A Parlament elnökének beszéde
Elnök
Hölgyeim és uraim, néhány hét múlva, június 4. és 7. között az Európai Unió polgárai megválasztják az új Európai Parlamentet. Először a Közösség történetében 27 tagállamból 375 millió ember vehet részt egyszerre az európai választásokon.
Sokan vannak Önök között, akiknek ez lesz az utolsó hetük Strasbourgban. Számomra is ez az utolsó hét, amikor a plenáris ülés elnöki tisztét betöltöm.
Mindnyájan tudjuk, hogy a demokrácia az állandó változásból merít erőt. Így vagyunk ezzel mi is. Együtt nagy utat tettünk meg egy előre tekintő Európai Közösség megteremtésének irányába. Együtt sok mindent elértünk.
Nem csak hivatali időm elmúlt 2 és fél esztendeje alatt voltunk sikeresek, hanem elődöm, Josep Borrell Fontelles hivatali ideje alatt is. Amit az elmúlt öt évben elértünk, azt együtt értük el.
Szeretnék mindnyájuknak a legőszintébben köszönetet mondani elkötelezettségükért, és amiért szenvedélyesen ragaszkodtak közös európai ügyünkhöz.
Az Európai Parlament tagjaiként az Európai Unió állampolgárait közvetlen választás útján képviseljük. Hölgyeim és uraim, mi mindnyájan az európai kontinens gazdag sokféleségét testesítjük meg, politikai családjainkon keresztül pedig a meggyőződések és vélemények rendkívüli sokféleségét tükrözzük. Mi több, néhány nappal ezelőtt ünnepeltük az Európai Unió bővítésének ötödik évfordulóját, kontinensünk közös értékeken alapuló újraegyesítését. A 2007. március 25-i Berlini Nyilatkozat megfogalmazását idézve "Minket, az Európai Unió polgárait boldogsággal tölt el Európa egyesítése”.
(Taps)
Az Európai Unióhoz 2004-ben és 2007-ben csatlakozott tagállamok sikeres integrációja, és a parlamenti munka egy immár nagyobb és színesebb Európai Parlamenthez történő igazítása a mostani parlamenti ciklus egyik legkomolyabb eredménye.
Mi, mind a 785 parlamenti képviselő megtanultunk kompromisszumokat kötni, megtanultuk, hogyan lehet egymástól is tanulni és együtt dolgozni. Ez alatt az idő alatt az Európai Parlament bővült tapasztalatokban, erősebb, és kulturálisan is gazdagabb lett.
Hölgyeim és uraim, az új képviselők hamarosan friss színt visznek majd a Parlamentbe. Csatlakoznak azokhoz, akiket júniusban újraválasztanak majd. Remélem, hogy továbbra is megmarad köztünk az a kölcsönös tisztelet, amely minden politikai és nemzeti határon átnyúlva összeköt bennünket.
Az elmúlt két és fél év során végzett munkám során a parlamenti munka iránti alapérzés vezetett, és mindnyájuknak köszönetet kell mondanom segítségükért, bátorításukért és tanácsaikért. A Parlament elnökének felelőssége annak biztosítása, hogy az Európai Parlament összes szabályát betartsák, biztosítania kell továbbá, hogy ezek a szabályok egyformán vonatkozzanak az összes képviselőre, azokat egységesen is alkalmazzák, valamint hogy Parlamentünk méltósága makulátlan maradjon. Végig ezekért a célokért dolgoztam.
(Taps)
Azt szeretném mondani a Parlamentbe újonnan bekerülőknek, hogy munkánk csak akkor lehet meggyőző, ha sikerül megőriznünk az Európai Parlament méltóságát, és közös jogszabályaink segítségével azt mindig meg is óvjuk.
Ma már nagyon kevés határozatot fogadnak el az Európai Unióban az Európai Parlament kifejezett beleegyezése és részvétele nélkül. Az Európai Parlament egyre inkább olyan terep lett, ahol nagyon fontos, hogy a politikai kompromisszumok európai szinten alakuljanak ki. Erre példa az utóbbi évekből a szolgáltatásokról szóló irányelv, valamint a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról szóló rendelet (REACH) elfogadása.
A 2007-től 2013-ig tartó időszakra szóló pénzügyi terv kidolgozásánál az Európai Parlament közös elhatározása teljesen új helyzetet teremtett. Az Európai Parlament komoly szerepet játszott a fiatal generációk támogatására szolgáló programokhoz, például az Erasmus programhoz szükséges finanszírozás biztosításában. Hölgyeim és uraim, emellett az éghajlatváltozás a politikai menetrend legfontosabb pontjává vált. Önmagában az a tény, hogy elfogadható eredményt tudtunk elérni, a decemberben tartandó konferencia során lebonyolítandó tárgyalások előtt hatalmas mértékben növelte az Európai Unió hitelét.
Ma már nem vagyunk egyedül, az Egyesült Államok Barack Obama által vezetett új kormánya számos javaslatunkat támogatja. Feladatunk most az, hogy meggyőzzük globális partnereinket az éghajlatváltozás elleni küzdelem szükségességéről. Gyakran halljuk, hogy az éghajlatváltozás elleni küzdelemben másoké a vezető szerep. Miénk a vezető szerep, és erre büszkék is lehetünk, hölgyeim és uraim.
(Taps)
Az európai pénzpiaci reform sok tekintetben az Európai Parlament kezdeményezése alapján történik. A Parlament 2002 óta hangoztatja a megfelelőbb pénzpiaci felügyelet és szabályozás szükségességét. A megfelelőbb pénzügyi és bankfelügyeletet, valamint a fedezeti alapok és a vezetői fizetések szabályozását célzó valamennyi jogalkotási eljárást a lehető leggyorsabban le kell zárni.
