Valstybių narių užimtumo politikos gairės (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - A. Van Lancker pranešimas Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto vardu dėl valstybių narių užimtumo politikos gairių V DALIS - C6-0031/2008 -.
Vladimír Špidla
Komisijos narys. - (CS) Pone pirmininke, ponios ir ponai, 2007 m. gruodžio mėn. Komisijos pateiktame strateginiame pranešime buvo pateikta labai teigiama mintis, kuriai 2008 m. kovo mėn. įvykusiame pavasario susitikime pritarEuropos Vadovų Taryba. 2005 m. atnaujintos Lisabonos strategijos rezultatai jau matomi pirmųjų trejų metų ciklo pabaigoje. Tiek ekonomikos, tiek užimtumo augimas yra įspūdingi. Pastebima nemažai požymių, kad struktūrinės reformos pradėjo duoti rezultatų.
Nors visos valstybės narės reformas pradėjo įgyvendinti tik nuo 2005 m., vienoms joms sekėsi geriau, o kitoms prasčiau. Pastaraisiais metais pasimatir nuovargio požymių šioje srityje. Tačiau Europa neturėtų mažinti tempo ar sustoti. Priešingai, mums tiesiog būtina toliau įgyvendinti reformas, dedant netgi dar daugiau pastangų.
Būtent tokia idėja norėta išsakyti Komisijos pasiūlyme - paremti pagrindines jau integruotas gaires iki 2010 m (įskaitant pagrindines užimtumo gaires) esama forma. Komisija tvirtai tiki, kad šios pagrindinės gairės suteiks tinkamą pagrindą šių dienų Europos darbo rinkos uždaviniams ir kad jos atliks savo funkcijas. Europos Vadovų Taryba patvirtino tai pavasario susitikime pasirinkdama bendrą požiūrį, paremtą stabilumo pagrindu. Valstybėms narėms reikia suteikti galimybę baigti pradėtas reformas, numatant tam tikrą laiko tarpą, per kurį šios reformos turėtų duoti rezultatų.
Komisija taip pat pripažino, kad siekiant pabrėžti tam tikrus svarbius uždavinius, kurių reikia imti artimiausioje ateityje, tokius kaip klimato kaita, energija, socialindimensija, lankstumas ir užimtumo saugumas, būtina pasiūlyti pokyčius. Komisija taip pat išreišksavo norą dar labiau pabrėžti geresnės įtraukties ir griežtesnio įgyvendinimo poreikį. Dėl to į pagrindines gaires buvo įtraukti nauji uždaviniai ir nuorodų lygiai, dėl kurių buvo sutarta.
Anne Van Lancker
Pirmiausia aš norėčiau padėkoti nariams, su kuriais teko bendradarbiauti šio pranešimo klausimais. Mano nuomone, šiam pranešimui buvo atlikta truputį per daug pakeitimų, tačiau neatsižvelgiant į tai, Komisijos nary, mintis turi būti aiški: šis Europos Parlamentas Europos užimtumo strategijoje nesusitaikys su "verslu kaip įprasta".
Taip, tiesa, kad siekiant praktiškai panaudoti šias gaires, valstybėms narėms dar liko daug ką nuveikti, tačiau tiesa ir tai, kad siekiant ištaisyti svarbius neatitikimus, gairės turi būti priimtos. Aš norėčiau pabrėžti tris svarbiausius dalykus. Pirmiausia užimtumo strategijai turėtų būti suteikta daug didesnsocialindimensija. Visuomenėje vis dar yra per daug grupių, kurios negali pasinaudoti ekonomikos augimo ir darbo teikiama nauda. Neįgalieji, migrantai, pusiau kvalifikuoti ir nekvalifikuoti darbininkai yra pernelyg dažnai paliekami likimo valiai, juk visuomenėje ir darbo rinkoje mums brangus kiekvienas. Dėl šios priežasties užimtumo strategija taip pat turi skatinti aktyvią socialinę integraciją. Skurdas ir socialinatskirtis bus nugalėti tik pasiūlius pakankamas pajamas, kokybiškas paslaugas, kartu su aktyvia pagalbos darbo ieškantiems asmenims ir mokymo politika.
Antra: darbo kokybė. Neabejotina, kad pastaruoju metu buvo sukurta daug darbo vietų, tačiau dėl šios priežasties jos ne visos yra geresnės kokybės. Vis dar per daug žmonių, kurie prieš savo valią dirba pagal nesaugias sutartis, dirba laikiną darbą, nenumatytą darbą ne visu etatu arba darbus, kurie dažnai suteikia nepakankamas pajamas. Būtent dėl šios priežasties dėmesys turėtų būti kreipiamas darbo kokybei ir galimybėms, kad vis daugiau žmonių galėtų dirbti nuolatinį darbą ir gauti užtikrintas pajamas. Itin daug dėmesio turi būti skiriama žmonių mokymams, o svarbiausia - visiems darbininkams, nepaisant jų užimtumo būsenos, turėtų būti garantuotos socialinės teisės. Lankstumas darbo rinkoje nėra vienintelis svarbus dalykas; darbininkams taip pat reikia daugiau saugumo.
Trečia: lyčių perspektyva. Dėl moterų darbo rinkoje jau pasiekta neblogų rezultatų, tačiau tenka pripažinti, kad jos dar negali pasidžiaugti lygiomis galimybėmis. Skirtumas tarp vyrų ir moterų darbo užmokesčio vis dar nepriimtinai didelis. Jos neturi tokių pačių galimybių mokytis ar pradėti savo verslą. Moterys, norinčios grįžti į darbą po pertraukos, susiduria su dideliais sunkumais. Su karjeros ir šeimos suderinimo sunkumais ir toliau daug dažniau susiduria būtent moterys ir kaip tik jos pajunta atitinkamas pasekmes savo pajamomis išėjusios į pensiją. Būtent dėl šių priežasčių ir siekiant panaikinti nelygybę tarp vyrų ir moterų, užimtumo strategijoje turi būti daugiau dėmesio lyčių perspektyvai.
Baigiant, Komisijos nary, ponios ir ponai, valstybių narių ir Europos Sąjungos įsipareigojimai dėl svarių teisės aktų socialinėje srityje bus įgyvendinti arba nustums į šoną užimtumo strategiją kaip metodą. Todėl aš viliuosi, kad visos Europos Sąjungos valstybės narės nuosekliai perkels ir pritaikys Europos teisės aktus, taip pat, Komisijos nary, aš tikiuosi, kad greitu laiku t. y. kelių mėnesių, o gal net ir kelių savaičių laikotarpiu, Komisija pristatys mums tikrai ambicingą socialinę darbotvarkę.
Tikiuosi, kad tiek Taryba birželio mėn. susitikime, tiek Komisijos narys ir Komisija atsižvelgs į mūsų nuomonę. Tarp kitko, man labai gaila, pone pirmininke, kad šiame posėdyje nedalyvauja nvienas iš Tarybai pirmininkaujančios valstybės atstovų, o ši mūsų nuomonė, tiesą pasakius, pirmiausia nukreipta į birželio mėn. Tarybos susitikimą, kuriame turės būti priimami galutiniai sprendimai dėl užimtumo strategijos. Aš viliuosi, kad kažkas iki tol perduos jiems Perlamento nuomonę.
Elisabeth Morin
PPE-DE frakcijos vardu. - (FR) Pone pirmininke, Komisijos nary, pranešėja, pirmiausia aš norėčiau pareikšti savo padėką pranešėjai Anne Van Lancker, taip pat Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcijai už tikrai aukštos lygio konsultavimą rengiant šį tekstą, kuriame apibendrinami mūsų įsitikinimai ir tai, kaip pakeistas užimtumo gaires mes norėtume matyti.
Pagal Lisabonos strategiją, siekiant užimtumo didinimo Europoje, nuo šiol turėtų būti laikomasi trijų naujausių pakeitimų t. y. ekonomikos globalizacijos, kuri skatina Europą būti atkaklesnę ekonomikos ir užimtumo plėtojimo klausimais; lankstumo ir užimtumo saugumo, kuris yra tiesiog būtinas mūsų įmonių plėtojimo ir kartu užimtumo plėtojimo veiksnys; ir, be abejo, socialinės Europos kūrimo.
