Europos Sąjungos vaidmuo Vidurio Rytuose (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - vyriausiojo įgaliotinio bendrai užsienio ir saugumo politikai ir Komisijos pareiškimai: Europos Sąjungos vaidmuo Vidurio Rytuose. Man garbpasveikinti šioje salėje esantį vyriausiąjį įgaliotinį J. Solaną ir suteikti jam žodį.
Javier Solana
vyriausiasis įgaliotinis bendrai užsienio ir saugumo politikai. - Gerb. pirmininke, 2009 m. dalyvauju šio Parlamento sesijoje pirmą kartą. Man didelgarbbūti čia, ir aš tikiuosi, kad šiais metais, kaip ir praėjusiais, tęsime šį naudingą bendradarbiavimą.
Prieš mėnesį, sausio 18 d., baigėsi karas Gazoje. Man atrodo, kad tai įvyko vakar. Kančių ir sunaikinimo mastas yra milžiniškas, todėl šis karas paliko didelį kartėlį mūsų širdyse. Humanitarinpadėtis ir šiandien išlieka kritiška. Mes turime nedelsiant surasti sprendimą, kaip pristatyti pagalbą ir sumažinti žmonių kančias.
Be to, turime padaryti viską, kad būtų užbaigtas Izraelio ir Palestinos, taip pat Izraelio ir arabų, konfliktas. Iš tiesų konflikto sprendimas yra gerai žinomas, ir jau kurį laiką. Šiuo metu svarbus politinis ryžtas jį įgyvendinti tarp Izraelio ir Palestinos, tarp arabų ir platesnės tarptautinės bendruomenės.
Europos siekis taikos Vidurio Rytuose tebėra kaip visada stiprus. Mūsų įsipareigojimas sukurti gyvybingą ir nepriklausomą Palestinos valstybę šalia Izraelio yra absoliutus. Tai mūsų Vidurio Rytų politikos esmė. Visi mūsų veiksmai pagrįsti šiuo strateginiu tikslu. Mes tvirtai palaikysime visus, kurie siekia taikaus daugelio problemų Vidurio Rytų regione sprendimo.
Visi šioje Europos Parlamento salėje žinome, kokia sudėtinga ir sunkiai išsprendžiama gali atrodyti ši padėtis. Regioną per dažnai niokoja smurtas, didėjantis ekstremizmas ir ekonominiai sunkumai. Kita vertus, galimybės europiečiams ir amerikiečiams kartu siekti taikos Vidurio Rytuose yra kaip niekada palankios. Visai neseniai lankiausi Vašingtone ir su Obamos administracijos nariais aptarėme šiuos klausimus. Tikiu, kad jų išreikštas tvirtas įsipareigojimas yra realus. Mes pasiryžę ir pasirengę dirbti su jais, kad sėkmingai išspręstume šį konfliktą.
Manau, kad senatoriaus G. Mitchellio paskyrimas JAV specialiuoju pasiuntiniu suteikžmonėms Vidurio Rytuose ir jo kolegoms naują viltį. Mes jį pažįstame. Mes su juo dirbome. Man teko didelgarbdirbti su juo 2001 m. rengiant garsų pranešimą ir visai neseniai turėjau galimybę dirbti su juo regione.
Labai tikiuosi, kad šios permainos leis įgyti naują požiūrį. Požiūrį, kuris suteiks šalims svaresnį žodį, kaip tvarkyti reikalus. Mes žinome, kad sprendimai ir pasiūlymai turi būti įkvėpti vietos mastu. Vis dėlto labai svarbus lieka ir gilesnis tarptautinis įsipareigojimas.
Štai kodėl Arabų šalių taikos iniciatyva yra tokia reikšminga. Ši iniciatyva kolektyviai išreiškia tai, kaip arabų pasaulis galėtų užbaigti konfliktą su Izraeliu. Tai arabų šalių atsakas į problemą, stabdžiusią jų vystymąsi ir pasaulinę integraciją. Ji yra ir turi būti svarstoma.
Neseniai Izraelyje įvyko svarbūs rinkimai. Be abejo, tai Izraelio žmonės, jų politiniai vadovai, turi nuspręsti dėl naujos vyriausybės sudėties. Mes, savo ruožtu, tikimės, kad naujas ministras pirmininkas ir vyriausybtaps stipriais derybininkais taikos derybose.
Savaime aišku, ir Palestina turi eiti šiuo keliu. Ir palestiniečiai turi sutvarkyti savo šalies gyvenimą bei siekti susitaikymo. Mes ryžtingai skatiname susitaikymą tarp palestiniečių, kaip ir prezidentas M. Abbas, ir raginame nukreipti visas Egipto ir Arabų valstybių lygos pastangas ta kryptimi. Tai raktas į taiką, stabilumą ir vystymąsi.
Kaip minėjau, žinau, kad Europos Parlamente labai susirūpinta krize Gazoje. Mums visiems tai kelia nerimą. Norėčiau pasinaudoti šia galimybe ir pabrėžti, kad didelės tarptautinės pastangos, kurias trumpai apžvelgsiu, yra sutelktos į smurto nutraukimą ir visų civilių gyventojų padėties palengvinimą Gazos Ruože.
Egipto vaidmuo sprendžiant konfliktą Gazoje, taip pat su pačiais palestiniečiais, išlieka esminis. Tikimės, kad jų pastangos atves į ilgalaikes ir tvirtas paliaubas, sudarys palankias sąlygas ir atvers kelius prekėms ir žmonėms bei tam tikram susitarimui tarp palestiniečių. Be viso šito bus sunku, o gal ir neįmanoma, atkurti Gazą.
Mes nekantriai laukiame, kai galėsime pranešti apie paliaubas. Užvakar vyko naudingi susitikimai. Tikėkimės, kad tokie susitikimai ir toliau bus rengiami, siekiant neatidėliotinų paliaubų. Kaip žinote, kovo 2 d. Egipte vyks svarbi konferencija dėl Gazos Ruožo atstatymo. Tikimės, kad visa tarptautinbendruomenprisiims įsipareigojimus šiuo atžvilgiu. Ir Europos Sąjunga suvaidino savo vaidmenį. Mes nedelsiant išreiškėme pasiryžimą prisidėti prie ilgalaikių paliaubų konkrečiais veiksmais. Mes išreiškėme pasiruošimą persiųsti monitorius Rafos sienos kirtimo punktui pagal susitarimą, kurį pasirašėme 2005 m. Mes pasiruošę veikti Rafoje ar kituose sienos kirtimo punktuose, jeigu reikės ar bus prašoma pagalbos.
Kelios Europos šalys taip pat išreiškpasiryžimą padėti užkirsti kelią nelegaliai prekybai, ypač ginklų kontrabandai, Gazoje. Europos Parlamento veiksmai reaguojant į krizę yra reikšmingi ir tampa neatskiriama bendro Europos Sąjungos atsako į krizę dalimi.
Dėl Jungtinių Tautų veiksmų galime nuoširdžiai pagirti JT paramos ir viešųjų darbų Palestinos pabėgėliams agentūrą (UNRWA) už jos darbą bei atkaklumą ir pabrėžti, kad Europos Sąjunga toliau palaikys jos pastangas.
Suprantama, nviena šalis ar organizacija nesugebės viena išspręsti konfliktus Vidurio Rytuose. Pati problemų prigimtis reikalauja daugiašalių sprendimų. Vidurio Rytų Ketverto vaidmuo artimiausiais mėnesiais bus lemiamas. Bendradarbiaudama su mumis naujoji JAV administracija patvirtino išnaudosianti visas Ketverto galimybes.
Siaubingi įvykiai Gazoje turėtų paskatinti imtis strategiškesnių ir ilgalaikių priemonių Gazoje. Gazos Ruožas yra 1967 m. okupuotos Palestinos teritorijos dalis ir, be abejonės, bus Palestinos valstybės dalimi. Gaza turi tapti ekonomiškai ir politiškai gyvybinga. Gaza turi tapti politinio sprendimo dalimi.
Neatidėliotinas prioritetas ir toliau yra užtikrinti ilgalaikes ir visapusiškas paliaubas ir nekliudomą humanitarinės pagalbos pristatymą. Mes turime matyti, kaip reguliariai ir patikimai atsiveria keliai humanitarinei pagalbai, komercinėms prekėms ir žmonėms.
