
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin torstaina 17. marraskuuta 2005 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Ennen kuin jatkamme esityslistan käsittelyä, haluan antaa kaksi julkilausumaa ajankohtaisista asioista, joihin parlamentin huomio on kiinnitettävä.
Ensimmäinen julkilausuma koskee Irakissa edelleen tapahtuvia sieppauksia, joiden kohteeksi on viime päivinä joutunut viisi länsimaalaista henkilöä. Tällä hetkellä siepattuja tai kadonneiksi luokiteltuja ulkomaalaisia on 40. Siepattujen irakilaisten määrä on luonnollisesti paljon suurempi, tällä hetkellä sata.
Viimeksi siepattuihin kuului kaksi EU:n kansalaista: kuuluisa saksalainen arkeologi Susanne Osthoff, joka on asunut Irakissa jo kymmenen vuotta, eikä häntä tästä syystä voida mitenkään liittää sotilastoimiin, ja joka on sodan alusta lähtien sitoutunut irakilaisten auttamiseen. Tästä huolimatta hänet on siepattu.
Lisäksi on siepattu brittiläinen Norman Kember, joka on kanadalaisen kansalaisjärjestön jäsen ja jonka lisäksi siepattiin kolme muuta humanitaarisen työn tekijää: kaksi kanadalaista ja yksi amerikkalainen. Siepattujen kotimaissa Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa on ryhdytty erittäin aktiivisiin toimiin heidän vapauttamisekseen. Mielestäni Euroopan parlamentin on tuettava näitä toimia kaikin mahdollisin tavoin ja osallistuttava aktiivisesti tähän kampanjaan. Meidän on alkajaisiksi korostettava, ettei tällaisille barbaarisille toimille voi olla mitään oikeutusta.
Toinen julkilausuma liittyy huomattavasti laajempaan ongelmaan, joka ei koske ainoastaan kahta tai neljääkymmentä henkilöä vaan miljoonia ihmisiä. Huomenna 1. joulukuuta vietetään maailman aids-päivää. Mielestäni Euroopan parlamentin on kaikin mahdollisin tavoin pyrittävä vaikuttamaan aidsin muodostamaan ongelmaan ja käytettävä tässä yhteydessä poliittista vaikutusvaltaansa. Vaikka toteutammekin kattavia toimia, ne eivät riitä. On ymmärrettävä ja saatava Euroopan kansalaiset ymmärtämään, että maailmanlaajuisista toimista huolimatta tämä pandemia leviää edelleen uhkaavan nopeasti.
Vuonna 2001 aids-tartunnan saaneita oli 35 miljoonaa. Nyt neljän vuoden kuluttua luku on jo 41 miljoonaa. Puolet tartunnan saaneista on naisia ja kaksi ja puoli miljoonaa alle 15-vuotiaita lapsia.
Tänä vuonna on laskettu noin viiden miljoonan ihmisen saaneen tartunnan. Pandemia leviää siis 10 prosentin vuosivauhtia. Kasvu on yksinkertaisesti räjähdysmäistä.
Tänä vuonna aidsiin kuolee kolme miljoonaa ihmistä, joista 500 000 on lapsia.
Sen lisäksi, että aids on levinnyt kaikkialle maailmaan, se korostaa eriarvoisuutta.
Teollisuusmaat pystyvät tarjoamaan apua, ehkäisemään aidsin leviämistä ja kehittämään enemmän ja parempia rokotuksia, mutta useimmat maailman maat eivät tähän pysty. Etenkään Afrikan maat eivät pysty millään lailla puolustautumaan epidemian leviämistä vastaan.
Saharan eteläpuolinen Afrikka joutuu maksamaan erittäin korkean hinnan. Siellä on 26 miljoonaa sairastunutta. Saharan eteläpuolisessa Afrikassa elää 10 prosenttia maailman väestöstä mutta 60 prosenttia viruksen kantajista, ja ainoastaan 7 prosentilla heistä on pääsy terveydenhuoltoon. Nämä luvut ovat kauhistuttavan dramaattisia ja raakoja, ja ne kuvaavat hyvin sitä, että sairaus on seurausta maailman eriarvoisuudesta. 
Epidemia leviää samanaikaisesti aliravitsemuksen ja elintarvikekriisin kanssa. Aidsin leviämistä ei voida estää eikä taudinkantajia saada parannettua, jos ihmiset kärsivät ravinnon puutteesta.
Tästä syystä on lisättävä ennaltaehkäisyä, tiedottamista, ymmärrystä ja hoitoa. Aids kuvaa nykyisin nimittäin syrjäytymistä: syrjäytyminen johtuu järjettömästä taudin leviämisen pelosta ja siitä, että tietynlainen käyttäytyminen on kiellettyä uskonnollisten periaatteiden nimissä. Syrjäytyminen johtuu myös siitä, että sairas torjutaan ja eristetään muista perheissä ja työpaikoilla. Myös kaikkea tätä on torjuttava päivittäin.
Tästä syystä haluan Euroopan parlamentin puolesta kiittää niitä miljoonia vapaaehtoistyöntekijöitä kaikkialla maailmassa, jotka pyrkivät poistamaan tämän vitsauksen.
Parlamentti tarttuu huomenna toimeen aloittamalla tiedotuskampanjan ja pitämällä kehitysyhteistyövaliokunnan kokouksen, jossa keskustellaan taudinkantajien ja paikallistasolla toimivien asiamiesten kanssa.
Mielestäni meidän on kaikkien ymmärrettävä tämän ongelman laajuus ja poliittisten toimien tarpeellisuus sen ratkaisemiseksi.
Puhemies.
   Muistutan teille, että parlamentti hyväksyi Strasbourgissa maanantaina 14. marraskuuta tämän Brysselin istuntojakson esityslistan.
Esityslista on siis hyväksytty työjärjestyksen nojalla ja sitä voidaan muuttaa ainoastaan työjärjestyksen 134 ja 167–171 artiklan nojalla tai puhemiehen ehdotuksesta.
Olemme tähän mennessä noudattaneet käytäntöä, jonka mukaan puhemies hyväksyy esitetyt muutokset ainoastaan, jos niillä on poliittisten ryhmien suuren enemmistön tuki. Puhemies ei halua, että hänen ehdotuksestaan tehtäisiin päätöksiä, jotka eivät vastaa parlamentin enemmistön tahtoa.
Tämän perusteella ehdotan tämän päivän ja huomisen esityslistaan useita muutoksia, jotka esitetään teille jaetussa oikaisussa. Näin minun ei tarvitse lukea ääneen koko pitkää muutosluetteloa. Haluan kuitenkin lisätä erään seikan, joka ei sisälly oikaisuun.
Tarkoitan 37 jäsenen esittämää pyyntöä siitä, että jäsen Gay Mitchellin laatima mietintö kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta palautetaan valiokuntaan työjärjestyksen 168 artiklan nojalla.
Pyynnöstä äänestetään huomenna klo 11.00. 
Martin Schulz (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron työjärjestyksen 134 artiklan nojalla, ja mikäli se ei ole tässä yhteydessä oikea artikla, työjärjestyksen 167 artiklan nojalla vedoten samalla 171 artiklaan.
Pyydän, että esityslistaan lisätään komission julkilausuma Slovakian hallituksen tekemästä päätöksestä, jolla maan poliisivoimat palautetaan tiettyjen vastuualueidensa osalta sotilastuomioistuimen tuomiovaltaan. Komissio voi antaa julkilausumansa myös tutkimuksista, joilla on selvitetty, onko tämä Slovakian hallituksen päätös ristiriidassa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston kanssa. Tässä osastossa määrätään erityisesti, että kaikilla Euroopan unionin kansalaisilla on oikeus järjestäytyä ammattiliitoiksi, ja taataan heille täydet oikeudet ammattiliittojen jäseninä.
Slovakian hallituksen päätöksestä seuraa, ettei Slovakian poliiseilla juurikaan ole mahdollisuutta käyttää näitä oikeuksiaan. Otetaan esimerkiksi slovakialainen poliisi, joka osallistuu mielenosoitukseen ja harjoittaa näin ammattiliiton jäsenenä hänelle kuuluvaa oikeutta ja joka pyrkii sitä kautta saamaan aikaan parannuksia työaikoihinsa tai tuloonsa. Häneen voidaan soveltaa sotaoikeutta, mikä on mielestämme osoitus siitä, että tämän jäsenvaltion hallitus rikkoo olennaisia perusoikeuksia, jotka kuuluvat kaikille EU:n kansalaisille. Emme voi hyväksyä tätä. Pyydämme, että komissio antaa parlamentille julkilausuman tilanteesta.
Peter Mandelson,
   Arvoisa puhemies, komissio on ottanut pyynnön huomioon. Varapuheenjohtaja Frattini ei kuitenkaan pysty antamaan julkilausumaa huomisessa keskustelussa, sillä hänen on osallistuttava oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kokoukseen. Komissio voi kuitenkin vastata suulliseen kysymykseen tulevalla istuntojaksolla, jos parlamentti päättää sisällyttää sen esityslistaan. 
Martin Schulz (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, olen erittäin kiitollinen, että saan pitää tämänkin puheenvuoron, sillä parlamentin tarkoituksena ei ole kuunnella komission arvioita parlamentin ajatuksenjuoksusta. Halusimme ennen kaikkea selvittää työjärjestyspuheenvuoron artiklaperustan. Viittaan 134 artiklaan, jossa käsitellään lisäyksiä esityslistaan, ja pyydän, että esityslistaan tehdään lisäys, joka olisi komission julkilausuma mainitusta aiheesta. 
Monika Beňová (PSE ). –
   Haluan kehottaa kollegojani tukemaan tätä ehdotusta, sillä se toivottavasti saa Slovakian hallituksen ja sisäasiainministeriön harkitsemaan uudelleen ministerin kantaa EU:n perusarvoihin ja -oikeuksiin.
Slovakian hallitus on alentanut poliisien ammattiliiton puheenjohtajan ja julistanut yksimielisesti, ettei se enää pidä poliisien ammattiliittoa neuvottelukumppanina. Se on lisäksi uhannut ryhtyä kurinpidollisiin toimenpiteisiin sellaisia poliisiviranomaisia vastaan, jotka osallistuvat mielenilmaisuihin parempien elin- tai työolojen puolesta.
Hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa puhemies Borrell, Slovakian tasavalta liittyi Euroopan unioniin vuonna 2004 myös siksi, että se katsoo EU:n takaavan perusoikeudet ja -arvot. Pyydänkin kollegojani, että osoittaisimme Euroopan parlamentin jäseninä kunnioittavamme näiden oikeuksien ja velvollisuuksien sitovuutta. 
Peter Šťastný (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, vastustan jyrkästi sitä, että Slovakian poliisikuntaa käsitellään parlamentin istunnossa, sillä kyse on selvästi oikeusvaltioperiaatteesta ja demokratiasta.
Tässä tapauksessa työntekijä, joka sattui olemaan poliisien ammattiliiton johtaja, rikkoi sääntöjä. Hänen esimiehensä, joka sattumoisin oli sisäministeri, ryhtyi Slovakian lain mukaisiin rankaisutoimiin ja toimi ministerien oikeuksien ja velvoitteiden mukaisesti estääkseen maan tasapainon horjumisen.
Olen erittäin ylpeä Slovakian saavutuksista seitsemän viime vuoden aikana pääministeri Mikuláš Dzurindan toimikaudella. Näihin kuuluvat vahva demokratia, avoimuuden lisääminen ja uudistukset, joiden ansiosta kotimaastani on tullut eurooppalainen taloustiikeri.
Parantamisen varaa luonnollisesti on, mutta kyseessä olevalla alalla ongelmia ei yksinkertaisesti ole. Tästä syystä pyydän arvoisia kollegojani ystävällisesti äänestämään tätä parlamentin esityslistan muutosta vastaan. Keskittäkäämme huomiomme ja energiamme huomattavasti kiireellisempiin asioihin, joissa voimme olla enemmän hyödyksi.
Hannes Swoboda (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, olen varma, että myös jäsen Watson olisi todennut, että ehkäpä voisimme palata komission jäsenen ehdotukseen seuraavasta joulukuun istuntojaksosta. Tämä olisi kompromissi. 
Puhemies.
   Käsittelemme tätä tiettyä pyyntöä, josta on käytetty yksi puheenvuoro puolesta ja yksi vastaan. Siitä on siis äänestettävä, eikä sovittelumenettelyä voida aloittaa.
Jean-Marie Cavada (ALDE ) –
   Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron työjärjestyksen 134 artiklan nojalla.
Esityslista ei sisällä päätöslauselmaa, jolla päätetään keskustelu suullisesta kysymyksestä, joka koskee rikosoikeudellisia rangaistuksia ympäristöalalla. On melko yllättävää, ettei parlamentilla ole mitään sanottavaa tai ettei se ilmaise kantaansa, kun Euroopan yhteisöjen tuomioistuin antaa yhteisön lainsäätäjille uusia vastuutehtäviä, joihin komissio ja neuvosto suhtautuvat vihdoinkin erittäin vakavasti. Arvoisa puhemies, kun tämä otetaan huomioon ja kun poliittisilta ryhmiltä saadut viestit ovat selkeitä, meidän olisi kiireellisesti muutettava esityslistaa niin, että tällainen päätöslauselma voidaan ottaa käsiteltäväksi. Tarkoituksena on ohjata parlamentin valiokuntien työskentelyä käsiteltävänä olevissa asioissa ja aloittaa niistä vuoropuhelu neuvoston kanssa tammikuussa. Voisivatko poliittiset ryhmät ystävällisesti ryhtyä ennakkotoimiin äänestyksen toimittamiseksi asiasta tammikuun istuntojaksolla? Näin voisimme ottaa huomioon komission ja neuvoston kannat, sillä ne käsittelevät kysymystä 14. tammikuuta. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Cavada, pyydätte tammikuun istuntojakson esityslistan muuttamista nyt, kun käsittelemme joulukuun seuraavan istuntojakson esityslistaa. Ehdotuksenne on otettu huomioon, ja poliittiset ryhmät ottavat sen huomioon laatiessaan tammikuun esityslistaa.
Ennen esityslistan käsittelyn aloittamista haluan ilmoittaa, että minuutin puheenvuorot poliittisesti tärkeistä asioista pidetään urheilua koskevan yhteiskeskustelun jälkeen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Hongkongissa 13.–18. joulukuuta 2005 pidettävän Maailman kauppajärjestön kuudennen ministerikokouksen valmisteluista. 
Ian Pearson,
   Arvoisa puhemies, minulla on ilo olla tänään täällä komission jäsenen Mandelsonin kanssa. Teen muutamia alustavia huomautuksia Maailman kauppajärjestön Hongkongin ensi kuun ministerikokouksen valmisteluista, minkä jälkeen annan puheenvuoron komission jäsenelle Mandelsonille, joka johtaa neuvotteluja EU:n puolesta.
Euroopan parlamentin jäsenet tietävät, että elämme käänteentekeviä aikoja maailmankauppajärjestelmän kannalta. Kunnianhimoinen Dohan kehitysohjelma käynnistettiin vuonna 2001 Qatarissa. Maailmankauppajärjestelmän itselleen asettamat tavoitteet ovat perustellusti korkealla. Hyvin harvat asiat ovat tärkeämpiä kuin tarve saavuttaa yhteisymmärrys sellaisesta kaupan vapauttamisesta, jolla edistetään maailman köyhimpien ja haavoittuvimpien maiden kehitystä mutta myös meidän yritystemme tilannetta EU:ssa.
Haluan muistuttaa parlamentin jäsenille joistakin nyt panoksena olevista tärkeistä asioista. Edellisen kauppaneuvottelukierroksen tuloksena maailmanlaajuinen BKT kasvoi yli 400 miljardia euroa, ja on arvioitu, että jos Dohan kehitysohjelmassa onnistutaan poistamaan kolmannes kaupan esteistä, maailmanlaajuiset tulot kasvavat yli 500 miljardia euroa. Maailmantalous piristyi viime vuonna. Viennin reaalikasvu oli 9 prosenttia, minkä johdosta maailmantalous kasvoi 4 prosenttia. Mikäli Dohan kehitysohjelmassa onnistutaan poistamaan kaupan esteitä, sillä piristetään maailmantalouden kasvua edelleen tulevina vuosina.
Kauppaneuvotteluissa ei ole kyse pelkästään sen suhteellisen osuuden muuttamisesta, joka kullekin maalle kuuluu maailmankaupan kakusta, vaan aiempaa suuremman kakun tarjoamisesta kaikille maailmankauppajärjestelmän jäsenille. Dohan kehitysohjelma tarjoaa erinomaisen mahdollisuuden parantaa kauppaehtoja kaikkialla maailmassa ja osoittaa käytännössä, että 149 maata pystyy työskentelemään yhdessä yhteisen hyvän eteen. Kehitysohjelman toteuttamisen onnistuminen vahvistaa WTO:n asemaa monenvälisenä elimenä ja lujittaa monenvälistä kauppajärjestelmää, mikä on varmasti kaikkien WTO:n jäsenten etu. Kehitysohjelman saattaminen onnistuneesti päätökseen on todella keskeistä, jotta voidaan osoittaa, että maailma pystyy selviytymään monenvälisistä haasteistaan ja että siihen on todellista tarvetta. Emme kuitenkaan saa unohtaa, että Dohassa on kyse kehitysyhteistyöstä. Se tarjoaa mahdollisuuden poistaa eräitä perustavia epäoikeudenmukaisuuksia maailmankaupan ytimestä.
Aihe on tärkeä, ja meidän on päästävä Hongkongissa sopimukseen komission jäsenen Mandelsonin ehdottamasta kehitysmaille tarkoitetusta siirtymäajan toimenpidepaketista. EU toivoo erityisesti, että WTO:n jäsenet tukevat riittävän joustavaa ja varteenotettavaa erityis- ja erilliskohtelua, jotta kehitysmaat voivat tehdä omat kehitystä koskevat valintansa, ja että ne sopivat Uruguayn neuvottelukierroksen tulosten täytäntöönpanoon liittyvästä kehitysmaille tarkoitetusta toimenpidepaketista. Lisäksi EU toivoo, että WTO:n jäsenet sopivat siitä, että vähiten kehittyneille maille myönnetään täysi pääsy kaikkien teollisuusmaiden markkinoille, mitä EU on jo tarjonnut, sekä siitä, että kaikenlaiset vientituet poistetaan. Vähiten kehittyneitä maita ei myöskään pidä pakottaa avaamaan markkinoitaan näissä neuvotteluissa. Jäsenten olisi lisäksi sovittava köyhille maille tärkeiden hyödykkeiden suojelemiseksi toteutettavista tehokkaista toimista, puututtava etuuskohtelun vähentymiseen ja yksinkertaistettava vähiten kehittyneistä maista peräisin olevaan vientiin sovellettavia sääntöjä.
Haluan käsitellä lyhyesti joitakin kyseessä olevia asioita. Komission jäsen Mandelson käsittelee näitä yksityiskohtaisemmin, joten totean ainoastaan, että meillä on Hongkongissa mahdollisuus puuttua maataloustuotteiden markkinoiden vääristymiin, joista on haittaa köyhimmille maille. Kehitysmaat hyötyvät kauppaa vääristävien vientikäytäntöjen lakkauttamisesta ja niiden kotimaisten tukien vähentämisestä, jotka mahdollisesti haittaavat näiden köyhien maiden muuten kilpailukykyistä tuotantoa. Kun nämä toimet yhdistetään matalampiin tulleihin, kehitysmaiden pääsy EU:n, Yhdysvaltojen ja toisten kehitysmaiden maataloustuotteiden markkinoille paranee. Tämä puolestaan auttaa näitä maita vähentämään vallitsevaa köyhyyttä, joka on erityisen vaikeaa maaseudulla.
Tiedämme kaikki, että maataloustuotteiden tuonnin lisääntyminen EU:hun etenkin suurista nousevista talouksista todennäköisesti herättää huolta joissakin jäsenvaltioissa, enkä todellakaan aliarvioi tätä huolta. Yli 40 prosentilla EU:n maatalouden budjettivaroista tuetaan ainoastaan noin 5:tä prosenttia työvoimasta ja noin 2:ta prosenttia EU:n BKT:stä. Japanin riisintuotannolleen maksama tuki on noin viisi kertaa suurempi kuin riisin markkina-arvo. Yhdysvaltojen puuvillateollisuus saa vuosittain 4 miljardin dollarin tuet, mikä on enemmän kuin puuvillasta kaikkein riippuvaisimman neljän länsiafrikkalaisen valtion kokonaistulot yhteensä. Sen sijaan useissa Saharan eteläpuolisen Afrikan talouksissa maatalouden osuus työvoimasta ja BKT:stä on yli puolet.
On pyrittävä poistamaan kaikki teollisuusmaiden kauppaa vääristävät tuet. Teollisuusmaiden maatalouspolitiikan vaikutukset köyhempiin valtioihin ovat kestämättömiä, ja tilanteen on muututtava. EU on johtanut tätä muutosta. Yhteisen maatalouspolitiikan uudistukset, joista olemme jo sopineet, ovat merkittäviä, mutta WTO:n kumppanimme eivät aina tunnusta niitä täysin. Olemme reagoineet viipymättä ja myönteisesti komission neuvotteluissa tekemien tarjousten muodossa. Nyt odotamme muiden vastauksia meidän esittämiimme tarjouksiin.
Muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyä koskevien neuvottelujen onnistuminen voisi lisätä maailmanlaajuisia tuloja yli 40 miljardilla eurolla vuodessa vuosikymmenen ajan. Tämä on merkittävä mahdollinen palkkio. Jos puolitamme kaupan esteiden määrän, voimme lisätä kehitysmaiden vuosittaisia tuloja yli 110 miljardilla eurolla, mikä on kolme kertaa kaikkien tukien yhteenlaskettu summa. Etelä–etelä-kauppa voi kasvaa muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyä koskevien neuvottelujen ansiosta, ja sama koskee luonnollisesti omia talouksiamme, kun kaupankäynti lisääntyy eri puolilla maailmaa sijaitsevien kumppaneidemme kanssa. Eurooppalaiset viejät törmäävät edelleen merkittäviin kaupan esteisiin muilla markkinoilla. EU voisi saada vuodessa 20 miljardia euroa lisää tuloja pelkästään muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyn ansiosta. Maataloudesta ja markkinoille pääsystä mahdollisesti saatavat voitot ovat siis selvät, mutta neuvotteluissa on tärkeää ottaa yhtäläisesti huomioon ne mahdolliset pitkän aikavälin edut palvelujen vapauttamisesta ja kaupan helpottamisesta, joilla parannetaan todellista markkinoille pääsyä. Komissio ja komission jäsen Mandelson ovat painostaneet tähän vahvasti meidän puolestamme, sillä palvelujen osuus maailman kokonaistuotannosta on 70 prosenttia mutta maailmankaupasta ainoastaan 20 prosenttia. Sekä teollisuus- että kehitysmaissa rajoitetaan vielä tällä hetkellä palvelujen tarjontaa, ja palvelujen kaupan vapauttamisesta saatava tuotto voisi kaksinkertaistaa tavaroiden kaupan vapauttamisesta saadun tuoton. Olemme kaikki sitä mieltä, että on löydettävä tehokas keino edistää palveluja. Henkilökohtaisesti katson kuitenkin, ettei kehitysmaille pidä asettaa palvelujen kaupan vapauttamista koskevia ehtoja.
Haluan vielä käsitellä lyhyesti toimettomuuden vaaroja. EU on varmasti tietoinen siitä, että joidenkin tahojen mielestä soveltamamme lähestymistapa on väärä. Maailmantalouden muuttuessa on ehkä kuitenkin väistämätöntä, että jotkut vaativat protektionistisemman lähestymistavan käyttöönottoa niin teollisuus- kuin kehitysmaissakin. On selvää, että tällaista suuntausta on vastustettava. Protektionismi hyödyttää ainoastaan yhteiskunnan pieniä, eristäytyneitä ja useimmiten kovaäänisimpiä ryhmiä. Se haittaa kasvua, tukahduttaa kilpailun ja innovaation sekä on usein yksinkertaisesti epäoikeudenmukaista.
Olisi kuitenkin aivan yhtä väärin jättää huomiotta ne todelliset huolenaiheet, jotka aiheuttavat näitä reaktioita. Huolena on usein vapauttamisen vaikutus tiettyihin yhteisöihin, jotka ovat erittäin riippuvaisia jostakin tietystä tuotannonalasta. Huoli herää, kun ihmiset katsovat, että maailmankauppajärjestelmää koskevissa neuvotteluissa on unohdettu inhimillinen näkökulma. Kaupan vapauttamisesta saatavat edut ovat maailmanlaajuiset, mutta on tunnustettava, että muutos voi olla paikallinen ja perinpohjainen. Olemme huomioineet tämän komission esittämissä tarjouksissa. Tästä syystä meidän on kuitenkin tehtävä kovasti työtä sen varmistamiseksi, että köyhät valtiot saavat tarvitsemansa tuen mukautuakseen ja pystyäkseen hyödyntämään uusia kauppamahdollisuuksia. Komission puheenjohtaja Barroso lupasi aiemmin tänä vuonna lisätä kauppa-apua 1 miljardiin euroon vuodessa ja tehostaa edelleen kauppaan liittyvää apua varaamalla suuremmat tukimäärärahat esimerkiksi infrastruktuureja koskeviin investointeihin. Näin meidän on toimittava yhdessä muiden teollisuusmaiden kanssa. EU on selvästi suurin kauppaan liittyvän avun antaja koko maailmassa. EU:lla onkin erinomaiset mahdollisuudet kannustaa muitakin osallistumaan tähän merkittävään ja tehokkaaseen aloitteeseen.
Lopuksi todettakoon, että Hongkong tarjoaa meille mahdollisuuden lisätä merkittävästi maailmanlaajuisia kauppavirtoja, mutta meillä on samalla myös mahdollisuus varmistaa, että maailmankauppajärjestelmästä saadaan oikeudenmukaisempi niin, että kaupasta saatavat edut jakautuvat laajemmalle. Meidän ei pidä unohtaa, että näiden kahden seikan on oltava tasapainossa. Tähän neuvosto pyrkii yhteistyössä komission ja komission jäsenen Mandelsonin kanssa, joka johtaa neuvotteluja EU:n puolesta kuullen myös Euroopan parlamenttia.
Peter Mandelson,
   Arvoisa puhemies, tämä on tärkeä keskustelu. Dohan neuvottelukierroksen panokset ovat suuret niin EU:n, kehitysmaiden kuin koko maailmantalouden kannalta. Hieman yli viikon päästä alkaa Hongkongissa WTO:n ministerikokous. Tiedän, että jotkut teistä osallistuvat siihen, joten on tärkeää, että ilmoitan teille virallisesti, mikä tilanne nyt on, ja että keskustelemme tämän neuvottelukierroksen tilanteesta.
Olemme huomattavan kaukana tavoitteistamme. Pascal Lamyn tavoin toivoin, että saisimme Hongkongissa saatettua päätökseen kaksi kolmasosaa työstä ja sovittua erityisesti kaikista muodollisuuksista tärkeimmillä neuvottelualoilla. Syy siihen, ettemme ole onnistuneet tässä, on kaikessa yksinkertaisuudessaan se, että tehtyämme puitesopimuksen heinäkuussa 2004 keskustelut laimenivat. Jotkut neuvottelijoista miettivät kantojaan, ja pääsimme jatkamaan neuvotteluja vasta tämän vuoden heinäkuussa. Vaikka Yhdysvallat esitti vihdoin lokakuussa maataloutta koskevan tarjouksen, se tapahtui useita kuukausia toivomaamme myöhemmin. EU vastasi saman kuukauden aikana omalla maatalousmarkkinoita koskevalla tarjouksellaan. Jotkin osapuolet vaikeuttivat neuvotteluja kuitenkin edelleen. Olemme jumittuneet aivan liian pitkäksi aikaa yhden aiheen käsittelyyn ja yhden osapuolen eli maataloustuotteiden suurviejien intresseihin sen sijaan, että olisimme edistäneet koko Dohan kehitysohjelmaa.
Vaikka onkin muodissa syyttää EU:ta siitä, että se on hidastanut neuvotteluja maataloutta koskevalla joustamattomuudellaan, asia on todellisuudessa juuri päinvastoin. EU on sysännyt maatalousneuvotteluja eteenpäin ei pelkästään kerran vaan kolmesti puolentoista viime vuoden aikana. Totuus on, että muut ovat jarrutelleet, eivät siksi, että olisimme tehneet tai tarjonneet liian vähän, vaan siksi, että muut ovat pyytäneet liikoja. Tämä on kehitysohjelmaa koskeva neuvottelukierros, ei maatalouden viejämaiden neuvottelukierros, eikä näitä kahta pitäisi sekoittaa.
Viivästymisen vuoksi WTO:n jäsenet päättivät Pascal Lamyn neuvosta alentaa Hongkongin kokouksen tavoitteita sen sijaan, että ne olisivat tavoitelleet liikoja ja vaarantaneet neuvottelujen onnistumisen. Minä suostuin tähän viimeisten joukossa, mutta tein samalla selväksi, ettei tämä voinut tarkoittaa koko neuvottelukierroksen tavoitteiden alentamista. Meidän on edelleen pyrittävä onnistuneeseen tulokseen kaikissa neuvottelukysymyksissä ja edistettävä kehitystä merkittävästi ensi vuoden loppuun mennessä.
Tehtäköön selväksi, että Dohan neuvottelukierros on liian merkittävä, jotta siinä voitaisiin epäonnistua. Kyse ei ole ainoastaan kaupasta vaan monenvälisen yhteistyön uskottavuuden säilyttämisestä. On osoitettava, että monenväliset elimet voivat löytää maailmanlaajuisia vastauksia maailmanlaajuisiin ongelmiin ja että kaupalla todellakin voidaan edistää kehitystä.
Paras tapa edistää kehitystä on avata uusia kauppamahdollisuuksia kehitysmaille ja tukea niitä tämän jälkeen mahdollisuuksien hyödyntämisessä. Tämä pätee maataloustuotteiden kauppaa enemmän teollisiin tuotteisiin ja palveluihin ja etenkin kehitysmaiden välillä käytävään kauppaan. Kehitysmaiden suurimmat kauppamahdollisuudet liittyvät kauppaan muiden kehitysmaiden kanssa. Suurimpana esteenä tälle kaupalle ovat teollisten tuotteiden tullit eri kehitysmaiden välillä. Valitettavasti emme pysty etenemään tässä asiassa merkittävästi Hongkongissa. Siksi köyhimmille maille on tarjottava räätälöityä kehityspakettia etumaksuna siitä, mitä voimme saavuttaa myöhemmin, eikä niinkään korvauksena siitä.
Esitin kehitysehdotukseni ensimmäistä kertaa Zürichin ministerikokouksessa lokakuussa ja olen ajanut sitä siitä lähtien. Kehitysehdotukseni tärkeimmät osa-alueet ovat seuraavat. Kaikkien WTO:n teollisuusmaiden on ensinnäkin sitouduttava tarjoamaan kaikille vähiten kehittyneiden maiden tuotteille tulli- ja kiintiövapaa pääsy markkinoilleen. Toiseksi meidän on hyväksyttävä erityis- ja etuuskohtelua koskeva ehdotuspaketti osoittaaksemme näille vähiten kehittyneille maille, että WTO:n toiminta on joustavaa. Kolmanneksi teollis- ja tekijänoikeuksia koskeviin WTO:n sopimusehtoihin on kirjattava halpojen pandemialääkkeiden parempi saatavuus. Neljänneksi meidän on hyväksyttävä vakavasti otettava vastavuoroinen tukea ja kauppaa koskeva paketti, jollaisesta sovittiin G8-maiden huippukokouksessa Gleneaglesissa. Komissio näytti G8-maiden kokouksessa esimerkkiä, kun puheenjohtaja Barroso lupasi miljardin euron vuosittaisen tukipaketin. Toivon, että WTO:n jäsenet pääsevät sopimukseen näistä asioista Hongkongissa.
Käsittelen seuraavaksi muita neuvottelujen näkökohtia. EU esitti 28. lokakuuta kattavan neuvottelutarjouksen, joka sisälsi pääsyn maatalousmarkkinoille. Näin saatiin kaivattu mahdollisuus edistää koko neuvottelukierrosta. Tämä oli välttämätöntä ja ainoa oikea tapa edetä, sillä näin saimme aikaan ensimmäiset todelliset poliittisen tason neuvottelut teollisista tuotteista ja palveluista, polkumyyntisäännöistä ja kehityksestä, mikä tasapainotti neuvottelukierrosta.
Olen erittäin pettynyt siihen, etteivät neuvottelukumppanimme tarttuneet tilaisuuteen ja halunneet jatkaa tällä linjalla vaan päättivät mennä sieltä, missä aita on matalin, ja torjuivat maataloutta koskevan tarjouksemme ja kritisoivat sitä usein kohtuuttomastikin. Ne eivät tarttuneet tarjoukseen, jolloin olisimme voineet päästä asiassa eteenpäin.
Haluan selventää maataloutta koskevan tarjouksemme arvoa. Siinä mennään huomattavasti pidemmälle kuin Uruguayn neuvottelukierroksen tarjouksessa. Sitä on tarkasteltava kokonaisuutena eikä ainoastaan esitettyinä tullialennuksina. Se sisältää merkittäviä sitoumuksia kotimaisen tuen vähentämisestä YMP:tä koskevan uudistuksen avulla ja tarjouksen kaikkien vientitukien lakkauttamisesta.
Aiomme vähentää kauppaa vääristäviä tukia 70 prosenttia. Jo vuoden 2003 YMP:n uudistuksen ansiosta 90 prosenttia viljelijöille maksettavista suorista tuista ei enää vääristä kauppaa. Ehdotuksemme mukaisesti maataloustuotteiden keskimääräinen tulli alenee 23 prosentista 12 prosenttiin, mikä muuten vastaa Yhdysvaltojen tullitasoa. Kaiken kaikkiaan tarjous on merkittävin EU:n koskaan kauppaneuvotteluissa tekemä tarjous. Kaikilla sen osilla, ei ainoastaan tullialennuksilla, parannetaan huomattavasti pääsyä markkinoille, kuten vuoden 2004 puitesopimuksessa edellytetään. Sillä luodaan maataloustuotteiden viejille merkittäviä mahdollisuuksia niin, ettei köyhiltä kehitysmailta viedä etuuskohtelua eikä Euroopan maatalousalaa vahingoiteta liikaa.
Tasapaino on löydettävä, ja mielestäni tämä on oikea tasapaino. Velvollisuutenamme on ottaa huomioon uudistuksen vaikutukset Euroopan maatalousyhteisöihin. Neuvottelukierroksella pyritään lisäksi edistämään kehitysmaiden ja etenkin köyhien ja puutteenalaisten maiden etuja, eikä siinä ole kyse ainoastaan kilpailukykyisten maataloustuotteiden viejistä, joiden ei mielestäni pitäisi pyrkiä maksimoimaan kilpailuetuaan maailmanmarkkinoilla muiden WTO:n kehitysmaiden kustannuksella.
Viime viikkona käsitellyn sokerialan yhteydessä havaitsimme, kuinka vaikea ongelma etuuskohtelun heikkeneminen on puutteessa eläville AKT-valtioille. Tämä on otettava täysimääräisesti huomioon niin EU:ssa kuin WTO:ssa. Jollemme näin tee, siitä kärsivät kaikki, sekä ne, joiden elinkeino on uhattuna, että ne, jotka joutuvat vastuuseen, elleivät vastaa etuuskohtelun heikentymiseen.
Tarjouksemme on näin ollen merkittävä, oikeasuhtainen ja uskottava. Sillä tehtiin maatalousalan neuvotteluista realistisemmat. Yhdysvaltojen vaatimukset tullien alentamisesta ja jossain määrin myös G20-maiden ehdotukset epäilemättä hyödyttäisivät kyseisiä maita, mutta niillä olisi myös musertava vaikutus omiin viljelijöihimme sekä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren köyhiin valtioihin, joiden maataloustuotteiden kaupasta suurin osa yksinkertaisesti häviäisi, jos hyväksyisimme nämä vaatimukset.
Haluan siis tehdä täysin selväksi, ettei suunnitelmissani ole esittää uutta maataloustarjousta. Sille ei ole perusteita, vaan se haittaisi edelleen neuvottelujen tasapainoa. Muiden on nyt aika ryhtyä meidän laillamme töihin. Euroopan hallitusten ja kansalaisten on uskottava siihen, että maatalouden rakennemuutos ja mahdolliset työpaikkojen menetykset kompensoituvat uusien työpaikkojen syntymisellä ja uusilla mahdollisuuksilla muilla aloilla. Tästä syystä neuvottelutavoitteemme muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyn alalla sekä teollisten tuotteiden ja palvelujen alalla ovat erittäin tärkeitä. Ne ovat keskeisiä Euroopan kasvun ja työpaikkojen kannalta ja merkittävä osa Lissabonin strategiaa.
Ajan väsymättä näitä intressejä ja pyrin maatalouden alalla sopimukseen myös maantieteellisiä merkintöjä koskevasta rekisteristä ja sen laajentamisesta. Näin monenvälinen neuvottelu toimii, kaikkien on hyödyttävä. Tämä tarkoittaa, että muiden on nyt todellakin sitouduttava laatimaan uudet tavaroiden ja palvelujen markkinoille pääsyä koskevat ehdot, jotka pätevät EU:n lisäksi koko maailmantalouteen ja joilla edistetään kehitystä. Tämä tarkoittaa teollisten tuotteiden tullien alentamista sellaisena kuin niitä todellisuudessa sovelletaan, ei ainoastaan 12 vuotta sitten Uruguayn neuvottelukierroksella sovittujen sitovien tullien alentamista. Näinhän maataloutta koskevat ehdotuksemme joka tapauksessa vaikuttavat, sillä useista kehitysmaista poiketen EU:n sitovat ja sovelletut tullit ovat yleensä samat. 
Tämä ei tarkoita sitä, että peräytyisimme sitoumuksestamme, jonka mukaan teollisuusmaiden on tehtävä kehitysmaita enemmän myönnytyksiä. Tietenkin noudatamme tätä sitoumusta. Emme odota tarjouksia vähiten kehittyneiltä ja muilta heikoilta ja haavoittuvilta mailta. Emme myöskään odota, että muut kehitysmaat avaisivat markkinansa yhtä kattavasti kuin teollisuusmaat. Niiden on kuitenkin tehtävä jotakin. Tämä on neuvottelukierroksen periaate.
Palvelujen kaupassa on myös edettävä. Nykyinen pyyntöihin ja tarjouksiin perustuva neuvotteluja koskeva lähestymistapa ei vielä ole tuottanut tyydyttäviä tuloksia. On luotava todellisen monenvälisen neuvottelun foorumi, jollaista ei vielä ole. Tässä nähdään palvelujen merkitys nykyaikaisessa maailmantaloudessa. Se on tärkeää meidän lisäksemme myös kehitysmaille. Niiden on selvästikin voitava vapaasti säännellä palvelualojaan kansallisten poliittisten tavoitteidensa saavuttamiseksi ja suojatakseen kansallista sääntelyoikeuttaan.
Pyrimme joillakin aloilla ulkomaisten palveluntarjoajien yhtäläiseen kohteluun, emme sitoumukseen markkinoiden sääntelyn vähentämisestä tai nykyisten toimijoiden yksityistämisestä. Ehdotuksemme ei tältäkään osin koske heikkoja ja haavoittuvia maita, ja siinä annetaan riittävästi joustoa muille kehitysmaille.
Lopuksi totean, että teen kaikkeni, jotta Hongkongin kokouksesta tulee menestys, jotta saavuttamamme edistys vakiinnutetaan ja jotta sovitaan foorumista, jossa saatamme työmme päätökseen vuonna 2006. Ennen kaikkea on olennaista, ettei kokous pääty katkeruuteen. Aion puolustaa EU:n ehdotuksia ja selitän niitä. Ajan EU:n intressejä ja säilytän koko neuvottelukierroksen tavoitteellisuuden niin, että rakennamme neuvottelukumppaniemme kanssa yksimielisyyden varaan aina mahdollisuuksien mukaan.
Toivon, että neuvottelukumppanimme toimivat samalla tavoin. Niiden on lopetettava EU:n perusteeton kritisointi ja sen taakse piiloutuminen, ilmeisen epärealististen ja taktisten vaatimusten taakse piiloutuminen ja ryhdyttävä sen sijaan neuvottelemaan vakavasti kaikista asioista. Jos ne ainoastaan vaativat edelleen EU:lta yhä enemmän eivätkä itse millään lailla osallistu, ne ovat vaarassa ajaa karille koko neuvottelukierroksen, emme me. Jos näin käy, ne eivät saa mitään.
Työskennelkäämme sen sijaan yhdessä sellaisen tuloksen saavuttamiseksi, joka piristää maailmantaloutta, luo poliittista luottamusta ja auttaa maailman köyhiä. Nämä tavoitteet meillä oli aloittaessamme neuvottelukierroksen, ja ne haluamme saavuttaa. Tämä on vielä mahdollista, ja asia on yhtä kiireellinen nyt kuin neuvottelukierroksen alkaessa. Kaikkien on nyt puhallettava yhteen hiileen, jotta saavutamme ne tavoitteet, jotka asetimme itsellemme jo silloin kauan sitten, kun Dohan kehitysohjelmasta sovittiin.
Georgios Papastamkos,
   Arvoisa puhemies, kukaan ei epäile, etteikö meneillään olevan neuvottelukierroksen onnistuneesta päättämisestä voida saa merkittäviä etuja niin kehitys- kuin teollisuusmaissakin. Puhumme talouteen, yhteiskuntaan, ympäristöön ja ennen kaikkea kehitykseen liittyvistä eduista. Juuri näiden etujen vuoksi meidän on pitäydyttävä Dohan kehitysohjelmaa koskevissa kunnianhimoisissa tavoitteissamme. Vähemmän kunnianhimoiset ja realistiset tavoitteet voidaan asettaa ainoastaan Hongkongin kokoukselle, ei koko Dohan neuvottelukierrokselle.
Ministerikokouksessa annettavassa julistuksessa on toisaalta vakiinnutettava yksittäisillä aloilla jo aikaan saatu edistys ja toisaalta asetettava selkeät tavoitteet meneillään oleville neuvotteluille. Lisäksi on varmistettava yksittäiset konkreettiset tulokset kaupan ja kehityksen alalla. Maatalousalaa pidetään suurelta osin perustellusti meneillään olevien neuvottelujen kantavana voimana. EU:n demokraattisesti oikeutettu kanta perustuu yhteisen maatalouspolitiikan viimeisimmän uudistuksen tuloksiin.
Kuten arvoisa komission jäsen perustellusti totesi, EU on antanut merkittävän ja uskottavan panoksen näihin neuvotteluihin. Odotamme neuvottelukumppaneiltamme vastaavia myönnytyksiä ja riittävää joustavuutta, jotta Dohan kehitysohjelman yksittäisillä aloilla päästään tasapainoisesti eteenpäin.
Tasapainoisen ja kunnianhimoisen neuvottelutuloksen varmistaminen Dohan kehitysohjelman tärkeimmillä aloilla on perustellusti EU:n neuvottelustrategian ytimessä. Tarkoitan pääasiassa palvelujen, teollisten tuotteiden, kaupan helpottamisen sekä teollis- ja tekijänoikeuksien suojan aloja.
EU:n on maailman suurimpana kauppamahtina ja maailmankaupan tärkeimpänä diplomaattisena toimijana vastattava tämän kehityskierroksen eli Dohan neuvottelukierroksen haasteisiin ja otettava johtava asema Hongkongin kokouksessa ja sen jälkeen.
Tämä on toimeksiantomme, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän toimeksianto sellaisena kuin se muotoiltiin täällä seitsemän kuukautta sitten hyvissä ajoin Euroopan kansanpuolueen hyväksymässä kannanotossa. Toimeksianto sisältyy myös keskusteltavanamme olevaan päätöslauselmaehdotukseen. Arvoisa komission jäsen Mandelson, toivotan teille rohkeutta ja onnea.

Harlem Désir,
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, pian alkaa WTO:n kokous, jossa oli tarkoitus edistää merkittävästi vuonna 2001 hyväksytyn Dohan kehitysohjelman täytäntöönpanoa ja valjastaa kauppaa koskevat säännöt palvelemaan kehitystä.
Arvoisa komission jäsen, kuten juuri totesitte, nyt on valitettavasti käynyt selväksi, ettei Hongkongin kokouksessa saavuteta odotettuja tuloksia pääasiallisilla neuvottelualoilla. WTO:ssa 1. elokuuta 2004 tehdyn puitesopimuksen jälkeen ei ole edistytty riittävästi, jos ollenkaan. Paljon arvokasta aikaa on heitetty hukkaan, ja Hongkongin kokouksen tavoitteita on nyt alennettu ja todellisia päätöksiä lykätty vuonna 2006 järjestettävään kokoukseen.
Haluan heti aluksi korostaa Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattisen ryhmän puolesta, ettei tämän pidä johtaa koko Dohan neuvottelukierroksen kehitystavoitteiden alentamiseen. Dohan kehitysohjelman täytäntöönpanoa koskevista teollisuusmaiden tekemistä sitoumuksista peräytyminen vähentäisi huomattavasti kehitysmaiden mahdollisesti saavuttamaa etua.
Arvoisa komission jäsen, kuten tiedätte, Maailmanpankin toteuttamasta tutkimuksesta ilmenee, että jos Yhdysvaltojen ja EU:n tämänhetkisiin ehdotuksiin perustuva skenaario toteutuu, Dohan neuvottelukierroksen pääasiallisia voittajia ovat edellisten kierrosten tavoin jälleen suurimmat kauppamahdit eli teollisuusmaat, kun taas kehitysmaat hyötyvät ainoastaan alle 0,2 senttiä asukasta kohti päivässä: tämä vähentäisi maailman köyhien määrää hädin tuskin prosentilla.
Se, että kehitysmailta vaaditaan vastavuoroisia sitoumuksia teollisuusmaiden tekemiin myönnytyksiin ja etenkin omien markkinoidensa avaamista, johtaa mielestäni todennäköisesti umpikujaan. Emme saa unohtaa, mitä Cancúnissa tapahtui. Olemme vakuuttuneita siitä, että jos Dohan kehityskierroksen neuvotteluissa onnistutaan ja jos kehitysmaiden etu säilytetään ensisijaisena sen sijaan, että sovelletaan vastavuoroisuutta, loppujen lopuksi kaikki saavat konkreettista etua, myös EU. Se saa osansa maailman talouskasvun uudesta piristymisestä ja hyötyy uusien markkinoiden kehittämisestä eurooppalaisille tavaroille. Näin ollen Dohan neuvottelukierroksen on onnistuttava.
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi Hongkongissa neuvotelluilla säännöillä ja sopimuksilla on pyrittävä jakamaan globalisaation edut entistä tasaisemmin. Niissä on otettava paremmin huomioon eri kehitysasteet ja tarjottava kehitysmaille parempi markkinoillepääsy niin, ettei niitä pakoteta avaamaan omia markkinoitaan hinnalla millä hyvänsä. Tuen neuvoston näkemystä asiasta, sillä se näyttäisi eroavan hieman komission näkemyksestä. Neuvoston mukaan säännöillä ja sopimuksilla ei pidä heikentää haavoittuvimpia talouden aloja ja kehittyviä tuotannonaloja vaan sen sijaan edistää talouden monipuolistumista. Niissä on tunnustettava kehitysmaiden oikeus säännellä markkinoidensa avaamista ja kansallisia kehitysstrategioitaan.
Arvoisa komission jäsen, kehotamme eri osapuolia joustavuuteen, myös EU:ta. Mielestäni EU:lla on vielä liikkumavaraa maatalouden alalla. Ryhmämme on esittänyt esimerkiksi tarkistuksen, jolla on tarkoitus sitoutua poistamaan vientituet tietyssä aikataulussa eli vuoteen 2010 mennessä. Vaadimme, ettei teollisten tuotteiden tullien alalla sovelleta niin sanottua Sveitsin mallia, jota tänään puolustatte ja jossa ei noudateta muun kuin täyden vastavuoroisuuden periaatetta. Meidän on hyväksyttävä se, että kehitysmaat säilyttävät tietynasteisen protektionismin teollisuuden alalla.
Palvelualalla haluamme, että EU:n esittämissä palvelujentarjoajien markkinoille pääsyä koskevissa vaatimuksissa säilytetään kaikkien WTO:n jäsenvaltioiden, etenkin kehitysmaiden, oikeus säännellä palvelujaan ja ennen kaikkea julkisia palvelujaan. Haluamme, että terveydenhuolto, koulutus ja audiovisuaalialan palvelut jätetään selvästi neuvottelujen ulkopuolelle, emmekä halua, että GATS-neuvotteluissa romutetaan vesihuollon ja energiantoimitusten kaltaiset julkiset palvelut tai heikennetään niitä. Lisäksi olette varmasti huomannut, kuinka vastahakoisesti kehitysmaat suhtautuvat ehdotukseenne vähimmäissitoumuksia koskevasta mallista, joten se olisi viisainta perua.
Tuemme kehitysyhteistyöpakettianne. Lääkkeiden saatavuuteen on löydettävä kestävä ratkaisu, joka sisältää koko teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan sopimuksen muuttamisen. Erityis- ja etuuskohtelua koskevia sääntöjä on lujitettava. Lisäksi on olemassa todellinen tarve sellaiselle rahoitusvälineelle, jolla tuetaan teknistä apua ja köyhien maiden valmiuksien lujittamista.
Lopuksi totean, että ryhmäni katsoo, ettei WTO:n neuvottelujen ulkopuolelle voida jättää sosiaalisten ja ympäristöllisten kysymysten kaltaisia arkaluonteisia asioita. Muuten monenväliselle järjestelmälle ei saada julkista tukea; järjestelmällä on tulevaisuus ainoastaan uudistettuna. 
Johan Van Hecke,
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, näkymät ovat synkät. Tämä on melko varovainen ilmaus, sillä kuten komission jäsen Mandelson totesi, meidän on selvästi hienosäädettävä kunnianhimoisia tavoitteitamme. On selvää, ettei Hongkongissa saavuteta pitkään kaivattua läpimurtoa monenvälisissä kauppaneuvotteluissa, ellei ihmettä tapahdu. Toivon vain, ettei Hongkong-sanan merkitystä tarvitse muuttaa "tuoksuvasta satamasta" "liettyneeksi suoksi".
Suurin kompastuskivi on edelleen epäilemättä maatalousala. Olemme joutuneet todelliseen umpikujaan, sillä EU ei tee myönnytyksiä, elleivät muut suuret valtiot tee niitä lisää. Kuuleman mukaan GATS-neuvottelujen tilanne on tätäkin huonompi, sillä niissä ei ole saavutettu vielä mitään.
Mielestäni komission jäsen toteaa perustellusti, ettei EU voi hyväksyä Dohan neuvottelukierroksen päättämistä ilman, että palvelualalla saadaan aikaan merkittävä ja myönteinen sopimus. Pitäisikö meidän mennä itseemme? Mielestäni ei. EU on nähnyt erityistä vaivaa monenvälisten kauppaneuvottelujen loppuun saattamiseksi. Voimme jo ylpeillä maailman suurimmalla avoimella taloudella. EU:n yleinen etuusjärjestelmä on paras etuusjärjestelmä. "Kaikki paitsi aseet" -ohjelma on myös ainutlaatuinen, kun tarkastellaan vähiten kehittyneiden maiden vientiä EU:hun.
Tällä hetkellä monenvälisten kauppaneuvottelujen periaate on kuitenkin uhattuna. On erityinen vaara siitä, että mahdollinen uusi mullistus Hongkongin neuvotteluissa vaarantaa koko WTO:n uskottavuuden, sillä kaupparyhmittymät etsivät mahdollisuuksia lisätä markkinoille pääsyään esimerkiksi kahdenvälisten ja alueellisten kauppasopimusten muodossa, ja ne varmasti myös turvautuvat niihin. Tätä skenaariota on parasta välttää, sillä samalla, kun köyhimmistä maista on vaarassa tulla uhreja, myöskään WTO:n merkitystä ei voida eikä pidä aliarvioida. Onhan se joka tapauksessa osaltaan lisännyt talouskasvua, kehitystä ja työpaikkoja 50 viime vuoden aikana, vaikka sitä onkin kiireellisesti uudistettava niin, että lisätään sen avoimuutta, tehokkuutta ja ennen kaikkea demokraattista valvontaa.
Arvoisa komission jäsen, haluamme lujittaa neuvotteluvaltuuksianne ja neuvotteluasemaanne käsiteltävänämme olevalla päätöslauselmalla, josta huomenna äänestämme. Tehtävänne mahdottomuutta vähentää toivottavasti hieman se, että lähes koko EU on asiasta yksimielinen. Tapahtuipa mitä hyvänsä, EU:n on oltava edelleen monenvälisten kauppaneuvottelujen liikkeellepaneva voima. Keskeisin tehtävänne on nyt sen varmistaminen, että elämää on vielä Hongkongin kokouksen jälkeenkin. Pyrkimyksemme teidän tukemiseksenne voivat olla melko vaatimattomat, mutta niihin sisältyy huomattava sitoumus. 
Caroline Lucas,
   Arvoisa puhemies, meneillään olevaa WTO:n neuvottelukierrosta – jonka yhteydessä lähes joka lauseeseen ympätään sana "kehitys" – koskevat EU:n lupaukset ja todellisuus näyttävät etääntyvän toisistaan yhä enemmän. Todellisuudessa suurinta osaa kehitysmaista ei edelleenkään oteta mitenkään huomioon. Tämä etääntyminen näkyy neuvoston toteamusten ja komission tekemisten ristiriitaisuutena.
Yhdistyneen kuningaskunnan kauppaministeri ja puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan edustaja Alan Johnson totesi muutama viikko sitten, ettei kehitysmaita pidä pakottaa avaamaan markkinoitaan. Hän julisti, että meidän on kieltäydyttävä pakkokeinoin tapahtuvasta vapauttamisesta, mutta komissio omaksuu kuitenkin yhä aggressiivisemman neuvotteluasialistan, joka on täysin ristiriidassa neuvoston toteamusten kanssa. Komissio vaatii muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyn alalla laajamittaista vapauttamista, mikä vaarantaa joidenkin kehitysmaiden paikallisen teollisuuden tulevaisuuden. Palvelualalla komissio on pettänyt kaikki aiemmat lupauksensa palvelualaa koskevien neuvottelujen vapaaehtoisuudesta ja vaatii nyt sen sijaan palvelujen markkinoiden pakollista vähimmäisavaamista.
Arvoisa komission jäsen Mandelson, on erittäin ironista, että tämänpäiväisissä lehdissä teidän todetaan sanoneen, etteivät köyhät ole vielä saaneet ääntään kuuluville näissä neuvotteluissa, vaikka EU on itse syyllistynyt juuri köyhien vaatimusten huomiotta jättämiseen. Afrikan ja muiden AKT-valtioiden köyhät ovat esimerkiksi todenneet, etteivät ne halua uutta vähimmäissitoumuksia koskevaa mallia palvelualalla. Olemme vaarassa toistaa kaikki Cancúnissa tekemämme virheet. EU ei kuuntele kehitysmaita vaan ajaa omaa kauppaetuaan ennenkuulumattoman ylimielisesti.
Kolme suurinta poliittista ryhmää on ehdottanut päätöslauselmaa, ja haluan selittää, miksei ryhmämme voi allekirjoittaa sitä. Vientitukien lopettamiselle ei ole asetettu määräaikaa. Sen sijaan vientitukien lopettamisen edellytykseksi on nyt esitetty sitä, että muutkin teollisuusmaat toimivat samoin. Päätöslauselmassa edellytetään palvelujen kauppaa koskevaa kunnianhimoista sopimusta, jossa ei millään lailla torjuta uutta vähimmäissitoumuksia koskevaa mallia eikä jätetä vesihuollon kaltaisia peruspalveluja selvästi neuvottelujen ulkopuolelle.
Muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyn alalla vaaditaan neuvottelujen nopeuttamista sellaisen äärimmäisen mallin perusteella, jonka suurin osa kehitysmaista on jo torjunut. Yllättäen nyt ehdotetaan, että WTO:n jäsenten olisi poistettava tullien ulkopuoliset kaupan esteet, sillä ne ilmeisesti haittaavat markkinoille pääsyä. Nämä niin sanotut tullien ulkopuoliset kaupan esteet käsittävät kovalla työllä saavutettuja ja demokraattisesti säädettyjä kansallisia lakeja, joilla suojellaan ympäristöä, sosiaalisia normeja ja terveydenhuoltoa, eikä niitä saa pitää pelkkinä kaupan esteinä.
Kaikkein tärkein on kuitenkin se päivänpolttava seikka, etteivät maailman köyhät ole millään lailla hyötyneet Dohan kehitysohjelmasta vielä neljänkään toteuttamisvuoden jälkeen. Kauppapolitiikkaa on muutettava radikaalisti ja perusteellisesti, jotta tästä todellakin saadaan nimensä arvoinen kehityskierros. 
Francis Wurtz,
   Arvoisa puhemies, meidän ei pidä luopua toivosta minkään tai kenenkään suhteen, vaikka komission jäsen Mandelson olisikin vähitellen kääntymässä sille kannalle, että, kuten hän totesi, mikään tarjoamamme ei riitä näille Brasilian, Australian, Uuden-Seelannin ja Yhdysvaltojen kaltaisille erittäin kilpailukykyisille ja aggressiivisille tuottaja- ja viejävaltioille.
EU:n 25 jäsenvaltion ei siis ole liian myöhäistä muuttaa perinpohjaisesti neuvottelijansa valtuuksia, joista suurin osa on peräisin vuodelta 1999 eli ajalta ennen Seattlen ja Cancúnin epäonnistumisia. Ryhmälläni onkin ilo esittää teille kymmenen uutta ehdotusta uusiksi toisiinsa tiiviisti liittyviksi ensisijaisiksi tavoitteiksi, joita kutsun EU:n kansainvälisiä tavoitteita koskevan vaihtoehtoisen näkemyksen kymmeneksi käskyksi.
Huomenna vietetään maailman aids-päivää, joten mainitsen ensinnäkin velvoitteen löytää lopullinen ratkaisu lääkkeiden saatavuutta koskevaan ongelmaan maissa, joilla ei ole omaa lääkkeiden tuotantokapasiteettia. Jatkuva hidastelu teollis- ja tekijänoikeuksiin vedoten on rikollista, ja sitä on täysin mahdotonta hyväksyä.
Toiseksi mainitsen Dohan neuvottelukierroksen virallisen tavoitteen, joka on käytännössä jätetty täysin huomiotta, eli kehityksen. EU on uhrannut kaikki Lomén sopimuksen saavutukset – Stabexin, Sysminin, banaanisopimuksen ja sokeripöytäkirjan – yksi toisensa jälkeen WTO:n alttarille saadakseen vapaakauppasopimukset allekirjoitettua, minkä lisäksi on otettu käyttöön viisumi niiden maiden kansalaisille, joita kutsuimme ennen etuuskohteluun oikeutetuiksi kumppaneiksemme. Meidän mielestämme lähestymistapaa on tässä yhteydessä muutettava niin, ettemme enää koskaan joudu todistamaan muun muassa Lampedusan, Ceutan ja Mellilan kaltaisia tragedioita.
Kolmanneksi mainitsen maatalouden. Puolustamme aitoa eurooppalaista pienviljelyä, oikeutta kannattaviin takuuhintoihin, elintarvikeriippumattomuuden periaatetta sekä maatalouden yhteiskunnallisen, ympäristöllisen ja alueellisen monimuotoisuuden kunnioittamista. Meidän on torjuttava pakkomielle, joka liittyy tuottavuuteen ja polkumyyntiin, joka horjuttaa etelän haavoittuvia talouksia ja lisää niiden riippuvuutta, sekä kaikenkattavaan vapauttamiseen, jonka nojalla monikansalliset yhtiöt pääsevät käsiksi maahan, siemeniin, vesivaroihin sekä tavaroiden ja palvelujen markkinoihin.
Puheaikani on lyhyt, joten mainitsen muut ensisijaiset tavoitteet lyhyesti.
Neljänneksi WTO:n on estettävä elollisen patentoiminen ja suojeltava paikallisyhteisöjen biologisia luonnonvaroja ja teknistä taitotietoa biopiratismilta.
Viidenneksi terveydenhuolto, koulutus, kulttuuri, audiovisuaalialan palvelut, vesihuolto ja kaikki julkiset palvelut on jätettävä nimenomaisesti kaikkien kauppasopimusten ulkopuolelle. Vastustamme GATS-sopimusta ja kannatamme yleismaailmallisten julkishyödykkeiden jättämistä markkinoiden ulkopuolelle.