Siekdami šių tikslų, atnaujindami užimtumo gaires, mes pristatome tris svarbiausius dalykus.
Kita vertus, dabar yra labai svarbu siekti, kad kuo mažiau mokymo sistemas paliekančių žmonių liktų be kvalifikacijos. Mesti mokslus ir likti be kvalifikacijos reiškia būti nepasirengusiam integruotis į darbo rinką, taigi ir neturėti galimybių socialiai integruotis. Tai dabar turi mums labiausiai rūpėti ir šiuo su klausimu turime dirbti labai rimtai.
Mokymosi visą gyvenimą idėja ir jos plėtojimas yra antras dalykas, į kurį turėtume kreipti ypatingą dėmesį. Šis būdas yra vienintelis, galintis užtikrinti nuolatinį užimtumą ir darbuotojų judėjimą.
Trečiasis elementas yra susijęs su įgytos patirties pripažinimu. Būtent tai leidžia darbuotojams lipti karjeros laiptais, o įmonėms suteikia galimybę veiksmingai prisitaikyti prie naujų reikalavimų.
Dėl visų šių dalykų mes bendrai sutarėme ir todėl aš norėčiau padėkoti PPE-DE frakcijos nariams už jų palaikymą šios dienos balsavime.
Jan Andersson
Pone pirmininke, kai Anne Van Lancker ėmėsi rengti Europos Parlamento atsakymą, ji planavo susitelkti tik į keletą labai svarbių klausimų, kadangi mes žinojome, kad tiek Komisija, tiek Taryba siūlys užimtumo gairių nekeisti visai. Mūsų taktika buvo imtis tik keleto klausimų ir tikėtis, kad jie galbūt išgirs bent kelias mūsų mintis.
Deja, taip neatsitiko. Nors pagrindinis principas išliko tas pats, bet vietoje kelių pakeitimų gairėse jų buvo padaryta daugybė. Aš manau, kad būtų buvę daug geriau koncentruotis tik ties tuo, apie ką kalbėjo A. Van Lancker: ties aiškiai integruota socialine dimensija, politika, skirta asmenims, nesantiems darbo rinkoje ir negalintiems pasidžiaugti turima gerove. Nors ir esama palankių užimtumo tendencijų, tačiau matoma, kad labai daug sukurtų naujų darbo vietų nėra saugios ir neužtikrina normalaus pragyvenimo. Šiais laikais užimtumas nesuteikia saugumo. Kadangi lankstumo ir užimtumo saugumo klausimas svarstomas jau keletą metų, gairėse jis turėtų būti atspindėtas aiškiau. Tas pat pasakytina ir apie lygybės klausimus.
Tai, kad Tarybos atstovų šiandien čia nėra, manau, deja, rodo, jog Taryba neklausys, ką Parlamentas nori pasakyti. Jie darys tai, ką buvo anksčiau nusprendę. Aš manau, kad mes Europos Parlamente kito trejų metų persvarstymo metu, turime rimtai pasvarstyti, kaip pakeisti savo taktiką ir veikimo būdą, kad Parlamentas turėtų realią įtaką tam, kaip ateityje atrodys gairės.
Ona Juknevičienė
Sveikinu pranešėją A. Van Lanker parengus šį svarbų dokumentą. Taip pat dėkoju pranešėjai už geranorišką bendradarbiavimą ir parodytą supratimą pateikiant pataisas. Manau, šis dokumentas yra tinkamai subalansuotas, todėl, tikiuosi, už jį ryt balsuos didžioji dauguma.
Labai norėčiau atkreipti dėmesį, kad Komisijos komunikate Europos Vadovų Tarybai pasiūlytas ypač sveikintinas uždavinys, kuris padės suaktyvinti ūkio augimą bei skatinti užimtumą.
Tai žinių laisvė, kuri papildytų keturias prekių, paslaugų, žmonių ir kapitalo judėjimo Bendrijoje laisves. Ši penktoji laisvturėtų padėti Bendrijai greičiau pereiti prie naujoviškų, kūrybiškų žinių ekonomikos. Ji sustiprintų vadinamąjį žinių trikampį - mokslinius tyrimus, švietimą ir naujoves - Bendrijos mastu.
Iš tiesų - tai labai gera Komisijos iniciatyva. Tačiau, manau, niekas neabejoja, kad pirmosios keturios laisvės yra ne mažiau svarbios didinti užimtumą.
Deja, pasitaiko, kad valstybės narės nesilaiko Bendrijos politikos ar net pažeidžia teisės normas. Vykdydamos protekcionistinę politiką, jos užkerta kelią laisvam kapitalo ar žmonių judėjimui ir taip stabdo ne tik savo šalies augimą, bet ir visos Bendrijos pažangą.
Manau, kad laisvas paslaugų judėjimas dar negarantuos laisvės kuriant smulkų ir vidutinį verslą. Turėtumėme nepamiršti Winstono Churchillio pastebėjimo, kad ten, kur nesukuriama laisvoji rinka, susikuria juodoji.
Komisija ir Bendrijos narės turėtų suprasti, kad susivieniję kartu galime pasiekti daug daugiau nei pavieniui.
Elisabeth Schroedter
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, mes, Žaliųjų frakcija / Europos laisvasis aljansas, nuoširdžiai sveikiname A. Van Lancker parengus tokį pranešimą, nes jei Taryba būtų pasiruošusi pranešti apie rimtas 2008 m. užimtumo politikos gairių reformas ir tada būtų pasakiusi, kad, tiesą pasakius, reforma jai nereikalinga, tai būtų buvusi lemtinga klaida.
Komisijos nary, jūs esate visiškai teisus, sakydamas, kad reformų nuovargis randasi ir Komisijoje, ir ypač Taryboje. Vis dėlto A. Van Lancker pranešime aiškiai nustatomi teisingi prioritetai. Aš ypač norėčiau pabrėžti naujų socialinės integracijos prioritetų nustatymo svarbą. Yra labai svarbu, kad išsakomos nuomonės būtų išgirstos ne tik čia. Mes negalime pamiršti čia nesančių žmonių, jie yra mums labai svarbūs.
Antra, mes, Žalieji, įdėjome didelį indėlį, kad šiame Parlamento pranešime nebūtų pamiršta esminlyčių aspekto integravimo dimensija, taip pat kad šeimos politika nebūtų suprantama tiesiog tik kaip lyčių aspekto integravimo politika. Lyčių aspekto integravimas yra platesnsąvoka, ji apima tik moteris, o ne vyrus ir moteris - kaip tai yra šeimos politikoje.
Tačiau, mes, Žalieji, ir toliau atidžiai seksime lankstumo ir užimtumo saugumo sektorių, kol socialinapsauga bus visiškai užtikrinta. Aš dar kartą norėčiau pabrėžti, kad mums reikalinga reforma, o ne padėtis be išeities.
Ewa Tomaszewska
UEN frakcijos vardu. - (PL) Pone pirmininke, bendra valstybių narių užimtumo politika dabar yra išbandoma. Gausiai paskubomis randasi įvairaus amžiaus grupėms skirtų užimtumo didinimo programų, atsižvelgiant į specialius šių grupių poreikius ir galimybes, taip pat grėsmes ieškant darbo. Pagal Lisabonos strategiją, šios programos pirmiausia yra pagrindinės investicijos į žmones ir jų išsilavinimą priemonės, o tai turėtų jiems užtikrinti geresnes galimybes darbo rinkoje. Būtent dėl šios politikos 2007 m. įsidarbinusiųjų gretas papild3,6 mln. žmonių, ir tai leido tikėtis, kad 2008-2009 m. darbo rinką papildys dar 4,5 mln. žmonių.