Kaip žinote, diplomatinių pastangų žlugimas Gazos konflikte platesniame regione turėjo didelės įtakos: sustabdytos netiesioginės taikos derybos tarp Sirijos ir Izraelio; Mauritanija ir Kataras laikinai nutraukryšius su Izraeliu; iškilo grėsmnutraukti Arabų valstybių taikos iniciatyvą.
Kaip žinote, arabų nesutarimai pagilėjo. Be arabų vieningumo bus labai sunku pasiekti pažangą Gazoje ir platesniame Vidurio Rytų taikos procese. Taika Vidurio Rytuose reikalauja vieningo arabų pasaulio. Artėjantis Arabų lygos aukščiausiojo lygio susitikimas bus lemiamas, siekiant atkurti arabų vienybę šalia Arabų šalių taikos iniciatyvos.
Ateinančiais mėnesiais Irane ir Libane vyks rinkimai. Birželio 12 d. Irano gyventojai balsuos už naują prezidentą. Mes ne kartą išreiškėme savo gilią pagarbą Iranui bei siekį plėtoti visiškai kitokius santykius su šia šalimi. Visi esame tuo suinteresuoti, tačiau tam reikia pasitikėjimo, ir tą pasitikėjimą turime atkurti.
Norėčiau užbaigti paminėdamas, kad 2009 m. bus lemtingi metai Vidurio Rytams. Gali būti, kad stovime ant permainų slenksčio. Mes galime nuspręsti laikytis tos pačios politikos ir veikti tais pačiais būdais, ir jie atneš tokius pačius rezultatus - rezultatus, kurių šiandien laukiame. Kita vertus, galime pamėginti energingai ir ryžtingai keisti politiką ir pasirinktus šios politikos vykdymo metodus.
Nėra abejonių, kad turime siekti krizės valdymo ir konfliktų sprendimo vienu metu. Kita vertus, atėjo metas ryžtingai imtis konfliktų sprendimo. Tai vienintelis kelias nutraukti šią mirties ir naikinimo grandinę.
(Plojimai)
Pirmininkas
Dėkojame, vyriausiasis įgaliotini. Ponios ir ponai, norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į tai, kad ateinantį sekmadienį vadovausiu delegacijai kaip Europos Sąjungos - Viduržemio jūros šalių parlamentinės asamblėjos pirmininkas Gazoje, Ramalahe, Sderote ir Jeruzalėje dvi su puse dienos. Vyks pokalbiai su Izraelio prezidentu Shimonu Peresu ir ministru pirmininku Ehudu Olmertu Jeruzalėje bei Palestinos prezidentu Mahmoudu Abbasu ir ministru pirmininku Salamu Fayyadu Ramalahe. Paskui Gazoje bus ruošiamasi Jungtinių Tautų vizitui.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, esame permainų Vidurio Rytuose kryžkelėje. Tikėtina, kad greitai bus išrinkta nauja Izraelio Vyriausybė. Šalį palaiko naujoji JAV administracija, šiuo metu nustatanti užsienio politikos prioritetus. Greitai permainų galima tikėtis ir okupuotoje Palestinos teritorijoje. Taigi dinamikos kaita gali sukurti galimybę naujam mūsų įsitraukimui.
Pastarojo meto konfliktas neabejotinai sukėlmilžiniškas kančias žmonėms ir sunaikinimą. Pripažinkime ir tai, kad jis pavertVidurio Rytų taikos procesą nepaprastai trapiu. Visi šioje salėje tai puikiai suprantame - tai patvirtina čia įvykusios diskusijos.
Be abejo, ne tokių rezultatų tikėjomės 2009 m. pradžioje. Tačiau jeigu kada nors tarp Izraelio ir Palestinos gali įsivyrauti taika, vienintelis kelias į šią taiką yra padaryti viską, kad derybos būtų vaisingos. Ši žmonių tragedija Gazoje turėjo didžiulę įtaką regionui. Praeitą vakarą grįžau iš Sirijos ir Libano ir apie tai kalbėsiu plačiau, tačiau dabar norėčiau pasakyti, kad privalome aiškiai pasakyti visiems Izraelio vadovams, kad ES tikisi ilgalaikio įsipareigojimo taikos procesui ir dviejų valstybių sprendimui.
Be to, turime aiškiai pasakyti palestiniečiams, kad stipri Palestinos valdžia su veiksmingu vadovavimu visoje okupuotos Palestinos teritorijoje yra labai svarbus tiek Vakarų Kranto ir Gazos suvienijimui, tiek taikos proceso sugrąžinimui. Štai kodėl Europos Sąjunga palaiko Egipto, Turkijos ir kitų valstybių pastangas, siekiant šio tikslo.
Su naująja JAV administracija turime surasti bendrą kelią. Praeitą savaitę apie tai kalbėjau telefonu su valstybės sekretore H. Clinton. Ji pritarė, kad reikia siekti ilgalaikių paliaubų ir atnaujinti taikos procesą, kuris yra lemiamas. Mes nusprendėme, kad Ketvertas turi glaudžiai konsultuotis šiais klausimais iki mėnesio pabaigos. Džiaugiuosi, kad Amerikos administracija laiko Ketvertą labai svarbia institucija taikos proceso palaikyme.
Galiausiai turime paspartinti bendradarbiavimą su Arabų lygos valstybėmis. Taikos susitarimas silpnėja ne tik Izraelyje ir okupuotoje Palestinos teritorijoje, bet ir Arabų valstybių lygoje, kurioje iškyla nerimą keliančių nesutarimų.
Kaip jau minėjau, ką tik grįžau iš Sirijos ir Libano, kur susitikau su prezidentu Mahmoudu Abbasu Sirijoje, prezidentu Micheliu Sleimanu Libane ir kitais pagrindiniais partneriais. Neseniai įvykęs konfliktas padardaug žalos deryboms ne tik Palestinoje, bet ir Sirijoje. Todėl apsikeitėme išsamiomis nuomonėmis apie taikos procesą. Aš patvirtinau, kad Europos Sąjunga stipriai palaiko Arabų šalių taikos iniciatyvą, ir paraginau partnerius toliau likti jai įsipareigojusius, nes ji suteikia rimtą pagrindą regioninėms taikos deryboms.
Taip pat pabrėžiau svarbų Sirijos ir Libano priimtą sprendimą užmegzti diplomatinius santykius ir paraginau žengti galutinius žingsnius šiame procese. Abiejose šalyse aptarėme praktinius būdus, kaip Europos Sąjunga galėtų palaikyti reformų procesą. Libane patvirtinau, kad esame pasirengę dislokuoti ES rinkimų stebėjimo misiją, ir aš jau nusprendžiau nedelsiant į Libaną išsiųsti tiriamąją misiją.
Apskritai Europos Sąjunga pastarąsias savaites buvo ypač aktyvi tiek politinėje, tiek praktinėje srityje. Iš politinės pusės, po paskutinio pranešimo sausio mėn., visi siekėme intensyvios diplomatinės veiklos. Buvome kvietimų paskelbti paliaubas centre ir dirbome su Egiptu bei kitomis šalimis, kad pasiektume ilgalaikes paliaubas.
Sausio mėn. Europos Tarybos išvados patvirtina, kad ES vysto "darbo planą" ilgalaikėms paliauboms. Šiame dokumente nustatytos šešios veiksmų sritys: humanitarinis atsakas, kontrabandos Gazoje prevencija, pakartotinis Gazos sienos kirtimo punktų atidarymas, atkūrimo procesas, susitaikymas tarp palestiniečių ir taikos proceso atnaujinimas.
Įgyvendinami ir mažesnio masto darbai. Iš jų paminėsiu, pvz., pirmininkaujančių asmenų darbo pietus Paryžiuje sausio mėn. 15 d., aukščiausiojo lygio susitikimus Šarm el Šeiko mieste ir Jeruzalėje sausio 18 d. ir ES ministrų susitikimus su Izraelio vadovais sausio 21 d. ir grupe, kurią sudarEgiptas, Palestinos valdžia, Jordanija ir Turkija sausio 25 d. Be to, Komisijos narys Louis Michel, atsakingas už humanitarinę pagalbą, lankėsi Gazoje sausio 24 d. ir 25 d.
Mes palaikome nuolatinius ryšius su Kvarteto kolegomis. Maskvoje vyko svarbūs trejeto susitikimai. Kai telefonu kalbėjau su H. Clinton, Vašingtone buvo Javier Solana, ir mes sutarėme, kad būtina atnaujinti taikos procesą. Mes tęsiame veiksmų planų vykdymo stebėjimą, teikiame valstybės stiprinimo pagalbą, įskaitant opias sritis, pvz., teisinės valstybės klausimus ir sienų valdymą.