Kuudenneksi kulttuuria koskeva poikkeus: WTO:n säännöillä ei saa estää valtiota puolustamasta omana pitämäänsä kulttuuriperintöä.
Seitsemänneksi työllisyys ja koulutus kaikkialla maailmassa on asetettava omiksi tavoitteikseen, joihin on pyrittävä taloussopimuksissa. Tämä on vastakohta vapauttamiselle, joka aiheuttaa epävakautta kokonaisilla teollisuuden ja palvelujen aloilla.
Kahdeksanneksi mainitsen sosiaaliset ja ympäristölliset normit. Kustannussäästöjä koskevan pakkomielteen sijasta on asetettava sitovat vähimmäisnormit, joita parannetaan jatkuvasti, ja suurimmissa vaikeuksissa oleville valtioille on annettava korvaavaa tukea.
Yhdeksänneksi WTO on kiireellisesti demokratisoitava, jotta jokainen jäsenvaltio voi osallistua neuvotteluihin tasavertaisena neuvottelukumppanina, neuvottelujen avoimuus on taattava ja valitut kansanedustajat on otettava mukaan päätöksentekoprosessiin.
Kymmenenneksi WTO on sisällytettävä YK:n järjestelmään, jossa noudatetaan kansainvälisten oikeusnormien hierarkiaa. Siinä ovat etusijalla perusoikeudet ja erityisesti kansainvälistä kauppaa koskevista säännöistä tehdyt kansainväliset yleissopimukset.
Arvoisa puhemies, mielestäni EU:n eksistentiaalinen kriisi olisi enää pelkkä ikävä muisto, jos EU löytäisi inspiraation tällaisesta toimintatavasta. 
Kathy Sinnott,
   Arvoisa puhemies, käsittelemme Hongkongissa pian pidettävää ministerikokousta, ja meitä varoitetaan odottamasta liikoja – toisin sanoen suunnitelman toteutus on hetkellisesti hidastunut. Tämä voi olla totta Hongkongin osalta, muttei Irlannissa, missä 3 500 perheen toimeentulon taannut sokeriteollisuus on juuri hävitetty kartalta. Tätä voitaisiin pitää pikkuseikkana, josta ei kannata kiihtyä. Mutta kuinka käy sokeriteollisuutta suuremmalle teollisuudenhaaralle eli Irlannin naudanlihateollisuudelle, joka sekin sysätään pois suuryhtiöiden maailmanlaajuisen maataloustoiminnan tieltä? Se ei tosin kuulu suunnitelman painopisteisiin.
Mikä on tämä suunnitelma, josta puhun ja jonka ääriviivat selkeytyvät yhä enemmän asioiden edetessä? Dohan kehityskierroksella suunnitelman pitäisi perustua oikeudenmukaisuuteen ja köyhyyden lakkauttamiseen, mutta siinä näyttää enemmänkin olevan kyse asioiden romuttamisesta suuryhtiöiden tieltä ja pientuottajien toiminnan lopettamisesta, sillä pientuottajat ovat tehottomia, demokraattisia ja vaikeita hallita ja niillä on vääränlaiset käsitykset elämäntyylistä. Suunnitelmassa pyritään osoittamaan kullekin alueelle ja maalle oma erikoisalansa, jolla ne voivat toimia ketään häiritsemättä, ja vähentämään kilpailijoiden määrää sekä antamaan suuryrityksille vapaat kädet toimia oman etunsa mukaisesti.
Tästä pääsemmekin siihen, mikä on suuryritysten etu. Niiden etu on tuoton takaaminen sijoittajilleen, sillä siihenhän suuryhtiöt pyrkivät, ja kaikki muu toiminta tukee tätä tavoitetta, olipa kyse lääkinnällisistä palveluista, elintarvikkeista tai autoista. Mitä vähemmän kilpailijoita, sitä enemmän rahaa, mitä vähemmän sääntöjä, sitä enemmän rahaa, mitä enemmän asiakkaita, sitä enemmän rahaa. Tähän suuntaan suunnitelma näyttää kehittyvän.
Irlannin tapauksessa tämä tarkoittaa sokeriteollisuuden lakkauttamista ja maaperän valmistelua muiden maiden suurviljelijöille. Sen myötä yritykset siirtyvät jätteenpolttoon, sillä Irlanti on määritelty hyväksi tällä alalla. Muiden maiden sokeriteollisuus sen sijaan kasvaa. Tästä hyötyvät kuitenkin todennäköisesti ihmisten sijasta suuryritykset, joista useat eivät edes ole omien kansalaistensa omistuksessa.
Tällä välin pienet ja tehottomat alat nujerretaan vähitellen kaikkialla maailmassa. Ne ovat oman onnensa nojassa, sillä hallituksilla ei ole riittävästi varoja suuryritysten intressien tyydyttämiseen sen jälkeen, kun ne ovat yksityistäneet kaikki valtion resurssit. 
Seán Ó Neachtain,
   Arvoisa puhemies, olemme kaikki yksimielisiä siitä, että on EU:n edun mukaista saada aikaan Maailman kauppajärjestön tukema vahva, oikeudenmukainen ja sääntöihin perustuva kansainvälinen kauppajärjestelmä. Näin monipuolistetaan tuotanto- ja palvelutaloutemme kaupan perustaa ja piristetään talouskasvua eurooppalaisten yritysten ja kuluttajien hyväksi.
Dohan neuvottelukierros ei kuitenkaan voi perustua ainoastaan siihen, mitä myönnytyksiä EU suostuu tekemään maatalousalalla. Varmasti myös muut WTO:n jäsenet haluavat neuvottelukierroksen onnistuvan niin maatalouden kuin teollisten palvelujen ja kaupan helpottamisenkin neuvottelualoilla. Muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyä koskevissa neuvotteluissa on saatava aikaan sopimus kaikkien tuotteiden tullien alentamisesta.
EU:n keskimääräiset tullit ovat nyt alle 4 prosenttia, kun taas Aasiassa ja Etelä-Amerikassa joidenkin teollisten tuotteiden tullit ovat jopa 30 prosenttia. Dohan neuvottelukierroksella olisi loppujen lopuksi varmistettava, että teollisten tuotteiden keskimääräiset tullit EU:n ulkopuolella alenevat alle 10 prosenttiin.
Komission jäsen Mandelson on onnistunut noudattamaan EU:n jäsenvaltioiden hallitusten hänelle antamia neuvotteluvaltuuksia EU:n maatalousjärjestelmän uudistuksen suhteen. Hän on jo tarjonnut keskimääräistä 46 prosentin alennusta, joka koskee tuontitulleja, vaikka YMP:n vuosien 1999 ja 2003 muutoksissa valmistauduttiin 36 prosentin alennuksiin.
Arvoisa komission jäsen Mandelson, en nyt kuitenkaan puhu laajamittaisesta maataloustuotteiden viennistä vaan Länsi- ja Luoteis-Irlannin pienviljelijöistä, jotka joutuvat kohta seuraamaan sokerinviljelijöitä ja luopumaan maataloustuotteiden kaupasta. Onko tämä oikein? Onko järjestelmä oikeudenmukainen? Sitä se ei ole eikä voikaan olla! Tekosyy, jonka mukaan kehitysmaat hyötyvät tästä, on täysin erheellinen. Todellisia hyötyjiä ovat Etelä-Amerikan ja muiden suurten tuottajavaltioiden pihviparonit. 
James Hugh Allister (NI ). –
   Arvoisa puhemies, on miellyttävää nähdä täällä Ian Pearson, joka toimi jonkin aikaa Pohjois-Irlannissa, kuten komission jäsen Mandelsonkin.
Yhtenä EU:n ensisijaisista velvoitteista on oltava kansalaisten elintarvikehuollon turvaaminen. Toivon, ettei tämä perusvelvoite vaarannu nyt, kun hoppuilemme WTO:n sopimuksen varmistamiseksi. Viime kesänä ainakin Yhdistyneessä kuningaskunnassa voitiin havaita Etelä-Amerikasta peräisin olevan lihan halpatuonnin kielteinen vaikutus omaan naudanliha-alaamme, sillä hintojen romahtaminen uhkaa useiden tuottajien elinkeinoa. Tilanne on tämä jo nykyisillä tulleilla. Jos tulleja alennetaan entisestään, kuten on ehdotettu, paikallinen tuotanto ja karjankasvatus häviävät ja meistä tulee suurelta osin riippuvaisia Etelä-Amerikasta peräisin olevasta punaisen lihan tuonnista.
Entäpä sitten, jos pandemia puhkeaa? Suu- ja sorkkatautihan jo riehuu Brasiliassa ja on levinnyt koko maanosaan. Mistä Euroopan kansalaiset sitten saavat ruokansa? He eivät varmasti kiitä meitä tästä lehtien etusivuilla toitotetusta itsekkäästä WTO:n sopimuksesta, jos emme millään lailla enää huolehdi EU:ssa valmistettujen luotettavien elintarvikkeiden toimitusvarmuudesta. 
Zbigniew Zaleski (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, maailmankaupan vapauttamisprosessi on tulossa ratkaisevaan vaiheeseen. Meitä parlamentin jäseniä kohdellaan pikemminkin tarkkailijoina kuin toimijoina, mutta me välitämme kansalaistemme ja muun maailman köyhien hyvinvoinnista.
Prosessia eteenpäin vievä perusajatus on maailman vähiten kehittyneiden maiden auttaminen, mutta meidän vastuullamme on myös ottaa huomioon muita köyhempien ja heikompien uusien jäsenvaltioiden tilanne ja kehitys. Sokerialan tapaus on esimerkki epäreilusta kauppasopimuksesta, jolla annetaan paremmat vientiehdot Ranskan ja Saksan sokeriviljelijöille kuin Puolan sokeriviljelijöille. Puolalaiset eivät mitenkään voi olla tyytyväisiä tähän.
Täysimääräisestä vapauttamisesta hyötyisivät heikompien sijasta pääasiassa vahvat yritykset ja johtavat ryhmät ainakin nykyisessä sosiaalistaloudellisessa tilanteessa. Tästä syystä tarvitaan tasapainoisia päätöksiä markkinoiden avoimuuden lisäämisestä niin, että toisistaan erotetaan vähiten kehittyneet maat, kehitysmaat ja nousevat taloudet sekä teollisuusmaat.
Toinen huomautukseni koskee mahdollisia uusia jäseniä. WTO:n on selvitettävä tarkkaan, että kriteerit täyttyvät. Muuten kansainvälistä kauppaa voivat horjuttaa tapahtumat, kuten tämänhetkiset Venäjän tuontiesteet Puolasta peräisin oleville maataloustuotteille.
Vapaita markkinoita pidetään jonkinlaisena taikasauvana, jonka yhdellä huitaisulla koko maailman elintaso saadaan yhdenmukaistettua. Tämä käsitys on kuitenkin suhteutettava useiden maiden taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin erityisoloihin ja poliittisiin esteisiin. Haluaisin, että vapailla markkinoilla ihmisistä tulisi rikkaampia; korostan tarkoittavani ihmisiä, en kauppa- ja tuotantoyritysten yhteenliittymiä. 
Erika Mann (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, haluan puhua muutamasta seikasta, mutta ennen sitä haluan kiittää teitä siitä, että olette antaneet käsiteltäväksemme näin hienon neuvottelupaketin.
Te olette molemmat perustellusti korostaneet, että kauppakumppaniemme on edettävä kunkin tietyssä määrin. Komission jäsen Mandelson huomautti, että Yhdysvallat teki maataloutta koskevan tarjouksensa hyvin myöhäisessä vaiheessa. Tiedämme kuitenkin myös sen, että nousevien talouksien on vielä ilmaistava, että ne aikovat esittää palvelualaa ja teollisten tuotteiden vapauttamista koskevan järkevän paketin, jonka voimme hyväksyä. Kun kuuntelee joitakin tämän parlamentin jäseniä, saa sen käsityksen, ettei meillä itse asiassa ole mitään omia intressejä, vaan tärkeintä on ajaa muiden maiden etua.
Meidän on otettava vakavasti tältä kehityskierrokselta lähtevä viesti ja toimittava sen mukaan. Kyse todellakin on Dohan kehityskierroksesta, ja tällä kertaa tarkoituksena on asettaa etusijalle kehitysmaat ja erityisesti niistä köyhimmät. Emme saa koskaan unohtaa, kuinka paljon EU on jo tehnyt ja kuinka merkittävä on sen panos kehitysmaiden oikeudenmukaisemman kohtelun varmistamiseksi.
Kuten neuvoston puheenjohtaja jo totesikin, meidän on huomioitava globalisaation muuttuva maisema. Vastassamme ovat nyt nousevat taloudet, jotka ovat tietoisia voimastaan ja jotka ovat maailmanlaajuisia toimijoita niin talouden, yhteiskunnan kuin politiikankin alalla. Ne haluavat osallistua ja tehdä osansa. Jos näin tapahtuu, on kuitenkin toivottava, että nousevat taloudet suhtautuvat kehityskierrokseen vastuuntuntoisesti. Jos ei saavuteta myönteistä tulosta tai edes myönteistä merkkiä siitä, miten neuvotteluissa tämän jälkeen edetään, tarvitaan lisää kahdenvälisiä sopimuksia, jolloin monenväliset neuvottelut tyrehtyvät. Tätä emme varmastikaan halua.
Haluan käsitellä muutamaa tärkeää seikkaa. Ensinnäkin toivon, että toimintatapamme on sama kuin edellisillä neuvottelukierroksilla eli että keskustelemme komission kanssa, näitä asioita käsittelevien kahden komission jäsenen ja erityisesti komission jäsenen Mandelsonin kanssa, mutta luonnollisesti myös neuvoston kanssa. Olisi mukava kuulla teidän sanovan jotain tästä myöhemmin. Tiedämme, että neuvottelette hyvin tiukoin neuvotteluvaltuuksin. Arvoisa komission jäsen, jos jouduttaisiin johonkin konfliktiin ja jos joutuisitte neuvottelemaan valtuuksienne ulkopuolisista asioista, teidän olisi hyvä keskustella asiasta neuvoston lisäksi myös neuvotteluissa mukana olevan parlamentin valtuuskunnan kanssa. Tiedän, ettette ole velvollinen toimimaan näin, mutta olisi hyvä, jos keskustelisitte näistä asioista heidän kanssaan.
Toiseksi EU järjestää tapansa mukaan Parlamenttienvälisen liiton kanssa erillisen kokouksen, johon osallistuu parlamenttien jäseniä kaikista läsnä olevista WTO:n jäsenvaltioista. Olisi luonnollisesti hienoa, jos tämä elin voisi keskustella kanssanne.
Kolmanneksi korostamme aina, kuinka hienoa olisi lukea aiejulistuksesta, jonka laadintaan osallistutte, päätelmä siitä, että parlamentit osallistuvat näihin neuvotteluihin. En tarkoita tällä Euroopan parlamenttia, sillä me huolehdimme itse siitä, vaan kaikkien WTO:n jäsenvaltioiden parlamenttien osallistumista. Olisi hienoa, jos onnistuisitte tällä kertaa, luonnollisesti neuvoston tuella, saamaan aikaan tällaisen julistuksen, joka sisällytettäisiin WTO:n lopullisiin päätelmiin. 
Sajjad Karim (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, 12 päivän kuluttua maailman johtajat tapaavat Hongkongissa keskustellakseen Dohan kehitysohjelmasta. Heillä on nyt paras ja ainoa mahdollisuus saavuttaa vuodelle 2015 asetetut vuosituhannen kehitystavoitteet. Ehtojen sopimisessa epäonnistuminen ei ole ainoastaan menetetty mahdollisuus, vaan se vaarantaa kehitysmaiden tasa-arvoisuuden ja vaurauden, Euroopan työpaikat, kasvun ja turvallisuuden sekä koko monenvälisen kauppajärjestelmän tulevaisuuden.
Miljoonat ihmiset ovat saaneet äänensä kuuluville köyhyyden poistamista koskevan kampanjan myötä. He ovat perustellusti raivoissaan epäreiluista kaupan säännöistä, jotka syrjivät köyhiä, ja he vaativat muutosta. G8-maiden Gleneaglesissa tekemät suurenmoiset lupaukset vapaakaupasta on nyt toteutettava käytännössä joustavana neuvottelustrategiana, jonka avulla saadaan aikaan kehitysapua, kauppaa ja velkahelpotusta koskeva paketti.
Saamme jälleen kerran todistaa historiallista kädenvääntöä vapaakaupan ja protektionismin välillä. Kehittyneemmät kehitysmaat eivät voi vaatia maataloutta koskevia myönnytyksiä ennen kuin suostuvat toteuttamaan aloitteita, jotka koskevat muun muassa vähiten kehittyneiden maiden tulli- ja kiintiövapaata pääsyä markkinoille, erityis- ja etuuskohtelua sekä vastavuoroista tukea ja kauppaa varsinkaan nyt, kun EU:n tekemässä tarjouksessa mennään pidemmälle kuin koskaan aiemmin.
Tarjous ei ole täydellinen. Ihanteellisessa maailmassa tarjouksessa mentäisiin vielä pidemmälle ja sovellettaisiin muuta kuin täyttä vastavuoroisuutta kaikissa muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyä koskevissa neuvotteluissa tai alennettaisiin haavoittuvien tuotteiden tukia. Näin voi vielä tapahtua, mutta tällä hetkellä tarvitaan kompromissia ja johtajuutta, jotka kehittyneempien kehitysmaiden on hyväksyttävä, jos ne haluavat saavuttaa jotain tällä neuvottelukierroksella.
Hongkongin neuvottelujen epäonnistumisen myötä Yhdysvallat ja Japani voisivat lisätä kauppaa vääristävää kotimaista tukea jopa 5 miljardia dollaria ja Eurooppa jopa 25 miljardia dollaria. Pascal Lamy totesikin Afrikan valtioiden ministerien foorumille viime viikolla, että kyse on tästä, ja tästä syystä meidän on tehtävä tarjouksia esitetystä suunnitelmasta, vaikkei se riitäkään.
Ennen kuin neuvottelujen annetaan ajautua lopulliseen umpikujaan, maailman on mietittävä, kuinka monta epäonnistumista WTO vielä kestää, ennen kuin se hajoaa. Kuinka paljon pettymyksiä voidaan kestää, ennen kuin syntyy uusi alueellinen järjestelmä, jonka ulkopuolelle köyhimmät maat jäävät? Meille on kuitenkin kerrottu, että Hongkongilta voidaan odottaa vain pehmeää laskua. Yhdysvaltojen neuvotteluvaltuudet umpeutuvat kuitenkin vuoden 2006 loppupuolella, ja sen myötä häviää mahdollisuus poistaa köyhyys. Hongkongin kokousta koskevat tarkistetut tavoitteet eivät siis saa olla vain pehmeä lasku, vaan niiden on oltava ponnahduslauta tai komission jäsenen Mandelsonin sanojen mukaan toteutussuunnitelma, jonka pohjalta tuloksia saadaan aikaan ensi vuoden alussa. Arvoisa komission jäsen, kannatamme ajatusta. 
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajan ja komission jäsenen Mandelsonin lausunnoista tulee selväsanaisesti ilmi vanhakantainen brittiläinen siirtomaa-aikojen logiikka, joka kauan sitten muodosti Brittiläisen imperiumin perustan: selkeä työnjako eli kauppatavaroiden tuonti teollisuusmaista, halvan ruoan tuonti siirtomaista ja viljelymaan jättäminen lampaiden laitumeksi.
Haluan todeta komission jäsenelle Mandelsonille, että tällainen perinteinen asenne on vanhakantainen. Tänä päivänä teillä on neuvottelupöydässä aseellisten voimakeinojen sijasta käytössänne vapauttamisen ideologia ja välineet. Niistä ei kuitenkaan ole apua, sillä kehitysmaat ovat nyt ryhtyneet vastarintaan, ilmaisseet omat intressinsä ja haastaneet teollis- ja tekijänoikeudet, jotka haluamme myydä niille ylihintaisina palveluina, vaikka oikeuksien kohteet kuuluvat kulttuurisesti, sosiaalisesti ja ekologisesti kehitysmaille, kuten oikeus perustoimeentuloonkin.
Maataloudesta puhuttaessa on oltava selvää, että EU on suurin elintarvikkeiden ja rehujen tuoja ja että meidän on maksettava kehitysmaiden maataloustuotteista EU:n hintatason mukainen hinta, mikäli haluamme, että näiden maiden talous kehittyy. Eräs järkevä toimintatapa olisi siirtää tullimaksut rahastoon, josta rahoitetaan maaseututalouksien kehittämistä koskevia hankkeita kaikkialla maailmassa. Näin piristettäisiin myös yritystaloutta.
Tällaisen panoksen voisimme antaa. Arvoisa komission jäsen Mandelson, jos kuitenkin luulemme voivamme ostaa näiden maiden varastot alle köyhyysrajan, pahennamme vain nälänhätää. Kauppa ei täytä vatsoja, ja siitä rikastuvat ainoastaan ne, jotka siitä hyötyvät, eli pääasiassa monikansalliset yhtiöt, jotka eivät edes sijaitse kehitysmaissa. 
Helmuth Markov (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, Dohan kehitysohjelmassa WTO ilmoitti niin sanotusta kehityskierroksesta. Jos kuitenkin katsotaan hienojen puheiden taakse, huomataan valitettavasti, että meneillään olevalla WTO:n neuvottelukierroksella tärkeintä on jälleen kerran markkinoille pääsy. Tämä käy ennen kaikkea selväksi siitä valtavasta painostuksesta, jota teollisuusmaat harjoittavat varmistaakseen muiden kuin maataloustuotteiden ja palvelujen markkinoille pääsyn, jota ne pitävät edellytyksenä maatalousalan neuvottelujen jatkamiselle. Teollisuusmaat tarjoavat kehitysmaille korvaukseksi ainoastaan epämääräisiä ja vältteleviä julistuksia vientitukien lakkauttamisesta, mikä on lievästi sanottuna epäreilua. Maatalouden vientituet on lakkautettava välittömästi ja ennen kaikkea niin, ettei kehitysmailta vaadita vastavuoroisia myönnytyksiä.
Kotimaisen maataloustuen osalta on erotettava toisistaan lainmukainen tuki ja ne tuet, joilla pyritään ainoastaan edistämään vientisuuntautuneen maatalousliiketoiminnan intressejä. Tämä tarkoittaa, että myös YMP:n on oltava vertailukelpoinen.
Tarvitsemme uutta kansainvälistä oikeushierarkiaa, jolla tasapainotetaan yhtäältä kauppaintressien ja toisaalta inhimillisten sosiaalisten oikeuksien sekä ympäristön- ja kuluttajansuojanormien välinen suhde. Huomannette, kuinka kipeästi tällaista toimintatapaa tarvitaan, jos ajattelette yritysten siirtymistä ulkomaille, työehtojen ja sosiaaliturvan polkumyyntiä tai viime kuukausien ympäristökatastrofeja. Seurauksena olisi, että kukin valtio voisi ja sen pitäisi päättää itsenäisesti siitä, milloin, missä määrin ja kuinka nopeasti se avaa omat markkinansa. Yleishyödyllisiä palveluja on suojattava vapauttamiselta ja kansainvälisten kauppasopimusten ulkopuolelle on jätettävä elintärkeät palvelut, erityisesti vesihuolto, terveydenhuolto ja koulutus.
TRIPS-sopimusta on uudistettava. Vuosittain kuolee miljoonia ihmisiä siksi, että TRIPS-sopimuksessa heiltä evätään heidän tarvitsemansa lääkkeet ja autetaan sen sijaan suuria lääkevalmistajia maksimoimaan voittonsa. Pidämme tärkeänä muun muassa ennaltavarautumisperiaatteen soveltamista elintarviketuontiin. Jos jotkin valtiot ja niiden kansalaiset kieltävät geneettisesti muunneltujen organismien tai hormoneja sisältävän lihan tuotannon ja tuonnin, WTO:n on hyväksyttävä tämä päätös. Minkäänlaisessa kaupan sääntelyssä ei voida puuttua tähän valtioiden riippumattomaan päätäntäoikeuteen.
Uutta toimintatapaa tarvitaan myös raaka-aineita koskevassa politiikassa. Komission olisi esitettävä uusia julkisia aloitteita, joilla vakautetaan raaka-aineiden hintoja, sen sijaan, että se yksinkertaisesti heittää romukoppaan nykyiset markkinoiden sääntelymekanismit, jolloin hinnat romahtavat, kuten sokeri- ja banaanialalla tapahtui.
Meille kerrotaan yhä uudelleen, ettei tämä olisi WTO:n sääntöjen mukaista. Siinä tapauksessa WTO:n sääntöjä on muutettava, mikä voidaan tehdä, jos siihen löytyy poliittista tahtoa. Mielestäni tätä asiaa on ajettava huomattavasti nykyistä energisemmin, ja nyt siihen on oikea aika. 
Nigel Farage (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, ehkä voisimme sanoa muutaman ystävällisen sanan Yhdysvalloista, vaikkei tämä ehdotukseni saakaan varmasti kovin paljon kannatusta täällä. Yhdysvallathan on tehnyt valtavan hienon tarjouksen, esittänyt sen ja todennut, että se on valmis alentamaan huomattavasti maataloustuotteiden tulleja, sekä haastanut EU:n tekemään vastaavan tarjouksen. Mielestäni Washingtonissa on meneillään suuri muutos, sillä vapaakaupan kannattajat ovat voitolla. Osallistummeko me kuitenkaan tähän peliin? Komission jäsen Mandelson on tehnyt selväksi, ettemme osallistu. Kuten Pascal Lamy totesi, Yhdysvaltojen esittämä tarjous oli viisi kertaa parempi kuin EU:n vastaus siihen. En ole varma, onko vastaus EU:n oma vai johtuuko se Ranskan liiallisesta vaikutuksesta kauppapolitiikkaan.
Kaikki tämä saa minut ajattelemaan, sillä viime viikonloppuna pidettiin Brittiläisen kansainyhteisön konferenssi. Edustettuna oli kolmannes maailman väestöstä, ja pääministeri Blairia vaadittiin tekemään kauppasopimus. Pääministeri Blair joutui kuitenkin toteamaan, että hänen kätensä ovat sidotut, sillä briteillä ei ole äänioikeutta – asian hoitaa komission jäsen Mandelson Brysselissä, ja hän puhuu EU:n kaikkien 25 jäsenvaltion puolesta.
Olen vakuuttunut siitä, että jos Yhdistyneellä kuningaskunnalla olisi oma kantansa – puhun nyt maailman kolmanneksi suurimmasta kauppamahdista – ensi kuun WTO:n kokouksessa, se voisi puhua kolmannen maailman puolesta. Toivon, että pääministeri Blair kruunaa puheenjohtajuuskauden irrottamalla Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisestä kauppapolitiikasta ja esittää WTO:ssa oman maansa kannan ensi kuussa.
Roberta Angelilli (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komission on toimittava rohkeasti Hongkongissa ensinnäkin Kiinaa koskevassa kiireellisessä kysymyksessä.
Kiina on hukuttanut eurooppalaiset markkinat näennäisesti halpoihin tuotteisiin, joiden hinta on itse asiassa erittäin korkea. Kiinalaisten tuotteiden, niin vaatteiden kuin elintarvikejalosteiden ja teknisten laitteidenkin, valmistusprosessissa jätetään täysin huomiotta ihmisoikeudet. Palkat ovat naurettavan pienet, eikä ympäristöä tai kuluttajansuojaa oteta lainkaan huomioon. Usein käytetään myös lapsityövoimaa. Tämän lisäksi tavarat ovat aivan liian usein väärennöksiä, jotka muodostavat valtavat markkinat, joilta rikollisjärjestöt saavat rahoituksensa. Tällainen tuotanto vahingoittaa suoraan eurooppalaisia yrityksiä ja heikentää niiden pitkiä ammattitaidon perinteitä.
Yrityksemme eivät pyri saamaan erioikeuksia tai pääsemään erityisasemaan. Ne haluavat ainoastaan pystyä kilpailemaan kansainvälisillä markkinoilla tasavertaisin edellytyksin ja sääntöjä noudattaen. Kiinasta peräisin oleva epäreilu kilpailu antaa kuoliniskun yrityksillemme ja vaarantaa miljoonat työpaikat.
Tästä syystä kehotamme Euroopan komissiota toimimaan rohkeasti suojellakseen EU:n teollisuutta ja työpaikkoja. Kehotamme komissiota vaatimaan Hongkongissa järjestettävässä WTO:n ministerikokouksessa, että sopimuksiin sisällytetään sosiaaliset ja ympäristölliset lausekkeet Kiinasta peräisin olevan epäreilun kilpailun estämiseksi ja etenkin lausekkeet, joilla estetään sosiaalinen ja ympäristöllinen polkumyynti, suojellaan työntekijöitä ja ympäristöä sekä tehdään oikeuksien suojaamisesta tärkeämpää kuin tavaroiden vapaasta liikkuvuudesta.
Sopimuksia ei pitäisi tehdä sellaisten ihmisten kanssa, jotka riistävät muita, vahingoittavat ympäristöä eivätkä pysty takaamaan ihmisoikeuksien kunnioittamista. EU:n on pyrittävä edistämään globalisaation sosiaalista ulottuvuutta ja suojeltava samalla kaikin keinoin eurooppalaisia yrityksiä. 
Jan Tadeusz Masiel (NI ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, maailma on joutunut peruuttamattoman globalisaation kouriin useilla elämänaloilla. Vaikka prosessi aiheuttaa pelkoa, siihen kohdistuu myös suuria toiveita. Mielestäni WTO tarjoaa tehokkaan mekanismin, jolla globalisaatiota pystytään vihdoin hallitsemaan.
Toivotan komission jäsenelle Mandelsonille menestystä Hongkongissa, mutta siihen ei pidä pyrkiä hinnalla millä hyvänsä, kuten hän itse totesi. Jos on uhrattava EU:n maatalousala, joka on kaikkein haavoittuvin uusissa jäsenvaltioissa, on ainakin varmistettava, että kehitysmaat hyötyvät siitä. Rikkaiden maiden ei pitäisi hyötyä millään lailla Puolan maatalouden ja Puolan sokerialan uhrauksista. 
Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, osallistun parlamentin valtuuskuntaan, joka lähtee Hongkongissa järjestettävään WTO:n seuraavaan kokoukseen, ja annan kaiken tukeni esittämällemme yhteiselle päätöslauselmalle, josta äänestämme huomenna.
Ulkomaankauppaa käsittelevän parlamentaarisen valiokunnan perustamisesta vuodesta 1979 lähtien parlamentti on seurannut WTO:n neuvotteluja tarkkaan ja lähettänyt kokouksiin valtuuskuntia vuodesta 1988 lähtien ja etenkin nyt, kun meillä on erityinen kansainvälisen kaupan valiokunta. Euroopan parlamentti lujittaa näin EU:n asemaa globalisaatioasioissa ja pyrkii samalla lisäämään WTO:n avoimuutta.
Seattlen ja Cancúnin epäonnistumisten jälkeen WTO:n asema on uhattuna. Kuten komission jäsen Mandelson totesi, Hongkongin kokouksesta tulee vaikea muttei mahdoton, joten on omaksuttava realistinen mutta kunnianhimoinen lähestymistapa. Meillä ei ole varaa uuteen epäonnistumiseen, kuten muutkin puhujat ovat todenneet.
Tämä neuvottelukierros on yhteisön kauppapolitiikan ensisijainen tavoite, ja se on paras tapa taata, että kauppa laajenee tasapainoisesti ja saa aikaan kasvua niin, että samalla varmistetaan kestävä monenvälinen kehitys.
Kuten tiedämme, maat neuvottelevat tekemällä myönnytyksiä tietyillä aloilla, jotta ne saisivat etua toisilla aloilla. Meidän on siis kaikkien pyrittävä kaikin tavoin varmistamaan tarjoustemme tasapainoisuus. Euroopan komissio on ehdottanut maatalouspakettia, joka sisältää huomattavia myönnytyksiä EU:lta ja ehkä jopa enemmän joiltakin yksittäisiltä jäsenvaltioilta. Neuvotteluja ei kuitenkaan saada onnistuneesti päätökseen, ellei teollisten tuotteiden markkinoille pääsyssä ja palvelujen kaupassa edistytä. Palveluala on nopeimmin kasvava maailmantalouden ala, jolla on suuri merkitys EU:ssa. Sillä on erityistä merkitystä, kun otetaan huomioon sen vaikutukset muihin talouden aloihin.
Muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyä koskevat neuvottelut ovat pysähdyksissä, ja ne ovat aina kytköksissä muilla aloilla saavutettuihin tuloksiin. Arvoisa komission jäsen, haluan tässä yhteydessä todeta, että kalastustuotteille on myönnettävä erityiskohtelu, jolla ne erotetaan muista mainituista tuotteista. Kun otetaan huomioon kalastustuotteiden erityispiirteet, jotka johtuvat siitä, että ne ovat rajallinen luonnonvara, niille olisi mielestäni edelleen annettava sama kohtelu kuin Uruguayn neuvottelukierroksella, eli niitä olisi kohdeltava haavoittuvina tuotteina.
Arvoisa komission jäsen, haluan lopuksi toivottaa teille menestystä työssänne kaikkien hyväksi. 
Glenys Kinnock (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa neuvoston puheenjohtajalle ja komission jäsenelle lukeneeni erityisen kiinnostuneena yleisten asioiden neuvoston viimeviikkoisten päätelmien erään kohdan, jossa todettiin, että neuvosto on vahvasti sitoutunut ottamaan huomioon kehitysmaiden ja erityisesti kaikkein vähiten kehittyneiden maiden tarpeet ja kannattaa kunnianhimoisen kehityspaketin aikaansaamista Hongkongissa. Lähes samanaikaisesti tehtiin kuitenkin päätös, jolla muutettiin peruuttamattomasti EU:ssa jo usean vuoden ajan voimassa ollutta sokerijärjestelmää. Nämä merkittävät muutokset vaikuttavat olennaisesti etenkin 18:aan sokeripöytäkirjan maahan sekä vähiten kehittyneisiin maihin. Viime viikolla tehtiin myös päätöksiä, joiden myötä tuhansien perheiden toimeentulo vaarantuu banaanintuotannosta riippuvaisissa maissa, jotka ovat perinteisiä banaanintoimittajiamme.
Kun teette tällaisia lupauksia neuvostossa, kuinka voitte samanaikaisesti toimia päinvastaisesti? Maatalouden valiokunnassa päätettiin myöntää 80 miljardia euroa EU:n sokeriviljelijöille. Verratkaa tähän summaan sitä mitätöntä 40 miljardin euron summaa, joka toivottavasti annetaan AKT-valtioille; summa on vasta suunnitelmien asteella. Ne itse asiassa menettävät enemmän sokerin puhdistustukea kuin mitä me olemme valmiita antamaan niille siirtymätukea.
Komission jäsen Fischer Boel totesi samaisessa neuvoston kokouksessa, että hänen mielestään uudistus vahvistaa hänen neuvotteluasemaansa. En voi uskoa tätä. Tänä aamuna komission jäsen Mandelson ja minä osallistuimme G90-maiden tapaamiseen, jossa kuulimme erityisesti AKT-valtioiden huolenaiheista. Jos komission jäsen Fischer Boel on sitä mieltä, että hänen asemansa kehitysmaiden kanssa käytävissä neuvotteluissa on vahvistunut viimeviikkoisen sokerialaa koskevan päätöksen ansiosta, hän taitaa elää jollain muulla planeetalla.
Tämänaamuisen G90-maiden kokouksen ilmapiiri oli täynnä vihaa ja pettymystä, kuten komission jäsen Mandelson voi vahvistaa. Tiedän, ettei komission jäsen ole vastuussa näiden maiden tarvitseman avun jakamisesta, mutta jotain on tehtävä luottamuksen palauttamiseksi tässä erittäin lyhyessä ajassa ennen Hongkongin kokousta. 

Danutė Budreikaitė (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, WTO:n kuudennen ministerikokouksen esityslistalla on useita merkittäviä aiheita, mutta haluan aluksi käsitellä kaupan helpottamista. Neuvottelujen tässä vaiheessa on parannettava WTO:n sääntöjä tavarojen kauttakuljetusta koskevan vapauden, tullien ja tullimuodollisuuksien alalla viennin ja tuonnin yhteydessä sekä kauppasääntöjen julkaisemista ja hallinnointia. Kaupan helpottamisen ansiosta kaikkiin osapuoliin voitaisiin soveltaa yhtä tiukkoja tullimenettelyjä, ja ennen kauppaa koskevan lainsäädännön antamista kaikkia WTO:n jäseniä voitaisiin kuulla ja niille voitaisiin tiedottaa asiasta. Tämä olisi kaikkien kauppakumppanien edun mukaista.
Toinen näkökohta kattaa kysymyksiä, joita tässä kokouksessa ei ole tarkoitus käsitellä ja joista ei ole tarkoitus tehdä päätöksiä. Näistä aiheista on kuitenkin keskusteltava ja WTO:n sääntöjä on muutettava sisällyttämällä niihin sosiaali-, työ- ja ympäristönormit. Useat WTO:n jäsenet, jotka eivät noudata korkeita työ- ja ympäristönormeja, eivät luonnollisesti halua keskustella näistä aiheista, sillä vaarana on, että ne menettävät kilpailuetunsa niihin maihin nähden, joissa noudatetaan korkeita normeja. Näitä aiheita olisi ehkä pitänyt käsitellä jo aiemmin. Nyt se kuitenkin on välttämätöntä, sillä korkeita työ- ja ympäristönormeja noudattavat maat ovat vaarassa hävitä kilpailukyvyssä, kun Kiina on tämän vuoden alusta vallannut aggressiivisesti alaa maailman tekstiilimarkkinoilla ja muilla markkinoilla.
Kaupan vapauttamista koskevissa keskusteluissa olisi käsiteltävä tasavertaisten kauppaedellytysten myöntämistä kaikille maille. Tästä on keskusteltava, sillä emme voi enää pitää kauppaa tuotannosta, työturvallisuudesta ja ympäristöasioista erillisenä asiana. Meidän olisi todennäköisesti myös pohdittava uudelleen WTO:n päätöksentekomenettelyjä, jotta vältettäisiin tiettyjen maiden eduksi toimiminen sekä avoimen keskustelun ja päätöksentekomenettelyn estäminen. 
Margrete Auken (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, suhtaudun erityisen myönteisesti kahteen seikkaan tässä neljän poliittisen ryhmän päätöslauselmassa. Ensimmäinen on, että siinä pidetään monenvälisyyttä parempana kuin kahdenvälisyyttä, sillä jälkimmäinen on kiintiöineen ja sellaisineen aina kehitysmaiden edun vastaista. Toinen on, että siinä luetellaan EU:n velvollisuudet kehitysmaita kohtaan. Nämä ovat kaksi tärkeintä lähtökohtaa.
Seuraavaksi haluan kiittää jäsen Désiriä rakentavista tarkistuksista. Ehdotus teollisuusmaiden maataloustukien pikaisesta poistamisesta on erityisen rakentava. EU:n on hyväksyttävä se, että kehitysmaiden tuotantoa on edelleen tuettava ja että meidän on vähennettävä omia tukiamme. Päätöslauselman heikko kohta on kuitenkin maatalous. Siinä ei vaadita alempia maataloustuotteiden tulleja EU:hun eikä tueta komission jäsenen Mandelsonin uusinta tarjousta.
Lopuksi totean, että teollisuusmaiden on maksettava kehitysmaita korkeampi hinta WTO:n sopimuksesta. Lisäksi Kiina ja Brasilia on luonnollisesti luettava kehitysmaihin. Puolet maailman köyhimmistä ihmisistä elää juuri näissä maissa, eikä voida hyväksyä sitä, ettei näitä maita luettaisi köyhiin maihin. 
Jonas Sjöstedt (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, merkittävin panos, jonka EU voi antaa näin Hongkongin kokouksen aattona, on sitoutua poistamaan maatalouden vientituet. Näin maailman köyhimpien maiden miljoonat ihmiset saisivat mahdollisuuden kehitykseen ja voisivat säilyttää elinkeinonsa. EU:n tekemät maatalouspolitiikkaa koskevat tarjoukset vaikuttavat ensi näkemältä suhteellisen rakentavilta, mutta pienellä painetusta käy ilmi, että EU:n tarjous sisältää paljon ilmaa.
Pahin virhe, jonka EU voi tehdä ennen Hongkongin neuvotteluja ja niiden aikana on, että se asettaa maatalouden uudistusten edellytykseksi sen, että kehitysmaat avaavat palvelualansa ulkomaisille toimijoille. Tällainen kiristys voi johtaa koko Hongkongin neuvottelujen romuttumiseen. Kun otetaan huomioon palvelualojen kehityksen taso kehitysmaissa, niillä on mielestäni oikeus vaatia oikeutta suojata keskeisiä palvelualojaan kilpailulta. 
Bastiaan Belder (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, panokset ovat suuret Hongkongissa. Vaakalaudalla on ennen kaikkea itse WTO:n tulevaisuus, sillä uusi epäonnistuminen heikentäisi merkittävästi tätä monenvälistä elintä, jonka maailmankauppaa koskevien järjestelyjen ansiosta kahdenväliset sopimuksemme ovat niin tuottoisia.
Tästä kärsisivät myös kehitysmaat, vaikka Dohan neuvottelukierroksen onkin tarkoitus olla kehityskierros, jolla vähennetään kehitysmaiden köyhyyttä ja puutosta. Jos Hongkongista tulee fiasko, tuloksena on, etteivät köyhimmät kehitysmaat ja niiden pienviljelijät saa kipeästi tarvitsemaansa pääsyä muiden maiden markkinoille.
Myöskään EU ei hyötyisi mitenkään ministerikokouksen epäonnistumisesta. Onhan kuitenkin niin, että EU haluaa omille teollisten tuotteiden ja palvelujen markkinoille pääsyä säänneltävän asianmukaisesti.
Kehotan komission jäsentä Mandelsonia tekemään kaikkensa kompromissin saavuttamiseksi. Siihen tarvitaan kuitenkin myös muiden kaupparyhmittymien, kuten Yhdysvaltojen ja Brasilian, välittömiä toimia. Hongkongissa kaikkien neuvottelijoiden on osoitettava poliittista tahtoa päästä asiassa eteenpäin. Kauppaneuvottelukierroksen epäonnistuessa kaikki nimittäin häviävät. 
Peter Baco (NI ). –
   Tuen täysin neuvoston ja komission toimia maailmankaupan vapauttamisen edistämiseksi. Se on talouden tuottavuuden kasvun ja kilpailukyvyn olennainen edellytys, ja siitä riippuu myös yleinen talouskasvu, josta niin usein puhutaan. Yrittäjillä pitäisi olla vapaus kilpailla maailmanmarkkinoilla ilman byrokraattisia esteitä. Meidän pitäisi rohkeasti ja pikaisesti poistaa kaupan esteet, vaikka tämä antaisikin kilpailijoillemme aiempaa suuremman hallinnollisen edun.
Hyvät parlamentin jäsenet, maanviljelijät kaikkialla EU:ssa ovat huolissaan täsmällisten ennusteiden puuttumisesta, tuotesopimusten vaikutuksesta ja merkeistä, joiden mukaan komissio näyttää olevan valmis uhraamaan maatalouden muiden hyödykkeiden hyväksi. Haluankin tässä yhteydessä toistaa, kuinka tärkeää on tunnustaa maataloustuotteiden erityisluonne etenkin elintarvikkeiden kuluttajien edun kannalta, sillä loppujen lopuksi juuri he hyötyvät maanviljelijöitä enemmän vakaista elintarvikkeiden markkinoista. 
Christofer Fjellner (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, useat suhtautuvat pessimistisesti Hongkongin kokouksesta lopulta saataviin tuloksiin, mutta minä pysyn optimistisena, sillä meidän on saatava aikaan sopimuksia useilla aloilla, joista neuvotellaan. Euroopalla ja maailmalla ei ole varaa muunlaiseen tulokseen. Onnistuminen edellyttää kuitenkin kaikilta osapuolilta huomattavasti enemmän, sillä on huomattu, ettei toisten syyttely, johon tällä hetkellä syyllistymme, johda minkäänlaisiin tuloksiin.
Erityisen tärkeää on, että saamme vapautettua merkittävästi maataloustuotteiden kauppaa. Useat parlamentin jäsenet tapaavat vastustaa juuri tällaista vapauttamista, vaikkei siihen ole mitään syytä. EU:n kuluttajilla ja maanviljelijöillä on kaikilla oikeus päästä maailmanlaajuisille markkinoille, ja vapauttamisen muutospaineita tarvitaan, jotta saamme lisättyä kilpailukykyämme.
Maatalousneuvottelut ovat myös – tai ehkä pääasiassa – moraalinen kysymys, sillä ne ovat usean köyhän maan kehityksen edellytys. Tästä syystä onkin hyvin valitettavaa, että juuri maatalousneuvottelut hidastavat etenemistä teollisten tuotteiden ja palvelujen kaupan neuvotteluissa, jotka ovat EU:n kannalta hyvin tärkeät. Niiden, joiden mielestä komission jäsen Mandelson on jo mennyt liiankin pitkälle ja joiden mielestä maataloutta ei pidä vapauttaa enää yhtään enempää, on ymmärrettävä, että tällaisesta toiminnasta maksetaan kova hinta ja että maailman johtavalle kauppamahdille EU:lle olisi erittäin vahingollista, jollei se saa pääsyä uusille markkinoille. On muistettava, että maatalouden sijaan palvelualan osuus EU:n kasvusta on tällä hetkellä 70 prosenttia. On hieman paradoksaalista, että maalla, joka kieltäytyy tekemästä neuvotteluissa uusia tarjouksia sen paremmin maatalouden kuin palvelujenkaan alalla, on tällä hetkellä suurimmat maailmanlaajuiset toimijat juuri palvelualalla. Juuri sen maan olisi ensimmäisenä ymmärrettävä, että Hongkongissa on saatava aikaan tuloksia.
Ne poliittiset päättäjät ja kansalaisjärjestöt, kuten Attac, jotka parhaillaan yrittävät tehdä neuvottelut tyhjäksi, tekevät näin köyhien kustannuksella. Etuoikeutetut hyötyvät siitä, ettei kauppaa vapauteta vaan tulleja ja kiintiöitä lisätään tai että kehitysmaiden sallitaan piiloutua protektionististen muurien taakse. Tavalliset kansalaiset, köyhien maiden kuluttajat, tarvitsevat kuitenkin investointeja. Heille on annettava sama oikeus alhaisiin tulleihin ja hintoihin kuin eurooppalaisille kuluttajille. Jos onnistumme sopimaan merkittävästä kaupan vapauttamisesta, EU:n kuluttajat kyllä tuntevat eron lompakoissaan. Jos emme onnistu, kyse onkin sitten jo elämästä ja kuolemasta. 
Stéphane Le Foll (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, keskustelun lähestyessä vähitellen loppuaan haluan esittää kommentin pääasiassa komission jäsenelle ja tehdä siitä päätelmän. Kommenttini on se, että toisin kuin yleensä luullaan, sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen jälkeen juuri vähiten kehittyneet maat ovat pyytäneet, ettemme jatkaisi ainoastaan tullien alentamista ja etuuskohteluun perustuvan markkinoille pääsyn myöntämistä vaan pyrkisimme luomaan suhteet, joiden ansiosta maat pystyisivät kehittymään.
Halusin sanoa pääasiassa tämän. On melko paradoksaalista, että voimme samalla suojella erityisesti maataloutta ja auttaa useita vähiten kehittyneitä maita kehittymään. Arvoisa komission jäsen, päättelen tästä, että on muistettava kaksi tärkeää asiaa, jotka on otettava yhtä ensisijaisesti huomioon maailmanlaajuisissa neuvotteluissa ja sellaisen yleisen tasapainon asettamisessa, jolla vältetään paluu kahdenvälisiin sopimuksiin, joissa vahvempi voittaa aina. Ensimmäisenä ovat markkinoille pääsyä ja tulleja koskevat neuvottelut ja toisena protektionismi ja käsitys siitä, että etuuskohteluun perustuvat sopimukset ovat kehitykselle tällä hetkellä aivan yhtä hyödyllisiä kuin täysin kaupalliset ajatusmallit. Tämän halusin kertoa teille tänä iltapäivänä. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, EU on harjoittanut epäoikeudenmukaista kauppapolitiikkaa jo vuosien ajan. On aika kiinnittää huomiota kehitysmaiden tarpeisiin ja lopettaa itsekkään kauppapolitiikan harjoittaminen. Jos kuuntelisimme, kuulisimme kehitysmaiden vaatimukset vientitukien välittömästä lakkauttamisesta. Kuulisimme niiden toteavan, että toteuttamamme maatalousuudistukset ovat hyvin vähäisiä ja että on väärin vaatia palvelujen kaupan vapauttamista.
Komission mainitsemat "muutamat alat" tarkoittavat itse asiassa 163 alasta 93:a, joiden markkinat vaaditaan avaamaan ehdottomasti. Millaista "benchmarkingia" tämä oikein on? Mitä tavoitemallia aiomme käyttää työntääksemme nämä maat takaisin köyhyyden suohon? En ymmärrä, mitä koko sana "benchmarking" tarkoittaa tässä yhteydessä. Annetaan kehitysmaille mahdollisuus päättää itse. Niille on annettava vapaus päättää omista toimintatavoistaan. On aika lopettaa vastalahjojen vaatiminen ja aloittaa sen sijaan antaminen. Kehotankin komission jäsentä Mandelsonia kokoamaan kaiken joulumielensä Hongkongissa ja iloitsemaan antamisesta vastalahjoja vaatimatta. 
Giuseppe Castiglione (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, mekin toivotamme onnea Hongkongin neuvotteluihin ja ymmärrämme Dohan neuvottelukierroksen merkityksen niin kehitysmaiden kuin Euroopan unioninkin kannalta.
Komission jäsen oli kuitenkin hyvin ehdoton maatalouden suhteen todeten, ettei muita maataloutta koskevia tarjouksia tehtäisi, sillä maatalouden uudistus saisi aikaan uusia mahdollisuuksia myös muilla aloilla.
Kun Euroopan yhteisö sopi yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevasta Fischlerin uudistuksesta, maanviljelijöillemme kerrottiin kuitenkin tuolloin, että uudistusta tarvittiin, jotta heitä voitaisiin edustaa uskottavasti Dohan neuvottelukierroksella niin, että neuvottelukannat voitaisiin perustella kansainväliselle yhteisölle. Uudistuksesta ja sen vaikutuksista aiheutunut taakka rasittaa yhä maanviljelijöitämme. Sen sijaan, että komissio korostaisi neuvottelukumppaneillemme, kuinka maanviljelijät ovat jo joutuneet kärsimään, se ehdottaa tästä huolimatta uutta neuvotteluasemaa, jossa YMP kyseenalaistetaan ja viljelijät pakotetaan tekemään vielä lisää vaikeita uhrauksia, joista maanviljelijät eivät enää pysty selviytymään. Markkinoille pääsyn lisäämiseksi komissio ehdottaa tullialennuksia, joiden vuoksi tuottajamme joutuvat alttiiksi tuontituotteiden kestämättömälle kilpailulle.
On selvää, ettei komissio ole täysin ottanut huomioon vapauttamisen vaikutuksia yhteisön maatalouteen: uudistus johtaa joidenkin tuotteiden hintojen romahdukseen ja viennin tasaiseen vähentymiseen. Lyhyesti sanottuna YMP uhrataan palveluja ja tutkimusta koskevien suurempien myönnytysten saamiseksi.
Komission tarkoituksena oli asettaa neuvottelujen edellytykseksi se, että kansainväliset kauppakumppanimme tunnustaisivat maantieteelliset merkinnät. Komission jäsen vahvisti eilen Euroopan parlamentin maatalouden valiokunnalle, ettei hän katso neuvottelujen päättyneen, ellei tähän vaatimukseen suostuta. Näyttää siltä, etteivät neuvottelukumppanimme ole valmiita suostumaan tähän vaatimukseen. Tästä syystä kehotamme komission jäsentä pysymään päättäväisesti kannassaan, jotta voimme edetä kohti kaikki maantieteelliset merkinnät sisältävän kansainvälisen rekisterin luomista, sillä näin suojattaisiin perinteiset laatutuotteemme.
Lopuksi totean, että mielestäni vientitukien alalla on annettava yhtä vakuuttava viesti. Emme voi sitoutua vientitukien lakkauttamiseen ennen kuin siihen sitoutuvat myös ne maat, jotka edelleen tukevat – joskin eri mekanismein – omaa vientiään. 
Javier Moreno Sánchez (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, presidentti Ricardo Lagos totesi vastikään täällä parlamentissa globalisaatiosta, että monenvälisestä politiikasta tulee lopulta paikallista politiikkaa.
Hongkongissa saavutetuilla tuloksilla on loppujen lopuksi paikallisia vaikutuksia, ja ne vaikuttavat suoraan kansalaisten jokapäiväiseen elämään sekä EU:ssa että muualla maailmassa. Kansalaiset tietävät tämän, ja Seattlen kokouksen jälkeen useat ovat ryhtyneet toimimaan. Meidän poliittisten päättäjien on vastattava suuriin toiveisiin ja odotuksiin.
Neuvottelukierros ei pääty Hongkongiin, mutta sen ei myöskään saa antaa johtaa täyteen pysähtymiseen. WTO kaatuu polkupyörän tavoin, jos polkeminen lopetetaan, ja pyöräilijä kaatuu pyörän mukana. Jos kaadumme, häviämme ja kahdenvälisyys, darvinismi, protektionismi ja syrjintä voittavat.
Neuvottelukierroksen tavoitteita ei voida alentaa silloinkaan, kun se näyttää Hongkongin kokouksen osalta välttämättömältä. Arvoisa komission jäsen, kierroksella on keskityttävä edelleen kehitykseen, mutta myös EU:n kansalaisten intressejä on puolustettava. Tästä syystä parlamentti tukee edelleen EU:n tavoitteita ja komission strategiaa.
Kehotamme teitä pyrkimään päättäväisesti tasapainoiseen sopimukseen eri neuvottelualoilla eli kehityksessä, maataloudessa, muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyssä ja palveluissa.
Aika on rahaa: neuvottelukierros on tarkoitus saada päätökseen vuonna 2006, jotta Yhdysvaltojen kongressi voi käsitellä sen nopeutetussa menettelyssä mahdollisimman pian. WTO:n polkupyörän ei pidä törmätä seinään vuonna 2007, kun kongressin Bushin hallinnolle antamat neuvotteluvaltuudet umpeutuvat.
Arvoisa komission jäsen, kiirehtikää: neuvottelijoiden on tehtävä siirtonsa ennemmin tai myöhemmin. Älkää lopettako polkemista vaan jatkakaa neuvottelemista loppuun saakka. 
Béla Glattfelder (PPE-DE ). –
   Useat puhujat ovat jo maininneet, kuinka suuri merkitys maatalousasioilla on Dohan neuvottelukierroksella. EU ei saa uhrata maataloutta WTO:n neuvotteluissa. Tänään on jo todettu sekin, että EU on jo tehnyt paljon kehitysmaiden hyväksi: esimerkiksi 85 prosenttia Afrikan elintarvikeviennistä suuntautuu EU:hun. On kuitenkin lisättävä myös, että EU:n on noudatettava aktiivista lähestymistapaa myös maatalousneuvotteluissa, sillä se ei voi jättäytyä puolustuskannalle. On pyrittävä varmistamaan, että eläinten hyvinvointia, ympäristönsuojelua ja maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevat säännöt sisällytetään maataloustuotteiden kauppaa koskeviin WTO:n sääntelyjärjestelmiin, sillä tämä on niin EU:n viljelijöiden kuin EU:n kuluttajienkin edun mukaista. Komission jäsenellä Mandelsonilla on vaikea tehtävä neuvottelujen johtamisessa, sillä hänen on pyrittävä varmistamaan, että neuvottelutulos on kaikkien 25 jäsenvaltion etujen mukainen ja että eri jäsenvaltioiden saamat edut pysyvät tasapainossa. Dohan neuvottelukierros on kehityskierros, eikä voida hyväksyä, että tulokset olisivat ainoastaan niiden WTO:n jäsenvaltioiden etujen mukaisia, joiden teollisuus on kehittyneintä, kun taas pääasiassa maataloustoiminnasta riippuvaiset vähemmän kehittyneet ja köyhemmät jäsenvaltiot kärsisivät: rikkaista siis tulisi rikkaampia ja köyhistä köyhempiä. Tätä ei voida hyväksyä etenkään nyt, kun puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta on ehdottanut koheesiorahaston 10 prosentin supistamista. 
Paul Rübig (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tulevien päivien ja viikkojen aikana teemme yhden tärkeimmistä EU:hun vaikuttavista päätöksistä.
Haluan kiittää lämpimästi neuvoston puheenjohtajaa Pearsonia ja erityisesti komission jäsentä Mandelsonia siitä, että he ovat osoittaneet ymmärtävänsä, että sopimuksen aikaansaaminen WTO:n neuvottelukierroksella edellyttää ennen kaikkea paljon työtä. Se edellyttää hyvää ja huolellista valmistautumista, strategian kehittämistä ja loppujen lopuksi sitä, että aikaan saadaan kaikkia osapuolia tyydyttävä tulos. On varmastikin erittäin vaikea varmistaa, että kaikki hyötyvät sopimuksesta, mutta se on mahdollista. Pahin uhkakuva olisi kaikkien osapuolten kannalta se, ettei Hongkongin kokouksessa saavuteta mitään ja kaikki jatkuu entiseen malliin. On itsestään selvää, että jos kaikki jatkuu entiseen malliin, mikään ei pysy ennallaan vaan olemme vaarassa joutua uuteen kauppasotaan.
Näin tapahtui teräskiistan yhteydessä, kun kaikkien parlamentin jäsenten puhelimet alkoivat yhtäkkiä piristä villisti, kun yritykset ja ammattiliitot soittivat meille ilmoittaakseen satojen ja tuhansien työntekijöiden irtisanomisista sen vuoksi, että 100 prosentin suuruiset tullien korotukset tekivät viennin mahdottomaksi. Kolmasosa työpaikoista liittyy vientialaan, ja vaikutus kohdistuu ennen kaikkea pk-yrityksiin, sillä ne työllistävät kaksi kolmasosaa työntekijöistä, jotka puolestaan maksavat 80 prosenttia veroista.
Kehotan komission jäsentä ja neuvostoa toteuttamaan todellisia toimia, jotta kansainvälisellä tasolla saadaan jälleen aloitettua vakava keskustelu Singaporen kriteereistä, jotka ovat olennaisen tärkeät perheyritysten ja pk-yritysten kehittämiselle. On ryhdyttävä pohtimaan, millä tavoin pääsemme neuvotteluissa eteenpäin. Panoksena ei ole sen vähempää kuin tasavertainen pääsy markkinoille, mikä on erittäin tärkeää meille kaikille, sillä sen avulla saamme tulevaisuudessa valjastettua viennin palvelemaan Lissabonin strategiaa. 
Albert Jan Maat (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, olen yllättynyt tässä keskustelussa pääasiassa parlamentin vasemmalta puolelta tulevista kommenteista, joiden mukaan maatalouspolitiikkaa on vapautettava edelleen ja EU:n on tehtävä lisää myönnytyksiä. Samalla nämä samaiset ryhmät, nimittäin vihreät ja jossain määrin myös sosiaalidemokraatit, vaativat ensimmäisten joukossa lisävaatimusten käyttöön ottamista keskusteltaessa eläinten hyvinvoinnista, ympäristöstä ja useista muista EU:n maatalouteen kohdistuvista paineista. Kaikella on hintansa, eikä tämä liity mitenkään reiluun kauppaan: jos elintarviketurvan, ympäristön ja eläinten hyvinvoinnin alalla otetaan käyttöön korkeat eurooppalaiset normit ja tämän jälkeen rajat avataan vapaakaupan harjoittamisen nojalla hyvin erilaisin ehdoin, tätä ei todellakaan voida kutsua reiluksi vapaakaupaksi.
Parlamentin jäsenten on ymmärrettävä, että tällä hetkellä 80 prosenttia Afrikasta viedyistä elintarvikkeista tuodaan EU:hun. Miksi siis sanotaan, ettei EU tee mitään kehitysmaiden hyväksi? Miksi? Päteekö tämä myös puheenjohtajavaltio Yhdistyneeseen kuningaskuntaan? Yhdistyneen kuningaskunnan asialistasta, joka käsittää pääasiassa EU:n maatalouden uudet uudistukset, ei tule Hongkongin neuvottelujen asialistaa. Laadimme vuonna 2003 kauaskantoisen uudistusohjelman EU:n maataloudelle, ja se riittää varsin hyvin.