Tai reiškia, kad darbo sampratos, kaip atitinkančios žmogaus gyvenimo ciklą, skatinimas, rūpestis jaunais žmonėmis, nutraukiančiais savo išsilavinimo veiklą, darbo sąlygų pritaikymas šeimos poreikiams, ir ypač tėvų pareigoms, diskriminacijos darbo vietoje panaikinimas, ypač suteikiant galimybę mokytis ir kitomis formomis tobulinti savo įgūdžius, taip pat palaipsnis profesinės veiklos ribojimas tarp pagyvenusių žmonių ateityje turėtų tapti veiksmų šioje srityje pagrindu.
Jiří Maštálka
GUE/NGL frakcijos vardu. - (CS) Ponios ir ponai, aš prisijungiu prie tų, kurie norėtų padėkoti pranešėjai už jos atliktą darbą - už pranešimą, kuriame pabrėžiama viena iš Europos bendrijos atramų, o būtent Europos socialinis modelis. Mane džiugina tai, kad pranešime pabrėžiami tokie klausimai kaip socialinės integracijos didinimas, kova su skurdu, socialinės įtraukties užimtumo politikoje svarba. Pranešėja taip pat teisingai pabrėžia poreikį skatinti lyčių lygybę darbe. Tačiau nepaisant pozityvių aspektų, mūsų politinės frakcijos akimis, rezoliucijos projekte daugiau išryškinamas lankstumo klausimas, ir mažiau dėmesio skiriama gero darbo galimybių nuostatoms ir teisei į kokybišką darbą. Aš pritariu pranešėjos nuomonei. Tikrai sunku rasti kompromisinį sprendimą tarp šių dviejų galimybių.
Apgailestauju, kad komitetas priėmtik vieną iš daugybės mūsų politinės frakcijos pasiūlymų, todėl esant tokioms aplinkybėms aš turiu pripažinti, kad nepaisant visų priimtų kompromisinių sprendimų mes negalėsime palaikyti galutinio pranešimo. Vis dėlto turiu pasakyti, kad mums buvo didelgarbdirbti su pranešėja. Tik ateitis, lankstumo koncepcijos rezultatai ir Europos Sąjungos piliečiai galų gale nuspręs, kurie iš mūsų ieškodami socialinio Europos projekto ir jį įgyvendindami buvome arčiau tiesos.
Kathy Sinnott
IND/DEM frakcijos vardu. - Pone pirmininke, šio strateginio pranešimo dėl atnaujintos Lisabonos augimo ir užimtumo strategijos rezultatai rodo, kad Lisabonos strategija veikia. Tačiau pranešėja nori atkreipti jūsų dėmesį į tai, kad užimtumo strategija veiksminga ne visiems piliečiams. Šeši milijonai jaunų žmonių ES anksti palieka mokyklą, 16 % ES gyventojų yra neturtingi ar net ant skurdo ribos. Tai yra pagrindinis mūsų iššūkis, tačiau žmonės, esantys ant skurdo ribos, ir vėl praranda galimybę pasinaudoti globėjų pagalba.
Globėjai yra didžiausia darbo jėga Europoje. Jie nėra nedirbantys žmonės, jie yra žmonės, kurie dirba daug daugiau nei tie, kurie priklauso darbo rinkai. Kai aš komitete iškėliau šį su globėjais susijusį klausimą, man buvo pareikšta, kad globėjai - žmonės, besirūpinantys pagyvenusiais, neįgaliaisiais ir vaikais - yra karjerą nutraukę asmenys. Vadinti globą karjeros nutraukimu reiškia ignoruoti jų veiklą, jos nevertinti.
Komisijos nary, prašau, atkreipkite dėmesį į globėjus ir palaikykite juos. Globėjų vaidmuo yra esminis mums rūpinantis senėjančiais Europos gyventojais, tenkinant pagyvenusių piliečių poreikius ir stabilizuojant gimstamumo lygį. Suteikime globėjų klausimui prioritetą. Tikiuosi, kad ir šiame Parlamente mes taip pat skirsime ypatingą dėmesį globėjų klausimui.
Andreas Mölzer
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nary, besidžiaugdami, kad per pastaruosius dvejus metus buvo sukurta 6,5 mln. naujų darbo vietų, negalime pamiršti ir nutylėti to, kad 4 iš 10 darbuotojų tuo metu gyveno dirbdami nesaugiomis sąlygomis. Daugelyje šalių įdarbinimo agentūrų, siūlančių laikiną darbą, daugėja ir jos pretenduoja tapti didžiausiais darbdaviais. Didėjanti globalizacija ir produktų pervežimas į mažesnes pajamas gaunančias šalis lemia didžiulį darbo netekimą. Laikini darbai tai gali kompensuoti tik laikinai.
O dirbdami laikinus darbus, darbus, kai už valandą mokama 1 EUR, ar smulkius darbus, 78 mln. europiečių yra priversti gyventi ant skurdo ribos. Dirbdamas menkai apmokamą darbą šeimos neišlaikysi. Net ir aukštasis išsilavinimas, anksčiau buvęs darbo garantu, šiais laikais yra menka pagalba. Bendras darbo užmokestis per trejus metus Vokietijoje sumažėjo 5 %, o pvz., įvedus eurą pragyvenimo išlaidos labai išaugo. Džiaugtis grynuoju užimtumo rodiklių padidėjimu pažvelgus į ką tik minėtus faktus, mano nuomone, yra pasityčiojimas iš milijonų tų, kurie neturi darbo, ar iš tų, kurie ir dirbdami sąžiningą darbą gyvena skurde.
Thomas Mann
(DE) Pone pirmininke, dėl globalizacijos mūsų gyvenimo ir darbo sąlygos keičiasi taip greitai, kad dauguma gyventojų yra tiesiog pasimetę, jie jaučiasi įklimpę ir nesaugūs. Lisabonos strategijos augimo ir užimtumo gairės turi būti jiems labai aiškios: konkurencingos darbo vietos, lygios galimybės ir socialinsanglauda.
Lankstumo ir užimtumo saugumo sąvoka iki šiol nėra pakankamai suprantama. Ši sąvoka reiškia, kad ne tik darbuotojai turi tapti lankstesni ir taip padidinti savo galimybes įsidarbinti, bet ir įmonės turi tapti lankstesnės, kurdamos naujas rinkodaros strategijas, novatoriškus produktus, ieškodamos naujų pelningų nišų ir t. t. Taip pat darbuotojams reikia veiksmingos socialinės apsaugos sistemos, kuri užtikrintų jų integraciją į rinką. Jų darbas turi būti atlyginamas atitinkamai pagal sektorius ir regionus, atsižvelgiant į socialinių partnerių susitarimus, o ne įsikišant vyriausybei.
Europos užimtumo politikos tikslas - ne tik kuo daugiau žmonių aprūpinti darbo vietomis, bet ir sukurti daugiau kokybiškų darbo vietų. Tačiau siekiant, kad mokymasis visą gyvenimą taptų realybe ir tuo susidomėtų nedirbantys žmonės, reikia daug investicijų švietimo ir mokymo sistemoje. Turėtų būti aišku, kad tiek ESF, tiek Europos regioninės plėtros fondas ir Globalizacijos padarinių fondas turėtų tiesiogiai paremti tuos, kuriems gresia prarasti darbą, ir tuos, kurie jį jau prarado. Jie turėtų būti geriau paruošti pokyčiams ir turi sugebėti įeiti į naujas darbo rinkoje siūlomas sritis.
Mes būsime vertinami ir pagal tai, ar sugebėjome pagyvenusius gyventojus išlaikyti darbo rinkoje ir ar neišstūmėme jų į ankstyvą pensiją. Šie darbuotojai yra labai motyvuoti, sugeba dirbti sudėtingomis sąlygomis ir turi apsčiai patirties. Geroji patirtis turėtų demonstruoti, kaip jauni ir pagyvenę žmonės bendradarbiauja ir dirba komandoje ir, savo ruožtu, abi pusės gauna iš to naudos.
Užimtumo politikos gairės šiame labai gerame pranešime bus priimtos visų pirmiausia, jei bus nuolat laikomasi subsidiarumo principo. A. Van Lancker yra teisi: pasitikėjimas mūsų socialinės rinkos modeliu padidės tik tuomet, kai valstybės narės įrodys, kad jos dalyvauja šiame procese.