Az Európai Parlament az eddig elfogadott javaslatok eredményeképpen már eddig is számos fontos mérföldkőhöz érkezett. Ugyanakkor még sok a tennivaló. Az újonnan megválasztandó Európai Parlamentnek kellő elkötelezettséggel és határozottsággal kell folytatnia a megkezdett munkát annak érdekében, hogy a Lisszaboni Szerződésben meghatározott szociális piacgazdaság alapjain állva kiutat találjon a válságból, valamint hogy a globalizáció körülményi között a társadalom javát szolgálva megóvja az európai gazdaság versenyképességét.
Hölgyeim és uraim, a képviselők túlnyomó többségének szemében a Parlament az európai egyesítési folyamat motorja. Az elmúlt két és fél év során újrakezdtük az intézményi reformmal kapcsolatos vitát, ezenkívül tovább vittük a Lisszaboni Szerződés megkötéséhez vezető folyamatot. Sikerült továbbá biztosítanunk, hogy az általunk mindig is képviselt alapelvek a Lisszaboni Szerződés részét képezzék.
A Lisszaboni Szerződés azokat a központi reformokat foglalja magában, amelyek az európai intézmények demokratikusabbá, átláthatóbbá és cselekvőképesebbé tételéhez szükségesek. Minden erőnkkel arra kell törekednünk, hogy a Lisszaboni Szerződés a jövő év elején életbe léphessen. Reménykedünk a cseh felsőház pozitív prágai döntésében.
(Taps)
Hölgyeim és uraim, a Parlament közvetlenül megválasztott Európai Uniós intézményként most ünnepli harmincadik évfordulóját. Ma a Parlament egy 1979-ben még elképzelhetetlen európai parlamenti demokrácia alappillére. Mind az Európai Unión belül, mind azon kívül együtt vittük tovább a parlamenti demokrácia ügyét.
Az Európai Parlament és a nemzeti parlamentek egymás partnereiként működnek. Tevékenységünkkel kiegészítjük egymás munkáját. A nemzeti parlamentekkel folytatott együttműködésünk elmélyült, a folyamatban lévő lényeges kérdések együttes előrevitele érdekében pedig rendszeresen találkozunk.
A harmadik országok parlamentjeihez kötődő kapcsolataink fejlesztése mindig törekvéseink fontos részét képezte. Ma a Parlament egy, az egész földgolyón tiszteletnek örvendő politikai partner, amely kiáll az emberi jogok és a demokrácia mellett. És ennek így is kell maradnia.
Hölgyeim és uraim, minden erőmmel azon voltam, hogy a Parlament - annak elnökén és az egyes frakciók képviselőin keresztül - a fontos testületekben közös jövőnk alakítása érdekében képviseltesse magát. Az Európai Parlament elnöke ma már részt vesz a G8-ak állam- és kormányfőinek harmadik országokkal együtt tartott évenkénti csúcstalálkozóján, amilyen az EU-Afrika csúcstalálkozó, az EU-Latin Amerika csúcstalálkozó, valamint az EU-Egyesült Államok csúcstalálkozó volt. Holnap délelőtt részt veszek a foglalkoztatásról szóló háromoldalú csúcstalálkozón, holnap délután pedig a keleti partnerség prágai elindítása alkalmából tartandó csúcstalálkozón.
Szintén ennek a megbízatási időszaknak az eredménye az a gyakorlat, amelynek értelmében a Parlament szerepe az Európai Tanácsokban ma már nem a Parlament elnökének megnyitó beszédére korlátozódik. Ma a Parlament is részt vesz a csúcstalálkozók során tartott intézményi és alkotmányos tanácskozásokon. A Lisszaboni Szerződés megkötéséhez vezető kormányközi konferencián az Európai Parlament a Parlament elnökének képviseletében teljes jogú partnerként vett részt állam- és kormányfői szinten, akárcsak magán a kormányközi konferencián, ahol három parlamenti képviselővel delegáltatta magát. Ez óriási lépés előre.
Hölgyeim és uraim, az Európai Parlament munkamódszereinek és eljárásainak reformja fontos projekt volt, és ma is az. Ezért azután az Elnökök Értekezlete részletes megbízatással rendelkező munkacsoportot állított fel, amelyben az összes frakció képviseltette magát. A munka sikeresen befejeződött. A munkacsoportok által előterjesztett javaslatok nagy részét - körülbelül 80 százalékát - hatályba léptették és megvalósították. Ide tartozik a plenáris ülések átszervezése, a jogalkotási folyamat reformja, a bizottsági munka javítása a bizottságok közötti jobb együttműködés kialakításával, valamint a jogalkotói kezdeményezéseket célzó jelentések vagy ellentmondó határozatok előfordulása.
Külön köszönet illeti Dagmar Roth-Behrendtot, a munkacsoport elnökét, és kollégáit - kollégáinkat - komoly elkötelezettségükért.
(Taps)
A változó politikai körülmények közepette együtt sikeresen alkalmaztuk az Európai Parlament munkamódszereit. Ma már korszerűbb eljárási és újjászervezett munkamódszerek állnak rendelkezésünkre, ami a következő parlamenti ciklusban elvégzendő munka szempontjából jó alapot jelent.