Olemme tehneet enemmän kuin mikään muu maailman kaupparyhmittymä. Odotan, että brittiläinen neuvottelijamme, komission jäsen Mandelson, puolustaa rohkeasti Euroopan maanosaa sekä toteutettuja uudistuksia ja tehtyjä päätöksiä, ei uusia myönnytyksiä. Hänen olisi lisäksi varmistettava, että maailmankauppaa harjoitetaan reilusti oikeudenmukaisia sääntöjä noudattaen, myös maatalouden osalta. Tällaista voimme odottaa neuvottelijalta. On parempi, ettei sopimusta tehdä lainkaan kuin että tehdään huono sopimus. 
Ian Pearson,
   Arvoisa puhemies, keskustelu on ollut erittäin mielenkiintoinen ja valaiseva, ja jälleen kerran on esitetty moninaisia mielipiteitä. On mukava huomata, että Euroopan parlamentin jäsenet ovat erittäin sitoutuneita näihin tärkeisiin asioihin. Odotan, että näistä asioista päästään keskustelemaan edelleen Hongkongin kokoukseen saapuvan parlamentin valtuuskunnan kanssa.
Keskustelussa ilmi käynyt keskeisin viesti on, että koko neuvottelukierroksen kunnianhimoiset tavoitteet olisi säilytettävä. Meidän olisi kannatettava komission jäsenen Mandelsonin esittelemää kehitysmaille tarjottavaa toimenpidepakettia, jota on pidettävä etumaksuna tulevasta, ei lopullisena sopimuksena.
Emme saa aliarvioida kehitysmaille kaupasta koituvia etuja. Muistelkaapa Etelä-Korean tilannetta 1950-luvulla, jolloin sen tulotaso oli samanlainen kuin Afrikan maanosan maiden keskimäärin, ja verratkaa sitä siihen, missä Etelä-Korea nykyisin on kaupan ansiosta. Katsokaa Kiinaa, joka 20 viime vuoden aikana on nostanut kaupan ansiosta yli 300 miljoonan ihmistä äärimmäisestä köyhyydestä. Tulokset ovat päätähuimaavat. Tavoitteenamme pitäisi olla teollisuusmaiden talouksien markkinoiden ovien avaaminen vähiten kehittyneille maille. Tästä EU:n paketissa on kyse.
Emme kuitenkaan saa aliarvioida myöskään niitä etuja, joita EU:lle koituu kunnianhimoisesta neuvottelukierroksesta. Kuten komission jäsen Mandelson totesi, jos saavutamme neuvottelukierroksella palveluja ja muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyä koskevan tasapainoisen tuloksen, siitä koituu etua EU:n taloudelle ja koko maailmantaloudelle.
Kauppaneuvotteluihin liittyy vaikeita asioita. Tiedämme, kuinka sokeri-, banaani- ja puuvilla-alalla kävi: kaikista näistä asioista on keskusteltava EU:ssa ja ne on otettava mukaan neuvotteluihin. Puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta antaa kaiken tukensa komissiolle ja sen neuvottelutaktiikalle. Komission jäsen Mandelson on esittänyt vakavasti otettavan tarjouksen, jota muiden maiden on tarkasteltava asianmukaisesti. Brasilian, Intian ja muiden maiden on nyt edettävä muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyssä ja palveluissa.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan vakuuttaa teille, että tiedämme, että meidän on esiteltävä lopullinen sopimus omille äänestäjillemme ja perusteltava se heille.
Minulta tiedusteltiin Euroopan parlamentin valtuuskunnan erityisjärjestelyjä Hongkongin kokouksessa. Puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta aikoo tavata valtuuskunnan jäsenet juuri ennen kokouksen alkua ja toivottavasti myös kokouksen loppupuolella. Komissio pitää päivittäin parlamentin jäsenille tiedotustilaisuuden. Tarkoituksena on myös järjestää komission kanssa tilaisuus, jossa parlamentin jäsenet voivat tavata EU:n jäsenvaltioiden ministerejä.
Kiitän teitä vielä kerran ajastanne ja tuestanne Hongkongin kokouksen valmisteluissa. 
Peter Mandelson,
   Arvoisa puhemies, olen eniten samaa mieltä sen arvoisan jäsenen kanssa, joka totesi, ettei komission jäsenen tehtävä todellakaan ole helppo, sillä hänen täytyy ottaa huomioon kaikkien 25 jäsenvaltion intressit, mielipiteet ja toimintamallit ja sovittaa nämä 25 mielipidettä 149 WTO:n jäsenen mielipiteisiin, luonnollisesti meitä 25 lukuun ottamatta.
Se, mistä olen varma Hongkongin kokousta ja koko neuvottelukierrosta koskevan lähestymistapani osalta, on se, että velvollisuutenani on varmistaa hyvä tulos pitkällä aikavälillä eikä toimia lyhytnäköisesti. Olen oppinut komissiossa työskentelyni aikana sen, että yleisöä on hyvin helppo kosiskella. On helppoa toistaa iskulauseita, miellyttää keskustelukumppaneita sanomisillaan ja saada heidät kannattamaan ja kehumaan puhujaa. Kun kuitenkin puhun pitkän aikavälin oikeista ratkaisuista enkä pyri saamaan kehuja lyhytaikaisilla ratkaisuilla, pyrin varmistamaan sen, mikä on hyväksi koko maailmanlaajuiselle taloudelle. Mikä on hyväksi monenvälisyydelle ja monenvälisille prosesseille ja elimille? Mikä ei ole ainoastaan EU:n edun mukaista vaan myös kehitysmaiden edun mukaista? Kehitysmaiden kehitysasteessa on huomattavia eroja, kuten olen tullut ymmärtämään.
Neuvottelukierros on saanut myös merkittävästi julkisuutta. Kiitän Bob Geldofia siitä, että hän antoi julkisuuteen sähköpostiosoitteeni; olen saanut kansalaisilta nyt noin 100 000 viestiä, joissa toivotetaan onnea Hongkongin neuvotteluihin. Olen varma, että tarkoitus oli hyvä. Tiedän, että tänä iltapäivänä puhuneet edustavat tuota julkista mielipidettä ja puhuvat sen puolesta. Arvostan suuresti Dohan neuvottelukierrosta koskevaa yhteispäätöslauselmaa, jonka parlamentti on laatinut. Se on mielestäni vahva tuenilmaisu komissiolle ja minun toiminnalleni neuvotteluissa. Olen aina arvostanut Euroopan parlamentin neuvoja ja viisautta ja teen niin myös Hongkongissa ja sen jälkeen.
Ikäväkseni huomaan, ettei maanmieheni jäsen Farage ole enää istuntosalissa. No, hänellä on tiukka aikataulu ja paljon tapaamisia. Valitettavasti hän innostui hieman liikaa kaikkeen eurooppalaiseen kohdistuvassa vihassaan ja erehtyi kuvailemaan Yhdysvaltojen esittämää maatalousalan tarjousta ylistävin sanoin. Yhdysvaltojen tekemä markkinoille pääsyä koskeva tarjous vaikuttaakin ensi näkemältä todella hyvältä. Se on kuitenkin myös taktinen ja erittäin epärealistinen, kuten esittäjät varmasti itsekin tietävät. Kotimaan tukia koskeva Yhdysvaltojen tarjous on huomattavasti heikompi kuin miltä se näytti, vaikka se olikin ja on edelleen hyvin myönteinen. Siinä ei tehdä todellisia vähennyksiä menotasolla. Siinä alennetaan menojen , mikä ei luonnollisesti ole aivan sama asia. Yhdysvaltojen esittämissä ehdotuksissa ei puututa lainkaan sen pääasialliseen kotimaisen tuen ohjelmaan eli suhdannevaihteluja tasaaviin maksuihin.
Yhdysvalloilla on erittäin kunnianhimoiset tavoitteet vientikilpailun osalta: tavoitteet ovat kunnianhimoiset verrattuna EU:n vientitukiin mutteivät aivan niin kunnianhimoiset verrattuna sen omiin vientiluottoihin ja elintarviketukeen. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, että Yhdysvallat parantaa vielä tarjoustaan, ja odotan kiinnostuneena noita neuvotteluja.
Maataloutta koskevat kysymykset on kuitenkin saatava ratkaistua tällä neuvottelukierroksella. Uruguayn kierroksella tehtiin joitakin lovia maatalouden protektionismiin. Näin ollen maatalous onkin Dohan kierroksen välttämätön keskipiste. Emme kuitenkaan saa jättää huomiotta sitä, että kaikkien kehitysmaiden hyvinvointi saadaan nousuun parhaiten maatalousmarkkinoiden sijasta teollisten tuotteiden markkinoita vapauttamalla, sillä teollisten tuotteiden osuus kehitysmaiden kaupasta on 75 prosenttia ja myös suurin osa kehitysmaiden maksamista tulleista liittyy niihin. Tästä syystä neuvotteluissa ei pidä keskittyä ainoastaan maatalouteen. Tasapaino on löydettävä.
Jäsen Désir oli oikeassa puhuessaan maatalouden vapauttamisesta. Tietenkin se on joidenkin kehitysmaiden edun mukaista. Brasilian ja Argentiinan kaltaiset erittäin kilpailukykyiset maataloustuotteiden viejämaat ovat pääasiallisia kehitysmaiden hyötyjiä. Useimmissa maatalouden vapauttamisen skenaarioissa suurimpia voittajia olisivat Australian ja Uuden-Seelannin kaltaiset suuret maataloustuotteita vievät teollisuusmaat, eivät kehitysmaat. Minä en kuitenkaan ole sanonut näin vaan Maailmanpankki tuoreimmassa julkaisussaan.
Kommentoin vielä muiden kuin maataloustuotteiden markkinoille pääsyä ja palveluja. Ensiksi mainitun osalta haluan vakuuttaa arvoisille jäsenille, ettemme todellakaan pyydä kehitysmailta samaa kuin mitä itse olemme valmiit tekemään ja mitä olemme valmiit antamaan. Muun kuin täyden vastavuoroisuuden periaate on tärkeä periaate; se tarkoittaa valmiuksien mukaisia sitoumuksia, ja aiomme todellakin noudattaa sitä.
EU ei vaadi kehitysmailta palvelujen kaupan vapauttamista. Kehitysmaat saavat valita vapautettavat alat. Emme painosta koulutus-, terveydenhuolto- tai vesihuoltoalojen avaamiseen, vaikka vesihuollon tapauksessa mielestäni useat hyötyisivät avaamisesta. Kyse ei ole kaiken vapauttamisesta yhdessä yössä, vaan kehitysmaat saavat itse määritellä tarvitsemansa siirtymäajat. Emme ehdota audiovisuaalialan vapauttamista.
Lopuksi totean sokerialasta, että mielestäni jäsen Kinnock kuvasi aivan oikein AKT-valtioissa vallitsevaa vihantunnetta. Käsiteltävänä todellakin on 40 miljoonan euron tosiasiallinen tarjous, eikä ollut oikein todeta, että summasta olisi sovittu AKT-valtioiden kanssa, vaikka minulle aamulla näin kerrottiinkin. Huomattava ero todellakin on sen välillä, mitä AKT-valtioille on tarjottu sokeria koskevassa toimintaohjelmassa ja mitä tarjoamme omille EU:n sokerintuottajillemme. Ennen lopullisten päätelmien laatimista meidän on pohdittava perusteellisesti, mitä seurauksia tarjouksillamme on. Talousarviovarojen myöntämistä koskevassa kysymyksessä käännymme kuitenkin neuvoston ja parlamentin puoleen, sillä kummassakin on eriäviä mielipiteitä asiasta.
Lopuksi totean, että pidämme avoimesti ja tiiviisti yhteyttä Euroopan parlamentin jäseniin, jotka saapuvat Hongkongin kokoukseen. He osallistuvat Hongkongissa järjestettäviin parlamenttien välisen konferenssin kokouksiin. Odotan kiinnostuneena jokapäiväistä säännöllistä mielipiteidenvaihtoa parlamentin jäsenten kanssa, jotta saamme yhdessä kokouksen onnistumaan. 
Puhemies.
   Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ). –
   Komission jäsen Mandelson, joka johtaa neuvoston ja komission puolesta Dohan kierroksen neuvotteluja WTO:ssa, on onnistunut säilyttämään ennallaan kansainvälisen kaupan vapauttamista koskevat tavoitteensa huolimatta siitä, että Hongkongin kokouksen päätelmiä koskevia odotuksia onkin madallettu.
Hänen ilmoittamansa tai pikemminkin neuvotteluvaltuuksiin sisältyvät tavoitteet ovat samat kuin ne, jotka teollisuusjohtajat toistivat jälleen kerran 21. marraskuuta antamassaan julkilausumassa, jossa vaadittiin maataloustuotteiden markkinoiden vapauttamista edelleen ja parempaa pääsyä teollisten tuotteiden ja palvelujen markkinoille. Hän vakuutti, että neuvottelut saadaan päätökseen vuoden 2006 loppuun mennessä. Tämä vapauttaminen on ainoastaan lisännyt eriarvoisuutta, kuten käy ilmi myös tuoreesta YK:n kehitysohjelmaa koskevasta selvityksestä.
Teollisuusjohtajat pyrkivät hallitsemaan kansainvälistä kauppaa kapitalistisen kilpailun muodossa niin, että suuret talous- ja rahoitusyhtiöt hallitsevat tietyn maan taloutta, maataloutta, teollista tuotantoa, palveluja ja luonnonvaroja.
Kapitalismin suurhyökkäyksen todelliset seuraukset ovat valtavan traagiset. Nyt tarvitaan uutta kansainvälistä järjestystä, joka perustuu yhteistyöhön, solidaarisuuteen, kehitykseen ja kaikkien kansakuntien riippumattomuuden kunnioittamiseen. Viimeksi mainittu sisältää kansakuntien oikeuden vastata kansalaistensa tarpeisiin ja hallinnoida omia resurssejaan ja luonnonvarojaan. 
Alyn Smith (Verts/ALE ). –
   EU voisi saada Hongkongin neuvotteluissa aikaan valtavasti hyvää koko maailman kannalta, mutta EU ei ole saavuttanut minkäänlaista sisäistä yksimielisyyttä. Kuten Skotlannissa tänä kesänä huomattiin, kun sadat tuhannet marssivat Edinburghin kaduilla Skotlannissa järjestetyn G8-maiden huippukokouksen aattona, Euroopan kansalaiset odottavat toimia sanahelinän sijasta. Valitettavasti on käynyt yhä selvemmäksi, että vaikka EU voisi saada aikaan paljon hyvää, se jatkaa sellaisen järjettömän politiikan toteuttamista, joka ainoastaan halventaa EU:n kuvaa kehitysmaiden silmissä. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat ihmisoikeuksista Kambodžassa, Laosissa ja Vietnamissa. 
Ian Pearson,
   . Arvoisa puhemies, on kenties sattuma, etten ole pelkästään Yhdistyneen kuningaskunnan kauppaministeri vaan myös ihmisoikeusasioista vastaava ulkoministeri. On suuri kunnia olla täällä Euroopan parlamentissa ja puhua teille puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan edustajana ja neuvoston puolesta tästä tärkeästä asiasta.
Olen tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti on osoittanut kiinnostusta tätä aihetta kohtaan, mistä ovat osoituksena täällä 12. syyskuuta järjestetty julkinen kuulemistilaisuus sekä monet asiaa koskevat päätöslauselmanne.
Yhdistyneen kuningaskunnan ministerinä tiedän, että parlamentti ja kansalaiset ovat suuresti huolissaan Kambodžan, Laosin ja Vietnamin ihmisoikeuksista. Esimerkiksi tänä vuonna olen tähän mennessä kollegojeni kanssa saanut Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin jäseniltä yli 100 kirjettä pelkästään Vietnamin ihmisoikeustilanteesta, ja tästä asiasta on keskusteltu säännöllisesti Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentissa.
Meidän velvollisuutemme on vastata näihin huoliin. Ihmisoikeuksien on oltava näkyvästi esillä Euroopan unionin ja näiden maiden välisissä suhteissa. Näin pitää olla, ei pelkästään siksi, että se huolestuttaa Euroopan unionin kansalaisia, vaan itse asian takia, sen takia, että meillä on velvollisuus auttaa parantamaan oloja siellä, missä voimme, parantaa niitä oloja, joissa näiden maiden kansalaiset elävät.
Meidän on sitouduttava näiden maiden kanssa vilpittömään ihmisoikeuksia koskevaan vuoropuheluun. Meidän on sanottava suoraan, jos nämä maat eivät noudata ihmisoikeuksiin sovellettavia kansainvälisiä standardeja, mutta meidän on myös tunnustettava mahdollisesti tapahtunut kehitys. Jos me haluamme käydä avointa vuoropuhelua näiden maiden kanssa, sen on perustuttava täsmälliseen kuvaan siitä, millainen tilanne on. Tehtävämme vaikeutuu, jos toimintamme ei perustu totuudenmukaiseen tietoon.
Kaikki tämä tarkoittaa myös sitä, että meidän on tehtävä kaikkemme, että näiden maiden ihmisoikeustilannetta parannettaisiin merkittävästi. Tämä tarkoittaa käytännön tuen antamista tavallisille ihmisille sekä köyhyyden, korruption ja työttömyyden aiheuttamien seurauksien lieventämistä siellä, missä sen voimme tehdä.
Huomaan monien jäsenten olevan vahvasti sitä mieltä, että ihmisoikeustilanne näissä maissa on niin huono, että neuvoston on ryhdyttävä rankaisutoimiin: joko panemaan täytäntöön koko EU:n laajuisia pakotteita taikka leikkaamaan tai jopa lopettamaan kokonaan EU:n tuen. Haluan heti sanoa, että vaikka tunnustamme tähän asiaan liittyvien tunteiden voiman, neuvosto ei tue näin kovia toimia, koska mielestämme nämä toimet haittaisivat juuri sen kansanosan elämää, jota yritämme auttaa, eli köyhimmän ja haavoittuvimman kansanosan elämää. Meidän mielestämme näiden maiden hallitusten kanssa käytävä kriittinen vuoropuhelu on paras lähestymistapa, ja vuoropuheluun sitoutumisella voidaan saavuttaa ja saavutetaankin tuloksia.
Aloitan Kambodžasta. Maan traaginen historia edellyttää erityistoimia ihmisoikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi sekä sen varmistamiseksi, ettemme enää ikinä kokisi niitä järkyttävän laajoja murhia ja tuhoja, joiden uhriksi Kambodžan kansa joutui punaisten khmerien hallinnon aikana. Olen tyytyväinen havaitessani, että monet EU:n jäsenvaltiot ja komissio ovat tukeneet taloudellisesti sekä käytännön toimin punaisten khmerien rikoksia käsittelevän tuomioistuimen perustamista. Toivomme kovasti, että se voisi pian aloittaa toimintansa.
Neuvosto on arvoisien jäsenten tapaan huolissaan Kambodžan tämänhetkisestä poliittisesta tilanteesta ja ihmisoikeustilanteesta sekä seuraa tilannetta tarkasti. Olemme erityisen huolissamme oikeusvaltion periaatteiden kunnioittamisesta, oikeuslaitoksen riippumattomuudesta, ihmiskaupasta, kansalaisaktivistien ja poliittisten aktivistien vastaisista väkivaltaisuuksista, rikoksiin syyllistyneiden rankaisematta jättämisestä sekä korruptiosta. Haluamme, että Kambodžassa tapahtuu todellista demokraattista kehitystä. Tämä tarkoittaa sitä, että hallituksen, puolueiden ja kansalaisyhteiskunnan on työskenneltävä yhdessä sellaisen ympäristön luomiseksi, joka edistää poliittisen toiminnan laillistamista.
Suoraan sanottuna näin ei tällä hetkellä Kambodžassa tapahdu. Neuvosto on huolissaan viimeaikaisesta kehityksestä, joka on vaikeuttanut demokraattisen opposition toimintaa. Arvostan sitä, että myös te jaatte tämän huolen päätellen maaliskuussa antamastanne Kambodžaa koskevasta päätöslauselmasta sekä Kambodžan oppositiojohtajaa Sam Rainsya koskevasta tiedotustilaisuudesta, joka pidettiin julkisessa kuulemistilaisuudessa täällä 12. syyskuuta. Sam Rainsy on vieraillut monissa EU:n jäsenvaltioissa, myös omassa maassani. Neuvosto on ilmaissut tästä asiasta useaan otteeseen huolensa, esimerkiksi 15. helmikuuta se ilmaisi huolensa kolmen oppositioedustajan parlamentaarisen koskemattomuuden kumoamisesta ja 19. elokuuta Sam Rainsy –puolueen jäsenille annetuista vankilatuomioista. Olemme erityisen huolestuneita vankilassa olevan Cheam Channyn tilanteesta. EU:n troikka on aivan äskettäin eli 11. marraskuuta sananvapauden edistämistä koskevan kampanjan puitteissa ilmaissut huolensa Cheam Channysta suoraan Kambodžan hallitukselle 
Kehotamme Kambodžan poliittista johtoa antamaan puolueiden toimia ilman rajoituksia ja uhkailuja sekä sallimaan kansalaisjärjestöjen ja kansalaisyhteiskunnan osallistumisen täysimääräisesti Kambodžan demokraattiseen kehitykseen.
Laosin osalta neuvosto on suuresti huolissaan maan ihmisoikeustilanteesta. Jaamme myös tässä arvoisien jäsenten huolen erityisesti uskonnonvapaudesta, sananvapaudesta sekä hmong-kansan tilanteesta. Olemme tietoisia siitä, että monet hmong-kansan jäsenet ovat viime kuukausien aikana saapuneet syrjäisiltä alueilta ja palanneet Laosin yhteiskunnan pariin, ja olemme ilahtuneita raporteista, joiden mukaan näitä ihmisiä kohdellaan inhimillisesti. Vaadimme Laosin hallitusta jatkamaan inhimillistä kohtelua sen varmistamiseksi, että hmong-kansan jäsenet voivat elää turvassa ilman pelkoa, sekä jatkamaan tarvittavan humanitaarisen avun antamista tälle kansalle.
Neuvoston kontaktit Laosin viranomaisten kanssa ovat rajallisia. Voin kuitenkin taata arvoisille jäsenille, että kaikki tilaisuudet on käytetty ihmisoikeuksia ja hallintoasioita koskevien huoliemme esiin tuomiseksi. Esimerkiksi EU:n edustustojen päälliköt ottivat nämä huolet esiin tavatessaan Laosin ulkoministerin 10. marraskuuta. Olemme ilahtuneita viime aikoina tapahtuneesta myönteisestä kehityksestä esimerkiksi uskonnonvapauden alalla sekä siitä, että Laosin ulkoministeriöön on perustettu ihmisoikeuksia käsittelevä osasto.
Neuvoston suhteet Vietnamiin ovat tukevammalla pohjalla. Myös Vietnamin kanssa työskentelemme kovasti varmistaaksemme sen, että suhteissamme korostetaan asianmukaisesti ihmisoikeuskysymystä. Käymme Vietnamin hallituksen kanssa säännöllistä ihmisoikeusvuoropuhelua, joka kattaa kaikki keskeiset huolenaiheet, kuten uskonnonvapauden, sananvapauden, kuolemantuomion soveltamisen sekä Vietnamin keskiylängön tilanteen.
Seuraava kokous pidetään 12. joulukuuta, mutta käytämme myös muita tilaisuuksia ihmisoikeuksia koskevien huolien esiin tuomiseksi. Esimerkiksi EU:n edustustojen päälliköiden troikka otti ihmisoikeuskysymykset esiin vieraillessaan Vietnamin keskiylängöllä viime viikolla. Tällaiset vierailut ovat tärkeitä: niillä mahdollistetaan se, että edustustojen päälliköt voivat saada ensi käden tietoja etnisten vähemmistöjen tilanteesta, myös niiden etnisten vähemmistöjen tilanteesta, jotka ovat halunneet palata Kambodžasta Vietnamin keskiylängölle. Tästä syystä neuvosto jatkaa painostusta, jotta diplomaateilla ja kansainvälisillä järjestöillä olisi vapaa pääsy maahan. Olemme tyytyväisiä Vietnamin lisääntyneeseen yhteistyöhön YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR) kanssa, myös Kambodžan kanssa tehdyn kolmen osapuolen sopimuksen puitteissa, ja olemme tyytyväisiä myös merkkeihin, joiden mukaan näitä Kambodžan vuorilta palanneita pakolaisia on kohdeltu hyvin. Jatkamme tämän asian tarkkailemista hyvin tiiviisti ja jatkamme kehitysaputoimien avulla myös tarmokasta työskentelyä alueen etnisten vähemmistöjen elinolojen parantamiseksi.
Käytämme kontaktejamme Vietnamin viranomaisten kanssa myös yksittäisten huolenaiheiden esiin ottamiseen. EU pitää luetteloa erityistä huolta aiheuttavista vangeista ja pidätetyistä sekä käyttää kaikki tilaisuudet hyväkseen ottaakseen esiin tässä luettelossa olevien ihmisten vangittuna pitämisen ja kohtelun. Olen tyytyväinen voidessani ilmoittaa, että tässä asiassa on tapahtunut konkreettista edistystä. Neuvosto on tyytyväinen siihen, että toistaiseksi vuoden 2005 aikana on vapautettu 12 tässä luettelossa olevaa ihmistä. Nämä ovat myönteisiä askeleita, ja toivomme, että suuntaus jatkuu samanlaisena. Olemme tyytyväisiä myös siihen, että Vietnam on suostunut siihen, että EU tapaa kaksi luettelossa mainittua vankia, Thich Quang Don ja Than Van Truongin, heidän tilanteensa arvioimiseksi. Listalla on kuitenkin yhä 22 nimeä, ja jatkamme vetoamista heidän nopean vapauttamisensa puolesta.
Neuvosto on kuitenkin pahoillaan siitä, ettei yhtäkään EU:n listalla olevaa sananvapauden käyttämisen takia pidätettyä ole toistaiseksi vapautettu. Vaikka joitakin rohkaisevia merkkejä on näkyvissä, totuus on kuitenkin yhä se, ettei sananvapaus toteudu Vietnamissa. Tämä on keskeinen ihmisoikeus ja hyvän hallinnon keskeinen osatekijä, ja tästä syystä neuvosto jatkaa Vietnamin painostamista varmistaakseen sananvapauden suojelemisen.
Myönnämme myös, että monet vietnamilaiset kärsivät uskonsa vuoksi. Erityisesti ahdistellaan tunnustamattomiin uskonnollisiin ryhmiin ja kotiseurakuntiin kuuluvia henkilöitä. Uskonnonvapauden ei pitäisi olla luvanvarainen asia eikä siihen pitäisi vaatia valtiolta lupaa: sen pitäisi olla henkilökohtainen omantunnon asia.
Myös tässä asiassa on viime aikoina saatu aihetta tuntea varovaista optimismia. Pidämme vuonna 2004 annettua uskontoa koskevaa asetusta sekä pääministerin tänä vuonna antamia protestantismia koskevia ohjeita vaatimattomana edistyksenä. Haluamme, että tämä lainsäädäntö tulee nopeasti voimaan, ja että tunnustamattomien uskonnollisten ryhmien rekisteröimistä koskevia esteitä poistetaan. Vietnamin on lopetettava tunnustamattomien uskonnollisten ryhmien virallinen vainoaminen.
Lopuksi haluan todeta, että neuvosto on arvoisien jäsenten tapaan huolissaan Kambodžan, Laosin ja Vietnamin ihmisoikeustilanteesta. Ihmisoikeudet ovat yhä EU:n ja näiden maiden suhteiden keskeinen osa. Jatkamme näiden asioiden esiin ottamista suoraan asianomaisten hallitusten kanssa ja jatkamme näiden hallitusten painostamista, jotta nämä maat saataisiin täyttämään kansainväliset ihmisoikeusnormit. 
Ján Figeľ,
   . Arvoisa puhemies, haluan aluksi taata teille, että komissio on kaikissa toimissaan Kambodžassa, Laosissa ja Vietnamissa sitoutunut ihmisoikeuksien, demokratian ja hyvän hallintotavan periaatteisiin. Komissio on useaan otteeseen todennut olevansa samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, että näiden maiden ihmisoikeustilanne aiheuttaa huolta.
Ensinnäkin Laosissa rajoitetaan yhä sanan-, yhdistymis- ja kokoontumisvapautta, eikä riippumattomia paikallisia kansalaisyhteiskuntaan perustuvia järjestöjä sallita. Vankilaolot ovat erityisen ankarat, ja jotkut mielipidevangit ovat yhä vankilassa, esimerkiksi neljä vielä elossa olevaa lokakuun 26. päivä 1999 -liikkeen johtajaa. Toisaalta viimeisten kahden vuoden aikana ja erityisesti vuoden 2005 aikana tilanne on parantunut. Mielivaltaiset laosilaisten pidätykset näyttävät olevan harvinaisempia kuin aiemmin, ja vuoden 2004 puolenvälin jälkeen ei ole raportoitu uskonnollisesta vainosta.
Munkkien tilanteesta Laosissa komissio haluaa todeta jälleen, ettei Laosissa ole sinänsä munkkeja koskevaa vähemmistöongelmaa. Maassa on noin 350 000 munkkia, ja he ovat edustettuina yhteiskunnan kaikilla tasoilla, myös parlamentissa ja hallituksessa. Maassa toimii kuitenkin joitakin kapinallisryhmiä, joissa on 1 000–3 000 jäsentä ja jotka pääasiassa koostuvat Laosin hallitusta yhä vastustavista munkeista.
Näiden ryhmien osalta tilanne on parantunut merkittävästi viimeisen kuukauden aikana Laosin armeijan ja kapinallisryhmien välisten suorien neuvottelujen ansiosta. Maaliskuun 2004 jälkeen yli 1 300 henkilöä, enimmäkseen naisia, lapsia ja vanhuksia, on palannut viidakosta, integroitunut takaisin yhteiskuntaan ja asettautunut aloilleen. Luotettavien paikallisten tietojen mukaan heitä ei ole tapettu, kohdeltu huonosti eikä vainottu.
Vietnamissa suurta huolta aiheuttavat yhä kuuden tunnustetun uskonnollisen ryhmän toiminnan rajoittaminen sekä uskonnonvapauden puuttuminen tunnustamattomilta ryhmiltä. Tilanne on erityisen vaikea keski- ja pohjoisylängön etniseen vähemmistöön kuuluville protestanteille sekä tunnustamattomille Hoa Hao- ja Cao Dai -buddhistijärjestöille.
Uusi uskonnonvapautta koskeva lainsäädäntö, jota on annettu viimeisten kahden vuoden aikana, on jonkin verran pehmentänyt keinoja, joita valtio on käyttänyt uskonnollisten järjestöjen valvontaan, ja kyseisen lainsäädännön avulla annetaan tähän mennessä tunnustamattomille ryhmille mahdollisuus hakea virallista tunnustusta. Siinä nimenomaisesti kielletään uskosta luopumiseen pakottaminen. Paljon riippuu vastaisuudessa siitä, miten uutta lainsäädäntöä käytännössä sovelletaan maan eri kolkissa.
Ihmisoikeusasioissa ja demokratian alalla tapahtunut kehitys Kambodžassa aiheuttaa enemmän huolta. Viimeaikaiset tapahtumat kuten kolmen oppositiossa olevan Sam Rainsy -puolueen jäsenen parlamentaarisen koskemattomuuden kumoaminen sekä kahden samaisen puolueen jäsenen tuomitseminen herättää väistämättä epäilyksiä siitä, kuinka sitoutuneita kaksi hallituskoalition valtapuoluetta ovat aidosti moniarvoiseen demokraattiseen järjestelmään. Se korostaa huolia myös Kambodžan oikeusjärjestelmän pätevyydestä ja riippumattomuudesta. Nämä tapahtumat heikentävät oppositiota entisestään ja saattavat hidastaa maan demokraattista kehitystä.
Kuten arvoisat jäsenet ehkä tietävätkin, EU on antanut asiasta voimakkaan julkilausuman, ja voin taata teille, että Euroopan unionin puheenjohtajavaltion edustaja on henkilökohtaisesti kertonut maan pääministerille EU:n huolenaiheet. Tällainen suuntaus on erittäin huolestuttava ja ansaitsee täyden huomiomme. Tästä syystä komissio aikoo yhdessä Euroopan unionin jäsenvaltioiden edustajien kanssa jatkaa tilanteen tarkkailemista erittäin läheisesti, ja komissio on jatkossakin valmis ryhtymään toimenpiteisiin, jos tilanteen huononeminen jatkuu.
Komissio ottaa ihmisoikeuksia koskevat huolet yleisellä tasolla säännöllisesti ja johdonmukaisesti esiin Kambodžan, Laosin ja Vietnamin kanssa. Tämä tapahtuu EU:n troikan tilapäisissä työryhmissä sekä poliittisissa ja asiantuntijatason tapaamisissa, joihin kuuluvat myös Euroopan yhteisön näiden maiden kanssa tekemien sopimusten puitteissa perustetut sekakomiteat.
Yhteistyösopimuksen puitteissa olemme Vietnamin ja Laosin kanssa perustaneet erityisiä työryhmiä; niissä käsitellään yhteistyötä, joka koskee institutionaalista vahvistamista, hallinnon uudistusta, hallintotapaa sekä ihmisoikeuksia. Näillä työryhmillä täydennetään ja vahvistetaan vuoropuhelua ihmisoikeuksien alalla jakamalla kokemuksia ja käymällä pitkän aikavälin poliittista vuoropuhelua molempia osapuolia kiinnostavilla aloilla sekä yksilöimällä sopivia aloja yhteistyöhankkeille ja -ohjelmille.
Komissio on sitä mieltä, että meneillään oleva vuoropuhelu ja yhteistyö monilla tasoilla ja monilla areenoilla on osoittanut, että siten voidaan rakentaa luottamusta sekä saada nämä kolme maata sitoutumaan vaikeiden ihmisoikeuskysymysten käsittelemiseen. Tämä antaa komissiolle mahdollisuuden esittää EU:n huolenaiheet suoraan viranomaisille avoimessa ja rakentavassa ilmapiirissä sekä painostaa säännöllisesti näitä maita harjoittamaan nykyistä avoimempaa ja vastuuntuntoisempaa ihmisoikeuspolitiikkaa.
Komissio on vakuuttunut siitä, että sitoutuminen ihmisoikeuskysymyksiin vuoropuhelun ja yhteistyön avulla johtaa jatkossakin ihmisoikeustilanteen parantumiseen. 
Charles Tannock,
   . Arvoisa puhemies, nämä kaikki kolme entisen Indokiinan valtiota ovat sodan runtelemia, ja nyt ne valitettavasti kärsivät poliittisesta sorrosta. Viimeisten vuosien aikana ne ovat alkaneet yhdentyä maailmanlaajuiseen talousyhteisöön. Kuitenkin esimerkiksi Vietnamissa kansalaisia vainotaan yhä uskonnollisen vakaumuksen tai uskonnon harjoittamisen takia. Vaikka teoriassa Vietnamin perustuslaissa taataan uskonnon vapaus, maan tuomioistuimet harvoin tulkitsevat lakeja yksilön uskonnonvapautta suojelevalla tavalla. Samalla kun Vietnamin kommunistinen hallitus valittaa köyhyyttä ja haluaa EU:n tukea, esimerkiksi sen Canberran-suurlähetystön väitetään käyttäneen lähes miljoona Australian dollaria maan kommunistityrannian 60-vuotisjuhlallisuuksiin.
Yhdysvaltojen ulkoministeriö päätti äskettäin pitää Vietnamin erityistä huolta aiheuttavien maiden listalla, koska Vietnam aloitti viime kesänä uskonnollisten yhteisöjen vastaisen kampanjan. Poliisi ja sotilaat ovat tuhonneet kymmenen katolisten omistamaa taloa Quang Ngain provinssissa. Lisäksi paikalliset viranomaiset ovat vainonneet erityisesti vuorilla asuvan vuoristolaisheimon jäseniä. Keskiylängön kansa kärsii pahoin, samoin kuin katolinen hmong-kansa ja maaseudun mennoniitit. Vietnam rajoittaa yhä lehdistön toimintaa ja valvoo tarkasti Internetin käyttäjiä.
Kambodža, joka kärsi valtavasti laajamittaisista pommituksista sodan aikana sekä sanoin kuvaamattoman murhanhimoisten punaisten khmerien raakuuksista, kärsii nyt pahasti pääministeri Hun Senin yhä autoritaarisemmasta hallinnosta. Kambodžan poliittisen opposition hiljentämiseksi Hun Sen on pidättänyt ja nostanut kunnianloukkaussyytteitä häntä kritisoineita henkilöitä vastaan, jotka syyttävät häntä maan myymisestä Vietnamille äskeisissä rajaneuvotteluissa. Pyydän Thaimaalta, ettei se karkottaisi maastaan niitä, jotka hakevat turvapaikkaa Thaimaan alueelta.
Demokraattisen opiskelijaliikkeen jäseniä on ollut vankilassa Laosissa vuodesta 1999. Maan kirjoitettu ja sähköinen viestintä on täydellisesti valvonnassa, ja maa yrittää myös panna Internetin kuriin. Lisäksi maassa on ongelmia, jotka liittyvät ihmiskauppaan ja naisten pakottamiseen prostituutioon. Hmong-kansa saa koko ajan pelätä Laosin sotilaiden hyökkäystä. Toivotan tervetulleeksi Laosin kuninkaallisen perheen, joka on tänään täällä kunniavierasaitiossa. 
María Elena Valenciano Martínez-Orozco,
   . Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajan edustaja kertoi, että ihmisoikeuksista on laadittava tarkka arvio. Ongelmana on, ettei arvio ole koskaan samanlainen vainotulle, vangitulle eikä erityisesti kuolemaantuomitun perheelle kuin se on niille meistä, jotka teknisesti voisivat tehdä tämän työn.
Komissio on sitoutunut näiden kolmen maan tapauksessa jatkamaan työtä ihmisoikeuksia täysimääräisesti kunnioittaen, luonnollisesti, arvoisa komission jäsen.
Tilanne kaikissa näissä kolmessa maassa on erilainen, mutta kaikissa kolmessa tapauksessa voimme sanoa, että kansalaisvapauksien ja –oikeuksien osalta kehitys on ollut vähäisempää kuin olisimme toivoneet.
Huolimatta siitä, että Kambodžassa on tapahtunut jonkin verran kehitystä, olemme kaukana siitä, että voisimme puhua poliittisista vapauksista, varsinkaan naisten ja tyttöjen osalta, jotka ovat seksikaupan ja seksiturismin uhreja ja jotka kärsivät orjuudesta; se on viheliäisimpiä kohtaloita, joita yksikään nainen tai tyttö voi kokea.
Kuten neuvosto ja komissio ovat aivan oikeutetusti sanoneet, Laosissa on yhä mielipidevankeja, ja kokonainen metsissä täysin epäinhimillisissä oloissa asuva hmong-kansa kärsii yhä vainoista.
Vietnamin osalta, kuten on jo todettukin, olemme syvästi huolissamme uskonnonvapaudesta, jota ihmisoikeusjärjestöiltä saamiemme tietojen perusteella on joissakin tapauksissa rajoitettu vielä entisestään.
Lopuksi haluan todeta, että parlamentti voi puhua niiden ihmisten puolesta, joiden kotiseudulla ihmisoikeuksia poljetaan. Parlamentin ihmisoikeuksien alivaliokunta on tehnyt kovasti työtä tuodakseen esiin tilanteen näissä kolmessa maassa, ja mielestäni on erittäin tärkeää, että kaikesta tilanteen parantumisesta tai huonontumisesta ilmoitetaan Euroopan parlamentille.
Kuten aina, muu maailma, maailma, joka kärsii, odottaa meidän toimivan. 
Jules Maaten,
   . Arvoisa puhemies, Kambodža kumosi 3. helmikuuta 2005 Sam Rainsyn ja kahden hänen puoluetoverinsa Chea Pochin ja Cheam Channyn parlamentaarisen koskemattomuuden. Sam Rainsy on siitä lähtien elänyt maanpaossa Ranskassa, ja Chea Poch on myös paennut maasta. Sotilaspoliisi pidätti Cheam Channyn tänä samaisena päivänä. Viimeaikaiset pidätykset, ei pelkästään poliitikkojen vaan myös lehtimiesten, ammattiyhdistysjohtajien ja muiden kansalaisyhteiskunnan jäsenten pidätykset, ovat todiste kansalaisvapauksien ja poliittisten vapauksien heikentyneestä tilanteesta maassa.
Toivon, että komissio ja neuvosto jatkaisivat Kambodžan viranomaisten painostusta Sam Rainsy -puolueen jäsenten surkean tilanteen parantamiseksi. Maata, jossa oppositiopuolueen toimintaa estetään tässä laajuudessa, on vaadittava tilille teoistaan.
Haluan kuitenkin myös patistaa komissiota ja neuvostoa tekemään riippumattoman tutkimuksen Pariisin rauhansopimuksen täytäntöönpanosta. Ensi vuonna tulee kuluneeksi 15 vuotta siitä, kun Pariisin sopimuksella määrättiin lopettamaan Kambodžan poliittinen konflikti. Rauhansopimuksessa maa varustettiin muun muassa perustuslailla, joka sisälsi perusperiaatteet, mukaan lukien ihmisoikeudet ja perusvapaudet. Sopimuksella otettiin käyttöön myös tehokkaita toimenpiteitä sen estämiseksi, etteivät entinen politiikka ja entiset käytännöt ikinä saisi jalansijaa maassa.
Vietnamin osalta on raportoitu myönteisestä talouskehityksestä, mihin on oltava tyytyväisiä. Niin ikään on myönteinen asia, että marraskuussa 2004 Vietnam tarjosi tilat kuolemantuomiota koskevan EU:n seminaarin järjestämiseen. Kuitenkin vuonna 2004 ainakin 82 ihmistä teloitettiin ja 115 tuomittiin kuolemaan, ja todelliset luvut ovat todennäköisesti vielä suurempia, koska Vietnam pitää kuolemantuomioita koskevia lukuja valtion salaisuutena. Vuonna 2005 on toistaiseksi raportoitu 24 teloituksesta, ja 78 ihmistä on tuomittu kuolemaan. Tässä yhteydessä haluaisin myös tuoda esiin Vietnamin yhdistyneeseen buddhalaiskirkkoon kohdistuvan vainon, joka kiinnostaa kollegaani Marco Pannellaa. Kehotan komissiota ja neuvostoa vetoamaan Vietnamin viranomaisiin, että ne kumoaisivat kuolemantuomion, mutta joka tapauksessa ennen kuolemantuomion kumoamista Euroopan unionin on vedottava sen puolesta, että teloitukset lopetetaan ja että niiden rikosten määrää pienennetään, jotka johtavat kuolemantuomioon.
Vaikka Laosissa ei ole raportoitu tapahtuneen teloituksia viimeiseen 11 vuoteen, kuolemantuomio on yhä voimassa, ja vuonna 2005 ainakin seitsemän ihmistä, joista yksi nainen, on tuomittu kuolemaan.
Yleisesti ottaen haluaisin pyytää neuvostoa myös sisällyttämään ihmisoikeudet Euroopan unionin ja ASEAN-maiden välisten suhteiden laajempaan kehykseen, vaikka on sanomattakin selvää, että suhteissamme näihin maihin on kyse muustakin kuin vain ihmisoikeuksista. Meillä on taloudelliset ja poliittiset suhteet, taistelemme yhdessä terrorismia ja huumekauppaa vastaan, harjoitamme tieteellistä vaihtoa ja kaikenlaista muuta. Meidän pitäisi mielestäni tehdä ASEAN-maiden kanssa yhteistyötä pikemmin nykyistä enemmän kuin nykyistä vähemmän. Jo sen takia, että Kiina ja Intia ovat nousemassa eturiviin, Vietnam on keskeinen tekijä Aasian-suhteissamme, mutta ihmisoikeuksien pitäisi kuulua olennaisena osana näihin suhteisiin. Olen tyytyväinen siihen, että komissio ja neuvosto ovat myös toistaneet tätä viestiä täällä Euroopassa, ja meidän on epäilemättä jatkettava tällä linjalla. Tuen täysin ryhmäni politiikkaa tässä asiassa. 
Raül Romeva i Rueda,
   . Arvoisa puhemies, kuulimme muutama viikko sitten monien kambodžalaisten, laosilaisten ja vietnamilaisten kertomukset. Heidän kertomuksensa olivat todella huolestuttavia erityisesti perusoikeuksien polkemisen osalta.
Kuten on jo todettu, Kambodžassa eivät huolta aiheuta ainoastaan demokraattisen monimuotoisuuden vastaiset hyökkäykset – mielivaltaiset pidätykset ja useiden poliittisten johtajien pidätykset – vaan myös, kuten jäsen Valenciano toi esiin, naisten ja lasten monessa suhteessa huono tilanne.
Humanitaarinen tilanne Laosissa on muuttumassa yhä vakavammaksi, eikä se koske pelkästään hmong-kansaa vaan myös monia muita etnisiä ja kansallisia yhteisöjä. Lisäksi paikallisviranomaiset kieltävät humanitaaristen järjestöjen pääsyn maahan.
Vietnamissa monet ihmiset ovat yhä vankilassa sananvapauden puolustamisesta, rauhanomaisesti tai Internetin välityksellä, taikka tiettyihin yhteisöihin kuulumisen takia.
Kaikista näistä syistä minusta tuntuu järkevältä, ajankohtaiselta ja tarpeelliselta vedota jälleen kerran komissioon ja neuvostoon, että ne valvoisivat näitä asioita läheisesti sekä parantaisivat Laosissa ja Vietnamissa jo toimivien ihmisoikeustyöryhmien toimintamahdollisuuksia. Olen tyytyväinen kuullessani komissiolta, että nämä ryhmät toimivat jo, mutta haluamme korostaa, että niiden on myös toimittava asianmukaisella tavalla, ja että niiden on raportoitava toiminnastaan. Yksi toimielimistä, joille niiden on raportoitava, on juuri Euroopan parlamentti. Olemme pyytäneet tätä jo jonkin aikaa ja teemme sen myös erästä toista mietintöä koskevan keskustelun yhteydessä, eli demokratialauseketta koskevan Agnoletton mietinnön yhteydessä.
Näin ollen tärkeää ei ole pelkästään – ja haluan korostaa tätä asiaa – työskentely näiden kysymysten parissa sekä työskentely tutkimuksen edistämiseksi ja näiden maiden harjoittaman politiikan tarkkailemiseksi, vaan tärkeää on myös – tätä haluan korostaa ja tämä on mielestäni kaikkein tärkeintä – raportoida siitä, kuinka tämä työ on tehty.
Korostan, että on tärkeää raportoida Euroopan unionin elinten lisäksi myös asianomaiselle kansalle. Liian usein vain me, jotka olemme ulkopuolella, tiedämme, mitä tapahtuu ja miten asiat voidaan ratkaista. Joskus myös niiden ihmisten on tärkeää saada tietoja, jotka elävät kyseisessä maassa. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
      Arvoisa puhemies, Vietnam, Laos ja Kambodža ovat viimeisten kymmenen vuoden aikana kehittyneet valtavasti taloudellisesti. Olemme erittäin tyytyväisiä tähän asiaan, mutta on häpeä, ettei näihin uudistuksiin ole tähän päivään mennessä liittynyt vastaavia poliittisia tai kansalaisoikeuksiin liittyviä uudistuksia, kuten päätöslauselmaesityksessä todettiin. Taloudellinen vapautuminen on hyvä uutinen, mutta sananvapauden sekä poliittisen ja uskonnollisen vapauden puute on päinvastoin huono uutinen.
Buddhalaisten ja kristittyjen kärsimä uskonnollinen vaino Vietnamissa on erityisen hälyttävää. Buddhalaisjohtajia ja kristittyjä johtajia pidetään uudelleenkoulutusleireillä, ja pelkästään tässä kuussa on pidätetty 84 munkkia. Nämä munkit kuuluvat yhdistyneeseen buddhalaiskirkkoon, joka on ollut kielletty 24 vuotta ja jonka omaisuus on takavarikoitu. Katolinen pappi Pham Minh Tri on ollut pidätettynä monia vuosia.
Uusi uskontolaki tuli voimaan vuosi sitten. Se ei kuitenkaan taannut minkäänlaista todellista uskonnonvapautta, koska tuhottuja kouluja ja yliopistoja ei palautettu buddhalaisyhteisölle vain yhden esimerkin mainitakseni. Olemme tietoisia myös siitä, että Laosissa ja Kambodžassa on mielipidevankeja, jos tällaista termiä halutaan käyttää.
Yhteenvetona voidaan todeta, että taloudellinen vapautuminen alueella on tervetullutta ja kiitettävää kehitystä. Samaa ei kuitenkaan voi sanoa tapahtuvista ihmisoikeusloukkauksista, ja ihmisoikeuksilla tarkoitan myös oikeutta harjoittaa vapaasti uskontoaan. Euroopan unionin sekä Vietnamin, Laosin ja Kambodžan keskinäisten suhteiden ei pitäisi perustua pelkästään taloudelliseen vapautumiseen vaan myös ihmisoikeuksiin, kuten edelliset puhujat ovat todenneet. Ihmisoikeuksien pitäisi sisältää myös oikeus harjoittaa omaa uskontoaan. 
Simon Coveney (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen tähän keskusteluun. Parlamentin ihmisoikeuksien alivaliokunta piti 12. syyskuuta 2005 Kambodžaa, Laosia ja Vietnamia koskevan kuulemistilaisuuden, kuten edelliset puhujat ovat jo todenneet. Ihmisoikeusrikkomukset, vapauden rajoitukset sekä poliittinen ja uskonnollinen vaino sekä erilaiset näistä maista peräisin olevat selonteot yllättivät huonosti asioista perillä olevat ihmiset. Tämä päätöslauselmaesitys on jatkoa edellisille päätöslauselmille ja parlamentin viime vuonna laatimalle ihmisoikeuksia koskevalle tiukkasanaiselle vuosikertomukselle. Tässä päätöslauselmaesityksessä kehotetaan kaikkien näiden maiden viranomaisia parantamaan tilannetta tietyillä aloilla.
Kambodžan osalta päätöslauselmaesityksessä vedotaan maan viranomaisiin, että ne sitoutuisivat toteuttamaan poliittisia ja institutionaalisia uudistuksia, vapauttamaan poliittiset vangit sekä torjumaan korruptiota, metsien hävittämistä ja väestösiirtoja sekä toteuttamaan toimenpiteitä seksiturismin torjumiseksi.
Laosin viranomaisia kehotamme vapauttamaan poliittiset vangit ja mielipidevangit, luomaan kaikenlaiset mielipiteet sallivan monipuoluejärjestelmän, kunnioittamaan uskonnollisia vähemmistöjä ja näiden oikeuksia sekä päästämään YK:n virastojen edustajat rajoituksetta maan kaikkiin osiin.
Vietnamin viranomaisia kehotamme kehittämään monipuoluejärjestelmän ja sallimaan sen puitteissa erilaisia näkökantoja, lopettamaan kaiken uskonnollisten ryhmien, kuten yhdistyneen buddhalaiskirkon, vainoamisen sekä vapauttamaan maan mielipidevangit. Myönnämme kuitenkin samalla, että jonkinlaista kehitystä on tällä alalla tapahtunut. Vaadimme myös, että pakolaiset voivat palata turvallisesti maahan YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun laatiman Kambodžan ja Vietnamin välisen sopimuksen mukaisesti.
Nämä eivät ole kohtuuttomia vaatimuksia. Ne ovat johdonmukaisia ihmisoikeuksien ja demokratian edistämistä koskevan EU:n arvojärjestelmän kanssa. EU:lla on viralliset suhteet kaikkiin näihin kolmeen maahan. Se on tehnyt yhteistyösopimuksen Kambodžan ja Laosin kanssa vuonna 1997 sekä Vietnamin kanssa vuonna 1995. Kaikkiin näihin sopimuksiin sisältyy ihmisoikeuslausekkeita. Niiden pitäisi merkitä jotakin, ja jos niitä rikotaan toistuvasti, rikkomuksista pitäisi aiheutua seuraamuksia. 

Glyn Ford (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, en ole pitänyt tätä keskustelua kovin kummoisena. Keskustelu on ollut yhtä sillisalaattia, sillä tilanne kussakin maassa on hyvin erilainen.
Kambodža – jossa toimin viime vaaleissa Euroopan parlamentin päävaalitarkkailijana – ei selvästikään vallitse aito demokratia. On täysin selvää, että Kambodžan kansanpuolue voitti vaalit. Kuitenkin tapaa, jolla Sam Rainsya ja muita hänen puolueensa jäseniä kohdeltiin, ei voida missään nimessä hyväksyä, ja neuvoston ja komission on jatkettava tämän viestin esiin tuomista.
Vietnam on markkinaleninistinen valtio, jossa voimakas uudistusliike saa aikaan asteittaisia muutoksia. Sananvapauden rajoittaminen ja yhdistyneen buddhalaiskirkon syrjintä ovat kuitenkin asioita, joiden vuoksi meidän pitäisi painostaa maata. Alkuperäisvähemmistöjen kohtelua erityisesti maan keskiylängöllä ja pohjoisosassa ei voida hyväksyä minkään kansainvälisten normien perusteella, vaikka otettaisiin huomioon näiden vähemmistöjen kielteinen rooli Vietnamin edellisten vuosikymmenten vapaustaistelussa.
Todellinen ongelma on mielestäni Laos. Maassa on autoritaarinen hallinto, joka ei ole juurikaan muuttunut. Sananvapautta, lehdistönvapautta, yhdistymisvapautta sekä uskonnonvapautta rajoitetaan, eikä maassa ole toimivaa poliittista oppositiota. Muistutan kollegastani Olivier Dupuis'stä, entisestä Euroopan parlamentin jäsenestä, joka pidätettiin Laosissa ja joka aloitti nälkälakon, koska hän ei saanut jakaa materiaalia maassa. Kollegani, jäsen Morgan puhuu myöhemmin Laosin hmong-kansan tilanteesta, joka on erityisen kauhistuttava.
Pyydämme komissiota ja neuvostoa jatkamaan kaikkien näiden maiden painostamista ihmisoikeuksien parantamiseksi. Ihmisoikeusongelmat ovat erilaisia näissä maissa, mutta niitä kuitenkin on kaikissa näissä maissa. 
James Hugh Allister (NI ). –
   Arvoisa puhemies, onko oikeastaan järkeä keskustella näiden maiden ihmisoikeuksista, ellei EU ole valmis toimimaan Kambodžan, Laosin ja Vietnamin kanssa tekemiensä kahdenvälisten sopimusten mukaisesti, joissa määrätään, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen on ehto EU:n tuen jatkumiselle? Tätä sopimuskohtaa rikotaan yhä päivittäin, mutta silti me syydämme näille maille tukea aivan kuin kaikki olisi hyvin. Kaikki on kaikkea muuta kuin hyvin. Minulla on aikaa viitata vain uskonnonvapauden loukkauksiin. Kristittyjen vaino Vietnamissa on mittavaa, ja erityisen törkeää on Vietnamin keskiylängön ja pohjoisosien kristittyihin protestanttikirkkoihin kohdistuva vaino. Kommunistihallinto on vainonnut hellittämättä pastori Quangia ja hänen tovereitaan. Kun ihmisoikeuksia puolustavan Vietnamin komitean puheenjohtaja puhui parlamentille joulukuussa, hän kuvaili Vietnamia kansansa vankilaksi ja kertoi, että maata hallitsee eurooppalaisten veronmaksajien rahoittama punainen mafia. Hän ehkä yliarvioi anteliaisuutemme, mutta hän tuomitsi ankarasti EU:n asenteen tällaisia maita kohtaan. 
Antonio Tajani (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Kambodžan, Laosin ja Vietnamin ihmisoikeustilanne on erityisen huolestuttava.
Tämänpäiväisen keskustelun tarkoituksena on tukea kaikkien meidän, parlamentin, komission ja neuvoston, vahvaa ja tarmokasta työtä perusihmisoikeuksien puolustamiseksi, työtä elämän oikeuden puolustamiseksi ja vapauden edistämiseksi.
Vietnamin sodan 30 vuotta sitten tapahtuneen päättymisen, Pol Potin hallituksen kaltaisten veristen kommunistihallintojen kaatumisen ja Laosin kaltaisten väkivaltaisten hallitusten vastaisten vallankaappausten jälkeen kansainvälinen yhteisö on tehnyt kansainvälisillä foorumeilla aktiivisesti yhteistyötä tukeakseen entistä Indokiinaa kehittymään ja demokratisoitumaan.
Mikä onkaan tilanne nyt 30 vuotta näiden ihmiskunnalle niin traagisten tapahtumien jälkeen? Paljon on varmasti tehty, mutta ei tarpeeksi. Perustavanluonteisia takeita ihmisoikeuksien kunnioittamisesta ei ole, oikeutta elämään ei kunnioiteta eikä oikeutta kokoontumis-, sanan- ja mielipiteenvapauteen, puhumattakaan uskonnon harjoittamisen vapaudesta. Lisäksi kristittyjen, katolisten ja Vietnamin yhdistyneen buddhalaiskirkon toimintaa rajoitetaan.
Entä mitä voimme sanoa alhaisesta ja hävettävästä seksiturismista, jota harjoitetaan rajoituksitta ja jonka takia nuoria naisia, lähes lapsia, heitetään kaduille kuin lihanpalat? Tämä on häpeällistä toimintaa, joka täytyy estää ja lopettaa.
On myönnettävä, että jonkinlaista kehitystä on tapahtunut uskonnollisen ilmaisunvapauden osalta: Vietnamissa vihittiin virkaan useita kymmeniä pappeja joitakin päiviä sitten. On kuitenkin välttämätöntä tehdä vielä enemmän demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan taistelun voittamiseksi.
Kolmen vuoden päästä vietämme ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 60:ttä vuosipäivää. Toivon, että siihen mennessä voimme käytettävissämme olevien välineiden ja ennen kaikkea rahoitusvälineiden avulla päästä siihen, että näissä maissa harjoitetaan todellista ihmisoikeuksia ja perusvapauksia puolustavaa politiikkaa.
Arvoisa puhemies, uskon, että tämän tavoitteen saavuttamiseksi on elintärkeää saada Euroopan parlamentti mukaan neuvoston ja komission EU–Laos- ja EU–Vietnam-työryhmiin, joissa käsitellään hallinnollisia uudistuksia, hallintotapaa ja ihmisoikeuksia. 
Eluned Morgan (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin puhua Laosin ihmisoikeuksista. Viimeisten Euroopan parlamentin vaalien aikoihin katselin dokumenttia hmong-kansan ahdingosta. Ajattelin silloin, että käytän hyväkseni ensimmäisen tässä parlamentissa saamani mahdollisuuden tuodakseni esiin tämän kansan ahdingon. Olen iloinen siitä, että minulla on tänään siihen tilaisuus.
Hmong-kansa on etninen ryhmä, jota on vainottu monia vuosia sen takia, että se tuki Yhdysvaltoja Vietnamin sodan aikana. Kun kommunistinen puolue otti vallan vuonna 1975, tuhansia hmong-kansan jäseniä menetti henkensä, koska he olivat tukeneet Yhdysvaltoja. Monet pakenivat maasta, mutta monet muut pakenivat vuoriston viidakoihin ja ovat yhä siellä vielä vuosikymmenten jälkeen.
Näkemässäni dokumentissa näytettiin kokonaisen kylän itkevän, pienten lasten sekä vanhojen miesten ja naisten itkevän, kun kameraryhmä saapui, koska he uskoivat, että lopultakin heidän kärsimyksensä näytettäisiin maailmalle. Laosin hmong-kansaa vastaan on hyökätty helikopterein ja maajoukoin. He elävät erittäin karusti ja välillä ovat päiviä ilman ruokaa huolimatta siitä, että heidän ympärillään on syötäviä marjoja. He kärsivät mieluummin nälkää kuin antavat Laosin viranomaisille pienintäkään vihjettä olinpaikastaan.
Tämä on pelkoa, jota ainakaan naisten ja lasten ei pitäisi joutua kärsimään 2000-luvulla. Tästä syystä kehotan komissiota ja neuvostoa pohtimaan erittäin tarkasti, millaista apua Laosille pitäisi antaa – sikäli kuin maalle mitään apua annetaan – jos merkittävää edistystä ei tapahdu erityisesti hmong-kansan oikeuksien osalta. 
Ursula Stenzel (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, 30 vuotta myös Kambodžan ja Laosin pyörteisiinsä vetäneen Vietnamin sodan päättymisen jälkeen näiden kolmen maan asenteessa ihmisoikeuksia kohtaan on paljon parantamisen varaa.
Se, että toistamme samoja asioita, on epäolennaista, koska emme voi tuoda näitä ongelmia esiin liian usein. Laosissa on yksipuoluejärjestelmä, eikä minkäänlainen oppositiotoiminta tule kysymykseen. Maa on kansainvälisen yhteisön ulkopuolella, eikä maassa ole mielipiteen- eikä uskonnonvapautta. Lisäksi maa on oopiumin tuotannon ja laittoman puukaupan keskus, ja nuorten kohtelu on huonoa.
