Istuntokauden uudelleen avaaminen
Puhemies.
Julistan Euroopan parlamentin torstaina 15. toukokuuta 2003 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemies.
Minulla on muutamia ilmoituksia parlamentille

Puhemies.
Olen vastaanottanut puheenjohtajakokoukselta ensi vuoden istuntokalenteria koskevan ehdotuksen, jonka mukaan 11. istuntojakso järjestetään ajalla maanantai 3. toukokuuta-torstai 6. toukokuuta 2004. 
Määräaika ehdotusta koskevien tarkistusten jättämiselle on huomenna tiistaina klo 16.00.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.

Heaton-Harris (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tiedän, että noudatatte istuntojaksojen määrää koskevia parlamentin toiveita ja aiemmissa täysistunnoissa järjestettyjen äänestysten tuloksia siitä, missä istunnot olisi pidettävä, mutta voisitteko kertoa meille, missä istunto pidetään 1. toukokuuta 2004? Useiden parlamentin poliittisten ryhmien ja puolueiden on vielä päätettävä, kuinka ne äänestävät 11. täysistuntoa ja sen pitopaikkaa koskevassa äänestyksessä. Äänestyksessä päätetään, kokoonnummeko tuona päivänä Brysselissä vai Strasbourgissa. On olemassa ennakkotapaus, jonka perusteella istunto olisi pidettävä Brysselissä, sillä lauantaina 2. toukokuuta 1998 istunto pidettiin Brysselissä. Tuolloin parlamentti teki päätöksen Ecofinin päätöksestä, joka koski sitä, mitkä maat liittyvät euroalueeseen.

Puhemies.
Valitettavasti en voi antaa teille lopullista vastausta, sillä puheenjohtajakokouksen tämänhetkinen kanta on, ettei 1. toukokuuta pidetä kokousta. Pidän tätä erittäin valitettavana, mutta kanta on nyt tämä. Käsiteltävänämme ei ole juuri nyt ehdotusta kyseisenä päivänä pidettävästä kokouksesta.

Lehne (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluan pyytää teitä tarkistamaan, onko 1. toukokuuta jälkeen oikeudellisesti mahdollista järjestää laillisesti pätevää istuntojaksoa, sillä uudessa Nizzan sopimuksessa vahvistetaan parlamentin jäsenten määräksi 732. Käsittääkseni meitä on kuitenkin 788. Haluaisin tietää, kuinka määräenemmistö muodostetaan, jos istuntojakson ajankohtana on toukokuu. Pyydän, että tarkistettaisiin, onko ehdotus ensinkään lainmukainen. Kiitos.

Puhemies.
Olette täysin oikeassa. Puheenjohtajakokouksen keskusteluissa päätettiin, että koska tuolloin on meneillään vaalit, olisi asianmukaista käsitellä lainsäädännöllisten asioiden sijasta poliittisia asioita. Jos käsittelisimme lainsäädännöllisiä asioita, esittämäänne kysymystä ei voisi välttää.

Puhemies.
Puheenjohtajakokouksen keskiviikkona 8. toukokuuta 2003 pidetyssä kokouksessa työjärjestyksen 110 ja 110a artiklan mukaisesti laaditun esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu. Siihen on ehdotettu seuraavia muutoksia:
Keskiviikko
Ehdotan, että ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puolesta neuvostolle ja komissiolle esitettyyn transatlanttista kumppanuutta koskevaan suulliseen kysymykseen liittyviä määräaikoja lykätään seuraavasti: 
päätöslauselmaesitysten määräaika: torstai 12. kesäkuuta klo 12.00
tarkistukset ja yhteiset päätöslauselmaesitykset: tiistai 17. kesäkuuta klo 12.00.
Ehdotan siis, että asiasta keskustellaan tämän istuntojakson aikana ja että siitä äänestetään seuraavan istuntojakson aikana.

Barón Crespo (PSE).
Arvoisa puhemies, keskiviikon esityslistalle esittämäni aihe liittyy siihen, ettei neuvosto osallistu Nigerian vaaleista käytävään keskusteluun, jossa komissio on edustettuna. 
Emme ymmärrä, miksi neuvosto ei osallistu keskusteluun, vaikka sen edustaja on läsnä istunnossa, ja erityisesti, kun selvityksen antaa tarkkailijavaltuuskunnan puheenjohtaja Van den Berg, jonka neuvosto itse nimitti tähän tehtävään. On yllättävää, ettei neuvosto halua antaa julkilausumaa näinkin tärkeästä aiheesta varsinkin, kun sen edustaja on läsnä istunnossa. 
Pyydän teitä toistamaan parlamentin pyynnön siitä, että neuvosto osallistuisi keskusteluun.

Puhemies.
Toistan pyynnön mielelläni ja haluan ilmoittaa parlamentille, että tietääkseni neuvosto todellakin on tuolloin läsnä. Tämänhetkisten tietojen mukaan se ei aio osallistua keskusteluun. Välitän teidän tänään täällä toistamanne pyynnön uudelleen puheenjohtajakokoukselle.

Poettering (PPE-DE)
. (DE) Arvoisa puhemies, haluan ottaa esille erään toisen asian, vaikka jätänkin teidän päätäntävaltaanne sen, pitäisikö asiaa käsitellä keskiviikkona vai torstain lyhyessä istunnossa, jos aihe saa taakseen parlamentin enemmistön kannatuksen. Viittaan siihen, että komissiolta olisi saatava tietoja Eurostatia koskevista tapahtumista. 
Parlamentin jäsenet eivät vielä ole käsitelleet näitä - epäiltyjä - petostapauksia. Niitä on kuitenkin käsitelty laajalti Euroopan tiedotusvälineissä. Ryhmäni pyytää komissiolta tiedonantoa, jonka perusteella voisimme keskustella Eurostatia koskevasta ongelmasta joko keskiviikkona tai torstain lyhyessä istunnossa. 
Barón Crespo (PSE).
Arvoisa puhemies, käsittääkseni PSE-ryhmän ehdotus on hyväksytty, mikä tarkoittaa sitä, että komissio osallistuu molempiin, Lähi-itää ja pienaseiden laitonta kauppaa koskeviin keskusteluihin.
Keskustelemmeko jäsen Poetteringin esille ottamasta asiasta nyt vai myöhemmin?

Puhemies.
Mielestäni paras tapa edetä on ehdottaa asiaa puheenjohtajakokoukselle tällä viikolla, jotta nähdään, kuinka ryhmät haluavat toimia, ja päättää sitten kutsua asianomaiset toimielimet parlamentin istuntoihin.

Barón Crespo (PSE).
Arvoisa puhemies, mielestäni talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajan olisi hyvä osallistua keskusteluun, sillä parlamentin valiokuntien työtä on arvostettava.

Puhemies.
Voisivatko ryhmät valmistautuessaan tämänviikkoiseen puheenjohtajakokoukseen kuulla talousarvion valvontavaliokuntaa ja selvittää, onko Poetteringin ehdotuksesta päästy yksimielisyyteen.

Frassoni (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, valmistelukunta saattaa työnsä päätökseen 14. kesäkuuta ja 20. kesäkuuta Thessalonikissa järjestetään huippukokous. Näiden kahden tapahtuman välillä pidetään erittäin osuvasti mini-istunto 18. ja 19. kesäkuuta. 
Ryhmäni mielestä olisi näin ollen tärkeää järjestää alustava keskustelu valmistelukunnan työn tuloksista ja kutsua tilaisuuteen valmistelukunnan puheenjohtaja Valéry Giscard d'Estaing. Korostan jäsen Barón Crespon tavoin, ettei tämä tarkoita sitä, etteikö asiaa olisi tarkasteltava Thessalonikin huippukokouksen jälkeen perusteellisemmin menettelyssä, jota parlamentti tuolloin päättää noudattaa. 
Valmistelukunnan työskentely on julkista, joten mielestäni olisi poliittisesti asianmukaista keskustella siitä täällä parlamentissa -vähintäänkin julkisesti ja avoimesti, vaikka asiasta on jo keskusteltu muualla. Puheenjohtaja voisi osallistua keskusteluun, mutta jos hän ei pääse, se voidaan järjestää ilman häntä.

Poettering (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, keskusteltuaan asiasta ryhmäni kannattaa tätä ehdotusta. Olisimme olleet hyvin kiitollisia, jos puheenjohtajakokouksen päätöslauselma, joka annettiin muistaakseni yksimielisesti, olisi pantu täytäntöön tällä viikolla ja jos valmistelukunnan puheenjohtaja olisi voinut vierailla parlamentissa tällä viikolla. En tiedä, miksi näin ei ole tapahtunut. Syy siihen on vielä selvitettävä, mutta mielestäni olisi erittäin toivottavaa, että valmistelukunnan puheenjohtaja osallistuisi istuntoomme.

Barón Crespo (PSE).
Arvoisa puhemies, kiitän teitä ehdotuksestanne käsitellä ensi torstaina Eurostatiin liittyviä asioita sekä pellavaa koskevaa asiaa, josta keskustellaan myös talousarvion valvontavaliokunnassa ja joka on saanut osakseen paljon julkisuutta. 
Mitä tulee jäsen Frassonin esille ottamaan asiaan, mielestäni voisimme kuulla aiheesta poliittisen puolueryhmäni muita jäseniä, jotka ovat tällä hetkellä Amsterdamissa ja jatkavat työskentelyään sen jälkeen Brysselissä, jotta saisimme paremman käsityksen asiasta. Tämän jälkeen voisimme keskustella asiasta torstain puheenjohtajakokouksessa, jossa voisimme myös toistaa valmistelukunnan puheenjohtajalle osoittamamme pyynnön. Mielestäni meidän olisi keskusteltava asiasta torstaina sen sijaan, että tekisimme päätöksen juuri nyt.

Watson (ELDR).
Arvoisa puhemies, tiedän, että useat parlamentin jäsenet olivat toivoneet saavansa keskustella valmistelukunnan puheenjohtajan kanssa ennen Thessalonikin kokousta, mutta hänellä ei selvästikään ole aikomusta osallistua istuntoihimme, joten tuen jäsen Barón Crespon ehdotusta siitä, että asia olisi otettava torstaisen puheenjohtajakokouksen esityslistalle.

Galeote Quecedo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pyytäisin jäsen Barón Crespoa selvittämään meille, mitä yhteistä on pellavaa koskevalla asialla, jota käsitellään parhaillaan Espanjan tuomioistuimessa, ja Eurostatia koskevalla kysymyksellä. Tämähän on sama kuin jos pyytäisin meitä nyt käsittelemään Madridin kaupunginvaltuuston vaalitulosta. Vaaleissa oli voittajansa ja häviäjänsä, mutta rehellisesti sanoen en näe minkäänlaista yhteyttä näiden kahden asian välillä.

Puhemies.
Olkaa hyvä ja vastatkaa, jäsen Barón Crespo. Sen jälkeen siirrymme tästä espanjalaisesta tennisottelusta takaisin eurooppalaiseen esityslistaamme.

Barón Crespo (PSE).
Haluan kiittää jäsen Galeotea hänen tiedonjanostaan. Jäsen Galeote, tietyn maan kaupunginvaltuuston vaalit ovat asia erikseen; yleiseen talousarvioon vaikuttavat taloudelliset väärinkäytökset, joista täällä parlamentissa on laadittu mietintöjä ja jotka ovat johtaneet oikeustoimiin, ovat sen sijaan täysin toinen asia. Mielestäni asia kuuluu Euroopan parlamentin päätäntävaltaan, ja uskon, että tekin tuette ehdotusta, sillä haluatte minun laillani varmistaa, ettei yleiseen talousarvioon vaikuttavia taloudellisia väärinkäytöksiä esiinny. Lisäksi tuette varmasti talousarvion valvontavaliokunnan ja parlamentin puuttumista asiaan.

Puhemies.
Haluaisin välttää sitä, että minut vedetään mukaan jäsenvaltioiden sisäisiin asioihin. Tämänhetkisten tietojen perusteella näyttää todennäköiseltä, ettei valmistelukunnan puheenjohtaja pääse osallistumaan minkään Euroopan parlamentin elimen kokoukseen ennen kuin valmistelukunnan työ on saatettu päätökseen. Kuten tiedämme, puheenjohtaja on ilmoittanut, että valmistelukunta on juuri nyt kriittisessä määrittelyvaiheessa, ja hänellä on tarkoitus keskittyä siihen täysin. 
Voimme keskustella asiasta puheenjohtajakokouksessa tai voitte työjärjestyksen nojalla vaatia äänestystä asiasta nyt.

Frassoni (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, suoraan sanoen olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentin velvollisuutena on keskustella ensimmäisenä julkisesti tästä aiheesta. 
Politiikalla on valitettavasti omat erityispiirteensä, eikä mielestäni ole siksi kovinkaan viisasta äänestää tästä asiasta nyt, sillä ehdotus hylättäisiin varmasti. Näin ollen odotamme, että PSE-ryhmä tekee erinäiset hyvin tärkeät päätöksensä, jonka jälkeen nähdään, voimmeko vakuuttaa sosiaalidemokraatit siitä, että keskustelu on järjestettävä puheenjohtaja Valéry Giscard d'Estaingin läsnäollessa tai ilman häntä. 
Korostan, että tässä ei ole niinkään kyseessä valmistelukunnan työtä koskevan kantamme vahvistaminen vaan alustavan arvion laatiminen valmistelukunnan työn tuloksista heti, kun se saa työnsä päätökseen ja ennen jäsenvaltioiden hallitusten laatimia arvioita. Mielestäni tämä on vähintä, mitä voimme poliittisesti tehdä, erityisesti julkisen mielipiteen vuoksi. 
Poettering (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluan toistaa, että muistaakseni puheenjohtajakokous päätti yksimielisesti - mitä harvoin tapahtuu - pyytää valmistelukunnan puheenjohtajaa osallistumaan tämän istuntojakson istuntoihin. En tiedä, lähetettiinkö hänelle virallista kutsua tai kieltäytyikö hän siitä. Näin voi hyvin olla, mutta jos päätöslauselma annettiin todellakin yksimielisesti, haluaisin saada selvennyksen - jonka nyt saammekin - siihen, pantiinko puheenjohtajakokouksen päätöslauselma täytäntöön menettelymme mukaisesti. Lisäksi olisin kiitollinen, jos saisimme täsmällisempää tietoa asiasta torstai-aamuna.
Ahern (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, jäsen Watsonin ja teidän omien kommenttienne perusteella voisi luulla, että Valéry Giscard d'Estaingille olisi toimitettu jonkinlainen kutsu, josta hän kieltäytyi. Emmekö voisi esittää hänelle kutsua? Tiedän, että parlamentin jäsenet haluaisivat keskustella asiasta, vaikkei kyse olisikaan päätöksenteosta. Jos te tai joku poliittisen ryhmän puheenjohtajista esittäisi Giscard d'Estaingille kutsun ja jos hän kieltäytyisi siitä, tämä tarkoittaisi, että hän kieltäytyy osallistumasta parlamentin istuntoon. Tämä on vakava asia.

Puhemies.
Voin ainoastaan kertoa teille tosiasiat. Hän ei ole täällä eikä hän pääse tulemaan, sillä hänellä on omaan työhönsä liittyviä velvollisuuksia eli hänen täytyy toimia valmistelukunnan puheenjohtajana. Asianlaita on tämä, enkä halua tulkita tätä siltä kannalta, kuinka halukas hän on toimimaan kanssamme. 
Ehdotan, että otamme asian torstaisen puheenjohtajakokouksen esityslistalle. Meidän olisi kirjattava asia tämänpäiväiseen pöytäkirjaan ja laadittava mielellään yksimielinen suositus siitä, kuinka toimimme keskiviikkona 18. kesäkuuta ja torstaina 19. kesäkuuta Brysselissä. 
Käsittelyjärjestys vahvistettiin.

Banotti (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, koska olen kvestorikollegion puheenjohtaja, minua on pyydetty auttamaan Brysselistä huomenna parlamenttiin saapuvien avustajien kuljetuksen järjestämisessä.
Olisin kiitollinen, jos kollegat, joiden avustajilla on vaikeuksia matkojensa järjestämisessä, ottaisivat yhteyttä toimistooni mahdollisimman pian. Tämä koskee myös samoista hankaluuksista kärsiviä kollegoja. Brysselistä lähtee juna klo 7.20, ja harkitsemme mahdollisuutta järjestää jatkokuljetus Luxemburgista, jonne juna saapuu klo 10.00.
Pyydän siis näistä vaikeuksista kärsiviä kollegoja ottamaan yhteyttä toimistooni mahdollisimman pian.
Muistutan niille kollegoille, jotka eivät sattuisi asiaa tietämään, että Ranskassa on huomenna jälleen yleinen lakko, joten tänne ei pääse junalla. Sama koskee uskoakseni myös matkustamista lentäen.

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, pyydän apuanne jälleen kerran selkeästi humanitaarisessa ongelmassa, joka koskee Kosovon romanipakolaisia. Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasioiden päävaltuutettu ja muut kansainväliset järjestöt myöntävät, etteivät nämä pakolaiset voi palata kotimaahansa. Heidät palautetaan myös Saksasta ja Belgiasta. Kysymykseni on seuraava. Noin 600 pakolaista käännytettiin vastaanottokeskuksesta entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa. He jatkoivat matkaansa Kreikan rajalle ja pyysivät poliittista turvapaikkaa, mutta mellakkapoliisin joukot kohtelivat heitä väkivaltaisesti.
Voisitteko arvovaltanne nimissä ottaa yhteyttä paitsi edellä mainittuihin kansainvälisiin järjestöihin myös komissioon ja vahvistaa, etteivät kyseiset pakolaiset voi palata Kosovoon? Heillä on lisäksi Kosovossa olevaan omaisuuteensa ja omistusoikeuden osoittamiseen liittyviä ongelmia. Romanit ovat Euroopan yhteisöön kuuluvia ihmisiä, mutta heille muistutetaan toistuvasti ja epäinhimillisesti, että he ovat toisen luokan kansalaisia. Emmekö voisi käyttää hyödyksi teidän arvovaltaanne muutoksen aikaansaamiseksi? Olisin kiitollinen, jos voisitte puuttua asiaan.

Puhemies.
Otan asian puheeksi, jäsen Maes. Kiitos, että toitte sen esiin.

Kinnock, Glenys (PSE).
Arvoisa puhemies, päätimme aiemmin, että Zimbabwen suhteen on toimittava kiireesti. Koska parlamentti on ottanut asiaan periaatteellisesti erittäin voimakkaan kannan, olisi kuitenkin sopivaa, jos voisitte ottaa yhteyttä neuvostoon kirjallisesti ja kehottaa sitä esittämään vahva julkilausuma tilanteesta, joka on vaarassa kärjistyä tällä viikolla lopulliseksi välienselvittelyksi Zimbabwen demokraattisten liikkeiden ja Mugaben johtaman hallituksen välillä. Väkijoukkojen mellakointi on laajaa, ihmisiä vastaan on käytetty kyynelkaasua ja ainakin yksi ihminen on saanut surmansa. Morgan Tsvangirai ja hänen varamiehensä Welshman Ncube on pidätetty.
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teitä välittämään pahoittelut siitä, että neuvoston varhain tänä aamuna antama julkilausuma on sanamuodoltaan erittäin lievä. Se ei missään nimessä ollut selkeä Zimbabwen tilannetta käsitteleviltä osiltaan. Tarvitsemme jämerää toimintaa, ja koska presidentti Mbeki osallistuu G8-maiden kokoukseen, meidän on varmistettava, että edustajamme G8-kokouksessa tähdentävät presidentti Mbekille ja muillekin Afrikan johtajille, että näiden on pysyteltävä erossa sen kaltaisista tapahtumista, joita Zimbabwessa on parhaillaan meneillään.

Van Orden (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kannatan edellä esitettyjä huomautuksia. Ottaessanne kirjallisesti yhteyttä neuvostoon voisitte kenties kiinnittää huomiota myös siihen, että neuvoston Zimbabween kohdistamat sanktiot ovat olleet toivottoman tehottomia ja että niitä on vahvistettava.
Haluaisin käsitellä muutamalla sanalla Kyproksen tilannetta. Moni meistä, jotka ajamme Kyprokseen sovintoa kummankin yhteisön asianmukaiseksi eduksi ja ongelmien ratkaisemiseksi, on jo pitkään vaatinut kansainväliseltä yhteisöltä vakavasti otettavia luottamusta lisääviä toimenpiteitä Kyproksen turkkilaista pohjoisosaa kohtaan. Toimenpiteitä tarvitaan erityisesti pohjoisosaa koskevan täysin epäoikeudenmukaisen kansainvälisen kauppasaarron purkamiseksi. Saarto on ollut voimassa pitkään, ja se on suoranaisesti jarruttanut talouskehitystä.
Suhtaudun varovaisen myönteisesti komissiolta odotettavissa oleviin ehdotuksiin hyvän tahdon talousapupaketiksi ja toimenpiteiksi, joilla kauppasaarto ilmeisesti puretaan. Uskon, että toimenpiteet perustuvat vilpittömyyteen ja että niistä on neuvoteltu täydessä yhteisymmärryksessä kyproksenturkkilaisten viranomaisten kanssa. Toivon myös, että Kyproksen tasavallan viranomaiset reagoivat myönteisesti kyproksenturkkilaisten viranomaisten tekemiin helpotuksiin, jotka koskevat Kyproksen osien välisiä matkustusrajoituksia, ja toteuttavat vastaavia toimia, jotta kaikki pohjoisosasta lähtöisin olevat henkilöt pääsevät vapaasti liikkumaan alueella.

Heaton-Harris (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin huomion siihen, että Northamptonshiren kreivikunnassa, jota minä ja kollega Helmer edustamme, on alkamassa räikeä syrjintä. Työväenpuolueen hallitsema kunnanvaltuusto päätti suuressa viisaudessaan rajoittaa myöntämiensä ilmaisten koulukuljetuslippujen määrää. Sen sijaan, että se olisi puuttunut oikeudenmukaisesti kaikkiin kuljetuksiin, se on päättänyt kostonhimossaan kohdistaa leikkaukset tunnustuksellisiin kouluihin sekä tyttö- ja poikakouluihin.
Työväenpuolueen hallitsema valtuusto järjesti kuulemisen, johon osallistui vanhempia eri puolilta kreivikuntaa. Saaduista yli 1 120 vastauksesta vain 17:ssä kannatettiin valtuuston suunnitelmia. Samassa yhteydessä vanhemmista 119 valitti toimintamallin olevan joko uskonnollista tai sukupuolista syrjintää. Nyt monet heistä ovat päättäneet vedota Euroopan parlamenttiin.
Arvoisa puhemies, pyydän välityksellänne vetoomusvaliokuntaa tutkimaan nämä vetoomukset mahdollisimman pian, sillä olen varma, ettei kukaan tämän parlamentin edustajista suvaitse tämänkaltaista syrjintää.

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluaisin vielä lisätä kollegani Kyprosta koskevaan huomioon, että meidän on muistettava, että Kyproksen pohjoisosa on ollut Turkin miehittämä vuonna 1974 tapahtuneesta hyökkäyksestä lähtien.
Sitten varsinaiseen asiaani. Juuri nyt, kun viralliset edustajat myöntävät, että Irakin paljon puhutut joukkotuhoaseet olivat ainoastaan veruke hyökkäykselle, imperialismin tyyssijasta sikiää uusia uhkia maailmanrauhalle. Yhdysvaltojen kongressi on nimittäin sallinut tutkimukset, jotka koskevat niin sanottuja pienoisydinaseita ja uudenlaisia ydinaseita, jotka tunkeutuvat maaperään aiheuttaen kymmenkertaista tuhoa nykyisiin verrattuna. Asia tulee esiin nyt, kun on kulunut puolitoista vuotta Yhdysvaltojen ydinasepolitiikan uudelleenarvioinnista, jossa pyrittiin selvittämään tapoja käyttää ydinaseita Yhdysvaltojen uuden, ennakoivia iskuja koskevan strategian mukaiseksi. Samaan aikaan presidentti Bush on otsikoissa jatkamansa Kuuban-vastaisen kampanjan vuoksi, jonka yhteydessä hän esitti 20. toukokuuta laajaa huomiota saaneen viestinsä. Toisaalta Yhdysvallat häiritsee Kuuban radio- ja televisiolähetyksiä voidakseen lähettää maahan omaa halpahintaista propagandaansa.
Koska tuomitsen edellä kuvatun toiminnan, mietin, mitä heillä on nyt sanottavanaan, jotka ovat suoraan tai epäsuorasti tukeneet ja tukevat edelleen imperialistista hyökkäystä. Mietin myös, aikovatko ne, jotka nimittivät Kuubassa olevia amerikkalaisagentteja ihmisoikeusaktivisteiksi, esittää yhtäkään poikkipuolista sanaa tätä vallankumouksen saarivaltiota vastaan käynnissä olevista uusista aggressiotoimista.

MacCormick (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, toivoakseni minulle sallitaan aiheesta poikkeaminen työjärjestyspuheenvuorossani siltä osin, että voin ottaa esiin kaksi meille varsin läheistä asiaa. Ensimmäinen niistä koskee työhuonettani, jonka totesin saapuessani kuumaksi kuin pätsi: tämä ei ole suinkaan ensimmäinen kerta, ongelma vain on erityisen akuutti tänään. Ei ole oikein vaatia parlamentin jäseniä ja heidän avustajiaan työskentelemään tällaisissa olosuhteissa. Ilmastointijärjestelmä ei ilmeisesti toimi kunnolla.
Asetamme jatkuvasti vaatimuksia, jotka oletamme muiden täyttävän, mutta omia tilojamme koskevat normit eivät ole asianmukaiset. Ei ole reilua vaatia kollegoja ja henkilöstöä työskentelemään tällaisissa olosuhteissa. Eikö asian parantamiseksi voitaisi tehdä jotain?
Toisena asiana toteaisin, etten varmaankaan ole ainoa, joka kärsii entistä enemmän sähköpostijärjestelmän kautta tulevasta, usein rohkeasta, jopa rivosta roskapostista. Tämä lisää kollegojen työmäärää valtavasti, sillä heidän on tuhottava viestit päivittäin sähköpostistaan. Toivoakseni voimme jollain tapaa saada sähköpostijärjestelmän toimimaan niin kuin sen on tarkoituskin eli tehokkaana viestintävälineenä eikä mainitsemani kammottavan roskapostin välittäjänä!

Puhemies.
Työhuoneiden ja lämmitysjärjestelmän sekä sähköpostijärjestelmän roskapostin osalta vetoan teihin ja muihin parlamentin jäseniin. Kumpikin asia ansaitsee tarkemman tarkastelun.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, puhuin keskiviikkona 21. toukokuuta 2003 Euroopan parlamentin valtuutettuna edustajana New Yorkissa maailman kaikkien alkuperäiskansojen pysyvässä YK:n foorumissa, joka kokoontuu vuosittain YK:n päämajassa. Välitin luonnollisesti Euroopan parlamentin tervehdyksen foorumille ja korostin parlamentin kiinnittäneen huomiota kuluneiden kolmen vuoden aikana kaikkiin alkuperäiskansoihin ja alkuperäisväestöön Yhdysvalloissa, Kanadassa, Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Oseaniassa ja niin edelleen. Kaikki maailman alkuperäiskansojen edustajat pyysivät minua ilmoittamaan Euroopan parlamentille, että he odottavat parlamentilta määrätietoisia kannanottoja omaksi tuekseen ja käytännön apua ihmisoikeuksiensa edistämiseksi. He odottavat kuitenkin ennen muuta Euroopan saavan kuulijoita viestilleen, niin ettei Yhdistyneet Kansakunnat olisi ainoa elin, joka heistä välittää. Mehän tiedämme kaikki, että eilispäivän Eurooppa on vastuussa tilanteista, joista heidän nykyiset kärsimyksensä johtuvat. Arvoisa puhemies, toivoakseni panette sanani henkilökohtaisesti merkille välittäessäni teille näiden kansojen Euroopan parlamentille osoittaman pyynnön.

Dupuis (NI).
Arvoisa puhemies, Pietarissa järjestetyssä Euroopan unionin ja Venäjän huippukokouksessa saimme kuulla aimo ryöpyn julkilausumia, jotka eivät missään tapauksessa ole hyväksyttäviä. Niitä esittivät neuvosto ja erityisesti komissio. Huippukokouksessa puheenjohtaja Prodi todellakin hukutti T?et?enian kysymyksen votkaan ja kaviaariin. Esitetyt kannat ovat perustavalla tavalla vastakkaiset parlamentin kantaan nähden.
Hyvät ryhmien puheenjohtajat sekä arvoisa puhemies, olen hämmästynyt, ettei puheenjohtaja Prodin ja neuvoston selvitystä T?et?eniasta ja yleensä Venäjän ja Euroopan unionin suhteista ole tämän istuntojakson eikä Brysselin lyhyen istunnonkaan esityslistalla.

Bautista Ojeda (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa, että andalusialainen kalastaja Agustín García on ollut Portugalin viranomaisten vankina Faron vankilassa 8. toukokuuta alkaen.
Haluaisin huomauttaa, etteivät hänen pidättämisekseen käytetyt keinot olleet missään nimessä oikeasuhtaisia ja että häntä kohdeltiin hyvin väkivaltaisesti ja huonosti. Rikkomukseen reagointiin kuin kyseessä olisi ollut terroriteko. Huomattakoon, että häntä on pidetty koko tämän ajan tutkintavankeudessa vaarallisten rikollisten joukossa. Hänen terveydentilansa on lisäksi huono eikä hän ole saanut lääkärinhoitoa.
Garcían vangitseminen on johtanut jo yleislakkoon Andalusian kalastajayhteisössä. Uskoakseni Portugali pyrkii tekemään Garcíasta esimerkkitapauksen, jossa ainoastaan yhteen rikkomukseen syyllistynyt tavallinen kalastaja saa kärsiä poliittisen tahdon puutteen seuraukset.
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teitä puuttumaan asiaan ongelman ratkaisemiseksi. Voinette kenties osaltanne vaikuttaa tämän valitettavan tilanteen korjaamiseen.

Laguiller (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, miljoonien Euroopan unionin työläisten ilmeisen päivänpolttava ongelma on heidän eläkkeisiinsä kajoaminen. Ongelma ei koske pelkästään Ranskan työläisiä, jotka menevät huomenna lakkoon ja järjestävät mielenosoituksia. Se koskee heidän lisäkseen työläisiä Itävallassa, Saksassa, Kreikassa, Italiassa ja kaikissa niissä Euroopan maissa, joissa hallitukset pyrkivät nostamaan eläkeikää ja samalla leikkaamaan eläkkeitä. Eläkeiän nostaminen tarkoittaa, että ihmiset, jotka ovat onnistuneet pitämään työpaikkansa loppuun saakka, kuolevat työnsä ääreen, ja että työntekijät, joita työnantajat eivät enää halua pitää palveluksessaan, ovat työikänsä loppuun työttöminä. Mikä voi olla syynä näin taantumukselliseen kehitykseen yhteiskunnassamme?
Onko Euroopan unionista voinut tulla niin köyhä ja alikehittynyt alue, ettei se pysty turvaamaan työstä uupuneiden kansalaistensa elämän ehtoopuolta? Minä väitän, että kaikille on mahdollista järjestää kunnollinen eläke, jos työnantajilta kannetaan lisää veroja. Haluan vakuuttaa solidaarisuuttani kaikille niille, jotka koko Euroopan unionin alueella kieltäytyvät asettamasta pääomaa etusijalle eivätkä hyväksy pääoman haalimista palkkatyöntekijöiden kustannuksella.
Dhaene (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, että komission jäsen de Palacio on läsnä, sillä tämä kysymys saattaa kiinnostaa häntä. Haluaisin kiinnittää huomiota moniin vakaviin onnettomuuksiin, joita kuorma-autot ovat aiheuttaneet viime viikkoina Belgiassa moottoritiellä E17 Antwerpenista Lilleen. Syynä on kaikissa tapauksissa ollut kuorma-autoissa käytetty vakionopeuden säädin eli eräänlainen automaattiohjaus, jonka ansiosta kuljettaja voi nostaa jalkansa polkimilta. Varomattomat kuorma-autonkuljettajat törmäävät autojonoihin, koska he reagoivat liian hitaasti. Tilastojen mukaan viimeisten seitsemän viikon aikana kuolleita on ollut kuusi ja vakavasti loukkaantuneita 13. Tämä osoittaa, että tällainen tekniikka on erittäin huonoa. Vakionopeussäätimen aiheuttamia ongelmia ja onnettomuuksia ilmenee kaikkialla Euroopassa. Asiaan liittyvää, raskaan tavaraliikenteen ajoneuvoja koskevat säännökset sisältävää direktiiviä on muutettava niin, että siihen lisätään laitteen kieltävä säännös. Belgia aikoo kieltää vakionopeussäätimen käytön alueellaan, ja sille on annettava siihen mahdollisuus. Katson, että komission jäsenen olisi toteutettava tarvittavat toimet.

Schierhuber (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen pannut monien kansalaisten tapaan erittäin huolestuneena merkille Yhdysvaltojen kongressin päätöksen asettaa 15 miljardin Yhdysvaltain dollarin suuruisen aids-tukipaketin täytäntöönpanon ehdoksi, että Afrikan edunsaajamaat suostuvat vastaanottamaan muuntogeenisiä elintarvikkeita. Vaikka tämä yhdistelmätoimenpide ei olekaan oikeudellisesti sitova, mielestäni on selvää, että sen takia Afrikan maihin kohdistuu suuria paineita.
Mielestäni tämä kaikkein köyhimpien ihmisten kustannuksella harjoitettavaa kauppapolitiikkaa, ja sellainen on torjuttava! Yhdysvaltojen kongressin päätös oli tässä suhteessa selkeä, ja voikin vain ihmetellä, kuinka suuri vaikutusvalta bioteknologia- ja maatalousalan painostusryhmillä ja niiden liiketaloudellisilla eduilla on Yhdysvaltojen viranomaisten humanitaarisen avun politiikkaan.
Viime vuosikymmeninä on syydetty epäilemättä miljoonia dollareita muuntogeenisten siementen kehittämiseen, ja nyt näköjään kaikkia markkina-alueita painostetaan sallimaan ne. Humanitaarinen apu voi olla tehokasta vain silloin, kun sitä ei ole valjastettu ajamaan kaupallisia etuja. Haluankin kysyä komissiolta, mitä toimia se harkitsee asiassa tai mikä sen kanta on tällaiseen kehitykseen.
Patakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, maailman rikkaat ja mahtavat kokoontuivat Evianiin keskustelemaan kansainvälisestä turvallisuudesta, kehityksestä ja taloudellisesta vakaudesta. Pohjimmiltaan niiden tarkoituksena on toimia yhtenäisesti kapitalistista järjestelmää kohdanneessa kriisissä, joka johtaa valtavaan työttömyyteen, köyhyyteen ja syrjäytymiseen. Ne haluavat lujittaa valtaansa ja keskittää kaikin mahdollisin tavoin planeettamme rikkaudet entistä paremmin omiin käsiinsä silläkin uhalla, että ne joutuvat pelkäämään synnyttämäänsä fanaattisuutta ja terrorismia.
Kahdeksan suurvaltaa eivät kanna huolta köyhistä eivätkä heidän elinoloistaan vaan siitä, miten köyhiä estetään nousemasta niitä sekä kurjistuttavaa riistoa ja epäoikeudenmukaisuutta vastaan. Siksi suurvallat toteuttivat myös ankarampia tukahduttavia toimenpiteitä ja estivät tuhansia mielenosoittajia saapumasta esittämään vastalauseensa pääoman maailmanlaajaistumiskehitystä ja raakalaismaista riistoa vastaan.
Puheenjohtajavaltion ja komission on annettava parlamentille julkilausuma niiden keskustelujen sisällöstä, joihin ne osallistuivat, sekä mielenosoittajiin kohdistetuista tukahduttavista toimenpiteistä. Vastaavia ja kenties pahempiakin toimenpiteitä aiotaan toteuttaa Eurooppa-neuvoston Thessalonikin kokouksen yhteydessä.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, katson velvollisuudekseni kiinnittää huomionne siihen, että pelkästään tänään 12 afrikkalaista maahanmuuttajaa katosi ja varmastikin menehtyi yrittäessään päästä lyhyen merimatkan yli Espanjan Afrikan-vastaiselle rannikolle etsimään työtä. Jälleen kerran totean, että Euroopan unionin on toteutettava tarvittavat poliittiset toimet ja pyrittävä estämään kaikin mahdollisin tavoin tällaiset toistuvat hirvittävät onnettomuudet.

