
Maes
Arvoisa puhemies, tahtoisin esittää teille kysymyksen, joka koskee erästä Eläkerahastot-nimistä voittoa tavoittelematonta yhdistystä. Arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, nähdäkseni parlamentissa on jo useaan otteeseen puhuttu eläkerahastoista, ja ymmärrän, että olemme siirtymävaiheessa. Sen tähden yllätyin suuresti löytäessäni täältä Balfen lähettämän kutsun kokoukseen, jonka hän on järjestänyt Eläkerahastot-nimisen voittoa tavoittelemattoman yhdistyksen kanssa. Tiedustelisin, huolehtiiko parlamentti tämänkaltaisten kokousten tulkkauksesta tai muista kuluista, ja tahtoisin myös tietää, tukeeko parlamentti tätä yhdistystä jollain tavoin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Maes. Puhemiehistö merkitsee huomionne muistiin. Kuten voitte kuvitella, tällä hetkellä ja näissä olosuhteissa puhemiehistö ei voi vastata kysymykseenne, ja se ei ole tointa hoitavan puhemiehen henkilökohtainen päätös vaan koko puhemiehistön tekemä. Saatte asianmukaisen vastauksen kysymykseenne sille sopivana ajankohtana.

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, tarkistaessani uudelleen eilisen istunnon pöytäkirjaa huomaan, että parlamentin jäsen Barón Crespo vastasi minun edellisenä päivänä esittämääni puheenvuoroon.
Älkää olko huolissanne, arvoisa puhemies, en aio vedota oikeuteeni vastata henkilökohtaisiin lausumiin. Lisäksi myönnän, etten ole parlamentaarisessa mielessä yhtä ripeä kuin parlamentin jäsen Barón pystyäkseni vastaamaan henkilökohtaiseen lausumaan vain vuorokauden kuluessa. Haluan vain kertoa hänelle hänen kollegojensa välityksellä, että olen valmis yhteistyöhön.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Galeote. Teillä on oikeus esittää puheenvuoro, mutta ymmärtänette, etten ole oikeastaan sopiva henkilö antamaan odottamaanne vastausta. Teidän täytyneekin ottaa kysymys uudelleen esiin seuraavan puhemiehen, Barón Crespon, johtaessa puhetta.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Euroopan jälleenrakennusvirasto - Kosovon tilanne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavasta mietinnöstä ja julkilausumasta:
Packin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0013/99) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Bosnialle ja Hertsegovinalle, Kroatialle, Jugoslavian liittotasavallalle ja entisen Jugoslavian tasavallalle Makedonialle annettavasta avusta annetun asetuksen (EY) N:o 1628/96 muuttamisesta, erityisesti perustamalla Euroopan jälleenrakennusvirasto (KOM(1999)312 - C5-0062/1999 - 1999/0132(CNS));
komission julkilausuma Kosovon tilanteesta.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhumme tänään Kaakkois-Euroopan jälleenrakennusvirastosta, jonka ensimmäinen toimintakeskus on tarkoitus avata Kosovoon, Pristinaan. Toisin kuin Euroopan muut instituutiot, me olemme ottaneet oppia Bosniasta ja Hertsegovinasta. Haluamme olla tehokkaita alusta alkaen; sitä ei saa estää alussa siten, että päätökset tehdään kaukana. Opimme sen Bosniassa; olemme ottaneet siitä opiksemme. Schwaiger, viimekertainen esittelijä Obnova-ohjelman yhteydessä, totesi sen tuolloin Bosnian osalta.
Sen vuoksi pidämme tärkeänä sitä, että virasto, jonka on tarkoitus vastata Kosovon jälleenrakentamisesta, avataan Pristinaan. Myönnän kyllä, että se on osa koko Länsi-Balkanin, Kaakkois-Euroopan suuresta jälleenrakennusvirastosta, joka sijoitetaan Thessalonikiin. Palaan vielä tähän sijoitusasiaan ja kaikkeen, mikä liittyy siihen, sekä viraston tehokkuuteen.
Mitä virasto tekee Kosovossa? Sen on tarkoitus vastata paikan päällä alueen jälleenrakentamisesta, mutta se ei ole vastuussa vain tiilistä ja sementistä. Se on vastuussa myös oikeusvaltion mukaisten olosuhteiden jälleenrakentamisesta. Se on vastuussa infrastruktuurin jälleenrakentamisesta. Se on vastuussa yritysten palaamisesta, sillä kaikki se on välttämätöntä, jotta pakolaisille voitaisiin tarjota kunnollinen koti ja tilaisuus elää taas Kosovossa.
Kosovossa ei ole kyse vain sodan jälkeisestä tilanteesta, joka ei ole vahinkojen osalta niin huono kuin aluksi oletimme. Tiedämme lisäksi, että albaanit voivat itse tehdä paljon. He eivät odota, että muut toimittavat heille laastia. He hankkivat sitä itse. He ovat myös tyytyväisiä jo siihen, että ovat saaneet osan talosta taas kuntoon ja jatkavat sitten asteittain eteenpäin.
Ei, virastolla on myös aivan toinen tehtävä. Sen on nimittäin täytettävä tyhjiö, joka syntyi viimeksi kuluneiden yhdeksän vuoden aikana. Kosovossa ei ole viranomaisia. Siellä ei ole hallintorakennetta. Sen vuoksi on niin valtavan vaikeaa saada jälleenrakentamista alkamaan ja yrityksiä ylipäänsä palaamaan. Omistussuhteita ei ole selvitetty. Länsieurooppalaiselle yritykselle ei voi sanoa, että se voi asettua sinne ja ottaa haltuunsa yrityksen, joka toimii siellä. Se ei käy päinsä, koska kukaan ei tiedä, kenelle yritys kuuluu. Sehän on suurimmaksi osaksi valtion omaisuutta. Myös maanomistussuhteet ovat selvittämättä. Kaikki nämä asiat ovat tämän paikallisen viraston alkuperäisiä tehtäviä, ja ne voidaan hoitaa vain paikan päällä!
Me tarvitsemme sinne ihmisiä, jotka hoitavat todella tärkeitä tehtäviä. Tarvitsemme insinöörejä, me tarvitsemme myös miinanraivaajia, me tarvitsemme kaikenlaista taitotietoa (know how). Tämä virasto sopii siihen.
Tässä tapauksessa olemme jo saaneet aikaan jotakin tai muut ovat suoneet sen meille - kenties jo etukäteen parlamentille kuuliaisuutta osoittaen , viraston johtajan on esimerkiksi annettava parlamentille neljännesvuosittain toimintakertomus, Euroopan parlamentin on myönnettävä johtajalle vastuuvapaus talousarvion toteuttamisesta ja komission on esitettävä parlamentille viraston johtokunnan hyväksymä vuosikertomus.
Lisäksi vaadimme, että kun viraston toimia laajennetaan lähiympäristössä muille alueille, myös parlamentilta kysytään luonnollisesti mielipidettä. Se ei voi tapahtua pelkästään neuvoston päätöksellä. Emme hyväksy enää sellaisia tapahtuneita tosiasioita (faits accomplis), joista meiltä ei ole kysytty mitään!

Tämä mietintö annettiin meille laadittavaksi heinäkuussa. Käytin lomani mietinnön täydentämiseen ja esittelykuntoon saattamiseen.
Neuvosto esitti jo yhteisen kantansa, ja sen edustaja sanoi minulle eilen, ettei sitä voi muuttaa. Eihän se tietysti niin voi käydä! Jos äänestämme tänään lopullisesti tästä mietinnöstä, joutuisimme lopulta tilanteeseen, jossa neuvosto sanoisi, että teitte hyvää työtä, kirjoititte kauniisti, mutta se ei kiinnosta meitä. Nyt ei käy niin! Pyydämme komissiota asettumaan puolellemme niiden viiden kohdan mukaisesti, jotka eilen hyväksyttiin, ja taivutamme tulevina viikkoina neuvoston hyväksymään suurimman osan siitä, mitä olemme sanoneet täällä, mieluiten kaiken, koska olemme toimineet hyvin tehokkaasti.
(Suosionosoituksia) Nyt tulen kohtaan, joka tuskastuttaa minua erityisesti. Thessalonikissa on jälleenrakennusvirasto, sateenvarjo-organisaatio (Umbrella-Organisation). Vakaussopimuksen toimisto on Brysselissä. Voiko joku selittää minulle, kuinka Länsi-Balkanin vakautta järjestellään Brysselistä käsin? Minä en onnistuisi siinä, ja olen varma, että henkilö, jonka pitäisi tehdä se, pystyy siihen vielä vähemmän!
(Suosionosoituksia)Sen vuoksi pyydän hartaasti, että autatte minua saamaan neuvoston käsittämään, että Kaakkois-Euroopan jälleenrakennusviraston Thessalonikissa pitää liittyä tiiviisti vakaussopimuksen toimistoon, jonka pitää olla myös Thessalonikissa! Haluaisin sanoa siihen vielä jotain: tämän vakaussopimuksen tarkoituksena on järjestää pyöreän pöydän neuvottelut, niinhän ollaan jo tekemässä. Tiedättekö, mitä pyöreän pöydän neuvottelut ovat? Joka ikinen ihminen Kaakkois-Euroopassa on saanut tarpeekseen niistä. Niistä ei synny nimittäin lopulta mitään käytännön tulosta. Jos vakaussopimuksen yhteydessä perustetaan työryhmä (working-Tisch) demokratian ja ihmisoikeuksien (democratisation and human rights) edistämiseksi, se on loistavaa! Royaumont-aloitteessa on vain kysymys täsmälleen samasta asiasta. Tai jos järjestetään pyöreän pöydän neuvottelut, jotka koskevat taloudellista jälleenrakennusta, kehitystä ja yhteistyötä (economic reconstruction, development and cooperation). Saman tekee nyt jo SECI. Sitten on vielä jotain turvallisuusasioiden (security issues) varalta. Sen hoitaa nyt jo Kaakkois-Euroopan puolustusministerien ryhmä (South Eastern European Defence Ministers Group). Siellä on siis ainakin neljä erillistä järjestöä ja ryhmää ja pyöreitä pöytiä ja kulmikkaita pöytiä, ja pöydän allakin työskennellään. Lopulta ei kuitenkaan saada mitään aikaan!
Sen vuoksi pyydän neuvostolta hartaasti, että vakaussopimuksen toimisto ja jälleenrakennusvirasto yhdistettäisiin ja molempien toiminta tapahtuisi tiiviissä yhteistyössä ja tekemäni aloitteet - en haluaisi taas luetella niitä, voitte lukea ne pöytäkirjasta , nämä aloitteet koottaisiin lopultakin tehokkaasti. Meidän ei tarvitse keksiä pyörää uudelleen, jos ihmiset ovat käyttäneet sitä jo vuosia! Sen vuoksi pyydän hartaasti, että tukisitte minua, jotta viraston tehokkuus olisi todella taattu!
(Suosionosoituksia)

Kinnock
Neil, komissio. (EN) Arvoisa puhemies, mikäli sallitte tai itse asiassa parlamentin kehotuksesta , haluaisin antaa julkilausuman Kosovon tilanteesta. Tietenkin arvostan suuresti parlamentin jäsen Packin työtä ja sanavalintoja sekä erityisesti voimaa ja selkeyttä, jotka tekevät hänen perusteluistaan vakuuttavia. Vastaan hänen mietintöönsä asianmukaisesti tämän aamun keskustelun lopuksi.
Komissio on iloinen siitä, että kansainvälinen siviili- ja sotilashallinto on perustettu ja että se on aloittanut hyvin vaativan tehtävän Kosovon jälleenrakentamiseksi. Komissio vetoaa kaikkiin osapuoliin, jotta turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa 1244 sekä sotilaallisia sopimuksia ja sitoumuksia noudatettaisiin kokonaisuudessaan ja toivoo, että KFOR:n (Kosovo international peace force) ja UNMIK:n (United Nations Mission in Kosovo) sijoittaminen saatettaisiin loppuun ilman merkittäviä viivästyksiä.
Komissio tukee demokraattisen ja monietnisen Kosovon perustamista ja on syvästi pahoillaan jatkuvasta etnisestä väkivallasta. Komissio tuomitsee ankarin sanoin minkä tahansa etnisen ryhmän harjoittaman väkivallan sekä vetoaa äärimmäisten ponnistusten puolesta, jotta turvattaisiin sovitteluratkaisu ja yhteistyö, jotka ovat oleellisen tärkeitä vakauden ja turvallisuuden kannalta kaikille alueella. Komission rooli valtavissa ponnisteluissa infrastruktuurin ja siviiliyhteiskunnan palauttamiseksi Kosovoon kiinnostanee myös parlamenttia. Yleisellä tasolla voidaan erottaa kaksi tällaista tehtävää: osallistuminen suureen jälleenrakennusohjelmaan sekä yhteistyö UNMIK:n puitteissa eli aloitteiden koordinointi yhdessä kansainvälisten avunantajien kanssa. On ilmiselvää, että ensimmäisestä kohdasta keskustellaan, varsinkin koska parlamentissa käsitellään parlamentin jäsen Packin mietintöä. Siksi tähdennän tässä vaiheessa muutamia merkityksellisiä seikkoja.
Ensiksikin budjettiin on Obnova-ohjelmaa varten vuodeksi 1999 varattu kaiken kaikkiaan 137 miljoonaa euroa, joista 46 miljoonaa euroa on maksusitoumusmäärärahoja, ja niiden täytäntöönpano on käynnissä. Kuitenkin komissio luottaa parlamentin aktiiviseen tukeen, jonka uskon teidän meille suovan, sekä loppujen 92 miljoonan euron myöntämisessä vuodelle 1999 että lisärahoituksen myöntämisessä, jota tarvitaan tulevina vuosina. Tällä hetkellä arvioimme, että noin 500 miljoonaa euroa tarvitaan vuodeksi 2000 ja 500700 miljoonaa euroa vuosiksi 2001 ja 2002.
Toiseksi tehokas täytäntöönpano on ilman muuta ensiarvoisen tärkeää. Komissio ehdottaa siksi paikallisen jälleenrakennusviraston perustamista, jotta varmistetaan yhteisön Kosovon jälleenrakennusohjelman tehokas soveltaminen.
Kolmanneksi viraston perustaminen edellyttää tietenkin hyvää valmistelua, ja siksi on perustettu työryhmä tähän nimenomaiseen tarkoitukseen. Työryhmä on laatinut ohjelman jälleenrakennusavun ensimmäisen 46 miljoonan euron erän osalta ja on parhaillaan panemassa sitä täytäntöön. Maamiinojen raivaus, tullilaitos sekä asuntojen, julkisten rakennusten ja erityisesti Mitrovican sairaalan jälleenrakentamiseen tarvittavien välttämättömien tarvikkeiden hankinta ovat tärkeimmät kohteemme. Myöhemmät erät kohdistetaan teiden kunnostamiseen talvea varten, ystävyyskaupunki-hankkeeseen, johon pyydetään jäsenvaltioiden apua, sekä seuraavaksi yleishyödyllisiin hankkeisiin, julkisiin rakennuksiin, taloudelliseen jälleenrakentamiseen ja instituutioiden lujittamiseen.
Toinen puoli komission osallistumista on paljon enemmän kuin pelkkä yhteisön avun täytäntöönpano, ja se on osa laajoja kansainvälisiä ponnisteluja Kosovossa. Siihen luonnollisesti sisältyy monenlaista toimintaa. Viittaan muutamiin niistä havainnollisuuden vuoksi. Ensiksikin komissio on yhdessä muiden jälleenrakentamiseen osallistuvien toimijoiden sekä suurten kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa mukana vahinkojen ja tarpeiden arvioinnissa. Niinpä komissio on laatimassa ainoata järjestelmällistä paikallistason arviota aineellisista vahingoista. Tämän toiminnan ensimmäiset tulokset, jotka koskevat asuntojen ja paikallisen infrastruktuurin kärsimiä vahinkoja, julkaistiin komission ja Maailmanpankin avunantajien järjestämässä kokouksessa viime heinäkuussa. Perusteellisempi suurinfrastruktuuria pohtiva raportti laaditaan tämän vuoden lopussa.
Toiseksi komissio on yhdessä Maailmanpankin kanssa vastuussa avunantajien mobilisoinnista, ja samaisessa heinäkuun avunantajien kokouksessa hankkeeseen luvattiin yli 2 miljardia euroa. Toinen kokous on määrä pitää ensi kuussa.
Kolmanneksi, kuten parlamentti tietää, Euroopan unionilla on erityinen vastuu jälleenrakentamisesta Yhdistyneiden Kansakuntien siviilihallinnon ja UNMIK:n puitteissa. Näitä toimia järjestetään niin sanotussa pilarissa 4, jota johtaa komission virkamies Dixon. Dixonin sekä hänen kollegojensa väsymättömien ponnistelujen ansiosta pilari 4 toimii hyvin valtavista, Kosovon laillisesta ja institutionaalisesta tyhjiöstä johtuvista ongelmista huolimatta. Tällä hetkellä ensisijaisina kohteina ovat pankkilaitoksen saaminen jaloilleen, läheisen yhteistyön tekeminen muiden pilarien sekä KFOR:n kanssa välttämättömien tarvikkeiden toimittamiseksi sekä välttämättömien suojien ja liikenteen järjestämiseksi talven varalle, yksinkertaistetun budjetin laatiminen ja verotusasioiden järjestely Maailmanpankin ja IMF:n kanssa ja keskipitkän aikavälin sijoitusjärjestelmän laatiminen Maailmanpankin kanssa esiteltäväksi seuraavassa kokouksessa.
Neljänneksi Euroopan unioni ja tietenkin myös komissio osallistuvat muissa pilareissa tehtävään työhön: pilari 1 UNHCR:n kanssa humanitaarisissa asioissa, pilari 2 YK:n kanssa ja pilari 3 ETYJ:n kanssa instituutioiden lujittamiseksi sekä Kosovon demokratisoimiseksi.
Ponnistelemme saumattoman yhteistyön luomiseksi eri toimijoiden välille, mikäli selviä päällekkäisyyksiä ilmenee siviilihallinnon ja jälleenrakennuksen välillä.
Arvoisa puhemies, sen neuvoston äskettäisen päätöksen johdosta, joka koski Kosovon kriisiin liittyvien pakotteiden lieventämistä, komissio on ehdottanut entisen Jugoslavian tasavalloille asetettujen tiettyjen pakotteiden poistamista Kosovon ja Montenegron osalta. Siten öljyä koskeva kauppasaarto sekä lentokielto poistettaisiin.
Kaikkien Kosovon merkittävien viranomaistahojen yhteistyö on ilmeisen keskeistä käyttötarkoitusten tehokkaan valvonnan toteuttamiseksi ja lainkierron estämiseksi.
Arvoisa puhemies, viime vuosina jotkut eurooppalaiset maamiehemme ovat jälleen syyllistyneet hirvittävään väkivaltaan ja etnisiin tuhoamisyrityksiin, joista olen joskus kuullut käytettävän hämmentävää kiertoilmaisua "puhdistukset", tai joutuneet sen uhreiksi. Kuten aina, pahiten näistä hirveyksistä ovat joutuneet kärsimään viattomat, ja niiden seuraukset synkistävät heidän elämäänsä kauas tulevaisuuteen. Tiedän, että parlamentti ei tarvitse vakuuttelua, mutta suorana ja johtavana toimijana, joka osaltaan pyrkii lieventämään kärsimystä ja palauttamaan normaalitilan, sekä muiden ponnistelujen koordinoijana, Euroopan unionin on sitouduttava asiaan täysimääräisesti. Työskentelemällä näissä ja muissakin ponnisteluissa kaikkia etnisiä taustoja edustavien ihmisten kanssa olemme heidän puolellaan ja teemme myös työtä niiden tavoitteiden ja arvojen eteen, jotka sitovat meitä yhteen. Antaessamme apua avustajina toivomme näyttävämme esimerkkiä myös eurooppalaisina.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, otamme hyvin kiinnostuneina ja hieman huolestuneina vastaan käsiteltäväksemme annetun ehdotuksen ja hyväksymme tietenkin esittelijämme, Packin, laatimat suuntaviivat.
Mitä tulee budjettivaliokuntaan ja parlamentin jäsen Tillichiin jota edustan täällä tilanteeseen valmistautumattomana, ja arvoisa komission jäsen, suonette anteeksi, etten voi jäädä kuuntelemaan vastauksianne, mutta tutustun niihin myöhemmin hyvin kiinnostuneena , olemme sekä myötämielisiä että huolissamme.
Olemme tyytyväisiä kolmeen asiaan: olemme ensinnäkin tyytyväisiä siihen ajatukseen, että tämä virasto toimii paikan päällä. Ongelmia ei voida ratkaista Brysselissä vaan paikan päällä. On parempi toimia Pristinassa kuin odottaa turhaan, että asiat hoidetaan Brysselistä käsin.
Toiseksi, olemme tyytyväisiä myös siihen, että viraston hallintorakenne säilyy hierarkkisena ja vastuullisena järjestelmänä, minkä ansiosta tämän viraston toimintaa ohjaa komissiosta peräisin oleva johtohenkilöstö. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että tehtävien jako on hieman riittämätön, ja se jättää liian vaatimattoman ja rajallisen sijan komissiosta peräisin olevalle henkilöstölle paikan päältä rekrytoituihin virkailijoihin nähden.
Olemme tyytyväisiä myös juuri mainitsemaani hallinnon joustavuuteen, jonka ansiosta voimme tyydyttää paikalliset tarpeet sellaisen henkilöstön kanssa, joka on laajalti paikallista ja joka siis tuntee hyvin sikäläiset olot. Tästä näkökulmasta katsottuna, arvoisa komission jäsen, virasto on mielestäni ikään kuin teknisen tuen toimistojen vastakohta, koska teemme virastosta joustavan, mikä on teknisen tuen toimistoille välttämätöntä, mutta säilytämme hierarkian ja vastuullisuuden, joiden on väitetty näistä toimistoista joskus puuttuvan.
Olemme huolissamme siis viidestä asiasta. Ensinnäkin viraston sijainnista. Brysselistä ei kannata lähteä Thessalonikiin. Joko toimimme paikan päällä tai emme toimi ollenkaan. Tämä virasto käsittelee Kosovon ongelmia: sen on sijaittava Kosovossa. Olemme toiseksi huolissamme viraston toiminnan kestosta. Kannatamme sellaista virastoa, joka toimii silloin, kun sitä tarvitaan. Vastustamme sellaista virastoa, joka olisi hallinnollisesti olemassa ikuisesti. Tässä mielessä 30 kuukauden kesto vaikuttaa meistä ainakin aluksi aika tyydyttävältä.
Suurimmat huolemme koskevat komission, neuvoston ja jäsenvaltioiden välisen toimivallan tasapainoa. Ja tämä asia huolestuttaa meitä. Me näemme meille ehdotetussa viraston rakenteessa ja tilintarkastustuomioistuin jakaa huolemme vakavan vaaran, että komission hallintovalta lohkotaan sellaisten hallitusten välisten puitteiden hyväksi, joita emme voi hyväksyä. Niinpä kannatamme sellaista hallintoelintä, joka ei luovuta viraston johtamista jäsenvaltioille ja joka säilyttää komission valvonnan. Puolustamme teitä, arvoisa komission jäsen, ja pyydämme teitä puolustamaan myös itseänne. Kannatamme myös sitä, ettei virastolla ole hallintoneuvostoa vaan neuvoa-antava komitea, jonka toimintaan jäsenvaltiot osallistuvat ja jossa ne voivat saada äänensä kuuluviin olematta varsinaisia päätöksentekijöitä.
Viimeinen huolemme on seuraava: haluamme, että taloudellista vastuuta koskeva kysymys on selvä. On toimittava niin, että Euroopan unioni hallinnoi varoja, jotka se maksaa, ja jäsenvaltiot puolestaan niitä varoja, jotka ne maksavat.

Van der Laan
Arvoisa puhemies, kuukausia kestäneen synkän ahdingon jälkeen näytti siltä, että pieni valonsäde pääsee hiukan valaisemaan Kosovoa. Euroopan unioni oli varannut runsaat 500 miljoonaa euroa kosovolaisten auttamiseen maan jälleenrakennustyössä. Myös komissio teki parhaansa. Sen sijaan, että se olisi valinnut tavanomaisen byrokraattisen toimintamuodon Brysselin ja toimipaikan välille, se asettui kannattamaan hajautetun ja itsenäisesti toimivan viraston perustamista. Mutta komission hyvät aikomukset ovat kaikki kariutuneet. Neuvosto torpedoi ne taas kerran poliittisilla peleillään. Saksan ja Kreikan välisten lehmäkauppojen vuoksi, sillä miksikään muuksi asiaa ei voi nimittää, tehtiin se onneton päätös, että jälleenrakennusviraston on toimittava Thessalonikissa.
Tämä johtaa tuhlaamiseen, varojen, työvoiman ja tehokkuuden tuhlaamiseen. Se johtaa myös ymmärtämyksen puutteeseen Kosovossa, sillä lopultahan kysymys on Kosovon itsensä eikä Kreikan jälleenrakentamisesta. Mutta pahin on vielä sanomatta. Tiedättekö, että kosovolainen tarvitsee viisumin voidakseen matkustaa Kreikkaan? Ja tiedättekö, että hän voi noutaa viisumin ainoastaan Kreikan konsulaatista, joka sijaitsee Belgradissa? Sehän nyt on useimmille kosovolaisille todella vihollisen aluetta. Tämä merkitsee siis sitä, että päätöksellään sijoittaa tämä virasto Thessalonikiin ministerit sulkevat jälleenrakennuksen piiristä ne ihmiset, joita he yrittävät auttaa. Talousarvion valvontavaliokunnan jäsenet ovat yksimielisesti, siis puolueeseen katsomatta, päättäneet tuomita tällaisen menettelyn.
Vaadimme lisäksi, että virasto saatetaan pätevän valvonnan alaiseksi. Kollegani budjettivaliokunnasta mainitsi jo osan tätä asiaa koskevista kohdista. Mielestämme on tietysti myös erittäin tärkeätä, että OLAF saa mahdollisuuden puuttua asioihin niiden ajauduttua väärille urille.
Palaan vielä hetkeksi kysymykseen viraston sijoituspaikasta, ja puhun nyt myös puolueryhmäni nimissä. Parlamentin jäsen Pack tarjoutui hyvin rohkeasti raivaamaan neuvoston aikaansaamaa sotkua ja ehdotti erittäin johdonmukaista ratkaisua, nimittäin viraston sijoittamista Pristinaan ja sen liittämistä kiinteästi vakaussopimuksen toimipaikkaan Thessalonikiin. Tässä olisi aineistoa myös koko sille kirjavalle keskustelukerhojen joukolle, joka näitä asioita pui.
Hänen tarkoituksensa ansaitsevat kiitosta, mutta kysymys on tietysti siitä, tuleeko neuvosto ollenkaan ottamaan niitä huomioon. Mielestäni eilen kävi selväksi, ettei neuvostolla missään mielessä ole aikomustakaan noudattaa meidän tahtoamme. Siksi tuen innokkaasti hänen ehdotustaan lykätä asian käsittelyä. Meidän on yksinkertaisesti ryhdyttävä taistelemaan neuvoston kanssa siitä, mikä on oikein ja tehokasta.

Oostlander
Arvoisa puhemies, jo ennen kuin Kosovon jälleenrakennustyö on alkanutkaan, jäsenvaltiot kyselevät ahnaasti itseltään: miten maani voi hyötyä tästä? Virkoja jaetaan suurten valtioiden kesken huolimatta siitä, ovatko ne myös suuria avunantajia, ja rajoittamalla komission osuutta estetään asiantuntevasti se, että hiukan laajempi näkökulma pääsisi vaikuttamaan. Tämä tehdään enimmäkseen asettamalla hallintoneuvosto, johon kerätään edustajat kaikista 15 jäsenvaltiosta. Niin jokainen voi valvoa tarkkaan, otetaanko oman maan edut kyllin voimakkaasti huomioon. Minun nähdäkseni nämä jäsenvaltioiden 15 hallintoneuvoston edustajaa toimivatkin sellaisen virkavalan perusteella, joka vaatii heitä mahdollisuuksien mukaan tukemaan ja edistämään oman maan etuja, sen sijaan että he toimisivat eurooppalaisen virkavalan perusteella, joka velvoittaisi heidät lupaamaan, että he sallivat kansallisten etujen ohella myös Euroopan etujen ja näkökulmien päästä mahdollisimman paljon oikeuksiinsa.
Jos Kosovon hätä todella olisi huomion keskipisteenä, ei sellaista hallintoneuvostoa koskaan perustettaisi. Siinä tapauksessa riittäisi neuvoa-antava komitea, johon kuuluisi rajoitettu määrä päteviä neuvonantajia, jotka toimisivat eurooppalaisen virkavalan perusteella. Heidän tehtävänään voisi sitten olla toimeenpanon tehokkuuden valvominen. Heille ei oma etu olisi ratkaiseva asia vaan kysymys siitä, saattaisiko Kosovon jälleenrakennus ehkä olla tehokas talouselämän kiihoke myös itse Kosovolle ja sitä ympäröiville köyhille maille, joita palkitsemme vain kitsaasti siitä, että ne osallistuvat uskollisesti Serbian boikottiin.
Mehän tahdomme laatia heille vakaussopimuksen. Vakauttamisella emme tarkoita paikalleen juuttumista vaan edistystä. Mikäli neuvosto on valmis muuttamaan hallintoneuvostoa koskevia ehdotuksiaan, kykenemme näyttämään kansalaisille, mitkä neuvoston oikeat vaikuttimet ovat ja missä määrin neuvosto kammoksuu tuhlausta. Sillä tuotanto on Kosovon jälleenrakentamisen kannalta useissa tapauksissa toki halvempaa itse alueella kuin EU:n jäsenvaltioissa.
Pyytäisin vielä kiinnittämään huomiota yhteen erityiseen seikkaan. On tunnettu asia, että julkisen hallinnon aikaansaamisella tulee olemaan erittäin tärkeä osa, kun ajatellaan Kosovon kehitysmahdollisuuksia. Omasta maastani käsin alankomaalaisten kuntien liitto toimii paikallisella tasolla erittäin voimaperäisesti tämän asian hyväksi. Mutta se kompastuu UCK:ta edustaviin kunnanjohtajiin kaikkialla, missä UCK:n on onnistunut ottaa haltuunsa paikallishallinnon johtajan toimi. Nämä pormestarit harjoittavat väestöä kohtaan mielivaltaa, minkä vuoksi tehokkaasti toimivan ja luotettavan virkakoneiston rakentaminen suoranaisesti estetään. Siksi tahtoisinkin kysyä, olisiko neuvosto valmis tarkastelemaan komission ehdotusta siitä, että sellaiset paikallishallinnon johtajien toimet voitaisiin mahdollisesti paremmin täyttää ulkopuolisilla, kokeneilla henkilöillä.
Tuttuja ovat kokemukset Bosniasta, missä joskus selvästi rikolliset paikalliset johtajat - eräissä tapauksissa he ovat suorastaan roskaväkeä - täyttävät nämä virat, minkä vuoksi paikallinen yhteisö ei pääse kehittymään toivotulla tavalla. Arvoisa puhemies, sen, kannattaako tätä hanketta myös tukea, näemme siitä, onko neuvosto valmis myöntymään ehdotukseemme, että se tarkistaa laatimansa asiakirjan, mikä osoittaisi Kosovon todella olevan kiinnostuksen keskipisteenä.. Siksi tahtoisinkin komission tekevän parhaansa taivuttaakseen neuvoston tarkistusten tekoon.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, haluaisin aluksi kiittää kollega Doris Packia sydämellisesti hänen innokkaasta osallistumisestaan, lujasta kannastaan sekä hänen kompromissihalukkuudestaan eri kysymyksissä. Sen vuoksi olemme tukeneet täysin hänen tarkistuksiaan. Parlamentti osoittautuu oikeastaan erittäin päättäväiseksi tahtoessaan torjua neuvoston tietämättömyyttä näissä asioissa. Sivumennen sanottuna: mehän emme voi edes opettaa sitä, koska se ei ole ollenkaan läsnä. Toivon, että komissio on meidän puolellamme, vaikka komission jäsen Kinnock ei voinut vahvistaa sitä selvästi. Nyt ei ole nimittäin kyse siitä, kuka on oikeassa, me vai neuvosto, vaan kyse on siitä, että opimme yhdessä virheistämme. Jäsenvaltioidemme kansalaiset eivät voi hyväksyä sitä, jos on taas vähääkään todennäköistä, että rahaa tuhlataan. Olemme kansalaistemme tavoin valmiit käyttämään rahaa, mutta sitä on käytettävä tehokkaasti.
Haluaisin mainita neljä kohtaa. Ensinnäkin olemme sopineet - ja olen erittäin iloinen siitä , että viraston pitää olla Pristinassa, mutta - ja sen osalta olen hieman eri mieltä kuin van der Laan - että Thessaloniki on aivan sopiva sijoituspaikka ylemmän tason alueelliselle yhteistyölle, koko alueen jälleenrakentamiselle. Kyse on siitä, että tällä alueella kaikki kansat ja kaikki maat ovat yhteistyössä keskenään, ja se voidaan varmasti organisoida selvästi paremmin Thessalonikista kuin Brysselistä käsin. Sen vuoksi kahtiajako on varmasti asia, jota tuemme täysin.
Toiseksi: virastolle suunnitellaan kahta johtoelintä, joissa olisi 15 jäsenvaltion edustajat. Mitä järkeä on sitten perustaa kaksi johtoelintä 15 jäsenvaltion virastolle, jollei sitten sitä varten, että he hoitaisivat omiin maihinsa mahdollisimman paljon sopimuksia? Kyse ei ole kuitenkaan siitä, että me jaamme Euroopan jälleenrakennussopimukset keskenämme, vaan kyse on siitä, että jälleenrakentaminen organisoidaan tehokkaasti, nopeasti ja hyvin, ja toivon, komission jäsen Schreyer, että pidätte erityistä huolta siitä, että varat käytetään tehokkaasti, ettekä siitä, että ne hyödyttävät yksittäisiä jäsenvaltioita ja niiden yrityksiä, ja että huolehditte luonnollisesti myös OLAFin kautta tapahtuvasta valvonnasta.
Kolmanneksi: Pack ehdottaa, että kaikki Kaakkois-Euroopan maat ja niiden yritykset voisivat osallistua jälleenrakennukseen. Myönnän, että meidänkin ryhmässämme keskusteltiin siitä, pitäisikö sellaisten maiden yritysten saada osallistua jälleenrakentamiseen, jotka eivät halua riittävästi tai ollenkaan osallistua yhteistyöhön. Niitä ovat yhtäältä Kroatia ja toisaalta maa, joka ei tällä hetkellä ole valmis osallistumaan mihinkään, nimittäin Jugoslavia. Haluamme katsoa eteenpäin ja antaa näidenkin maiden yrityksille tilaisuuden osallistua, ja toivomme, että nämäkin maat ja niiden hallitukset haluavat tilaisuuden saatuaan osallistua jälleenrakentamiseen. Kroatian osalta se on vaivalloinen yritys, ja toivomme, että Serbiassa ja Jugoslaviassa tapahtuu kaikista vaikeuksista huolimatta myös perustavia muutoksia, ja sen vuoksi kannatamme ajatusta.
Lopuksi haluaisin palata siihen, mitä komission jäsen Kinnock sanoi. Emme ole tehneet töitä Jugoslaviassa ja erityisesti Kosovossa sen vuoksi, että yksi etninen ryhmä korvattaisiin toisella etnisellä ryhmällä. Ymmärrän täysin monien Kosovon albaanien tyytymättömyyden, raivon, jopa vihan serbiväestöä kohtaan. Emme voi kuitenkaan suvaita ja hyväksyä sitä, että nyt tapahtuu toisenlaista etnistä syrjintää, karkotuksia ja murhia.

Euroopan unionin on huolehdittava siitä, että etniset ryhmät toimivat yhteistyössä koko alueella. Se on Euroopan tavoite, ja siihen meidän on mahdollisimman tehokkaasti pyrittävä. Sen vuoksi minun ryhmäni kannattaa esityksen lykkäämistä, koska neuvoston on saatava tehdä työnsä ensin.
(Suosionosoituksia)

Haarder
Arvoisa puhemies, olin viime talvena Kosovossa ja laadin selonteon parlamentin kansalaisten oikeuksia käsittelevälle valiokunnalle. Vierailin useissa yksityisissä avustusjärjestöissä. Niiden suurimpana ongelmana oli komission keskusjohtoinen työskentelytapa ja siitä aiheutuva asioiden aivan liian pitkä käsittelyaika. Komission paikallisen edustajan piti kysyä kaikki asiat Brysselistä, koska Brysselissä pelättiin niin valtavasti virheiden tekemistä. Arvoisa komission jäsen, näin ei kuitenkaan taistella petoksia ja väärinkäytöksiä vastaan. Jos toimintaa halutaan tehostaa, asioita on delegoitava. Paikallisella tasolla on lisäksi oltava valtuudet tehdä päätöksiä ja toimia nopeasti sekä tehokkaasti. Jos petoksia ja väärinkäytöksiä kuitenkin ilmenee, paikallisella tasolla vastuussa olevia henkilöitä on rangaistava ankarasti. Arvoisa puhemies, meidän on sen vuoksi täysin mahdotonta hyväksyä sitä, että komentotie pitenisi entisestään, toisin sanoen, että Kosovossa sijaitseva jälleenrakennusviraston toimintakeskus odottaisi käskyjä Brysselin lisäksi myös Thessalonikista. Näin ei saa tapahtua. Liberaaliryhmä on järkyttynyt niistä lehmänkaupoista, joita on ilmeisesti tehty silloin, kun Hombach nimitettiin ja viraston toimipaikka sijoitettiin Thessalonikiin. Toivomme, että siitä ei aiheudu liikaa haittaa. Emme halua, että niiden, joilla on jo tarpeeksi jälleenrakentamisen johtamiseen liittyviä vaikeuksia Pristinassa, tarvitsisi kamppailla byrokratian kanssa Thessalonikissakin.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi kehottaa käyttämään mahdollisimman paljon paikallisia, albaaniväestön siviiliedustajia, toisin sanoen albaanien omia voimia, eikä meidän pidä auttaa heitä sellaisissa asioissa, joista he voivat itsekin selvitä. Kosovon siviilijohtajien mobilisoiminen on tärkein keino, jonka avulla voimme pysäyttää UCK:n joukot ja taistella niitä vastaan niiden karkottaessa serbejä. Kosovossahan on puolueita, jotka ovat saaneet 80 % vaaleissa annetuista äänistä. Puolueet ovat edelleen siellä. Niiden johtajat ovat edelleen siellä. He ovat valmiina ottamaan tehtävät vastaan. Myös paikallistasolla on johtajia, jotka voivat ottaa tehtävät vastaan, ja heidän avullaan voidaan parhaiten vastustaa UCK:ta, jota kohtaan tunnen hyvin vähän myötätuntoa.

