Stichinių ir žmogaus sukeltų nelaimių prevencija (diskusijos)
Pirmininkas
Kitas klausimas - diskusijos dėl klausimo Komisijai, į kurį atsakoma žodžiu, kurį pateikJoão Ferreira Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto vardu, dėl stichinių ir žmogaus sukeltų nelaimių prevencijos - B7-0201/2011).
João Ferreira
Pone pirmininke, Komisijos nary, nuo tada, kai 2009 m. vasario mėn. Komisija paskelbkomunikatą dėl Bendrijos stichinių ir žmogaus sukeltų nelaimų prevencijos, praėjo dveji metai. Tada buvo pabrėžta, kad šis klausimas labai svarbus. Nuo to laiko Europoje įvyko įvairių nelaimių, kurios turėjo itin neigiamų padarinių visuomenei, žemei, ekonomikai ir aplinkai.
Apskritai kalbant, Komisijos komunikate laikytasi tinkamo požiūrio, nors, kaip manParlamentas, jis buvo nepakankamas. Be to, Komisija vėluoja įgyvendinti šiuo komunikatu prisiimtus įsipareigojimus.
Vienas iš tokių pavyzdžių yra įsipareigojimas parengti prevencinių priemonių, kurias finansuotų Europos Sąjunga, o įgyvendintų - valstybės narės, sąrašą. Praėjo dveji metai, kur yra šis sąrašas? Ar Komisija, prieš pateikdama šį sąrašą, lauks, kol bus patvirtinta kita daugiametfinansinprograma? Dar dvejus metus?
Praėjusių metų rugsėjo mėn. Parlamentas patvirtino pranešimą būtent šiuo klausimu. Šiame pranešime pateikta keletas svarbių rekomendacijų. Svarbu pasakyti, kad prieš patvirtinant šį pranešimą vyko daug platesnio masto diskusijos: ne tik čia, Parlamente, bet ir su įvairiais nacionaliniais, regionų ir vietos subjektais, kurie veikia skirtingais nelaimių valdymo etapais.
Į šį pranešimą taip pat įtraukta daug žmonių, pastaraisiais metais nukentėjusių nuo nelaimių, įgytos patirties. Šiuo požiūriu norėčiau paminėti keletą iš daugelio konkrečių šio pranešimo aspektų. Siekiant išvengti pavojingų padėčių tokiose srityse kaip miškų valdymas, pakrantės apsauga, upių baseinų atkūrimas ir apsauga, gyvenamųjų vietovių, kurioms tam tikros nelaimės daro itin didelį neigiamą poveikį, apsauga ir atnaujinimas ir ūkininkavimo veiklos išsaugojimas gyventojų skaičiaus mažėjimo paveiktose vietovėse, kurioms kyla stichinių nelaimių pavojus, įvairūs veiksmai buvo apibrėžti kaip tiksliniai, kuriems įgyvendinti valstybėms narėms turėtų būti skiriama konkreti parama.
Kaip Komisija įtraukšias sritis į ketinamą parengti priemonių sąrašą ar kaip, jos manymu, ji ketina tai padaryti? Šiame pranešime taip pat siūloma sukurti viešąjį Europos žemės ūkio draudimą ir įdiegti nuo nelaimių nukentėjusiems ūkininkams skirtos minimalios kompensacijos sistemą.
Norėčiau pažymėti, kad šie pasiūlymai labai skiriasi nuo dabartinių galimybių, kai valstybės narės subsidijuoja draudimą šalies viduje atlikdamos BŽŪP reformos patikrinimą. Siūloma vienodai drausti visus ūkininkus nuo nelaimių Bendrijos lėšomis nesvarbu, ar jie kilę iš pasiturinčių valstybių narių, ar iš šalių, kurioms pagalba reikalinga labiausiai.
Kaip žinome, nelaimės įvyksta labai neteisingai ir dažniausiai didžiausią poveikį daro tiems, kurie mažiausiai pajėgūs apsiginti, ar tai būtų žmonės, ar valstybės. Jei yra sritis, kurioje turi būti užtikrinta akivaizdi ES solidarumo išraiška ir įtvirtintas sanglaudos principas, tai ta sritis yra visuomenės, ekonomikos ir aplinkos apsauga susidūrus su nelaimėmis.
Todėl dabar norėčiau paklausti Komisijos, ką ji ketina daryti, kad sumažintų esamus regionų ir valstybių narių skirtumus šioje srityje, kitaip tariant, kad padėtų patobulinti prevenciją tuose regionuose ir valstybėse narėse, kuriems kyla didesnis pavojus ir kurie turi mažau ekonominių pajėgumų. Kita į šį pranešimą įtraukta sritis - valstybių narių išankstinio įspėjimo sistemų tobulinimas ir įvairių išankstinio įspėjimo sistemų ryšių kūrimas. Kokių veiksmų jau imtasi šioje srityje? Kokių veiksmų bus imamasi toliau? Galiausiai verta prisiminti, kad, apsisprendus dėl prevencijos ir turint omenyje patirtį, įgytą įvykus pastarosioms nelaimėms, tampa būtina persvarstyti solidarumo fondo reglamentą, kad būtų galima užtikrinti lankstesnį šios priemonės mobilizavimą tinkamu metu.