Az Európai Parlament elnökségében próbáltuk javítani a parlamenti adminisztráció színvonalát, megkönnyíteni a képviselők mindennapi munkáját és a Web-TV, az újságírói díj, az európai polgári díj és az Európai Ifjúsági Károly-díj bevezetésével modernizálni az Európai Unió polgáraival történő kommunikációt segítő infrastruktúrát.
Az Európai Parlament tagjainak új statútuma, amelyen hosszú évekig dolgoztunk, az új megbízatási időszakban lép életbe. Komoly segítséget jelent ez a képviselőkhöz kapcsolódó pénzügyekkel, átláthatósággal és a PR-tevékenységekkel összefüggő politika szempontjából.
Fontos lépésnek számít a világos, átlátható asszisztensi szabályzat elfogadása és hatalmas sikere, amiért összes képviselőtársunknak köszönet jár.
Hölgyeim és uraim, szeretném ma megismételni és újra megerősíteni azt az alapvető fontosságú elképzelést, amely számomra összegzi az európai integrációval összefüggésben végzett munkát. Elköteleztük magunkat minden egyes ember méltóságának megőrzése mellett. Ez a legfőbb érték. Az Európai Unió értékközösségében ez egyesít bennünket. Az emberi méltóságot minden körülmények között tiszteletben kell tartani - ez az etikai alapú válasz az európai múlt morális válságaira.
(Taps)
Számunkra ez vezet el az emberi méltóság feltétel nélküli védelmének elvéhez és a kultúrák közötti párbeszéd támogatásához, amelyek hivatali időm alatt vezérelvként működtek.
A kultúrák közötti párbeszéd európai évének komoly hatása volt, legyen szó párbeszédről az Euro-Mediterrán Parlamenti Közgyűléssel, találkozásokról különféle vallású fiatalok - többek között izraeliek és palesztinok - között, vagy az Európai Parlamentben tartott arab és afrikai hét eseményeiről.
Leraktuk egy tartós párbeszéd alapjait, amelynek a jövőben vezetnie, inspirálnia és köteleznie kell bennünket.
A keresztények, zsidók és muzulmánok, valamint az Európai Unió és a földgolyó többi országa közötti békés egymás mellett éléshez a problémák békés rendezésére van szükség a Közel-Keleten. Gáza és Ciszjordánia nem a világ vége; mindkettő a Földközi-tenger térségének hozzánk legközelebb eső részén helyezkedik el. A nemzetközi színtéren határozottabban kell fellépnünk, és segítenünk kell a közel-keleti béke és stabilitás megteremtését.
Európai parlamenti képviselőként más nézőpontból is képesek vagyunk a közel-keleti kapcsolatokat tekinteni, mivel gondolkozni és cselekedni a konvencionális diplomáciai csatornákat mellőzve is képesek vagyunk. Ennek szem előtt tartásával kampányoltam egy olyan munkacsoport felállításáért, amely a közel-keleti válsággal foglalkozna. Különösen az új közel-keleti fejlemények tükrében fontos, hogy határozottan támogassuk a két állam-megoldást - vagyis azt, hogy Izrael és a Palesztin Állam egyaránt biztonságos határokon belül létezzen. Nem szabad engednünk, hogy ezek az elvek megkérdőjeleződjenek.
Hölgyeim és uraim, szeretném kihangsúlyozni, hogy napi munkánk során sokféle kérdéssel foglalkozunk, amelyek időnként nagyon speciális körülményekhez kötődnek. Soha nem feledkezhetünk meg gyökereinkről, sem pedig a bennünket összekapcsoló értékekről. Sokáig tartott, amíg eljutottunk a mai szabad, békés, társadalmi kérdések iránt elkötelezett Európai Unióig.
Új értelemet kell adnunk az Európai Unió alappilléreinek. Ezért vagyok különösen hálás Önöknek azért a bátorításért és folyamatos támogatásért, amellyel az "Európai Történelem Háza” nevet viselő kezdeményezésemre reagáltak. Nem csupán Miguel Angel Martínez Martínez alelnök urat szeretném kiemelni, amiért töretlenül támogatta az elképzelést, hanem az ülésteremben ülő képviselőtársaimat is. Az "Európai Történelem Háza” olyan hely lesz, ahol európai identitásunkra emlékezhetünk, és egyúttal megújíthatjuk azt. A Ház létrehozásához szükséges alapvető döntések már megszülettek.
A két felügyeleti szerv által tartott megbeszélések tegnap lezajlottak. Az Önök támogatásával - természetesen, amennyiben június 7-én újraválasztanak európai parlamenti képviselőnek - azon leszek, hogy az "Európai Történelem Háza” elkészüljön 2014-re, a következő megbízatási időszak végére.
2014-ben ünnepeljük az első világháború kitörésének századik évfordulóját. Száz év múltán új, békés, szabad, egyesült Európában élünk.
Munkánk során tett állandó erőfeszítéseinkben sokan támogatnak bennünket. Szeretnék köszönetet mondani elsősorban az Európai Parlament adminisztrációs részlegében dolgozó lelkes munkatársaknak, külön kiemelve új főtitkárunkat, Klaus Wellét és helyettesét, David Harley-t, akiknek elkötelezettsége, szakértelme és odaadó munkája nélkül politikai tevékenységünket nem tudnánk folytatni.
(Taps)
Köszönetünk, támogatásunk és megbecsülésünk az Önöké.
