Länsi-Balkanin maita, Islantia ja Turkkia koskeva vuoden 2009 laajentumisstrategia (keskustelu) 
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Länsi-Balkanin maita, Islantia ja Turkkia koskevasta vuoden 2009 laajentumisstrategiasta.
Carl Bildt
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, tämä on todella tärkeä keskustelu todella tärkeästä aiheesta. Voisin silti rajoittaa tämänpäiväisen puheenvuoroni pelkkään toteamukseen siitä, että puheenjohtajavaltio yhtyy täysin Gabriele Albertinin ulkoasiainvaliokunnan puolesta tekemään päätöslauselmaesitykseen. On tärkeää, että parlamentti ja neuvosto, kuten myös komissio, ovat yhtenäisiä näin tärkeässä kysymyksessä.
Rooman Capitolium-kukkulalla yli puoli vuosisataa sitten allekirjoitetun sopimuksen kaikista artikloista ehkä tärkein oli jälkeenpäin katsottuna se, joka nyt on Lissabonin sopimuksen 49 artikla: Jokainen Euroopan valtio, joka kunnioittaa arvojamme ja sitoutuu edistämään niitä, voi hakea unionin jäsenyyttä.
Juuri tämän nojalla 19 nykyisen unionimme valtioista on saanut jäsenyyden ja tullut osaksi unionimme muodostamaa historiallista hanketta. Juuri tämän artiklan nojalla olemme onnistuneet edistämään rauhaa ja vaurautta sekä oikeusvaltioperiaatetta ja edustuksellista hallintoa yhä suuremmissa osissa tätä kerran konfliktien pahoin riivaamaa maanosaa.
Joskus on mentävä maailman muihin osiin, kuten minä virkani puolesta varsin usein teen, saadakseen muistutuksen siitä, kuinka valtava tämä saavutus todella on.
Yli puolen vuosisadan ajan Eurooppa vei sotia ja totalitaarisia ideologioita muualle maailmaan. Kaksi maailmansotaa, kaksi totalitaarista ideologiaa, kiistoja ja kärsimystä.
Nyt me viemme sen sijaan aatetta rauhanomaisesta sovittelusta, vanhat rajat ylittävästä yhdentymisestä, yhteisistä säännöistä ja säännöksistä yhteisenä tienä kohti parempaa hallintoa. Kun tähän lisätään kaikki, mitä 49 artiklan avulla on saavutettu, unionimme voi seistä pää pystyssä maailmassa.
Kuuden, yhdeksän, kahdentoista, viidentoista tai jopa kahdenkymmenen viiden valtion Euroopan unioni olisi ollut pienempi joka ainoassa suhteessa - kunnianhimoisuudessa, arvostuksessa, mahdollisuuksissa, maailmanlaajuisessa kunnioituksessa.
Päätöslauselmanne on varmasti oikeassa todetessaan, että "on osoittautunut yhdeksi EU:n menestyksekkäimmistä politiikoista". Tämä jos jokin on varovainen ilmaus.
Me kaikki tiedämme, että prosessi ei ole ollut pelkästään helppo. Muistan, kuinka tulin eri ominaisuudessa erääseen aikaisempaan Euroopan parlamenttiin edustaen jäsenyyttä hakevaa valtiota ja tapasin myös niitä, jotka pelkäsivät, että laajentuminen silloisista 12 valtiosta vesittäisi unionin poliittiset tavoitteet.
Uusilla jäsenillä on ollut vaikeuksia panna täytäntöön meidän jatkuvasti lisääntyvät toimintalinjamme ja unionin säännöstö, ja meillä on ollut vaikeuksia mukautua omaan, uusien jäsenten muodossa ilmenevään menestykseemme, mutta taaksepäin katsoessa on helppo nähdä, että laajentumisen ajanjaksot ovat olleet myös jaksoja, jolloin olemme syventäneet yhteistyötämme.
Kahden viime vuosikymmenen aikana olemme yli kaksinkertaistaneet jäsenvaltioiden määrän ja nopeassa tahdissa saaneet Maastrichtin, Amsterdamin, Nizzan ja Lissabonin sopimukset. Edeltävien kolmen vuosikymmenen aikana ei onnistuttu edes panemaan Rooman sopimusta täysin toimeen.
Väittäisin, että 49 artikla on yhtä tärkeä tulevaisuutemme kannalta kuin se on ollut menneisyytemme kannalta. Vetovoimamme on yhä olemassa. Viime vuoden aikana olemme saaneet uusia jäsenyyshakemuksia Montenegrolta, Albanialta ja Islannilta, ja on myös muita valtioita, joiden me kaikki tiedämme olevan yhtä halukkaita saavuttamaan aseman, jossa hakemus voidaan jättää.
Noin 100 miljoonaa uutta kansalaista unioniimme tuoneen viime laajentumisen jälkeen huomiomme on nyt Kaakkois-Euroopan maissa - joissa myös on ehkä jopa 100 miljoonaa kansalaista.
Tämä ei käy nopeasti eikä helposti. Länsi-Balkanin eri maissa kohtaamamme erilaiset haasteet ovat hyvin tiedossa, eikä Turkin muutoksen valtavuus ole myöskään jäänyt meiltä huomaamatta.
Me kaikki tiedämme, että maidemme julkisessa keskustelussa on ääniä, jotka haluaisivat vain sulkea oven kaikilta näiltä mailta toivoen, että kysymys vain katoaa, ja jotka kannattavat ajatusta suljetummasta Euroopasta.
Minä kuulun niihin, jotka ovat vakuuttuneita siitä, että tämä olisi historiallisten mittasuhteiden erehdys, jonka seuraukset riivaisivat Eurooppaa hyvin kauas tulevaisuuteen.
Näiden maiden ovi unioniin saattaa joskus olla hyvin kaukana. Eräiden niistä on kuljettava pitkä ja vaikea uudistusten tie, mutta jos tuo ovi suljetaan, muille voimille avautuisi välittömästi muita ovia, ja saattaisimme nähdä kyseisten Euroopan osien liikkuvan suuntiin, joilla ajan mittaa olisi kielteisiä seurauksia meille kaikille.
Tästä syystä 49 artikla on edelleen niin keskeisen tärkeä. Se on uudistuksen ja sovittelun majakka, joka innostaa ja ohjaa niitä Euroopan alueita, jotka eivät vielä ole unionimme jäseniä.
Komission jäsen Olli Rehn käsittelee tarkemmin komission arviota kaikkien näiden maiden saavuttamasta edistyksestä, ja puheenjohtajavaltio yhtyy komission arvioon.
Tavoitteenamme on edelleen viedä kaikkia Länsi-Balkanin valtioita eteenpäin liittymisprosessissa, mutta tiedämme, että ne ovat siinä hyvin eri vaiheissa. Tähän eräällä tapaa liittyen odotamme päätöstä siitä, että 19. joulukuuta lähtien entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Montenegron ja Serbian kansalaiset voivat matkustaa unionin alueelle ilman viisumia. Tämä on suuri ja erittäin merkittävä edistysaskel.
Parlamentin tavoin me toivomme, että Albania ja Bosnia saavuttavat muiden etumatkaa ja voivat päästä mukaan tähän erittäin merkittävään toimenpiteeseen mahdollisimman pian.
Kroatian liittymisprosessin pysäyttäneet esteet on poistettu, ja nyt prosessi etenee. Tämä on tärkeää Kroatialle ja koko alueelle. Komissio on esittänyt hyvin myönteisen kertomuksen entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta, ja toivon, että joulukuussa pidettävässä neuvoston kokouksessa voidaan ilmoittaa konkreettisesti sen liittymisprosessin seuraavista vaiheista.
Montenegron ja Albanian hakemukset on toimitettu komissiolle, ja uskon, että sen lausuntoa voidaan odottaa noin vuoden kuluttua.
Bosnian osalta toivomme, että sen poliittiset johtajat kykenevät sopimaan tarvittavista uudistuksista, jotta Bosniakin voi harkita jäsenyyden hakemista. Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen läheisessä yhteistyössä tukemat epäsuorat neuvottelut ovat parhaillaan käynnissä.
Serbia on edistynyt hyvin väliaikaisen sopimuksen yksipuolisessa täytäntöönpanossa, ja tutkimme luonnollisesti hyvin tarkasti Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen ICTY:n pääsyyttäjän tulevan raportin Serbian tekemästä yhteistyöstä. Toivomme, että hän on tyytyväinen nykyisiin ponnistuksiin, joskin on myös luonnollisesti erittäin tärkeää, että niitä jatketaan.
Siirryn vielä kauemmas kaakkoon ja annan tunnustuksen Turkissa käynnissä oleville perustavanlaatuisille uudistuksille kurdikysymyksessä. Näiden uudistusten onnistuminen toisi Turkin paljon lähemmäs meidän eurooppalaisia standardejamme keskeisen tärkeillä aloilla.
On lukuisia muitakin kysymyksiä, joita uskon komission jäsenen käsittelevän. Presidentti Christofiasin ja Mehmet Ali Talatin parhaillaan käymät neuvottelut Kyproksen yhdistämisestä eivät suoraan liity tähän kysymykseen, mutta niillä on sen kannalta ilmeinen merkitys. Voimme vain kannustaa heitä etenemään kohti kattavaa ratkaisua, joka perustuu kahden poliittisesti tasa-arvoisen alueen ja kahden yhteisön liittovaltioon asiaa koskevien YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien mukaisesti. Tämän merkitystä voidaan tuskin liioitella.
Me etenemme joko kohti uutta sovittelun ja yhteistyön aikakautta tässä Euroopan osassa ja koko itäisen Välimeren alueella tai kohti tilannetta, jossa on helppo nähdä ongelmien lisääntyvän nopeasti.
Huomiomme kohdistuu paljolti Kaakkois-Euroopan haasteisiin, mutta Islannin hakemus on yksi lisäsyy keskittyä enemmän arktisen alueen ja laajemmin kaikkein pohjoisimpien alueiden kysymyksiin. Tämä on alue, jolla unionin on myös tulevaisuudessa oltava enemmän läsnä ja aktiivinen. Kaikki merkittävät maailmanlaajuiset toimijat ovat huomaamassa sen merkityksen yhä enemmän, ja Islannin hakemusta olisi tarkasteltava myös tästä näkökulmasta.
On selvää, että Islanti, jolla on yli tuhatvuotinen demokraattinen perinne ja joka Euroopan talousalueen kautta on yhtenäismarkkinoidemme jäsen, on jo edennyt hyvän matkaa kohti jäsenyyttä, mutta meidän on arvioitava sen edistymistä, kun saamme komission kertomuksen.
Arvoisa puhemies, tämä on se, mitä puheenjohtajavaltio Ruotsi on toistaiseksi onnistunut saamaan aikaan laajentumisen tärkeällä alalla. Meillä on vielä jäljellä joitakin tärkeitä viikkoja, joiden aikana odotan tapahtuvan lisäedistystä, mutta totean lopuksi, etten usko meidän saaneen Euroopan rakennustyötä valmiiksi. Katson, että meidän on säilytettävä Eurooppa avoimena ja pysyttävä sitoutuneina laajentumisprosessiin, joka vie hyvää hallintoa, oikeusvaltioperiaatetta, sovintoa, rauhaa ja vaurautta yhä suurempiin osiin Eurooppaa.
Tämä on luonnollisesti erittäin tärkeää kyseisille alueille, mutta meidän olisi ymmärrettävä, että se on erittäin tärkeää meillekin, emmekä saa unohtaa, että sen avulla voimme kohentaa arvostustamme maailmassa ja äänemme saa entistä suurempaa kunnioitusta tulevaisuudessa.
Olli Rehn
Arvoisa puhemies, saanen aluksi kiittää ulkoasiainvaliokunnan jäseniä ja sen puheenjohtajaa Gabriele Albertinia tasapainoisesta ja kattavasta päätöslauselmasta. Haluan myös kiittää teitä kaikkia erinomaisesta yhteistyöstänne viiden viime vuoden aikana. Euroopan parlamentti on auttanut suuresti muotoilemaan laajentumispolitiikkaamme, ja te olette näyttäneet esimerkkiä demokraattisesta vastuuvelvollisuudesta. Odotan ilolla erinomaisen yhteistyömme jatkumista tulevaisuudessa, oli vastuualueeni mikä tahansa.
EU ottaa ensi viikolla kauan odotetun edistysaskeleen, kun Lissabonin sopimus tulee voimaan. Tämä aloittaa uuden aikakauden EU:n ulkopolitiikassa. Se vahvistaa myös epäsuorasti EU:n uuden yksimielisyyden laajentumisesta, joka perustuu sitoumusten vahvistamiseen, ehdollisuuteen ja tiedottamiseen yhdistettynä EU:n kykyyn integroida uusia jäseniä. Tämän avulla voimme jatkaa asteittaista ja huolellisesti hallinnoitua liittymisprosessiamme.
Kuten päätöslauselmaluonnoksenne osoittaa, laajentuminen on nykyisin yksi EU:n vahvimmista ulkopoliittisista välineistä. Tämä oli myös Carl Bildtin viestin henki, ja olen samaa mieltä tästä viestistä, joka perustuu Ruotsin puheenjohtajakauden ja vuosien ja vuosikymmenten aikana saatuun empiiriseen näyttöön. On myös totta, että EU:n uskottavuus maailmanlaajuisena toimijana riippuu kyvystämme muotoilla omaa naapurustoamme. Juuri tässä olemme saavuttaneet merkittävimmät onnistumisemme 20 viime vuoden aikana ja muuttaneet Euroopan perinpohjaisesti yhdistämällä idän ja lännen ja siten rakentamalla vahvemman Euroopan unionin.
Laajentuminen on ollut tämän prosessin keskeinen eteenpäin ajava voima, ja se muuttaa yhä tänään Kaakkois-Eurooppaa. Albanian ja Montenegron jäsenyyshakemukset korostavat unionin jatkuvaa vetovoimaa. Islannin hakemus lisää uuden poliittisen ja geotaloudellisen ulottuvuuden laajentumisstrategiaamme. Sekä Bosnia ja Hertsegovina että Serbia harkitsevat hakemuksen jättämistä. Kaikki nämä valtiot olisivat talouskriisin vuoksi voineet helposti kääntyä sisäänpäin. Sen sijaan ne jatkavat suuntaustaan kohti Eurooppaa kaikkine tähän liittyvine vaikeine valintoineen ja kunnianhimoisine uudistuksineen. Kroatia lähestyy maalilinjaa neljä vuotta kestäneiden tiiviiden liittymisneuvottelujen jälkeen. Zagrebin on nyt tehostettava uudistusponnistuksiaan, etenkin oikeuslaitoksen sekä korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan alalla, jotta neuvottelut voidaan saattaa päätökseen. Yhteistyö ICTY:n kanssa on edelleen ehdoton vaatimus.
Myös Turkissa olemme nähneet jatkuvaa edistystä. Turkilla on avainrooli energiavarmuudessa ja sivilisaatioiden välisessä vuoropuhelussa. Ankaran sitoutuminen normalisoimaan suhteet Armenian kanssa on historiallinen teko, kuten on myös demokraattinen avaus kurdikysymyksen ratkaisemiseksi, mutta Turkilla on yhä pitkä tie kuljettavanaan. Uudistusten lisäksi edellytämme, että Turkki panee Ankaran pöytäkirjan täytäntöön kaikilta osin ja edistyy suhteiden normalisoimisessa Kyproksen kanssa.
Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia on saavuttanut viime aikoina vakuuttavaa edistystä ja puuttunut merkittävällä tavalla keskeisiin uudistustavoitteisiin. Maa täyttää riittävästi Kööpenhaminan poliittiset kriteerit. Näiden seikkojen perusteella komissio saattoi suositella liittymisneuvottelujen aloittamista. Minusta vaikuttaa siltä, että Skopjen hallitus on aivan oikein ymmärtänyt suosituksemme kannustuksena ratkaista nimikysymys lopullisesti Kreikan kanssa. Nyt on syntynyt uusi toimintaympäristö, uusi keskustelu ja uusi mahdollisuus, jota uskon sekä Skopjen että Ateenan käyttävän hyväksi.