Kambodža ei piittaa naisten ja lasten oikeuksista, ja opposition ja sen kannattajien toimintaa tukahdutetaan. Tuomioistuimet eivät ole riippumattomia, parlamentin jäsenet menettävät oikeudellisen koskemattomuutensa ja lehtimiehet päätyvät telkien taakse.
Huolimatta maan taloudellisesta kehityksestä ja tietystä halukkuudesta ottaa ihmisoikeuskysymykset vakavasti myös Vietnam rajoittaa tiukasti mielipiteenvapautta ja lehdistön vapautta sekä valitettavasti kieltää uskonnon harjoittamisen, mikä ilmenee esimerkiksi buddhistien ja roomalaiskatolisten pappien vainoamisena.
Niin kauan kuin kansa päätyy mielipiteittensä tai uskontonsa takia vankilaan, kyseessä on ongelma, jota on käsiteltävä muuallakin kuin Euroopan parlamentin päätöslauselmassa. Myös neuvoston ja komission pitäisi osallistua hyvän hallintotavan edistämiseen, toimielinten kehittämiseen ja hallinnollisten uudistusten täytäntöönpanoon.
EU:n tuen ehtona pitäisi olla se, että nämä poliittiset edellytykset täyttyvät. Tästä syystä yhteisessä päätöslauselmaesityksessä ei pelkästään esitetä hurskasta pyyntöä vaan vetoomus kaikille Euroopan unionin toimielimille. 
Eija-Riitta Korhola (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, nyt käsiteltävä päätöslauselma saa parlamentissamme laajan tuen taakseen, aivan niin kuin sen pitääkin. Ihmisarvoisen elämän ja ihmisten perusoikeuksien puolustamisen saralla meillä eurooppalaisina poliitikkoina on mahdollisuus ja velvollisuus yhä vahvempaan puolustustyöhön.
Tämä päätöslauselma on – kuten on todettu – hyvä osoitus siitä, miten voimme nostaa valiokunnissa kuulemaamme täysistuntoon. Ihmisoikeuksien alivaliokunnassa järjestetty kuuleminen kertoi sen, että huoli Laosin, Kambodžan ja Vietnamin ihmisoikeuksien toteutumattomuudesta on todellinen.
Kambodžan osalta on aiemmin ehkä haluttu antaa maalle aikaa normalisoitua ja toipua punaisten khmerien kaudesta, mutta raja on nyt tulossa vastaan. Kun sorretutkin jatkavat sortoa, muun maailman on puututtava ihmisoikeuksiin. Tämä merkitsee väistämättä, että meidän on harkittava ehdollistamista hallitusten painostamiseksi. Uutiset esimerkiksi oppositiopoliitikkojen ja toimittajien pidätyksistä eivät kerro hyvästä kehityksestä.
Aivan erityistä huomiota kansainvälisen yhteisön on kiinnitettävä naisten asemaan. Ihmisoikeustyössä helposti syrjiytyvien ryhmien, kuten naisten, lasten ja aivan erityisesti tyttöjen, vähemmistöjen, alkuperäiskansojen ja vammaisten oikeuksien edistäminen on ensisijaista, ja hyvä onkin että päätöslauselmassa on kiinnitetty tähän huomiota.
Laosin tilanteesta meillä ei edes ole tarkkaa tietoa, sillä maahan ei päästetä ulkomaisia ihmisoikeusjärjestöjä. Tiedämme kuitenkin sen, että perusoikeuksien toteutumisesta maassa ei voida puhua.
Kun parlamentti nyt antaa päätöslauselmalle laajan poliittisen tuen samalla myös muistuttaen aiemmista päätöslauselmistaan, on selvää, että seuraamme tilanteiden kehittymistä näissä maissa tarkasti, ja mikäli tilanne ei parane, palaamme varmasti asiaan. 
Patrick Gaubert (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten kollegani ovat monessa puheessa korostaneet, Kambodža, Laos ja Vietnam ovat maita, joissa ihmisoikeuksia poljetaan koko ajan räikeästi, samalla kun kansainvälinen yhteisö seisoo toimettomana. Vaikka näissä maissa tehdään niiden kehityksen kannalta välttämättömiä talousuudistuksia, ne unohtavat kansalaistensa perusoikeudet ja –vapaudet ja erityisesti etnisten vähemmistöjen perusoikeudet ja -vapaudet.
Haluan kiinnittää huomionne erityisesti Laosin hmong-kansan tilanteeseen. Laosin kansanarmeija on vainonnut hmong-kansaa yhtäjaksoisesti 30 vuotta siitä syystä, että hmong-kansan jäsenten isät tai isoisät taistelivat Yhdysvaltojen puolella Vietnamin sodassa. Heitä kerrotaan olevan elossa vielä lähes 20 000, ja heidän kerrotaan elävän viidakossa kamalissa oloissa, jotka sotivat meidän kaikkien tukemia ihmisoikeusperiaatteita vastaan. He syövät lehtiä ja juuria sekä tuntevat olonsa niin epävarmaksi, että siirtävät säännöllisesti kyliänsä. Heidän lapsensa eivät saa koulutusta ja kärsivät aliravitsemuksesta. Useita satoja hmong-kansan jäseniä antautui viranomaisille, mutta heidät pidätettiin tai he katosivat. Maan keskushallitus kiistää asian. Kansainvälinen yhteisö kuuli äskettäin heidän tarinansa median ansiosta.
Meidän on aika avata silmämme ja tuomittava erityisesti tämä sorto- ja jopa tuhoamiskampanja, jota käydään täysin rangaistuksetta. Meidän on vedottava Laosin hallitukseen, että se sallisi kansainvälisten järjestöjen ja hallituksista riippumattomien järjestöjen vapaan pääsyn alueelle, jolla hmong-kansa elää. Tämä on ainoa tapa, jolla tämä kansa saa tarvitsemaansa ruokaa ja hoitoa. Ennen kaikkea meidän on painostettava Laosin hallitusta integroimaan tämä kansa Laosin yhteiskuntaan ja antamaan sille ne perusoikeudet ja -vapaudet, jotka siltä tähän asti on kielletty. Tiedämme, että Laosin talous on riippuvainen ulkomaisten lahjoittajien antamasta avusta, josta suuri osa on Euroopan unionilta. Tästä syystä kansainvälisellä yhteisöllä ja Euroopan unionilla on keinot painostaa maan viranomaisia. Arvoisa puhemies, toivomme, että komissio ja neuvosto ottavat vaarin näistä pyynnöistä ja auttavat Kaakkois-Aasian väestöä. 
Ian Pearson,
   . Arvoisa puhemies, kuuntelin erittäin kiinnostuneena arvoisien jäsenten näkökantoja tässä keskustelussa, ja olen erittäin tyytyväinen siihen, kuinka suurella tunteella ihmisoikeuksiin suhtaudutaan. Kambodžan, Laosin ja Vietnamin hallituksilla ei voi olla harhaluuloja siitä, etteikö neuvosto ottaisi ihmisoikeuksia vakavasti. Nämä hallitukset ovat täysin tietoisia siitä, kuinka tärkeinä nämä asiat koetaan neuvostossa, EU:n jäsenmaissa ja Euroopan parlamentissa.
Vierailin heinäkuussa Kambodžassa ja Laosissa, jossa osallistuin ASEAN-maiden alueelliseen foorumiin. Tutustuin Kambodžassa hankkeeseen, jolla pyrittiin saamaan kodittomia nuoria pois kaduilta ja jonka puitteissa tehtiin aivan erinomaista työtä. Tutustuin myös Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen tukemaan hankkeeseen, jolla annetaan Kambodžan poliisille koulutusta lapsiseksiturismia koskevan ongelman selvittämiseksi.
Tiedän, että monet muut EU:n jäsenvaltiot rahoittavat vastaavankaltaisia hyvin toimivia hankkeita muissa maissa. Pidän tärkeänä sitä, että puhuisimme avoimesti ja suoraan niiden maiden hallituksille, joissa ihmisoikeusloukkauksia tapahtuu, mutta meidän pitäisi myös antaa kannustavaa palautetta, jos myönteistä kehitystä tapahtuu.
Huomasin, että tämänpäiväisessä lehdessä oli raportti, jonka mukaan 60 roomalaiskatolista pappia vihittiin joukkoseremoniassa Vietnamissa eilen. Tämä on tervetullutta kehitystä, mutta emme saa unohtaa, että ihmisoikeusloukkauksia tapahtuu yhä Vietnamissa, kuten Kambodžassa ja Laosissakin. Olemme kuulleet joitakin erittäin kaunopuheisia esityksiä, joissa selitetään ja luetteloidaan näitä ihmisoikeusrikkomuksia.
Toivon, että täällä läsnä olevat arvoisat jäsenet käyttävät jatkossakin kaikki mahdolliset tilaisuudet vierailla näissä maissa tutustuakseen henkilökohtaisesti tilanteeseen sekä ottaakseen ihmisoikeuksia koskevat huolensa esiin suoraan näiden maiden hallitusten kanssa.
Kun vierailin Kambodžassa, otin todellakin esiin Sam Rainsya ja hänen puoluettaan koskevan kysymyksen suoraan pääministeri Hun Senin kanssa. ASEAN-maiden alueellisessa foorumissa keskustelimme Javier Solanan kanssa myös ihmisoikeuskysymyksistä.
Neuvosto jatkaa näiden huolenaiheiden esiin ottamista asianomaisten maiden hallitusten kanssa. Tämä tarkoittaa avoimuutta, rehellisyyttä ja suoruutta silloin, kun nämä hallitukset eivät noudata kansainvälisiä normeja. Huolenaiheidemme on kuitenkin perustuttava arvovaltaisiin tietoihin; meillä täytyy olla oikeaa tietoa. Meidän on tunnustettava kehitys siellä, missä sitä tapahtuu, sekä kannustettava sitä. 
Ján Figeľ,
   Haluan kiittää keskustelusta, poliittisesta painostuksesta ja sitoutumisesta, jota yksittäiset parlamentin jäsenet ja Euroopan parlamentti ovat osoittaneet ilmaistessaan uskollisuuttaan arvoille ja periaatteille, jotka tukevat eurooppalaisen yhteiskunnan lisäksi myös kaikkia vapaita sivilisaatioita; ne haluavat varmistaa kehityksen, ihmisarvon ja kaikki elämän perustarpeet. Uskon vahvasti, että tämän lähestymistavan avulla valitsemme oikean puolen lisäksi myös voittavan puolen, asteittaisen muutoksen puolen.
On selvää, että tilanteet eroavat suuresti toisistaan näissä maissa, joista on keskusteltu yksityiskohtaisesti. Emme saa kuitenkaan unohtaa, että tämä tilanne on traagisen historian seuraus. Muutamien viime vuosikymmenten kehitys osoittaa selvästi, että tilanne on merkittävästi parantunut, vaikka se on vielä kaukana tyydyttävästä. Tätä taustaa vasten Euroopan komissio on yhdessä puheenjohtajavaltion ja neuvoston kanssa jatkossakin sitoutunut käymään rakentavaa vuoropuhelua sekä harjoittamaan poliittista painostusta näiden kolmen Kaakkois-Aasian maan demokratisoitumisen edistämiseksi.
Haluan vastata kysymykseen, joka koski tietojen ja raporttien toimittamista. Komissio on valmistautunut julkistamaan yksityiskohtaisesti ne keskustelut, joita näiden maiden asioita käsittelevä EU:n yhteinen työryhmä on käynyt, ja uskon vahvasti, että ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan lausekkeen sisällyttäminen yhteistyösopimuksiimme ja/tai hyväksyminen niissä edesauttaa merkittävällä tavalla näiden periaatteiden ja arvojen edistämistä kansainvälisissä suhteissa.
Haluan antaa yhden esimerkin, joka on tärkeä ihmisten välisen viestinnän kannalta. Kaksi viikkoa sitten minulla oli tilaisuus osallistua Leuvenissa lähellä Brysseliä pidettyyn toisen EU:n ja ASEAN-maiden yliopistojen rehtoreiden kokouksen avajaistilaisuuteen. Tilaisuus oli todella inspiroiva, ja se sisälsi keskustelun siitä, miten luoda olosuhteet, joilla vuoropuhelun edistämisen lisäksi näihin maihin luotaisiin myös sopiva ympäristö vapauden ja demokratian edistämiselle. Jatkamalla tällaisia suhteita, esimerkiksi kutsumalla näiden maiden opiskelijoita Erasmus Mundus -ohjelmien kaltaisiin ohjelmiin ja hankkeisiin, uskon vahvasti, että voimme auttaa Vietnamin, Laosin ja Kambodžan elinolojen parantamista. 
Puhemies.
   Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
- Nikolaos Sifunakisin kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan puolesta neuvostolle laatimasta suullisesta kysymyksestä olympiarauhasta (O-0084/2005 – B6-0335/2005),
- Maria Martensin kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta neuvostolle laatimasta suullisesta kysymyksestä kehitysyhteistyöstä ja urheilusta (O-0078/2005 – B6-0340/2005) ja
- Maria Martensin kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä kehitysyhteistyöstä ja urheilusta (O-0079/2005 – B6-0341/2005). 
Nikolaos Sifunakis (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, totean nuorista ja urheilusta vastaavan Euroopan parlamentin kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan puolesta olevani erittäin tyytyväinen siihen, että parlamentissa keskustellaan nyt, Torinossa helmikuussa järjestettävien talviolympialaisten ja talviparalympialaisten kynnyksellä, kulttuurivaliokunnan äskettäin laatimasta, olympiarauhaa koskevasta päätöslauselmaesityksestä.
Kuten edellisten, Ateenassa pidettyjen olympialaisten ja paralympialaisten aikaan, Euroopan parlamentti ja eritoten kulttuuri- ja koulutusvaliokunta ilmoittavat nytkin tukevansa ajatusta olympiarauhasta ja kehottavat neuvostoa toteuttamaan erityisiä toimenpiteitä, jotta olympiarauhaa kunnioitetaan Torinon kisojen ajan.
Kuten te kaikki tiedätte, ajatus olympiarauhasta juontaa juurensa antiikin Kreikan olympialaisista. Kisoihin osaa ottaneet Kreikan kaupunkivaltiot lopettivat muinoin kaikki vihollisuudet seitsemäntenä päivänä ennen kisojen alkua eivätkä aloittaneet niitä uudelleen ennen seitsemättä päivää kisojen päättymisestä, jotta urheilijat, taiteilijat ja katsojat pystyivät matkustamaan rauhassa Olympiaan kisoihin ja palaamaan koteihinsa turvallisesti.
Olympiarauha solmittiin 800-luvulla ennen Kristusta rauhansopimuksella, jonka allekirjoittivat Spartan, Eliksen ja Pisan kuninkaat. Siitä lähtien vuoteen 393 jKr., jona olympialaiset lopetettiin, olympiarauhaa noudatettiin asianmukaisella tavalla keskeytyksettä 1 200 vuotta, mikä lisäsi olympialaisten arvostusta.
Nyt 2000-luvun alussa ajatus olympiarauhasta on herätetty uudelleen henkiin. Voidaan jopa sanoa, että se muodostaa sillan ikivanhan perinteen ja nykymaailman välille, sillä ylvään olympia-aatteen ohessa on hyvin tärkeää, että annamme tälle valtavalle urheilu- ja kulttuuritapahtumalle uutta voimaa, jotta maailmanrauhan tavoite voitaisiin saavuttaa. Tällöin ei pelkästään herätetä henkiin yleistä olympia-aatetta, jonka olennainen osa olympiarauha on, vaan samalla annetaan uutta pontta ja uusia tulevaisuudennäkymiä itse olympialaisille.
Haluaisin tässä kohtaa luetella lyhyesti toimet, jotka on viime vuosina toteutettu, jotta olympiarauhan ajatus saataisiin vakiinnutettua koko maailmaan.
Vuonna 1992 Kansainvälinen olympiakomitea kehotti kansainvälistä yhteisöä lopettamaan kaikki vihollisuudet vuoden 1992 olympialaisten ajaksi.
Tulitus taukosi Sarajevossa vuonna 1994 Lillehammerin olympialaisten ajaksi, ja Naganon olympialaisten aikaan, neljä vuotta myöhemmin helmikuussa 1998, konflikti saatiin vältettyä Persianlahdella Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin Annanin toimien ansiosta.
Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous on antanut vuodesta 1993 lähtien useita päätöslauselmia, joissa valtioita kehotetaan noudattamaan olympiarauhaa. Kaikki jäsenvaltiot ovat hyväksyneet päätöslauselmat, mikä on harvinaista Yhdistyneissä Kansakunnissa ja osoittaa, että olympiarauha on koko maailman yhteinen tavoite.
Heinäkuussa 2000, kun Kreikan hallitus oli antanut ehdotuksen silloisen ulkoministerinsä – ja samalla koko idean isän – Georgios Papandreoun välityksellä, olympiarauha turvattiin siten, että Kansainvälinen olympiakomitea ja Kreikan hallitus perustivat Kansainvälisen olympiarauhan keskuksen ja Kansainvälisen olympiarauhan säätiön keskustelufoorumeiksi. Tavoitteena oli ratkaista konflikteja ja edistää rauhaa urheilun ja olympia-aatteen avulla sekä herätellä ihmisiä, etenkin nuoria, toimimaan. On syytä mainita, että toverimme Stavros Lambrinidis oli Kansainvälisen olympiarauhan keskuksen ensimmäinen johtaja ja hankkeen koordinoija.
Olympiarauhan ajatus perustuu syvään vakaumukseen siitä, että urheilu ja urheilun arvot voivat auttaa luomaan paremman maailman, jossa vallitsee rauha. Se on ihmiskunnan historian pitkäkestoisin rauhansopimus ja epätavallisen arvokas diplomatian väline, ja se tarjoaa hyvin tärkeän tilaisuuden kriisien rauhanomaiseen ratkaisemiseen vuoropuhelun ja valistuksen avulla. Tämä saavutus on nykymaailmassa pienimuotoinen vallankumous. Olen siis sitä mieltä, että meidänkin pitäisi sanoillamme ja teoillamme auttaa sitä toteutumaan.
Maria Martens (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, Yhdistyneet Kansakunnat on nimennyt vuoden 2005 urheilun ja liikuntakasvatuksen kansainväliseksi teemavuodeksi. Teemavuoden tarkoituksena on muun muassa kannustaa luomaan edellytykset useammille ja paremmille urheiluhankkeille kehitysmaissa. Maita ja kansalaisjärjestöjä rohkaistaan tekemään aiempaa enemmän kehitysyhteistyön ja urheilun saralla. YK on vakuuttunut siitä, että urheilulla voidaan edistää merkittävästi vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista.
On ensimmäinen kerta, kun kehitysyhteistyö ja urheilu mainitaan yhdessä asialistallamme, mihin olen tyytyväinen. Urheilu yhdistää ihmisiä yli rotu-, luokka-, koulutustaso- ja kulttuurirajojen. Urheilulla voidaan edistää sosiaalista yhteenkuuluvuutta, yhteistoimintaa, terveyttä, kulttuurienvälistä vuoropuhelua ja monia muita asioita.
Lisäksi urheilu sopii kuin nakutettu tavoittamaan yhteiskunnan heikossa asemassa olevat ryhmät, kuten vammaiset ja lapset. Se vaikuttaa myös erinomaiselta keinolta auttaa traumatisoituneita lapsia – esimerkiksi lapsisotilaita – pääsemään traumoistaan ja integroitumaan uudelleen yhteiskuntaan. Urheilulla voi siis olla merkittävä asema kehitysyhteistyössä. Se on hyödyksi niille, jotka haluavat nauttia terveellisestä harrastuksesta joko yksin tai yhdessä, sillä urheilun avulla voidaan parantaa eri ryhmien välisiä suhteita.
Alan hankkeita toteuttavat esimerkiksi Unicefin ja eri maiden olympiakomiteoiden kaltaiset suuret järjestöt sekä muun muassa Norjan, Kanadan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Alankomaiden hallitukset ja urheilun kansainväliset kattojärjestöt, kuten FIFA.
Alankomaissa hallituksen lisäksi monet kansalaisjärjestöt, kuten NKS eli Alankomaiden katolinen urheiluliitto, ovat toimineet vuosia aktiivisesti kehitysmaiden urheiluhankkeissa. Hankkeiden kustannukset ovat olleet pienet, mutta vaikutukset suuret. Mielenkiintoisia esimerkkejä löytyy myös esimerkiksi koulutuksen ja terveydenhuollon sekä HIV:n ja aidsin ehkäisemisen aloilta.
Kehitysyhteistyössä ja urheilussa naisten asema ansaitsee erityistä huomiota. Monissa tapauksissa naisia estetään urheilemasta esimerkiksi pukeutumissääntöjen vuoksi tai siksi, etteivät he saa poistua kotoa.
Jokaisella pitäisi olla oikeus urheilla. Olen näin ollen tyytyväinen suulliseen tarkistukseen, jota valmistellaan tämän asian korostamiseksi.
Komissiolle ja neuvostolle laaditun kysymyksen tarkoituksena on lisätä Euroopassa tietoa mahdollisuuksista, joita urheilu tarjoaa kehitysyhteistyössä. Haluaisin kuulla komissiolta sen kokemuksia tällaisista ohjelmista sekä sen, voiko ja haluaako komissio todella lisätä tietoa eri mahdollisuuksista ja kannustaa jäsenvaltioita tukemaan alan hankkeita, joita ovat käynnistäneet esimerkiksi urheiluun keskittyvät kansalaisjärjestöt niiden omissa maissa. Komissio voisi jopa harkita myöntävänsä jonkinlaista rahoitusta.
Toivon joka tapauksessa vilpittömästi, että tämä YK:n kehitysyhteistyön ja urheilun teemavuosi kirvoittaa hyödyntämään mahdollisuudet lisätä kehitysyhteistyötä. 
Ian Pearson,
   .  Arvoisa puhemies, vastauksena jäsen Sifunakisille totean, että neuvosto vahvistaa sitoutuvansa edelleen rauhan ja ihmisten välisen ymmärtämyksen edistämiseen urheilun avulla. Valtioiden ja hallitusten päämiehet ilmoittivat 12. joulukuuta 2003 pidetyssä Eurooppa-neuvostossa kannattavansa olympiarauhan ajatusta ja panevansa tyytyväisenä merkille Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselman asiasta.
Avatessaan Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuoden 29. tammikuuta 2004 opetus- ja urheiluministerien troikka painotti lisäksi olympiarauhan tärkeyttä, siihen sisältyvää rauhan, suvaitsevaisuuden ja ystävyyden sanomaa, sen ainutlaatuista asemaa ihmisten elämässä ja sen myönteistä merkitystä ystävyyden edistäjänä sekä sosiaalisten ja kulttuuristen rajojen rikkojana.
Vastaukseksi jäsen Martensille neuvosto haluaa todeta ensinnäkin, ettei yksinomaan urheiluun liittyvä toiminta kuulu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan eikä yhteisöllä ole erityistä toimivaltaa urheiluasioissa. Neuvosto katsoo kuitenkin, että urheiluun liittyvillä toimilla ja tapahtumilla voidaan tukea tehokkaasti koulutusta, terveydenhuoltoa ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta sekä torjua syrjintää ja taata yhteiskunnan osallistavuus.
Neuvosto haluaa myös huomauttaa, että Nizzan Eurooppa-neuvosto antoi joulukuussa 2000 tunnustuksen urheilun kasvatuksellisille arvoille. Tämä vastasi aiempia julistuksia – eritoten Amsterdamin sopimukseen liitettyä – joissa on painotettu urheilun yhteiskunnallista merkitystä ja sen merkitystä identiteetin luomisessa ja ihmisiä yhdistävänä tekijänä, sekä 17. joulukuuta 1999 annettua neuvoston päätöslauselmaa, jossa urheilutoiminnalla osoitettiin olevan kansalaisyhteiskuntaa vahvistavaa kasvatuksellista merkitystä. Lisäksi neuvosto antoi 5. toukokuuta 2003 päätöslauselman urheilun yhteiskunnallisesta arvosta nuorille.
Neuvosto uskoo vakaasti urheilun tärkeään merkitykseen edistettäessä koulutusta, terveyttä ja yhteisöllistä yhteenkuuluvuutta kehitysmaissa. Niinpä se kannattaa vuoden 2005 nimeämistä Yhdistyneiden Kansakuntien urheilun ja liikuntakasvatuksen kansainväliseksi teemavuodeksi ja on tyytyväinen toimiin, joilla tuetaan urheilun käyttämistä kehityksen edistämiskeinona.
Köyhyyden poistaminen ja kestävä kehitys ovat tärkeimmät tavoitteet sekä vuonna 2000 annetussa yhteistä kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevassa EY:n julistuksessa että kehitysyhteistyötä koskevassa tarkistetussa eurooppalaisessa konsensuksessa, josta kehitysyhteistyöministerit sopivat yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvostossa 22. marraskuuta 2005.
Vaikkeivät koulutus ja terveydenhuolto sisältyneet vuoden 2000 kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevaan julistukseen, kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevassa tarkistetussa eurooppalaisessa konsensuksessa tuotiin esiin inhimillinen kehitys yhtenä yhteisön toiminta-alana. Tunnustamme urheilun merkityksen terveellisten elämäntapojen edistäjänä ja monien elämäntapoihin liittyvien sairauksien ehkäisijänä. Tuemme maakohtaisia toimia, joilla ihmiset pyritään saamaan urheilun avulla osallistumaan yhteisön terveyskasvatukseen ja HIV-valistukseen.
AKT-valtioiden ja EU:n välillä tehtyyn Cotonoun kumppanuussopimukseen sisältyvät erityisesti yhteistyö ja omillaan toimeen tulemista tukevat toimet sekä toimenpiteet ja hankkeet, joilla autetaan paikallisia toimijoita antamaan lapsille mahdollisuus kehittää fyysisiä taitojaan.
Urheilua ja liikuntakasvatusta pitäisi tarkastella lähinnä suhteessa toiseen vuosituhannen kehitystavoitteeseen – taataan peruskoulutus kaikille vuoteen 2015 mennessä – ja kolmanteen vuosituhannen kehitystavoitteeseen – poistetaan sukupuolten välinen epätasa-arvo kaikilta koulutustasoilta vuoteen 2015 mennessä.
Toisessa vuosituhannen kehitystavoitteessa EU keskittyy kehityskasvatuksen alalla peruskoulutukseen, erityisesti ala-asteopetukseen. Euroopan unioni on sitoutunut vankasti takaamaan peruskoulutuksen ja sukupuolten välisen tasa-arvon koulutuksessa vuoteen 2015 mennessä. Tämä toteutetaan kolmella tasolla. Ensinnäkin kansainvälisten järjestöjen avulla: EU tukee aktiivisesti YK:n aloitteita nimeltä "Koulutus kaikille" ja "Koulutusalan nopean toiminnan aloite" yhdessä muiden rahoittajien – Unescon ja Maailmanpankin – kanssa sekä Unicefin toimintaa tällä alalla. Toiseksi toimitaan maakohtaisesti, ja toimet liittyvät yhä useammin kansallisiin opetusohjelmiin ja perustuvat rahoitukseen ja poliittiseen vuoropuheluun kansallisten viranomaisten kanssa. Kolmanneksi tuetaan kansalaisjärjestöjä perusopetukseen keskittyvissä hankkeissa. Euroopan unioni tukee Nuoriso-ohjelmastaan myös virallisen järjestelmän ulkopuolista, nuorille suunnattua koulutusta.
Myös kolmannen vuosituhannen kehitystavoitteen osalta EU on hyvin aktiivinen kansainvälisesti esimerkiksi osallistumalla kaikkinaista naisten syrjinnän poistamista koskevaan yleissopimukseen sekä kansainväliseen väestö- ja kehityskonferenssiin. Yksi sukupuolten tasa-arvoa edistävän toiminnan ensisijaisista tavoitteista on taata tytöille ja naisille mahdollisuus osallistua opetukseen, myös liikuntakasvatukseen. Monet Euroopan unionin jäsenvaltiot tukevat tytöille tarkoitettuja koulutusohjelmia, kuten tyttöjen koulunkäynnin edistämiseen tähtäävää Unicefin "25 by 2005" -ohjelmaa.
Tässä yhteydessä neuvosto ilmoittaa tukevansa vakaasti YK:n yleiskokouksen 60. istunnossa syyskuussa 2005 annettua päätöslauselmaa ja olevansa siihen tyytyväinen. Päätöslauselmassa painotetaan sekä viralliseen järjestelmään kuuluvan että sen ulkopuolisen koulutuksen merkitystä köyhyyden poistamisessa ja muiden vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa.
Neuvosto vahvistaa sitoutuvansa edelleen tukemaan kehitysmaiden toimia, joilla pyritään varmistamaan, että kaikki lapset saavat ottaa osaa täysin ilmaiseen, pakolliseen ja laadukkaaseen perusopetukseen, poistamaan sukupuolten välisen epätasa-arvon ja tasoittamaan sukupuolten välistä epäsuhtaa sekä jatkamaan tyttöjen koulutuksen parantamista. Lisäksi neuvosto sitoutuu edistämään rauhankasvatusta ja inhimillistä kehitystä. 
Christopher Beazley (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyksen nojalla työjärjestyspuheenvuoron, joka koskee parlamentin jäsenten mahdollisuutta pyytää neuvoston puheenjohtajaa väistymään. Uskoakseni kyseessä oli ainakin aiemmin työjärjestyksen 46 artikla, mutta se on voinut muuttua.
Ministeri piti pitkän ja mielenkiintoisen puheen, mutta hän ei vastannut olympiarauhaa koskevaan kysymykseen. Hän totesi, ettei asia kuulu EU:n perustamissopimuksen alaan, mutta täällä on olympianeuvoston jäseniä Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Ehkäpä ministeri voisi vahvistaa parlamentille keskustelevansa kernaasti kollegojensa, myös hänen kuninkaallisen korkeutensa, prinsessa Annen kanssa, ja ehdottavansa, että parlamentin päätöslauselmaan suhtaudutaan vakavasti ja että vaadimme tiukasti 16 päivän rauhaa. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Beazley, olette väärässä työjärjestyksestä. Koska käytitte jo työjärjestyspuheenvuoron, vaikkette ollut puhujaluettelossa, ehdotan, että puheenjohtaja Pearson voi halutessaan vastata huomautukseenne keskustelun päätteeksi. 
Ján Figel',
   . Arvoisa puhemies, ajan puute sekä helpottaa että vaikeuttaa tehtävääni. Ministeri Pearson luetteli monia syitä, miksi urheilu, koulutus ja sosiaalinen kehitys ovat tärkeitä Euroopan unionin toiminnassa sekä myös suhteessa kolmansiin maihin ja kehitystavoitteisiin, eritoten vuosituhannen kehitystavoitteisiin.
Olen täysin samaa mieltä jäsen Martensin kanssa. Urheilu ja liikuntakasvatus voivat auttaa saavuttamaan vuosituhannen kehitystavoitteet. Olemme tyytyväisiä Yhdistyneiden Kansakuntien toimintaan tällä alalla, etenkin urheilua ja kehitystä käsittelevän erityisen kansainvälisen foorumin perustamiseen. Olemme tyytyväisiä myös vuoden 2005 nimeämiseen urheilun ja liikuntakasvatuksen kansainväliseksi teemavuodeksi. Komissio osallistuu toimiin nyt ja tulevaisuudessa. Seuraavaksi osallistumme erityisesti tämän aloitteen päätöskonferenssiin, jossa keskitytään juuri urheiluun ja kehitykseen.
Kuten jo mainittiin, tätä vuotta edelsi Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuosi 2004, joka oli erittäin tärkeä vuosi yhteistyön kannalta. Tiedotan parlamentille virallisesti tästä toiminnasta ja sen perusteella laadituista suosituksista tai päätelmistä vuoden loppuun mennessä. Uskonkin, että meillä on myöhemmin paremmin aikaa käsitellä aloitteen tuloksia.
Toimimme tietenkin Nizzan sopimuksen ja siihen liitetyn julistuksen perusteella. Tämä rajoittaa komission mahdollisuuksia, mutta tekemällä tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa on saatu paljon aikaan ja monia asioita on urheiluministerien pysyvällä asialistalla.
Mitä tulee urheilu- ja kehityshankkeiden rahoittamiseen, Euroopan unioni voi tukea tällaisia aloitteita vain nykyisten kehitysyhteistyöohjelmien kautta. Tilanne on tämä jo nyt. Urheilua hyödyntäville kehityshankkeille on annettu yhteisrahoitusta esimerkiksi virallisen järjestelmän ulkopuolisen koulutuksen ja yhteiskunnallisen integraation alalla tai kannustettaessa vähäosaisiin ryhmiin kuuluvia naisia urheilemaan.
Haluaisin vahvistaa jäsenille, erityisesti jäsen Sifunakisille, että tuemme varauksetta olympiarauhaa. Urheilulla on monta kertaa nähty saavutetun tuloksia, kun muut keinot ovat epäonnistuneet. Pohjois- ja Etelä-Korean yhteinen marssi Korean niemimaan lipun alla Sydneyn kisojen avajaisissa on huomion arvoinen ja erittäin merkittävä esimerkki tästä.
Tässä yhteydessä totean olevani tyytyväinen Euroopan parlamentin aloitteeseen, joka koskee hyvin pian vuonna 2006 alkavia Torinon olympialaisia. Vastaava aloite tehtiin vuonna 2004 pidettyjen Ateenan kesäolympialaisten yhteydessä. Euroopan unionin pitäisi todella näyttää tietä antamalla tukea koko maailman rauhaa edistäville aloitteille. Haluan kuitenkin painottaa, että lopullinen päätös kuuluu jäsenvaltioille. Tästä huolimatta haluan vakuuttaa, että teen toimialani rajoissa kaiken voitavani edistääkseni olympiarauhaa.
Lopuksi haluan todeta, että parlamentti sekä kulttuuri- ja koulutusvaliokunta ovat vankasti sitoutuneita urheiluun, ja sitoutuminen vain vahvistuu. Kiitän teitä siitä, sillä se on tärkeää paitsi urheilun, myös eurooppalaisen yhteishengen yleiselle kehittymiselle. 
Manolis Mavrommatis,
   . – Arvoisa puhemies, urheilu on ihmisoikeus. Tällä iskulauseella Yhdistyneet Kansakunnat markkinoi urheilua keinona välttää konflikteja, vähentää köyhyyttä ja laajentaa kehitystä.
Vuosi 2005, urheilun ja liikuntakasvatuksen teemavuosi, on lopuillaan, joten on tärkeää tehdä tilannekatsaus ja arvioida, mitä on saatu aikaan Euroopassa ja kansainvälisesti. Kehitysyhteistyövaliokunta päätti tarkastella asiaa siltä kannalta, miten urheilulla on edistetty koulutusta, terveyttä, kehitystä ja rauhaa.
Samaan asiaan liittyy sekin, että torstaina 3. marraskuuta 2005 kokoontui Yhdistyneiden Kansakuntien päämajaan 190 jäsenmaata 191:stä allekirjoittamaan Kofi Annanin läsnä ollessa olympiarauhaa koskevan asiakirjan, jota noudatetaan Torinossa helmikuussa 2006 järjestettävien talviolympialaisten ja talviparalympialaisten ajan.
Demokratian ja vapauden puolustaminen, kansojen välisen rauhan säilyttäminen, ihmisarvon puolustaminen ja nuorten urheilijoiden suojeleminen on meidän kaikkien tehtävä. Olympialaiset tarjoavatkin Euroopan unionille loistavan tilaisuuden viedä vuorostaan näitä aatteita eteenpäin kehottamalla kaikkia maailman kansoja noudattamaan olympiarauhaa Torinon talvikisojen ajan.
Tukemalla liikunnanohjaajien ja urheilutoimittajien jatkuvia koulutusohjelmia myös kehitysyhteistyön alalla voidaan saada aikaan myönteisiä tuloksia rasismin ja muukalaisvihan torjumisessa sekä pyrittäessä takaamaan yhtäläiset mahdollisuudet molemmille sukupuolille.
Kuuluisat urheilutähdet, kuten Pele, Ronaldo, Zidane ja monet muut, toimivat omalla nimellään Yhdistyneiden Kansakuntien hyvän tahdon lähettiläinä ja tuovat esiin rasismin ja köyhyyden torjunnan merkityksen. Urheilulla voi olla taloudellistakin vaikutusta: maa, joka panostaa kansalaistensa hyvään fyysiseen kuntoon jo kouluiästä alkaen, voi vähentää terveydenhuollon menoja pitkällä aikavälillä, sillä Yhdistyneiden Kansakuntien raportin mukaan 40 prosenttia maapallon sairauksista liittyy liikunnan puutteeseen ja huonoon fyysiseen kuntoon.
Puheeni päätteeksi totean, että kahdennetkymmenennet talviolympialaiset Torinossa tarjoavat koko ihmiskunnalle loistavan tilaisuuden noudattaa olympiarauhaa sekä puolustaa samalla urheilun nimissä terveyttä ja kehitystä rehdin kilpailun tiimellyksessä. Lisäksi totean, että Euroopan unioni on suurin voittaja, kun se pyrkii saamaan aikaan rauhaa ja edistystä maailmassa.
Onnea matkaan, Torino, niin olympiarauhan kuin kehityksenkin kannalta!
Margrietus van den Berg,
   . Arvoisa puhemies, urheilusta voi syttyä sota, kuten Hondurasissa, mutta se voi myös yhdistää ihmisiä. Mieleen tulevat Pohjois- ja Etelä-Korea yhdistyneenä yhdeksi olympiajoukkueeksi. Urheilu voi auttaa yhteiskuntia parantamaan haavat – esimerkiksi Ruandan jalkapallojoukkueessa on hutuja ja tutseja. Urheilu voi olla myönteinen tapa, jolla kansat kilpailevat keskenään ilman, että päädytään sanaharkkaan tai tukkanuottasille – ajatelkaapa vaikka Alankomaita ja Saksaa. Urheilu on myös kovaa bisnestä. Lapsia haetaan kehitysmaista ja tuodaan lapsiorjien lailla testattavaksi Euroopan suurten seurojen kentille, ja elleivät he vaikuta yltävän vaaditulle tasolle, he löytyvät Belgian metsistä harhailemassa hämmentyneinä, ilman viisumia ja rahaa.
Vuosi 2005 on urheilun teemavuosi, ja siksi vaadin neuvostoa ja komissiota käyttämään Euroopan unionin puolesta YK:n urheilun ja kehityksen teemavuoden tarjoaman tilaisuuden hyväkseen ja tekemään paljon tiukempia sopimuksia, joilla kielletään hyvin nuorten jalkapalloilijoiden palkkaaminen ja hyväksikäyttö. Tämä onnistuu vain edellyttämällä pitkää harjoitusaikaa ja viisumia. Seuralla olisi velvollisuus kantaa vastuu näistä lapsista eikä se saisi kohdella heitä myöhemmin kuin omana omaisuutenaan vaan se joutuisi maksamaan heille oikeudenmukaisen palkkion.
Komissio voisi panna pystyyn samanlaisen kampanjan Euroopan kentillä esiintyvää rasismia vastaan. Tässäkin tarvitaan Euroopan kattavia eurooppalaisten seurojen kanssa tehtäviä sopimuksia. Arvoisa komission jäsen, tiedätte varmasti ja sen mainiot aikaansaannokset sekä sille antamanne tuen.
Minusta on kuitenkin ikävää, erityisesti juuri nyt – kuten neuvosto hetki sitten selvin sanoin totesi – kun juuri on saatu laadittua Euroopan kehitysyhteistyöpolitiikan raamit, joiden painopisteenä ovat vuosituhannen kehitystavoitteet ja hyvä hallinto, kehitysapukuuseen ripustetaan jälleen kerran uusi, tässä tapauksessa YK-joulupallo. Tämä on väärältä tasolta tuleva vääränlainen reaktio.
Olen tyytyväinen siihen, että kisat ja koululiikunta liitetään kehitysmaihin. Olen tyytyväinen myös siihen, että useat jäsenvaltiot asettuvat aktiivisesti tukemaan tätä urheiluhanketta. Kunnioitan toissijaisuusperiaatetta, mutta EU:n, eli urheilusta vastaavan komission jäsenen, on voitava keskittyä eurooppalaisten urheiluliittojen, esimerkiksi UEFA:n, kanssa tehtäviin sopimuksiin, joilla kielletään nuorten orjuuttaminen jalkapallossa ja kiristetään Euroopan urheilukentillä esiintyvän rasismin valvontaa. On parempi, että meillä on tällainen yhtenäinen toimintamalli, kuin että kehitysyhteistyöpolitiikka pirstaloituisi. 
Hannu Takkula,
   . Arvoisa puhemies, tervehdin ilolla tätä kulttuurivaliokunnan ja sen puheenjohtajan Sifunakisin johdolla tehtyä esitystä olympiarauhasta.
On totta, että olympialaisilla on pitkä perinne, joka on peräisin helleeniseltä ajalta, aivan niin kuin Sifunakis puheessaan hyvin kuvasi. Kuten perinteeseen on kuulunut, olympialaisten aikana, noiden kuudentoista päivän aikana, kaikki vihamielisyydet pyritään keskeyttämään ja silloin kansakunnat tulevat yhteen. Kansakunnat ovat myös silloin osoittaneet – ja toivon, että tulevaisuudessakin osoittavat – että ne pystyvät elämään rauhallisesti rinnakkaiselossa. Urheilu on tässä oiva väline.
Meidän on hyvä muistaa, että aina me emme valitettavasti ole voineet pitää rauhaa olympialaisten aikana. Eurooppa tuntee mustan päivän 5.9.1972, kun palestiinalaisterroristit iskivät olympiakylään Münchenissä. Kaiken kaikkiaan kuusitoista ihmistä sai silloin surmansa, etupäässä israelilaisia. Tämä olkoon meille varoittavana esimerkkinä, ettei koskaan enää mitään tällaista tapahtuisi kansainvälisessä urheilussa ja urheilutapahtumien yhteydessä, vaan että päinvastoin urheilu, jonka tarkoituskin on tuoda ihmisiä yhteen kilpailemaan reilun pelin hengessä, yhdistäisi kansakuntia ja että tämä voisi olla se rikkaus, että tämä voisi olla se kasvunlähde, jonka puolesta urheilussa jatkossakin toimimme.
On todettava, että urheilu on oiva keino paremman maailman rakentamiseen. Kun nyt puhutaan olympiarauhasta, sanalla rauha tarkoitetaan tässä ikään kuin väliaikaista rauhaa. Meidän tavoitteemme olkoon pysyvä rauha kansojen ja maiden kesken ja urheilu keskeisenä välineenä tämän rauhan rakentamiseen. 
Georgios Karatzaferis,
   . – Arvoisa puhemies, eräs viime vuosisadan suuri eurooppalainen ajattelija on sanonut, että maailma on perinyt Kreikalta kolme asiaa: olympialaiset; Sokrateen, Platonin ja Aristoteleen filosofiset ajatukset sekä suurten kreikkalaisten Aiskyloksen, Euripideen ja Aristofaneen teatteriteokset.
Mielestäni tärkein näistä on olympialaiset. Kreikka järjesti ensimmäiset olympialaiset vuonna 776 eKr. Kaikki tiedämme, mikä oli silloinen maailmanjärjestys Euroopassa. Siksi Kreikkaan julistettiin tuolloin rauha. Kreikan mukaan: "Olympialaisia ei ole, kun on sota."
Kun Makedonian kuningas Aleksanteri I saapui itse viisisataaluvulla kilpailemaan muinaiseen Olympiaan, häneltä pyydettiin kahta asiaa: ensinnäkin tuomarit halusivat varmistaa, että hän oli kreikkalainen – minkä he tekivät välittömästi – ja toiseksi he vaativat häntä lopettamaan kahakat maansa pohjoisosassa. Vaatimusta noudatettiin.
Olympialaisten järjestäminen keskeytettiin vuonna 393 puhtaasti poliittisista syistä, jotka kaikki tunnemme. Olympialaiset aloitettiin jälleen vuonna 1896, mutta sota keskeytti ketjun. Olympialaisia ei pidetty vuonna 1940 eikä vuonna 1944 natsi-Saksaa vastaan käydyn sodan vuoksi. Vuonna 1972 Münchenin kisat olivat traagiset. Kaksia muita olympialaisia, Los Angelesin ja Moskovan olympialaisia, varjosti kahden maailmanmahdin joukkueiden poisjäänti poliittisista syistä.
Meidän täytyy näin ollen suojella olympiarauhaa. Tämä ehdotus juontaa juurensa aikojen takaa. Meidän pitäisikin ehdottaa KOK:lle, että tiettyjen olympialajien kilpailut pidettäisiin olympialaisten kehdossa, muinaisessa Olympiassa – että maraton juostaisiin siellä, perinteisellä reitillä, jonka Pheidippides juoksi ensimmäisen kerran. Vain tällöin olympialaiset saisivat merkityksensä takaisin. Olympiarauhan on tultava nyt elämäämme, meidän pitää suostutella isompi jättämään pienemmän rauhaan.
Eoin Ryan,
   . Arvoisa puhemies, vuosi 2005 on Yhdistyneiden Kansakuntien urheilun ja liikuntakasvatuksen kansainvälinen teemavuosi. Yksi kansainvälisen teemavuoden päämääristä on luoda oikeat edellytykset aiempaa urheilupainotteisemmille kehitysohjelmille ja kehityshankkeille. Urheilu ylittää kaikki rajat. Etninen alkuperä, uskonto ja sosiaaliset ja kansalliset erot menettävät urheilussa merkityksensä. Urheilulla voi olla tärkeä merkitys kannustettaessa kehitykseen, ja urheiluhankkeet voivat auttaa vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa, etenkin kun on kyse terveydestä, koulutuksesta, tasa-arvosta, ympäristöstä, rauhasta tai ihmisoikeuksista.
Aids piinaa kuitenkin monia kehitysmaita ja vie parhaassa iässä olevat nuoret. Kehotan teitä huomioimaan maailman aids-päivän huomenna, 1. joulukuuta. HI-virusta kantaa 38 miljoonaa aikuista ja 2,3 miljoonaa lasta. Vuonna 2005 HIV-tartunnan sai noin 4,9 miljoonaa henkilöä. Noin puolet HI-viruksen kantajista on saanut tartunnan ennen 25 vuoden ikää ja kuolee ennen 35-vuotispäiväänsä. He olisivat urheilu-uransa huipulla, elleivät olisi sairaita tai kuolleet.
Afrikasta löytyy maailman parhaita jalkapalloilijoita. Tällä hetkellä se kärsii eniten aidsista. Kehotan ihmisiä jatkamaan sitoutumistaan vuosituhannen kehitystavoitteisiin. 
Pál Schmitt (PPE-DE ). –
   Kansainvälisen urheilun tärkeimmän sääntökirjan, KOK:n peruskirjan, neljännessä periaatteessa todetaan yksiselitteisesti, että urheilu on luovuttamaton perusihmisoikeus. Samoin muutamien Euroopan maiden, kuten Kreikan, Portugalin ja Sveitsin, perustuslaeissa taataan suoraan oikeus liikuntakasvatukseen ja urheiluun. Jos oikeus urheiluun on taattu perustuslailla, valtiolla on kiistaton velvollisuus kunnioittaa urheilua ja osallistua tukemalla liikuntakasvatusta ja urheilua. Myös Euroopan unionin perustuslakiehdotuksessa on urheilua koskevia suoria määräyksiä, joissa tunnustetaan urheilun tärkeys ja merkitys Euroopan yhteiskunnille. Nyt kun ratifiointi on kuitenkin hidastunut ja siinä viivytellään, urheilun sisältyminen Euroopan perustuslakiin – jossa määritettäisiin eurooppalaisen urheilun tulevaisuus – saattaa olla vaarassa. Eurooppa on kansainvälisen urheilun keskus. Missään maanosassa ei urheilla yhtä paljon. Kyselytutkimusten perusteella 70 prosenttia Euroopan kansalaisista on päivittäin jollain tapaa tekemisissä urheilun kanssa. Euroopassa ei ole yhtä ainoaa perhettä, jossa edes yksi perheenjäsen ei olisi tekemisissä urheilun kanssa. Urheilu tarjoaa valtavia mahdollisuuksia kulttuurien, kansojen ja etnisten ryhmien lähentämiseksi ja integroimiseksi, kuten rauhanomaiset kansainväliset kilpailut, olympialaiset ja maailmanmestaruuskisat ovat osoittaneet. Tämä näkyy siinä, että YK ja Euroopan unioni ovat omistaneet viime ja tämän vuoden urheilulle ja liikuntakasvatukselle. On valitettavaa, että tästä huolimatta urheilun merkitystä ei ole tunnustettu laajasti Euroopan unionissa. Urheilua käsitellään talousarviokeskusteluissa itsenäisenä budjettikohtana tai omana otsakkeenaan vain harvoin, jos ensinkään. Riittävää taloudellista tukea ei ole annettu, jotta urheilu pääsisi Euroopan unionissa asemaan, jonka se todella ansaitsisi. Mielestäni on virhe ottaa huomioon ainoastaan urheilun kaupalliset näkökohdat. Urheilun sosiaaliset näkökohdat peittoavat sen kaupallisen puolen mennen tullen. 
Glyn Ford (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen olympiarauhanliikkeeseen ja olympiarauhan säätiöön, ja Euroopan unionin pitäisi mielestäni osallistua sen työhön. Kannatan tätä päätöslauselmaa. Olympialaisten ja muiden maailmanlaajuisten urheilutapahtumien aikana kaikki vihanpito pitäisi haudata urheilijamiesten ja urheilijanaisten väliltä. Kaikkien pitäisi saada osallistua vapaasti. Pohjois-Korean jalkapallojoukkueen vierailua Middlesbrough'ssa vuoden 1966 maailmanmestaruuskisoissa ja sen äskettäistä paluuta käsiteltiin dokumentissa nimeltä .
Yksi varoituksen sana on kuitenkin paikallaan: ilkeät hallinnot eri puolilla maailmaa eivät saa käyttää tätä tekosyynä väistääkseen EU:n pakotteet joko juonimalla tai muutoin. Vaikka Robert Mugabesta tehtäisiin Zimbabwen kelkkailujoukkueen valmentaja, häntä ei saisi päästää matkustamaan Torinoon. Vaikka Khin Nyunt nimitettäisiin Burman purjelautailujoukkueen apulaisjohtajaksi, kun joukkue matkustaa vaalipiiriini Weymouthiin vuonna 2012, hänelle ei pitäisi myöntää viisumia. Tekisin poikkeuksen, jos jompikumpi ottaisi osaa kilpailuun, sillä mikään ei kaiva maata diktaattorien jalkojen alta yhtä tehokkaasti kuin ympäri maailman raikuva nauru.
Olen tyytyväinen myös YK:n urheilu kehityksen ja rauhan palveluksessa -työryhmän merkityksen kasvuun. Työryhmän johtaja Djibril Diallo vierailee Brysselissä 10. ja 11. tammikuuta. Hän tapaa komission jäsenen Figel'in sekä kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan koordinaattorit ja osallistuu myös urheilua käsittelevän laajennetun työryhmän kokoukseen. Toivottavasti tästä saadaan hyvät lähtökohdat ja jäsenet ovat tässä mukana. 
Jas Gawronski (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, Piemontesta valittuna italialaisena jäsenenä olen ottanut viime aikoina osaa useisiin kokouksiin ja tapahtumiin, jotka liittyvät Torinossa järjestettäviin tuleviin talviolympialaisiin. Tämän saman rakennuksen kolmannessa kerroksessa on tällä hetkellä meneillään tapahtuma, jossa esitellään olympiarauhaa.
Paljon on puhuttu siitä, mitä taloudellista ja matkailullista hyötyä Torino saa olympialaisista, mutta vähemmän – joka tapauksessa liian vähän – on puhuttu sosiaalisesta puolesta ja urheilun merkityksestä kehityksen, terveyden, koulutuksen ja rauhan edistämisessä, kuten parlamentissa on mainittu.
Urheilulla voidaan valistaa ihmisiä ja saada aikaan kustannuksiltaan pieniä ja vaikutuksiltaan suuria hankkeita, mitä pitäisi tukea ja edistää aktiivisesti. Täytyy kuitenkin varoa, ettei urheilua käytetä propagandavälineenä. Tarkoitan esimerkiksi Kuubaa ja totalitaristisia hallintoja yleensä. Sitä ei saa käyttää myöskään vihan eikä rasismin levittämiseen, millä tarkoitan vastikään sattuneita ikäviä tapauksia Italian stadioneilla tai tapauksia, joissa urheilijat ovat luopuneet urheilun ja kilpailun perusarvoista käyttäessään suoritusta parantavia lääkeaineita. 
Maria Badia I Cutchet (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, kuten on jo todettu, olympiarauhan perinne alkoi antiikin Kreikasta 800-luvulla ennen Kristusta. Tuolloin urheilijat, taitelijat ja heidän perheensä sekä pyhiinvaeltajat saattoivat matkustaa kisoihin turvallisesti ja palata rauhassa koteihinsa.
Nykypäivänä aseelliset konfliktit vain lisääntyvät. Kansainvälinen olympiakomitea päätti aivan oikein palauttaa antiikin ajoilta peräisin olevan käytännön suojellakseen niin urheilijoiden kuin urheilun etuja. Samalla tarjoutuu tilaisuus vuoropuheluun, sovitteluun ja rauhan vakiinnuttamiseen urheilun avulla.
Katalaanina minun täytyy todeta olevani erittäin ylpeä siitä, että kun Barcelonassa järjestettiin olympialaiset vuonna 1992, Barcelonan silloinen pormestari Pascual Maragall kehotti Yhdistyneitä Kansakuntia palauttamaan olympiarauhan perinteen ja neuvottelemaan tulitauon entiseen Jugoslavian liittotasavaltaan. Balkanin sotaa ei saatu näin loppumaan, mutta kuitenkin varmistettiin, että urheilijat pystyivät osallistumaan kisoihin.
Kansainväliselle yhteisölle täytyy muistuttaa, että on tärkeää noudattaa olympiarauhaa. On vedottava hallitusten omaantuntoon ja sitoutumiseen rauhan puolesta. Nuorisoa pitää valistaa olympialaisten aatteesta ja kisoja on käytettävä hyväksi, jotta konfliktissa olevien yhteisöjen välille saadaan keskinäistä kanssakäymistä.
Lopuksi totean kannattavani päätöslauselmaa ja toivovani, että 20. talviolympialaisilla edistetään olympiarauhan noudattamista ja perinteen jatkumista, sillä se hyödyttää rauhaa, urheilua, ihmisten välistä kanssakäymistä ja maailmanlaajuista kulttuurivaihtoa. 
Ivo Belet (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, on totta, että urheilu on paljon muutakin kuin pelkkää urheilua. Se on todella ihanteellinen väline, jolla voidaan saavuttaa paljon kasvatuksellisesti ja sosiaalisesti. Päätöslauselmaesitykseen sisältyvät perusteet pätevät tietenkin yhtälailla urheiluun Euroopassa. Urheilulla edistetään yhteisiä arvoja, eikä siihen pitäisi todellakaan suhtautua yksinomaan taloudellisten etunäkökohtien pohjalta.
Tiedän teidän tavoin, että urheilussa liikkuu valtavasti rahaa ja että jalkapalloseurat ovat usein vaikutusvaltaisia liikeyrityksiä, joita myös johdetaan yritysten tavoin. Tätä ei tietenkään pidä käyttää perusteena sille, ettei nähdä urheilujärjestöjen valtavaa yhteiskunnallista merkitystä.
Monet Euroopan jalkapallokentillä kilpailevat suuret ja pienet seurat ovat yhteiskunnallisesti aktiivisia paikallishankkeissa. Niissä pelaa vähäosaisissa perheissä kasvaneita lapsia, joilla on usein maahanmuuttajatausta tai oppimisvaikeuksia. Niiden ansiosta nuoret eivät harhaudu kaidalta polulta ja syrjäydy yhteiskunnasta. Urheilun tätä tehtävää on vaalittava ja edistettävä. Tukea ansaitsevat hankkeet, joissa paikallishallinto ja jalkapalloseurat tekevät tiivistä yhteistyötä niin kutsutun sosiaalisen koheesion lisäämiseksi.
Samaan aikaan, kun tätä keskustelua käydään, toisaalla samassa rakennuksessa on meneillään kuulemistilaisuus, jossa käsitellään jalkapalloa rasismin torjuntakeinona. Siinä näette. Arvoisa komission jäsen ja arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon vilpittömästi, että olette puolellamme, kun on aika laatia Euroopan unionin urheilupolitiikka, jossa keskitytään tulevina kuukausina ja vuosina ennen kaikkea urheilun kiistattomaan yhteiskunnalliseen merkitykseen niin Euroopan unionissa – olipa sillä perustuslakia tai ei – kuin sen ulkopuolella. 

Pier Antonio Panzeri (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käsite "olympiarauha" tai sen vastine "ekecheiria", joka tarkoittaa "nostakaa kätenne" (kreikan kieli on yhä poikkeuksellisen käyttökelpoista, kun puhutaan politiikkaa), on yhtä vanhaa perua kuin olympialaisetkin. Jotta kisat voitiin järjestää, taattiin Olympian säilyminen koskemattomana, niin että kisoihin matkaavat kilpailijat ja katsojat saivat kulkea rauhassa.
Olympiarauha on mielestäni muutakin kuin pelkkä vaatimus keskeyttää konfliktit. Se on taatusti muutakin: siinä tarjoutuu erityinen tilaisuus käyttää urheilua rauhansanomana ja saada aikaan aito ja kestävä rauha koko maailmaan sekä edistää sosiaalista yhtenäisyyttä.
Torinossa 10.–26. helmikuuta 2006 järjestettävien 20. talviolympialaisten ja talviparalympialaisten yhteydessä kisojen järjestelytoimikunta ja Torinon kaupunki ovat laatineet yhdessä Torinon maakunnan, Piemonten alueen ja Italian kansallisen olympiakomitean kanssa runsaan aloiteohjelman, jolla tuetaan ja edistetään olympiarauhaa. Ohjelmaan sisältyy useita valtakunnallisia ja kansainvälisiä tapahtumia, joissa käsitellään rauhaa, oikeudenmukaisuutta ja solidaarisuutta. Meistä myös Euroopan parlamentin pitäisi tukea aloitetta aktiivisesti ja vahvistaa näin rauhan ja keskinäisen kunnioituksen henkeä. 
Vito Bonsignore (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Torinon kaupunki on edistänyt olympialaisten yhteydessä kaupunkien välisen kansainvälisen yhteistyön aloitetta, jolla tuetaan ja edistetään olympiarauhaa.
Antiikin Kreikassa olympiarauha tarkoitti vihanpidon päättymistä: koko silloinen tunnettu maailma pysähtyi.
Tulevien olympiakisojen yhteydessä Torino on lähettänyt toivon ja rauhan sanoman, esitellyt itsensä turvallisena ja koskemattomana kaupunkina ja tukenut olympiarauhaa jopa näin nykyaikana. Torino pyrkii itse asiassa tekemään kaupungeista kansojen välisen rauhantyön päätähtiä. Suuri italialainen Giorgio La Pira tapasikin sanoa: "Yhdistäkää kaupungit yhdistääksenne kansat."
Nykypäivän ensimmäinen aloite on vuodelta 1992, jolloin entisen Jugoslavian urheilijat saivat ottaa Kansainvälisen olympiakomitean kehotuksesta osaa Barcelonan kisoihin. Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous antoi 3. marraskuuta 2005 päätöslauselman olympiarauhasta vuoden 2006 Torinon olympialaisten ajaksi. Päätöslauselma esiteltiin Italialle, ja sen allekirjoitti 190 kansakuntaa.
Nykypäivänä olympiakisat osoittavat todellisen arvonsa. Olympiarauha on rauhankehotus, jossa ei käytetä minkäänlaista poliittista taivuttelua, eikä kukaan voi käyttää sitä väärin missään olosuhteissa …
Gyula Hegyi (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää jäsen Sifunakisia ja jäsen Berlingueria tästä mahtavasta aloitteesta. Olisi todella hienoa, jos rauha tai ainakin tulitauko vallitsisi kaikkialla maailmassa tulevien olympialaisten ajan. Ehkäpä aloite vaikuttaa sinisilmäiseltä joidenkin arvostelijoiden mielestä. Joskus pitää kuitenkin näyttää, ettei parlamentti ole pelkkä lakitehdas, vaan se on myös moraalinen foorumi, jossa levitetään eurooppalaisia arvoja ja rauhansanomaa. Jos edes muutama maa maailmassa noudattaisi aloitettamme, monia henkiä säästyisi.
Epävakaista maista kotoisin olevat urheilijat tietäisivät rakkaimpiensa olevan kotona turvassa, mikä innostaisi ponnistamaan lujempaa, korkeammalle ja vahvemmin, kuten paroni de Coubertin sanoi.