Legőszintébb köszönetemet fejezem ki megbízható együttműködésükért a saját kabinetemben dolgozó munkatársaknak, mindenekelőtt azonban Önöknek, képviselőtársaim, különös tekintettel az elnökségre és a frakcióvezetőkre. Épp most fejeződött be az elnökök értekezlete újabb találkozója. Hétfő este összeült az elnökség, és lesz ma még egy újabb megbeszélésünk. Az európai demokrácia alapvető kérdéseiben alig-alig születtek megkérdőjelezhető, igazán vitatható döntések, az alapvető kérdésekben megegyeztünk. Megteremtődött a bizalom légköre, amiért őszinte köszönettel tartozom.
Együtt sok mindent elértünk, és most ismét meg kell szereznünk választóink bizalmát. Abban a szilárd meggyőződésben tesszük ezt, hogy ez a történelmileg helyes út vezet az európai egység megszületéséhez. A közelgő választási kampány lehetőséget nyújt számunkra ahhoz, hogy párbeszédet folytassunk a polgárokkal arról, miért is van szükség az Európai Unióra. Arra biztatom az összes választópolgárt, hogy a választásokon adja le voksát, és a XXI. századi Európa jövőjére szavazzon.
Az újraválasztott Parlamentre sok munka vár. Többek között a gazdasági és pénzügyi válság leküzdésében nyújtandó segítség, az európai energiapolitika megvalósítása, elmozdulás az alacsony széndioxid-kibocsátású gazdaság irányába, nagyobb biztonság az európai polgárok számára, valamint béke és stabilitás az egész világon. Az általunk elvégzett munka jó alapot biztosít, amelyre az újonnan megválasztandó Parlament építhet.
Az elmúlt két és fél év során az Európai Parlament elnökeként végzett munkám rendkívüli kihívást jelentett, feladataimnak boldogan, odaadással tettem és teszek eleget egészen július 14-ig. Nagy megtiszteltetés Európa szolgálatában tevékenykedni.
A legőszintébben köszönöm Önöknek, hogy bizalmukkal megtiszteltek, köszönetemet fejezem ki továbbá az egységes Európa létrehozása érdekében folytatott együttműködésünk minden pillanatáért. A jövőre nézve pedig minden jót kívánok Önöknek.
(Szűnni nem akaró taps)
Joseph Daul
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, kedves Pöttering úr, hölgyeim és uraim, ez a Parlament 500 millió európai hangja, és ők ennek nincsenek kellőképpen tudatában.
Még kevésbé tudják, hogy van itt valaki, aki mindenét a Parlamentnek szenteli. Pöttering úr, elnöksége 2 és fél esztendeje alatt Ön nem egyszerűen a polgárok szószólója volt, hanem egy személyben volt Európa szíve, nagylelkűsége és szolidaritása. Vannak, akik szerint az ember nem szerethet bele Európába; Ön bebizonyította ennek az ellenkezőjét.
Jóllehet ez a parlamenti ciklus a végéhez közeledik, szeretném hangsúlyozni az európai integráció által megtett út nagyságát, valamint azt, hogy az Ön vezetése alatt Parlamentünknek ebben milyen komoly szerepe volt. Csak a legkiemelkedőbb példákat említem, azokat, amelyekre Ön már hivatkozott: az energia és éghajlatváltozási csomagot, a szolgáltatásokról szóló irányelvet, a 2007 és 2013 közötti pénzügyi tervet, nemrégiben pedig a pénzpiaci szabályozást.
Irányelvek és rendeletek unalmas listájának felsorolása helyett azonban inkább azt szeretném kihangsúlyozni, hogy a gyakran nagyon technikai jellegű jogalkotói munka mögött, amelynek során vitatkozunk és jogszabályokat fogadunk el, a közös munkának jelentése van. Ez a jelentés pedig az összes európai polgár érdekéről szól. Gyakran mondják, hogy Európa eltávolodott saját polgáraitól, de vajon az olyan kérdések, mint a gyermekjátékok biztonságos mivolta, a ritka betegségek megelőzésének kutatása vagy az Alzheimer-kór, a fogyasztóvédelem, a környezetvédelemmel összefüggő lépések és a globális felmelegedés elleni küzdelem, az energiapolitika vagy az emberi jogok védelme világszerte - ezek a kérdések valóban távol esnek a polgárok mindennapi életétől?
Az Ön elnöksége alatt a Parlament más téren is komoly fejlődésen ment keresztül. A belső reformra gondolok, amelyet Ön sikerre vitt, és amely átláthatóbbá és hatékonyabbá teszi ezt az intézményt, valamint az Európai Parlament tagjainak és asszisztenseinek új statútumára. Az Ön elnöksége alatt a "kultúrák közötti párbeszéd európai éve” keretében a Parlament sokkal több kezdeményezéssel állt elő, mint azelőtt, méltányolva társadalmunk kultúráinak és vallásainak igen nagy gazdagságát, egyúttal Európa lehető legjobb arcát mutatva: a nyitottságét és a toleranciáét. Az Ön elnöksége alatt a Parlamentben fontossá vált a mediterrán térség jövője és a Közel-keleti béke megteremtéséhez nyújtandó segítség óhaja.
Elnök úr, 2007. március 25-én az Európai Unió ötvenedik évfordulója alkalmából Ön a nevünkben aláírta a Berlini Nyilatkozatot. Ez a nyilatkozat emlékeztetőül szolgál azok számára, aki talán nem emlékeznek már arra, miről is szól napi munkánk - vagyis a jogállamiságot tiszteletben tartó, szabad, demokratikus, toleráns Európa integrációjára. Az "Európai Történelem Háza” nevet viselő kezdeményezéssel Ön hosszú időre emlékezetessé teszi az Ön és az Ön elődei, valamint mindazok által elvégzett munkát, akik a maguk módján hozzátettek valamit közös történelmünkhöz.