Rovana Plumb
(RO) Aš norėčiau pasveikinti savo kolegę A. Van Lancker už jos darbą ir pabrėžti šio pranešimo svarbą. Ypatingas dėmesys turi būti skirtas tam, kad pastaruoju metu 78 mln. Europos Sąjungos piliečių gyvena skurdžiai arba yra ant skurdo ribos, o 6 mln. jaunų žmonių palieka mokyklą. Mes, kaip Europos socialistai, norime visiems piliečiams suteikti lygias galimybes dėl gerų gyvenimo sąlygų ir pragyvenimo lygio ir taip sustiprinti socialinę sanglaudą. Šių gairių įgyvendinimas padės užtikrinti saugesnių ir geriau apmokamų darbo vietų gausėjimą; galimybnaudotis kokybiškomis socialinėmis paslaugomis padės užtikrinti atitinkamą socialinę apsaugą, o šie veiksniai prisidės prie aktyvios visų Europos Sąjungos piliečių socialinės integracijos siekiant kovoti su skurdu ir socialine atskirtimi.
Šiame kontekste aš norėčiau pabrėžti priežiūrą, kurią turėtume skirti neįgaliesiems ir pagyvenusiems žmonėms, padedant jiems integruotis į darbo rinką ir panaikinant diskriminaciją tarp vyrų ir moterų dėl atlyginimų. Aš tikiu, kad šis pranešimas yra labai svarbi priemonsiekiant naujų Lisabonos strategijos tikslų ir kad jis kartu prisidės prie Lisabonos sutarties (Rumunijos jau patvirtintos) socialinės dimensijos stiprinimo. Šį pranešimą aš palaikysiu ir už jį balsuosiu.
Siiri Oviir
(ET) Pone pirmininke, Komisijos nary, kolegos, dėl ateinančių trejų metų ekonomikos ir užimtumo augimo gairių bus diskutuojama pavasario Europos aukščiausio lygio susitikime. Lisabonos darbotvarkjau duoda rezultatų, o tai yra labai gera žinia, nors mes joje gal ir per mažai dėmesio skyrėme socialinei įtraukčiai. Lisabonos darbotvarkpaskatino naujų, nors, kaip žinia, ir ne visada kokybiškų darbo vietų kūrimą. Neužtenka tik užsibrėžti drąsius tikslus, būtinas švietimas, keičiantis mokyklų sistemas, didinantis jų galimybes, priverčiantis jas reaguoti į žiniomis grįstos ekonomikos ir visuomenės poreikius.
Taip pat labai svarbu skatinti šeimai palankų požiūrį į darbą. Lisabonos darbotvarkėje reikalaujama paremti socialines priemones. Dėmesys neturi būti skiriamas vien tik lankstumui darbo santykiuose, bet ir apsaugos lankstumui. Užimtumo ir socialinės apsaugos padėtis pagerės tik radus pusiausvyrą tarp lankstumo ir saugumo. Turime daug dirbti, kad užtikrintumėme, jog teigiama ekonomikos plėtra, užimtumas ir socialinpolitika vienos kitą papildytų. Baigdama aš taip pat norėčiau pasveikinti pranešėją atlikus puikų darbą.
Gabriele Zimmer
(DE) Pone pirmininke, Komisija remiasi faktu, kad 6,5 mln. naujų darbo vietų, sukurtų valstybėse narėse per pastaruosius dvejus metus, - vykdytos užimtumo politikos rezultatas. Tai skamba labai gražiai, ypač tiems, kurie nori pritaikyti Europos Sąjungą prie augančios pasaulio konkurencijos, tačiau tai neskamba taip gražiai tiems, kurie dirba šiuose darbuose ir vos suduria galą su galu.
Vakar Vokietijoje pasirodęs pranešimas apie skurdą taip pat vaizdžiai parodė, kad vis daugiau ir daugiau darbuotojų, baimindamiesi paskęsti skurde, be algos, siekia papildomų pajamų, be to, ypač didėja atotrūkis tarp aukštas pajamas ir menkas pajamas gaunančių žmonių. Dėl to Europos Sąjungos užimtumo strategija kuo skubiau turi tapti daug stipresnir praktiškai įsitraukti į kovą su socialine atskirtimi ir skurdu, kurti geras darbo vietas, didinti gaunamas pajamas ir užtikrinti dirbančiųjų socialinę apsaugą. Toks praktinis įsitraukimas, deja, neatsiranda iš niekur.
Europos Sąjunga galų gale turėtų atkreipti dėmesį į gero darbo sąvoką - idėją, kurią ES užimtumo ministrai, siekdami žengti tolesnius žingsnius, propagavo dar prieš metus. Lankstumo ir užimtumo saugumo sąvoka šiame kontekste nėra pakankama.
Derek Roland Clark
Pone pirmininke, jei Lisabonos strategija pradeda veikti, tai kodėl darbas ne visą darbo dieną per pastaruosius keletą metų išaugo tik nuo 16,2 iki 18,1 %? Kodėl žmonių, kurie priversti dirbti pagal trumpalaikes sutartis ir neturėdami ilgalaikio saugumo, skaičius pasiekdaugiau nei 6,5 %?
Pranešėja sutinka, kad 2005 m. ES nedarbo lygis pasiek8,9 %. Šiais metais planuojama, kad jis nukris iki 7,1 %, bet ar tikrai taip atsitiks? Didžiojoje Britanijoje nedarbas siekia tik 5,8 %. Kovai su nedarbu reikia ne politikos, o stimulo. Jei jau apie tai prašnekom, tuomet atsakykite, kas išrado poodinę sistemą: Komisija, Parlamentas ar komitetas? Ne, ši sistema nebuvo išrasta. Kažkam kyla gera idėja, o geros idėjos visada greitai plinta. Jei norite gerų idėjų, pasiskaitykite gerąją patirtį, ja galima dalytis. Pažiūrėkite, geresni JK užimtumo rodikliai išryškėjo tik dabar. Jie geresni, nes mūsų geroji patirtis apima mūsų autonominį visiškai bevertės Darbo laiko direktyvos nesilaikymą ir euro neįsivedimą, mums toliau prekiaujant pasauliniu mastu už ES ribų daugiau nei kitos valstybės narės. Štai kur stimulas. Ar jūs išdrįsite jį priimti?
Jacek Protasiewicz
(PL) Pone pirmininke, Komisijos nary, savo kalbą norėčiau pradėti pastebėjimu, kad esu labai patekintas esama situacija. Atnaujintoji Lisabonos strategija jau parodrezultatus, kuriais galime džiaugtis, man itin malonu pripažinti, kad Europos Sąjungoje pastebimas dirbančių žmonių skaičiaus padidėjimas.
Tačiau atsižvelgdamas i dabartinę situaciją aš turiu sutikti su pranešėjos A. Van Lancker nuomone, kad kai kurių naujai sukurtų darbo vietų kokybkelia nerimą. Be abejo, mums visiems būtina dėti pastangas ir užtikrinti, kad Europos Sąjungoje siūlomos darbo vietos būtų kokybiškos, bet taip pat turiu pripažinti, kad ne itin geras darbas vis dėlto yra geriau nei nedarbas, kuris sukelia žmonėms nepilnavertiškumo jausmą. Ši problema ypač aktuali tarp jaunų žmonių, tarp kurių nedarbingumo lygis iki šiol yra gana didelis, todėl jų ateitis mums turėtų būti prioritetas ateinančiais metais.
Vienas iš efektyviausių būdų, kuris galėtų pagerinti ypač svarbią jauniems europiečiams siūlomų darbų situaciją rinkoje, yra idėja suderinti lankstumą ir saugumą darbo rinkoje, dar vadinamą lankstumu ir užimtumo saugumu. Iš viso yra tik vienas universalaus lankstumo modelis ir ši sąvoka turėtų būti įgyvendinama atsižvelgiant į tam tikras aplinkybes ir papročius, egzistuojančius skirtingose valstybėse narėse. Iš tikrųjų ši idėja siūloma mano politinės frakcijos pasiūlytuose pakeitimuose. Tačiau manau, kad sąvokoje svarbūs du elementai, kurie yra beveik universalūs ir kartu, kaip aš tai suprantu, svarbiausi.