Sinisilmäisyydestä puheen ollen, Berliinin muurin murtuminen vaikutti vuosikymmeniä sinisilmäiseltä haaveelta, mutta sitten siitä tuli totta. Ehkäpä myös olympiarauhasta tulee totta meille ja tuleville sukupolville. 
Stavros Lambrinidis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, yhtäaikaa ei voi pelata ja sotia. Osaa nuorista ei voi lähettää urheilukentille kisaamaan rauhanomaisesti, jos osa lähetetään taistelutantereelle kuolemaan. Tässä olympiarauhan yksinkertainen sanoma. Olympiarauha ei ole taikasauva, jolla lopetetaan sodat. Se on ikkuna, josta avautuu mahdollisuus.
Kuusi vuotta sitten Ateenan olympialaisia silmällä pitäen Kreikka ja Kansainvälinen olympiakomitea, Samaranch ja Papandreou silloisina edustajinaan, elvyttivät ajatusta olympiarauhasta. Nyt tällä romanttisella aatteella on painoarvoa. Yhdistyneet Kansakunnat hyväksyi sen yksimielisesti. Yksikään päätöslauselma ei ole koskaan aiemmin saanut yksimielistä kannatusta Yhdistyneissä Kansakunnissa. Valtionpäämiehet kaikkialta maailmasta ovat allekirjoittaneet sen. Vuonna 1994 kymmenentuhatta lasta rokotettiin Bosniassa, kun siellä oli päivän tulitauko. Oliko tämä romanttinen ele? Lasten mielestä ei taatusti ollut. Vuonna 2004 Pohjois- ja Etelä-Korea marssivat Ateenan stadionilla saman lipun alla. Romanttistako? Vain olympialaiset saivat sen aikaan.
Meidän eurooppalaisten pitää lähettää täältä, sodasta alkunsa saaneesta Euroopan unionista, samanlainen vertauskuvallinen sanoma. Meidän kaikkien pitää marssia olympialaisissa toisessa kädessä oman maamme lippu ja Euroopan lippu toisessa. Ei ole mitään syytä, miksi emme tekisi näin. Se on mahdollista, ja meidän täytyy vaatia sitä.
Puhemies.
   Oikein mainiota, annoin teille hieman enemmän aikaa, koska olette kreikkalainen. 
Ján Figel',
   . Arvoisa puhemies, yhdyn täysin huomenna äänestettävien kahden päätöslauselmaesityksen moniin tärkeisiin myönteisiin sanomiin. Jos olisin parlamentin jäsen, äänestäisin samoin. Olen varma, että urheilu voi tuoda mukanaan monia arvoja ja kantaa hedelmää muissa toimissa niin Euroopan unionissa kuin sen ulkopuolella. 
Pearson,
   . Arvoisa puhemies, olen häpeämätön urheiluhullu. Minusta urheilu voi muuttaa elämän. Se voi tarjota ihmisille mahdollisuuksia, joita he eivät olisi voineet kuvitellakaan elämässään saavan. Se voi parantaa ihmisten elintapoja, terveyttä ja hyvinvointia. Se voi piristää tunnelmaa ja olla yksinkertaisesti hauskaa. Olen pelannut rugbya melkein 30 vuotta, joten tiedän, miten hauskaa aktiivinen urheiluharrastus voi olla. Haluan tehdä selväksi, että puheenjohtajavaltio tukee vankasti olympiarauhan aloitetta. Meistä se on erittäin tärkeä ja merkityksellinen aloite. Kaikki YK-maat hyväksyivät olympiarauhaa koskevan päätöslauselman yleiskokouksessa 3. marraskuuta, joten kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot tukevat olympiarauhaa.
Olemme tietenkin yhtä mieltä jäsen Takkulan kanssa siitä, että pitkän aikavälin tavoitteena pitäisi olla pysyvä rauha eikä vain olympialaisten ajan kestävä rauha. Torinon kisojen ajan vallitseva rauha on kuitenkin askel eteenpäin. Mikäli käytäntö jatkuu vuoden 2008 Pekingin kesäolympialaisiin ja vuoden 2012 Lontoon kisoihin, kenellekään se ei olisi mieluisampaa kuin minulle, neuvostolle ja varmasti kaikille, jotka seuraavat tämän päivän keskustelua.
Haluan yhtyä jäsen van den Bergin huomautukseen siitä, että on erittäin tärkeää puuttua jalkapallossa ilmenevään rasismiin. Tämä oli itse asiassa yksi urheiluministerien keskustelunaiheista, kun ministerit pohtivat syyskuussa Liverpoolissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, miten monimuotoisuutta ja yhdenvertaisia mahdollisuuksia voidaan edistää. Keskustelun lomassa ministerit kuulivat UEFAlta, miten se on tarttunut toimeen poistaakseen rasismin jalkapallokentiltä.
Asiasta annetut päätöslauselmaesitykset, joista äänestetään huomenna, ovat hyvin tärkeitä. Totean neuvoston puolesta olevamme tyytyväisiä näihin kysymyksiin, rohkaisevamme olympiarauhan aloitetta ja tukevamme käsiteltävänä olevia päätöslauselmaesityksiä. 
Puhemies.
   Olen vastaanottanut kaksi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan ja 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.
Hélène Goudin (IND/DEM ).
   – Päätöslauselma koskee politiikan alaa, jonka pitäisi jäädä Euroopan unionin toimivallan ulkopuolelle. Päätöslauselmassa painotetaan urheilujärjestöjen sosiaalista merkitystä sekä niiden merkitystä suvaitsevaisuuden, yhteistyön, joukkuehengen ja solidaarisuuden edistäjinä. Voi hyvinkin olla, että järjestöt vahvistavat näitä asioita, mutta miksi Euroopan unionin pitäisi toimia tällä alalla?
Euroopan unionilla ei ole mitään syytä perustaa budjettikohtaa urheilupainotteisille kehitysohjelmille ja kehityshankkeille. Sillä ei ole myöskään mitään syytä käynnistää ohjelmia, joiden tarkoituksena on lisätä liikunnanopettajien tietoa ja kokemusta urheiluun perustuvasta kehitysyhteistyöstä. Nämä ovat kansallisia tai jopa alueellisia kysymyksiä.
Päätöslauselmassa puolletaan sitä, että urheilutoimittajia koulutettaisiin EU-varoilla, jotta he oppisivat välttämään stereotyypittelyä, syrjivää sanastoa ja rasistisia ilmaisuja. On tärkeää torjua rasismia ja syrjintää, mutta ei ole tarpeen toteuttaa tällaiseen ohjelmaan liittyviä Euroopan unionin tason toimia. Kunkin maan pitäisi päättää näistä asioista itse, eikä Euroopan unionilla pitäisi olla lainkaan sananvaltaa. Euroopan unionin pitää toimia aidosti rajatylittävissä kysymyksissä, joita olemassa olevat kansainväliset järjestöt eivät pysty ratkomaan tyydyttävästi. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana minuutin puheenvuorot poliittisesti tärkeistä asioista. 
Laima Liucija Andrikienė (PPE-DE ). –
   Lokakuun 27.–28. päivä aloitettiin uudelleen Transnistrian aluetta koskevat neuvottelut. Ne perustuvat nyt "viisi plus kaksi" -periaatteeseen: aiempien neuvotteluosapuolten, Venäjän, Ukrainan, ETYJ:n, Moldovan ja Transnistrian alueen lisäksi mukana ovat nyt myös Yhdysvallat ja Euroopan unioni, molemmat tarkkailijoina.
Moldova on useamman kerran ilmaissut halunsa liittyä Euroopan unioniin, mutta suurin este maan liittymisen tiellä on Transnistrian kysymys. Tietenkään ei voida olettaa, että heti uusien neuvottelujen alussa päästäisiin merkittäviin tuloksiin. Haluan kuitenkin huomauttaa, että suurimmat ongelmat liittyvät siihen, että Yhdysvallat ja Euroopan unioni ovat allekirjoittaneet asiakirjan, jossa molempia Moldovan osia pidetään kriisin tasa-arvoisia osapuolina ja Venäjää välittäjänä.
Olen vakuuttunut, ettei EU tässä tapauksessa ole päätynyt hyvin perusteltuun ratkaisuun. Kanta on väärä, koska Transnistrian kysymys on itse asiassa Venäjän ja Moldovan välinen kriisi, eikä Venäjän siis pitäisi olla välittäjän asemassa. 
Hannes Swoboda (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, pyydän teitä, tai Euroopan parlamentin puhemiestä, kiinnittämään huomiota seuraaviin asioihin. Valtuuskunnassamme EU:n ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian parlamentaarisessa sekavaliokunnassa on suuria ongelmia, ja vaikka en halua arvostella valtuuskunnan puheenjohtajan Georgios Papastamkosin henkilökohtaisia ominaisuuksia, minun on sanottava, että ongelmat ovat usein johtuneet hänestä, erityisesti sekavaliokunnan kokouksessa 29. marraskuuta.
Silloin hän arvosteli entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian lähettilästä – jonka kanssa olemme hyvissä väleissä – keskeytti hänen puheensa ja jopa huusi hänelle kokouksen aikana. Emme mitenkään voi määrätä, kuinka lähettilään on puhuttava omasta maastaan. Hän kutsuu sitä Makedoniaksi, kuten monet parlamenttimme jäsenetkin, ja myös tämän valtuuskunnan puheenjohtajan on hyväksyttävä se.
Poliittisen ryhmäni jäsenet pitävät täysin mahdottomana työskennellä valtuuskunnan nykyisen puheenjohtajan kanssa, mikäli hän ei paranna tapojaan, suostu noudattamaan parlamentin tapoja ja käyttäytymään kunnioittavasti ja kohteliaasti. Arvoisa puhemies, pyydän teitä varmistamaan, että hän tekee niin. Jos se ei kuitenkaan onnistu, meidän on pyydettävä Euroopan kansanpuolueen edustajia valitsemaan uusi puheenjohtaja. Pyydän teitä huolehtimaan pikaisesti siitä, että pystymme toimimaan diplomaattisesti ja parlamentin tapojen mukaan sekä osoittamaan valtiolle, jonka kanssa olemme hyvissä väleissä, sen ansaitsemaa kunnioitusta. 
Marian Harkin (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan tällä lyhyellä puheella vaatia, että aletaan välittömästi uudelleen käsitellä miehistödirektiiviä, jonka annettiin raueta, kun ministerineuvostossa ei päästy sopimukseen sen täytäntöönpanosta. Uskoakseni Irlanti oli yksi useista maista, jotka vastustivat direktiiviä parlamentin hyväksyttyä sen vuonna 1999, koska se voisi tehdä syrjäisten alueiden lauttayhteydet kannattamattomiksi. Irlannin hallituksen lyhytnäköinen ja kapea-alainen talousnäkökulmaan keskittyminen, jossa työntekijöiden oikeudet jätettiin huomiotta voittojen maksimoimiseksi, on johtanut tilanteeseen, jossa Irish Ferries -laivayhtiö uhkaa irtisanoa 543 henkilöä ja korvata heidät työntekijöillä, jotka ansaitsevat alle 50 prosenttia Irlannin minimipalkasta. Ainoa vaihtoehto irtisanomiselle on, että työntekijät jäävät Irish Ferriesin palvelukseen noin 50 prosentilla nykyisesti palkastaan.
Tätä ei mitenkään voida hyväksyä. Voimassaoleva miehistödirektiivi olisi estänyt tämän tilanteen. Jos eurooppalaisten halutaan kannattavan EU:ta, heille on vakuutettava, että EU suojelee heitä ja heidän perheitään. Miehistödirektiivi, jonka ansiosta lauttatyöntekijät saisivat samat oikeudet kansalaisuudestaan riippumatta, olisi askel oikeaan suuntaan. 
David Hammerstein Mintz (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, valitettavasti Susan laaksossa, lähellä Torinoa, ei ole olympiarauhaa. Viime päivinä olen vieraillut siellä parlamentin virallisen valtuuskunnan jäsenenä ja kauhistuin nähdessäni, että yli sadantuhannen italialaisen perusihmisoikeuksia loukataan. Valtuuskuntamme ei ole sallittu suorittaa tehtäväänsä eli tutkia tuhansien kansalaisten tekemiä valituksia, jotka koskevat Euroopan unionin rahoittamia rakennustöitä.
Kysyn komissiolta, onko se valmis suorittamaan rakennusurakan suurella EU:n rahoituksella huolimatta paikallisen väestön täydestä vastustuksesta ja tilanteessa, jossa täysin rauhanomainen väestö on alistettu sotilasmiehitykselle. Tällaista ei pitäisi tapahtua Euroopassa.
Kysyn komissiolta, aikooko se ottaa mitenkään huomioon vetoomusvaliokunnan valtuuskunnan suosituksia.
Puhumme nyt täysin uskomattomasta tilanteesta, jonka Berlusconin johtama Italian hallitus on saanut aikaan. 
Roberto Musacchio (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan puhua tästä asiasta, koska – kuten Italian Piedmontissa sijaitsevassa Susan laaksossa äskettäin vieraillut parlamentin vetoomusvaliokunnan valtuuskunta raportoi – armeija on miehittänyt alueen pakottaakseen sen asukkaat hyväksymään 54 kilometrin pituisen rautatietunnelin rakentamisen, vaikka he kaikki vastustavat hanketta. Nämä asukkaat ovat täysin perustellusti huolissaan ympäristöstä ja terveydestään, sillä rakennusalueella on asbestia. He ovat esittäneet muutaman vakavasti otettavan, perustellun ja hyvin valmistellun vaihtoehtoisen ehdotuksen. Sen sijaan, että viranomaiset kuuntelisivat asukkaita, ne ovat kuitenkin päätyneet voimankäyttöön, minkä osoitti myös kollegani Agnoletton kokema huono kohtelu.
Parlamentin valtuuskunnan mielestä tämä tilanne on loukkaus alueen asukkaita kohtaan, ja se on ilmoittanut riippumattoman tutkimuksen olevan tarpeen sen selvittämiseksi, onko EU:n sääntöjä rikottu. Tätä olisi erittäin vaikea hyväksyä tapauksessa, jossa piti olla kyse EU:n hankkeesta.
Mielestäni Euroopan parlamentin olisi otettava huomioon vetoomusvaliokunnan valtuuskunnan ehdotukset, koska myös Susan laakson täytyisi saada nauttia olympiarauhasta. 
Bernard Piotr Wojciechowski (NI ). –
   Arvoisa puhemies, Ranskan viime viikkojen tapahtumat ovat olleet ennennäkemättömiä. Eräät ovat kutsuneet niitä vallankumoukseksi, toiset sisällissodaksi. Kuitenkaan Euroopan parlamentti ei edelleenkään ota kantaa, vaan käyttäytyy kuin mitään ei olisi tapahtunut. Eräät tahot ovat esittäneet, että mellakat johtuivat työttömyydestä, mutta on kyseenalaista olisiko tuo tekijä todella voinut saada aikaan näin järjestelmällisen mellakoinnin. Pidätetyistä 2 000 ihmisestä vain 100 oli ulkomaalaisia, kun taas suurin osa oli maahanmuuttajataustaisia Ranskan kansalaisia.
En väitä, että suurin ongelma olisivat Euroopan ulkopuolelta kotoisin olevat ihmiset. Ei ole kovin yllättävää, että ihmiset mieluiten jäävät esi-isiensä kulttuurin yhteyteen, ja näyttää vahvasti siltä, ettei Eurooppa enää ole niin houkutteleva. Ongelma liittyy itse asiassa meihin ja koskee väestökehitykseen liittyviä asioita. Yleinen suuntaus on käyttäytyä kuin historia olisi päättynyt, toisin sanoen kuin maailma olisi täysin rauhallinen ja sitä voitaisiin hallita jatkuvasti lisääntyvällä määrällä direktiivejä. Unohdamme, etteivät pelkät paperinpalat säätele poliittista ja taloudellista tilannetta.
Meidän ei pitäisi uskotella itsellemme, että nykyiset tapahtumat johtuvat pelkästään taloudellisen tilanteen heikentymisestä. Tapahtumat ovat merkki tyhmistymisestä ja seurausta kansakuntien valinnasta vähentää kansalaistensa lukumäärää. Jos jatkamme näin, eurooppalaiset ovat pian vähemmistö omassa maanosassaan. 
James Hugh Allister (NI ). –
   Arvoisa puhemies, pieni kotimaani Pohjois-Irlanti on äskettäin menettänyt kaikkien aikojen suurimman urheilijalahjakkuutensa. Puhun tietenkin George Bestin kuolemasta. Paljonpuhutusta elämäntavastaan huolimatta hän oli erittäin lahjakas jalkapalloilija. Häikäisevien ja mykistävien kykyjensä ansiosta hän oli omaa luokkaansa. Siksi häntä rakastettiin ja ihailtiin suuresti ympäri maailmaa. Onkin sopivaa, että tällaisen urheilulegendan kuolemaan kiinnitetään huomiota tässä kansainvälisessä parlamentissa. Sen vuoksi haluan nyt, varmasti meidän kaikkien puolesta, osoittaa kunnioitusta hänen urheilu-uransa muistolle ja ilmaista surunvalittelut hänen pojalleen, iäkkäälle isälleen, veljelleen ja sisarilleen.
Puhemies.
   Olen varma, että koko parlamentti jakaa tunteenne ja äskeisillä suosionosoituksilla osoitettiinkin kunnioitusta George Bestin elämälle. 
Tunne Kelam (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, olemme äskettäin saaneet uutta tietoa Venäjällä käydyn surullisen kuuluisan Jukos-oikeudenkäynnin päähahmoista Hodorkovskista ja Lebedevistä. Kollegamme Horáček, joka seurasi heidän oikeudenkäyntiään Moskovassa viime toukokuussa, päätyi siihen tulokseen, ettei oikeudenkäynnissä noudatettu sääntöjä, jotka takaisivat puolueettoman tuomion. Sekä Hodorkovski että Lebedev on nyt lähetetty kärsimään tuomiotaan tuhansien kilometrien päähän kotoaan. Lebedev joutui eilen viettämään 49. syntymäpäiväänsä napapiirin pohjoispuolella sijaitsevassa vankilassa, erossa lapsistaan ja lapsenlapsistaan, oloissa, jotka ovat vahingolliset hänen terveydentilalleen.
Viime viikolla yli 30 Euroopan parlamentin jäsentä allekirjoitti kirjeen, jossa ilmaistiin toive, että Hodorkovski ja Lebedev saisivat uuden, puolueettoman oikeudenkäynnin ja että heidän vankeusolonsa normalisoitaisiin. Haluaisin pyytää sekä komissiota että neuvostoa vakuuttamaan Venäjän viranomaiset siitä, että miehille on suotava uusi, puolueeton oikeudenkäynti. Venäjä ei ole vielä osoittanut jakavansa eurooppalaisia arvojamme. 
Puhemies.
   Haluaisin muistuttaa jäseniä siitä, että nämä minuutin puheenvuorot osoitetaan puhemiehelle, ei komissiolle tai neuvostolle. Voitte pyytää parlamentin puhemiestä kirjoittamaan niille kirjeen. 
David Martin (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Skotlanti osallistuu aktiivisesti Yhdistyneen kuningaskunnan ministerineuvoston puheenjohtajuuskauteen ja tämän merkiksi Skotlannin seitsemän Euroopan parlamentin jäsentä, jotka kuuluvat neljään eri poliittiseen ryhmään, ovat yhdessä järjestäneet -tapahtuman täällä parlamentissa. Sen yhteydessä on esitetty skotlantilaisia elokuvia – joissa on mukana maailmankuuluja näyttelijöitä, kuten Ewan McGregor – ja luentoja on pitänyt muiden muassa Alexander McCall Smith, -sarjan maailmankuulu kirjoittaja. Lisäksi aulassa on esillä Skotlannin merkittävimmän elossa olevan taiteilijan John Bellanyn töitä. Mutta mitä olisikaan Skotlanti-aiheinen juhla ilman ruokaa ja juomaa? Niinpä tänään pyhän Andreaan päivän eli Skotlannin kansallispäivän kunniaksi järjestämme ravintolassa vastaanoton, jolloin Euroopan parlamentissa on ensimmäisen kerran kymmeneen vuoteen tarjolla skotlantilaista naudanlihaa.
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää teidän välityksellänne koko parlamenttia osallistumisesta -tapahtumaan. Olemme saaneet parlamentin jäseniltä suurenmoista tukea, ja toivon, että heistä on ollut hauskaa tutustua Skotlannin saavutuksiin ja nähdä miten hienoja tuotteita meillä on tarjottavana muulle maailmalle.
Puhemies.
   Jäsen Martin, itsekin skottina kannatan kaikkea sanomaanne. Eräiden jäsenten epävakaa kävely lienee kunnianosoitus whiskylle, jota olette tarjoillut. Pahoittelen ainoastaan, ettette pyytänyt minua toistamaan säkkipilliesitystäni . Ehkäpä tulee joku toinen tilaisuus. 
Derek Roland Clark (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, käsittääkseni komissio aikoo vaatia brittiläistä kauppalaivastoa käyttämään Euroopan unionin lippua perinteisen -lipun sijasta, joka tunnetaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa myös lempinimellä ja joka on brittiläisen identiteetin symboli. Se toistuvista vakuutuksista, ettei EU:n jäsenyys merkitse kansallisen identiteetin menetystä!
Olen jo neuvonut kauppalaivastoyhdistyksen puheenjohtajaa – ansioitunutta kauppalaivaston kapteenia – että jos tämä sääntö tulee voimaan, se on jätettävä huomiotta ja EU:n lippu heitettävä yli laidan. Mitä siitä seuraisi? Yritys vallata brittiläiset kauppalaivat? Tuskinpa.
Eikö olisi helpompi valita sellainen kohde, joka ei liiku? Muutaman minuutin päässä täältä suuri Belgian lippu liehuu tänäänkin ylväästi – niin kuin pitääkin – alla. Miksei sitä revitä alas ja tilalle nosteta EU:n lippua? Sitten nähtäisiin, mitä belgialaiset sanoisivat siihen. 
Erna Hennicot-Schoepges (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta keskusteli parlamentin hallinnon kanssa 14. kesäkuuta tehdäkseen ympäristökatsauksen ja selvittääkseen, miten voimme toimia säästeliäämmin. Siinä yhteydessä kysyin, mikä on parlamentin rakennusten käyttöaste. Kysyin, keskustelevatko parlamentti, komissio ja neuvosto keskenään tilantarpeistaan. Kysyin myös, onko toimistoille, kokoushuoneille, tulkkikopeille ja muille tiloille olemassa standardimitat tulevia rakennustöitä silmällä pitäen. Arvoisa puhemies, tähän mennessä en ole saanut vastausta. Toivon teidän huolehtivan siitä, että minulle vastataan. 
Puhemies.
   Kiitos, palaamme varmasti tuohon asiaan. 
Gyula Hegyi (PSE ). –
   Haluan kiinnittää huomionne kauniin unkarilaisen Rába-joen tilaan. Joen Itävallan puoleista osuutta on vuodesta 2003 lähtien saastuttanut kolme nahkatehdasta, jotka käyttävät naftaleenisulfonaattia parkitsemiseen ja laskevat sen prosessin lopuksi Rábaan. Sen vuoksi vesi vaahtoaa ja haisee varsin voimakkaasti, mikä vaikuttaa kielteisesti joen eliöihin sekä karkottaa turistit ja urheilun harrastajat joelta. Ongelma on saanut jo Itävallankin puoleisen väestön valittamaan. Unkarissa asiasta kirjoitetaan säännöllisesti lehdistössä, ja vesistön pilaantuminen haittaa erityisen paljon Rában yläjuoksun alueella asuvia ihmisiä, sillä alue on luonnonkaunista ja houkuttelee paljon kalastuksesta ja muista veteen liittyvistä harrastuksista kiinnostuneita turisteja. Koska tämä on rajatylittävä ongelma, pyydän arvoisia itävaltalaisia kollegoitani auttamaan prosessin vauhdittamisessa ja raja-alueemme yhteisen aarteen, Rába-joen suojelemisessa maidemme perinteisessä ystävyyden hengessä. 
Sylwester Chruszcz (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, olen tyrmistynyt siitä, että puolalaisten jäsenten pöydillään pitämät Puolan liput on jälleen kerran varastettu parlamentin Strasbourgin tiloista.
Koska kyseessä ei ole ensimmäinen kerta, kun tällaista tapahtuu, minun on esitettävä mitä voimakkain vastalauseeni. Haluan myös sanoa, että tämä vain vahvistaa uskoamme siihen, että me puolalaiset jäsenet korostamme täysin perustellusti uskollisuuttamme kotimaallemme. Mielestämme nykyisessä poliittisessa tilanteessa tällaista ei pitäisi tapahtua. Voin vakuuttaa parlamentin jäsenille ja puhemiehelle, että liput ilmestyvät takaisin pöydillemme ja pysyvät siinä niin kauan kuin -ryhmä on edustettuna Euroopan parlamentissa. 
Eluned Morgan (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan puhua Irish Ferries -yhtiön moraalittomasta toiminnasta. Tiedän, että jäsen De Rossa puhuu hänkin tästä aiheesta.
Tuo yhtiö on tällä viikolla antanut potkut 550 irlantilaiselle ja walesilaiselle merimiehelle ja ottanut tilalle latvialaisia paljon pienemmillä palkoilla – alle puolella Irlannin minimipalkasta. Tämä on mahdollista, koska Irish Ferries on ulosliputtanut itsensä Kyprokselle, eli se voi nyt kiertää minimipalkkaa koskevia Irlannin lakeja. Se on huono asia irlantilaisille työtekijöille ja myös latvialaisille työntekijöille, koska heitä käytetään hyväksi. Toivon, ettei tämä ole esimakua palveludirektiivin vaikutuksista. Irish Ferriesin valitsema toimintatapa on kuin viktoriaaniselta ajalta. Laivoille oli salaa tuotu turvamiehiä pakottamaan henkilöstö hyväksymään vaihto. Tässä on ilmiselvästi vakavia turvallisuusongelmia. Meidän on selvästi otettava vuoden 1998 miehistödirektiivi uuteen käsittelyyn.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä huolehtimaan siitä, että neuvosto ottaa tämän asian maanantaisen liikenneneuvoston kokouksen esityslistalle. Myös kollegani De Rossa pitää tätä erittäin tärkeänä. 
Marios Matsakis (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, EU:n ja Turkin välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan viimeviikkoisen kokouksen aikana Turkin pääliittymisneuvottelija Ali Babacan väitti, että parlamentissa on terrorismin tukijoita. Moinen syytös on mielestäni loukkaava, eikä sitä voida hyväksyä. Se asettaa kyseenalaiseksi parlamenttimme määrätietoisuuden terrorismin torjunnassa. Sen vuoksi pyydän parlamentin puhemiestä huomauttamaan tästä asiasta Turkin hallitukselle ja kehottamaan Ali Babacania perumaan loukkaavan lausuntonsa.
Terroristeista puheen ollen haluan kertoa parlamentin jäsenille, että Kyprosta miehittävät Turkin joukot pitävät edelleen Kyproksen asukkaita pelon vallassa. Ne ovat nyt jo toisen kerran kahden kuukauden aikana lisänneet sotilaallista läsnäoloaan puskurivyöhykkeellä, tällä kertaa Nicosian kaupungissa Ledra-kadun kohdalla. Arvoisa puhemies, pyydän teitä kirjoittamaan Turkin hallitukselle ja kehottamaan sitä lopettamaan Kyproksen kahtiajaon mahdollisimman nopeasti. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, kansalaisjärjestöjen oikeus toimia vapaasti takaa, että kansalaisoikeuksia kunnioitetaan ja että poliittisissa järjestelmissä noudatetaan demokratian periaatteita. Valitettavasti Venäjän federaatiossa on viime aikoina tapahtunut hälyttäviä asioita, joita on vastustettu kansainvälisesti.
Venäjän duuma hyväksyi viime viikolla ensimmäisessä käsittelyssä lakiesityksen, jolla kansalaisjärjestöjen vapauksia rajoitetaan. Tämän lain vuoksi venäläisten kansalaisjärjestöjen on jatkossa vaikeampaa tai jopa mahdotonta saada ulkomaista rahoitusta, ja nämä uudet rajoitukset koskevat jopa 450 000:a venäläistä järjestöä. Lain hyväksymistä on perusteltu muun muassa väitteellä, jonka mukaan kolmannet maat voivat käyttää näitä järjestöjä ulkopolitiikkansa välineenä Venäjällä. Tämä syytös on järjetön, ja sillä pidetään pilkkana demokratian käsitettä.
Olemme joutuneet vastatusten käsittämättömien käytäntöjen kanssa, jotka ovat vieraita eurooppalaiselle perinteelle. Euroopassa olisi päästävä eroon ajatuksesta, että Venäjällä tapahtuvat muutokset vievät sitä lähemmäs demokratiaa. Venäjä etääntyy yhä kauemmas demokraattisista normeista, emmekä me voi vain katsoa sivusta, kun perusoikeuksia loukataan maassa, jolla on erityissuhde Euroopan unioniin. 
Andrzej Tomasz Zapałowski (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, puolitoista vuotta on kulunut Itä-Euroopan maiden liittymisestä Euroopan unioniin. Tänä aikana eräät vanhat jäsenvaltiot ja Venäjä ovat lisääntyvässä määrin toteuttaneet toimenpiteitä, jotka iskevät suoraan uusien jäsenvaltioiden taloudelliseen sydämeen sen sijaan, että ne olisivat antaneet aitoa tukea auttaakseen näitä valtioita pääsemään vanhojen jäsenvaltioiden taloudellisen kehityksen tasolle.
Seuraavaksi esitän muutaman esimerkin viime kuukausilta. Venäjä ja EU:n jäsenvaltio Saksa allekirjoittivat sopimuksen kaasuputken rakentamisesta Itämeren pohjaan, vaikka sopimus on Puolan ja Baltian maiden taloudellisten etujen vastainen. Venäjä kieltäytyy sallimasta lihan tuontia Puolasta, mutta EU ei ole antanut mitään todellista apua tässä suhteessa. Parhaillaan toteutettava sokerimarkkinoiden uudistus vahingoittaa eniten EU:n uusia jäsenvaltioita ja lisää työttömyyttä entisestään. EU:n talousarvioon varattua tukea uusissa jäsenvaltioissa sijaitseville köyhille alueille on ehdotettu leikattavaksi merkittävästi.
Haluankin sanoa varoituksen sanan. Jos EU:n uusille jäsenvaltioille ei taata subjektiivisia oikeuksia, noiden maiden kansalaiset ilmaisevat pian vastustuksensa EU:ta kohtaan. 
Proinsias De Rossa (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kommentoida joidenkin edellisten puhujien puheenvuoroja. Niiden kollegoiden, jotka ovat huolissaan lipuista, pitäisi muistaa, että jos lippuja voisi syödä, maailmassa ei olisi yhtäkään nälkäistä lasta. Mielestäni meillä on lippuja aivan liikaa.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä ilmoittamaan komissiolle, että Irish Ferries -yhtiö haluaa irtisanoa kaikki työntekijänsä ja korvata heidät halvemmalla työvoimalla. Tämän se tekee siirtämällä laivansa Kyproksen lipun alle – näin se onnistuu kiertämään Irlannin, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan työlainsäädäntöä. Viime viikonloppuna yhtiön pelottelutaktiikkana oli lähettää laivoilleen turvamiehiä valvomaan työvoiman vaihtoa.
Yhtiö kieltäytyi IMO:n yleissopimusten vastaisesti päästämästä ammattiliittojen edustajia tapaamaan työntekijöitä laivalle. Tällä asialla on vakavia seurauksia kaikille EU:n merivaltioille ja se on johtanut Irlannissa työmarkkinaneuvottelujen perumiseen. Työntekijät pelkäävät todella, sitä että Euroopassa ryhdytään kilpaa alentamaan palkkoja ja huonontamaan työehtoja. Komission jäsenen McCreevyn hyökkäys Ruotsin sosiaalista mallia vastaan on heistä hälyttävä, he ovat hyvin huolestuneita palveludirektiivin alkuperämaaperiaatteen vuoksi ja nyt he näkevät tuottavan yrityksen painavan tuntipalkat 3,60 euroon, mikä on puolet Irlannin lain mukaisesta minimipalkasta.
Tässä kriisitilanteessa Euroopan komission on välittömästi esitettävä uudelleen parlamentille ja neuvostolle direktiiviehdotus matkustajalaiva- ja lauttaliikenteen miehistöä koskevista edellytyksistä, jonka parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä vuonna 1999 mutta josta neuvosto ei sittemmin päässyt sopuun. Tämä olisi tehtävä ensi tiistaina liikenneneuvoston kokouksessa. Tämä on todella tärkeä kysymys, ja ellei komissio hoida asiaa nopeasti, koemme Euroopassa yhä syvenevän kriisin. 
Gerard Batten (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, on aina ilo nähdä teidät puhemiehenä, koska silloin tietää asioiden sujuvan kitkattomasti. Samaa ei voida sanoa Yhdistyneen kuningaskunnan puolivuotisesta neuvoston puheenjohtajuuskaudesta, joka päättyy pian – ja mikä häpeällinen loppu se onkaan.
Aluksi pääministeri Blairillä oli perusteellinen ohjelma, jonka tarkoituksena oli uudistaa yhteinen maatalouspolitiikka ja vähentää ylisääntelyä. Mitä hän tarkkaan ottaen on saavuttanut? Ei mitään! YMP on yhä uudistamatta ja sääntöjen, asetusten ja direktiivien määrä on lisääntynyt, ei vähentynyt.
Tämä ei tarkoita, ettei Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajuuskausi olisi ollut merkittävä. Pääministeri Blairiä painostetaan voimakkaasti luopumaan Yhdistyneen kuningaskunnan 3 miljardin punnan vuosittaisesta jäsenmaksualennuksesta, jotta vältyttäisiin vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymiä koskevien neuvottelujen kaatumiselta. On lähes varmaa, että hän noudattaa Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusten vuodesta 1972 jatkunutta perinnettä ja luopuu maan kansallisen edun – tällä kertaa jäsenmaksualennuksen – puolustamisesta sekä keksii varmasti vielä tavan kehua sitä diplomaattiseksi voitoksi. 
Puhemies.
   Enpä lainkaan yllättyisi! 
Csaba Sándor Tabajdi (PSE ). –
   Unkarissa yleisö on viime aikoina ollut hämmentynyt, sillä uudet jäsenvaltiot ottavat vielä Euroopan komission ja sen arvostelun todesta. Tiedämme kaikki, että liiallisia alijäämiä koskeva menettely on aloitettu yhtätoista alijäämärajan ylittänyttä valtiota vastaan, ja näihin kuuluvat Saksa, Italia, Ranska, Portugali ja Kreikka. Samaan aikaan talous- ja raha-asioista vastaava komission jäsen Almunia kohdistaa juuri Unkariin jatkuvaa arvostelua. Olisi todella hyvä, jos komissio voisi lopettaa tämän syrjinnän. Tähän asti on pyritty rankaisemaan köyhää Portugalia, ja nyt komission jäsen Almunia kritisoi köyhää Unkaria. Miksei hän arvostele suurempia jäsenvaltioita? Kehotamme parlamentin puhemiestä huolehtimaan tasa-arvoisen kohtelun toteutumisesta, lopettamaan syrjinnän ja toimimaan siis tässä komissiota vastaan. 
Milan Gaľa (PPE-DE ). –
   Minä ja PPE-DE-ryhmään kuuluvat kollegani olemme symbolisesti adoptoineet poliittisen vangin Antonio Díaz Sánchezin, jonka Kuuban totalitaarinen hallinto on tuominnut 20 vuoden vankeusrangaistukseen.
Sain kirjeen Antonio Sánchezin vaimolta Gisela Sánchezilta, joka saa parlamentin joulukuisen Strasbourgin istuntojakson yhteydessä Saharov-palkinnon yhdessä muiden Naiset valkoisissa (Damas de blanco) -ryhmän jäsenten kanssa. Kirjeessään hän kertoi, että hänen miehellään on vakavia terveysongelmia ja että tältä yhä evätään mahdollisuus tarpeelliseen terveydenhoitoon.
Meidän on pyrittävä siihen, että Kuuban totalitaarinen hallinto ryhtyisi toimiin kaikkien poliittisten vankien vankilaolojen parantamiseksi välittömästi, sillä olot eivät ole vankien kohtelua koskevien YK:n vähimmäisnormien mukaiset. Euroopan komission on jatkettava rakentavaa sitouttamista käymällä poliittista vuoropuhelua Kuuban viranomaisten kanssa ja samalla vahvistamalla yhteyksiä kuubalaisiin toisinajattelijoihin ja kansalaisyhteiskunnan edustajiin. 
Georgios Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, täällä on edustettuna 25 maata ja ensi vuonna jo 27, kohta 30. Kuinka onnistuu kommunikointimme, jos emme kunnioita instituutioita, kuten Euroopan parlamenttia, YK:n päätöslauselmia, turvallisuusneuvoston päätöksiä ja Euroopan unionin päätöksiä? Vaikka asiaa tarkastelisi miltä kannalta, jos me itse emme kunnioita instituutioita, eivät niitä kunnioita muutkaan.
Oli miten oli, Euroopan unioni, YK ja Euroopan parlamentti ovat tunnustaneet Makedonian "entisen Jugoslavian tasavaltana Makedoniana". Yksittäiset jäsenet eivät voi harjoittaa omaa politiikkaansa tässä asiassa. Siten mutkistamme asioita, emme helpota niitä. Neuvottelut tästä ovat kesken.
Kun kaikki pelaavat oma poliittista peliään riippumatta siitä, mitkä heidän motiivinsa ovat, ei lopputulos ole toivotunlainen. Suojelkaamme instituutioita. Jos me itse emme kunnioita instituutioita, eivät Euroopan kansalaisetkaan kunnioita niitä. Jos siis haluamme tuloksia, loogisia prosesseja ja aitoa demokratiaa, instituutioita on kunnioitettava, ja kehotan teitä neuvomaan parlamentin jäseniä myös tekemään niin. 
Ryszard Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, puhun syrjinnästä, joka kohdistuu Belgiassa laillisesti työskenteleviin puolalaisiin. Toistan: laillisesti työskenteleviin. En puhu harmaan talouden työntekijöistä, vaan ihmisistä, joilla on virallisesti oikeus työntekoon ja joilla oli työsopimus tunnettujen flanderilaisten yritysten kanssa. Nämä sopimukset on irtisanottu ammattiliittojen painostuksen vuoksi.
Tämä osoittaa, että sekä laki että asenteet kaipaavat muutosta täällä Euroopan unionissa, jota melkein kutsuin yhteiseksi Euroopan unioniksemme. Työ- ja palvelumarkkinoille pääsy ei ole ainoa asia, jota on tarpeen muuttaa. Toistan: ihmisten ajattelutapoja on myös muutettava. Ajatus yhteisestä Euroopan unionista ja yhteisestä Euroopasta ei ole kaikille todellisuutta. Toivon, että eurooppalaisen solidaarisuuden käsite ei jää pelkäksi latteudeksi, jota toistellaan hyvin toisenlaisen todellisuuden peittelemiseksi. 
Puhemies.
   Kohdan käsittely on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
– Niel Parishin laatimasta maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnöstä (A6-0327/2005) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön toimenpiteistä lintuinfluenssan torjumiseksi (KOM(2005)0171 – C6-0195/2005 – 2005/0062(CNS)), ja
– Ilda Figueireidon laatimasta maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnöstä (A6-0326/2005) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista tehdyn neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta (KOM(2005)0171 – C6-0196/2005 – 2005/0063(CNS)). 
Markos Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kahta esittelijää, jäsen Parishia ja jäsen Figueiredoa heidän tekemästään erinomaisesta työstä ja siitä, kuinka nopeasti he ovat tehneet sen. Tämä on kunniaksi kaikille toimielimille, ja suhtaudun hyvin luottavaisesti siihen, että tämä direktiivi hyväksytään ennen vuoden loppua. Koska Euroopan kansalaiset ovat huolissaan lintuinfluenssasta ja koska Euroopassa on todettu ensimmäiset tautitapaukset, on entistäkin tärkeämpää hyväksyä tämä uusi, päivitetty ja tehokkaampi säädös mahdollisimman nopeasti.
Tiedämme kaikki lintuinfluenssan olevan eläintauti, ja saimme muutama viikko sitten tilaisuuden keskustella pandemiauhasta täällä parlamentissa. Meidän on toteutettava kaikki mahdolliset toimenpiteet varmistaaksemme, että se myös pysyy eläintautina. On hyvin tärkeää puuttua tämän uhkan alkulähteeseen – eli lintuihin – ja uudella, päivitetyllä direktiivillä pyritään juuri tähän.
Tämä direktiivi on myös hyvin tärkeä kansainvälisen yhteistyön kannalta. Kuten olen kertonut parlamentille aikaisemmin, olen käynyt Kaakkois-Aasiassa ja olen itse asiassa juuri palannut sieltä. Sain sieltä hyvin rohkaisevan viestin, koska sieltä löytyy poliittista tahtoa sekä strategia tämän uhkan hoitamiseksi. Siellä kuitenkin tarvitaan myös kansainvälistä tukea ja yhteistyötä. Tarjoamme tukea, mutta myös osallistumme työhön. Komissio isännöi Pekingin konferenssia kolmen kansainvälisen järjestön, IOE:n, FAO:n ja WHO:n, sekä Maailmanpankin kanssa, joka pyrkii koordinoimaan kansainvälistä apua.
Meidän kaikkien on erotettava lintuinfluenssa, joka on eläintauti, mahdollisesta pandemiauhasta. Ne ovat kaksi eri asiaa. Tiedän ihmisten sekoittavan ne keskenään. Ihmiset sekoittavat ne jopa kausiluonteiseen influenssaan, joka on influenssan toisenlainen tyyppi. On kuitenkin hyvin tärkeää, että ihmiset erottavat nämä kaksi toisistaan. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, etteikö kansanterveysuhan torjumiseksi pitäisi toteuttaa kaikkia tarpeellisia varotoimenpiteitä.
Lintuinfluenssa on todellinen asia, todellinen uhka. Euroopassa on todettu muutamia tautitapauksia, vaikka kyse ei ole onneksi ollutkaan Euroopan unionista. Ne maat, joissa tautia on esiintynyt, ovat hoitaneet tapaukset hyvin tehokkaasti. Haluaisinkin kiittää tässä yhteydessä Romaniaa, Turkkia ja Kroatiaa siitä, että ne ovat tehneet hyvin tiivistä yhteistyötä kanssamme.
Kuten tiedätte, Kreikassa epäillyt tapaukset osoittautuivat vääriksi hälytyksiksi, joten olen iloinen voidessani sanoa, ettei Euroopan unionin siipikarjassa ole toistaiseksi todettu tautitapauksia. Jäsenvaltiot ovat kuitenkin toteuttaneet hyvin voimakkaita toimenpiteitä ja tehokkaita ehkäisytoimia, joita päivitetään ja tarkistetaan jatkuvasti sen varmistamiseksi, että ne vastaavat kulloisiakin tarpeita ja olosuhteita.
Tarkistetulla direktiivillä pyritään ehkäisemään ja torjumaan paremmin tautitapauksia sekä pienentämään terveysriskejä, kustannuksia ja menetyksiä. Se koskee sekä matalapatogeenista muotoa että patogeenista N2-kantaa, ja sillä otetaan myös käyttöön tehokkaita torjuntatoimenpiteitä, mukaan luettuna rokotus. Lisäksi siinä otetaan huomioon tieteelliset todisteet ja tieteellinen kokemus, jota on saatu viime vuosina Euroopassa – esimerkkinä voisin mainita Alankomaiden tapauksen kahden vuoden takaa – ja muualla maailmassa, sekä tietenkin myös se, että eläinten laajamittaista teurastusta ja hävittämistä on tarpeen välttää.
Komission ehdotuksessa tunnustetaan, että lintuinfluenssavirus on hyvin arvaamaton, ja siksi meidän täytyy kyetä toteuttamaan asianmukaiset, suhteelliset toimenpiteet tämän todellisen ongelman ratkaisemiseksi tilanteen kehittyessä. Otamme myös huomioon eläinten hyvinvoinnin ja eettiset kysymykset, erityisesti eläinten joukkoteurastuksen. Tiedätte varmaankin yleisön reagoineen siihen täysin ymmärrettävästi viimeisten eläintautikriisien aikana. Siksi annamme tässä uudessa ehdotuksessa jäsenmaille mahdollisuuden olla lopettamatta eläimiä, jos siipikarjassa havaitaan lintuinfluenssaviruksen matalapatogeenista kantaa. Tästä syystä matalapatogeenisen viruskannan aiheuttamissa tautitapauksissa yhteisrahoituksen määrä on vain 30 prosenttia. Tällä säännöksellä jäsenvaltioita halutaan rohkaista valitsemaan mahdollisuuksien mukaan muu menettelytapa kuin eläinten lopettaminen.
Kuten olen maininnut, lintuinfluenssa on kansanterveysasia, ja siksi toteutamme kaikki tarpeelliset toimenpiteet. Kuten olen jo aikaisemmin sanonut, tehokkain tapa tehdä näin on nujertaa virus heti sen alkulähteillä. Vaikka toteutamme näitä toimenpiteitä sekä hyväksymme sen ja reagoimme siihen, että parlamentti pyrkii parantamaan varautumista pandemiaan, mielestämme tähän direktiivitekstiin on tarpeetonta tehdä tarkistuksia, jotka eivät kuulu sen soveltamisalaan – eli jotka koskevat kansanterveyttä ja ihmisten terveyttä. Tämä direktiivi koskee eläinten terveyttä.
Haluaisin myös ilmoittaa teille, että komissio hyväksyi toissapäivänä kaksi kansanterveyttä koskevaa suunnitelmaa, toisen yleisestä varautumisesta pandemiaan ja toisen varautumisesta influenssapandemiaan. Järjestimme myös viime viikolla yhteisen pandemiaharjoituksen, jossa testasimme suunnitelmiamme ja jäsenvaltioiden suunnitelmia. Tehokkaan eläinterveysstrategian käyttöönotto suojaa ja hyödyttää suoraan siipikarjataloutta, ja lisäksi se suojaa välillisesti ihmisten terveyttä ja kansanterveyttä.
Jatkan nyt puhumalla tarkistuksista. Laitan myöhemmin kiertämään luettelon tarkistuksista, jotka hyväksymme, ja niistä, joita emme hyväksy. Mietinnössä on tarkistuksia, jotka hyväksymme mielellämme. Sen sijaan osaa tarkistuksista on harkittava periaatteen vuoksi mutta eri asiayhteydessä. Sellaisia ovat esimerkiksi rahoitusnäkökohtia koskevat tarkistukset sekä tutkimukseen ja kolmansille maille annettavaan tukeen liittyvät tarkistukset.
Erityisesti tutkimuksen suhteen teen yhteistyötä kollegani Potoènikin kanssa. Valmistelemme ehdotusta tämän huonosti tunnetun viruksen tutkimisesta. Yritän nopeuttaa tätä prosessia. Toivon parlamentin tukevan meitä tässä asiassa. On tärkeää saada tutkimuksesta mahdollisimman pian tuloksia, jotta voimme suunnitella toimiamme. Olen hyvin kiinnostunut kuulemaan, mitä te, hyvät parlamentin jäsenet, ajattelette asiasta. 
Neil Parish (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, että neuvosto on käsitellyt tätä kohtaa kiireellisenä asiana. Haluaisin kiittää arvoisaa komission jäsentä ja hänen henkilökuntaansa yhteistyöstä ja avusta. Haluaisin kiittää myös neuvostoa yhteistyöstä ja avusta. Korostan arvoisan komission jäsenen tavoin, että tämä ehdotus koskee eläinten terveyttä. Komission ehdotuksen tarkoituksena on parantaa matalapatogeenisen lintuinfluenssan valvontaa korkeapatogeenisen tyypin esiintymisen ehkäisemiseksi.
Viruksen muututtua korkeapatogeeniseksi sitä on hyvin hankala hallita. Olemassa olevaa lainsäädäntöä on nyt selvästikin tarpeen päivittää niin, että siinä otetaan huomioon uusi kehitys ja viimeaikaiset kokemuksemme Euroopassa ja muualla, ja kannatan komission pyrkimystä tehdä näin. On hyvin tärkeää saada tämä lainsäädäntö kuntoon, jotta EU:n siipikarjaa voidaan suojella ja jotta lainsäädännön voidaan varmistaa olevan oikeasuhtainen riskiin nähden. Meidän on valmistauduttava hyvin, emmekä saa langeta samoihin ansoihin kuin suu- ja sorkkataudin yhteydessä, jolloin monilla jäsenvaltioilla ei ollut kunnollisia valmiussuunnitelmia.
Komission ehdotuksella pyritään ottamaan käyttöön kaikissa jäsenvaltioissa pakollinen valvonta matalapatogeenisen lintuinfluenssan varalta. Ehdotuksesta käy ilmi, mitä toimenpiteitä on toteutettava taudin puhjetessa tai tautia epäiltäessä, se mahdollistaa uusien ja joustavampien rokotussäännösten hyväksymisen – mitä pidän myönteisenä – ja se sisältää joustavamman säännöksen muista ei-luonnonvaraisista linnuista kuin siipikarjasta, mikä helpottaa tilannetta eläintarhojen ja uhanalaisten lajien kohdalla. Se sisältää myös uusia säännöksiä, joilla varmistetaan eläinlääkintä- ja kansanterveysviranomaisten välinen yhteistyö.
Komission ehdotusta koskevassa mietinnössäni on uskoakseni käsitelty joitakin tärkeitä uusia näkökohtia, joita komissio ei välttämättä ollut ottanut huomioon. Olen pyytänyt komissiota tukemaan kustannustehokkaan, suun kautta annettavan, moneen viruskantaan tehoavan rokotteen kehittämistä. Parlamentti on päättänyt varata talousarviosta määrärahoja tähän tarkoitukseen, mikä on mielestäni myönteinen asia. Jos suun kautta otettavaa rokotetta voitaisiin valmistaa, se edistäisi merkittävästi siipikarjan hyvinvointia. Haluaisin, että muuttolintujen vaikutuksesta taudin leviämiseen tehtäisiin tutkimus. Haluan varmistaa, että kaikki tautitapaukset tai tautiepäilyt rajataan etenkin estämällä siipikarjan ja muiden lintujen liikkuminen. Jäsenvaltioiden on pidettävä kaikki siipikarjan kasvattajat täysin ajan tasalla valmiussuunnitelmien suhteen, toisin kuin mitä tapahtui suu- ja sorkkataudin kohdalla. Meidän on valvottava parvia, jotka liikkuvat luonnonvaraisten lintujen lentoreiteillä.
Olen muuttanut ehdotusta siten, että taudin valvontatoimenpiteitä on tiukennettu erityisesti, kun lintuinfluenssaa vasta epäillään ja kun kyse on parvien liikkeistä ja kuoriutuvista munista. Olen myös pyytänyt, että tiettyjä toimenpiteitä sovelletaan sen mukaan, kuinka suuresta riskistä on kyse, jotta voidaan välttää siipikarjateollisuudelle koituvia tarpeettomia seurauksia. Tein tarkistuksia, jotka on hyväksytty, jotta erilaiset laitokset, kuten eläintarhat ja villieläinpuistot, voidaan pitää auki sillä edellytyksellä, etteivät ne uhkaa taudin valvontaa.
Lopuksi haluaisin sanoa kannattavani erittäin paljon komission ehdotusta siltä osin kuin se koskee matalapatogeenisen lintuinfluenssan seurantaa ja lintujen teurastusta. Huolimatta siitä, että on todistettu tieteellisesti, että matalapatogeeniseen lintuinfluenssaan sairastuneiden kanojen lihan syöminen on ihmiselle vaaratonta, tällaista lihaa olisi kuitenkin käytännössä melkein mahdotonta markkinoida. Meidän on säilytettävä eurooppalaisten kuluttajien täysi luottamus siipikarjalihaan ja -tuotteisiin. Pelkään, että jos matalapatogeenisen lintuinfluenssan mahdollisesti saastuttama liha pääsisi ruokaketjuun, se voisi heikentää kuluttajien yleistä luottamusta siipikarjalihaan ja -tuotteisiin.
Olen ehdottanut uudelleen käsiteltäviksi tarkistuksia, jotka koskevat LPAI-viruksen saastuttaman lihan poistamista ruokaketjusta, koska katson, että tällä hetkellä tällainen liha on tuhottava. Kehotan arvoisaa komission jäsentä harkitsemaan asiaa tarkkaan ja pohtimaan, voisimmeko hyväksyä nämä toimenpiteet, jotka koskevat matalapatogeenisen lintuinfluenssaviruksen saastuttaman lihan poistamista kierrosta ja tuhoamista. Haluaisin selventää parlamentille, että tarkoitan matalapatogeenisen lintuinfluenssaviruksen saastuttamaa lihaa enkä rokotuksen saaneiden lintujen lihaa siltä varalta, että asian suhteen syntyisi sekaannusta.
Lopuksi kehotan kaikkia parlamentin jäseniä kannattamaan näitä tarkistuksia ja tekemään työtä sen eteen, että tämä asetus saadaan mahdollisimman pian osaksi säädöskokoelmaa, jotta käyttöön voidaan ottaa kunnollinen valmiussuunnitelma siltä varalta, että lintuinfluenssa puhkeaa Euroopassa. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tuoreet lintuinfluenssatapaukset, joita on todettu Aasian maissa ja joissakin Euroopan maissa ja joita seurasi miljoonien lintujen tappaminen Italiassa ja Alankomaissa, ovat merkittävä syy toteuttaa tehokkaampia ehkäisytoimenpiteitä sekä asianmukaisia toimia jäsenvaltioiden tukemiseksi, mikäli tauti puhkeaa. Tällä tavoin voidaan ryhtyä viipymättä toimiin, tauti voidaan rajata ja sen leviäminen voidaan estää.
Kun pidetään mielessä epidemian mahdolliset seuraukset, on äärimmäisen tärkeää toteuttaa ehkäisytoimia tehokkaasti ja viipymättä – pelottelematta kuitenkaan yleisöä – sekä täällä EU:ssa että kolmansissa maissa, erityisesti Aasian maissa. Lintuinfluenssa on maailmanlaajuinen ilmiö, ja se koskee etenkin muita kuin luonnonvaraisia lintuja. Sen levinneisyyteen vaikuttavat kuitenkin luonnonvaraisten lintujen ja muiden lintujen välinen suhde, siipikarjatilojen sijainti, muuttolintujen reitit ja vuodenaika.
Tiedämme nyt, että valppaus ja ehkäisy ovat äärimmäisen tärkeitä – myös kun kyse on matalapatogeenisista lintuinfluenssaviruksista, koska ne voivat muuttua korkeapatogeenisiksi kannoiksi kierrettyään vähän aikaa siipikarjapopulaatiossa. Vaikka taudin tarttuminen ihmisiin on harvinaista, viime vuosina tietyt lintuinfluenssavirukset ovat aiheuttaneet myös ihmisten tautitapauksia, mikä on johtanut kymmenien ihmisten kuolemaan Aasiassa.
Näistä syistä ja ottaen huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan sekä budjettivaliokunnan lausunnot, joiden esittelijöitä, jäsen Sturdya ja jäsen Mulderia, haluan kiittää, maatalouden valiokunta korostaa, että komission ehdotusta on tarpeen parantaa viiden keskeisen kohdan suhteen.
Ensinnäkin olisi painotettava ehkäisyä ja valvontaa, mikä alkaa kunkin maan riskialueiden kartoituksella, jotta lintuinfluenssaepidemian mahdollisia vaikutuksia kansanterveyteen voidaan ehkäistä. Toiseksi yhteisön on syytä tukea paremmin tutkimustyötä, joka koskee suun kautta otettavan rokotteen kehittämistä, jotta voidaan torjua eri kantoja ja edistää rokotteen käyttöä tarpeen vaatiessa. Yhteisön pitäisi vastata rokotteesta koituvista kokonaiskustannuksista. Kolmanneksi yhteisön on tuettava jäsenvaltioita työssä, joka koskee taudin valvontajärjestelmän kehittämistä, mukaan luettuna laboratoriodiagnoosit ja -tutkimus (erityisesti sopivia rokotteita koskeva tutkimus). Neljänneksi on toteutettava toimenpiteitä, jotka sisältävät yhteistyötä ja kolmansille maille, erityisesti Aasian maille, annettavaa teknistä tukea, ehkäisy- ja arviointitoimien toteuttamiseksi maissa, joista lintuinfluenssa on lähtöisin. Viidenneksi on myönnettävä tukea kasvattajille, jotka menettävät tulojaan, jos lintuja on teurastettava, munia tuhottava, viljelmiä ja välineitä desinfioitava ja saastuneita elintarvikkeita hävitettävä. EU vastaa osasta jäsenvaltioille koituvista kustannuksista.
Maatalouden valiokunnan mielestä taloudellisen tuen pitäisi olla 50 prosenttia jäsenvaltioille koituvista kustannuksista niin korkea- kuin matalapatogeenisenkin lintuinfluenssan kohdalla, koska niistä koituvat menetykset ovat yhtä suuret, jos toimia on toteutettava ja eläimiä on teurastettava.
Katson kuitenkin, että tässä tapauksessa on oikein nostaa yhteisön tukea 60 prosenttiin ehdotukseni mukaisesti, sillä jos jäsenvaltio joutuu tällaiseen tilanteeseen toteutettuaan tarpeelliset ehkäisytoimenpiteet, yhteisön on oltava solidaarinen, ja tämä voi todella auttaa estämään taudin leviämistä.
Olen jättänyt käsiteltäväksi myös toisen ehdotuksen, jolle pyydän, hyvät kollegat, teidän tukeanne. Mielestäni on sosiaalisesti oikeudenmukaista, että siipikarjan kasvattajille, joiden tiloilta tavataan tautia, maksetaan tukea paitsi heille aiheutuneista kustannuksista ja menetyksistä myös 50 prosenttia tulojen menetyksestä siihen asti, kunnes uusi tila on valmis ja toiminnassa. Näin tehtäessä markkinoiden toimintaa ei tietenkään pidä heikentää.
Lopuksi haluan lausua kiitoksen sanan kaikesta siitä avusta, jota olen saanut tätä mietintöä laatiessani. Luotan siihen, että komissio ja neuvosto ottavat parlamentin ehdotukset asianmukaisesti huomioon. Jos ne tekevät niin, voidaan toteuttaa kaikki mahdolliset toimenpiteet taudin torjumiseksi ja ehkäisemiseksi sekä sen varmistamiseksi, ettei tauti leviä ja vaikuta kansanterveyteen. 
Jan Mulder (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, uskoakseni Euroopan unionin maista Alankomaat jos jokin tietää, mitä lintuinfluenssa on. Minua rohkaisee se, mitä arvoisalla komission jäsenellä oli sanottavanaan. He ovat mielestäni oppineet paljon. Haluan myös kiittää molempia esittelijöitä, jäsen Parishia ja jäsen Figuereidoa, heidän tekemästään kovasta työstä.
Lienee tarpeetonta sanoa, että budjettivaliokunta on etupäässä kiinnostunut asioiden taloudellisesta puolesta. Tämä ei ole kuitenkaan estänyt sitä puhumasta etupäässä sen ensisijaisen vaihtoehdon puolesta, joka tehoaisi taudin puhkeamisen yhteydessä – kyse on etusijan antamisesta uudistetulle rokotteelle. Budjettivaliokunta on tehnyt kaksi tätä asiaa koskevaa muutosta vuoden 2006 määrärahoihin. Ne koskevat tutkimusta, joka liittyy rokotteiden ja parempien testausmenetelmien kehittämiseen sekä muuttolintujen merkitykseen lintuinfluenssan leviämisen kannalta. Toivomme, että komissio käynnistää nämä tutkimukset mahdollisimman pian eikä odota vuoden loppuun saakka.
Yksi suurimmista talousarvioon liittyvistä ongelmista on se, että maatalouden talousarviota joudutaan tulevaisuudessa venyttämään. On odotettavissa, vaikkemme sitä toivokaan, että jonakin päivänä puhkeaa uusi tartuntatauti, olipa kyse sitten lintuinfluenssasta, suu- ja sorkkataudista tai jostakin muusta taudista, ja että EU:n talousarviosta on myönnettävä varoja asian hoitamiseen. Kysymys kuuluukin, löytyykö kassasta rahaa. On mahdollista, ettei rahaa ole, ja siksi katsomme, että komission pitäisi mahdollisimman pikaisesti tarkastella mahdollisuutta perustaa Euroopan eläinterveysrahasto.