Ką Komisija jau padarir ką ketina daryti, kad šios solidarumo fondo taisyklės būtų persvarstytos? Norėčiau priminti, kad prieš metus Madeiroje įvyko didelnelaimė, dėl kurios žuvo žmonės, o strateginei infrastruktūrai ir pagrindinei įrangai buvo padaryta daug materialinės žalos. Praėjo vieni metai, o Madeira iš ES negavo ncento pagalbos. Kokių veiksmų imsis Komisija, kad pakeistų šią padėtį, kai šiuo metu solidarumo fondo reglamente teigiama, jog "jis turėtų padėti greitai atkurti įprastas gyvenimo sąlygas ir leisti greitai ir veiksmingai padėti kuo greičiau mobilizuoti pagalbos tarnybas"? Kur šis greitas reagavimas, kai, praėjus metams, Madeira iš ES vis dar negavo ncento pagalbos?
Baigdamas kalbą, pone pirmininke, norėčiau dar kartą paraginti Komisiją laikyti platų sutarimą, kuris buvo pasiektas diskutuojant ir balsuojant dėl šio pranešimo, aiškiu ženklu, kad šios rekomendacijos, šiame pranešime pateiktos rekomendacijos, turi būti įgyvendintos. Dauguma iš šių rekomendacijų jau buvo įtraukta į ankstesnes Parlamento rezoliucijas, tačiau, deja, nesiimta jokių veiksmų, o Komisijai tenka itin didelatsakomybuž šį vėlavimą.
Johannes Hahn
Komisijos narys. - Pone pirmininke, norėčiau padėkoti Parlamentui už suteiktą galimybę pasikeisti nuomonėmis apie nelaimių prevenciją ir visų pirma J. Ferreirai už jo nuolatinį domėjimąsi šiuo klausimu.
Praėjusiais metais įvykusios nelaimės buvo pamokomas priminimas, kad ES ir jos valstybės narės turi sparčiau spręsti nelaimių prevencijos klausimus. Turime užsibrėžti didelius tikslus. Visi žinome, kad investavimas į nelaimių prevenciją atsiperka. Tuo pat metu ekonomiškų ir didesnių investicijų į nelaimių prevenciją užtikrinimas yra nemenkas iššūkis.
Šiuo metu vertiname esamų ES finansavimo priemonių veiksmingumą. Taip pat rengiame prevencijos priemonių, kurias valstybės narės apsvarstys dėl ES finansavimo, katalogą.
Mūsų tikslas - padidinti ES finansavimo poveikį ir paspartinti regioninės plėtros fondo paramos įgyvendinimą. Taip pat nagrinėjame naujoviškas finansavimo priemones, pvz., draudimo sujungimą siekiant padalyti riziką. Veiksmingas investavimas į nelaimių prevenciją padės išsaugoti gyvybes, sumažinti nuostolius ir galiausiai taupyti pinigus.
Taip pat imamasi veiksmų siekiant gilinti savo žinias apie nelaimes. Kartu su Europos aplinkos agentūra parengėme ataskaitą, kurioje įvertinamas nelaimių Europoje dažnumas ir jų poveikis žmonėms, ekonomikai ir ekosistemoms. Mums taip pat reikia aiškių ir skaidrių mums kylančios rizikos vertinimų.
Praėjusių metų gruodžio 21 d. paskelbėme patariamąjį dokumentą dėl nacionalinės rizikos vertinimo ir jos zonų žemėlapių sudarymo, kad paskatintume valstybes narės puoselėti visapusę rizikos valdymo kultūrą. Norint plėtoti visavertę rizikos valdymo politiką reikės užtikrinti visų veikėjų dalyvavimą. Dažnesnės ir smarkesnės nelaimės Europoje taip pat turėtų būti tolesnpaskata valstybėms narėms investuoti į pasirengimą ir stiprinti savo gebėjimus.
Be prevencijos aspektų, taip pat labai svarbu užtikrinti, kad valstybės narės ir visa Europa galėtų kuo geriau reaguoti į nelaimes. Praėjusių metų spalio mėn. pateikėme savo politikos pasiūlymą dėl Europos pajėgumo reaguoti nelaimes. Mūsų tikslas - padidinti ES reagavimo į nelaimes veiksmingumą, nuoseklumą ir matomumą.
Richard Seeber
Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, solidarumas - tinkamas žodis, nuo kurio reikėtų pradėti. Kai įvyksta žmogaus sukeltos ar stichinės nelaimės, Europoje turime būti vieningi. Tai - esminis dalykas siekiant užtikrinti Europos integraciją.