Mindezekért egészen egyszerűen köszönetet szeretnék Önnek mondani, elnök úr.
(Taps)
Martin Schulz
a PSE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, szeretnék Önnek köszönetet mondani, elnök úr, az Ön által végzett kemény munkáért. Frakcióm nevében szeretném elmondani, hogy Ön igen nagy méltósággal végezte a hivatalával együtt járó feladatokat. Az a stílus, ahogy Ön a Házat irányította, méltóságot kölcsönzött a Parlamentnek.
Ez most nem az az idő, amikor az Ön munkáját kell értékelni. Az Európai Parlament elnökének politikai öröksége mindig politikai elemzés tárgya. Bizonyos dolgokban lehet egyetérteni vagy egyet nem érteni. Az elnök munkájának értékelésénél a hangsúlynak mindenképpen azon kell lennie, mit tett az elnök a Ház sikeres tevékenységéért. Ön itt előadta a saját következtetéseit. Ehhez nincs mit hozzátenni. Marad tehát a kérdés: emberként mit tett az elnök a Házért? Számomra és az Európai Parlament szocialista frakciójában ülő kollégáim számára világos, hogy Ön - akár Parlamenten kívüli, akár azon belüli dolgokról van szó - méltósággal ruházta fel a Házat.
E Házban nem mindig a helyhez illő méltósággal zajlanak a dolgok. Ez azonban a világ összes parlamentjére igaz. Vigyázni kell egy olyan soknemzetiségű parlament méltóságára, amelyben a 27 országból delegált tagok száma jóval meghaladja a hétszázat, akik nyolc különféle frakcióhoz és különböző vallásokhoz tartoznak, akiknek bőrszíne különbözik, akik különféle politikai tradíciókat mondhatnak magukénak és akik eltérő történelmi fejlődést tapasztaltak meg. Saját képviseletükön keresztül egységbe fogni őket és az egység érzetét nyújtani nekik, nehéz feladat. És Ön pont ezt tette, amiért őszinte köszönettel tartozunk Önnek.
(Taps)
Elnök úr, hivatali ideje két és fél éve alatt számos üggyel foglalkozott. Hogy érthetőbb legyen, amit a stílusról mondtam, amely az Ön hivatali ténykedését jellemezte, frakcióm nevében szeretnék kiemelni egy olyan ügyet, amelyben teljes mértékben osztottuk az Ön véleményét, és amelynek kapcsán Ön a Házban olyan hangon szólalt meg, amely láthatóan nem törődött a politikai megosztottság korlátaival, és a jogfosztott emberek hangján szólt egy olyan helyen, ahol az ott összegyűltekre az előzőekben pontosan leírtak jellemzők. Ön felemelte hangját a guantanamói botrány kapcsán egy olyan időszakban, amikor ez nem volt könnyű. Ez, elnök úr, az Ön hivatali idejének sokáig emlékezetes mérföldköveként fog megmaradni. Ön megmutatta, hogy annak a követelménynek, amit önmagával szemben támasztott - egyfelől toleránsnak és kozmopolitának lenni, másfelől alapvetően elkötelezett kereszténynek maradni - képes volt megfelelni.
Attól azonban, hogy Ön az emberi méltóság egészét - akár a felvilágosodás hagyományából származik, akár, amint ez az Ön esetében is így van, vallási meggyőződésből fakad - tevékenységének középpontjába helyezte, kivívta magának azt az elismerést, amely az Európai Unió jó elnökének jár, és így is fogunk emlékezni Önre. Köszönöm szépen.
(Hangos taps)
Graham Watson
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, az Ön ma itt elmondott beszéde jellemzi az egész elnökként eltöltött hivatali idejét. Lehet, hogy frakcióink nem mindig értenek egyet, de Önt hivatali ideje alatt becsületes, igazságos és a sokféleséget összetartó egyéniségnek ismertük meg, akinek szerénysége elfed számos, általa elért eredményt.
Az Ön megválasztását az a sokatmondó ígéret motiválta, hogy a Ház kultúrák közötti párbeszédet kezdeményez, de az Ön által elért eredmények túlmutatnak ezen. A képviselői juttatások kérdésében befejezte a Pat Cox által megkezdett fontos munkát. A parlamenti eljárások kérdésében Ön végigvitte a sokunk által régóta sürgetett reformokat, és az Europarl TV-hez hasonló kezdeményezések által segítette a polgárokkal való modern kommunikációs módszerek bevezetését. Ezzel van okunk büszkélkedni és olyan örökség, amelyre építhetnek majd az Ön utódai.
Remélem, megírja majd élményeit és benyomásait. Túl érdekesek ahhoz, hogy a mindent elhomályosító feledés könyörtelen martalékává legyenek. Ráadásul, amint erre Emerson, a költő megtanított bennünket, történelem nincs, csak életrajz van. Parlamentünk az évek múltával egyre komolyabb erőt képvisel. A Lisszaboni Szerződéssel még erősebb lesz, ha és amikor végül megtörténik annak ratifikálása. Érdekes lesz látni, milyen tervekkel állnak majd elő a következő elnökök, hogy az általunk értékesnek tartott közös értékek és elvek formába öntésével az Ön szerepét tovább vigyék.