Pirmiausia - tai investavimas į švietimą, ypač aukštojo lygio tęstinį švietimą, būtent dėl kurio darbuotojai turi galimybę pritaikyti savo žinias sparčiai kintančioje ekonomikoje ir darbo rinkoje.
Antra, mes turime skatinti "nestandartines" užimtumo formas, ypač leidžiančias jauniems žmonėms pasiruošti integruotis į darbinę aplinką ir gauti ne tik praktinių žinių, bet ir susidaryti galimybę susimokėti už savo studijas.
Richard Falbr
(CS) Pirmiausia norėčiau pareikšti savo susižavėjimą Anne Van Lancker, kuri nenuleido rankų gavusi tiek pakeitimų ir neleido, kad jos pranešimas būti atmestas. Tikriausiai aš būčiau dar kritiškesnis, nes, mano nuomone, atnaujintoji Lisabonos strategija duoda labai maža naudos. Nedarbo lygis mažėja neryškiai; sukuriami darbai nėra kokybiški; mes toleruojame, kad ES valstybių narių gyventojai dirbdami kenčia skurdą. Visa tai rodo, kad kažkas čia negerai. Netgi žaliojoje knygoje nėra atsakymų į darbuotojų ir profesinių sąjungų užduodamus klausimus. Tačiau visa, ką mes turime padaryti, tai paieškoti tinkamos Tarptautinės darbo organizacijos konvencijos. Reikia atminti, kad beveik visos valstybės narės ratifikavo svarbiausias iš jų ir tik keletas jų nėra priimtos. Nerimas, kurį profesinėms sąjungoms sukėlnaujausi Europos Teisingumo Teismo priimti sprendimai Viking, Laval ir Rüffert bylose, man yra visiškai suprantamas. Mano siūlymas yra toks - mažiau siūlymų puslapių ir daugiau pagarbos tiems, kurie pastaraisiais dešimtmečiais sugebėjo daug pasiekti, ypač ekonomiškai stipriose Europos Sąjungos šalyse.
Nils Lundgren
(SV) Pone pirmininke, šis pranešimas tiesiog pripildytas reikšmių, kurios turėtų reguliuoti laisvąją darbo rinką, dvasios. Tačiau čia yra vienas trūkumas: negerai kurti tokias taisykles ES lygmeniu. Tai taps bendra ES reguliavimo sistemos - acquis communautaire - dalimi ir bus ginama šventajame rašte. Ateities reformų galimybdings iš visos Europos.
Jei aštuntajame dešimtmetyje Vokietija ir Prancūzija būtų spaudusios taikyti bendrąją Bendrijos užimtumo politiką, paremtą tuometinėmis politinėmis sąvokomis, Europos ekonomika dabar būtų nusmukusi.
Dabar madingas terminas - lankstumas ir užimtumo saugumas - pranešimuose pasirodo nuolat. Štai dėl ko nebuvo suformuota bendroji užimtumo politika, o, savo ruožtu, Danija, dėl to galėjo sukurti tai, kas dabar atrodo labai perspektyvu. Pranešimas būtų daug vertingesnis, jei būtų sudarytas iš vieno sakinio: "Europos Parlamentas rekomenduoja valstybėms narėms išstudijuoti Danijos lankstumo ir užimtumo saugumo modelį ir išsiaiškinti, ką jos galėtų iš jo pasimokyti. Taškas.
José Albino Silva Peneda
(PT) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, užimtumo tendencijų rodikliai pastaruoju laiku neabejotinai pagerėjo, o norint prisiminti panašius rezultatus, reikėtų grįžti į devintąjį dešimtmetį. Vis dėlto reikia nepamiršti, kad tokiais gerais rezultatais gali pasigirti ne visi Europos regionai; naujienos dėl užimtumo kokybės čia taip pat nėra geriausios.
Man žinoma, kad kalbant apie socialinę politiką visada siekiama nusistatyti prioritetus, o tai nėra lengvas uždavinys - viską atrodo verta laikyti prioritetu. Vis dėlto patirtis rodo, kad jei viskas yra laikoma prioritetu, tuomet prioritetų tiesiog nelieka.
Dėl šios priežasties norėčiau paskatinti visus mus pabandyti įtraukti vaidmenų, įsipareigojimų ir aiškių, kiekybiškai nustatomų tikslų apibrėžimus šių socialinių klausimų, ir ypač užimtumo politikos klausimų, srityje.
Norėdamas prisidėti aš teigčiau, kad pagrindiniu prioritetu reikėtų laikyti ankstyvo mokyklos palikimo sprendimą, ši problema šiais laikais liečia 15 % nuo 18-24 metų jaunuomenę. Tai yra daugiau nei 6 mln. žmonių.
Ankstyvo mokyklos palikimo scenarijus yra ypač svarbus atsižvelgiant į numatytą demografinę raidą Europoje, kurioje planuojama, kad iki 2030 m. vaikų ir jaunuomenės bus 18 mln. mažiau, o 52 % daugiau žmonių bus vyresni nei 65 m.
Man nepriimtina, kad nekvalifikuotos ir neparuoštos integruotis į darbo rinką ir taip mažėjančios jaunimo gretos, nuo kurių priklauso socialinės apsaugos sistema, nesugebės sėkmingai nugalėti darbo rinkos sunkumų. Mes visi labai gerai žinome, kad informacinėje visuomenėje nedarbas ir socialinatskirtis labiausiai gresia neišsilavinusiems žmonėms ir būtent šie asmenys priklauso potencialiai socialiai atskirtų žmonių rizikos grupei.
Kaip ir mūsų pranešėja A. Van Lancker, kurią aš sveikinu, tikrai tikiu, kad Lisabonos strategijos socialindimensija turi būti ypač remiama koncentruojantis į įtraukties problemą.
Juan Andrés Naranjo Escobar
(ES) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, mano nuomone, pagrindiniai atlikto darbo pliusai - tai pagrindinis sutarimas dėl esamos padėties nustatymo ir priemonių, skirtų taikyti nacionaliniu lygmeniu, nustatymo, siekiant Lisabonos strategijoje užsibrėžtų užimtumo tikslų.
Siekiant politinės pažangos, neatsižadant savo socialinio modelio, kuris yra tiesiog įaugęs genuose, Sąjunga turi būti ypač stipri ekonomiškai. Geriausia socialinpolitika - leisti žmonėms integruotis ir daryti pažangą užimtumo srityje.
Šios aštuonios gairės turi mums būti kaip reformų kelrodis, kurių reikia imtis iki 2010 m., taip pat kurių pakaks nacionalinėms reformų programoms pradėti.
Tačiau yra ir keletas aiškių elementų, kuriems reikia skirti ypatingą dėmesį.
Pirmas elementas - užimtumo galimybes atversiantis mobilumo lygis, tai ypač svarbu jauniems žmonėms. Tam pasiekti yra tiesiog gyvybiškai svarbu užtikrinti efektyvią kvalifikacijos atitikimo sistemą, omenyje turint ne vien mokslinius laipsnius ir diplomus, bet ir darbuotojų mokymą viso darbingo gyvenimo metu.
Antras elementas - užimtumo nuostatų modernizavimas siekiant laipsniško ir lankstaus išėjimo į pensiją. Šis elementas padėtų išvengti darbo užmokesčio mažėjimo ir skurdo pavojaus ateityje.
Trečiasis elementas - bendras kalbinių kompetencijų visuomenėje gerinimas, nes globalizacija turi savas taisykles, ponios ir ponai. Prisitaikiusieji laimi, o likusieji pralaimi.
Jei mes siekiame didesnio produktyvumo, kokybiškų darbų ir geresnių įgūdžių, mums reikia eiti į priekį ir toliau siekti Lisabonos strategijoje numatytų reformų.
Tiesa, mes jau nemažai pasiekėme, tačiau šias tikrai geras reformas apleidus visas padarytas darbas netektų prasmės.