Antrasis svarbus žodis, kurį dabar turime paminėti, yra greitis. Labai svarbu greitai teikti pagalbą, nes skubi pagalba yra veiksmingiausias paramos būdas.
Trečia, vis dėlto turiu pabrėžti, kad visų pirma valstybės narės atsakingos už savo gyventojų apsaugą nuo tokių nelaimių, jeigu tai įmanoma. Turime išnagrinėti, kaip galėtume veiksmingiau ir efektyviau naudoti Europos išteklius ir mums prieinamas lėšas. Tačiau norėčiau pažymėti, kad nemažai valstybių narių prašo skirti joms Europos lėšas norėdamos nuslėpti, jog priemonės, kurių jos imasi, nepakankamos.
Ką galime padaryti ES lygmeniu? Turime dvi pagrindines su išlaidomis siejamas priemones: pirma, Europos regioninės plėtros fondą, už kurį atsakingas Komisijos narys J. Hahn, ir, antra, Žemės ūkio fondą, o šiuo atveju galėtume geriau naudotis jau prieinamomis lėšomis. Prevencija yra svarbiausias dalykas. Kitaip tariant, tinkamai atlikus teritorijų planavimą būtų buvę galima išvengti labai daug nelaimių, ypač potvynių. Jau turime Potvynių direktyvą, ir, kiek tai sietina su ja, buvo akivaizdu, kad iš tikrųjų būtume galėję pasiekti labai daug pasinaudoję esamais ištekliais, jeigu būtume ėmęsi tinkamų priemonių, pvz., žemėlapių sudarymo, rizikos vertinimo ir, kaip trečiosios priemonės, prevencinių veiksmų planų kūrimo.
Norėčiau, kad Komisija, be savo parengtų prevencinių priemonių, visų pirma išnagrinėtų sritis, kurioms būdingos sausros ir vandens trūkumas. Šiose srityse mums vis dar trūksta tokių priemonių kaip Potvynių direktyva, ir šiuo atžvilgiu galėtume daug nuveikti.
Dėl prevencinių priemonių katalogo turiu pasakyti, kad šiuo požiūriu integravimas, be abejonės, yra labai svarbus dalykas; kitaip tariant, turėtume pasistengti atsižvelgti į šiuos aspektus ir kitose politikos srityse. Komisijos prižiūrimos valstybės narės taip pat privalo rengti visų sričių rizikos žemėlapius.
Edite Estrela
Pone pirmininke, šios diskusijos nuolat vyksta Parlamente. Deja, stichinės ar žmogaus sukeltos nelaimės tampa vis dažnesnės, o jų padariniai - vis didesni.
Nors už nelaimių prevenciją visų pirma atsakingos valstybės narės, Europos Sąjunga gali įnešti svarbų indėlį. Yra tam tikrų Bendrijos priemonių šiai veiklai nelaimių prevencijos srityje palaikyti.
Tačiau labai svarbu įvertinti šias priemones, kad galėtume geriau nustatyti esamas spragas. Be to, taip pat reikia patobulinti finansavimo mechanizmus. Nors jau minėta, norėčiau pakartoti, kad Madeiros atveju iki šiol nėra jokių vilčių sulaukti pagalbos ir yra aišku, kad šios nelaimės aukos negali laukti neribotą laiką.
Komisijos taip pat ne kartą prašyta parengti Bendrijos rizikos zonų žemėlapių gaires. Taip pat norėčiau pabrėžti, kad labai svarbu sudaryti išsamų informacijos šaltinių sąrašą, nes tik turint tikslią informaciją galima imtis atitinkamų veiksmų.
Kai kurie iš J. Ferreiros pranešime pateiktų pasiūlymų buvo įtraukti į mano pranešimą, kurį Parlamentas patvirtino 2006 m., o Komisija iki šiol į daugumą iš jų nepateikatsakymo. Todėl norėčiau paklausti Komisijos nario, ar jis galėtų informuoti apie iki šiol atliktą darbą dėl Europos sausrų stebėjimo tarnybos įsteigimo, taip pat apie miškų gaisrų direktyvos rengimą.
Catherine Bearder
ALDE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, vasaros tampa karštesnės, audros - smarkesnės. Smarkios liūtys tampa vis labiau permainingos, o dėl dažnesnių sausrų mūsų žemyne kyla grėsmingų gaisrų. Vargu ar nors vienai šaliai per pastaruosius keletą metų pavyko išvengti stichinių nelaimių, neskaitant žmogaus sukeltų nelaimių, kaip antai įvykusios Černobylyje, o pastaruoju metu - Vengrijoje pasklidusių toksiškų teršalų.