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni on pidettävä huolta siitä, ettemme sekoita perusongelmia organisointiongelmiin. Olemme samaa mieltä siitä, että Kosovon jälleenrakennusvirasto olisi sijoitettava Pristinaan, mutta Bosnian jälleenrakennusvirasto tai -toimisto sijaitsi Sarajevossa, ja ongelmat olivat valtavia. Kun sanomme, että viraston on sijaittava Pristinassa, emme ole siis ratkaisseet vielä mitään, paitsi sen, että Kosovon jälleenrakennusvirasto on perustettava kaiken järjen mukaan ja todella Kosovon asukkaiden kanssa.
Ehdotan kuitenkin, että keskustelemme myös tavasta, jolla jälleenrakentaminen toteutetaan. Tunnemme kuitenkin tämän asian osalta Euroopan unionin kokemuksen Bosniasta, jossa sen toiminta oli valtavan byrokraattista. Toisin sanoen, sen sijasta, että keskitymme pelkästään puhumaan viraston sijoittamisesta Thessalonikiin tai Pristinaan, meidän olisi otettava opiksemme Bosniasta ja yritettävä perustaa sellaiset itsenäiset hallintorakenteet, jotka pystyvät tekemään Pristinassa päätöksiä siitä, miten on jälleenrakennettava infrastruktuurit eli sillat, talot, tiet ja niin edelleen, samanaikaisesti kansalaisyhteiskunnan rakenteiden jälleenrakentamisen kanssa. Minkälaista ohjelmaa siis tarvitaan, jotta tämä kansalaisyhteiskunta voisi kuten parlamentin jäsen Haarder sanoi huolehtia jälleenrakentamisesta? Älkäämme jättäkö sitä, en sanoisi UCK:n sakin mutta sanoisin yksinkertaisesti militaristisia aikomuksia hautovien huoleksi, jotka meidän on ehkä tuomittava poliittisesti mutta joita voimme ymmärtää kaiken sen jälkeen, mitä on tapahtunut, koska ihmiset pelkäävät, että tapahtumat voivat toistua. On totta, että pääsemme eteenpäin ainoastaan demokratisoinnin avulla.
Voisimme mainita esimerkkinä Bosnian ohjelman: sinne rakennettiin 3000 asuntoa. Se oli hyvin yksinkertainen ohjelma, jonka tarkoituksena oli viestittää väestölle, että jos he jälleenrakentavat muut rakenteet, me maksamme heille asunnot, ja jos he ovat rakentaneet asunnot, me huolehdimme niiden varustamisesta. Se oli ohjelma, jolla väestöä kannustettiin aktiivisuuteen kaikilla tasoilla. Toivoisin siis aivan yksinkertaisesti sitä, että suunnittelisimme Pristinaan itsenäisiä päätöksentekorakenteita, jotka antaisivat väestölle vallan päättää kanssamme, mitä on tehtävä, jotta välttyisimme asioiden liialliselta byrokratisoimiselta Brysselissä, mikä liittyy Euroopan unionin toimintatapaan.

Theonas
Arvoisa puhemies, Kosovon tilannetta leimaa UCK:n itsepäinen pyrkimys yrittää hyödyntää NATO- ja KFOR-joukkojen läsnäoloa serbeihin, romaneihin ja kaikkiin muihin Kosovon kansallisuuksiin paitsi albaaneihin kohdistuvan täyden etnisen puhdistuksen toteuttamiseksi ja oman valtion rakentamiseksi ja alueen irrottamiseksi Serbian hallinnasta.
Euroopan unionilla ja niin kutsutulla kansainvälisellä yhteisöllä on valtava vastuu. Jo tänään käsiteltävässä Packin mietinnössä ja sen tarkistuksessa 2 puhutaan yhteistyöstä niiden Kosovon albaanien kanssa, joita kiinnostaa heidän oman valtionsa jälleenrakentaminen, ja sanotaan, että heitä on autettava osallistumaan EU:n hankkeisiin ja edistämään niitä. Mitä ovat nämä hankkeet?
Ensiksi myönnetään avoimesti, että tavoitteena on valtion luominen Kosovoon. Toiseksi yritetään avoimesti kiristää NATOn rikollisten pommitusten runtelemaa Jugoslavian kansaa, jota kehotetaan alistumaan kansallisesti, sosiaalisesti ja poliittisesti ja hankkimaan johto, joka miellyttäisi enemmän amerikkalaisia ja NATOa, jotta syntyisi mahdollisuus hävitetyn maan jälleenrakentamiseen. Tämä on tuhoon tuomittua politiikkaa. Se on jatkoa Jugoslavian hajottamispyrkimyksille toisin keinoin. Se tukee UCK:n rikollista toimintaa ja aiheuttaa valtavia vaaroja naapurimaiden ja koko Balkanin vakaudelle.
UCK:n valvomaton toiminta NATOn siipien suojissa synnyttää ennemmin tai myöhemmin suuria ongelmia myös Albaniassa ja entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa, mutta se osoittaa myös, minkälaisen rauhan te haluatte luoda Balkanille. Uskooko kukaan tosissaan, että 19. tätä kuuta UCK on riisuttu aseista?
On tietenkin ymmärrettävää, että tänään puhutaan Kosovon taloudellisesta jälleenrakentamisesta, johon kuitenkin välittömästi liittyvät jäsenvaltioiden poliittiset tarkoitusperät sekä niiden pyrkimys jakaa Kosovon jälleenrakentamiseen suunnatut määrärahat omien yritystensä kesken. Täällähän jopa kinastellaan saaliinjaosta!

Nobilia
Arvoisa puhemies, ensiksikin minä yhdyn parlamentin jäsen Packin hänen omaa mietintöluonnostaan koskeneessa puheenvuorossaan ilmaisemaan paheksuntaan neuvoston suhtautumisesta erääseen kannanottoon, jonka se ennenaikaisesti omaksui käsittelyssä olevan asian osalta. Tämän ilmi tulleen suhtautumisen mukaan näyttääkin siltä, että neuvosto ei halua ottaa huomioon parlamentin omaksumaa henkeä ja suuntaviivoja sen enempää vuoden 1998 direktiivin ensimmäisen muutoksen osalta, kuin kuluvan vuoden heinäkuisen parlamentin päätöslauselman osalta.
Olen yhtä mieltä esitetyistä vastalauseista, jotka ilmaistiin tämän viraston paikan valinnan osalta Pristina meidän mielestämme, eikä Thessaloniki sekä vastalauseista, jotka ilmaistiin yksipuolisesta mahdollisuudesta, tältä vaikuttaisi - neuvoston mielestä siis laajentaa viraston toimintaa Jugoslavian liittotasavallan muille alueille edes tiedustelematta ensin parlamentin kantaa. Ja tämä tapahtuu hetkellä, jolloin parlamentille annetaan tehtäväksi tarkastaa suoritettuja toimenpiteitä jopa neljännesvuosittain, ja valvoa hallintoa, vaikkakin jälkeenpäin (a posteriori).
En kuitenkaan ymmärrä niitä syitä, joiden pohjalta parlamentin olisi hyväksyttävä, mitä tulee viraston johtokuntaan, komission yksin suorittaman seitsemän riippumattoman asiantuntijan nimeäminen; tämä olisi ristiriidassa komission itsensä tekemien ehdotusten kanssa, joka sopusoinnussa sitä tukevan komitean kanssa oli sen sijaan ajatellut yhden edustajan osallistumista jokaisesta jäsenvaltiosta.
Oma mielipiteeni on, että ei ole soveliasta, että parlamentti paradoksaalisesti jättää päätöksenteosta pois ne jäsenvaltiot, jotka muodostavat unionin, päätöksenteoksesta, joka edustaa pikemminkin poliittisia kuin toiminnallisia suuntaviivoja. Tahdon siis sanoa, että kyse ei ole yrityksestä valvoa ennalta ehkäisevästi mihin kokonaistuki kohdistuu, vaikka kun ottaa huomioon sen suuruuden, 1 900 miljoonaa euroa viiden seuraavan vuoden aikana, se saattaisi olla järkevää.

Belder
Arvoisa puhemies, haluan aivan ensiksi ilmaista vilpittömän arvostukseni esittelijän, Doris Packin, suorittamaa työtä kohtaan. Balkanin asiantuntijoiden joukossa Pack nauttii osallistuvana poliitikkona suurta arvonantoa, sillä hän oli ja on edelleenkin itse paikalla.
Euroopan jälleenrakennusviraston perustaminen ei mielestämme kaipaa pitkiä selityksiä. Se on kiitettävä aloite. Tuemme molempia esittelijän esiintuomia periaatteellisia ohjelmia.
Pimeän, painostavan vuosikymmenen jälkeen kosovolaisille koittavat uudet yhteiskunnalliset näkymät. Kipeäksi kohdaksi jää toistaiseksi kysymys, koskeeko tämä yhtä lailla serbivähemmistön jäljelle jäänyttä osaa kuin jo tähän mennessä takaisin palannutta albaanienemmistöä. EU:n avun on joka tapauksessa koiduttava, joskin sopivassa suhteessa, molempien kansanryhmien hyväksi. Se on ulkoapäin tuleva välttämätön kannustus vastavuoroiseen hyväksymiseen.
Tahtoisin tehdä yleisen huomautuksen, joka koskee Euroopan tosiasiallista apua Kosovon kovia kärsineelle väestölle. Apu voidaan jakaa tasaisesti yli koko tarunomaisen Rastaskentän (Kosovo polje), tai avun jakaminen voi tapahtua mallihankkeiden muodossa. Tämän viimeksi mainitun toimintatavan puolesta puhuu se surullinen tosiseikka, että jotkin tämän, lain mukaan serbialaisen, maakunnan alueet ja kaupungit ovat joutuneet kärsimään poikkeuksellisen suurista menetyksistä, sekä läheisten ihmisten menettämisestä että aineellisista menetyksistä, Milosevic erikoispoliisiyksikköjen ja Jugoslavian varsinaisen armeijan mielettömän raivon uhreina. Juuri se, että valitaan joukko mallihankkeita, jotka saadaan menestymään, tarjoaa kosovolaisille kouriintuntuvaa tukea, sillä edistys pystyy ehkä kasvattamaan heissä rohkeutta.
Perusedellytyksenä kaiken jälleenrakennusavun, siis myös Euroopan tarjoaman, onnistumiselle on muuten luonnollisestikin yleisen järjestyksen palauttaminen Kosovoon. Provokaatiota riittää puolin ja toisin. Kansainvälisen yhteisön ei pidä missään tapauksessa sietää sitä, ja sen on järjestelmällisesti ja päättäväisesti otettava siihen paikan päällä kantaa yleisestä turvallisuudesta ensisijaisesti vastaavan järjestön, KFOR:n, johdolla.
Tässä on kuitenkin paikallaan kriittinen reunahuomautus, joka koskee juuri sitä usein ilmaistua luottamusta, jota läntiset maat tuntevat Kosovon yhteiskunnallisia rinnakkaisia laitoksia kohtaan, esimerkiksi albaanien varjovaltiota viimeisen kymmenen vuoden ajalta, ja pitävät niitä ihanteellisena perustana, josta tätä kiisteltyä aluetta voi lähteä uudelleen rakentamaan. Joidenkin tärkeiden sosiaalisten alueiden kohdalla tämä etuasema on ilman muuta paikallaan, kuten esimerkiksi maanalaisen opetusjärjestelmän tai terveydenhuollon ja erikoistumisen jatkumisen kohdalla. Politiikkaan tämänkaltainen "yksinkertainen" linjanveto ei kuitenkaan päde. Siksi vaalien järjestämistä ei varmastikaan kannata pitää tämän hetken tärkeimpänä asiana. Poliittinen rauha, poliittisten maisemien hahmottuminen, on Kosovolle välttämätön asia.
Päätän mainitsemalla yhden valopilkun. Myönteistä kehitystä on se, että Kosovon poliittisesti kirjava kriittinen lehdistö on palannut takaisin. Lehdistö ei epäröi arvostella avoimesti ja terävästi oman albaaniväestön pahoja tekoja, esimerkiksi romanien ja serbien karkottamista. Tämä sisäinen moraalisen rohkeuden osoitus oikeuttaa ilman muuta Euroopan jälleenrakennusviraston perustamisen Pristinaan!

Sichrovsky
Arvoisa puhemies, Kosovon jälleenrakentaminen on epäilemättä yksi Euroopan unionin kiireellisimmistä tehtävistä, ja vastuu siitä on myös suuri. YK:n viimeisten raporttien mukaan Kosovo on nykyään täysin tuhottu maa, jossa ihmisten turvallisuutta ei ole taattu eikä kansalaisten ravinnon saantia varmistettu. Euroopan unionin vastuun on kuitenkin katettava tällä kertaa muutakin kuin pelkkä jälleenrakentamisen rahoitus. Demokraattisen järjestelmän palauttaminen on jälleenrakennusohjelman edellytys, ja EU:lla on niin poliittinen kuin sosiaalinen ja taloudellinenkin vastuu.
Kuten viime viikkojen kielteiset esimerkit Venäjältä ovat osoittaneet, miljardeihin kohoava tuki saavuttaa usein vain murto-osan sitä tarvitsevista. Rahavirtojen on sen vuoksi oltava läpinäkyviä. Meillä on oltava varmuus siitä, että eurooppalaisten verovarat eivät valu niin monien poliittisten ja talousrikollisten käsiin. Euroopan unioni on yksin vastuussa siitä, että sen varoja ei käytetä väärin. Me olemme parlamentin jäseninä vastuussa valitsijoillemme, jotka rahoittavat verovaroillaan tämän rakentamisen. Olemme riippuvaisia kansalaistemme myönteisestä asenteesta, ja sen vuoksi unioni on periaatteessa vastuussa siitä, että se kykenee myös selvittämään varojen käytön niille, jotka ovat rahoittamassa jälleenrakentamista.
Euroopan unioni tarvitsee sitä varten nykyaikaisen, tehokkaan, toimivan ja läpinäkyvän konfliktinhallinnan. Vain näiden edellytysten vallitessa voimme odottaa Euroopan kansalaisten tukevan laajasti tätä hanketta.

Fitto
Arvoisa puhemies, komission kertomus jälleenrakennusviraston perustamisesta Kosovoon on varmasti positiivinen askel, sillä siinä pyritään ottamaan huomioon etenkin aikaisemmista jälleenrakennustoimenpiteistä muissa Euroopan osissa saadut kokemukset.
Minusta tämä on tapaus jonka nojalla ei tarkastella ainoastaan pääkysymystä - eli sitä, että tällä virastolla on mahdollisuus toimia mukautumalla avoimuuden ja tehokkuuden periaatteisiin, jotka muodostavat ratkaisevan elementin, kun otetaan huomioon Balkanin tämänhetkinen tilanne -, vaan uskon, että eräs tärkeä tekijä, jota pitää korostaa, on se, että nyt meidän on pohdittava sosiaalisen, taloudellisen ja moraalisen kokonaisuuden jälleenrakentamista sellaisessa tilanteessa, jossa laajempi visio Kaakkois-Euroopasta ei varmastikaan muodostu eriäväksi tekijäksi, silloin kun päätetään, tuleeko virasto sijaitsemaan tietyssä paikassa jonkun toisen paikan sijasta.
Kuunneltuani muiden kollegojen puheenvuorot uskon, että jos tuomme esille oikean ja oikeutetun ongelman ja esitämme kysymyksen: "Mikä on jäsenvaltion osallisuus tässä asiassa, kun sillä ei varmaankaan voi olla ensisijaista osallisuutta?", silloin meidän pitää ottaa esille toinen kysymys: mitkä olivat muiden maiden kärsimät vahingot, jotka aiheutuivat toimenpiteistä ja tapahtumista Kosovossa ja joiden läheisyyden Euroopan unioniin kuuluvat valtiot saivat tuntea nahoissaan? Monissa jäsenvaltioissa kokonaisten alueiden talous romahti viime kuukausien aikana lentokenttien sulkemisen ja Kosovon sotaan liittyvien tapahtumien takia: viittaan tällä etenkin Etelä-Italian alueisiin.
Tältä kannalta on mielestäni tärkeää omaksua kokonaisvaltaisempi arviointitapa -, myös interventiopolitiikan valossa, joka, kuten luin unionin ensi vuoden talousarviota koskevasta kertomuksesta, edellyttää vahvaa uudistusta siinä politiikassa, joka ottaa huomioon pienet ja keskisuuret yritykset, jotka ovat sijoittuneet unionin rajavaltioihin.
Uskon, että tämä on konkreettinen ongelma, kun yritetään saada aikaan olosuhteet, joissa voidaan mahdollistaa Välimeren alueen kysymyksen arviointi kokonaisvaltaisemmin, ja jotka etenkin tältä kannalta herättävät suuria toiveita. Kyse ei ole kyse siitä, että kannatetaan nurkkakuntaisesti yhdenlaista ratkaisua toisenlaisen sijasta viraston toimipisteen osalta, vaan siitä, että perusvalinnat ovat selvästi esillä, selkeitä ja tarkkaan määriteltyjä.
Tämän viraston toimien nopeuden, tehokkuuden ja avoimuuden osalta on tärkeää pyrkiä näkemään tämä tapaaminen hyvänä tilaisuutena, eikä ainoastaan siinä mielessä, että se antaa mahdollisuuden parantaa Kosovon tämänhetkistä tilannetta ensisijaisessa mielessä ja lyhyen ajan kuluessa, vaan myös siksi, että yritetään luoda sellaiset olot, joissa Välimeren alueen muuttoliikeongelmaan olisi mahdollisuus kiinnittää erityistä huomiota.
Tällä hetkellä tuhansia pakolaisia nousee maihin rannikoilla ilman minkäänlaista päämäärää, samaan aikaan, kun jäsenvaltiot ja Euroopan unioni ovat täysin kykenemättömiä antamaan toivoa ja etsimään konkreettista ratkaisua tähän ongelmaan. Minusta tämä on tärkein kysymys, johon on pyrittävä kiinnittämään huomiota, jotta vältyttäisiin tulevien vuosien aikana tilanteelta, jossa joutuisimme Kosovon tilanteen kaltaisten tapahtumien eteen.

Wiersma
Arvoisa puhemies, mielestäni meidän olisi tänään tärkeätä keskustella myös eräästä asiasta, joka on saatava nopeasti järjestykseen, nimittäin siitä, miten Kosovon jälleenrakennusohjelman muodollinen puoli tullaan hahmottelemaan. Euroopan unionilla on tässä jälleenrakennustyössä tärkeä osa. Mielestämme se on aivan oikein. Mekään emme tahdo toistettavan virheitä, joita tehtiin aiempia laajoja ohjelmia toteutettaessa, kuten Bosniassa ja muualla. Siksi tahdomme, että valvontaa tiukennetaan, myös parlamenttimme taholta. OLAFin on annettava hoitaa valvontatehtävänsä, minkä tulee vauhdittaa ja tehostaa toimeenpanoa, meille on nimittäin jo nyt kantautunut tietoja sellaistenkin toimitusten viivästymisistä, jotka ovat Kosovon nopean jälleenrakennuksen kannalta välttämättömiä.

Kuten parlamentin jäsen Packin mietinnössäkin jo esitetään, EU:n jäsenvaltioiden suoranaista sekaantumista asioihin on myös vältettävä. Siksi ehdotamme, ettei asetettaisi mitään tunnettua hallintoneuvostoa (management committee), vaan ryhdyttäisiin toimimaan neuvoa-antavan komitean rajoissa. Mielestäni tämä on yksi parlamenttimme tärkeistä vaatimuksista. Olemme usein aiemmin joutuneet kokemaan, että asiat ovat epäonnistuneet sen tähden, että jäsenvaltiot sekaantuivat liikaa ohjelmien toteuttamiseen tai tahtoivat itse huolehtia liian monen ohjelman osan toteuttamisesta.
Ohjelman läpivientiä on ohjattava mahdollisimman paljon paikalta käsin, tarkemmin sanoen Pristinasta. Se on toiminnan keskus. Varsinainen työ kuuluu sikäläiselle väestölle, ja tällä tarkoitan etenkin kosovolaisia itseään. Sillä toinen asia, jonka voimme oppia Bosnian tapauksesta, on se, että jos kansainvälinen yhteisö tekee liian paljon ja paikallinen väestö itse liian vähän, saan joskus sen vaikutelman, että näitä maita johdetaan ulkoapäin eikä sisältä käsin. Loppujen lopuksihan heidän on suoriuduttava tästä itse.
Kosovo on osa vakaussopimusta, ja tästä johtuukin ehdotus sijoittaa vakaussopimuksen pääkonttori Thessalonikiin. Yhdyn tässä täysin parlamentin jäsen Packin ehdotukseen. On johdonmukaista, että tämäkin asia hoidetaan itse paikalta käsin. Eräässä tarkistuksessa vaaditaan, että Etelä- ja Itä-Euroopan maiden täytyy saada tilaisuus osallistua jälleenrakennushankkeisiin. Sekin on hyvä asia. Uskon, että alueelta löytyy paljon käyttökelpoista asiantuntemusta ja kokemusta. Puolueryhmäni tekee tässä yhteydessä kuitenkin yhden varauksen. Puhuessamme Etelä-Euroopan maista ja jälleenrakennushankkeisiin osallistumisesta lähdemme siitä, ettemme tarkoita sillä Serbian ja Kroatian hallituksia tai viranomaisia. Meidän mielestämme on vielä liian aikaista avautua näille maille. Tiedämme, mikä Serbian tilanne on, tunnemme Tudjmanin ja Krajinan pakolaiskysymyksen väliset ongelmat sekä Tudjmanin, Kroatian hallituksen ja Haagin tuomioistuimen välillä vallitsevan suhteen. Siitä syystä teemme varauksen heti, kun on kysymys näiden maiden viranomaisten välittömästä osallistumisesta hankkeisiin.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, on totta, että pääongelma on seuraava: kuinka Kosovo voidaan jälleenrakentaa ja miten pian. Tämän ovat sanoneet kaikki kollegat.
Arvoisa puhemies, olemme kuulleet tänään paljon välttelevää puhetta ja epäselviä vihjailuja. Arvoisa komission jäsen sanoi, että Kosovossa ongelmia aiheuttaa institutionaalinen ja oikeudellinen tyhjiö - "institutional and legal vacuum", kuten hän sanoi. Miten tämä tyhjiö on syntynyt? Mitä siellä tekevät unionin hallinto sekä kaikki muut? Mikä on tämä tyhjiö? Kuinka aiotte täyttää sen? Sanoitte, että teette arvion tuhoista. Kosovossako vain? Entä ympäröivä alue? Arvioidaanko pelkästään fyysiset ongelmat, eikä esimerkiksi ympäristövaurioita? Sanotte siis meille, että haluatte jälleenrakentaa Kosovon institutionaalisessa, oikeudellisessa, maantieteellisessä, geopoliittisessa ja poliittisessa tyhjiössä. Ihailen teitä!
Sanoessanne tämän kaiken - ja samaa sanovat myös muut kollegat - te samalla tuomitsette kaikki kansalliset vainot ja palautatte demokratian. Tiedätte hyvin, että mitään ei tapahdu. Ei UCK estä tankeilla teitä tekemästä työtänne, vaan läsnäolollaan, ja sen takia te itse suostutte siihen. Eikä suurin vaara ole UCK. Arvoisa komission jäsen, meillä on paljon kokemusta varhaisemmilta ajoilta. Mieleen tulee ainakin natsimiehittäjien tuhoama Kreikka ja sisällissota, jonka jotkut auttoivat voittamaan, ja tietysti myös uudempia tapauksia, Bosnia, Venäjä ja Albania. Suuriman vaaran muodostavat keinottelu, rikkomukset, rinnakkaistalous, pimeä talous ja mafia, jotka yrittävät todellisuudessa rakentaa sellaista Kosovoa, jolla on niiden etujen mukaiset rakenteet. Teillä ei ole pienintäkään mahdollisuutta torjua tätä kehitystä. Koko keskustelun aikana en kuullut puhuttavan mitään näistä kysymyksistä.
Tähän suureen ongelmaan ei millään tavoin liity se, mitä nyt puhutaan Pristinasta ja Thessalonikista. Tällä en tarkoita sitä, ettei olisi parempi, että ne, jotka tekevät päätöksiä, olisivat lähellä niitä, joihin päätökset vaikuttavat. Näin ollen tuon siis julki pessimismini ja haluaisin tietenkin kuulla rohkaisevampia havaintoja ja vastauksia.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, suonette anteeksi, mutta mainitsen yhden ongelman. En käytä puheenvuoroa parlamentin sitoutumattoman jäsenen vaan Riippumattomien jäsenten teknisen ryhmän jäsenen ominaisuudessa.

Puhemies
Anteeksi, parlamentin jäsen Gollnisch, mutta tätä ryhmää ei enää ole olemassa, kuten hyvin tiedätte, tai kuten teidän pitäisi tietää. Näin ollen, ette voi esittää puheenvuoroa sellaisen ryhmän nimissä, jota ei ole olemassa.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, minä en ole saanut tällaisesta ilmoitusta, eikä pöytäkirjassa ole siitä merkintää. Äänestys, joka toimitettiin toissa päivänä, koskee työjärjestyksen tulkintaa, eikä se sisällä mitään määräystä ryhmästä, johon kuulun.

Puhemies
Valitettavasti olen eri mieltä teidän puheenvuorostanne, mutta jos itse olette sitä mieltä, tehkää asiasta kirjallinen ilmoitus, niin puheenjohtajakokous vastaa siihen. Puheenjohtajakokouksen tulkinta on se, että pöytäkirjan hyväksyminen on riittävä vahvistus parlamentin suuren enemmistön hyväksymän tulkinnan soveltamiseen. Näin ollen tässä tarkoituksessa ja kunnes toisin ilmoitetaan, te kuulutte sitoutumattomien ryhmään. Jos ette halua esittää puheenvuoroa, voitte kieltäytyä siitä, mutta älkäämme tuhlatko tähän aikaa enää tämän enempää.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kollegani, esittelijä Pack, kuvasi hyvin Kosovon onnetonta tilannetta: julkiset palvelut on tuhottu, maassa vallitsee hallinnollinen ja oikeudellinen kaaos. On pakko tunnustaa, että nämä ovat vain muutamia esimerkkejä tuloksista, jotka se pöyristyttävä hyökkäys sai aikaan, johon Amerikan yhdysvaltain hallitus ja sen eurooppalaiset nöyristelijät ryhtyivät kaikkien kansainvälisen oikeuden sääntöjen ja myös kaikkien poliittisten opetusten vastaisesti.
Useat kollegat ovat sanoneet tänään, että mitä etnisen puhdistuksen vastaiseen taisteluun tulee, kyse on todellisuudessa tietenkin siitä, että Kosovon viimeisten serbien eliminointi saatetaan päätökseen. Tämä on todellisuutta. Siviili-infrastruktuurit on tuhottu järjestelmällisesti, paitsi Kosovossa myös Serbiassa. Useimmiten tähän ei ollut mitään sotilaallisia perusteita. Sillat, tiet, padot, rautatiet, sähkövoimalat, hallintorakennukset ja jopa sairaalat on tuhottu, enkä puhu kuolleista, joita kutsuttiin häveliäästi epäsuoriksi vahingoiksi, enkä heidän perheistään. Tämä kaikki tehtiin ilman sen kummempia perusteita, sama kuin jos NATO olisi pommittanut Loiren siltoja estääkseen ranskalaisia poliiseja tai santarmeja puuttumasta Strasbourgin lähiöiden tapahtumiin, näkymä, jota meillä on ehkä mahdollisuus todistaa jonakin päivänä, joka on ehkä lähempänä kuin uskommekaan.
Euroopan kansalaiset kustansivat tuhoamisen. Nyt he saavat maksaa jälleenrakentamisen. Odotamme kiinnostuneina sitä tietoa, mikä on Amerikan yhdysvaltojen maksuosuus. Koska asiat ovat tällä mallilla, kannatamme tarjouskilpailun ja sen ratkaisemisen rajaamista koskemaan jäsenvaltioiden tai edunsaajavaltioiden luonnollisia ja oikeushenkilöitä. Viraston sijoittamiskysymyksellä on merkityksensä, mutta kysymys ei ole yhtä merkittävä kuin tukikelpoisten maiden määrittäminen. Amerikan yhdysvallat ja Euroopan valtiot ovat valitettavasti vastuussa paitsi Kosovon tuhoista, myös aiheuttamistaan tuhoista Serbiassa, Makedoniassa ja Montenegrossa.
Nämä muutamat mietteet eivät voi merkitä mitenkään, minkä jokainen ymmärtää, sellaisen rikollisen politiikan hyväksymistä, joka jää historiaan pelottavana ennakkotapauksena, josta joudumme kärsimään, ehkä jonakin lähellä olevana päivänä.

Böge
Arvoisa puhemies, Kinnock puhui puheensa aluksi välttämättömästä rahoitustarpeesta, ja me asetamme tänään puolenpäivän aikaan viraston käyttöön 92 miljoonaa euroa, kun äänestämme korjaavasta ja täydentävästä talousarviosta 4/99. Minä sanon kuitenkin samalla myös, ja tämä on komissiolle esitetty vaatimus, että korjaavia ja täydentäviä talousarvioita hyväksi käyttävän neuvottelutaktiikan on loputtava, koska sillä ei ole niinkään tekemistä luovan budjettipolitiikan kanssa, vaan se alkaa vähitellen muistuttaa luovaa kirjanpitoa.
Sen vuoksi, komission jäsen Schreyer, olisi hyvä, kun otetaan huomioon myös vuotta 2000 koskevien korjaavien ja täydentävien talousarvioiden odotettavissa olevat ongelmat, jos tämä asia saataisiin ratkaistua riittävän hyvin vuoden 2000 talousarvion joulukuussa tapahtuvaan toiseen käsittelyyn mennessä. Neuvostohan ei ole enää edes hallinnollisesti edustettuna, ja jos sillä on jo yhteinen kanta sen odottamatta parlamentin kantaa, kyse on nytkin uuden vastuukulttuurin, paremman yhteistyön paljon voimakkaammasta korostamisesta julkisessa keskustelussa Euroopassa.

Mutta meillähän on aikaa. Neuvostohan käsittelee asiaa muodollisesti vasta 11. lokakuuta ja tekee lopullisen päätöksensä. Kollega Pack teki hyvin selväksi, että asetuksen muutos sisältää myönteisiä lähestymistapoja, nimittäin hajauttamista, tarjouskilpailun aloittamista ja paljon muuta. Jos sijaintipaikkakompromissi näyttäisi siltä kuin Pack kuvittelee yhtäältä Pristina, toisaalta yhdentävänä lähestymistapana Thessaloniki , silloin on sitäkin tärkeämpää, että selvitämme perustavia kysymyksiä, että koko hanke tapahtuu komission vastuulla, että rakenteesta ei tule vielä enemmän valtioiden välistä kuin jo nyt toiminnassa olevilla virastoilla, että OLAF saa tutkia asioita, että henkilöstökaavio näytetään erikseen, että Euroopan parlamentin budjettivalta säilyy ja että Euroopan parlamentti pidetään töiden laajentuessa edelleen ajan tasalla. Sen vuoksi olisi hyvä, komission jäsenet Schreyer ja Kinnock, jos komissio tekisi viiden kohdan ohjelman mukaisen uuden yhteistyön hengessä tarkistustemme pohjalta uuden ehdotuksen, jotta saamme aikaan tyydyttävän asetuksen ja jotta tämä kiista ei siirry normaalin talousarviomenettelyn yhteyteen. En haluaisi sitä, mutta pidätän itselläni periaatteessa oikeuden siirtää sen sinne, jos neuvosto ei muuta kantaansa.

Efthymiou
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi onnitella parlamentin jäsen Packia, joka on tehnyt erinomaista työtä sen puolesta, että me kaikki ymmärtäisimme, että unionilta tarvitaan Balkanilla yhtenäistä, ei hajanaista politiikkaa. Balkan ansaitsee olla tärkeänä prioriteettina unionin ulkopolitiikassa, koska vakaa, kehittynyt ja demokraattinen Balkan on tärkeä linkki, kun yritetään vaikuttaa myönteisesti vakauden ja demokratian kehittymiseen Venäjällä. Vakaa, demokraattinen ja kehittynyt Balkan on edellytys sille, että unioni voi harjoittaa tehokasta ja myönteistä politiikkaa epävakaissa Kaukasuksen maissa ja öljyntuottajamaissa, jotka uhkaavat alueen rauhaa ja vakautta. Vakaa, demokraattinen ja kehittynyt Balkan auttaa unionia muodostamaan turvallisen linkin, jolla vaikutetaan myönteisesti Lähi-idän ja itäisen Välimeren maihin.
Kuitenkin vakaa Balkan tarkoittaa, että meillä on oltava yhtä vakaa pitkän aikavälin strategia, jolla edistetään rauhaa, demokratiaa ja kehitystä, koska kenelläkään meistä ei pitäisi olla epäilyksiä siitä, että tällä hetkellä unioni ei ole vahva tekijä Balkanilla. Asian voisi tiivistää siten, että me maksamme kustannukset, amerikkalaiset hoitavat politiikan ja saavat hyödyn. Balkanilla tarvitaan siis yhtenäistä politiikkaa ja yhteistä kehityksen, rauhan, vakauden ja yhteistyön strategiaa, niin kuin sitä kuvaavat vakaussopimus ja jälleenrakennusvirasto, joka on tuloksellinen juuri silloin, kun se toimii yhtenäisesti päämajanaan Thessaloniki. Tämä on hyvä alku. Meidän on harjoitettava politiikkaa, jonka onnistuminen ei edellytä alueen jonkin kansan syrjintää tai suosimista, ja edistettävä yhtenäisesti demokratisoitumista ja kehitystä.
Hyvät kollegat, tämän puolesta kamppaili myös Yannos Kranidiotis, kollega, jota me kreikkalaiset haluamme työllämme tänään kunnioittaa ja jatkaa tätä kamppailua.

Giannakou-Koutsikou
Arvoisa puhemies, jälleenrakentaminen on erityisen tärkeää paitsi Kosovossa myös koko alueella, joka kärsii edelleen yhteenottojen seurauksista.
Euroopan unioni, jolla on kiistatta keskeinen osa ongelmien selvittämisessä, teki oikean päätöksen asetuksen laajuudesta ja erityisesti alueen jälleenrakennusvirastosta. Tästä on kysymys, arvoisa puhemies, ja tästä on päässyt syntymään väärinkäsityksiä. Kysymys on koko alueen jälleenrakentamisesta, ei pelkästään Kosovon. Tämän takia olemme yllättyneitä komission tähänastisesta kannasta. En usko kenenkään kuvittelevan, että Pristinasta käsin voidaan suunnitella entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian tai huomenna Jugoslavian jälleenrakentamista. Ongelmia on tarkasteltava pitkällä aikavälillä ja niihin on puututtava. Tämän viraston, joka vakaussopimuksen mukaan pitää perustaa Thessalonikiin -, koska, kuten sanoin, kysymys on koko alueen jälleenrakentamisesta -, on oltava voimakas. Perustettakoon Pristinaan autonominen toimintakeskus, mutta viraston on oltava niin voimakas, että se pystyy voittamaan esteet. Kyseessä on muutakin kuin vahinkojen korjaaminen. Kyseessä ei ole vain instituutioiden, lain ja järjestyksen palauttaminen, vaan kansalle on annettava toivoa todellisesta osallistumisesta maan taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen elämään.
Esittelijä on oikeassa. Meidän pitää olla hyvin varovaisia. Tähänastiset Bosniasta ja Hertsegovinasta saadut kokemukset osoittavat, että jälleenrakennusponnistelut ovat maksaneet paljon ilman merkittäviä tuloksia. Niinpä tämän viraston pitää nyt kyetä toteuttamaan Kosovon jälleenrakennusohjelma, tuomaan pakolaiset takaisin ja toimimaan sivussa tähänastisten humaanien toimenpiteiden pohjalta. Tähän mennessä tähän tarkoitukseen osoitetut varat eivät tietenkään ole riittäviä, ja niitä pitää saada lisää, mutta uskon parlamentin olevan samaa mieltä siitä, että mitä tehokkaampi kyseinen virasto on, sitä enemmän varoja saadaan. Arvoisa puhemies, on hyvin myönteistä, että parlamentti nyt ensimmäistä kertaa osallistuu tähän asiaan, saa toimivaltaa ja ennen kaikkea voi parlamentaarisen edustuksen kautta seurata tämän viraston toimintaa. Viraston pitää tietysti järjestää myös pakolaisten takaisin tulemista täydentävien toimenpiteiden täytäntöönpano, sen pitää elvyttää talous paikallisella tasolla ja luoda edellytykset vapaaseen liikkumiseen alueella.
On siis muutakin korjattavaa kuin sotavahingot. On muutakin kuin tietoliikenneyhteyksien jälleenrakentaminen ja korjaaminen. On alueen elämä kokonaisuudessaan. Meidän pitäisi pystyä näkemään selvemmin myös, mitä Jugoslaviassa tapahtuu. Jos Jugoslavia jätetään nykyisen johdon armoille, toiveet näiden yhteenottojen aiheuttamien psyykkisten vaurioiden korjaamisesta käyvät vähiin. Nyt ei ole ehkä aika pohtia, miksi yhteenottoihin ajauduttiin, ja kuka teki eniten virheitä. Yksi asia on varma, se, että meillä ei ole oikeutta tehdä enempää virheitä. Euroopan unionilla on oma tehtävänsä, ja unionin pitää täyttää se vakaasti ja tehokkaasti.