Štai kodėl lankstumo ir užimtumo saugumo dialogo įgyvendinimas yra toks svarbus.
Iles Braghetto
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, vienas iš Lisabonos strategijos tikslų - užimtumo lygio augimas Europoje, jau įgyvendintas, tačiau tai ne visiems atnešnaudos: kelias į darbo rinką jauniems žmonėms, moterims ir ribinėms socialinėms grupėms vis dar yra sudėtingas. Užimtumo kokybtaip pat nepagerėjo: darbų pagal laikinas sutartis skaičius išaugo, o darbo lankstumas nėra suderintas su darbo saugumu. Tai yra pagrindinės priežastys, dėl kurių turi būti stiprinama Lisabonos strategijos socialindimensija, remiamas mokymasis visą gyvenimą ir įgūdžių pripažinimas.
Būtina apibrėžti socialinės gerovės sistemas, teikiančias pašalpas ir palengvinančias mobilumą darbo rinkoje, turinčias gerus "amortizatorius", be to, turi būti rasta darbo ir asmeninio gyvenimo pusiausvyra.
Rezoliucijos projektas yra vienas žingsnis į priekį siekiant šių tikslų, todėl mes jį ir paremsime.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Pone pirmininke, aš visiškai sutinku su pareiškimu, kad atnaujinta Lisabonos strategija lėmnaujų, nors ir ne visada kokybiškų darbo vietų atsiradimą.
Dėmesys kovai su skurdu ir socialine atskirtimi turėtų būti skiriamas visose ES strategijose. Tačiau aš nemanau, kad ES lygmeniu priimti bendri socialiniai standartai būtų tobulas mūsų problemų sprendimo būdas. Užimtumo ir socialinpolitika patenka į valstybių narių teisų sritį, be to, visi ES veiksmai šioje srityje turi atitikti subsidiarumo principą. Strategijų, paremtų lankstumo ir užimtumo saugumo modeliais, sukūrimas ir įdiegimas nacionaliniu lygmeniu skirsis.
Aš norėčiau pabrėžti pavojų, kylantį dėl viendimensio požiūrio į šį klausimą, kuris kartu yra palankus platformos, skirtos informacijos ir gerosios patirties keitimuisi ES mastu, kūrimo.
Mano nuomone, jokia speciali užimtumo politikos strategija nebus sėkminga, jei nebus panaikintos visos laisvo darbuotojų judėjimo, kaip pagrindinio ekonomikos augimo stimuliavimo ir užimtumo skatinimo, kliūtys.
Renate Weber
(RO) Aš sveikinu Anne Van Lancker su šiuo pranešimu. Asmeniškai man daugiausia nerimą kelia darbo kokybė. Turime 78 mln. žmonių, esančių ant skurdo slenksčio, dar ir dėl to, kad skirtingose valstybėse narėse darbuotojams mokama skirtingai. Man gerai žinoma, su kokia diskriminacija susiduria Rumunijos piliečiai, teisėtai dirbdami kitose Europos Sąjungos valstybėse narėse, ir kad jie priversti sutikti imtis darbo, kuris neatitinka jų kvalifikacijos, yra prasčiau apmokamas, nei mokama jų kolegoms, tų šalių piliečiams. Deja, Europos Sąjungos lygmeniu mes neturime mechanizmo, nustatančio darbų kokybę, nors jis mums ir labai reikalingas. Aš tvirtai tikiu, kad teisinga darbo apmokėjimo politika yra kokybės problemos sprendimas, ir visiškai nesutinku su nepakankamo darbo apmokėjimo tendencija, o laisvas darbuotojų judėjimas Europos Sąjungoje bet kuriuo atveju neturėtų būti ribojamas.
Miloslav Ransdorf
(CS) Iš tikrųjų yra tik du būdai, kaip išspręsti nedarbo problemą: vienas iš jų - žmonės turi eiti ten, kur yra darbas, o kitas - darbas turi eiti ten, kur yra laisvų darbuotojų. Mano nuomone, pastarasis būdas yra geresnis, nes nviena iš pirmo varianto priemonių nepasiteisino (dalinis darbas, lankstus darbas pagal sutartis, lanksčios darbo valandos ir t. t.). Mano nuomone, antras variantas gali pasiūlyti daugiau galimybių ir yra gana tinkamas Europos Sąjungai. Siekiant, kad Europos Sąjunga funkcionuotų kaip vieningas naujas darbo vietas kuriantis subjektas, reikia kurti Europos viešąjį sektorių.
Jean-Pierre Audy
(FR) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, pirmiausia aš norėčiau padėkoti savo kolegei E. Morin už jos nepaprastai didelį darbą visos mūsų politinės frakcijos vardu.
Rizikuodamas nukrypti nuo temos, aš norėčiau pasiteirauti jūsų nuomonės apie socialinių partnerių vaidinamą vaidmenį, nes šiame pranešime apie juos kažkaip įtartinai nebuvo kalbama. Mes dirbame pagal 128 straipsnį, o tai reiškia, kad turėsime teikti rekomendacijas valstybėms narėms, tačiau, aš manau, atėjo laikas ryžtingesniems darbams.
Komisijos nary, ką jūs manote apie Sutarties 139 straipsnį, kuriame, jei tiksliai, teikiama galimybsocialiniams partneriams kurti Bendrijos lygmens užimtumo teisę? Kaip mes galime turėti užimtumo politiką, nederindami jos su socialine teise? Komisijos nary, mano nuomone, taikydami būtent 138 straipsnį, jūs galėtumėte skatinti socialinių partnerių veiklą; mes turime juos įtraukti kuriant tinkamą Europos socialinę teisę.
DanutBudreikait
(LT) Atnaujintos Lisabonos strategijos užimtumo politikos gairių pirmasis įgyvendinimo etapas jau davneblogų rezultatų: 2007 m. ES sukurta 3,6 mln. naujų darbo vietų, o nedarbo lygis 2005-2007 m. sumažėjo 1,6 proc.
Tačiau tai yra tik viena medalio pusė. Šiuo metu ES skursta net 14 mln. dirbančių žmonių. Be to, sparčiai didėja ne savo noru pagal terminuotas darbo sutartis arba ne visą darbo dieną dirbančių žmonių skaičius. Su ypač rimtomis problemomis susiduria ir ES jaunimas - mokyklos nebaigia apie 6 mln. jaunuolių, o jaunimo užimtumas nesiekia npusės viso ES užimtumo.
Noriu pabrėžti, kad užimtumo politikos gairių įgyvendinimo tempai ir efektyvumas valstybėse narėse labai skiriasi. Tad kviečiu Komisiją užtikrinti, kad valstybės nuosekliai įgyvendintų Europos užimtumo strategijos tikslus ir mokymosi visą gyvenimą priemones, numatytas ES jaunimo programoje, Europos lyčių lygybės susitarime ir ES veiksmų plane dėl negalios 2006-2007 m.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Pone pirmininke, aš norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į dvi paslaugas, kurios turėtų būti stiprinamos visoje Europoje. Viena iš jų yra konsultavimas, informacijos teikimas ir nuorodos jauniems žmonėms ir įvairaus amžiaus darbuotojams, kaip susirasti darbą, pasirinkti profesiją ir visą gyvenimą trunkantį mokymąsi. Kita paslauga, kuri turėtų būti stiprinama visoje Europoje, yra darbo inspekcijos, kurios galėtų padėti užtikrinti deramas darbo sąlygas. Darbo inspekcijos galėtų spręsti neregistruotų darbo vietų problemą, kuri ir yra didžiausia teisėto užimtumo didinimo kliūtis.
Užimtumas, verslumas ir bendradarbiavimas su socialiniais partneriais turbūt geriausiai pristato mūsų didžiausias viltis laukiant 2010 m.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Pone pirmininke, Komisijos nary, dabartinEuropos Sąjungos ekonominsituacija gerėja. BVP didėja, atsiranda naujų darbo vietų, užimtumo lygis taip pat didėja, o nedarbo lygis mažėja.