Piliečiai tikisi, kad jų išrinkti atstovai užtikrins jų apsaugos planavimo veiksmingumą, patikimumą ir tinkamumą. Komisija mums davdaug pažadų ir pateiknemažai ataskaitų, tačiau iki šiol sulaukėme mažai konkrečių veiksmų. Mums buvo žadėta padaryti pažangą valstybėse narėse steigiant kompetentingų nacionalinių tarnybų tinklą. 2009 m. žadėta parengti lengvai prieinamų ir parengtų naudoti įvykus nelaimei priemonių žemėlapį. Dabar reikėtų paprašyti nacionalinės valdžios institucijų užtikrinti pagrindinių įrenginių, kuriais būtų galima naudotis norint suteikti greitą Europos pagalbą, kai to reikia, parengtį.
Mano regione Braknelyje turime visame pasaulyje žinomą vidutinio diapazono oro prognozių centrą. Šiame centre teikiama naujausia informacija, gaunama iš įvairių viso pasaulio šaltinių, padeda jūrininkams, orlaivių projektuotojams ir ekstremaliųjų padėčių planuotojams vykdyti veiklą, tačiau mums reikia daugiau, ne tik tokių įrenginių. Turime žinoti, kur išdėstytos parengtos pagalbos tarnybų komandos. Turime žinoti, kur yra ekstremaliųjų padėčių atvejams skirtos maisto atsargos, palapinės ir antklodės.
Turime žinoti, kur yra įrenginiai, padėsiantys išsaugoti mūsų Europos Sąjungos piliečių gyvybes, kai jiems jų reikės. Komisija dabar turi pateikti šiuos planus. Rytoj nelaimgali būti visai čia pat.
Marisa Matias
Pone pirmininke, norėčiau pradėti kalbą pasakydama, kad visiškai pritariu savo kolegos Parlamento nario žodžiams. Stichinių ir žmogaus sukeltų nelaimių prevencija yra labai svarbi ir tampa vis svarbesnė, o Komisija nuolat mums praneša apie savo ketinimus, susijusius su procedūromis ir laiko parinkimu.
Vis dėlto problema, kurią jau minėjau, yra labai sudėtinga. Solidarumo fondas yra priemonė, kuri paprastai padeda reaguoti į tokius atvejus, tačiau pagalbos suteikimo laikotarpis yra labai ilgas - nuo devynių mėnesių iki metų įvykus nelaimei. Kaip jau minėta, o aš ir toliau tai kartosiu, nes kartosime tai tiek ilgai, kiek prireiks, Madeiros atveju didelnelaimįvyko prieš metus, tačiau iki šiol nesulaukta jokios pagalbos.
Todėl norėčiau dar kartą pabrėžti šį klausimą: ar dar ne laikas Komisijai persvarstyti savo fondo veikimo ir finansavimo modelio procedūras? Kaip galėtume išlaikyti fondą, kuris padėtų kovoti su vis smarkesnėmis išskirtinėmis padėtimis? Nežinome, kada įvyks nelaimė, tačiau žinome, kad ji įvyks, o klimato kaita - to įrodymas. Todėl nuolat besikartojančio atvejo niekada negalima laikyti išimtimi.
Jaroslav Paška
Pone pirmininke, yra daug galimybių patobulinti esamus stichinių ir žmogaus sukeltų nelaimių prevencijos mechanizmus.
Kadangi prevencinių priemonių, kurių imamasi įvykus stichinėms nelaimėms, atveju visų pirma privalome pasistengti patobulinti gamtos reiškinių (ar tai būtų oro pokyčiai, ar tektoniniai poslinkiai) stebėsenos sistemas, o tada - žmogaus sukeltų nelaimų srities matematinius pokyčių ir jų padarinių įvertinimo bei prognozavimo modelius, taip pat susijusius įspėjimo mechanizmus ir paskesnę evakuaciją, galime dirbti daug veiksmingiau.
Kadangi suvokiame įvairios žmogaus veiklos, ypač komercinės veiklos, keliamą pavojų aplinkai, žinome, kaip pasitelkus geras reguliavimo priemones galima prevenciškai sumažinti galimų nelaimių, kylančių dėl bet kokios rizikingos veiklos, pavojų. Tačiau prevencinės reguliavimo sistemos, pvz., priežiūros, tikrinimo, sankcijų ir baudžiamųjų priemonių sistemos, turi būti išsamios ir įgyvendinamos itin kruopščiai ir dėmesingai.
Todėl, siekdami apsaugoti savo piliečių sveikatą ir gyvybes, turime nuolat stengtis tobulinti šiuos apsaugos nuo nelaimių mechanizmus.
Ville Itälä
(FI) Pone pirmininke, galime pritarti čia išsakytoms mintims. Nelaimių skaičius nuolat tik didėja. Šiuo požiūriu ES galėtų padaryti iš tikrųjų daug: keistis informacija, teikti paramą ir parodyti solidarumą. Taip, žinoma, galima gauti papildomos naudos, kurios, kiek tai sietina su šiais klausimais, tikimasi iš Europos Sąjungos.