Pittella
Arvoisa puhemies, arvostin suuresti mietinnön esittelijän nasevaa ja pontevaa tyyliä, sekä komission jäsen Kinnockin vastauksen täsmällisyyttä. Ei ole itse asiassa sopivaa pitää suurisanaisia puheita, ja Euroopan vastaus Kosovon kriisiin, eli jälleenrakennusviraston perustaminen, on konkreettinen ja toimiva vastaus. Minä määrittelisin viraston, sellaisena kun se esitetään, neljällä adjektiivilla: nopea, tehokas, avoin ja itsenäinen. Sen toiminta ei kestä ikuisesti ja toiminnan on koskettava myös paikallisia yhteisöjä. Sen on taattava mitä suurin tiedonsaanti yleiselle mielipiteelle, myös säännöllisesti Internetin kautta välitettävät tiedot.
Mitä tulee viraston sijaintiin, yhdyn kollegamme Swobodan esittämään viisaaseen näkemykseen; pidin myös van der Waalin kuvailemasta valonsäteestä, mutta tahtoisin olla realistisempi: nyt avautuu merkittävä mahdollisuus, mutta poliittinen ongelma jää ratkaisematta. Miten kykenemme todella hoitamaan tehtäväämme erilaisissa kriisitilanteissa, ei ainoastaan Kosovossa, ilman taloudellisten näkymien tarkastamista? Tutkimalla rahastoja epäselkeällä ja epäyhtenäisellä tavalla? Ehkä olisi tarkoituksenmukaista, sopivan tilaisuuden tullen, ryhtyä pohtimaan tätä kysymystä. Uskon, että etenkin Välimeren alue ansaitsee meidän asianmukaisen huomiomme rahoituksen osalta: juuri Välimeren alueesta riippuu uuden sopuun, rauhaan ja kansainväliseen yhteistyöhön perustuvan ajanjakson kohtalo.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, tuen komission uudistuvaa toimintamallia, ja tässä on sille testi. Ongelmammehan on, että hyvät päätöksemme vesittyvät matkalla ja rahapussit vuotavat. Tämän kuormasta syömisen periaatteen on loputtava. Sen vuoksi korostan kolmea kohtaa: ensinnäkin yhdelle virastolle ei tarvita kahta hallintoelintä; toiseksi, päätöksenteko on saatava sinne, missä työ tehdään, eli Kosovon jälleenrakennusvirasto Kosovoon; ja kolmanneksi, yhteistyö paikallisväestön kanssa on tärkeää, ja nimenomaan monietninen yhteistyö niin kuin täällä on korostettu. Sanoisin oikeastaan sillä tavalla, että jälleenrakennus ei ole tiiliä, vaan jälleenrakennus on yhteistyötä. Nyt on siis uusi aika niin komissiolle kuin meillekin. Kolme kriteeriä - suoruus, yksiselitteisyys ja avoimuus - on voimaa ja niillä me pärjäämme.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, Kosovon jälleenrakentamisesta on puhuttu paljon. Te tiedätte, että tämä parlamentti on tehnyt kaikkensa löytääkseen linjan, joka johtaisi kompromissiin, ja aiomme noudattaa tätä kompromissilinjaa ja olemme valmiit tekemään osamme.
Haluaisin käsitellä kahta kysymystä, jotka eivät liity suoraan jälleenrakentamiseen, mutta jotka ovat erityisen tärkeitä Kosovon lisäksi koko alueen tulevaisuuden kannalta. YK:n erityislähettiläs Kouchner otti noin kaksi viikkoa sitten käyttöön uuden rahan Kosovossa. Ymmärrän kyllä vakaan valuutan välttämättömyyden siellä tehtävien töidenkin kannalta, mutta en ymmärrä sen valtion, johon Kosovo vielä kuuluu, virallisen valuutan dinaarin "rankaisemista". Toinen päätös on ristiriidassa meidän kaikkien vakaumuksen ja YK:n, NATOn ja UCK:n välisten sopimusten kanssa. UCK:ta ei riisuta aseista, ei ainakaan kokonaan, vaan jäljelle jää UCK:n osastoja, jotka vaihtavat vain univormua ja saavat edelleen kantaa aseita. Onko meillä Euroopan unionissa mielipidettä näistä päätöksistä, arvoisa komission varapuheenjohtaja, ja jos on, niin millainen?

Puhemies
Kiitoksia, parlamentin jäsen Sakellariou.
Seuraavaksi varapuheenjohtaja Kinnockilla on puheenvuoro komission puolesta, ja tämä taitaa olla ensimmäinen keskustelu, johon hän osallistuu varapuheenjohtajana.

Kinnock
, komissio. (EN) Arvoisa puhemies, on tietysti totta, että ainoastaan poliitikon ammatissa voi menettää neitsyytensä useammin kuin kerran! Pitäessäni neitsytpuhetta varapuheenjohtajana olen jälleen kerran siinä tilanteessa.
Vastauksena tähän erittäin korkeatasoiseen keskusteluun, olen varsin tyytyväinen, että seurassani on uusi kollegani, talousarviosta vastaava komission jäsen Michaele Schreyer, jonka läsnäolo on osoitus asian nauttimasta suuresta mielenkiinnosta sekä sen rahoitus- ja budjettivaikutuksista. On erittäin hyödyllistä, että komission jäsen Schreyer on ollut täällä tänään.
Haluaisin kiittää oikein paljon esittelijöitä sekä eri valiokuntien jäseniä, jotka ovat suoneet näin jakamattoman ja kiireellisen huomionsa tälle elintärkeälle asialle, joka on nyt parlamentin käsiteltävänä. Haluaisin myös kiittää heitä heidän osallistumisensa laadusta ja heidän sitoutumisestaan, jota he ovat osoittaneet antaessaan lausuntojaan ja ottaessaan kantaa Packin mietintöön.
Kuten parlamentti tietänee, komission ehdotuksessa käsitellään perimmiltään sellaisen viraston perustamista, joka panee täytäntöön yhteisön jälleenrakennusohjelmia, aluksi Kosovossa, mutta myöhemmin, olosuhteiden salliessa, muualla Jugoslavian liittotasavallan alueella, kuten Serbiassa ja Montenegrossa. Tietenkään viraston toimeksiantoon ei kuulu apu muille entisen Jugoslavian tai Balkanin maille, koska tämä järjestely on Euroopan unionin erityinen väline Kosovon jälleenrakentamiseksi. Sen tarkoituksena on huolehtia siitä, että jälleenrakennusohjelman välttämätön valvonta pysyy Euroopan unionin käsissä, taata ohjelman itsenäisyys sekä unionin aloiteoikeus prosessissa. Virastossa tehtävän työn on oltava leimallisesti Euroopan unionin työtä, eikä se saa hävitä lukuisten Kosovossa ja alueella toimivien elinten laajemman toiminnan sekaan. Eikä tässä ole kyse missään nimessä eristäytymisestä; selvä tehtäväjako on olennaisen tärkeää todellisen luotettavuuden varmistamiseksi.
Komission ehdotus lähtee tarpeesta luoda sellainen väline, jolla taataan nopea, hajautettu sekä tehokas jälleenrakennusavun järjestäminen niin, että tilanteen kiireellisyys samoin kuin tilanteen edellyttämät poikkeuksellisen suuret ponnistelut otetaan huomioon. Arvoisat jäsenet ovat toistuvasti tämän keskustelun aikana, kuten monissa muissakin yhteyksissä, kiinnittäneet huomiota näihin tosiasioihin. Komission aloitteessa otetaan aikaisemmat kokemukset huomioon, ja erityisesti Bosnian jälleenrakentamisen ensimmäisen vaiheen vaikeudet, jotka johtivat viivästyksiin näiden ohjelmien täytäntöönpanossa, mistä parlamentti jälleen oikeutetusti muistutti tänä aamuna. Komission ehdotus eurooppalaisen jälleenrakennusviraston perustamisesta pohjautuu pääosin parlamentin Bosnian jälleenrakentamisesta antamiin suosituksiin, joissa oikeutetusti korostetaan tarvetta hajauttaa avun jakaminen lisäämällä paikallisen henkilöstön määrää sekä korostetaan tarvetta luoda järjestelmä, joka on paremmin sovitettavissa yhteen jälleenrakentamisen edellyttämien vaatimusten kiireellisyyden kanssa.
Haluaisin erityisesti viitata eräisiin viraston rakennetta koskeviin seikkoihin komission ehdotuksessa. Komissio on noudattanut Kölnin Eurooppa-neuvoston antamaa suositusta tällaisen viraston perustamisesta, ja mallia komission ehdotuksessa on otettu pääosin muista olemassa olevista eurooppalaisista virastoista: sen rakenteeseen kuuluvat oikeushenkilön valtuudet ja päätöksentekovalta sekä jäsenvaltioiden edustus johtokunnassa. Tällainen rakenne mahdollistaa jälleenrakentamisen järjestämisen sovelletuin erityismenettelyin, jotka poikkeavat komission osastojen menettelyistä. Se mahdollistaa myös henkilöstön rekrytoinnin nimenomaan jälleenrakentamisen vaatimusten mukaisesti sekä vain tehtävän edellyttämäksi ajaksi, kuten parlamentin jäsen Bourlanges esitti. Virasto hankkii asetuksen säännösten mukaisesti työvoimaa suorittamaan julkisen hallinnon tehtäviä, joihin teknisen tuen toimiston ei pitäisi ja joihin se ei voi ryhtyä.
Komissio ehdottaa, että jäsenvaltiot ovat johtokunnassa edustettuina, kuten kaikissa olemassa olevissakin yhteisön virastoissa, millä taataan Euroopan unionin sekä jäsenvaltioiden toimien välinen täysi koordinointi. Näin jäsenvaltioita voitaisiin myös kannustaa käyttämään virastoa niiden omien ohjelmien täytäntöönpanossa. Lisäksi jäsenvaltioiden osallisuus johtokunnassa mahdollistaa sen, että sen jälkeen kun komissio on päättänyt vuotuisesta ohjelmasta, kaikki muut hankkeisiin liittyvät päätökset tehdään paikan päällä ilman, että jäsenvaltioiden muodostama Brysselissä sijaitseva hallintoneuvosto vaikuttaa niihin. Huolimatta näistä ehdotetuista viraston toimivaltuuksista, haluaisin tehdä selväksi, että komissio aikoo jatkossakin käyttää valtaansa ja kantaa täyden vastuun. Viraston vallassa ei ole päättää avustuspolitiikan suuntaviivoista tai hyväksyä jälleenrakennusohjelmaa. Komissio itse tekee viraston toteuttamia ohjelmia koskevat päätökset ja on niistä vastuussa.
Arvoisa puhemies, viraston päämajan sijainti, kuten tämänaamuisesta keskustelusta jälleen tuli ilmi, on aiheuttanut ristiriitoja sekä neuvostossa että parlamentissa. Viraston tarkoituksena on taata tehokkuus ja nopeus avun hallinnoinnissa. Se edellyttää hajautettua hallintoa sekä tehokasta yhteistyötä muiden Kosovon kansainvälisen yhteisön toimijoiden kanssa. Komissio on siis valinnut Pristinan viraston päämajan sijaintipaikaksi. Juuri siellä sijaitsee Kosovon väliaikainen hallinto ja sinne ovat sijoittuneet kaikki alueen jälleenrakentamisesta vastaavat järjestöt. Nimenomaan Kosovoahan tässä jälleenrakennetaan.
On loogista, että siksi myös viraston toiminnallisen pääpaikan olisi sijaittava siellä, vaikka jokainen tämän valinnan puolesta puhuessaan varmasti pitää mielessään parlamentin jäsen Cohn-Benditin tämän päivän keskustelussa esittämät hyvin vakuuttavat, aiempia kokemuksia käsitelleet seikat.
Kuten parlamentti tietää, jäsenvaltiot ovat sopineet viraston päämajan ja yleisten yksiköiden sijoittamisesta Thessalonikiin. Komissio on esittänyt varauksen tähän päätökseen. Komission kannalta viraston perustaminen Pristinaan ei ole ainoastaan ehdotuksen yksityiskohta. Se on ohjelman tehokkaan hallinnoinnin sekä viraston tavoitteiden saavuttamisen perusedellytys.
Viivästystä aiheuttavaa kiistelyä ei voida mitenkään hyväksyä, koska tiedämme, miten tärkeää on löytää nopea ratkaisu ongelmaan. Siksi komissio on valmis kompromissiin, jossa nopeus ja tehokkuus säilyvät. Komissio on jo lähettänyt neuvoston puheenjohtajavaltiolle ja parlamentille asiakirjan, jossa ehdotetaan selvää viraston toimintaa ja henkilöstöä koskevaa toiminnallista jakoa Pristinan ja Thessalonikin välille ja jonka mukaan operatiiviset toiminnot on keskitetty Pristinaan ja viraston johtajan pääpaikka on myös siellä toimien keskipisteessä.
Lopuksi haluaisin komission puolesta kiittää parlamenttia sen tekemistä tarkistuksista. Uusi komissio käsittelee niitä epäilemättä huolellisesti. Painotan kuitenkin sitä, että komissiolla ja parlamentilla on yhteinen tavoite: se, että maksimoidaan niiden, komission alueen ihmisiä varten tekemien ponnistelujen nopeus ja tehokkuus, jotka toteutetaan paikan päällä Kosovossa.
Uutena komissiona haluaisimme vähän lisää aikaa tilanteen ja tarkistusten arviointia varten, jotta voimme olla mahdollisimman varmoja siitä, että teemme asiat oikein. Olen varma, että neuvosto pyrkii samaan.
On olennaisen tärkeää saada kosovolaiset mukaan jälleenrakennusprosessiin ja taata tehokas yhteistyö valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa. Varainhoidon seurattavuus on epäilemättä tarpeen, siksi parlamentti ehdottaa yhteisön talousarviosta peräisin olevien varojen erottamista selkeästi muista lähteistä tulevista varoista sekä konkreettisten jälleenrakennusmenojen erottamista instituutioiden lujittamiseen kuluvista menoista.
Lopuksi, arvoisa puhemies, komissio kannattaa sitä, että parlamenttia kuullaan ennen kuin neuvosto tekee päätöksiä viraston toiminnan ulottamisesta muualle Jugoslavian liittotasavallan alueelle. Tämä vahvistaisi parlamentin roolia. Parlamenttihan saa haltuunsa neljännesvuosittain toimintakertomuksen viraston toiminnasta, ja sillä on tärkeä tehtävä myöntää johtajalle vastuuvapaus viraston talousarvion toteuttamisesta kunakin varainhoitovuonna.
Olen varma siitä, että kaikki otetaan irti hienoisesta tauosta, jota yleisesti pidetään tarpeellisena, mikäli aiomme saavuttaa tavoitteemme nopeista ja tehokkaista avustusponnisteluista kosovolaisten hyödyksi ja heidän tuellaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, varapuheenjohtaja Kinnock.
Ennen kuin julistan keskustelun päättyneeksi, annan parlamentin jäsen Staesille työjärjestyspuheenvuoron.

Staes
Arvoisa puhemies, olen parlamentin uusia jäseniä. Olen seurannut tätä keskustelua erittäin tarkkaavaisena ja mielestäni se on ollut erinomainen keskustelu. Siitä huolimatta minulla on sellainen tunne, että parlamentin toiminnan organisaatiossa on havaittavissa puutteellisuuksia. Mitä havaitsemme? Komissio on tehnyt ehdotuksen viraston sijoittamisesta Pristinaan. Parlamentti tukee komission ehdotusta, ja neuvoston kanssa on jouduttu konfliktiin. Mitä panemme merkille? Neuvoston tuolit ovat tyhjät. Neuvosto ei ota kantaa, neuvostoa ei ilmeisesti ole kutsuttu tänne kertomaan meille, mitä sillä on suunnitteilla. Tahtoisin siis kysyä teiltä, voisitteko kuitenkin välittää puhemieskonferenssille sen toivomuksen, että kun tulevaisuudessa taas järjestetään keskusteluja aiheista, joissa ilmenee erimielisyyttä neuvoston kanssa, niin järjestettäisiin keskustelu siten, että neuvosto on läsnä ja meillä on mahdollisuus suoraan väittelyyn. Se koituisi mielestäni demokratian hyväksi.

Puhemies
Merkitsemme huomautuksenne muistiin, jäsen Staes, mutta ilmoitan teille, että neuvoston edustaja on paikalla, eikä hän ole halunnut osallistua keskusteluun. Ministerineuvoston edustajat ovat paikalla vain tiistain ja keskiviikon täysistunnoissa, mutta merkitsemme huomautuksenne muistiin. Uskon, että on muitakin, jotka kannattavat sitä.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, koska komission varapuheenjohtaja ei vaivautunut sanomaan mitään valuutasta ja UCK:sta, voinko olettaa, että Euroopan unionilla ei ole mielipidettä näistä asioista?

Kinnock
Neil, komissio. (EN) Arvoisa puhemies, ymmärrän parlamentin jäsen Sakellarioun tiedustelun syyn, ja normaalisti olisin ollut hyvin iloinen, jos olisin voinut antaa hänelle selkeät vastaukset hänen kahteen erittäin tärkeään kysymykseensä. Olen varma, että hänellä on riittävästi ikää tässä parlamentissa puhun tietenkin hänen kokeneisuudestaan enkä ikävuosistaan jotta hän ymmärtäisi, miksi en tässä tilanteessa siihen pysty. Olen varma, että kollegani, jotka ovat alan asiantuntijoita, antavat hänelle mielellään hänen etsimänsä tiedot joku toinen kerta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, varapuheenjohtaja Kinnock.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kymmenes EY-UNRWA-yleissopimus (1999 - 2001)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Morgantinin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0010/99) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi hyväksyä vuodet 1999 -- 2001 kattavan kymmenennen EY-UNRWA -yleissopimuksen teksti ennen komission ja Yhdistyneiden Kansakuntien Lähi-idässä olevien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työelimen yleissopimuksen allekirjoittamista (KOM(1999) 334 - C5-0059/1999 - 1999/0143(CNS)).

Morgantini
Arvoisa puhemies, rauhan ja hyvinvoinnin aikakausi, josta Arafat ja muut Israelin johtajat ovat puhuneet vuodesta 1993 lähtien Oslon sopimuksen jälkeen, ei ole vielä alkanut. Rauhanprosessin elpyminen, joka alkoi Netanyahun johtaman hallituksen päättymisen jälkeen, Barakin valinta ja uusi Sharm-el-Sheikhissa allekirjoitettu sopimus edustavat epäilemättä edistysaskelta pääministeri Rabinin murhan jälkeen, verrattuna synkkään menneisyyteen, mutta edessä oleva tie on vielä vaikea, ennen kuin saadaan aikaiseksi vakaa ja kestävä rauha, ja ennen kuin palestiinalaiset voivat asua, kuten YK:n päätöslauselmissa on vahvistettu, Palestiinan valtiossa, jonka minä toivon olevan demokraattinen ja kykenevä elämään rauhanomaisesti yhdessä Israelin valtion kanssa.
Ratkaisematta jääneitä ongelmia on edelleen paljon: 70 % Länsirannan ja Gazan alueesta on vielä sotilaiden miehittämänä; Jerusalemin asemaa ei ole vielä määritelty; israelilaisten asettuminen, maa- ja vesialueiden haltuunotto; poliittisia vankeja on vankiloissa jopa enemmän kuin 2 200; kysymys, joka koskee palestiinalaispakolaisia, joita ensimmäisen vuoden 1948 maastapaon ja vuoden 1967 maastapaon jälkeen on noin 4 miljoonaa. Rauha on jatkuvasti vaarassa, jollei positiivista ratkaisua näihin ongelmiin löydetä.
Euroopan unioni ja etenkin Euroopan parlamentti ovat aina ilmaisseet ehdottoman tukensa rauhanedistämis- ja avunantoyrityksille Lähi-idän alueella. Maaliskuussa 1999 antamassaan päätöslauselmassa rauhanprosessista ja Lähi-idän tulevasta auttamisesta Euroopan parlamentti totesi aivan oikein, että vaikka Wye Plantationin -sopimuksia noudatettaisiinkin kuten niitä on noudatettu , tärkeimmät kysymykset on vielä ratkaistava, muun muassa pakolaisten asemaa koskeva kysymys. Tästä syystä komissio kannatti jatkuvan ja tinkimättömän tuen antamisen tarvetta pakolaisille ja hyväksyi kymmenennen EY-UNRWA-yleissopimuksen joka kattaa vuodet 1999 - 2001 joka on annettu Euroopan parlamentin käsiteltäväksi ja jonka panos on siis merkittävä. Ehdotettu yleissopimus, samoin kuin yhdeksän aiempaa vuoden 1972 jälkeen allekirjoitettua yleissopimusta, määrittää EY:n tuen järjestön yleisessä talousarviossa tulevan kolmivuotisjakson aikana (1999 - 2001), ja samalla voidaan neuvotella EY:n tuesta vuosittain elintarvikeaputalousarviolle. Ruoka-apuohjelman laajuudesta neuvotellaan luonnollisesti erikseen.
UNRWA anoo 120,82 miljoonan euron kokonaistukea kaudelle, joka ulottuu vuoteen 2001. Osa tästä tuesta on tarkoitettu UNRWA:n koulutusohjelmien toteuttamiseen. Terveydenhuolto-ohjelmasta suurin osa kohdistetaan opetusohjelmaan. UNRWA:n yleinen ohjelma koskee noin 3,5 miljoonaa palestiinalaista Jordaniassa, Syyriassa, Libanonissa, Länsirannalla ja Gazan alueella, ja kuten sanoin aiemmin, ohjelma mahdollistaa peruspalvelut tärkeillä sosiaalisilla aloilla
Alueen poliittisen tilanteen kehityksen huomioonottamiseksi yleissopimuksen 6 artiklassa määrätään, että pakolaisiin liittyvään poliittiseen kehitykseen palataan uudelleen vuoden 2000 loppuun mennessä, ja tuolloin arvioidaan myös UNRWA:n laatimia ja toteuttamia suunnitelmia, joilla sen toimintoja siirretään palestiinalaishallinnolle. Mutta koska palestiinalaishallinnon alaisina ovat vain sen omat alueet Länsirannalla ja Gazassa, erityistä huomiota tulisi kiinnittää siihen, mitä UNRWA:lle tapahtuu Syyriassa, Libanonissa ja Jordaniassa ja kaikissa niissä maissa, joissa on palestiinalaispakolaisia.
Nämä olosuhteet huomioon ottaen haluaisin korostaa vielä kerran, että pakolaisongelma ei ole ainoastaan ratkaisematta, vaan se muuttuu päivä päivältä dramaattisemmaksi, kuten sain huomata viimeaikaisten pakolaisleireille suuntautuneiden matkojeni aikana Libanonissa, Jordaniassa ja Syyriassa, ja samoin näin sen UNRWA:n tekemistä eri selonteoista, mutta myös niistä, jotka on laatinut kollegamme Menéndez del Valle, joka toimii Euroopan unionin edustajana Jordanialle annettavan humanitaarisen avun osalta.
On siis erittäin tärkeää, että tämä EY-UNRWA-yleissopimus hyväksytään ja pannaan täytäntöön mahdollisimman pian. Asian tekee vieläkin tärkeämmäksi kriisi, joka koskee UNRWA:n yleistä talousarviota. On jouduttu toteuttamaan säästötoimia lakkauttamalla erinäisiä opettajanvirkoihin, sairaaloille ja lääkkeisiin tarkoitettuja avustuksia, mikä on muun muassa herättänyt voimakasta protestointia palestiinalaisten pakolaisleireillä.
Viimeinen kysymys: samalla, kun Euroopan parlamentti painottaa tarvetta jatkaa humanitaarista apua UNRWA:n kautta, uskon, että sen tavoitteena on löytää Palestiinan pakolaiskysymykseen oikeudenmukainen ja kohtuullinen poliittinen ratkaisu YK:n päätöslauselman 194 mukaisesti. Tässä asiassa on mielestäni tehtävä mitä suurimpia ponnisteluja, jotta saataisiin kehotettua alueen kaikkia osapuolia, ja etenkin Israelin ja Palestiinan viranomaisia, edistämään tällaisen ratkaisun löytämistä.
Vielä kaksi kohtaa: budjettivaliokunta on ehdottanut kahta tarkistusta suuremman avoimuuden osalta, seikka, jonka me allekirjoitamme; lopuksi laillinen ongelma muodostuu siitä, millä tavalla komissio pyytää meidän ääntämme, kysymys, jota on mielestämme arvioitava.

Khanbhai
Arvoisa puhemies, on suuri ilo puhua Palestiinasta. Aihe on erinomaisen tärkeä, ja olen ollut siitä hyvin kiinnostunut monia vuosia. Parlamentin jäsen Morgantini on laatinut loistavan mietinnön, jota minä sekä ryhmäni kannatamme. Sen kaksi tarkistusta ovat erittäin tärkeitä, koska niissä vaaditaan vuotuista toimintakertomusta ja pääsyä paikan päälle sekä tietoa rahoitukseen liittyvistä seikoista.
Haluaisin ottaa esille muutamia seikkoja. Yksi niistä on se, että olemme auttamassa 3,5 miljoonaa pakolaista. Hyväksyn sen, että nämä ihmiset ovat tällä hetkellä pakolaisleireillä. Toivon, että Euroopan unioni ottaa hyvin positiivisen roolin auttaessaan pakolaisten asuttamisessa heidän saavuttuaan naapurimaista tarkoituksena asettua asumaan Palestiinaan. Toivon, että Euroopan komissio omaksuu läheisessä yhteistyössä parlamentin kanssa pikemminkin aktiivisen toimijan roolin Lähi-idässä, eikä tyydy sivustakatsojaksi, joka antaa amerikkalaisten johtaa.
Kun tarkastelemme antamaamme 40 miljoonan euron avustusta, huomaamme, että se ei ole paljon. Myönnän, että se muodostaa melkoisen osan annettavista 120 miljoonasta eurosta, ja 85 % tästä noin 40 miljoonan euron vuotuisesta budjetistamme on tarkoitettu koulutukseen, mitä pidän oikeana tapana edetä. Autamme kouluttamaan puolta miljoonaa lasta.
Toivon, että tämä ehdotus toteutetaan nopeasti, koska tilanne on kiireellinen, kuten parlamentin jäsen Morgantini tähdensi, sillä opettajat ovat menettämässä työpaikkojaan tai jäämässä vaille työtä. Myös koulutus ja terveydenhoito ovat olennaisen tärkeitä. Toivon komission tekevän kaikkensa asian nopeuttamiseksi.
Parlamentin jäsen Morgantini on käsitellyt aihetta todella laajasti. En halua tuhlata parlamentin aikaa, ja kiitänkin puhemiestä siitä, että sain mahdollisuuden puhua tästä aiheesta.

Sauquillo Pérez del Arco
Arvoisa puhemies, tämä mietintö on hyväksytty kehitysyhteistyövaliokunnassa yksimielisesti, ja erittäin järkevällä tavalla siihen on hyväksytty myös kaksi budjettivaliokunnan esittämää tarkistusta, jotta kaikki ei jäisi pelkäksi puheeksi, vaan jotta olisi olemassa myös taloudellinen ja rahoituksellinen suunnitelma.
Parlamentin jäsen Morgantini on laatinut tämän metinnön ennen komission ja Yhdistyneiden Kansakuntien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työelimen yleissopimuksen allekirjoittamista.
Oikeudenmukainen rauha, jota me sosialistiryhmässä kannatamme, on Lähi-idässä mahdollinen vain siinä tapauksessa, että tämän monimutkaisen konfliktin rauhanneuvottelujen esityslistalla olevien asioiden ohella ratkaistaan myös pakolaisongelma.
Yksi tärkeä, vaikkakaan ei ainoa, keino ratkaista tämä ongelma on pakolaisille annettava apu, ilman että siitä aiheutuu haittaa, vaikka rauhanneuvottelujen yhteydessä saataisiin aikaan pysyvä ratkaisu, joka menisi pitemmälle kuin terapeuttinen avustaminen.
Euroopan unionin merkitys Palestiinan avustamisessa on kiistämätön. Tässä mielessä komission tiedonanto, joka johti tämän mietinnön laatimiseen, jatkaa vain sitä yhdenmukaista linjaa, jossa tällä avulla tuetaan rauhanprosessia.
Tämä ei saa estää Euroopan unionin, ja konkreettisesti parlamentin, suorempaa osallistumista rauhanprosessiin.
Pakolaiset ovat - Jerusalemin aseman sekä veteen ja siirtolaisiin liittyvien ongelmien ohella - yksi tärkeimmistä Lähi-idän rauhan osatekijöistä. Kaikki ponnistukset ovat tarpeen, jos tarkoituksena on päästä tyydyttävään ratkaisuun pakolaisten osalta, ja päästä sen myötä lähemmäksi rauhaa.
Niiden äärimmäisyyksiin menevien mielipiteiden välillä, joissa vaaditaan paluuoikeuden tunnustamista ja jätetään huomiotta ne todelliset ongelmat, joita massiivinen pakolaisten paluu aiheuttaisi, ja niiden mahdottomien mielipiteiden välillä, joissa tämän ongelman olemassaoloa ei myönnetä, on keskilinjan mielipiteitä, joita kannattaa tutkia, kehittää ja panna täytäntöön. Yksi näistä vaihtoehdoista on nimenomaan tämä mietintö.
Vaikka tiedämmekin, ettei kyseessä ole lopullinen ratkaisu, meidän täytyy hyväksyä tämä mietintö yhtenä Euroopan unionin lisäkeinona edistää Lähi-idän vaikeaa rauhanprosessia.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, oikeastaan UNRWAn tulisi juhlia perustamisensa 50-vuotispäivää lakkauttamalla itsensä. Viiden vuosikymmenen ajan paluutie on pysynyt palestiinalaisille suljettuna ja tie tulevaisuuteen tukossa. Koko tämän ajan UNRWA on tehnyt erittäin arvokasta työtä poikkeuksellisen vaikeissa olosuhteissa. Mitkään opetuksen ja terveydenhuollon tason ylläpitämiseksi tehdyt ponnistuksetkaan, niin arvokkaita kuin ne sinänsä ovatkin, eivät ole kuitenkaan kyenneet ratkaisemaan poliittista pakolaisongelmaa.
Viime vuosien aikana UNRWA on myös kärsinyt suuresti rahavaikeuksista. Lisätulot eivät ole pystyneet kattamaan kasvaneita kuluja. Sen vuoksi sen on ollut pakko turvautua vastuuttomiin säästäväisyystoimenpiteisiin, jotka ovat herättäneet palestiinalaisissa katkeruutta. Valitettavasti Wye- sopimuksessa ei mainita mitään pakolaisista. Palestiinalaiset tuntevat nyt itsensä epätoivoisiksi, unohdetuiksi ja oman onnensa nojaan jätetyiksi. Tulevaisuuden epävarmuus, suuri työttömyys ja liikkumisvapauden rajoittaminen luovat jännityksen ja pelon tunteita. Se on otollista maaperää fundamentalismille.
Ehdotuksella tukea UNRWAa on siis paitsi humanitaarinen päämäärä myös poliittista merkitystä alueen vakauttamisen kannalta. Israelin pitää asennoitua joustavammin rauhanprosessiin. Arabialaisten isäntämaiden on tunnettava vastuunsa ja lakattava käyttämästä Palestiinan kysymystä väärin omiin poliittisiin tarkoituksiinsa. Niiden on autettava maansa palestiinalaisten sosiaalista yhdentämistä. Euroopan unionin olisi puolestaan tuettava niitä tässä taloudellisesti.
Eurooppa ei toistaiseksi vielä ole pystynyt muuttamaan taloudellista tukeaan poliittiseksi vaikutusvallaksi. Se on 25 vuoden ajan avustanut pakolaisia taloudellisesti. Euroopan on nyt korkea aika käyttää vihdoin poliittista vaikutusvaltaansa ja tehdä UNRWA lopullisesti tarpeettomaksi.

Schröder, Ilka
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, EY ja UNRWA ovat solmineet vuoden 1972 jälkeen yhdeksän sopimusta EY:n UNRWA:lle antamasta tuesta. EU on tämän alueen taloudellisen ja rahoituksellisen avun johtava toimittaja. Sen vuoksi meillä on tulevaisuudessakin suuri vastuu palestiinalaisista pakolaisista. UNRWA on anonut 120 miljoonan euron kokonaistukea kaudelle 1999 - 2001. Suurin osa tästä tuesta 102 miljoonaa euroa on tarkoitettu UNRWA:n koulutusohjelman toteuttamiseen, sen terveysohjelmaan on varattu 18 miljoonaa euroa.
Me vihreät suhtaudumme myönteisesti siihen, että EU:n komissio ja parlamentin valiokunnat ovat käsitelleet uutta ohjelmaa nopeasti. Meidän pitäisi hyväksyä ehdotus yhtä nopeasti täysistunnossa. Tukea ei saa missään tapauksessa supistaa eikä ehdotuksen läpimenoa estää oikeusperustasta keskustelemalla. Nämä ongelmat näyttävät kuitenkin nyt ratkaistuilta, kuten myös tilintarkastustuomioistuimen esittämä oikeutettu arvostelu, joka koski vanhojen sopimusten täytäntöönpanon valvontaa. Varainhoitomme perustana on avoimuus. Avoimuus on taattava myös kiireellisissä humanitaarisen avun tarpeissa, sillä itse asiassa jaamme vain eteenpäin veronmaksajien varoja.
Ohjelma on välttämätön, koska koulutusohjelma ja terveydenhoito ovat peruspalveluja. Koulutusohjelma on kasvanut UNRWA:n tärkeimmäksi yksittäiseksi toiminnan alaksi. Se mahdollistaa koulutuksen 445 000 oppilaalle ja 6000 harjoittelijalle. Suhtaudumme myönteisesti myös tarpeen mukaan suuntautuvaan terveydenhuoltoon. Terveydenhuolto on yhteisöpainotteista, lähellä ihmistä, ja siihen kuuluu 123 toimipisteen verkko. Palestiinalaiset pakolaiset tarvitsevat tätä apua, sillä vuosia kestävä pakolaistilanne johtaa monien kohdalla vakaviin psykologisiin vaikutuksiin, ja pakolaisiin kohdistuu lisäksi usein sosiaalista ja taloudellista syrjintää. Palestiinalaisten pakolaisten ongelma vaatii edelleen pikaista poliittista ratkaisua. Rauhanneuvottelut on saatu lopultakin taas käyntiin, mutta aselepo ja palestiinalaisten asemaa koskevat neuvottelut eivät riitä, koska palestiinalaiset pakolaiset eivät osallistu niihin. Meidän on tarjottava heille uusia näkökulmia heidän elämäänsä. EU voi tehdä siinä paljon.
Juuri nyt tällä ohjelmalla on kuitenkin ainakin osittain lievitettävä päivittäistä hätää. Sen vuoksi ryhmäni hyväksyy täysin Morgantinin mietinnön. Palestiinalaiset pakolaiset voivat luottaa solidaariseen tukeemme.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, on ilo todeta, että tämän lyhyen keskustelun aikana olemme kuulleet kolme neitsytpuhetta, joihin sisältyi myös puhe, jonka piti Ilka Schröder, joka 21-vuotiaana on nuorin parlamentin jäsen. Tämä osoittaa sen, että nuoret ovat erittäin kiinnostuneita politiikasta. Hän on 21-vuotiaana 7 vuotta nuorempi kuin minä olin aloittaessani alahuoneessa. Voin vain toivoa, että parlamentin jäsen Schröderistä kehittyisi parempi poliitikko kuin minusta, mistä olenkin varma.
Voinen aloittaa kiittämällä komission puolesta kehitysyhteistyövaliokuntaa perusteellisesta mietinnöstä sekä siitä tuesta, jota komissio on saanut koko kuulemismenettelyn ajan ponnistuksilleen saattaa päätökseen komission ja Yhdistyneiden Kansakuntien Lähi-idässä olevien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työelimen kymmenes yleissopimus. Erityisesti haluaisin kiittää esittelijää, parlamentin jäsen Morgantinia, hänen työstään. Kiitokset kuuluvat myös ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnalle sekä budjettivaliokunnalle niiden rakentavasta osallistumisesta. Kohta käsittelen budjettivaliokunnan ehdottamia tarkistuksia, joista parlamentin jäsen Khanbai puhui.
Vuodesta 1972 alkaen EY ja UNRWA ovat tehneet yhdeksän yleissopimusta EY:n tuesta UNRWA:n yleisille sekä elintarvikeapuohjelmille. Kymmenes kolmivuotinen yleissopimus kattaa kauden 1999-2001, ja siinä myönnetään 120,82 miljoonan euron tuki UNRWA:n yleisille koulutus- ja terveysohjelmille. Samalla voidaan neuvotella vuosittain EY:n tuesta elintarvikeaputalousarviolle. Näihin 120 miljoonaan euroon sisältyy vuosittainen 5 %:nlisäys, minkä taustalla on indeksoinnin toimintaperiaate, jolla otetaan huomioon väestönkasvu ja inflaatio. Tämän järjestelyn mukaisesti on sovittu aiemmista Euroopan unionin tuista peräkkäisissä yleissopimuksissa, ja se on saanut toistuvasti kiitosta Yhdistyneiden Kansakuntien taholta, koska sillä estetään yhteisön tuen arvon alentuminen.
Komissio on ponnistellut tänään parlamentin käsittelyssä olevan yleissopimuksen kehittämiseksi ja selventämiseksi, jotta sen soveltaminen olisi vielä avoimempaa ja jotta otettaisiin huomioon tärkeät Euroopan yhteisön ja Yhdistyneiden Kansakuntien välisessä kokonaisjärjestelyssä sovitut kohdat. Muut tämän yleissopimuksen innovaatiot, kuten maksuja koskeva 4 artikla, yhteisön tuen näkyvyyttä koskeva 8 artikla, välimiesmenettelyä koskeva 9 artikla tai voimaantuloa koskeva 12 artikla tähtäävät kaikki avoimuuden sekä selontekovelvollisuuden lisäämiseen.
Haluaisin ilmoittaa parlamentille, ettei komissio voi hyväksyä budjettivaliokunnan ehdottamaa kahta tarkistusta kahdesta syystä. Ensiksikin ehdotuksessa neuvoston päätökseksi ei ole tarkoituksena säännellä toimielinten välisiä tiedustelupyyntöjä. Sen tarkoituksena on hyväksyä EY-UNRWA-yleissopimuksen teksti ja valtuuttaa komissio allekirjoittamaan se yhteisön puolesta. Toiseksi tiedottamisvelvollisuus kuuluu luonnostaan komission vastuuseen yhteisön budjetin täytäntöönpanosta. UNRWA:n laatima vuosikertomus toimitetaan tietenkin myös parlamentille sekä neuvostolle.
Tällä hetkellä on kiireellistä päästä asiassa eteenpäin. UNRWA kärsii ankarasta rahanpuutteesta, ja meidän on avunantajina tehtävä kaikkemme menettelyn nopeuttamiseksi auttaaksemme UNRWA:a ja viime kädessä palestiinalaisia. Parlamentti lienee tietoinen siitä, että Lähi-idän rauhanprosessin sekä Oslon rauhansopimuksen yhteydessä pakolaiskysymys määriteltiin osaksi Palestiinan lopullista statusta käsitteleviä keskusteluja. Sopimuksen mukaan osapuolten oletettiin tämän vuoden toukokuun 4. päivään mennessä neuvotelleen lopullista asemaa koskevista kysymyksistä, mutta valitettavasti näin ei tapahtunut. Toivotaan kuitenkin, että muistion allekirjoittaminen Sharm el-Sheikhissä antaa lisäpontta rauhanprosessille ja takaa sen, että lopullista asemaa koskevat ratkaisemattomat kysymykset otetaan käsittelyyn ilman suuria viivästyksiä.
Lopetan sanomalla, että niin kauan kuin pakolaiskysymykseen ei ole löydetty oikeaa ja tyhjentävää ratkaisua, unionin tuki UNRWA:lle, valtiollisten palvelujen kaltaisten palvelujen tarjoajalle Länsirannalla, Gazassa, Libanonissa, Jordaniassa sekä Syyriassa, on ratkaisevan tärkeää 3,5 miljoonan pakolaisleireillä elävän palestiinalaisen vaikeuksien täyteisen elämän helpottamiseksi. Ei Euroopan unionin eikä siten myöskään Euroopan komission pidä omaksua vähäpätöistä roolia, vaan jatkaa voimakasta sitoutumistaan, jotta varmistettaisiin näiden ihmisten olojen merkittävä parantuminen.