Be to, ES veiksmų strategijoje Vidurio Rytuose numatyta ES pagalba sprendžiant konkrečius galutinio statuso klausimus, pvz., dėl Jeruzalės, pabėgėlių ir saugumo susitarimų.
Praktiniu požiūriu ES kaip prioritetą numathumanitarinės pagalbos pristatymą Gazos žmonėms. Komisija jau skyr10 mln. EUR ir įsipareigojo skirti dar 32 mln. EUR artėjančiam laikotarpiui.
Kovo mėn. pradžioje Egipto Vyriausyborganizuoja tarptautinę konferenciją Šarm el Šeike, siekiant paremti Palestinos ekonomiką Gazos atkūrimui. Komisija bus bendra šio įvykio rėmėja. Džiaugiuosi, kad turėjau galimybę aptarti įsipareigojimus, kuriuos Komisija ketina prisiimti su Užsienio reikalų komiteto ir Biudžeto komiteto pirmininkais dar prieš konferenciją čia, Parlamente, vasario 2 d. Dar kartą dėkoju už jūsų pagalbą.
Dabartinproblema yra ne vien tik finansavimas, tačiau ir prieiga prie Gazos. Mes daug kalbėjome viešai ir privačiai apie nepriimtiną Gazos sienos kirtimo punktų uždarymą. Tikiuosi, šiandien šioje salėje esantys nariai palaikys mano reikalavimą, kad būtų galutinai atidaryti sienos kirtimo punktai.
(Plojimai)
Kai prieiga taps lengvesn- tuo aš visai neabejoju - galėsime persvarstyti finansines prognozes. Tokiu atveju tikriausiai teks sugrįžti prie diskusijų šia tema. Tikiuosi ir tada sulaukti jūsų pagalbos.
Gerb. nariai, galite pasikliauti Komisijos įsipareigojimu - ir mano asmeniniu įsipareigojimu - padaryti viską, kad kuo greičiau būtų sugrąžinta taika į vieną iš neramiausių pasaulio dalių. Mes neabejotinai ir toliau glaudžiai bendradarbiausime šioje salėje.
(Plojimai)
Joseph Daul
Gerb. pirmininke, A. Vondra, J. Solana, Komisijos nare B. Ferrero-Waldner, ponios ir ponai, padėtis Gazoje kasdien blogėja. Gyventojai neapsakomai kenčia. Šalyje visko trūksta.
Embargo paskelbimas Gazoje reiškia tai, kad humanitarinės pagalbos pristatymui iškyla gausybkliūčių. Net pristatytos humanitarinės pagalbos nepakanka pagrindiniams poreikiams patenkinti. Ligoninės nebegali toliau tinkamai veikti. Gyventojai nesulaukia medicininės priežiūros. Tai, kas šiuo metu vyksta Gazoje, yra didžiausio masto humanitarinkatastrofa.
Europos Sąjungos vaidmuo regione tampa nepaprastai svarbus. Ji suteikir toliau teikia didelę finansinę paramą palestiniečiams. Ji įdėjo daug pastangų, kad užkirstų kelią šiandieninei humanitarinei nelaimei. Nepaisant kliūčių, ES ir toliau teikia humanitarinę pagalbą ir paramą Gazos Ruožo gyventojams. Vien šiandien ES suteik41 mln. EUR paramą Jungtinių Tautų agentūrai Palestinos pabėgėliams. Tačiau tai nereiškia, kad atėjo metas "laikyti liežuvį už dantų".
Mano manymu, Europos žinia turi būti aiški. Mes negalime toleruoti, kad šiame konflikte kliudoma pristatyti humanitarinę pagalbą. Labai svarbu, kad ši pagalba galėtų judėti laisvai, be apribojimų, per atidarytus pasienio kontrolės punktus.
Be to, įspėjame "Hamas" judėjimą. Praeito mėnesio incidentai, kai "Hamas" pasisavino ir negrąžino Jungtinių Tautų agentūros regionui skirtos humanitarinės pagalbos, yra skandalingi, netoleruotini ir neturi pasikartoti. Visi dalyviai turi tikėtis atkūrimo fazės ir aktyviai jai ruoštis, įvertindami žalą ir rengdami planą finansinei, ekonominei ir socialinei Gazos Ruožo reabilitacijai. Ši reabilitacija yra labai svarbi regiono stabilumui. Tai yra donorų konferencijos, kuri rengiama Šarm el Šeike kovo 2 d., tikslas.
Tačiau būkime atviri. Be ilgalaikių paliaubų neįmanomas joks atkūrimo procesas. Paliaubos ir karinių veiksmų nutraukimas - taip pat iš Izraelio pusės - yra absoliučios taikos regione atkūrimo sąlygos. Jos turi prasidėti - tvirtai pabrėžiu - "Hamas" judėjimui galutinai nutraukiant raketų paleidimą iš Gazos Ruožo į Izraelio teritoriją.
Būtina imtis visų priemonių prieš ginklų ir amunicijos gabenimą tuneliais, jungiančiais Gazą su Egiptu. Dialogo tarp visų Palestinos visuomenės sektorių atkūrimas ir dabartinio derybų proceso atnaujinimas yra lemiami. Egiptas, kuriam tenka ypač didelatsakomybdėl bendros sienos su Gazos Ruožu, privalo imtis aktyvaus vaidmens šiame derybų procese. Visos būsimos diplomatinės pastangos privalo atsižvelgti į šį ypatingą Egipto vaidmenį.
Mes galime tik turėti viltį, kad surasime sprendimą šiam konfliktui atviru diplomatiniu keliu. Aš kreipiuosi į visus dalyvius, įskaitant Ketvertą, Arabų valstybių lygą ir šalių narių diplomatus, kad jie ir toliau tvirtai ir ryžtingai vestų derybas.
Martin Schulz
Dėkoju jums. gerb. pirmininke, ponios ir ponai, šių diskusijų perduodama žinia tebėra viena: smurtas nėra sprendimas Vidurio Rytams. Karas nėra sprendimas. Terorizmas nėra sprendimas.
Kartais viena šalis įgyja trumpalaikę karinę persvarą. Kartais teroristinis veiksmas sukelia milžinišką chaosą. Tačiau patirtis byloja, kad kiekvienas smurto protrūkis sukuria dar daugiau smurto ir įsuka smurto ratą. Todėl labai svarbus yra dialogas, kuris Vidurio Rytuose yra ypač sunkiai pasiekiamas, juo labiau šiais netikrumo ir tam tikro asinchroniškumo laikais.
Viltį suteikia Jungtinės Valstijos. Prezidentas Barack Obama, Hillary Clinton ir jų komanda siūlo sutarimo modelį, orientuotą į dialogą, - šis veikimo būdas visiškai skiriasi nuo anksčiau dirbusios administracijos, kuri, laimei, paliko Baltuosius Rūmus, metodų. Taigi Vašingtone gyvuoja viltis. O Jeruzalėje? Per rinkiminę kampaniją Benjamino Netanyahu žodžiai neabejotinai sukėlgrėsmę taikos procesui, nors Avigor Liebermann taip pat kelia grėsmę taikos procesui Vidurio Rytuose. Šis asinchroniškumas yra rizikingas.
Kas vyksta Libane? Kokią įtaką darys "Hezbollah" judėjimas? Kokio lygio konstruktyvų dialogą ji pasiruošusi užmegzti prieš ir po rinkimų Libane? Kokią įtaką turės į Vakarus orientuota dauguma? Kaip toji dauguma reaguotų į rinkimų pergalę pasiekusį "Hezbollah" judėjimą? Ar "Hezbollah" judėjimas yra pasiruošęs sudaryti bendrą vyriausybę? Tai iš esmės priklauso nuo to, kas valdo Teheraną. Rinkimų rezultatų Irane klausimas turi esminę reikšmę. Tokia pat ir "Hamas" judėjimo padėtis.
Tai, ar turėsime radikalųjį prezidentą, kuris neigs Izraelio teisę į gyvavimą - kaip dabartinis prezidentas - ar bus išrinkta vyriausybė, pasiruošusi derėtis, ir šis pasiruošimas derėtis galios nuo Teherano iki Beiruto ir Rafos, yra esminis dalykas viso regiono stabilizacijai. Mes palaikome vieningą vyriausybę palestiniečiams. Be vieningos vyriausybės palestiniečiams taikos procesas sunkiai įsivaizduojamas. Todėl dabar "Hamas" turi atskleisti pasiryžimą ir gebėjimą sudaryti tokią vyriausybę.