Ma azonban úgy gondolom, sokunk nevében beszélek, amikor azt mondom, hogy tiszteletünk és szeretetünk az Öné. Önhöz hasonlóan jelenlegi szerepkörömben nekem is ez az utolsó plenáris ülésen elmondott beszédem. Mivel 2002 óta vezetem frakciómat, most valami olyasmit érzek, amit mi angolul "a kritikus hetedik év”-nek hívunk. És bár ebben a székben már nem fogok ülni, Ön tudja, hogy szeretnék abban a székben ülni, amelyikben most Ön ül. Elnök úr, frakcióm nevében köszönöm Önnek. Köszönetemet fejezem ki az ülések lebonyolításában segítő munkatársaknak, a tolmácsoknak és mindenkinek, akinek része volt abban a kitűnő munkában, amit Ön a Ház elnökeként végzett.
(Taps)
Cristiana Muscardini
az UEN képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, ebben a parlamenti ciklusban, különösen az Ön elnöksége alatt, a Parlament új erőre kapva képes volt politikai értelemben befolyást gyakorolni az Európai Unió jövőjére, azzal együtt, hogy még várnunk kell arra az új egyezményre, amelynek alapján megvalósulhatnak azoknak az ambíciói, akik mindig hittek abban, hogy intézményünknek a jogalkotás terén erőteljesebb jogosítványokra van szüksége, ami a világon egyedülálló helyzet, mivel a Parlamentet 27 ország választópolgárai választják meg.
Az események - sok esetben tragikus események - egymást érték ebben a parlamenti ciklusban, és sok esetben, különösen az elmúlt két és fél év során, a Parlament - az Ön irányításával, elnök úr - javaslatok közvetítése kapcsán képes volt kulcsszerepet játszani. Szerepünk fokozatosan vált egyértelműen politikai szereppé, amelynek segítenie bennünket azoknak a pártok közötti nézetkülönbségeknek az áthidalásában, amelyek saját országainkban elválasztanak bennünket, hogy ezáltal népeink érdekében megvalósíthassuk közös céljainkat, és a világot igazságosabbá, békésebbé és biztonságosabbá tegyük.
A parlamenti ciklus elején végre csatlakoztak hozzánk olyan nemzetek, amelyeket hosszú évtizedekig megfosztottak szabadságuktól, majd Románia és Bulgária parlamenti ciklus közbeni csatlakozása megerősítette a világban azt az Európáról kialakuló képet, amely szerint Európa a különbségek tiszteletben tartásával képes egységet létrehozni.
A parlamenti ciklusnak egy gazdasági válság közepén lesz vége, amelynek kapcsán kénytelenek voltunk felismerni, hogy itt a rendszer válságáról van szó, és ezért az új Parlamentnek olyan hajtóerővel is kell rendelkeznie, amely segít a társadalomnak azon értékek újonnan történő felfedezésében, amelyeket ma túl gyakran mellőznek. Ma inkább, mint valaha, a parlamenti demokrácia - Európában és az egyes országokban egyaránt - a szabadság garanciája.
Elnök úr, frakcióm nevében és a saját nevemben is köszönetet mondok Önnek az elkötelezettségéért - Ön mindnyájunkat képviselte - és azért a komoly hozzájárulásért, amellyel segített hírnevet szerezni intézményünknek, amelyet nem pusztán még inkább átláthatóvá akarunk tenni, hanem azt is követeljük, hogy a média bizonyos részei jobban odafigyeljenek rá - azok, amelyeket kizárólag azért érdekelnek az európai ügyek, hogy kicsinyes, értelmetlen vitákat kavarjanak ahelyett, hogy a közös odafigyelés fokozását és a közös haladást segítenék elő.
Elnök úr, a Parlamentben eltöltött 20 esztendő után úgy érzem, kötelességem, hogy csatlakozzak Önhöz - aki ebben az ülésteremben olyan csodálatosan képviselt engem - és én is köszönetet mondjak az európai polgárok millióinak, akik mindennapi kemény munkájukkal és a szolidaritás, igazságosság és múltunk gyökerei iránti tiszteletükkel hozzájárulnak egy olyan társadalom kialakításához, amely még jobban tiszteli a jogokat és még inkább odafigyel saját feladataira.
Monica Frassoni
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, Herr Präsident, Öné volt az a hatalmas megtiszteltetés, hogy a világ legeredetibb intézményében az elnöki tisztet betölthette, mi, a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja pedig biztosak vagyunk abban, hogy Ön munkáját motiváltan és szenvedélyesen végezte, amiért köszönetünket fejezzük ki Önnek.
Amikor két és fél évvel ezelőtt frakcióm képviseletében versenybe szálltam Önnel az Európai Parlament elnöki székéért, nagy súlyt fektettem arra, hogy a Parlament elnöke egy, a tagállamok érdekeitől mentes és a pénzügyi lobbik nyomásától független intézetet képviseljen, és egy nem kevésbé független, az érdemek, nem pedig a politikai lojalitás alapján kiválasztott hivatali apparátust vezessen, valamint képes legyen megszólítani egy mindinkább megosztott, közönyös nyilvánosságot. Annak idején komoly kritikával illettük Önt és az Európai Parlament Szocialista Képviselőcsoportját amiatt, hogy döntésük értelmében kizártak minden, a 2005-ös népszavazásokat követő alkotmányozási vita újraindítását célzó kísérletet, ami hatalmas hiba volt, és aminek következtében az egyes tagországok újraértelmezhették az európai reformfolyamatot.
Két és fél évvel később, mi a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja úgy ítéljük meg, hogy az Ön tevékenységének, Pöttering elnök úr, egyaránt megvannak a jó és rossz oldalai. A közel-keleti kérdésben végzett munkája során elképzeléseit támogattuk és segítettük, különös tekintettel a euro-mediterrán parlamenti közgyűlésben végzett elnöki tevékenységére. Értékeltük Európába vetett, soha meg nem rendülő hitét, egy, a polgárok, társadalmi csoportok, szerveződések és akár a legmerészebb kulturális kezdeményezések számára is nyitott parlamentbe vetett hitét, valamint a Parlament asszisztenseinek statútuma kapcsán tanúsított határozottságát.