Puhemies
Kiitoksia, varapuheenjohtaja Kinnock. Uskon meidän kaikkien yhtyvän lisäksi myös niihin sanoihin, jotka lausuitte uudelle kollegallemme, parlamentin jäsen Schröderille.
Olen antanut kaksi työjärjestyspuheenvuoroa: esittelijä Morgantinille ja sen jälkeen parlamentin jäsen Schröderille.
Ensimmäisenä puheenvuoro on esittelijällä.
Voisitteko ystävällisesti puhua mahdollisimman lyhyesti.

Morgantini
Pyydän ensinnäkin anteeksi puhemieheltä sitä, etten noussut seisomaan aikaisemmin, mutta en tiennyt asiasta. En toimi siten enää; en todellakaan halua osoittaa epäkunnioitusta tässä istuntosalissa. Pelkään kuitenkin tehneeni toisen virheen, eli sen, että puhuin hyvin nopeasti. Sen tähden pyydän anteeksi niiltä, jotka tekevät työtä meidän hyväksemme, eli tulkeilta, sillä eräs kollegani sanoi minulle todellakin, että puhuin liian nopeasti. Se johtui tunnekuohusta, mutta uskon, että koska olen nainen, ja tunteet ja järki kulkevat käsi kädessä, seuraavalla kerralla käytän paljon enemmän järkeä.
Tahtoisin kuitenkin yksinkertaisesti sanoa, että onnittelen kovasti kaikkia muita kollegoja heidän puheenvuoroistaan, sillä eräs asia tuli voimakkaasti esille: se, että tämä ohjelma pitää panna nopeasti täytäntöön, mutta tärkeä seikka on se, että Euroopan unionin ja Euroopan parlamentin on otettava aktiivisempi rooli, voimakkaampi rooli, jotta Lähi-idässä, etenkin Palestiinan ja Israelin välillä syntyisi vakaa ja kestävä rauha, jotta pakolaisongelmaan voitaisiin löytää ratkaisu, ja jotta Palestiinan valtio voisi elää rauhanomaisesti Israelin valtion kanssa.

Puhemies
Älkää olko huolissanne, me kaikki olemme enemmän tai vähemmän vasta-alkajia. Minun itseni olisi mielestäni pitänyt onnitella teitä ensimmäisestä mietinnöstänne, jota käsitellään täysistunnossa, ja unohdin tehdä sen.
Parlamentin jäsen Ilka Schröder oli myös pyytänyt puheenvuoroa.

Schröder, Ilka
Haluaisin kiittää komission varapuheenjohtajaa lämpimästä vastaanotosta, ja ymmärrän, että olemme molemmat poliittisia ihmisiä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

ÄÄNESTYKSET
Puhemies
Siirrymme äänestykseen.
Dührkop Dührkopin ja Fabra Vallésin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0009/99) - KTT 1/99, 3/99 ja 4/99 alustavista esityksistä 1, 3 ja 4 korjaaviksi ja täydentäviksi talousarvioiksi Euroopan yhteisöjen talousarvioon varainhoitovuodelle (C5-0021/1999, C5-0074/1999 ja C5-0130/1999)

Ensimmäisten käsittelyjen vahvistaminen:
Frahmin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0012/1999) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(1998) 731 - C4­0049/1999 - 1998/0356(COD)) Amsterdamin sopimuksen voimaantulon vaikutuksista 1. toukokuuta 1999 vireillä olleisiin lainsäädäntömenettelyihin työllisyys- ja sosiaaliasioiden alalla (SEC(1999)0581 C4­0219/1999)) (Ensimmäisen käsittelyn vahvistaminen)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)Rocardin laatima työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietintö (A5-0006/1999) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle Amsterdamin sopimuksen voimaantulon vaikutuksista 1. toukokuuta 1999 vireillä olleisiin lainsäädäntömenettelyihin työllisyys- ja sosiaaliasioiden alalla (SEC(1999) 581 - C4­0219/1999)
Jacksonin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-004/1999) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolleAmsterdamin sopimuksen voimaantulon vaikutuksista 1. toukokuuta 1999 vireillä olleisiin lainsäädäntömenettelyihin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan alalla (SEC(1999) 581 - C4­0219/1999)
Graefe zu Baringdorfin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0011/99) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(1998) 601 C4-0708/0000 1998/0296(COD) entinen 1998/0296(SYN)) (KOM(1999) 78 C4-0181/1999 1999/0051(COD) entinen 1999/0051(SYN)) Amsterdamin sopimuksen voimaantulon vaikutuksista 1. toukokuuta 1999 vireillä olleisiin lainsäädäntömenettelyihin maatalouden ja maaseudun kehittämisen alalla (SEC(1999) 581 - C4­0219/1999)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Hatzidakisin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0005/199) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle Amsterdamin sopimuksen voimaantulon vaikutuksista 1. toukokuuta 1999 vireillä olleisiin lainsäädäntömenettelyihin aluepolitiikan, liikenteen ja matkailun alalla (SEC(1999)0581 ­ C4­0219/1999)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Theorinin laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0007/99) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle Amsterdamin sopimuksen voimaantulon vaikutuksista 1. toukokuuta 1999 vireillä olleisiin lainsäädäntömenettelyihin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden alalla (SEC(1999) 581 C4­0219/1999)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
McKennan laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0003/99) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi (KOM(1998)0769 C4-0075/1999 1998/0350(COD) (entinen 1998/0350(SYN)) satunnaispäästöistä aiheutuvaan meren pilaantumiseen liittyvästä yhteisön yhteistyöjärjestelmästä
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Jacksonin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0002/99) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston suositukseksi (KOM(98)0772 C4­0073/99 98/0358 (COD) (entinen 98/0358 (SYN)) ympäristötarkastusten vähimmäisvaatimuksista jäsenvaltioissa
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Olen juuri saanut tiedon siitä, että Väli-Amerikan parlamentin puhemies Carlos Roberto Reinan ja hänen puolisonsa ovat saapuneet erityisvieraillemme tarkoitetulle lehterille. On ilahduttavaa, että he ovat voineet liittyä seuraamme tänään, ja pyytäisinkin parlamenttia toivottamaan heidät tervetulleiksi lehterille.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

ÄÄNESTYKSET (jatkoa)
Hautala
Arvoisa puhemies, ryhmämme vetää pois tarkistuksen 1, koska on sovittu, että kansainvälisille kriisialueille lähetettävien YK:n valvonnassa olevien pysyvien joukkojen tarpeesta yleensä keskustellaan ulkoasianvaliokunnassa, kun se ei suoranaisesti liity Itä-Timoriin.

Costa Neves
Arvoisa puhemies, äänestettävän kysymyksen luonteen takia ja suvaitsevaisuuteenne luottaen pyytäisin, että jos mahdollista, toimittaisimme nimenhuutoäänestyksen.

Puhemies
Ymmärrän, miksi esitätte tämän pyynnön, mutta valitettavasti työjärjestys on hyvin tiukka, enkä voi sallia sitä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Packin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0013/99) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (KOM(1999) 0312 - C5-0062/1999 - 1999/0123 (EY)) Bosnialle ja Hertsegovinalle, Kroatialle, Jugoslavian liittotasavallalle ja entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle annettavasta avusta annetun asetuksen (EY) N:o 1628/96 muuttamisesta, erityisesti perustamalla Euroopan jälleenrakennusvirasto

Van der Laan
Arvoisa puhemies, esitän Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta tarkistuksen 32 peruuttamista, koska se on korvattu toisella. Pyytäisin kohta kohdalta -äänestystä tarkistuksista 8, 10, 14 ja 18, koska siten voisimme äänestää useammasta parlamentin jäsen Packin esittämästä tarkistuksesta. Tämä auttaisi asiaa paljon tämänaamuista erittäin korkeatasoista keskustelua silmällä pitäen, mutta tietenkin vain, mikäli te sen sallitte.

Puhemies
Yritän aina auttaa ja ymmärrän, että uudet jäsenet ovat vasta opettelemassa sääntöjä. Työjärjestyksessä sanotaan selvästi, milloin kohta kohdalta -äänestys, erillinen äänestys tai äänestys nimenhuudon mukaan on sallittu. Äänestyksiä koskevat määräajat, joista ryhmänne sihteeristön todellakin pitäisi jakaa teille tietoa. Vaikka haluaisin auttaa, olen pahoillani, mutta en voi.

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, ehkäpä parlamentin jäsen van der Laan tarkoitti erillistä äänestystä kustakin kappaleesta, eikä kohta kohdalta -äänestystä. Sehän ei ole sama asia kuin kohta kohdalta -äänestys.

Puhemies
Olette aivan oikeassa, mutta yhtä lailla meillä on erillisiä äänestyksiä koskevat säännöt, joissa pätee sama sääntö.

Pack
, esittelijä. (DE) Arvoisa puhemies, minua pyydettiin sanomaan aivan lyhyesti jotain äänestyksestä, jotta kotona olevien kollegojen ei tarvitse ottaa vastaan selkäsaunaa sellaisen asian vuoksi, joka ei ole totta. Haluaisin siis kertoa teille, mistä äänestämme: emme halua Kosovon avun viivästyvän, vaan haluamme lisätä tehokkuutta. Neuvosto on ehdottanut tehotonta menettelyä, ja sen vuoksi pyydän ymmärtämään, että hyväksymme Thessalonikin viraston toimintakeskukseksi, koko Kaakkois-Euroopan jälleenrakennusviraston osana, joka sijaitsee Thessalonikissa, mutta jonka pitää olla läheisessä yhteydessä vakaussopimuksen toimistoon, joka sijaitsee myös Thessalonikissa. Se on tärkeä poliittinen asia. Pyydän teitä kaikkia muistamaan sen, se on pääasia.
Lisäksi on vielä kaksi muuta asiaa, joista minun on huomautettava. Haluamme yksinkertaistaa hallintoa, haluamme lisätä avoimuutta ja joustavuutta, niin sanotaan tarkistuksissamme. Lisäksi haluamme, että neuvosto pitää yhteyttä meihin, kun se laajentaa toimintaa muille alueille, silloin on kuultava meitä, ja haluamme lisäksi, että viraston toiminnalle asetetaan aluksi 30 kuukauden määräaika. Mitä pitemmälle jatkamme toimintaa, sitä tehottomammaksi se muuttuu. Meidän olisi asetettava itsellemme raja ja pyrittävä saamaan asiat hoidettua siihen mennessä.
Erittäin tärkeä kohta on myös se, että meidän on käytettävä OLAF:ia...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Te olette ollut pitkään parlamentin jäsen ja tiedätte, että voimme hyväksyä äänestyksen kulkuun liittyviä seikkoja, mutta emme poliittisia seikkoja, emmekä missään nimessä uutta puhekierrosta, jonka saatatte aiheuttaa.
Ennen äänestystä lainsäädäntöpäätöslauselmasta:

Pack
Haluaisin pyytää kollegoja kannattamaan ehdotustani sen jälkeen, mitä sanoin aiemmin ja mitä komission jäsen Kinnock sanoi tänään aamulla komission nimissä ja mitä kuulimme eilen puheenjohtajavaltio Suomen edustajalta, nimittäin, ettei meillä ole tällä hetkellä pelivaraa tarkistustemme hyväksymiseen. Jotta antaisimme molemmille tilaisuuden harkita kantaansa ja päätyä laajempaan ymmärrykseen ja huolehtimaan sen jälkeen kanssamme tehokkuuden lisäämisestä, pyydän lopullisen äänestyksen palauttamista ulkoasianvaliokuntaan!

Puhemies
Parlamentin jäsen Pack - voisitteko täsmentää erästä seikkaa, koska en minä eikä sihteeristö ymmärtänyt asiaa selvästi. Haluaisitteko lykätä lopullista äänestystä vai viedä asian takaisin valiokuntaan? Ne ovat eri asioita meidän täytyy tietää.

Pack
Minulle sanottiin eilen, että minun pitäisi pyytää palauttamista valiokuntaan, jotta voimme toimittaa äänestyksen myöhemmin. Emme halua uutta keskustelua, haluamme vain voittaa aikaa. Miten sitten haluatte sitä nimittääkin, toimikaa kuten parhaaksi näette.

Puhemies
Ymmärtääkseni haluatte lykätä lopullista äänestystä.

Swoboda
Arvoisa puhemies, mekin suosittelisimme, että äänestystä lykättäisiin seuraavaan täysistuntoon. Asiaa ei siis palauteta valiokuntaan, vaan äänestystä lykätään. Me tuemme sitä.

Ilgenfritz
kirjallinen. (DE) Me sitoutumattomat olemme avoimen ja tehokkaan talousarvion laatimisen ja valvonnan kannalla. Korjaavien ja täydentävien talousarvioiden 1/99 ja 3/99 osalta toteamme painokkaasti, että suhtaudumme myönteisesti korjaaviin ja täydentäviin talousarvioihin 1/99 ja 3/99 ja kannatamme niitä.
Korjaavassa ja täydentävässä talousarviossa 4/99 suunnitellaan kuitenkin huomattavaa leikkausta maatalousmenoihin. Tämä maksumäärärahojen ja maksusitoumusmäärärahojen leikkaus koituu muutenkin vaikeassa tilanteessa olevien maatalousyritysten maksettavaksi. Tästä syystä emme voi kannattaa koko korjaavaa ja täydentävää talousarviota.
(Parlamentti äänesti sen puolesta, että lopullinen äänestys lykätään seuraavalle istuntojaksolle.)
Puhemies. Ennen kuin siirrymme viimeiseen äänestykseen, haluaisin vain selittää kollegoilleni, jotka ajattelivat minun olleen hieman tyly erillisten äänestysten, äänestysten nimenhuudon mukaan jne. osalta, että syy omaksumaamme tiukkaan linjaan on se, että ryhmät antavat äänestyskehotuksensa puheenjohtajiston antamien tietojen perusteella. Mikäli muutamme niitä täysistunnon äänestyksissä, se aiheuttaa paljon sekaannusta ja vaikeuksia. Eli yritämme olla mahdollisimman avuliaita, mutta se, että suostuisimme istuntosalissa esitettyihin pyyntöihin, saattaisi joskus itse asiassa aiheuttaa vielä enemmän hankaluuksia.
Morgantinin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0010/1999) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi (KOM(1999)0334 C5-0059/1999 1999/0143(CNS)) hyväksyä vuodet 1999 - 2000 kattavan kymmenennen EY - UNRWA -yleissopimuksen teksti ennen komission ja Yhdistyneiden Kansakuntien Lähi-idässä olevien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työelimen yleissopimuksen allekirjoittamista
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)ÄÄNESTYSSELITYKSET
Dührkop Dührkopin ja Fabra Vallésin mietintö (A5-9/99):
Hatzidakisin mietintö (A5-5/99):

Gallagher
kirjallinen. (EN) Keskustelu on jo käynnistynyt siitä, millainen EU:n talousarvio laaditaan vuodeksi 2000. Alustaviin Euroopan parlamentin käsiteltäviksi toimitettuihin budjettiluonnoksiin sisältyi suositus Euroopan tieturvallisuuskampanjoiden rahoituksen supistamisesta 1,5 miljoonaa puntaa (1,9 miljoonaa euroa). Tämä tarkoittaa käytännössä tieturvallisuuskampanjoita koskevan kokonaisvuosibudjetin supistamista 9,9 miljoonasta eurosta 8 miljoonaan euroon.
Tällaista asiantilaa ei voida mitenkään hyväksyä. On vaikea uskoa, että 15 unionimaassa jopa 7 500 ihmistä kuolee vain siksi, että he eivät käytä turvavöitä etupenkillä eivätkä takapenkillä. Vuosittain Euroopan unionissa noin 45 000 ihmistä kuolee ja noin 1,6 miljoonaa ihmistä loukkaantuu tieliikenneonnettomuuksien seurauksena.
Amsterdamin sopimuksen voimaanastumisesta, eli kuluvan vuoden toukokuun 1:sestä päivästä lähtien, Euroopan parlamentilla on yhteispäätösvalta kaikilla liikennepolitiikan aloilla. Euroopan parlamentti ei tulevaisuudessa salli muiden EU:n toimielinten esittävän minkäänlaisia suosituksia, joilla supistetaan tieturvallisuuskampanjointiin varattuja määrärahoja.
Kotoisemmista asioista puhuakseni olen iloinen Irlannin hallituksen omaksumasta strategiasta kuolemaan johtavien liikenneonnettomuuksien ja loukkaantumisten vähentämiseksi 20 % vuoteen 2000 mennessä. Käynnistyvään tieturvallisuuskampanjaan sisältyy seuraavia kohtia: enemmän nopeusvalvontakameroita, enemmän puhalluskokeita, virhepistejärjestelmä, turvavyölain tiukempi täytäntöönpano.
McKennan mietintö (A4-3/99):

MacCormick
arvoisa puhemies, minun ei tarvinne kertoa teille, miten kaunis ja haavoittuva Skotlannin länsirannikko on. Epäilemättä se on erityisen haavoittuvien rannikkoalueiden joukossa, ja tällä viikolla olemme kuulleet vielä huolestuttavammista raporteista, jotka koskevat Sellafieldissa tapahtuneita vuotoja, jotka aiheuttavat vahinkoa rannikolla Gallowaynirthin, Firth of Clyden, Argylen kohdalla ja vielä kauempana. On ensiarvoisen tärkeää, että tällaisiin toimiin ryhdytään mahdollisimman nopeasti, ja minua ilahduttaa se, että minulla oli omalta osaltani mahdollisuus äänestää tänään niiden puolesta.

Souchet
. (FR) Meren pilaantuminen, joka aiheutuu satunnais- tai tahallisista päästöistä, on erityisen vakava uhka Euroopan unionin jäsenvaltioiden meri- ja rannikkoalueille. Meillä on ollut viime aikoina useita traagisia esimerkkejä satunnaispäästöistä aiheutuneesta meren pilaantumisesta, kun hiilivetyjä ja muita vaarallisia aineita, erityisesti kemikaaleja, on vuotanut mereen.
Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän jäsenet ovat sitä mieltä, että yhteisön yhteistyöjärjestelmän perustaminen on tällä satunnaispäästöistä aiheutuvan meren pilaantumisen alalla perusteltua todellisen yhteisen edun takia. Komission meille esittämässä ehdotuksessa pyritään tuomaan tällä alalla tähän asti toteutetut eri toimet yhden oikeudellisen kehyksen piiriin.
Mitä tulee ympäristöasioiden valiokunnassa hyväksyttyihin tarkistuksiin, äänestimme kaikkia niitä tarkistuksia vastaan, joissa Euroopan unionin naapureina olevia rannikkovaltioita kehotetaan käyttämään Phare-, Tacis- ja Meda-ohjelmia, jotta ne rahoittaisivat omalta osaltaan tämän yhteisön yhteistyöjärjestelmän perustamista. Näissä kolmessa ohjelmassa ei ole nimittäin tällä hetkellä määrätty mistään toimista tällä alalla, eikä näytä toivottavalta suosia varojen hajottamista Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneiden naapurivaltioiden talouskehityksen kannalta ensisijaisten ohjelmien kustannuksella.
Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän jäsenet äänestivät sitä vastoin kaikkien muiden tarkistusten puolesta, mukaan luettuna tarkistus 22, jolla rajoitetaan komission aloiteoikeutta ja annetaan varta vasten perustettavalle komitealle mahdollisuus päättää esityslistastaan sekä laatia itse pöytäkirjansa ja jäsentensä taloudellisia etuja koskevat ilmoitukset. On ehdottomasti pysäytettävä se hallitsematon kehitys, jonka olemme panneet merkille muilla aloilla: komissiolla on nimittäin taipumus perustaa komiteoita ja pyrkiä järjestelmällisesti valvomaan niitä täydellisesti saattaakseen ne täysin omista kannoistaan riippuvaisiksi. Jokaisen komitean, jonka komissio perustaa, on pysyttävä riippumattomana ja itsenäisenä, jotta se voisi hoitaa täysimääräisesti asiantuntijatehtävänsä.
Jacksonin mietintö (A5-2/99):

Thomas-Mauro
. (FR) Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän jäsenet äänestivät kaikkia niitä ympäristöasioiden valiokunnassa hyväksyttyjä tarkistuksia vastaan, joissa pyritään muuntamaan komission suositus direktiiviksi, ja he tekivät niin kolmesta olennaisesta syystä: syyt liittyvät byrokratiaan, oikeusperustaan ja Euroopan unionin jäsenvaltioissa toimivien valvontaelinten rakenteeseen. Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän kaikki jäsenet kannattavat nimittäin sellaista unionia, joka suosii jäsenvaltioiden toimien yhteensovittamista, pikemminkin kuin byrokraattista unionia, joka puoltaa ankaraa ja maantieteellisten ja kulttuuristen tilanteiden moninaisuuteen sopimatonta säännöstöä.
Oikeudellisten asioiden osalta haluamme muistuttaa, että Euroopan parlamentin tehtävänä on noudattaa olemassa olevia oikeusperustoja, eikä se saa missään tapauksessa luoda uusia oikeusperustoja, jotka eivät ole eri jäsenvaltioiden hallitusten allekirjoittamien perustamissopimusten mukaisia.
Lopuksi haluamme muistuttaa, että eri jäsenvaltioissa toimivat valvontaelimet ovat kulttuurisista tai historiallisista syistä erilaisia. Tiedämme, että liittovaltiokehityksen kannattajien pyrkimyksenä olisi korvata jäsenvaltioiden valvontaelimet sellaisella unionin ylikansallisella valvontaelimellä, joka on etäällä paikallisesta todellisuudesta. Meidän mielestämme unionin valvontaelimen on pysyttävä nykyisenlaisena, eli sellaisena toimielimenä, jonka avulla voidaan valvoa, soveltavatko jäsenvaltioiden valvontaelimet yhteisön säännöstöä, jotta voitaisiin tietenkin välttää kilpailun vääristyminen eri jäsenvaltioiden välillä. Yhteisön säännöstöä on sovellettava kaikkialla tasapuolisesti, jotta kaikki toimijat olisivat kilpailutilanteessa yhtenäismarkkinoilla.
Sanon puheenvuoroni lopuksi, että Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän jäsenet pitävät koko tämän vaalikauden ajan huolta siitä, ettei kehitys kulje kohti byrokraattista ja teknokraattista unionia vaan että unioni kehittyy sellaisissa sopusointuissa puitteissa, jotka Euroopan unionin jäsenvaltioiden kaikki kansalaiset hyväksyvät.
Tampereen Eurooppa-neuvosto (B5-110 ja 116/99):

Berthu
Arvoisa puhemies, hetki sitten hyväksytty päätöslauselma politiikoista, jotka koskevat yhteistyötä poliisi- ja oikeusasioissa sekä henkilöiden liikkuvuutta, tulevan Tampereen Eurooppa-neuvoston valmistelemiseksi, osoittaa tiettyä ja tietenkin myönteistä kehitystä parlamentin kannassa. Panin esimerkiksi tarkoin merkille, että parlamentti hylkäsi juuri päätöslauselman 6 kohdan alkuperäisen sanamuodon, jossa sanottiin, että on mahdotonta toteuttaa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta, jos neuvostossa pysyy itsepintaisesti voimassa yksimielisyyden sääntö. Tämän sanamuodon hylkääminen on siis myönteistä. Tulevaisuus kuitenkin näyttää, onko kyse parlamentin kannan pysyvästä muutoksesta vai pelkästä äänestyksessä sattuneesta vahingosta.
Olipa asia kuinka tahansa, tämän tekstin monet muut kohdat eivät missään tapauksessa sovi meille. Torjumme esimerkiksi kohdan, joka unionin maahanmuuttopolitiikan yhdenmukaistamisen ja perustamisen varjolla heikentää puolustustamme sen parantamisen asemesta. Voimme esimerkiksi lukea kohdasta 10, lainaan: "Euroopan parlamentti pitää kiireellisenä, että Euroopan unioni, helpottaakseen laillisesti alueellaan asuvien kolmansien maiden kansalaisten integroitumista, ryhtyy käsittelemään näiden henkilöiden asemaa koskevia periaatteita". On hyvin kiitettävää, että kolmansien maiden kansalaisten integroitumista Eurooppaan halutaan helpottaa, mutta on olemassa myös eräs toinen hyvin vakavasti otettava mahdollisuus, joka olisi tutkittava: heidän vapaaehtoinen paluunsa kotimaahansa.
Euroopan parlamentin päätöslauselmassa ei kuitenkaan, ikään kuin sattumalta, sanota tästä asiasta sanaakaan. Paradoksaalista tässä asiassa on se, ettei meillä ole mitään tarvetta eurooppalaiseen yhteistyöhön kolmansien maiden kansalaisten mahdollisen integroitumisen helpottamiseksi. Tämä tehtävä kuuluu todellakin jokaiselle kansakunnalle, samalla kun tarvitsisimme tällaista yhteistyötä helpottaaksemme heidän kotiinpaluutaan. Vallassa olevat eurokraatit eivät kuitenkaan halua missään tapauksessa politiikkaa, jolla maahanmuuttoa hallitaan, vaikka he voisivat sen avulla mahdollisesti todistaa hyödyllisyytensä.

Hager
Me sitoutumattomat puolustamme aina perusoikeuksia, ja sen vuoksi tuemme myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan luomiseen tähtääviä ponnisteluja.
Emme kuitenkaan pidä tätä kirjaa askeleena Euroopan perustuslain suuntaan, jonka torjumme sen keskittymistä lisäävän vaikutuksen vuoksi.
Perusoikeuskirja on lisäksi muokattava sellaiseksi, ettei se aiheuta päällekkäisyyttä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltojen välillä.

Corbett
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa teille sosialistiryhmän Labour-jäsenien nimissä, että me emme voineet äänestää Tampereen päätöslauselman puolesta sen lopullisessa muodossa.
Näin ei ole siksi, että emme kannattaisi monia siihen sisältyviä seikkoja, vaan siksi, että arvelimme, että oli vaarana, että eräät seikat kuormittaisivat tämän kokouksen esityslistaa liikaa ja saattaisivat aiheuttaa sen epäonnistumisen. On muitakin tässä päätöslauselmassa käsiteltyjä kohtia, jotka vaatisivat perusteellisempaa käsittelyä lähestyvässä hallitusten välisessä kokouksessa perustamissopimuksia tarkistettaessa.
Näistä syistä katsoimme, ettemme voineet tukea päätöslauselmaa sen lopullisessa tarkistetussa muodossa.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen ja Schori
Mielestämme vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttaminen on tärkeää Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta ja pidämme myönteisenä neuvoston aloitetta ottaa kysymys esiin Tampereen huippukokouksessa.
Euroopan parlamentin käsittelemä päätöslauselmaehdotus sisältää useita tärkeitä kannanottoja, jotka puheenjohtajavaltio Suomen ja Eurooppa-neuvoston on otettava kokonaisuudessaan huomioon huippukokouksen alla. Tuemme sen vuoksi suurinta osaa päätöslauselmaehdotuksen sisältämistä ehdotuksista, muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta. 3 kohdassa käsitellään mielestämme aivan liian yleisellä tasolla poliisiyhteistyön ja rikosoikeudellisen yhteistyön sisällyttämistä Euroopan yhteisöä koskevaan pilariin. Mielestämme erityisesti poliisiyhteistyötä on syytä pitää valtioiden välisenä yhteistyönä.
19 kohtaa, jossa käsitellään sitä, että Europolille annettaisiin operatiiviset toimivaltuudet, on mielestämme tulkittava niin, että tällaisen Europol-yhteistyön kehittämisen tarkoituksena on tarjota meille mahdollisuus tehostaa taistelua rajat ylittävää rikollisuutta vastaan, mutta kehittämisen on tapahduttava niin, että jäsenvaltioilla on oikeus poliisitoimintojen täydelliseen hallintaan omien rajojensa sisäpuolella.

Berthu
. (FR) Euroopan parlamentin juuri hyväksymä unionin perusoikeuskirjan laatimista koskeva päätöslauselma on täydellinen esimerkki siitä hallitsemattomasta kehityksestä, jonka vaaran toin esiin pääkeskustelun aikana eilen pitämässäni puheenvuorossa.
Euroopan parlamentti laajentaa päätöslauselmansa lähes jokaisessa kohdassa Kölnin Eurooppa-neuvoston tekemän päätöksen tulkintaa, jotta se voisi rehennellä vallallaan, sysätä kansalliset parlamentit toisarvoiseen asemaan ja valmistella tulevan perusoikeuskirjan muuntamista Euroopan perustuslaiksi.
Päätöslauselman 2 kohdassa Euroopan parlamentti väittää, että perusoikeuskirjan laatiminen kuuluu neuvoston ja parlamentin itsensä yhteiseen toimivaltaan, vaikka perusoikeuksia suojellaan nykyisin ilmiselvästi kansallisissa perustuslaeissa ja niitä koskevien toimien pitäisi tarkoittaa ensisijaisesti, jollei yksinomaan, kansallisten parlamenttien toimintaa.
3 kohdassa Euroopan parlamentti vaatii "avointa ja uudistusmielistä lähestymistapaa, mitä tulee perusoikeuskirjan ominaispiirteisiin, siihen sisältyvien oikeuksien luonteeseen sekä Euroopan parlamentin tehtävään ja asemaan unionin perustuslaillisessa kehityksessä", mikä osoittaa selvästi parlamentin tahdon tavoitella muutakin kuin pelkkää neuvoston vaatimaa voimassa olevien oikeuksien luettelemista.
4 kohdan 1 ja 2 luetelmakohdassa parlamentti vaatii, että perusoikeuskirjan laatimisesta vastaavassa "elimessä" Euroopan parlamentilla olisi yhtä monta edustajaa kuin on jäsenvaltioita, eli vähintään 15; samanaikaisesti se syrjäyttää kansalliset parlamentit ehdottamalla, että "niiden puhemiehiä ainoastaan kuullaan asianmukaisesti".

4 kohdan 3, 4 ja 6 luetelmakohdassa parlamentti vaatii, että tuleva elin päättää itse kansliansa toimivallasta sekä työryhmiensä ja sihteeristönsä organisaatiosta, mikä antaisi elimelle erittäin laajan itsenäisyyden, jonka avulla se voisi sitten ohjata prosessia mielensä mukaan.
4 kohdan 5 luetelmakohdassa parlamentti vaatii "kansalaisjärjestöjen ja kansalaisten mukanaolon varmistamista". Me tiedämme, mitä tämä merkitsee: sellaisten henkilöiden tai järjestöjen puuttumista keskusteluun, joilla ei ole demokraattista oikeutusta, jotka on valittu hämärien perusteiden mukaisesti ja joita Euroopan komissio rahoittaa usein runsaskätisesti. Tällä varmistetaan sekaannus, josta ainoastaan liittovaltion kannattajat kykenevät hyötymään, kun otetaan huomioon edellä olevat olettamukset.
Meillä on tässä täydellinen esimerkki siitä, miten julkista mielipidettä on alettu manipuloida tavalla, joka on aina suuresti miellyttänyt liittovaltiokehityksen kannattajia. Tässä manipuloinnissa on hämmästyttävintä neuvoston asenne: se vastusti vimmatusti koko Amsterdamin sopimuksesta käytyjen neuvottelujen ajan sitä, että kaikki tässä tekstissä hajallaan olevat kansalaisten oikeudet kootaan yhteen perustamissopimuksen erilliseen osastoon. Se sai tuolloin tahtonsa läpi. Viime kesäkuussa pidetyssä Kölnin Eurooppa-neuvostossa se kuitenkin hyväksyi omasta aloitteestaan, yllättävästi ja muita kuulematta jotakin paljon pahempaa: sellaisen prosessin alullepanon, jolla kansallisten perustuslakien valta riistetään paljon laajemmin. Vastustamme ilman mitään myönnytyksiä tällaista epädemokraattista vehkeilyä.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat jättäneet äänestämättä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen yhdentymisen lisäämistä koskevan päätöslauselmaesityksen puolesta. Kannatamme oikeudenmukaista ja tehokasta eurooppalaista yhteistyötä turvapaikka- ja maahanmuuttoasioissa. Kannatamme myös yhteistyön parantamista ihmisillä käytävään kauppaan, lapsiin kohdistuviin rikoksiin ja rahanpesuun liittyvän rikollisuuden estämiseksi.
Päätöslauselmaehdotuksessa toivotaan muun muassa sitä, että poliisiyhteistyö siirrettäisiin kolmannesta pilarista ensimmäisen pilarin alaisuuteen, että Europolille annettaisiin operatiiviset toimivaltuudet, ja siinä vaaditaan yhteisen eurooppalaisen syyttäjäviranomaisen (Corpus Juris) perustamista.
Vastustamme operatiivisten toimivaltuuksien myöntämistä Europolille, koska emme halua, että Europolista kehittyy FBI:n eurooppalainen vastine. Olemme myös äänestäneet yhteisen eurooppalaisen syyttäjäviranomaisen perustamista vastaan. Emme kannata yhteistä eurooppalaista rikosoikeutta tai syyttäjäviranomaista. Voimme taistella rikollisuutta vastaan yhtä tehokkaasti olemassa olevin välinein, kuten Europolin ja luovutusta sekä vastavuoroista oikeusapua koskevien sopimusten avulla.
Olemme jättäneet äänestämättä sen puolesta, että poliisiyhteistyö siirrettäisiin kolmannesta pilarista ensimmäisen pilarin alaisuuteen. Olemme erikoisasemassa niin kauan kuin Tanskalla on oikeusasioiden alaa koskeva erivapaus. Kunnioitamme muiden jäsenvaltioiden toivomusta siirtää yhteistyö ensimmäisen pilarin alaisuuteen, mutta emme voi äänestää sen puolesta, niin kauan kuin Tanskalla on oikeusasioiden alaa koskeva erivapaus.
Edellä mainituista syistä olemme jättäneet äänestämättä koko päätöslauselmaehdotuksen puolesta. Sen lisäksi emme voi myöskään tukea toivetta siitä, että Tampereen huippukokous toimisi lähtölaukauksena uudelle hallitusten väliselle konferenssille, jossa käsiteltäisiin yhdentymisen lisäämistä oikeusasioiden alalla. Seuraavassa hallitusten välisessä konferenssissa on keskityttävä toimielimiä koskeviin muutoksiin, muutoin vaarana on, että laajentumisprosessi viivästyy.