Tačiau pagrindinsąlyga yra iš anksto derėtis su "Hamas", kad ji palaikytų palestiniečius, kurie yra pasiruošę su ja vesti derybas ir kad Jeruzalės vyriausybė, kuri pripažįsta tik naujakurių apgyvendinimo tęsimo politiką, jų neskatintų taikyti gynybos taktikos. Jeigu iš tikrųjų 163 hektarai vėl skirti naujakurių apgyvendinimui, toks gestas yra destabilizuojantis, ir turime visiškai atvirai tai pasakyti savo kolegoms Izraelyje.
Vidurio Rytuose viskas yra persipynę tarpusavyje. Neįmanoma išskirti atskirų elementų ir tikėti, kad tam tikrą problemą galima išspręsti tik karinėmis priemonėmis. Štai kodėl visų problemų sprendimo pagrindas turi būti pasiruošimas derėtis. Arabų valstybių lygos plane, Saudo Arabijos taikos plane numatyta užbaigti smurtą pripažįstant Izraelio teisę gyvuoti. Tai drąsus ir ambicingas planas, ir būtent tokį planą reikėtų aptarti. Tai pažanga, nes Arabų valstybių lygoje, arabų pusėje, yra žmonių, pasiruošusių pradėti šias diskusijas. Štai ką reikia palaikyti. Ne bombonešiais ir ne karinėmis priemonėmis. Europos Sąjungos veiksmus galima palaikyti ne griaunant tai, kas sukurta, įvairiais kariniais sumetimais. Todėl mūsų perduodama žinia tegali būti vienintelė: būtent tokio dialogo užmezgimas yra pagrindinsąlyga.
Vyriausiasis įgaliotini J. Solana, minėjote, kad šiais metais pirmą kartą dalyvaujate diskusijose, vadinasi, ir paskutinį prieš rinkimus, vyksiančius birželio mėn. Kadangi dialogas yra sine qua non [būtina sąlyga, be kurios nėra] sėkmės, savo frakcijos vardu norėčiau pasakyti, kad jūs reprezentuojate dialogo įasmeninimą. Jūsų darbas nusipelno daugiau nei pagarbos. Jis nusipelno tikro pasigėrėjimo visų pirma už nuolatinį dialogo palaikymą. Mes nuoširdžiai vertiname jūsų darbą.
(Plojimai)
Pirmininkas
Labai jums dėkojame, M. Schulzai. Be abejo, mes visi tikimės, kad J. Solana dar ne kartą dalyvaus mūsų diskusijose iki šios parlamentinės sesijos pabaigos.
Graham Watson
ALDE frakcijos narys. - Gerb. pirmininke, sunkia širdimi dar kartą grįžtame prie diskusijų apie tai, ką Europos Sąjunga galėtų padaryti, kad palengvintų kančias Vidurio Rytuose.
Pastarojo meto konflikto Gazoje apibūdinimui tinka visos senos įprastinės frazės: abipusiai kaltinimai, "Hamas" provokacijos, "neproporcingas" Izraelio atsakas. Tačiau, nuolat susidurdami su nesibaigiančiu smurtu, šias frazes taip dažnai kartojome, kad jos prarado reikšmę. Taip negali tęstis toliau. Be abejo, mūsų moralinpareiga yra padėti atkurti Gazą. Be abejo, yra prasmės ginti Gazos Ruožą nuo Izraelio. Tačiau skaudu matyti, kaip į orą išlekia oro uostas, mokyklos ir kanalizacijos sistemos; dar skaudžiau juos atstatyti iš Europos lėšų žinant, kad jie ir vėl bus susprogdinti.
Ar įmanoma ir tikėtina, kad Izraelis mus įtikins, jog tai daugiau nepasikartos? Bet kuriuo atveju atkūrimas ir humanitarinpagalba iš Europos Sąjungos neužkirs kelio būsimiems konfliktams. Mums reikalingas naujas ir pozityvus veiksmų būdas, jeigu įmanoma - kartu su Jungtinėmis Valstijomis, jeigu ne - ir be jų.
Praeitos savaitės smurtas ir šį mėnesį įvykusių rinkimų rezultatai pakeitdiskusijų temas. "Hamas" judėjimas yra politiškai stipresnis, jis nepaliečiamas kariniu požiūriu ir toliau atkakliai priešinasi Izraelio pripažinimui, todėl galima koalicija Izraelyje bus dar labiau bekompromisir dar stipriau priešinsis atskirai Palestinos valstybei. Praraja tarp Vakarų Kranto ir Gazos Ruožo vis platėja, didėja nuolatinio atsiskyrimo grėsmė.
Europos Taryba ir Komisija nepaaiškino, koks bus jų atsakas į tokį įvykių posūkį. Pirmininkaujanti Čekija, regis, siekia išbraukti šį klausimą iš darbotvarkės, tačiau laukti daugiau negalime. Kadangi padėtis nuolat keičiasi, nei "Hamas", nei Izraelis nesugeba vesti derybų, turime nustatyti įgyvendinamas sąlygas, kurios padėtų derėtis su abiem šalimis. Izoliacija veda tik į neviltį.
Atėjo laikas imtis subtilios, tačiau ryžtingos diplomatijos. Gerb. J. Solana, kas ją turėtų vykdyti? Ar Ketvertas? Taip, galbūt. Tačiau nepamirškime kai kurių faktų: nesėkminga politika, sužlugusios viltys ir plintantis ekstremizmas pastaruosius septynerius metus - visa tai vyko stebint Ketvertui. Jo specialusis pasiuntinys Tony Blair niekada net nesilankGazoje. Jeigu nuvyktų į Gazos pramoninį rajoną apžiūrėti vieno didžiausių savo projektų, skirtų darbo vietoms kurti, pamatytų, kad pastatas sulygintas su žeme, - tai įvyko praeitą mėnesį.
(Plojimai)
Ketvertas turi atsiverti naujam požiūriui ir, jeigu mūsų partneriai šiame Ketverte negali žengti tokio žingsnio, turime surasti būdų, kurie juos paskatintų jį žengti.
Ir galiausiai norėčiau pasakyti, kad ateičiai galime pasiruošti tik sąžiningai pripažindami tai, kas nutiko praeityje. Dėl Gazos konflikto metu įvykdytų karo nusikaltimų turi būti atliktas nepriklausomas ir teisingas tarptautinis tyrimas. UNRWA ir mūsų parlamentinis komitetas pateiknerimą keliančių įrodymų apie karo nusikaltimus, ir šie įtarimai yra labai rimti. Jeigu Izraelis yra neteisingai apkaltintas, jo vardas turi būti apgintas. Tačiau jeigu jis iš tiesų įvykdtuos nusikaltimus, privalo prisiimti už juos atsakomybę. Mūsų tikslas - pasiekti susitarimą dėl taikios ir klestinčios ateities iš abiejų padalytų pusių, nes priešai ir vėl gali tapti partneriais. Deja, iki šiol mūsų metodai atnešvien nesėkmes, kurios užrašytos ant žemės pralietu krauju. Gerb. J. Solana, mes turime nutiesti naują kelią į taiką, ir, jeigu būtina, iniciatyvos turi imtis Europos Sąjunga.
(Plojimai)
Brian Crowley
UEN frakcijos vardu. - (GA) Gerb. pirmininke, vyriausiasis įgaliotini ir Komisijos nare B. Ferrero-Waldner, aš nuoširdžiai pritariu šiandien pasiektam susitarimui teikti humanitarinę pagalbą Gazos Ruožui. Tai Europos Parlamento žingsnis teisinga kryptimi.
Dabartinhumanitarinpadėtis Gazoje yra bloga, ir Europos Sąjungos pareiga yra padėti.
Daug kalbėta apie tai, kad reikia taikos, dialogo, supratimo, nuosaikumo - jeigu norite vartoti šį žodį - reakcijos ir kontrareakcijos į skirtingus įvykius atžvilgiu. Tačiau Vidurio Rytų klausimu nedelsiant išryškėja trys dalykai.
Pirma, tai nebūtų derybos tarp lygių. Vienoje pusėje - jėga, kitoje - silpnumas ir pasidalijimas. Antra, išorinįtaka ir užsienio žiniasklaidos dėmesys nėra lygiaverčiai. Viena pussulaukia pozityvios nuomonės iš tarptautinės žiniasklaidos ir valstybių, o kita puskenčia nuo tokių užgaulių žodžių kaip "terorizmas" arba "reakcingumas".