Budjettivaliokunnan toisena huolenaiheena on se, että tällä hetkellä puolet korvauksista maksetaan EU:n talousarviosta, kun taas toisen puolen maksavat jäsenvaltiot. Tapa, jolla nämä jälkimmäiset 50 prosenttia kerätään, vaihtelee maasta toiseen. Joissakin maissa viljelijät joutuvat maksamaan, joissakin eivät. Mielestämme tilanne on kaukana yhtäläisistä kilpailumahdollisuuksista, ja komission pitäisikin tarkastella asiaa. 
Robert Sturdy (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää siitä, mitä hän sanoi, ja olen samaa mieltä hänen kanssaan. Haluaisin myös käyttää tilaisuutta hyväkseni kiittääkseni arvoisaa komission jäsentä siitä, että hän on ollut avoin parlamentille – se on hieno ominaisuus, jota jäsenet arvostavat kovasti – sekä hänen itsepintaisuudestaan ja siitä, ettei hän ole hermostunut. Tämä on ollut hieno asia koko ajan.
Hän on pyytänyt parlamentin jäseniä moneen otteeseen auttamaan häntä levittämään tietoa. Panin merkille, että kun hän vieraili viimeksi parlamentissa, hän pyysi jäseniä hankkimaan ja levittämään tietoa jäsenvaltioissaan tietoisuuden lisäämiseksi siitä, mitä oli tapahtumassa. Teemme kaikki niin mielellämme. Tarvitsemme tietenkin kaiken tiedon voidaksemme jatkaa sanan levittämistä. Terveysasioista vastaavien ministerien neuvosto kokoontuu 9. joulukuuta 2005, minkä toivon selventävän tilannetta.
Meidän on myös tiedettävä, mikä tilanne on kautta linjan jäsenvaltioissa. Kysyn tätä, koska olen ymmärtänyt 21 jäsenvaltion olevan jo täysin valmistautuneita ja valmiustilassa. Voisiko arvoisa komission jäsen kertoa meille, mitkä neljä jäsenvaltiota eivät ole vielä valmiita?
Tämä ei ole puoluepoliittinen kysymys. Haluamme komission ja hallitusten onnistuvan asiassa: emme halua, että meitä syytetään typeristä, vastuuttomista toimenpiteistä. Tämä on erinomainen tilaisuus. Olemme nähneet, mitä Ranskassa ja Alankomaissa tapahtui, ja sen, etteivät ihmiset luota Euroopan unioniin, parlamenttiin ja komissioon. Jos asia hoidetaan hyvin – ja uskon komission hoitavan sen hyvin, mutta tarvitsemme lisää tietoa – se on myös hyvää mainosta Euroopan unionille.
Kyse on avoimuudesta. On varmistettava, että kaikki ymmärtävät asian laidan. Tällä hetkellä näyttää siltä, että asiasta kiertää useita puolitotuuksia. Olen kuullut esimerkiksi paljon Euroopan muuttojärjestelmästä – muuttolinnuista, jotka saapuvat Euroopan unioniin. Kävin hiljattain sellaisessa paikassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Itse asiassa kaikki Yhdistyneen kuningaskunnan muuttolinnut tulevat pohjoisesta eivätkä alueelta, joilla esiintyy lintuinfluenssaa. Mielestäni ihmiset käsittävät väärin juuri tällaisia asioita.
Arvoisa komission jäsen puhui taudista, ja haluaisinkin esittää hänelle toisen kysymyksen. Sikäli kuin tiedän, lintuinfluenssa on suolistoinfektio eikä hengitystieinfektio. Uskoisin olevani oikeassa asian suhteen, ja olen kiinnostunut kuulemaan, mitä arvoisalla komission jäsenellä on sanottavanaan asiasta.
Pitääkö paikkansa, että ilmeisesti Kaukoidässä on jo kuollut lapsi, joka sairastui syötyään saastunutta lihaa? Miten toimimme tällaisten riskien suhteen?
Palaan sitten muuttolintuihin. Katson, että meillä olisi erinomainen tilaisuus käyttää tässä tilanteessa metsästäjiä saadaksemme tietoa siitä, kuinka asiat ovat. Meidän on tunnustettava, että tapa, jolla Euroopan unionissa myydään ruokaa, on ongelmallinen: supermarketit painavat hinnat alas ja lisäävät siten vaarallisten virusten leviämisvaaraa. Olemme kohdanneet jo tilanteen, jossa suu- ja sorkkatauti saapui Euroopan unioniin. Emme tiedä, kuinka tauti pääsi leviämään EU:n alueelle, mutta komission henkilöstö onnistui hyvin nujertamaan sen. Myös Sian vesikulääritauti on levinnyt Euroopan unioniin, samoin Newcastlen tauti. Mistä se tuli ja miksi se tuli Euroopan unioniin? Kuinka nämä taudit leviävät tänne? Aina kun tuomme ruokaa jostakin päin maailmaa, on tärkeää ymmärtää, että asiaan liittyy se vaara, että tuomme Euroopan unioniin tauteja. Asiaa on tarkasteltava hyvin huolellisesti. 
Puhemies.
   Kiitän kaikkia puhujia, jotka ovat osallistuneet keskusteluun tähän mennessä. Keskeytämme nyt istunnon ja lähdemme nauttimaan kanaillallista.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelun jatkaminen maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnöistä. 
Albert Jan Maat,
   . Arvoisa puhemies, käytän kuitenkin minulle myönnetyn puheenvuoron. Olisin halunnut kiittää molempia esittelijöitä, mutta näköjään kumpikaan ei ole paikalla. Heidän poissaolonsa on merkki siitä, että parlamentin työtavoissa on parantamisen varaa. Kun keskustelemme jostakin aiheesta, keskustelua ei saisi keskeyttää. Tämä on valitettavaa, mutta totta.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä kannattaa jäsen Figueiredon mietinnön ydinajatusta ja erityisesti ehdotuksia, jotka koskevat eläintaudeista aiheutuvia kustannuksia ja eläintautien ennaltaehkäisyä, sellaisina kuin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta on ne hyväksynyt. Ennaltaehkäisyä on parannettava ja valvontatoimia lisättävä, mutta paljon tärkeämpää ja tehokkaampaa on käyttää rokotetta torjuntavälineenä ja ennaltaehkäisevänä toimenpiteenä.
Muilta osin totean, että Euroopassa olisi sovellettava samoja vaatimuksia yhteisrahoituksessa sillä perusteella, että mikä sopii yhdelle, pitäisi sopia toisellekin. Kannatan kustannusten puolittamista komission ja jäsenvaltioiden kesken, mutta jäsenvaltioiden maksuosuuksien osalta olisi pikkuhiljaa saatava selville, kuka laskun maksaa: jäsenvaltiot vai, kuten joissakin muissa jäsenvaltioissa, maanviljelijät. Tällaisia ristiriitaisuuksia ei voida tietenkään hyväksyä.
Olen tyytyväinen joihinkin jäsen Parishin laatiman mietinnön kohtiin. Olen mielissäni siitä, että tekstiin hyväksyttiin meidän ja jäsen Bermanin tarkistus, jonka mukaan rokotetta voidaan käyttää ennaltaehkäisevänä toimenpiteenä, jos lintuinfluenssan uhka on todellinen, tämän vaikuttamatta markkina-asemaan. Arvoisalle komission jäsenelle haluaisin korostaa: tämän vaikuttamatta markkina-asemaan. Ryhmäni on iloinen tästä, sillä on todella tärkeää, että ryhdymme hyödyntämään tehokkaammin tuotteita, joilla eläintauteja voidaan valvoa. Rokottamatta jättämistä koskeva käytäntö on itse asiassa aikansa elänyt. Kun maailmalla markkinat vapautuvat entisestään ja ihmiset matkustavat, ei ole enää tarkoituksenmukaista, ettei rokotteita käytetä tehokkaasti ja ennen kaikkea, että rokottaminen aiheuttaa rajoituksia tuotteiden markkinoille. Meidän on tärkeää ymmärtää tämä Euroopassa. Vain tällä tavoin voimme kontrolloida eläintauteja maailmanlaajuisesti niin laajalti ja tehokkaasti kuin mahdollista.
Sain tietooni, että jäsen Figueiredo on saapunut istuntosaliin. Kiitän häntä vielä kerran työstä, jota hän teki mietinnön hyväksi, ja jäsen Parishia kiitän henkilökohtaisesti. 
Bogdan Golik,
   . Arvoisa puhemies, tänään käytävä keskustelu lintuinfluenssasta, nykyinen työtahti sekä parlamentin ja komission hyväksymä asiakirja ovat kaikki erinomaisia esimerkkejä näiden kahden toimielimen hyvästä yhteistyöstä.
Influenssa ei ole yksittäisten jäsenvaltioiden tai Euroopan ongelma, vaan maailmanlaajuinen ongelma. Lähes jokainen influenssaepidemia on saanut alkunsa Aasiasta. Alueella on kiertänyt jo vuosia noin tusina viruskantaa, jotka saattavat muuttua minä hetkenä hyvänsä ja aiheuttaa uhan Euroopalle.
Jotta näistä viruspesäkkeistä päästään eroon, on tärkeää, että Maailman terveysjärjestö, YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO), Maailmanpankki sekä Yhdysvaltojen, Brasilian ja Euroopan unionin johtavat siipikarjantuottajat tekevät yhteistyötä.
Meillä on Euroopassa vuoden loppuun asti aikaa laatia etenemis- ja toimintasuunnitelma influenssaepidemian estämiseksi.
Mitä näiden muutamien talvikuukausien aikana pitäisi tehdä? Ensin meidän on varmistettava, että vuoden 2006 talousarviosta ja tulevista talousarvioista on saatavilla rahoitus torjuntatoimenpiteitä varten. Varoja on suunnattava entistä enemmän eläinlääkinnällisiin toimenpiteisiin sekä siihen, että Euroopan koko siipikarjalle hankitaan rokotteet ja että viruslääkkeitä, kuten Tamifluta, varastoidaan riittävästi.
Euroopan eläinlääkintäpalveluille ja kansanterveydestä vastaaville viranomaisille on laadittava yhteinen suunnitelma. Viruslääkkeiden rahoittamista ja tuotantopäätöksiä varten tarvitaan toimintasuunnitelma. Lintuinfluenssan diagnosointia ja laboratoriossa suoritettavia kokeita varten on julkaistava yhdet yhtenäiset ohjeet ja lintuinfluenssan ihmisille aiheuttamasta epidemiologisesta riskistä on teetettävä tieteellinen tutkimus. Meidän on edistettävä useiden uusien vertailulaboratorioiden perustamista ja rahoitusta muissa jäsenvaltioissa.
Kaiken kaikkiaan olen sitä mieltä, että uusilta epidemioilta ja paniikilta voidaan välttyä, jos kuvailemani etenemissuunnitelma pannaan täytäntöön ja jos parlamentti hyväksyy mietinnön huomenna. 
Marios Matsakis,
   . Arvoisa puhemies, lintuinfluenssa on selvästikin kohtalokas uhka linnuille ja ihmisille. Korkeapatogeeninen lintuinfluenssavirus (HPAI) on tappanut äskettäin miljoonia lintuja, ja monet ihmisten sairastumiset liitetään suoraan tähän virukseen.
Lintuinfluenssa ei ole kuitenkaan uusi tauti. Itse asiassa sen katsotaan olleen olemassa aina siitä lähtien, kun itse virukset on keksitty, ja on hyvin todennäköistä, että se on yhtä vanha kuin tavallinen influenssavirus, eli luultavasti useita tuhansia vuosia vanha.
Ihmisille aiheutuva uhka ei myöskään ole uusi. Molekyylibiologian tekniikoita hyödyntävissä tutkimuksissa on saatu viitteitä siitä, että ensimmäisen maailmansodan lopulla puhjennut influenssapandemia oli itse asiassa lintuinfluenssaviruksen aiheuttama. Tuossa pandemiassa kuoli noin 50 miljoonaa ihmistä.
Mielenkiintoinen seikka on se, että vuoden 1918 flunssapandemia kesti useimpien influenssapandemioiden tavoin vain noin vuoden ja katosi asteittain seuraavana kautena. Tämä tapahtui ilman vastalääkkeitä, rokotteita tai siipikarjan tuotantoon liittyviä radikaaleja toimenpiteitä. Näiden sijasta voidaan kiittää kaikkein tehokkainta taudintorjuntakeinoa, eli luonnollista vastustuskykyä. Ehkäpä meidän olisi tämän perusteella mietittävä tarkkaan, kuinka äärimmäisiä toimenpiteitä ennaltaehkäisyssä on käytettävä. Siksi olenkin samaa mieltä sekä komission että esittelijän kanssa siitä, että sopusuhtainen lähestymistapa on järkevin.
Mielestäni kaikissa toteuttamissamme toimenpiteissä on otettava huomioon luonnon puolustusmekanismit, eikä niiden vastaisia toimia pidä toteuttaa. Näin ollen olen sitä mieltä, että olennaista on lintuinfluenssaviruksen epidemiologian ja molekyylibiologian tiivis tieteellinen tarkkailu. Mielestäni laajamittaiset teurastukset LPAI-viruksen saastuttamilla tiloilla eivät ole ehdottomasti välttämättömiä – onhan muistettava, että olemme syöneet scrapie-tartunnan saaneiden lampaiden ja vuohien lihaa yli 200 vuotta, eikä yksikään ihminen ole vielä kuollut scrapie-tartunnan vuoksi. Lisäksi olen sitä mieltä, että lintuparvien rokottaminen on kallista, hankalaa ja sen merkitys on kyseenalainen. Ennemminkin meidän olisi tutkittava ja edistettävä sellaisten luonnollisen lintujen jalostamista, joilla on luontainen vastustuskyky taudille. Tämän lisäksi olisi autettava kehitysmaita parantamaan karjatilojen alkeellisia olosuhteita ja siipikarjasta valmistetun ruoan hygieenisyyttä, mikä on todella tärkeää. Lopuksi totean, ettei ole viisasta varastoida paniikissa viruslääkkeitä, joiden tehoa ei ole todennettu ja joiden toisinaan kohtalokkaiksi osoittuvia sivuvaikutuksia ei ole tutkittu asianmukaisesti. Varastointi vie terveydenhuoltojärjestelmiltä kipeästi tarvittuja varoja ja pääasiassa rikastuttaa entisestään lääkeyhtiöitä. 
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ehdotus, jonka komission jäsen on antanut, on hyvä, ja kuten hän totesi puheenvuorossaan, kyseessä on eläintauti. Vaikka nyt on osoitettu, että tauti voi siirtyä ihmisiin, emme saa joutua paniikkiin, emmekä saa unohtaa, että eläinlääkintäalaan ja ihmisten terveyteen liittyviä näkökohtia on käsiteltävä koordinoidusti. Loppujen lopuksi kyseessä on ensisijaisesti eläintauti, ja siksi pidänkin kiistatonta rauhallisuuttanne täysin ymmärrettävänä – vaihtoehtona on ottaa riski, että hukumme päivittäisiin paniikkitoimenpiteisiin.
Ehdotuksessa on hyvää se, että siinä vastataan kysymykseen: "Rokottaako vai eikö rokottaa?" Kuten tiedätte – ja minä tiedän parhaiten, koska olen ollut kauemmin tässä parlamentissa – tämä on ollut keskustelun aiheena monta vuotta, ja aina on ollut kyse siitä, pitäisikö rokottamisesta tehdä jatkuva käytäntö vai olisiko sitä vaihtoehtoisesti pidettävä ennalta ehkäisevänä toimenpiteenä ja käytettävä tietyn taudin puhjettua. Parlamentti on aina suosinut jälkimmäistä vaihtoehtoa, jota tekin nyt ehdotatte, mutta samaan hengenvetoon on aina esitetty tämä perimmäinen kysymys. Ehdotuksenne ansioksi voidaan lukea kuitenkin se, että siinä tehdään ero näiden kahden toimintatavan välillä.
Tämän vuoksi tuemme ehdotustanne. Tähänkään keskusteluun eivät kuulu sellaiset termit kuten "tuhota" ja "lopettaa". Kysehän on eläimistä ja ruoasta, koska eläimet päätyvät elintarvikkeiksi. Viime vuosina meille välittynyt kuva asioista – niin BSE:stä kuin siipikarjaan ja sikoihin liittyvistä taudeista sekä suu- ja sorkkataudin yhteydessä tehdyistä teurastuksista – ei millään tavoin parantanut Euroopan toimintatapojen uskottavuutta maailman silmissä.
Olenkin sitä mieltä, että olemme oikeilla jäljillä. Suosittelisin teille, että ryhdymme keskustelemaan komission kanssa altistumisesta, ja keskustelussa on pidettävä erillään uudet, teknisesti käsiteltäviksi ja tehokasvatukseen tarkoitetut lajit ja alueellisiin oloihin sopeutetut lajit, joista osa todellakin kantaa virusta tulematta kliinisesti sairaiksi. Näiden lajien rinnakkaiselon on oltava organisoitua, emmekä saa sortua keskustelemaan väärästä asiasta ja miettiä, pitäisikö luonnollisuudesta päästä eroon ja käyttää vastedes pelkästään keinotekoisia ja teknisiä karjanhoitomenetelmiä. Nyt on tarpeen vaihtaa ajatuksia, mutta ei ainoastaan Euroopan tilanteesta vaan myös Aasian tilanteesta.
Jos haluamme pitää eläimet terveinä ja suojella itseämme mahdollisilta muuttumiskykyisiltä viruksilta, jotka muuttuvat meille kohtalokkaiksi, Aasiaan on toimitettava teknistä tukea ja ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä on toteutettava kaikkialla maailmassa. 
Diamanto Manolakou,
   . – Arvoisa puhemies, uusi direktiivi on välttämätön, jotta voidaan toteuttaa toimenpiteitä kansanterveyden ja siipikarjan suojelemiseksi lintuinfluenssalta ja estää viruksen muuttuminen matalapatogeenisesta korkeapatogeeniseksi virukseksi sekä sen mahdollinen leviäminen ihmisiin.
Direktiivissä ehdotetut toimenpiteet ovat oikeita. Toisaalta direktiivissä säädetään kuitenkin poikkeuksista. Niiden kanssa on oltava varovaisia, koska näin lievennetään toimenpiteiden ankaruutta. Suuret siipikarjantuottajat, joiden eläimet sairastuvat matalapatogeeniseen influenssaan, pystyvät poikkeusten ansiosta saattamaan taudille altistuneen siipikarjan ja tuotteet markkinoille sen sijaan, että joutuisivat tuhoamaan ne. Näin tauti leviää tuojamaihin.
Jos poikkeuksia halutaan soveltaa joissakin maissa, ne on sallittava ainoastaan kyseisten maiden alueella, ja maiden on oltava vastuuvelvollisia poikkeuksista. Muilla mailla on kuitenkin oltava mahdollisuus kieltää alueillaan sellaisten tuotteiden kauppaaminen, joihin on sovellettu poikkeusta. Matalapatogeenisen influenssan ja rokotettujen lintujen voidaan katsoa aiheuttavan vähäisen vaaran kansanterveydelle, mutta matalapatogeeninen virus voi muuttua minä hetkenä hyvänsä korkeapatogeeniseksi virukseksi, ja vaikka se onkin sillä hetkellä vaaraton, vaaratilanteita voi syntyä.
Brian Crowley,
   . Arvoisa puhemies, yhdyn kollegoihini ja kiitän paitsi esittelijää hänen tekemästään työstä, myös komission jäsentä toimista, joita hän on tähän mennessä toteuttanut uhan vuoksi. Puhun "uhasta", koska viimeisten kuuden tai seitsemän kuukauden ajan tiedotusvälineiden otsikoissa on vihjailtu lähestyvästä maailmanlopusta ja siitä, ettei lintuinfluenssan leviämisestä aiheutuvilta vaaroilta ja riskeiltä voi suojautua.
Tarkemmin tarkasteltuna lintuinfluenssaa koskevasta tieteellisestä ja empiirisestä tiedosta on kuitenkin havaittavissa, että tietynlaisia kehityssuuntia muodostuu. Ensiksikin voidaan huomata, ettei tauti vaikuta yhtä laajalti eikä ole yhtä vahingollinen luonnonvaraisille linnuille kuin kotieläiminä pidetyille tai kaupan pidettäville linnuille. Toiseksi selviää, että lintuinfluenssa on siirtynyt ihmisiin vain sellaisissa tapauksissa, kun ihmiset ovat olleet läheisesti tekemisissä kaupan pidettävien lintuparvien kanssa. Kolmantena ja kaikkein tärkeimpänä asiana voidaan pitää sitä, ettei vielä ole tiedossa yhtäkään sellaista tapausta, että tauti olisi siirtynyt ihmisestä ihmiseen.
Vaikka onkin tärkeää, että olemme varovaisia, valmistautuneita ja tietoisia mahdollisista vaaroista tai riskeistä, on yhtälailla väärin, että lietsomme kauhua taudin välittömästä uhasta ja sen tuomista vaaroista. Taustaksi tälle voidaan todeta, että Euroopan unionissa useampi ihminen kuolee lääkkeille vastustuskykyisen tuberkuloosikannan seurauksiin kuin saa lintuinfluenssatartunnan. Maailmanlaajuisesti voidaan katsoa, että päivittäin kuolee enemmän ihmisiä – etenkin lapsia – malariaan kuin tähän mennessä on kuollut lintuinfluenssaan. Lukuja on tarkasteltava oikeassa mittasuhteessa, ja on tärkeää, että reaktiomme asiaan on järkevä ja suhteutettu asianmukaisesti todellisiin riskeihin ja vaaroihin.
On hienoa, että kansanterveyttä ja eläinten terveyttä käsittelevät tieteelliset komiteat tapaavat säännöllisesti saattaakseen toisensa ajan tasalle ja vaihtaakseen tietoja Euroopan unionin rajojen lähettyvillä havaituista tautitapauksista. Sen lisäksi, että teemme yhteistyötä Maailman terveysjärjestön kanssa, voimme laatia alustavia suunnitelmia, kuinka taudin mahdollisen puhkeamisen yhteydessä toimitaan.
Kuten suu- ja sorkkataudin, Newcastlen taudin ja muiden eläintautien aiheuttamien epidemioiden yhteydessä on havaittu, taudit saadaan parhaiten nujerrettua, kun eläimet teurastetaan. Tämä on pidemmällä aikavälillä muita tehokkaampi ja paremmin suhteutettu tapa toimia, vaikka eläinten teurastaminen saattaakin tuntua varsin kamalalta, kun maailmalla monet miljoonat ihmiset näkevät ruoan puutteen vuoksi samalla nälkää. Vaikka rokotteista ja rokottamisen valmistelusta on ollut puhetta, eläinten teurastus on paras tapa toimia, koska emme tiedä, mikä rokote on tehokas. Emme tiedä tarkoin, miten lintuinfluenssan leviämistä estävä rokote vaikuttaisi ihmiseen, ja tiedämme sen vasta sitten, kun annamme tieteellisten asiantuntijoidemme toimia ja luotamme asian sellaisten ihmisten käsiin, jotka tietävät, mistä puhuvat.
Tiedän, että osa kollegoistani suhtautuu täällä epäilevästi ja huolestuneesti tiettyjen lääketeollisuuden toimijoiden uskottavuuteen tai rehellisyyteen. Nämä toimijat ovat kuitenkin löytäneet ratkaisut ja vastaukset joka kerran, kun ihmisen terveyteen liittyvillä kehitystoimilla on pitänyt tai haluttu vastata ihmisen terveyttä uhkaavaan vaaraan, ja meidän on syytä kuunnella heitä.
Arvoisa komission jäsen on hoitanut ja johtanut tätä asiaa sellaisella tavalla ja esittänyt asiat niin selkeästi ja rauhallisen johdonmukaisesti, että muiden komission jäsenten olisi hyvä ottaa tästä esimerkkiä, kun he käsittelevät muita julkisiin palveluihin liittyviä asioita. 
Irena Belohorská (NI ).
   Olen tyytyväinen keskusteluun, jota Euroopan parlamentissa on käyty tästä mietinnöstä. Tavoitteena on tehostaa lintuperäisen influenssapandemian ehkäisemiseen liittyviä toimia ja torjua mahdolliset ihmishenkien menetykset. Tähän mennessä lintuinfluenssaan kuolleiden määrä on 68, ja he ovat todistettavasti saaneet tartunnan linnuista. Koko ihmiskunta on kuitenkin vaarassa, jos virus muuttuu sellaiseksi, että se pystyy leviämään ihmisestä toiseen.
Tässä tilanteessa maiden välinen yhteistyö ja toimien koordinointi ovat ratkaisevassa asemassa. Tiedämme, ettei virus ole tietoinen valtioiden rajoista ja ettei se välitä niistä. Erityisen huolestuttavaa tämä on, kun kyseessä on tappava tauti, johon ihmisillä ei ole vasta-aineita. Yhteistyötä tarvitaan kuitenkin paitsi eri maiden kesken, myös yksittäisissä valtioissa eri tahojen kesken. Niiden on kunkin hoidettava omat velvollisuutensa pandemian puhjetessa.
Haluan kuitenkin korostaa kansalaisten käyttäytymisen merkitystä. Kun tauti ensimmäisen kerran puhkeaa, ihmisillä ei ole yleensä riittävästi tietoa asiasta. Sen sijaan, että he käyttäytyisivät järkevästi, ihmiset joutuvat tällöin paniikkiin ja kaaos valtaa alaa. Paniikki ja kaaos ovat pahimpia vihollisiamme tällaisessa tilanteessa. Ihmiset toimivat tehokkaimmin, kun heillä on tietoa asioista ja huonoja kokemuksia menneisyydestä – ja näitä heillä jo on pandemiasta. Espanjantaudin vuonna 1917 aiheuttamaan influenssapandemiaan kuoli 40 miljoonaa ihmistä, ja tämä varmasti riittää meille kaikille varoittavaksi esimerkiksi.
Euroopan parlamentissa käytiin hiljattain keskustelu, jossa komission jäsen Kyprianou totesi harhaanjohtavasti, että valmisteilla on 25 kansallista toimintasuunnitelmaa. Sillä ei ole meille merkitystä, että valmisteilla on 25 ohjelmaa. Tarvitsemme yhden yhteisen ja asianmukaisen suunnitelman pandemian torjumiseksi. Viimeisin todiste, jonka saimme Euroopan unionin 25:n jäsenvaltion ja kahden ehdokasmaan heikoimmasta mahdollisesta toiminnasta, oli selvä osoitus siitä, että juuri yksittäisten kansallisten ohjelmien välinen yhteydenpito on puutteellista.
Monet poliitikot myös toisaalta vähättelevät vaaraa todeten, että kyse on vain lääkeyhtiöiden tempuista, mutta toisaalta kansa saa tietää, että valtion viranomaiset ovat jo osoittamassa paikkoja joukkohaudoille. Kaikki me terveydenhuoltoalan työntekijät tiedämme, kuinka vähissä terveydenhuoltojärjestelmän taloudelliset resurssit ovat jokaisessa maassa. Tämän vuoksi monissa maissa rajoitetaan kirurgisten toimenpiteiden määrää ja luodaan odotusjonoja. Pelkään, ettei näiden taloudellisesti herkässä asemassa olevien järjestelmien voimavarat riitä pandemian hoitoon. Tämän vuoksi kansalaisille olisi mielestäni tiedotettava asiasta, jotta he pystyisivät ottamaan vastuulleen tietyn osan kustannuksista. 
Péter Olajos (PPE-DE ). –
   Olen täysin samaa mieltä edellä puhuneiden parlamentin jäsenten kanssa siitä, että vaikka vielä emme voikaan puhua pandemiasta, uhkaan on suhtauduttava vakavasti. Voidaan kuitenkin katsoa, että tähän asti olemattoman viruksen synnyttämä hysteria muodostaa vähintäänkin yhtä suuren uhan. Asiantuntijoiden esittämien arvioiden mukaan linnunlihan kulutus on vähentynyt vähintään 40 prosenttia, mikä voi itse asiassa saattaa alan konkurssiin. Näin on käynyt, vaikka Unkarin tiedemiehet olivat valmistaneet ja onnistuneesti testanneet nykyistä H5N1-virusta vastaan tarkoitetun rokotteen. Jotta voimme välttää hysterian ja paniikin, tärkeintä on, että otamme käyttöön tehokkaat jäsenvaltioissa toteutettavat torjuntatoimenpiteet, laadimme kattavat ja huolelliset suunnitelmat ja että toimimme epidemian puhjetessa harkitusti ja koordinoidusti. Jotta Euroopan unionin voidaan katsoa toimivan vastuullisesti Euroopan kansalaisia kohtaan, sen on omaksuttava syvä solidaarinen asenne. Rokotteiden tuotantovalmiuksia koordinoimalla ja rokotteiden jakoperiaatteita yhdentämällä voidaan antaa sellaisten maiden kansalaisille, joilla ei ole mahdollisuutta tuottaa rokotetta, yhtäläiset mahdollisuudet saada rokotetta. Ei pidä unohtaa, että 10 uuden jäsenvaltion joukosta ainoastaan Unkari pystyy tuottamaan rokotetta. Siksi onkin tärkeää, että maalle, jossa ensimmäinen epidemia puhkeaa, annetaan kaikki mahdollinen apu, vaikka maa ei kuuluisi Euroopan unioniin, ja että avustustoimia ei estetä lyhytnäköisten kansallisten tavoitteiden vuoksi. Kotimaassani käytetään sanontaa: "Hädässä ystävä tunnetaan". Toivottavasti onnistumme välttymään hädältä, mutta jos emme välty, toivon, että ajatusta "kansojen välisestä ystävyydestä ja yhteistyöstä", joka on yksi Euroopan unionin perusihanteista, noudatetaan myös käytännössä. Kiitän molempia esittelijöitä siitä, että he ottivat käsiteltäväksi tämän tärkeän aiheen, joka ei koske ainoastaan Euroopan kansalaisia. 
Phillip Whitehead (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, ryhmäni ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa yhtyy valmistelijamme, jäsen Sturdyn ylistyspuheisiin, jotka koskevat etenkin yleisesittelijää, jäsen Parishia ja komission jäsentä, sekä sitä, että komission jäsen on aina korostanut tietoon perustuvaa valppautta hysterian tai omahyväisyyden sijaan. Kiitämme häntä siitä.
Arvoisa komission jäsen esitti yhteisön terveysministereille mielestäni oikeat kuusi kysymystä, mutta vielä ei ole selvää, saako hän ministereiltä oikeat vastaukset siihen, miten jaamme vastalääkkeet ennen kuin rokote kehitetään.
Suuresti kunnioittamalleni jäsen Matsakisille sanon vain ohimennen, että en jaa hänen suhteellista tyytyväisyyttään vuoden 1918 tapahtumien lopputuloksesta. Vuonna 1918 viruksen pysäytti kuolema, sillä virukselta loppuivat uhrit. Emme voi nyt sallia tämän tapahtuvan uudestaan, ja siksi olenkin tyytyväinen komission jäsenen toteuttamiin toimenpiteisiin.
Ehdin vielä esittää yhden kysymyksen: jos matalapatogeeninen lintuinfluenssa on myös tarttuva ja voi muuttua, miten voimme olla varmoja, että riistalintujen ja siipikarjan maahantuonti on todella kontrolloitua? Kotimaassani on nähty esimerkkejä ensin mainitusta ja nyt jälkimmäisestä. Viime päivinä on paljastunut, että Yhdistyneeseen kuningaskuntaan on tuotu laittomasti suuria määriä Kiinasta peräisin olevaa kananlihaa. Tiedämme, että laittomuudet ja petokset tarjoavat leviämismahdollisuuden epidemioille – epidemioille, eivät pandemioille. Tällä tavoin epidemiat saavat alkunsa. Näin kävi suu- ja sorkkataudinkin kanssa. Emme halua näin tapahtuvan enää, ja siksi toivonkin, että arvoisa komission jäsen pystyy loppupuheenvuorossaan kertomaan täsmällisesti, millaisia nämä ehkäisevät toimenpiteet ovat. 
Michl Ebner (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, varovaisuus on oikea lähestymistapa. Järkevään politiikkaan tai asianmukaisiin varotoimiin ei kuulu sellainen paniikin lietsonta ja hysteria, jota olemme tänään monesti kuulleet. Yhden osapuolen syyllistäminen on aivan yhtä jääräpäistä kuin jos esimerkiksi luonnonvaraisia lintuja syytettäisiin tämän taudin leviämisestä, sillä tieteellisesti on osoitettu ja todistettu, että tauti leviää muulla tavoin. Moniin muihin asianlaitoihin ja vakavampiin tauteihin verrattuna tässä on tähän mennessä ollut kyse enemmänkin tiedotusvälineissä esitetystä tapauksesta kuin lääketieteellisestä tapauksesta sanan varsinaisessa merkityksessä. Torjuntatoimia kuitenkin tarvitaan, ja komissio on ansainnut kaikki kiitokset järkevästä ja oikein suhteutetusta toiminnasta asiassa.
Asioiden kehittymistä on tosiaankin edelleen seurattava, ja toivon kaikkien osapuolten osallistuvan seurantaprosessiin. On todella välttämätöntä, että seurantaan osallistuvat ne, jotka elävät ja tekevät työtä luonnon parissa, mukaan lukien metsästäjät, joilla on vaaditut tiedot ja jotka ovat ensimmäisinä kosketuksissa luonnonvaraisiin lintuihin.
Tämän perusteella toivon, että hyvää työtä tehneen jäsen Parishin mietintö hyväksytään huomenna, ja kiitän vielä kerran komissiota maltillisesta toiminnasta. 
Thijs Berman (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, lintuinfluenssan hallinta edellyttää EU:lta selvästi sitä, että rokottamiseen liittyvistä tabuista päästään eroon. Lisäksi EU:n olisi kiinnitettävä paljon enemmän huomiota Kaakkois-Aasiassa olevaan taudin lähteeseen. Monet jäsenvaltiot ovat käynnistäneet alueella järkeviä kahdenvälisiä hankkeita, ja FAO on koordinoinut hankkeita. Komission olisi jatkettava tästä ja myönnettävä rahoitustukea EU:n jäsenvaltioiden aloitteille Kaakkois-Aasiaan ja annettava FAO:n toimia koordinaattorina. Tämä olisi kaikkein tehokkain tapa toimia.
Monet tuhannet ihmiset Vietnamissa, Thaimaassa, Indonesiassa ja muissa maissa ovat olleet kosketuksissa virukseen, ja monet ovat tietenkin kehittäneet vasta-aineita. Tästä ei ole minkäänlaisia tietoja saatavilla. Komissio voisi ja tosiasiassa sen pitäisi auttaa rahoittamalla juuri tätä aluetta koskevia tutkimuksia.
Myös EU:n alueella voidaan tehdä enemmän. Vesilintuja ei valvota läheskään riittävästi, vaikka se onkin oikeastaan välttämätöntä, koska matalapatogeeninen virus on levinnyt paljon laajemmalle kuin kuvitellaan. Se ei ole mitenkään uutta tai tavatonta, mutta tarkka valvonta on välttämätöntä. Lyhyesti sanoen kehotan teitä tukemaan jäsenvaltioiden kahdenvälisiä aloitteita Kaakkois-Aasiassa, rahoittamaan tutkimuksia, tukemaan FAO:n koordinointitoimia ja lisäämään valvontaa Euroopassa.
Lopuksi totean, että Euroopan parlamentin on perustettava lintuinfluenssaa käsittelevä väliaikainen komitea, kuten tehtiin BSE-kriisin yhteydessä. 
Karsten Friedrich Hoppenstedt (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentti keskusteli tästä asiasta 25. lokakuuta pidetyssä täysistunnossa, ja keskustelu oli tuolloin hyvin asiapitoista. Arvoisa komission jäsen, esittelitte tuolloin kaikki toimet, joita aioitte toteuttaa. Te myös toteutitte ne, ja käytitte hyväksenne mahdollisuudet, joita tarjoutui vuoropuheluun muiden organisaatioiden kanssa, ja toteutitte kriisinhallintaharjoituksia Euroopassa. Niiden tuloksista kuulemme varmaankin pian.
Kuten on jo todettu, on vain luonnollista, että keskustelussa huomio kiinnitetään siipikarjan terveyteen ja tarpeeseen suojata siipikarjan terveys. Vierailin äskettäin Kiinassa. Kuten tiedämme, siellä on 20 miljardia päätä siipikarjaa. Kiinalaiset pelkäävät tosissaan lintuinfluenssan mahdollista leviämistä, ja myös he ovat tekemässä asialle jotakin. Kysymys kuuluukin, olemmeko me eurooppalaiset antaneet menneisyydessä ja nyt Kiinan, Indonesian ja Vietnamin kaltaisille valtioille riittävän hyvät ohjeet, miten lintuinfluenssaepidemian yhteydessä on toimittava?
Kiinassa on nyt yritetty kehittää rokotteita lintuinfluenssaa vastaan, ja lisäksi he ovat kehittämässä jotakin ihmisiä varten. Mielestäni on loistavaa, että he nyt hylkäävät aikaisemman rokottamatta jättämistä koskevan käytännön ja pyrkivät järjestelmällisesti antamaan rokotteen tietyillä alueilla tai taudille alttiiden alueiden lähialueilla. Minut on eläinlääkärinä kutsuttu hyvin usein Niedersachseniin ja muuallekin setvimään eläintautien puhkeamista. Näin ollen tiedän, että oikea rokottamiskäytäntö on käyttää merkkirokotteita. Haluan korostaa, että niiden on oltava merkkirokotteita, jos vain suinkin mahdollista. Uskoisin, että tällaista käytäntöä myös eläinten hyvinvointia puolustavat tahot haluaisivat meidän noudattavan.
Lopuksi toistan, mitä totesin 25. lokakuuta pidetyn istunnon puheenvuoroni lopuksi, eli sen, että pandemia on tulossa, mutta tiedemiehet eivät tiedä milloin. Meidän on tietenkin tehtävä kaikkemme estääksemme paniikin syntyminen ja samalla toteutettava kaikki mahdolliset toimet sen estämiseksi, että virus leviää, muuttuu ja tarttuu ihmisiin. 
Markos Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamentin jäseniä ystävällisistä kommenteista ja tuesta. Edessämme olevien haasteiden vuoksi parlamentin osoittama tuki on ollut kannustavaa ja erittäin hyödyllistä.
Haluan tarkastella lyhyesti muutamaa aihetta. Ensin toteaisin tutkimuksista, että tutkimusta toteutetaan ja rahoitetaan jo. Tehtävää on vielä kuitenkin paljon, ja tämän vuoksi kollegani, jäsen Potočnik pyytää pian ehdotuksia rokotuksia koskeviksi lisätutkimuksiksi. Tätä me nyt teemme, ja olen samaa mieltä jäsenten kanssa siitä, että on kehitettävä parempi rokote, joka on helppokäyttöisempi, tehokkaampi ja joka ei peitä taudin olemassaoloa ja tartuntaa.
Samalla voidaan todeta, että meillä on vielä paljon opittavaa muuttolintujen ja muiden luonnonvaraisten lintujen osuudesta ja vaikutuksesta taudin leviämiseen. On lähdettävä siitä olettamuksesta – koska aikaisemman käsityksen vastaisesti tutkimukset ovat osoittaneet – että muuttolinnut levittävät tautia. Toisaalta tautia esiintyy myös muissa lajeissa, kuten Kaakkois-Aasian varpusissa ja kyyhkysissä. Näin ollen opittavaa on yhä paljon.
Seurannassa ovat apuna metsästäjät, ja olemme pyytäneet muita ryhmiä tukemaan meitä näissä toimissa. Lisäksi tarvitsemme paljon tietoa itse viruksesta. Tämän vuoksi paitsi rahoitamme seurantaohjelmia sekä luonnonvaraisia lintuja ja muuttolintuja koskevaa tutkimusta, myös tuemme varsinaista, itse virusta ja sen käyttäytymistä koskevaa tutkimustoimintaa. Virus on ovela, ja se muuttuu jatkuvasti. Onneksi virus ei ole vielä muuttunut ihmisestä toiseen tarttuvaksi, mutta se käyttäytyy eri tavoin eri alueiden eri linnuissa. Siksi onkin todella tärkeää saada asiasta mahdollisimman pian mahdollisimman paljon tietoa.
Rokotuksista todettakoon, että on oikein muuttaa uudella lainsäädännöllä rokotuskäytäntöä. Emme vastusta rokottamista. Sitä voidaan käyttää, jos tiettyjä varotoimia noudatetaan. Varotoimet ovat välttämättömiä, sillä virheellisillä toimilla voi olla vakavat seuraukset. Pahimmassa tapauksessa rokote voi ilman näitä varotoimia peittää tartunnan olemassaolon ja antaa taudin levitä, vaikka linnut olisikin rokotettu.
Aikaisemmin olemme tehneet yhteistyötä Italian kanssa. Tuimme erästä hanketta ja saimme tärkeitä tietoja, erityisesti järjestelmästä, jonka ansiosta rokotetut linnut voidaan erottaa tartunnan saaneista linnuista.
Tämä säädös on joustava. Siinä on huomioitu nykyiset rokotuksen rajoitteet. Tietoja on sovellettava ja valvottava asianmukaisesti. Tämä on todella tärkeää. Tuemme kuitenkin alalla tehtävää tutkimusta, jotta saamme entistä tehokkaamman ja helppokäyttöisemmän rokotteen.
En käsittele syvällisesti ihmisten terveyteen liittyviä suunnitelmia, sillä keskustelimme aiheesta pitkään muutama viikko sitten. Voin kuitenkin vahvistaa, että kaikilla jäsenvaltioilla on kansalliset suunnitelmat. Vain pari päivää sitten hyväksyimme yhteisölle suunnitelman influenssapandemiaan liittyvistä toimista ja yleisemmän tason suunnitelman. Näillä suunnitelmilla olemme samalla todistaneet, että suunnitelmilla on jotakin yhteistä. Ei ole olemassa 25:tä tai 27:ää erillistä toimea, vaan niiden välillä on synergiaa ja koordinaatiota.
Tietenkin aina on varaa parantaa. Siksi toteutimme harjoituksen, jossa etsittiin heikkouksia. Järjestelmät toimivat, ja se on hyvä. Tietojenvaihto ja viestintä toimivat myös. Yhteisön varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmä toimi myös erittäin hyvin.
On totta, että rokotteisiin ja viruslääkkeisiin liittyy huolenaiheita. Kaikki jäsenvaltiot eivät ole samalla valmistautuneisuuden tasolla. Teollisuus ei pysty tässä vaiheessa tarjoamaan jäsenvaltioiden ja muun maailman tarvitsemia määriä aineita. Tämän vuoksi olen tavannut teollisuuden edustajia, ja esitän raporttini neuvostolle 9. joulukuuta. Tuolloin katsotaan, miten voimme parantaa ja tehostaa tuotantokapasiteettia.
Käsittelen seuraavaksi matalapatogeenista virusmuotoa. Kuten aikaisemmin todettiin, tiedän joidenkin olevan sitä mieltä – näen jäsen Parishin hymyilevän – että matalapatogeenisen viruksen osalta hävittämispolitiikka olisi myös kannatettava. Komission lähestymistapa on erilainen. On totta, ettei säädöksessä kannusteta siihen, mutta ei myöskään estetä sitä. Näin ollen jäsenvaltioilla on mahdollisuus soveltaa tuota käytäntöä, jos ne pitävät sitä asianmukaisena toimintatapana tietyllä omalla alueellaan. Olemme ottaneet huomioon Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen neuvot ja laajoihin teurastuksiin liittyvät eettiset huolenaiheet. Tämän vuoksi päädyimme tällaiseen ratkaisuun.
Lopuksi totean, että otamme huomioon eläinten hyvinvointiin sekä eläinten ja lintujen kasvatukseen liittyvät näkökohdat. Tämä näkyy eläinten hyvinvointia koskevassa strategiassamme, jonka annamme pian – toivottavasti vuoden loppuun mennessä, tai ensi vuoden alussa. Haluan kuitenkin huomauttaa, että tauti on levinnyt Kaakkois-Aasian tiloille, joilla eläimet kasvatetaan luonnonmukaisesti. Kasvatustapa ei ole suojannut niitä virukselta.
Puheenvuoroni lopuksi haluan korostaa, että virus on luonteeltaan arvaamaton, ja se käyttäytyy kummallisesti. Siksi onkin korostettava erityisesti tutkimustoimia, jotta saamme viruksesta mahdollisimman paljon tietoa.
Kiitän parlamentin jäseniä mielenkiintoisesta keskustelusta. 
Puhemies.
   - Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.
Alessandro Battilocchio (NI ). –
   Euroopan teollisuudenalojen ja kuluttajien kannalta on äärimmäisen tärkeää, että hyväksymme yhteisen strategian mahdollista kriisiä varten. Mitä paremmin Euroopan unioni ymmärtää tilanteen kiireellisyyden, sitä enemmän kansalaisista tuntuu, että päivittäinen puuttumisemme heidän toimintaansa ei johdu ainoastaan byrokratiasta, vaan se on merkittävää ja tehokasta toimintaa. Näin ollen tarvitaan mahdollisimman paljon yhteisrahoitusta, eli 50 prosenttia tartunnan saaneiden eläinten teurastukseen ja 50 prosenttia muihin eläinlääkintäalan kuluihin.
Tällä alalla tehdään Italiassa erittäin laadukasta tulosta, ja ala työllistää 80 000 työntekijää. Italia on yksi niistä maista, jotka ovat paitsi edistäneet uuden rokotteen kehittämistä H7N1-virusta vastaan, myös parhaiten varustautuneet epidemian uhkaa varten: ministeriömme on jo mahdollistanut rokotteiden täydellisen kattavuuden, laajentanut eläinlääkintäalaa ja ottanut käyttöön merkintäjärjestelmän, jonka avulla saadaan tieto jokaisen tuotteen alkuperästä. Nämä toimenpiteet, joilla sekä suojellaan kuluttajia että varmistetaan kulutuksen elpyminen, olisi tunnustettava yhteisössä asianmukaisesti. Komissio ei voi ryhtyä toimiin sellaista maata vastaan, joka suojelee omia kansalaisiaan: terveysasiat eivät saa milloinkaan jäädä vähempiarvoisiksi kuin markkinalait. 


tarkistukset 31, 45, 49, 51, 53, 55, 58, 60, 62, 63, 65, 66, 71, 72, 84, 88, 89, 90, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 118
tarkistukset 7, 10, 11, 17, 22, 26, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 47, 59, 69, 74, 94, 99, 105, suullinen tarkistus 11b (uusi)
tarkistuksia 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 23, 24, 25, 27, 28, 29, 30, 32, 33, 44, 46, 48, 50, 52, 54, 56, 57, 61, 64, 67, 68, 70, 73, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 85, 86, 87, 91, 92, 93, 95, 96, 97, 98, 100, 101, 102, 103, 104, 106, 107, 108, 109, 116, 117, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125
tarkistukset 2, 4(1), 4(2)
tarkistuksia 1, 3, 4(3), 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Johan Van Hecken kansainvälisen kaupan valiokunnan puolesta laatima mietintö (A6-0242/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kansanterveysongelmista kärsiviin maihin vietävien lääkkeiden valmistusta koskeviin patentteihin liittyvästä pakkolisensoinnista (KOM(2004)0737 C6-0168/2004 2004/0258(COD)). 
Charlie McCreevy,
   . Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä esittelijä Van Heckeä hänen panostuksestaan tähän asiakirjaan. Haluan kiittää myös työhön osallistuneita varjoesittelijöitä ja valiokunnan jäseniä, jotka myös ovat antaneet suuren panoksen työhön, jota parlamentti on tehnyt tämän asiakirjan hyväksi.
Komission ehdotuksella pyritään panemaan EU:n osalta täytäntöön WTO:n yleisneuvoston 30. elokuuta 2003 tekemä päätös, jolla sallitaan patentoitujen lääkkeiden kopioiden valmistaminen kehitysmaihin suuntautuvaan vientiin. Tällä päätöksellä luovutaan patenttilainsäädännön normaaleista määräyksistä, erityisesti WTO:n TRIPS-sopimuksen määräyksistä. Päätöstä on tarkasteltava laajemmassa kontekstissa, johon liittyvät olemassa olevat kansalliset ja kansainväliset patenttisuojat. 
WTO:ssa käytiin pitkät ja monitahoiset keskustelut ennen kuin saatiin aikaan 30. elokuuta tehty päätös. Päätös itsessään edustaa kahden tarpeen välistä herkkää tasapainoa. Toisaalta on taattava lääkkeiden saanti kansanterveysongelmista kärsiviin maihin nyt, ja toisaalta on edistettävä uusien lääkkeiden kehittämistä tulevaisuudessa investoimalla tutkimukseen ja innovaatioon, joita suojataan patenttijärjestelmällä. Olemme pyrkineet sisällyttämään tämän tasapainon komission ehdotukseen.
Monet teistä huomaavat, että päätös on vain väliaikainen toimenpide. Se on voimassa kunnes TRIPS-sopimukseen tehdään pysyvä muutos. Neuvottelut muutoksesta eivät ole vielä tuottaneet tulosta, vaikka monia määräaikoja on jo ohitettu. Pakkolisensointi pysyy kuitenkin edelleen WTO:n asialistalla. Tämä ei ole kuitenkaan syy viivyttelyyn, sillä panemalla asetus täytäntöön mahdollisimman nopeasti sallitaan kehitysmaiden ja EU:n lääkevalmistajien hyödyntää käyttöön otettavaa järjestelmää. Kaikki kolme toimielintä, parlamentti, neuvosto ja komissio, itse asiassa tukevat asetuksesta sopimista mahdollisimman nopeasti. Tämän aikaansaamiseksi on käyty intensiivisiä epävirallisia neuvotteluja, jotka eivät ole aina olleet helppoja, mutta niiden aikana on kuitenkin vallinnut hyvän yhteistyön ilmapiiri. Haluankin vielä kiittää jäsen Van Heckeä tuloksista, jotka osoittavat kuinka hyvin toimielimet kykenevät työskentelemään yhdessä. 
Olen erittäin tyytyväinen, että keskustelut ovat johtaneet kompromissipakettiin. Totean tässä, että komissio voisi tukea tätä tarkistuspakettia, jos se äänestetään läpi sellaisenaan lisäämättä tai poistamatta mitään. 
Mihin komission ehdotuksella pyritään? Sillä pannaan alulle WTO:n päätöksen kanssa yhdenmukainen järjestelmä. Järjestelmä antaa yrityksille EU:ssa mahdollisuuden hakea ilman patentinhaltijan lupaa valmistuslisenssiä lääkkeille, jotka viedään kansanterveysongelmista kärsiviin, lääkkeitä tarvitseviin kehitysmaihin. Olemme pyrkineet luomaan välineen, jonka avulla WTO:n päätöksen mukainen pakkolisensointimenettely sopii yhteen jäsenvaltioiden voimassa olevien kansallisten patenttilakien kanssa sekä näiden lakien alaisten pakkolisensointimenettelyjen kanssa.
EU:ssa käytettävällä välineellä, jolla pannaan täytäntöön WTO:n päätös, on valtava symbolinen merkitys, sillä se osoittaa ulkomaailmalle, että EU on sitoutunut päätökseen. Meidän on samaan aikaan kunnioitettava toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita, ja siten vältettävä pienistä yksityiskohdista sääntelyä. Niitä on parempi käsitellä kansallisessa lainsäädännössä tai lisensointihakemusta käsittelevän toimivaltaisen viranomaisen toimesta.
Parlamentin työn ansiosta on saatu muutamia hyödyllisiä selvennyksiä ja erityisesti selvennys kansainvälisten ja kansalaisjärjestöjen osallistumisesta. On aina ajateltu, että tällaiset järjestöt voisivat osallistua ostomenettelyihin ja tehdä pyyntöjä tuojamaan puolesta kyseisen maan valtuuttamana. On tietysti epätodennäköistä, että tällaiset järjestöt itse valmistaisivat lääkkeitä tulevaisuudessa. Jos näin kuitenkin olisi, ne voisivat yksinkertaisesti hakea lisenssiä asetuksen mukaisesti aivan kuten muutkin valmistajat.
Toinen hyödyllinen selvennys oli parannus tekstiin, jossa käsitellään mahdollisuutta käyttää EU:n tieteellisen lausunnon menettelyä, tai vastaavia kansallisia menettelyjä, vientiin tarkoitettujen lääkkeiden turvallisuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi. Tästä ei säädetä WTO:n päätöksessä, ja se on itse asiassa päätöksen viitekehyksen ulkopuolella. Tämä on mielestämme kuitenkin tarpeellinen lisäys lisenssijärjestelmään, jotta voimme avustaa tuojamaita. 
Palaan nyt asetuksen yleiseen soveltamisalaan. WTO:n päätöksessä säädetään lääkkeiden viennistä WTO:n jäsenmaihin, jotka ovat vähiten kehittyneitä maita tai kehitysmaita, joiden oma tuotantokapasiteetti ei ole riittävä. Lääkkeitä, joita päätös koskee, ei ole erityisesti määritelty, mutta niiden edellytetään olevan tarkoitettu kansanterveysongelmien hoitoon, koska se on päätöksen ala. Aluksi komissio oli sitä mieltä, että vientilääkkeitä vastaanottamaan oikeutettuja maita mietittäessä olisi noudatettava täsmällisesti päätöksen soveltamisalaa. Tämä kanta perustui tekemäämme arvioon WTO:n päätöksestä, jossa edunsaajavaltioiksi käsitetään erityisesti WTO:n jäsenmaat. Olen tyytyväinen voidessani todeta, että tämän jälkeen olemme hyväksyneet muutamia humanitaarisia näkökantoja, joiden mukaan kaikki vähiten kehittyneet ja jotkin matalatuloiset kehitysmaat olisi hyväksyttävä edunsaajavaltioiksi huolimatta siitä, ovatko ne sillä hetkellä WTO:n jäseniä. Samalla kuitenkin muiden kuin WTO:n jäsenten odotetaan tekevän samat sitoumukset, joita edellytetään WTO:n jäseniltä. Näin autetaan varmistamaan, että oikeat lääkkeet tavoittavat oikeat potilaat. Tämä tarkoittaa sitä, että valtion on ilmoitettava, mitä lääkkeitä tarvitaan ja sitouduttava ennaltaehkäisemään kaupan vinoutumista, mikäli ne haluavat vastaanottaa tuotteita EU:n järjestelmän kautta.
Toinen tärkeä kysymys koskee patentinhaltijoille maksettavaa korvausta. Luulen, että kaikki ovat samaa mieltä siitä, että patentinhaltijoiden on saatava jonkinlainen korvaus ilman heidän lupaa myönnetyistä lisensseistä. Tämä on normaali oikeusperiaate. Jotta teollisuuden lääketuotantoon tekemät investoinnit saataisiin avoimemmiksi, voimme tukea ehdotetun korvausmenettelyn sisällyttämistä kompromissipakettiin, sillä menettely jättää varaa tapauskohtaisille ratkaisuille.
Haluan lopettaa tähän toteamalla vielä kerran, että komissio kannattaa erityisesti asetuksen nopeaa hyväksymistä. Samalla komissio kunnioittaa kuitenkin yleistavoitetta luoda toimiva ja avoin järjestelmä, jota yritykset voivat käyttää lääkkeiden viemiseksi kehitysmaihin. Kehotan parlamenttia tukemaan tätä käsiteltävänä olevaa kompromissipakettia. 
Johan Van Hecke (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten komission jäsen totesi, mietinnölläni pyritään panemaan täytäntöön WTO:n yleisneuvoston 30. elokuuta 2003 tekemä päätös. Päätös antaa WTO:n jäsenille mahdollisuuden myöntää TRIPS-sopimusta koskevan Dohan julistuksen pykälän 6 perusteella pakkolisenssejä patentoitujen lääkkeiden valmistamiseksi ja myymiseksi maihin, jotka kärsivät vakavasta kansanterveysongelmasta ja joiden oma valmistuskapasiteetti ei ole riittävä tai sitä ei ole. Tämä on jokseenkin ainoa asia, josta WTO:n jäsenvaltiot pääsivät sopuun Cancúnissa. Mietinnölläni pyritään varmistamaan, että WTO:n päätöstä sovelletaan EU:n lainsäädännön keinoin yhtenäisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Kansainvälisen kaupan valiokunnassa suuri enemmistö kannatti huomattavien tarkistusten tekemistä komission alkuperäiseen ehdotukseen. Yksimielisyys antoi meille erityisen vahvan neuvotteluaseman kolmenkeskisissä epävirallisissa keskusteluissa, jotka aloitettiin viipymättä. 
Puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta erityisesti vaati, että yksimielisyyteen päästään ensimmäisessä käsittelyssä. Etenkin kun lähestymässä oli WTO:n ministerikonferenssi, joka on mielestäni hyväksyttävä syy heidän poissaololleen tänä iltana. Lähes kaikki kansainvälisen kaupan valiokunnan tekemät ehdotukset hyväksyttiin. Tästä on kiittäminen erinomaista yhteistyötä muiden poliittisten puolueiden varjoesittelijöiden kanssa, jotka pitivät parlamentin näkökantoja yllä asiantuntemuksella ja voimakkaasti, mistä olen erittäin kiitollinen. 
Tärkein parannus komission ehdotukseen on epäilemättä soveltamisalan ulottaminen koskemaan myös muita kuin WTO:n jäsenmaita. Vastaisuudessa kaikki kehitysmaat voivat tarvittaessa hyödyntää järjestelmää. Lisäksi kansalaisjärjestöt ja kansainväliset järjestöt, kuten YK, ovat oikeutettuja jättämään oman hakemuksensa lääkkeiden maahantuomiseksi. Juuri nämä järjestöt loppujen lopuksi usein jakavat lääkkeitä kehitysmaissa. 
Lisääntyvien määrien käsittelemiseksi käynnistetään lisäksi joudutettu ja yksinkertaistettu menettely, ja haluan kiittää jäsen Arifia, jolla oli tärkeä rooli tässä asiassa. Lisähakemukset ovat mahdollisia, mikäli käy ilmi, että pakkolisenssillä alunperin jaettu lääkemäärä ei riitä kärsimyksen lievittämiseen. 
Toinen tärkeä muutos oli hylätä ennakkoneuvotteluvaatimus, jonka mukaan patentinhaltijan kanssa on neuvoteltava etukäteen silloin kun merkittävä hätätilanne on syntymässä tai kun kyse on muusta kuin kaupallisesta tai julkisesta käytöstä. Kansainvälisen kaupan valiokunta vaati ennakkoneuvottelujen ajankohdan tarkempaa määrittelemistä niin, että se olisi enimmillään 30 päivää, minkä neuvosto lopulta hyväksyi. Neuvosto hyväksyi myös ehdotuksen tarkentaa oikeutetuille hakijoille maksettavan sopivan korvauksen käsitettä. Nyt heille yksinkertaisesti maksetaan 4 prosenttia kyseisen tuotteen kokonaisarvosta, kun kyse on hätätilanteesta. Muissa tapauksissa huomioidaan tuotteen taloudellinen arvo, mutta 4 prosenttia on kuitenkin arviointiperuste. 
Kompromissi sisältää monia muutoksia komission alkuperäiseen ehdotukseen, ja muutokset on sisällytetty sekä minun että muiden ryhmien varjoesittelijöiden ehdottamiin tarkistuksiin. Toivon, että ne hyväksytään ja neuvoston ja komission kanssa aikaan saatu sopimus voidaan ratifioida. Voimme joka tapauksessa todeta Hongkongissa, että Euroopan unioni on muuttanut tämän WTO:n tärkeän päätöksen yhtenäiseksi koko unionia koskevaksi asetukseksi. Tämä voi vain lisätä uskottavuuttamme kehitysmaiden ja luonnonkatastrofialueiden köyhien silmissä. Tässä hengessä haluan kehottaa kollegoitani hyväksymään tarkistukset ja siis ratifioimaan aikaansaadun sopimuksen. 
Kader Arif,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten edellä todettiin tämänpäiväinen keskustelumme koskee asetusta, jolla perustetaan järjestelmä maille, jotka eivät pysty valmistamaan kansalaistensa kansanterveyden kannalta tärkeitä lääkkeitä. Sen, että keskustelemme tästä kysymyksestä Maailman aids-päivän aattona, pitäisi kannustaa meitä lähettämään äänekäs ja selkeä viesti valtioille, joita tauti traagisesti koskettaa. UNAIDS muistutti meitä jälleen äskettäin surullisesta tosiasiasta, ettei maailmassa ole koskaan ollut näin paljon HIV-tartunnan saaneita. Tänä vuonna tartunnan saaneiden määrä ylitti 40 miljoonan rajan. Ongelma koskettaa vakavimmin Saharan eteläpuolista Afrikkaa, missä asuu kaksi kolmasosaa maailman taudinkantajista ja kolme neljäsosaa tartunnan saaneista maailman naisista.