Myös Serbiasta on saatu hyviä uutisia. Belgrad on osoittanut olevansa sitoutunut yhdentymiseen EU:hun, varsinkin panemalla EU:n kanssa solmimansa väliaikaisen sopimuksen täytäntöön yksipuolisesti, ja oletan ICTY:n olevan nyt tyytyväinen Serbian ponnisteluihin. Olen samaa mieltä päätöslauselmanne kanssa siitä, että sopimus olisi nyt ratifioitava. On korkea aika sallia Serbian siirtyä seuraavaan vaiheeseen sen matkalla kohti Eurooppaa.
Bosnia ja Hertsegovinalla on omat vakavat haasteensa, jotka johtuvat osittain sen sodanajan historiasta, mutta haluan tehdä selväksi, että EU:n laajentumisessa ei anneta alennuksia. Bosnian EU-jäsenyyshakemusta voidaan harkita vasta, kun korkean edustajan toimisto on suljettu. Bosnian on myös toteutettava perustuslaillisia uudistuksia osittain noudattaakseen Euroopan ihmisoikeusyleissopimusta. Ihmisoikeuksien kunnioittaminen on yksi Euroopan unionin perusperiaatteista. Olemme yhdessä puheenjohtajavaltion ja Yhdysvaltojen kanssa ehdottaneet uudistuspakettia tämän saavuttamiseksi. Toivon kansalaisten ja koko alueen vuoksi, että Bosnian johtajat käyttävät tilaisuutta hyväkseen ja pääsevät sopimukseen. EU ja Yhdysvallat toimivat aktiivisesti korkeimpia tasoja myöten, koska haluamme Bosnian onnistuvan, ja uskon, että se voi onnistua.
Kosovossa vakaus on säilynyt, mutta se on edelleen hauras. Komissio on julkaissut tutkimuksen siitä, miten Kosovon sosioekonomista kehitystä voidaan edistää ja se voidaan ankkuroida Eurooppaan. Pidämme mahdollista viisumijärjestelyjen ja kaupan helpottamista lippulaivahankkeina, kun edellytykset täyttyvät.
Kun viisi vuotta sitten aloitin toimikauteni laajentumisesta vastaavana komission jäsenenä, laadimme yhdessä kunnianhimoisen, mutta jälkeenpäin katsottuna realistisen suunnitelman. Kuulemisissani kerroin parlamentille, että vuoteen 2009 mennessä halusimme Bulgarian ja Romanian käsittävän 27 valtion EU:n, Kroatian liittymisprosessin olevan loppuvaiheessaan, muiden Länsi-Balkanin maiden olevan ankkuroituja EU:hun assosiaatiosopimuksilla, Turkin olevan tukevasti tiellä kohti Eurooppaa, Kosovon aseman olevan ratkaistun ja Kyproksen yhdistetyn. Olen iloinen ja ylpeä siitä, että lähes kaikki tavoitteemme ovat toteutuneet, merkittävänä poikkeuksena Kypros, jossa sopimusneuvottelut ovat yhä käynnissä. Olemme yhdessä työskennelleet näiden erittäin arvokkaiden tavoitteiden saavuttamiseksi, ja yhdessä olemme saaneet aikaan muutoksen. Kyproksen kysymyskin saattaa vielä ratketa, sen kaikkien kansalaisen ja Euroopan unionin eduksi.
Lisäksi, vaikka toivoin viisumivapauden suhteen edistyttävän, en uskaltanut viisi vuotta sitten ennustaa sitä. Mutta nyt olemme vain kuukauden päässä siitä, että Serbian, Montenegron ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kansalaisten unelma toteutuu. Toivomme samaa Albanian ja Bosnia ja Hertsegovinan osalta ensi vuonna, jos ne täyttävät tarvittavat edellytykset.
Se on hyvin tärkeä muistutus meille kaikille Kaakkois-Euroopan kanssa työskenteleville siitä, kuinka vetovoimainen eurooppalainen unelma edelleen on miljoonille kansalaisille meidän välittömässä naapurustossamme. Pitäkäämme tuo unelma elossa ja tehkäämme siitä ajan myötä todellisuutta.
Gabriele Albertini
PPE-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, maanantainen äänestys ulkoasiainvaliokunnassa antoi lisänäyttöä siitä, kuinka monimutkaista ja samalla hyödyllistä tämän päivän Euroopan maantieteellisten ja poliittisten rajojen laajentaminen on.
Esittelijäkollegoideni työn ja ponnistelujen sekä eri poliittisten ryhmien panoksen ansiosta olemme saaneet aikaan tekstin, joka laajentaa alkuperäistä tekstiä ja jossa on käsitelty perusteellisemmin monia näkökohtia, jotka alun perin mainittiin vain ohimennen.
Valiokunnassa ja myös itse ryhmissä käydyssä keskustelussa oltiin myös erimielisiä, joskus vahvastikin, mikä on tyypillistä poliittisten kantojen rajat ylittävälle yleiselle vastakkainasettelulle. Kunkin kansakunnan historian tapahtumat ja niiden suhteiden nykytila olivat vastakkain ehdokasvaltioiden tai sellaisiksi pyrkivien jättämien hakemusten kanssa.
Alle vuoden kuluessa jätettiin kolme uutta hakemusta liittymisneuvottelujen aloittamiseksi: Montenegro joulukuussa 2008, Albania huhtikuussa 2009 ja Islanti heinäkuussa 2009. Tämä on merkki siitä, että Eurooppa-hankkeella on yhä runsaasti vetovoimaa ja että sitä pidetään tärkeänä vakautta luovana tekijänä, varsinkin rahoitusmarkkinoiden romahduksen jälkeen.
Ulkoasiainvaliokunnassa toimitettujen äänestyksen tuloksena saadussa tekstissä korostetaan voimakkaammin sitä, että valtioiden, jotka haluavat liittyä Euroopan unioniin, on suoritettava tämä siirtymä tunnollisesti, tietoisina prosessiin liittyvistä velvollisuuksista ja seurauksista.
Niiden jäseneksi pääsy edellyttää niiltä Euroopan unionin muuttujien hyväksymistä, ei vain taloudellisten ja poliittisten vaan myös kulttuuristen, sosiaalisten ja oikeudellisten muuttujien, jotta varmistetaan, että lopputulos on enemmän kuin osiensa summa.
Toivon, että teksti, josta täysistunnossa huomenna äänestetään, käsittelee kaikkia laajentumista koskevan yleisstrategian näkökohtia tasapainoisemmin ja tiiviimmin. Se hyötyy luonnollisesti kutakin valtiota koskevien erillisten päätöslauselmien antamasta panoksesta.
Kristian Vigenin
S&D-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, laajentumisstrategia-asiakirja sekä päätöslauselma, jonka huomenna hyväksymme, ovat osoitus vahvasta sitoutumisestamme laajentumispolitiikkaan, joka on osoittautunut yhdeksi EU:n menestyksekkäimmistä politiikoista ja hyödyttänyt sekä nykyisiä että uusia jäsenvaltioita.
Laajentuminen on osaltaan edistänyt rauhan, turvallisuuden ja vaurauden alueen ennennäkemätöntä leviämistä Euroopassa, ja nyt me valmistaudumme tämän alueen laajentumiseen entisestään käsittämään lähivuosina Länsi-Balkanin, Islannin ja Turkin.
Sosialistien ja demokraattien ryhmä on edelleen yksi parlamentin laajentumismyönteisimmistä voimista, mutta korostamme, että Kööpenhaminan kriteerien ja ehdokasmaiden valmiutta mittaavien tärkeiden vertailuarvojen täyttymisestä ei voida tinkiä.
Toivomme, että neuvottelut Kroatian kanssa saadaan päätökseen mahdollisimman pian ensi vuonna. Edellytämme, että neuvosto vahvistaa Euroopan komission ehdotuksen käynnistää neuvottelut entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa ensi vuonna, jotta prosessi voi alkaa ensi vuoden aikana. Toivomme, että neuvotteluprosessi Turkin kanssa saa uutta pontta, energiaa koskevan luvun avaaminen mukaan luettuna. Uskomme myös, että EU voi jatkaa etenemistä vahvistamalla myönteistä kehitystä kaikissa laajentumismaissa. Viisumivapaus on erinomainen toimenpide, jolla osoitetaan Länsi-Balkanin kansalaisille, että he etenevät oikeaan suuntaan.
Toivon myös, että Lissabonin sopimuksen voimaantulo lisää entisestään EU:n kykyä ottaa vastaan uusia jäseniä saattamalla päätökseen unionin sisäiset institutionaaliset uudistukset.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
ALDE-ryhmän puolesta. - (NL) Euroopan liberaalidemokraattien ryhmän puheenjohtajana minulla on ystäviä, tuttuja ja tovereita kaikissa tämänpäiväisen päätöslauselman aiheena olevissa maissa.
Haluan aluksi toivottaa komission jäsenelle Olli Rehnille onnea ja menestystä siinä, minkä puolesta hän on työskennellyt viisi viime vuotta, ja kiittää häntä hänen ponnistuksistaan. Hän ansaitsee täyden tunnustuksemme. Kuten sanoin, minulla on ystäviä ja tuttuja kaikissa näissä maissa, ja voin sanoa jokseenkin ylpeänä, että me olemme tietääkseni ainoa suuri poliittinen ryhmä, joka on päässyt sopimukseen Kosovon asemasta. Saimme aikaan sitä koskevan yksimielisen kannan jo vuonna 2006, ja olemme siitä asti pysyneet siinä. Älkää luulko, että tämä oli vain sattumaa, sillä me työskentelimme kovasti sen eteen.
Näin ollen voitte kuvitella, kuinka pettynyt olen ensinnäkin siihen, että Kosovoa ei ole sisällytetty viisumivapaussopimukseen. Minusta näyttää siltä, että kosovolaisia rangaistaan siitä, että monet EU:n jäsenvaltiot eivät vielä ole pystyneet sulattamaan sitä, että Kosovo on nyt itsenäinen valtio. Se on mielestäni hyvin sääli. Arvoisat neuvoston puheenjohtaja ja komission jäsen, tahtoisin esittää muutamia kysymyksiä Bosnia ja Hertsegovinan nykyisestä tilanteesta. Olen ehkä vähemmän optimistinen kuin te monissa kysymyksissä saavutettavasta myönteisestä tuloksesta siksi, että monet Bosnian kansalaiset saattavat saada sen vaikutelman, että yhtäkkiä kaikessa on edettävä uskomattomalla vauhdilla eikä aikaa ole kuulla asianmukaisesti ainakaan muita kuin suurimpia poliittisia puolueita, joihin te olette yhteydessä.
Lopuksi haluan todeta ryhmäni puolesta selvästi, että me vaadimme ehdottomasti kaikkien ehdokasmaiden täyttävän kaikki Kööpenhaminan kriteerit ilman, että kenellekään myönnetään mitään poikkeuksia. Teidän ei myöskään pidä luulla, että suhtaudumme välinpitämättömästi Euroopan unionin vastaanottokykyyn. Olemme kuitenkin tyytymättömiä siihen, että eräät parlamentin jäsenet haluavat ilmeisesti käyttää vastaanottokyvyn käsitettä lykätäkseen uusien maiden liittymistä loputtomiin. Tätä me emme hyväksy.
Lopuksi, arvoisa komission jäsen, katson, että viisi viime vuotta ovat todellakin olleet menestys. Toivotan teille menestystä jatkossa. Olen varma, että tapaamme jälleen täällä, joskin ehkä eri ominaisuudessa, mutta joka tapauksessa: suuret kiitokset.
Ulrike Lunacek
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta totean olevani hyvin iloinen siitä, että tässä yhteisessä päätöslauselmassa sanotaan jälleen, että Euroopan parlamentti on lujasti sitoutunut laajentumiseen ja että laajentumisen vauhtia, josta keskustelimme ulkoasiainvaliokunnassa, on pidettävä yllä.
Tämä pätee erityisesti Kaakkois-Eurooppaan. Toivon, että aseellisten konfliktien ja käsittämättömän julmuuden historia on tässä Euroopan osassa lopullisesti ohi, ja katson, että Euroopan unionilla on asiassa tärkeä rooli. Tässäkin mielessä olen hyvin tyytyväinen, että päätöslauselmassa toistetaan luja sitoutuminen.
Kuten sanottu, monissa kysymyksissä on edistytty. Eräissä alueen konflikteissa on saavutettu edistystä, ja Kosovoa käsittelevänä esittelijänä olen hyvin tyytyväinen, että Espanja ilmoitti puheenjohtajakaudellaan kutsuvansa Kosovon osallistumaan Länsi-Balkania käsittelevään konferenssiin, joka toivoakseni tarjoaa mahdollisuuden edistyä Kosovon asemaa koskevassa kysymyksessä.
Erään Kosovoon liittyvän asian minua edeltänyt puhuja jo mainitsikin. Olisin mieluiten nähnyt, että Kosovo olisi sisällytetty viisumivapausjärjestelyyn, mutta ainakin olemme varmistaneet viisumivuoropuhelun käynnistämisen viisumivapauden saavuttamiseksi.
Haluaisin kommentoida yhtä huomiseksi esittämäämme tarkistusta. Se koskee yhtä vähemmistöistä, joiden asema on hyvin vaikea monilla Kaakkois-Euroopan alueilla ja muuallakin Euroopassa, mutta varsinkin Kosovossa. Tarkoitan romanivähemmistöä. Tällä hetkellä noin 12 000 romania ollaan palauttamassa jäsenvaltioista lähinnä Kosovoon, jonka olojen tiedämme olevan sellaiset, että he eivät voi elää siellä ihmisarvoista elämää. Siksi pyydän parlamentin jäseniä äänestämään ehdottamamme tarkistuksen puolesta, jotta romanien lähettäminen takaisin Kosovoon pysäytetään ainakin talven ajaksi ja Kosovoa autetaan luomaan siellä ja täällä oleville romanivähemmistöille kunnolliset elinolosuhteet.
Kansainvälisen naisiin kohdistuvan väkivallan poistamista koskevan päivän vuoksi olen myös hyvin tyytyväinen siihen, että olemme saaneet aikaan tähän tekstiin tarkistuksia, joissa todetaan selvästi, että naisiin kohdistuva syrjintä ja väkivalta ovat myös asioita, joiden torjumiseksi sekä alueen hallitusten että Euroopan unionin on työskenneltävä.
Vielä viimeinen asia: muut etniset ja seksuaaliset vähemmistöt. Tämä on mielestäni tärkeä tie demokratisointia kohti.
Charles Tannock
Arvoisa puhemies, ECR-ryhmä kannattaa vilpittömästi Euroopan unionin laajentumista. Ulottamalla EU:n jäsenyyden edut koskemaan niitä maita, jotka 49 artiklan nojalla ovat jäsenyyskelpoisia, toivomme kehittävämme löyhemmän ja joustavamman Euroopan unionin, johon me ryhmänä uskomme.
Satun olemaan Montenegrosta vastaava pysyvä esittelijä, ja tämän maan edistys jäsenyyttä kohti on hyvä uutinen, ja se onkin suhteellisen äskettäin jättänyt hakemuksensa. Aion kuitenkin pian käydä Montenegrossa nähdäkseni tilanteen omin silmin ja tehdäkseni siitä riippumattoman arvion.
Olen tyytyväinen myös siihen, että Islanti saattaa pian olla ehdokasvaltio. Vielä kuitenkin Balkanin alueesta: Kroatian ja Slovenian kahdenvälinen rajakiista ei saa olla esteenä EU:hun liittymiselle, ja toivon, että myös Makedonia käynnistää neuvottelut piakkoin.
Turkin osalta on edelleen monia huolenaiheita, jotka koskevat ihmisoikeuksia, Armenian jatkuvaa saartoa, uskonnonvapautta ja kyproslaisten laivojen pääsyn epäämistä Turkin satamiin. Minusta oli myös valitettavaa, että Turkki kutsui äskettäin Istanbulissa pidettyyn islamilaisten maiden järjestön OIC:n huippukokoukseen Sudanin presidentin Omar Hassan al-Bashirin, jonka kansainvälinen rikostuomioistuin on asettanut syytteeseen Darfurin hirmuteoista.