Trečia ir svarbiausia yra tai, kad nepaisant visų politinių, geografinių nesutarimų ir istorinių ginčų, diena iš dienos kenčia tie patys žmonės: moterys, vaikai, nekalti civiliai, žmonės, kurie niekaip nėra susiję su frakcijomis, politinėmis organizacijomis ar sukarintomis organizacijomis ar teroristų grupuotėmis. Tai nekalti žmonės, patekę į raketų, bombų ir vadinamojo - jei atvirai, man šis pavadinimas kelia juoką - "tikslinio žvalgybinio bombardavimo" ugnį. Nėra "žvalgybinės" ar "saugios" bombos. Kai ji nukrinta - sprogsta ir žūva žmonės.
Yra daug įrodymų, kad ne tik "Hamas" judėjimo į Izraelį paleistos raketos atėmgyvybę daugeliui nekaltų žmonių, bet ir šimtai Izraelio karinių pajėgų bombų ir kulkų nužudir sužeidtūkstančius žmonių Gazoje ir okupuotose Palestinos teritorijose. Airis John King, kuris dirba UNRWA Gazoje, informavo apie dar vieną incidentą: nors jų dalinys pranešIzraelio valdžios institucijoms, kad Izraelio bombos krito arti JT dalinio Gazoje, kuris pristatkurą ir maistą ir buvo prieglobstis vaikams, kurių mokykla tą dieną buvo apmėtyta bombomis, tačiau bombos artėjo; antro skambučio metu bombos nukrito tiesiai ant kuro sandėlio JT dalinyje.
Galbūt tai buvo aplaidus veikimas, klaidingai perduota informacija ar tyčinis veikimas, tačiau vienaip ar kitaip tai buvo veiksmas - gal ir ne karo nusikaltimas, kai kurių žmonių nuomone, - tačiau puolimo veiksmas, nukreiptas prieš taikos instituciją, žmogiškumą ir laisvę. Net karo metu galioja tam tikros taisyklės, ir ne viskas leidžiama.
Be abejo, turime suteikti pagalbą ir paramą Palestinos žmonėms jų sugriautų rajonų atstatymui. Turime užtikrinti ir reikalauti, kad vyktų derybos ir kad suklestėtų taika, tačiau tam reikia ir drąsių Europos žingsnių. Kaip ir Martin Schulz, aš sveikinu Javierą Solaną už tą ilgą vienišą kelią, kurį jis nuėjo derėdamasis su žmonėmis, su kuriais niekas nebūtų išdrįsęs derėtis, už durų dialogui atvėrimą, nes pastaruoju metu tik per dialogą tarp priešų galima įvesti taiką, ir tik per taiką galima padėti pagrindą tvirtam dviejų valstybių konflikto išsprendimui, kuris užtikrintų taiką, lygybę, saugumą ir teisingumą Vidurio Rytuose.
Jill Evans
Verts/ALE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, praeitą savaitę lankiausi Gazoje kaip Europos Parlamento delegacijos narys ir mačiau nuniokotą teritoriją. Šiandien Parlamento rezoliucijos dėmesio centre yra humanitariniai veiksmai, kurie beviltiškai reikalingi tam regionui.
Tai tikra humanitarinkrizė, ir kokių veiksmų ruošiamės neatidėliodami imtis? Devyniasdešimt procentų Gazos žmonių yra priklausomi nuo JT pagalbos. Tai nesusiję su jokiomis derybomis. Mes turime užtikrinti, kad toji pagalba juos pasiektų, ir sprendimas yra apgulos nutraukimas ir sienos kirtimo punktų atidarymas. Kaip gali atsigauti tankiai 1,5 mln. žmonių apgyvendinta sritis, kurioje bombardavimas tęsėsi 22 dienas ir žuvo daugiau nei 1 000 žmonių, jeigu įleista tik penkiolika rūšių humanitarinės pagalbos daiktų: maisto, kai kurių vaistų ir čiužinių? Neįmanoma atstatyti namų ir biurų, neturint cemento ir stiklo, kuris tame regione uždraustas. Neįmanoma mokyti vaikų mokyklose, kuriose nėra popieriaus, nes jis uždraustas. Neįmanoma išmaitinti žmonių, jeigu nėra pakankamai maisto. Problema - ne pagalbos nebuvimas, o tai, kad ji neįleidžiama. Būtina daryti spaudimą Izraelio vyriausybei, kad ši nutrauktų blokadą ir atidarytų sienos kirtimo punktus.
Įvertinant Gazai padarytus nuostolius, reikia atkreipti dėmesį į tyčinį siekį sugriauti infrastruktūrą ir ekonomiką. Mes matėme, kaip tyčia atakuojamos mokyklos, fabrikai, namai ir ligoninės. Mes matėme, kaip Izraelis susprogdina statinius, kurie finansuojami iš Europos Sąjungos lėšų ir, užuot ėmęsi veiksmų, diskutuojame apie prekybos santykių gerinimą, kai pažeidinėjamos galiojančių sutarčių nuostatos dėl žmogaus teisių apsaugos.
J. Solana minėjo, kad ta pati politika gali atnešti tuos pačius rezultatus. Ką gi, pritariu jo nuomonei. 2006 m. Europos Sąjunga atsisakpripažinti Palestinos vienybės vyriausybę, į kurios sudėtį įėjo "Hamas" judėjimo nariai, tačiau ji pasirengusi pripažinti naująją Izraelio Vyriausybę, į kurios sudėtį gali įeiti nariai, atmetantys dviejų valstybių sprendimą ir prieštaraujantys Palestinos valstybės įkūrimui.
Šiuo metu labai svarbu, kad ES būtų pasiruošusi dirbti, ir pripažinti laikinąją Palestinos nacionalinės vienybės vyriausybę, kuri turėtų būti sudaryta po derybų Kaire per ateinančias kelias savaites, ir turime duoti aiškų ženklą apie mūsų ketinimus tarptautinei bendruomenei. Mes turime palaikyti susitaikymo procesą Palestinoje kaip ilgalaikio sprendimo dalį, ir tai reiškia užtikrinti, jog nekartosime praeities klaidų.
(Plojimai)
Francis Wurtz
Gerb. pirmininke, J. Solana, Komisijos nare, kai vos prieš mėnesį prie savo namų griuvėsių Gazos vaikai man pasakojo, kaip jie drebėjo, kai krito bombos, arba kaip jų tėvai stengėsi apibūdinti pragarą, kurį jie išgyveno tas 22 dienas ir naktis, kurios visam laikui paženklino jų gyvenimą ir išliks būsimoms kartoms, Europa man nekėlpasididžiavimo.
Mąsčiau apie kai kuriuos valstybių narių vadovus - apie tuos, kurie atsakys prieš istoriją už politinės drąsos stoką, praleistas galimybes, įžvalgos trūkumą. Štai kokį klausimą sau uždaviau: į kokius kraštutinumus turi leistis Izraelio vadovai, kad nukreiptų savo nežmogiškumą į palestiniečius ir išlietų panieką įstatymui bei pagrindinėms vertybėms, kol pagrindiniai Europos politiniai lyderiai išdrįs pakelti pirštą ir galų gale pasakyti: "Užtenka!"?
Tie, kurie save vadina Izraelio draugais, siekdami pateisinti nebaudžiamumą ir neribotą palankumą dabartinei valdančiajai klasei, turėtų susimąstyti apie didžio Izraelio rašytojo Davido Grossmano žodžius, kuriuos čia jums pacituosiu: "Tautą apėmus nacionalistinės hiperbolės bangai, nepakenktų prisiminti, kad ši paskutinoperacija Gazoje tėra tik dar vienas stabtelėjimas ugnimi, smurtu ir neapykanta liepsnojančiame kelyje. Kelyje, kurį retkarčiais paženklina pergalė, retkarčiais pralaimėjimas, tačiau kuris neišvengiamai veda į pražūtį."
Tegul jie užduoda Shlomo Sando, garsaus Izraelio istoriko, klausimą, kurį taip pat pacituosiu: "Mes pasėjome sielvartą. Mes parodėme, kad neturime moralinių išteklių. Ar sustiprinome taikos stovyklą tarp palestiniečių?" Jis tęsia: "Izraelis stumia palestiniečius į neviltį."