Ugyancsak pozitívan értékeltük az alapvető jogok kapcsán tanúsított elkötelezett magatartását, amely még akkor is jellemző volt Önre, amikor - Oroszországtól Kínáig - olyan országokról esett szó, amelyeknél a téma az Európai Parlament többsége számára kellemetlennek bizonyult, valamit a zöld ügyek tekintetében mutatott új keletű elkötelezettségét, amely az éghajlatváltozás kapcsán nemrégiben tett kijelentéseiben is nyilvánvalóvá vált.
Ugyanakkor az is nyilvánvaló, elnök úr, hogy az Ön elnöksége alatt a Parlamentben folytatódott az az átalakulási folyamat, amelynek során egy demokráciát követelő és azért harcoló intézmény fokozatosan olyan gyülekezetté alakul át, amely túlságosan gyakran enged a felsőbb akaratnak, és ügyel rá, hogy ne hozza kellemetlen helyzetbe ezt vagy azt a kormányt. Vigyázott arra, nehogy ebből a harcból vagy az átláthatóság ügyéből olyan kiemelt területek legyenek, amelyekre a szavazóknak rálátása lehetne - elég arra a teljesen irányított módon bekövetkező kudarcra gondolni, amely meghiúsította a lobbi kérdésével foglalkozó csoport munkáját, amely ma anélkül szűnt meg, hogy bármi eredményt elért volna, az egy évvel ezelőtt elfogadott teljesen nyilvánvaló döntés ellenére, vagy a választóink számára érthetetlen, a strasbourgi és brüsszeli ülések és a pénzkidobás, valamint a széndioxid kérdését övező csendre gondolni.
Elnök úr, mondanivalóm végére értem. A szabályok egymást követő reformja során az Ön elnöksége alatt lezajlott a hatalom fokozatos koncentrációja, amelynek során intézményünkben a bizottsági munka megerősítésével és az egyes képviselők szerepével, továbbá a sokszínűség és pluralizmus támogatásával összefüggésben a hatalom kevesek kezében összpontosul.
Elnök úr, lehet, hogy az új Parlamentben új többség lesz, de egy dologban bizonyosak vagyunk: az erős, tiszteletben tartott, pluralista és együtt érző európai demokráciáért folytatott hosszú harc nem zárult le, és ebben legalább mindig számíthatunk Önre.
Francis Wurtz
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, az Ön elnöksége idején - amint erre az imént rámutatott - jelentős politikai események zajlottak, amelyek, Európa és Parlamentünk számára egyaránt, nem egy esetben kihívást jelentettek.
Ezek közül az események közül néhány az Európai Unión belül zajlott, főleg azok, amelyeket sokan intézményi válságnak hívnak, és amelyeket én egyre több polgár számára inkább a jelenlegi európai modell bizalmi válságát fémjelző vagy annak örökségéhez kötődő újabb tüneteként jellemeznék.
Más események nemzetközi szinten zajlottak, ilyen a közel-keleti konfliktus, amelyet Ön is említett. Ez utóbbi, ahelyett hogy az események egy igazságos és fenntartható béke irányába haladnának, láthatóan egyre súlyosabbá válnak, és - amikor éppen nem társadalmaink kohézióját fenyegetik - mérgezik a nemzetközi kapcsolatokat.
Végül pedig, más események az egész bolygót rázzák meg, ilyen a környezetvédelem válsága, a pénzügyi, gazdasági, társadalmi és politikai válság, amelyek bizonyos, a társadalmat vagy még inkább a civilizációt érintő választási kényszert idéznek elő számunkra.
Ebben a kivételesen összetett rendszerben kellett Önnek az Európai Parlamentet vezetnie, a tagországok és a világ előtt képviselnie. Frakciómmal együtt az a véleményünk, hogy Ön becsülettel teljesítette kötelességét.
Természetesen politikai preferenciáink látványosan különböznek, és időnként konfliktusba kerülnek egymással. Ezzel együtt egy, az Önéhez hasonlóan magas hivatalt betöltő személyt pontosan annak alapján ítélnek meg, mennyire képes kezelni ezeket a szükséges és egészséges konfliktusokat és elképzeléseket úgy, hogy eközben mindenkit tiszteletben tart.
Egy olyan kisebbséget képviselő frakció nevében - amely sokak szerint a politika jelenlegi fővonalától eltérő elképzeléseknek ad hangot - kimondhatom tehát, hogy az Ön elnöksége alatt nem éreztem rosszul magam. Sőt, miközben politikai nézetkülönbségeink természetesen változatlanul megmaradtak, emberi kapcsolatunk észrevehetően gazdagodott.
Elnök úr, harminc éve ismerjük egymást. Az utóbbi tíz év során az elnökök értekezletében kialakult kitűnő együttműködésünk során pedig valóban alaposan megismertük egymást. Nagyra tartom az Ön személyes etikai hozzáállását, amely segítette Önt abban a felismerésben - legalábbis én úgy gondolom -, hogy lehetséges egyszerre kommunistának, demokratának, európainak és humanistának lenni. Köszönöm.