Lopuksi, vaikka Ukraina ei suoraan liity tähän keskusteluun, toivon myös, että riippumatta Ukrainan lähiaikoina pidettävien presidentinvaalien tuloksesta EU pitää edelleen avoinna Ukrainan EU-jäsenyyden mahdollisuutta, jos Ukrainan kansan enemmistö sitä todella haluaa. Näin tulisi toimia myös Moldovan ja jonain päivänä myös Valko-Venäjän suhteen, jos siitä tulee demokraattinen valtio.
Nikolaos Chountis
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsen ja neuvoston puheenjohtaja, totean aluksi laajentumisstrategiasta, että tähänastisten laajentumisten ja uusia ehdokasvaltioita koskevan lähestymistapamme perusteella katson, että Euroopan unionin politiikka ei aina ole avuksi puututtaessa työntekijöiden ja jäseneksi liittyneiden tai liittyvien yhteiskuntien taloudellisiin ja sosiaalisiin ongelmiin ja että monissa tapauksissa taloudellinen ja muu apu on joko riittämätöntä tai väärin suunnattua, minkä tuloksena alueellinen ja yhteiskunnallinen eriarvoisuus joko jatkuu tai lisääntyy.
Esitän eräitä huomioita Turkista. Turkkia on painostettava pitämään lupauksensa ja noudattamaan sitoumuksiaan, varsinkin Ankaran pöytäkirjaa Kyproksen tasavallan tunnustamisesta, jonka kansainväliseen oikeuteen perustuvat oikeudet se kyseenalaistaa. Muistutan parlamenttia siitä, että Turkissa on edelleen demokraattisten oikeuksien ja ammattiyhdistysliikkeen vapauksien kunnioittamiseen liittyviä ongelmia, mitä turkkilaisten ammattiliittojen jäsenten äskettäinen syytteeseenpano ja oikeudenkäynti Izmirissä korostaa.
Mainitsen myös Kosovon tapauksen. Sen osalta on noudatettava YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244/99 mukaista lähestymistapaa. Ongelmia on yhä eristyksissä elävien Kosovon serbien asemassa sekä pakolaisten uudelleensijoittamista koskevien sopimusten noudattamisessa.
Lopuksi EJTM: nimiongelma on ratkaistava YK:n sekä maantieteelliset rajat asettavan kahdenvälisen sopimuksen avulla. Haluaisin kysyä teiltä, arvoisat komission jäsen ja neuvoston puheenjohtaja, mitä mieltä te olette vastavalitun Kreikan pääministerin uusimmasta aloitteesta järjestää tapaaminen Albanian ja EJTM:n pääministerien kanssa.
Nikolaos Salavrakos
Arvoisa puhemies, Rooman sopimuksen 49 artikla ei minun mielestäni ole romanttinen kehotus jäsenvaltioille osallistua yhdistyneen Euroopan laajentumiseen. Se on realistinen tavoite siitä, että mahdollisimman monet Euroopan maat omaksuisivat Euroopan unionin periaatteet. Vasta sitten on olemassa sitoumusten vahvistamisen, ehdollisuuden ja tiedottamisen perusedellytykset.
Neuvosto käsittelee huomenna Gabriele Martinin päätöslauselmaesitystä, jossa hän selväsanaisesti toteaa, että vaikka Turkki on edistynyt jonkin verran Kööpenhaminan poliittisten kriteerien täyttämisessä, tehtävää on vielä paljon sekä ihmisoikeuksien, sananvapauden ja uskonnonvapauden aloilla että Turkin yleisessä poliittisessa toiminnassa muun muassa oikeusjärjestelmän alalla.
On kuitenkin selvää, että Turkki on viime aikoina pyrkinyt lisäämään vaikutusvaltaansa Lähi-idässä ja Kaukasuksella Euroopan unionin perusperiaatteiden vastaisella tavalla. Toinen esimerkki on Turkin käyttäytyminen Iranin kysymyksen suhteen, joka on täysin vastoin EU:n ulkopolitiikkaa ja Turkin Ankaran pöytäkirjassa tekemiä sitoumuksia. Turkin kanssa käsiteltäviä neuvottelulukuja on jäljellä vielä kahdeksan, ja tästä syystä katson, että Turkille ei voida vielä ilmoittaa neuvottelujen aloittamisajankohtaa.
EJTM:n osalta mainitsen kaksi asiaa: olemme huomanneet, että maan pääministerin viimeaikaiset toimet ja lausunnot aiheuttavat ongelmia naapurimaissa, ja toivomme, että hän hillitsee tällaista käytöstään.
Barry Madlener
(NL) Herman Van Rompuy oli luonnollisesti aivan oikeassa, kun hän vuonna 2004 sanoi: "Turkki ei ole eikä koskaan tule olemaan osa Eurooppaa."
Tällä huomiolla Van Rompuy korosti Euroopan perusarvoja, joita Turkki hänen mielestään heikentäisi. Van Rompuy on siis periaatteessa vastustanut Turkin jäsenyyttä. Me, Alankomaiden vapauspuolue, olemme hänen kanssaan täysin samaa mieltä. Hän ei tietenkään voi nyt perua näin periaatteellista lausumaansa, ei edes varmistaakseen huippuvirkansa Euroopan unionin presidenttinä. Turkki on myös osoittanut halveksivansa demokratiaa ja ilmaisunvapautta kutsumalla puolueeni johtajaa Geert Wildersiä, joka on demokraattisesti valittu kansan edustaja, fasistiksi ja rasistiksi. Mikä pöyristyttävä ja perusteeton rinnastus! Meiltä ei saa kieltää mahdollisuutta arvostella islamia. Turkki näyttää tässä todellisen karvansa.
Komission jäsen Rehn, kysyn teiltä: mikä on teidän reaktionne tähän Turkin törkeään asenteeseen? Siihen on luonnollisesti vain yksi mahdollinen vastaus: lopettaa välittömästi kaikki neuvottelut Turkin kanssa. Olkaamme rehellisiä turkkilaisia kohtaan. Olkaa rehellisiä turkkilaisia kohtaan, kuten Angelan Merkel ja Nicolas Sarkozy sekä heidän hyvä ystävänsä Herman Van Rompuy ovat olleet. Lopettakaa kaikki neuvottelut Turkin ja muiden islamilaisten maiden kanssa.
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymyksen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti)
William
(EN) Herman Van Rompuyn lausunto näyttää tehneen teihin suuren vaikutuksen. Ettekö tekin ole sitä mieltä, että useimmat ihmiset olisivat vaikuttuneempia siitä tosiseikasta, että vain 3 prosenttia Turkin maa-alueesta on ylipäätään Euroopan mantereella, ja että ehdotus Turkin täysivaltaisesta jäsenyydestä Euroopan unionissa on maantieteellisistä syistä täysin järjetön?
Barry Madlener
(EN) En kuullut tuossa oikeastaan varsinaista kysymystä, mutta luonnollisesti olemme samaa mieltä siitä, että on monia syitä sanoa Turkille "ei". Mainitsin niistä vain muutamia, mutta tämä on yksi hyvä lisäsyy sanoa "ei", joten kiitos siitä.
Elmar Brok
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Bildt, arvoisa komission jäsen, tämä on ehkä viimeinen teidän kanssanne käymämme laajentumiskeskustelu, komission jäsen Rehn. Kiitän teitä niistä monista hyvistä keskusteluista, joita olemme vuodesta 2004 teidän kanssanne käyneet.
Haluaisin esittää muutamia huomioita. Mielestäni nyt on aika ratkaista ripeästi Kroatian ulkopuolelta maalle aiheutetut vaikeudet, jotta voimme ensi vuoden aikana saada Kroatian kanssa nopeasti aikaan päätöksen, saattaa neuvottelut loppuun ja ratifioida liittymissopimuksen. Katson, että nämä kahdenväliset kysymykset, jotka koskevat myös monia muita maita, muun muassa EJTM:ää ja Kreikkaa, sekä alueen vakauden kannalta erittäin tärkeää Serbiaa vastaan jatkuvasti toteutetut toimenpiteet olisi ratkaistava nopeasti.
On todettava selvästi, että kutakin maata arvioidaan sen kapasiteetin mukaan ja että Thessalonikissa annettu erityisesti Länsi-Balkania koskeva lupaus pidetään. Jokainen maa on arvioitava sen valmiuksien perusteella, ja prosessia on mukautettava tätä vastaavasti.
On kuitenkin yhtä tärkeää tehdä selväksi, että Kööpenhaminan kriteerit pätevät. Olen pahoillani siitä, että sosiaalidemokraatit, vihreät ja muut kieltäytyivät mainitsemasta Kööpenhaminan kriteerejä valiokunnassa. Toivon, että tätä asiaa tarkistetaan täysistunnossa. Lähettäisimme ehdokasvaltioille täysin väärän viestin, samalla tavoin kuin jos olisimme jättäneet mainitsematta Euroopan unionin vastaanottokyvyn.
Jäsenyysmahdollisuuksien on oltava olemassa, jotta sisäiset uudistusprosessit käynnistyvät. On kuitenkin myös tärkeää, että tarvittavat ehdot täytetään, jotta ei herätetä katteettomia odotuksia.
Tästä syystä meidän on myös varmistettava Turkin tapauksessa, että sananvapautta, demokratiaa, oikeusvaltioperiaatetta ja uskonnonvapautta koskevat Kööpenhaminan poliittiset kriteerit ovat liittymisen edellytys ja että tällä alalla minkäänlainen kompromissi ei tule kysymykseen.
Adrian Severin
(EN) Arvoisa puhemies, edellisen laajentumisen ehkä tärkein opetus on se, että olemme tuoneet unioniin valtioita, markkinoita, instituutioita ja teollista varallisuutta mutta unohtaneet kansalaisten sydämet ja mielet. Katson, että meidän on vältettävä toistamasta tätä virhettä tulevaisuudessa.
Meidän on valmisteltava paitsi liittyviä maita myös nykyisiä jäsenvaltioita. Kuuluisa laajentumisväsymys kertoo enemmän nykyisten valtioiden puutteellisesta valmistautumisesta - siitä, että vanhat jäsenvaltiot eivät olleet valmiita elämään yhdessä uusien jäsenvaltioiden kanssa - kuin uusien jäsenvaltioiden huonosta sulavuudesta.
Seuraavaksi meidän olisi mielestäni ehdokasmaista puhuttaessa vältettävä kaikkea ehdollisuutta, joka ei liity suoraan niiden kykyyn toimia yhdessä kanssamme oikeudellisella, institutionaalisella, poliittisella ja kulttuurisella tasolla ja kilpailla kansamme sisämarkkinoilla käsitteen laajassa merkityksessä. Meidän ei pidä asettaa ehtoja, jotka eivät liity näihin kriteereihin. Meidän on syytä muistaa, että laajentumisessa on kyse paremmasta tulevaisuudesta, ei paremmasta menneisyydestä. Keskitymme liikaa menneisyyteen.
Kolmanneksi, kunkin valtion olisi todella päästävä jäseneksi ansioidensa perusteella. Meidän olisi kuitenkin arvioitava myös niiden kykyä parantaa EU:n jäsenyyden avulla alueen tilannetta ja lisätä sen vakautta ja yhdentymistä.
Odotusten hallinta on myös erittäin tärkeää, ja uskon, että tulevaisuudessa meidän olisi ehkä oltava hieman luovempia ja yritettävä mahdollistaa jonkinlainen asteittainen yhdentyminen sellaisille maille, joiden osalta täysimittaista yhdentymistä ei lyhyellä aikavälillä voida ajatella.
Lopuksi, uskon että meidän on palattava hankalaan kysymykseen identiteetistä, meidän kulttuurisesta ja geopoliittisesta identiteetistämme, jotta tiedämme täsmälleen, mitkä ovat laajentumisemme rajat.
Ivo Vajgl
(SL) Olemme tänään hyväksymässä päätöslauselmaa, jota monissa Kaakkois-Euroopan maissa odotetaan kiinnostuneina ja kärsimättöminä.
Päätöslauselmassa käytetään hyvin erilaista kieltä kuin mitä käytettiin Kaakkois-Euroopassa vain joitakin vuosia sitten. Itse asiassa juuri nämä ilmaisut ovat antaneet puhtia ja ohjanneet tämänpäiväistä keskusteluamme. Mielestäni neuvoston puheenjohtajan Carl Bildtin ja komission jäsenen Olli Rehnin sekä tämän monipuolisen ja tärkeän päätöslauselman laatineen ulkoasianvaliokunnan puheenjohtajan Gabriele Albertinin puheenvuorojen tärkein viesti on se, että me tuemme kaikkien kyseisten valtioiden jäsenyysmahdollisuuksia. Tässä yhteydessä korostan erityisesti Turkkia.
Vain tarjoamalla mahdollisuus laajentumiseen ja EU:n jäsenyyteen kaikille asianomaisille valtioille voidaan vähentää eräiden alueen ongelmien, kuten entisen Jugoslavian eräiden seuraajavaltioiden hajoamissuuntausten, rajakysymysten ja uskonnolliseen tai muuhun suvaitsemattomuuteen perustuvien satunnaisten välikohtauksien vaarallisuutta koko alueen kannalta.
Voimme näin ollen päätellä, että hanke rauhan ja edistyksen viemiseksi tähän kerran räjähdysalttiiseen Euroopan osaan jatkuu.
Hélène Flautre
(FR) Arvoisa puhemies, minä ja ryhmäni olemme samaa mieltä siitä, että Euroopan unionin laajentumispolitiikka on yksi sen tuloksellisimmista ja vakuuttavimmista politiikoista.
Tästä syystä, arvoisa komission jäsen Rehn, olen hieman huolissani teidän tulevaisuudestanne, sillä en ole aivan varma, pystyttekö löytämään tulevasta komissiosta laajentumista kiinnostavamman vastuualueen.
On kerta kaikkiaan hämmästyttävää nähdä, millaisen muutosta ja demokratiaa edistävän voiman jäsenyysmahdollisuus voi synnyttää Turkin kaltaisessa valtiossa. Sillä on toki vielä paljon tehtävää: oikeuslaitoksen riippumattomuus, armeijan rooli, ilmaisunvapaus, kurdikysymyksen kaikkien näkökohtien lopullinen ja todellinen ratkaisu.
Minusta on silti tärkeää korostaa, että EU:n laajentumisstrategia ei hyödytä vain liittymisprosessin läpikäyviä maita; se hyödyttää myös meitä ja Euroopan unionin päättäjiä.
On vastuutonta vähentää ponnisteluja Turkin kaltaisen maan muuttamiseksi jättämällä sijaa epäilyksille neuvotteluprosessin tuloksesta. Kyllä, neuvotteluprosessin tulos tulee olemaan se, että Turkki liittyy EU:hun, ja meidän on sanottava se selvästi.
Ryszard Antoni Legutko
(PL) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin laajentuminen ei ole vain EU:hun liittyvien tai siihen pyrkivien maiden vaan yhtä lailla meidän kaikkien etujen mukaista. Tämä johtuu siitä, että se lisää yhdentymistä ja turvallisuutta. Näin ollen panemme tyytyväisinä merkille Länsi-Balkanin maiden ja Turkin suhteen saavutetun edistyksen sekä Islannin jättämän jäsenyyshakemuksen. On olemassa sellainen seikka kuin laajentumisväsymys, mutta muistakaamme, että jokainen demokraattinen Euroopan valtio, joka täyttää hyvin tarkkaan määritellyt kriteerit, voi hakea Euroopan unionin jäsenyyttä. Emme saa unohtaa näitä kriteerejä, mutta emme myöskään saa sulkea ovea ehdokasmailta. Älkäämme siis sulkeko ovea itäisiltä kumppaneiltamme. Meidän olisi tarjottava Ukrainalle selkeä jäsenyysmahdollisuus.
Vielä yksi asia. Yhteisvastuu-sanaa käytetään Euroopan unionissa hyvin usein. Se on sana, joka houkuttelee muita Euroopan valtioita yhteisöömme ja samalla velvoittaa meitä laajentamaan EU:ta edelleen. Valitettavasti EU ei monissa tapauksissa osoita yhteisvastuuta sisäisissä suhteissaan. Ilmeinen esimerkki tästä on Pohjois-Euroopan kaasuputkihanke, joka on suunnattu suoraan kauttakulkumaita ja erityisesti Puolaa vastaan, samalla kun South Stream -hanke on Moskovan vastaus Nabucco-hankkeeseen liittyviin energian hankintalähteiden monipuolistamissuunnitelmiin. On hyvin huolestuttavaa, kuinka helposti tietyt valtiot ovat antaneet Venäjän manipuloida itseään. Tästä syystä yksittäisten EU:n jäsenvaltioiden ja Venäjän kahdenvälisten etujen toteuttaminen johtaa sisäisiin konflikteihin ja heikentää asemaamme - EU:n asemaa. Tämä rikkoo yhteisvastuun periaatetta. Laajentumisessa on järkeä, mutta retoriikan ja käytännön on vastattava toisiaan.