20 metų Yasser Arafat ir Palestinos valdžia pripažino Izraelio valstybę, nieko už tai nereikalaudami. Ponios ir ponai, Izraelis atsisakArabų valstybių lygos pasiūlymo 2002 m. Visi kalba apie Arabų valstybių lygą ir Arabų valstybių lygos taikos projektą. Jis veikseptynerius metus. Ką padarEuropa, kad pasinaudotų šia galimybe?
Todėl grįžtu prie Shlomo Sando: "Izraelis atsisakArabų valstybių lygos pasiūlymo 2002 m. visiškai pripažinti Izraelio Valstybę su sienomis iki 1967 m." Izraelio istorikas padartokią išvadą: "Izraelis sudarys taiką tik jeigu jam bus daromas politinis spaudimas".
Tai iškelia klausimą, gerb. J. Solana, susijusią su tarptautine teise, apie kurią nieko neužsiminėte: kokį spaudimą ruošiasi daryti Europos Sąjunga Izraeliui dėl Gazos Ruožo ir Vakarų Kranto, įskaitant Jeruzalę, kad primintų dabartiniams ir būsimiems valdovams, jog narysttarptautinėje bendruomenėje ir ypač privilegijuota partnerystsu Europos Sąjunga turi savo kainą, t. y. karinės okupacijos nutraukimą, karinių nusikaltimų nebuvimą, atsisakymą politikos, kuri kasdien stumia į Europos ir arabų ir musulmonų pasaulio atskyrimą?
Kaip europietis nenorėčiau puoselėti vilties dėl permainų Artimųjų Rytų politikoje, tikėdamasis pagalbos iš Baltųjų Rūmų valdytojo. Aš norėčiau tikėti permainomis, kurias atneš Europos veiksmai.
(Plojimai)
Kathy Sinnott
(IND/DEM). - Gerb. pirmininke, šiandien kalbame apie rezoliuciją dėl humanitarinės pagalbos. Prieš pradėdama kalbą, norėčiau pabrėžti, jog kalbu ne IND/DEM frakcijos vardu, nes ji neturi pozicijos šiuo klausimu. Aš kalbu kaip Europos Parlamento narsavo ir savo tautos vardu.
Daugelio Gazos žmonių išgyvenimas priklauso nuo humanitarinės pagalbos: maisto, vandens, pastogės, drabužių ir, ypač, vaistų. Tai žmonės, kurie ilgą laiką kenčia nuo apgulties. Visi sienos kirtimo punktai uždaryti jau 18 mėnesių. Dėl pastarojo meto agresijos, nukreiptos į Gazos žmones, jų padėtis tampa dar beviltiškesnė. Kadangi apgultis dar nenutraukta, o sienos kirtimo punktai uždaryti, labai sunku pristatyti būtiniausius daiktus šiems žmonėms.
Konstatuojamoje šios rezoliucijos dalyje pažymėjau, kad mes, europiečiai, tapšnojame sau per pečius už pastangas suteikti humanitarinę pagalbą. Jūs, Komisijos nare, minėjote ir politines pastangas, tačiau ar mes nusipelnėme šių pagyrų? Izraelio prekyba su ES atneša 27 mlrd. EUR per metus. Jeigu tikrai norėtume imtis veiksmų Gazoje, reikėtų išnaudoti šios prekybos suteikiamą pranašumą ir įvesti ekonomines sankcijas. Atsisakymas jas įvesti, net bombardavimo sausio mėn. įkarštyje, parodė, kad mums, kaip paprastai, priimtinesnstatus quo prekyboje, o humanitarinpagalba tarsi nuramina mūsų sąžinę. Mes ne tik nenorime rizikuoti pelninga rinka, nors ir neteisybės Gazoje pašalinimo vardan, tačiau taip pat nesiryžtame nutraukti ES ir Izraelio susitarimo ar bent jau sustabdyti jo galiojimo.
Aš labai myliu žydų tautą. Koledže turėjau galimybę studijuoti jų istoriją ir literatūrą su rabinu. Draugyst- tai ne aklumas, o ryžtas būti sąžiningais. Iš tiesų, sprendžiant iš demonstracijų didžiausiuose Izraelio miestuose, daug Izraelio piliečių viešai nepritaria Izraelio Vyriausybės veiksmams.
Neatidėliotinos humanitarinės pagalbos klausimu norėčiau pasakyti, kad svarbu atstatyti fizinę infrastruktūrą, tačiau galima pateisinti agentūrų dvejojimą pradėti rekonstrukcijos darbus, nes panašu, kad Izraelyje gali įsigalėti dar grėsmingesnis režimas. Žmogaus infrastruktūros atkūrimas negali laukti. Mes privalome pristatyti būtinus reikmenis. Ypač norėčiau pabrėžti, kad sausio mėn. buvo naudojami ypač galingi ginklai, ir daugelis žmonių neteko galūnių bei siaubingai apdegė. Aš gerai žinau, ką reiškia, kai sveikas vaikas tampa invalidu.
Mes privalome vykdyti intervenciją - medicininę ir švietimo - tiems tūkstančiams žmonių, ypač vaikų, kurie tapo invalidais visam gyvenimui po Naujųjų Metų. Mes turime užrašyti jų pasakojimus ir pradėti įrodymų rinkimų procesą dėl planinių atakų ir galimų karo nusikaltimų.
Jean-Marie Le Pen
(FR) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, be abejonės, ne Europa, ir juo labiau ne vyriausiasis įgaliotinis užsienio politikai Javier Solana, buvęs NATO generalinis sekretorius, turi vaidinti tarpininko tarp Izraelio ir Palestinos vaidmenį. Daugiausia, ką jie gali padaryti, tai finansuoti Gazos Ruožo atstatymą, kaip ir Kosove, Libane ir Afganistane.
Europa finansuoja rekonstrukciją, o JAV ir Izraelis vykdo bombardavimą. Štai kaip sąjungininkai pasiskirsto vaidmenimis. Šį klausimą turi spręsti tie, kurie negriauna tam, kad vėliau mokėtų. Egiptas veda taikos derybas dėl ilgalaikių paliaubų su "Hamas" judėjimu. Tačiau iškyla grėsmė, kad naujajai Izraelio Vyriausybei, kuriai spaudimą daro trečiasis asmuo, A. Liebermann, kraštutinių dešiniųjų lyderis, kurį palaiko demokratai, šios derybos gali pasirodyti per daug sudėtingos. Iš tiesų, B. Netanyahu, pristatomas kaip būsimasis ministras pirmininkas, niekada nepritarpaliauboms su "Hamas" judėjimu.
Kita problema yra ta, kad Palestinos prezidento Mahmoudo Abbaso valdžia Vakarų Krante tapo savotišku tarptautiniu protektoratu, kurio teisėtumas labai susilpnėjo tarp gyventojų.
Paskutinis veiksnys, į kurį turime atsižvelgti, yra tas, kad dėl 1967 m. sustojusios Izraelio kolonijų ekspansijos Palestinos valstybės sukūrimas Vakarų Krante tampa ypač keblus. Šiuo metu, kaip sakoma, kamuolys yra Izraelio pusėje, tačiau ar grobuonys abiejose stovykloje pripažins atokvėpį, kurio reikalauja abi pusės, nepasirūpindamos reikiamomis priemonėmis?
Norėčiau pridurti žodį apie Prancūzijos sugrįžimą į NATO vadovybės integruotas karines struktūras, kuris bus aptartas pagal Ari'o Vataneno pranešimą. Šis sugrįžimas Prancūzijai užkraus sunkių įsipareigojimų. Iš tiesų, mes stojame į NATO, nors Šaltasis karas baigėsi 1990 m. Regis, N. Sarkozy pamiršo Berlyno sienos sugriuvimą ir Rusijos sugrįžimą į laisvųjų tautų gretas. Ar reikia stiprinti NATO bloko poziciją, kai matome daugiapoliariškumą ir stiprėjantį kylančių valstybių vaidmenį, įskaitant kariniame lygmenyje?
Be to, Prancūzijos narystintegruotose struktūrose įpareigos ją didinti kontingentą Afganistane, nors jau dabar ji išsiuntusi 3 300 vyrų. Kokiomis lėšomis ji finansuos šią operaciją, jeigu gynybos biudžetas turi sumažėti žemiau 2 proc. BVP, dėl ko reikės atsisakyti daugiau nei 30 pulkų?