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa muutaman sanan Guinea-Bissaun tilanteesta, joka on äärimmäisen vakava ja jatkunut jo muutaman kuukauden. Maan parlamentti hajotettiin viime vuonna. Huhtikuuksi suunnitellut uudet vaalit siirrettiin heinäkuuhun, ja niitä uskotaan lykättävän edelleen. Tilanne on äärimmäisen hankala ja räjähdysherkkä: maassa on yleinen kriisi, joka koskee taloutta, rahoitusta, yhteiskuntaa, politiikkaa ja jopa asevoimia. Siksi olemme ottaneet Guinea-Bissaun tämänviikkoiselle esityslistalle.
Pahoittelen sitä, että jotkut ryhmät ehdottivat valitettavasti Guinea-Bissaun kysymyksen korvaamista esityslistassa Zimbabwea koskevalla kohdalla ilmoittamatta tästä meille. Tämä yllätys paljastui minulle vasta saavuttuani Brysselistä työhuoneeseeni. Tämän vuoksi en pystynyt esittämään puheenvuoroa juuri nyt. Ymmärrän kollegojeni huolen Zimbabwesta. Olemme aina osoittaneet yhdessä solidaarisuuttamme ongelmassa, joka on erittäin vakava ja josta parlamentti on keskustellut tähän mennessä neljä tai viisi kertaa. On silti tärkeä muistaa, ettei Zimbabwe ole ainoa maa, jossa on ongelmia - niitä on myös muissa maissa, ja meidän on löydettävä aikaa niidenkin käsittelylle.
Siirrämme tämän tärkeän keskustelun heinäkuulle. Uskon, että kollegani ymmärtävät tämän. Olen varma, että parlamentin ele on tervetullut ja tehokas tässä erittäin herkässä Guinea-Bissaun tilanteessa.

Gorostiaga Atxalandabaso (NI).
Arvoisa puhemies, ihmisoikeuksien kunnioittaminen on osoittautunut tehokkaimmaksi demokratiaa edistäväksi mekanismiksi kaikkialla. Tätä yleistä parannuskeinoa on kuitenkin tehostettava noudattamalla oikeusvaltioperiaatetta todellisuudessa eli kunnioittamalla sellaisia perusvapauksia kuin oikeutta poliittiseen yhdistymiseen ja rauhanomaiseen kokoontumiseen, oikeuslaitoksen riippumattomuutta, oikeutta puolueettomaan oikeudenkäyntiin sekä kaikenlaisen kidutuksen ja pahoinpitelyn muotojen kieltämistä. Tämän on pädettävä kaikkialla, myös Baskimaassa.
Esitän seuraavassa luettelonomaisen katsauksen Baskimaan ihmisoikeuksia koskeviin viime aikojen merkittäviin tapahtumiin niiden lisäksi, jotka arvoisa puhemies jo mainitsi.
Viime keskiviikkona 28. toukokuuta 2003 nuori baski teki itsemurhan ranskalaisessa vankilassa. Jesús María Etxebarría on ollut nälkälakossa 41 vuorokautta ja laihtunut 20 kiloa. Monet baskivangit ovat kieltäytyneet käyttämästä käymälöitä lähes kahden kuukauden ajan kiinnittääkseen yleisön huomion tilanteeseensa - arvoisa puhemies, muistanette Bobby Sandsin ja hänen kollegansa. Ondarruan kunnanjohtaja Loren Arkotxa on pidätetty ja vangittu samoin kuin eräät Udalbiltzan valtuutetut. Amnesty Internationalin vuoden 2003 raportissa todetaan, että vuoden 2002 tammikuusta joulukuuhun Espanja on pitänyt vankeja eristyksissä, mikä helpottaa kiduttamista. Bilbaon ja San Sebastianin lakimiesjärjestöt ovat antaneet julkilausuman, jossa ne tuomitsevat pahoinpitelyt poliisilaitoksilla. Kuntavaalien yhteydessä on kielletty 225 paikallista ehdokasluetteloa.
Nähtävästi tässä parlamentissa ei kannata edes mainita Batasunan julistamista kielletyksi järjestöksi.

Oreja Arburúa (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, en tiedä, mitä tekemistä jäsen Gorostiagalla on asian kanssa, ja lisäksi hän pyrkii rajoittamaan minun puheoikeuttani.
Olen tyytyväinen, että jäsen Gorostiaga on huolestunut ilmaisu- ja kokoontumisvapaudesta, ja toivon hänen vastedes olevan huolestunut myös minun puolueeni ja sosialistipuolueen edustajien murhista, joihin hänen poliittisen ryhmänsä, joka on Luojan kiitos nyt jo kuollut ja kuopattu, tukema terroristijärjestö on syyllistynyt. Olenkin varma, että hän puolustaa vastaisuudessa myös oman poliittisen puolueeni ja sosialistipuolueen oikeutta kokoontua ja ilmaista mielipiteensä.
On uskomatonta, että voitte puhua tässä parlamentissa sen jälkeen, kun terroristiryhmä, jota te ette suostu tuomitsemaan, on murhannut kaksi kansallisen poliisin virkamiestä. Minä pystyn ne tuomitsemaan ja valittamaan kaikkia kuolonuhreja, myös kuolleita vankeja, joiden oikeudet tunnustan lukuun ottamatta oikeutta rajoittaa ilmaisuvapautta ja murhata meitä näin halveksittavalla tavalla.

Ahern (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa parlamentille, että Pohjois-Irlannissa piti aivan hiljattain järjestää vaalit. Toisin kuin Skotlannin ja Walesin lakiasäätävän kokouksen tapauksessa, vaaleja ei valitettavasti järjestetty. Haluaisin, että Euroopan parlamentti kehottaa osapuolia ryhtymään neuvotteluihin ja järjestämään vaalit mahdollisimman pian. Luonnossa ei esiinny tyhjiötä, ja vaikka emme toivottavasti päädykään uudelleen tuomitsemaan tappoja ja hautaamaan kuolleita Irlannin saarelle, katutasolla alkaa varmasti tapahtua entistä useammin, jollei vaaleja järjestetä. Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että edistys on mahdollista vain demokratian avulla. Toivon, että nämä vaalit pidetään erittäin pikaisesti.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Willi Rothleyn laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0193/2003) Euroopan parlamentin jäsenten ohjesäännön hyväksymisestä

Rothley (PSE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, lähestymme pitkän matkamme päämäärää. Tämän odysseian aikana olemme vaeltaneet milloin kaukana aavalla milloin ristiaallokossa. Meille on yritetty vakuuttaa, että ohjesäännössä on kyse ainoastaan matkakulujen korvausjärjestelmän uudistamisesta, siis rahasta eikä mistään muusta. Yksinomaan rahaa - korvauksia ja kustannuksia - koskeva ohjesääntö ei ole kuitenkaan Euroopan parlamentin nykyisten tarpeiden mukainen.
Meille on väitetty, että primaarioikeus kariutuu neuvostoon ja että ajatuksemme verolaeista syöksevät meidät valtamerten syvyyksiin. Jos kohta otinkin esiin nämä esimerkit, uskon, että voimme vedota päteviin perusteluihin. Ratkaistavana on vielä kaksi ongelmaa: verot ja primaarioikeus. Verojen osalta neuvosto katsoo, että se voi jättää kunkin jäsenvaltion päätettäväksi, haluaako jäsenvaltio kantaa täydentävää kansallista veroa vai ei. Vuonna 2000 parlamentin, neuvoston ja komission oikeudelliset yksiköt järjestivät keskinäisen tapaamisen, jossa käsiteltiin tätä aihetta. Kokouspöytäkirjan päätelmässä todetaan, ettei perusteita yksittäiselle jäsenvaltiolle myönnettävään poikkeukseen ole. Tämän jälkeen pöytäkirjassa todetaan seuraavasti:

Rothley (PSE)
Näin ollen neuvoston nyt ehdottama ratkaisu on sama, jonka edellä mainitut kolme oikeudellista yksikköä yksimielisesti torjuivat. On selvää, ettei parlamentti voi suostua tähän!
Primaarioikeuden tilanne on sama. Miksi parlamentin asema sitten on näin hankala? Siksi, että kun säädös edustajien valitsemisesta Euroopan parlamenttiin yleisillä, välittömillä vaaleilla otettiin käyttöön vuonna 1976, neuvosto kartteli tehtävän hoitamiseen sovellettavien yleisten ehtojen yhdenmukaistamista, koska aihe oli sille liian arkaluotoinen. Siksi Euroopan parlamentissa säilyi parlamentaarisen kokouksen rakenne senkin jälkeen, kun se ryhdyttiin valitsemaan yleisillä vaaleilla, ja sellainen sen rakenne on tänäkin päivänä. Ohjesäännön tavoitteena on rikkoa tämä parlamentaarista kokousta muistuttava rakenne, niin että meistä tulee oikea parlamentti. Sitä ohjesäännössä ajetaan!

Peruskysymys on, onko nykyinen Euroopan yhteisö todellinen yhteisö vai kansainvälinen järjestö. Jos se olisi pelkkä kansainvälinen järjestö, neuvostolla olisi oikeus päättää parlamentin jäsenten erioikeuksista ja vapauksista. Tuleeko meidän nyt säännellä parlamentin jäsenten erioikeuksia ja vapauksia vai ei, pelkistyy käytännössä kysymykseksi siitä, onko Euroopan yhteisö yhteisö vai kansainvälinen järjestö, olemmeko me parlamentaarinen kokous vai nimensä arvoinen parlamentti. Siitä tässä on kysymys!
(Suosionosoituksia)
Nykyiset sääntömme ovat peräisin vuodelta 1965, jolloin pöytäkirja tuli voimaan. Samana vuonna Charles de Gaulle voitti Ranskan presidentinvaaleissa Mitterrandin ja samana vuonna ensimmäiset e-pillerit tulivat markkinoille.
(Naurua)
Nyt neuvosto - ainakin näennäisesti, sillä en ole varma asiasta, koska ennen ainoastaan pysyvät edustajat käsittelivät tämänkaltaisia asioita - yrittää väittää, että juuri noiden sääntöjen mukaan parlamenttia olisi hallinnoitava vastaisuudessakin, kun sen ensimmäisestä valinnasta yleisillä vaaleilla on kulunut lähes 25 vuotta.
Jos emme käy käsiksi tähän asiaan nyt, milloin sitä oikein on tarkoitus käsitellä? Eihän neuvosto loppujen lopuksi edellytä erioikeus- ja vapausjärjestelmän uudistamista. Se vahvisti tämän nimenomaisesti juuri viime vuonna, kun yhtenäinen äänioikeus esitettiin ensimmäisen kerran. On selvää, että neuvosto pitää tätä pitkän aikavälin ratkaisuna, mitä parlamentti ei tietenkään voi hyväksyä.
Kuten totesin, neuvosto ei ole aiemmin tarkastellut asiaa vakavissaan. Hallitukset näyttävät olevan varsin vähän kiinnostuneita asiasta. Siksi ei olekaan huono ajatus esittää, että ohjesäännön olisi tultava voimaan samaan aikaan kuin Euroopan unionin uuden perustuslain. Näin saisimme takuun siitä, että niin neuvosto että hallitustenvälinen konferenssikin valmistelevat asiaa tiiviisti ja vakavissaan, ja siitä, että verotuksen ja primaarioikeuden kysymyksistä keskustellaan hallitusten kesken asiaankuuluvalla tavalla.
Jos hylkäämme nyt nämä säännöt - joiden emme siis halua tulevan voimaan, mikä toki olisi mahdollista vasta niiden vastaisten pöytäkirjan määräysten kumoamisen jälkeen - jäämme ennalta arvaamattomaksi ajaksi Baabelin vankeuteen neuvostoon nähden. Siitä ohjesäännössä on kysymys!
Olen hyvin kiitollinen puhemiehistölle siitä, että se on antanut määräykset kulukorvauksista, yleisistä kuluista, päivärahasta ja työntekijöitä koskevasta korvausten kiinteästä määrästä. Puhemiehistö toimi erittäin avuliaasti ja vei meitä oikeaan suuntaan. Arvoisa puhemies, olen kaiken kaikkiaan kiitollinen teille siitä, että olette nähnyt enemmän vaivaa tämän ohjesäännön eteen kuin kukaan edeltäjänne. Haluaisin lisäksi kiittää tässä yhteydessä PPE-DE-ryhmän jäsentä Lehneä,
(Suosionosoituksia)
joka on esittänyt kritiikkiä ja osoittanut solidaarisuutta ja luotettavuutta tässä hankkeessa sen kaikissa vaiheissa. Paljon kiitoksia hänelle ja paljon kiitoksia kaikille!
(Suosionosoituksia)

De Palacio, Loyola
. (ES) Arvoisa puhemies, aion puhua hyvin lyhyesti. Haluaisin huomauttaa, että asia on erittäin monitahoinen. Puhumme toki asiasta, joka ei ole muuttunut sitten vuoden 1965, vaikka Euroopan yhdentymisen institutionaalisten rakenteiden kehittämisessä on edistytty vaikuttavalla tavalla, erityisesti parlamentin aseman ja tehtävien samoin kuin sen valitsemistavan osalta. Emme ole kuitenkaan kyenneet mukauttamaan Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntöä nykyisiin olosuhteisiin.
Entisenä tämän ja muidenkin parlamenttien jäsenenä ymmärrän, että ohjesääntö ja sen vaikutukset ovat merkittäviä jäsenille ja että sama koskee jäsen Rothleyn tänään esittelemää mietintöä. Haluan onnitella häntä hänen tekemästään työstä ja toivon komission puolesta, että tulokset ovat parhaat mahdolliset. Toivomme, että meillä on huomenna konkreettinen vastaus asiaan, niin että voimme äänestää siitä.
Tavoitteemme on toimia aktiivisesti yhteistyössä niin, että pääsemme lopulta sopimukseen, jonka neuvosto voi hyväksyä. Muuten toiminnastamme ei ole paljonkaan hyötyä, kuten kaikki tiedämme. Toivomme pääsevämme asiasta lopulliseen sopimukseen.
Färm (PSE)
Arvoisa puhemies, puhun valmistelijan sijaisena, sillä jäsen Wynn ei valitettavasti päässyt paikalle ajoissa. Kun parlamentin ohjesääntö halutaan panna täytäntöön, pelkkä sopimus parlamentin ja neuvoston välillä sovellettavista säännöistä ei riitä. Tarvitaan tietysti myös budjettivallan käyttäjän tarkoitukseen osoittamat varat. Me budjettivaliokunnan jäsenet olemmekin tästä syystä perehtyneet ehdotukseen uudeksi ohjesäännöksi ja pyrkineet selvittämään sen vaikutuksia talousarvioon. Talousarvioehdotuksen mukaan menot rahoitettaisiin vastaisuudessa nykyisestä poiketen EU:n talousarviosta. Olemme perustaneet tätä varten erityisen budjettikohdan eli luvun 102 (Varaus jäsenten ohjesääntöä varten).
Parlamentti on tähän asti pitänyt menonsa asettamansa enimmäistason rajoissa eli enintään 20 prosentissa rahoitusnäkymien otsakkeesta 5 (Hallintomenot). Olemme kuitenkin todenneet, että mikäli ohjesääntöön, laajentumiseen tai muihin merkittäviin tavoitteisiin liittyvien menojen kattamiseen tarvitaan enemmän varoja, meidän ei välttämättä tarvitse noudattaa 20 prosentin enimmäismäärää ikuisesti. Jää nähtäväksi, kuinka suuriksi laajentumisesta, toimitilojen rakentamisesta ja muusta vastaavasta aiheutuvat kustannukset muodostuvat.
Ajatuksena on toistaiseksi tietenkin ollut, että ohjesäännön edellyttämät määrärahat otetaan ensimmäisen kerran vuoden 2004 talousarvioon ainakin jälkimmäisen vuosipuoliskon menoja varten. Tämä pätee edelleenkin, sikäli kuin emme noudata esittelijän ehdotusta lykätä talousarvion hyväksymistä siihen asti, kunnes voimme hyväksyä perustuslain. Jos valitsemme tämän ratkaisun, määrärahojen ottaminen vuoden 2004 talousarvioon ei tietenkään ole aiheellista.
Meille on tähän mennessä aiheuttanut todellista huolta ainoastaan yksi kohta, joka koskee jokaisen jäsenen oikeutta simultaanitulkkaukseen, joka tarkkaan noudatettuna voi aiheuttaa kohtuuttomia kustannuksia. Olen kuitenkin ymmärtänyt, että esittelijän kanssa neuvotellaan parhaillaan sovitteluratkaisusta, minkä perusteella ehdotus on nyt Euroopan parlamentin talousarviota koskevien arvioiden mukainen. Budjettivaliokunnan päätelmä on näin ollen, että edellä mainitun päätöksen mahdolliset vaikutukset talousarvioon eivät ole rahoitusnäkymien otsakkeen 5 (Hallintomenot) enimmäismäärän vastaisia eivätkä ne välttämättä aiheuta rajoituksia muiden otsakkeeseen 5 kuuluvien toimien määrärahoihin.

Lehne (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää jäsen Rothleyä, joka on luotsannut lähes loputtoman kärsivällisesti tätä prosessia karikoiden ohi vuodesta 1998 tavalla, jota ei voi olla ihailematta.

Käsitykseni on, että ilman häntä olisimme päätyneet karille useammin kuin kerran. Jäsen Rothley sanoi äskeisessä puheessaan muutaman sanan ohjesäännön myötä esiin tulleista tärkeistä aiheista, joista osa on luonteeltaan perustuslaillisia. Itse haluaisin kommentoida muutamia huomattavasti maanläheisempiä ongelmia.
Käsitykseni on, että ohjesääntö on nyt esitetyssä muodossaan hyvin tasapainoinen säädös. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa käytimme osviittana pääasiassa parlamentin valtuuttamien asiantuntijoiden ja viisasten komitean neuvoja. Puolet tuomarin palkasta, josta tässä on kyse, vastaa jotakuinkin itävaltalaisen, ranskalaisen, saksalaisen tai brittiläisen parlamentin jäsenen nykyisin saamaa palkkiota, josta on vähennetty sosiaali- ja eläketurvamaksut. Se on vähemmän kuin italialaiset jäsenet nykyisin saavat, joten haluan kiittää heitä ymmärtämyksestä ja halukkuudesta hyväksyä tulotason lasku ikään kuin tulevien italialaisten parlamentin jäsenten puolesta ja yhteisten eurooppalaisten sääntöjen hyväksi.
Haluan lisäksi kiittää vihreiden, yhtyneen vasemmiston ja liberaaliryhmän jäseniä siitä, etteivät he ole tällä istuntojaksolla esittäneet tarkistuksia 50 prosentin osuuden pienentämiseksi eivätkä ole esittäneet uudelleen oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalle esitettyjä tarkistuksia. Uskon nimittäin, ettei valiokunnan ehdotusta vastaan voida esittää objektiivisia perusteluja. Tähän on saatu yksiselitteinen vahvistus myös viisasten komitealta, joka antoi meille selkeät ohjeet.
Monet jäsenet ovat kuitenkin esittäneet tarkistusta, jossa käytännössä ehdotetaan tulevien Euroopan parlamentin jäsenten palkkioiden perustamista kansallisten parlamenttien jäsenten palkkioihin. Pidän tarkistusta lievästi sanoen järjettömänä. Ohjesäännön nimenomainen tarkoitus on luoda yhtäläiset edellytykset kyseistä maata edustaville parlamentin jäsenille EY:n perustamissopimuksen 190 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Tästä seuraa, että tällaisen tarkistuksen esittäjien on johdonmukaisuuden nimissä oltava koko ohjesääntöä vastaan, koska he pyrkivät pitämään voimassa vallitsevan lainsäädännöllisen tilanteen.
Seuraavaksi käsittelen primaarioikeutta koskevia kysymyksiä. Monet jäsenistä ovat esittäneet tarkistuksia, joista tarkistus 28 on yksi esimerkki ja joiden tarkoituksena on lisätä ohjesääntöön erioikeuksia ja vapauksia koskeva vanha pöytäkirja. Tässä ei kuitenkaan ole järkeä. Esimerkiksi juuri mainitsemassani tarkistuksessa 28 viitataan tulleihin liittyviin Euroopan parlamentin jäsenten etuoikeuksiin. Näitä ei kuitenkaan ole enää olemassa, koska meillä on nyt sisämarkkinat. Tästä huomaa, miten vanha säädös on. Uusi on siis saatava. Voisin vielä lisätä, että nyt meillä on vihdoinkin mahdollisuus saada avoimet säännöt oikeudesta korvauksiin. Tästä asiasta puhemiehistön on vielä päätettävä.
Päätän puheenvuoroni vetoomukseen neuvostolle, jolla on nyt todellinen mahdollisuus varmistaa, että Euroopan parlamentin jäsenille saadaan ohjesääntö, joka on suuntautunut tulevaisuuteen. Sen on yksinkertaisesti sanottuna toimittava ripeästi ja hyväksyttävä parlamentin päätös eikä estettävä päätöstä käyttämällä hataria ja pinnallisia verolainsäädäntöä koskevia perusteita, joita yhtäkkiä on manattu esiin. Odotan, että neuvosto päättää mahdollisimman pian - tarkoitan tällä ennen vaaleja - hyväksyä parlamentin pyynnön. Kun olemme huomenna tehneet päätöksemme, pallo on neuvostolla.
(Suosionosoituksia)

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa puhemies, olen erittäin tyytyväinen voidessani tänään kannattaa esittelijä Rothleyn tekemää työtä, josta haluan kiittää häntä jäsen Lehnen tapaan.
Kuten jäsen Lehne totesi, jäsen Rothleyn ehdotus on tasapainoinen ja sai laajan enemmistön tuen parlamentin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa. Katson, että se olisi hyväksyttävä täysistunnossa.
Täysistunnossa on jätetty kaikkiaan 36 tarkistusta, joihin jäsen Lehne jo viittasi. Niitä ei ole kovin paljon, kun otetaan huomioon mietinnön aihe, mutta Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on päättänyt kannattaa esittelijän linjaa kokonaisuudessaan ja osin myös niitä tarkistuksia, joita esittelijä on ehdottanut tämänpäiväisessä täysistunnossa. Näin voimme korjata niitä puutteita, joita ehdotuksen lopulliseen versioon on jäänyt.
Kuten esittelijä totesi, keskeisenä tarkoituksena on luoda ohjesääntö, jossa Euroopan parlamentin jäsenet tunnustetaan koko Euroopan unionin kansojen edustajiksi eikä jäsenvaltioiden parlamenttien jatkeeksi. Jäsen Rothley totesi, että Euroopan unioni on enemmän kuin pelkkä kansainvälinen järjestö ja että näin ollen Euroopan parlamentin jäsenten ohjesäännön tulisi perustua kansallisten puitteiden sijaan yhteisön puitteisiin.
Tähän me juuri nyt pyrimme. Emme päätä pelkästään palkkioista. Nykyisessä jossain määrin epätäydellisessä järjestelmässä palkkioita koskevan kansallisen lainsäädännön puutteita täydennetään yhteisön lainsäädännöllä, jota on arvosteltu suuresti. Käsitykseni on, että jos me hyväksymme esittelijän ehdotuksen, jos komissio hyväksyy sen ja jos, kuten jäsen Lehne totesi, erityisesti neuvosto hyväksyy parlamentin ehdotuksen, meillä on pian ohjesääntö, jossa Euroopan parlamentin jäsenten ja kansallisten parlamenttien jäsenten kesken tehdään tosiasiallinen ero. Näin meillä on oma asema, joka on tarkoituksenmukainen parhaillaan rakentamassamme Euroopan unionissa.

Wallis (ELDR).
Arvoisa puhemies, toivon, ettemme ole jälleen kerran kokoontuneet keskustelemaan työehdoistamme. En tunnistanut itseäni enkä kollegojanikaan lukiessani viikonloppuna Britannian lehdistön yliampuvia juttuja, joissa kuvataan meidän kuviteltua elämäntapaamme ja loputtomia luontaisetujamme. Monet minulle soitelleet lehtimiehet aloittivat keskustelun tyyliin "Aivan, aiotte hyväksyä itsellenne 25 prosentin palkankorotuksen". Kun selvitin heille, mitä tämä tarkoittaa ja miksi näin on, heidän kiinnostuksensa lopahti, heillä ei ollut enää ainesta jutuksi. Tämä on ilman muuta keskeinen seikka. Meidän työehtojemme ja kulujemme ei pidä olla jutun arvoisia, niiden tulee olla avoimia ja julkisesti tiedossa: meidän on saatava asianmukainen palkkio hyvin tehdystä työstä ja työn hoitamisesta kertyneiden kulujen korvaus.
Hyvät kollegat, tämä on uskoakseni viimeinen mahdollisuutemme päästä vaiheeseen, jossa juttujen aiheena on meidän työmme emmekä me itse. Käsiteltävänämme on asiakirja, joka on monin tavoin kompromissi useimmille meistä. Se saanee neuvoston hyväksynnän, jos olemme kohtuullisia primaarioikeuden alalla, mutta myös neuvoston on suostuttava kompromissiin veroasiassa.
Jotkut tämän parlamentin jäsenet ovat huolissaan palkkatasosta: toisille se on liian korkea, toisille liian matala. Näymme loppujen lopuksi päässeen summaan, jonka voimme jotakuinkin hyväksyä. Arvoisa puhemies, teidän työnne ansiosta myös kulujen osalta näyttää vihdoin siltä, että olemme päätyneet ehdottamaan tähänastista huomattavasti avoimempaa järjestelmää. Joidenkin mielestä muutos ei kenties ole riittävä, mutta parannus on joka tapauksessa valtaisa.
Eri osapuolten kompromisseja ja ymmärtämystä tarvitaan. Olemme vihdoin onnistuneet laatimaan yhtenäisen ohjesäännön Euroopan parlamentin jäseniä varten. Se on suuri saavutus. Se on meidän viimeinen oljenkortemme. Matka on ollut tähän saakka riittävän vaikea, eivätkä olosuhteet ole enää koskaan yhtä suotuisat. Meillä on mahdollisuus saada Euroopan parlamentin herättämä kiinnostus kohdistumaan työhömme eikä palkkapussiimme. Toivon, että riittävän monella meistä on rohkeutta antaa hieman periksi ja äänestää tämän asiakirjan sekä ELDR:n ja muiden ryhmien esittämien tarkistusten puolesta.
Hyvät kollegat, vaikka tunnustankin ihailevani ehdoitta esittelijämme työtä, minun on rehellisyyden nimissä todettava, etten halua kuunnella hänen puheitaan valiokunnan kokouksissa tästä aiheesta enää viittä vuotta. Hänen huomattavat kykynsä ja meidän aikamme voidaan käyttää paljon paremmin muuhun lainsäädäntötyöhön, joka hyödyttää suoraan kaikkia Euroopan kansalaisia.
Krarup (GUE/NGL).
Parlamentti on nyt neuvotellut viisi vuotta ohjesäännöstä. Jotkut jäsenkollegani katsovat, että prosessi on poliittisesti merkittävä, koska siinä varmistetaan samalla sekä parlamentin valta ja legitiimiys että parlamentin oikeus hyväksyä oma ohjesääntönsä eurooppalaisen federalistisen demokratian ilmentymänä. Toisten mielestä se on puolestaan lähes surrealistiset mittasuhteet saanut farssi.
Parlamentin itsemääräämisoikeuden demokraattisten periaatteiden takaa paljastuu itse asiassa toinen esityslista, joka koskee niinkin arkipäiväistä asiaa kuin Euroopan parlamentin jäsenten henkilökohtaisia taloudellisia etuja. On vaikea esittää demokratian periaatteita uskottavasti, kun todellisuudessa asialistalla ovat Euroopan parlamentin jäsenten omat rahat.
Tällä parlamentilla ei ensinnäkään ole vaikuttavaa, demokraattista legitiimiyttä. Äänestysprosentti on ollut heikko sen kaikissa vaaleissa. Ruotsin kaltaisessa pitkän perinteen demokratiassa viime vaalien äänestysprosentti oli alle 35 prosenttia, ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa se jäi alle 24 prosentin. Voin vakuuttaa, että tämä hutera legitiimiys vaarantuu entisestään, jos hyväksymme ehdotetun ohjesäännön. Ainakin pohjoismaissa kansalaiset ovat täysin ymmällään siitä, että tämän parlamentin jäsenille on maksettava merkittävästi enemmän palkkaa kuin kansallisten parlamenttien jäsenille, varsinkin kun haluamme säilyttää mahdollisuuden pitää voimassa tai ottaa uudelleen käyttöön järjettömät kulukorvausjärjestelmät, joita pohjoismaissa on erityisesti arvosteltu. Puhemiehistö toki päätti viime viikolla matkakulujen korvaamisesta esitettyjen tositteiden perusteella, mutta 29 artiklassa todetaan selvästi, että nykyiset järjettömät järjestelmät voidaan palauttaa käyttöön.
Haluaisin lisäksi huomauttaa, että kysymys palkkion kansallisesta verottamisesta on nyt edennyt lopulliseen käsittelyvaiheeseensa. Ainakin pohjoismaiden hallituksille se on ratkaiseva kysymys. Kyse on tietenkin siitä, että kansallinen verotus voi olla ristiriidassa Euroopan unionin oikeuden kanssa, joten ongelmaa ei ole ratkaistu.
Tanskan kansanliikkeeseen kuuluvat jäsenet eivät voi osallistua tällaiseen.

MacCormick (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olen vain osittain samaa mieltä jäsen Krarupin kanssa. Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että demokratia on kriisissä. Tämä parlamentti on kriisissä, koska meitä vastaan hyökätään jatkuvasti jäsenvaltioiden monista julkisista medioista sen tilanteen vuoksi, jossa meidän on tällä haavaa työskenneltävä ja joka ei ole puolusteltavissa. Tiedämme kaikki, että tämän parlamentin jäsenet tekevät tarkalleen samaa työtä mutta heidän palkkahaitarinsa on suunnattoman laaja. Tätä on voitu sietää ainoastaan yhden asian eli kulukorvausjärjestelmän takia. Muutoin järjestelmää ei voida millään tavoin puolustella, koska se ei ole missään nimessä avoin.
Olemme paljosta velkaa jäsen Rothleylle, joka on johdattanut meidät näin pitkälle. Meidän on jatkettava tästä eteenpäin antamalla parlamentille mahdollisuus esiintyä legitiimiydessään niin vahvana, että sillä on suunnitelma yhtäläistä palkkaa ja yhtäläistä, puolustettavissa olevaa ja avointa kulukorvausjärjestelmää varten.
Lyhyesti sanoen haluan varmistaa, että järjestelmästämme tulee ymmärrettävä, se korvaa kertyneet kulut ja palkitsee meidät kaikki rehellisellä päiväpalkalla rehellisestä työstä. Palkan tulisi olla hieman pienempi, mutta olisi pelkästään poliittinen ele esittää uudelleen oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalle esittämämme tarkistus, koska sitä ei selvästikään ole aikomus hyväksyä.
Olen kaikella kunnioituksella eri mieltä jäsen Rothleyn kanssa erioikeuksia ja vapauksia koskevasta kysymyksestä. Sen tulisi olla mukana ohjesäännössä jotakuinkin jäsen Rothleyn ehdottamassa muodossa, mutta rehellisyyden nimissä sitä koskevat määräykset vaikuttavat minusta kovin ylimalkaisilta ja laaja-alaisilta. Koskemattomuus on näinä Berlusconin aikoina vaikea käsite, eikä meidän pidä uhmata äänestäjäkuntaamme. On parempi pitäytyä nykyisessä järjestelmässä ja nykyisessä primaarioikeudessa. Useimmissa meidän liberaalien ja muidenkin ehdottamissa tarkistuksissa pyritään säilyttämään vapaudet perustavilta osiltaan. Näiden ratkaisevien tarkistusten jälkeen päätöslauselma voidaan hyväksyä.
Kaikella kunnioituksella kaikkia läsnäolijoita kohtaan haluan lopuksi huomauttaa, etten pidä itseäni Euroopan unionin työntekijänä: edustan omia äänestäjiäni. En halua missään vaiheessa maksaa tuloveroa eri tasolla tai eri perusteella kuin valitsijani. Belgian vapaamielinen kompromissi, joka sallisi jäsenvaltioiden saattaa parlamentin jäsenten verorasituksen samalle tasolle äänestäjien kanssa, on hyvä ratkaisu. Toivon, että löydämme keinot sen toteuttamiseksi oikeudellisesti pätevällä tavalla.

Van Dam (EDD).
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsenten ohjesäännöstä on keskusteltu nyt viisi vuotta eli Amsterdamin sopimuksen laatimisesta lähtien. Ennen vuoden 1999 Euroopan parlamentin vaaleja parlamentti ja neuvosto eivät selvästikään kyenneet pääsemään yhteisymmärrykseen asiasta. Vaalit ovat jälleen edessä vuoden päästä. Onko jäsenten oikeudellisesta asemasta silloin voimassa yksiselitteiset säännöt? Pelkään, ettei näin välttämättä ole.
Jäsen Rothleyn mietintöön sisältyy edelleen neuvoston kannalta kiistanalaisia kohtia, mutta siihen on ehdotettu kaiken lisäksi tarkistuksia, jotka lykkäisivät sen voimaantuloa aina vuoteen 2009. Onko tämä todellakin Euroopan parlamentin käsitys siitä, millä tavoin äänestäjien luottamusta tavoitellaan ensi vuoden touko- ja kesäkuussa? Esittelijä on osoittautunut näiden vuosien aikana sinnikkääksi neuvottelijaksi. Miksi hän kuitenkin ottaa asian esiin kuvailemalla primaari- ja sekundaarioikeuden aseman ohella myös erioikeuksia ja vapauksia, koska viimeksi mainitut juuri ovat primaarioikeutta? Enemmistön olisi hyvä kannattaa huomenna ELDR-ryhmän ja muidenkin tekemiä tarkistuksia, joissa tämä kumotaan.
On erittäin tärkeää, että kaikille jäsenille maksetaan yhtäläinen palkkio. Meidän mielestämme matkakulujen korvaaminen todellisuudessa kertyneiden kustannusten mukaisesti on vieläkin tärkeämpää. Se on keskeistä, jotta voimme katsoa äänestäjiämme silmiin, ja siksi meidän on puututtava asiaan nopeasti. Silti ehdotukseen on tehty tarkistuksia, joissa ehdotetaan, että odotamme uuden perustamissopimuksen valmistumista tai vuoteen 2009. Kaikella kunnioituksella, tässä ei ole mitään järkeä. Kun ensimmäisistä välittömistä vaaleista on kulunut 25 vuotta, on todellakin aika ratkaista tämä Gordionin solmu - on aika asettaa parlamentin etu oman henkilökohtaisen edun edelle.

Dell'Alba (NI).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuten kaikki tiedätte, jäsenten ohjesääntö on ollut asialistalla lukemattomia vuosia. Muiden jäsenten tavoin olen itsekin epäileväinen sen suhteen, onnistummeko huomisesta äänestyksestä huolimatta ratkaisemaan asian kokonaisuudessaan puhemies Coxin kauden aikana. Toki toivon, että pystymme siihen. Me radikaalit olemme johdonmukaisesti esittäneet ja vastakin esitämme, että jäsenten ohjesäännön yhteydessä meidän on katsottava jäsen Rothleyn mietintöä pidemmälle, nähtävä Euroopan unionin työntekijöiden hallinnollisen, byrokraattisen aseman tuolle puolen, käyttääkseni jäsen MacCormickin ilmaisua, ja otettava ennen kaikkea huomioon parlamentin jäsenten oikeudet. On esimerkiksi sietämätöntä, että 25 vuotta välittömien vaalien jälkeen jäsenten on edelleen kärsittäviä vaikutuksista, jotka johtuvat parlamentin sijaintipaikkaa koskevasta päätöksestä. On sietämätöntä, että parlamentin jäseniltä evätään edelleen oikeudet, jotka kansallisen parlamentin jäsenillä on, kuten oikeus vierailla vankiloissa, ja muut oikeudet, jotka liittyvät heidän tehtäväänsä Euroopan kansojen valittuina edustajina.
Toivon, että valmistelukunnan tuloksen tämän salliessa Rothleyn mietintö saa meidät käynnistämään laajemman keskustelun siitä, että 25 jäsenvaltiosta koostuvan Euroopan unionin parlamentin jäsenillä on hallinnollisen aseman lisäksi oltava oikeudet, joiden ansiosta heistä tulee Euroopan kansan aitoja valittuja edustajia.