Charalampos Angourakis
(EL) Arvoisa puhemies, Lissabonin sopimuksella luodaan entistäkin kielteisemmät puitteet Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja laajentumismaiden kansalaisille. Balkanin kansat ovat valitettavasti vaikeassa tilanteessa, jonka ovat aiheuttaneet Naton sodan seuraukset, kapitalistiset rakenneuudistukset, Euroopan unionin kanssa tehdyt sopimukset, alueella sijaitsevat ulkovaltojen sotilastukikohdat, kapitalismin kriisi ja suurvaltojen kilpailu energiasta. Näiden valtioiden liittyminen EU:n jäseniksi palvelee suuryritysten etuja ja imperialistisia suunnitelmia, joihin sisältyy jopa alueen valtioiden rajojen siirtely. EJTM:n liittyminen Natoon ja Euroopan unioniin kärjistää sisäisiä kiistoja, samalla kun maan itsenäiset voimat pitävät yhä kiinni kannastaan. Turkki käyttää hyväkseen geostrategista sijaintiaan ja jatkaa Kyproksen suuren osan miehitystä, esittää vaateita Egeanmeren alueella ja pitää tuhansia ammattiliittojen jäseniä, kurdeja, journalisteja ja muita vangittuina. Islannissa myytti talousihmeestä on romahtanut, ja on kuultavissa ääniä, jotka painostavat sitä hyppäämään Euroopan unionin imperialistisille kärryille. Kreikan kommunistinen puolue vastustaa Euroopan unionin laajentumista, koska se vastustaa itse Euroopan unionia sekä Kreikan liittymistä siihen ja pysymistä siinä. Taistelemme yhdessä Euroopan kansalaisten kanssa rauhan ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden puolesta ja imperialistisia liittoja vastaan.
Fiorello Provera
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unionin laajentuminen saattaa olla mahdollisuus tai ongelma, mutta se on edelleen suuri haaste.
Mahdollisuuden muodostaa se, että uudet jäsenvaltiot voivat antaa konkreettisen panoksen EU:n politiikan laatimiseen. Tämän saavuttamiseksi ei riitä Kööpenhaminan kriteerien täyttäminen ja vain muodollinen vahvistaminen. On tärkeää lisätä ehdokasvaltioiden kansalaisten tietoisuutta Euroopan unionista tunne- ja järkisyihin perustuvalla kampanjalla, johon poliitikkojen, intellektuellien ja viestimien on osallistuttava.
Euroopan unionia ei voida enää pitää vain valtavana rahoituslähteenä taloudellisten, sosiaalisten ja infrastruktuuriongelmien ratkaisemiseksi, vaan instituutiona, johon kaikkien on aluksi annettava panoksensa yhteisiin arvoihin perustuvan politiikan aikaansaamiseksi.
Laajentumisen kannatus on heikkoa varsinkin tietyissä jäsenvaltioissa. Suljemmeko silmämme tältä tilanteelta vai kutsummeko kansalaiset osallistumaan ja kysymme heidän mielipidettään? Mielestäni paras etenemistapa on kansanäänestys, koska se on suorin demokratian muoto ja tuo Euroopan lähemmäs kansalaisia ja heidän valinnanvapauttaan.
Philip Claeys
(NL) Meidän on lopetettava tämä teeskentely Turkin jäsenyyden osalta. Meidän on lakattava peittelemästä ja vähättelemästä ongelmia. Meidän kaikkien on oltava riittävän rohkeita ja kohdattava todellisuus. Olemme käyneet Turkin kanssa liittymisneuvotteluja jo viisi vuotta, ja mikä on tulos? Turkki harjoittaa yhä enenevässä määrin Euroopan ja lännen vastaista ulkopolitiikkaa. Pääministeri Erdoganin ja presidentti Gülin johdolla Turkki on muuttumassa yhä islamistisemmaksi. Turkki kieltäytyy yhä tunnustamasta kaikkia Euroopan unionin nykyisiä jäsenvaltioita ja täyttämästä sille tulliliiton puitteissa kuuluvia velvoitteita. Turkki miehittää yhä yhden EU:n jäsenvaltion osaa. Enkä ole edes vielä maininnut sitä sitkeää ja rakenteellista ongelmaa, että Turkki ei kunnioita ilmaisunvapautta.
Carl Bildt sanoi äsken vastustavansa ajatusta suljetusta Euroopasta. Minun tietääkseni kukaan meistä ei kannata ajatusta suljetusta Euroopasta, mutta eräät parlamentin jäsenet, ja minä olen yksi heistä, kannattavat ajatusta eurooppalaisesta Euroopasta. Lainatakseni Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaksi nimitetyn Herman Van Rompuyn sanoja: Turkki ei ole eikä koskaan tule olemaan osa Eurooppaa.
Cristian Dan Preda
(RO) Puhumme laajentumisesta Länsi-Balkanin, Islannin ja Turkin yhteydessä, jotka ovat kolme hyvin erilaista tapausta. Meillä on ensinnäkin Länsi-Balkanin valtiot, jotka eivät ole läheskään täyttäneet Euroopan unionin edellyttämiä taloudellisia ja poliittisia kriteerejä. Näiden maiden yleinen mielipide ja poliittiset johtajat kannattavat kuitenkin yhdentymistavoitetta ja ovat erittäin optimistisia liittymisen suhteen.
Toisena tapauksena meillä on Islanti, joka täyttää monet taloudellisista ja poliittisista kriteereistä mutta jonka yleinen mielipide ja johtajat ovat hyvin erimielisiä tavoitteesta liittyä EU:n jäseneksi. Se, mikä tällä hetkellä näyttää yhdistävän Länsi-Balkanin valtioita ja Islantia, on syvän talouskriisin antama rohkeus liittyä EU:hun.
Viimeisenä on Turkki, jonka pyrkimykset Euroopan unionin jäseneksi eivät ole yhteydessä mihinkään taloussuhdanteeseen. Turkki on yksi taloustoiminnaltaan dynaamisimmista valtioista, ja siellä käydään vilkasta keskustelua. Aivan äskettäin 45 prosenttia turkkilaisista kannatti tätä tavoitetta.
Haluan, että pidämme nämä kolme tilannetta erillään, koska Länsi-Balkan, Islanti ja Turkki muodostavat yhdentymisen näkökulmasta kolme eri tilannetta. Toisaalta on myös hyvä ajatus olla käsittelemättä näitä tapauksia kahdenvälisen politiikan logiikan mukaisesti.
Minun mielestäni jäsenvaltiot tai kolmannet maat eivät saa käyttää jäsenvaltioiden ja mahdollisten ehdokasvaltioiden eroja tukkiakseen tien kohti Euroopan yhdentymistä. Katson, että kunkin valtion ansiot ja yleinen yksimielisyys ovat ainoat vertailuarvot, joiden perusteella tie kohti Euroopan yhdentymistä voidaan määrittää.
Maria Eleni Koppa
(EL) Arvoisa puhemies, joidenkin tahojen varauksista huolimatta laajentumispolitiikka on tuonut Eurooppaan vakautta, rauhaa ja vaurautta. Tänään meitä kehotetaan jatkamaan neuvotteluja ehdokasvaltioiden, Länsi-Balkanin maiden, Islannin ja Turkin, kanssa. Länsi-Balkanin yhdentyminen on epäilemättä suurin haaste. Se päättää 1990-luvulla alkaneen konfliktien ajanjakson ja poistaa Euroopan sydämeen muodostumassa olevan mustan aukon. Kroatia on valmis liittymiseen muutaman kuukauden kuluttua, ja muut valtiot edistyvät reippaasti. Erityisesti Serbialle meidän on annettava tunnustusta siitä, kuinka pitkälle se on päässyt, ja tuettava sen edistymistä kannustamalla sitä kohti Eurooppaa. Vielä on luonnollisesti avoimia kysymyksiä. Kosovon ratkaisematon asema, Bosnian vaikea tilanne ja kiista entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian nimestä ovat alueella avoimia haavoja. Kreikan uusi hallitus pyrkii löytämään ratkaisun, jolla kiista saadaan lopetettua. 17 vuotta kestäneiden jännitteiden jälkeen on annettava aikaa, jotta vihdoin löydetään molempien osapuolien kannalta hyväksyttävä ratkaisu. Yleisesti ottaen on osoitettu hyviä naapuruussuhteita, jotka, pidimme siitä tai emme, ovat yhdentymisen edellytys. Työskennelkäämme siis kaikki niiden puolesta.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Arvoisa puhemies, te, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Bildt, piditte hyvän, selkeän ja tiiviin puheenvuoron. Se, mitä sanoitte Euroopan unionista geopoliittisesti vakauttavana tekijänä ja laajentumispolitiikasta välineenä, pitää täysin paikkansa.
Mielestäni ei kuitenkaan ole älyllisesti eikä poliittisesti tyydyttävää toimia ikään kuin yhä laajemman unionin ja yhä tiiviimmän unionin tavoitteiden välistä ristiriitaa ei olisi olemassa. Tämä on kysymys, johon emme ole antaneet lopullista vastausta. Olette oikeassa sanoessanne, että laajemmalla Euroopan unionilla on enemmän vaikutusvaltaa, mutta se on myös monitahoisempi, millä on vaikutuksia toimintakykyymme. Tästä syystä meidän on, kuten sosiaalidemokraatteja edustava Adrian Severin ehdotti, saatava aikaan uusi laajentumista koskeva vuoropuhelu, joka kattaa asteittaisen yhdentymisen ja uudet jäsenyyden muodot, jotta nämä kaksi oikeutettua tavoitetta voidaan sovittaa yhteen.
Me tarvitsemme institutionaalisia uudistuksia. En esimerkiksi pysty selittämään Saksan kansalaisille, miksi pidän kiinni Thessalonikin lupauksesta ja miksi Jugoslavian seuraajavaltioilla jonain päivänä on enemmän komission jäseniä kuin Euroopan unionin perustajajäsenillä yhteensä. Tämä ei ole oikein. Meidän on oltava rehellisiä laajentumispolitiikan suhteen, jotta saamme jälleen kansalaisten tuen tälle tärkeälle politiikanalalle.
Peter van Dalen
(NL) Eurobarometri-tutkimuksen mukaan Euroopan kansalaiset ovat ilmaisseet selvästi kantansa Turkin liittymiseen: 28 prosenttia puolesta ja 59 prosenttia vastaan. Nämä luvut puhuvat selvää kieltä, eivätkä poliitikot voi eikä heidän pidä kiistää niitä. Jos kiistämme ne, syvennämme vain kansalaisten ja poliitikkojen välistä kuilua.
Turkki ei maantieteellisesti kuulu Eurooppaan, eikä se myöskään ole osa Euroopan historiaa, jonka uskonnollinen, kulttuurinen ja poliittinen maisema on kristinuskon, renessanssin, valistuksen ja demokraattisen kansallisvaltion muovaama. Toisaalta jonkinlainen etuoikeutettu kumppanuus yhdistäisi kahden maailman parhaat puolet. Monien taloudellisten etujen lisäksi tällainen kumppanuus loisi Euroopan unionin ja Turkin välille väljemmät suhteet ja vapauttaisi meidät liittymisen hellittämättömästä stressistä. Näin ollen on aika tehdä selvä päätös: meidän on lopetettava liittymisneuvottelut ja käynnistettävä etuoikeutettua kumppanuutta koskeva neuvotteluprosessi. Tämä olkoon laajentumisstrategiamme vuodeksi 2010.
Helmut Scholz
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, minä ja monet ryhmäni kollegat olemme aina pitäneet laajentumista yhtenä EU:n tärkeimmistä hankkeista ja tukeneet sitä. Huolimatta kaikesta aiheellisesta arvostelustamme laajentumisen eri näkökohtia kohtaan se on ollut yksi menestyksellisimpiä lukuja EU:n ulkoisessa kehityksessä, ja se muodostaa monitahoisen pitkän aikavälin tehtävän sekä ehdokasvaltioille että EU:lle. Tätä on jo käsitelty tämän päivän täysistunnossa.
Meidän on kysyttävä itseltämme, ovatko uudet laajentumisprosessit etujemme mukaisia. Erityisesti Kaakkois-Euroopassa, jolla on pitkä perinne valtioiden ja valtakuntien hajoamisesta, on oikein, että tämän ongelmien vaivaaman alueen valtioiden kansalaisille on tarjottu mahdollisuus liittyä Euroopan unioniin. Se, että eräät Euroopan unionin jäsenvaltioiden poliitikot ovat ottaneet etäisyyttä tästä lupauksesta sillä verukkeella, että EU:n identiteetin ja toimielinten vahvistaminen on EU:n lisälaajentumista tärkeämpää, on paitsi lisännyt ehdokasvaltioiden epäluuloisuutta myös haitannut alueen demokraattista mielipiteenmuodostusta ja uudistusprosesseja.
Bastiaan Belder
(NL) Muistan elävästi, kuinka komission jäsen Rehn sanoi yhdessä äskettäisistä kokouksistamme, että toimiakseen laajentumisesta vastaavana komission jäsenenä on oltava optimisti.
Minun on myönnettävä, että tuo sana kuvaa häntä mielestäni hyvin, mutta minusta optimistin rooli ei sovi hänelle. Oma näkemykseni on, että politiikassa, ja siten myös Euroopan unionin politiikassa, optimismin olisi oltava toissijaista realismiin nähden. Minusta on suorastaan järkyttävää, että parlamentti on lähtenyt mukaan näin ruusuiseen lähestymistapaan. Miksi Gabriele Albertinin päätöslauselman ensimmäisen version selvä viesti Turkille ja Bosnialle piti vesittää? Miksi meidän täytyi esittää kohteliaisuuksia Turkille? Miksi meidän täytyi epätoivoisesti yrittää löytää myönteinen avausviesti Bosnialle?
Eikö parlamentti tajua täysin sitä, että meillä on velvollisuus edustaa Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansoja? Tiedotuskampanjat eivät auta lainkaan saamaan aikaan sellaista laajentumisprosessia, jolla on kansan tuki. Se saavutetaan vain arvioimalla rehellisesti ja realistisesti, missä määrin nämä valtiot ovat täyttäneet Kööpenhaminan kriteerit.
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa puhemies, on hälyttävää, kuinka selvä EU:n demokratiavaje on Turkin jäseneksi liittymisen tapauksessa. Suurin osa EU:n väestöstä on selvästi Turkin EU-jäsenyyttä vastaan. Tästä huolimatta kaunistelua, arviointia ja neuvotteluja jatketaan kansalaisten yläpuolella.
On epärehellistä teeskennellä, että emme olisi etenemässä kohti täysimittaista jäsenyyttä. Ehdokasvaltiona Turkki saa jo 2,26 miljardia euroa kaudella 2007-2010. Tämän maksavat valtiot, jotka ovat nettomaksajia ja joiden kansalaiset eivät halua Turkin liittyvän jäseneksi.
Tässä on selvästi kyse Yhdysvaltojen eduista. Monet Euroopan ulkopuoliset konfliktit olisi mahdollista ratkaista Turkin liittymisen jälkeen. Huolimatta Turkin osallistumisesta Eurovision laulukilpailuihin olen kuitenkin samaa mieltä kuin kunnianarvoisa Saksan entinen presidentti Theodor Heuss, joka määritteli Euroopan selkeästi. Hänen mukaansa Eurooppa on rakennettu kolmelle kukkulalle: kreikkalaisen humanismin osalta Akropoliille, eurooppalaisen valtion käsitteen osalta Rooman Capitolium-kukkulalle ja kristillisen länsimaailman osalta Golgatalle.