Paradoksalu, tačiau mes didiname finansinį dalyvavimą, siekdami vėl prisijungti prie NATO, ir kartu mažiname karinių pajėgų skaičių Afrikoje. Todėl Europos gynyba, kurią taip mėgsta Prezidentas N. Sarkozy, bus Šiaurės Atlanto aljanso ramstis. Tereikia pasiskaityti Lisabonos sutartį ir papildomus jos protokolus, kad tuo įsitikintumėte.
Ar tai būtų užsienio, ar bendro saugumo politika, Europos kelias veda į aklavietę arba susivienijimą su JAV ir jos sąjungininkais. Toks Europos atsitraukimas ir sąjungininkų ieškojimas, kuriems nenorime pritarti dėl nacionalinio suvereniteto ir nepriklausomybės, ypač priklauso nuo mūsų branduolinio atgrasinimo priemonių.
Pirmininkas
Kadangi kiti nariai taip pat šiek tiek viršijo leistą laiką, turime visiems taikyti vienodas sąlygas.
Javier Solana
vyriausiasis įgaliotinis bendrai užsienio ir saugumo politikai. - (ES) Gerb. pirmininke, negalėsiu atsakyti į visų šiose diskusijose kalbėjusiųjų klausimus per man suteiktą laiką. Norėčiau išreikšti širdingiausią padėką už tai, ką pasakėte apie mane asmeniškai ir apie mano darbą. Aš tik norėčiau pasakyti, kad galite būti tikri, jog tęsiu savo darbą su tokiu pat ryžtu, - ir netgi didesniu, jeigu bus įmanoma, - nes padėtis kiekvieną dieną tampa vis sudėtingesnė.
Manau, kad yra penki klausimai, dėl kurių galima pasiekti sutarimą tarp visų prieš mane kalbėjusių narių.
Pirmas - tai humanitarinpagalba: nėra abejonės, kad neatidėliotinas ir svarbiausias klausimas yra humanitarinės pagalbos pristatymas. Pastarųjų dienų ir savaičių smurtas atnešdidžiulį stygių ir nepriteklius Gazos gyventojams. Todėl darysime viską, kad palengvintume kasdienę Gazos žmonių kančią. Šias pastangas dės ne tik Komisija, - dėl to nėra nmažiausios abejonės, - bet ir Europos Tarybos valstybės narės bei visa tarptautinbendruomenė.
Antras esminis klausimas - tai Gazos Ruožo ir Izraelio bei Gazos ir Egipto sienų kirtimo punktų atidarymas. Juos būtina atidaryti nedelsiant, be jokių atidėliojimų. Tokiu atveju bus pristatyta visa reikalinga pagalba, taip pat būsime pasiruošę nedelsiant dislokuoti taikos palaikymo pajėgas Rafoje. Į ten jau išsiųsti Europos Sąjungos stebėtojai, taigi vos tik siena Rafoje bus atidaryta, būsime pasirengę jas dislokuoti.
Trečia klausimas - ir labai svarbus - yra Palestinos vienybė. Gerbiami nariai, aš manau, jog visiems aišku, kad nesurasime sprendimo, jeigu nebus pradėtas susitaikymo procesas tarp palestiniečių. Todėl rezoliucijoje numatyta, kad Europos Sąjunga palaiko ir toliau palaikys pastangas - ar tai būtų Prezidento M. Abbaso, ar Prezidento H. Mubarako pastangos - siekiant pažangos susitaikymo tarp palestiniečių procese.
Dauguma kalbėjusiųjų minėjo galimus įsipareigojimus, atsižvelgiant į tai, ar bus sudaryta naujoji Palestinos nacionalinės vienybės vyriausybė. Gerbiami nariai, mano nuomone, - tai yra mano asmeninnuomon- jeigu gali būti sudaryta Palestinos nacionalinės vienybės vyriausybė, vyriausybė, kurios tikslas yra dvi valstybės, vyriausybė, kurios tikslas yra sukurti šias dvi valstybes taikiomis priemonėmis, vyriausybė, kuri turėtų Gazos Ruožo atstatymo programą, ir vyriausybė, kuri surengtų parlamento rinkimus 2009 m., tai būtų vyriausybė, kurią Europos Sąjunga galėtų palaikyti.
Ketvirtas klausimas susijęs su Izraeliu: yra du svarbūs dalykai, kuriuos reikia įgyvendinti po rinkimų. Pirma, rinkimais sudaryta vyriausybarba daugumos suformuota vyriausybprivalo tęsti taikos procesą. Antra, kad ir kaip vyriausybbus sudaryta rinkimais, mes ir toliau dirbsime ir darysime viską, kad ji būtų pripažinta, dirbtų ir prisidėtų prie taikos proceso tęsimo bei visomis išgalėmis stengtųsi užbaigti tą procesą 2009 m.
Penkta, mūsų požiūriu, labai svarbus naujakurių apgyvendinimo klausimas. Manau, kad naujausi Izraelio Vyriausybės pateikti duomenys apie naujakurių apgyvendinimą 2008 m. turėtų mus visus paskatinti jaustis atsakingais.
Norėčiau pasakyti, kad 2001 m. dirbau su tuometiniu JAV senatoriumi George'u Mitchelliu, kuris rengsavo garsųjį pranešimą. Buvau vienas iš keturių asmenų, dirbusių toje programoje. Norėčiau, kad jūs, gerbiami nariai, dar kartą perskaitytumėte 2001 m. išleistą pranešimą, kuriame buvo paliestos kai kurios problemos, kurias, deja, reikia pakartoti šiandien, pvz., naujakurių apgyvendinimas. Jeigu Europos Sąjunga neįstengia užkirsti kelio neteisėtam naujakurių apgyvendinimui, vargu ar taikos iniciatyva bus įgyvendinta sėkmingai. Todėl turime rimtai žiūrėti į šį klausimą. Mes turime rimtai pasikalbėti su kolegomis Izraelyje ir užtikrinti, jog naujakurių apgyvendinimo klausimas būtų sprendžiamas iš esmės kitokiais metodais.
Ir galiausiai, gerb. pirmininke ir nariai, norėčiau pakalbėti apie Arabų valstybių lygą. Vienybtarp arabų valstybių yra gyvybiškai svarbi. Labai svarbu bendradarbiauti su visomis Arabų valstybių lygos šalimis, siekiant užtikrinti, kad Arabų valstybių lygos pasirašyta taikos iniciatyva išliktų galioti. Svarbiausia, kad šis taikos procesas baigtųsi susitaikymu ne vien tarp palestiniečių ir Izraelio, bet ir tarp arabų ir Izraelio. Taigi mes visiškai palaikome tuos, kurie stengiasi paversti taikos iniciatyvą realybe.
Mes įžvelgiame gilų pasidalijimą Arabų valstybių lygoje. Turėsime labai stengtis, kad diplomatiniu keliu užkirstume kelią šių skirtumų gilėjimui ir skatintume harmonijos ir bendradarbiavimo proceso atkūrimą didžiojoje arabų valstybių šeimoje.
Gerb. pirmininke ir nariai, kaip jau minėjau, 2009 m. bus nepaprastai reikšmingi metai. Mes turime tęsti krizių valdymo procesą, teikti humanitarinę pagalbą, visomis išgalėmis siekti paliaubų ir derybų tarp Izraelio ir Gazos, Egipto ir Gazos. Tačiau, gerb. nariai, jeigu nepakeisime mentaliteto, kad šiuo metu turime susitelkti ne vien į krizių valdymą, bet ypač į konfliktų sprendimą, atsidursime tokioje pačioje padėtyje kaip 2009 m. pradžioje.
Gerb. pirmininke, tikiuosi, kad dirbant drauge 2009 m. bus šio didžiulio konflikto, kuris pernelyg ilgai slėgmūsų pečius, išsprendimo metai.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, aš tik dar kartą norėčiau pakartoti, kad pernai aiškiai pasakėme, jog nesėkmnėra vienas iš pasirinkimų. Mes visi puoselėjome viltis tiek dėl Anapolio proceso, tiek dėl taikos proceso. Deja, kariuomenės įsiveržimas į Gazą po to, kai iš Gazos į Izraelį buvo paleistos raketos, pakeitplanus. Dabar visi suprantame, kad turi būti įvykdyta daug būtinų sąlygų, siekiant sugrįžti prie taikos susitarimų. Tačiau kiekvienu atveju vienas dalykas yra aiškus: karinis sprendimas - tai ne sprendimas. Šiuo atžvilgiu visiems jums pritariu. Taigi turėsime visi dirbti drauge, kad atkurtume taiką, kad ir kokia būtų kaina.