Gargani (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, valiokunnan puheenjohtajana voin olla ainoastaan tyytyväinen nähdessäni kollegojeni, muun muassa jäsenten Rothleyn ja Lehnen, kiittävän toisiaan johdollani tehdystä työstä. Olen aidosti iloinen, koska olemme työskennelleet tämän hankkeen parissa vuosia. Kun minulla oli kunnia tulla valituksi valiokunnan puheenjohtajaksi, monista kysymyksistä oltiin näet erittäin vahvasti eri mieltä. Nämä erimielisyydet on pystytty ratkaisemaan ainoastaan keskustelemalla.
Kuten puheenvuoroista on käynyt ilmi, yhteistyömme on ollut sopusointuista emmekä ole missään vaiheessa unohtaneet kahta tärkeää asiaa. Olemme halunneet tukea perustavaa prosessia, jolla parlamentille annetaan muoto, oikeudet, vastuutehtävät ja erioikeudet. Toisaalta muistamme, että EY:n perustamissopimuksen määräykset ovat erittäin vanhoja ja vanhentuneita, kuten jäsen Rothley edellä selvitti, ovathan peräisin 1960-luvulta, jolloin parlamentti oli pelkästään neuvoa-antava kokous.
Jäsen Rothleyn mietinnössä, joka meidän on tarkoitus hyväksyä, pyritään luomaan uusi oikeudellisen kehys Euroopan parlamentille sekä säännöt sen tehtävän hoitamista varten. Haluan itsekin tähdentää, että ohjesäännössä todellakin luodaan aito parlamentti eikä käsitellä pelkästään rahakysymyksiä ja - uskaltanen puhua asiasta sen oikealla nimellä - palkkaa, jotka ovat varsin vähäpätöisiä asioita ja joissa valiokuntakeskustelu oli päätynyt umpikujaan. Ohjesääntö koskee parlamentin tehtävän, roolin, ominaispiirteiden ja valtuuksien rakennetta ja organisointia.
Haluaisin lainata suuren liberaalipoliitikon Georges Donnèsin esittelemän vuodelta 1986 peräisin olevan mietinnön keskeistä kohtaa. Tässä mietinnössä korostettiin jo 15 vuotta sitten, että Euroopan parlamentilla on toimielimenä vastaisuudessa ratkaiseva asema yhteisön toiminnassa ja yhteisön asiakirjojen laadinnassa ja ettei näin ollen ole aiheellista vastustaa yhteisön toimielinten tarpeellisiksi katsottuja muutoksia. Jo tuolloin oli selvää, että joidenkin toimielinten oli muututtava.
Mitä tulee mahdollisuuksiin järjestää aidosti yhtäläiset koskemattomuuden edellytykset kaikille parlamentin jäsenille, mietinnön esittelijä pohti, olisiko Euroopan parlamentin jäsenille sellaisinaan mahdollista määritellä aidosti riippumaton ja vapaa asema niin kauan kuin pöytäkirjan 10 artiklassa tehty erottelu - jota nyt yritämme kumota - on voimassa.
Mainitsemastani mietinnöstä voidaan päätellä, että yhtäläinen kohtelu on tarpeen paitsi niiden kielteisten psykologisten vaikutusten välttämiseksi, joita voi syntyä, jos Euroopan parlamentin jäsenet jaetaan ensimmäisen ja toisen luokan jäseniin, myös siksi, että näin täyttyy runsaan 16 vuoden viipeellä eräs unelma eli ajatus parlamentin instituutioiden riippumattomuudesta suhteessa muihin auktoriteetteihin yksittäisen jäsenten suojan ansiosta. Suoja liittyy työhömme ja kuvaan, jonka haluamme antaa Euroopalle parlamentin jäsenistä, jotka monen vuoden ja ennen muuta tämän vaalikauden jälkeen luovat teidän johdollanne ja puhemiehenä ollessanne tukevan kiinnekohdan, jolla on laajentumisenkin kannalta pelkästään myönteisiä vaikutuksia, koska sen ansiosta Euroopan parlamentin jäsenille vahvistetaan se varsinainen tehtävä, joka heillä kuuluukin olla.

Miller (PSE).
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön keskeisenä tarkoituksena on palauttaa kunnioitus parlamenttia kohtaan. Meidän ei pidä unohtaa, että tämä on vasta puolivälin etappi, sillä mietintö joutuu meidän jälkeemme neuvoston hyväksyttäväksi.
Mietinnön periaate on hyvä: sama palkka samasta työstä. Mietin kuitenkin, olemmeko me kaikki tasavertaisia. Joidenkin esitettyjen tarkistusten perusteella emme ilmeisesti ole. Yhdessä tarkistuksessa puhutaan huomattavista taloudellisista eroista nykyisten jäsenvaltioiden ja uusien jäsenvaltioiden välillä. Eikö huomattavia taloudellisia eroja ole jo nykyistenkin 15 jäsenvaltion kesken? Kun otamme periaatteeksi, että samasta työstä on maksettava sama palkka, 10 uutta jäsenvaltioita eivät mahdu tämän periaatteen piiriin. Olemme ymmärtäneet asian siis väärin.
Mielestäni merkittävin asia on koko kulukysymys. Kiitän työryhmää sen löytämästä sanamuodosta. Kulujen korvauksessa olennaista on avoimuus. Meidän on noudatettava matkakustannusten korvausperiaatetta. Asia on meidän päätettävissämme, ja voimme hyväksyä sen viemättä asiaa neuvostoon. Lopettakaamme tuhlailu ja ottakaamme tilaisuudesta vaarin.

Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, tarkoituksenamme on tänään kumota kaikki säännöt, jotka ovat tehneet työmme naurettavaksi. Meidän on lisäksi arvostettava puhemiehen työtä parlamentin maineen parantamiseksi. Hyvät kollegat, vetoan teihin, ettette salli enää oikeudellisen saivartelun, hiusten halkomisen ja primaarioikeuden estää tässä tapauksessa keskeisimmän asian toteutumista eli sitä, että kaikki Euroopan parlamentin vaaleissa vuonna 2004 äänestävät Euroopan kansalaiset tekevät niin tuntien ylpeyttä ja että meidän työmme on ymmärrettävää ja sääntömme avoimet. Tämä on kaikkein tärkeintä. Vaikka kaikki katsommekin, ettei jokainen yksityiskohta ole aivan kohdallaan, meidän on tarkasteltava asiaa kokonaisvaltaisesti ja hyödynnettävä tämä tilaisuus, joka monien edeltävien puhujien sanoja lainatakseni ei kenties toistu.
Laiva ajaa karille, jos sen miehistöllä on väärä luulo meren syvyydestä. Pelkäänpä, että monilla on väärä luulo siitä, mikä on mahdollista. Meidän on käytettävä kunnollista karttaa, aitoa merikarttaa. Tätä asiaa viedään oikein eteenpäin hyväksymällä liberaalien ja muiden tekemät tarkistukset. Siinä on meille oikea kurssi.

Kaufmann (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, käsittelemämme Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntö on pohjimmiltaan päättymätön tarina, ja parlamentin soutaminen ja huopaaminen vuosi vuoden perään ylittää todellakin kaiken käsityskyvyn. Voin vain yhtyä esittelijän toteamukseen siitä, että poliittisesta näkökulmasta ydinkysymys on, olemmeko me parlamentaarinen edustajainhuone vai parlamentti. Jos ihmettelemme nyt, miten on mahdollista, että valmistelukunta keskustelee parhaillaan perustuslaista, kun me olemme vuosikausia olleet kykenemättömiä tekemään lopullista päätöstä edes Euroopan parlamentin jäsenten ohjesäännöstä, yleisöllä on täysi syy kysellä, mitä parlamentissa oikein tapahtuu.
Olen usein saanut vaikutelman, että yleisö on varsin hämmästynyt parlamentin jäsenien työstä maksettujen palkkojen välisistä eroista ja ennen kaikkea erojen suuruudesta. Puollan todellakin sitä, että parlamentti ryhtyy jäsenten ohjesäännön myötä noudattamaan periaatetta, jonka mukaan samasta työstä on maksettava sama palkka. On itsestään selvää, että odotan myös neuvoston ottavan tämän asian esiin ja tekevän varsin vauhdikkaasti päätöksiä, joiden ansiosta ohjesääntö voi tulla voimaan mahdollisimman pian.
Haluan liittyä niiden puhujien joukkoon, jotka ovat viitanneet kulukorvauksiin. Se, että vastaisuudessa korvataan meidän todelliset matkakulumme, on mielestäni keskeinen kysymys parlamentin ja oman työmme uskottavuuden kannalta. Haluan lyhyesti käsitellä ohjesäännön 20 artiklaa, joka koskee vanhuuseläkkeitä. Ryhmämme on käynyt asiasta varsin vilkkaita keskusteluja, kun olemme joutuneet toteamaan, että monissa jäsenvaltioissa käydään keskustelua eläkeiän varsin tuntuvasta nostamisesta. Samalla käydään käsiksi sosiaaliturvajärjestelmiin. Ehdotuksessa ohjesäännöksi meille kuitenkin tarjotaan 60 vuoden eläkeikää, joka on todellakin erittäin alhainen. Mielestäni tässä on ristiriita, jota emme pysty selittämään suurelle yleisölle. Katsonkin, että eri eläkeikänormien soveltaminen tämän parlamentin jäseniin kuin suureen yleisöön on käytännössä etuoikeuskohtelua.

Buitenweg (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön tarkoituksena ei ole esittää parasta mahdollista luonnosta jäsenten ohjesäännöksi. Siinä pyritään viemään neuvoston kanssa käytäviä neuvotteluja askeleen verran eteenpäin, ja toivoni siitäkin alkaa olla mennyttä. Komission jäsen de Palacio totesi, että vaikka muilla aloilla on edistytty vaikuttavalla tavalla, tältä osin ei. Mielestäni tämä juuri on totuus. Miksi Belgian hallituksen kompromissi täydentävästä kansallisesta verosta hylättiin? Miksi suurimmat ryhmät sinnikkäästi haluavat sisällyttää ohjesääntöön uudenlaisen koskemattomuuden ja uusia sääntöjä? Miksi kielijärjestelyistäkin on mainittava tässä ohjesäännössä? Rönsyily vaikeuttaa neuvotteluja liiaksi. Hyvä jäsen Rothley, periaatteellinen vastalause on hyvä asia, mutta hyväksyttävissä oleva sopimus on vielä parempi. Näin on paitsi periaatteessa eli siksi, että saamme Euroopan parlamentin jäseniä koskevan yhteisön säädöksen, myös siksi, että näin tehdään loppu nykyisestä kyseenalaisesta kulukorvauskäytännöstä.
Puhemiehistö hyväksyi viime viikolla uuden määräyksen, joka tulee voimaan ohjesäännön kanssa samaan aikaan. Ryhmäni luokittelee nykyisen määräyksen varsin heikoksi mutta antaa uudelle määräykselle kymmenportaisella asteikolla arvosanan 7+. On totta, että pidämme uupumuslisiä naurettavina ja valitettavina, mutta suhtaudumme myönteisesti siihen, että matkakulut korvataan ainoastaan todellisuudessa kertyneiden kulujen mukaan. Se on huomattava edistysaskel. Jollei ohjesäännöstä päästä sopimukseen, joudumme palaamaan lähtöruutuun myös matkakulujen osalta. Tämä ei kai voi olla tarkoituksena?

Puhemies.
En halua puuttua keskusteluun, mutta saanen huomauttaa, että ajatus aikaperusteisesta korvauksesta, josta työryhmässä keskusteltiin erittäin pitkään, esitettiin alun perin vuoden 2000 kesäkuussa parlamentille annetussa merkittävien henkilöiden suosituksessa.

Karas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, oma käsitykseni on, että tässä keskustelussa ja päätöslauselmassa on kyse itsekunnioituksesta. Tämä parlamentti on valittu välittömillä vaaleilla 24 vuoden ajan. Vuoden kuluttua näihin Euroopan parlamentin välittömiin vaaleihin osallistuvat 25 jäsenvaltion kansalaiset eri puolilla Euroopan unionia. Muutaman viikon kuluttua Euroopan tulevaisuutta käsittelevä valmistelukunta esittelee sopimusluonnoksensa Euroopan perustuslaiksi ja seuraava hallitustenvälinen konferenssi pannaan alulle.
Eri puolueiden tehtävä - myös eurooppalaisten puolueiden - on tärkeä. Samoin on Euroopan parlamentin tehtävä, koska se on ainoa Euroopan kansojen suoraan valitsema EU:n toimielin. Tärkeä on myös kansalaisten edustajien tehtävä. Kaikki tehtävät ovat merkittäviä Euroopan yhdentymishankkeen kannalta. Tähän asti Euroopan poliittisia puolueita koskevaa ohjesääntöä ei ole ollut. Tähän asti ei ole ollut myöskään Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntöä. Niiden aika on nyt tullut. Päätöslauselma on todellakin viivästynyt liikaa. Korostan, että tämänpäiväinen keskustelumme on tärkeä, koska neuvoston lisäksi myös meidän on opittava läksymme monissa asioissa - avoimesti, päättäväisesti, ymmärrettävästi ja täysin tietoisina omasta vastuustamme. Jos haluamme tämän pallottelun päättyvän, meidän on uskallettava sanoa, että olemme päättäneet 700 Euroopan parlamentin jäsenen riittävän. Nizzan Eurooppa-neuvosto kasvatti omavaltaisesti lukumääräämme. Teemme päätöksemme Euroopan parlamentin jäsenten ohjesäännöstä ulkopuolisten asiantuntijoiden laatiman raportin pohjalta. Neuvosto ei tähän mennessä ole päättänyt, kannattaako se yhtenäistä eurooppalaista ohjesääntöä vai 25:tä eri näkemystä samasta työstä. Tiivistäen sanottuna meidän kehityksemme parlamentaarisesta kokouksesta Euroopan parlamentiksi ei siis vielä ole tullut päätökseensä.
Keskustelun julkinen luonne merkitsee myös sitä, että meidän on avoimesti puhuttava myös siitä, ettei yksikään kansallisen parlamentin jäsen - poikkeukset tietysti vahvistavat säännön - matkusta yhtä paljon kuin me. Millään kansallisella parlamentilla ei ole enemmän demokraattisia oikeuksia kuin meillä. Mikään kansallinen parlamentti ei kasvata yhtä johdonmukaisesti työmääräänsä kuin me. Vaikkei kukaan väitäkään, ettei itse kullakin jäsenellä ole tarvetta parantaa, tulla tehokkaammaksi ja ammatissaan taitavammaksi, useimmat tämän parlamentin jäsenistä tekevät hyvää työtä, jolla on itseisarvo ja joka edellyttää sille tyypillisiä reunaehtoja. Lähiviikkoina luodaan uusi eurooppalainen järjestys. Sen yhteydessä annetaan myös Euroopan parlamentille uusi rooli ja arvioidaan sen vapaasti valittujen jäsenten asemaa uudelleen. Kaikki nämä seikat puoltavat avointa ja yhdenmukaista Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntöä. Millään ei voida puolustella heikkoa itseluottamusta tai populistista itsensä ruoskintaa eikä myöskään ylimielisyyttä tai röyhkeyttä. On tärkeää ja oikein, että jäsen Rothleyn ja allekirjoittaneen esiin ottamasta perustavasta kysymyksestä päätetään nyt eikä lykätä asiaa edelleen. Hyvät kollegat, meidän sekä kaikkien jäsenvaltioiden edustajien ei pidä pelätä päätösten tekemistä eikä tehtäviä päätöksiä.
Berenguer Fuster (PSE).
Arvoisa puhemies, näyttää siltä, että edistymme tällä kertaa aidosti ja otamme tärkeän askelen eteenpäin ratkaistessamme yhden räikeimmistä poikkeuksista, jotka leimaavat tämän parlamentin toimintaa, ja löytäessämme yksinkertaisen ratkaisun, jossa jokaiseen parlamentin jäseneen sovelletaan samaa järjestelmää.
On sanomattakin selvää, että esittelijän, jäsen Rothleyn, jota kiitän vilpittömästi, esittelemä mietintö on tasapainoinen asiakirja ja että annamme sille täyden tukemme. Tämä ei kuitenkaan estä minua esittämästä muutamaa huomiota siitä.
Maassani sanotaan, että sotilasoikeus on samassa suhteessa oikeuteen kuin sotilasmusiikki on suhteessa musiikkiin. Aika ajoin mietin, että tämä parlamentti on samassa suhteessa parlamenttiin kuin sotilasmusiikki musiikkiin. Hyvät kollegat, kertokaa, oletteko minkään jäsenvaltion missään parlamentissa sellaisten sääntöjen säänneltävinä kuin me tässä parlamentissa? Hyväksyisikö mikään parlamentti sellaista valvonnan ja seurannan määrää - niinkin tärkeällä alalla kuin parlamentin omien sääntöjen laadinnassa - joka meihin kohdistuu neuvoston taholta? Tilanne ei siis ole hyväksyttävä.
Ymmärtääkseni aihe on keskustelun arvoinen, esimerkiksi verotuksen soveltamisen osalta, ja katson, että voimme keskustella asiasta oman parlamenttimme piirissä. Toivoisin silti, että keskustelusta saataisiin lopullinen päätös ja ettei sitä tarvitsisi omista päätöksistämme riippumatta aina alistaa muulle toimielimelle eli neuvostolle, joka loppujen lopuksi on vain osin lainsäädäntövaltainen ja jäsenvaltioiden hallitusten tahdosta riippuvainen.

Inglewood (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämän keskustelun lähtökohta on uskomattoman yksinkertainen. Kyse on siitä, että tämän parlamentin jäsenet toiminnan ehdot ja edellytykset eivät ole tyydyttävät sen enempää yksittäisen jäsenen kuin suuren yleisönkään näkökulmasta. Sen lisäksi, että meidän olisi saatava kunnollinen päiväpalkka kunnollisesta päivätyöstä, meitä tulisi verottaa samoin perustein kuin äänestäjiämme. Kuten monet puhujat ovat todenneet, emme ole valtion virkamiehiä - me edustamme koko Euroopan unionin kansalaisia sen keskipisteessä. Toteutettavat järjestelyt tulisi perustaa asianmukaisesti ja niiden tulisi olla avoimia, ja niihin saumattomasti liittyvän kulukorvausjärjestelmän ei pitäisi olla naamioitu palkkiojärjestelmä. Ennen kaikkea matkat olisi korvattava kustannusperusteisesti.
Vaikka kulut ja palkkiot ovat poliittisesti saman kolikon kaksi eri puolta, niillä on eri oikeusperustat. Meidän ei kannata olla mahtipontisia, tekopyhiä eikä ajaa omaa etuamme tässä asiassa. Ilmiselvien ensisijaisten poliittisten syiden vuoksi neuvoston ja parlamentin on päästävä poliittiseen sopimukseen molemmista asioista. Jos jompikumpi peräytyy asiassa, se pettää äänestäjäkunnan luottamuksen ja aiheuttaa prosessin kariutumiseen.
Parlamentin jäsenenä olen lopen uupunut halpamaiseen naljailuun "helposta ja tuottoisasta hommasta": meidän on muistettava, että meidän brittijäsenten peruspalkka on saamieni tietojen mukaan samaa luokkaa kuin pikkukaupungin kohtalaisen kokoisen supermarketin johtajan palkka. Ivailu halventaa parlamenttia toimielimenä ja Euroopan unionia poliittisena prosessina. Kehotan meitä yksinkertaisesti lopettamaan vatvomisen ja laittamaan asian oikealle tolalle. Muuten alennamme itsemme ja häpäisemme prosessin, jonka osia itse olemme.
Jäsen Rothleyn mietinnön sisältöön me brittikonservatiivit suhtaudumme osin hyvin varauksellisesti. Ainoa tapa selvitä pälkähästä on äänestää mietinnön puolesta kokonaisuudessaan ja viedä prosessia askel eteenpäin. Työskentelemme edelleen sellaiseen lopputulokseen pääsemiseksi, joka täyttää esittämämme poliittiset vaatimukset. Nyt välittömänä ensisijaisena tavoitteenamme on lopettaa tykkänään ohjesäännöstä puhuminen ja ryhtyä toimeen sen aikaansaamiseksi.

Van Hulten (PSE).
Arvoisa puhemies, puhemiehistön viime viikolla hyväksymässä uudessa määräyksessä todetaan, että ainoastaan tosiasiassa kertyneet matkakulut korvataan. Tämä on hyvä uutinen, ja siitä on suurelta osin kiittäminen teitä. Matkassa on kuitenkin yksi mutka. Uudet määräykset tulevat voimaan vasta ohjesäännön myötä. Todennäköisyys, että tämä jonain päivänä tapahtuu, on hyvin pieni. Ohjesääntöluonnoksessa määrätään kaikille Euroopan parlamentin jäsenille yhtäläisestä palkasta mutta todetaan myös, että jäsenet maksavat vastedes yhteisön tuloveroa. Tätä on monien jäsenten - myöskin minun - mahdoton hyväksyä. Asun Alankomaissa, äänestäjäni ovat alankomaalaisia ja käytän Alankomaiden julkisia palveluja. Siksi haluan maksaa veroni Alankomaihin.
Kaksi vuotta sitten tästä asiasta vallitsi yksimielisyys neuvoston ja parlamentin kesken. Jäsenvaltioille oli tarkoitus antaa mahdollisuus korvata yhteisön vero kansallisella verolla. Esittelijä on kuitenkin pyyhkinyt tämän kompromissin asiakirjastaan. Näin ollen ehdotuksella ei ole pienintäkään mahdollisuutta tulla hyväksytyksi, ja jokainen tämän parlamentin jäsen tietää sen. Puhemiehistön viimeviikkoinen päätös ei näin ollen myöskään tule voimaan, joten olemme taas lähtöruudussa.
Samaan aikaan kun julkiseen talouteen kohdistuu paineita ja kansalaisten on kiristettävä vyötään, me valitsemme yltäkylläisyyden tien noudattamalla edelleen vanhentuneita kulukorvaussääntöjä. Olen kenties ollut naiivi toivoessani, että ratkaisu on mahdollinen ja että poliittista tahtoa siihen on, mutta toivon todella, että kaikista ryhmistä juuri omassani enemmistö valitsisi yleisen edun oman etunsa sijaan. Valitettavasti näin ei ole.

Karlsson (PSE).
Arvoisa puhemies, on tärkeää, että Euroopan parlamentille saadaan parlamentin jäsenten toimintaedellytyksiä koskeva ohjesääntö. Meidän on lisäksi tärkeää saada aikaan avoin järjestelmä, joka kestää äänestäjiemme tarkastelun. Meille Ruotsin sosiaalidemokraateille kompastuskiviä ovat ennen kaikkea olleet kiinteät matkakulut, palkkataso, yhteisön verotus ja avoimuuden puute. Olemme asettaneet jäsenten ohjesäännön tukemiselle muutamia selkeitä ehtoja: meidän on ensinnäkin voitava jatkaa verojen maksamista Ruotsiin, toiseksi matkakulujärjestelmä on uudistettava todellisiin kuluihin perustuvaksi ja kolmanneksi meidän on saatava aikaan avoin järjestelmä, jota voidaan valvoa ja joka kestää äänestäjiemme tarkastelun.
Nyt käsiteltävänä oleva ehdotus sisältää monia meidän toiveistamme, mutta se poikkeaa pyrkimyksistämme yhdessä ratkaisevassa kohdassa, joka koskee kansallisen veron maksamismahdollisuutta. Kannatamme äänestyksessä tarkistusta, jonka nimenomaisena tarkoituksena on säilyttää oikeus maksaa kansallista veroa. Jos tämä tarkistusehdotus hylätään, joudumme valitettavasti äänestämään koko ehdotusta vastaan.

Guy-Quint (PSE).
Arvoisa puhemies, Ranskan sosialistien valtuuskunnan edustajana annan täyden tukeni jäsen Rothleyn mietinnössä esitetylle luonnokselle jäsenten ohjesäännöksi.
Laajentumisprosessin onnistuminen ainoastaan lisää tämän mietinnön hyväksymisen kiireellisyyttä. Hyväksymme siinä noudatetun lähestymistavan ja sen perusperiaatteet, ennen kaikkea avoimuuden ja samapalkkaisuuden. Jäsenten palkkausjärjestelmän avoimuutta on lisättävä: kansalaiset ovat kaikkea muuta kuin välinpitämättömiä tämän asian suhteen. He vaativat meiltä vastauksia.
Meidän tulisi lisäksi soveltaa kaikkien jäsenten samapalkkaisuuden periaatetta mahdollisimman tarkasti. Jotta periaate toteutuu käytännössä järkevästi, maksut on mukautettava jäsenvaltioiden elintasoeroihin. Tällä tavoin palkkauksen tasa-arvo on todellakin toteutuu.
Vastaavilla mekanismeilla sopeutetaan jo nyt Euroopan unionin virkamiesten palkkausta työpaikan sijainnin mukaan, ja niitä pidetään oikeudenmukaisina.
Ranskan sosialistien valtuuskunta on näin ollen jättänyt tätä koskevan tarkistuksen ohjesääntöluonnoksen 16 artiklaan. Kehotamme teitä kannattamaan sitä rinnallamme.
Haluaisin kehottaa varovaisuuteen: demokratialla on hintansa, kuten kaikki tiedämme, ja kansalaisten on ymmärrettävä se. Päätän puheenvuoroni muistuttamalla kollegoille, että vaikkei tämä ohjesääntö olekaan täydellinen, se on askel eteenpäin, kohti todellista eurooppalaista demokratiaa. Toivon, että neuvosto kunnioittaa parlamentin tekemää työtä.

Puhemies.
Haluan kiittää kaikkia keskusteluun osallistuneita parlamentin jäseniä sekä komissiota sen puheenvuoron myönteisestä sävystä. Erityisesti kiitän esittelijää hänen loputtomasta uurastuksestaan parlamentin puolesta tässä asiassa.
Äänestys päätösluonnoksesta toimitetaan huomenna tiistaina klo 12.30 ja äänestys päätöslauselmaesityksestä keskiviikkona klo 12.00.
Keskustelu on päättynyt.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu komission julkilausumasta kilpailupolitiikasta ja ydinvoimaloiden purkurahastosta ja
neljä suositusta toiseen käsittelyyn:
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 96/92/EY kumoamisesta (15528/2/2002 - C5-0034/2003 - 2001/0077(COD)) (A5-0136/2003) (Esittelijä: Turmes)
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 98/30/EY kumoamisesta (15531/2/2002 - C5-0035/2003 - 2001/0077(COD)) (5-0135/2003) (Esittelijä: Rapkay) 
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa (15527/2/2002 - C5-0036/2003 - 2001/0078(COD)) (A5-0134/2003) (Esittelijä: Mombaur)
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta ja päätöksen N:o 1254/96/EY kumoamisesta (15767/2/2002 - C5-0033/2003 - 2001/0311(COD)) (A5-0132/2003) (Esittelijä: Clegg)

De Palacio, Loyola
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mielestäni tämänpäiväinen keskustelu on tärkeä. Olemme siirtymässä energian sisämarkkinoita koskevan toimenpidekokonaisuuden lainsäädäntöprosessissa sen viimeiseen vaiheeseen.
Korostan, että on tärkeää pitää mielessä, että tämä paketti on olennainen osa Lissabonin prosessia. Kuten muistatte, sen tavoitteena on luoda kilpailukykyisempi Eurooppa, jonka talouden turvin Euroopan unioni sijoittuu vuoteen 2010 mennessä kansainvälisen taloudellisen toiminnan terävimpään kärkeen tietoon perustuvan yhteiskunnan, täystyöllisyyden ja ympäristön kunnioittamisen avulla.
Haluan erityisesti korostaa, kuinka myönteisesti Euroopan parlamentti on toiminut koko tämän prosessin ajan tavoitellen juuri sellaista tulosta, jonka toivon meidän saavuttavan tällä istuntojaksolla. Euroopan parlamentti on aina tukenut komissiota vakaasti sen pyrkimyksissä toteuttaa kilpailukykyiset ja yhdennetyt energian sisämarkkinat, joiden on lisäksi oltava kansallisia markkinoita laajemmat.
Haluan kiittää vilpittömästi esittelijöitä, Turmesia, Rapkayta ja Mombauria, siitä erinomaisesta työstä, jota he ovat tehneet. Haluan mainita myös varjoesittelijät ja muut valiokunnan jäsenet, jotka ovat viime kuukausina osallistuneet aktiivisesti tämän myönteisen tuloksen saavuttamiseen. Kiitän vaivannäöstä erityisesti valtuuskuntaa, joka on osallistunut epävirallisiin kolmikantaneuvotteluihin, jotta parlamentti voisi tänään keskustella ja ensi keskiviikkona päästä yhteisymmärrykseen lopullisen tekstin laatimisesta.
Kompromissi, jonka olemme saavuttamassa, ei oleellisesti eroa komission alkuperäisistä ehdotuksista. Näiden ehdotusten tueksi on sittemmin esitetty parlamentin ensimmäisen käsittelyn perusteella useita näkökohtia, jotka liittyvät erityisesti direktiiveissä säädettyihin julkista palvelua koskeviin seikkoihin. Tämän toimenpidekokonaisuuden täytäntöönpanon jälkeen kaikki Euroopan unionin kuluttajat voivat valita vapaasti energiantoimittajansa vuodesta 2007 alkaen. Näin ollen myös pienet kuluttajat pääsevät osallisiksi tästä oikeudesta ja sisämarkkinoiden eduista. 
Rakenteelliselta kannalta poistuvat monet tasapuolisen kilpailun esteet, varsinkin verkonhaltijoiden riippuvuus ja tehokkaan sääntelyn puute. Korostan, että samanaikaisesti julkisen palvelun vaatimuksia on tiukennettu suureksi osaksi parlamentin pyynnöstä ja aloitteesta, niin että niihin kuuluvat yleispalveluja koskeva velvoite sähköalalla sekä tiukat toimenpiteet heikossa asemassa olevien kuluttajien suojelemiseksi.
Toimenpidekokonaisuuteen sisältyy sähkön sisämarkkinoihin liittyvä olennainen osatekijä, rajat ylittävästä sähkön kaupasta annettu asetus, jossa on esitetty selkeät säännökset kaupan helpottamiseksi Euroopan unionissa. Vaikka parlamentti ja komissio olisivatkin halunneet edistyä nopeammin joissakin seikoissa, kuten markkinoiden avaamisessa ja oikeudellisessa erottamisessa, on mielestäni oleellista, että direktiiveissä säädetään ehdottomat määräajat ja että sääntelykehys on teollisuuden kannalta selkeä.
Kaikki ovat tietoisia tulevista säännöistä, ja siksi korostaisin tämän olevan erittäin tärkeä edistysaskel. Yhteisillä kannoilla on parannettu parlamentin tekemien tarkistusten tuloksia varsinkin energiamerkintöjen ja sääntelyviranomaisten toimivallan osalta. Se, miten paljon emoyritys voi vaikuttaa verkonhaltijoiden toimintaan, on myös tarkasti määritelty.
Haluan tänä iltapäivänä käsitellä varta vasten erästä näkökohtaa, koska se on eräs kaikkein ristiriitaisimmista. Kyse on tietenkin ydinvoimaloiden käytöstäpoistoon varatuista määrärahoista. Tiedämme, että ne ovat olennainen osa saavutettua yhteisymmärrystä. Arvoisa puhemies, kysymys on niin oleellinen, että edellinen puheenjohtajakokous sisällytti sen erityiseksi kohdaksi tämän iltapäivän keskusteluun. Haluan esittää komission kannan siitä. Kuten ensinnäkin totesin näistä asiakirjoista ensimmäisessä käsittelyssä käydyssä keskustelussa, komissio yhtyy täysin parlamentin huoleen siitä, että käytöstäpoistoon ja jätehuoltoon varatut määrärahat tulisi käyttää siihen, mihin ne on tarkoitettu. Komissio antoi 30. tammikuuta 2003 kaksi ehdotusta direktiiviksi ydinvoimaloiden turvallisuudesta sekä jätehuoltoa koskevasta yhteisön strategiasta ja vaatimuksista. Ensimmäisessä direktiiviehdotuksessa keskitytään erityisesti ydinvoiman käytöstäpoistoon varattuihin määrärahoihin. Hyvät parlamentin jäsenet, haluan muistuttaa luvanneeni parlamentille lainsäädäntöpaketin ensimmäisessä käsittelyssä, että otan tähän kysymykseen kantaa, ja tammikuussa 2003 annoin tuolloin lupaamani vastauksen.
Toiseksi lakia säätävät elimet ovat kolmikantaneuvottelujen aikana käydyn vuoropuhelun avulla päässeet yhteisymmärrykseen käytöstäpoistoon varattujen määrärahojen käytön valvontaa ja avoimuutta koskevan toimielinten julkilausuman ja komission julkilausuman perusteella. Arvoisa puhemies, puheenjohtajakokouksen pyynnön mukaisesti haluan erityisesti viitata julkilausumaan, jonka komissio antaa. Koko komissio on siitä yhtä mieltä, ja siitä on keskusteltu komission jäsenten kollegiossa. Julkilausumassa komissio korostaa, kuinka tärkeää on taata, että Euratomin perustamissopimuksen tavoitteisiin liittyviä, käytöstäpoistoon ja jätehuoltoon varattuja määrärahoja hallinnoidaan avoimesti ja käytetään ainoastaan kyseisiin toimiin. Komissio aikoo tässä yhteydessä ja Euratomin perustamissopimuksen mukaisen vastuunsa rajoissa julkaista vuosikertomuksen käytöstäpoistoon ja jätehuoltoon varattujen määrärahojen käytöstä. Komissio korostaa erityisesti, että on välttämätöntä taata asiaa koskevien yhteisön lainsäädännön säännösten täysimääräinen soveltaminen.
Siksi komissio tarkastelee määrärahoja ja niiden käyttöä vuosikertomuksessa, joka laaditaan avoimesti ja toimitetaan parlamentille. Olen tyytyväinen siihen, että erityisdirektiivin ja komission kertomuksen ansiosta tämän kysymyksen käsittely ollaan saamassa päätökseen ja että tämä velvoittaa myös avoimuuden lisäämiseen näiden määrärahojen yhteydessä. Hyvät parlamentin jäsenet, vaikka ehdotittekin tätä parlamentissa, se koskee mielestäni meitä kaikkia, ja tällä välin on myös osoittautunut, että olimme oikeassa todetessamme, että tätä asiaa on käsiteltävä. Tarkoitan tässä erityisesti sitä, mitä eräässä Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevassa yrityksessä on viime kuukausina tapahtunut.
Arvoisa puhemies, haluan toistaa, että komissio hyväksyy kaikki ne tarkistukset, jotka ovat saavutetun yhteisymmärryksen mukaisia.
Lopuksi haluan jälleen kerran kiittää parlamenttia ja erityisesti kolmea esittelijää ja valtuuskuntaa, joka on osallistunut neuvoston ja komission kanssa käytäviin neuvotteluihin järjestämämme epävirallisen kolmikantavuoropuhelun yhteydessä, sekä kaikkiin näihin toimenpiteisiin liittyvästä rakentavasta yhteistyöstä. Ilman tätä keskeistä panosta emme mielestäni olisi perustamassa maailman yhdentyneimpiä energian sisämarkkinoita. Näiden markkinoiden myötä otetaan käyttöön yhteisön malli, jossa yhdistyvät vapauttaminen ja sääntely. Aiemmin niiden ajateltiin olevan ristiriidassa, mutta ne voidaan yhdistää Euroopan esimerkin mukaisesti. Näin säilytetään sekä markkinoiden edut että yhteenkuuluvuuteen perustuva yhteiskunta, jossa ketään ei jätetä ulkopuolelle, joka ei ainoastaan huolehdi heikoimmista, vaan jossa ajatellaan myös tulevaisuutta, tulevia sukupolvia ja erityisesti ympäristömme suojelua.