Doris Pack
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisat neuvoston puheenjohtaja ja komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Länsi-Balkanin valtiot käsittävä EU:n laajentuminen on ollut selvä asia Thessalonikista asti. Näiden valtioiden hyväksyminen jäseniksi niiden täytettyä ehdot ei ole mikään armolahja, kuten monet väittävät, vaan puhdas välttämättömyys, kun otetaan huomioon niiden maantieteellinen sijainti keskellä Euroopan unionia.
Meidän vakautemme riippuu niiden vakaudesta, kuten valitettavasti saimme 1990-luvulla huomata. Kaikkien valtioiden on luonnollisesti täytettävä Kööpenhaminan kriteerit, ja koska nämä valtiot olivat aiemmin vihollisia, niiden on myös osallistuttava alueellisiin yhteistyöohjelmiin. Tämä koskee myös näiden ehdokasvaltioiden naapurivaltioita. Edellytän, että Slovenia ja Kreikka auttavat ehdokasvaltioita saavuttamaan niiden tavoitteen nopeasti ja helposti.
Valitettavasti Bosnia ja Hertsegovina on hyvin vaikeassa tilanteessa, enkä usko voivani käsitellä sitä kattavasti puolessatoista minuutissa, vaikka olen tästä alueesta vastaava esittelijä. En aio edes yrittää. Toivon vain, arvoisat neuvoston puheenjohtaja Bildt ja komission jäsen Rehn, että neuvottelut siellä voitaisiin käydä lähellä kansalaisia ja että niitä ei saneltaisi ulkopuolelta.
Kaikilla alueen valtioilla on eripituinen matka kuljettavanaan, ja meidän on autettava niitä voittamaan ongelmansa. Jäsen Lambsdorff, ajatus siitä, että ehdokasvaltioilla olisi enemmän komission jäseniä kuin perustajajäsenillä, on varsin säälittävä argumentti. Se ei itse asiassa ole argumentti lainkaan; se on näennäisperustelu, jolla vain halutaan lopettaa keskustelu. Tämä ongelma voidaan ratkaista, mutta näiden valtioiden kansalaisia ei saa jättää ulkopuolelle vain siksi, että te ette halua ratkaista sitä.
Zoran Thaler
(SL) Haluan kiittää sekä komission jäsentä Olli Rehniä että neuvoston puheenjohtajaa Carl Bildtiä heidän rakentavista ja myönteisistä avauspuheenvuoroistaan.
Entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta (EJTM) vastaavana esittelijänä olen erityisen tyytyväinen huomatessani, että tämä valtio on edistynyt vuonna 2009 ja että komissio on suosittanut neuvostolle neuvottelujen aloittamispäivämäärän asettamista. Panemme merkille myös sen, että pääministerit Papandreou ja Gruevski ovat alkaneet käydä suoraa keskustelua.
Kehotan Carl Bildtiä ja Olli Rehniä sekä kaikkien niiden jäsenvaltioiden hallituksia, joita tämä kysymys kiinnostaa, soittamaan pääministeri Papandreoulle ja pääministeri Gruevskille ennen joulukuun huippukokousta ja osoittamaan heille solidaarisuuttaan sekä kannustamaan heitä heidän päättäväisissä pyrkimyksissään löytää ratkaisu tähän 20 vuotta jatkuneeseen kiistaan.
Tämä on ainoa tapa, jolla Kreikka, Euroopan unionin pitkäaikainen jäsen, voi saavuttaa tavoitteensa ja täyttää velvollisuutensa, joita sillä on tätä aluetta kohtaan.
Jelko Kacin
(SL) Serbia on edistynyt viime kuukausina, ja täyttämällä viisumivapauden kriteerit se on osoittanut sekä itselleen että Euroopalle, että se kykenee saavuttamaan enemmän ja suoriutumaan paremmin kuin tähän asti. Se ansaitsee tunnustuksen tästä menestyksestä.
Serbialla on piilevää potentiaalia, joka sen on hyödynnettävä matkallaan kohti EU:n jäsenyyttä, ja sen on tehtävä tämä sen omien, sen naapureiden, koko alueen ja Euroopan unionin etujen vuoksi. Kokonsa ja strategisen sijaintinsa ansiosta siitä voisi tulla eteenpäin ajava voima, joka lähentää koko aluetta. Sen on aika tiedostaa tämä rooli ja tehdä tähänastista enemmän laajentumisen hyväksi.
Belgradin johdon on omistauduttava järjestelmällisesti poliittiselle ja taloudelliselle uudistukselle sekä yhteistyölle kaikkien Serbian naapurimaiden kanssa. Täysipainoinen yhteistyö Haagin tuomioistuimen kanssa ei riitä, sillä se on vietävä onnistuneeseen päätökseen. Serbian on parannettava poliittista kulttuuriaan, sillä sen tähänastinen maine tällä saralla saattaa jarruttaa sen liittymisprosessia. Se tarvitsee avoimuutta, ja sen on aktiivisesti luotava mahdollisimman laaja julkinen yksimielisyys sekä ratkaistava hallitsevan koalition ja opposition väliset erimielisyydet keskeisistä EU:ta koskevista kysymyksistä. Kaksi edistyksen vauhdittamisen tärkeää edellytystä ovat kuitenkin viestinten vapaus ja riippumattomuus sekä niiden manipuloinnin lopettaminen.
Geoffrey Van Orden
(EN) Arvoisa puhemies, pyydän vain rehellisyyttä toimissamme Turkin kanssa sekä tapahtumien asiallista ja oikeudenmukaista tulkintaa, erityisesti Kyproksen osalta, jonka lähihistorian vääristellystä versiosta on valitettavasti tullut yleisesti hyväksytty totuus.
Tämän hetken ja huhtikuussa pidettävien Pohjois-Kyproksen presidentinvaalien välissä on todellinen tilaisuus, johon olisi tartuttava, ja tämä koskee kaikkia osapuolia. Meidän on muistettava, että kyproksenturkkilaiset hyväksyivät YK:n yhdistämissuunnitelman huhtikuussa 2004. Eteläpuoli hylkäsi sen. Meidän on myös muistettava Euroopan unionin toukokuussa 2004 antama lupaus lopettaa Pohjois-Kyproksen eristäminen, jota ei koskaan pidetty. EU:lla on tässä asiassa moraalinen velvollisuus. Pelkään, että jos jatkamme Turkin etujen kohtelemista tällä tavoin, saatamme menettää merkittävän liittolaisen hyvin tärkeällä strategisella alueella ja rohkaista kaikkia vääriä suuntauksia itse Turkissa.
Monet meistä ovat luonnollisesti hyvin huolissaan maahanmuuton maillemme aiheuttamista ongelmista. Tämä on eräs Turkin kanssa käymiemme neuvottelujen näkökohta, jota on käsiteltävä erityisen päättäväisesti.
Jos ehtisin, puhuisin myös Kroatiasta ja muista Kaakkois-Euroopan valtioista, joiden on pikaisesti puututtava korruptioon, järjestäytyneeseen rikollisuuteen ja tiettyjen yksityisomistusoikeuksien väärinkäyttöön, ennen kuin niiden jäsenyyttä - Kroatian tapauksessa - tai jäsenehdokkuutta voidaan viedä eteenpäin luottavaisin mielin.
William
(EN) Arvoisa puhemies, EU:n jäseniksi ehdotetut valtiot ovat suhteellisen köyhiä. Niiden eurooppalainen unelma, komission jäsentä lainatakseni, on saada tukia. Siitä tässä on kyse. Tosiasia on, että rikkaat valtiot, kuten Norja ja Sveitsi, eivät yksinkertaisesti halua liittyä EU:hun. On paljonpuhuvaa, että kun Islanti oli rikas valtio, sitä ei kiinnostanut liittyä Euroopan unioniin. Kun se nyt on valitettavasti konkurssissa, on Islannin hallitus tietenkin liittymisjonossa. Euroopan unionin vedenjakaja kulkee seitsemän nettomaksajajäsenvaltion ja muiden välillä.
Tämä on epävakaa, mahdoton ja kestämätön tilanne. Luulette laajentavanne EU:n valtapiiriä tällä huonosti harkitulla politiikalla. Itse asiassa ajatte sitä kohti taloudellista kaaosta tulevaisuudessa.
Francisco Millán Mon
(ES) Arvoisa puhemies, laajentumisprosessi on ollut valtaisa menestys. Viime laajentumisen ansiosta olemme päässeet lähemmäksi niitä Keski- ja Itä-Euroopan valtioita, joilta epäoikeudenmukaisesti evättiin vapaus ja vauraus toisen maailmansodan jälkeen. Tällä hetkellä laajentumisessa keskitytään Länsi-Balkaniin, Turkkiin ja Islantiin.
Kannatan ajatuksia, joita olemme pitäneet laajentumisprosessia ohjaavina periaatteina viime vuosina. Tarkoitan sitoumusten vahvistamista, ehdollisuutta ja tiedottamista. Se tarkoittaa, että meidän on täytettävä velvollisuutemme, mutta emme saa antaa hätiköityjä lupauksia tulevista laajentumisista.
Toiseksi, eri liittymisprosessien edistyminen riippuu ehtojen tiukasta noudattamisesta. Ehdokasvaltioiden on ponnisteltava päättäväisesti tarvittavien uudistusten toteuttamiseksi. Kolmanneksi, meidän kaikkien on pyrittävä keskustelemaan kansalaisten kanssa. Päätöslauselmassa, josta huomenna äänestämme, korostetaan viestinnän hyvin tärkeää kysymystä.
Toistan tässä yhteydessä aiemmin esittämäni laajemman ehdotuksen, nimittäin sen, että olisi hyvä parantaa eurooppalaisten nuorten tietämystä unionista tekemällä tästä pakollinen aine lukioiden opetussuunnitelmiin.
Toinen päätöslauselmaan sisältyvä merkittävä ajatus on vastaanottokyky. Laajentuminen edellyttää unionin nykyisiltä jäseniltä tiettyjä toimia. Esimerkiksi rahoituksen osalta laajentuminen edellyttää riittäviä rahoitusvaroja sen varmistamiseksi, että yhteisen maatalouspolitiikan tai koheesiopolitiikan kaltaiset keskeiset yhteisön politiikat eivät vaarannu.
Päätän puheenvuoroni aivan pian. Huomautan vain, että kuten kaikki tiedämme, Kosovo on erityistapaus. Valitettavasti päätöslauselmassa on kuitenkin osia, joissa tätä erityisluonnetta ei ole tuotu selvästi esiin.
Pier Antonio Panzeri
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minusta tänään käsittelemämme päätöslauselma on aidosti myönteinen.
Katson, että Euroopan unionin laajentuminen Länsi-Balkanin valtioihin on ja sen täytyy olla yksi EU:n toiminnan avaintekijä lähikuukausina.
Haluan kiittää puheenjohtajavaltio Ruotsia ja ennen kaikkea komission jäsentä Olli Rehniä heidän työstään. Meidän on kuitenkin otettava aktiivisempi suhtautumistapa laajentumisprosessiin.
Eräiden valtioiden on epäilemättä tehostettava uudistus- ja rikollisuuden torjuntatoimiaan oikeusalalla. Emme silti saa unohtaa poliittista tavoitetta, joka on demokratian lujittaminen näissä valtioissa ja niiden saaminen seuraamaan eurooppalaista tietä talous-, sosiaali- ja infrastruktuurikysymyksissä.
Ajattelen esimerkiksi Kosovoa - ja tässä suhteessa yhdyn Ulrike Lunacekin romanikysymyksestä jättämään tarkistukseen - sillä emme voi sivuuttaa tätä valtiota vain siksi, että viisi jäsenvaltiota ei vielä ole tunnustanut sen itsenäisyyttä.
Kaiken kaikkiaan me tarvitsemme oikean määrän rohkeutta ja kaukonäköistä politiikkaa, joilla voidaan vastata laajentumisprosessin meille kaikille asettamaan haasteeseen.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puhun suhteista entiseen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajana ja keskityn puheenvuorossani tähän valtioon. Kiitän Olli Rehniä lämpimästi hänen rohkeudestaan. Hänen raporttinsa ja hänen kyseiselle valtiolle näyttämänsä vihreä valo ovat rohkea edistysaskel, joka on pannut asioihin vauhtia. Samaan aikaan Kreikassa on pidetty vaalit ja Ateenassa on uusi hallitus, mikä tarjoaa tilanteen ja mahdollisuuden, jossa voimme saavuttaa jotakin. Pyydän kuitenkin kollegojani pysymään rauhallisina. Perjantaina pidetään pääministeri Papandreoun ja pääministeri Gruevskin välinen tapaaminen, ja jos odotuksemme ovat liian suuret, saatamme lisätä paineen niin suureksi, että koko rakennelma hajoaa, ja tätä riskiä emme halua ottaa.
Meidän on kannustettava kaikkia osapuolia jatkamaan ystävyydessä sillä tiellä, jolle jo on lähdetty. Kiitän esittelijä Zoran Thaleria siitä, että hän on kuvannut tämän reitin tarkasti. Toivotan myös ystävälleni Olli Rehnille menestyksekästä tulevaisuutta komissiossa.
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymyksen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti)
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Arvoisa puhemies, haluaisin esittää Jorgo Chatzimarkakisille kysymyksen, jos hän suostuu siihen. Doris Pack ei ilmeisesti kuullut, kun sanoin, että pidämme kiinni Thessalonikin lupauksesta. Siksi toistan sen nyt.
Halusin kysyä Jorgo Chatzimarkakisilta, mitä hän pitää tärkeimpinä toimina, joita entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian on toteutettava edistyäkseen nimikiistassa ja varmistaakseen, että kohta alkavat neuvottelut onnistuvat mahdollisimman hyvin.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Arvoisa puhemies, kiitos paljon kysymyksestä. Minusta molempien osapuolien on päästävä irti luutuneista asenteistaan, ja on selvää, että molemmat ovat valmiita ottamaan askeleen eteenpäin. Odotamme nyt kestävää ratkaisua. Näin ollen odotan, että nimikysymys voidaan ratkaista selvästi ja lopullisesti viisi minuuttia kestävässä keskustelussa. Se ei ole ongelma.
Nimen käyttö, niin sanottu soveltamisala, on pääkysymys, ja molemmat osapuolet tarvitsevat luonnollisesti aikaa sen ratkaisemiseksi. Toivon kestävää ratkaisua, koska vaihtoehto, lyhyen aikavälin ratkaisu, saattaisi johtaa katastrofiin. Tästä syystä meidän kaikkien on kannustettava ystävällisesti molempia osapuolia saamaan aikaan pitkän aikavälin ratkaisu, jolla on laaja soveltamisala ja jota käytetään laajasti.
Mario Borghezio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meidän on pohdittava hyvin huolellisesti lausuntoa, jonka mukaan laajentuminen on vakautta edistävä tekijä.
Muistakaamme, mitä pääministeri Erdogan sanoi muutama päivä sitten. Hän sanoi, ettei tule toimeen Benjamin Netanjahun kanssa, mutta tuntee olonsa paljon mukavammaksi Omar Hassan al-Bashirin seurassa, joka, ellen erehdy, on Sudanin presidentti ja jota syytetään rikoksista ihmisyyttä vastaan.
Naapureista puheen ollen, jos Turkki liittyy Euroopan unioniin, saamme Iranin, Irakin ja Syyrian naapurivaltioiksemme. Minusta ne eivät vaikuta parhailta mahdollisilta naapureilta. Olisi paljon parempi, jos Turkki liittyisi Euroopan unioniin etuoikeutetun kumppanuuden sitein. Jokseenkin huolestuttava Turkin "epälänsimaistaminen" on edennyt hyvin pitkälle aivan silmiemme alla. Ajatelkaamme vaikkapa sosiaaliseen elämään vaikuttavia toimenpiteitä, kuten miesten ja naisten erillisiä uima-altaita, opposition vapauden rajoituksia, muun muassa kolmen miljoonan euron sakon määräämistä opposition radiolähetyksille, ja niin edelleen.
Mielestäni meidän on pidettävä mielessä yksi seikka: Euroopan parlamentin enemmistö saattaa kannattaa Turkin jäsenyyttä, mutta Turkin kansan enemmistö vastustaa sitä. Me vaadimme itsepintaisesti rajojemme laajentamista Turkkiin, vaikka turkkilaiset itse eivät sitä halua.