Iš tikrųjų norėčiau pasinaudoti šia galimybe ir užduoti klausimą Komisijos nariui. Prieš trejus ar ketverius metus Rusijoje kilo didelis miškų gaisras, kurio dūmai mano šalyje, Suomijoje, padardidelę žalą. Dėl šių dūmų nemažai žmonių iš tikrųjų patyrrimtų sveikatos problemų. Tuo metu Europos Parlamentas nusprendparaginti Komisiją derėtis su Rusija dėl susitarimo, kaip ES tokiais atvejais galėtų jai padėti ir suteikti būtiną pagalbą, kurios Rusijai tuo metu reikėjo, tačiau kurios ji nesutiko priimti. Norėčiau sužinoti, ar Komisija padarpažangą šiuo klausimu ir ar įgyvendino priemones.
Nelaimės įvyksta ne tik ES: jų kyla ir už mūsų sienų, tačiau jos neretai daro poveikį ES valstybėms narėms. Norėčiau sužinoti, kokia pažanga padaryta derantis su Rusija šiuo klausimu.
Mario Pirillo
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, per pastaruosius 15 metų gerokai padidėjo stichinių ir žmogaus sukeltų nelaimių skaičius, be to, susiduriame su reiškiniais, kurie beveik visose Europos Sąjungos valstybėse yra vis dažnesni, smarkesni ir turi rimtų padarinių ekonomikai, infrastruktūrai ir ekosistemoms.
Turime skubai parengti ES prevencijos politiką ir nustatyti bei pritaikyti atitinkamas finansines priemones. Europos Sąjungos solidarumo fondas ir nacionaliniai fondai daugiau negali padėti kovoti su dažnomis nelaimėmis.
Norėčiau paklausti šiose diskusijose dalyvaujančio Komisijos nario, kada bus galima pateikti duomenis ir parengti rizikos zonų žemėlapį, kaip paskelbta jo 2009 m. vasario 23 d. komunikate? Galiausiai apgailestauju, kad Taryba jau kurį laiką blokuoja Dirvožemio direktyvos, kuria siekiama patobulinti žemės valdymą, patvirtinimą.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Pone pirmininke, po praėjusių metų spalio mėn. Vengrijoje įvykusios ekologinės nelaimės ne kartą atkreipiau Europos Komisijos dėmesį į nelaimių prevencijos kalnakasybos pramonėje klausimą. Nelaimingi atsitikimai kalnakasybos sektoriuje neretai gali turėti tarpvalstybinių padarinių. Ypač todėl Europos Sąjunga privalo užtikrinti, kad būtų imamasi visų įmanomų priemonių nelaimingų atsitikimų rizikai sumažinti ir reagavimo į šiuos nelaimingus atsitikimus, jeigu jų įvyksta, greičiui ir veiksmingumui padidinti.
Komisija, atsakydama į mano pateiktą klausimą, patvirtino, kad per Vengrijoje įvykusį nelaimingą atsitikimą į aplinką, taip pat į Dunojų, patekusios atliekos iš tikrųjų buvo toksiškos, nors valdžios institucijos iš pradžių tai neigė. Tai - itin akivaizdus taisyklių nesilaikymo pavyzdys, ir šią padėtį reikia kuo greičiau pakeisti.
Europos Komisijos pareiga - po praėjusiais metais Parlamento patvirtintos rezoliucijos, kuria raginama uždrausti kalnakasybos sektoriuje naudoti cianido technologijas, nes jos kelia didelį tarpvalstybinio masto pavojų ekosistemoms, imtis skubių veiksmų.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Pone pirmininke, į 2010 m. rugsėjo mėn. patvirtintą pranešimą dėl Bendrijos stichinių ir žmogaus sukeltų nelaimių prevencijos įtraukta keletas svarbių tiesiogiai žemės ūkiui skirtų nurodymų. Jame ypač pabrėžiama, kad žemės ūkio gamyba neapsaugota nuo klimato reiškinių, pvz., nuo sausrų, šalnų, krušos, miškų gaisrų, potvynių, nuošliaužų ir kt. Šiame pranešime taip pat pateikiama svarbių pasiūlymų, kuriais siekiama sušvelninti šių problemų poveikį. Autorius jau minėjo sumanymą tam tikru mastu apdrausti žemės ūkį.