Turmes (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, kolmen vuoden vilkkaan keskustelun jälkeen parlamentti äänestää tällä viikolla toisista sähkö- ja kaasumarkkinoita koskevista direktiiveistä. Mitä parlamentti ja esittelijät halusivat saavuttaa? Sen sijaan, että ne olisivat keskittyneet vain markkinoiden avautumisen määrällisiin näkökohtiin, ne ovat pyrkineet varmistamaan, että laatunäkökohdille pannaan yhtä paljon painoa. Olen ylpeä voidessani tänään todeta, että olemme pystyneet uudistamaan näiden markkinoiden sääntelyä ja tekemään niistä ympäristöystävällisemmät monilla aloilla.
Niiden, jotka suhtautuvat epäilevästi vapauttamisprosessiin on myönnettävä, että toisen sähkömarkkinoista annetun direktiivin sääntely-ympäristö on paljon parempi kuin ensimmäisessä direktiivissä vuodelta 1996.
Mitä olemme saavuttaneet? Markkinoiden nykyiset tavoitteet asettavat kilpailun, toimitusvarmuuden ja ympäristön yhdenvertaiseen asemaan. Lisäksi meillä on vahvemmat sääntelyviranomaiset ja olemme ryhtyneet erottamaan toisistaan verkon rakentamiseen ja vähittäiskauppaan liittyviä erillisiä etuja. Pystyimme tehostamaan julkisen palvelun velvoitteita ja asettamaan painavampia velvoitteita verkkoyrityksille varmistaaksemme tarvittavat investoinnit. Sähkön toimittajia on painokkaasti vaadittu antamaan asiakkaille tietoa sopimuksissa. Olen erityisen iloinen siitä, että olemme velvoittaneet toimittajat antamaan kaikki tiedot sähkön koostumuksesta ja sen tuottamisen ympäristövaikutuksista.
Tämä antaa eurooppalaisille kuluttajille mahdollisuuden tehdä tietoon perustuvia valintoja. Se mahdollistaa myös energiapalveluita koskevan yhteiskunnallisen keskustelun jatkumisen. Yleispalvelun lisäksi meillä on nyt myös velvollisuus määrätä toimituksista viime kädessä vastaava taho.
Nämä toimet eivät kuitenkaan riitä varmistamaan pienille asiakkaille vapautettujen markkinoiden etuja. Yksittäinen kotitalousasiakas joutuu kilpailemaan suurten teollisuuskuluttajien kanssa kohtuullisista hinnoista. Pienet kuluttajat voivat hyötyä edullisista hinnoista vain siten, että kannustamme ja rohkaisemme pieniä asiakkaita liittymään yhteen yhteisostoryhmien muodostamiseksi.
Pystyimme myös vahvistamaan hajautettujen energiantuottajien asemaa. Onnistuimme saamaan läpi pitkällä aikavälillä vältettävien kustannusten käsitteen. Se merkitsee, että muutetaan käytäntöjä tietyissä maissa, joissa maksetaan yhtä paljon energian siirtämisestä 200 metriä yhteistuotantolaitoksesta naapuriin kuin sen siirtämisestä yli 500 kilometriä, ja näin pienet tuottajat saavat todellisia mahdollisuuksia. Markkinat voidaan tervehdyttää pienten tuottajien, koneiden pienenemisen mahdollistamien innovaatioiden, ohjelmien kehittämisen myötä perustettujen älykkäiden verkkojen sekä uusien riippumattomien sähköntuottajien avulla.
Nämä innovaatiot saadaan kuitenkin markkinoille vain, jos meillä poliitikoilla on rohkeutta luoda tasavertaiset toimintaedellytykset. Innovaatiot eivät synny suurissa yksiköissä. Siksi onkin muutamien seuraavien vuosien aikana huolehdittava tarkoin siitä, ettei suurille integroiduille yrityksille anneta liikaa pelivaraa. Omistajuutta on eriytettävä ja käytöstäpoistoon varatut määrärahat on pidettävä erillään. On aivan järjetöntä puhua tasavertaisista toimintaedellytyksistä, jos annamme EKR:n käyttää 30 miljardia euroa, Eonin 12 miljardia euroa ja RWE:n 10 miljardia euroa käytöstäpoistoon varattuja määrärahoja markkinoilla. Markkinoille tulevien oligopolien torjumiseksi tarvitaan myös yrityskeskittymiä koskevia tiukempia toimia.
Viimeiseksi - ja tämä on todennäköisesti kaikkein tärkein näkökohta - yhtenäismarkkinoille tarvitaan yhtenäinen kilpailupolitiikka. Euroopan yhtenäismarkkinoilla ei voi olla kaksoisstandardeja, ja siksi kilpailun pääosastolla on oltava EU:n perustamissopimuksen kilpailusääntöihin perustuvaa toimivaltaa. Ei ole oikein, että komissio ja varsinkin energian ja liikenteen pääosaston pääjohtaja Lamoureux ovat pelleilleet neuvoston ja parlamentin kanssa viime viikkoina. Käytöstäpoistoon varatut määrärahat on yritetty poistaa komission jäsenen Montin kilpailupolitiikkaa koskevasta toimivallasta. Arvoisa komission jäsen, teitte hyvää työtä varmistaessanne sisämarkkinoiden perustamisen. Pelleilyn on loputtava. Parlamentti ei hyväksy kaksoisstandardeja kilpailupolitiikassa.
Lopuksi haluan kiittää kaikkia esittelijöitä hyvästä yhteistyöstä. Esittelijöitä kohtaan tunnettu yleinen luottamus varmisti tämän tärkeän säädöksen syntymisen.

Rapkay (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aloittaa mainitsemalla seikan, johon ystäväni, esittelijä Turmes, päätti puheenvuoronsa, nimittäin sen, että olemme kiitollisuudenvelassa esittelijäkollegoillemme ja varjoesittelijöille. Olemme työskennelleet kaiken kaikkiaan kaksi vuotta, ja mielestäni yhteistyö esittelijöiden ja varjoesittelijöiden välillä on kautta puolueryhmien ollut hyvin kollegiaalista, rehellistä ja luottamuksentäyteistä, minkä uskon näkyvän saavuttamissamme tuloksissa. Mielestäni tämän on hyvä saavutus. 
Esitän neljä huomiota, jotka perustuvat siihen, mitä esittelijä Turmes juuri sanoi ja mistä voin olla ainoastaan samaa mieltä. Ensinnäkin tämä lainsäädäntöpaketti antaa mahdollisuuden lisätä kilpailua Euroopan energiamarkkinoilla. Valmistelemalla todella yhdentyneitä energian sisämarkkinoita teemme osuutemme - annamme oman panoksemme - saavuttaaksemme yhteisen tavoitteemme tehdä Euroopan unionista maailman kilpailukykyisin talousalue. Saavuttaaksemme tämän päämäärän meidän on hyödynnettävä yhdentyneiden sisämarkkinoiden myötä lisääntynyttä tehokkuutta ja niitä valmiuksia, joita ne antavat poliittiseen yhdentymiseen. Tämän on tapahduttava niin, että erityisesti pk-yritykset hyötyvät näistä sisämarkkinoista ja niin, että muut kuluttajat hyötyvät aiempaa enemmän näiden markkinoiden tuloksista ja myönteisistä vaikutuksista.
Toiseksi aiempien direktiivien pääasiallinen vaikutus sisämarkkinoihin oli se, että markkinat avattiin epätasapainoisesti. Direktiiveillä kyllä lisättiin kilpailukykyä ja tehokkuutta ja laskettiin hintoja, mutta avoimien markkinoiden epätasapainoinen kehitys ja huomattavat puutteet yksityiskohtaisissa säännöissä merkitsevät, että meidän on nyt toteutettava erityistoimia nopeuttaaksemme markkinoiden avaamista vielä enemmän. Sen vuoksi meidän on taattava kaikille markkinoiden toimijoille yhtäläiset edellytykset, vähennettävä hallitsevan markkina-aseman riskiä ja poistettava mahdollisuuksien mukaan esimerkiksi sellaiset markkinoiden valtaukseen tähtäävät käytännöt, joihin suuret toimijat ryhtyvät pienten yritysten kustannuksella. Emme pyri korvaamaan julkisia monopoleja yksityisillä, vaan saamaan aikaan avoimet energian sisämarkkinat.
Kolmas huomioni on näin ollen kiistämätön. Oleellinen osa sitä, mistä äänestämme parlamentissa, on laatia kunnianhimoinen aikataulu markkinoiden täydelliselle avaamiselle. Neuvoston kanssa laatimamme aikataulu on kunnianhimoinen, ja mikäli se saadaan toimimaan, edistymme valtavasti aiempiin saavutuksiimme verrattuna.
Neljäs huomioni on, että kolmansien osapuolten pääsyä verkkoon - toisin sanoen kilpailua - on säänneltävä avoimesti, mutta syrjimättömästi. Eräs olennainen tekijä tässä on eriyttäminen, eli yhtiöoikeuden käyttö verkon eriyttämiseen toisaalta tuotannosta ja toisaalta vähittäismyynnistä. Tarvitsemme yhden tai useampia sääntelyviranomaisia, joilla on valvontavalmiudet sekä valmius ja velvoite antaa selvityksiä, mutta ennen kaikkea valtuudet antaa ohjeita ja määrätä seuraamuksia. Olemme myös säätäneet, että valtion on voitava asettaa yleishyödyllisiä velvoitteita estämättä kuitenkaan kilpailua. Vaikka näiden toimien perusteet säädetäänkin asianmukaisesti direktiiveissä, joista äänestämme ylihuomenna, komissiolla on velvollisuus seurata markkinoiden kehittymistä tarkasti. Komission on toteutettava asianmukaiset toimet estääkseen yritysten kilpailun vastaisen toiminnan, ja ennen kaikkea sen on huolehdittava siitä, että jäsenvaltiot saattavat direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä asianmukaisesti ja viipymättä. On myönnettävä, että epävirallisissa kolmikantaneuvotteluissa neuvosto muutti alkuperäistä kantaansa jonkin verran lähemmäksi parlamentin kantaa, mutta se oli välttämätöntä ottaen huomioon, että yhdessä tai useammassa yhteisessä kannassa oli mielestäni jokseenkin ongelmallisia yksityiskohtaisia sääntöjä, joiden sisältämät ehdotukset olisivat estäneet kilpailua.
Tiukan aikataulun vuoksi on oleellista saattaa direktiivi viipymättä osaksi kansallista lainsäädäntöä. Kaikki säännökset on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä vuoden kuluessa. Tämän perusteella haluan jälleen korostaa, että komission on valvottava markkinoita ja kilpailuehtoja. Haluan jälleen korostaa sitä, mitä esittelijä Turmes juuri sanoi, nimittäin että energian sisämarkkinoiden on oltava perustamissopimuksen kilpailusääntöjen mukaiset ja että niitä on arvioitava sen perusteella. Sisämarkkinoihin on sovellettava perustamissopimuksen välineitä varsinkin silloin, kun on kyse valtiontuista ja yrityskeskittymien valvonnasta. Mielestäni komissio voi tässä kysymyksessä luottaa paitsi oman ryhmäni, myös koko parlamentin poliittiseen tukeen - sen voin luvata.
Mombaur (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni lisäksi annan aluksi lausunnon asiasta vastaavan valiokunnan puheenjohtajana.
Parlamentissa kiertäneet keskiviikon äänestyslistat ovat virheellisiä tai vähintäänkin harhaanjohtavia. Omaan mietintööni viitaten totean, että tarkistukset 1-5 eivät ole listassa kuvattuja kompromisseja. Valiokunta on virallisesti peruuttanut ne. Tarkistukset 7-10 ovat kompromissitarkistuksia, mutta tarkistus 6 ei, toisin kuin äänestyslistassa on ilmoitettu. Tarkistus 6 ei kuulu kompromissiin. Mielestäni se on sääntöjenvastainen, ja pyydän puhemiehistöä tarkistamaan asian, jotta keskiviikon äänestys voidaan toimittaa asianmukaisesti.
Arvoisa puhemies, pyydän ettette sisällyttäisi tätä lausuntoa puheaikaani.
Mombaur (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa toistamalla, että rajat ylittävästä sähkön kaupasta annetussa lainsäädännössä hyödynnetään monia toimenpiteitä, jotta EU:n laajuisista sisämarkkinoista saataisiin todellista hyötyä. Siirtoverkkojen tarjoamien palveluiden korvaamiseksi myönnetään määrärahoja. Tuottajien rajat ylittävästä sähkön kaupasta maksamat tariffit yhdenmukaistetaan, jotta vältetään erilaisten kilpailuolosuhteiden muodostuminen eri jäsenvaltioissa. Verkkojen pullonkaulat jaetaan alueellisten perusteiden sijaan markkinoiden ehdoilla, eivätkä tariffit enää määräydy sopijaosapuolten etäisyyden vaan ainoastaan fyysisen sähkövirran perusteella.
Lisäksi on hyvä, että lainsäädäntö mahdollistaa uusien voimaloiden sijoittamisen asianmukaisesti etenkin kulutuskeskusten läheisyyteen eikä esimerkiksi sinne, missä käytetty primäärienergia on erityisen halpaa, jolloin joudutaan perustamaan laajoja uusia siirtoverkkoja.
Yhdessä nämä kolme säädöstä, jotka aiomme antaa, ovat virstanpylväitä EU:n sisämarkkinoilla. Viidentoista vuoden keskustelun jälkeen niillä toteutetaan käytännössä energia-alan vapaudet, jotka unionin kansalaisille taataan perustamissopimuksissa - sijoittautumisvapaus, tavaroiden vapaa liikkuvuus ja palvelujen tarjoamisen vapaus. Niistä säädetään direktiiveissä selvästi. Lisäksi ne merkitsevät, että kilpailun aiheuttamat paineet kannustavat yrityksiä hyviin suorituksiin, ja on toivottavaa, että yritykset pian yhä suuremmassa määrin löytävät tehtävänsä ja valmiutensa maailmanlaajuisilla markkinoilla.
Haluan kuitenkin todeta erittäin selvästi, että lainsäätäjät voivat ainoastaan antaa kansalaisille vapaudet, ja vain täysikasvuiset kansalaiset voivat hyödyntää niitä. Tätä vapautta voisi verrata vaaleihin. Niissä äänestäminen on oikeus, mutta kansalaiset päättävät tämän oikeuden käyttämisestä. Yleisön on myös ymmärrettävä tarjonnan ja kysynnän vastavuoroisuus sähkön ja maakaasun aloilla ja hyödynnettävä sitä. Ratkaisevaa tämän lainsäädännön kannalta on, kuinka jäljelle jäävät tekniset monopolit - verkot - tuodaan markkinoille niin, että kilpailu on mahdollista. Tämän lainsäädännön säännökset ovat tärkeitä kyseisen tavoitteen kannalta, koska ne ensinnäkin asettavat omat yritykset turvaamaan verkkoja, ja toiseksi niillä perustetaan jäsenvaltioihin sääntelyjärjestelmiä verkkojen puolueettoman hallinnoinnin varmistamiseksi. Kolmanneksi - tämä on ollut parlamentille erityisen tärkeää - näillä säännöksillä ohjataan tapaa, jolla jäsenvaltioiden sääntelyviranomaiset tekevät yhteistyöstä keskenään ja komission kanssa. Näin varmistetaan, etteivät jäsenvaltioiden sääntelyviranomaisilla lopulta noudata 15:ttä - ja pian jopa 25:tä - erilaista lähestymistapaa.
Haluan tehdä erään asian täysin selväksi, ja jatkan näin siitä, mitä esittelijä Turmes sanoi. Arvoisa varapuheenjohtaja, jos parlamentti tai komissio vuosien jälkeen huomaisi, ettei tällä lainsäädännöllä ole edelleenkään saatu aikaan todellisia Euroopan laajuisia sähkön ja maakaasun sisämarkkinoita, ei kenenkään pidä yllättyä, jos eurooppalaisen lainsäädäntöelimen käsite otetaan käsiteltäväksi ja myös toteutetaan. Tässä vaiheessa emme sitä tee. Tämä tapahtuisi yhtä aikaa verkkojen omistajuuden eriyttämisen kanssa, mitä myöskään emme tässä vaiheessa toteuta. Molempia vaihtoehtoja harkitaan edelleen. Markkinoille osallistujien on nyt vältettävä tilanne, jossa lainsäädäntöelin joutuisi toteuttamaan tällaisia toimia. Tämä huomioon ottaen toivon, että kyseinen lainsäädäntö annetaan, mutta toivon myös, että markkinoille osallistujat, kuluttajat ja palvelujen tarjoajat herättävät sen henkiin suurenmoisella tavalla.
Lopuksi haluan kiittää kaikkia esittelijöitä ja lausunnon valmistelijoita, jotka ovat tehneet ainutlaatuista yhteistyötä näiden kysymysten parissa vuosien ajan keskeytymättä. Arvoisa varapuheenjohtaja, kiitän myös komissiota, teitä itseänne ja kaikkia komission jäseniä. Suuret kiitokset kaikille kollegoilleni, joita kiitän tämän vaikean työn suorittamisesta ensiluokkaisesti.

Puhemies
Enempien virheiden välttämiseksi pyydän esittelijä Mombauria toimittamaan puheenjohtajistolle kirjallisen toisinnon alkuperäisestä lausunnosta, jonka hän antoi äänestyslistassa olleista virheistä.

Mombaur (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, en usko, että pystyn enää toimittamaan lausuntoa kirjallisena, sillä ensinnäkin koordinaattorit ja esittelijät sopivat kaikesta suullisesti ja toiseksi valiokunnan sihteeristön jäsenet olivat paikalla, joten he voivat varmastikin selvittää tämän asian. Huolehdin siitä, että tämä asia hoidetaan.

Puhemies.
Hyvä. Luottakaamme siihen, että kaikki toimivat asianmukaisesti ja että huomenna ongelmia ei enää ole.

Kronberger (NI)
On pohjimmiltaan järkevää, että sähkön ja maakaasun sisämarkkinoilla on noudatettava koko Eurooppaan sovellettavia säännöksiä. Euroopan unionin energiahuolto on keskeinen kysymys tulevina vuosina ja vuosikymmeninä. Se on jatkuvasti läsnä ja vaatii huomiotamme.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta katsoo ja ympäristönäkökohdat edellyttävät, että kaikkien energiantuotantoa ja energiahuoltoa tai energialla käytävää kauppaa tai energian jakelua koskevien direktiivien ensisijainen tavoite on, että käytetty primäärienergia on saatava, ja on kyettävä saamaan, sosiaalisten tavoitteiden kanssa mahdollisimman yhteensopivalla tavalla. Lisäksi ympäristönäkökohdat on otettava huomioon hyväksyttävästi.
Energiantuotanto itsessään on perustavanlaatuinen ekologinen ongelma, ja tämä tärkeä katsantokanta on otettu huomioon direktiivissä ja ennen kaikkea esittelijän ja lausunnon valmistelijan kannoissa ja mietinnöissä. Parlamentin, komission ja neuvoston vastuulla onkin varmistaa, että energian tuotanto-olosuhteet ovat keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä sellaiset, että primäärienergia saadaan yksinomaan uusiutuvista energianlähteistä, kuten tuulesta, vedestä, auringosta ja biomassasta. Sama koskee kaasuntuotantoa, jossa olisi tehtävä kaikki mahdollinen, jotta vanha kaasuntoimitusjärjestelmä kaikkine puutteineen voitaisiin korvata muista kuin elintarviketuotantoon tarkoitetuista viljelykasveista saatavalla biokaasulla.
Tämä käytäntö toimii, jos onnistumme kompensoimaan nykyisten fossiilisista polttoaineista ja ydinvoimasta muodostuvien energianlähteiden kanssa kilpailevien uusiutuvien energianlähteiden nykyiset haitat ja jos energiantuotannossa ja -kulutuksessa pystytään ottamaan huomioon niihin liittyvät kustannukset.
Van Velzen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minun on ensinnäkin todettava, että mielestäni on häpeällistä, etteivät yksiköt pystyneet esittämään kompromissitarkistuspakettia, jolla ne olisivat voineet tiedottaa asiasta yleisölle ja lehdistölle. Arvoisa puhemies, siksi toivon ja odotan, että kehotatte yksiköitä varmistamaan, että saamme huomenna oikean paketin. On todella masentavaa, että tällaista tapahtuu.
Komission jäsen ilmaisi kaunopuheisesti niiden asioiden tärkeyden, joista parhaillaan keskustelemme, enkä aio toistaa sitä. Esitän vilpittömät kiitokset kollegoilleni, esittelijöille, varjoesittelijöille ja tietenkin myös komission jäsenille - kaikille, jotka antoivat oman panoksensa - saavuttamastamme tuloksesta. Ennen kaikkea haluan kuitenkin kiittää puheenjohtajavaltio Kreikkaa - sitähän ei ole vielä mainittu - sen suurenmoisesta sitoutumisesta, sillä se on tehnyt erinomaista työtä.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on kamppaillut lujasti neuvoston kanssa. Minun on rehellisesti sanottava, että parlamentti on nähnyt paljon vaivaa, enkä odottanut, että saavuttaisimme nykyisen tuloksen. Mielestäni tämä on kaikkien osapuolten joustavuuden, sitoutumisen ja rakentavan lähestymistavan ansiota.
Haluan keskittyä muutamaan seikkaan. Parlamentti on tehnyt lujasti töitä vahvistaakseen valvovan elimen asemaa. Haluamme säilyttää valvovan elimen riippumattomana teollisuudesta, mutta mahdollisimman paljon myös kansallisista viranomaisista, koska haluamme välttää ongelman, joka tuolloin tunnettiin PET-ongelmana. Olemme joka tapauksessa kasvattaneet eroa valvovan elimen ja hallituksen välillä. Olemme tiukentaneet valvovan elimen toimivaltaa ja velvoittaneet sen edistämään osaltaan sisämarkkinoiden kehittämistä ja tasavertaisten toimintaedellytysten luomista estääksemme ihmisiä ajattelemasta, että yhtenäisten sisämarkkinoiden sijasta onkin olemassa 25:t erilliset markkinat. Myös kollegani Mombaur korosti tätä aiemmin.
Toinen seikka, josta olemme joutuneet taistelemaan lujasti, on tietenkin eriyttäminen: toiminnallinen eriyttäminen, joka tulee pakolliseksi heinäkuusta 2004 alkaen sekä oikeudellinen eriyttäminen, joka tulee pakolliseksi viimeistään vuonna 2007. On tehty selväksi, ettei yksikään jäsenvaltio voi poiketa tästä velvoitteesta, sillä komission on laadittava muutettu direktiivi, jonka on käytävä uudelleen läpi koko parlamentin ja neuvoston käsittely, ja näin tulee ollakin. Olen hyvin tyytyväinen myös siihen, että olemme vahvistaneet tytäryhtiöiden eli siirrosta vastaavien yritysten riippumattomuutta emoyhtiöstä, niin että emoyhtiöinä toimivat tuotanto- ja jakeluyhtiöt, eivät voi noin vain hyödyntää verkkojen ylläpidosta saatuja tuloja ja estää tasavertaisten toimintaedellytysten syntyminen Euroopassa. 
Kolmanneksi tasavertaisiin toimintaedellytyksiin on kiinnitetty paljon enemmän huomiota. Olemme kamppailleet neuvoston kanssa, ja neuvosto on ollut kyllin järkevä ottaakseen käsiteltäväksi erityisesti ne kompromissit, jotka olemme saavuttaneet sähköisen viestinnän alalla. Tähän vaikeudet liittyvätkin. Kysymys - ratkaiseva kysymys - kuuluukin, pystyykö komissio selvittämään konkreettisten analyysien avulla, onko tasavertaiset toimintaedellytykset saavutettu vuositasolla. Ajatus siitä, että Euroopassa on lopulta kenties viidestä kahdeksaan oligopolistista yritystä - suuryritystä - on herättänyt valtavasti levottomuutta. Tässä suhteessa haastan komission toteuttamaan tiukkoja toimia niissä tapauksissa, joissa ei pelata "reilua peliä" ja markkinat vääristyvät. Ainoastaan tällä tavoin kykenemme vakuuttamaan kansalaiset siitä, että markkinoiden vapauttaminen on hyvä asia.
Mielestäni myös käytöstäpoistoon varattuja määrärahoja koskeva kompromissi oli erittäin merkittävä saavutus. En vieläkään ymmärrä, miksi jäsenvaltiot eivät yksinkertaisesti uskalla lainsäädännössään määrätä, että käytöstäpoistoon tarkoitettujen rahastojen on oltava avoimia, että niiden määrärahoja on käytettävä asianmukaiseen tarkoitukseen ja että tavanomaisia kilpailusääntöjä on sovellettava. Arvoisa puhemies, miksi jäsenvaltiot eivät uskalla määrätä tästä lainsäädännössään? En vieläkään ole vakuuttunut siitä oikeudellisesta hölynpölystä - pyydän anteeksi - jonka mukaan nämä kaikki kysymykset kuuluvat Euratomin perustamissopimukseen. Tuen toimielinten välistä sopimusta ja komission uutta julkilausumaa, mutta niillä jäsenvaltioilla, jotka estivät tätä kysymystä koskevan lainsäädännön ja sen sisällyttämisen direktiiviin, on paljon selitettävää kansalaisilleen.
Olemme tyytyväisiä myös siihen, että julkisen palvelun velvoitteista ei ole ainoastaan laadittu valtavan pitkää luetteloa, vaan myös säännös, jolla estetään julkisen palvelun velvoitteita vaikeuttamasta uusien tulokkaiden asemaa. Tämä on mielestäni toinen tärkeä seikka, joka komission on pantava merkille.
Lyhyesti sanoen olemme mielestäni saavuttaneet loistavan tuloksen. Parlamentin jäseninä haluaisimme tietenkin enemmän, mutta lähtökohdat huomioon ottaen olemme saavuttaneet valtavasti. Voimme olla tästä ylpeitä, ja meidän on ainoastaan selitettävä kansalaisille, että laatua ja palvelujen tarjontaa aiotaan vielä parantaa.
Désir (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kohta enää vain Euroopassa puolletaan sähkömarkkinoiden täydellistä vapauttamista. Jopa Yhdysvallat on Kalifornian ja Enronin tapausten jälkeen luopunut ajatuksesta. Myös Latinalaisessa Amerikassa vapauttaminen on epäonnistunut. Yhdistyneessä kuningaskunnassa valtion on selviydyttävä British Energyn konkurssista. Ruotsissa hinnat nousivat tänä talvena yli 50 prosenttia kysynnän ja tarjonnan välisen epäsuhdan vuoksi.
Sähköalalla tarvitaan pitkän aikavälin investointeja. Kyse on toimitusvarmuudesta, ympäristönsuojelusta ja julkisesta palvelusta. Sähköala ei voi toimia ainoastaan markkinoiden ja kilpailun ehdoilla. Monissa jäsenvaltioissa - esimerkiksi omassani - sähköalan julkiset palvelut merkitsevät tasavertaista hinnoittelua ja kaikkien kotitalouksien mahdollisuutta hyötyä edullisesta sähköstä yhdenmukaisin hinnoin kulutustasosta tai maantieteellisestä sijainnista riippumatta. Vuodeksi 2007 suunniteltu pakollinen täydellinen vapauttaminen, jota ehdotatte, ei anna mahdollisuutta säilyttää sosiaalisia ja hinnoittelua mukauttavia mekanismeja, joilla taataan tasavertainen hinnoittelu.
Siksi sosialistiryhmän ranskalaisten jäsenten valtuuskunta aikoo äänestää esityksen hylkäävän tarkistuksen puolesta, jonka jätimme yhdessä GUE/NGL -ryhmän ja sosialistiryhmän belgialaisten jäsenten valtuuskunnan kanssa. Markkinoiden avaamista suunnitellaan kahdessa vaiheessa, ennen kuin ensimmäistä vaihetta - vuonna 2004 toteutettavaa vaihetta, joka koskee muita kuin kotitalousasiakkaita - on edes arvioitu, minkä jälkeen markkinat avataan kilpailulle kaikkien kotitalousasiakkaiden osalta vuonna 2007. Mielestämme tämä on pikemminkin dogmaattinen kuin pragmaattinen lähestymistapa vapauttamiseen.
Kilpailussa kehitys kulkee pikemminkin voimakkaasti kohti yrityskeskittymiä sekä oligopoleista ja kartelleista muodostuvia markkinoita kuin todelliseen kilpailuun perustuvia markkinoita. Mielestämme on järjetöntä, että täydellinen vapauttaminen tehdään pakolliseksi, vaikka keskustelu vihreästä kirjasta on vasta aloitettu, eikä meillä ole ollut aikaa tarkastella mahdollisuuksia julkiset palvelut turvaavan puitedirektiivin laatimiseksi.

Newton Dunn (ELDR).
Arvoisa puhemies, toimin esittelijä Cleggin sijaisena. Puhuin juuri hänen kanssaan. Hän on sairaana, mutta iloksenne voin ilmoittaa, että hän palaa taas pian joukkoomme.
Esittelijä Clegg halusi minun sanovan, että ELDR-ryhmä kannattaa tätä säädöstä erittäin voimakkaasti, koska se on suuri läpimurto sisämarkkinoilla ja Lissabonin sopimuksen kannalta alalla, joka on aiemmin ollut suljettu. Suhtaudumme erittäin myönteisesti merkintöjä ja eriyttämistä koskevaan kompromissiin sekä markkinoiden avaamisen määräaikoihin ja tuemme niitä varauksetta.
ELDR-ryhmän tärkein huomautus koskee kuitenkin käytöstäpoistoon varattuja määrärahoja ydinalalla. Puollamme komission tarkistettua julkilausumaa ja kiitämme siitä. Aiemmin komissio ilmoitti, että Euratomin perustamissopimuksen määrärahat riittäisivät käytöstäpoistoon. Kuten kaikki kuitenkin tietävät, Euratomin määrärahoja ei koske asianmukainen avoimuus ja selontekovelvollisuus.
Nyt kun komissio on kertonut, että kilpailusäännöksiä sovelletaan täysimääräisesti tällä alalla, olemme erittäin tyytyväisiä, koska se merkitsee avoimuutta ja asianmukaisia sääntöjä sisämarkkinoille. Ryhmäni äänestää huomenna niiden puolesta.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, energiamarkkinoiden liberalisoiminen on ollut ideologinen projekti. Markkinauskon savuverhoa on levitetty eräiden todellisten ongelmien ylle. Markkinat ovat aina yhden asian liike, ne toimivat aina vain tässä ja nyt. Hinnoissa ei oteta huomioon niitä rakennemuutoksia, joita tapahtuu resurssien ehtyessä.
Kaasumarkkinoiden vapauttamisella ei turvata kymmenien vuosien päähän ulottuvien investointien rahoitusta. Kun EU:n koko lisäenergian tarve turvataan kaasulla ja kun kaasu tuodaan idästä, kaasun tarvitsijoiden pitäisi osallistua uusien kaasukenttien investointikustannuksiin. Liberalisoiduilla markkinoilla diskontataan vain lyhyen aikavälin etuja. Pitäisi olla mahdollisuus tehdä kaasun pitkäaikaisia toimitussopimuksia. Lyhyiden etujen markkinoilla niitä ei tehdä. Sähkömarkkinoilla ongelmiksi saattavat muodostua verkkojen omistussuhteet. Jos julkinen valta ei investoi ja ylläpidä kantaverkkoja, markkinat eivät toimi. Ilman julkisen vallan verkkoinvestointeja ja verkkovastuuta sähköä ei saada siirretyksi paikasta toiseen.
Toimin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa ydinvoimalaturvallisuutta koskevan mietinnön esittelijänä. Siinä ominaisuudessa näen ne ongelmat, jotka saattavat vaikuttaa sähkön hinnoitteluun. Ydinvoimalla tuotettu sähkö voi olla spot-markkinoilla edullista, mutta meillä ei ole varmuutta, onko hinnoissa otettu täysimääräisesti huomioon ne ydinvoimaloiden käytöstä poistamisen ja jätteen loppusijoituksen kustannukset, jotka ulottuvat satojen ja kenties tuhansien vuosien päähän. Jos näitä kustannuksia ei ole diskontattu tänä päivänä myytävän markkinasähkön hintaan, kilpailu vääristyy.
Markkinoiden liberalisoiminen määrittää lyhyellä aikavälillä hinnat, mutta ei ratkaise tulevaisuuden suuria ongelmia; syntyy uusia Irakin öljysotia. Ryhmämme olisi halunnut turvata näiden liberalisointi- ja yksityistämisdirektiivien yhteydessä julkiset ja yleishyödylliset energia-alan palvelut.

Ahern (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kiitän lämpimästi kaikkia, jotka ovat tehneet kovasti töitä, jotta näissä mietinnöissä saavutettaisiin johdonmukainen, myönteinen ja jopa vahva lopputulos.
Suhtaudun erityisen myönteisesti vaatimuksiin siitä, että ydinenergian käytöstäpoistoon varattuihin määrärahoihin sovellettaisiin täysimääräisesti EU:n kilpailulainsäädäntöä. Sähkölaitosten ei koskaan olisi pitänyt käyttää hyväkseen tai väärinkäyttää ydinvoiman käytöstäpoistoon varattuja määrärahoja eräänlaisen valtiontuen tavoin ja ostella niiden varjolla muita sähkölaitoksia kaikkialta Euroopasta. Me otimme riskin nopealla kehityksellä ja kartellien muodostamisella. Siksi olen tyytyväinen komission tänään antamista vakuuksista. Komissio ja neuvosto eivät kumpikaan ole aiemmin toimineet kunniakkaasti tässä kysymyksessä, mutta lähestymistapamme on nyt johdonmukainen. Vaikka monet jäsenvaltiot pitävätkin näitä määrärahoja erillään, Ranska ja Saksa saavat laittaa ne sivuun jätehuoltoa varten ja käyttää niitä yritysostoihin. Tämä on näiden varojen selkeää väärinkäyttöä ja jopa korruptiota, ja olen tyytyväinen siihen, että tästä lähtien sovelletaan kilpailulainsäädäntöä. Muutoin nämä määrärahat olisivat voimakkaasti vääristäneet energiamarkkinoita kaikkialla Euroopassa. Miten voimme vapauttaa markkinat, kun kolmella yhtiöllä on käytössään 10 miljardia euroa tai enemmän muiden yhtiöiden ostamiseksi? Olen iloinen siitä, että johdonmukaisuus on saavutettu ja että näihin määrärahoihin sovelletaan kilpailulainsäädäntöä.
Olen myös erittäin tyytyväinen siihen, että kestävää kehitystä koskevat tavoitteet on otettu mukaan ja että kestävä kehitys on asetettu yhdenvertaiseen asemaan kilpailun ja toimitusvarmuuden kanssa. Erityisesti uusiutuvia energianlähteitä on edistettävä kaikkialla Euroopassa. Ne ovat liian kauan olleet lapsipuolen asemassa erityisesti niihin valtaviin määrärahoihin verrattuna, joita ydinenergian kannattajat ovat saaneet käyttöönsä keinoja kaihtamatta, kuten jo selitin. Toivon, että uusiutuville energianlähteille myönnetään tulevaisuudessa enemmän määrärahoja.

Ó Neachtain (UEN).
Arvoisa puhemies, tämän mietintösarjan laatimiseen osallistuneet esittelijät ansaitsevat suurimmat kiitoksemme ja arvostuksemme sisukkaasta puurtamisestaan, jonka avulla pääsimme yksimielisyyteen energiapaketista toisessa käsittelyssä ja vältimme pitkällisen sovittelun.
Euroopan sähkö- ja kaasuverkot ovat keskeinen osa strategista infrastruktuuria. Jos haluamme saavuttaa Lissabonin tavoitteen ja tehdä Euroopasta maailman kilpailukykyisimmän talouden vuoteen 2020 mennessä, tärkeimpien energianlähteidemme sisämarkkinoiden on oltava todella yhtenäiset. Olen tyytyväinen siihen, että neuvoston tekemässä kompromississa on varattu sääntelystä vastaaville kansallisille viranomaisille tärkeä asema. Olen vakuuttunut siitä, että kyseiset viranomaiset edistävät osaltaan merkittävällä tavalla sisämarkkinoiden kehittämistä ja luovat oikeudenmukaiset kilpailuolosuhteet. Tiivis ja avoin yhteistyö kansallisten sääntelyviranomaisten ja komission välillä on tietenkin välttämätöntä.
Olen tyytyväinen myös siihen, että emo- ja tytäryhtiöiden suhteet on määritelty paremmin. Emoyhtiöllä on oltava tehokkaat keinot valvoa tytäryhtiöitään. Alkuperäinen sanamuoto olisi johtanut tytäryhtiöiden yhtiöittämiseen ja yhtiöiden vaivihkaiseen jakamiseen. Tämä olisi ollut erityisen ongelmallista pienissä jäsenvaltioissa kuten Irlannissa, jossa energianjakelua hankaloittavat luonnostaan maantieteellinen eristyneisyys ja pieni väestömäärä.
Avain Irlannin kaltaisten energiamarkkinoiden kehittämiseen on yhteenliittäminen. Olen tyytyväinen siihen, että tämä seikka on otettu käsiteltäväksi ja että rajayhdysjohtojen rakentaminen on havaittu järkeväksi keinoksi avata energiamarkkinat. Irlannin tapauksessa tämä edellyttää sekä pohjois-etelä että itä-länsi -yhdysjohtoja, ja aikanaan muodostetaan valtavat Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin markkinat, jotka tarjoavat kuluttajille enemmän valinnanvaraa ja kilpailukykyisempiä hintoja.
Unionin lähestymistapa energiamarkkinoiden avaamiseen ja niiden tehostamiseen on tasapainoinen. Voimme ottaa oppia Yhdysvaltojen kokemuksesta ja välttää Enronin kaltaiset katastrofaaliset virheet. Sekä sähkön että kaasun käyttäjät - erityisesti kotitalouskäyttäjät ja tämän alan työntekijät - on saatava vakuuttuneiksi tästä seikasta.