Laguiller
. (FR) Äänestän niitä suuntaviivoja ja ensisijaisia tavoitteita vastaan, joita Euroopan komissio ehdottaa oikeuksia ja vapauksia käsittelevälle Tampereen Eurooppa-neuvostolle.
Jo pelkästään se, ettei kaikkien unionin alueella ilman oleskelulupaa asuvien ja työskentelevien tilannetta aiota laillistaa, riittäisi selittämään äänestyskäyttäytymiseni.
Euroopan alueen esittämisestä "vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena" ei puutu kyynisyyttä. Pääomien alkuperää ei kysellä niiden liikkumis- ja sijoittamisvapauden varmistamiseksi kaikkialla Euroopan unionissa. Henkilöiden liikkumisvapautta kuitenkin säännellään, rajoitetaan tai torjutaan sen mukaan, mikä on henkilön kansallinen tai erityisesti sosiaalinen alkuperä. Monikansalliset yritykset voivat yhdistyä vapaasti, mutta siirtolaistyöntekijän perhe ei. Täydellinen vapaus myönnetään tilanteissa, joissa se vahingoittaa työllisyyttä ja yhteiskuntaa. Se torjutaan sen sijaan niissä tilanteissa, joissa on kyse kaikkein alkeellisimmastakin inhimillisyydestä.
Unionin perusoikeuskirjasta, joka Tampereen Eurooppa-neuvoston on tarkoitus laatia, tulee pelkkä kokoelma onttoja sanoja, jos se ei sisällä vähintään täyttä liikkumisen ja sijoittumisen vapautta kaikille niille, jotka asuvat ja työskentelevät Euroopan unionissa, olipa heidän alkuperäinen kansallisuutensa mikä tahansa, sekä täysin tasa-arvoisia oikeuksia, mukaan luettuna äänioikeus.

Theonas
. (EL) Yhteisön laajentuva toiminta oikeudenmukaisuuteen ja sisäisiin asioihin liittyvissä kysymyksissä aiheuttaa vakavaa huolta Euroopan kansalaisissa. Se liittyy välittömästi pyrkimykseen tiivistää rajoja ja vahvistaa valvontaa ja kontrollia, tavoitteena ei tietenkään ole kansalaisten oikeuksien vahvistaminen vaan kansalaisten ohjailu ja tehokkaampi valvonta.
Erityisen huolestuttavia ovat maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa koskevat kannanotot, jotka liikkuvat kohti Eurooppa-linnoituksen luomista. On oltava äärimmäisen huolestunut pyrkimyksistä ohittaa Geneven sopimus, joka on tärkeä pakolaisuutta säätelevä kansainvälisen oikeuden lähde, ja korvata se perustamalla " väliaikaisen suojelun järjestelmä" sekä ajatuksista muuttaa Dublinin turvapaikkasopimusta, kiristää lainsäädäntöä, joka koskee turvapaikkahakemusten käsittelyä, ja soveltaa " tehokkaammin" karkottamismenettelyä silloin, kun oleskelulupa evätään.
Pakolaisaaltojen kasvamiseen ei voida vastata lisäämällä kontrollia, vaan harjoittamalla sellaista kansainvälistä politiikkaa, joka lievittää jännitystä ja edistää kaikkien erimielisyyksien rauhanomaista poliittista sopimista, niin ettei jouduta turvautumaan rikolliseen sotilaalliseen väliintuloon, kuten Kosovossa kävi. Siihen voidaan vastata lisäksi harjoittamalla sellaista kansainvälistä talous- ja kauppapolitiikkaa, joka tukee kolmansien maiden taloudellista kehitystä ja edistää niiden väestöjen hyvinvointia.
Ehdotukset, jotka koskevat poliisi- ja oikeusviranomaisten yhteistyön vahvistamista rikosoikeudellisissa tapauksissa, sekä erilaiset ehdotukset Euroopan oikeusalueen luomisesta yrittävät peitellä sitä, että Europolia ja kansallisia järjestyksenvalvontaviranomaisia vahvistetaan entisestään ja niiden operatiivisia mahdollisuuksia lisätään, mistä seuraa vakavia vaaroja perusluonteisille demokraattisille oikeuksille ja vapauksille. Tietojen vaihtamisen, arkistoinnin ja käsittelyn vahvistaminen joko Europolin puitteissa tai suoraan jäsenvaltioiden kesken kasvattaa vaaraa, että näitä arkistoja käytetään ilman valvontaa, ja se myös oikeuttaa kaikenlaisen seuranta- ja arkistointitoiminnan rikosten ennaltaehkäisyn varjolla.
Tätä taustaa vasten Schengenin sopimuksen käytäntöihin perustuvan " Euroopan yleisen järjestyksen" luominen ei saa johtaa demokratian vastaiseen asevarastoon, jota voidaan tiettynä hetkenä käyttää poliittista toimintaa ja ammattiyhdistyksiä vastaan, kun työväestö osoittaa mieltään EU:n ja jäsenvaltioiden kansanvastaisen politiikan vuoksi. Kun tehtyjen ehdotusten hallitseva filosofia keskittyy " lainkuuliaisen kansalaisen" käsitteeseen ja tarpeeseen " saattaa vastuuseen ne, jotka uhkaavat yksilöiden ja yhteiskunnan vapautta ja turvallisuutta" , meidän on pakko todeta, kuinka esiin nousee jälleen sellaisia näkemyksiä, jotka esimerkiksi oman maani menneisyydessä muodostivat epädemokraattisten lakien perustan ja rajoitusten sekä poliittisen ja ammattiyhdistystoiminnan kriminalisoinnin perustan. On selvää, että järjestäytyneen rikollisuuden ja tietyn rangaistavan käytöksen vastaisen toiminnan varjolla pyritään pitkällä aikavälillä valvomaan poliittista kehitystä, vahvistamaan nykyisiä pakkokeinoja ja keksimään uusia. Ei ole muuten sattuma, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tavalla tai toisella rajatusta toimivallasta kysymyksissä, jotka koskevat oikeudenmukaisuutta ja sisäisiä asioita, on selkeäsanaisesti suljettu pois asiat, jotka koskevat yleistä järjestystä ja turvallisuutta. Vastaavia vaikeuksia esiintyy myös parlamentaarisessa valvonnassa, minkä vuoksi yhä enenevissä määrin poliisin ja salaisten palveluiden toiminta sekä valtiolliseen turvallisuuteen liittyvät suunnitelmat jäävät vaille valvontaa. Yhteistyön vahvistaminen siviili- ja rikosoikeudellisissa tapauksissa tapahtuu parhaiten silloin, kun sitä tarvitaan, ja kunnioittaen kansainvälisen siviili- ja rikosoikeuden perinteitä sekä demokraattisia oikeuksia ja turvaten materiaalisen ja prosessuaalisen oikeuden perinteiset periaatteet.
On selvää, että emme voi olla samaa mieltä, vaan päinvastoin tuomitsemme tällaisen kehityksen. Työväestöllä on täysi syy nousta vastustamaan esitettyjä suunnitelmia, on paljastettava EU:n ja jäsenvaltioiden tekopyhyys ja torjuttava tällainen vapautta vaarantava kehitys.

Theorin
. (SV) Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue on merkittävä asia EU:n tulevaisuuden kannalta. Euroopan parlamentin käsittelemässä päätöslauselmaehdotuksessa on tärkeitä kannanottoja, jotka puheenjohtajavaltio Suomen ja Eurooppa-neuvoston on otettava huomioon huippukokouksen alla. Tuen päätöslauselmaehdotusta pääosin muutamaa tärkeää poikkeusta lukuun ottamatta. Pidän tärkeänä Euroopan tasolla tehtävää kattavaa rikollisuuden vastaista yhteistyötä. En kuitenkaan kannata ajatusta Euroopan liittovaltiosta, enkä sen vuoksi halua edistää sellaisia muutoksia, jotka vähentävät määräenemmistöpäätösten avulla ratkaistavien tärkeiden asioiden määrää.
Mielestäni poliisiyhteistyön ja rikosoikeudellisen yhteistyön pitää jatkossakin olla valtioiden välistä. 3 kohdassa asioita käsitellään aivan liian yleisluonteisesti ja niissä mennään liian pitkälle. Äänestän sen vuoksi tätä kohtaa vastaan. Sama koskee 19 kohtaa, jossa käsitellään Europolille myönnettäviä operatiivisia toimivaltuuksia. 6 kohdassa käsitellään määräenemmistöpäätöstä, mutta se on liian epäselvä, erityisesti 6 c kohta, jotta voisin tukea sitä. 21 kohdan joissakin osissa mennään liian pitkälle, erityisesti 21 b ja 21 d kohdassa.

Puhemies
Äänestykset päättyvät tähän.
(Istunto keskeytettiin klo 12.45 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Venäjän rahoituskriisi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Venäjän rahoituskriisistä.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, mikäli sallitte, haluaisin antaa komission julkilausuman Venäjän rahoituskriisin vaikutuksista sekä korruptioon ja rahanpesuun liittyvistä asioista. Kuten parlamentti tietänee, Venäjän yleiseen taloudelliseen tilanteeseen on saatu jonkin verran vakautta viime vuoden elokuussa tapahtuneen ruplan kansainvälisen valuuttakurssin romahduksen jälkeen. Eli vuoden alun jälkeen on saatu jonkin verran rohkaisevia uutisia teollisuustuotannon elpymisestä, joka johtuu pääasiassa tuonnin korvautumisesta, suhteellisen tiukasta inflaationhillinnästä sekä paremmasta maksutaseen tasapainosta, joka on seurausta pääosin Venäjän öljyn vientihintojen jyrkästä noususta.
Lisäksi heinäkuun lopussa solmittiin IMF:n sekä muiden rahoituslaitosten kanssa sopimus välittömän laina-avun jatkamisesta, ja pian sen jälkeen Pariisin klubissa sovittiin velkojen takaisinmaksun uudelleenjärjestelystä Venäjän valtavan velkataakan vuoksi. Neuvottelut ovat tällä hetkellä käynnissä Lontoon klubissa, johon osallistuvat yksityisen sektorin velkojat. Venäjän talous on näin ollen saanut hengähdystauon ennen joulukuussa tapahtuvia uuden duuman vaaleja sekä ensi kesän presidentinvaaleja.
Kuitenkaan mikään näistä ei sinänsä riitä elvyttämään hyvin haavoittuvaa taloutta, jossa työttömyys ja köyhyys lisääntyvät. Paljon suurempia ponnisteluja siis tarvitaan vastuullisten viranomaisten taholta kestävän elpymisen aikaansaamiseksi keskipitkällä aikavälillä. Hallituksen vuodeksi 2000 ehdottaman talousarvion hyväksyminen duumassa on merkittävä tulikoe. Sellaisten pahojen rakenteellisten ongelmien lisäksi kuten investointien vähyys, julkinen velka, nimenomaan ulkoinen julkinen velka, on kasvanut rajusti, ja juuri nyt ei ole selvyyttä siitä, kuinka Venäjän viranomaiset aikovat hoitaa velkataakkansa.
Yksityiskohtaisempien aiheiden osalta, pääomapaon sekä rahanpesun osalta, haluaisin todeta seuraavaa. Komissio on tietoinen tämänhetkisistä spekulaatioista mediassa sekä lisääntyvästä huolesta, joka koskee Venäjälle myönnettyjen kansainvälisten tukirahojen väärinkäytöksiä. Luonnollisesti meidän on odotettava Euroopassa ja Yhdysvalloissa käynnissä olevien tutkimusten tuloksia, ja komissio tietenkin seuraa tarkasti tilannetta.
Sillä aikaa päättäminen tavasta, jolla tukirahojen väärinkäyttöä koskeviin spekulaatioihin ja väitteisiin reagoidaan, kuuluu ensisijaisesti IMF:lle, Maailmanpankille ja G7-maille, sillä nehän ovat ilman muuta tärkeimpiä välittömän talousavun toimittajia. Jokaisen olisi tietysti pidettävä mielessä, että Venäjän viranomaiset ovat vastuussa tuesta aiheutuvan lainan ja sen korkojen maksamisesta takaisin. Lisäksi IMF:n viimeisin apu kuoletetaan velkajärjestelyllä IMF:n Venäjän saatavien maksamiseksi. Kyseessä on siten kirjaustoimi ilman varsinaista rahansiirtelyä.
Kuten parlamentti tietänee, yhteisön tukea toimitetaan sillä välin ensisijaisesti Tacis-ohjelmasta, jonka hoito on keskitetty Brysseliin. Tätä tukea käytetään lähinnä teknistä asiantuntija-apua ja neuvontaa Venäjälle tarjoavien EU:n yritysten kuluihin. Vain hyvin pieni osa tukirahoista on siis suunnattu Venäjälle, eli kyseessä on vain 4 miljoonaa euroa koko 140 miljoonan euron kokonaissummasta. Nuo 4 miljoonaa euroa ovat tietenkin suoraan oman Moskovan edustustomme käsissä.
Lisäksi aikaisemmin tänä vuonna käynnistynyttä yhteisön ruoka-apuohjelmaa Venäjälle valvotaan tarkoin, esimerkiksi järjestämällä tarkastuksia paikallisilla markkinoilla tärkeiden elintarvikkeiden myynnillä saatavien tulojen käytöstä. Lisäksi Venäjä ei tällä hetkellä saa yhteisöltä lainaa, eikä Euroopan investointipankin Euroopan unionin ulkopuolisille maille suunnattu lainanantovaltuutus koske Venäjää.
Kuitenkaan tarkkaa seuraamista vaativat asiat eivät rajoitu pelkästään oletettuun kansainvälisten tukirahojen väärinkäyttöön. Komission mielestä eräs näistä tärkeistä seikoista Venäjällä on laajamittainen pääomien pako, joka on vuorostaan ilmiselvästi aiheuttanut sisäisten investointien vähäisyyttä ja siten myös estänyt talouden kasvua. Komissio on aina tehnyt Venäjälle selväksi sen, että pääomien paon pysäyttäminen nopeasti ja perusteellisesti edellyttää tarkoituksenmukaisempaa sijoitusympäristöä ja parempaa sijoittajan oikeuksien turvaamista Venäjällä.
Jo jonkin aikaa komission jäsenet ovat nähneet, miten pääomien pako, korruptio sekä rikollisuus Venäjällä liittyvät toisiinsa, ja me myös ymmärrämme tästä asiantilasta aiheutuvan kumuloituvan uhan maan siirtymiselle demokratiaan ja markkinatalouteen sekä kehittymiselle oikeusvaltioksi. Parlamentti lienee tietoinen siitä, että institutionaalinen heikkous ja oikeusvaltion syntymiseen tähtäävien ponnistelujen hauraus ruokkivat rikollisuutta. Siksi komissio on tehnyt ja tekee jatkossakin hyödyllisiä ponnisteluja Venäjän auttamiseksi vaikeassa siirtymävaiheessa, esimerkiksi osoittamalla teknistä apua rahanpesun ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan sekä tukemalla pyrkimyksiä oikeusvaltion synnyttämiseksi yleensä. Esimerkkinä näistä toimista mainittakoon myöhemmin tänä vuonna käynnistyvä tutkimus, jossa käsitellään rahanpesun torjunnan edellytyksiä Venäjällä institutionaalisten seikkojen ja säännösten osalta.
Myös asianomaisten komission ja Venäjän virkamiesten välille on kehittynyt tullitoiminnan ja petosten torjunnan alalla yhä enemmän yhteistyötä. Parlamentti lienee liiankin tietoinen kansainvälisten rikollisten sofistikoituneista kyvyistä käyttää hyväkseen eri laeissa ja säännöksissä eri puolilla maailmaa annettuja määräyksiä sekä kyvystä soluttautua talous- sekä rahoitusjärjestelmiin kansallisista rajoista välittämättä. Olemme siis tekemisissä maailmanlaajuisen ongelman kanssa, eikä se ei suinkaan rajoitu Venäjään. On ilmeistä, että rikollisuuden torjunta edellyttää tarkasti koordinoituja kansainvälisiä vastatoimia, ja komissio on valmis hoitamaan asiassa oman osuutensa.
Venäjän olisi joka tapauksessa kotirintamalla ryhdyttävä kaikkiin toimiin järjestyksen aikaansaamiseksi. Siksi komissio toivoo, että Venäjän viranomaiset reagoisivat nykytilanteeseen vakuuttavasti, ja on ensiarvoisen tärkeää, että samat viranomaiset osallistuvat kaikin tavoin Euroopassa ja USA:ssa käynnissä olevien tutkimusten tekemiseen. Komissiossa on tyytyväisinä pantu merkille, että viranomaiset ovat päättäneet lähettää korkean tason valtuuskunnan USA:han suhteiden solmimiseksi sikäläisten tutkijoiden kanssa, ja luulenkin, että vierailu on parhaillaan käynnissä. On selvää, että petosväitteitä koskeviin Venäjän sisäisiin tutkimuksiin olisi aktiivisesti kannustettava.
Komissio on kuitenkin huolissaan siitä, että vastaus esitettyihin kysymyksiin on ollut niiden rutiininomainen kieltäminen, eikä niihin ole asianmukaisesti paneuduttu. Tätä taustaa vasten presidentti Jeltsinin oikea-aikainen Venäjän rahanpesua koskevan lakiehdotuksen vahvistaminen laiksi olisi kansainvälisen yhteisön kannalta rohkaiseva ele. Asiaa koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen ratifiointi ja täytäntöönpano ovat myös olennaisen tärkeitä.
Lisäksi komissio haluaisi nähdä nopean ratkaisun löytyvän Venäjän pankkijärjestelmän ongelmiin, mikä on epäilemättä keskeistä korruptiohuolien kannalta. Luottamus pankkijärjestelmään on palautettava nopeasti ja päättäväisesti, sillä se on tärkeä osa sellaisen asiaintilan saavuttamista, jota voisimme kutsua normaalitilaksi.

Swoboda
Arvoisa puhemies, en haluaisi keskeyttää keskustelua, mutta koska tämä keskustelu ja komission jäsen Kinnockin julkilausuma johtuvat joidenkin ryhmien kiihkeistä toiveista, haluaisin pyytää teitä välittämään puheenjohtajakokoukselle myös sellaisen toiveen, että ryhmät voisivat huolehtia myös siitä, että ainakin jokin tietty määrä parlamentin jäseniä on paikalla. Pidän nimittäin häpeällisenä, että täällä annetaan julkilausuma tärkeästä asiasta ja paikalla on vain näin vähän jäseniä.

Puhemies
Minun on rehellisesti myönnettävä, että sali olisi saattanut olla hiukan täydempi. Huolehdin siitä, että pyyntönne välitetään puhemieskonferenssille.

Provan
Arvoisa puhemies, voin yhtyä parlamentin jäsen Swobodan huomioihin. En ollut aikonut osallistua tähän keskusteluun, mutta olen kuunnellut komission erittäin huolellisesti valmisteleman julkilausuman, ja kiitän komission varapuheenjohtaja Kinnockia siitä. Julkilausumassa kiteytyy se, mitä pidän hyvin vaarallisen tilanteen kehittymisenä Venäjällä.
Tällä hetkellä tarvitaan nimenomaan vakautta ja Venäjän kehittymisen mahdollistavia lisäinvestointeja. Sen sijasta on tapahtumassa täysin päinvastoin. Olin Moskovassa viime marraskuussa Euroopan parlamentin ryhmän kanssa arvioimassa humanitaarisen avun tarvetta, ja oli sanomattakin selvää, että maa ei itse kykene järjestämään asioitaan. Meidän Euroopan unionina on todella tehtävä joitakin poliittisia aloitteita, jotta auttaisimme venäläisiä saamaan taloutensa kuntoon.
Entiseen itäblokkiin kuuluneet Keski-Euroopan ja Itä-Euroopan maat ovat kyenneet ryhdistäytymään sekä kehittämään talouksiaan ja nostamaan kansansa elintasoa. Näin siksi, että asetimme omistusoikeuden ja omaisuuslainsäädännön keskeiseen asemaan. Venäjällä niin ei tapahtunut, ja vaikeudet uskoakseni syntyvät siitä, että kenelläkään ei ole vastuuta minkään omistamisesta eikä siten oman taloutensakaan järjestämisestä. Toivon, että sen tähden voisimme ryhtyä joihinkin poliittisiin aloitteisiin yrittääksemme varmistaa, että Venäjä hoitaa keskeisimmät lakinsa kuntoon.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, on ehkä syytä muistuttaa, että onhan Venäjällä tapahtunut paljon: yli 5000 ydinkärkeä on poistettu käytöstä, Venäjälle on luotu demokraattisia instituutioita ja siellä on tiedotusvälineitä, jotka pystyvät arvostelemaan hallitusta ja uskaltavat tehdä niin. Tosin nämä tiedotusvälineet ovat yhä enemmän siirtymässä harvojen käsiin, juuri niiden tahojen, jotka ovat edellisen puhujan muistuttamalla tavalla siirtäneet yhteistä omaisuutta omiin käsiinsä. Samalla on kuitenkin muistettava, että Venäjän johto on ensisijaisesti ja suoraan vastuussa omalle kansalleen eli itse venäläisille.
Haluaisin puuttua tähän säälimättömään terrorismikampanjaan, pommikampanjaan, jonka viimeisin räjähdys tapahtui eilen illalla. Tällä toiminnalla on tarkoitus luoda epävakautta koko alueelle, koko laajalle vyöhykkeelle, ja se tapahtuu hyvin hankalaan aikaan. Venäjällä on kahdet vaalit edessä, tilanne on varsin jännittynyt, maalla on sairas presidentti ja koko talous on vaikeuksissa. Meidän on syytä tuomita, niin kuin täällä teimmekin, ne valtiot, jotka auttavat näitä terroristeja luomaan uutta epävakautta alueelle, jossa sitä on jo ennestäänkin riittävästi.
Venäjällä ei ole kuitenkaan kyse ensisijaisesti rahoituskriisistä. Venäjällä on poliittinen kriisi, ja se on jatkunut siitä asti, kun maa vaihtoi suuntaa. Me kyllä havaitsemme tämän poliittisen kriisin syyt, mutta tilanne ei ratkea rahalla, vaikka sitä syydettäisiin Venäjälle kuinka paljon tahansa. Me olemme nähneet, miten rahalle käy: sille käy aika huonosti.
Lännen kannalta haluan oikeastaan tuoda esille erään toisen asian. Meillä ei sittenkään ole selvää politiikkaa Venäjään nähden, vaikka meillä on paksu kumppanuus- ja yhteistyösopimus. Olemme monella tavalla harjoittaneet yhteistoimintaa ja tuemme demokratiaa ja kansalaisyhteiskuntaa Venäjällä, mutta siitä huolimatta emme ymmärrä Venäjää. Eräs syy siihen on se, ettemme tunne käytännössä kovin hyvin venäläisiä poliitikoita. Olemme keskittyneet yhteen ihmiseen tai yhteen koriin, yhteen itse asiassa melko kapeaan vallassa olevaan ryhmään. Tästä seuraa, että me aina joudumme yllätetyksi Venäjän tapahtumien suhteen. Meidän täytyisi siis laajentaa poliittista kontaktipintaa Venäjään, ja tätä kautta voisimme ymmärtää paremmin siellä tapahtuvat yllättävät käänteet.
Mehän tiedämme, että niin meidän raha- kuin ruoka-apummekin on melkoiselta osalta valunut juuri niille, joille emme sitä ole tarkoittaneet. Tähän on syynä Venäjän eliitti, jota emme ole tarttuneet niskasta kiinni. Minusta meidän pitäisikin itse selvittää, miten esimerkiksi Euroopan Venäjälle myöntämän elintarvikeavun kuljetuskilpailu järjestettiin. Havaitsin, että siellä on joitakin ongelmia, ja pyytäisinkin komissiota selvittämään tätä asiaa. Tässä tilanteessa on kuitenkin syytä lisätä yhteistoimintaa Venäjän kanssa eikä lopettaa sitä. Tärkeää on pohjoinen ulottuvuus, lääkehuolto, pohjoiset alueet ja niin edelleen. Nyt Venäjä tarvitsee meiltä erittäin konkreettisia yhteistoimintaesityksiä, ja siksi pidänkin pohjoisen ulottuvuuden näkökantaa tärkeänä ja toivon komissiolta toimenpiteitä.

Väyrynen
Arvoisa puhemies, tällä kertaa keskustelemme Venäjän rahoituskriisistä. Se on vain yksi niistä toisiinsa liittyvistä vakavista ongelmista, kriiseistä, joiden kanssa Venäjä samanaikaisesti kamppailee. Näillä ongelmilla on yksi yhteinen syy: poliittinen kriisi. Tässä yhdyn täysin Paasilinnan näkemykseen. Sosialistisen järjestelmän luhistumisen jälkeen Venäjälle ei ole syntynyt toimivaa poliittista järjestelmää. Tämän vuoden lopulla järjestettävät duuman vaalit ja ensi vuoden presidentin vaalit voivat luoda perustan poliittisen kriisin ratkaisemiselle, näin on ainakin syytä toivoa.
Kansainvälisen yhteisön tulee olla kärsivällinen Venäjän suhteen. Kun poliittinen järjestelmä ja keskeiset yhteiskunnalliset instituutiot eivät toimi kunnolla, osa maahan suuntautuvasta avusta valuu hukkaan. Venäjän auttamista ja avustamista on kuitenkin jatkettava, mutta saaduista kokemuksista on otettava oppia, jotta toiminta olisi mahdollisimman tuloksellista. Euroopan unionin tulee pyrkiä vaikuttamaan erityisesti siihen, että Venäjä kykenisi kehittämään itselleen toimivan demokraattisen järjestelmän ja toimintakykyiset yhteiskunnalliset ja taloudelliset instituutiot. Tässä toiminnassa on erityisen arvokasta saada aikaan alueiden ja kuntien välistä yhteydenpitoa ja yhteistyötä EU-maiden ja Venäjän välillä. Sen puitteissa voidaan laaja-alaisesti siirtää sitä yhteiskunnallista ja taloudellista tieto-taitoa, jota Venäjällä kipeästi tarvitaan. Tällaiseen toimintaan on erityisen otolliset olosuhteet ja hyvät mahdollisuudet EU:n ja Venäjän välisillä raja-alueilla, kuten Suomen jo 1990-luvun alussa Venäjän kanssa käynnistämä kahdenvälinen lähialueyhteistyö osoittaa.
Valitettavasti Euroopan parlamentin ja duuman välisessä yhteydenpidossa on ollut vaikeuksia. Täksi syksyksi suunniteltu parlamentaarisen yhteistyökomitean kokous on lykätty tuonnemmaksi. On syytä toivoa, että se saataisiin järjestetyksi mahdollisimman pian. Yhteistyökomiteaa on laajennettu, ja siinä on meidän puoleltamme mukana runsaasti uusia jäseniä. Tästäkin syystä meidän tulisi tehostaa omaa toimintaamme muun muassa jäsenten Venäjä-tietouden lisäämiseksi. Voisi olla paikallaan, että pitäisimme vielä tänä syksynä seminaarin, jossa voisimme saada parasta mahdollista asiantuntijatietoa Venäjän taloudellisista ja yhteiskunnallisista oloista. Lisäksi tarvitsemme seurantajärjestelmän, jonka avulla jäsenet voivat pysyttäytyä Venäjä-tietoudessaan jatkuvasti ajan tasalla.
Arvoisa puhemies, mielestäni komission selvitys oli asiantunteva ja pätevä, ja uskon, että komissio päättäväisesti hoitaa Venäjän taloudelliseen kriisiin ja yleensäkin Venäjän-suhteisiin liittyviä asioita.

Lambert
Arvoisa puhemies, tällä hetkellä tietoomme tulleet uutiset Venäjän keskuspankin oletetuista väärinkäytöksistä eivät tule monillekaan meistä yllätyksenä. On jo kauan ollut ilmeistä, että suuret rahasummat, joiden tarkoituksena oli nostaa Venäjän talouden tasoa, eivät ole tuottaneet haluttua tulosta ja että ylhäältä alaspäin suuntautuva lähestymistapa saattoi vaikuttaa yksinkertaiselta, mutta että se voikin pitkällä aikavälillä osoittautua vähemmän tehokkaaksi.
Olemme tietoisia siitä, että rikkaiden ja köyhien välisestä erosta on tullut kuilu ja että venäläiset ovat menettämässä uskonsa demokratian ihanteisiin ja että infrastruktuuri murenee eivätkä työntekijät saa palkkojaan. Ehkä olisi ollut parempi, jos länsimaat olisivat maksaneet suoraan opettajien, lääkäreiden ja kaivostyöläisten palkat. Mikäli haluamme yhä investoida Venäjän talouteen, meidän on löydettävä keinot tukea ja kehittää sellaista paikallista, taloudellista toimintaa kuten kollegamme äsken kertoi , joka täyttää ihmisten tarpeet ja luo vakauden ja osallistumisen tunteen. Tälläkin hetkellä maailman köyhissä maissa on sosiaalisen hädän alueita, joissa on pystytty luomaan tällaista toimintaa, mistä voimme ottaa oppia.
Rahanpesun ja rikollisuuden saama huomio on vain osa koko kysymystä. Meidän on katsottava, kuinka kehittää sisäisiä investointeja. Lännen antama esimerkki on hoidattaa investoinnit muilla ihmisillä, jotka sitten vievät rahat mennessään. Ehkä meidän olisi siksi hyvä parlamentissa pohtia sitä, kuinka puhumme sellaisista asioista kuin voittojen palauttamisesta niitä tuottaviin maihin, sen sijasta, että vain kaivaisimme käteistä, kuten louhimme luonnonrikkauksia.

Seppänen
Arvoisa puhemies, nyt on Euroopan komissiossa herätty siihen tosiasiaan, että Venäjälle annettua apua ja tukea käytetään väärin. Kuitenkin sitä on käytetty väärin jo kymmenen vuoden ajan, ja sillä tavalla on tuhottu venäläisen yhteiskunnan perusrakenteita. Apua on sekä käytetty väärin että annettu väärin. Me Euroopan unionissa olemme sitä väärin antaneet. Korruptio on kaunis sana sille, mitä on tapahtunut. Korruptioon on osallisena koko yhteiskunnan yläluokka. Me emme voi luottaa tässä asiassa presidenttiin, hänen perheenjäseniinsä, hallituksen ministereihin emmekä edes keskuspankkiin. On uskomatonta, että keskuspankki on kierrättänyt IMF:n sille antaman avun Jerseyn veronkiertosaarella olevien paperiyhtiöiden kautta. Me puhumme vain korruptiosta emmekä sano suoraan, että kyseessä on rikollinen toiminta. Tähän rikolliseen toimintaan on ollut syynä myös lännen antama apu. Länsi on antanut apua väärin perustein.
Tyypillinen esimerkki on viime talvena Venäjälle annettu hätäapu, ruokahätäapu. Sen piti auttaa Venäjää selviämään yli nälkätalven, yli alkuvuoden pakkasten. Mutta tämä apu ei ole vieläkään mennyt perille. Me annoimme Venäjälle ruokahätäapua talven pakkasten ajaksi, ja se ruoka on edelleen matkalla Venäjälle. Sitä ruokaa myydään venäläisissä kaupoissa, ja sillä tavalla romahdutetaan venäläisten maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden hinta sekä maanviljelijöiden mahdollisuudet harjoittaa omaa elintarviketuotantoaan. Ennen kaikkea meidän EU:n veronmaksajien näkökulmasta pitää sanoa, että jos me halusimme antaa Venäjän sosiaaliselle sektorille tukea eläkkeen maksuun, niin meidän olisi pitänyt antaa sinne rahaa eikä ruokaa. Ruoka-apu oli maatalouspolitiikkaa, joka tuli meille veronmaksajille paljon kalliimmaksi kuin jos vastaava sosiaalinen apu Venäjälle olisi annettu rahana. Tässä mielessä komission, neuvoston sekä Euroopan parlamentin pitää katsoa peiliin ja tunnustaa omat virheensä. Apua on käytetty väärin, mutta ehdottomasti myös annettu väärin.

Turchi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, samaan aikaan, kun me yhdessä komission kanssa tuomme julki, että Euroopan parlamentille on annettava keskeinen rooli, on luonnollista, että meidän on pohdittava parlamentin ulkopolitiikalle annettavaa uutta sysäystä.
Venäjän kriisi tarjoaakin meille siihen mahdollisuuden. Näin ollen, samaan aikaan, kun kansainvälinen yhteisö ja kaikki kansainvälisen lehdistön yksiköt tähdentävät Venäjällä tapahtuvan kriisin merkitystä, meidän on tehtävä välttämättömiä aloitteita, jotta ymmärrämme tämän skandaalin vakavuuden ja ne selitykset, joita Venäjän hallitus antaa tuollaisiin syytöksiin, ja jotta ymmärrämme, minkälaiset ovat sen sijaan meidän suhteemme Venäjään yhteisön antaman rahoitustuen kannalta.
Tietysti komission jäsen Kinnockin julkilausuma on varmasti perusteellinen ja tärkeä, mutta on pohdittava etenkin sitä, mikä on Venäjän tämänhetkisten tapahtumien poliittinen merkitys, eli sitä, että kaikki tämä saattaa horjuttaa kansainvälistä politiikkaa lähitulevaisuudessa ja samoin yhteisömme kaupallisia suhteita Venäjän kanssa, puhumattakaan niistä vakavista seurauksista, joita tuohon maahan investoineet yhteisöön kuuluvat yritykset joutuvat kohtaamaan.
Onkin otettava huomioon se seikka, että tämänhetkiset tapahtumat ravisuttavat venäläistä nomenklatuuria ja eri instituutioiden edustajia. Sen lisäksi jopa Yhdysvaltojen kongressi päätti käynnistää tutkimuksen tarkistaakseen, onko Venäjälle tukena myönnetyt rahat käytetty oikein vai onko ne kenties viety laittomasti.
Edellisen lisäksi, yhteisön toimielinten on mielestäni pyydettävä selvityksiä asiantuntevilta Venäjän viranomaisilta siitä, miten maan kehitykseen ja elintarvikepulaan tarkoitettuja varoja on käytetty.
Tämän lisäksi komission yksikköjen, jotka ovat huolehtineet Venäjälle menevästä avusta, on laadittava selonteko varojen käyttötarkoituksista; lopuksi on tarpeen perustaa tutkimuskomitea, jonka muodostavat neuvosto, komissio, Euroopan parlamentti, EIP ja EBRD, ja joka tarkastaa, paljonko ja mitkä osat Venäjään lähetetystä taloudellisesta tuesta on käytetty alkuperäisiin tarkoituksiin: esimerkkinä Tacis-projekti. Itse asiassa juuri eilen puheenjohtaja Prodi viittasi komission taholta tulevaan avoimuusajatukseen, mutta samassa yhteydessä myös yhteistyöajatukseen Euroopan parlamentin kanssa.
Jos tämä on ensimmäinen tehtävä, meidän on siinä tapauksessa selvitettävä välittömästi suhteemme Venäjään ja selvennettävä yhteisön ja Venäjän hallituksen välisiä kahdenvälisiä suhteita. Jos teemme kaiken tämän, toimielimemme saa poliittisen merkityksen ja saavutamme uskottavuutta kansainvälisen yleisen mielipiteen edessä.

Belder
Arvoisa puhemies, Venäjän rahoitusskandaalien virta vain jatkuu. Niinpä tämän aamun Frankfurter Allgemeine Zeitungissa ilmoitetaan, että Venäjän keskuspankki oli kesällä viime vuonna luovuttanut jopa 3,9 miljardia dollaria eräästä kokonaisuudessaan 4,8 miljardin dollarin suuruisesta Moskovalle myönnetystä IMF-määrärahasta suoraan venäläisille yksityisille pankeille. Siten se poisti valtavan määrän ruplia maan julkisesta rahaliikenteestä. Vielä isompi juttu on se, että ne 3,9 miljardia dollaria IMF-varoja eivät edes käyneet ensin Venäjällä, vaan ne siirrettiin lopuksi tileiltä Yhdysvalloista.
Tämän paljastuksen teki yleinen syyttäjä Skuratov, jonka Jeltsin pani viralta. Tämän syytöksen yhteydessä voidaan esittää kaksi tärkeää huomautusta. Ensinnäkin se, että Skuratov valottaa vain yhtä yksityiskohtaa vuosikausia kestäneestä käytännöstä, nimittäin Venäjän keskuspankin kansainvälisillä määrärahoilla harjoittamaa järjestelmällistä manipulaatiota, käytäntöä, jota on kestänyt ainakin vuodesta 1990 lähtien.
Toiseksi Kansainvälinen valuuttarahasto ja myös Yhdysvaltain hallitus olivat jo varhaisessa vaiheessa tietoisia tästä väärinkäytöksestä. Kuitenkaan ne eivät ryhtyneet minkäänlaisiin toimenpiteisiin pettävän mutta kallisarvoisen tunnuslauseen varjolla: "Parempi korruptio kuin kommunismi."
Petoksen tuloksena pois valuneet ulkomaiset apurahat, kymmenen viime vuoden aikana tapahtunut Venäjän pääoman pako, joka on suuruudeltaan arviolta 150 300 miljardia dollaria, ja suureksi osaksi vaihtokaupaksi taantunut Venäjän talous sumentavat itse asiassa käsityksiämme Venäjän federaation rahoituskriisin laajuudesta.
Euroopan unionin avun ehtona on joka tapausessa oltava se, että ainoastaan konkreettiset, riippumattomien asiantuntijoiden hyväksymät venäläiset hankkeet saavat tulla kysymykseen rahoitusapua jaettaessa, ja tällöinkin vain sillä ehdolla, että sallitaan tarkka vuotuinen jälkitarkastus.