Italian tasavallan presidentti on sanonut, että sopimuksia on noudatettava. Olen samaa mieltä, mutta meidän on muistettava, että turkkilaiset ovat turkkilaisia.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Arvoisa puhemies, päätöslauselmalla, josta tänään keskustelemme, halutaan lähettää myönteinen viesti Länsi-Balkanin valtioiden, Turkin ja Islannin jäsenyysmahdollisuuksista ja viime kädessä Euroopan unionin jäseniksi liittymisestä. Uskon, että kaikki tai ainakin useimmat meistä parlamentin jäsenistä kannattavat tätä myönteistä viestiä. Samalla on kuitenkin tehtävä selväksi, että ennen liittymistä tarvitaan edistystä. Se ei ole mikään ruusuinen polku. Näin ollen Euroopan unionille on uskottavuuskysymys huolehtia siitä, että sen asettamat kriteerit ja edellytykset täytetään teoilla eikä vain hyvillä aikeilla. Toisin sanoen täysimittainen integroituminen edellyttää täysimittaista mukautumista.
Näissä puitteissa hyvien naapuruussuhteiden soveltaminen on hyvin tärkeää. Me emme saa yrittää panna päätämme pensaaseen. Vakavat ratkaisemattomat kysymykset ehdokasvaltioiden ja jäsenvaltioiden hyvissä naapuruussuhteissa haittaavat tähän valtioiden perheeseen haluavien edistymistä jäsenyyttä kohti. Slovenian ja Kroatian tapaus vahvistaa tämän. Tästä syystä entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian nimeä koskeva avoin kysymys on ratkaistava ennen liittymisneuvottelujen aloittamista eikä sen jälkeen. Syy on yksinkertainen. Jos tälle valtiolle ilmoitetaan neuvottelujen aloittamisajankohta ilman, että kysymystä on ratkaistu, sen hallituksella ei enää ole vahvaa kannustinta suhtautua asiaan rakentavasti molempien osapuolten kannalta hyväksyttävän ratkaisun aikaansaamiseksi Kreikan kanssa.
Turkin kohdalla sen suhteiden normalisointi Kyproksen tasavallan kanssa ja sen sotilaslentokoneiden Kreikan alueen yli kulkevien lentojen lopettaminen ovat kaksi tärkeää tekijää, jotka nopeuttavat sen edistymistä kohti jäsenyyttä. Nämä seikat mielessä pitäen päätämme kannastamme huomisessa äänestyksessä.
Richard Howitt
(EN) Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen keskustelu ja päätöslauselma antavat uudelle Euroopan parlamentille mahdollisuuden sitoutua uudelleen Euroopan unionin lisälaajentumiseen, panna merkille lähes jokaisessa ehdokasvaltiossa tapahtuneen myönteisen kehityksen sekä palauttaa mieleen, että kaupan vapauttaminen, vakauden tukeminen, rajojemme valvonnan parantaminen ja kansalaisten vapaiden matkustus- ja vaihtomahdollisuuksien laajentaminen vahvistavat eivätkä heikennä Euroopan unionia.
Euroopan konservatiivit toistavat tänään kannattavansa laajentumista mutta jättävät sen samalla pois uuden ryhmänsä perustamisasiakirjasta, ja tämän ryhmän virallinen edustaja toistaa tässä keskustelussa vastustavansa Turkkia, mikä asettaa heidät täsmälleen samaan leiriin äärioikeiston kanssa, kuten olemme tänä iltapäivänä kaikki kuulleet.
Kiitän kuitenkin lämpimästi komission jäsentä Olli Rehniä, jonka hyvästä huumorintajusta oli osoitus hänen hiljattain esittämänsä kommentti, jonka mukaan laajentumisen pääosasto ei tulevaisuudessa saisi olla yhtä kaukana neuvostosta ja komissiosta, keskellä Rue de la Loi -katua.
Arvostan hänen huumorintajuaan ja hänen hyvää arvostelukykyään. Toivon, että hänen jättämänsä perintö on kaikkien EU:n nykyisten ehdokasvaltioiden liittyminen unionin jäseniksi.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Arvoisa puhemies, Islannin ja Euroopan unionin välillä on aina ollut vahva yhteys, ja suhteista Sveitsiin, Islantiin, Norjaan ja Euroopan talousalueeseen vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajana olin hyvin iloinen ottaessani viime viikolla vastaan Islannin parlamentin valtuuskunnan. Toivon, että parlamentaarinen sekakomitea perustetaan pian, ja Islannin hallitus käy tiiviitä neuvotteluja komission kanssa unionin ulkoministerien viime heinäkuussa tekemän päätöksen jälkeen. Olen varma, että Euroopan johtajat näyttävät vihreää valoa, niin että neuvottelut unionin ja Islannin välillä voidaan aloittaa ensi kevään huippukokouksessa. Koska Islanti on Euroopan talousalueen jäsen, se on jo täyttänyt 22 vaadittavista luvuista. Suuri osa työstä on jo tehty. Uskon, että muutkin luvut ratkaistaan myönteisesti ja määrätietoisesti ja ystävyyden hengessä.
Krzysztof Lisek
(PL) Arvoisa puhemies, puolalaisena mutta viiden viime vuoden ajan myös Euroopan unionin kansalaisena ilmaisen suuren tyytyväisyyteni saadessamme keskustella täällä näin kuuluisassa seurassa, johon kuuluu Olli Rehnin ja Carl Bildtin kaltaisia laajentumisprosessiin läheisesti osallistuvia henkilöitä. Keskustelemme Euroopan unionin laajentumisesta edelleen huolimatta niistä, jotka väittävät EU:n saavuttaneen rajansa, mitä tulee alueellisen kehityksen mahdollisuuksiin. Ainut hyvä uutinen, jonka voin näille lisälaajentumisen vastustajille kertoa, on se, että EU ei laajennu lainkaan vuonna 2009.
Haluaisin, että emme tarkastelisi EU:n laajentumisprosessia vain oikeudellisten lausekkeiden näkökulmasta. Toivoisin meidän näkevän sen myös historiallisena prosessina. Historia opettaa esimerkiksi, että Balkan oli 1900-luvulla monien konfliktien kehto. Jotkin niistä levisivät koko maanosaan, kuten ensimmäinen maailmansota, toiset taas, kuten 1990-luvun sota, olivat suppeampia mutta vaikuttivat myös muihin valtioihin jo pelkästään niiden aiheuttaman miljoonien ihmisten muuttoliikkeen takia. Tästä syystä Balkanin valtioiden hyväksyminen EU:n jäseniksi voisi mielestäni olla EU:n kaikkien aikojen tärkein panos maanosamme vakauden ja rauhan puolesta.
Carl Bildt puhui avoimista ovista, ja lopuksi pyytäisinkin teitä muistamaan, että on vielä muitakin valtioita, joita ei nyt käsiteltävässä asiakirjassa mainita mutta jotka unelmoivat EU:n jäsenyydestä.
Emine Bozkurt
(NL) Ensinnäkin olen pahoillani siitä, että juuri nyt emme voi maalata kovin ruusuista kuvaa Bosnia ja Hertsegovinan poliittisesta tilanteesta.
Maan poliittiset voimat pitävät edelleen uudistusprosessin halvaantuneena. Nämä kaksi tahoa eivät ole kyenneet luomaan yhteistä visiota, ja tämän seurauksena edistys on pysähtynyt.
Painotan jälleen kerran, kuinka tärkeää on rakentaa kestävä perustuslaillinen kehys, jotta tämä valtio ja sen instituutiot voivat työskennellä tehokkaammin. Näin ollen kehotan molempien tahojen poliittisia johtajia toimimaan tämän lähtökohdan saavuttamiseksi.
Lisäksi totean olevani hyvin tyytyväinen huomatessani, että Turkki on niin lähellä jäsen Madlenerin puolueen, Alankomaiden vapauspuolueen, sydäntä. Turkki on saavuttanut valtavia edistysaskeleita nimenomaan Euroopan unionin kanssa käymiensä neuvottelujen johdosta. Siksi odotin Alankomaiden vapauspuolueen osoittavan suurempaa tukea neuvotteluprosessille.
Lopuksi huomautan, että liittymisprosessin olisi oltava tulossuuntautunut ja saavutettujen tulosten eikä suinkaan liittymisajankohdan pitäisi ohjata sitä. Vasta kun ehdokasvaltiot ovat täyttäneet asetetut vaatimukset ja siten osoittaneet olevansa täysivaltaisen jäsenyyden arvoisia, voidaan alkaa keskustella liittymisestä.
Arnaud Danjean
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsen ja neuvoston puheenjohtaja, totesitte aivan oikein, että Lissabonin sopimuksen hyväksymisen ansiosta voimme aloittaa laajentumispolitiikassa uuden aikakauden, ja meidän on lähdettävä tähän uuteen prosessiin realistisesti ja haihattelematta: se on tämän päätöslauselman oleellinen sisältö.
Uusi prosessi ei kuitenkaan tarkoita etenemistä päätä pahkaa. Se olisi varmin tapa luoda väärinkäsityksiä ja jopa epäluuloa kansalaisten keskuudessa, ja myös varmin tapa herättää katteettomia odotuksia ehdokasvaltioissa ja rohkaista niitä pakenemaan retoristen ja kosmeettisten toimien taakse perusteellisiin uudistuksiin tähtäävien toimien sijasta. Meidän on oltava varovaisia niiden toimien, ehtojen ja arvojen suhteen, joista emme voi tinkiä, varsinkin yhteistyössä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa.
Toisaalta on vahvistettava täysin selvästi, että kaikkien Länsi-Balkanin valtioiden, myös Kosovon, paikka on todella Euroopan unionissa ja että meidän on kannustettava niitä jatkamaan ja tehostamaan ponnistuksiaan. Yhtäältä selvien vaatimusten esittäminen ja toisaalta vankka tuki laajentumisprosessin ulottamiselle käsittämään Länsi-Balkanin valtiot eivät ole keskenään ristiriidassa, aivan kuten kaikkien arvioiminen ansioiden perusteella ja viisumivapauden kaltaisten merkittävien aloitteiden toteuttaminen alueen kaikkien valtioiden hyväksi eivät ole ristiriidassa keskenään.
Haluan lopuksi sanoa muutaman sanan Turkista. Ennen kuin spekuloimme Turkin liittymisprosessin hypoteettisella tuloksella suuntaan tai toiseen, huomautan vain komission todenneen toisena vuonna peräkkäin, ettei Ankaran pöytäkirjan suhteen ole edistytty ja että tämä on estänyt uusien neuvottelulukujen avaamisen.
Hannes Swoboda
(DE) Arvoisa puhemies, en voinut osallistua tämän keskustelun alkuun, koska Kroatiasta vastaavana esittelijänä raportoin EU:n ja Kroatian parlamentaariselle sekavaliokunnalle.
Käytän tilaisuutta hyväkseni ja kiitän Carl Bildtiä ja Olli Rehniä heidän avustaan ainakin väliaikaisen ratkaisun aikaansaamisessa Slovenian ja Kroatian väliseen rajakiistaan. Tämä on hyvä esimerkki siitä, miten neuvoston, komission ja parlamentin yhteistyö voi auttaa valtioita voittamaan ongelmansa. Olen myös omalta osaltani edistänyt sitä, että sopimus on ratifioitu lähes yksimielisesti, ainakin Kroatiassa.
Bosnia ja Hertsegovina huolestuttaa minua kuitenkin paljon enemmän. Kävin äskettäin Banja Lukassa ja Sarajevossa. Milorad Dodik teki kyllä tapaamisessamme eräitä myönnytyksiä ja esitti eräitä muutoksia, joihin hän voi suostua. Haluaisin kuitenkin tarttua Doris Packin juuri mainitsemaan ideaan. Miten saamme yhteyden nykyistä laajempiin väestönosiin? Bosniassa ollaan hyvin kiinnostuneita ratkaisemaan vaikutusmahdollisuuksien puute ja ristiriidat, jotka leimaavat monia politiikanaloja korkeimmalla tasolla. Meidän on löydettävä keino puhua kansalaisten kanssa suoraan, sillä toisin kuin William (The Earl of) Dartmouth taas kerran väitti, monet alueen kansalaisista eivät ole kiinnostuneet Euroopan unionin rahoista, vaan he haluavat siirtyä vihan ja sodan alueesta rauhan ja yhteisymmärryksen unioniin. Siitä Euroopan unionissa on kyse. Te ette halua ymmärtää sitä, ettekä koskaan tule sitä ymmärtämään. Sarajevon ja Banja Lukan asukkaat kuitenkin tietävät, mitä Euroopan unioni merkitsee, ja he ovat niitä, jotka tarvitsevat apuamme.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa puhemies, meidän on tuotava Kroatia Euroopan unioniin ensi vuonna, tai ainakin saatettava liittymisneuvottelut päätökseen ja aloitettava ratifiointiprosessi. Kroatia on 20 vuoden ajan edennyt kohti Euroopan unionin jäsenyyttä ja vapautta. Sen tielle on asetettu keinotekoisia esteitä, ja olen kiitollinen puheenjohtajavaltio Ruotsille sen avusta niiden poistamisessa.
Kroatia on nyt ratifioinut sopimuksen Slovenian kanssa kahden kolmasosan enemmistöllä, ja meidän on tehtävä kaikkemme varmistaaksemme, että myös Slovenia täyttää velvoitteensa Euroopan unionia kohtaan. Tavoiteajankohdaksi asetettu 2010 on myös tärkeä, koska siinä on kyse Euroopan unionin omasta uskottavuudesta.
Makedonian osalta toivon, että puheenjohtajavaltio Ruotsi onnistuu luomaan edellytykset liittymisneuvottelujen aloittamiselle ensi vuonna, jotta voimme vihdoin ratkaista myös tähän valtioon liittyvät kahdenväliset ongelmat. Toivon, että voimme muuttaa päätöslauselmatekstiä, jossa varsin yksipuolisesti asetetaan liikaa velvoitteita Makedonialle ja liian vähän sen naapureille. Kaikkien, myös Euroopan unioniin kuuluvien, on tehtävä osansa.
Mielestäni on erittäin tärkeää, että sisällytämme Kosovon täysimittaisesti Thessalonikin prosessiin, ja nämä ovat merkittäviä kohtia Gabriele Albertinin päätöslauselmassa. Myös Kosovo tarvitsee jäsenyysmahdollisuuksia. Kehotan kaikkia jäsenvaltioita, jotka eivät vielä ole tunnustaneet Kosovoa, tekemään sen, jotta poistamme kaikki oikeudelliset ja tekniset ongelmat ja jotta Kosovo voi osallistua täysimittaisesti integraatioprosessiin.
(Puhuja suostui vastaamaan sinisen kortin kysymyksen työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukaisesti)
Nikolaos Salavrakos
(EL) Arvoisa puhemies, huomasin, että Bernd Posselt käyttää muiden jäsenten tavoin EJTM:stä nimitystä "Makedonia". Juuri nimitys "Makedonia" aiheuttaa kitkaa Euroopan unioniin kuuluvan Kreikan ja tämän ehdokasvaltion välillä. Olisin hyvin kiitollinen, jos parlamentin jäseniä kehotettaisiin käyttämään tämän valtion varsinaista nimeä.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa puhemies, vastaan lyhyesti lainaamalla kunnianarvoisaa kollegaani Daniel Cohn-Benditiä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmästä: "Makedonia on Makedonia on Makedonia". Olen täsmälleen samaa mieltä. Naapurimaan uhkailu ei ole koskaan avuksi.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Arvoisa puhemies, on vain yksi Makedonia, ja se kuuluu Kreikkaan, ja siksi näiden pelien on loputtava. Puhuessamme Euroopan parlamentissa meidän on käytettävä kaikkien hyväksymiä termejä, ja EJTM on hyväksytty "EJTM:nä" eikä "Makedoniana".