Butel (EDD).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vaikka maakaasun ja sähkön sisämarkkinoista annettuja direktiivejä muuttavat Turmesin ja Rapkayn mietinnöt laadittiinkin erillisinä parlamentin pyynnöstä, molemmat ovat saaneet minut jättämään käsiteltäväksi yhteisen kannan hylkäävän tarkistuksen. 
Vaikka en asetakaan kyseenalaiseksi kollegoideni työtä, en voi hyväksyä aina vain liberaalimmaksi muuttuvan komission ehdotuksia, varsinkaan kun kyse on energia-alasta. Kuten liian usein ennenkin, komissio seuraa sokeasti oppia, jonka mukaan markkinat on avattava kilpailulle. Tosiasiassa komissiolla ei ole rohkeutta unionin laajuisen energia-alan yleispalvelun perustamiseen ja sen rahoitusmenettelyiden selvittämiseen.
Tällainen yleispalvelu olisi kuitenkin välttämätön edellytys sille, että unioni voisi haastaa jäsenvaltioiden määrittelemät julkisen palvelun tehtävät. Kyseiset tehtävät on suunniteltu vastaamaan sellaisia määritelmiä ja rahoitusmenettelyjä, joista jäsenvaltiot ovat päättäneet ja jotka ne ovat taanneet alueellisten, oikeudellisten ja valtiosääntöönsä liittyvien erityispiirteiden mukaisesti. Toissijaisuusperiaatteen mukaan päätökset on tehtävä kaikkein tehokkaimmalla tasolla, ja näin ollen vain jäsenvaltiot pystyvät toteuttamaan nämä tehtävät kansalaisten tarpeiden mukaan.
Huomautan lisäksi, että myös esittelijä vaikuttaa suhtautuvan varauksella siihen, että sähköalan vapauttamisella kilpailulle olisi ainoastaan suotuisia vaikutuksia. Siksi en voi tukea parlamentissa käytävää keskustelua, jolla ei saada aikaan ratkaisua, vaan tuhotaan nykyiset aikaansaannokset. On myöskin käsittämätöntä, että energia-alan avaamista kilpailulle jatkettaisiin laajentamalla alun perin yrityksille suunniteltua järjestelmää yksityishenkilöihin. On vastuutonta, että jäsenvaltioiden enemmistö hyväksyi lopulta komission ehdotukset. Suurin vastuu kuuluu tietenkin komissiolle, jolla yksinomaan on aloiteoikeus ja joka jättää huomiotta ehdotustensa kielteiset taloudelliset, sosiaaliset ja alueelliset seuraukset toteuttaakseen ainoastaan kilpailun ehdoilla toimivat sisämarkkinat.
Totean lopuksi, että kaikkien näiden seikkojen perusteella vastustan edelleenkin näitä ehdotuksia, joiden tavoitteena on toteuttaa energia-alan avaaminen kilpailulle.

Beysen (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan parlamentin ja muiden Euroopan unionin toimielinten rakentavan yhteistyön ansiosta olemme pian avaamassa Euroopan energiamarkkinoita. Monet kollegoistamme ovat työskennelleet asian parissa vuosia. Näin ollen tulosta voidaan luonnehtia vähintäänkin kiitettäväksi. Ensinnäkin kauan odotetun vapauttamisen pitäisi tuoda etuja kuluttajalle. Tarkoitan erityisesti palveluiden parantumista ja kilpailukykyisempiä hintoja.
Haluan korostaa, että tähän sisältyy luontainen ristiriita. Mielestäni vapauttamisella on hintansa. Ristiriitaista kyllä, tämän hinnan maksaa pääasiassa kuluttaja. Siksi on kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, miten jakeluverkkoa käytetään. Kuluttajan maksama hinta muodostuu tietenkin tuotantokustannuksista, energian siirtämisestä korkeajänniteverkon kautta muodostuvasta tariffista, jakelutariffista sekä jakelun ja siirron yhteydessä maksettavista veroista. Jakelukustannukset ovat suurin menoerä jakeluverkkojen asiakkaiden laskussa.
Sitä paitsi mahdollisuus siihen, että keskivertokuluttajan sähkölasku halpenisi merkittävästi vapauttamisen ansiosta on joissakin jäsenvaltioissa erittäin pieni. Syy tähän on selvä. Vähäinen tehokkuuden lisääntyminen sähköalalla ei riitä kattamaan uusia veroja. Toisaalta on otettava huomioon, että kansallisten verkkojen välisiä vähäisiä liitäntöjä ei ole suunniteltu suurten määrien tuontiin ja vientiin, vaan pikemminkin tukemaan toisiaan, jos jonkin valtion tuotantoyksiköissä tapahtuu odottamaton häiriö. Kaupallisessa verkkojen välisessä kapasiteetissa onkin edelleen suuria puutteita. Jos halutaan perustaa todelliset sisämarkkinat, on pikaisesti lisättävä huomattavasti kaupallista verkkojen välistä kapasiteettia.
Lopuksi voidaan sanoa, että Euroopan unionin energiamarkkinoiden avaamisessa on edistytty merkittävästi. Tapaa, jolla tämä avaaminen toteutetaan, on kuitenkin jatkuvasti seurattava tarkoin.

Matikainen-Kallström (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tänään käsiteltävinä olevat energiamietinnöt on ymmärrettävä kokonaisuutena, jolla on merkittävä vaikutus energiamarkkinoiden toimivuuteen Euroopassa. Euroopan laajuiset energiaverkot parantavat markkinoiden selkärankaa ja luurankoa. Liberalisointipaketilla taas parannetaan markkinoiden verenkiertoa ja ruuansulatusta. Liberalisointia on jatkettava ja verkkoa on parannettava. Ensi kierroksella myös uudet jäsenvaltiot tulee saada paremmin mukaan.
Neuvoston kanssa on molemmista kokonaisuuksista jouduttu vääntämään kättä oikein kunnolla. Energiaverkoista on lopultakin päästy kompromissiin, joka takaa tarvittavan jouston liitteen III muuttamiseksi, mutta samanaikaisesti turvataan riittävä parlamentaarinen valvonta. Helppoa tämän kompromissin saavuttaminen ei ole ollut.
Energiamarkkinoiden vapauttamisessa ei ainakaan näin pohjoismaalaisesta näkökulmasta katsoen ole kyse mistään tähtitieteellisestä läpimurrosta, hyvä kuitenkin, että ne vapautetaan. Tämä on ehdottomasti askel oikeaan suuntaan. Tarvittaessa komissio esittänee uusia ehdotuksia markkinoiden edelleenvapauttamiseksi.
Toisin kuin muutamat sosialistiystävämme luulevat tietävänsä, pohjoismaiset vapaat ja avoimet markkinat toimivat hyvin. Kuluttajan valinnanvapaus on kasvanut, hinnat ovat laskeneet, palvelu on parantunut ja toiminta tehostunut. Markkinamekanismit ovat toimineet täysin moitteettomasti. On hyväksyttävä, että vapailla markkinoilla hinnat voivat joskus myös nousta. Harvoin kuitenkaan on tilanteita, joissa yksi vuosisadan kuivimmista kesistä osuu samalle vuodelle yhden kylmimmän talven kanssa.
Energiamarkkinoiden liberalisoinnissa keskeisintä on taata esteetön pääsy verkkoihin. Näin ollen verkkotoiminnan selkeä eriyttäminen ja riittävästi yhtenäistetyt sääntelyviranomaisten tehtävät ovat kaksi keskeisintä elementtiä tässä paketissa. Ilman niitä voimme unohtaa sanan "kilpailu" sähkö- ja kaasumarkkinoista puhuttaessa.
Nyt on aika saattaa paketin käsittely loppuun, esillä olevat kompromissit ovat täysin hyväksyttävissä. Paketti on välttämätön, muttei riittävä ehto toimiville markkinoille. Luomme nyt puitelainsäädäntöä, mutta on myös valvottava sen täytäntöönpanoa. Komissiolle on saatava kunnon työvälineet valvoa markkinoiden toimivuutta. Keskeistä on myös se, että riittävät investoinnit turvataan tulevaisuudessa.
Lopuksi vielä kiitos kaikille, jotka olette osallistuneet tähän paketin työstämiseen. Tämä on ollut pitkä, haastava ja työntäyteinen prosessi.

Linkohr (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi sanoa muutaman sanan ystävälleni ja kollegalleni Désirille, joka käytti puheenvuoron ennen minua, koska hänen oli ehdittävä lennolle. Vaikka kunnioitankin häntä suuresti, ryhmämme enemmistö tukee tätä päätöslauselmaa, saavuttamaamme kompromissia. Lisäisin vielä, että mielestämme tällä direktiivillä turvataan julkinen palvelu tai - kuten me sanoisimme - yleishyödylliset palvelut. Tosiasiassa direktiivillä saavutetaan uusi oikeusvarmuus. Yleishyödylliset palvelut sopivat yhteen kilpailun kanssa, ja mikäli yleinen etu niin vaatii, jäsenvaltiot voivat myös päättää kilpailulainsäädäntöä koskevista poikkeuksista.
Hintojen tasaamisen päättyminen voi kuitenkin tuottaa ranskalaisille hankaluuksia, kun hinnat eivät ole enää kaikkialla samat. Ihmettelen silti, mitä haittaa voi olla siitä, että hinnat mahdollisesti laskevat osassa maata. Juuri siihen me kilpailulla pyrimme. Muistuttaisin myös, että yksi syy energiamarkkinoiden vapauttamista koskevan keskustelun aloittamiseen 1990-luvun alussa oli energian korkea hinta Euroopassa, niin että yritysten lisäksi myös me kuluttajat valitimme kilpailuasemamme heikentyvän suurimpaan kilpailijaamme Yhdysvaltoihin nähden.
Nämä direktiivit itse asiassa päättävät pitkän prosessin. Olen toiminut parlamentissa pitkään ja haluan huomauttaa, että tosiasiassa tämä prosessi alkoi 1980-luvun lopussa - sivumennen sanoen sillä järjettömällä poikkeuksella, ettei sisämarkkinoita koskevassa valkoisessa kirjassa ollut mainintaa energiasta - ja tuolloin sisämarkkinoiden avaamista yritettiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen avulla. Totesimme tuolloin, että emme halua jättää markkinoiden avaamista tuomareiden tehtäväksi, vaan tehdä siitä poliittisen prosessin, ja tuo poliittinen prosessi on nyt saatu päätökseen Euroopan unionissa näitä direktiivejä koskevalla päätöslauselmalla.
Kysymys kuuluukin, mikä on seuraava vaihe. Tämän direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ei ole yksinkertaista. Se vaikuttaa yrityksiin ja - kun kansallisista yrityksistä tulee eurooppalaisia yrityksiä - myös ammattiliittojen toimintaan. Vapauttaminen tuo mukanaan uusia lainsäädännöllisiä tehtäviä, jotka liittyvät erityisesti velvoitteisiimme ympäristö- ja ilmastopolitiikan aloilla. Tärkeä tehtävämme on myös yhdistää osia näistä politiikoista vapauttamiseen, jolloin uutena tehtävänä on sovittaa yhteen ilmastopolitiikka ja kilpailupolitiikka sillä tavoin kuin se on ilmaistu näissä direktiiveissä. Vähintään yhtä tärkeää on saada ehdokasmaat mukaan tähän prosessiin. Minäkin haluan lopuksi kiittää kaikkia, jotka ovat olleet osallisina tässä. Haluan sanoa, että emme useinkaan tee yhteistyötä näin kollegiaalisesti.

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme aiemmin useaan otteeseen ilmoittaneet vastustavamme täysin ehdottomasti sitä, että Euroopan unioni edistää energiamarkkinoiden vapauttamista. Ehdotetut rakenneuudistukset hyödyttävät ainoastaan vahvoja monopoliasemassa olevia ryhmiä, ja ne vaikuttavat haitallisesti tavallisille perheille aiheutuviin kustannuksiin, kansalliseen energiasuunnitteluun ja tällä nimenomaisella alalla toimivien työntekijöiden asemaan.
Kreikan kommunistipuolueen näkemyksen mukaan energia ei ole vain kulutushyödyke, vaan kehityksen kannalta olennaisen tärkeä ala, jota ei voida alistaa liiketoiminnalle ja keinottelulle, vaan jonka on kuuluttava julkiselle sektorille. Näin ollen kieltäydymme keskustelemasta vapauttamisen yksityiskohdista, ehdoista ja nopeuttamisesta sekä siihen liittyvistä kilpailusäännöistä. Sen sijaan tuemme poliittisen ryhmämme käsiteltäväksi jättämiä ehdotuksia yhteisen kannan hylkäämisestä kokonaisuudessaan.
Haluaisin kuitenkin esittää muutamia huomautuksia verkkoja koskevasta asetuksesta, jolla edistetään tuonnin lisäämistä vahvoista yhteisön monopoleista, jotka hyötyvät nykyisten siirtokustannusten vähenemisestä. Samalla sen avulla turvataan hyvä kannattavuus siirtämällä uudet taloudelliset rasitteet keskivertoperheen kannettavaksi, kun taas tuonnin lisääminen rajoittaa kotimaisia energianlähteitä hyödyntävien voimaloiden perustamista heikommassa asemassa oleviin jäsenvaltioihin. Lisäksi kansallisten verkkojen valvonta siirretään jäsenvaltioilta komissiolle, mikä vähentää mahdollisuuksia kansalliseen energiasuunnitteluun, jonka avulla voitaisiin vähentää energiariippuvuutta ja varmistaa kunkin jäsenvaltion tarpeiden täyttäminen.
Rajat ylittävällä sähkön kaupalla voidaan vähentää energiariippuvuutta, turvata edullinen energia ja hyödyntää kotimaisia energianlähteitä. Tämä edellyttää kuitenkin kaikkia osapuolia hyödyttävää valtioiden välistä yhteistyötä, joka poikkeaa täysin siitä, mitä asetuksessa ja Euroopan unionin politiikassa yleensä edistetään.

Chichester (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, en voi olla huomaamatta, että olemme sittenkin päätyneet kahteen direktiiviin, aivan kuten alussa ehdotimme. Kiitän kaikkia kollegoitani siitä, että he tekivät kovasti töitä komission ja neuvoston kanssa saavuttaakseen tämän kompromissiratkaisun. Se on kunnianosoitus valiokuntamme tehokkaalle työskentelylle. 
Emme saavuttaneet kaikkea haluamaamme. Kokemukset aiemmista direktiiveistä osoittavat, että jalka ovenraossa voi johtaa odotettua suurempaan avautumiseen. Pidän erityisen merkittävänä markkinoiden avautumisen ja vapauttamisen välistä vuorovaikutusta sekä toimitusvarmuutta. On sanottava, että tehokkaammat markkinat tehostavat energiankäyttöä, ja tämä on oleellista toimitusvarmuuden ylläpitämisessä.
Meidän olisi lakattava kiinnittämästä huomiota yksityiskohtiin muistaaksemme näiden toimenpiteiden tarkoituksen. Ensisijaisesti on kyse siitä, että energiankuluttajat, niin kotitaloudet kuin kaupallisetkin kuluttajat, saavat valinnanvapautta, enemmän vastinetta rahoilleen ja parempaa palvelua. Kokemukset osoittavat, että kilpailu auttaa näiden tavoitteiden saavuttamisessa, ja sen tuomat edut näkyvät Yhdistyneessä kuningaskunnassa alhaisempina hintoina ja parempana palveluna. Emme kuitenkaan ole tehneet riittävästi, ennen kuin parannuksia on tapahtunut koko Euroopassa. Olemme kuluneiden 15 vuoden aikana oppineet, että markkinoiden vapauttamisella ei saada tuloksia hetkessä, ja että vaiheittainen lähestymistapa johtaa lopulta parempiin tuloksiin.
Haluaisin ilmoittaa komission jäsenelle, että Kangaroo Group -ryhmän energiamarkkinoiden vapauttamista käsittelevä työryhmä keskustelee parhaillaan tulevista toimista, joilla on määrä puuttua niihin puutteisiin, joita ei ole riittävästi käsitelty nykyisissä ehdotuksissa. Emme saa ajatella, että nämä direktiivit ja asetukset päättäisivät tämän prosessin.

McNally (PSE).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen voidessani ilmoittaa, että teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta hyväksyi tänä iltana yksimielisesti palapelin viimeisen palan, esittelijä Cleggin paketin. 
Lissabonin prosessin tavoitteet olivat korkealla, ja nykyisen tilanteen saavuttaminen on vaatinut esittelijöiltä sitkeyttä ja väsymättömyyttä ja komission jäseneltä melkoista päättäväisyyttä.
Jäsenvaltioilla on huomattavasti kokemusta alkuperäisestä, vapauttamista koskevasta melko suppeasta direktiivistä. Olemme havainneet, että joissakin valtioissa markkinat on avattu kaikille asiakkaille, että verkko-operaattorit on eriytetty kaikissa jäsenvaltioissa jossain määrin, ei kuitenkaan täysin, ja että sääntelyn selkeys ja avoimuus on lisääntynyt jonkin verran. Aiemmat direktiivit olivat kuitenkin riittämättömiä. Joissakin jäsenvaltioissa tietyillä toimijoilla on edelleen hallitseva markkina-asema sekä markkinoiden valtaukseen tähtäävää ja kilpailun vastaista käyttäytymistä, eivätkä kaikki Euroopan kansalaiset ole hyötyneet laajentuneista ja avautuneista markkinoista määrätyissä valtioissa.
En pelkää, että nykyiset ehdotukset johtaisivat villiin ja armottomaan vapauttamiseen, koska pidämme edelleen kiinni sääntelyn eriyttämisestä, julkisen palvelun takeista ja ympäristövaikutuksia koskevista merkinnöistä, jolloin kuluttajat voivat tehdä tietoon perustuvia valintoja. Olemme saaneet huomata, että ristiintukeminen estetään, varsinkin ydinvoiman käytöstäpoistoon varattujen määrärahojen törkeä väärinkäyttö. En sano tätä vastustaakseni ydinvoimaa, vaan puolustaakseni rehellistä kilpailua.
Markkinoiden vapauttamisessa on riskinsä, mutta ne eivät koske toimitusvarmuutta. Energiamuotojen valintaan se voi kuitenkin vaikuttaa, ja tätä kysymystä on tarkasteltava. Ympäristönsuojelun ja energian saatavuuden ei kuitenkaan tarvitse vaarantua. Markkinoiden vapauttaminen Yhdistyneen kuningaskunnan tavoin on itse asiassa vähentänyt polttoaineiden niukkuutta.
Riskejä on tutkittava. Tämä on merkittävä riski, ja siihen on kiinnitettävä huomiota tulevassa työskentelyssämme. Vaarana on lisäksi ammattitaidon katoaminen, ja tähän jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin on kiinnitettävä huomiota.
Vaikka parlamentissa kutsutaankin monia äänestyksiä historialliseksi, huominen äänestys todella on sitä. Se on tärkeä edistysaskel. Mombaurin mietinnön tarkistusta 6 ei pitäisi hyväksyä. Sitä ei ole käsitelty aiemmin, mutta kiitän niitä, jotka ovat työskennelleet lujasti tämän paketin parissa. Sen ansiosta Euroopan energiankäyttö tehostuu.

Vachetta (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, energiamarkkinoiden vapauttaminen on mielestämme jälleen uusi osoitus Euroopan unionin toimielinten ja Euroopan kansojen välisestä ristiriidasta. On erittäin todennäköistä, että Euroopan parlamentissa järjestettävän äänestyksen avulla pystytään ainoastaan tukemaan strategiaa, jonka tavoitteena on sähkö- ja maakaasumarkkinoiden sekä julkisten palveluiden nopea vapauttaminen. Kilpailun oletettujen myönteisten vaikutusten, kuten avoimuuden, pienempien tuotantokustannusten ja lisääntyneiden työllistämismahdollisuuksien ihannointi on kuitenkin päivittäin ristiriidassa todellisuuden kanssa. Todellisuudessa päätöksenteko mitä ilmeisimmin hämärtyy, julkisia varoja suunnataan yksityistä etua palveleviin hankkeisiin yritysten asemasta riippumatta, kuluttajahinnat nousevat nopeasti, etuja myönnetään epäeettisesti toimiville yksityisille ryhmille ja sadattuhannet eurooppalaiset menettävät työpaikkansa, samalla kun palkansaajia koskevat säännöt menettävät merkityksensä.
Energia on meille välttämätön perusedellytys ja energian saatavuus perusoikeus. Mielestämme todella julkinen demokraattinen valvonta on ainoa tapaa järkeistää energian tuotantoa ja kulutusta ja taata samalla sekä ympäristön kunnioittaminen että kiinteämääräiset korjaukset. Tämä olisi ensimmäinen askel kohti eurooppalaista julkista palvelua, joka vastaisi käyttäjien ja palkansaajien nykyisiä tarpeita. Parlamentti tuntuu kuitenkin jättävän nämä huolenaiheet huomiotta. Kantaakseen täyden vastuun Euroopan kansalaisten edessä parlamentin on hylättävä energia-alaa koskevat direktiivit ja käynnistettävä todellinen demokraattinen keskustelu sen politiikan seurauksista, joka nyt vaikuttaa saavan jalansijaa Euroopan unionissa.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, energiamarkkinoiden vapauttaminen hyödyttää ennen kaikkea kuluttajia ja Euroopan kansalaisia. Miksi se on heidän etujensa mukaista? Siksi, että he voivat ostaa markkinoilta itselleen parhaiten sopivan palvelun. Kuluttajat voivat aiempaan tapaan vertailla määriä, mutta nyt myös laatua ja tulevaisuudessa myös hintoja. 
Mielestäni eräs suurenmoisista saavutuksistamme liittyy merkintöihin, sillä julkisilla sähkölaitoksilla on tulevaisuudessa velvollisuus ilmoittaa toimittamansa sähkön alkuperä. Komissio valvoo tätä tulevaisuudessa riippumattomasti perustamalla eurooppalaisten sääntelyelinten ryhmän, jonka jäsenet jakavat asiantuntemuksensa keskenään ja edistävät samalla kilpailua kuluttajien ja Euroopan kansalaisten hyväksi. Kilpailuhan merkitsee palvelua, ja sitä kuluttajat haluavat. He haluavat palveluja ja valinnanvapautta.
Tulevaisuudessa energianlähteet on ilmoitettava laskussa vuosittain. Tämä merkitsee yksinkertaisesti sitä, että kuluttajalla on tulevaisuudessa - tai viimeistään 1. heinäkuuta 2007 jälkeen - oikeus valita sähköyhtiö, jonka kaikki sähkö tuotetaan vesivoimalla. Mielestäni tämä on suuri edistysaskel kaikille, ja tulevaisuudessa tämä lisää luonnollisesti myös avoimuutta. Jäsenvaltioiden on valvottava tuontienergiaa, ja sen lähteet on varmennettava. 
Lisäksi yhteisön lainsäädännön täysimääräinen soveltaminen on mielestämme erityisen tärkeää. Mielestämme käytöstäpoistoon varatut määrärahat ja niiden tuottama korko on käytettävä vain siihen, mihin ne on alun perin tarkoitettu, niin että kustannuksista vastaa se energiantuotantomuoto, joka ne aiheuttaa.

Zrihen (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämä on liian hyvää ollakseen totta! Energiamarkkinat eivät ole samanlaiset kuin muut markkinat. Ensinnäkin kilpailua vähentävät jakelu- ja siirtoverkkojen luonnolliset monopolit. Lisäksi hinnat voivat puutteellisen sääntelyn vuoksi vaihdella valtavasti, kun otetaan huomioon kysynnän jäykkyys ja se, ettei sähköä voi varastoida. Kaikkien kansalaisten energiansaantimahdollisuutta on pidettävä perusoikeutena, jolloin on jälleen palattava kysymykseen julkisista palveluista.
Julkisen palvelun velvoitteet sisältyvät kyllä säädöksiin, mutta ne eivät mene riittävän pitkälle. Jäsenvaltioille on annettu liian suuri toimintavapaus järjestää ja määritellä nämä julkisen palvelun velvoitteet, mikä merkitsee, että ne jäsenvaltiot, jotka kiinnittävät vähiten huomiota sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja kansalaisten oikeuksien asettamiin vaatimuksiin, saavat oikeutuksen toiminnalleen. Sen seurauksena operaattoreiden välinen vapaa kilpailu menee näissä säädöksissä julkisen palvelun velvoitteiden edelle. Näin käy juuri nyt, kun komissio on vihreällä kirjallaan käynnistänyt keskustelun yleishyödyllisistä palveluista! Olisimme varmaakin voineet varata hieman aikaa vapauttamisprosessin alakohtaiseen arviointiin ja tehdä energia-alaan liittyvistä kysymyksistä keskeisen osan unionin politiikkaa.

Caudron (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ne teistä, jotka tuntevat minut, eivät ylläty kuullessaan minun tänä iltana ilmoittavan, että koska energia ei mielestäni ole tavanomainen hyödyke, vastustan ryhmäni kanssa määrätietoisesti uusia ehdotuksia maakaasu- ja sähkömarkkinoiden vapauttamiseksi.
Menettelyyn liittyvistä varotoimista sekä komission jäsenen ja esittelijöidemme kiistattomista puhelahjoista huolimatta nämä ehdotukset ovat mielestämme vastoin tarvittavaa energiansäästöä ja näin ollen myös ympäristönsuojelua.
Ne johtavat työpaikkojen menetyksiin ja varsinkin julkisten palvelujen huonontamiseen sekä aluesuunnittelun välineiden, kuten energiaverkkojen ja hinnanmukautusten heikkenemiseen. Ne estävät energianlähteiden monimuotoistamista, mikä on kuitenkin entistä välttämättömämpää. Ne asettavat etusijalle lyhyen aikavälin näkemykset ja laskelmat. Sisämarkkinoiden toiminta-ajatus soveltuu siis erityisen huonosti energia-alalle.
Totean lopuksi, että vaikka en haikailekaan takaisin valtiojohtoisuuteen, kannatan sääntelyä ja tulevaisuuden suunnittelua. Energia on tässä suhteessa tärkeä väline, ehkä jopa tärkein. Uskallan siis toivoa, että näistä haasteista tietoisina vaihdamme markkinaehtoisen toiminnan kansalaisuuden käsitteeseen perustuvaan poliittiseen näkemykseen, joka on sen perinnön arvoinen, jonka jätämme lapsillemme energia-alalla.

Fiori (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluamatta väheksyä kollegoidemme valtavaa saavutusta on sanottava, että tämä on aihe, jossa analysoinnista ja keskustelusta ei koskaan tule loppua. Haluan käsitellä lyhyesti sähkömarkkinoita. Euroopan tilanne on tuonut esiin rakenteellisia eroja, joista ei mielestäni selvitä yksinomaan vapauttamisprosessin käynnistämisellä.
Euroopan sähkömarkkinoilla on huolehdittu markkinoiden yhdistämisestä, mutta ei yhdenmukaisista tuotantomahdollisuuksista, institutionaalisista järjestelmistä ja tasapuolisuudesta polttoaineen valinnassa, jotta tuotantosektorille olisi voitu luoda tasapuoliset kilpailuolosuhteet.
Rajat ylittävän kaupan sääntely markkinamekanismeilla, kuten esimerkiksi erityisillä huutokaupoilla niissä valtioissa, joissa sisäiset tuotanto-olosuhteet vaikeuttavat tilannetta, vaikuttaa loppukäyttäjien mahdollisuuteen saada taloudellisia etuja, koska tuontienergiaa on saatavilla. Kustannuserojen ja tarjontaa huomattavasti suuremman kysynnän aiheuttaman ylikuormituksen vuoksi tuloksena on lopulta ulkoisten ja sisäisten hintojen lähentyminen. Ydinvoima vain kärjistäisi asioita aiheuttamalla erikoisen tilanteen, jossa ihmisten odotettaisiin osallistuvan jonkin toisen valtion ydinvoiman käytöstäpoistosta aiheutuvien kustannusten kattamiseen, vaikka he eivät pystyisikään hyödyntämään ydinvoimalan tuottamaa energiaa rajat ylittävästä kaupasta annetussa asetuksessa säädetyn markkinamekanismin vuoksi.
Vaikka kannatammekin ehdotettuja, rajat ylittävän virran tehokkuutta koskevia mekanismeja pitkällä aikavälillä, niiden soveltaminen lyhyellä aikavälillä voi olla erittäin haitallista. Siksi tukisimme direktiivejä vain, jos tämä tavoite voitaisiin saavuttaa ottamalla markkinamekanismit vähitellen käyttöön, sillä rajat ylittävästä kaupasta annetulla asetuksella ei saada aikaan samanlaisia myönteisiä vaikutuksia jäsenvaltioiden loppukäyttäjien kannalta silloin kun kauppavirrassa on eroja.

Herzog (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kannatan verkkotoimialan yhdentyneitä markkinoita, jotka luovat pohjan Euroopan talouden kilpailukyvylle ja solidaarisuudelle erityisesti siirtoyhteyksien kautta. Tälle on kuitenkin kaksi perusedellytystä: yhteisten verkkojen pitäminen julkisina hyödykkeinä ja kyky toteuttaa yhteistä energiapolitiikkaa.
Tuen komission jäsenen de Palacion työtä, joka tähtää tähän tavoitteeseen, ja suhtaudun siihen myönteisesti. Olen kuitenkin havainnut, etteivät jäsenvaltiot ja toimielimet ole vielä omaksuneet julkisten hyödykkeiden käsitettä eivätkä edes ajatusta yhteisestä politiikasta. Perustamissopimuksissa ei anneta niille siihen toimivaltaa, ja valmistelukunnan tulos on tässä suhteessa hyvin epävarma. Alakohtaisilla direktiiveillä pyritään kieltämättä edistämään julkisen palvelun velvoitteita: niissä keskitytään yleispalveluun, ympäristönsuojeluun, siirtoyhteyksiin ja toimitusvarmuuteen, mutta ne ovat kuitenkin vain jäsenvaltioille annettavia suosituksia. Kuten hyvin tiedämme, EU:lla ei ole oikeusviranomaista, joka panisi täytäntöön EU:n oikeutta. Lainsäädäntöäkin epäilemättä suunnitellaan, ja lainsäädännöllä tarkoitan julkisia toimia, joiden avulla saadaan aikaan todellista kilpailua, mutta myös mukautetaan sitä julkisen palvelun velvoitteisiin.
Pohjimmiltaan kilpailua on vielä kehitettävä. Jotkut parlamentin jäsenet haluavat tehdä sen väkipakolla. Hyvä esittelijä Turmes, suuria tuotantoyksiköitä on helppo arvostella välittämättä vakiintuneiden palveluntarjoajien panoksesta ja heidän kuluttajille tuomistaan eduista. On helppoa vaatia hajauttamaan markkinoita aina vain enemmän, mutta kukaan ei tiedä, miten säännellä asianmukaisesti kilpailuun perustuvaa, hajautettua ja monikansallista järjestelmää. Se on kymmenen kertaa vaikeampaa kuin yhdentyneen kansallisen monopolin sääntely. Emme ole ottaneet huomioon Kaliforniasta saatuja kokemuksia, hintavaihteluita tai pitkäaikaisten sopimusten epätarkoituksenmukaisuutta. Emme pysty turvaamaan kehitysinvestointeja.
Olen erityisesti pannut merkille mielestäni ennenaikaisen jakeluverkon erottamista koskevan velvoitteen, jonka parlamentin jäsenet haluavat viedä komissiota pidemmälle erottamalla myös omistajuuden. Emme ole ainoita, jotka haluavat perustaa kotitalouksille toimitettavan sähkön vähittäismarkkinat. Yhdysvalloissa ja Kanadassa keskustelu käy kuumana. Kattavatko voitot kustannukset? Mitkä voitot? Ehkä yhden pizzan hinta keskivertokotitaloutta kohti vuodessa. Entäpä haitat? Niitä ovat kaikki liiketoimintakustannukset ja epävarmuus.

Karas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kotimaani Itävallan asiakkaat ovat vuodesta 2001 alkaen voineet vapaasti valita sähköntoimittajansa, ja kaasuntoimittajansakin vuodesta 2002. Nyt on aika onnistua säännellyssä vapauttamisessa jatkamalla sääntelyn purkamista tietyn ajanjakson aikana. Sääntelyn aiheuttamien paineiden sijaan haluamme lisätä kilpailua. Siksi sanomme "kyllä" sisämarkkinoille.
Kun on kyse sisämarkkinoista, aloitan ihmettelemällä, miksi kilpailua arvioidaan useimmissa tapauksissa vieläkin suhteessa kansallisiin markkinoihin. Liittyykö tämä vanhanaikainen ajattelutapa millään tavoin sähkön ja maakaasun rajat ylittävään kauppaan tai verkkojen todelliseen tilanteeseen? Mielestäni ei liity. Eikö se tue kilpailun vääristymistä suurempien jäsenvaltioiden ja energiaa tuottavien yritysten hyväksi ja pienempiä vastaan? Minun mielestäni tukee. Asian uudelleenkäsittely on välttämätöntä ja tarkoituksenmukaista.
Siirtyäkseni toiseen huolenaiheeseen olen kiitollinen esittelijä Mombaurille ja valiokunnalle siitä, että ne ottivat käsiteltäväksi kansainvälisen sähköverkkoyhdistyksen (ETSO) ja Vorarlberger Illwerke AG:n huolenaiheet. Ne liittyvät tapaan, jolla rajat ylittävän sähkövirran määritelmää muutetaan tarkoittamaan säänneltyjä vyöhykkeitä jäsenvaltioiden rajojen sijaan. Aiempi määritelmä on pikemminkin kansallinen kuin eurooppalainen ja näin ollen vastoin rajat ylittävän sähkön kaupan edistämistä sähkön sisämarkkinoiden yhdentämisen avulla. Tässä asiassa tarvitaan muutoksia. 
Kolmanneksi haluan selvittää erään asian. Puhumme jatkuvasti kyseessä olevien jäsenvaltioiden sääntelyviranomaisista. Tällä olisi aina tarkoitettava toimivaltaisia viranomaisia, sillä sääntelyviranomaiset eivät aina välttämättä ole toimivaltaisia.
De Palacio, Loyola
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan kiittää pääesittelijöitä, Turmesia, Mombauria ja Rapkayta, vilpittömästi heidän erinomaisesta työstään ja puheenvuoroistaan. Kiitän myös varjoesittelijöitä heidän puheenvuoroistaan ja totean, että Linkohrin ja Cleggin ohella varjoesittelijänä toiminut van Velzen tiivisti kenties parhaiten sen, mitä useimmat puhujat täällä ovat todenneet, toisin sanoen sen, että haluaisimme saavuttaa enemmän. Olen samaa mieltä. Parlamentti on kuitenkin tehnyt erinomaista työtä, jolla on saatu aikaan saavuttamamme tulos.
Tulos ei ehkä ole täydellinen, mutta se riittää saamaan aikaan huomattavan muutoksen sähkö- ja kaasualalla ja edistämään niitä. Lisäksi se vauhdittaa näitä aloja ja edistää osaltaan sisämarkkinoita. Sillä vaikutetaan myös äärimmäisen tärkeään kysymykseen, jolla tarkoitan sitä, mitä muun muassa jäsen Linkohr ja myös jäsen McNally korostivat, nimittäin nykyisen osittaisen vapauttamisen aiheuttamia symmetriaongelmia.
Yritämme näillä toimilla perustaa enemmän tai vähemmän kilpailulle avoimet eurooppalaiset markkinat sen sijaan, että markkinoita olisi 15 tai 1. toukokuuta lähtien 25. Yritämme luoda sisämarkkinat, ja tässä suhteessa toteaisin, kuten jo on korostettu, että vapauttaminen ei saa olla hallitsematonta, vaan säänneltyä, kuten aluksi totesin. Lisäksi jäsen Herzog käytti puheenvuoron verkkoihin liittyvistä ongelmista. Käsittelen niitä viittaamalla esittelijä Cleggin mietintöön.
Kiitän jälleen kerran puheenjohtajavaltio Kreikkaa erityisesti siitä maakaasu- ja sähkömarkkinoiden vapauttamiseen liittyvästä työstä, jota se on tehnyt näiden kahden direktiivin ja tämän asetuksen yhteydessä.
Käsittelen nyt verkkoihin liittyviä kysymyksiä, jotka jäsen Herzog aivan oikeutetusti toi esiin. Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on juuri äänestänyt tarkistuksista, jotka koskevat varainhoitoasetukseen liittyviä aiheita, ja tässä yhteydessä haluaisin todeta komission puolesta, että muille toimielimille laatimassamme kertomuksessa tuomme esiin ne syyt, jotka oikeuttavat lisäämään tukea yksittäisille hankkeille.
Kuten komissio varainhoitoasetusta tarkistaessaan ehdotti, mahdollinen tuen lisääminen tulisi perustella selkeästi ja sen tulisi olla poikkeus.
Miksi on perustettava Euroopan laajuisia verkkoja? Jäsen Herzog totesi, ettei verkkoja ole suunniteltu yhteisöä ajatellen, mikä on selvää joissakin tapauksissa, ja että sisämarkkinoiden perustaminen sähkön ja maakaasun alalla ei edellytä ainoastaan sääntelynormeja, vaan myös sisämarkkina-ajatusta tukevaa infrastruktuuria. Lisäksi sisämarkkinoilla tarvitaan varmuutta, jolla pystytään turvaamaan riittävä kapasiteetti kysyntähuippujen, kysynnän epätavallisen lisääntymisen tai poikkeuksellisten tilanteiden aikana.
Mielestäni asetus, jonka aiomme tänään hyväksyä, on esimerkki siitä, mistä olemme keskustelleet jo jonkin aikaa, eli tiettyihin kysymyksiin liittyvästä julkisen palvelun näkökulmasta. Tässä asetuksessa on kaikkein parhaiten otettu huomioon julkisen palvelun käsite, kun on kyse kaikkein heikoimmassa asemassa olevien kuluttajien suojelemisesta ja tukemisesta, palvelun varmuudesta - tässä tapauksessa toimitusvarmuudesta - ja myös palvelun laadusta. Direktiivissä on esitetty kaikkia jäsenvaltioita koskevat vähimmäisvaatimukset, jotta varmuus voitaisiin taata käytännössä sekä tuotannossa että siirrossa, jotka ovat oleellisia kun on kyse energiasta.
Haluaisin tuoda esiin vielä kaksi näihin verkkoihin - ja esittelijä Cleggin mietintöön - liittyvää kysymystä. Säännöllistä kertomusten laatimista koskevan tarkistuksen osalta totean, että komissio pitää hyväksyttävänä kertomuksen laatimista kahden vuoden välein. Hankkeiden ajan tasalle saattamisesta vastaa kaikkien merkittävien päivitysten osalta parlamentti, ja korostaisin tätä, sillä komissio voi tehdä hankkeisiin ainoastaan teknisiä muutoksia.
Olen tyytyväinen myös parlamentin ja neuvoston tällä alalla saavuttamaan kompromissiin, jonka avulla voimme lopullisesti ottaa käyttöön koko järjestelmää täydentävät Euroopan laajuiset verkot energia-alalla.
Arvoisa puhemies, haluan kiittää puheenjohtajavaltio Kreikkaa erinomaisesta työstä ja onnitella sitä vilpittömästi. Haluan erityisesti kiittää myös parlamenttia, pääesittelijöitä, esittelijä Cleggiä ja kaikkia varjoesittelijöitä, jotka ovat suorittaneet tämän työn. Sen avulla on saatu aikaan erinomainen tulos, vaikka olisimmekin ehkä toivoneet enemmän.