Norėčiau pabrėžti, kad labai svarbu veiksmingai spręsti šiuos uždavinius, ypač atsižvelgiant į būsimą bendrą žemės ūkio politiką, kurios tikslas - užtikrinti, kad žemės ūkio vaidmuo būtų svarbus maisto gamybos srityje ir itin reikšmingas aplinkos apsaugos srityje.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Pone pirmininke, praėjusių metų spalio mėn. Vengrija sulaukekspertų pagalbos ir materialių išteklių, kad galėtų ištaisyti išsiliejusio raudonojo dumblo padarytą žalą, tačiau nebuvo suteikta esminpagalba. Buvo labai sudėtinga paaiškinti žmonėms, kodėl galima teikti humanitarinę pagalbą ne ES šalių piliečiams, o ES valstybės narės jos nesulaukia. Akivaizdu, kad pramoninių nelaimių atvejais privalu taikyti principą "teršėjas moka", tačiau daugeliu tokių atvejų šios įmonės neturi pakankamai pinigų. Komisija pažadėjo užtikrinti, kad visos įmonės, vykdančios pavojingą veiklą, privalėtų apsidrausti aplinkos atsakomybės draudimu. Kartu norėčiau pasiūlyti nustačius atitinkamas taisykles leisti naudotis Solidarumo fondo lėšomis siekiant iš dalies sumažinti pramoninių nelaimių padarinius; pabrėžiu, iš dalies...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją.)
Franz Obermayr
(DE) Pone pirmininke, verta išsamiai išnagrinėti nelaimių prevencijos sampratą, ypač kiek tai sietina su mūsų draugais vengrais, nes praėjusių metų spalio mėn. Vengrijoje sprendžiant toksiško dumblo nelaimės problemą ne viskas klostėsi sėkmingai. Savo ataskaitoje Komisija nustatė, kad būta akivaizdžių vietos valdžios institucijų klaidų: joms nepavyko priskirti pavojingų nuotekų tam tikrai kategorijai, be to, jos padardidelių rezervuaro statybos darbų klaidų. Komisija taip pat nustatė, kad į Vengrijos teisės aktus nebuvo perkeltas Europos atliekų katalogas - Kasybos atliekų direktyvų nuostatos. Todėl svarbu, kad valstybės narės privalėtų įtraukti Europos standartus į savo teisinius standartus.
Be nelaimių prevencijos, taip pat svarbu tinkamai taikyti šiuos Europos standartus, keistis geriausia patirtimi ir padėti valstybėms narėms pačioms spręsti problemas. Ypač šiais savanoriškos veiklos metais svarbu ir būtų teisinga, kad valstybės narės pradėtų lygiuotis į tas valstybes nares, kuriose jau įsteigtos visos šalies mastu veikiančios savanoriškos ugniagesių komandos, gelbėjimo tarnybos ir kt.
Iosif Matula
(RO) Pone pirmininke, smarkesnės ir didesnių padarinių sukeliančios stichinės nelaimės - vienas iš didžiausių dabartinių Europos Sąjungos iššūkių. Iš statistikos duomenų matyti, kad per pastaruosius 20 metų Europoje įvyko 935 nelaimės, dėl kurių žuvo beveik 90 000 žmonių ir padaryta 269 mlrd. USD ekonominių nuostolių.
Norint išvengti šių reiškinių keliamų padarinių reikia sudaryti rizikos zonų žemėlapį ir parengti nuoseklų aplinkos veiksnių valdymo planą. Visi turime teikti pirmenybę tam, kad būtų išsaugotos ir padidintos miškingos vietovės, taip pat žaliosios juostos miestuose. Labai svarbu skirti deramą dėmesį plačiosios visuomenės informavimui ir švietimui siekiant išvengti nelaimių padarinių. Tarptautinstichinių nelaimių rizikos mažinimo diena - geras to pavyzdys. Taip pat manau, kad turime užtikrinti didesnį visų priemonių veiksmingumą...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją.)
Luís Paulo Alves
(PT) Pone pirmininke, čia išreikštas susirūpinimas dėl nelaimių prevencijos ir reagavimo į jas - mūsų žmonėms, kurie negali ir neturėtų būti verčiami laukti, labai opus ir itin aktualus klausimas.
Kalbame apie itin delikačius su žmonių ir jų turto saugumu susijusius atvejus, kurie dėl prarastų gyvybių, išardytų šeimų ir sunaikintų pragyvenimo šaltinių neretai jaudina mus visus. Tačiau visi mūsų vieši pareiškimai nėra svarbūs, palyginti su tragedijomis, kurios, paskelbtos žiniasklaidoje, sujaudina mus visus ir priverčia įsisąmoninti, kad negalime delsti imtis darbų, kuriuos turėtume atlikti, kad išvengtume tokių atvejų, sumažintume jų tikimybę ar geriau padėtume suvaldyti šias nelaimes.
Pone Komisijos nary, mano kolegos Parlamento nariai itin pabrėžšį klausimą. Šiuo atveju ES gali aiškiau parodyti visuomenei, kad ji veikia, padėti jai išvengti nelaimų ir, svarbiausia, jeigu nelaimiš tikrųjų įvyksta, pasiūlyti žmonėms savo pagalbą, kai jiems jos reikia labiausiai ir kai jie būna labiausiai pažeidžiami.