Alusta asti on ollut selvää, että parlamentilla on yksi painopiste eli kyseisen asetuksen nopea täytäntöönpano, jotta kehitysmaat voivat mahdollisimman pian hyötyä WTO:n 30. elokuuta 2003 tehdyn ratkaisun tarjoamasta joustavuudesta. Tämä on Euroopan unionin ensimmäinen askel kohti TRIPS-sopimusta ja kansaterveyttä koskevan Dohan julistuksen noudattamista. 
Haluan kiittää lämpimästi kollegaani jäsen Heckeä hänen tekemästään työstä neuvotteluissa ja yhteistyöstä vastapuolen esittelijöiden kanssa. Hän esittelee meille tänään kompromissin, jossa on onnistuttu ottamaan huomioon jäsenten näkökannat, mikä on osoitus vastuullisesta asenteesta. Useat vaatimuksemme ovat mukana lopullisessa tekstissä, erityisesti soveltamisalan ulottaminen koskemaan vähiten kehittyneitä maita ja tiettyjä kehitysmaita, jotka eivät ole WTO:n jäseniä. Olen iloinen, että kansalaisjärjestöjen ja joidenkin kansainvälisten järjestöjen sallitaan olla tekemisissä suoraan patentinhaltijoiden kanssa rinnakkaislääkkeiden ostamiseksi ja jakamiseksi, kun otetaan huomioon, kuinka ratkaiseva asema niillä on terveyspalvelujen ja hoitokeinojen järjestämisessä. Olen myös tyytyväinen, että ehdotukseni yksinkertaistetusta menettelystä lisämäärien kohdalla hyväksyttiin. 
Kompromississa on paljon hyviä puolia. Se sisältää myös valitettavia kohtia, kuten esimerkiksi patentinhaltijoille maksettava sopiva korvaus. Olisin halunnut esittelijän ehdottaman 4 prosentin katon olevan pakollinen kaikissa tilanteissa eikä vain hätätilanteissa. Olemme kuitenkin onnistuneet siinä, että korvausta laskettaessa otetaan huomioon, onko pakkolisenssi myönnetty humanitaarisista vai kaupallisista syistä. 
Toivon lisäksi, että asetus arvioidaan nopeasti, jotta se voidaan todeta toteuttamiskelpoiseksi. Koska asetuksen alulle panema järjestelmä on hyvin monimutkainen, aion pysyä tarkkana, että ratkaisu liitetään pysyvästi WTO:n teollis- ja tekijänoikeuksia koskeviin sääntöihin. Vain tällaisen arvioinnin pohjalta voimme vetää sopivat johtopäätökset, joiden avulla voimme tarkistaa ja muokata tehokkaasti toimiamme kansanterveysongelmien lievittämiseksi eteläisissä maissa.
Lääkkeiden saatavuuden haasteen voittaminen edellyttää kokonaisvaltaisempaa lähestymistapaa, ja asetus, josta tänään keskustelemme, on yksi vaihe siinä. Euroopan unionin on sitouduttava varmistamaan WTO:ssa, että kaikki Dohan julistuksen terveyteen liittyvät kehitysaskeleet todella pannaan täytäntöön. Tämä tarkoittaa erityisesti sen varmistamista, etteivät mitkään kahdenkeskiset tai alueelliset kauppasopimukset sisällä teollis- ja tekijänoikeuksia koskevia lisäehtoja, jotka kumoaisivat Dohan julistuksen saavutukset.
Jos julistuksen soveltaminen käytännössä osoittautuu puutteelliseksi, EU:n on pyrittävä löytämään uusia keinoja lääkkeiden saatavuuden parantamiseksi kehitysmaissa. Jo nyt on suuri tarve toisen vaiheen hoidoille, joihin ei ole vielä saatavilla mitään lääkkeitä ja joiden hinnat ovat kohtuuttomat. Tämän ongelman ratkaiseminen edellyttää meiltä uusia toimia.
Haluan vielä korostaa, ettei taistelua aidsia tai muita pääasiassa köyhimpiä kansoja koettelevia tauteja vastaan ole missään nimessä voitettu. Tuleva WTO:n konferenssi Hongkongissa antaa meille loistavan tilaisuuden tuoda lääkkeiden saatavuutta koskeva kysymys uudelleen keskustelun keskipisteeksi. Asetuksen hyväksyminen tänään on ensimmäisen selvä ratkaisu tuhansille sairaille hoitoa odottaville ihmisille. Meidän on kuitenkin muistettava tulevaisuudessa etsiä kestävämpiä ratkaisuja, jotka ovat tasavertaisia vastassamme olevan haasteen kanssa. 
Thomas Ulmer (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, käsittelemämme aihe vaikuttaa aluksi yksinkertaiselta ja johdonmukaiselta, mutta johtaakin lähemmin tarkasteltuna merkittäviin ongelmiin, kuten muun muassa siihen, miten suojata patentteja, joita heikennetään tai joista tehdään tehottomia. Puhun tänään kollegani jäsen Weisgerberin puolesta, joka ei voinut tulla tänään tänne henkilökohtaisista syistä. 
Parlamentti laajentaa komission ehdotusta vaatimalla pakkolisensoinnin ulottamista koskemaan WTO:n jäsenten lisäksi myös yli 40 muuta valtiota, jotka yhtälailla tarvitsevat apua. Yli puoluerajojen ollaan samaa mieltä siitä, että hyväksyttävien maiden ryhmää olisi laajennettava, koska se olisi poliittinen osoitus halukkuudestamme auttaa myös muita kuin WTO:n jäseniä. On kuitenkin yhtälailla mahdollista, että tämä seikka nähdään epätoivottavana. 
Näimme paljon vaivaa, kun etsimme ratkaisua ja toivoakseni saimme oikeudenmukaiseen tasapainoon maailman köyhimpien maiden vaatimukset ja patentinhaltijoiden oikeutetun halun suojella patenttejaan. Asiaan liittyy kuitenkin vielä paljon epävarmuutta. Kuka pystyy loppujen lopuksi valvomaan lääkkeiden uudelleenetiketöintiä tai -pakkausta ja estämään niiden uudelleentuonnin Euroopan unioniin – jäsenvaltiot kansallisesti, komissio, tuojamaat, teollisuus vai lääketeollisuus? Emmekö me anna näin ihmisille luvan aiheuttaa meille huomattavia ongelmia tulevaisuudessa? On sanottava, että minulla on epäilykseni, kun otetaan huomion nykyinen tilanne, jossa ihmiset saavat suuria voittoja lääkkeiden laittomasta kaupasta yli kaikkien rajojen ja kaikkia kanavia pitkin – aina Internetistä perinteisiin kauppatiskeihin. 
Rohkenen kysyä neuvostolta ja komissiolta säännöllisin väliajoin, millaisista luvuista on kyse ja kuinka monta pakkolisenssihakemusta on jätetty. Odotan saavani vastaukseksi tarkkoja tietoja. Ymmärrän, että neuvoston puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta haluaa kirjata tämän omaksi onnistumisekseen. 
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä tukee ehdotusta rinnakkaislääkkeiden viennistä kehitysmaihin. 
Maria Martens,
   . Arvoisa puhemies, monet kehitysmaissa päivittäin kuolevista ihmisistä oltaisiin voitu pelastaa lääkkeillä, jotka ovat meidän kaikkien saatavilla, mutta heille liian kalliita. 
Lääkkeiden kehittäminen maksaa. Lääkkeen tuominen markkinoille maksaa keskimäärin 600:sta 900:aan miljoonaa euroa. Yritykset kompensoivat kuluja patenttioikeuksien avulla, mikä on oikeutettua, mutta seurauksena on lääkkeiden kallistuminen. Direktiivillä, josta olemme keskustelemassa, pyritään takaamaan välttämättömien lääkkeiden saatavuus köyhimpien maiden asukkaille. Köyhät maat siis pystyisivät erityistapauksissa ja tietyin ehdoin valmistamaan lääkkeitä edullisesti, mikä on hyvä asia. 
Meidän on kuitenkin vältettävä tilannetta, jossa lääkkeiden kehittäminen ei enää houkuttele teollisuutta. Meidän on siten kaikin keinoin varmistettava, ettei asetusta voida käyttää väärin, esimerkiksi tuomalla halpoja lääkkeitä takaisin EU:hun. Asetuksen tavoitteena on edistää terveyttä ei kauppaa. Tämän vuoksi on mielestämme tärkeää, että pakkolisenssihakemusten taustalla olevat syyt määritellään tarkasti. Lisäksi kyseisten lääkkeiden on oltava ulkonäöltään, väreiltään ja pakkaukseltaan erilaisia, ja kun mahdollista, tuotantomäärät kirjattava ylös. 
Patentteja koskeva TRIPS-asetus on ollut voimassa jo jonkin aikaa. Vaikkei sitä tietääksemme ole koskaan käytetty, se on silti tärkeä. Se auttaa patentinhaltijoita löytämään nopeasti ja erinomaisissa olosuhteissa ratkaisuja kehitysmaiden hätätilanteisiin. On sanomattakin selvää, ettei tällä asetuksella täysin poisteta kaikkia kehitysmaiden lääkkeitä koskevia ongelmia. Kehitysmaihin tarvitaan myös muun muassa tieverkosto, kylmäkuljetusta ja riittävästi lääkintähenkilöstöä. Asetus on kuitenkin merkittävä lisäapu erityisissä hätätapauksissa. 
Kompromissi antaa mahdollisuuden liittää TRIPS-sopimusta koskevan WTO:n päätöksen EU:n lainsäädäntöön. WTO:n Hongkongin huippukokouksen lähestyessä tällä voidaan näin lähettää myönteinen viesti, joka on suureksi hyödyksi EU:lle. Haluankin siis kiittää jäsen Van Heckeä neuvoston ja komission kanssa käytyjen neuvottelujen lopputuloksesta. Olen tyytyväinen, että kompromissi on onnistuttu saamaan aikaan ja toivon, että parlamentti hyväksyy sen huomenna. 
Marios Matsakis,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Van Heckeä hänen mietinnön eteen tekemästään valtavasta työstä. Käsiteltävä asia oli vaikea ja monimutkainen. On merkille pantavaa, että asetusehdotuksen käsittelyssä noudatettuun yhteispäätösmenettelyyn sisältyi kiivaita neuvotteluja, jotka onneksi kulminoituivat kompromissitekstiin, joka sisältää suurimman osan olennaisista näkökulmista. 
Mielestäni seuraavien kohtien sisällyttäminen kompromissitekstiin oli erityisen merkittävää. Ensinnäkin elintärkeän teknologian siirron ja teknisen avun välttämättömyys maissa, joiden oma lääkkeiden valmistuskapasiteetti ei ole riittävä. Tällaisella avulla parannetaan pitkällä aikavälillä terveydenhuollon järjestämistä kehitysmaissa, mikä on erittäin tarpeellista. Toiseksi kelpoisuuden ulottaminen koskemaan myös muita kuin WTO:n jäsenmaita, sillä ne tarvitsevat asetuksen säännöksissä tarjottua apua yhtä paljon kuin WTO:n jäsenmaatkin. Kansanterveysongelmia ja tautien ennaltaehkäisyä ja hoitoa ei voida erotella WTO:n jäsenyyden perusteella. Kolmas on kansalaisjärjestöjen ja kansainvälisten järjestöjen, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien hyväksyminen hakijoiksi. On hyvin tiedossa, että monilla kansalaisjärjestöillä ja kansainvälisillä järjestöillä on merkittävä rooli elintärkeiden terveyspalveluiden järjestämisessä kehitysmaissa. Niiden nopea toiminta tautien ja köyhyyden torjumiseksi ja inhimillisen kärsimyksen poistamiseksi erityisesti katastrofialueilla on hyvin vakiintunutta, ja useissa tapauksissa toiminta on merkittävämpää ja paremmin koordinoitua kuin kansallisen hallituksen aputoimet. On siis vain johdonmukaista, että tuojamaan valtuuttaman kansalaisjärjestön hakemus hyväksytään näiden sääntöjen mukaan. 
Lopuksi totean, että vaikka tällä asetuksella epäilemättä autetaan pelastamaan miljoonia ihmishenkiä ympäri maailmaa, se tulee mielestäni hieman liian myöhään. Muistutan, että TRIPS-sopimus hyväksyttiin vuonna 1994, TRIPS-sopimusta ja kansaterveyttä koskeva käänteentekevä Dohan julistus annettiin vuonna 2001, WTO:n yleisneuvoston päätös tehtiin vuonna 2003 ja tämä asetus tulee todennäköisesti voimaan vuonna 2006. Eikö tällainen viivyttely ole aiheuttanut suurta epäjärjestystä, toimettomuutta ja todennäköisesti tarpeetonta inhimillistä kärsimystä kehitysmaissa? 
Carl Schlyter,
   – Arvoisa puhemies, kyse on ihmisoikeuksista, eli hengissä selviytymisen oikeudesta, vastaan teollis- ja tekijänoikeudet, eli oikeus saada korvaus tuotannostaan. On itsestään selvää, että oikeus elämään on kaikkia muita oikeuksia tärkeämpi. Tämä on ensimmäinen askel elämänoikeuden puolustamisessa. Komission ehdotus on liian vaisu, ja mielestäni parlamentti on parantanut sitä, erityisesti antamalla kansalaisjärjestöille mahdollisuuden käyttää direktiiviä. Toinen parannus johtaa juurensa perustellusti esittämästämme kritiikistä, joka koskee korvausten tarvetta ja sopivan korvauksen määrittelyä, sekä siitä, että korvaukset ulotetaan koskemaan myös muita kuin WTO:n jäsenmaita, sillä näissä maissa elämä on yhtä arvokasta kuin WTO:n jäsenmaissakin. 
Tosiasia on, että jos rahaa ei yksinkertaisesti ole, ei sopivaa korvausta voida maksaa. Tämä on tehtävä täysin selväksi. Toivon lisäksi, että nämä toimenpiteet pannaan täytäntöön mahdollisimman nopeasti, sillä mielestäni tämä lainsäädäntö ei ole riittävä. Ainoa tapa saada selville, onko se riittävä, on panna se nopeasti täytäntöön, jolloin voimme testata sitä. 
Helmuth Markov,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jäsen Van Hecken tarkistus parantaa komission asetusluonnosta merkittävästi kehitysmaiden eduksi, ja siitä häntä on tietysti kiitettävä. 
Ryhmäni ei ole kuitenkaan täysin samaa mieltä asetuksesta. Vaikka sillä pyritäänkin sisällyttämään ja panemaan täytäntöön WTO:n yleisneuvoston 30. elokuuta antama päätöslauselma, on jo nyt tullut selväksi, ettei patentoitujen lääkkeiden käsittelyä koskeva sovittu järjestelmä toimi käytännössä. Tämän ovat vahvistaneet arvostetut kansainväliset järjestöt, joilla on kokemusta tautienhoidosta, kuten esimerkiksi Lääkärit ilman rajoja ja Act Up. Siitä on myös saatu käytännön kokemusta esimerkiksi Kanadassa. Pakkolisensointijärjestelmä on hankala – jopa siinä määrin, että se tekee mahdottomaksi kehitysavun ja tehokkaan avun järjestämisen aids-epidemian torjumiseksi. 
Vaikka 30. elokuuta annettu päätöslauselma pehmentää TRIPS-sopimuksen vaikutusta terveysalaan, terveyttä koskevaa perustavanlaatuista ihmisoikeutta ei mielestämme vieläkään pidetä ensisijaisena tavoitteena. Siitä syystä ryhmäni tuskin voi äänestää edes parannetun luonnoksen puolesta. 
Godelieve Quisthoudt-Rowohl (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, minun on siteerattava merkittävää oppinutta miestä ja todettava "". Toisaalta kuusi miljoona ihmistä kuolee vuosittain aidsiin, tuberkuloosiin ja malariaan. Nämä ihmiset ovat maailman köyhimpien maiden kansalaisia, joiden saatavilla ei ole tehokkaita ja edullisia lääkkeitä. Tämän vuoksi WTO päätti jo marraskuussa 2001, että sen jäsenmaat voivat hätätapauksissa – ja painotan hätätapauksissa – kumota lääkkeille myönnetyn kansainvälisen patenttisuojan. Siksi kotimaiset lääkevalmistajat tai muut rinnakkaislääkkeiden valmistajat voivat tietyin ehdoin hakea pakkolisenssiä, joka antaa niille oikeuden valmistaa halvempia kopioita patentoiduista lääkkeistä. 
Tämä oli hyvä uutinen. Asian toinen puoli on, että lääketutkimusteollisuus investoi röykkiöittäin rahaa tehokkaisiin ja innovatiivisiin valmisteisiin. Tutkimus- ja kehitystyö luo työpaikkoja, ja työ voidaan ja täytyy rahoittaa patenttisuojalla. Mielestäni lääkkeiden patenttisuojaa ei siis saa heikentää. Lääkkeiden tutkimuksen on oltava edelleen vaivan arvoista, sillä uusien lääkkeiden kehittäminen on kaikkien etujen mukaista. Pakkolisenssien myöntäminen on todella järkevää siis vain poikkeustapauksissa. 
Meidän on ennaltaehkäistävä pakkolisenssien väärinkäyttö. Patentinhaltijoille on siten annettava oikeus saada tietoa, jonka avulla ne voivat itse valvoa lisenssiehtojen noudattamista ja kiinnittää huomiota niiden rikkomiseen. 
Meidän on myös oltava selvillä siitä, mitä toimitetaan mihinkin maahan ja minkälaisia määriä, ja meidän on todella estettävä halpojen kopioiden tuonti takaisin Euroopan unioniin. Tämä voidaan tehdä käyttämällä erityistä etikettiä ja pakkausta tai erilaisia värejä ja muotoilua. 
Äänestämme huomenna tästä ehdotuksesta, jota pidän järkevänä kokonaisuutena. Kukaan täällä ei pidä sitä täydellisenä, joten se on todennäköisesti hyvä kompromissi. 
Hans-Peter Mayer (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, asetusehdotuksen tarkoituksena on helpottaa pakkolisensointia kehitysmaiden kansanterveysongelmien hoitoon tarkoitettujen lääkkeiden valmistamiseksi. 
On valitettavaa, että jotkut jäsenet – erityisesti päävastuussa olleessa valiokunnassa – vihjailevat tarpeettomasti, ettei lääketeollisuus, eivätkä siis myös ne, jotka käsittelevät patentteja, piittaisi maailman köyhimpien osien ihmisistä. 
Patentit eivät ole este humanitaariselle toiminnalle, päinvastoin. Ilman niitä innovatiiviset yhtiöt eivät voisi ottaa suuria taloudellisia riskejä ja investoida miljardeja tutkimus- ja kehitystyöhön. Vain tällaisten investointien avulla voidaan kehittää lääkkeitä, jotka pysyvät alati muuttuvien tautien tahdissa. Tämä ei hyödytä vain meitä Euroopassa, vaan kaikkien maailman maiden ihmisiä. Ilman patentteja joitain tappavia tauteja vastaan ei olisi koskaan kehitetty lääkkeitä ja rokotuksia, jotka nyt ovat kaikkien saatavilla, kuten tietysti myös kehitysmaiden asukkaiden. Pakkolisensointi ei ole ratkaisu tautien torjumiseksi kehitysmaissa. Tehokkaampi valvonta ja ensisijaisten tavoitteiden parempi asettaminen mahdollistaisi kehitystyöhön ja humanitaarisiin tarkoituksiin myönnettyjen, mutta myöhemmin väärinsuunnattujen, miljardien käytön riittävien lääkevarastojen hankkimiseen. 
Jos haluamme ottaa Lissabonin strategian vakavasti eli jos siis haluamme edistää tutkimus- ja kehitystyötä, tarvitsemme tehokkaan patenttisuojan, jota ei voida heikentää tai jättää mielivaltaisesti huomiotta. TRIPS-sopimuksella voidaan mahdollistaa pakkolisenssit, mutta ne eivät ole välttämättömyys, sillä niille on olemassa myös vaihtoehtoja. 
Giuseppe Gargani (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meidän olisi otettava lämpimästi vastaan komission ehdotus, sillä se edustaa myönteistä edistysaskelta. Sillä mahdollistetaan se, että rinnakkaislääkkeiden valmistajat voivat valmistaa ja markkinoida patentoituja lääkkeitä aikomuksenaan viedä ne maihin, jotka eivät ole täysin omavaraisia tässä suhteessa. 
Asetuksella itse asiassa sallitaan vientitoiminnassa pakollisten lisenssien myöntäminen ja säädetään, että niiden myöntämisehdot ovat samat kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. 
Mielestäni ensisijaisen tärkeä periaate on, että yhtenäismarkkinoiden toimijoihin vaikuttava kilpailun vääristyminen vältetään sopimalla yhteisistä säännöistä, joiden avulla estetään pakkolisenssin nojalla valmistettujen halpojen lääkkeiden tuonti takaisin EU:hun. Toimimalla näin EU osoittaa olevansa yksi niistä kansainvälisistä toimijoista, jotka ovat eniten sitoutuneet takaamaan halvempien lääkkeiden saatavuuden heikoimmassa asemassa olevien maiden kansalaisille 
Vaikka kannatankin vankasti ehdotusta, minun on kuitenkin huomautettava, että kyseisen ehdotuksen sisältämät toimenpiteet heikentävät teollis- ja tekijänoikeuksien suojaa. On siis järkevää antaa patentinhaltijoille mahdollisuus osallistua menettelyyn, jolla pakkolisenssejä myönnetään WTO:n jäsenmaihin vietävien lääkkeiden valmistamiseksi ja myymiseksi. Tämä osallistumismahdollisuus merkitsisi oikeutta tehdä huomautuksia toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle. Antamalla molemmille osapuolille sananvaltaa menettelyssä taataan se, että teollis- ja tekijänoikeuksien menetykset jäävät mahdollisimman vähäisiksi. Erityisesti kaupan pitämistä koskevien lupien osalta tällä menettelyllä sallittaisiin patentinhaltijoiden pääsy EU:n markkinoille ehdoilla, joiden nojalla niille ei muuten sallittaisi markkinoille pääsyä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Duffin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö Euroopan komission hyväksymistä koskevista suuntaviivoista (2005/2024(INI)) (A6-0179/2005). 
Andrew Duff (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, Barroson komission myrskyisä hyväksymismenettely tuntuu nyt jo kaukaiselta. Jotakin siitä on kenties havaittavissa komission ja parlamentin uudessa puitesopimuksessa, erityisesti siinä, että jos parlamentti epää luottamuksensa joltakin komission jäseneltä, puheenjohtajan on joko erotettava kyseinen komission jäsen tai perusteltava erosta kieltäytyminen parlamentille.
On kuitenkin tarpeen, että parlamentti, kuten myös komissio, tarkastelevat hyväksymismenettelyn tulosta. Parlamentin on tehtävä se omista lähtökohdistaan. Mietintö, jonka enemmistö valiokunnasta hyväksyi, on tällaisen tarkastelun tuotos. Avain ratkaisuumme on avoimen, oikeudenmukaisen ja johdonmukaisen hyväksymismenettelyn turvaaminen. Menettelyssä komission jäsenehdokkaiden on paljastettava olennaiset tiedot ammatillisesta kyvystään suoriutua heille osoitetuista tehtävistä.
Mietinnössä esitetään ehdokkaita koskevat arviointikriteerimme, mukaan lukien heidän Euroopan asiaan sitoutumisensa sekä tasapainoinen sukupuolijakauma koko tiimissä. Mietinnössä kodifioidaan koko arviointiprosessimenettely, kuulemisten järjestäminen, kysymykset, avoimuuteen liittyvät näkökohdat sekä jokaisen valiokunnan päätöksentekoprosessi. Entistä suuremman selkeyden ja johdonmukaisuuden vuoksi ehdotetaan, että keskustelun jälkeen puheenjohtajakokous ja valiokuntien puheenjohtajakokous julistavat kuulemiset päättyneiksi. Varmistamme itsellemme oikeuden samaan menettelyyn myös tilanteessa, jossa komission jäsenen paikka vapautuu viiden vuoden virkakauden aikana. Lopuksi pyydämme, että seuraavia parlamenttivaaleja aikaistetaan kesäkuusta toukokuuhun 2009, jotta voidaan helpottaa komission hyväksymisprosessia asianmukaisesti.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, niin parlamentti kuin komissiokin ovat oppineet paljon vuoden 2004 kokemuksista. Näin lujitamme unionin demokraattista vastuuvelvollisuutta. Suosittelen parlamentille mietinnön hyväksymistä. 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää jäsen Duffia hänen mietinnöstään, jonka hyvin kiitettävänä tavoitteena on tehdä komission jäsenehdokkaiden kuulemista koskevasta parlamentin menettelystä avoin ja johdonmukainen.
Kuulemismenettely on Euroopan parlamentin harjoittama poliittinen toimi, jolla lisätään komission demokraattista legitiimiyttä parlamentin suhteen. Näin ollen on selvää, että kun tähän menettelyyn ehdotetaan minkäänlaisia muutoksia, on niitä harkittava tarkkaan.
Kuten kaikki tietävät, viime vuoden toukokuussa Euroopan parlamentin puhemies ja Euroopan komission puheenjohtaja allekirjoittivat hyvin tärkeän asiakirjan parlamentin ja komission suhteita koskevasta puitesopimuksesta.
Yhdessä perustamissopimusten kanssa puitesopimus on tärkeä viitepohja. Sen 7 kohdassa on erityinen määräys uuden komission nimittämisestä. Kuulemisessa noudatettavat kolme periaatetta on esitetty selkeästi ja yksityiskohtaisesti: avoimuuden periaate, oikeudenmukaisuuden periaate sekä johdonmukaisuuden periaate. Näistä periaatteista päätettiin yhteisellä sopimuksella, parlamentti ja komissio allekirjoittivat ne viime toukokuussa, ja niitä on sovellettava koko menettelyyn.
Tämä todettuani haluan kiinnittää esittelijän ja kuulijoiden huomion kahteen seikkaan.
Ensimmäinen koskee komission puheenjohtajaehdokkaan kuulemista kuulemismenettelyn yhteydessä. Puitesopimuksessa määrätään nimenomaisesti, että parlamentti laatii puitesopimuksen ja järjestää tapaamisen puheenjohtajaehdokkaan kanssa hyvissä ajoin ennen uuden komission hyväksymismenettelyn aloittamista. Siinä määrätään myös, että parlamentin on otettava huomioon puheenjohtajaehdokkaan mahdolliset huomautukset, kuten todetaan myös parlamentin työjärjestyksessä. Tämän vuoksi jäsen Duffin mietinnön johdanto-osan E kappaletta on tulkittava siten, että komission puheenjohtajaa on kuultava hyvissä ajoin, jotta hänellä on mahdollisuus tulla kuulluksi ja esittää mahdolliset huomautuksensa asianmukaisesti tarkasteltaviksi. Katson tämän vuoksi esittelijän esittämän mallin hyväksi.
Toinen seikka koskee komission jäsenen korvaamista. Henkilökohtaisesti kannatan periaatetta, joka esitetään myös parlamentin ja komission välisessä puitesopimuksessa, jonka mukaan tilanteessa, jossa komission jäsen vaihtuu komission virkakauden aikana, asiasta vastaavalla parlamentin valiokunnalla on oikeus ja velvollisuus tavata uusi komission jäsen ja kuulla tätä. Tämä on kiistatta merkittävä periaate.
Haluan kuitenkin korostaa, että mietinnössä käytetään ilmaisua "komission jäsenehdokas", vaikka nykyisessä sopimuksessa Euroopan unionista selvästi todetaan, että komission uusi jäsen ei tällaisessa tapauksessa ole "komission jäsenehdokas" vaan "komission jäsen" heti nimityshetkestään alkaen. On tietenkin selvää, että asiasta vastaavan parlamentin valiokunnan on tavattava uusi komission jäsen ja kuultava häntä, ennen kuin tämä voi aloittaa virkakautensa.
Nämä huomiot haluan esittää esittelijälle vakuutuksena komission ja minun hyvin myönteisestä suhtautumisesta esitettyihin näkökantoihin. 
Maria da Assunção Esteves,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Duffin mietintö on lähtökohta parlamentin rituaalinomaiselle komission hyväksymismenettelylle, koska työjärjestyksessä asiasta ei puhuta juuri lainkaan.
Rituaali on verrannollinen komission hyväksymisen merkitykseen poliittisena toimena ensinnäkin siksi, että entistä tiukemmat suuntaviivat vahvistavat sen legitimiteettiä. Toinen syy on se, että parlamentti osallistuu entistä enemmän komission muodostamisprosessiin, eikä sen tehtävä näin ollen ole todellakaan pelkästään symbolinen. Kolmas syy on se, että näin luodaan uusi tasapaino Euroopan poliittisten toimielinten välille. Siihen liittyy seurantamekanismi ja valtiosäännölliseen suhteeseen sisältyvä vastuu.
Komission hyväksymistä koskevaan parlamentin menettelyyn liittyy nyt normeja, joilla tuodaan lisää oikeudenmukaisuutta komission jäsenehdokkaiden kuulemisiin parlamentin valiokunnissa sekä lisää johdonmukaisuutta lopulliseen arviointiin, josta nyt vastaavat yhdessä puheenjohtajakokous sekä valiokuntien puheenjohtajakokous. Meidän on varmistettava, että demokraattisilla menettelyillä ei ole pelkästään muodollinen tai symbolinen merkitys. Niillä on pikemminkin tuotava kansalaisten arvot ja toiveet toimielinmekaniikkaan, jotta yhteisössä voidaan tehdä perusteltuja päätöksiä.
Mitä kunnianhimoisempi Euroopan poliittisesta prosessista on tullut, sitä tiukempi siitä on tullut. Sitä on tämän vuoksi tutkittava tarkkaan; sen on johdettava toimielinten vahvistumiseen ja sellaiseen johtamiseen, jossa kyetään osoittamaan tie tulevaisuuteen. Euroopassa tunnustetaan nyt olennaisesti entistä suurempi avoimuus ja legitiimiys toimielimissä, ja kaikilta, erityisesti poliittisilta johtajilta, vaaditaan rehellisyyttä ja vastuullisuutta, sillä he ovat vastuussa koko maailmalle. 
Richard Corbett,
   . Arvoisa puhemies, yksi Euroopan unionin erityispiirteistä on se, että sen keskushallinto ei koostu pelkästään kasvottomista byrokraateista: sillä on poliittinen johto. Komission jäsenet ovat poliitikkoja, jotka hoitavat virkaansa Euroopan parlamentin luottamuksen turvin ja vain niin kauan kuin nauttivat tätä luottamusta, sillä me voimme tietenkin erottaa heidät epäluottamuslauseella. Tämä on tärkeää poliittisessa vastuujärjestelmässä. Se merkitsee, että toisin kuin monissa kansainvälisissä rakenteissa meidän keskushallintomme on – vaikkakin pieni – myös vastuullinen. Tämä on hyvin tärkeää.
Kuulemiset ovat varsin näkyvä osa komission nimittämisprosessia, ja ne korostavat juuri tätä vastuullisuusperiaatetta. Tämä on suhteellisen uutta. Se ei sisälly alkuperäisiin perustamissopimuksiin. Se, että meillä on luottamusäänestys komissiosta kokonaisuudessaan, sekä se, että sen virkakausi vastaa parlamentin toimikautta, perustuu Maastrichtin sopimukseen, jota vahvistettiin Amsterdamin sopimuksella. Perustamissopimuksissa ei edes mainita kuulemisia. Olemme kehittäneet ne itse. Nyt ne ovat hyväksytty osa menettelyämme, ja kaikki demokraatit suhtautuvat tähän myönteisesti.
Tässä mietinnössä vahvistetaan kehittämämme käytäntö, mutta se tuo mukanaan myös kolme pientä uudistusta. Ensinnäkin siinä rajoitetaan valiokuntien komission jäsenille etukäteen toimittamien kysymysten määrää. Kysymysten määrä on tavallisesti kasvanut ja kasvanut, eikä niillä tosiasiassa ole erityistä merkitystä, koska tiedämme itse asiassa, että niihin vastataan suhteellisen byrokraattisella tavalla etukäteen.
Toiseksi mietinnössä ehdotetaan, että parlamentin valiokuntien puheenjohtajakokous sekä parlamentin puheenjohtajakokous arvioivat kuulemisia yhteiskokouksessaan ja julistavat kuulemiset päättyneiksi. Ne voivat tietenkin myös julistaa kuulemisten jatkuvan edelleen ja pyytää yhden tai useamman komission jäsenehdokkaan uutta kuulemista. Näin lisätään joustavuutta.
Kolmas uudistus on pyyntö aikaistaa seuraavia parlamenttivaaleja kesäkuusta toukokuuhun 2009, jotta tälle menettelylle saadaan lisäaikaa. Tätä meidän olisi joka tapauksessa pyydettävä Euroopan parlamenttina, sillä unionin pohjoiseen laajentumisesta alkaen on ollut jokseenkin hölmöä järjestää vaalit kesäkuussa, joka on pohjoismaissa loma-aikaa. Toukokuu olisi joka tapauksessa parempi aika parlamenttivaaleille.
Menettely on toiminut hyvin. Se, mitä viime kerralla tapahtui, osoitti, että menettely toimii hyvin, emmekä me pyydä oikeutta antaa epäluottamuslausetta yksittäiselle komission jäsenelle. Se, mitä viime kerralla tapahtui, osoitti, että on olemassa tapoja ja keinoja korjata yksittäistä komission jäsentä koskevia kysymyksiä komission puheenjohtajan kautta säilyttäen samalla komission kollegiaalisuus. Se toimii. Jos se ei olisi toiminut, komission jäsen Frattini ei osallistuisi tänään kanssamme tähän keskusteluun. Olen iloinen hänen läsnäolostaan.
Olen tyytyväinen myös hänen huomautuksiinsa. Ne olivat joissakin kohdin hieman vastahakoisia. Totesin kuitenkin, ettei hän kyseenalaistanut sitä, että mietintö on täysin yhteensopiva toimielinten välisen sopimuksen kanssa. Se laadittiin tässä hengessä, ja olen varma, että parlamentti hyväksyy sen huomenna. Kiitän esittelijää ja kaikkia tässä auttaneita. 
Sylvia-Yvonne Kaufmann,
   . Arvoisa puhemies, haluan erityisesti kiittää esittelijää, sillä hän on tehnyt paljon työtä, ja todeta, että ryhmäni kannattaa mietintöä. Parlamentti aloitti tietenkin komission jäsenehdokkaiden kuulemismenettelyt vuonna 1994, ja viimeistään vuonna 2004 kansalaiset ymmärsivät, kuinka tärkeää on tutkia tarkkaan komission jäsenehdokkaat, ja ennen kaikkea sen, ettei parlamentti ole hallitusten kumileimasin.
Mietinnössä annetaan parlamentille merkittävä kokoelma välineitä tulevaisuutta varten ja siinä ilmaistaan entistä tarkemmin parlamentin oikeudet komissiota valittaessa. Haluan erityisesti korostaa sitä, että tulevaisuudessa meillä on selkeät arviointiperusteet ehdokkaita varten, ja ne ovat kiistaton riippumattomuus, kyseisen vastuualan tuntemus ja erityisesti kaikkien taloudellisia etuja koskevien tietojen paljastaminen.
Jos parlamentti tulevaisuudessa toimii näiden suuntaviivojen mukaisesti, siitä on varmasti hyötyä molempien toimielinten uskottavuudelle kansalaisten silmissä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Rouren ja Bergerin PSE-ryhmän puolesta, Buitenwegin Verts/ALE-ryhmän puolesta sekä Wallisin ja Ludfordin ALDE-ryhmän puolesta komissiolle laatima suullinen kysymys yhteisön oikeuden rikkomisesta aiheutuvista rikosoikeudellisista seuraamuksista (O-0085/2005/rev.2 B6-0336/2005). 
Martine Roure (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, yhteisöjen tuomioistuimen 13. syyskuuta 2005 antamassa tuomiossa todetaan, että yhteisöllä on yksinomainen toimivalta säätää rikosoikeudellisia seuraamuksia yhteisön lainsäädännön tehokkuuden varmistamiseksi. Tuomiossa vahvistetaan näin se, että kansalaisten suojeleminen on yksi unionin perustavaa laatua olevista periaatteista. Sillä annetaan meille myös mahdollisuus lopettaa yhteisön toimielinten välinen toistuva kiista, koska siinä selvennetään toimivallan jakautuminen ensimmäisen ja toisen pilarin osalta.
Yhteisön tuomioistuimen käsiteltävänä ollut asia koski ympäristönsuojeludirektiiviä, jossa säädettiin rikosoikeudellisista seuraamuksista. Di Lellon laatimassa kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnössä tarkasteltiin tätä. Hyväksymme Euroopan komission analyysin. Tuomion vaikutukset ulottuvat paljon ympäristönsuojelua pidemmälle ja ovat omiaan vaikuttamaan kaikkiin yhteisön politiikkoihin sekä perustamissopimuksessa tunnustettuihin perusvapauksiin. Kansalaisten perusoikeuksiin kohdistuvista vakavista loukkauksista on seurattava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia rikosoikeudellisia seuraamuksia. Tätä me haluamme esimerkiksi henkilötietojen säilyttämistä koskevalta direktiiviltä, koska sillä on huomattava vaikutus Euroopan kansalaisten yksityiselämään. Yksi merkittävimmistä seurauksista on näin ollen se, että yhteispäätösmenettelyä sovelletaan aloilla, joilla ennen sovellettiin yksimielistä äänestystä Euroopan parlamentin antaessa pelkän lausunnon. Tuomiossa annetaan Euroopan parlamentille ratkaiseva asema, ja tällainen demokraattisen valvonnan vahvistaminen on askel eteenpäin koko demokratian kannalta.
Komissio on osoittanut useiden puitepäätösten perustuvan virheelliseen oikeusperustaan. Tällaisten seuraamusten määrittelyssä olisi viitattava perusoikeuksien suojelua koskeviin yhteisön säännöksiin. Tämän vuoksi esitän lopuksi komission jäsenelle täsmällisen kysymyksen: aikooko komissio tarkastella tällä tavalla uudelleen myös rasismia ja muukalaisvihaa koskevan puitepäätöksen? 
Kathalijne Maria Buitenweg (Verts/ALE ),
   . Arvoisa puhemies, tämä on iloinen ilta, sillä olen iloinen siitä, mitä komission jäsen Frattini on tehnyt, ja kannatan myös kovasti komission laatimaa asiakirjaa – ja olen kiitollinen komissiolle – jossa kuvataan 13. joulukuuta 2005 annetun tuomion vaikutuksia.
Olen todellakin jäsen Rouren ja komission kanssa samaa mieltä siitä, että tämä ei koske pelkästään ympäristöasioita, vaan sillä on vaikutuksia monilla muillakin aloilla. Komissio on laatinut luettelon päätöksistä, joita on mukautettava – sanon tästä muutaman sanan hetken kuluttua – mutta tulossa on myös merkittävä päätös, josta on keskusteltu paljon, ja se koskee henkilötietojen säilyttämistä. Komissio tietää, että parlamentti pitää hyvin tärkeänä sitä, että valtavia tietomääriä todennäköisesti kerätään mutta käytetään rajoitettuihin tarkoituksiin. Olenko oikeassa, kun päättelen tästä tuomiosta, että voimme lainmukaisesti määrätä seuraamuksesta, jos tietoa käytetään väärin? Vaikka on tietenkin poliittinen seikka, että meidän on tehtävä tällainen päätös, se on laillisesti mahdollinen. Koskisiko seuraamus lainmukaisesti tietojen kerääjien lisäksi myös hallitusta?
Toinen seikka koskee luettelon täytäntöönpanoa siten, että se on laillisessa järjestyksessä. Olen tässä samaa mieltä komission kanssa, nimittäin siinä, ettei yhteispäätösmenettelyä pidä soveltaa kaikkeen ja että meidän on tehtävä jossakin määrin pragmaattisia mukautuksia. Suhtaudun tähän kuitenkin varauksella, sillä toisinaan tietyt näkökohdat, kuten luvattoman pääsyn helpottaminen, todella ovat ryhmälleni melkoinen ongelma. On todellakin ihmisiä, jotka auttavat muita tulemaan EU:hun, koska katsovat näiden todella tarvitsevan poliittista turvapaikkaa. Minusta meidän on erotettava toisistaan ne, jotka auttavat muita taloudellisen hyödyn vuoksi, ja ne, jotka todella toimivat näin muista kuin taloudellisista syistä. Vaikka itse olenkin epävarma siitä, onko näiden mukautusten tekeminen kovinkaan helppoa, olen samaa mieltä siitä, että kokonaan uusi yhteispäätösmenettely olisi tarpeeton suurimmalle osalle ehdotuksia.
Hyödynnän sitä, ettei minua ole keskeytetty, lisätäkseni nopeasti oman kysymykseni. Vanhoihin voimassa oleviin syrjinnän vastaisiin direktiiveihin viittaava 13 artikla antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden määrätä omista seuraamuksista, jos ne katsovat tämän olevan oikeasuhteista ja tehokasta. Eikö olisi mahdollista jossakin vaiheessa esittää tätä koskeva ehdotus, antaa tämä mahdollisuus koko Euroopalle osoittaaksemme, että katsomme tämän kansalaisoikeuksien kannalta niin merkittäväksi, että mielestämme kaikenlaisesta syrjinnästä on määrättävä taloudellinen seuraamus. 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan kiittää jäsen Rourea ja jäsen Buitenwegiä tämän kysymyksen esittämisestä, sillä se on hyvin merkittävä Euroopassa, mitä tulee oikeudelliseen toimivaltaan rikosoikeudellisissa asioissa.
Olen samaa mieltä molempien puhujien kanssa ja voin luvata, että komissio varmistaa, että tätä yhteisön tuomioistuimen merkittävää päätöstä noudatetaan täysimääräisesti. Sovellamme käytännössä sen ydinperiaatetta, sitä, että kun yhteisön säädösten tehokkuus on tarpeen varmistaa, yhteisön lainsäätäjä voi yhteispäätösmenettelyllä, ja ainoastaan yhteispäätösmenettelyllä, ottaa käyttöön rikosoikeudellisia seuraamuksia.
Näin tarjotaan parlamentille hyvin laajat mahdollisuudet täydelle osallistumiselle sekä keinona luopua hallitusten välisestä lähestymistavasta, jota tähän mennessä on sovellettu.
On selvää, että rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöön ottamista koskevia ehdotuksia laatiessaan komission on pidettävä kiinni kahdesta periaatteesta.
Ensinnäkin tarvitaan rikoslainsäädäntöä, sillä rikosoikeudellisia seuraamuksia voidaan määrätä vain silloin, kun ne ovat välttämättömiä. Tämä on yleismaailmallinen oikeusperiaate.
Toinen periaate on eri säännösten johdonmukaisuus: on jälleen kerran vältettävä rikosoikeudellisten säännösten ristiriitaisuutta, sillä muutoin vakava oikeusvarmuuden puute olisi teoriassa mahdollinen nimenomaan johdonmukaisuuden puuttumisen vuoksi.
Olemme määrittäneet tiettyjä aloja, joilla yhteisöjen tuomioistuimen päätöstä voidaan käytännössä soveltaa. Kuten epäilemättä tiedättekin, olemme päättäneet saattaa yhteisön tuomioistuimen tarkasteltavaksi merien pilaantumista koskevan puitepäätöksen. Teimme näin muutama päivä sitten, sillä muutoksenhakuaika ei ollut vielä umpeutunut ja katsoimme sopivaksi havainnollistaa asiaa välittömästi saattamalla meren saastumista koskeva puitepäätös tuomioistuimen tarkasteltavaksi. Katsomme, että tämä on yksi aiheista, josta on laadittava pikemminkin rikosoikeudellisia seuraamuksia koskeva direktiivi kuin puitepäätös.
Olemme myös ehdottaneet keinoa laajentaa tätä toimintatapaa myös muille aloille. Kun esimerkiksi puitepäätös on jo toimitettu, voisimme turvautua parlamentin, neuvoston ja komission väliseen sopimukseen puuttumatta tekstin aihesisältöön hyväksyäksemme asianmukaisen oikeusperustan, Näin välttäisimme sen, että olisi aloitettava keskustelut myös aihesisällöstä. Tällainen ratkaisu nopeuttaisi asioita paljon.
Lopuksi vastaan rasismia ja syrjimättömyyttä koskeviin aiheisiin. Olen tietenkin sen kannalla, että on hyväksyttävä lainsäädäntöä, jolla kriminalisoidaan rotuvihaan kiihottaminen ja näin ollen rasistisiin toimiin syyllistyminen. Tällä alalla rikosoikeudelliset seuraamukset ovat epäilemättä tarpeen, vaikka, kuten varmasti tiedätte, sopimukseen ei ole päästy edes puitepäätöksestä. Lupasin, että vuoden 2006 alussa esittäisin uuden rasismia ja muukalaisvihaa koskevan aloitteen, jotta asian käsittely neuvostossa saataisiin taas käyntiin. Perustamissopimuksen 13 artiklaa voidaan sen sijaan käyttää rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöönottoon rotuun tai kansallisuuteen perustuvaa syrjintää koskevissa tapauksissa. On olemassa keinoja, mitä ilmeisimmin 13 artiklaan perustuvia, jotka epäilemättä muodostavat direktiivin aiheen, ja kuuluvat näin ollen yhteisön toimivaltaan. Tällaisissa tapauksissa komissio voi myös esittää rikosoikeudellista lainsäädäntöä koskevia ehdotuksia. 
Carlos Coelho,
   . – Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää jäsen Rourea ja jäsen Buitenwegia. Kuten tiedätte, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ei ollut innokas keskustelemaan tästä aiheesta tänä iltana. Katsomme, että olisi ollut järkevämpää, jos asiasta vastaavat parlamentin valiokunnat olisivat aivan ensimmäiseksi huolellisesti tarkastelleet tuomiota koskevaa komission tiedonantoa. Tätä menettelyä koskevaa erimielisyyttä lukuun ottamatta olemme pitkälti yhtä mieltä asiasta.
Kiitän komission jäsentä Frattinia hänen vastauksestaan parlamentille ja yhteisöjen tuomioistuimen tuomioon, joka koskee huoltamme yhteisön oikeuden ja ensimmäisen pilarin vahvistamisesta sekä niistä päätöksistä, joita voimme tehdä tällaisilla pikemminkin ensimmäisen kuin kolmannen pilarin ulottuvuuteen liittyvillä aloilla.
Vaikuttaa näin ollen siltä, että yhteisöjen tuomioistuin tunnustaa sen, että rikosoikeus ja rikosoikeudellinen järjestelmä eivät kuulu yhteisön tuomiovaltaan mutta että tämä ei estä yhteisön lainsäätäjiä hyväksymästä toimenpiteitä, jotka koskevat rikosoikeudellisia seuraamuksia jäsenvaltioissa, jos ne ovat johdonmukaisia ja tarpeellisia yhteisön lainsäädännön tehokkuuden turvaamiseksi. Tämä on hyödyllinen ennakkotapaus. Uskon, että komissio hyödyntää tätä ennakkotapausta, ja komission jäsen Frattini voi olla vakuuttunut siitä, että niin tekee omasta puolestaan myös parlamentti.
Jäsen Roure puhui vaikutuksista, joita tällä sopimuksella on ympäristöasioiden lisäksi myös lukuisilla muilla aloilla, myös mielestämme kaikkein merkittävimmällä alalla, nimittäin perustavaa laatua olevien vapauksien alalla, kun on tarpeen määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia niiden tehokkuuden varmistamiseksi. Arvoisa komission jäsen, yksi seurauksista, johon viittasitte, on se, että eräät puitepäätökset on tehty väärin oikeudellisin perustein. Tuomiossa mainitaan ymmärtääkseni seitsemän puitepäätöstä. Tilanne on korjattava pikaisesti hyväksymällä yhteisön välineitä näiden puitepäätösten korvaamiseksi yhteispäätösmenettelyssä.
Arvoisa komission jäsen, haluan kysyä teiltä, voitteko kertoa meille jotain aikataulusta, jota komissio noudattaa esittäessään näitä aloitteita, jotta voimme yhteispäätösmenettelyssä nopeasti sivuuttaa sen oikeuskehyksen, joka on sivuutettu tuomiossa. 
Maria Berger,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on tapahtunut monia asioita sen jälkeen, kun esitimme suullisen kysymyksemme. Oikeudellisten asioiden valiokunta on kuullut edustajianne, ja olemme nyt saaneet komission tiedonannon, jonka sisältöön, kuten myös yhteisöjen tuomioistuimen tuomioon, olemme tyytyväisiä.
Minusta on hyvä asia, että komissio on selvästi todennut, että yhteisöjen tuomioistuimen päätöstä voidaan soveltaa myös muissa tilanteissa kuin siinä, mitä varten se on tehty – se liittyi ympäristöasioihin – ja että se vaikuttaa kaikkiin politiikan aloihin, erityisesti perustamissopimuksessa tarkoitettuihin neljään perusvapauteen. On myös ehdotettu, että sen soveltamisala rajattaisiin 2 artiklan tavoitteisiin, mitä vastustin valiokunnassa, ja tästä syystä hyväksyn tavan, jolla komissio on rajannut kantansa aiheesta.
Meidän on yhdessä ratkaistava, kuinka me tarvittaessa siirrämme säädöksiä kolmannesta ensimmäiseen pilariin. Olette kuvannut kahden mahdollisen tavan periaatteet. Ensimmäiseen tapaan ei liity merkittävien muutosten tekoa, vaan ainoastaan oikeusperustan muuttaminen ja toimielinten välisen sopimuksen tekeminen, jotta vältetään se, että koko asian sisältö olisi käsiteltävä uudelleen. Toinen vaihtoehto olisi asianmukainen yhteispäätösmenettely, jossa komissiolla olisi mahdollisuus tehdä sisältöön merkittäviä muutoksia, ja minä kannatan tätä lähestymistapaa, koska kuten on sanottu, tulevat keskustelut olisivat nähdäkseni soveltuvampia nykyaikaan. Meillä on kymmenen uutta jäsenvaltiota, joita myös varmasti kiinnostaa antaa panoksensa säädöksiin, mitä ne eivät tietenkään voineet tehdä ennen liittymistään. Kunnes olen vakuuttunut siitä, että on olemassa parempi tapa hoitaa tämä, kannatan asioiden käsittelyä tavanomaisessa lainsäädäntömenettelyssä. 
Patrick Louis,
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten neuvosto ja jäsenvaltiot totesivat yhteisöjen tuomioistuimessa, perustamissopimusten teleologinen tulkinta johtaa jälleen niiden sanamuodon kumoamiseen, ellei jopa rikkomiseen. Tämä koskee erityisesti EY:n perustamissopimuksen 135 ja 280 artiklaa sekä SEU:n 29 artiklaa, joissa selvästi rajataan rikosoikeudellinen toimivalta jäsenvaltioille.
Yhteisöjen tuomioistuin ja komissio ovat näin ollen ilman perustamissopimusta tai toimivaltaa ja vastoin jäsenvaltioiden ja neuvoston tahtoa sopineet rikosoikeuden yhteisön toimivaltaan siirtämisestä sulauttaakseen toisiinsa unionin toimivaltaa koskevat pilarit. Tämä oli yksi perustuslakisopimuksen tavoitteista, joka – saanen muistuttaa niille kollegoille, jotka edelleen kieltäytyvät hyväksymästä tosiasiaa – hylättiin ja josta on tullut kansainvälisessä oikeudessa mitätön ja pätemätön. Komissio ei selvästikään ole hukannut aikaa tässä asiassa. Marraskuun 23. päivänä se lisäsi rikosoikeudelliseen ympäristölainsäädäntöön alustavan luettelon yhdeksästä uudesta rikosoikeudellisesta toimivaltuudesta, jotka se yksipuolisesti poisti jäsenvaltioilta. Tämä jatkuva kansallisen toimivallan siirtäminen yhteisölle on nähtävissä myös tulevassa yhteisön siviilioikeudessa, jota Von Barin ryhmä edelleen valmistelee ilman oikeusperustaa viiden miljoonan euron tuella, joka on peräisin eurooppalaisilta veronmaksajilta.
Turvautuvatko ylikansalliset toimielimet johonkin salaperäiseen hegemoniseen periaatteeseen, jonka mukaan kansallisvaltioilla ei ole merkitystä tai ne ovat vain este, joka on ylitettävä, kostaakseen 29. toukokuuta ja 1. kesäkuuta järjestetyt kansaäänestykset? Tällaiset oikeudelliset voimannäytökset vääristävät sitä Euroopan mallia, jonka jäsenvaltiot ovat hyväksyneet. Kohtaamme nyt sen, mitä Ranskan perustuslakineuvoston presidentti Pierre Mazeaud pelkäsi vuoden alussa: vakavan luparikkomisen. Haluan tämän vuoksi todeta rauhallisesti mutta vakaasti, että ne täällä parlamentissa, jotka eivät vastaa näihin voimannäytöksiin, toimivat kotimaidensa hallituksia vastaan, parlamentteja vastaan, perustuslakejaan vastaan, yhteisön perustamissopimuksia vastaan sekä kansallisvaltioita vastaan ja valmistavat tietä uusille kapinoille, ei pelkästään vaalikapinoille, sellaisessa Euroopassa, joka ei varmasti enää ole heidän omansa. 
Giuseppe Gargani (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minun mielestäni – ja uskon suuren enemmistön parlamentissa olevan samaa mieltä – yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-0176 on menestys Euroopan parlamentille paitsi sen vuoksi, että tuomioistuin hyväksyi parlamentin syyskuussa 2003 esittämät ehdotukset, jotka perustuivat oikeudellisten asioiden valiokunnan mietintöön – ja minulla on kunnia toimia valiokunnan puheenjohtajana – myös sen vuoksi, että se pakotti neuvoston noudattamaan 24, 29 ja 47 artiklaa, joissa selvästi todetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ensisijaisuus Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen nähden.
Tästä syystä neuvosto ei enää voi rikosoikeudellisissa seuraamuksissa turvautua VI osastoon tehdäkseen yksipuolisia päätöksiä ilman toista lainsäätäjää, parlamenttia. Katson tämän merkittäväksi edistysaskeleeksi ja loistavaksi tulokseksi, joka on kunniaksi koko Euroopan unionille.
Vaikuttaa selvältä, että ilman parlamenttia yksi demokratian perusperiaatteista, nimittäin , olisi pikemminkin sivuutettu kuin vahvistettu uudelleen.
Yhteisöjen tuomioistuin, joka luonnollisesti tunnusti, ettei yhteisö voi luoda rikosoikeudellisia seuraamuksia tai yhdenmukaistaa rikoslainsäädäntöä, totesi, että – jos rikosoikeudelliset seuraamukset ovat tarpeen perustamissopimuksen vaatimusten täyttämiseksi tai tavoitteiden saavuttamiseksi – yhteisö voi velvoittaa jäsenvaltioita määräämään ja soveltamaan niitä. Tämä merkitsee sitä, että jos yhteisöllä on toimivalta säännellä toimintaa tietyn tavoitteen saavuttamiseksi, sillä on myös toimivalta päättää siitä, onko toiminnasta rangaistava kansallisella tasolla turvautumalla hallinnollisiin tai rikosoikeudellisiin seuraamuksiin.
Yhteisön toimielimiä kehotetaan noudattamaan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota ja – tämän osoitan erityisesti komission jäsenelle – Euroopan komissio on jo antanut viitteitä siitä, kuinka se aikoo toimia.
Katson, että pelkkä puitepäätöksen säännösten siirtäminen yhteisön direktiiviin ei ole hyväksyttävää, jos siirtoa ei toteuteta täysin Euroopan parlamentin valtaoikeuksien mukaisesti. Parlamentin on voitava puuttua asiakysymyksiin, jos se oikeusperustan mukaan on toinen lainsäätäjistä.
Mitä tulee parhaillaan käsiteltävänä oleviin lainsäädäntöehdotuksiin, olen komission jäsenelle kiitollinen, jos komissio ryhtyy toimiin niiden perumiseksi tai niiden korvaamiseksi uusilla yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisilla ehdotuksilla.
Oikeudellisten asioiden valiokunta valvoo edelleen, että yhteisön lainsäädäntöä ja parlamentin oikeuksia kunnioitetaan. Valiokunta-aloitteisessa mietinnössä, jolle olemme pyytäneet lupaa jo etukäteen, esitetään hyvin tarkat suuntaviivat, joista oikeudellisten asioiden valiokunta huolehtii. 
Gerard Batten (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, niin kutsuttu yhteisöjen tuomioistuin antoi 13. syyskuuta 2005 tuomion, jolla annettiin Euroopan komissiolle oikeus määrätä rikosoikeudellisista seuraamuksista jäsenvaltioiden kansalaisille. Ensimmäistä kertaa sen jälkeen, kun kuningas Henri VIII lakkautti Paavin tuomiovallan kirkollisissa asioissa Englannissa, jollain muulla elimellä kuin Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentilla on oikeus säätää lakeja ja määrätä seuraamuksia rikkomuksista. Yhteisöjen tuomioistuin ei ole oikeusistuin, se on Euroopan unionin poliittisen yhdentymisen moottori. Tämä nimenomainen tuomio koskee vain ympäristölainsäädäntöä, mutta se antaa komissiolle mahdollisuuden soveltaa sitä muillakin aloilla.
Komissio on hyödyntänyt häikäilemättä tuomioistuimen päätöstä ja julkaissut luettelon yhdeksästä uudesta toimivalta-alasta, mikä antaa sille oikeuden luoda uusia lakeja ja määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia. Se on myös ilmaissut aikomuksensa laajentaa toimivaltaansa määrätäkseen lisää rikosoikeudellisia seuraamuksia. Kun tätä tapausta ensimmäisen kerran käsiteltiin tuomioistuimessa, yksitoista silloisista 15 jäsenvaltiosta vastusti tätä, mutta tuomioistuin ei piitannut niistä. Eräs komission lakimies on todennut, että se voisi pakottaa Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen – ja Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin – rankaisemaan kansalaisia jostakin, mikä ei ole rikollista Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Jos Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus kieltäytyy panemasta täytäntöön näitä rikollisia toimia, yhteisöjen tuomioistuin voi pakottaa sen tekemään niin. Näin tuomioistuin toimisi sekä tuomarina että valamiehistönä omassa asiassaan. Se toimeenpanovallan, lainsäädäntövallan ja tuomiovallan erottamisesta, joka on suojellut englantilaisia vapauksia vuosisatojen ajan!
Niin kutsutun yhteisöjen tuomioistuimen päätös ei ole vähempää kuin vallankaappaus. Tuomioistuin on ottanut vallan jäsenvaltioilta ja antanut sen komissiolle. 
Timothy Kirkhope (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, olipa se mielenkiintoinen puheenvuoro jäsen Battenilta. Lakimiehenä ja Yhdistyneen kuningaskunnan entisenä oikeusministerinä haluan esittää komission jäsenelle Frattinille kysymyksiä, jotka esitän kiihkottomasti, sillä minusta tämä on hyvin mielenkiintoinen keskustelu.
Yhteisöjen tuomioistuimen tuomiovalta on epäilemättä merkittävä asia. Olen kiinnostunut tästä, koska kehittäessämme aloja, joilla tuomioistuimella on tuomiovaltaa, meidän on tarkasteltava tuomioistuinta sen suhteissa Euroopan kansallisvaltioiden tuomioistuimiin ja myös niiden tuomiovaltaan tietyillä aloilla.
Tämä on meille ensimmäinen tilaisuus keskustella tästä merkittävästä tuomiosta, ja ymmärrän, että perustamissopimusten vartijana komissiolla on velvollisuus tarkastella huolellisesti tuomion vaikutuksia. Uskon todella jäsenvaltioiden toimivaltaan ja oikeuksiin yleensä rikoslainsäädännön alalla. Olen varma, että suurin osa jäsenvaltioista on samaa mieltä. Yhteisöjen tuomioistuimen lähestymistapa oikeuskäytäntöön on ongelmallinen, ja kaiken kaikkiaan on mielestäni reilua todeta, että emme kannata tuomareiden laatimaa lakia, joka tietyissä tapauksissa voisi olla epädemokraattista. Komissio tai parlamentti eivät saa käyttää tätä verukkeena toimivallan laajentamiseen jäsenvaltioiden oikeuksien vastaisesti.
On kuitenkin tärkeää, varsinkin kun tiedämme, että yhteisöjen tuomioistuimella ei ole selkeää toimivaltaa monilla aloilla, että tuomioistuimen tuomiovallan parametrit määritetään selkeästi. On tärkeää, että meille ilmaistaan selkeästi, kuinka sen tuomiovalta toimii suhteessa kansallisten tuomioistuinten tuomiovaltaan.
Olen aina ihaillut yhteisöjen tuomioistuimen toimintaa. Olin hiljattain Washingtonissa, kun tuomari Roberts oli hiillostettavana hänen pyrkiessään korkeimman oikeuden presidentiksi. Oli mielenkiintoista havaita, että suurin osa hänen perusteluistaan perustui Yhdysvaltain perustuslakiin, hänen tulkintaansa siitä sekä hänen siihen perustuviin päätöksiinsä. Voidaan ajatella, että ala on rajallinen, mutta siitä juontuvat alat olivat hyvin laajoja. Minuun teki syvän vaikutuksen se tapa, jolla tuleva korkeimman oikeuden presidentti käsitteli toimivaltaansa ja suhdettaan Yhdysvaltojen perustuslakiin.