Puhemies.
Paljon kiitoksia, komission jäsen de Palacio.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Piecykin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0144/2003) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2978/94 kumoamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 417/2002 muuttamisesta (KOM(2002) 780 - C5-0629/2002 - 2002/0310(COD)).

De Palacio, Loyola
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, öljysäiliöalus Prestigen uppoaminen Galician rannikon läheisyydessä 18. marraskuuta viime vuonna osoitti jälleen kerran selvästi puutteet meriturvallisuuden alan kansainvälisessä lainsäädännössä, jossa säädellään erityisesti meritse tapahtuvia öljykuljetuksia.
Tämän onnettomuuden yhteydessä korostui erityisesti pikainen tarve toteuttaa ne toimenpiteet, jotka komissio esitteli öljysäiliöalus Erikalle tapahtuneen samanlaisen onnettomuuden jälkeen. Sen vuoksi komissio lähetti muutama viikko Prestigen uppoamisen jälkeen Euroopan parlamentille ja neuvostolle uuden asetuksen, jolla lisättiin nykyiseen lainsäädäntöön kolme kiireellistä toimenpidettä.
Ensinnäkin välitön raskasöljyjen kuljetuskielto kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden satamiin, ulkosatamiin tai ankkurointialueille tulevissa tai niistä lähtevissä yksirunkoisissa öljysäiliöaluksissa.
Toiseksi yksirunkoisten öljysäiliöalusten käytöstäpoistamisen nopeuttamiseksi perustetun järjestelmän tarkistaminen laskemalla alusten sallittua enimmäisikää ja aikaistamalla niiden käytöstäpoistamisen määräaikaa Erika I -paketissa alun perin ehdotettuihin määräaikoihin nähden. Näin voitaisiin tehostaa meren ekosysteemien suojelua ja sisällyttää samalla komission alkuperäiset ehdotukset niin kutsuttuun Erika I -pakettiin.
Kolmanneksi erityisen säiliöalusten tarkastusjärjestelmän soveltaminen nykyistä laajemmin yli 15 vuotta vanhojen yksirunkoisten alusten rakenteiden kunnon arvioimiseksi. Nämä toimet merkitsevät, että uudella asetuksella pyritään muuttamaan nykyistä tilannetta perinpohjaisesti tekemällä pakolliseksi kaikkein saastuttavimpien polttoaineiden kuljettaminen turvallisemmissa aluksissa.
Uuden järjestelmän avulla Euroopan unioni aikoo soveltaa yhtä tiukkaa lainsäädäntöä kuin Yhdysvalloissa on sovellettu vuodesta 1992 alkaen Exxon Valdezin katastrofin jälkeen. Tällä lainsäädännöllä lisätään niiden öljysäiliöalusten teknisiä tarkistuksia, jotka eivät vielä ole saavuttaneet yläikärajaa. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, korostaisin, että kaikkien alun perin vapautettujen yksirunkoisten öljysäiliöalusten, myös pienten alusten, on osallistuttava kunnonarviointijärjestelmään sitten kun ne ovat 15 vuotta vanhoja. Alukset, jotka eivät pääse läpi tiukoista tarkastuksista, pysäytetään välittömästi Euroopan unionin satamissa.
Kuten tiedätte, liikenneministerit pääsivät maaliskuussa näitä toimenpiteitä koskevaan yksimieliseen poliittiseen sopimukseen. Komission tutkimusten avulla alkuperäiseen ehdotukseen oli mahdollista sisällyttää monia sitä parantavia tarkistuksia. Asetuksessa on esimerkiksi nyt esitetty selkeämpi määritelmä raskasöljyistä, jotta ehdotukseen sisältyviä kieltoja voidaan soveltaa. Määritelmä perustuu alalla hyvin tunnettuihin teknisiin parametreihin, eikä viranomaisilla ole vaikeuksia sen soveltamisessa.
Myös satamissamme, saarillamme ja rannikoillamme liikennöivien, pienistä öljysäiliöaluksista koostuvien laivastojen tilanne on otettu huomioon. Ne tarvitsevat ylimääräisen sopeutumisjakson, jonka aikana myös turvallisuustekijöitä on mukautettava ja parannettava. 
Arvoisa puhemies, haluan kiittää puheenjohtajavaltio Kreikkaa ja erityisesti kauppamerenkulusta vastaavaa ministeri Anomeritisia koko prosessin ajan suoritetusta erinomaisesta työstä.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, nämä ovat ehdotuksemme pääkohdat. Kuten olemme monta kertaa toistaneet, sen pääasiallinen tavoite on estää uudet Erikan, Prestigen, Mar Egeon ja Amoco Cadizin kaltaiset katastrofit sekä kaikki muut samankaltaiset katastrofit vesialueillamme.

Piecyk (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kun äänestämme tästä mietinnöstä tällä viikolla, olemme mielestäni saavuttaneet ennätysajassa jotain, mitä Euroopan kansat ja suuri yleisö ovat malttamattomina odottaneet. On joka tapauksessa itsestään selvää, että Prestigen ja Erikan onnettomuuksien jälkeen jotain oli tapahduttava.
Kiellämme öljykuljetukset vanhoilla ja vaarallisilla aluksilla. Samalla parlamentti ja neuvosto säätävät, että irtolastina kuljetettava öljy voidaan tästä lähtien kuljettaa EU:n satamista ja satamiin ainoastaan kaksoisrungolla varustetuilla öljysäiliöaluksilla. Yhdistämällä nämä mielestäni kaikkein tärkeimmät tekijät - raskasöljyn kuljettaminen Euroopan satamiin ja satamista tästä lähtien ainoastaan kaksoisrungolla varustetuilla öljysäiliöaluksilla - ja nopeuttamalla huomattavasti vanhojen yksirunkoisten alusten käytöstäpoistoa lisäämme huomattavasti turvallisuutta merellä ja Euroopan vesillä.
Komission aloitteen ja parlamentin ensimmäisen käsittelyn välissä on kulunut vain muutama kuukausi. Tämä ensimmäinen käsittely on myös viimeinen, sillä näin ovat sopineet parlamentti, neuvosto ja komissio, jotka ovat niin sanoakseni omaksuneet yhtenäisen lähestymistavan. Siksi haluan esittää lämpimät kiitokseni aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnalle, joka on tehnyt osuutensa tässä prosessissa, sekä puheenjohtajavaltio Kreikalle, joka - kuten komission jäsen de Palacio jo mainitsi - on nähnyt paljon vaivaa. Kiitän myös komissiota, joka teki erittäin hyvää työtä saattaessaan neuvoston ja parlamentin niin nopeasti yhteen tämän tehtävän suorittamiseksi.
Tällainen nopea menettely oli mahdollinen, koska osapuolilta löytyi poliittista tahtoa yksimielisyyden saavuttamiseksi ja - ollaksemme rehellisiä - koska Prestigen katastrofi edellytti entistä kiireellisempiä toimia.
Haluan tehdä seuraavat huomautukset käytöstäpoiston suositellusta aikataulusta. Luokkaan 1 kuuluvia yksirunkoisia öljysäiliöaluksia, eli ennen vuotta 1982 rakennettuja aluksia, voidaan käyttää enintään 23 vuotta, ja ne on poistettava käytöstä viimeistään vuoteen 2005 mennessä. Luokkiin 2 ja 3 kuuluvia yksirunkoisia öljysäiliöaluksia, jotka on rakennettu vuosien 1982 ja 1996 välillä, voidaan käyttää enintään vuoteen 2010 asti. Tässä neuvosto ja parlamentti ovat menneet komissiotakin pidemmälle, mutta mielestäni luokkien 2 ja 3 yhdistäminen on perusteltua, sillä niissä ei ole muuta eroa kuin vetoisuus. Pienet 600-5 000 tonnin öljysäiliöalukset on oikeutetusti otettu mukaan tähän luokkaan raskasöljykuljetusten osalta. Tässäkin asiassa olemme saavuttaneet kompromissin, koska kyseisiä aluksia on vähän ja toimituksia on jatkettava. Näin ollen olemme sopineet vuodesta 2008, mikä merkitsee, että kyseisestä ajankohdasta alkaen vain pieniä kaksoisrungolla varustettuja öljysäiliöaluksia voidaan käyttää raskasöljykuljetuksiin.
Tässä yhteydessä haluan korostaa kansainvälistä ulottuvuutta. Merenkulku on tietenkin kansainvälistä, eikä yksinomaan eurooppalaisilla säännöillä voida kattaa kaikkea. Ilman eurooppalaisia sääntöjä emme kuitenkaan saavuta todellista edistystä Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä, jonka toiminta on erittäin jähmeää, ja niinpä onkin hyvä, että IMO järjestää tämän vuoden lopussa aiheesta konferenssin, jossa komissio ja neuvosto yrittävät tehdä eurooppalaisista säännöistä kansainvälisesti sovellettavia, mihin ne saavat parlamentin täyden tuen. Pitää tietenkin myös paikkansa, ettei pelkästään kaksoisrungolla varustetuilla öljysäiliöaluksilla pystytä takaamaan turvallisuutta. Muita turvallisuustekijöitä ovat satamavaltioiden suorittamat tarkastukset, aluksen kunnossapito, hyvin koulutettu miehistö ja hyvät merenkulkutaidot, joihin tarvitaan usein myös luotsin apua vaikeilla vesillä. Neue Zürcher Zeitungissa esitetty öljyteollisuuden kommentti, jonka mukaan hyvin hoidetut vanhat yksirunkoiset öljysäiliöalukset, joissa on hyvä miehistö, olisivat paljon turvallisempia kuin huolimattomasti hoidetut kaksoisrungolla varustetut öljysäiliöalukset, joissa on heikkotasoinen miehistö, voi osittain pitää paikkansa, mutta on kuitenkin tekopyhä ja melko typerä. Eihän kukaan kuitenkaan väitä, että 50 vuotta vanha auto on huonompi kuin upouusi Rolls-Royce, jonka jarrut toimivat ja jonka kuljettaja pysyy hereillä. On melko kyseenalaista, että öljyteollisuus esittää tällaisen väitteen. Me puolestaan olemme sitä mieltä, että aluksen turvallisuus riippuu useista tekijöistä.
Haluan käsitellä vielä muutamia näkökohtia. Kiinalainen rahtialus upposi Ruotsin rannikon läheisyydessä, ja siitä vuotaa öljyä - on vuotanut tähän mennessä 400 tonnia. Siksi tulevaisuudessa on laadittava sääntöjä siitä, miten poltto- ja moottoriöljykuljetusten turvallisuutta lisätään myös kaksoisrungolla varustetuissa öljysäiliöaluksissa. Vanhat alukset on poistettava käytöstä ja hävitettävä turvallisesti. Jos se halutaan tehdä ympäristöystävällisesti, niitä ei voida vain upottaa jonnekin eteläisille merialueille.
Lopuksi huomautan, että Eurooppa tarvitsee erityisesti uusia ja parempia aluksia, joita - todistettavasti käynnissä oleva polkumyynti huomioon ottaen - ei luoja varjelkoon pidä kaikkia rakentaa Koreassa. Koska tässä keskustelussa ei käsitellä tukia, komission ja neuvoston on laadittava aiheesta luovia aloitteita, sillä parempien alusten rakentaminen eurooppalaisilla telakoilla on varmasti taloudellisesti järkevämpää kuin se, mitä Galician rannikolla tapahtui.
Purvis (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on yleisesti ottaen samaa mieltä komission ehdotuksesta sekä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan tarkistuksista. Ehdotimme kolmea tarkistusta. Kaksi niistä hyväksyttiin yleisesti esittelijä Piecykin mietinnössä. Toinen koski Itämerellä öljyä kuljettavia jäävahvistettuja aluksia ja toinen 600-5 000 tonnin öljysäiliöaluksia, joiden saatavuudesta olimme huolissamme. Halusimme vuoteen 2008 ulottuvan viiden vuoden odotusajan. Aikaväli on suurin piirtein viisi vuotta, joten hyväksymme sen.
Olimme yllättyneitä siitä, että raskaan raakaöljyn määritelmässä API-asteeksi ehdotettiin lukua 25,7. Yleisesti tunnustettu kansainvälinen raja-arvo keskiraskaan ja raskaan öljyn välillä on 22 API-astetta. Emme käsitä, miksi kyseistä arvoa ei hyväksytty ehdotuksemme mukaisesti. Ymmärtääkseni myös neuvosto on asettunut puoltamaan lukua 25,7, joka todennäköisesti aiheuttaa ongelmia varsinkin Pohjanmeren öljykentillä, oli asia miten tahansa.
Tämä ei kaikesta huolimatta estä seuraavaa öljyvuotoa. Ellei IMO osallistu tällaisten normien määrittelyyn, Prestigen kaltaiset alukset lähtevät EU:n ulkopuolella olevista satamista ja liikennöivät EU:n alueen ohi sen ulkopuolella oleviin satamiin EU:hun kuulumattoman valtion lipun alla. Näihin ongelmiin meidän on puututtava. IMO:n on päästävä sopimukseen näistä normeista. Lisäksi on kehitettävä järjestelmä, jolla tuetaan siirtymistä yksirunkoisista öljysäiliöaluksista kaksoisrungolla varustettuihin öljysäiliöaluksiin varsinkin 600-5 000 tonnin alusten luokassa. Lisäksi on perustettava tukijärjestelmä alusten romuttamiseksi ja uusien rakentamiseksi.

Thors (ELDR)
. (SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi esittää hyvin henkilökohtaisen huomion. Prestigen onnettomuutta edeltävällä viikolla minä ja puolueeni järjestimme Suomenlahden meriturvallisuutta koskevan konferenssin, jossa käsittelimme juuri niitä kysymyksiä, joihin esimerkiksi jäsen Purvis viittasi. Voitte käsittää tunteeni, kun sitten aavistin ja onnistuin lopulta varmistamaan, mistä Prestige todellisuudessa oli tulossa, ja ymmärsin, että tilanne Suomenlahdella olisi voinut olla aivan samanlainen kuin lähellä Galician rannikkoa. Tiedämme myös, että Itämeren läpikulkuliikenne oletettavasti kymmenkertaistuu.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on ollut tiiviisti mukana tämän asian käsittelyssä. Yritämme myös parantaa parlamentin mainetta. Meillä saattoi olla jotain salattavaa Erika-paketin yhteydessä. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan lausunnossa korostetaan myös sitä, miten tärkeää on, että naapurivaltiot hyväksyvät samat säännöt, koska, kuten jäsen Purvis jo korosti, nämä öljysäiliöalukset liikennöivät rannikkomme läheisyydessä, vaikka ne eivät poikkeaisikaan EU:n satamissa.
Tuemme myös ehdotusta, jonka mukaan vuosi 2010 on lopullinen käytöstäpoistamisvuosi. Neuvosto esitti tämän ehdotuksen ja olemme nyt valmiita hyväksymään sen. Ehdotamme myös tarkastusvaatimusten käsittelyä. Olisimme halunneet, että tarkastusvaatimuksia sovellettaisiin aluksen iästä riippumatta. Kyse on nyt 15 vuotta vanhoista aluksista, mutta aluksen iästä riippumatta on tärkeää, että se on laadultaan hyvä ja korkeatasoinen ja että sen kunnossapidosta on huolehdittu asianmukaisesti. Kokemuksemme osoittavat, että se, mistä EU on sopinut, toteutuu itse asiassa IMO:n säännöissä. Tämä kävi aivan äskettäin ilmi öljyrahastojen käsittelyn yhteydessä.
Minua huolestuttaa kuitenkin se, ettemme tässä vaiheessa ole kyenneet hyväksymään ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan ehdotusta siitä, että asetukseen olisi lisättävä jäävahvistuksia edellyttävä kohta. Kysynkin komission jäseneltä, miksi komissio on asettunut vastustamaan sitä, että lisäisimme asetukseen kohdan, jossa otetaan käyttöön jäävahvistuksia koskevat vaatimukset yksirunkoisten alusten käytöstäpoistamista ja kaksoisrungolla varustettujen alusten käyttöönottamista edellyttävien vaatimusten lisäksi.

Savary (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää komission jäsentä Loyola de Palaciota hänen erinomaisesta työstään sekä kollegaani Piecykiä, joka teki hyvin tiukassa aikataulussa huolellista ja mielestäni erittäin laadukasta työtä parantaakseen ehdotuksen tekstiä.
Haluaisin käsitellä kahta kysymystä, ensimmäisenä lainsäädäntöä. On totta, että Eurooppa on toteuttanut lukuisia toimia, mutta on myös totta, että yleinen mielipide suhtautuu nykyisin yhä epäilevämmin niiden täytäntöönpanoon. Kaksoisrungoista on laadittu mietintö, mutta emme kuitenkaan saa antaa siinä mainittujen esimerkkitapausten johtaa meitä harhaan niiden vaikutusten suhteen, sillä tiedämme hyvin, etteivät kaksoisrungot poista kaikkia merenkulun riskejä ja että kaikkia riskejä on mahdotonta poistaa. Tämän lisäksi on mielestämme tärkeää, että Euroopan unioni huolehtii Erika I- ja Erika II -pakettien täytäntöönpanosta.
Tässä yhteydessä minun on todettava komission jäsenelle, että tein viime vuonna, siis Prestigen katastrofin jälkeen, Bordeaux'n satamasta yksityiskohtaisen selvityksen. Kahdeksan eurooppalaisella mustalla listalla olevaa romulaivaa tuli satamaan, eivätkä Ranskan merenkulkuviranomaiset pystyneet vahvistamaan, oliko alukset tarkastettu asianmukaisesti. Luullakseni se, mikä tapahtui pienessä mittakaavassa tässä pienessä satamassa, on osoitus siitä, että tämä on paljon yleisempää kaikkialla Euroopassa. Mielestäni unionin kansalaiset odottavat nyt, että unioni asettaa jäsenvaltiot mahdollisimman suoraan vastuuseen, sillä tiedämme, että ne eivät edisty samaan tahtiin ja että jotkut niistä ovat yhteistyöhaluisempia kuin toiset.
Toinen huomautukseni koskee Prestigen kaltaisiin katastrofeihin liittyvien vahinkojen korjaamista. Arvoisa komission jäsen, minun on sanottava, että ranskalaiset ovat hyvin pettyneitä. FIPOL-rahasto korvaa 15 prosenttia vahingoista, ei enempää. Myös rakennerahastojen maksuosuus rajoittuu KOR:n määräysten mukaiseen osuuteen. Mielestäni tämä antaa erittäin huonon kuvan koko Euroopan unionista ja varsinkin komissiosta.
Lopuksi toteaisin, että haluaisimme saada vahinkojen korjaamisen yhteydessä tarkkoja tietoja siitä, miten hylyn käsittelyssä edistytään ja millaisia seurauksia siitä voi tulevaisuudessa olla. Joudummeko sietämään vuosia kestävää saastumista, vai onko ratkaisu hahmottumassa? Viranomaiset ovat pysytelleet hiljaa jo useita kuukausia. Tarvitsemme tarkkoja tietoja, ja kansalaisia on rauhoitettava mahdollisuuksien mukaan.

Vermeer (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän esittelijää ja komissiota siitä, että ne pitivät kiirettä ja saivat tämän ehdotuksen aikaan niin nopeasti. Kiitän erityisesti myös järkevästä ehdotuksesta, joka koskee yksirunkoisten öljysäiliöalusten nopeutettua käytöstäpoistamista Euroopan vesiltä. On surullista, että tarvittiin jälleen Prestigen kaltainen onnettomuus, joka sai meidät tarttumaan toimeen ja lopultakin vakuuttamaan neuvoston siitä, että meidän on toimittava yhdessä ja että Erika-paketteja on tarpeen vahvistaa nykyisillä toimilla.
Olen itse esittänyt kahta muuta tarkistusta, jotka koskevat tämän ehdotuksen liitettä. Liberaalina en ensinnäkään pidä siitä, että tällaisessa tärkeässä ehdotuksessa keskustellaan merenkulkualalle myönnettävästä valtiontuesta. Myönnän, että toimintaa tarvitaan kipeästi mieluiten WTO:n kautta, jotta Kaukoidän valtiot saadaan lopettamaan laivojen polkumyynti maailmanmarkkinoilla. Toivon, että myös Euroopan komissio ymmärtää, miten tärkeää tämä on. Uskon kuitenkin vakaasti, että Euroopassa on vahva laivanrakennusala. Lyhyen aikavälin tuki ei vaikuta tehokkaalta. Mielestäni johdanto-osan 7 a kappaletta koskeva tarkistukseni on tarkoituksenmukainen lisäys muuten erinomaiseen mietintöön.
Toisesta tarkistuksestani käy ilmi valtava vastuu, jota tunnen niistä seurauksista, joita yksirunkoisten öljysäiliöalusten nopeutettu käytöstäpoistaminen EU:n toimien avulla aiheuttaa. Olen vakaasti sitä mieltä, että näiden toimien yhteydessä tarvitaan sitovia sääntöjä, joissa vaaditaan kaikkia EU:n varustamoja ja EU:n lippuvaltioita toimimaan aktiivisesti käytöstä poistettujen öljysäiliöalusten hävittämiseksi vastuullisella tavalla. Autoista säädetään romuajoneuvoista annetussa direktiivissä, ja mielestäni tässä tapauksessa tarvitaan samankaltainen säädös. Asiaa on käsitelty lyhyesti johdanto-osan 5 a kappaleessa. Tarpeettomien öljysäiliöalusten säilyttäminen Bangladeshin ja Intian rannikolla aiheuttaa suurempaa tuhoa ja sillä on vakavampia seurauksia kuin Prestigen katastrofilla, mikä jo itsessään oli kyllin kauhea.
Aloitteita alusten kaupallisesta, markkinaehdoin ja ympäristön kannalta vastuullisella tavalla tapahtuvasta romuttamisesta Euroopassa on jo tehty. Se on osa jätehuoltoa. Laivojen hävittäminen merellä sekä vastenmielinen käytäntö romuttaa niitä köyhillä alueilla on saatava loppumaan. Siksi toivonkin, että kaksoisrungolla varustetut öljysäiliöalukset ovat tulevaisuudessa todellakin turvallisempia osittain myös satamavaltioiden suorittamien tarkastusten ansiosta.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Henkilökohtaisesti tuen ryhmäni tavoin komission tavoitetta ottaa käyttöön tämä lainsäädännöllinen toimenpide, jota joka tapauksessa kannatamme. On kuitenkin sanottava, että sen aikaansaaminen on kestänyt kauan, sillä olemme jo joutuneet kokemaan Prestigen katastrofin, joka tapahtui silloin, kun aluksen ei enää komission alkuperäisen ehdotuksen mukaan olisi pitänyt olla merellä. Toimenpide on myöhässä, eikä lähimainkaan vastaa vaatimuksia. Unionin olisi toteutettava poliittisia ja lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, joilla kielletään vaarallisia aineita kuten öljyjohdannaisia kuljettavia yksirunkoisia aluksia liikennöimästä Euroopan unionin taloudellisessa valvonnassa olevilla vesillä. Ei riitä, että aluksia ainoastaan kielletään saapumasta yhteisön satamiin ja käyttämästä yhteisön ankkurointialueita, kuten asetuksessa tehdään.
Lisäksi haluaisimme, että asetuksessa määriteltäisiin "herkät rannikkoalueet" ja että erityisen paljon vaaraa aiheuttavien öljysäiliöalusten pääsyä niille rajoitettaisiin. Jopa tapauksessa meidän on oltava selvillä siitä - tähän ovat syyllisiä määrätyt Euroopan unionin jäsenvaltiot ja parlamentti - että tukemiemme kaksoisrunkoja koskevien ehdotusten lisäksi ei ole toteutettu tai suunniteltu muita poliittisia tai lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, joilla voitaisiin estää uusi katastrofi toisen Prestigen kaltaisen tapauksen sattuessa. Me galicialaiset tiedämme tämän elävästi ja kipeästi. Tämän asetuksen antamisen jälkeen, ja siitä huolimattakin, uusi Prestige voi jälleen kerran purjehtia lähellä Galician ja muiden katastrofista kärsineiden valtioiden rannikkoa. Mikään laki ei sitä estä.

Miguélez Ramos (PSE).
Arvoisa puhemies, marraskuussa 2002 antamassaan päätöslauselmassa ja sen jälkeen kun öljysäiliöalus Prestige upposi lähellä Galician rannikkoa, parlamentti vaati neuvostoa ja jäsenvaltioita panemaan nopeammin täytäntöön Erika I- ja Erika II -pakettien yhteydessä hyväksytyt toimenpiteet, kuten kaksoisrungolla varustettujen alusten käyttöönoton.
Siksi olemmekin tyytyväisiä komission jäsenen meille esittelemään asetusluonnokseen, mutta olemme edelleen sitä mieltä, että kaksoisrungolla varustettujen alusten vähittäinen käyttöönotto unionissa on riittämätön, vaikkakin tarpeellinen toimenpide.
Tähän mennessä kukaan ei ole selittänyt meille sitä, kuinka monta prosenttia merionnettomuudet vähenisivät riippuen siitä, onko alus yksirunkoinen vai kaksoisrungolla varustettu. Kukaan ei myöskään ole selittänyt, miten suuri osa vakaviin merionnettomuuksiin hiljattain joutuneista aluksista on ollut kaksoisrungolla varustettuja.
Mielestämme tämä on hyvä asia, ja olemme valmiita tukemaan komission jäsentä hänen henkilökohtaisella ristiretkellään, mutta haluamme kuitenkin erottaa metsän puilta, emmekä usko kaksoisrunkojen olevan ratkaisu ongelmaan. Arvoisa komission jäsen, kunpa ne olisivatkin.
Vaikka kaksoisrungot eivät olekaan ratkaisu, niihin liittyy etuja, joita ei mielestämme ole riittävästi korostettu. Kaksi näistä eduista on, että kaksoisrunkojen vuoksi joudumme arvioimaan alustemme kuntoa ja myös uusimaan niitä. 
Meriturvallisuuden lisääminen aiheuttaa kustannuksia. Tämä on toinen kysymys, jota on käsitelty jokseenkin puutteellisesti komission ehdotuksessa - rahoitusta olisi hieman selkeytettävä. Olemme kuitenkin edelleen sitä mieltä, että vaikka ikä vaikuttaakin aluksen yleiskuntoon, asiantuntijat korostavat, että kunto voidaan määritellä paremmin kunnossapidon kuin iän perusteella. 
Monien puoleemme kääntyneiden Euroopan kansalaisten tavoin olemme sitä mieltä, että kaksoisrungot ovat tehokkaita vain, jos niiden yhteydessä vastaavasti investoidaan nykyisen tarkastus- ja seuraamusjärjestelmän tehostamiseen, niin että alusten omistajat velvoitetaan investoimaan niiden kunnossapitoon ja parantamaan sosiaalisia tekijöitä tällä alalla, sillä toisinaan olemme saaneet sen vaikutelman, että komissio haluaisi vain ohittaa asian kaikessa hiljaisuudessa.
Tässä yhteydessä esitän komission jäsenelle kaikkien huulilla olevan kysymyksen: miksi öljyn merikuljetuksiin liittyvissä onnettomuuksissa tämänkaltaisista katastrofeista kärsivät pahiten juuri ne alueet, jotka ovat kaikkein läheisimmin yhteydessä mereen ja riippuvaisia kauppa-, kalastus- ja laivanrakennussatamista? Telakat ovat lähes kadonneet sekä Bretagnesta että Galiciasta, ja teollisuus on hävinnyt kokonaisilta alueilta. Tästä tilanteesta huolimatta ei vaikuta siltä, että nämä telakat hyötyisivät eniten tästä asetuksesta. Eniten hyötyvät kaikkein kilpailukykyisimmät korealaiset telakat, joilla ei ole ongelmia yhteensovittamisessa tai valtiontukien saannissa.
Tämän vuoksi komissio vaikuttaa suuren yleisön mielestä epäjohdonmukaiselta. Kannatamme kaksoisrunkoja, mutta vain jos kunnostettuja aluksia koskevat vaatimukset ja alusten laatu vastaavat eurooppalaisia rakentamisen laatua koskevia normeja, ympäristönormeja, sosiaalisia normeja sekä laatuvaatimuksia. Kysyisin myös, täyttääkö Korea nämä vaatimukset, joista yhä useammat ovat pakollisia Euroopan kansalaisille. Mitä ovat likaiset alukset? Löydämmekö tämä asetuksen soveltamisen ansiosta hiljattain rakennettuja likaisia aluksia, joissa on kaksoisrunko?

Dhaene (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aivan ensimmäiseksi haluan kiittää esittelijää siitä, että hän on laatinut tämän mietinnön tehokkaasti ja asianmukaisesti. Kun on kyse merten öljysaasteista, sekä Euroopan kansalaiset että ympäristö- ja merenkulkuala odottavat unionilta tehokasta toimintaa. Mielestämme olemme onnistuneet tässä, sillä käsiteltävänä olevat ehdotukset on hyvinkin mahdollista toteuttaa. Haluaisin, että pidemmällä aikavälillä myös muut ryhmäni esittämät ehdotukset laadittaisiin direktiivin muotoon. Ehdotukset ovat seuraavat: raskasöljyn uudelleenmäärittely jätteeksi, eurooppalaisen rannikkovartioston perustaminen ja tietty määrä pakollisia tarkastuksia satamaa eikä jäsenvaltiota kohti. Muuten kohtaamme 15 vuoden sisällä samat ongelmat kaksoisrungolla varustettujen öljysäiliöalusten kanssa. Teen vielä kaksi lisähuomautusta.
Ensimmäinen liittyy laivanrakennukseen. Eurooppalaisella laivanrakennusteollisuudella menee erityisen huonosti. Erika-paketin määräysten tiukentaminen voi antaa tälle alalle uutta puhtia. Komissio voi esittää tätä koskevia ehdotuksia.
Toiseksi yhdyn kollegani Vermeerin huoleen, joka koskee kansainvälisiä toimenpiteitä. Tässä on vaarana, että Eurooppa aiheuttaa öljykatastrofeja muualla. Siksi ehdotan, että lyömme nyrkkiä pöytään Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä poistaaksemme yksirunkoiset öljysäiliöalukset käytöstä lopullisesti koko maailmasta ennen määräaikaa.

De Palacio, Loyola
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Piecykiä jälleen kerran erinomaisesta ja nopeasta työstä. Olemme varmasti kaikki puhaltaneet yhteen hiileen, sillä ymmärrämme, että se oli välttämätöntä.
Meistä tuntuu kuitenkin, että Erika I- ja Erika II -paketit ovat valitettavasti myöhässä, ja että meidän on yritettävä ajoissa estää uusi Erika, uusi Prestige tai uusi katastrofi. Meidän on tehtävä kaikkemme, ettei tämä tapahtuisi uudestaan. Tässä yhteydessä haluaisin jälleen kerran kiittää esittelijää.
Minun on vastattava ja tehtävä selväksi, että komissio on valmis hyväksymään kaikki aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan ehdottamat tarkistukset, vaikkakin niiden sanamuotoa on hieman muutettava.
Tarkistuksessa 3 edellytetään, että neuvosto ja jäsenvaltiot antavat komissiolle valtuudet neuvotella Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä. Parlamentin jäsenet tietävät, että vaikka meillä ei virallisesti ole täysiä valtuuksia Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä, koordinoimme viimeisimpiä toimia. Muistuttaisin, että olemme onnistuneet huomattavan hyvin viime aikoina ja viisinkertaistaneet FIPOL-rahaston määrärahat. Hetki sitten jäsen Savary kertoi, että määrärahat olivat selvästi riittämättömät Prestigen onnettomuuden aiheuttamiin vahinkoihin nähden ja että ne olivat riittämättömät myös Erikan aiheuttamiin vahinkoihin nähden. Jälkimmäisessä tapauksessa Totalfina kuitenkin kantoi vastuunsa ja antoi apua joillekin rannikkoalueille, mitä lastista vastuussa olevat tai sen omistajat eivät selvästikään aio tehdä Prestigen tapauksessa. Tämä on päivänselvää. Lopulta onnistuimme kuitenkin Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä viisinkertaistamaan FIPOL-rahaston määrärahat noin 950 miljoonaan euroon (yli miljardi dollaria nykyisellä valuuttakurssilla) verrattuna aikaisempaan 170-180 miljoonaan dollariin. Tämä on kiitettävä tulos.
Olemme samaa mieltä tarkistuksesta 3, vaikka sanamuotoa onkin hieman muutettava.
Tarkistuksessa 6 edellytetään, että komissio tekee pikimmiten uuden ehdotuksen alusten kuljettamasta, niiden omaksi polttoaineeksi tarkoitetusta öljystä. Tästä on päästävä sopimukseen Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä, ja olemme valmiita tukemaan sitä uusien laivojen osalta. Siksi myös tämän tarkistuksen sanamuotoa on muutettava jonkin verran. 
Tarkistuksessa 7 käsitellään laivanrakennusteollisuutta. Useat parlamentin jäsenet ovat viitanneet siihen, ja tietävät hyvin - kollegani Lamy on paikalla, ja hän hoitaa neuvotteluja - että Korean selvästi epäreilut kauppakäytännöt aiheuttavat meille ongelmia. Toteutamme toimenpiteitä, joilla yritetään estää eurooppalaisten telakoiden katoaminen nyt, kun Korean ja eräiden muiden valtioiden laivanrakennusteollisuus kasvaa niiden saamien huomattavien valtiontukien ansiosta, mikä aiheuttaa täysin epäreilua kilpailua.
Euroopan telakoita on tuettava selvästi Maailman kauppajärjestön kautta ja määrätynlaisilla erityistoimilla, mutta samalla on huolehdittava siitä, että perustamissopimuksessa määrättyjä valtiontukisääntöjä noudatetaan.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan käsitellä joitakin täällä tänään esiin tuotuja kysymyksiä. Ensinnäkin jäsen Piecyk totesi, etteivät kyseiset toimet ole mikään ihmelääke. Saman näkemyksen ovat esittäneet myös jäsen Purvis ja muutkin puhujat. Valitettavasti yksirunkoisten öljysäiliöalusten korvaaminen kaksoisrungoilla varustetuilla öljysäiliöaluksilla ei estä uusia merikatastrofeja Euroopassa tai muuallakaan maailmassa. Se on kuitenkin yksi toimenpide turvallisuuden lisäämiseksi. Turvallisuuteen vaikuttavat monet tekijät, ja kaikki siihen liittyvät näkökohdat on otettava johdonmukaisesti huomioon.
Tässä suhteessa jäsen Savary oli aivan oikeassa todetessaan, että ensimmäisenä on vaadittava Erika I- ja Erika II -pakettien täytäntöönpanoa. Kuten parlamentin jäsenet tietävät, meriturvallisuusvirasto on toiminnassa, vaikka sillä onkin väliaikainen päätoimipaikka. Se toimii siitä huolimatta, ja eräs sen tehtävistä on taata, että kaikissa Euroopan unionin satamissa suoritetaan asianmukaiset tarkastukset ja että luokituslaitokset täyttävät omat asianmukaiset tarkastusvelvoitteensa. Nämä seikat on pantava täytäntöön siten, että satamaviranomaiset ja luokituslaitokset noudattavat kaikkia komission edellyttämiä uusia vaatimuksia ja normeja.
Erika I- ja Erika II -pakettien täytäntöönpanolla ja asetuksella, josta tänään keskustelemme, taataan Euroopassa vastaava turvallisuustaso kuin Yhdysvalloissakin. Emme saa sallia tilannetta, joka on vallinnut jo vuosia, liian monia vuosia. Mielestäni on käsittämätöntä, että Euroopan kansalaiset ovat rannikoillaan olleet turvattomammassa asemassa kuin Yhdysvaltojen kansalaiset. Exxon Valdezin tapauksen jälkeen Yhdysvallat teki nopeita päätöksiä, kun taas Euroopan unioni on viivytellyt, vaikka katastrofeja on tapahtunut jo ennen Prestigeä ja Erikaa. Meillä on ollut Mar Egeo, Amoco Cadiz ja monia muita. Niinpä tavoitteenamme on nyt luoda yhdenmukainen turvallisuustaso.
Se ei kuitenkaan riitä, ja jäsen Purvis ja jäsen Thors olivat oikeassa tässä suhteessa. Meidän on neuvoteltava erityisesti Venäjän, mutta myös Välimeren rannikolla sijaitsevien naapurimaidemme kanssa ja taivutettava ne ottamaan käyttöön omia järjestelmiämme vastaavat järjestelmät. Luotan ristiretkeen, jonka jäsen Miguélez Ramos mainitsi, ja uskon, etten ole yksin, vaan että kanssani ovat kaikki parlamentin jäsenet ja muutkin ihmiset, jotka tuntevat huolta samoista asioista. Meidän on edistettävä naapuriemme osallistumista, varsinkin Venäjän, mutta myös Välimeren maiden.
Jokin aika sitten pidetyssä Euro-Välimeri-konferenssissa energia-asioista vastaavat ministerit käsittelivät kaksoisrunkoja, satamissa suoritettavia tarkastuksia ja meriturvallisuutta, ja nämä asiat saivat kannatusta. Tänä viikonloppuna pidetyssä EU:n ja Venäjän huippukokouksessa Venäjä sitoutui tukemaan kaksoisrunkoja, ei vain omalla alueellaan, vaan Välimeren maiden tapaan Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä, koska hyöty on kovin vähäinen, jos katastrofin aiheuttaa kauttakulkumatkalla oleva alus.
Lopuksi totean, että Kansainvälisen merenkulkujärjestön on toteutettava lippuvaltion vastuuseen liittyviä toimia ja kiellettävä mukavuusliput, joiden taakse valitettavan usein kätkeytyy täydellinen valvonnan ja takuiden puute. Meidän on edistettävä inhimillisiä tekijöitä, jotka ovat aina keskeinen ja oleellinen tekijä niin merenkulussa ja merenkulkualalla kuin muillakin aloilla. Kuten jäsen Miguélez juuri hetki sitten totesi - asiasta on jätetty käsiteltäväksi myös ehdotuksia - miehistön pätevyys ja taidot ovat oleellisen tärkeitä, ei ainoastaan yhteisössä, vaan myös Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä ja Kansainvälisessä työjärjestössä.
Lisäksi on muutettava kansainvälistä lainsäädäntöä, YK:n merilakia, jotta rannikkovaltioiden ja rannikkoväestön oikeudet voidaan turvata paremmin ja ottaa tasapuolisemmin huomioon. Emme voi antaa merten vapauden muuttua kontrolloimattomaksi vapaudeksi, joka mahdollistaa todellisten ekologisten aikapommien liikennöinnin. 
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mielestäni olemme saavuttamassa ratkaisevaa edistystä, mutta se ei riitä. Meidän on jatkettava eteenpäin, ja keskeistä tässä on jo hyväksymiemme säädösten soveltaminen.