Andreas Mölzer
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nary J. Hahnai, visi labai gerai žinome, kokie veiksniai lėmtai, kad pastaraisiais metais įvyko daugiau nelaimių: žinome apie, be kita ko, klimato kaitą, sparčią besivystančių šalių industrializaciją ir didėjantį pasaulio gyventojų skaičių.
Tačiau taip pat pažymėtina, kad nemažai nelaimių įvyksta dėl žmogaus kaltės, ir šiuo požiūriu turime pasakyti, kad reikėtų taikyti principą "teršėjas moka". Sprendimas visada nedelsiant kreiptis pagalbos į Europos Sąjungą - neteisingas kelias. Vis dėlto kai nelaimės iš tikrųjų įvyksta dėl force majeure aplinkybių, kai įvyksta tikros stichinės nelaimės, Europos solidarumas iš tikrųjų reikalingas. Atsižvelgiant į tai, nekyla jokių abejonių, kad mūsų Europos solidarumas turėtų prasidėti nuo prevencijos, pvz., nuo apsauginių struktūrų, kad būtų galima išvengti griūčių, ir apsaugos nuo potvynių įrengimo, žemėlapių sudarymo ir stebėsenos sistemų diegimo.
Be to, taip pat tikrai turėtume įsteigti tam tikrą Europos nelaimių tarnybą, kurios pajėgumais būtų galima naudotis tais atvejais, kai siekiant išvengti didžiausių padarinių pagalbą reikia suteikti labai greitai.
Seán Kelly
Pone pirmininke, šiandien čia labai daug kalbama apie raktinius žodžius, tačiau svarbiausias raktinis žodis yra vienas iš nagrinėjamo klausimo antraštės žodžių - prevencija. Kaip sakoma senoje patarlėje, prevencija geriau nei gydymas, todėl tikrai turėtume pasistengti užkirsti kelią stichinėms nelaimėms remdamiesi dabartinėmis tendencijomis, liautis stengęsi nustatyti tam tikras prognozes ir imtis prevencinių veiksmų.
Mums taip pat reikia tam tikro transeuropinio draudimo mechanizmo, nes kitaip nukentėjusių vietovių žmonės neišgalės apsidrausti. Pvz., mano vietovėje, Klonmelio mieste, dėl potvynių rizikos draudimas pabrango šešis kartus.
Galiausiai norėčiau paklausti, kiek valstybių iš tikrųjų gali pasakyti, kad laikosi Komisijos rekomendacijų, ypač susijusių su Potvynių direktyva? Žinau, kad mano šalyje šios direktyvos nuostatos taikomos netinkamai. Valstybės turi prisiimti tokią pačią atsakomybę kaip ir Komisija. Dirbdami kartu galėsime bent sumažinti sunkumus.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Pone pirmininke, Komisijos nary, iš didelių ir skaudžių padarinių turėjusių miškų gaisrų, kurių beveik kiekvieną vasarą kyla Pietų Europos valstybėse narėse ir per kuriuos Graikija įgijo bauginančios ir itin neigiamos patirties, visi darome vieną konkrečią išvadą, kad norint Europoje greitai ir veiksmingai kovoti su stichinėmis ir žmogaus sukeltomis nelaimėmis svarbiausia yra solidarumas. Be to, į Lisabonos sutartį įtraukta solidarumo sąlyga dėl pagalbos valstybėms narėms, patiriančioms stichinių nelaimių padarinių, teikimo.
Turime pasirengti tinkamai ir veiksmingai taikyti šią sąlygą. Kitaip atrodys, kad nekreipiame dėmesio į 70 proc. Europos piliečių, kuriems Europos Sąjungos pagalba, kurią ji turi suteikti šalyje įvykus stichinei nelaimei, būtų naudinga. Svarbu užtikrinti, kad dėl biudžeto daromas spaudimas neturėtų neigiamo poveikio su nelaimių prevencija susijusiai politikai ir piliečiams skiriamam finansavimui.
Taip pat svarbu...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją.)
Johannes Hahn
Pone pirmininke, visų pirma norėčiau padėkoti visiems už jų svarų indėlį į šias diskusijas. Tais atvejais, kai kalbėta apie tiesiogiai mano kolegės K. Georgievos kompetencijos sričiai priskiriamus klausimus, atsakysime į juos raštu, pvz., dėl derybų su Rusija informavimo ir stebėsenos klausimais padėties.
Vis dėlto, kadangi Europos solidarumo fondas priskiriamas mano kompetencijos sričiai, norėčiau pasinaudoti šia galimybe ir pasakyti, kad šis fondas yra prieš septynerius ar aštuonerius metus sukurta priemonir kad jis nefinansuojamas biudžeto lėšomis. Kai įvyksta nelaimė, reikia laikytis labai sudėtingos procedūros: pirma, atliekamas vertinimas, tada reikia priimti bendrą Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą, todėl procedūra gali užtrukti.