Tämän vuoksi katson, että meidän on aika kuulla yhteisöjen tuomioistuimen kunnianhimoisia tavoitteita ja etunäkökohtia, kuinka se määrittelee tehtävänsä tulevaisuudessa ja kuinka se sen tekee aiheuttamalla mahdollisimman vähän hankaluuksia ja konflikteja kansallisvaltioiden tuomioistuimien kanssa. On hyvin mielenkiintoista kuulla, mitä komission jäsen Frattini haluaa sanoa tästä loppupuheenvuorossaan. 
Franco Frattini,
   Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, päättelen kuulemistani puheenvuoroista, että aihetta ei voida käsitellä loppuun tämän illan keskustelulle varatussa lyhyessä ajassa. Kysymys on Euroopan oikeudellisen toimivallan kannalta hyvin merkittävästä aiheesta, ja viimeksi esitetyt huomautukset yhteisöjen tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välisistä suhteista edellyttävät myös huolellista tarkastelua, jonka varmasti lupaan tehdä.
Luonnollisesti rikoslainsäädännön tarkoituksena on rangaista yksittäisten henkilöiden lainvastaisesta toiminnasta, ja jos asia kuuluu yhteisön toimivaltaan, vaikuttaa todellakin epätodennäköiseltä, että parlamentti – demokratiaa edustava toimielin – ei voisi osallistua rikoslainsäädännön luomiseen. Se merkitsisi, että ilman parlamenttia vain kaksi yhteisön toimielimistä – neuvosto ja komissio – osallistuisi päätöksentekoprosessiin yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa. Tämä on merkittävin yhteisöjen tuomioistuimen antaman tuomion perusteluista, ja luonnollisesti myös periaate, jonka tutkimme tarkoin.
Kuinka siis väärä oikeusperusta muutetaan oikeaksi oikeusperustaksi? Voidaan tarkastella kolmea menetelmää.
Kuten monissa puheenvuoroissanne jo todettiin – esimerkiksi jäsen Garganin puheenvuorossa – jos on tarpeen muuttaa toimenpiteen asiasisältöä, tämä tehdään perumalla toimenpide – esimerkiksi puitepäätös – ja korvaamalla se ehdotuksella uudeksi direktiiviksi, joko oikeusperustan tai asiasisällön osalta, ja näin ollen sovelletaan yhteispäätösmenettelyä.
Voi kuitenkin olla myös mahdollista – en tosin ole varma, onko tällaisia tapauksia – että puitepäätöksen oikeusperusta osoittautuu irrelevantiksi, kun taas sen asiasisältö puolestaan on hyväksyttävä. Tällaisessa tapauksessa – jos parlamentti ja neuvosto pääsevät sopimukseen tarpeesta muuttaa vain oikeusperustaa säilyttäen sisällön – voin kuvitella toisen menetelmän, jossa ehdotusta ei peruta ja korvata uudella aloitteella, vaan jossa parlamentti ja neuvosto tekevät toimielinten välisen sopimuksen, jonka avulla voidaan nopeasti ja halvalla sopia oikeusperustan muuttamisesta ja asiasisällön säilyttämisestä. Tämä on hypoteesi, jonka osalta olisi hyvin mielenkiintoista kuulla parlamentin oikeudellisten asioiden valiokunnan arviointi.
On kolmaskin tapa, jota jo olemme soveltaneet muutama päivä sitten ja josta odotamme yhteisöjen tuomioistuimen päätöstä: olemme saattaneet yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi asian, jossa puitepäätöksen oikeusperusta on väärä.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan tehdä selväksi, että komissio turvautuu tähän toimivaltaan ainoastaan, jos se osoittautuu tarpeelliseksi.
Korostan, että rikoslainsäädäntö on oikeusjärjestelmän totinen väline, ja tämän vuoksi rikoslainsäädäntöä – joka lainsäädännön oppi-isien mukaan on viimeinen keino korjata yksilöön kohdistuvat loukkaukset – on sovellettava vain, kun se on ehdottoman välttämätöntä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Rodi Kratsa-Tsagaropouloun liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta laatima mietintö EU:n kilpailusääntöjen soveltamisesta meriliikenteeseen (2005/2033(INI)) (A6-0314/2005). 
Charlie McCreevy
   , Arvoisa puhemies, komissio on viimeisten kolmen vuoden ajan tarkastellut EY:n kilpailusääntöjen soveltamisesta meriliikenteeseen annettua asetusta (ETY) N:o 4056/86. Kuultuamme laajasti varustamoja, kuljetuspalvelujen käyttäjiä, jäsenvaltioita ja kolmansia maita olemme tulleet siihen tulokseen, että nykyisissä markkinaoloissa ei ole enää perusteltua se, että linjaliikennettä harjoittavat varustamot voivat määrätä hinnat ja säännellä kapasiteettia. Nykyinen poikkeus on ainutlaatuinen. Millään muulla toimialalla ei sovelleta näin ylenpalttista poikkeusta – ei edes suoraan varustamojen kanssa kilpailevilla aloilla.
Kollektiivinen hintojen vahvistaminen ja kapasiteetin sääntely ovat itsestään selvästi mitä vakavimpia kilpailunrajoituksia. Tällaisilla rajoituksilla pyritään pitämään hinnat korkeina keinotekoisesti. Kartelliin osallistuvat saattavat hyötyä järjestelystä, mutta asiakkaat eivät varmastikaan – ei liioin talous laajemmin. Nykyinen järjestelmä onkin mahdollista ymmärtää ainoastaan sen syntymisajankohtana vallinneen tilanteen valossa.
Hintojen vahvistaminen linjakonferensseissa johtaa itse asiassa siihen, että viejät maksavat korkeampia hintoja. EU:n linjavarustamoilla menee hyvin. Viidestä maailman suurimmasta varustamosta neljä toimii EU:sta käsin. Tästä huolimatta viejät huomauttavat meille jatkuvasti, että hintojen vahvistamisen salliminen on lopetettava.
Lainsäätäjinä velvollisuutemme on huolehtia siitä, että säännöt ovat markkinaolosuhteiden mukaiset. Linjakonferensseille myönnetty poikkeus kilpailusäännöistä on menneisyyden jäänne. Viimeisten 20 vuoden aikana linjaliikennemarkkinat ovat muuttuneet huomattavasti: linjavarustamojen väliset yhteistyöjärjestelyt, kuten konsortiot ja maailmanlaajuiset liittoutumat, joihin ei kuulu hintojen vahvistaminen, ovat lisääntyneet. Tämä osoittaa, että konferenssit eivät ole välttämättömiä merenkulkualan säilymiselle hyväkuntoisena.
Ala on tärkeä kokonaistalouden terveyden kannalta. Konttikuljetuksia koskevien säännöllisten palvelujen osuus EU-25:n merivientikaupan arvosta on 40 prosenttia. Tällä hetkellä konferenssit saavat vahvistaa hinnat kaikilla pääreiteillä, ja näitä hintoja pidetään yleisesti viitehintoina kaikilla reiteillä, joiden määrä- tai lähtöpaikka on EU:ssa.
Konferenssitariffin viite-efektin lisäksi kuljetuksen hinnasta keskimäärin 30 prosenttia koostuu maksuista ja lisämaksuista, jotka konferenssiin osallistuvat laivalinjat vahvistavat yhdessä. Myös konferenssiin kuulumattomat varustamot soveltavat hyvin usein samoja maksutasoja. Tämä merkitsee, että varustamojen kyky vahvistaa yhdessä hinnat linjakonferensseille myönnetyn ryhmäpoikkeuksen puitteissa vaikuttaa 18 prosenttiin tuonnista ja 21 prosenttiin EU-25:n viennistä. Luvut osoittavat, kuinka tärkeää on uusien kilpailuvoimien vapauttaminen linjaliikennealalla. Se olisi pitkälti Lissabonin strategian ja sen tavoitteen mukaista, että Euroopasta on tarkoitus tehdä maailman kilpailukykyisin talous. 
Olen tyytyväinen siihen, miten parlamentti on vastannut lokakuussa 2004 annettuun komission valkoiseen kirjaan. Olen erityisen tyytyväinen siihen, että parlamentinkin mielestä alaa koskevien sääntöjen on oltava perustamissopimuksen 81 artiklan mukaiset.
Tiedän, että tietyt tahot ovat huolissaan linjakonferensseille myönnetyn ryhmäpoikkeuksen poistamisen seurauksista. Mitä konferenssien poistaminen merkitsee? Se merkitsee luottamusta markkinamekanismien kykyyn määrätä hinnat ja kapasiteetit kuten kaikilla muillakin toimialoilla.
Olemme suorittaneet laajan taloudellisen vaikutustutkimuksen tilaamalla kolme riippumatonta tutkimusta. Tulokset osoittavat, että jos linjaliikennettä harjoittavat varustamot eivät enää saa toimia kartellina, kuljetuskustannukset todennäköisesti laskevat. Siitä hyötyy vienti kaikkialla EU:ssa, ja sillä on myönteisiä vaikutuksia kehitysmaihin. Palvelujen laatu ja innovaatio parantuvat todennäköisesti myös.
Kilpailulle avoimempien markkinoiden pitäisi tarjota EU:n varustamoille tilaisuus kilpailla ja kasvaa. Myös pienemmät varustamot saavat mahdollisuuden kasvaa, jos ne noudattavat innovatiivista liiketoimintamallia. Poistamisen ei odoteta vaikuttavan työllisyyteen eikä uusiin aluksiin tehtäviin investointeihin. Sekä varustamot että rahdinantajat pitivät tuoreinta, Global Insightin laatimaa tutkimusta korkealaatuisena ja sen tuloksia syvälliseen tutkimustyöhön perustuvina.
Euroopan rahdinantajien neuvosto (ESC), joka edustaa yli 100 000 eurooppalaista viejää pienimmästä ylikansallisiin, tukee meitä täysin. Meillä on myös Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) tuki. Linjaliikenneala sinänsä ei ole yhtä yksimielinen, mikä ei ole yllättävää, sillä se on ollut suojassa kilpailulta ja saanut nauttia laillisesta kartellista. Siitä huolimatta suuri osa alasta hyväksyy nyt, että tulevaisuuden on perustuttava kilpailuun ja erityisjärjestelyjen aika on ohi.
Lainsäätäjinä meidän on joka tapauksessa katsottava kokonaisuutta. Meidän on pidettävä huoli EU:n teollisuuden kilpailukyvystä. Tähän kuuluvat niin linjaliikennevarustamot kuin niiden asiakkaat, EU:n vientiteollisuus. Hintojen vahvistamisen merkitys useimpien varustamojen liiketoimintastrategioille on vähenemässä niiden hakiessa tehokkaampia tapoja elinkelpoisuutensa varmistamiseksi muuttuvassa ja haastavassa ympäristössä.
Haluan myös vakuuttaa parlamentille, että komissio kiinnittää suurta huomiota kaiken meriliikennealaa koskevan lainsäädännön kansainvälisiin vaikutuksiin. Tiedämme, että linjakonferensseja siedetään muilla oikeudenkäyttöalueilla, ja olemme solmineet kahdenvälisiä suhteita sen varmistamiseksi, että kumppanimme ovat tietoisia lainsäädäntöömme tehtävistä muutoksista.
Vaikka komissio on vakuuttunut hyödyistä, joita konferenssijärjestelmän lopettaminen tuo tullessaan, se on yhtä vakuuttunut siitä, että alalle on annettava riittävästi aikaa sopeutua kilpailulle täysin avoimiin markkinoihin. Aion ehdottaa kollegiolle neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4056/86 kumoamista ja huomattavan pitkää siirtymäkautta ennen konferenssijärjestelmän lopettamista.
Lopuksi totean, että komissio on sitoutunut parantamaan lainsäädäntöä ja toteuttamaan Lissabonin strategiaa. Uskon, että konferenssijärjestelmän poistamisen ansiosta kilpailusääntöjen soveltamisesta meriliikenteeseen tulee yksinkertaisempaa, kustannustehokkaampaa ja oikeudenmukaisempaa. Konferenssijärjestelmän poistaminen luo merkittäviä mahdollisuuksia. Olen varma, että siitä on hyötyä sekä meriliikennealalle että sen asiakkaille. 
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, saanen aloittaa kiittämällä sydämellisesti liikenne- ja matkailuvaliokuntaan kuuluvia kollegojani, joiden huomautukset ja muutokset rikastivat mietintöä ja päätöslauselmaesitystä meriliikenteeseen sovellettavien EU:n kilpailusääntöjen tarkistamisesta. Haluan myös kiittää Euroopan komissiota siitä, että se oli valmis yhteistyöhön koko menettelyn ajan.
Olen erityisen tyytyväinen päätökseen laatia valkoinen kirja. Se tarjoaa meille tilaisuuden arvioida nykytilanne ja perehtyä Euroopan meriliikenteen todellisiin haasteisiin suhteessa Euroopan unionin kilpailukykyyn ja Lissabonin tavoitteisiin. Siksi esittelemässäni mietinnössä otetaan huomioon valkoisessa kirjassa esitetyt ehdotukset ja vaatimukset liikenteelle sekä kansainvälisen ympäristön uudet suuntaukset.
Kiistakapula, johon kollegani kiinnittivät huomiota, on säännöllinen liikenne eri jäsenvaltioissa sijaitsevien satamien välillä tai Euroopan unionin ja kolmansien maiden välillä ja erityisesti konferenssijärjestelmä. En aio kommentoida tätä erikseen, sillä komission jäsen esitteli jo konferenssijärjestelmän.
Kaikkina näinä vuosina konferenssit ovat turvanneet tehokkaat palvelut ja hintojen vakauden markkinoilla. Näin ne ovat omalta osaltaan kehittäneet eurooppalaista ja kansainvälistä kauppaa ja – komission jäsenen ilmaisua käyttääkseni – pitäneet yllä meriliikennealan kuntoa. Ne ovat samalla tarjonneet toimintamahdollisuuden kaikenkokoisille yrityksille, mikä on meille hyvin tärkeää.
Nyt on paikallaan pohtia järjestelmän mukauttamista uusiin olosuhteisiin tarkistamalla asetusta (ETY) N:o 4056/86 siten, että mahdollistetaan joustavuus, hintakilpailu, vakaus ja laadukkaat palvelut sekä sallitaan todellinen kilpailu. Näin alaa voidaan eräällä tavalla suojella oligopolien vallalta. Suuntauksena on selvästi fuusioituminen sellaisten jättiläismäisten yhtiöiden luomiseksi, jotka voivat sanella ehtonsa kaupalle ja teollisuudelle. Euroopan kolme suurinta yhtiötä omistaa 35 prosenttia maailman kauppalaivastosta, mutta samaan aikaan on syntynyt Kiinan, Etelä-Korean ja Taiwanin kaltaisia uusia meriliikennevaltoja. Yksikään Euroopan komission esittämistä tutkimuksista ei vakuuta meitä näiden pelkojen perusteettomuudesta. Ne eivät myöskään vakuuta meitä siitä, että asetuksen kumoaminen hyödyttää merkittävästi kauppaa ja teollisuutta.
Ehdotankin, että Euroopan komissio ei ehdota asetuksen kumoamista vaan jatkaa keskustelua asianosaisten eli varustamojen ja rahdinantajien kanssa. Komission olisi ehdotettava nykyisen järjestelmän tarkistamista ennen kaikkea siten, että poistetaan mahdollisuus vahvistaa rahtimaksut suoraan konferensseissa mutta sallitaan ohjehintojen asettaminen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella ja lasketaan ylimääräiset kuormaus- ja lähetysmaksut avoimesti rahdinantajien kanssa käydyn keskustelun jälkeen.
Riippumatta valitusta ratkaisusta ehdotamme myös, että säädetään siirtymäajasta, jonka kuluessa voidaan tehdä tarvittavat muutokset.
Lopuksi haluan kehottaa Euroopan komissiota ottamaan huomioon ehdotusta käsitellessään muissa maissa, kuten Yhdysvalloissa, Australiassa, Kanadassa ja Japanissa käytössä olevat toimintajärjestelmät, sillä jos eurooppalainen järjestelmä poikkeaa niistä, voi syntyä maailmanlaajuisia, vakautta horjuttavia suuntauksia, jotka saavat aikaan protektionistisia toimia. 
Georg Jarzembowski,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, piditte meille upean puheen, mutten ole varma, oletteko keskustellut kaikkien liike-elämän tahojen kanssa. Se, mitä sanoitte, saattaa hyvin pitää paikkansa Maerskin tapaisten yritysten kohdalla. Se on pieni yritys, joka hiljattain osti PNO:n. Minua ja jäsen Kratsa-Tsagaropouloua kuitenkin kiinnostaa ennen kaikkea se, mitä tapahtuu pienille ja keskisuurille linjaliikennevarustamoille, joiden tilanne on aivan toinen kuin PNO:n ja joita eivät ole ostaneet Maersk tai mikään muukaan suuri toimija.
Mielestämme asetusta (ETY) N:o 4056/86 ei voida kumota korvaamatta sitä toisella. Arvoisa komission jäsen, tietenkin sitä on mukautettava, se on täysin selvää, ja me kaikki tiedämme sen. Sitä on mukautettava, ja mukauttamisessa on ennen kaikkea pyrittävä siihen, että pienten ja keskisuurten yritysten sallitaan tehdä sopimuksia teknisistä seikoista ja vaihtaa tietoja, jotta ne voivat nähdä, missä niillä on parhaat mahdollisuudet menestyä maailmanmarkkinoilla. Arvoisa komission jäsen, tähän te ette ole kiinnittänyt lainkaan huomiota.
European Liner Affairs Association -niminen ryhmä on esittänyt hyviä ehdotuksia, joihin sisältyy paitsi huomattavasti rajoitetumpi poikkeus, myös yksiselitteiset säännöt, joiden tarkoitus on suojella pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Yksi ehdotuksista koskee itse asiassa sellaisten keskustelufoorumien perustamista, joihin voisivat osallistua varustamojen lisäksi myös rahdinantajat ja muut alan sidosryhmät. Emme halua hintojen vahvistamista sen enempää kuin vihamielisiä kartellejakaan, ettekä voi väittää kollegani jäsen Kratsa-Tsagaropouloun haluavan niitä myöskään! Haluamme teknisiä sopimuksia, joiden ansiosta pienet ja keskisuuret yritykset voivat selviytyä haita vilisevissä vesissä, eli suurten konglomeraattien ja liittoutumien rinnalla. Jos tällaisia keskustelufoorumeja perustetaan, saatamme kyetä pitämään pienet ja keskisuuret meriliikenneyritykset pinnalla.
Meidän on vain pidettävä selvänä mielessämme, että vaikka suuret toimijat hallitsevat maailmanlaajuista liiketoimintaa, meillä on myös hyvät syyt pelätä korealaisten ja kiinalaisten varustamojen hyökkäystä. Arvoisa komission jäsen, tässä meidän on tehtävä jotakin eurooppalaisen meriliikenteen hyväksi! 
Robert Navarro,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä jäsen Kratsa-Tsagaropoulou, hyvät kollegat, parlamentti äänestää huomenna valkoisen kirjan sisällöstä. Komissio esittelee lainsäädäntöehdotuksensa ensi keskiviikkona. Onko se jo valmis? Voimme vain toivoa, että keskustelumme kaikuu siitä huolimatta komission korviin. Olisi vahinko, jos näin ei kävisi, sillä käsiteltävänämme oleva mietintö on korkealaatuinen, vaikka tuleekin valitettavasti myöhään. Haluan kiittää jäsen Kratsa-Tsagaropouloua hänen erinomaisesta mietinnöstään ja hänen huomaavaisuudestaan.
Kukaan meistä ei kiistä sitä, että enimmäkseen yksityisten toimijoiden hallitsemaan meriliikenteeseen on saatava tervettä kilpailua, mutta onko meidän pakko mennä täydelliseen sääntelyn purkamiseen? Järjestelyn purkaminen merkitsisi viime vuosina tapahtuneiden muutosten sivuuttamista ja nykyisen järjestelmän hyötyjen kieltämistä. Yhteisön tuomioistuimen ja komission päätösten ansiosta linjakonferenssit ovat itse asiassa lakanneet olemasta kartelleja. Niillä on hyödyllinen tehtävä palvelun vakauden ja laadun varmistajana ja meriliikenneturvallisuuden vahvistajana, sillä ne uusivat laivastoja säännöllisesti. Ne myös takaavat toimijoiden moninaisuuden.
Tästä huolimatta nykyisessä järjestelmässä on parantamisen varaa. Tietojenvaihtoa voitaisiin järkeistää. Tarvitaan myös selvät säännöt ylimääräisten kuormien laskemiseksi. Toisaalta asetuksen (ETY) N:o 4056/86 kumoaminen ehdottamatta edes väliaikaista, korvaavaa järjestelmää vaikuttaa meistä vaaralliselta. Nykyisen järjestelmän pelkkä lopettaminen nopeuttaisi alan keskittymistä. Toimijoiden määrän väheneminen voi vaikuttaa kielteisesti joihinkin satamiin suuntautuvaan liikenteeseen ja hintoihin. Meidän mielestämme tarkistaminen tarkoittaa parantamista, ei kumoamista. Tämä on viesti, joka parlamentin tulisi tällä mietinnöllä lähettää Euroopan komissiolle ja neuvostolle. Toivottavasti se kuullaan. 
Jeanine Hennis-Plasschaert,
   . Arvoisa puhemies, esittelijä on onnistunut saamaan mietintönsä taakse liikenne- ja matkailuvaliokunnan enemmistön. Vaikka kyseessä on enemmistö, tyhjää äänestäneiden määrä on silmäänpistävä: 20 äänesti puolesta, 7 vastaan ja peräti 19 äänesti tyhjää. Lienee turha sanoakaan, että lopputuloksesta huolimatta olin tähän hyvin pettynyt.
Haluan siksi olla eri mieltä edellisten puhujien kanssa. Perustamissopimuksen 81 artiklassa määrätään, että kilpailua vääristävä yhteistoiminta ei ole yhteisön lainsäädännön mukaista. Saman artiklan 3 kohdassa kuitenkin mainitaan joukko ehtoja, jotka täyttämällä yhtiöt voivat tästä huolimatta jatkaa. Tällä perusteella linjaliikennealaan sovelletaan ryhmäpoikkeusta asetuksen (ETY) N:o 4056/86 mukaisesti. Komissio on käynnistänyt tutkimuksen siitä, missä määrin ryhmäpoikkeus on yhä lainmukainen vuonna 2005. Täyttyvätkö 81 artiklan 3 kohdan ehdot yhä? Komissio on tullut siihen tulokseen, että näin ei ole, ja haluaisi siksi tarkistaa sääntöjä. Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä tukee komissiota tässä, josta on osoituksena muun muassa tarkistuksemme 10.
Kohdassa 9 esittelijä väittää, että perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdassa asetetut neljä kumulatiivista edellytystä täyttyvät vain osittain. Samanaikaisesti esittelijä kuitenkin vaatii yhteistoiminnan jatkamista. Tämä herättää kysymyksiä, lievästi sanoen. Onhan niin, että jos edellytykset täyttyvät vain osittain, voimme selvästi todeta niiden jäävän täyttymättä, sillä neljä edellytystä ovat luonteeltaan kumulatiivisia.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenet Euroopan parlamentissa olivat huolestuneita vaikutuksista, joita mahdollisella tarkistuksella voi olla meriliikennettä harjoittaviin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Mistä yrityksistä me tällöin puhumme: sellaistako kuin Pino Nedlloyd, Hapag Lloyd, APL ja MYK? Jos nämä yritykset luetaan pieniksi ja keskisuuriksi, mennään mielestäni liian pitkälle.
Komissio on kuitenkin ottanut huolen huomioon ja tilannut tutkimuksen muun muassa niin kutsuttuihin pienempiin yrityksiin kohdistuvien vaikutusten selvittämiseksi. Tutkimus on nyt julkistettu, ja mihin siinä päädytään? Asetuksen kumoaminen johtaa alempiin kuljetushintoihin ja parempaan palveluun, eikä pienemmille meriliikenteen harjoittajille ole koitunut haittoja. Tämä on järkeenkäypää, sillä pk-ala on enimmäkseen kuluttajien ja rahdinantajien puolella. Tarkistuksen 17 perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, etteivät Euroopan kansanpuolueen ryhmä eikä Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä ole vakuuttuneita.
Haluan kehottaa kollegaani lukemaan vielä kerran huolellisesti mietinnön 1 kohdan. Edessämme olevan tekstin mukaan tarkistamisen tarkoituksena on eurooppalaisen meriliikenteen säilyttäminen ja sen laajenemisen edistäminen Lissabonin strategian mukaisesti. Tämä vaikuttaa mielestäni väärinkäsitykseltä. Tarkistamisen, kuten Lissabonin strategiankin tarkoituksena on sellaisen kilpailulle avoimen ilmapiirin luominen, jossa ala voi toimia mahdollisimman tehokkaasti. Tarkoituksena ei ole koskaan ollut suojella alaa asiattomin perustein.
Haluan lopuksi pyytää kollegojani perehtymään vielä kerran tarkistuksiin, siis tarkistuksiin 1–14, jotka olen itse yhdessä vihreiden ryhmän kanssa jättänyt käsiteltäväksi. Tein sen varmaankin vastoin parempaa tietoani, mutta tehty mikä tehty. Tässä asiassa komissio ansaitsee enemmän tukea kuin se tällä hetkellä saa. Lopuksi totean, että toisin kuin esittelijä, jäsen Kratsa-Tsagaropoulou, yhdyn täysin komission jäsenen McCreevyn päätelmiin. 
Margrete Auken,
   Arvoisa puhemies, vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä kannattaa EU:n kilpailusääntöjen johdonmukaisempaa soveltamista. Meriliikenteelle on ominaista se, että muutama suuri yhtiö ansaitsee sievoisesti juuri siksi, että alalla on hintasopimuksia. Kilpailu ei ole vapaata. Tämä on EU:n järjestelmän erikoispiirre. Meriliikenteen kannalta se on valitettava piirre, sillä kohtuullisemmin hinnoin siitä voisi tulla hyvä vaihtoehto lento- ja maantiekuljetuksille.
Jos hintoja ylipäänsä säännellään, tarkoituksena täytyy olla ympäristön tai työntekijöiden etu. Sellaisesta hintasääntelystä ei tässä ole kyse. Tässä on kyse joistakin EU:n rikkaimmista henkilöistä, muun muassa kreikkalaisista ja tanskalaisista laivanvarustajista. He ottavat leijonanosan, koska kilpailu puuttuu ja hinnat ovat ylettömän korkeat. Se, että he tekevät näin, on ilmiselvää, ja näemme myös kaikki, keitä tässä tarkoitetaan. Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on komission puolella, tai tarkemmin sanoen komission sen osan puolella, joka on läsnä parlamentissa tänään, liikenteen pääosastoa vastaan. Toivomme hartaasti, että tärkeimmät tarkistukset hyväksytään. Jos tarkistukset 3 ja 12 hyväksytään, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä voi antaa tukensa mietinnölle. Muuten emme todellakaan voi sitä tehdä. 
Georgios Toussas,
   . – Arvoisa puhemies, linjakonferenssit perustettiin liitoksi, jonka tarkoituksena oli linjaliikennettä harjoittavien varustamojen yhteistyön parantaminen. Tällä pyrittiin hallitsemaan meriliikenteen kannattavaa alaa.
Nyt nämä samat monopoliasemassa olevat yritysryhmittymät vaativat muutosta asetukseen (ETY) N:o 4056/86, ja Euroopan komissio on samaa mieltä ja toistaa samaa perustelua, eli sitä, että muutoksia tarvitaan, jotta käyttäjät voivat saada halvempia palveluja. Elämä itse on kuitenkin osoittanut, että monopoliasemassa olevat, meriliikennettä harjoittavat yritysryhmittymät ovat selvinneet tästä voittajina, ja koko prosessin häviäjiä ovat loppujen lopuksi olleet työntekijät.
Asiat ovat nyt muuttuneet. Yhtiöt yhdistyvät tai ostavat toisiaan. Luodaan valtavia, hallitsemattomia yhtiöhirviöitä, jotka sanelevat ehdot. Kyseessä on toisin sanoen monopolitilanne. Fuusiot ja pääomakeskittymät tällä nimenomaisella alalla ovat edenneet pisteeseen, jossa pohjimmiltaan muutama yhtiö – yhden käden sormilla laskettava määrä – hallitsee säännöllistä liikennettä. Tyypillisiä esimerkkejä ovat eurooppalaisomistuksessa oleva varustamo, jolla on 550 alusta, ja aasialaisomistuksessa oleva varustamo, jolla on 112 alusta. Näissä oloissa kilpailusta puhuminen on silkkaa tekopyhyyttä.
Siitä huolimatta, että kabotaasipalvelujen osalta asetus (ETY) N:o 3577/92 ohittaa asetuksen (ETY) N:o 4056/86, emme kannata ajatusta kilpailusääntöjen ulottamisesta kotimaan liikenteeseen, sillä oman, saarista koostuvan maani kokemuksesta päätellen seuraukset ovat vaaralliset sekä merimiehille että saariston asukkaille. 
Sylwester Chruszcz,
     Arvoisa puhemies, sillä, että parlamentti käsittelee Kratsa-Tsagaropouloun mietintöä EY:n kilpailusääntöjen soveltamisesta meriliikenteeseen ja äänestää siitä huomenna, pyritään nopeuttamaan sellaisten asetusten laatimista, joilla edistetään tervettä ja vääristymätöntä kilpailua meriliikennealalla. Ala jätettiin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen joidenkin säännösten soveltamisalan ulkopuolelle neuvoston asetuksella. Erityisen huomattavaa on, että kilpailua rajoittavien sopimusten tekemisen kieltävä 81 artikla ja hallitsevan aseman väärinkäytön kieltävä 82 artikla eivät koske meriliikennealaa.
Toteaisin, että asetukseen (ETY) N:o 4056/86 keskittyvään mietintöön liittyvä työmme ja keskustelumme koskevat seikkoja, joita on käsitelty Euroopan komission pyynnöstä marraskuussa 2005 laaditussa erillisessä oikeudellisessa lausunnossa. Mielestäni olisi siksi järkevää tarkastella tämän tuoreen analyysin tuloksia perusteellisesti ennen kuin teemme uusia päätöksiä.
Meidän olisi oltava erittäin varovaisia ottaessamme seuraavia askeleita ja vältettävä ennenaikaisia tai hätiköityjä päätöksiä. Varovaisuus on sitäkin tarpeellisempaa, koska tekemämme muutokset saattavat olla Euroopan unionin kumppaneiden eli Yhdysvaltojen, Australian, Japanin ja Kanadan normien vastaisia. Tämä uhkaisi taloudellisten suhteiden vakautta.
Haluaisin myös kiinnittää parlamentin jäsenten huomion erääseen toiseen tärkeään seikkaan, nimittäin siihen, että alalla tapahtuvat muutokset voivat vaikuttaa kielteisesti erityisesti pieniin ja keskisuuriin linjaliikennevarustamoihin. 
Marta Vincenzi (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, yhdyn kaikkiin niihin, jotka pitävät tarpeellisena asetuksen (ETY) N:o 4056/86 tarkistamista, mutta eivät sen muuttamista, toivoen kuitenkin, että tarkistamisen tarkoituksena on palvelujen tehokkuuden, riittävien aikataulujen, tarkkojen määräaikojen sekä hallintokustannuksia vastaavien rahtimaksujen varmistaminen.
Kuten on jo sanottu, linjakonferensseille myönnetty poikkeus on perinteisesti tasapainottanut meriliikennealaa, mutta on myös totta, että yksittäisten laivakuljetusten määrää koskevat luvut – vuoden 1994 laki – ja tehokkaiden ja riippumattomien suurten rahdinkuljettajien ilmaantuminen osoittavat konferenssien heikentyneen.
Nykyään rahtimaksut yleensä laskevat kysynnän vähetessä ja nousevat tarjonnan vähetessä, ja yleisesti tiedetään, että konferenssisopimukset eivät näytä mahdollistaneen koordinoitua maksujen korotusta silloin kun laivakuljetusten kysyntä laskee.
Ehdotus, jonka tarkoituksena on lopettaa rahtimaksujen ennalta vahvistaminen – joka on konferenssien tärkein vaikutus – on järkevä, ja siksi siihen on syytä olla tyytyväinen. On kuitenkin pysyttävä valppaana ja varottava, ettei tämä loppujen lopuksi tarkoita käyntisatamien vähentämistä tai valitsemista vain laivanvarustajan etujen perusteella tai johda rahtimaksujen keinotekoiseen laskuun. Näin tapahtuu jo vakiintuneissa kauppakäytännöissä: tiedämme kiinalaisten viejien saapuvan Eurooppaan mukanaan kannattamattomat tarjoukset tuotteistaan, mutta kompensoivan eron myyntioikeuksista luovutuksen yhteydessä perittävillä kohtuuttomilla maksuilla, jotka sitten siirtyvät takaisin samalle kiinalaiselle viejälle.
Siksi on tarpeen kiinnittää erittäin tarkasti huomiota kaikkiin keinotekoisiin vapauttamiskäytäntöihin – jollaisiksi ne voivat muuttua – ja seurata niitä, jos yhteisenä tavoitteenamme on tehdä eurooppalaisesta kauppamerenkulusta kilpailukykyinen, Lissabonin strategian mukainen ala. 
Charlie McCreevy,
   . Arvoisa puhemies, olen kuunnellut keskustelua kiinnostuneena. On selvää, että kilpailun tuominen linjaliikennealalle merkitsee suurta muutosta. Muutos on myönteinen paitsi rahdinantajille ja linjaliikennepalvelujen kuluttajille, myös linjaliikennealalle itselleen.
Olen sitoutunut löytämään tasapainoisen ratkaisun, joka on sekä rahdinantajien että varustamojen edun mukainen. Mielestäni oikea etenemistapa on neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4056/86 kumoaminen, sillä se johtaa alhaisempiin hintoihin eikä heikennä varustamojen asemaa.
Keskustelujen jatkaminen linjaliikennealan kanssa on tärkeää. Tarkoituksena on konferenssijärjestelmän muutamien myönteisten puolien, muun muassa varustamojen välisen tietojenvaihdon säilyttäminen kuitenkin niin, ettei salainen yhteistyö ole mahdollinen. Uskon, että näin voimme löytää oikeudenmukaisen ja kohtuullisen tien, joka hyödyttää linjaliikenteen harjoittajia ja EU:n taloutta kokonaisuudessaan ja jota kaikki markkinoiden osapuolet voivat kannattaa. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Patrizia Toian teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta laatima mietintö Euroopan sähköisen viestinnän sääntelystä ja markkinoista vuonna 2004 (2005/2052(INI)) (A6-0305/2005). 
Patrizia Toia (ALDE ),
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, keskustelu, jota olemme aloittamassa, liittyy sääntelyjärjestelmän seuraavaan tarkistukseen.
Siksi on syytä kysyä, onko tämä sääntelyjärjestelmä toiminut, onko sitä sovellettu, miten sitä on sovellettu ja onko sillä kyetty edistämään kaikille operaattoreille aidosti avoimia ja kilpailtuja markkinoita ja tarvittavia investointeja.
Koska meidän on säädettävä sääntelyjärjestelmän päivittämisestä, meidän on kysyttävä itseltämme, miten tässä on syytä edetä. Meidän on siis kysyttävä itseltämme, onko operaattoreiden vapauksia syytä lisätä – kuten jotkut toivovat erityisesti uusilla markkinoilla tehtävän – vai onko säännellyt palvelut säilytettävä. Näihin kysymyksiin meidän on vastattava parhaamme mukaan, kun ryhdymme tarkistamaan sääntelyjärjestelmää.
Valiokunnassa käydyn keskustelun perusteella haluaisin itse tuoda esiin joitakin pääasioita.
Ensinnäkin ala on Euroopan talouden kehityksen veturi, niin Lissabonin strategian mukaisesti kuin siksi, että televiestintä on kaikkien tietoon, innovaatioon ja tutkimukseen perustuvien talouksien kulmakivi. Televiestintätekniikat edistävät tuottavaa innovaatiota ja tehostavat työn tuottavuutta.
Näin ollen meidän on keskityttävä tähän strategiseen, investointeja vaativaan alaan – sillä se edellyttää infrastruktuuria, tutkimusta ja jatkuvaa innovaatiota – ja luotava markkinat, jotka ovat avoimet uusille operaattoreille, tarjoavat kuluttajille mahdollisimman paljon valinnanvaraa ja joihin kuulu olennaisena osana verkkojen käyttöoikeus.
Meidän on kuitenkin samanaikaisesti varottava rankaisemasta operaattoreita, jotka ovat saavuttaneet markkinoilla vakiintuneen aseman, ja meidän on kilpailtava tehokkaasti Euroopan ulkopuolisilla markkinoilla toimivien jättiläisten kanssa.
Näitä markkinoita leimaavat jatkuvasti kehittyvät tekniikat – tarkoitan laajakaistaa, kolmannen sukupolven puhelimia, äänen, kuvan ja datan yhdistymistä tietoliikenneverkoissa, sekä Internet-puhelinliikennepalvelun uusia markkinoita. Innovaatiotoiminnan on jatkuttava, ja sitä on edistettävä.
Nyt siirryn siihen, miten tämä toteutuu käytännössä.
Komission tiedonannosta käy ilmi, että tilanne vaihtelee suuresti maasta toiseen. Tämä on koko Euroopan laajuisesti aidosti yhdentyneiden markkinoiden heikko kohta.
Direktiivejä sovelletaan huonosti kaikkialla, ja siellä, missä niitä sovelletaan, niitä varten tarvittavia elimiä – kansallisia sääntelyviranomaisia – ei aina ole edes perustettu. Meidän on siis oltava tietoisia siitä, että nykyisen sääntelyjärjestelmän täytäntöön panemiseksi on vielä tehtävä paljon töitä, ennen kuin muutamme sitä.
Arvoisa puhemies, tämä on tärkeä asia, sillä jos järjestelmä toimii vain osittain, on mahdotonta panna täytäntöön lainsäädäntöä, joka edellyttää joustavuutta ja usein asioihin puuttumista vasta jälkikäteen, jotta voidaan estää hallitsevan aseman saavuttaminen markkinoilla. On vaikea ottaa käyttöön jälkikäteistoimia koskevaa lainsäädäntöä, jos kaikki toimijat eivät ole tehneet osaansa etukäteen ryhtymällä institutionaalisella tasolla toimenpiteisiin markkinoiden avoimuuden takaamiseksi.
Mietinnössämme esitetään parlamentin kannan jälkeen useita ehdotuksia: ensinnäkin – ja sanon tämän painokkaasti komissiolle – on käynnistettävä vuoropuhelu koko institutionaalisesta järjestelmästä. Komission asemaa on vahvistettava, Euroopan sääntelyviranomaisten tehtävää on selkeytettävä ja se on määriteltävä tarkkaan, parlamentin osallistuminen on mahdollistettava ja jäsenvaltioita on pyydettävä takaamaan sellaisten aidosti riippumattomien ja arvovaltaisten viranomaisten perustaminen, jotka kykenevät tekemään työtään väsymättömästi, sillä se on ehdottoman välttämätöntä. Lisäksi ehdotan komissiolle tehtävää: miksei se käyttäisi uutta sääntelyjärjestelmää eurooppalaisen sääntelyviranomaisen perustamiseksi?
Eri toimielinten ja niiden toimivallan ja tehtävien selkeämmän määrittelyn lisäksi tarvitaan Euroopan parlamentin osallistumista. Pyydämme komissiota laatimaan säännöllisin väliajoin raportin, joka tarjoaa – myös komissiolle – mahdollisimman selvän erittelyn kaikkien operaattorien laskutustiedoista, sopimusten takeista ja hintojen kehityksestä, jotta parlamentti pysyisi ajan tasalla ja saisi keskeisemmän aseman.
Toivomme operaattorialan avautuvan enemmän: olemme tyytyväisiä siihen, että eriytettyjen tilaajayhteyksien määrä on lisääntynyt, mutta katsomme, että tarvitaan lisätoimia avautumisen lisäämiseksi entisestään ja uusien yritysten saamiseksi markkinoille. Olemme nähneet, että vakiintuneet operaattorit investoivat, mutta niin tekevät myös uudet.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että käyttäjällä ja kuluttajalla on tärkeä asema. Verkkovierailut ovat keskeinen asia: pidämme arvossa sitä, mitä komissio ja Euroopan sääntelyviranomaisten ryhmä (ERG) ovat tekemässä, mutta haluamme enemmän, mikä ilmenee komissiolle osoittamastamme, nimenomaan verkkovierailuja koskevasta asiakirjasta. Digitaalisen kuilun kaventaminen merkitsee myös käyttäjien määrän lisäämistä, myös Euroopan ikääntyneiden ja vammaisten joukossa. Puheenvuoroni lopuksi panen tyytyväisenä merkille vapaaehtoiset toimintasäännöstöt käyttäjien suojelemiseksi...
Viviane Reding,
   . Arvoisa puhemies, haluan aluksi ilmaista erittäin lämpimät kiitokseni Euroopan parlamentille ja erityisesti jäsen Toialle tästä erinomaisesta mietinnöstä. On erittäin rohkaisevaa nähdä, että parlamentti on komission kanssa samaa mieltä poliittisista painopisteistä ja jakaa sen sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän täytäntöönpanoa koskevat huolet. Parlamentin tuki on tärkeä etenkin silloin, kun on tehtävä jäsenvaltioita koskevia vaikeita tai epämiellyttäviä päätöksiä. Tiedätte sähköisen viestinnän olevan tietoon ja talouteen perustuvan yhteiskunnan tärkeä moottori. Sääntelyjärjestelmässämme, joka on ollut voimassa vuodesta 2003, asetetaan kilpailun, investoinnin, kasvun ja työpaikkojen edellytykset samalla taaten kuluttajien perusoikeudet.
Olemme pyrkineet ja pyrimme jatkossakin luomaan yhteismarkkinat, jotka tarjoavat kaikille eurooppalaisille yrityksille ja kuluttajille valinnanvaraa, laatua ja edullisia hintoja. Esittelijä on oikeassa: otamme vastuun sen varmistamisesta, että jäsenvaltiot soveltavat järjestelmää asianmukaisesti. On totta, että näin ei aina tapahdu. Olemme jatkuvassa keskusteluyhteydessä Euroopan sääntelyviranomaisten ryhmään ja kansallisiin sääntelyviranomaisiin seuratessamme näitä markkinoita. Todetessamme sääntöjenvastaisuuksia tai virheellistä täytäntöönpanoa käynnistämme oikeudellisia toimenpiteitä kyseisiä jäsenvaltioita kohtaan. Vaikka kaikkia tavoitteita ei vielä ole täysin saavutettu, voin vakuuttaa, että viime vuodesta on edistytty ja että tämä varmasti kuvastuu valmisteilla olevassa 11. täytäntöönpanoraportissa. 
Vastaan seuraavaksi Euroopan parlamentin esittämiin pyyntöihin. Komissio on kanssanne yhtä mieltä asianmukaisen taajuusjaon tärkeydestä ja riittävästä joustavuudesta siinä. Jaamme myös täysin parlamentin huolen teletietojen tallennusvelvollisuudesta, ja komissio onkin tästä syystä esittänyt yhteispäätösmenettelynä käsiteltävän, ensimmäistä pilaria koskevan ehdotuksen. Laajakaistayhteydet ja digitaalisen kuilun kaventamiskeinot ovat niin ikään painopisteitä ja pysyvät sellaisina i2010-toimintasuunnitelmassa.
Tiedätte myös, että komissio on kiinnittänyt paljon huomiota verkkovierailumaksuihin. Avoimuuden tarjoamiseksi kuluttajille olemme avanneet verkkosivuston, joka sisältää tietoa jäsenvaltioiden verkkovierailumaksuista. Voin kertoa, että verkkosivuston avautumisen jälkeen monet eurooppalaiset ovat käyneet siellä ja hinnat ovat laskemassa.
Panen merkille, että mietinnössä ilmaistaan huoli Euroopan sääntelyviranomaisten ryhmän roolista. Ryhmä on neuvoa-antava elin ja hyvä tiedon- ja kokemustenvaihtofoorumi kansallisille sääntelijöille.
Panen myös merkille, että komissiota pyydetään laatimaan säännöllisiä selvityksiä laskutuksen avoimuudesta, sopimusten takeista sekä markkinoiden ja hintojen kehityksestä. Nämä tiedot ovat jo saatavissa, eikä erityisiä selvityksiä tarvita, mutta voin vakuuttaa, että jos ongelmia havaitaan, ne mainitaan vuosittaisissa täytäntöönpanoraporteissa. 
Haluan vakuuttaa parlamentille, että komissio seuraa tilannetta valppaasti, jotteivät kansallisia markkinoita koskevat toimet pääse vaarantamaan sähköisen viestinnän yhteismarkkinoiden päätökseen saattamista. Aiomme vastakin seurata jäsenvaltioiden sääntelyjärjestelmään liittyviä toimia ja laadimme vuosittain täytäntöönpanoraportin, jollaisen komissio hyväksyy helmikuussa 2006.
Haluan vielä sanoa muutaman sanan tulevaisuudesta. Mietinnössä huomautetaan, että olisi käynnistettävä toimielinten välinen vuoropuhelu. Vuoropuhelu on jo alkanut, ja se jatkuu vuoden 2006 puoliväliin saakka. Kesällä komissio julkistaa tiedonannon keskustelun tuloksista, ja se esittää konkreettisia ehdotuksia vuoden 2006 loppuun mennessä. Euroopan parlamentti otetaan tietenkin täysin mukaan tähän prosessiin. 
Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä jäsen Toiaa hänen mietinnöstään. Sähköinen viestintä on keskeisessä asemassa kehitettäessä Euroopan tietoon perustuvaa taloutta, vaalittaessa innovaatiota ja luotaessa asiakkaille lisäarvoa. Kun EU:n sähköistä viestintää koskeva sääntelyjärjestelmä on täysin käytössä, innovatiivisten palvelujen kehittyminen kilpailukykyiseen hintaan on yhtä lailla mahdollista kaikkialla sisämarkkinoilla.
Haluan antaa tukeni komissiolle sen seuratessa ja valvoessa EU:n sääntelyjärjestelmän täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Tällä hetkellä EU:n sähköistä viestintää koskevan sääntelyjärjestelmän käyttöönotto on sisämarkkinoiden menestystarina, sillä ala on osoittautunut mitä suotuisimmaksi asiakkaille. Menestyksen osoituksena ovat hintojen lasku ja sähköisen viestinnän palvelujen lisääntyminen.
Sääntelyjärjestelmä on myös kohdannut ongelmia, jotka ovat johtuneet sen hitaasta täytäntöönpanosta monissa jäsenvaltioissa. Ongelmat kuvastuvat yhtäältä lukuisissa oikeudellisissa toimenpiteissä, joihin komissio on ryhtynyt sellaisia jäsenvaltioita kohtaan, jotka eivät ole sisällyttäneet järjestelmää kansalliseen lainsäädäntöön kokonaisuudessaan. Toisaalta joidenkin jäsenvaltioiden kansalliset sääntelyviranomaiset ovat saattaneet tehdä jopa liikaa. Tehokkaita operaattoreita tai toimivia markkinoita ei pitäisi rangaista. Joissakin jäsenvaltioissa ylisääntely on johtanut säälimättömään kilpailuun, jossa yksikään operaattori ei tuota voittoa. Sääntelyllä pitäisi auttaa asiakkaita, ei vain kilpailijoita.
Komission on jatkettava koko sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän täytäntöönpanon tehokasta valvontaa, ja järjestelmä olisi saatava mahdollisimman pian täysimääräisesti käyttöön. On myös hyvin tärkeää, että kun järjestelmä on täysin toiminnassa, valvonta siirretään kansallisilta sääntelyviranomaisilta kilpailuviranomaisille. Tässä suhteessa meidän olisi luotettava enemmän kilpailulainsäädäntöön.
Kehotan komissiota laskemaan kohtuuttomia kansainvälisten verkkovierailujen hintoja – esimerkiksi niitä, jotka komission jäsen jo mainitsi – ja lisäämään entisestään asiakkaiden mahdollisuuksia perehtyä verkkosivustolla kansainväliseen hinnoitteluun. Kuulin, että sivustoa päivitetään vain kaksi kertaa vuodessa. Se ei ole riittävän usein.
Lopuksi haluan huomauttaa, että toimiva matkapuhelinnumeroiden siirrettävyys on terveen kilpailun kannalta ratkaiseva, eikä oman numeron käyttämisestä kaikissa jäsenvaltioissa pitäisi periä maksua – tai ainakin vain pieni maksu. Numeron siirrettävyyden toteuttamisen määräaikaa olisi aikaistettava niissä jäsenvaltioissa, joissa se on vielä vakava ongelma. 
Lorenzo Cesa,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sähköisen viestinnän markkinoiden sääntelystä laadittu 10. raportti on alalle hyvin tärkeä asiakirja, sillä se tarjoaa objektiivisen ja perusteellisen analyysin markkinoiden trendeistä sekä teknisen että taloudellisen kehityksen kannalta että niiden toimenpiteiden kannalta, joiden tarkoituksena on edistää kilpailua.
Haluan vilpittömästi kiittää jäsen Toiaa hänen erinomaisesta työstään. Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että tieto- ja viestintätekniikka on erittäin tärkeä ala sekä yhteisön taloudelle että yksittäisille maille, sillä sen vaikutus työllisyyden kasvuun ja viestintää parantavien ja nopeuttavien uusien tekniikoiden kehittämiseen on huomattava.
EU:n lainsäädännöllä on säänneltävä tuottajan ja käyttäjän välisiä suhteita ja taattava, että digitaalitekniikka on kaikkien ulottuvilla, että hallitukset investoivat enemmän infrastruktuuriin ja ennen kaikkea että kilpailu pysyy vapaana ja terveenä. Näin varmistetaan, että palvelujen laatu paranee ja hinnat muuttuvat yhä edullisemmiksi.
Mietinnössä käsitellään viittä eri aihetta.
Ensimmäinen aihe on kansainvälisten verkkovierailupalvelujen parantaminen alentamalla hintoja ja lisäämällä hinnoittelun ja sopimusten laatimisen avoimuutta.
Toinen aihe on sellaisten selvien puitteiden luominen, joiden avulla voidaan säännellä Euroopan komission ja Euroopan sääntelyviranomaisten ryhmän välisiä suhteita, lisätä kansallisten viranomaisten vastuuta ja osallistumista – mikä palauttaisi kilpailukyvyn – sekä tarjota parempia kannustimia investointeihin erityisesti uusilla markkinoilla.
Kolmas aihe on siirtojohtojen määrän lisääminen, jotta laajakaistayhteys tulee kaikkien ulottuville, ilman alueellisia rajoituksia ja mahdollisimman nopeasti.
Neljäs aihe on käyttäjien terveyden suojelu, kuten Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän esittelijä on perustellut. Ryhmä antaa täyden tukensa esittelijälle, jäsen Toialle, ja toivoo, että Euroopan parlamentti hyväksyy hänen mietinnössään esitetyt suositukset.
Haluan lopuksi onnitella jäsen Readingiä työstä, jota hän on tehnyt ja tekee tulevaisuudessakin tutkimusta koskevaa mietintöään varten. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä antaa mietinnölle täyden tukensa. 
Catherine Trautmann,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan onnitella jäsen Toiaa hänen korkealaatuisesta mietinnöstään ja kiittää häntä hänen varjoesittelijöiden kanssa tekemästään yhteistyöstä ja ehdottamiemme tarkistusten hyväksymisestä.
Haluaisin mainita joitakin keskeisiä seikkoja. Meidän on edistettävä koko Euroopan laajuisten televiestinnän yhteismarkkinoiden luomista. Yhteismarkkinoita tarvitaan digitaalisen kuilun kaventamiseksi, mikä on Euroopan unionin ensisijaisia tavoitteita. Siirryttäessä soveltamaan uutta sähköisen viestinnän sääntely- ja tarjontajärjestelmää on kuitenkin kunnioitettava yleisöä ja kuluttajia varmistamalla televiestinnän asianmukaisen käytön edellyttämä avoimuus ja turvallisuus. Tämä tarkoittaa avoimuutta turvallisuuteen ja terveyteen liittyvissä asioissa, erityisesti säteilymittauksissa. Se tarkoittaa myös asianmukaisesti säänneltyjä markkinoita, sillä se on ainoa tapa taata tasapuoliset palvelut ja hinnoittelu. Tämä koskee erityisesti kansainvälisiä verkkovierailuja.
Meidän on laadittava toimintasuunnitelma aikatauluineen, jotta kuluttajilla on käytössään keskeytymättömät palvelut eli mahdollisuus tehdä kansainvälisiä verkkovierailuja kaikkialla Euroopassa edullisimmalla mahdollisella hinnalla ja mahdollisimman pian. Yhteinen verkkotunnus .eu avataan yritysten hakemuksia varten 7. joulukuuta. Samalla tavalla kuin komissio on saanut toteutettua tämän pitkään odotetun päätöksen, sen olisi ryhdyttävä toimiin yhteisen suuntanumeron ja yhtenäisen hinnoittelun saamiseksi koko Euroopan unioniin.
Tämän on oltava painopiste toimintasuunnitelmassa, jonka tärkeydestä ja merkityksestä juuri puhuin ja joka vahvistaa ihmisten vapaan liikkumisen ja vapaan henkilökohtaisen viestinnän kanssa yhteensopivaa televiestintäaluetta. 
András Gyürk (PPE-DE ).
   – "Maailma on parempi sinun kanssasi!" julistetaan erään suuren eurooppalaisen matkapuhelinpalvelun tarjoajan mainoslauseessa Unkarissa. Onko maailma kuitenkaan muuttunut paremmaksi vuoden 2004 aikana, jonka mietintö kattaa, ja tuleeko se paremmaksi sähköisen viestinnän kehityksen ansiosta? Oli miten oli, tieto- ja viestintäala vahvistaa eittämättä Euroopan talouden kehittymistä ja edistää työpaikkojen syntymistä. On myös ilmeistä, että uusien tekniikoiden – ennen kaikkea laajakaistaisten matkaviestintäpalvelujen – leviäminen helpottaa sellaisten sosiaalisten ryhmien osallistumista tietoyhteiskuntaan, joille se olisi mahdotonta perinteisin keinoin. Nämä ovat näin ollen kiistämättömiä etuja. Meidän on kuitenkin myös kysyttävä, mitä tämä maksaa. Vastaus ei ole läheskään yhtä suotuisa kuin edellä mainitut vaikutukset. Monimutkaiset hinnoittelumallit, omituiset maksurakenteet, yhteismarkkinoiden periaatteen vastainen käytäntö – verkkovierailujen hinnat ovat vain yksi esimerkki. Tämä on hinta, jota nykyisin maksamme edellä luetelluista hyödyistä, paremmasta maailmasta. En sano, että hinta olisi kohtuuton, sillä me kaikki eurooppalaiset kuluttajat maksamme sitä kuukaudesta toiseen. Yksi parlamenttimme tärkeimpiä tavoitteita on kuitenkin nykytilanteen muuttaminen. Se on velvollisuutemme myös kuluttajansuojelun nimissä. Eniten tarvitaan avoimuutta ja yksiselitteistä, selvää tietoa kuluttajille. Tarvitaan aitoa kilpailua ja yhteismarkkinoiden periaatteen tinkimätöntä noudattamista. ViimeisimpŠnŠ, mutta ei suinkaan vŠhŠisimpŠnŠ tarvitaan alhaisempia hintoja, jotka vastaavat palvelujen todellista arvoa. Vasta, kun nŠmŠ tavoitteet on saavutettu, kuluttajansuoja saa ansaitsemansa aseman taloudellisten nŠkškohtien rinnalla, ja jos nŠin tapahtuu, mietintš kannatti laatia. 
Reino Paasilinna (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat. Tosiasia on, että tämä nykyinen sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmä ei oikein toimi. Sanon sen edellisen parlamentin puitedirektiiviä koskevan mietinnön esittelijänä. Seurauksena on, että sähköisen viestinnän sisämarkkinat eivät kehity, kaikkialla ei kehity tarpeellista kilpailua eikä kuluttajalle ole tarjolla tarvittavaa valikoimaa palveluja, joista kilpailtaisiin rajusti. Palvelut eivät siten ole riittävän edullisia. Tästä meillä on hyvin paljon esimerkkejä. Tämä saattaa myös eri jäsenvaltiot erilaiseen asemaan: kovassa kilpailussa nimittäin menee rahaa mainontaan. Jos kilpailua ei ole, rahaa voi käyttää tuotekehittelyyn ja kehittyä enemmän kuin se, joka joutuu kilpailemaan kovasti. Yritykset ovat siis keskenään epätasa-arvoisessa asemassa jäsenmaiden välillä.
Toinen perussyy on, että jäsenvaltiot eivät sovella tätä lainsäädäntöä, ja se on kyllä ongelma. Sääntelyviranomaisten asema on hyvin erilainen eri maissa, niidenkin asemat pitäisi saada kurottua lähemmäksi toisiaan. Miten me sitten kuvittelemme saavuttavamme Lissabonin tavoitteen tällaisessa tilanteessa? Meidän on ponnisteltava yhdessä komission kanssa, jotta jäsenvaltiot uskoisivat, että niille on hyödyksi soveltaa tätä lainsäädäntöä.
Mitä tulee uuteen lainsäädäntöön, sen on oltava teknologianeutraalia. Sen on oltava mieluummin puitelainsäädäntöä kuin yksityiskohtiin puuttuvaa, ja sen on taattava kilpailtu ympäristö ja turvallinen kuluttajien palvelu. Tietysti vielä -kustannusten on laskettava.
Meillä on yhteiset huolenaiheet komission kanssa, joten emmeköhän yhdessä pääse myös eteenpäin. 
Viviane Reding,
   Arvoisa puhemies, haluan vain lyhyesti todeta, että yhdyn useimpiin näkemyksiin, joita parlamentin jäsenet ovat esittäneet. On totta, että sääntelyjärjestelmää sovelletaan erittäin epätasaisesti. Kilpailukin toimii hyvin erilaisten kansallisten järjestelmien mukaisesti, ja nämä järjestelmät ovat usein puutteellisia. Siksi komission on tuotava jäsenvaltioita Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen eteen, kun sääntöjä ei panna täytäntöön.
Tuomioistuimessa on vireillä useita tapauksia, kuten tiedätte. Tiedätte myös, että olen jatkuvasti yhteydessä kansallisiin sääntelyviranomaisiin, jotka kokoontuvat Euroopan sääntelyviranomaisten ryhmässä. Siellä tapahtuva näkemysten vaihto on erittäin tärkeää, koska se on tavallaan hyvien käytäntöjen vaihtamista ja samalla keino painostaa toinen toistaan. Sääntelijät lisäksi auttavat minua verkkovierailujen hinnoissa, jotka ovat hyvin korkeat. Minun on tehtävä teille selväksi, että komissio ei voi itse määrätä hintoja, mutta se voi pyrkiä aikaansaamaan hintojen alentamista. Tämä on ollut tarkoituksemme perustettaessa verkkosivustoa, jolla verrataan jäsenvaltioiden hintoja, ja sivustolla on sen avaamisen jälkeen käynyt päivittäin tuhansia kuluttajia. Sen avaamisen jälkeen olemme myös todenneet monien hintojen laskeneen monissa maissa. Lupauksemme mukaisesti hintoja tarkastellaan uudelleen kuuden kuukauden kuluttua, jotta nähtäisiin, mihin suuntaan ollaan menossa ja mihin saakka kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa käytävät keskustelut asiasta ovat edenneet.
Kerroin parlamentin jäsenille, että keskustelut nykyisestä sääntelyjärjestelmästä ja sen mahdollisesta uudistamisesta olivat alkaneet. Keskustelut kestävät vielä joitakin kuukausia. Tänään käsiteltävänämme oleva hyvin tärkeä mietintö on parlamentin ensimmäinen panos keskusteluun. Odotan kiinnostuneena tulevia keskusteluja ja parlamentin muita ehdotuksia, kuten odotan niitä keskeisiltä asianosaisilta. Keväällä ryhdyn laatimaan yhteenvetoa näistä erittelyistä, ehdotuksista ja esityksistä, jotta voimme jatkaa keskustelua sääntelyjärjestelmän mahdollisesta uudistamisesta, sen mukauttamisesta kehittyviin tekniikoihin ja sen hienosäätämisestä jäsenvaltioiden hyvin erilaisiin tilanteisiin sopivaksi. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00. 