Thors (ELDR).
Arvoisa komission jäsen, korostitte, että tarvitaan lukuisia toimenpiteitä. Kuten olemme parlamentissa kuulleet, joillain alueilla vaaditaan myös jäävahvistusta. Onko komissio valmis puoltamaan sitä, että tällä asetuksella otetaan käyttöön tätä kysymystä koskeva sitova ehto? Mitä muita toimenpiteitä komissio on valmis toteuttamaan?

De Palacio, Loyola
. (ES) Arvoisa puhemies, Suomen valtuuskunnan pyynnöstä on otettu huomioon Itämeren jääalueilla liikennöivät öljysäiliöalukset.
Olemme käsitelleet jäävahvistuksia, toisin sanoen erityisiä turvatoimia, jotka koskevat jääalueilla - muun muassa Itämerellä - liikennöiviä öljysäiliöaluksia sekä Euroopan unionin erityisasetuksen yhteydessä että Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä. Olemme käsitelleet kyseisellä foorumilla myös herkkiä alueita, kuten jotkut paikalla olevista parlamentin jäsenistä ovat pyytäneet, sekä raskasöljyn kuljetuskieltoa yksirunkoisilla aluksilla. Kyseistä kieltoa ei ole nykyiseen tapaan käsitelty ainoastaan omien satamiemme ja ankkurointialueidemme, vaan myös muiden kansainvälisten satamien osalta.

Puhemies.
Paljon kiitoksia, komission jäsen de Palacio.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Mannin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0115/2003) alueellisista vapaakauppa-alueista ja Euroopan unionin kaupallisesta strategiasta (2002-2044)INI)).

Mann, Erika (PSE)
Arvoisa puhemies, alueellisen integraation prosessi on melkein aina sodanjälkeisenä aikana edennyt samanaikaisesti monenvälisen kaupan vapauttamisen kanssa. Erityisesti 1990-luvulla nähtiin räjähdysmäinen kasvu neuvoteltavien alueellisten vapaakauppasopimusten määrässä. Alueellistuminen viittaa hallitusten reaktioon vapauttaa tai helpottaa kauppaa alueelliselta pohjalta, joskus vapaakauppa-alueilla tai tulliliitoilla. WTO-yhteydessä alueellisilla vapaakauppasopimuksilla on sekä laajempi että yksityiskohtaisempi merkitys. 
GATT-sopimuksen 24 artiklassa sallitaan alueelliset suosituimmuussopimuksia koskevat aloitteet poikkeuksellisesti siinä tapauksessa, että seuraavat kriteerit täyttyvät: Ensinnäkin WTO-jäseniä on informoitava yksityiskohdista, toiseksi tulleja ja muita kaupan esteitä on vähennettävä tai poistettava lähes kaikilla kaupan aloilla kyseisessä ryhmässä ja kolmanneksi tulleja sopimuksen ulkopuolelle jääviin maihin ei tule nostaa aikaisemmasta. 
Alueelliset vapaakauppasopimukset eivät ole yhdenmukaisia. Suosituimmuuskohtelun kattavuus ja syvyys vaihtelevat sopimuksesta toiseen. Jossakin sopimuksessa voi olla kyse vain muutamista tuotteista tai aloista, kun taas toinen voi ulottua perinteisten tullien lisäksi sellaisille aloille kuin teollis- ja tekijänoikeudet ja standardit. Itse asiassa monissa alueellisissa vapaakauppasopimuksissa, joista parhaillaan neuvotellaan, tunnutaan ennakoivan monenvälisen kauppajärjestelmän kehittymistä siten, että neuvotteluissa pyritään kattamaan aihepiirejä, jotka on tähän asti jätetty sopimusten ulkopuolelle tai joista ei ole keskusteltu riittävästi monenvälisellä tasolla, kuten julkiset hankinnat, lapsityövoima ja ihmisoikeudet. 
Viime vuosina alueelliset vapaakauppasopimukset ovat kehittyneet rakenteeltaan monimutkaisemmiksi, ja on olemassa yhä suurempi määrä päällekkäisiä alueellisia kauppasopimusverkostoja, jotka ulottuvat mantereelta toiselle niin alueellisella kuin pienalueiden tasolla. Alueelliset vapaakauppasopimukset tarjoavat osapuolille poliittisia etuja. Sopimuksilla on ennen kaikkea suurta strategista arvoa, ja niillä on osansa alueiden geopoliittisen tasapainon säilyttämisessä. Alueelliset vapaakauppasopimukset ovat hyödyllisiä osoituksia suurvaltojen kiinnostuksesta alueeseen, ja vahvojen talous- ja kauppasiteiden säilyttäminen kaikkiin suurvaltoihin voi vielä osoittautua tehokkaaksi keinoksi ylläpitää alueellista vakautta. 
Vapaakauppa-alueiden on perustuttava vastavuoroisuuteen. Siitä huolimatta on kuitenkin syytä pitää mielessä, että kaupan helpottamiseen ja globalisaatioon vaikuttaa huomattavasti alueen maiden suhteellinen kehitystaso. Erot neuvottelutaidoissa, tekniikassa, rahoituksessa ja infrastruktuurin tasossa ovat vain muutamia niistä esteistä, jotka hankaloittavat sellaisen sopimuksen tekoa, jossa on mukana ainakin yksi kehitysmaa. Kuitenkaan kehitysmaita ei voida jättää monenvälisen kaupan vapauttamisen ulkopuolelle. 
Alueellinen integraatio on Euroopan unionin selkäranka. Kauppanäkökohta on ollut olennainen osa kokonaisvaltaiseksi poliittiseksi unioniksi lopulta kehittynyttä EU:ta. Se on myös auttanut Euroopan unionin ulkoisten suhteiden ylläpitämisessä kolmansiin maihin.
Amsterdamissa kesäkuussa 1997 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmissä luotiin perusta Euroopan unionin vapaakauppa-aluepolitiikalle. Päätelmiä täydensi Eurooppa-neuvostolle annettu yhteisön kauppapolitiikan ja suosituimmuussopimusten kehitystä käsittelevä kertomus, jossa tuodaan julki Euroopan unionin tavoite ottaa toiminnassaan huomioon suhteiden luonne kyseisiin kumppaneihinsa sekä laajempi geopoliittinen ympäristö. Samassa asiakirjassa komissio toteaa myös, että kauppapolitiikka tekee erityisesti vapaakauppa-alueiden osalta mahdolliseksi asiaankuuluvan sääntelykehyksen kehittämisen kokonaisvaltaisemmin kuin WTO:n nykyinen monenvälinen toiminta- ja aikakehys. 
Euroopan unioni on hitaasti luopumassa perinteisten vapaakauppa-alueiden luomisesta tärkeimpien kauppakumppaneidensa kanssa. Se pyrkii syvään integraatioon ja lähentämään sääntelyjärjestelmiä. Euroopan parlamentti ja teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö tukevat komission lähestymistapaa. 
Komissio asettaa etusijalle monenvälisen lähestymistavan, mitä myös valiokunta kannattaa. Vahvoista taloussuhteista huolimatta Euroopan unionilla ei kuitenkaan ole yhtään vapaakauppa-aluetta Aasiassa. Vapaakauppa-alue jossakin Aasian maassa lujittaisi Euroopan unionin läsnäoloa kyseisellä alueella. Aseanin alueelliset johtajat ovat huomauttaneet, että esimerkiksi Singaporen EU:lle ehdottaman kaltaiset sopimukset eivät vaaranna alueellisia suhteita. Tällainen sopimus voisi pikemminkin antaa lisävauhtia, kunhan sitä on mahdollista laajentaa Aseanin alueelle. 
Strategisesta näkökulmasta katsottuna Euroopan unionin kaupallinen läsnäolo olisi vastapainona myös Kiinan ja Yhdysvaltojen vaikutukselle ja valta-asemalle. Toivon, että kollegani tukevat huomisessa äänestyksessä Singaporen kanssa tehtävää sopimusta, jonka toivoakseni voimme allekirjoittaa lähitulevaisuudessa. Tiedän, että komissiolla on joitakin varauksia asian suhteen. Komissio on kuitenkin jo allekirjoittanut laajan poliittisen sopimuksen Aseanin alueen kanssa. Olen sen vuoksi vakuuttunut, että lähitulevaisuudessa saavutetaan yhteisymmärrys ainakin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan, komission ja toivottavasti myös parlamentin kanssa sen huomisessa äänestyksessä.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, jäsen Mannin valiokunta-aloitteisessa alueellisia vapaakauppa-alueita koskevassa mietinnössä tarkastellaan kahta Euroopan unionin kauppapolitiikan keskeistä kysymystä. Ensimmäisenä on kysymys siitä, miten kauppapolitiikkaa voidaan käyttää strategisena välineenä ulkosuhteissa ja erityisesti kehitysyhteistyöpolitiikassa. Toinen kysymys koskee monenvälisen ja kahdenvälisen lähestymistavan suhdetta. Ennen kuin keskityn näihin erityiskohtiin, haluan kiittää jäsen Mannia erinomaisesta mietinnöstä ja yhteistyöhengestä, jota hän on työssään osoittanut. Olemme tällä tavoin pystyneet jo varsin pitkään vaihtamaan ajatuksia ja tietoja, minkä uskon auttaneen meitä molempia, sekä parlamenttia että komissiota, ajattelutapojemme selkeyttämisessä. 
Kuten jäsen Mann juuri totesi, lähestymistapamme pohjautuu edelleen kesäkuun 1997 Amsterdamin päätelmiin. Unionin kauppapolitiikka toimii kahdella toisiaan täydentävällä tasolla eli monenvälisellä Maailman kauppajärjestön tasolla sekä kahdenvälisellä tasolla, josta on tulossa kasvavassa määrin alueellinen. Tällainen kaksitasoisuus on perusteltua ensinnäkin sen vuoksi, että Euroopan unionille yksipuolisuus ei ole vaihtoehto, minkä olemme tienneet jo pitkään. Toiseksi, koska monenvälisyys on ensisijainen tavoitteemme, alueellisuus - tai kahdenväliset sopimuksemme - täydentävät monenvälisyyttä, jolloin toinen taso on ikään kuin alisteinen ensimmäiselle. Näin ollen alueellisuus ei ole monenvälisyyden korvike, vaan se täydentää WTO:n edustamaa perustavanlaatuista valintaa. Me todellakin uskomme, että globalisoituvilla markkinoilla tarvitaan yhteisiä sääntöjä ja globaaleja toimielimiä säätämään niitä. Euroopan unionissa jo 10 vuotta sitten syntynyt usko monenväliseen lähestymistapaan on tänä päivänä entistä vahvempi. Haluamme hallita globalisaatiota ja vähentää useiden tekijöiden häiritsevää vaikutusta. Tämän vuoksi monenväliseen kauppajärjestelmään perustuva lähestymistapa on ensisijainen tavoitteemme, mistä on osoituksena myös Dohassa hyväksytty kehitysohjelma. Tältä pohjalta jäsen Mannin esittämän kanta ja komission kanta ovat mielestäni laajalti yhteneväisiä.
Tällä hetkellä monenvälinen lähestymistapa on siis ensisijainen tavoitteemme, ja sen vuoksi olemme lykänneet kaikkia päätöksiä uusien vapaakauppa-alueita koskevien neuvottelujen aloittamisesta, kunnes Dohassa aloittamamme neuvottelukierros on saatu päätökseen. Tämän aikarajoituksen lisäksi jokaisen uuden aloitteen tällä alalla on mielestämme oltava asianmukaisesti perusteltu ja täytettävä useita ehtoja. Ensinnäkin sen on oltava yhteensopiva WTO:n kanssa. Jäsen Mann muistuttikin meitä kyseisistä säännöistä. Toiseksi kahdenvälisen sopimuksen on tuotettava lisäarvoa WTO:hon verrattuna, ja tällä tarkoitan WTO:n arvoa Dohan neuvottelukierroksen lopussa. Kolmantena ja viimeisenä kohtana on, että uusi aloite ei saa kääntää huomiotamme pois ensisijaisesta monenvälisyyden tavoitteestamme.
Tarkoittaako tämä sitä, että laiminlyömme vapaakauppa-alueita? Ei, sillä Euroopan unionille on näistä alueellisista neuvotteluista paljon hyötyä. Lisäksi työstämme tällä hetkellä hyvin aktiivisesti useita sopimuksia Mercosurin ja Persianlahden yhteistoimintaneuvoston kanssa ja olemme äskettäin tehneet sopimukset muun muassa Chilen ja Egyptin kanssa. Näillä juuri tehdyillä ja vielä neuvoteltavina olevilla sopimuksilla on joitakin piirteitä, jotka ovat varsin uusia verrattuna vapaakauppa-alueen perinteiseen käsitteeseen. Olemme ikään kuin siirtyneet sukupolven eteenpäin. 
Toimenpiteet tavaroiden ja palvelujen kaupan vapauttamiseksi kulkevat nykyään yhä enemmän käsi kädessä monenvälisiä sääntöjä pidemmälle menevien uusien kahdenvälisten sääntöjen käyttöönoton kanssa. Toinen tälle sopimusten uudelle sukupolvelle tyypillinen piirre on, että Euroopan unioni pyrkii yhä enemmän kehittämään alueiden välisiä suhteita. Esimerkkejä tästä ovat Mercosur ja Persianlahden yhteistoimintaneuvosto, mutta myös Andien yhteisö, Keski-Amerikka ja Kaakkois-Aasia - palaan tähän hetken kuluttua - ja jopa piakkoin Afrikassa käynnistyvät alueelliset neuvottelut. Me itse asiassa ajattelemme tällä hetkellä, että nimenomaan tämä alueellinen lähestymistapa, useiden kumppaniemme yhdistyminen, on se tekijä, joka voi tuoda suurempia taloudellisia etuja, sillä kumppaniemme alueellinen integraatio kasvattaa tietyllä tapaa markkinapotentiaalia ja tekee sääntelytyöstä kustannustehokkaampaa. Tätä jäsen Mann hetki sitten kutsui syväksi integraatioksi, ja nimenomaan tällaisia aloitteita olemme parhaillaan käynnistämässä muun muassa Kaakkois-Aasian kanssa vain hieman yli kuukausi sitten Laosissa Luang Prabangissa käynnistetyn uuden alueiden välisen EU-Asean-aloitteen muodossa. Aikomuksenamme on aloittaa toimintaohjelma, joka keskittyy tärkeimpiin sääntelyasioihin molemmilla puolilla. Tämän lähestymistavan olemme omaksuneet myös suhteissamme Kanadaan, ja se tukee työtämme Andien yhteisön ja Latinalaisen Amerikan kanssa.
Yhteenvetona komission kannasta tässä asiassa haluan sanoa, että se seikka, ettei puheenjohtaja Prodi ole käynnistänyt yhtään uutta aloitetta vapaakauppa-alueista, ei ole merkki passiivisuudesta, vaan tietoinen valinta. Dohalle myöntämämme etusija selittää tämän selkeästi, mutta niin tekee myös vakaumuksemme siitä, että vapaakauppa-alueet sanan perinteisessä merkityksessä eivät oikeastaan ole oikea väline 2000-luvun kaupan avaamiseen ja että meidän on nyt mukautettava niitä. Tämä ohjaa meitä myös suhteissamme kehitysmaihin, joita jäsen Mann käsitteli laajalti mietinnössään. Ajattelemme hänen laillaan että kaupan avaamisesta on etuja, mutta ne realisoituvat vain, jos useat ehdot täyttyvät. Ensinnäkin kehitysmaiden on päästävä markkinoille, mutta se ei selvästikään yksinään riitä lisäämään kasvua ja työllisyyttä. On lisättävä ratkaiseva ainesosa eli tuettava maita kauppavalmiuksien vahvistamisessa. Tätä teemme monenvälisellä tasolla. Tätä teemme myös valmistautuessamme neuvottelemaan alueellisista talouskumppanuussopimuksista AKT-kumppaneidemme kanssa.
Olemmeko siis aivan kaikesta samaa mieltä? Emme aivan. Koska meidän on tunnistettava ne muutamat asiat, joista olemme eri mieltä, olen pohtinut sitä kovasti ja mainitsen kaksi kohtaa, ennen kuin lopetan. Ensimmäinen koskee jäsen Mannin mainitsemaa ajatusta neuvottelujen aloittamisesta Singaporen kanssa uuden vapaakauppa-alueen luomiseksi. Emme ole tällä hetkellä vakuuttuneita siitä, että tällainen aloite antaisi todella lisävauhtia alueelle. Jäsen Mann, juuri mainitsemistani syistä asetamme yhä etusijalle yhteisen lähestymistavan Aseanin maiden kanssa. Suhtaudumme epäröivästi myös mietinnössänne esittämänne ajatukseen siitä, että Euroopan unionin on huolehdittava kehitysmaiden talousarvioihin tullimaksujen vähenemisestä aiheutuvan vajeen paikkaamisesta. Tällä hetkellä ei ole mitään todisteita siitä, että tullimaksuja menetettäisiin varsinkin, jos kaupan volyymi kasvaa toivotulla tavalla etelä-etelä- ja pohjoinen-etelä-suunnassa. Emme sulje ajatusta täysin pois, mutta tämänhetkisten tietojen perusteella se vaikuttaa ennenaikaiselta.
Nämä ovat ne kaksi pientä varausta, jotka haluan esittää komission puolesta. On kuitenkin selvää, että suhtaudumme mietintöönne myönteisesti, sillä olemme useista asioista täysin samaa mieltä. Haluan vielä lisätä, että komissiolle on suurta etua siitä, että Euroopan parlamentti tukee sen strategiaa ja kantoja kansainvälisissä neuvotteluissa. Tämä mietintö on mielestäni osoitus kaikista näistä syistä työsuhteidemme korkeasta laadusta, ja haluan vielä kerran kiittää jäsen Mannia hänen erinomaisesta mietinnöstään.

Ferrer (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, minäkin haluan aivan ensimmäiseksi onnitella jäsen Mannia hänen mietinnöstään.
Olemme kaikki tietoisia siitä, että kauppasuhteet ovat taloudellisen kasvun osatekijä, mutta on samalla tavoin totta, etteivät kaikki valtiot ole pystyneet integroitumaan maailmankauppajärjestelmään ja hyötymään sen tarjoamista kehitysmahdollisuuksista. Tämä on lisännyt rikkaiden ja köyhien maiden eriarvoisuutta. On siis selvästi olemassa tarve hallita globalisaatiota monenvälisten normien avulla. Normit on laadittava politiikan näkökulmasta, jotta kauppasuhteista saadaan maailmanlaajuisella tasolla kaikkiin suotuisasti vaikuttava voima, mikä edistää osaltaan myös köyhyyden poistamista ja tasapuolista, kestävää kehitystä.
On siis tärkeää, että Euroopan unionissa laaditaan kauppastrategia, joka nostaa vähemmän kehittyneiden maiden erityistarpeet kauppaneuvottelujen keskeiseksi asiaksi, jotta nämä maat voivat vähitellen liittyä monenväliseen kauppajärjestelmään. Itse asiassa köyhempien maiden oikeus päästä kehittyneiden maiden markkinoille, vaikka se ei olisikaan vastavuoroista, on täysin riittämätön takaamaan kauppavirran todellisen kehittymisen. Kuten arvoisa komission jäsen juuri totesi, meidän on samanaikaisesti vahvistettava valtioiden valmiuksia kehittää teollisuuttaan ja maatalouttaan, noudatettava tuontimaissa voimassa olevia sääntöjä ja perehdyttävä niiden kauppajärjestelyihin sekä lujitettava valtioiden hallinnollisia valmiuksia ja rahoituslaitoksia.
Nimenomaan tästä syystä kehitysyhteistyövaliokunta tukee täysin kehitysyhteistyöaspektin sisällyttämistä Dohan kehitysohjelmaan ja suhtautuu myönteisesti Euroopan unionin ja erityisesti teidän, arvoisa komission jäsen Lamy, tälle asialle antamaanne sysäykseen kehitysyhteistyöaspektin edistämiseksi. Samaan aikaan valiokunta kuitenkin katsoo, että on tärkeää taata yhtenäisyys sekä monenvälisyyden ja alueellisuuden että alueellisen kaupan vapauttamisesta vahvistettujen WTO:n sääntöjen ja vapaakauppa-alueiden kehityksen välillä, kun otetaan huomioon kehitykseltään hyvin eritasoisten valtioiden ja alueiden välisten sopimusten lisääntyminen. Valiokunta nimittäin katsoo, että vain tällä tavalla, yhtenäisyyden avulla, kauppasuhteista saadaan todellinen osatekijä kaikkien kansojen kehityksessä, ja tällä tavoin saamme lopultakin poistettua köyhyyden.

Schwaiger (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Lamy, hyvät kollegat, haluan PPE-DE-ryhmän puolesta ilmaista vahvan tukemme alueellisia vapaakauppa-alueita ja Euroopan unionin kaupallista strategiaa koskevalle jäsen Mannin mietinnölle.
Haluan lisätä muutaman huomion. Tämän mietinnön avulla me luomme periaatteita, joiden mukaan käymme kauppaa ja teemme taloudellista yhteistyötä maailman alueiden kanssa. Mietintö antaa tietysti myös suunnan ja erityisen luonteen monille tällä alalla avoimena oleville mahdollisuuksille, joita on myös alueellisella tasolla. Ryhmämme toimii sen perustavanluonteisen olettamuksen pohjalta, että pystymme tällä tavoin rakentamaan vapaan ja reilun globaalin kauppajärjestelmän ja että niilläkin mailla, joilla ei tähän mennessä ole ollut riittävää tilaisuutta osallistua kaupankäyntiin, on nyt mahdollisuus hyötyä kehityksestä luomalla omia vapaakauppa-alueita. Mielestäni saamme näin käsityksen - eikä ainoastaan komission jäsenen Lamyn mainitsemasta näkökulmasta - aikakehyksestä, jossa saattaa tapahtua alueellisten vapaakauppasopimusten uudelleen syntyminen eri puolilla maailmaa Dohan jälkivaikutuksesta. Minusta vaikuttaa siltä, että yhteistyö tiettyjen maiden, kuten Singaporen, kanssa voi olla avain alueellisiin vapaakauppasopimuksiin sellaisten alueiden kanssa, jotka eivät vielä itse ole sellaisessa asemassa tai riittävän kehittyneitä, että voisivat viedä kumppanuuden pidemmälle. Sen vuoksi meidän on käytettävä ajatusta yhteistyöstä Singaporen kanssa ensiaskeleena kohti laajempaa yhteistyötä Aseanin kanssa. Alueen erityispiirteet tarjoavat meille mahdollisuuksien laajan kirjon, ja näistä mahdollisuuksista on tietysti säädettävä Maailman kauppajärjestössä. Esimerkiksi Länsi-Afrikan markkinoiden kehitys edellyttää omien markkinoidemme avaamisen lisäksi myös sitä, että Länsi-Afrikka pääsee sellaiseen asemaan, että se voi käydä paremmin kauppaa Keski-Afrikan ja eteläisen Afrikan kanssa, kuten jäsen Mann mietinnössään huomautti etelä-etelä-kaupasta.

De Clercq (ELDR).
Arvoisa puhemies, kollegamme Mannin valiokunta-aloitteinen mietintö on erityisen kiinnostava lisä kiehtovaan keskusteluun alueellisuuden ja monenvälisyyden suhteesta. Kannatan itse voimakkaasti monenvälisyyttä, mutta olen myös vakuuttunut siitä, että alueellisuus ja monenvälisyys voivat vahvistaa ja täydentää toisiaan monessa mielessä. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että Euroopan unionin on tämän vuoksi jatkettava alueellisen yhteistyön ja integraation tukemista ja edistämistä. Lisäksi ajatus vapaakauppa-alueiden käyttämisestä kehityksen välineinä vaikuttaa minusta hyvin mielenkiintoiselta edellyttäen, että ne ovat osa yleistä uudistustoimenpiteiden pakettia. Haluan kuitenkin huomauttaa, että kehitysmaiden edun vuoksi meidän on varottava sotkeentumasta lopulta mahdottomaan alueellisten ja monenvälisten aloitteiden vyyhtiin. Mielestäni monenvälinen lähestymistapa ansaitsee vielä nykyään etusijan alueellisiin aloitteisiin nähden. Euroopan unionin tämän hetken tärkeimpänä tavoitteena tulee toisin sanoen olla Dohan kehitysohjelman menestyksekäs päätökseen saattaminen. Keskustelua alueellisuudesta ja monenvälisyydestä, niin tärkeä kuin se onkin, on lykättävä siihen asti. Jäsen Mannin mietintö muodostaa joka tapauksessa mielenkiintoisen osan keskustelua, ja haluan kiittää häntä siitä.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, päätöslauselmaesitys, jota meille ehdotetaan jäsen Mannin mietinnössä, sisältää kohdassa 21 kehotuksen sisällyttää eurooppalainen kauppapolitiikka sellaisenaan kokonaisuudessaan yhteisön järjestelmään niin, että yhteisöllä säilyy yksinomainen toimivalta, neuvostossa määräenemmistöäänestys ja Euroopan parlamentissa yhteispäätösmenettely.
Emme voi enää hyväksyä tätä fundamentalistista yhteisöajattelua, joka perustuu siihen, että vain ylikansalliset mekanismit sopivat tähän politiikkaan, jotta voidaan lisätä avoimuutta maailmanlaajuisesti ja syrjäyttää kansallisvaltiot. Maailmanmarkkinoiden avaaminen, niin hyödyllistä kuin se saattaakin olla, ei kuitenkaan ole kaikki kaikessa. Meidän on myös tunnustettava, että jäsenvaltioilla on yhteiskunnallisia malleja ja elintärkeitä etuja suojattavanaan. Niille on sen vuoksi jätettävä keinot etujensa suojaamiseen ja löydettävä tasapaino eurooppalaisen politiikan ja kansallisten intressien sekä Euroopan parlamentin harjoittaman valvonnan ja kansallisten parlamenttien harjoittaman valvonnan välillä. Jäsen Mannin mietinnössä ei mielestämme ole löydetty tätä tasapainoa. 
Erityisesti on huomattava, että päätöksenteko neuvostossa määräenemmistöllä ei välttämättä aina tuota toivottua tulosta. Ottakaamme ajankohtainen esimerkki: Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevä valmistelukunta pohtii mahdollisuutta asettaa koko kauppapolitiikkamme määräenemmistösäännön alaiseksi, jolloin päästäisiin eroon Nizzan sopimukseen kirjatuista poikkeuksista, jotka koskevat eräitä keskeisiä palveluja, erityisesti kulttuuripalveluja, joista sopimuksen mukaan on edelleen päätettävä yksimielisesti. 
Ranskan hallitus on protestoinut ja pyytänyt, että yksimielisyysvaatimus säilytetään, koska se takaa suuremman suojan. Olemme samaa mieltä. Sivuhuomautuksena haluan kuitenkin kysyä, miksi se hyväksyttäisiin tässä eikä muualla. Samaan aikaan lähinnä amerikkalaisten suuryritysten muodostama kansainvälinen pyöreän pöydän viestintäjärjestö (International Communications Round Table, ICRT) kirjoittaa avuliaasti valmistelukunnalle ja komissiolle ylistäen määräenemmistösääntöä. Tämä kuvaa hyvin sitä, että käytännössä sääntö tekisi mahdolliseksi olla huomioimatta yksittäisten valtioiden vastustusta tietyillä aloilla, mikä poistaisi näin eduiltamme suojan. 
Tämän vuoksi me pyydämme valmistelukuntaa huomioimaan kokonaisuuden ja omaksumaan tasapainoisemman näkökulman. Meidän on ensinnäkin lisättävä kansallisten parlamenttien osallistumista. Toiseksi määräenemmistömenettelyä pitäisi käyttää vain suojatoimien hyväksymiseen. Sen sijaan, kun on kyse suojan heikentämisestä, pitäisi päätökset tehdä yksimielisesti, jotta kenenkään etuja ei loukata.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, tarkoituksenani ei ollut vastata, koska puhujat jäsen Berthuun asti ovat suurelta osin vahvistaneet periaatteita koskevan syvän yksimielisyytemme.
Haluan sanoa vain muutaman sanan vastatakseni jäsen Berthun kysymykseen siitä, pitäisikö kauppapolitiikasta päättää yksimielisesti vai määräenemmistöllä. 
Hyvä jäsen Berthu, me elämme nykyään - ja tämä on luultavasti yhä enenevässä määrin totta tulevaisuudessa - kauppajättien maailmassa, ja tässä maailmassa voimasuhteet, erityisesti kaupan asioissa, määräytyvät suurelta osin osanottajien painoarvon mukaan.
Jos unioni haluaa vaikuttaa koko painollaan, se ei onnistu siinä yksimielisyyden avulla. Kokemus on sen osoittanut. Tilanne on hyvin yksinkertainen. Me joko haluamme, että meillä on tällä alalla painoarvoa tässä maailmassa, jossa elämme ja tulemme elämään, ja siinä tapauksessa 25 jäsenvaltion Euroopassa meidän on käytettävä määräenemmistöä, tai sitten emme halua sitä, jolloin on todellakin pidettävä kiinni yksimielisyydestä. Ymmärrän toki enkä olisi lainkaan hämmästynyt, jos jäsen Berthu on tätä mieltä.
Jäsen Berthu on juuri toistanut ajatuksen siitä, että yksimielisyys on itsemääräämisoikeuden paras takuu. En ole siitä yllättynyt ja haluan kiinnittää huomionne siihen. Tämä on nykyään totta niin kulttuuriasioissa kuin muillakin aloilla.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, haluan todeta muutamalla sanalla komission jäsenelle Lamylle, että en ole julistautunut yksimielisyyden kannattajaksi kaikissa tapauksissa. Sanoinhan, että enemmistöäänestys voisi olla hyödyllinen silloin, kun on kyse suojatoimista, koska siinä tapauksessa kaikkien valtioiden on oltava yhteisvastuullisia. Kuitenkin silloin, kun on kyse suojamme heikentämisestä, yksimielisyys on mielestäni hyödyllinen, koska ei ole oikein, että enemmistö voisi määrätä toimenpiteistä, jotka loukkaavat vähemmistöön jäävien jäsenvaltioiden etuja.

Puhemies.
Keskustelu on mielenkiintoinen. Toivoisin, että meillä olisi enemmän aikaa, mutta valitettavasti näin ei ole. 
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Belderin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0192/2003) kolmansille maille myönnetyn makrotaloudellisen rahoitusavun toteutuksesta.