Kiek tai sietina su konkrečiu Madeiros atveju, galiu jums pasakyti, kad per artimiausias 14 dienų bus pasirašyti dokumentai ir atliktas mokėjimas. Procedūra užtruko ir todėl, kad valstybnarlabai vėlavo pateikti nemažai būtinos informacijos. Į tai taip pat reikėtų atsižvelgti. Galiausiai taip pat turime galėti įrodyti, kam lėšos iš tikrųjų buvo panaudotos, be to, taip pat turi būti įmanoma tai patikrinti. Nepaisant to, taip pat reikėtų ir toliau plėtoti solidarumo fondo struktūrą. Šiuo metu Komisijoje vyksta diskusijos šiuo klausimu.
Galiu atvirai pasakyti, kad gana sudėtinga įtraukti sausros vertinimo klausimą. Pvz., technologinių nelaimių atveju yra kitaip. Šiuos klausimus reikia iš naujo įvertinti atsižvelgiant į mūsų pastaraisiais metais įgytą patirtį.
Kiek tai sietina su, pvz., numatytomis struktūrinių fondų lėšomis, dabartiniu finansavimo laikotarpiu rizikos prevencijai ir atitinkamoms aplinkos apsaugos priemonėms visos Europos mastu iš viso skirta 7,5 mlrd. EUR. Iš jų apie 20 proc. lėšų jau paskirstyta konkretiems projektams.
Jūs, kaip rinkimų apygardose ar žemėse išrinkti Europos Parlamento nariai, kaip ir aš labai gerai žinote, kad regionuose ir valstybėse narėse neretai kyla administracinių problemų, nes neaišku, kas už ką atsakingas. Iš esmės dėl to dažnai vėluojama įgyvendinti projektus. Išspręsti šias problemas reikštų pasiekti svarbų laimėjimą, nes žmonėms ir regionams būtų naudinga, kad, užuot žlugdę projektus dėl administracinių ar biurokratinių problemų arba leidę, kad dėl šių problemų būtų vėluojama juos įgyvendinti, iš tikrųjų panaudotume turimas lėšas.
Galiausiai norėčiau jums pasakyti, kad šių metų pabaigoje iš tikrųjų ketiname pateikti pasiūlymą dėl įstatymo galią turinčio akto, kaip galėtume nustatyti konkretesnį požiūrį į visos Europos nelaimių stebėseną ir reagavimą į jas. Norėčiau dar kartą padėkoti už jūsų įsipareigojimą šiuo klausimu ir atkaklumą siekiant jį išspręsti ir taip pat baigdamas kalbą norėčiau jūsų paprašyti ir toliau skirti tiek daug dėmesio finansinių išteklių, kurie iš esmės prieinami valstybėms narėms, naudojimui ir įgyvendinimui.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Ádám Kósa
Savo 2009 m. vasario 23 d. komunikate "Bendrijos stichinių ir žmogaus sukeltų nelaimių prevencija" Komisija, be kita ko, įsipareigojo atlikti užduotį - susieti esamus ir prieinamus informacijos apie prevencines priemones ir nelaimes šaltinius. Norėčiau pasinaudoti šia galimybe ir atkreipti dėmesį, kad tai, kaip Naujosios Zelandijos vyriausybper neseniai įvykusią nelaimę informavo kurčiuosius ir neprigirdinčiuosius, yra įkvepiantis pavyzdys, kurį reikia įgyvendinti praktiškai. 2010 m. pabaigoje Naujosios Zelandijos vyriausybišleido keletą mokymo medžiagos rinkinių, taip pat DVD, kuris padėjo parengti neįgaliuosius, valdžios institucijas ir gestų kalba kalbančius gyventojus galimoms nelaimėms. Ši praktika padėjo išgelbėti gyvybes ir turtą. Pasak vietos pilietinės visuomenės organizacijų ir Pasaulio kurčiųjų federacijos (www.wfdeaf.org), nepaisant nelaimių, kurių, deja, vis dėlto įvyko, Kvinslando valdžios institucijos ir Australijos ryšių ir žiniasklaidos tarnyba (angl. Australian Communications and Media Authority, (ACMA) turėtų didžiuotis sėkme, kurią joms pavyko pasiekti dėl puikaus pasirengimo ir bendradarbiavimo, ir ypač tuo, kad užtikrino skubų ir tiesioginį informacijos, kuri pasiekkurčiuosiuos, teikimą. Atsižvelgdamas į tai tikiuosi, kad Komisija peržiūrės šios ES nepriklausiančios valstybės geriausią patirtį ir ją populiarins bei skatins įgyvendinti valstybėse narėse ir įtraukti į ES išteklių taikymo sritį.