Tam, kad ši situacija nesikeistų, mums būtina sustiprinti socialinę integraciją, o ypač susitelkti ir padėti tiems jauniems žmonėms, kurie pirmą kartą bando integruotis į darbo rinką ir rasti sau tinkančią darbo vietą. Antra, derėtų palengvinti darbo paieškos sąlygas; ir, trečia, ilgą laiką ieškantiems ir nesurandantiems sau tinkamo darbo reikia suteikti dar vieną galimybę.
Būtent šioms sritims reikia efektyvesnio palaikymo ir veiksmų tam tikroje dalyje Europos Sąjungos. Be to, labai svarbu ir pritaikyti švietimo ir mokymo sistemą Lisabonos strategijoje keliamiems reikalavimams ir taip paspartinti ekonomikos augimą, o tai, savo ruožtu, suteiks galimybę sukurti daugiau naujų darbo vietų.
Paul Rübig
(DE) Pone pirmininke, aš manau, kad smulkus ir vidutinis verslas daro ypač didelę įtaką užimtumo augimui. Pagaliau būtent dvi trečiosios mūsų darbuotojų dirba smulkaus ir vidutinio verslo įmonėse, be to, jos sukuria apie 50 % bendrųjų šalies pajamų. Būtent dėl šios priežasties, planuodami naujas strategijas, mes turėtume susitelkti ir sugalvoti, kaip suteikti profesinius mokymus smulkaus ir vidutinio verslo įmonėms ir kaip suteikti jiems naujas galimybes išvengti didelių išlaidų ir užtikrinti, kad mūsų darbuotojai gautų didesnes pajamas.
Pabaigoje norėčiau pažymėti, kad taip pat labai svarbu sukurti tokią infrastruktūrą, kuri mūsų darbuotojams leistų mėgautis darbo saugumu. O Europos Sąjunga šiuo atveju galėtų pasiūlyti geriausią būdą, kaip to pasiekti.
Vladimír Špidla
Komisijos narys. - (CS) Ponios ir ponai, griežtos Parlamento taisyklės man neleidžia išsamiai atsakyti į visus jūsų klausimus. Tačiau leiskite jums padėkoti už šiuos tikrai svarbius, darbo rinką ir Europos užimtumo strategiją siejančius aspektus. Deja, galėsiu atsakyti tik į keletą pagrindinių klausimų.
Pirma, dėl Europos užimtumo strategijos buvo pasiekta apčiuopiamų rezultatų. Dabartiniai nedarbo ir užimtumo statistiniai duomenys rodo, kad dabartinsituacija yra daug geresnė, nei ji buvo devintajame dešimtmetyje, o tai yra tikrai didelis pasiekimas. Pastebėjau, kad pasisakydami jūs dažnai reiškiate didelį susirūpinimą dėl darbo kokybės. Bet leiskite jums priminti, kad naujų darbo vietų ir kokybiško darbo koncepcijos yra Lisabonos strategijos dalis, priskirta prie ekonomikos augimo ir užimtumo. Kokie gi to rezultatai? Iš daugybės naujų darbų daugiau nei pusyra visos darbo dienos darbai, o tai kalba ir apie jų kokybę. Daugelis likusių darbų yra ne visos darbo dienos ar laikini darbai.
Mano nuomone, hipotezė, kad nvienas iš ne visos darbo dienos ar laikinų darbų nėra kokybiškas darbas, yra šiek tiek perdėta. Tai tiesiog nėra logiška. Dauguma šių darbų yra kokybiški. Tačiau reikia pripažinti, kad ne visi jie yra kokybiški, ir tai yra problema, kurią mes turėtume išspręsti. Mano asmenine nuomone, didžiausia problema yra tai, kad žmonės, dirbantys nepakankamai apmokamą darbą, ir toliau gyvena vargingai. Būtent tai yra svarbiausia problema. Turimais duomenimis, ne itin gerai apmokamą darbą dirbantys žmonės sudaro 8 % dirbančiųjų, o tai didelis skaičius. Čia mes kalbame apie milijonus žmonių, todėl ši problema turi būti sprendžiama neatidėliotinai.
Kitas klausimas, dažnai minimas šiame posėdyje, - sąryšis tarp užimtumo politikos ir socialinės įtraukties. Aš norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į tai, kad 19 gairpabrėžia būtent įtraukiąją darbo rinką ir neįgaliųjų įtraukimo į darbo rinką skatinimą. Taip yra todėl, kad Komisija strategijoje rekomendavo šioms gairėms esminių pakeitimų nedaryti, nes jos pasitvirtino esančios sėkmingos, be to, tapo aišku, kad siekiant užtikrinti gerą valdymą, geresnę pusiausvyrą tarp Europos ir nacionalinio lygmens (be abejo, dauguma valstybių narių išreišktokį požiūrį), gairių būtų geriau neplėsti. Kita vertus, aišku, kad šiuo tekstu nepadedamas galutinis taškas, šios problemos ir toliau bus sprendžiamos ateityje, atsižvelgiant į pokyčius.
Be to, norėčiau atsakyti į dar vieną su Sutarties 139 straipsniu susijusį klausimą. Paradoksalu, bet tik šiandien bus pasirašyta jūrų sektoriaus kolektyvinsutartis, o šios kolektyvinės sutarties įtraukimas, atsižvelgiant į 139 straipsnį, į Europos teisės aktus jau numatytas. Kitaip tariant, tai tiesioginis įrodymas, kad šio straipsnio nebuvo nepaisoma. Tarp kitko, jūrų sektorius, mano nuomone, yra labai svarbus žingsnis į priekį, nes šis tarptautinis sektorius yra ypač sudėtingas ir painus, o socialiniai partneriai šiuo klausimu jau daug pasiekė.
Be abejo, šiose diskusijose buvo aptarti ir kiti tokie svarbūs klausimai kaip švietimas, ypač didelis vaikų, anksti paliekančių mokyklas, skaičius, mokymasis visą gyvenimą. Visi šie klausimai yra labai svarbūs ir tam tikra prasme bus įtraukti į atnaujintą socialinę darbotvarkę. Dėl įtraukties dar norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į Komisijos komunikatą dėl aktyvios įtraukties - tai vienas iš dokumentų, žyminčių Komisijos strategiją šioje srityje. Norėčiau pabrėžti ir tai, kad nors darbo rinka ir laikoma aktyvios įtraukties pagrindu, tačiau ji neišsiplečia į visas sritis, kur reikalingas nuoseklios įtraukties politikos taikymas. Kadangi akivaizdu, kad darbo rinkoje labai daug žmonių nedalyvauja tiesiog dėl natūralių priežasčių: dėl pensinio amžiaus ar dėl to, kad asmenys patekę į keblias situacijas, todėl įtraukties politika turi apimti ne tik darbo rinką, bet ir kitas sritis. Būtent dėl šios priežasties Europos darbo rinkos strategijoje turi būti į tai atsižvelgta.
Ponios ir ponai, aš dar kartą norėčiau visiems padėkoti už diskusijas, kuriose, mano nuomone, buvo aptarti visi svarbiausi su Europos darbo rinka susiję klausimai. Aš manau, kad šios diskusijos labai prisidės ieškant sprendimo, kaip rasti aukso vidurį tarp Europos užimtumo strategijos ir atskirų valstybių narių veiksmų. Kaip jau minėjau anksčiau, šių diskusijų metu išgirdome labai įdomių pasisakymų, tačiau Parlamento taisyklės nesuteikia galimybės į juos visus atsakyti, dėl šios priežasties aš ir atsakiau tik į keletą iš jų.
Anne Van Lancker
Visų pirma labiausiai norėčiau padėkoti visiems nariams, kurie prisidėjo prie šių diskusijų. Mano nuomone, akivaizdu, kad daugelis iš jūsų ypač pabrėžėte lygių galimybių, socialinės įtraukties ir darbo kokybės klausimus, kuriuos ir aš laikau labai svarbiais. Apgailestauju, jei nuvyliau tuos, kurių pakeitimų neįtraukiau į pranešimą, bet aš tikrai nuoširdžiai norėjau, kad šis pranešimas netaptų blizgučiais ir žaisliukais apkarstyta kalėdine eglute.