Belder (EDD)
Arvoisa puhemies, kolmansille maille myönnettävä makrotaloudellinen apu on luonteeltaan ja tarkoitukseltaan positiivinen ja hyödyllinen väline. Euroopan yhteisöjen makrotaloudellisen avun poliittisista vaikutuksista kannattaa todeta, että sen avulla vastaanottajamaissa toteutetaan taloudellisia uudistuksia ja rakennemuutoksia. Näin arvokas väline ansaitsee siten riittävän oikeudellisen perustan. 
Sitä sillä ei kuitenkaan tällä hetkellä ole. Nykyinen makrotaloudellisen rahoitusavun suunnittelua, valmistelua, täytäntöönpanoa, valvontaa, avoimuutta ja vastuullisuutta koskeva lainsäädäntö on riittämätön ja tehoton, koska neuvoston tasolla tapahtuva päätöksentekomenettely on hyvin pitkä. Se on tehoton myös, koska tuen maksamiseen saattaa mennä kaksi vuotta. Riittävää oikeusperustaa ei ole, sillä neuvosto haluaa ehdottomasti käyttää oikeusperustana Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 308 artiklaa.
Mikä olisi riittävä oikeusperusta? Loogisin vaihtoehto on 181 a artikla, joka koskee taloudellista, teknistä ja rahoituksellista yhteistyötä kolmansien maiden kanssa. Tässä olemme eri mieltä kuin neuvosto, joka ei halua 181 a artiklaa sovellettavan makrotaloudelliseen apuun. 
Nizzan sopimus korvataan joka tapauksessa aikanaan uudella perustamissopimuksella, josta parhaillaan keskustellaan Eurooppa-valmistelukunnassa. Tähän saakka yhteisön makrotaloudellisen avun kehittyminen on valmistelun, päätösten täytäntöönpanon, avun valvonnan ja vastuullisuuden osalta muistuttanut enemmän budjettitukea kuin maksutasetukea. Euroopan unionin toimielimien myöntämä makrotaloudellinen rahoitusapu kuuluu perustuslaillisen sopimuksen 28 artiklan soveltamisalaan, joka koskee taloudellisten, rahoituksellisten ja yhteiskunnallisten kriisien selvittämiseen tähtäävää taloudellista, teknistä ja rahoituksellista yhteistyötä.
Lisäksi parlamentin olisi voitava valvoa yhteisön makrotaloudellista apua. Parlamentilla olisi siis oltava yhteispäätösvalta. Luonnostellussa 28 artiklassa määrätään yhteispäätösmenettelystä, jota noudatetaan tavanomaisessa lainsäädäntömenettelyssä, joten minulla ei ole siitä muuta huomautettavaa. Tätä näkemystä kannatetaan Euroopan parlamentissa laajasti. Toivon neuvoston ja komission olevan myös sen kannalla ja hyväksyvän siksi tälle mainiolle välineelle vastaavan oikeusperustan. Sen jälkeen toimielimet voivat päästä yksimielisyyteen avoimuudesta, tehokkaista kriteereistä ja niiden soveltamisesta. 
Toiseksi on tärkeää myöntää, että nykyiseen tilapäiseen järjestelyyn on löydettävä ratkaisu, joka on voimassa kunnes jäsenvaltiot ratifioivat uuden perustuslaillisen sopimuksen. Euroopan parlamentti katsoo siksi olevan hyvin tärkeää, että komissio antaa lainsäädäntöehdotuksen, joka koskee uuden perustamissopimuksen ratifioimiseen asti jatkuvaa siirtymäkautta. Sillä olisi oltava kaksoisoikeusperusta, ja sen olisi täytettävä seuraavat kaksi kriteeriä: 
a) makrotaloudellisen rahoitusavun pitäisi olla tukea kolmansille maille, jotka ovat joutuneet taloudellisesta, rahoituksellisesta tai yhteiskunnallisesta tilanteesta aiheutuneeseen kriisiin
b) päätöksenteon pitäisi perustua yhteispäätösmenettelyyn.
Ehdotus sisältää tietenkin kriteerejä sen arvioimiseksi, onko maa tukikelpoinen. Neuvoston 8. lokakuuta 2002 makrotaloudellisesta rahoitusavusta tekemät päätelmät, niin kutsutut Genvalin kriteerit, ovat hyödyllisiä ja asianmukaisia. Niitä voidaan käyttää kriteereinä tulevassa oikeudellisessa välineessä, jos niitä muutetaan jonkin verran. Esimerkiksi poikkeuksellisuus-kriteerissä tulisi säilyttää diskontinuiteetti-lauseke, ja täydentävyys-kriteeristä esitämme seuraavat kolme huomautusta: 
Ensinnäkin komission tulisi tehdä itsenäinen kvantitatiivinen arviointi. Toiseksi makrotaloudellista rahoitusapua tulisi koordinoida asianmukaisesti yhdessä muiden EY-välineiden kanssa osana vastaanottajamaan kanssa käytävää poliittista vuoropuhelua. Kolmanneksi rahoitusavun tulisi täydentää IMF:n ja muiden monenvälisten instituutioiden myöntämiä avustuksia.
Tämä ei tietenkään estä EU:lla olemasta omaa kantaa. Ehdollisuus-kriteeri liittyy vastaanottajamaan ja EU:n talouksien keskinäiseen riippuvuussuhteeseen. Myös mitattavissa olevat makrotaloudelliset kriteerit ja uudistukset vastaanottajamaassa ovat ratkaisevia. 
Parlamentti on valmis harkitsemaan kaikkien makrotaloudellista rahoitusapua koskevien budjettimäärärahojen hyväksymisen lykkäämistä kunnes asianmukainen lainsäädäntöehdotus on annettu. Tämä osoittaa, että parlamentti haluaa tosissaan parantaa tätä oikeudellista välinettä. Toivomme tietenkin kaikki, että Euroopan parlamentin ei tarvitse evätä siltä tukeaan.
Lopuksi haluaisin kiittää erityisesti kollegoitani rakentavasta yhteistyöstä. Toivon neuvoston ja komission jäsenen ilmoittavan, olemmeko yhtä mieltä edellä kuvatusta lähestymistavasta.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, jäsen Belderin juuri esittelemä valiokunta-aloitteinen mietintö on sekä kattava että tulevaisuuteen katsova. Se antaneekin komissiolle paljon uutta pohdittavaa kolmansille maille myönnettävästä rahoitusavusta.
Komissio on jäsen Belderin kanssa samaa mieltä siitä, että kolmansille maille myönnettävää rahoitusapua koskevien päätösten tekeminen on tällä hetkellä kaikin puolin todella joustamatonta ja hyvin hankalaa. Hän on oikeassa korostaessaan, että hankaluudet ja joustamattomuus johtuvat sellaisen erityisen oikeusperustan tai puiteasetuksen puutteesta, johon ulkoisen makrotaloudellisen avun myöntämisen ehdot ja kriteerit voisivat perustua. Tämän puutteen vuoksi jokaiseen tapaukseen on erikseen sovellettava EY:n perustamissopimuksen 308 artiklaa. Tämä on tietenkin erittäin työlästä, vaikka käytännössä onkin osoittautunut, että kunhan päätökset on tehty, menettely tukee tehokkaasti makrotaloudellista tukea saaneiden maiden sopeuttamis- ja uudistustoimia. Tämän vahvistaa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tuore erityiskertomus makrotaloudellisesta rahoitusavusta.
Kuten mietinnössä ehdotetaan, olemme moneen otteeseen tarkastelleet mahdollisuutta ottaa käyttöön puiteasetus, jolla määriteltäisiin makrotaloudellisen avun myöntämisehdot ja ikään kuin asetettaisiin tämä väline samalle viivalle niiden muiden välineiden kanssa, joita kolmansille maille myönnettävään rahoitusapuun sovelletaan. Valitettavasti nämä yritykset ovat toistaiseksi kilpistyneet siihen, että ehdoton valtaosa jäsenvaltioista on halunnut säilyttää tämäntyyppisessä rahoitusavussa päätöksentekotavan, joka edellyttää yksimielisyyttä kussakin tapauksessa erikseen, epäilemättä koska kyse on lainoihin turvautumisesta. Tämä kaikki kuulostaa siis hyvin tutulta. 
Komissio on näin ollen jäsen Belderin kanssa samaa mieltä oikeusperustasta, mutta valitettavasti ministerineuvosto ei ole, ja sillä on tässä tapauksessa viimeinen sana. Tämä selittää nykytilanteen. Ollaksemme täysin rehellisiä uskomme tilanteen voivan muuttua vasta hallitustenvälisessä konferenssissa Eurooppa-valmistelukunnan saatua työnsä päätökseen. Yksimielisen tai määräenemmistöpäätöksen osalta meidän on siis jälleen kerran asetettava toivomme valmistelukunnan jäseniin.
Sitä odottaessamme meidän on kuitenkin käytettävä mahdollisimman joustavasti nykyistä välinettä siihen liittyvine rajoituksineen. Tätä varten meidän on toimittava yhteistyössä parlamentin kanssa; tästä täysin oikeasta oikeudellisesta näkemyksestä meidän tekisi toisinaan mielemme pitää kiinni. Emme halua tämän vahingoittavan tai monimutkaistavan lisää välinettä, jonka olemme juuri todenneet jo nyt liian raskaaksi. Vaikka ne olisivat kuinka perusteltuja, mielipide-eromme makrotaloudellista apua koskevasta päätöksentekomenettelyä eivät saa riistää apuamme tarvitsevilta, vakauteen ja uudistuksiin pyrkiviltä kumppanimailta tämän välineen tarjoamaa hyötyä. Sen oikeusperusta ei ole hyvä; se on liian raskas ja liian monimutkainen, mutta se saavuttaa ne, joille se on suunnattu, emmekä halua näiden maiden joutuvan pettymään sellaisten riitojen vuoksi, jotka tosin ovat perusteltuja, mutta kuitenkin niin mitättömiä verrattuna toiveisiin, joita edunsaajamaat asettavat unionin kykyyn toimittaa niille tätä apua. 
Luotamme siis parlamenttiin ja sen viisauteen, jotta voimme yhdessä yrittää tulla toimeen välineen kanssa, joka voi kehittyä vain, jos päätöksentekomenettelyssä enemmistöpäätös korvataan yksimielisellä päätöksellä.

Sacrédeus (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan valmistelijana haluan kiittää lämpimästi jäsen Belderiä mietinnöstä ja erinomaisesta työstä. Voimme kaikki todeta, että EU:lla on yksien yhtenäisten puitteiden sijasta useita budjettitukea koskevia puitteita. Kyseessä on makrotaloudellinen apu Balkanin ja Itä-Euroopan maille, rakennemuutostuki Välimeren alueen kolmansille maille, mutta myös Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen kehitysmaille myönnettävä yleinen rahoitustuki ja erityistuki palestiinalaishallinnolle sekä uusi asetus, joka koskee EU:n yhteistyötä Aasian ja Latinalaisen Amerikan maiden kanssa.
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mielestä on valitettavaa, että, kuten tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 1/2002 osoitetaan, edes makrotaloudellisen tuen alalla ei ole kyetty saamaan aikaan erilaisten toimien selvää ja yhdenmukaista määritelmää.
Rohkenen siksi väittää, että ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta suhtautuu myönteisesti jäsen Belderin ehdotukseen Genvalin kriteerien käyttöön ottamisesta. Ne mahdollistavat Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien harjoittaman tehokkaan tukien valvonnan. Tällöin makrotaloudellista tukea myönnetään vain poikkeustapauksissa, sen on täytettävä välttämättömät poliittiset edellytykset ja kohdemaiden on oltava selvästi maantieteellisesti läheisiä. Lisäksi tuen on täydennettävä muuta rahoitusta, oltava ehdollista ja noudatettava talouskurin periaatetta. 
On vaikeaa nähdä pätevää syytä säilyttää nykyinen vaikeatajuinen ja luultavasti tarpeettomasti resursseja vaativa EU:n järjestely, joka koskee kolmansille maille myönnettävää budjettitukea. Soisimme sitä uudistettavan.
Lopuksi haluan todeta, että EU:n makrotaloudellisella tuella ei saa koskaan palkita hallituksia huonosta talouspolitiikasta eikä se saa rappeutua tällaiseksi palkinnoksi.
Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, olemme budjettivaliokunnassa kiinnittäneet huomiota siihen, miten takuurahastomekanismin käyttö on EU:lle erittäin halpa tapa antaa talousapua ulkopuolisille maille. Takuiden ansiosta vaikeuksissa olevat maat saavat markkinahintaa halvemmalla luottoja kansainvälisiltä markkinoilta. Kun takuusta ei ole EU:lle viime vuosina ole aiheutunut luottotappioita, se osoittaa, että avustuskriteerit ovat toimineet.
Takuurahaston kautta annettavan talousavun muodot ovat viime vuosina olleet makrotaloudellinen rahoitusapu ja Euroopan investointipankille annetut yleiset lainatakaukset. Niiden käytölle asettaa katon takuurahaston enimmäismäärä, joka on vahvistettu rahoitusnäkymissä.
Budjettivaliokunta on pannut hämmästyneenä merkille, että viime vuonna komissio ja Euroopan investointipankki eivät käyttäneet takuurahaston kapasiteettia täysimääräisesti hyväksi. On tuhlattu käytössä olleita resursseja ja jätetty auttamatta köyhiä maita.
Tämän avustusinstrumentin käyttöä voidaan lisätä sellaisin pienin teknisin muutoksin takuuehtoihin, jotka eivät käytännössä aiheuta ongelmia unionin budjettitaloudelle. Kaikki institutionaaliset osapuolet ovat valmiita siihen, että luottojen rahoitusastetta alennetaan nykyisestä yhdeksästä prosentista kahdeksaan prosenttiin. Sillä tavoin voitaisiin alentaa sitä rahamäärää, joka kutakin luottotapahtumaa kohden on katettava vastaavalla takuurahastosiirrolla. Niin ikään voitaisiin alentaa Euroopan investointipankin luotoille annettavaa yleistakuuta 65 prosentista 50 prosenttiin luoton määrästä. Tällä toimenpiteellä olisi sama vaikutus takuurahaston käyttöön kuin rahoitusasteen alentamisella, samasta enimmäismäärältään vahvistetusta kiintiöstä riittäisi näiden muutosten ansiosta enemmän jaettavaa. Komission on pikaisesti ehdotettava tällaisia toimia.

McNally (PSE).
Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijä Belderiä sekä tietenkin Euroopan komissiota vuotta 2001 koskevasta kiinnostavasta kertomuksesta. Jäsen Belderin lähestymistapa on kiitettävän analyyttinen, ja hän katsoo tulevaisuuteen sekä hyödyntää nykyhetkeä, jolloin muutos vaikuttaa aiempaa mahdollisemmalta. 
Makrotaloudellisella avulla, joka on yksi monista avun välineistä, saadaan aikaan uudistuksia. Se liittyy Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin ohjelmiin. Se on tarkoitettu poikkeuksellisia kriisitilanteita varten. EU ei ole kansainvälinen rahoituslaitos, mutta kriisiaikoina ulkopolitiikkamme tavoitteet voidaan yhdistää makrotaloudellisen apuun. Sen ehtona ovat edunsaajamaiden toimet. 
Vuotta 2001 koskeva kertomus on mielenkiintoinen. Siinä tarkastellaan monia maita, erityisesti Balkanin maita, mutta myös Tad?ikistania, Georgiaa ja Armeniaa. Siinä käsitellään perusteellisesti ongelmien syitä, ratkaisupyrkimyksiä ja ongelmakohtia. Kaikilla kolmella maalla on maksutasevaikeuksia, mutta niiden kasvuluvut ovat myös varsin rohkaisevat. Mielestäni on hyvä, että tilanne on analysoitu. Toivon asianmukaisten parlamentin valtuuskuntien perehtyvän analyysiin.
Jäsen Belder on kuitenkin täysin oikeassa todetessaan, että ohjelma on nykyisellään riittämätön, tehoton ja varsinkin vailla riittävää oikeusperustaa. Komission jäsen Lamy totesi, että ministerineuvoston suhtautumisen vuoksi nyt ei ole aivan oikea hetki muuttaa oikeusperustaa, mutta olin havaitsevinani hienoista toiveikkuutta siitä, että valmistelukunnan työn päätyttyä seuraavassa hallitustenvälisessä konferenssissa saattaa hyvinkin olla mahdollista ottaa käyttöön paljon tarkoituksenmukaisempi oikeusperusta määräenemmistöpäätöksineen ja yhteispäätösmenettelyineen, johon parlamentti osallistuu. 
Toivomme, että komissio laatii tällä välin perusteellisen arvion kriteereistä, joita se käyttää makrotaloudellista tukea myöntäessään. Myös meidän on suoritettava osuutemme. Tämä parlamentti ei suhtaudu riittävän vakavasti valvontatehtäväänsä. Tällä alalla meidän on ehdottomasti tehtävä niin. Oletan komission antavan aikanaan asiaa koskevia lainsäädäntöehdotuksia. Kiitän vielä kerran esittelijää.

Martin, Hans-Peter (PSE).
Arvoisa puhemies, mielettömyys - erityisesti poliittinen mielettömyys - tulee ilmi ennen kaikkea yksityiskohdissa. Yleisen syyttäjän tutkinta alkaa tänään. Rangaistuksena voi olla jopa viisi vuotta vankeutta, ja tutkinta on perusteellista, sillä tapaus perustuu lakiin. Puhun Mannheimista ja sinne jalkapallon MM-kisoja varten rakennettavasta stadionista. Työt alkoivat kaksi vuotta sitten ilmeisesti laittomasti, jolloin hamstereiden eloonjäänti vaarantui - tai näin ainakin syytteen nostaneet väittävät. Vaikkei yhdenkään hamsterin ole voitu osoittaa kuolleen, toimivan oikeusvaltion koneisto käy tavalla, jota voisi luonnehtia ylikuumentuneeksi. Kaupunginjohtaja, jota vastaan syyte on nostettu, pelkää poliittisen tulevaisuutensa puolesta. 
Jäsen Belderin mielenkiintoisesta mietinnöstä minun ei tarvitse toistaa kaikkia hänen luettelemiaan asioita. Siinä mainitaan raha, jota ei kuitenkaan käytetä, mitä voimme aivan liioittelematta luonnehtia riittämättömäksi ja tehottomaksi ja vailla riittävää oikeusperustaa olevaksi. 
Mistä on kyse? Tämä on räikeän tyypillinen esimerkki siitä, miten Eurooppamme ei vielä ole yhtenäinen. Uudistuksia kaivataan kipeästi, vai kuinka monta hammaslääkäriä ja Eurostatia vielä tarvitaan komission kompastuskiviksi?

Belder (EDD).
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa muutaman sanan hyvin nopeasti. Haluan kiittää komission jäsentä vilpittömästi hänen rakentavasta asenteestaan. Minulla on toinenkin lyhyt kysymys: voinko päätellä vastauksestanne, että aiotte lähitulevaisuudessa antaa lakiehdotuksen?

Puhemies.
Mahdollisesti! Olen pahoillani, mutta vastasin hänen puolestaan, koska aika alkaa käydä vähiin. 
Keskustelu on päättynyt. 
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Yves Piétrasantan laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0114/2003) Meda-ohjelman vuosikertomuksesta 2000 (KOM(2001) 806 - C5-0524/2002 - 2002/2235(INI)).

Piétrasanta (Verts/ALE)
. (FR) Arvoisa puhemies, kiitän aluksi mietintöä varten ahkerasti työskennelleitä kollegojani, erityisesti ulkoasioiden valiokunnan valmistelijaa, jäsen De Keyseriä sekä jäsen Zriheniä. Kiitän myös Euroopan komissiota ja Ana Gonzaloa, jolta saimme kaikki tarvitsemamme tiedot. 
Muistutan, että Meda-ohjelma on Barcelonan prosessissa vuonna 1995 määritellyn yhteisön Välimeren-politiikan toteuttamisväline. Sen ensimmäinen vaihe toteutettiin Meda I -ohjelmalla (1995-1999) ja toinen Meda II -ohjelmalla, joka on parhaillaan käynnissä ja joka muotoiltiin mietinnöissä, jotka jäsen Valdivielso ja minä laadimme vuonna 2000. 
Uusi asetus tuli voimaan 15. joulukuuta 2000, ja olemme voineet arvioida sen toimintaa vuoden 2002 loppuun. Meda I -ohjelmaa koskevat päätelmät herättivät paljon huolta, sillä sitoumuksista maksettiin vuosina 1995-1999 kaikkiaan vain 26 prosenttia. 
Suhteellisen epäonnistumisen pääsyiksi todettiin pitkäaikaiset neuvottelut, ohjelman menettelyjen monimutkaisuus, joidenkin hankkeiden monivuotinen rahoitus sekä Meda-kumppanimaiden rajallinen hallinnollinen suorituskyky yhdistyneinä - myönnettäköön - ohjelman hallinnoinnista vastanneen komitean hallinnollisten välineiden puutteeseen. Komitean oli tämän vuoksi pakko siirtää osa tehtävistään teknisen avun toimistoille, joiden panos ei vastannut odotuksia. 
Meda II:n tarkoituksena ei ole ainoastaan edistää vapaakauppa-alueen luomista Välimeren alueella vuoteen 2010 mennessä, vaan sillä tuodaan aiemman taloudellisen yhteistyön rinnalle sosiaalinen, kulttuurinen ja ympäristöulottuvuus. Ohjelman talousarvio vuosille 2000-2006 on kaikkiaan 12,75 miljardia euroa, josta osa on Euroopan unionin varoja ja osa Euroopan investointipankin lainoja. 
Esittelemiemme asiakirjojen perusteella tilanteesta voidaan tehdä seuraavat, tiivistetyt johtopäätökset:
Ensinnäkin toteamme, että Meda I:een verrattuna Meda II merkitsee selvää parannusta, mikä johtuu EuropeAid-yhteistyötoimiston perustamisesta ulkosuhteiden yksikköön. Meda I:ssä maksujen ja sitoumusten välinen kokonaissuhde oli 26 prosenttia, mutta Meda II:ssa 37,4 prosenttia vuonna 2000, 53 prosenttia vuonna 2001 ja 92,9 prosenttia vuonna 2002, eli Meda II:ssa kaikkiaan 59 prosenttia. Tätä varten teknisen avun toimistot lopetettiin ja perustettiin kahdeksan valtuuskuntaa (Algeria, Tunisia, Marokko, Egypti, Jordania, Syyria, Libanon ja Länsiranta) sekä Gazaan ainoastaan edustusto. Valtuuskunnat ovat toimintakykyisempiä, sillä kussakin maassa on komission edustajia ja selvästi nimetyt resurssikeskukset. 
Toiseksi komiteamenettelyä yksinkertaistettiin. Maaliskuussa 2002 otettiin käyttöön metodologinen opas. 
Kolmanneksi kuten olemme useaan otteeseen suosittaneet, parlamentti on kiinnittänyt paljon huomiota siihen, että tuen myöntäminen sidotaan ihmisoikeuspolitiikan noudattamiseen eri maissa. Tästä edellytämme vuosittaista kertomusta. 
Neljänneksi haluamme komission valvovan säännöllisesti demokratian noudattamista hankkeiden valinnassa. Se ei tarkoita ainoastaan Euroopan unionin ja kyseisten maiden kahdenvälisiä neuvotteluja, vaan myös kansalaisyhteiskunnan ja hallituksista riippumattomien järjestöjen osallistumista prosessiin ja sen varmistamista, että myös sukupuoleen liittyvää perustetta noudatetaan ja erityisesti naiset saavat mahdollisuuden osallistua. 
Viidenneksi vaadimme, että myös etelä-etelä-yhteistyötä kehitetään edelleen, ei ainoastaan kahdenvälisiä suhteita, joiden osuus varoista on yhä 85 prosenttia.
Kuudenneksi otamme huomioon Eurooppa-valmistelukunnan käynnissä olevan työn Meda-valtioiden haasteisiin vastaamiseksi. Nämä viisi haastetta ovat väestötieteellinen haaste, työstä ja siirtolaisuudesta, kansainvälistymisestä ja luonnonvarojen vähenemisestä aiheutuvat haasteet sekä ympäristöä ja ihmisoikeuksia koskevat haasteet.
Seitsemänneksi ehdotamme, että kuudetta puiteohjelmaa hyödynnetään tutkimusten toteuttamiseen ympäristön ja maatalouden alalla elintarvikeomavaraisuuden varmistamiseksi ja erityisesti vesihallinnon alalla ja että uusiutuvia energiamuotoja korostetaan entistä enemmän. Muistutamme, että Välimeren alueella esiintyy suurin osa maatalouden lajikkeista ja kaikkien lauhkeiden vyöhykkeiden kylvösiemenistä, joita on suojeltava. Haluamme, että maatalouden monimuotoisuuteen kiinnitetään enemmän huomiota toteuttamalla hankkeita, jotka koskevat maanviljelijöitä, kauppiaita, kuluttajia sekä pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Pyydämme myös, että kaikkia tietoyhteiskunnan ja viestinnän tarjoamia mahdollisuuksia ja erityisesti sähköistä viestintää kehitetään.
Lopuksi todettakoon, että kaikki tämä Meda-ohjelmaan liittyvä toiminta tapahtuu nyt Irakin sodan jälkeisessä vaikeassa tilanteessa ja hankalien ongelmien hakiessa ratkaisuaan Lähi-idässä. Käynnissä on erityisesti Israelin ja Palestiinan rauhanprosessi. Syntymässä on myös uusi Nizzan sopimukseen perustuva tasapaino EU:n laajentuessa 25-jäseniseksi. Meidän onkin edelleen varmistettava, ettei laajentumista käytetä verukkeena Euro-Välimeri-kumppanuuden heikentämiselle. 
Siksi annamme tukemme kansojen ja kulttuurien välistä vuoropuhelua käyvän Euro-Välimeri-säätiön, siirtolaisuuden tarkkailukeskuksen, Euro-Välimeren alueen investointipankin sekä sellaisen parlamentaarisen Euro-Välimeri-edustajakokouksen perustamiselle, joka vaikuttaisi ratkaisevasti asianmukaisesti täytäntöönpantavan ja yhdennetyn Euro-Välimeri-kumppanuutta koskevan politiikan laatimiseen.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, kiitän aluksi jäsen Piétrasantaa merkittävästä työstä, jonka hän on tehnyt laatiessaan tämän mietinnön. Se koskee pääosin vuotta 2000, joka, kuten hän itse juuri totesi, oli Meda-ohjelmassa siirtymävuosi. Komissio on yleisesti ottaen samaa mieltä hänen mainitsemistaan, mietinnön tärkeimmän sisällön muodostavista asioista. Esittäisin kaksi huomautusta jäsen Piétrasantan esille ottamista poliittisista kysymyksistä ennen kuin siirryn toiminnallisempiin seikkoihin. 
Komissio on samaa mieltä poliittisista seikoista ja erityisesti yhteydestä, joka vallitsee tämänkaltaisten ohjelmien ja tilanteen parantamisen välillä poliittisin uudistuksin, ja katsoo myös, että on jatkettava hänen juuri kuvaamaansa suuntaan. Siksi komissio hyväksyikin vastikään tiedonannon, jonka tarkoituksena on lujittaa Välimeren alueen kumppanimaiden kanssa toteutettavia, ihmisoikeuksiin ja demokratiakehitykseen liittyviä toimia. Tiedonannossa pyritään myös vastaamaan joihinkin niistä huomautuksista, jotka tuotiin esille arabimaiden inhimillistä kehitystä koskevassa raportissa (Arab Human Development Report), jonka YK:n kehitysohjelma UNDP rohkeni julkaista vuonna 2002. Tiedonannossa ehdotetaan myös aiheesta käytävän poliittisen vuoropuhelun tehostamista sekä ihmisoikeuksia ja demokratiakehitystä koskevien toimintasuunnitelmien laatimista Välimeren kumppanivaltioiden kanssa. Aloitetta tuetaan kokonaisuudessaan Meda-ohjelmasta. 
Kannatamme myös toista jäsen Piétrasantan mainitsemaa poliittista tavoitetta: kansalaisyhteiskunnan entistä laajempaa osallistumista Meda-ohjelmiin. Olemme esimerkiksi laajentaneet Välimeren kumppanivaltioihin Tempus-ohjelman, jolla edistetään vaihtoja korkeakoulutuksen alalla. Toivomme myös voivamme tukea kansalaisjärjestöjen toimia, joilla pyritään virallistamaan kansalaisfoorumeiksi kutsumiemme elimien panos Euro-Välimeri-kumppanuuteen kokonaisuudessaan.
Tämä poliittisista kysymyksistä. Komissio on tyytyväinen täytäntöönpanon edistymiseen, jota jäsen Piétrasanta korosti. Komission vuodesta 2000 lähtien täytäntöönpanema ulkoisen avun uudistus on todellakin suuresti hyödyttänyt kyseistä Meda-ohjelmaa eli Meda II:a. Komission uudistuksen tarkoituksena on ollut hankkeiden laadun ja rahoituksen parantaminen sekä niiden täytäntöönpanon nopeuttaminen. Tästä ovat osoituksena jäsen Piétrasantan mainitsemat hajauttamistoimet ja teknisen avun toimistojen lopettaminen. Tiedämme kaikki, että teknisen avun toimistot ovat jo vuosia kiinnostaneet parlamenttia suuresti. Välimeren alueen toiminnan hajauttaminen onkin melkein saatu päätökseen lukuun ottamatta Länsirantaa ja Gazaa syistä, jotka ovat valitettavan ilmeisiä. Hajauttamistoimet saadaan joka tapauksessa päätökseen tämän vuoden lopussa Egyptissä, Marokossa, Tunisiassa, Algeriassa, Jordaniassa, Libanonissa ja Syyriassa. 
Toinen merkittävä vaikutus on ollut edistyminen talousarvion toteuttamisessa sekä sitoumus- ja maksumäärärahojen käyttöasteen - vuonna 2002 saatavilla olevista varoista käytettiin 100 prosenttia - että maksu-maksusitoumussuhteen osalta - suhde oli 75 prosenttia vuonna 2002, kun se kaudella 1995-1999 oli 25 prosenttia. Lisäksi vanhojen sitoumusten ja maksamatta olevien sitoumusten määrä laski 200 miljoonaan euroon vuoden 2001 lopussa. Vuoden 2002 loppuun mennessä suoritettavien maksujen määrä laski vielä 50 prosenttia. 
On siis selvää, että toimet kannatti toteuttaa eikä parlamentin tuki, jonka ansiosta komission tällä alalla käytettävissä olevat hallinnolliset välineet ja henkilöstö lisääntyivät, ollut turha. Jäsen Piétrasantan mainitsemat luvut vastaavat omiani, ja olette voineet todeta, että toteuttamanne sijoitus, yhteisön veronmaksajan teidän kauttanne toteuttama sijoitus, kannatti. Tämä on hyvä asia. Se rohkaisee suuresti komissiota ja sen tätä varten työskennelleitä yksiköitä jatkamaan samalla tiellä. Emme epäile hetkeäkään, etteikö parlamentti kykene toteamaan edistystä jälleen tapahtuneen, kun se tarkastelee vuosia 2001 ja 2002.
De Keyser (PSE)
- (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jäsen Piétrasanta ja minä olemme työskennelleet täydessä yhteisymmärryksessä. Ei siis ole yllättävää, että niissä muutamissa sanoissa, jotka haluaisin teille osoittaa, tulevat esiin samat seikat. 
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan lausunto sisältää useita kohtia, joista kahta pidämme erityisen tärkeinä. 
Arvoisa komission jäsen, näistä ensimmäisen osalta rauhoititte mielemme. Se koskee tarvetta valvoa assosiaatiosopimusten demokratialausekkeen noudattamista ja varmistaa säännöllisesti ja avoimesti Meda-ohjelman vaikutus ihmisoikeuksiin komission toimittaman vuosittaisen kertomuksen avulla. Tämän tulee perustua selviin kriteereihin, täsmälliseen asialistaan ja EU:n virkamiesten kouluttamiseen tätä tarkoitusta varten. 
Toinen kohta liittyy avoimen ja suvaitsevan kansalaisyhteiskunnan luomiseen näissä Välimeren maissa erityisesti tukemalla pienten kansalaisjärjestöjen riippumattomuutta. Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta pahoittelee, että demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen monialaisiin ohjelmiin on valittu niin vähän Välimeren maita ja että esimerkiksi Marokko tai Egypti eivät hyödy niistä lainkaan. Kansalaisyhteiskunta toimii niissä kuitenkin aktiivisesti, vaikka onkin vielä hauras. 
Tämä oli ja on Euroopan näkemys Välimeren maiden siirtymisestä entistä laajempaan demokratiaan. Tätä siirtymistä tuetaan Meda-varoilla eri välineitä käyttäen, mutta myös vuoropuhelulla, jota tällä hetkellä käydään foorumin muodossa, mutta joka ehkä tulevaisuudessa tapahtuu parlamentaarisessa edustajakokouksessa. 
Mietintö esiteltiin maaliskuussa 2003. Muutama päivä myöhemmin puhkesi Irakin sota, joka edusti toisenlaista, raakaa ja traagista näkemystä demokratiaan siirtymisestä. Kaikki eivät jaa tätä näkemystä. Euromed-vuoropuhelun on vaikea toipua tästä sodasta. Pelkkä Meda-ohjelma ei riitä sen saamiseksi takaisin raiteilleen. Toivokaamme, että kvartetin esittämä Lähi-idän etenemissuunnitelma on tässä ensimmäinen askel ja todellinen toivon merkki.

Fiori (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, haluamme kiittää teitä huomion kiinnittämisestä kahteen poliittiseen seikkaan. Jäsen Piétrasantan Meda-ohjelmaa koskeva mietintö nauttii laajaa kannatusta ja on yhteistyön tulos, sillä tavoitteemme ovat todellakin samat. Poliittiset seikat, joihin puheenvuoronne perustui, ovat ensinnäkin Välimeren alueen tärkeä merkitys Euroopan raja-alueena ja alueena, johon keskittyy tuntuva osa unionin ulkopolitiikkaa, ja toiseksi se, että komission toimet siirryttäessä Meda I:stä Meda II:een olivat todellakin hyvin konkreettisia ja oikea-aikaisempia. Välimeren eteläpuolisten valtioiden kanssa pitämissämme kokouksissa meitä on todellakin jatkuvasti muistutettu toisenlaisten hallinnollisten aikataulujen tarpeesta. Panemme merkille, että tässä asiassa komissio on toteuttanut tuntuvia toimia. 
En tietenkään aio toistaa seikkoja, jotka esittelijä jo mainitsi. Haluaisin keskittyä eräisiin poliittisiin tarpeisiin, jotka liittyvät kiinteästi toimintasuunnitelmaan. Meidän on todella syytä suunnitella uusia sosiaalisia toimintaohjelmia ja ennen kaikkea keskittyä suojelemaan vammaisia ja löytämään uusia yhteistyömuotoja lasten suojelemiseksi. Arvoisa komission jäsen, ottaen erityisesti huomioon mainitsemanne tilanteet haluaisimme korostaa, että on ulkopoliittisesti ja Euroopan unionin aseman vuoksi tärkeää saada Syyrian ja EU:n väliset neuvottelut päätökseen, jotta Euro-Välimeri-sopimusten verkosto olisi täydellinen. Samoin meidän on mahdollisimman pian jatkettava rahoitusohjelman suunnitteluhankkeiden valintaa, joka on tällä hetkellä keskeytetty Israelissa ja Palestiinassa, sillä niillä saattaa olla tärkeä merkitys tässä Välimeren alueen osassa. 
Puheenvuoroni päätteeksi haluan korostaa, että parlamentaarista edustajakokousta todella tarvitaan, sillä juuri sellaisella poliittisella foorumilla voidaan löytää ratkaisu moniin tällä hetkellä käynnissä oleviin prosesseihin.

Zrihen (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, on kulunut seitsemän vuotta Barcelonan konferenssista, jossa Euromed-kumppanuus käynnistettiin. Euroopan parlamentilla on nyt jäsen Piétrasantan mietinnön myötä tilaisuus luoda katsaus Meda-ohjelman, Euro-Välimeri-politiikan rahoitusvälineen tilanteeseen. Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni korostaakseni erinomaista yhteistyötä, jota teimme tämän mietinnön yhteydessä. 
Kireä kansainvälinen tilanne osoittaa päivä päivältä selvemmin, että Välimeren alueen yhteiskuntien ja talouksien on kehityttävä kohti suurempaa vaurautta, sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja demokratiaa. Olemme vakuuttuneita, että tämä on ainoa tapa saavuttaa kestävä vakaus ja torjua terrorismi näillä alueilla. 
Kaksitahoinen uudistus, jossa Medasta siirryttiin Meda II:een ja ulkoisen avun hallinnon rakennetta muutettiin, toi mukanaan useita uusia, hyvin lupaavia seikkoja, muun muassa EuropeAid-yhteistyötoimiston perustamisen. Odotamme myös paljon erilaisilta strategisilta asiakirjoilta, monivuotiselta ohjelmasuunnittelulta sekä uusilta lyhennetyiltä ja yksinkertaisteluilta menettelyiltä. Tähdennämme kuitenkin, että on tärkeää arvioida ohjelmille myönnettyjen varojen hallinnointia. Tämän olisi perustuttava siihen yksinkertaiseen ja kuitenkin niin vaikealta vaikuttavaan periaatteeseen, että budjetoidut summat on todella käytettävä ja ne on käytettävä hyvin. 
Barcelonan prosessi merkitsee myös valtavan vapaakauppa-alueen perustamista. Uudessa tilanteessa herää uusia kysymyksiä. Kestääkö Euroopan unionin Välimeren-politiikka laantumatta laajentumisen? Miten käy etelä-etelä-yhteistyön ja alueiden välisen yhteistyön?
Täytyy myös pitää mielessä, että on meidän etumme mukaista kohdentaa varoja erityisesti ensisijaisille alueille, esimerkiksi sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen, demokratian kehittämiseen, ihmisoikeuksiin, kansalaisyhteiskunnan tukemiseen, naisten erityiseen asemaan, kulttuuriin, nuorisoon ja kestävään kehitykseen. Arvioimme siis tulevinakin vuosina edistymistä näillä aloilla komission tarkkaavaisen katseen alla.

Gutiérrez-Cortines (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää jäsen Piétrasantaa ja komissiota, sillä kaikista tästä aiheesta esitetyistä Meda-ohjelmista, kaikista ehdotuksista tämä on kenties realistisin ja käytännöllisin ja hyvin suuressa määrin todellisuuteen perustuva. 
Mielestäni tämä on esimerkiksi ensimmäinen kerta, jolloin puhumme terrorismista sellaisenaan ja erotamme sen hallitusten vastatoimista, jotka ovat myös tuomittavia. Terrorismi on ilmiö, joka tulisi tuomita sellaisenaan ja hävittää. 
On hyvin kiinnostavaa, että etenemissuunnitelma ja muita Irakin yhtenäisyyttä tukevia toimia on otettu täällä esille. Haluaisin kuitenkin todeta - ja tässä olen samaa mieltä jäsen Piétrasantan kanssa - että Välimeren-politiikassamme on eräitä mustia aukkoja tai mustia pisteitä ja se on kaikkiaan epätasapainoista. Mielestämme meidän tulisi pyrkiä johdonmukaistamaan sitä. 
Olen esimerkiksi jäsen Piétrasantan kanssa samaa mieltä siitä, että eräiden sellaisten hallintoelimien rakenteen ja toimintakyvyn kehittämiseen, jotka voisivat saavuttaa demokratian, on investoitu liian vähän. Näiden maiden rakenteen ja esimerkiksi monien niissä sijaitsevien taloushallintovirastojen rakenteen vuoksi tämä on hyvin vaikeaa, sillä demokratia ei tarkoita pelkästään vaalien järjestämistä vaan kokonaisen, paljon näkyvämmän ja systemaattisemman järjestelmän pystyttämistä. Meidän on lisäksi autettava Välimeren maita, joiden kanssa aiomme tehdä yhteistyötä ja jotka tarvitsevat paljon apua, ymmärtämään, että apu edellyttää syvää vastuuntuntoa, että pelin sääntöihin ei kuulu maksimitoleranssi, vaan minimitoleranssi. Viittaan tällä esimerkiksi vastaanotettujen varojen hallinnointiin: niitä, kuten muitakin varoja, saatetaan usein käyttää väärin tai sortotoimien rahoittamiseen. 
Mielestäni meidän on osoitettava demokratian tarkoittavan yhtenäistä, avointa valtiota. Olisi itsensä pettämistä kuvitella, että ilman sitä voi olla demokratiaa. Sama koskee mielestäni edustajakokousta, jota yritämme perustaa. Meidän on oltava vaativia ja asetettava demokraattiset ehdot, jotka on täytettävä. Muuten tuloksena on vain epätasapainoinen edustus.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
(Istunto keskeytettiin klo 22.20.)