Andrey Kovatchev
(BG) Kiitän ensinnäkin Gabriele Albertinia hänen työstään tämän vaikean päätöslauselman parissa, joka käsittelee sitä, miten tuetaan näiden valtioiden edistymistä, jotka ovat eri vaiheissa valmisteluissaan Euroopan unionin jäsenyyskriteerien täyttämiseksi. Ymmärrän ja tuen Gabriele Albertinin halua selvittää perin pohjin Euroopan unionin laajentuminen Länsi-Balkanille, Islantiin ja Turkkiin ja näyttää sille vihreää valoa. Useimmat jätetyistä tarkistuksista osoittavat kuitenkin, että tämä on hyvin monitahoinen aihe. Kun Lissabonin sopimus on 1. joulukuuta tullut voimaan, meidän on analysoitava ja lisättävä unionin vastaanottokykyä. Ehdotan komissiolle, että se tekee analyysin Euroopan unionin vastaanottokyvystä, sillä ilman kansalaistemme tukea itse Euroopan unioni uhkaa muuttua tyhjäksi kuoreksi.
Kannatan myös näkemystä, jonka mukaan jäsenvaltion ei pitäisi asettaa ehdokasvaltiolle jäsenyysehtoja, joita on mahdoton täyttää. Kaikki kahdenväliset ongelmat on ratkaistava eurooppalaisen ymmärryksen ja yhteisten arvojen, historian ja kulttuurin jakamisen hengessä. Tässä yhteydessä kehotan kaikkia muistelemaan Balkanin niemimaan historiallisia tapahtumia ja sankareita.
Kyriakos Mavronikolas
(EL) Arvoisa puhemies, mielestäni Turkin etuja käsitellään Kyproksen tasavallan etuja haittaavalla tavalla. Olen tyytymätön siihen, että Kyproksen tasavaltaan liittyvät kysymykset jätetään taka-alalle; seikkoja, joista Turkki pitäisi tuomita, käytetään tänä päivänä Turkin aseman parantamiseen Euroopan unioniin liittymisen suhteen. Turkki sitoutui vuonna 2006 tunnustamaan Kyproksen tasavallan, panemaan toimeen Ankaran pöytäkirjan ja ratkaisemaan Kyproksen kysymyksen. Se ei ole tehnyt mitään. Päinvastoin, nyt neuvotteluja käytetään Turkin eduksi, ja kaiken kruunaa pyrkimys avata energiaa koskeva luku, mitä luonnollisesti pidetään Euroopan unionin omien etujen mukaisena. Ymmärrätte kuitenkin varmasti, että Kyproksen tasavallan on pienenä valtiona puolustettava etujaan ja vaadittava Turkille seuraamuksia, joista yksi on tietenkin näiden lukujen avaamisen estäminen.
Franziska Keller
(EN) Arvoisa puhemies, minun ryhmäni, vihreät, ei haluaisi asettaa Kroatian liittymiselle päivämäärää. Katsomme kokemuksen osoittaneen, että tämä ei ole ollut hyvä ajatus, vaan Kroatian olisi liityttävä jäseneksi, kun se täyttää kriteerit.
Toiseksi, jäsen Brok, Kööpenhaminan kriteerit ovat luonnollisesti voimassa. Ne ovat olemassa; meidän ei tarvitse toistaa niitä toistamasta päästyämme. Pidämme kiinni Euroopan unionin tekemistä liittymistä koskevista sopimuksista ja Kööpenhaminan kriteereistä. Liittymisprosessin tavoitteena on itse liittyminen.
Turkista puhuttaessa emme saa unohtaa myös Turkin saavuttamaa hämmästyttävää edistystä aloilla, joilla muutama vuosi sitten emme olisi pitäneet sitä mahdollisena. Tämä on liittymisprosessin selvä menestys, jota emme saa unohtaa.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän teitä omistautuneesta työstänne Euroopan unionin laajentumisen hyväksi. Euroopan unionilla on kahden viime vuoden aikana ollut voimakas vaikutus Länsi-Balkanin demokraattiseen muutokseen ja taloudellisen sääntelyn purkamiseen. Eräiden Länsi-Balkanin valtioiden viisumivapaus ja EJTM:n liittymisneuvottelujen aloittaminen ovat merkki edistyksestä, josta Euroopan unionin kansalaiset hyötyvät sekä EU:n kanssa tehtävän oikeudellisen ja poliisiyhteistyön muodossa että taloudellisesti.
Uskon, että nykyisenä talouskriisin aikana EU:n laajentumisprosessi tarjoaa ratkaisun Euroopan unionin talouden elvyttämiseksi. Emme kuitenkaan saa unohtaa Euroopan unionin Länsi-Balkanin alueen eri valtioille tarjoamien epäoikeudenmukaisten etujen aiheuttamia haittavaikutuksia. Komission on myös tutkittava tarkasti Moldovan sisällyttämistä Länsi-Balkanin valtioihin, sillä naapurivaltioille tarpeellisten uudistusten toteuttamiseksi tarjotun avun on jatkuttava oikeudenmukaisesti. Moldova on mahdollinen ehdokasvaltio, joka on valmis mukautumaan Euroopan unionin linjaan osana poliittista ja taloudellista yhdentymisprosessia.
Corina Creţu
(RO) Euroopan unionilla on nyt perustuslaki - Lissabonin sopimus - presidentti ja ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja. Näin ollen voimme omaksua uuden näkökulman käsitellessämme uutta laajentumisprosessia, joka käsittää Länsi-Balkanin valtiot ja Islannin sekä erityisesti Turkin.
Tiedän, että monet Euroopan unionissa epäröivät sitoutua uuteen laajentumisprosessiin, mutta esimerkiksi Romanian ja Bulgarian kokemukset osoittavat, että EU:n jäsenyys on ollut vahvin väline asioiden muuttamiseksi parempaan suuntaan näissä maissa.
Meidän on luonnollisesti tarkasteltava hyvin kriittisesti kaikissa näissä Euroopan unionin jäsenyyttä haluavissa valtioissa tapahtuvia prosesseja. Meidän on keskityttävä ennen muuta demokraattisten poliittisten järjestelmien vakauteen ja toimivuuteen. Meillä on kuitenkin asianmukaiset välineet seurataksemme liittymisehtojen noudattamista. Nykyistä selvempien jäsenyysmahdollisuuksien tarjoaminen näille valtioille olisi vakauttava tekijä ja toimisi ehdokasvaltioiden sisäisen edistyksen katalysaattorina.
György Schöpflin
(EN) Arvoisa puhemies, kiitos tästä mahdollisuudesta esittää eräitä ajatuksia. Laajentumista on perustellusti kutsuttu yhdeksi Euroopan unionin onnistuneimmista politiikoista; monet meistä ovat tässä keskustelussa todenneet tämän. Ajatus siitä, että Euroopan unionin keskeisten arvojen - demokratian, ihmisoikeuksien ja yhteisvastuun - olisi katettava kaikki Euroopan valtiot, on ollut ja tulee olemaan Euroopan unionin identiteetin ydin.
Nykyinen Euroopan unioni rakennettiin siitä lähtökohdasta, että yhdentymisen avulla Euroopan valtiot hyväksyvät vähitellen konfliktien rauhanomaisen ratkaisun, mutta tätä prosessia ei saatu aikaan ilman ponnisteluja. Liittyvien valtioiden on läpikäytävä perusteellinen muutos täyttääkseen EU:n jäsenyyden edellytykset. On korostettava, että tämä prosessi on vapaaehtoinen. Mitään valtiota ei pakoteta liittymään, mutta EU:hun liittymiseksi on täytettävä tietyt ehdot.
Samalla, juuri koska ehtojen täyttäminen edellyttää suuria ponnistuksia, liittyviä valtioita on kannustettava toteuttamaan ne, eikä se pelkästään riitä. EU:n jäsenyyteen liittyvät velvoitteet on myös siirrettävä paperilta käytäntöön. Ilman täytäntöönpanoa prosessi on merkityksetön.
Tämä on se viesti, joka Gabriele Albertinin päätöslauselmalla lähetetään EU:n jäsenyyttä hakeville ehdokasvaltioille. EU on valmis hyväksymään Länsi-Balkanin valtiot ja Turkin täysivaltaisiksi jäseniksi, mutta niiden tehtävänä on täyttää EU:n asettamat ehdot.
Carl Bildt
neuvoston puheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, yritän puhua lyhyesti.
Ensinnäkin, sikäli kuin tämä on puheenjohtajavaltion kannalta sopivaa, yhdyn niihin jäseniin, jotka ovat ylistäneet komission jäsenen Olli Rehnin viiden viime vuoden aikana tekemää työtä. Paljon on saatu aikaan. Seuraajanne kannalta saattaa olla hyvä, että jotakin tehtävää on vielä jäljellä, mutta paljon on jo tehty.
Ilmaisen myös kiitollisuutemme siitä laajasta tuesta laajentumispolitiikalle, jonka kaikkien suurimpien poliittisten ryhmien edustajat ovat keskustelussa ilmaisseet. Uskon, että tämä antaa voimaa.
(William (The Earl of) Dartmouthin välihuomautus: "Kuuntelitteko te keskustelua?")
Kuuntelin keskustelua. Te ette kuulu suurimpiin ryhmiin. Olen pahoillani.
Muun muassa Adrian Severin mainitsi, että tämä on prosessi, joka meidän on ankkuroitava kansalaisten sydämiin ja mieliin. Olen tästä samaa mieltä, mutta meidän on myös oivallettava, että se edellyttää meiltä jokaiselta päättäväistä poliittista johtajuutta. Tarkasteltaessa unionimme historiaa on helppo nähdä, että Euroopan yhdentymisen historiassa on tapahtunut hyvin vähän jonkin äkillisen kansanliikkeen tai yleisen mielipiteen vaatimusten vuoksi.
Lähes kaikki on saavutettu näkemystä osoittavan ja kaukonäköisen, usein myös vaikean ja vaativan poliittisen johtajuuden ansiosta, mutta olemme myös myöhemmin saaneet kansalaisten tuen sille, mitä teemme.
Kerroin, että olin maani pääministeri, kun liityimme Euroopan unioniin. Kävimme hyvin kovan kansanäänestyskampanjan. Voitimme sen niukasti. Yleinen mielipide oli hyvän aikaa Euroopan unionia vastaan. Jos katsoo mielipidemittauksia, olemme nyt yksi euromyönteisimmistä valtioista Euroopassa. Minä otin kantaakseni poliittisen johtajuuden sen saavuttamiseksi. Se ei tapahdu itsestään.
Haluan myös todeta, että siirtyessämme Euroopan vaikeammille alueille sovittelu ei ole helppoa. Se edellyttää paljon kyseistä johtajuutta, eikä kaikissa Euroopan osissa ole vielä täysin saavutettu sovintoa.
Monet puhujat mainitsivat perustellusti Länsi-Balkanin. Vakuutan teille, että olemme tietoisia Kosovon kysymyksistä ja tarpeesta edetä niissä ottaen samalla huomioon myös eräitä unionin sisäisiä kysymyksiä.
Monet, muun muassa Doris Pack ja Hannes Swoboda, ottivat esiin Bosnian, ja haluan esittää siitä pari huomiota. Olen käyttänyt tänä vuonna neljä kokonaista päivää keskustellen Bosnian poliittisen johdon kanssa ja yrittänyt saada heitä etenemään ja kertoa heille jälkeen jäämisen vaaroista, kun alueen muut valtiot edistyvät. Olen luultavasti tehnyt liikaakin, koska loppujen lopuksi, kuten Doris Pack sanoi, heidän on tehtävä tämä itse. Se on heidän maansa, ei meidän, mutta meillä on myös velvollisuus kertoa heille, että elleivät he toimi, alueen muut valtiot siirtyvät eteenpäin, eikä se ole hyväksi heidän maalleen. Tämä on se, mitä olemme yrittäneet ja jossain määrin yhä yritämme tehdä.
Laajentumisprosessimme perustuu, kuten kaikki ovat todenneet, suorituksiin. Se edellyttää uudistuksia. Se edellyttää sovittelua. Ja tämä koskee aivan jokaista. Se koski kerran Ruotsia, ja me onnistuimme siinä. Se koskee aivan jokaista.
Mitä tulee siihen herraan, joka halusi osallistua keskusteluun, huomasin, että monilla - lähinnä äärioikeistoa edustavilla - herroilla oli lievästi sanottuna varauksia Turkin suhteen. Jos ymmärsin heidän argumenttinsa oikein, se koski sitä, että Turkki on liian suuri, liian monimutkainen ja liian islamilainen.
Jos luette perustamissopimuksen 49 artiklan, johon meidän on politiikkamme perustettava, siinä ei tehdä poikkeuksia suurten valtioiden osalta, siinä ei tehdä poikkeuksia monimutkaisten tapausten osalta, eikä se sisällä mitään uskonnollisia kriteerejä.
(Suosionosoituksia keskeltä ja vasemmalta)
Joten sen mukaan meidän on toimittava. Kuuntelin liikuttavia sanoja kristillisestä perinnöstä, ja niissä on paljon perää. Katoliset ja kreikkalaiskatoliset tai protestantit ja anglikaanit saattavat tulkita tämän hyvin eri tavoin, mutta minä varoittaisin määrittelemästä juutalaista perintöä Euroopan ulkopuolelle. Juutalaiset eivät ole kristittyjä, mutta myös he ovat kaikkine historiamme ongelmineen osa mennyttä, nykyistä ja tulevaa Eurooppaa.
Väitän myös, että yhtä lailla olisi virhe sulkea islaminuskoiset kansalaiset, asuvat he nykyisissä jäsenvaltioissa, Bosniassa, jossain muualla tai Turkissa, perustamissopimuksen 49 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle. Se olisi mielestäni virhe.
(Suosionosoituksia keskeltä ja vasemmalta)
Kuuntelin hyvin kiinnostuneena Kreikkaa edustavan Maria Eleni Koppan huomioita sekä Länsi-Balkanin haasteista että sovittelusta Turkin kanssa, ja olen pannut merkille pääministeri Papandreoun viimeaikaiset toimet ja lausunnot.
Lopuksi haluaisin ottaa esiin eräitä lempiaiheitani. Kuten tässä keskustelussa joskus tapahtuu, joku mainitsi kysymyksen vastaanottokyvystä - että me yksinkertaisesti emme voi ottaa vastaan liian monia valtioita. Minä en pidä tästä englanninkielisestä sanasta ("absorption capacity"). En näe asiaa siten, että Euroopan unioni "absorboi" valtioita. En usko, että olemme absorboineet Yhdistyneen kuningaskunnan. En ole varma, haluaako Ranska tulla absorboiduksi. Ja toivon, ettei Ruotsia koskaan absorboida.
Näen asian niin, että unionimme rikastuttaa siihen liittyviä valtioita, enkä vielä ole nähnyt laajentumista, joka olisi tehnyt unionistamme heikomman. Joka ainut laajentuminen, vaikka ne ovat olleet vaikeita, on tehnyt unionistamme vahvemman, rikkaamman ja kunnianhimoisemman, ja ainakaan minä en kuulu niihin, jotka uskovat historian saavuttaneen päätepisteensä. 49 artikla pätee edelleen.
Lopuksi, eräs herra mainitsi, että on muitakin valtioita, joista me emme ole keskustelleet. Se on totta. 49 artikla koskee jokaista Euroopan valtiota, myös niitä, joita ei tämänpäiväisessä keskustelussa ole vielä mainittu.
Olli Rehn
Arvoisa puhemies, kiitän teitä hyvin vilkkaasta ja laajasta keskustelusta Euroopan laajentumisesta ja meidän strategiastamme nyt, ensi vuonna ja lähitulevaisuudessa. Tämä keskustelu on noudattanut Euroopan parlamentin parasta demokraattista perinnettä, ja olen kiitollinen laajasta yleisestä tuestanne huolellisesti harjoittamallemme laajentumispolitiikalle.
Olette perustellusti korostaneet, kuinka tärkeää EU:n laajentumisessa on samanaikaisesti sitoutua ja asettaa ehtoja. Olen samaa mieltä ja painotan, että on ehdottoman tärkeää olla samanaikaisesti sekä reilu että tiukka.
Meidän on oltava reiluja ja kunnioitettava sitoumuksia, joita olemme antaneet lujitetun laajentumisohjelman kattamille Kaakkois-Euroopan maille eli Länsi-Balkanin valtioille ja Turkille. Samanaikaisesti voimme olla yhtä tiukkoja kuin reiluja, ja meidän on sovellettava tiukkoja ehtoja toiminnassamme näiden ehdokasvaltioiden ja mahdollisten ehdokasvaltioiden kanssa.