Yra daug dalyvių Europos Sąjungoje, tarptautinėje bendruomenėje - ar tai būtų Jungtinės Valstijos, JT ar Rusija - taip pat daug arabų draugų ir kolegų. Aš tikiuosi, kad su nauja Izraelio Vyriausybe visi tie dalyviai susirinks kartu siekti taikos. Mūsų tikslas yra aiškus, tačiau pamatysime, ar emocijos mus nuves teisingu keliu. Būkite tikri, mes jo sieksime.
(Plojimai)
Pirmininkas
Pateiktas pasiūlymas dėl rezoliucijos siekiant baigti diskusijas, remiantis Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalimi.
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks šiandien.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių142 straipsnis)
Bairbre de Brún  
Humanitarinpadėtis Gazoje yra nežmoniška. 88 proc. gyventojų priklausomi nuo pagalbos maisto produktais, trūksta pagrindinių medicininių priemonių ligoninėse, ir tūkstančiai tonų humanitarinės pagalbos nepristatomi į Gazą, nes įleidžiami ne visi sunkvežimiai.
Viso pasaulio žmonės pasibaisėjo silpna tarptautine reakcija, kai per paskutines Izraelio atakas Gazoje žuvo daugiau nei 1 000 palestiniečių, tarp kurių buvo daugiau nei 300 vaikų.
Iniciatyvi, ilgalaikEuropos ir naujosios JAV vyriausybės strategija turi numatyti palestiniečių teisę į tvarią valstybę su sienomis iki 1967 m. Okupuotose Palestinos teritorijose turi būti nutraukta naujakurių apgyvendinimo veikla ir nuversta "apartheido siena".
Mūsų tikslas yra Izraelio saugumas ir laisva Palestinos valstybė, tačiau tokia padėtis, kai Izraelis naudoja saugumą kaip pasiteisinimą nekaltų palestiniečių gyvybėms atimti, negali toliau tęstis. Turi būti pradėtas tikras derybų procesas.
ES privalo nutraukti Europos Sąjungos ir Izraelio Asociacijos sutartį, nes Izraelis nesilaiko tarptautinės ir humanitarinės teisės nuostatų.
Pedro Guerreiro  
Kokį vaidmenį turėtų (ar neturėtų) prisiimti Europos Sąjunga Vidurio Rytuose? Kokių principų ji turėtų laikytis?
Ji privalo reikalauti nutraukti agresiją ir nežmogišką Palestinos žmonių blokadą Gazos Ruože. Ji privalo užtikrinti, kad šiems žmonėms būtų suteikta neatidėliotina humanitarinpagalba.
Ji privalo pasmerkti brutalią agresiją, nusikaltimus, pagrindinių žmogaus teisių pažeidimus ir valstybinį terorizmą, kurį vykdo Izraelis prieš Palestinos žmones ir kurio niekuo negalima pateisinti.
Ji privalo griežtai pasmerkti tai, kad Palestinoje yra kolonistų ir kolonizuotųjų, agresorių ir aukų, engėjų ir engiamųjų, išnaudotojų ir išnaudojamųjų.
Ji privalo nutraukti Asociacijos sutartį ir sustabdyti, pvz., tokius dvišalius santykius su Izraeliu, kuriuose palaikBendrųjų reikalų ir išorinių santykių taryba gruodžio 8 ir 9 d. posėdyje.
Ji privalo reikalauti, kad Izraelis laikytųsi tarptautinės teisės normų ir JT rezoliucijų, ir nutrauktų okupaciją, naujakurių apgyvendinimą, "saugumo sienos" statymą, žudymus, sulaikymus ir Palestinos žmonių žeminimą.
Ji privalo kovoti už pagarbą neatimamai Palestinos žmonių teisei į nepriklausomą ir suverenią valstybę su 1967 m. sienomis ir sostine Rytų Jeruzale.
Iš esmės, ji negali daugiau prisidėti prie neteisėtos kolonizacijos, kurią vykdo Izraelis.
Alexandru Nazare  
Neseniai Izraelyje įvykę rinkimai ir naujoji JAV administracija yra galimybiš naujo pradėti taikos procesą Vidurio Rytuose. Manau, kad ES privalo parodyti, jog palaiko naująjį kabinetą Tel Avive, ir kartu aiškiai pasakyti, kokių priemonių turi imtis Izraelio partneriai. Tai priemonės, kurios padėtų siekti ilgalaikės taikos, nutrauktų naujakurių apgyvendinimą Vakarų Krante, tvirtai palaikytų dviejų valstybių sprendimą, padėtų išvengti besaikio karinės jėgos naudojimo ir rimtų humanitarinių pasekmių.
ES veikimo būdas Vidurio Rytuose turi būti paremtas keliais griežtais principais. Pirmas principas yra glaudus bendradarbiavimas su JAV, nes be šios valstybės nepasieksime ilgalaikio sprendimo regione. Antras principas reiškia tai, kad mūsų veikimo būdas turi būti kiek įmanoma nukreiptas į smurto išvengimą iš abiejų pusių, palestiniečių ekstremizmo ir Izraelio taikomų priemonių pasmerkimą, taip pat į nuosaikaus valdymo sprendimų, kurie palengvintų taikos procesą, palaikymą iš abiejų pusių.
Norėčiau pasakyti, kad palaikau Europos Parlamento sprendimą, dėl kurio šiandien balsuojame ir kuris patvirtina ES įsipareigojimą Gazos Ruožo atstatymo procesui ir suteikia pagrindą diskusijoms, kurios bus vedamos Kaire kovo mėn. tarptautinėje donorų konferencijoje.
Daciana Octavia Sârbu  
Demokratija, taika ir pagarba žmogaus teisėms yra pagrindinės vertybės Europos Sąjungoje, kurios vaidmuo ir pareiga yra jas ginti ir skatinti tiek ES, tiek santykiuose su kitoms valstybėmis.
Padėtis Gazoje, kuri daro įtaką jos gyventojams, yra tragiška, todėl ją reikia spręsti nedelsiant. Europos Sąjunga labai susirūpinusi dėl pasipiktinimą keliančio žmogaus teisių ir laisvių pažeidinėjimo šiame regione tiek santykių su Izraeliu, tiek saugumo ir stabilumo Vidurio Rytuose požiūriu.
Europos Sąjunga turi imtis neatidėliotinų priemonių suteikti humanitarinę pagalbą gyventojams Gazos regione, taip pat numatyti vidutinės ir ilgos trukmės priemones, kurios skatintų taiką, saugumą ir stabilumą regione.
Be minėtų priemonių, ES turi diplomatiniu būdu spręsti konfliktus ir skatinti dialogą bei susitaikymą regione. Be to, ji turi nedvejodama įvesti griežtas sankcijas už antidemokratiją arba žmogaus teisių ir laisvių pažeidimą.
Czesław Adam Siekierski
Siekiant susitarimo tarp ES ir Vidurio Rytų, pastangos stabilumui atkurti ir pagalba taikos programai Gazos Ruože įgyvendinti turi ir toliau būti prioritetu.
Europos Sąjunga turi daryti viską, kad užbaigtų ginčą, kuriame daugybnekaltų piliečių prarado gyvybę. Taip pat reikia sutelkti pastangas į pagalbos žmonėms suteikimą ir užtikrinimą, kad būtų patenkinti jų pagrindiniai poreikiai. Gazos Ruožo žmonės turi vos 60 proc. dienos maisto normos. Tai reiškia, kad iškyla didesnligų rizika, gyventojai atsiduria vis sunkesnėje padėtyje. Geriamojo vandens trūkumas kelia ne mažesnę grėsmę nei maisto stoka. Man regis, nereikia nkalbėti apie medicininių paslaugų trūkumą ar sugriautas mokyklas ir viešąsias įstaigas, kurių nebuvimas trukdo palaikyti tvarką ir sugrįžti į įprastą gyvenimo ritmą.
Nepamirškime, kad tik tada, kai bus išspręstos pagrindinės kasdienio gyvenimo problemos, galėsime sutelkti dėmesį į Vidurio Rytų ekonominį vystymąsi ir glaudų prekybinį bendradarbiavimą su regionu. Europos Sąjunga turi galimybę padėti arabų pasauliui ir visoms Vidurio Rytų šalims tapti klestinčiu regionu, kuris, savo ruožtu, sukurtų pagrindą artimam bendradarbiavimui tarp Vidurio Rytų ir ES.