Be to, aš norėčiau atsakyti į J. Anderssono, Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto pirmininko, komentarą. Aš tikiuosi, kad šis pareiškimas nebus bevaisis, nes nepaisant to, kad Sutarties 128 straipsnis suteikia Parlamentui teisę būti konsultuojamam, praktiškai ši teisgali veikti ir neigiamai. Aš žinau, Komisijos nary, kad Tarybai reikia priimti sprendimus dar metų pradžioje, nes dalyvaujant socialiniams partneriams turi būti sudaryti nacionaliniai reformų planai. Todėl man atrodo svarbiausia, kad jei Parlamentas gali sklandžiai atlikti savo darbą, tai ir Europos Komisija pasiūlys pakeitimus dar metų pradžioje, tokiu būdu visos trys institucijos galės atlikti savo funkcijas šiame procese iki galo ir pagal Sutartyje numatytas sąlygas.
Dar kartą norėčiau padėkoti visiems nariams ir tikiuosi, kad Taryba mūsų išklausys.
Pirmininkas
Posėdžio pabaiga.
Balsavimas vyks šiandien 12.00 val.
Rašytiniai pareiškimai (142 straipsnis)
Adam Bielan  
raštu. - (PL) Remiantis naujausiais Europos Komisijos pranešimais, 16 % ES piliečių gresia skurdas, 8 % iš jų dirba visą darbo laiką. 13 % suaugusiųjų lenkų gresia skurdas, įskaitant ir tuos, kurie dirba visą darbo laiką.
Ponios ir ponai, nedarbingumo lygis Małopolska regione, kuriam aš atstovauju Europos Parlamente, yra žemiausias Lenkijoje - 8 %. Tai neužtikrina saugaus gyvenimo, kadangi nuolat augančios maisto ir energijos kainos stumia daugybę šeimų į skurdą. Kaimyninėje Swietokryzskie provincijoje, kuriai aš taip pat atstovauju Europos Parlamente, situacija yra dramatiška. Čia nedarbo lygis yra du kartus didesnis nei Molapolska regione. Lygindami šiuos du regionus, matome augantį socialinės nelygybės lygį. Savo pranešime apie užimtumo gaires, A. Van Lancker teisingai pastebi, kad Europos Sąjungoje vyrauja tokia situacija, kuomet daugiau nei 14 mln. dirbančių žmonių gyvena skurde.
Šis skaičius gali sparčiai išaugti, jei nepaisysime Lisabonos strategijoje iškelto tikslo - sukurti daugiau ir geresnių darbo vietų Europos Sąjungoje. Ši problema yra ypač opi naujosiose ES valstybėse narėse, kadangi ten atotrūkis tarp turtingai ir neturtingi gyvenančių piliečių yra daug ryškesnis palyginti su kitomis valstybėmis narėmis.
Małgorzata Handzlik
raštu. - (PL) Augimas ir užimtumas yra pagrindiniai Lisabonos strategijos elementai. Konkurencingos ir inovatyvios Europos kūrimas yra susijęs su darbo rinkos pokyčiais. Mūsų įmonėms reikia darbuotojų, pasiryžusių naujiems iššūkiams ir norinčių keistis. Žinoma, aš sutinku, kad darbas turi užtikrinti stabilumą, saugumą ir tolesnes garantijas dėl rytojaus. Taip pat darbdavio ir darbuotojo tarpusavio santykiai turi būti pakankamai lankstūs, kad verslininkai keistis reaguodami į rinkos padėtį.
Štai kodėl yra labai svarbu užtikrinti verslininkams ir darbuotojams gebėjimų atnaujinimą, įgūdžių tobulinimą ir profesionalumo gerinimą. Versle reikalingi kvalifikuoti ir stipriai motyvuoti darbuotojai. Tai, žinoma, labai svarbu ir darbuotojams, kurie įgiję didesnę kompetenciją gali užsitvirtinti geresnę poziciją darbe arba prireikus keisti darbą dėl savo įgūdžių nesunkiai naujai atrasti savo darbo rinkoje.
Baigdama norėčiau atkreipti dėmesį į darbuotojų mobilumą Europos rinkoje. Kaip žinome, dauguma valstybių narių taiko apribojimus darbuotojams iš naujųjų valstybių narių, nepaisant verslininkų perspėjimų, kad daugybėje ekonomikos sektorių trūksta darbo jėgos.
Iki Europos darbo rinkoje bus panaikinti apribojimai, laisvas darbuotojų judėjimas ir laisvas paslaugų judėjimas Europoje liks tik pusiaukelėje mums siekiant sėkmingos ekonomikos.
Monica Maria Iacob-Ridzi  
raštu. - (RO) Persvarstyta Lisabonos strategija davteigiamų rezultatų. Tačiau, norėdami užtikrinti aukštą užimtumo lygį, turime tikrinti tas sritis, kur vis dar reikia daugiau veiksmų Bendrijos lygmeniu.
Noriu atkreipti dėmesį į jaunimo patiriamas problemas įgyjant kvalifikaciją ir įsiliejant į darbo rinką. 6 mln. jaunų žmonių ES palieka švietimo sistemą nesulaukę 18 metų. Tai, kad 40 % visų Europos Sąjungos bedarbių sudaro jaunimas, yra labai svarbu. Be to, dauguma jaunimo, kuriam pavyksta įsidarbinti, dirba prastesnėmis darbo sąlygomis nei kiti darbuotojai, pavyzdžiui, dirba ne visą darbo dieną ne visu pajėgumu arba pagal paslaugų teikimo sutartis.
Užimtumo politikos gairėmis turime pasiūlyti daugiau sprendimų dėl programų ir fondų, kuriuos Europos Sąjunga sukuria, siekdama padėti valstybėms narėms šioje srityje.
Magda Kósáné Kovács  
raštu. - (HU) Užimtumo direktyva išsiplėtusios Europos Sąjungos valstybėms narėms suteikilgalaike gaires, tikslus ir instrumentus, kaip didinti konkurencingumą ir užimtumą antruoju Lisabonos strategijos įgyvendinimo etapu. Tapo aišku, kad ekonomika nebus kompetentinga ir naši pasaulio, kuriame neišvengiamai gyvuoja konkurencija, mastu, jeigu ji pames kelią socialinėje dykumoje ir bandys to pasiekti, būdama apsupta žmonių, kuriems gresia socialinatskirtis.
Oriam gyvenimui reikalingas tinkamas darbas; o tai, savo ruožtu, reikalauja potencialios, reikiamai kvalifikuotos darbo jėgos, galinčios nuolat atnaujinti savo įgūdžius, sveikos ir apsaugotos nuo diskriminacijos.
2006 m., įvertinus naujųjų valstybių narių poreikius, buvo nuspręsta persvarstyta direktyvą. Šį kartą ypatingas dėmesys buvo skiriamas žmonėms, patiriantiems ypatingus nepatogumus darbo rinkoje (beviltiška pagyvenusių moterų padėtis darbo rinkoje, atskyrimas dėl kalbos ir problemos dėl romų tautybės žmonių įdarbinimo).
Per pastaruosius dvejus metus išaugo darbo vietų skaičius, pagerėjo užimtumo rodikliai, nuolat kintantys užimtumo indikatoriai taip pat nusistovėjo. Klasikinių, viso darbo laiko, sutartimis apsaugotų darbo vietoje dirbamų darbų skaičius padidėjo nedaug, bet daug padidėjo ne visos darbo dienos darbo, sezoninių darbų ir darbų pagal tiekimo sutartis, skaičius.
Tačiau šioje pasikeitusioje situacijoje mes neteigiame, kad baigėsi dogmatiškų teisės aktų dėl darbo era. Išsiplėtusios ir intensyvios ekonomikos plėtrai būtinos lanksčios nuostatos, užkertančios kelią reliatyvumui darbo teisėje ir socialinės partnerystės nuvertėjimui, taip pat kolektyvinės derybų sutartys.