Titley
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla komission jäsen Kinnockia hänen toisesta virkakaudestaan, josta tulee varmasti ensimmäistäkin ansiokkaampi.
Tämän nimenomaisen ongelman osalta, vaikka emme saakaan aliarvioida sitä vahinkoa, minkä rikollisuus ja järjestäytynyt rikollisuus länsimaiselle yhteiskunnalle aiheuttavat, on tärkeää, että Venäjän kohdalla yritämme nähdä otsikoiden taakse. Loppujen lopuksi, yhtään kaunistelematta voimme todeta, että rikollisuus on ollut melko tavallista kautta Venäjän historian. Siinä ei siis ole mitään uutta. Me emme saa unohtaa, että Venäjä on potentiaalisesti erittäin rikas maa. Sillä on suunnattomat luonnonvarat, jotka käsittävät kultaa, öljyä ja maatalousmaata, ja silti tuotanto on laskenut 50 % vuodesta 1989. Ongelman avain on pääomien pako, oli se sitten laillista pääomien pakoa tai laitonta pääomien pakoa. Loppujen lopuksi kaikella rahalla, joka jää Venäjälle, vaikka se olisikin mustan pörssin rahaa, on taloudellisia vaikutuksia. Pääomien pako on tällä hetkellä noin 25 miljardia dollaria vuodessa, ja ulkomaisia investointejakin on alle 3 miljardin dollarin arvosta, ja ne ovat edelleen laskussa. Rehellisesti sanottuna, mikäli venäläiset eivät ole itse valmiita sijoittamaan Venäjälle, miten olisi mahdollista, että joku toinen tekisi niin? Me emme saa unohtaa sitä, että kaikki julkinen raha, jonka voimme antaa, on vain pisara meressä. Avain Venäjän pelastumiseen on yksityisissä sijoituksissa. Sille alueelle meidän olisi keskityttävä.
Vastaus löytyy Venäjästä itsestään. Sen täytyy panna täytäntöön asianmukaisia taloudellisia uudistuksia. Verotusjärjestelmän on oltava toimiva ja oikeudenmukainen. Uudenaikaisten, demokraattisten lakien laatiminen sekä sellaisten lakien täytäntöönpano on taattava.
Teollisuuden edustajat ovat tehneet meille selväksi esimerkiksi EU:n ja Venäjän teollisuuden alan pyöreän pöydän keskusteluissa , että he haluavat sijoittaa Venäjälle. Loppujen lopuksi, mikäli se vain tehdään mahdolliseksi, Venäjällä voi lyödä rahoiksi oikein ajoitetuilla ja oikeaan osuvilla sijoituksilla. Mutta kaikki toistavat aina samaa: korruptio lannistaa heidät, investointiolosuhteet ovat erittäin huonot, koska toimivaa pitkän aikavälin verotusjärjestelmää ei ole, lait muuttuvat alituisesti, infrastruktuuri on kehittymätön, ja mikä tärkeintä, omistusoikeudet immateriaalioikeudet mukaan luettuina ovat heikot ja sekavat. Tälle alalle meidän olisi keskityttävä.
Myönnän, että nykyisessä ilmapiirissä on vaikea perustella EU:n teknistä tukea, mutta meidän on jatkettava tätä prosessia siksi, että Venäjä on meille tärkeä sekä turvallisuussyistä että taloudellisista syistä.
Olen iloinen kuullessani, mitä komission jäsen Kinnock sanoo, koska on tärkeää, että keskitymme muutamille aloille: ei vain talouden parantamiseen, vaan epäilemättä meidän on tähdättävä myös siviiliyhteiskunnan kehittymiseen, joka edistää taloudellisia uudistuksia ja asian sosiaalista puolta.
Haluaisin siksi ja pyydänkin sitä komission jäsen Kinnockilta nyt , että uusi komissio laatisi Tacis-ohjelman tehokkuudesta kokonaisarvion sekä sitten raportoisi siitä, kuinka se aikoo parantaa ohjelmaansa vuoden 2000 talousarvioon niin, että äänestäessämme Tacis-ohjelman puolesta meillä olisi siihen enemmän uskoa.

Schroedter
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella komission jäsen Kinnockia hänen uudesta toimestaan ja toivon, että käymme hänen kanssaan mielenkiintoista ja rakentavaa vuoropuhelua tulevien vuosien aikana. Minulle tuli Titleyn puheesta mieleen kaksi perustavaa kysymystä. Tiedämme, että Venäjä kärsii rahoituskriisin lisäksi ennen kaikkea sellaisten perustavien demokratiaan kuuluvien mekanismien kuin avoimuuden, hallinnon julkisen valvonnan ja riippumattoman oikeuslaitoksen puutteesta.
Kuinka vaikea yhteiskunnallinen muutosprosessi voi ylipäänsä jatkua sellaisessa tilanteessa? Juuri siitä olen puhunut täällä jatkuvasti: ongelmamme on se, että asetamme Venäjän toimintaohjelmassamme väärät prioriteetit. Markkinatalouden demokraattisten perusteiden on oltava kunnossa ennen vapaakauppavyöhykkeen luomista. Kansainvälisen rahoituksen huono hoito ja rahanpesu ilmentävät toisaalta myös läntisten pankkien heikkoutta. Miten voi olla mahdollista, että kansainvälisten luottojen määränpäätä ei saatu selville? Miten niin laaja rahanpesu lännessä on yleensä mahdollista? Nämäkin kysymykset odottavat vastausta.

Puhemies
Kiitän arvoisaa komission jäsentä.
Yhteiskeskustelu tästä esityslistan kohdasta on täten päättynyt.

KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Turkin ja Kreikan maanjäristykset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu yhdestätoista päätöslauselmaesityksestä, jotka koskevat Turkin ja Kreikan maanjäristyksiä:
Turkki
B5-0072/99 Collins UEN-ryhmän puolesta Turkin maanjäristyksestä 17. elokuuta 1999;
B5-0077/99 Swoboda PSE-ryhmän puolesta äskettäin tapahtuneesta Turkin maanjäristyksestä;
B5-0087/99 Papayannakis, Korakas, Bakopoulos, Vinci, Alavanos, Marset Campos, Miranda ja Ainardi, GUE/NGL-ryhmän puolesta Turkin maanjäristyksestä;
B5-0088/99 Van Orden, Wijkman, McCartin, Giannakou-Koutsikou, Cushnahan ja Grossetête PPE-ryhmän puolesta Turkin maanjäristyksestä;
B5-0104/99 Cohn-Bendit ja Ceyhun Verts/ALE-ryhmän puolesta Turkin maanjäristyksestä 17. elokuuta 1999;
Kreikka
B5-0074/99 Collins UEN-ryhmän puolesta Ateenan maanjäristyksestä 7. syyskuuta 1999;
B5-0076/99 Baltas, Efthymiou, Karamanou, Katiforis, Koukiadis, Malliori, Mastorakis, Souladakis ja Tsatsos PSE-ryhmän puolesta Ateenan maanjäristyksestä;
B5-0086/99 Korakas, Papayannakis, Bakopoulos, Koulourianos, Alavanos, Miranda ja Marset Campos GUE/NGL-ryhmän puolesta Ateenan maanjäristyksestä;

B5-0089/99 Giannakou-Koutsikou, Zacharakis, Trakatelli, Marinos, Dimitrakopoulos, Hatzidakis, Folias, Kratsa, Averoff ja Grossetête PPE-ryhmän puolesta Ateenan katastrofaalisesta maanjäristyksestä 7. syyskuuta 1999.

Van Orden
Arvoisa puhemies, Turkkia elokuun 17:ntenä päivänä aikaisin aamulla koetellut maanjäristys oli pahin yli 50 vuoteen alueella, joka kuuluu seismisiin riskialueisiin. Maanjäristyksessä menehtyi ainakin 40 000 ihmistä, ja ilmaisemme vilpittömän myötätuntomme onnettomuuden vuoksi ja ojennamme auttavan kätemme Turkille tällä traagisella hetkellä.
Euroopan unioni on reagoinut katastrofiin antamalla humanitaarista hätäapua 45 miljoonan euron edestä useiden jäsenvaltioiden kahdenvälisen avun lisäksi. Meidän on pidettävä tiukasti kiinni kiireellisestä yhteisön avun toimittamisesta. Välittömästi tarvitaan käytännön tavara-apua, kuten valmiita asumuksia, generaattoreita sekä erityiskulkuneuvoja ja erityisvarusteita. Mikäli Euroopan unioni haluaa toimittaa lisäapua 150 miljoonan euron edestä, siihen on saatava parlamentin kannatus.
Koska Euroopan unioni on tärkeä humanitaarisen avun toimittaja, olisi varsin hyödyllistä komission palvelujen ja erityisesti ECHO:n kannalta, että aikanaan pohdittaisiin mahdollisuuksia parantaa avustusjärjestön tehokkuutta katastrofitilanteissa. Lisäksi komission yhteisen tutkimuskeskuksen olisi pohdittava, kuinka seismisestä toiminnasta voitaisiin varoittaa tehokkaammin. Kuitenkaan emme katso aiheelliseksi tässä vaiheessa perustaa uutta eurooppalaista tutkimuslaitosta tähän tarkoitukseen.
Arvoisa puhemies, yksi rohkaiseva merkki on nähty murheen keskellä. Izmitissä haudattiin myös osa Kreikan ja Turkin välisestä vihamielisyydestä. Kreikan pelastusjoukot olivat ensimmäisten Turkkiin apua toimittaneiden joukossa, mikä oli hyvin myönteinen ja humaani ele, johon Turkki vastasi maanjäristyksen vähän myöhemmin koeteltua Ateenaa. Viime viikkoina on nähty monia, usein ruohonjuuritasolla kreikkalaisten ja turkkilaisten lähentymisestä kertovia eleitä. Moni meistä haluaisi nähdä edistystä tapahtuvan Turkin unioniehdokkuuden estäneiden monien ongelmakohtien ratkaisemisessa. Tämä edellyttää suurpiirteisyyttä sekä joustavuutta molemmilta osapuolilta.
Toivokaamme, että Izmitin murhenäytelmä johtaa myönteisiin ja pysyviin parannuksiin Euroopan unionin ja Turkin välisissä suhteissa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää ryhmämme myötätunnon ja järkytyksen Turkin ja Kreikan maanjäristysten vuoksi. On historian suurta ironiaa, että Turkin ja Kreikan maanjäristykset ovat lopulta lähentäneet maita toisiinsa. En sanoa vielä yhdistänyt maat, mutta kuitenkin lähentänyt niitä.
On harvinainen yhteensattuma, että oikeudenkäynti, jonka reiluudesta ja oikeellisuudesta en ole täysin vakuuttunut, ja tuomio, josta olen periaatteellisten pohdintojen jälkeen vieläkin vähemmän vakuuttunut, nimittäin Öcalanin kuolemantuomio, ovat johtaneet siihen, että nyt on tilaisuus lopettaa hirvittävä sisällissota Turkissa. Historiassa tapahtuu usein niin, että ikävät tapahtumat saavat aikaan myönteisen kehityksen.
Sen vuoksi haluaisin yksityiskohtiin puuttumatta suhtautua periaatteessa myönteisesti ensinnäkin siihen, että Kreikan ja Turkin välit ovat parantuneet, myös hirveistä tapahtumista riippumatta, koska molempien maiden ulkoministerit ovat valmiit puhumaan toistensa kanssa. Olen erittäin iloinen siitä, että monet Euroopan maat ovat reagoineet erittäin myönteisesti ja antaneet heti apua, kun hirvittävät tapahtumat sattuivat, ja siihen, että Euroopan unioni pohtii sitä, miten Euroopan unionin ja Turkin välille voitaisiin luoda uudelleen suhteet.
Olen keskustellut viime päivinä muutaman turkkilaisen parlamentin jäsenen kanssa, jotka ovat myös tuoneet selvästi esille, että he haluavat uutta alkua. Turkissa on tapahtunut paljon muutoksia, on laadittu uusia lakeja. Ikävät tapahtumat ja tietynlainen pohdiskelu ja harkinta Turkissa voivat mahdollisesti johtaa siihen, että Turkin ja Euroopan unionin väliset suhteet on mahdollista solmia uudelleen tulevina kuukausina, Kreikan avulla. Kaikkien näiden Turkin kanssa toteutettavien ja siihen kohdistuvien toimien yhteydessä on tärkeää, että teemme kaiken yhteistyössä jäsenvaltiomme Kreikan kanssa. Ulkoministeri Papandreu loi myös äskettäin juuri edellytykset sille, että ryhdymme tähän uuteen kumppanuuteen Turkin kanssa.
Se on pitkä ja vaivalloinen hanke. Historiankirjoissa voisi kuitenkin joskus lukea, että nämä kauheat katastrofit näissä molemmissa maissa olivat uuden suhteen alku, myös uuden poliittisen suhteen, viime kädessä myös uuden taloudellisen suhteen alku. Minäkin ponnistelen joka tapauksessa parlamentin entisenä Turkin esittelijänä sen puolesta, että saamme luotua nämä uudet suhteet Turkin ja Euroopan unionin välille.
Turkki on tärkeä strateginen kumppani, mutta Turkin pitää myös tietää, että sen on toteutettava vastaavia lakiuudistuksia, jotta se loisi edellytykset sille, että se voisi liittyä Euroopan unioniin. Se on mahdollista vain oikeusvaltion toteutumisen ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen myötä. Se on ainoa mahdollisuus. Sen vuoksi ryhmäni seuraa tarkkaavaisesti komission ja neuvoston uusia ponnisteluja ja myötäilee niitä myönteisesti, vaikkakin kriittisesti.

Ceyhun
Arvoisa puhemies, Turkin maanjäristys kuuluu luonnollisesti tämän vuosisadan hirvittävimpiin katastrofeihin. Meidän ei tarvitse enää puhua uhrien määrästä. On myös tunnettua, että Turkissa tulee olemaan kymmeniä tuhansia asunnottomia ihmisiä, joiden on jatkettava elämäänsä maanjäristysalueella vuosia ilman toivoa paremmasta. Näissä olosuhteissa on tietysti erittäin tärkeää, että pohditaan entistä enemmän sitä, miten voisimme ehkäistä tämän tilanteen, Turkin maanjäristyksen tulosten, vaikutuksia. Maanjäristyksen ja sen seurausten perusteellista pohdiskelua ei voi milloinkaan aloittaa liian aikaisin. Tästä Turkin onnettomuudesta on käytävä kansainvälistä keskustelua, josta on saatava mahdollisimman paljon hyötyä maan jälleenrakentamiseksi. Tämä keskustelu voitaisiin aloittaa Euroopan unionin ja Turkin kesken.
Tuen sitä, mitä Swoboda edellä sanoi, mutta kun otamme huomioon tilanteen, joka Turkissa nyt vallitsee, eli valmiuden käyttää hyväksi suhteita eurooppalaisiin kumppaneihin, meidän pitäisi ensinnäkin puhua tämänpäiväisessä päätöslauselmaesityksessämme paljon konkreettisemmin Turkille annettavasta avusta ja osoittaa turkkilaisille ystävillemme, että he voivat luottaa apuumme, jos tarvitsevat sitä, ja meidän pitäisi välittää heille myös tunne, että emme pidä heitä pelkästään vastustajina, kuten Turkissa yleisesti ajateltiin ennen maanjäristystä. Ryhmäni ehdotus olisi sellainen, että meidän on nyt samaan aikaan, kun mietimme sitä, miten voimme parhaiten auttaa Turkkia jälleenrakennuksessa, ajateltava myös sitä, kuinka voimme tarjota Turkille uuden näköalan. Kun toteutamme näitä ajatuksia, meidän pitäisi myös seurustella Turkin kanssa paljon entistä avoimemmin ja osoittaa sille selvästi, että olisimme EU:n laajentumisen osalta oikeastaan valmiita hyväksymään Turkin 13:nneksi hakijamaaksi, jos Turkki tekee myönnytyksiä. Meillä on kolmen tulevan kuukauden aikana riittävästi mahdollisuuksia käyttää hyväksi näitä tilaisuuksia.

Duff
Arvoisa puhemies, tunnemme myötätuntoa Turkkia kohtaan sen kansan traumaattisten kokemusten jälkeen. Meidän on kuitenkin yritettävä nähdä tästä traumasta syntyvä jonkinlainen katarsis niin, että maanjäristyskriisin jälkeiset suuret selviytymisponnistelut lujittavat siviiliyhteiskuntaa. Turkin hallitus olisi saatava kantamaan suurempi vastuu kansalaistensa tarpeista, ja uudistuksiin pyrkiviä voimia, kuten hovioikeuden presidentti Selçukia ja hänen kollegojaan, on kaikessa kannustettava ja tuettava. Tällainen katarsisvaikutus auttaisi meitä Euroopan unionissa ilman muuta arvioimaan uudella tavalla suhteitamme Turkkiin ja kehittämään myönteisempää yhteistyötä vilpittömän solidaarisuuden hengessä, ja Kreikan olisi osoitettava olevansa auliisti tässä mukana.

Karamanou
Arvoisa puhemies, näyttää siltä, että Enkelados-jättiläinen on ollut hyvin vihainen Kreikalle ja Turkille. Hänen kanssaan on vaikea tulla toimeen, ja niinpä hän päästi raivonsa valloilleen tuhoisalla tavalla, kylväen surua, tuskaa ja kuolemaa näissä kahdessa maassa. Turkissa katastrofi on saanut raamatulliset mittasuhteet alueella, joka on noin 60 000 km2, mikä on lähes yhtä suuri alue kuin Belgia ja Tanska yhteensä, alue, joka vaikuttaa 15 miljoonan ihmisen elämään.
Maanjäristyksessä menehtyi yli 15 000 ihmistä. Eräällä rannalla 80 - 90 km:n päässä maanjäristyksen episentrumista koko rakennuskannasta tuli käyttökelvotonta. Tietojen mukaan tämä alue tuotti 30 - 35% Turkin BKT:sta ja tarjosi työtä tuhansille. On varmaa, että maanjäristysten puhtaasti taloudelliset vaikutukset ovat valtavat, ja näyttää siltä, että Turkin on vaikeaa ellei mahdotonta selvitä niistä yksinään ilman anteliasta ulkoista apua, ilman meidän aktiivista tukeamme.
Kreikassa taas tuhot eivät olleet yhtä mittavia, mutta inhimilliset menetykset olivat hyvin raskaita, 138 kuollutta, 3 vakavasti loukkaantunutta ja noin 100 000 koditonta. Aineelliset menetykset olivat suuria. Sekä Turkki että Kreikka ovat saaneet maksaa raskaan hinnan maanjäristyksistä. Tämän hinnan murheellisempi puoli liittyy menetettyihin ihmishenkiin, tuhoutuneisiin perheisiin, psykologiseen järkytykseen, josta on kärsinyt alueen koko väestö, joka on pelännyt todennäköistä seuraavaa maanjäristystä. Näiden alueiden ihmisten on ollut pakko löytää henkisiä voimavaroja kestää yksilöön, perheeseen ja talouteen kohdistuneet tuhot ja aloittaa elämä tyhjästä.
Ei ole kuitenkaan mitään niin pahaa, ettei jotain hyvääkin, näyttää siltä, että maanjäristykset toisaalta romahduttivat taloja mutta että toisaalta ne rakensivat siltoja Kreikan ja Turkin välille. Maanjäristykset ovat luoneet ainutlaatuisia yhteistyömuotoja näiden kahden maan välille. Suru ja tuho ovat lopulta opettaneet meille, että vain yhteistyöllä ja eläen rauhassa rinnakkain voimme kohdata jopa myös kansalliset katastrofit. Giorgos Papandreu, Kreikan ulkoministeri, ja Turkin ulkoministeri Cem päättivät lopulta sisällyttää kysymyksen Kreikan ja Turkin välisestä yhteistyöstä luonnonkatastrofien hoitamisessa Ateenan ja Ankaran välisen vuoropuhelun asialistalle. Kuten kollegamme aiemmin sanoi, näyttää siltä, että tragedian jälkeen tulee sovitus. Lopuksi haluaisin kuitenkin, hyvät kollegat, palata pyyntöön, jonka ovat esittäneet myös muut kollegat, eli pitäisi perustaa eurooppalainen tutkimuskeskus, jossa tutkittaisiin ja sovellettaisiin järjestelmällisesti uusia keinoja varautua ennalta maanjäristyksiin.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, en toista traagisia yksityiskohtia niistä maanjäristyksistä, jotka yllättivät koko alueen, sekä naapurimaamme Turkin että Kreikan, eri mittakaavassa tietenkin.
Jättämissämme päätöslauselmissa sanomme, mitä mielestämme poliittisella, moraalisella ja aineellisella tasolla pitäisi tehdä. Arvoisa puhemies, haluaisin vain käyttää hyväkseni tämän hetken, ja sanoa teille, että nyt esimerkiksi Ateenan väestössä liikkeellä olevat vastuuttomat tiedot tulevista uusista maanjäristyksistä aiheuttavat suurta hämmennystä ja paniikkia. Näitä tietoja tulee tiedepiireistä sekä Kreikasta että kaikista Euroopan maista, koska, kuten tiedätte, kaikki seuraavat hyvin kiinnostuneina, mitä maanjäristysten osalta tapahtuu.
Arvoisa puhemies, olen siis sitä mieltä, että jos pitkällä aikavälillä tehtäisiin jotain hyödyllistä ja haluaisin kuulla myös komission jäsenen mielipiteen, se tarkoittaisi, että tällä paljon puhutulla järjestöllä, joka tutkisi maanjäristyksiä ynnä muuta, olisi ennen kaikkea eräänlainen eettinen koodi suosituksia ja tietojen julkistamista varten, milloin, missä, miten ja kenelle maanjäristyksistä kerrotaan. On eri asia antaa tietoja esimerkiksi maanjäristyksiltä suojautumisesta kuin antaa sieltä täältä vaikkakin hyvää tarkoittavia tieteellisiä tietoja, jotka pitävät ihmisiä pelon vallassa. Arvoisa puhemies, koska maanjäristys ei tunne valtioiden rajoja ja koska tiedot kiertävät maasta toiseen, Euroopan unionin tasolla pitäisi mielestäni saada aikaan jokin tieteellinen järjestely.

Korakas
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin sanoa, että pitää välittömästi viivytyksettä löytää ne määrärahat, jotka Turkille pitää myöntää tämän kamalan maanjäristyksen aiheuttamien ongelmien hoitamisen helpottamiseksi, valvotusti tietenkin. On valvottava, että apu menee sinne, minne se on tarkoitettu. Jos minun sallitaan sanoa, tätä vaatii yksimielisesti koko Kreikan kansa, joka yli tuhannella eri tavalla on tuonut esiin solidaarisuutensa moraalisesti ja aineellisesti. Kuitenkin juuri nämä samaiset solidaarisuudentunteet Turkin kansaa kohtaa edellyttävät, että maanjäristysten tuhoja ei käytetä tekosyynä määrärahojen vapauttamiselle, ellei Turkin valtio ryhdy täyttämään ehtoja, jotka liittyvät ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, sekä lisäksi Kyprokseen ja kurdikysymykseen liittyviä ehtoja, ja osoita olevansa joka tapauksessa valmis ottamaan joitakin edistysaskeleita.
Mitä Kreikkaan tulee, on jo sanottu, että katastrofi on yhtä suuri, ihmiset on tempaistu juuriltaan vierailin alueella, huoli huomisesta on suuri varsinkin sen vuoksi, että, kuten saimme todeta, taloja rakennettaessa tärkeimmällä sijalla oli voitontavoittelu eikä huolehtiminen asunnonhankkijasta. Näin ollen sekä Kreikan että muiden maanjäristysherkkien maiden pitää tehdä kaikkensa varautuakseen maanjäristyksiin, jotta tällaiset tragediat eivät toistuisi, sillä on totta, että vaikka hallitukset ja ihmiset eivät voi olla vastuussa maanjäristyksistä, vastuu tuhoista on valtava, kuten maanjäristykset osoittivat sekä Turkissa että Kreikassa.
Olemme siis sitä mieltä, että asiaan pitää puuttua välittömästi, yhteisön toisesta ja kolmannesta tukikehyksestä pitää antaa tarvittavat määrärahat, joilla luodaan konkreettiset mekanismit ja joilla varaudutaan maanjäristyksiä vastaan ja ehkäistään ennalta niiden aiheuttamia tuhoja, niin kuin myös muut puhujat ovat vaatineet.

Marinos
Arvoisa puhemies, voimakkaat maanjäristykset, jotka yllättivät sekä Turkin että Kreikan ja jotka saivat aikaan tuhansia kuolonuhreja ja vammoja, valtavia tuhoja kodeille, tehtaille ja yrityksille sekä kahden maan infrastruktuurille, pakottavat Euroopan unionin puuttumaan asiaan sekä välittömästi että pitkällä aikavälillä. Välittömästi voitaisiin myöntää runsaskätistä ilmaista apua varoista, joita löytyy lakisääteisten kulujen käyttämättömistä määrärahoista. Myöntämällä apua nopeasti pelastetaan ihmishenkiä ja varsinkin lapsia ja vanhuksia sekä lievitetään niiden kodittomien onnettomuutta , joita talven tulo uhkaa.
Kreikassa tuhojen arvioidaan nousevan ainakin 600 miljoonaan euroon. Ainakin 100 miljoonaa euroa voidaan löytää niistä yhteisön toisen tukikehyksen varoista, joita Kreikka ei ole käyttänyt. Tarvitaan kuitenkin jo voimakasta puuttumista ongelmaan eurooppalaisella tasolla. Euroopan ja Amerikan arvovaltaisimmat seismologit vakuuttavat, että Kaakkois-Euroopan ja Välimeren alueella, johon kuuluu myös eurooppalaisia maita, on koittanut jatkuvan seismisen aktiivisuuden kausi.
Olen siis ensiksikin sitä mieltä, että ehdotus järjestön perustamisesta on oikea, mutta sen ei kuitenkaan pidä rajoittua maanjäristykseen liittyvien ilmiöiden tutkimiseen ja maanjäristysten ennaltaehkäisyyn, joka toistaiseksi on tieteellisesti mahdotonta, näin vakuuttavat seismologit. Myös kollegoiden, jotka ehdottavat maanjäristysten ennaltaehkäisemisen instituuttia, pitäisi tämä tietää ja ehdottaa säännöksiä ja standardeja sellaiselle rakentamiselle, joka kestää maanjäristystä, sopiville rakennusmateriaaleille ja niin edelleen, sekä edistää sellaisten Euroopan kansalaisten tiedonsaantia, joita eri luonnonkatastrofit uhkaavat, ja kertoa, mitä pitää tehdä luonnonkatastrofin sattuessa. Huomautan, että uhanalaisten maiden joukkoon kuuluvat Turkin ja Kreikan lisäksi myös Albania ja osa Italiaa, missä muuten purkautui muutama päivä sitten jälleen kerran tulivuori Etna.
Toiseksi olen sitä mieltä, että yhteisön talousarvioon pitää palauttaa valitettavalla tavalla poistettu alamomentti B4-3400, joka mahdollisti kiireellisen avun katastrofien uhreille. Tätä budjettikohtaa pitää kasvattaa sellaisen suuren erityisvarauksen avulla, joka siirtyisi vuodesta toiseen eikä siis poistuisi talousvuoden päättyessä ja joka olisi enemmän kuin aiemmat mitättömät summat.
Lopuksi ehdotan, että Euroopan unionissa nykyisin olevat eri valtiolliset ja yksityiset vapaaehtoiset ryhmät, jotka antavat välitöntä apua luonnonkatastrofien sattuessa, järjestäytyisivät samalla tavalla, ja että ne saisivat yhtenäisen eurooppalaisen toimintaohjeiston. Näin ne voidaan pyytää mukaan heti, kun jossain jäsenvaltiossa tapahtuu luonnonkatastrofi, yhdessä vastaavien kansallisten elinten kanssa, jotta kaikkien yhteiset pelastustoimet olisivat mahdollisimman laajoja, nopeita ja kattaisivat heti kaikki tarpeet.

Ceyhun
Arvoisa puhemies, ei ole totta, että meillä vihreillä ei olisi puhujaa, mutta meillä oli epäonnea, sen vuoksi tämä on varsinainen puheenvuoroni. Eurooppalaisena, joka on turkkilaista syntyperää, halusin välttämättä puhua Kreikan maanjäristyksestä. Uskon, että kreikkalaiset ystäväni ymmärtävät minua hyvin, kun sanon saksalaisena eurooppalaisena, mutta nimenomaan syntyperäisenä turkkilaisena, "silipitiria" (osanottoni), että se pätee jokaiseen turkkilaiseen. Juuri tämä Kreikan maanjäristys Turkista on puhuttu riittävästi vaati kenties monia uhreja, mutta se sai aikaan myös paljon enemmän kuin sadat päätöslauselmat voivat saada aikaan. Nimenomaan Kreikan ja Turkin välisinä rauhanaikoina meillä on Euroopan parlamentissa tilaisuus yhdessä lähentää näiden maiden kansoja toisiinsa ja poistaa lopultakin se käsitys, jota minulle ja luultavasti teillekin aina koulussa tarjottiin historiankirjoissa, nimittäin että kreikkalaiset ja turkkilaiset muka vihaavat toisiaan. Se on häpeämätön valhe! Juuri turkkilaisilla ja kreikkalaisilla on erittäin paljon yhteistä, ja siitä syystä voitte luultavasti ymmärtää minua, kun minä pidän vihreänä saksalaisena jäsenenä tällaisen tunnepitoisen puheenvuoron. Halusin kiittää teitä, ja halusin sanoa teille Kreikan maanjäristyskatastrofin vuoksi vielä kerran "silipitiria".

Uca
Arvoisa puhemies, Turkin maanjäristyksen yhteydessä tuhoisa maan sisäinen järistys toi esiin yhteiskunnan sisäisen tuhoisan tilan. Yli 15 000 ihmisen piti kuolla, myös siksi, että häikäilemättömät rakennusyritykset rikastuivat häpeämättömästi halvalla tehdyillä rakennuksilla aina valtion huipulla asti olevien poliitikkojen ja hallinnon suojeluksessa. Järistys koski näin ollen usein köyhimmistä köyhimpiä. Sillä aikaa kun epätoivoiset ihmiset kaivoivat usein omaisiaan raunioista paljain käsin, valtio osoitti, että se on huolissaan etupäässä vain itsestään.
Kurdialueella on 500 000 poliisia ja sotilasta aseistettuna sodassa, jonka toinen osapuoli on lopettanut jo ajat sitten. Sillä aikaa maanjäristysalueella ei juuri näkynyt sotilaita lapio kädessä. Ankara ei pelkästään jättänyt ihmisiä oman onnensa nojaan vaan takavarikoi avustusrahat ja vaikeutti ulkomaisten kansalaisjärjestöjen työtä. Tämä huipentui harmaiden susien, MHP-puolueen, terveysministerin vaatimukseen siitä, että Turkin pitäisi torjua uhrien avuksi lähetetty kreikkalainen veri. Emme voi vastaväitteittä hyväksyä sellaista ihmisten halveksimista. Myönteistä on kuitenkin se, että sekä kreikkalaiset että turkkilaiset ihmiset päättivät auttaa toisiaan. Niinpä sekä turkkilaiset auttoivat kreikkalaisia että kreikkalaiset turkkilaisia maanjäristyksen jälkeen.
Älkää ymmärtäkö minua väärin, mutta läntisten teollisuusmaiden ei pitäisi tuntea ylemmyyttä Turkkia kohtaan. Niiden pitäisi pikemminkin lopultakin tunnustaa vastuunsa Bosborin poliittisesta ja taloudellisesta tilanteesta. Vasta sen jälkeen Turkissa voi tapahtua vakavia demokraattisia muutoksia ja oikeudenmukainen apu voi saavuttaa uhrit, jotka sitä todella tarvitsevat. Euroopan unioni on lahjoittanut tuhansia euroja Turkin maanjäristyksen uhreille. Sen vuoksi ehdotan, että lähetämme Turkkiin ja Kreikkaan valtuuskunnan tarkistamaan, onko rahat käytetty uhrien hyväksi; ovatko rahat menneet niille köyhimmille, jotka niitä todella tarvitsevat.

Kinnock, Neil
komissio. (EN) Arvoisa puhemies, kuinka voisinkaan ilmaista kiitollisuuteni kaikkien puolueiden arvoisille jäsenille siitä, että he ovat esittäneet päätöslauselmaesityksiä Turkin ja Kreikan maanjäristysten traagisista seurauksista. Arvoisien parlamentin jäsenten tavoin ilmaisen komission puolesta vilpittömän myötätuntoni kaikille niille, jotka menettivät ystäviään ja rakkaitaan sekä kaikille niille, jotka loukkaantuivat molempia maita koetelleissa kauheissa katastrofeissa.
On selvää, että mikään ei voi poistaa surua. Käytännön apu voi kuitenkin lievittää hätää. Komissio ryhtyi nopeisiin toimiin yrittäessään auttaa Turkin kansaa sekä hallitusta ponnisteluissa katastrofista selviytymiseksi.
Välittömästi maanjäristysten jälkeen etusija kuului ilman muuta ponnisteluille henkiinjääneiden pelastamiseksi sekä lääkitsemiseksi. Jäsenvaltioiden ja koko kansainvälisen yhteisön avustusten ohella komissio myönsi tähän tarkoitukseen ECHO:n kautta kahdessa erässä 4 miljoonaa euroa ensiapua ja välineistöä varten. Lisäksi valmisteilla on puheenjohtajavaltio Suomen edustajan sekä komission jäsen van den Broekin 26. elokuuta tapahtuneen Turkin vierailun jälkeen 30 miljoonan euron apupaketti, jolla tuetaan nykyisiä hätä- ja kunnostustoimia.
Myös nämä 30 miljoonaa osoitetaan käyttöön ECHO:n kautta, mikä mahdollistaa raha-avun nopean käyttöönoton. Luultavasti eniten painotetaan väliaikaisten asumusten hankkimista sekä sitä, että palautetaan elintärkeä infrastruktuuri, mistä esimerkkinä koulujen ja sairaaloiden kunnostustyöt. Tarkempi kuva tarpeista saadaan yhteisen arviointihankkeen myötä, jollaista äsken vaadittiinkin, oletan näin, ja jonka ECHO, komission Ankaran edustusto, Yhdistyneet Kansakunnat ja Maailmanpankki ovat yhteistoimin katastrofialueilla käynnistäneet. Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä jälleenrakennustarpeet on ilman muuta arvioitava perusteellisen vahinkoarvion jälkeen. Lisäksi komissio ehdottaa seuraavien välineiden käyttämistä lisäkunnostustöiden sekä jälleenrakennustöiden tukemisessa.
Ensinnäkin vuodesta 2000 lähtien Turkin pitäisi saada oma osuutensa, joka heijastelee sen merkittäviä jälleenrakennustarpeita Meda 2 -ohjelman tuista. Toiseksi, kuten parlamentti tietänee, neuvoston ja parlamentin käsiteltävänä on kaksi säännöstä, joilla vahvistetaan unionin Turkin strategiaa. Näillä säännöksillä varataan 150 miljoonan euron kokonaissumma myönnettäväksi Turkille kolmen vuoden aikana, mitä Turkin hallitus pitää merkittävänä apuna. Tämän viikon yleisten asioiden neuvostossa sitouduttiin säännösten hyväksymiseen ja täytäntöönpanoon niin pian kuin mahdollista, ja yleisten asioiden neuvosto myös pyytää Euroopan parlamenttia tässä puhuu nyt neuvosto ottamaan tämän huomioon asiaa käsitellessään. Toivon, että parlamentti kiirehtii näiden säännösten käsittelyä, joka on ollut kesken viime keväästä lähtien, mikäli tietoni pitävät paikkansa. Siksi toivon, että ne arvoisat jäsenet, jotka ovat suoraan osallisia asiassa, eivät enää viivästytä tehtäväänsä.
Kolmanneksi Euroopan investointipankilta on pyydetty erityistä ponnistusta ajattelemme 600 miljoonan euron arvoisen summan lainaamista jälleenrakennustarpeiden tukemiseksi. Suoraan sanottuna se edellyttää lisävarausta takuita koskevasta budjettikohdasta.
Näiden hankkeiden lisäksi komissio harkitsee mahdollisuutta tehdä yhteistyötä IMF:n kanssa, jotta Turkille voitaisiin taata uudistusprosessin ylläpitoon suunnattu makrotaloudellinen apu oloissa, jotka ovat ilmeisen vaikeat.
Luotamme siihen, että näistä lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin tukialoitteista on tuntuvaa apua Turkin kansalle, ja olemme varmoja siitä, että ihmiset ympäri Euroopan unionia yhtyvät toiveisiimme siitä, että tämä vaikea tehtävä yhteisöjen ja moraalin palauttamiseksi päättyy menestyksekkäästi.
Kuten parlamentti tietänee, ja kuten olemme kuulleet monien arvoisien jäsenten heidän tämän iltapäivän lausunnoissaan ja puheissaan kertoneen, myös Kreikan kansa joutui näkemään traagisia kuolemia sekä kärsimään vahinkoa äskettäisissä maanjäristyksissä ja jälkijäristyksissä. Kuten parlamentti myös lienee huomannut, hätäavulle yhteisön sisällä tarkoitetussa budjettikohdassa ei ole rahaa. Komissio voi siten tehdä hyvin vähän tavara-avun toimittamiseksi Kreikan kansan ja hallituksen ponnisteluihin lyhyellä aikavälillä. Kuitenkin komissio yhdessä Kreikan hallituksen kanssa pohtii mahdollisuuksia osoittaa uudelleen tavoitteen 2 piirin kuuluvia käyttämättömiä varoja Kreikan jälleenrakennustukeen.
Äskettäiset maanjäristykset, kuten monet arvoisat jäsenet kertoivat, olivat ilman muuta täysimittaisia murhenäytelmiä, mutta jälleen kerran ne osoittivat, että inhimillinen kyky myötätuntoon on kauan kestäneitä välirikkoja voimakkaampi. Kreikka antoi välittömän tukensa kansainvälisille ponnisteluille Turkin järistyksen uhrien auttamiseksi. Kun maa järisi Ateenassa, Turkin hallitus oli ensimmäisten joukossa lähettämässä avustustyöntekijöitä ja avustustarpeita. Toivokaamme, että se, minkä olemme nähneet tänään iltapäivällä havainnollisesti tai koskettavasti parlamentissa, sekä kreikkalaisten ja turkkilaisten viime viikkoina osoittamat vilpittömästi humaanit eleet johtavat naapurimaiden välisten suhteiden sekä Turkin ja Euroopan unionin välisten suhteiden lujittumiseen.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Papayannakis
 (GUE/NGL). (EL) Arvoisa puhemies, esityslistan mukaan ajankohtaiskeskustelun piti alkaa klo 16.00. Tulin paikalle kymmentä vaille ja tullessani näin oman nimeni taululla. Oli hiuskarvan varassa, etten vaikuttanut epäluotettavalta parlamentin ja kollegoideni silmissä. Kuvittelisin muidenkin kokeneen epämiellyttäviä yllätyksiä. Arvoisa puhemies, voitteko selittää minulle, mistä tämä johtui?