Nämä asiat toimivat vain yhdessä, ja tämä on itse asiassa paras resepti uudistusten ja demokraattisten ja taloudellisten muutosten edistämiseksi Kaakkois-Euroopassa. Se on myös paras resepti vakauden lujittamiseksi Länsi-Balkanilla ja perusvapauksia laajentavien uudistusten edistämiseksi Turkissa.
Hélène Flautre on mielestäni oikeassa siinä, että jo lähtökohtaisesti ei voi olla houkuttelevampaa vastuualuetta kuin laajentuminen. Olen kuitenkin - uskokaa tai älkää - kohtuuden mies, ja uskon, että kiinnostavuuden ja kiehtovuuden kestämisessäkin on rajansa. Ja kuten Carl pyysi, seuraajalleni, seuraavalle komissiolle ja tälle parlamentille jätetään myös hieman työtä.
Oli miten oli, on ollut suurenmoista työskennellä kanssanne. Olemme yhdessä saaneet jotain aikaan. Muistakaamme, että EU:n laajentuminen on ollut tärkeä tekijä siinä, että tämän päivän Eurooppa on ehjä ja vapaa. Pitäkäämme se sellaisena ja viekäämme Kaakkois-Euroopassa tekemämme työ päätökseen.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
(IT) Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 110 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 26. marraskuuta 2009.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Elena Băsescu  
Mielestäni on erittäin tärkeää, että Euroopan parlamentti osallistuu laajentumisprosessin arviointiin. Tämä prosessi on ollut Euroopan unionille suuri menestys ja tuonut rauhaa ja vakautta. Tämä huomioon ottaen meidän on muistettava, että Länsi-Balkanin valtiot kuuluvat maantieteellisesti, kulttuurisesti ja historiallisesti Eurooppaan. Päätöslauselmassa mainituista mahdollisista ehdokasvaltioista haluan korostaa Serbian menestyksellisiä ponnisteluja ja sen saavuttamaa konkreettista edistystä. Serbia on pannut yksipuolisesti täytäntöön EU:n kanssa allekirjoittamansa väliaikaisen kauppasopimuksen ja osoittanut näin, että se on päättänyt tulla lähemmäksi Euroopan unionia huolimatta maan poliittisista ja taloudellisista vaikeuksista. Euroopan parlamentin on kannustettava Serbiaa jatkamaan matkaansa kohti EU:ta. Tässä yhteydessä meidän on pyydettävä neuvostoa ja komissiota osoittamaan avoimuutta ja jatkamaan neuvotteluja Serbian kanssa rakentavasti. Katson, että edistyminen prosessissa Serbian integroimiseksi Euroopan unioniin ei saa riippua Kosovon itsenäisyyden tunnustamisesta.
Takis Hatzigeorgiou  
Turkin vastustaminen on hyvin tärkeä kysymys, josta keskustellaan laajentumisen yhteydessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa joulukuussa. Me kannatamme täysmittaista yhdentymistä, sillä tämä tavoite on uudistuksia ja politiikan muuttamista tärkeissä kysymyksissä eteenpäin ajava voima. Huomautamme, että Turkki ei edelleenkään ole täyttänyt sopimusvelvoitteitaan EU:ta ja kaikkia jäsenvaltioita kohti. Sen on alettava noudattaa sitoumuksiaan välittömästi, muutoin se ei selviä kunnialla joulukuussa tehtävästä arvioinnista. Sitoumukset, joiden perusteella sitä arvioidaan, sekä niiden aikataulu sisältyvät joulukuussa 2006 tehtyihin päätelmiin. Niihin sisältyy lisäpöytäkirjan täytäntöönpano, Kyproksen tasavallan tunnustaminen ja kahdenvälisten suhteiden parantaminen sen kanssa sekä rakentava suhtautuminen Kyproksen kysymyksen ratkaisuun tähtäävään menettelyyn. On absurdia, että samalla kun Turkki pyrkii alueen yhdentymiseen ja saamaan sillä johtavan roolin, se rikkoo edelleen kansainvälistä oikeutta ja EU:n perusperiaatteita pitämällä miehitysjoukkoja EU:n jäsenvaltiossa. Lopuksi, energiaa koskevaa neuvottelulukua ei voida avata niin kauan kuin Turkki estää Kyproksen tasavaltaa käyttämästä suvereeneja oikeuksiaan yksinomaisella talousvyöhykkeellään.
Cătălin Sorin Ivan  
EU on kuin rakenteilla oleva talo, ja sen vuoksi sen laajentumisen pysäyttäminen olisi vastoin juuri sitä periaatetta, jolle se perustuu. EU:n perustamissopimuksen 49 artikla kuuluu: "Jokainen Euroopan valtio - - voi hakea unionin jäsenyyttä." Juuri tästä syystä Länsi-Balkania, Turkkia ja Islantia koskeva laajentumisstrategia saa osakseen yhä enemmän huomiota osana toimintaamme. Tuen varauksetta tätä suurta mielenkiintoa. Kroatialla, Turkilla ja entisellä Jugoslavian tasavallalla Makedonialla on ehdokasvaltion asema, koska ne ovat lähteneet liittymiseen johtavalle tielle vastuullisesti. Islanti, Montenegro ja Albania ovat hakeneet jäsenyyttä, ja komissio arvioi parhaillaan kahta ensiksi mainittua. Edelleen on toki ongelmia, jotka on ratkaistava, kuten korruptio, rikollisuus ja tiedotusvälineiden vapaus. Viisumivapausjärjestelmän käyttöönotto Serbiassa, Montenegrossa ja entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa 19. joulukuuta lähtien antaa prosessille merkittävän sysäyksen. Muistutan kuitenkin, että laajentumisesta keskustellessamme meidän on tarkasteltava myös Moldovan tasavaltaa, joka on parhaillaan poliittisesti hyvin tärkeässä vaiheessa lähtemässä tielle kohti demokratiaa ja EU:n jäsenyyttä. Tätä silmälläpitäen meidän on tuettava Moldovan tasavaltaa koskevan Euroopan unionin strategian 2007-2013 tavoitteiden täytäntöönpanoa molempien osapuolten toivomien tulosten saavuttamiseksi.
Tunne Kelam
kirjallinen. - (EN) Haluaisin esittää kolme huomiota. Ensinnäkin olen iloinen siitä, että ulkoministeri Carl Bildt viittasi Gabriele Albertinin päätöslauselman tärkeimpään viestiin - siihen, että EU on edelleen vahvasti sitoutunut laajentumispolitiikkaan ja pitää sitä yhtenä EU:n menestyksellisimmistä politiikoista. Tämä on paljolti komission jäsenen Olli Rehnin erinomaisen työn ansiota. Toinen tärkeä viesti on se, että oikeusvaltioperiaatetta pidetään demokraattisen edistyksen avainperiaatteena ja yhtenä uusien laajentumisten tärkeimpänä ehtona. Meidän on myös edelleen tehtävä selväksi, kuinka tärkeitä Kööpenhaminan kriteerit ovat. Kolmas huomio: Ehdotan painokkaasti, että liittymisneuvottelujen aloittamisesta Makedonian kanssa päätetään Eurooppa-neuvoston joulukuun kokouksessa komission suosituksen mukaisesti.
Petru Constantin Luhan  
kirjallinen. - (EN) Islanti on jo aktiivinen ja pitkäaikainen kumppani Euroopan laajemmassa yhdentymisprosessissa. Islanti tekee läheistä yhteistyötä EU:n jäsenvaltioiden kanssa Naton perustajajäsenenä sekä Euroopan neuvoston, ETYJ:n ja Schengen-yhteistyön jäsenenä. On myös arvioitu, että Islanti on jo hyväksynyt noin 60 prosenttia valtavasta yhteisön säännöstöstä. Tästä näkökulmasta Islannin hakemus EU:n jäseneksi on looginen askel.
Minun mielestäni Islannilla on aina ollut eurooppalainen kutsumus, ja Islannin jäsenyyden toteutuessa siitä hyötyvät molemmat osapuolet. Me otamme jo oppia Islannin kokemuksista kalavarojen kestävästä hoidosta, geotermisen energian käytöstä ja ilmastonmuutoksen torjuntatoimista. Islanti on osoittanut päättäväisyytensä liittyä unioniin palauttamalla komission kyselylomakkeen vastaukset hyvissä ajoin ennen määräaikaa, ja odotan kiinnostuneena joulukuun puolivälissä huippukokouksessa tehtävää arviointia. Jos kaikki edellytykset täyttyvät ja omien ansioiden periaatetta noudatetaan, toivon, että Islannin liittyminen voidaan kytkeä Kroatian liittymiseen.
Andreas Mölzer  
kirjallinen. - (DE) Nyt tarvitaan eriytettyä lähestymistapaa laajentumisstrategiaan. Islanti on eurooppalainen valtio, joka on valmis EU:n jäsenyyteen, mutta Balkanin valtiot Kroatiaa lukuun ottamatta eivät ole läheskään valmiita. Ratkaisemattomia ongelmia on vaikea käsitellä liittymisen jälkeen, ja ne pysyvät ratkaisemattomina vuosia. Tästä syystä Balkanin valtioiden valmiudesta EU:n jäseniksi ei saa olla pienintäkään epäilystä, ja niiden palkkojen ja sosiaalisten olojen on vastattava Euroopan unionin keskiarvoa. Vuosien ajan Turkin edistymiskertomukset ovat olleet yksi pitkä ongelmien luettelo. Jos Turkki olisi auto, se olisi kauan sitten hylätty katsastuksessa. On totta, että tämä valtio ei kuulu Eurooppaan maantieteellisesti eikä henkisesti tai kulttuurisesti. Tämä ilmenee selvästi sen ihmisoikeuksia ja sananvapautta koskevasta jatkuvasta piittaamattomuudesta, jota kurdeja koskeva suunnitelma ei kykene peittämään, sekä Kyproksen kysymyksestä. Mutta ehkä myös EU haluaa poiketa ihmisoikeusnormeistaan. Tämä on ainoa selitys sen polvistumiselle Benešin asetusten edessä. Turkki pitää itseään turkkilaisten kansojen ylimpänä valtana. Näin ollen Turkin liittyminen vain lisäisi EU:n ongelmia, kuten maan toiminta on useaan otteeseen tehnyt selväksi. Myönteiset näkökohdat, kuten energiavarmuuden paraneminen, voidaan saavuttaa myös etuoikeutetun kumppanuuden keinoin. Meidän on korkea aika alkaa puhua vilpittömästi ja selvästi.
Csaba Sándor Tabajdi  
Unkarilaisena Euroopan parlamentin jäsenenä ja siten Länsi-Balkanin alueen naapurivaltion edustajana kannatan vilpittömästi Länsi-Balkanin valtioiden liittymistä EU:hun. Tärkeä askel tällä alalla on ollut Euroopan komission toteuttama aloite, jolla Serbialle, Makedonialle ja Montenegrolle myönnetään viisumivapaus 1. tammikuuta 2010 lähtien. Euroopan parlamentin ehdotus viisumivapauden myöntämisestä jo 19. joulukuuta lähtien olisi kuitenkin symbolisesti merkittävä, ja siitä olisi myös käytännön hyötyä.
Euroopan unioni voisi tuskin antaa Vojvodinan alueella Serbiassa asuville unkarilaisille, joilla on runsaasti yhteyksiä Unkariin, parempaa joululahjaa kuin viisumivapaan matkustusoikeuden, joka auttaa rajan molemmin puolin asuvia perheitä ja ystäviä. Luotan siihen, että jäsenvaltiot siunaavat tämän päätöksen vielä tässä kuussa.
Viisumivapaus on myönteinen vastaus Länsi-Balkanin valtioiden aidoille ponnisteluille kohti Euroopan unionin jäsenyyttä. Serbia on viime aikoina saavuttanut erityisen merkittävää edistystä. Jopa komission äskettäin julkaisemassa raportissa todetaan, että pääministeri Mirko Cvetkovićin uusi hallitus on aloittanut menestyksekkään korruption torjunnan, puhumattakaan vähemmistöjen oikeuksin alalla saavutetusta äärimmäisen merkittävästä edistyksestä. Serbian parlamentti on hyväksynyt lain kansallisista neuvostoista. Rohkaisevien alustavien keskustelujen jälkeen Serbian parlamentti tekee päätöksen Vojvodinan asemasta ensi viikolla. Monista myönteisistä kehityssuuntauksista huolimatta on jatkettava ponnistuksia etnisiin tekijöihin perustuvien väkivaltarikosten ja Vojvodinan unkarilaisten jatkuvasti lisääntyvien pahoinpitelyjen kitkemiseksi kokonaan.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Kiitän Gabriele Albertinia Euroopan komission laajentumisstrategiaa koskevasta päätöslauselmasta. Olen luonnollisesti samaa mieltä siitä, että ehdokasvaltioiden on jatkettava uudistusprosessia. Ponnistuksissa olisi keskityttävä varmistamaan oikeusvaltioperiaate ja etnisten vähemmistöjen tasavertainen kohtelu sekä korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta. Turkin poliittista tilannetta koskevassa arvioinnissa, joka käsittää myös suunnitellut tai jo toteutetut uudistukset, toistetaan säännöllisesti annettavaan kertomukseen sisältyvä komission arvio. Kööpenhaminan poliittisten kriteerien täyttämisessä tapahtuu selvää edistystä, mutta valitettavasti kansalaisten vapauksissa käsitteen laajassa merkityksessä on vielä paljon tehtävää. Kaikkein tärkeintä on kuitenkin, että kahdenväliset kiistat ratkaistaan osapuolten osallistumisen avulla. Näiden asioiden ei sinänsä pitäisi olla liittymisen esteitä, mutta EU:n olisi pyrittävä siihen, että ne ratkaistaan ennen liittymistä. Euroopan parlamentin olisi oltava puolueeton tarkkailija, koska me haluaisimme neuvottelujen johtavan sopimukseen, joka helpottaisi Turkin liittymistä EU:n jäseneksi. Euroopan unioniin vuonna 2004 liittyneen Puolan kansalaisena tiedän, että laajentumisstrategia on yksi EU:n politiikan tehokkaimpia aloja. On ehdottoman tärkeää noudattaa annettuja sitoumuksia, ja tämä koskee myös Euroopan unionia. Liittymisneuvottelujen tavoitteena on täysivaltainen jäsenyys, ja sen vuoksi tiukkojen mutta selvien ehtojen täyttämisen olisi myös oltava tämän tavoitteen saavuttamisen perusedellytys. Tämä koskee kaikkia valtioita, myös Turkkia.
Dominique Vlasto  
kirjallinen. - (FR) Tulevista laajentumisista antamamme päätöslauselman on heijastettava Euroopan vallitsevaa mielipidettä. Meidän on vältettävä aiempien virheiden toistamista ja rakennettava Eurooppaa sen kansalaisten kanssa. Edessä oleviin päätöksiin liittyy runsaasti sitoumuksia, ja ne on valmisteltava ja selitettävä hyvin, jotta Euroopan unionin kansalaisten enemmistö voi tukea niitä. Kansalaisia edustavan Euroopan parlamentin on valvottava tätä erityisen tarkasti.
Hätiköinti olisi pahin mahdollinen toimintatapa, ja se voisi viedä meidät takaisin institutionaaliseen epävakauteen, vaikka Euroopan unioni on juuri jättämässä sen taakseen Lissabonin sopimuksen voimaantulon myötä. Nyt meidän on kokeiltava Lissabonin sopimuksesta johtuvaa uutta institutionaalista mekanismia, rakennettava poliittista Eurooppaa ja lujitettava toimintalinjoja, joita kansalaiset haluavat työllisyyden, talouden elvyttämisen, ilmastonmuutoksen torjunnan, energiavarmuuden ja yhteisen puolustuksen suhteen.
Emme saa pyörtää ensisijaisia tavoitteita, vaan meidän on pikemmin lisättävä yhteisön politiikan johdonmukaisuutta ja tehokkuutta, ennen kuin tähtäämme uusiin EU:n laajentumisiin. Lopuksi, vastustan yhä Turkin liittymistä Euroopan unioniin ja toivon edelleen, että sen kanssa luodaan etuoikeutettu kumppanuus Välimeren unionin puitteissa.