Puhemies
Viisaat neuvonantajani vieressäni sanovat, että työjärjestyksemme mukaan parlamentin ja sen puhemiehen, edeltäjäni, menettely oli oikea, sillä esityslistassa lukee, että klo 15.00 16.00 komissio antaa julkilausuman Venäjän rahoituskriisistä, ja että välittömästi komission julkilausuman jälkeen tai viimeistään klo 16.00 alkaa keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista. Se tarkoittaa siis sitä, että esityslistassa, joka teillä on edessänne, on esitetty myös vaihtoehto. Sellainen on syyskuun 16. päivän istunnon esityslista. Olen pahoillani, että teidän piti jäädä tänne pitemmäksi aikaa, mutta muodollisesti kaikki meni oikein.

Dagestan
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kuudesta seuraavasta päätöslauselmaesityksestä:
B5-0071/99 Muscardini UEN-ryhmän puolesta Dagestanin tilanteesta;
B5-0078/99 Sakellariou, Krehl, Wiersma ja Jöns PSE-ryhmän puolesta Dagestanin tasavallan tilanteesta (Venäjän federaatio);
B5-0090/99 Alavanos, Schleicher, Posselt ja Grossetête PPE-ryhmän puolesta Dagestanin autonomisen tasavallan konfliktista;
B5-0095/99 Haarder ELDR-ryhmän puolesta Dagestanista;
B5-0103/99 Schroedter, Lamber, Isler Béguin ja Voggenhuber Verts/ALE-ryhmän puolesta Dagestanin autonomisen tasavallan konfliktista.

Wiersma
Arvoisa puhemies, oikeastaan on aika outoa, että päätimme puoli tuntia sitten keskustelun Venäjän rahoitusvaikeuksista ja nyt jatkamme keskustelua maata kohdanneesta toisesta ongelmasta. Kun otetaan huomioon se, kuinka hyvin tärkeä asema Venäjällä on Euroopan unioniinkin nähden, meidän olisi ehkä pitänyt suunnitella parlamentin keskustelujen järjestys vähän paremmin ja käydä laaja keskustelu, jossa pohdiskeltaisiin Venäjää ja sen kaikkia nykytapahtumia, joista on välttämätöntä saada jonkinlainen ote. Tahdon vielä yhtyä Swobodan kantaan tästä asiasta. Venäjän rahoitusvaikeuksien jälkeen, joista vasta keskustelimme, ryhdymme nyt puhumaan maan poliittisesta tasapainosta. Äskettäiset tapahtumat antavat aihetta huoleen. Voisin melkein sanoa erittäin suuren aiheen huoleen. On ollut Dagestanin väkivaltainen selkkaus, Moskovan pommiräjähdykset, ja kaikkia näitä tapahtumia ympäröivät huhut salaliitoista ja kaikenlaiset teoriat siitä, mitä kaikkea näiden tapahtumien taakse mahtaa kätkeytyä ja mikä yhteys niillä saattaa olla esimerkiksi tuleviin parlamentinvaaleihin ja eri ryhmien yrityksiin sabotoida niitä.
Valitamme väkivallan käyttöä ja pahoittelemme sen uhreja ja tunnemme myötätuntoa Venäjän viranomaisia kohtaan, jotka yrittävät saada tilanteen hallintaansa. Tuomitsemme väkivallan käytön ankarasti. Venäjällä on jo tarpeeksi vaikeuksia. Jopa sen poliittinen järjestelmä on paineen alla, ja poliittinen väkivalta vain pahentaa maan epävakaista tilannetta. Sillä on negatiiviset seurauksensa, jotka koskettavat meitäkin. Dagestanin väkivaltaisuudet, keskustelumme varsinainen aihe, saattavat levitä edelleen yli Kaukasuksen kaikkine arvaamattomine seurauksineen. Sekin olisi sellainen asia, jota kukaan ei toivoisi. On selvää, että poliittisesta ratkaisusta olisi meille hyötyä, mutta vaikutusvaltamme Venäjän sisäisissä keskinäisissä suhteissa on vähäinen. Äskeinen keskustelukin oli siitä jo esimerkkinä, ja voimme vain kannustaa Venäjän viranomaisia käyttämään mahdollisimman vähän väkivaltaa järjestyksen palauttamisessa. Venäjän viranomaisten on pyrittävä poliittiseen vuoropuheluun Tsetsenian viranomaisten kanssa, joiden on samoin kannettava vastuunsa ja lopetettava laittomien ryhmittymien tukeminen Dagestanissa. Meidän mielestämme ja niin esitetään päätöslauselmassakin Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjstön tulisi toimia tämän viestin aktiivisena sanansaattajana. EU:n olisi kannettava enemmän huolta alueen sosiaalis-taloudellisesta kehityksestä, mikä niin ikään mainitaan tekstissämme. Nämä ovat pieniä askeleita, jotka eivät suurella Venäjällä saa kaikitenkaan kovin suurta vaikutusta aikaan. Ne ovat joka tapauksessa asioita, jotka pystymme tekemään ja joilla voimme myös näyttää, että Venäjän vakaa kehitys on meille tärkeä asia sekä ajatellen niitä yksityiskohtia, joista täällä keskustelemme, että myös kokonaisuutena. Meidän on oltava valmiit jakamaan humanitaarista apua tarpeen tullen. Meidän on autettava siinä, missä voimme. Otetta tilanteesta meillä tuskin kuitenkaan on. Tämä on yksi suurimmista riskeistä, joita Eurooppa tulevien vuosien aikana joutuu kohtaamaan, ja kehottaisin parlamenttia ja myös komissiota ja neuvostoa pitämään keskustelua vireillä Venäjästä ja Venäjän tulevaisuudesta Euroopassa ja säilyttämään sen esityslistalla.

Schleicher
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meidän on oltava selvillä siitä, että Kaukasuksella kuohuu. Tänään on kyse Dagestanin ihmisten traagisesta kohtalosta. Useimmat uutiset kertovat meille vain niukasti, millainen draama maailman tuossa kolkassa on meneillään. Siellä tarvitaan kiireesti humanitaarista apua. Tärkeää olisi ennen kaikkea, että näille ihmisille Dagestanissa myönnettäisiin sama autonomia kuin sen naapurimailla jo on. Mutta mitä tapahtuu? Sen poliittisesta tilanteesta ei saada yksiselitteistä puolueetonta tietoa, mutta myöskään ihmisoikeuksia ei kunnioiteta. Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestölle on annettava tehtäväksi laatia parlamentille, komissiolle ja neuvostolle raportti, ja käsiteltävänä olevan eri ryhmien yhteisen esityksen tavoitteena on ennen kaikkea se, että sellaista tietoa voidaan saada mahdollisimman nopeasti ja luotettavasti. Olkoon Dagestanin tilanteesta vastuussa sitten kuka tahansa, se ei muuta sitä tosiasiaa, että tilanne on seurausta rautaesiripun kaatumista seuranneista dramaattisista kehityskuluista ja että tämän alueen maiden on erittäin, erittäin vaikea vapautua. Vastuussa olevat poliittiset voimat pyrkivät lisäksi jatkuvasti tunnustelemaan etnisten ryhmien mielialoja ja pitämään ryhmiä erillään.
Koimme saman aivan naapurissamme Euroopassa, Jugoslaviassa, ja seuraamme nyt vastaavia kehityskulkuja kauempana. Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta saisimme tukahdutettua kehityksen, joka siellä alkoi, jotta myös maailman tämän osan ihmisillä on mahdollisuus kehittyä rauhanomaisesti, kehittää omat autonomiset asemansa, saada tulevaisuus, jollaisen me olemme Euroopassa itsellemme jo kamppailleet. Meidän pitäisi muistaa aina se, että mekin koimme Euroopassa samankaltaisen kohtalon vuosikymmeniä sitten. Olimme silloin järkeviä ja olemme sopineet asioista, ja nyt tehtävänämme on auttaa myös tämän alueen ihmisiä heidän kehityksessään, joka voi kenties kulkea samankaltaisesti, mutta joka mahdollistaa joka tapauksessa heille tulevaisuuden, jossa heidän olemassaolonsa on varmaa ja he voivat ottaa kohtalonsa omiin käsiinsä.

Haarder
Arvoisa puhemies, mielestäni on hyvä, että käytämme suurimman osan tästä iltapäivästä käsitelläksemme niitä savuavia raunioita, joita entinen Neuvostoliitto on jättänyt jälkeensä. Dagestanin konfliktissahan kyse ei ole pelkästään Venäjän armeijan ja Tsetsenian sotilaallisten muslimiryhmien yhteenotosta. Kyse on myös Venäjän heikkoudesta, Kaspianmeren öljystä ja Pohjois-Kaukasuksen köyhyydestä, joka kasvaa entisestään, koska Moskovalta ei saada tarpeeksi taloudellista tukea. Dagestanissa on ehkä 30 eri kansaa ja yhtä monta eri kieltä. Yhden pienen ryhmän muodostavat tsetseenit, jotka tukevat sissijohtaja Basayevnin yrityksiä liittää Dagestan Tsetseniaan, ja yhtenä osapuolena ovat myös fundamentalistiset wahhabit, jotka haluavat perustaa islamilaisen valtion Saudi-Arabian ja Osama bin Ladenin tuella. Joten kulissit ja kaikki ainekset ovat valmiina tulevina vuosina tapahtuvaa uskomatonta tragediaa varten. Paikallinen väestö ei ole tähän saakka tukenut wahhabien toivomusta islamilaisesta valtiosta, mutta sehän voi muuttua. Dagestan on yksi Venäjän federaation köyhimmistä valtioista. 18-35-vuotiaista nuorista 80 % on työttömiä ja asukkaiden keskipalkka jää alle Venäjällä maksettavan vähimmäispalkan. Eikä se juurikaan kiinnosta Moskovaa.
Nyt Moskova tervehtii Dagestania pommituksin. Moskovanhan piti suojella väestöä, mutta monet pitivät sitä suojelijan vastakohtana, nimittäin pommittavana osapuolena. Ongelmana on se, että lehtimiehet eivät uskalla matkustaa paikan päälle. Heidät kidnapattaisiin ja otettaisiin panttivangeiksi lunnasrahojen toivossa. Mielestäni tämäkään parlamentti ei sen vuoksi voi antaa kovin tarkkoja lausuntoja tästä tragediasta, joka nyt on tulossa ilmi. Päätöslauselmassa sanotaan se, mitä on sanottava, ja tärkeintä on, että lupaamme nyt toisillemme, että pidämme silmämme kunnolla auki kaikkien mahdollisten avustustapojen sekä kaikkien sellaisten keinojen varalta, joiden avulla voimme luoda vakautta tähän kovaonniseen maailmanosaan.

Schroedter
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, viisi vuotta sitten meitä huolestutti päivittäin Tsetsenian-sota. Euroopan parlamentin painostus tuotti silloin tulokseksi ratkaisevia diplomaattisia toimia. Laajan yhteentörmäyksen uhka oli jo valtava, ja onnistuimme silloin tukahduttamaan sen. Jatkotoimia ei ole kuitenkaan toteutettu. Tämä alue on nimittäin jäänyt vähälle huomiolle tänään jo mainitussa Venäjän toimintaohjelmassa, ja ääriaineksien on tietysti helppo toimia siellä vallitsevassa kohtalokkaassa köyhyydessä. Jos haluamme saada aikaan yleiseurooppalaisen laajan turvallisuuskonseptin, Kaukasus ei voi olla meille yhdentekevä. Alueen tuntijat tietävät, että toimenpiteitä on entistä vaikeampi toteuttaa, ja sen vuoksi päätöslauselmassamme sovitaan vain tarkastustehtävästä. Jokainen tietää, ettei kukaan halua nyt lähteä sinne.
Siellä olevat ihmiset tarvitsevat siitä huolimatta todellista humanitaarista apua, ja sen on oltava etusijalla. ETYJ-tehtävän laajentamista rahoituksen ja henkilöresurssien osalta pitäisi kuitenkin myös harkita vakavasti, ja pyydän komission jäsen Kinnockia antamaan Pattenille tehtäväksi kertoa meille ulkoasioita käsittelevässä valiokunnassa siitä, mihin harkinnassa on päädytty, jotta voimme tehdä lisäpäätöksiä. Pidän sitä kiireellisenä asiana, ja pidän sitä tärkeänä tehtävänämme näiden alueiden vakauttamiseksi.

Kinnock, Neil
komissio. (EN) Komissio seuraa Dagestanin tilannetta sekä siihen liittyviä asioita Moskovassa, joista parlamentin jäsen Wiersma tarkoin kertoi. Olemme luonnollisesti syvästi pahoillamme monien ihmishenkien menetyksistä ja melkein 40 000 ihmisen kodittomaksi joutumisesta Kaukasuksen alueella käytävien sotatoimien vuoksi.
Viimeisin tieto kertoo, että venäläiset joukot näyttävät rauhoittaneen suurimman osan, jollei kaikkia, hyökkäysjoukkojen valloittamista kylistä. Kuten parlamentti tietänee, tämä oli toinen merkittävä hyökkäys Tsetsenian kautta elokuun alun hyökkäyksen jälkeen. Taistelut raja-alueilla jatkuvat yhä. Komission saamien selvitysten mukaan hyökkäykset eivät ole saaneet Dagestanin kansan yleistä kannatusta. Tällä hetkellä ei ole selvää, ovatko sellaiset islamilaiset ääriryhmät, jotka ovat peräisin alueen ulkopuolelta, yllyttäneet hyökkäyksiin tai rahoittaneet niitä, ja mikäli näin on tapahtunut, niin missä määrin.
Toistaiseksi komissio yhdessä muiden kansainvälisen yhteisön jäsenten kanssa vetoaa Venäjän viranomaisiin, jotta ne käyttäisivät kohtuullisia voimakeinoja sekä Dagestanin alueen taisteluissa että takaa-ajo-operaatiossa Tsetsenian rajan puolelle. Vetoamme myös Tsetsenian viranomaisiin, jotta ne estäisivät tällaiset niiden alueen kautta tulevat hyökkäykset.
Olemme parlamentin ja suuren yleisön tavoin huolestuneita iskuista, jotka vaikuttavat todellakin terroristien pommituksilta Moskovaan sekä Volgadanskiin, joista jälkimmäinen tapahtui niinkin hiljattain kuin tänä aamuna. Komissio haluaa puheenjohtajavaltio Suomen tavoin ilmaista myötätuntonsa Venäjän viranomaisille. Odotamme Venäjän räjähdyksiä koskevien virallisten tutkimusten tuloksia ennen kuin syytämme mitään tiettyä ryhmää näistä julmuuksista.
Komissio on huojentunut Moskovan virallisista lausunnoista, joiden mukaan Dagestanin kriisiä ja Moskovan pommituksia ei pidetä riittävänä syynä hätätilan julistamiseksi, mikä olisi lykännyt lähestyviä duuman vaaleja. Kaikkien osapuolten on hinnalla millä hyvänsä varmistettava, että nykyinen tilanne ei saa johtaa tasapainon horjumiseen Dagestanissa, koska tasapainon horjuminen pitkällä aikavälillä voisi johtaa suurempaan poliittiseen epävakauteen Venäjällä ylipäänsä.
Parlamentin jäsen Schroedter esitti kuulemistilaisuuden järjestämistä ulkoasioiden valiokunnassa, ja, että siellä olisi läsnä myös kollegani Patten. Vien parlamentin jäsenen viestin varmasti eteenpäin, koska tunnen komission jäsen Pattenin, olen varma, että hän suostuu pyyntöön auliisti.

Posselt
Arvoisa puhemies, valitettavasti en saanut kunnollista tietoa, ja halusin nyt kysyä, voisinko kuitenkin käyttää vielä sen yhden minuutin puheajan, joka minulla oli, sanoakseni yhden asian.

Posselt
Arvoisa puhemies, komission jäsen Kinnock viittasi selkeästi uhkaan, jonka tämä ongelma aiheuttaa Euroopan ja koko maailman vakaudelle. On todellakin pelättävissä, että ääriryhmät käyttävät tilannetta hyväkseen saadakseen Venäjällä voimaan poikkeustilan. Kukaan ei tiedä tarkkaan, mitä näiden iskujen taustalla on. Venäjän tämänhetkiset tapahtumat ovat erittäin huolestuttavia. Me tuomitsemme luonnollisesti kaikenlaisen äärimmäisyyksiin menevän, mutta meidän on tunnettava taustat kunnolla. Tsetsenian ja Dagestanin osalta nämä ovat raa'an kolonialistisen hallinnon myöhäisiä vaurioita, jotka saamme vasta vähitellen hallintaan.
Meidän on siis viitattava kiireesti siihen, että Venäjän on ensinnäkin noudatettava Tsetsenian kanssa solmimansa rauhansopimuksen velvoitteita ja käynnistettävä siellä jälleenrakennustyöt. Toiseksi on estettävä se, että Dagestanin etninen tasapaino järkkyy.

Puhemies
Keskustelu on siis päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Kosovossa vangitut kansalaiset B B5-0080/99 Schori ja Swoboda PSE­ryhmän puolesta Kosovosta;
B B5-0092/99 Pack ja Grossetête PPE­ryhmän puolesta Kosovossa vangituista kansalaisista;
B B5-0100/99 Haarder ELDR­ryhmän puolesta vangittuna olevien ja Kosovosta Serbiaan kadonneiden ihmisten tilanteesta;
B B5-0105/99 Staes, Wuori, Lagendijk ja Rühle Verts/ALE-ryhmän puolesta Kosovossa vangituista kansalaisista.
BurmaB B5-0073/99 Collins UEN-ryhmän puolesta Burmasta;
B B5-0081/99 Veltroni PSE­ryhmän puolesta Burman ihmisoikeuksista ja demokratiasta;
B B5-0091/99 Maij-Weggen, Van Hecke ja Grossetête PPE­ryhmän puolesta Burman ihmisoikeuksista ja demokratiasta;
B B5­0096/99 Nicholson of Winterbourne ja van den Bos ELDR­ryhmän puolesta Burman tilanteesta;
B B5-0108/99 McKenna ja de Roo Verts/ALE-ryhmän puolesta Burman hirvittävästä ihmisoikeus- ja demokratiatilanteesta.
Iranin tilanneB B5-0079/99 Berès PSE­ryhmän puolesta Iranin vakoilusta syytettyjen vankien tilanteesta;
B B5-0093/99 Salafranca Sánchez-Neyra, Dimitrakopoulos ja Grossetête PPE­ryhmän puolesta Iranin vakoilusta syytettyjen vankien tilanteesta;
B B5-0098/99 Malmström ELDR­ryhmän puolesta Iranin neljästä kuolemaan tuomitusta opposition edustajasta;
B5-0107/99 Gahrton, Cohn-Bendit ja Wuori Verts/ALE-ryhmän puolesta Iranin vakoilusta syytettyjen vankien tilanteesta.
Togo- B5-0069/99 Nicholson of Winterbourne ja Watson ELDR­ryhmän puolesta ihmisoikeuksien loukkauksista Togossa;
B5-0083/99 Schwaiger PPE­ryhmän puolesta Togon ihmisoikeustilanteesta;
B5-0097/99 Watson ja van den Bos ELDR­ryhmän puolesta ihmisoikeuksien loukkauksista Togossa;
B5-0106/99 Rod, Maes, Schörling, Lucas ja Boumediene-Thiery Verts/ALE-ryhmän puolesta Togosta.
Kosovossa vangitut kansalaiset

Wiersma
Arvoisa puhemies, en aio käyttää minulle osoitettua puheaikaa kokonaisuudessaan. Käsiteltävänämme oleva päätöslauselma puhuu puolestaan. Olemme tänä aamunakin taas keskustelleet pitkään Kosovon tilanteesta ja siitä, mitä kaikkea meillä on aikomus tehdä siellä nopeuttaaksemme maan jälleenrakentamista. Samanaikaisesti tulee tietysti esille kaikenlaisia vaikeuksia, jotka vaativat pikaista ratkaisua ja siis myös välitöntä toimeen tarttumista. Päätöslauselmassa käsitellään tätäkin aihetta. Nyt on kysymys muutamasta tuhannesta kosovolaisesta, joita Serbian viranomaiset pitävät vangittuina. Heistä useimmat on pidätetty Kosovon sotilasselkkauksen aikana, jolloin koko Jugoslaviaan oli julistettu poikkeustila. Selkkauksesta on jo muutamia kuukausia, mutta nämä ihmiset ovat yhä edelleen vangittuina. Tosin on olemassa sopimus, jonka mukaan selkkaus on ohi, mutta näyttää siltä kuin sopimusta solmittaessa olisi unohdettu nämä vankeudessa olevat ihmiset. Heidän kohtalostaan ei ole tehty mitään sopimuksia. Me olemme sitä mieltä, että kaikki ne henkilöt, jotka on pidätetty poikkeustilan voimaantulopäivän, 24. maaliskuuta, jälkeen, on vapautettava mitä pikimmin. Serbian hallitusta on kiireellisesti ryhdyttävä painostamaan tämän päämäärän saavuttamiseksi, ja tämän päivän keskustelun tarkoituksenakin on korostaa tilanteen kiireellisyyttä. Toivon neuvoston ja komission tekevän kaiken voitavansa sen edistämiseksi, että nämä ihmiset pääsevät mahdollisimman pian vapaiksi ja voivat palata koteihinsa, samoin kuin kaikki muutkin pakolaiset Kosovon ulkopuolelta ovat voineet palata koteihinsa.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhumme tänään jo toistamiseen Kosovosta. Nyt puhumme asiasta, jolle emme voi tehdä juuri mitään, jollei Belgradissa majailevilla vallanpitäjillä ole hieman hyvää tahtoa. NATOn ja Jugoslavian hallituksen välisessä Kumanov-sopimuksessa ja YK:n päätöslauselmassa, joka antoi valtuudet kansainväliselle läsnäololle Kosovossa, ei valitettavasti mainita sanallakaan Belgradin vankiloissa olevien albaanivankien ja kadonneiden tilannetta.
Meidän olisi tietenkin pitänyt ottaa oppia Bosnian ja Hertsegovinan kokemuksistamme tässäkin asiassa. Nyt, kolme vuotta Daytonin jälkeen, emme tiedä vieläkään, missä monet kadonneista ovat. Minulle tulee viikoittain kyselyjä perheiltä, jotka yhä etsivät kadoksissa olevia, eivätkä he saa mitään tietoa.
Minkälaisia sellaisten ihmisten oikeastaan pitää olla, jotka pitävät tuhansia lähimmäisiään vuosia epäinhimillisissä oloissa perusteettomasti vastoin tahtoaan ja jättävät heidän perheenjäsenensä, vaimot, äidit ja lapset epätietoisuuteen heidän kohtalostaan?
Kenties meidän pitäisikin vedota tämän alueen poliitikkojen ja vallanpitäjien sijasta heihin perheenisinä tai poikina, joita he tietysti myöskin ovat. Valitettavasti emme voi pakottaa heitä. Serbian hallitus ei anna meille siihen mitään keinoja. Sen käyttäytyminen on kuitenkin kaikkien oikeusvaltioon, puhumattakaan inhimillisyyteen, liittyvien mielikuvien vastaista.
Sen vuoksi vaadimme YK:n siviilioperaation johtajaa Kouchneria ja ETYJiä etsimään lopultakin keinoja vankien vapauttamiseksi. Asetamme toivomme myös Kosovon siirtymäkauden neuvoston vankeja ja karkotettuja koskevaa ongelmaa käsittelevään alakomiteaan.
Odotamme kuitenkin, että yksikään kansainvälisen yhteisön valtio ei poista ainuttakaan Serbiaa koskevaa pakotetta ennen kuin muun muassa nämä vangit on vapautettu.
Rauhanomainen rinnakkainelo serbien ja albaanien kesken, aivan niin kuin kroaattien, muslimien ja serbien kesken Bosniassa ja Hertsegovinassa, on mahdollista vain, jos muun muassa vangittujen ja karkotettujen tilanne on selvitetty.

Staes
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, tämän iltapäivän keskustelu on luonnollisesti suorassa yhteydessä tämänaamuiseen keskusteluumme Packin mietinnöstä ja Kosovan jälleenrakentamisesta. Kuulitte oikein, puhun Kosovasta enkä Kosovosta. Teen sen kunnioituksesta albaaneja kohtaan, jotka muodostavat 80 90 % Kosovan koko väestöstä ja joiden kieli on albanian kieli, ja koska kerran albanian kielellä Kosova on Kosova.
Arvoisat kollegat, olen käynyt Kosovassa. Vietin osan lomastani siellä. Keskustelin useimpien albaaniväestön poliittisten johtajien kanssa, niin LDK:n edustajien, Rugovan, LBD:n edustajien, kristillisdemokraattien, sosiaalidemokraattien kuin myös UCK:n edustajien kanssa. Minun täytyy sanoa, että he kaikki ovat tavattoman kiitollisia kansainvälisten joukkojen läsnäolosta. He ovat erittäin kiitollisia UNMICista, samoin KFOR:n läsnäolosta, mutta he pelkäävät tietynlaista liian laajamittaista siirtoasutusta. He pelkäävät sitä, että kansainväliset toimielimet aliarvioivat Kosovan väestön voiman.
Syynä tähän turhaumaan on osaksi tietysti niiden kosovalaisten vankien kohtalo, jotka nyt tällä hetkellä viruvat Serbian vankiloissa. Serbian hirmuvallan jälkeen, jota leimasivat murhat, tuhopoltot ja etniset puhdistukset, väestölle on jäänyt ainoastaan huoli niiden kadonneiden ja vankina olevien kohtalosta, joita on todella useita tuhansia. Siksi tuenkin täysin sekä kollega Wiersman että Packin ehdotusta ja käsiteltävänämme olevaa sovittelevaa päätöslauselmaa. Meidän on hyväksyttävä tämä päätöslauselma, ja meidän on kaikin parlamenttimme käytössä olevin voimin pyrittävä pääsemään ratkaisuun näiden vankien hyväksi.
Arvoisat kollegat, kansainvälisen lehdistön välityksellä olemme ehkä saaneet sellaisen kuvan kosovalaisista, että albaanit ovat ottaneet serbien paikan ja sortavat nyt tosiasiassa serbejä ja mustalaisia. Olen käynyt Kosovassa. Minun nähdäkseni asia ei ole näin. Yksittäisiä kostotoimenpiteitä on tosiaan havaittu, ja meidän on tuomittava ne. Niitä ei voi mitenkään puolustaa, mutta älkäämme kuitenkaan asettako, arvoisat kollegat, sen kaltaisia kostotoimia samalle tasolle kuin etniset puhdistukset ja järjestelmällinen sorto, jota on tapahtunut kuluneiden kymmenen vuoden aikana. Ajatelkaamme hiukan tätä asiaa.

Dupuis
Arvoisa puhemies, olen erittäin iloinen siitä, että parlamentti käsittelee vihdoinkin tätä kysymystä. Kansainvälinen yhteisö teki tietenkin vakavan virheen, kun se ei sisällyttänyt Kosovon vankien kysymystä niihin sopimuksiin, jotka se teki Belgradin viranomaisten kanssa. Meidän on nyt korjattava tämä virhe. Olen täysin samaa mieltä kollegamme Doris Packin kanssa siitä, että tämän on oltava ennakkoehto kaikkien saartotoimien poistamiselle. En ole täysin samaa mieltä kansainvälisten järjestöjen ja Euroopan unionin kyvystä puuttua asiaan. Kosovon vankien kysymys on humanitaarinen kysymys. Euroopan unioni jatkaa humanitaarisen avun toimittamista Serbialle. Se on ainoa jäljellä oleva kanava.
Olen sitä mieltä ja komissio on parhaassa asemassa puuttuakseen tähän , että koska Kosovon vankien kysymys on luonteeltaan humanitaarinen, Euroopan unioni voisi aivan hyvin intoilla vähemmän avun toimittamisessa Serbian viranomaisille niin kauan kuin he eivät ole vapauttaneet kaikkia Kosovon vankeja. Mielestäni on mahdollista tehdä jotakin heti, lähettää voimakas merkki Belgradin viranomaisille, ja kehotan komissiota kertomaan meille mahdollisimman nopeasti toimiensa tuloksista.
Burma

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, me olemme aloittaneet tämän parlamenttikeskustelun Burmasta, sillä pian unionin neuvoston on tehtävä päätökset talouspakotteiden uusimisesta Burman hallitusta vastaan, hallitusta, joka julman diktatuurin kautta sortaa kyseistä maata loukkaamalla jatkuvasti perusihmisoikeuksia ja etnisten vähemmistöjen oikeuksia.
Pyydämme ensinnäkin neuvostoa vahvistamaan yhteisen kannan talouspakotteista: tämän pyynnön esittävät minun ryhmäni ja muut ryhmät, jotka ovat hyväksyneet tänään keskusteltavana olevan päätöslauselmaehdotuksen. Valitettavasti Burman tilanteesta ei ainoastaan puutu positiivisia käänteitä, vaan käynnissä on sortotoimien paheneminen; kuten päätöslauselmassa sanotaan, viime viikkojenkin aikana on pidätetty kymmeniä burmalaisia ja ulkomaalaisia, jotka jatkavat taistelua tuossa maassa demokratian ja ihmisoikeuksien saavuttamisen puolesta. Meidän on tässä tilanteessa vahvistettava kokonaisvaltainen solidaarisuutemme ja sympatiamme Aung San Suu Kyitä kohtaan, joka on Kansallisen demokraattisen liiton puheenjohtaja, ja joka sai valtaosan äänistä vuoden 1990 vaaleissa.
Tämä rohkea nainen, huolimatta siitä, että hänen liikkumis- ja ilmaisuvapauttaan rajoitetaan vakavasti, jatkaa päättäväisesti hallituksensa vastustamista, emmekä me voi olla unohtamatta sitä epäinhimillistä kohtelua, jonka hän sai hallituksensa taholta hänen miehensä kuoleman yhteydessä, kohtelua, jonka myös tämä parlamentti on tuominnut.
Päätöslauselman mukaan pyydetään myös, että Burman hallitus tekee vihdoin lopun kammottavasta pakkotyöstä, johon suuri osa siviiliväestöstä pakotetaan, ja joka koskee etenkin lapsia ja etnisten vähemmistöjen naisia.
Mekin, kuten kansainvälinen työjärjestö, julistamme nämä teot rikokseksi ihmiskuntaa vastaan.
Euroopan unionin on otettava Burman tilanne yhdeksi ensisijaisista kysymyksistä kansainvälisissä ihmisoikeuksia ja demokratiaa puolustavissa toimenpiteissään. Meidän on tehtävä tästä taistelusta symboli kaikille vastaaville tilanteille koko maailmassa, mutta meidän on myös onnistuttava muodostamaan taistelusta aikaisempaa johdonmukaisempi ja tehokkaampi poliittinen toimi.
Myös jäsenvaltioiden on tehtävä osuutensa toteuttamalla neuvoston yleistä kantaa ja tuomalla esiin Burman ongelma samalla intensiivisyydellä kaikissa kansainvälisissä päämajoissa: YK:sta alueellisiin organisaatioihin, jotka yhdistävät Aasian maita. Ainoastaan sotilaallisen diktatuurin eristäminen talouspakotteita asettamalla ja keskustelu oppositiotahojen ja etnisten vähemmistöjen kanssa voivat auttaa saavuttamaan demokratian Burmassa.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, viime kesän aikana on taas tuhansia Burman kansalaisia lähtenyt maanpakoon säästyäkseen väkivaltaisuuksilta, pakkosiirroilta omassa maassa, pakkotyöltä ja poliittiselta painostukselta. 150 000 burmalaista asuu nyt pakolaisleireissä, etenkin Thaimaassa, mutta myös Malesiassa ja Intiassa. Sen lisäksi vielä 100 000 burmalaista oleskelee laittomina pakolaisina Burman naapurivaltioissa, Australiassa, Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Osallistuin tänä kesänä Bangkokissa erään Burman asioita tutkivan kansainvälisen järjestön konferenssiin. Tutustuin taas lukuisiin pakolaisten edustajiin. Heillä on sellainen tunne, että Eurooppa on unohtamassa heidät vähitellen ja että Burman tilannetta, joka on nyt jatkunut jo yli kymmenen vuoden ajan, ei enää oteta juuri kovinkaan vakavasti.
Tiedämme, että Aung San Suu Kyi on nyt jo ollut 10 vuotta kotiarestissa ja että hänet valittiin yli 80 %:n äänten enemmistöllä presidentiksi. Tiedämme, että Burman parlamentti on pantu viralta ja että kymmeniä parlamentin jäseniä on joko surmattu tai istuu vankiloissa tai kotiarestissa tai elää pakolaisina.
Tiedämme, että tilanne on muuttumassa yhä vakavammaksi; Indonesian tapahtumien varjossa Burman hallitus kiihdyttää painostustaan. Mitään ei tällä hetkellä oikeastaan tapahdu. Aung San Suu Kyi on esittänyt läntisille demokratioille vetoomuksen, että nämä lisäisivät hänelle antamaansa apua. Haluan kehottaa myös Euroopan unionia tekemään niin. Eräs diplomaattivaltuuskunta kävi Burmassa hiukan ennen kesän alkua, mutta sekin palasi tyhjin toimin.
Lokakuussa on Burmaa koskevien pakotteiden voimassaoloaikaa pidennettävä, ja minun puolueryhmäni puolesta pakotteita voisi kyllä hyvin lisätäkin. Yhdysvallat on jo lisännyt investointikiellon pakotteiden joukkoon. Nyt on Euroopan vihdoin aika puhua samaa kieltä ja tehdä samoin. Huomasin, että komission jäsen Kinnock nyökäytti päätään. Toivon hartaasti, että hän tulee välittämään tämän sanoman ja päätöslauselmamme sisällön Euroopan ministerineuvostolle ja että vihdoinkin ryhdytään toimenpiteisiin, joilla Rangoonin johtajat saadaan murtumaan ja joka antaa Aung San Sui Kyin tuntea todella, että hänen rauhanoimaisia toimiaan tuetaan.

Knörr Borràs
Arvoisa puhemies, jos puhumme Burmasta ilman epäröintiä, ilman peiteltyjä sanoja, kylmästi, puhumme ihmisoikeuksien ja yhteisöjen loukkaamisesta, siitä, ettei vapaiden vaalien tulosta ole tunnustettu, että diktatuuri on säilynyt, että jotkin länsimaiset monikansalliset yhtiöt käyttävät ihmisiä hyväksi pakkotyössä. Tämä tapahtuu siis maassa, joka oli valitettavasti ensimmäinen suosituimmuusjärjestelmän edunsaaja ja joka olisi ansainnut toisenlaisen tulevaisuuden.
Euroopan unionin on puheenjohtajavaltio Suomen johtamana työskenneltävä edelleenkin sen eteen, että suhteet Burmaan luodaan mahdollisimman pian uudelleen, mutta sillä ehdolla, että ihmisoikeuksia ja vaalitulosta kunnioitetaan ja että ne brittivangit, jotka pidätettiin, vapautetaan, koska he puolustivat demokratiaa. On painostettava sotilashallintoa eikä epäsuorien ja demokratiaa halveksivien keinojen etsimistä voida sallia. On etsittävä parasta keinoa ratkaisun löytämiseksi.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, toivon, ettei Euroopan unioni salli nyt Suomen johtaessa eikä myöhemminkään samanlaista pilantekoa. Haluaisin toivoa kaikkia teitä ja erityisesti varapuheenjohtaja Kinnockia paheksumaan niiden yhtiöiden toimintaa, jotka käyttävät hyväksi ihmisiä maassa, jossa vallitsee diktatorinen hallintojärjestelmä.

Iran

Zimeray
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tasan kaksi vuotta sitten kaksi juutalaista miestä asetettiin Iranissa syytteeseen vakoilusta Israelin hyväksi. Heidät tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin.
Tällä hetkellä pidätettynä on 13 juutalaista ja useita muslimeja, jotka ovat kotoisin Ispahanista, Chirâzista ja Teheranista ja joita uhkaa sama vaara. Heistä tiedetään erittäin vähän. Näiden syytettyjen, joista yksi on 16-vuotias, sanotaan olevan kotoisin hyvin vaatimattomista oloista: heidän ammattinsa ovat hautausmaan vartija, suutari, ympärileikkaaja, heprean kielen opettaja. On vaikea uskoa, että nämä kovaonniset vaarantavat Iranin demokratian.Heistä ei ole kuultu mitään heidän pidättämisensä jälkeen. Ja kun kuulemme, että juutalaisia on pidätetty ja oikeudenkäyntejä pidetty vakoilun takia, se on meille äärimmäisen huolestuttava merkki. Olemme huolissamme, koska tunnemme Iranin vankilaolot. Olemme huolissamme, koska tähän mennessä yhtäkään todistetta, yhtäkään heidän syyllisyytensä todistavaa asiakirjaa ei ole julkaistu eikä niitä ole käsitelty kontradiktorisesti. Olemme huolissamme, koska heillä ei ole oikeutta puolustautua.
Olemme huolissamme, arvoisa puhemies, ja olemme myös surullisia, koska iloitsimme Iranin ja Euroopan unionin välisten suhteiden lähestymisen näkymästä. Nyt on selvää, että tämä asia vaarantaa tämän lähestymisen ja että emme voi suunnitella sitä niin kauan, kun emme ole saaneet takeita näiden syytettyjen oikeuksien kunnioittamisesta.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, nämä panttivangit ovat Iranin ja Euroopan unionin välillä.

Morillon
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kollegamme Zimerayn juuri ilmaisema pelko on perusteltu, koska hiljattain neljä henkilöä tuomittiin kuolemaan heinäkuussa sattuneiden opiskelijamielenosoitusten jälkeen; tätä pelkoa vahvistaa se, että viime vuonna 60-vuotias mies hirtettiin.
Päätöslauselmaesityksestä, joka annetaan kohta parlamentin hyväksyttäväksi, on siis oltu hyvin laajasti yksimielisiä. Sen tavoitteena on tuoda esiin parlamentin suuttumus käytetyistä menettelytavoista ja vaatia oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin kuuluvien perusoikeuksien kunnioittamista. Siinä vaaditaan, että kansainvälisten tarkkailijoiden sallitaan valvoa koko käynnissä olevaa menettelyä. Siinä toistetaan lopuksi halumme jatkaa sellaista vuoropuhelua, jonka avulla on mahdollista edistää ihmisoikeuksia tässä maassa, jotta etenkin annettujen kuolemanrangaistusten täytäntöönpanoa saataisiin lykättyä.
Vihreiden ryhmän kollegojemme jättämä tarkistus on tässä mielessä vieläkin selvempi kuin alkuperäinen yhteinen päätöslauselma, ja minun on sanottava tässä, että henkilökohtaisesti hyväksyn sen.

Malmström
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, viime sunnuntainen uutinen neljälle Iranin opiskelijamellakoissa mukana olleelle henkilölle langetetusta kuolemantuomiosta herätti inhoa ja suuttumusta Iranin kansalaisten keskuudessa ja muualla maailmassa. Järkytystä lisäsi vielä se, että useat meistä olivat iloisia presidentti Chatamin valinnasta ja hänen antamistaan avoimuutta, uudistuksia ja ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevista merkeistä. Iranin kansa saattoi viimein herätellä toivoa paremmasta tulevaisuudesta ja siitä, että väkivallan ja tappamisen aikakausi olisi ohi.
Kesän opiskelijamellakoiden jälkeen presidentti Chatami lupasi, että siihen osallistuneiden oikeudenkäynnit olisivat avoimia ja oikeudenmukaisia. Sen vuoksi on käsittämätöntä ja erittäin huolestuttavaa, että oikeudenkäynnit olivat salaisia ja että neljälle langetetut kuolemantuomiot julkisettiin melkein kuin ohimennen eräässä lehtihaastattelussa. Vaalien jälkeen iranilaisten keskuudessa syttynyt valo ja toivo ovat vaarassa sammua, ja EU:n ja Iranin lämmenneet suhteet ovat vaarassa viilentyä. Toivon kuitenkin, että presidentti saisi voimia siitä valtavasta tuesta, jota hän sai valitsijoilta vaaleissa, ja että hän toimisi sen puolesta, että vallankumoustuomioistuin kumoaisi kuolemanrangaistukset, jotta Iran voisi jatkaa uudistuksia ja kansalaisyhteiskunnan rakentamista.
Parlamentti tuomitsee ankarasti kuolemanrangaistuksen, missä tahansa sitä käytetäänkin, ja se tuomitsee sen jatkossakin. Ihmisoikeuksiin kohdistuvat rikkomukset eivät voi koskaan jäädä maan sisäisiksi asioiksi. Toivon, että tämä sanoma välittyy myös komission viestistä.

Wuori
Arvoisa puhemies, hätää ei voida mitata ja vertailla kvantitatiivisesti. On hätkähdyttävää, kuinka näkyvien murhenäytelmien, Kosovon, Itä-Timorin, Turkin ja osin Kreikan katveessa Iranin tilanne on huonontunut hyvin merkittävästi. Salaisissa oikeudenkäynneissä langetettujen kuolemanrangaistusten lisäksi olemme tänään saaneet uutisia uusista ankarista poliittisista tuomioista. Lehdistön vapautta on samalla tukahdutettu ja tälläkin tavoin kavennettu merkittävästi ihmisoikeuksia hyvin kriittisessä vaiheessa. Euroopan unioni käy vuoropuhelua Iranin islamilaisen tasavallan kanssa, sen ei tulisi olla vain kriittistä, vaan sen tulisi olla aktiivisen kriittistä.

Belder
Arvoisa puhemies, konservatiivien ja edistysmielisten valtataistelu on riehunut Iranin islamilaisessa tasavallassa aina tähän päivään asti mitään voimakkuudestaan menettämättä, millä on seurauksia oikeusvaltiolle, tai mistä paremminkin sanoen on seurauksena se, että oikeusvaltion alkeellisimpiakaan periaatteita ei noudateta. Onneksi Iranin kriittiset sanomalehdet ja muutamat iranilaiset johtajatkin uskaltavat nykyään asettua avoimesti puolustamaan juuri näitä perusperiaatteita. Tämä koskee niin pidätettyjä opiskelijoita kuin vakoilusta syytettyjä Iranin juutalaisiakin. Se, kuinka alttiiksi vaaralle he samalla itsensä asettavat, käy ilmi iranilaisten poliittisten analysoijien synkästä ja samalla asiallisesta huomautuksesta. Lainaus: "Niin kauan kuin Iranissa vallitsee yleinen käsitys, jonka mukaan toisinajattelevat määritellään toisuskoisiksi ja uskonnosta johdetaan oikeus määrätä elämästä ja kuolemasta tai maan kohtalo ottamisesta omiin käsiinsä, maan poliittinen ilmapiiri pysyy myrkytettynä eikä päästä eroon politiikkaan perustuvasta väkivallasta." Lainaus päättyy.
Tämäntyyppisestä väkivallasta ei Iranin islamilaisessa tasavallassa sen perustamisen jälkeen vuonna 1979 ole todellakaan ollut puutetta. Tuoreessa muistissa ovat yhä neljän itsenäisen ihmisen murhat viime syksynä unohtamatta tietenkään ylimmän oikeusoppineen Khamenein konservatiivisen leirin iskujoukkojen harvinaisen raakaa esiintymistä. Khamenei lähimpine miehineen yritti verhota osallisuutensa vuoden 1998 kammottaviin lynkkauksiin äärimmäisen kieroilla valheilla juutalais-amerikkalaisesta salaliitosta isänmaata vastaan. Kansainvälisen yhteisön, ja yhtä lailla siis myös Euroopan toimielinten, on asettauduttava tukemaan Iranin sisäistä ääntä, joka vaatii oikeudenmukaista ja julkista oikeudenkäyntiä pidätetyille opiskelijoille ja juutalaisille. Tukemme yhteiselle päätöslauselmaesitykselle ei siten selvittelyä kaipaa.
Togo

Watson
Arvoisa puhemies, Afrikan mannerta ahdistelevat ikääntyvät diktaattoridinosaurukset ovat kuolemassa, ja uusi demokratia häämöttää. Mutta eräässä maassa dinosauruksen valtakaudella on syyllistytty laajamittaisiin ihmisoikeuksien loukkauksiin 32 vuoden ajan. Presidentti Eyadema olisi ensimmäinen ehdokkaani kansainvälisen sotatuomioistuimen eteen tuotavaksi. Tilanne siellä on vakava. Tietoomme on tullut vaaliaikana sattuneita kuolemantapauksia. Tiedämme, että ihmisoikeusaktivisteja kidutetaan vankilassa joka päivä. Meidän on käytettävä EU:n sovittelijoita hoitamaan asia, saamaan Eyademan ja oppositiopuolueiden välille sopimus, jolla johdatetaan Togo demokratian tielle. Vetoamme neuvostoon, jotta se tulevassa kokouksessa varmistaisi sen, että näille sovittelijoille annetaan työn suorittamiseen tarvittavat resurssit.
Euroopan unionin ja Togon välinen yhteistyö olisi aloitettava uudelleen vasta sitten, kun Togo täyttää kaikki Lomén sopimuksen 5 artiklan määräykset. Sillä välin meidän olisi tuettava itsenäisiä tiedotusvälineitä ja siviiliyhteiskuntaa edistäviä ryhmiä auttaaksemme edes jotenkin Togon kansaa.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Länsi-Afrikan maiden alueellinen yhteistyö on edistynyt viime aikoina hyvin. Euroopan unionin esikuvan mukainen Länsi-Afrikan talousyhteisö alkaa muotoutua. Yksi laajemman alueellisen yhdentymisen suurimmista esteistä on kuitenkin demokraattisten laitosten, erityisesti Togon parlamentin toimimattomuus. PPE-ryhmä suhtautuu sen vuoksi myönteisesti Togon lähes kaikkien poliittisten ryhmien vakaviin ponnisteluihin sen hyväksi, että demokratiakehitys saataisiin edistymään peruuttamattomasti ja että tulevina kuukausina voitaisiin järjestää kansalliskokousvaalit, jotka ovat demokratian kannalta moitteettomat ja joissa armeija ja presidentti avustajineen eivät harrasta painostusta.
Me kannatamme rauhanomaista siirtymistä täysin toimivaan demokratiaan. Varaudumme tällöin myös siihen, että presidentti Eyadéma hoitaa virkaansa vuoteen 2003 asti, vaikka edellisten presidentinvaalien ääntenlaskennassa näkyi enemmän kuin yksi kauneusvirhe. Vetoamme kuitenkin myös presidenttiin ja hänen hallitukseensa, että he sopisivat maan kaikkien poliittisten voimien kanssa vaalitavasta, joka tarjoaa kaikille poliittisille ryhmille, jotka toimivat demokratian pelisääntöjen mukaisesti, yhtäläiset mahdollisuudet. Suhtaudumme myönteisesti siihen erittäin rakentavaan osaan, joka aiemmalla kollegallamme ja ranskalaisella Euroopan parlamentin oikeusasiamiehellä Bernard Stasilla ja hänen saksalaisella ja itävaltalaisella kollegallansa välittäjinä on. Tärkeää on se, että vaaleihin valmistaudutaan moitteettomasti, että ne toteutetaan puolueettomasti ja että ne johtavat togolaisten vapaasti ja demokraattisesti valitseman hallituksen muodostamiseen.

Rod
Arvoisa puhemies, Togon tilanne ei ole uusi. Nimittäin siitä lähtien, kun kenraali Zyadema otti väkisin vallan, ihmisoikeuksia on loukattu jatkuvasti: on tapahtunut teloituksia, kidutusta, pidätyksiä. Viime vuoden vaalivilpin jälkeen, joka mahdollisti kenraali Zyademan pysymisen vallassa, voidaan tämän hallinnon demokratiatahdosta olla perustellusti huolissaan. Riippumattoman vaalilautakunnan puuttuminen, tasapuolisen tiedotusvälineisiin pääsyn puuttuminen ja vaalikampanjointimahdollisuutta koskevien takeiden puuttuminen ovat saaneet enemmistön suosiota nauttivan opposition boikotoimaan kevään eduskuntavaaleja.
Vaikka pidämmekin äskettäin opposition kanssa allekirjoitettua sopimusta edistysaskeleena, se on erittäin riittämätön ja saattaa jäädä täysin arvottomaksi ilman joitakin takeita. Julmuuksien tekijöiden rankaisemattomuus on nimittäin lopetettava välittömästi, ja viranomaisten on kunnioitettava tosiasiallisesti ihmisoikeuksia. On paitsi hajotettava parlamentti, myös vaadittava kenraali Zyademan eroa ennen hänen toimikautensa loppumista, jotta voitaisiin järjestää aidosti vapaat ja tasapuoliset vaalit.
Nämä perusehdot on täytettävä, ennen kuin Euroopan unionin ja Togon välinen yhteistyö voi jatkua.

Kinnock, Neil
komissio. (EN) Arvoisa puhemies, minun on kerrottava, että tämän iltapäiväistä korkeatasoista keskustelua kuunnellessani pohdin jälleen mietelausetta, joka kuuluu näin: jos kotimaan tilanne masentaa mielen, niin kansainvälinen tilanne ajaa epätoivoon. Kukaan meistä ei voi antaa pessimismille valtaa, ja siksi tässä demokraattisessa parlamentissa on kuultu syvän huolen ilmauksia sekä vaatimuksia toimiin ryhtymisestä. Suhtaudun niihin hyvin myönteisesti. Se osoittaa, että on paljon parempia ja vireämpiäkin vaihtoehtoja pelkälle vaipumiselle toivottomuuteen, johon sekä poliitikoilla ja aktivisteilla tai oikeastaan koko suurella yleisöllä on joskus kiusauksena vaipua.
Voinko ensin käsitellä keskustelua, jota on käyty Kosovosta ja tämän kovaonnisen kolkan moninaisista murhenäytelmistä? Komissio yhtyy parlamentin päätöslauselmissa ilmaistuun syvään huoleen sekä Kosovon jatkuvan etnisen väkivallan että aikaisempien niin kutsuttujen katoamisten ja pidätysten vuoksi. Olemme luonnollisesti myös yhtä mieltä parlamentin kanssa tuomitessamme ankarasti väkivallan riippumatta siitä, mikä etninen ryhmä on tekijänä tai uhrina, ja tuemme aktiivisesti UNMIK:ssa, KFOR:ssä ja ETYJissä tehtyjä ponnisteluja lain ja järjestyksen palauttamiseksi Kosovoon. Komissio yhtyy ilman muuta parlamentin syvään huoleen monien yhä kadoksissa olevien siviilien kohtalosta. Olemme siksi suoraan mukana ponnisteluissa, joilla selvitetään, ketkä kadonneista ihmisistä ovat yhä Serbian vankiloissa ja kenet on sodan aikana surmattu ja missä olosuhteissa he kuolivat. Unioni osallistuu täten oletettuja sotarikoksia koskevien oikeustutkimusten tukemiseen. Aikaisemmin tällä viikolla yleisten asioiden neuvoston loppupäätelmissä ilmaistiin syvä huoli siitä, että kysymys useista tuhansista kadonneista ihmisistä, joista ylivoimainen osa on Kosovon albaaneja, on edelleen auki.
Lopuksi todettakoon, että komissio on useita kertoja tuominnut Jugoslavian liittotasavallan, eli Serbian, viranomaisten räikeät inhimillisyyttä ja vähemmistöjen oikeuksia koskevien kansainvälisten normien loukkaukset. Tämä ilmeinen kansainvälisten velvoitteiden halveksunta on yksi tärkeimmistä esteistä entisen Jugoslavian tasavallan ja Euroopan unionin välisten suhteiden parantumiselle sekä este myös entisen tasavallan ottamiselle takaisin kansainväliseen yhteisöön. Todennäköisesti tämä este pysyy niin kauan kuin Serbian viranomaiset jatkavat nykyistä politiikkaansa.
Siirryn nyt käsittelemään Burman tilannetta koskevaa päätöslauselmaa. Komissio, kuten parlamentti tietänee, pahoittelee syvästi Burman sotilasviranomaisten jatkuvia ihmisoikeuksien loukkauksia ja erityisesti etnisten vähemmistöjen sortoa, Aung San Suu Kyin ja muiden NLD:n jäsenien vainoamista, ammatillista yhdistymistä koskevien perusoikeuksien polkemista ja pakkotyön käyttöä, vapaan puoluetoiminnan kieltämistä, lukuisia mielivaltaisia pidätyksiä ja jatkuvaa valtion harjoittamaa väkivaltaa. Olemme myös huolissamme Burman demokratialiikkeiden toimintaan julkisesti osallistuneiden Euroopan unionin kansalaisten kohtelusta. Tämän vuoden huhtikuussa Euroopan unionin yhteisessä kannassa vahvistettiin lokakuun 1998 päätöstä epäämällä kauttakulkuviisumit ja kieltämällä matkailu unionissa Burman viranomaisia lähellä olevilta henkilöiltä. Komissio tuki näitä toimia ja auttaa Burman demokratia -liikettä ja pakolaisia. Apuun sisältyy tietenkin myös taloudellinen tuki Brysselin toimistolle. Yhteinen kanta on parhaillaan neuvoston käsittelyssä, kuten arvoisat jäsenet tämän keskustelun aikana kertoivat, ja sen laajentamisesta olisi päätettävä ennen lokakuun 29. päivää.
Komissio on tehnyt selväksi, että vaikka Burmasta on tullut ASEANin jäsen, Euroopan unioni ei voi suostua Burman osallistumiseen EY:n ja ASEANin väliseen sopimukseen. Käytämme hyväksemme jokaista tilaisuutta painostaaksemme aasialaisia osapuolia vaatimaan Burman hallitusta aloittamaan todellisen vuoropuhelun Aung San Suu Kyin johtaman opposition sekä etnisten vähemmistöjen kanssa ja muuttamaan politiikkaansa radikaalisti niin, että ihmisoikeuksia kunnioitettaisiin.
Jäsenet ovat tietoisia siitä, että Aung San Suu Kyi äskettäin toisti vetoomuksensa kokonaisvaltaisemmista kansainvälisistä talouspakotteista Burmaa vastaan sekä yksipuolisista pakotteista niin kauan kuin nykyinen johto pitää otteessaan hänen rakastamaansa maata.
Komissio osallistui äskettäiseen Rangooniin suuntautuneeseen EU:n troikan vierailuun, jonka tarkoituksena oli raivata tietä poliittisen vuoropuhelun aloittamiselle Burman kanssa, mikä kuului neuvoston huhtikuun 26. päivän päätelmiin. Poliittista vuoropuhelua aloitettaessa tavoitteina on ilmaista Euroopan unionin yhteinen kanta ihmisoikeustilanteesta ja oikeusvaltion ja demokratian puuttumisesta Burmassa sekä auttaa sellaisten olosuhteiden luomisessa, joilla edistettäisiin poliittista vuoropuhelua hallitsevan SPDC:n eli sotilasjuntan, demokraattisen opposition ja etnisten vähemmistöjen edustajien välillä.
Euroopan unioni on edelleen sitoutunut painostamaan aiemmin Slorcin nimellä tunnettua SPDC:tä. Sillä välin kansainvälinen tilanne huononee jatkuvasti, eikä mielekästä kunnollista vastausta ole saatu toistuviin kansainvälisiin vetoomuksiin, joissa Burman viranomaisia vaaditaan ryhtymään toimiin demokratian, ihmisoikeuksien ja kansainvälisen sovinnon edistämiseksi.
Siksi komissio tukee edelleen yhteisen kannan jatkamista ensi kuussa sekä siinä määrättyjen painostuskeinojen ja pakotteiden tiukkaa täytäntöönpanoa.
Nyt siirryn käsittelemään Iranin tilannetta, johon parlamentin päätöslauselmat ovat jälleen saanet huomion kohdistumaan.
Kuten parlamentti tietänee, komissio on parlamentin tavoin syvästi huolissaan Iranin ihmisoikeustilanteesta. Perinpohjaisissa Euroopan unionin ja Iranin välisissä keskusteluissa Euroopan unionin edustajat ottavat aina esille ihmisoikeuksia suoraan käsittelevät kysymykset. Koska komissiolla ei ole kahdenvälistä sopimusperusteista suhdetta Iranin kanssa tai edustustoa maassa, pidämme yhteyttä Euroopan unionin troikan esittämien vetoomusten välityksellä. Iranin hallituksen kanssa pidettyjen kokouksien yhteydessä viime joulukuussa ja tämän vuoden toukokuussa unionin troikka otti esille kysymyksen uskonnollisten vähemmistöjen jäsenten kohtelusta Iranissa ja erityisesti Bahaiden kohtelusta. Tätä painostusta jatketaan.
Tiettyjen ihmisoikeusloukkauksiin liittyvien seikkojen osalta, jotka parlamentin jäsenet Zimeray, Morillon ja Malmström ottivat esille, haluaisin sanoa, että unionin troikan esittämä neljän opiskelijan kuolemantuomioita koskeva vetoomus, johon on sisällytetty parlamentin näkökohdat, on valmisteilla puheenjohtajavaltio Suomen toimesta. Komissio on myös huolissaan 13:n Shirazista peräisin olevan vakoilusta syytetyn juutalaisen oikeudenkäynnistä. Unioni on esittänyt lukuisia asiaa koskevia vastalauseita sekä troikan välityksellä että kahdenvälisesti.
On selvää, että viimeaikainen kehitys Iranissa heijastelee sisäistä valtakamppailua maltillisten uudistusmielisten sekä kovan linjan konservatiivien välillä. Konservatiivien pyrkimykset aloitevallan takaisinsaamiseksi ja hallituksen horjuttamiseksi on realistisesti nähtävä alkusoittona ensi helmikuun parlamenttivaaleille.
Lisäksi komission mielestä olisi jatkettava sellaista politiikkaa, varsinkin vaaleja edeltävänä aikana, jossa varovaisesti luodaan suhteita Iraniin kokonaisvaltaisella vuoropuhelulla, mikä olisi keino kannustaa Khatamin hallitusta ja uudistusmielisiä, joista monet osoittavat huomattavaa rohkeutta ponnistelleessaan äärimmäisen vaikeissa ja vaarallisissa olosuhteissa muutosten puolesta.
Siirryn nyt Togon kysymykseen. Kuten parlamentti tietänee, Euroopan yhteisö lopetti kehitysyhteistyön Togon kanssa vuonna 1992. Muutamista sen jälkeen tapahtuneista poliittisista muutoksista huolimatta minun on valitettavasti todettava, että edellytyksiä kehitysyhteistyön uudelleen aloittamiselle demokratian periaatteiden noudattaminen, oikeusvaltio ja ihmisoikeudet ja suhteiden normalisoimiselle ei edelleenkään ole riittävästi. Kuitenkin poliittiselle sovinnolle on saatu tietyssä määrin pontta Lomén puitesopimuksella, joka solmittiin hallituksen ja opposition välille kuluvan vuoden heinäkuussa.
Kehityksen ovat mahdollistaneet Euroopan unionin sovittelijat, kuten parlamentin jäsen Watson äsken totesi. Unioni aikoo täten tukea sovittelijoiden toimia jatkuvasti sekä tukea hankkeita, jotka liittyvät ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja oikeusvaltion palauttamiseen täysimääräisinä.
Komissio on iloinen Togon hallituksen puitesopimuksessa osoittamasta ilmeisestä tahdosta edesauttaa kehitystä parempaan, mutta vaaditaan tuntuvampaa lisäedistymistä esimerkiksi asianmukaisesti järjestettyjä parlamenttivaaleja, joita odotetaan ensi vuonna ennen kuin voimme harkita normaalin kehitysyhteistyön uudelleen aloittamista.
Komissio, kuten parlamenttikin päätöslauselmaesityksissään, on erityisen huolestunut siitä, miten Togon yleinen ihmisoikeustilanne ratkaistaan. On ilman muuta erittäin ikävää, että Amnesty Internationalin äskettäin raportoimat ihmisoikeusloukkaukset ovat suurimmaksi osaksi saaneet vahvistusta muista lähteistä. Kuitenkaan ei ole vielä ollut mahdollista tarkistaa kaikkein vakavimpien laajamittaisia surmia koskevien väitteiden todenmukaisuutta. Komissio suhtautuu siksi lisätutkimuksiin myönteisesti.
Parlamentti tietänee, että missä tahansa ihmisoikeuksiin liittyviä ongelmia ilmeneekin, Yhdistyneillä Kansakunnilla on järjestelmässään joukko seurantakeinoja, joilla edistetään tilanteen parantumista. Tällaisia toimia voitaisiin komission mielestä harkita Togon tapauksessa, ja näyttäisi siltä, että ne olisivat varmasti oikeutettuja.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Lusakan rauhansopimukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0070/99 Muscardini UEN-ryhmän puolesta Lusakan rauhansopimuksesta;
B5-0082/99 Van Hecke ja Corrie PPE-ryhmän puolesta Lusakan aseleposopimuksesta;
B5-0084/99 Miranda ja Morgantini GUE/NGL-ryhmän puolesta Lusakan rauhansopimuksesta ja Afrikan Suurten järvien alueen tulevaisuudesta;
B5-0094/99 Van Hecke, Corrie ja Grossetête PPE-ryhmän puolesta Lusakan aseleposopimuksesta;
B5-0099/99 van den Bos ja Nicholson of Winterbourne ELDR­ryhmän puolesta Lusakan aseleposopimuksesta;
B5-0101/99 Maes, Rod, Schörling, Lucas ja Boumedine-Thiery Verts/ALE-ryhmän puolesta Lusakan rauhansopimuksesta Afrikan Suurten järvien alueelle.

Van Hecke
Arvoisa puhemies, eilisiltaisessa pitkässä televisiopuheessaan presidentti Kabila vakuutteli taas kerran uskoaan Lusakan sopimuksiin. Ikävä kyllä kuilu lupausten ja tekojen välillä pysyy erittäin suurena. Toivotusta avautumisesta kohti poliittisten puolueiden sallimista ei toistaiseksi vielä ole puhettakaan. Ja mikä pahinta, menneinä viikkoina pidätettiin taas joukko tärkeitä oppositiojohtajia, jotka pantiin vankilaan ilman minkäänlaista syytettä. On ratkaisevan tärkeää, että Kongon viranomaiset sallivat mahdollisimman nopeasti poliittisen toiminnan ja ryhtyvät heti vapauttamaan poliittisia vankeja. Sillä ainoastaan rakentavassa ja avoimessa ilmapiirissä, jota luonnehtii kaikkien osapuolien myötämielisyys, on kansallisella vuoropuhelulla onnistumisen mahdollisuus. On ilman muuta selvää, että tämänhetkiset tulkinnat siitä, mitä kansallinen vuoropuhelu on, eroavat vielä hyvin paljon toisistaan. Tilanne on vielä erittäin sekasortoinen. Tie vakaaseen, rauhanomaiseen ja demokraattiseen Kongoon on siis vielä pitkä. Lusakan sopimus on kuitenkin kehitystä oikeaan suuntaan. Tätä suopeutta on nyt käytettävä mahdollisuuksien mukaan hyväksi. Siitä huolimatta, että Balkan ja Itä-Timor vievät ymmärrettävästi suurimman osan huomiostamme, emme saa poistaa Afrikkaa poliittisesta toimintasuunnitelmastamme. Siksi odotammekin Euroopan unionilta erittäin ripeää toimintaa ja toivomme, että komissio täyttää velvollisuutensa Kongon rauhanprosessin tukemisessa.

Ducarme
Arvoisa puhemies, Lusakassa aikaansaatu sopimus on myönteinen asia, ja on selvää, että ryhmäni osallistuu täysipainoisesti tähän prosessiin, jossa kuljetaan kohti rauhaa.
Äänestämme siis tämän päätöslauselman puolesta, koska olemme sitä mieltä, että siinä reagoidaan ensinnäkin Ruandan murhenäytelmään ja välttämättömyyteen käsitellä Kongon huolia. Tämän sanottuani esitän kaksi huomautusta. Ensinnäkin, tämä sopimus on hauras eikä kukaan voi tällä hetkellä taata sitä, että emme kohtaa suuria esteitä, tässä tapauksessa sellaisten lukuisten aseellisten ryhmien taholta, jotka eivät kuulu mihinkään valtioon, joita ei valvota mitenkään ja jotka voisivat todellakin pilata prosessin. Tähän on muuten syytä kiinnittää huomiota.
Toiseksi, olemme sitä mieltä, että Euroopan on jatkettava tällä tiellä, kannettava vastuu menneisyydestään ja pidettävä kiinni muistamisvelvollisuudestaan. Vaikka komissio seuraakin tapahtumia, mielestäni neuvostonkin olisi pysyttävä valppaana, sillä uskomme, että saamme tulevaisuudessa aikaan kumppanuussopimuksen unionin ja näiden maiden välille. Ison-Britannian, Ranskan, Portugalin ja Belgian olisi sitä paitsi ehkä syytä kantaa neuvoston välityksellä paremmin vastuuta menneisyydestään kuin aikaisemmin.

Maes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kollegojeni puheenvuoroista on käynyt selväksi, kuinka hauras ja samalla kuitenkin niin tärkeä rauhanprosessi on. Kongon samoin kuin suurten järvien alueen ja Angolan vihamielisyydet ja sodat, kaikki nämä toisiinsa yhteydessä olevat selkkaukset, aiheuttavat ihmisille hirvittävää kärsimystä ja estävät lisäksi kokonaan myös tulevaisuuden rakentamisen ja kehityksen. Siksi ei riitä, että tarkastelemme tätä rauhanprosessia toimettomina, ainoastaan vertauskuvallisia eleitä tehden.
Voimme erottaa tässä eri vaiheita, kuten vihollisuuksien lopettamisen. Tiedämme jo, kuinka suhteellista onnistuminen on tähän asti ollut; sitten yhdistetyn sotilaskomitean hoitaman valmistelu- ja toimeenpanovaiheen, jonka on määrä edeltää rauhanturvajoukkoja, joiden tehtävä puolestaan on huolehtia kaikkien aseistettujen sotilasosastojen aseistariisumisesta ja kansallisen sovinnon aikaansaamisen valmistelemisesta. Jokainen näistä vaiheista on haaste. Mielestäni Euroopan yhteisöllä ja yksityisillä jäsenvaltioilla on tässä historiallinen vastuu. Siksi tahdonkin viitata, arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, etenkin päätöslauseemme viimeisiin kohtiin, joissa korostetaan erityisesti sitä, että meidän on autettava rauhansopimuksen täytäntöönpanossa. Tahdon kuitenkin korostaa sitä, että tämä apu ei saa olla symbolista, vaan sen on oltava tehokasta ja konkreettista. Parlamentti haluaa mielellään pysyä perillä asioista. Tahdon myös viitata häpeämättömään asevientiin ja laittomaan asekauppaan, joihon eräät jäsenvaltiommekin yhä syyllistyvät.

Ries
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, selkkaus, joka on jo nyt yli vuoden ajan tahrinut vereen suurten järvien aluetta, näyttää vihdoinkin saavan myönteisen ratkaisun. Olemme siitä tietenkin iloisia, mutta vielä on tehtänänä paljon työtä.
Yhtäältä, Lusakan rauhansopimusten on johdettava lyhyellä aikavälillä kestävän ja valvottavissa olevan tulitauon syntymiseen. Kansainvälisten tarkkailijoiden nopea paikalle saapuminen on tässä suhteessa välttämätöntä ja jopa olennaista. Euroopan unionin on osallistuttava tähän prosessiin Yhdistyneiden Kansakuntien ja Afrikan yhtenäisyysjärjestön tukena myös sen varmistamiseksi, että ulkomaiset joukot poistuvat maasta. Kongon on lakattava olemasta pelinappula, jotta se voisi tulla jälleen todelliseksi toimijaksi etsittäessä selkkauksen kaikkien osapuolten kannalta oikeudenmukaista ja tasapuolista ratkaisua.
Toisaalta Kongon kansalaisten on tarpeen ja jopa välttämätöntä aloittaa uudelleen keskinäinen vuoropuhelu. On käynnistettävä keskustelu kansallisesta sovinnosta kansalaisyhteiskunnan kanssa, joka on tässä maassa äärimmäisen elinvoimainen.
Sanon lopuksi, ja tämä on varmasti omintakeisempi lähestymistapa, että Euroopan unioni voisi käynnistää laajan pohdinnan sellaisen Afrikan vakaussopimuksen solmimisesta, jossa otettaisiin vaikutteita Balkanin esimerkistä. Niiden jäsenvaltioiden, joilla on etuoikeutetut historialliset suhteet tämän alueen kanssa, on kannettava mielestäni vastuunsa. Koko Afrikka vetoaa meihin. Kahden guinealaisnuoren äskettäinen kuolema Brysseliin matkalla olleessa lentokoneessa traaginen kohtalo, jonka puhemies mainitsi avatessaan maanantaina istuntojakson on hätähuuto, joka puhuttelee meitä, Euroopan parlamentin jäseniä, ja jonka on saatava meidät reagoimaan.

Kinnock, Neil
komissio. (EN) Arvoisa puhemies, saanko jälleen ilmaista kiitokset komission puolesta siitä, miten parlamentin jäsenet ovat kiinnittäneet huomiota tähän erittäin tärkeään asiaan.
Komissio katsoo, että Euroopan unionin on yhdessä muiden kansainvälisen yhteisön jäsenten kanssa ryhdyttävä ratkaiseviin toimiin, joilla hillittäisiin suurten järvien alueen maita koskevan kriisin vaikutuksia, jotka uhkaavat, kuten parlamentin jäsenet totesivat, monin tavoin koko Afrikan turvallisuutta ja vakautta. Siksi Euroopan unioni perustaa politiikkansa sen näkemyksen varaan, että suurten järvien konfliktin tuloksia on käsiteltävä kolmitahoisesti: alueellisella tasolla pitäen mielessä naapurimaiden edut, kansallisella tasolla ottaen huomioon hallituksen, kapinallisten ryhmien ja demokraattisen opposition edut sekä paikallistasolla, johon sisältyvät etnisestä kilpailuasetelmasta ja ankarista sosiaalisista paineista johtuvat yhteisöjen ristiriidat.
Tätä taustaa vasten unioni on käynnistämässä merkittäviä ponnisteluja sovittelun ja vuoropuhelun edistämiseksi konfliktin eri tasoilla, ja komissio on valmis vaikuttamaan omalta osaltaan Lusakan aseleposopimuksen onnistumiseen seuraavilla aloilla. Poliittisen tuen osalta Euroopan unioni aikoo jatkaa ja kannustaa suurten järvien erityisavustajiemme jo aloittamia ponnisteluja riittävän vuoropuhelun aikaansaamiseksi Kongon demokraattisen tasavallan konfliktissa mukana olevien eri ryhmittymien välille. Unioni aikoo jatkaa sovitteluyritysten edistämistä ja rahoittamista, etenkin Sambian presidentin aloittamien sovitteluyritysten, sillä ensi kädessä juuri ne mahdollistivat Lusakan sopimuksen syntymisen. Tämä on tarpeen yrityksissä saada allekirjoittaneet osapuolet pitämään kiinni velvoitteistaan. Lusakan sopimuksessa ennakoidaan Kongon sisäistä kansallista keskustelua, jolla rakennetaan sovintoa Kongon demokraattisen tasavallan eriävien poliittisten voimien välille ja raivataan tietä uudelle poliittiselle asettelulle Kongon demokraattisessa tasavallassa. Komissio on myös valmis rahoittamaan sovitteluyritykset, joita tarvitaan kansallisen keskustelun herättämiseksi.
Toiseksi Yhdistyneiden Kansakuntien ja Afrikan yhtenäisyysjärjestön rauhanturvaoperaatioiden tukeminen on yksi esimerkki niistä ponnisteluista, joihin olemme ryhtymässä. Useat jäsenvaltiot osallistuvat Yhdistyneiden Kansakuntien 90 sotilastarkkailijan lähettämiseen alueen pääkaupunkeihin sekä kapinoivien ryhmittymien sotilaspäämajoihin Lusakan sopimuksen täytäntöönpanon valvomiseksi. Näiden toimien pitäisi myös tukea yhteistä sotilaskomiteaa, jonka tehtävänä on sijoittaa rauhanturva- tai rauhaanpakottamisjoukot alueelle. Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston on tietenkin vielä päätettävä sellaisten joukkojen luonteesta. Sen jälkeen Euroopan unioni voi harkita, antaako se asialle tukensa, ja jos, niin kuinka.
Kolmanneksi taloudellisen ja kehitysyhteistyön tuen osalta komission sitoutuminen Lomén sopimuksen puitteisiin voitaisiin ja sitä pitäisi elvyttää kahdella ehdolla: ensiksi mikäli Kongon demokraattisen tasavallan turvallisuustilanne parantuu ja toiseksi mikäli syntyy kansallinen keskustelu, jolla taataan Kongon demokraattisessa tasavallassa vakaa poliittinen kenttä, jossa Lomén sopimuksen olennaisimpia piirteitä noudatetaan. Komission jälleenrakennus- ja kehitysyhteistyötuen olisi siten kohdistuttava seuraaville aloille: ensiksi oikeusvaltion synnyttämiseen ja kansallisten toimielinten demokratisointiin; toiseksi sotivien joukkojen kotiuttamiseen ja sosiaaliseen ja taloudelliseen yhteiskuntaan palauttamiseen; kolmanneksi ympäristön tervehdyttämiseen, erityisesti Kivussa ja itäisillä alueilla; neljänneksi liikenneinfrastruktuurin uudelleenrakentamiseen; ja lopuksi terveydenhoitopalvelujen parantamiseen. Luonnollisesti suhtaudun myös myötätuntoisesti niihin vetoomuksiin, joita mm. parlamentin jäsen Maes esitti aseiden salakuljetuksen sekä asekaupan ehdottoman lopettamisen puolesta. Tämä toimintahan ylläpitää konfliktia alueella, ja usein se juontuu täältä Euroopan unionin alueelta.
Lopuksi todettakoon, että humanitaariseen apuun on ilmiselvästi jatkuva tarve ja että komission humanitaarisen avun toimisto (ECHO) on käyttänyt noin 55,5 miljoonaa euroa tänä vuonna.
Ponnistelumme kannatuksen saamiseksi ja pysyvän vakauden luomiseksi jatkuvat, ja luonnollisesti me myös yritämme edelleen pitää parlamentin täysin ajan tasalla, koska pidämme suuressa arvossa sen sitoutumista yhteisiin tavoitteisiimme vakauden ja pysyvän rauhan turvaamiseksi tälle pahoissa vaikeuksissa kamppailevalle alueelle.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Istunto keskeytettiin klo 17.28 ja sitä jatkettiin 17.30.)