(Taps)
Elnök
Köszönöm, Wurtz úr. Hölgyeim és uraim, mindnyájuk nevében szeretnék köszönetet mondani Wurtz úrnak, aki 1979 óta képviselő, és aki most befejezi parlamenti pályafutását. Köszönetet mondunk további három másik képviselőnek, akik 1979 óta vannak itt, és most leköszönnek: Klaus Hänschnek, a Parlament volt elnökének, Ingo Friedrich-nek, volt parlamenti alelnöknek és quaestornak, és Karl von Wogau-nak, a Gazdasági és Monetáris Bizottság volt elnökének és a Biztonsági és Védelmi Politikai Albizottság jelenlegi elnökének. Szeretnék a legőszintébben köszönetet mondani mind a négyüknek és az összes, most leköszönő képviselőtársunknak komoly, elkötelezett munkájukért. Nagyon szépen köszönöm.
(Hangos taps)
Nigel Farage
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, a Függetlenség/Demokrácia Képviselőcsoport a mostani parlamenti ciklusban végig segítőkész, pozitív és konstruktív magatartással próbálta segíteni a munkát.
(Vegyes reakciók)
Igen, ugyanis mi voltunk az ellenzék hangja, és a demokráciában az ellenzék fontos tényező. Nélkülözhetetlen. Sajnos azonban, amint erre Václav Klaus elnök úr rámutatott, amikor idejött, Ön tulajdonképpen nem gondolja, hogy szükség van eltérő véleményekre, és ennek következtében az Ön elnökségére az a minden ízében előítéletektől vezérelt stílus volt jellemző, ahogyan azokkal a képviselőkkel bánt ebben a Házban, akik ellenvéleményüket hangoztatva kiálltak az Alkotmány/Lisszaboni Szerződés ellen.
Számomra ebben a Házban az volt a meghatározó pillanat, amikor a francia "nem”, a holland "nem”, azután pedig az ír "nem” után ez a Parlament szándékosan továbbra is figyelmen kívül hagyta az emberek akaratát. Persze, hogy nem értik, igaz? A "nem” azt jelenti, hogy "nem”, az pedig tényleg elképesztő, hogy ebben a Házban 499 képviselő voksával figyelmen kívül hagyta az ír "nem”-et, és a Szerződés előkészítésének folytatása mellett szavazott. Miféle Parlament ez? Ha Önök hinnének a demokráciában, nem söpörnék félre ennek a három népszavazásnak az eredményét.
Ráadásul, Önök már nagyon félnek a közvéleménytől - mivel tudják, hogy a vitában alul maradnak - és odáig süllyedtek, hogy kígyót-békát kiabálnak ránk. Watson úr szerint úgy viselkedtem, mint egy futballhuligán, miközben csupán rámutattam, hogy Barrot biztost sikkasztásért elítélték. Gary Titley szerint a társadalom perifériáján élő paranoiás reakciós vagyok. Hát, lehet, hogy igaza van, nem tudom. Mindenesetre Danny Cohn-Bendit, a szabad szólás nagy bajnoka szerint a Szerződés ellenzői elmebetegek, Martin Schulz, a szocialisták vezére pedig az egyik "nem”-mel végződő szavazás után azt találta mondani, hogy nem szabad meghajolnunk a populizmus előtt, és hogy a "nem” szavazatok megnyitják a kaput a fasizmus előtt.
Remélem, hogy a következő négy hét folyamán az európai szavazók meglátják majd ennek a tervnek az igazi arcát. Ön nacionalista, Ön erőszakos, Ön fenyeget, Ön antidemokratikus; tiszta színjáték, amit művel!
(Taps)
Elnök
Az, hogy Ön elmondhat egy ilyen beszédet, jól mutatja, hogy ez egy szabad és demokratikus Európai Parlament!
(Taps)
Daniel Hannan
Elnök úr, lehet, hogy néhány kolléga nehezen hiszi el, de nekem Ön hiányozni fog. Mióta ismerem - először mint a kereszténydemokraták vezetőjét ismertem meg, később mint a Parlament elnökét - Ön végig a méltóság, visszafogottság és udvariasság példája volt. Ön angolbarát és európabarát, ezen kívül a legjobb integrációs hagyományt testesíti meg. Bizonyára megnyugtatja, ha azt mondom, nem emlékszem rá, egyetértettünk-e valaha bármiben.
(Nevetés)
Tudjuk ugyanakkor, hogy az általunk választott szakmában az ideológiai elkötelezettség ritka érték, amelyet akkor is értékelünk, ha az ellenfelünkhöz kötődik.
Ön bizonyára emlékszik a Parlament eljárási szabályzatának Ön általi értelmezése kapcsán folytatott szócsatánkra. Azok, akik közülünk az alkotmányszerződés kapcsán népszavazást akartak, véleményünket a szavazáshoz fűzött indokolások keretében, nyugodtan mondtuk el. Ehhez való jogunkat a Parlament eljárási szabályzata egyértelműen rögzítette. Ön önkényesen úgy döntött, ezeket a szabályokat figyelmen kívül hagyja - nem kívánt rajtuk változtatni, mivel az eltartott volna egy bizonyos ideig - egész egyszerűen nem vette őket figyelembe. Ez nem az a pillanat, amikor ismét le kellene folytatnunk ezt a vitát. Ehelyett hadd mondjam el a következőket: az elnök, aki ebben az ülésteremben elnököl, az egész Házat testesíti meg, azokkal együtt, akik kisebbségi véleményeket hangoztatnak, akkor tehát, amikor Ön minket eltérő elbánásban részesít, ezzel megnyitja a kaput a zsarnokság felé. Minden hónapban vannak például ilyen-olyan tüntetések errefelé, ezeket tolerálják, de amikor felmutattuk kis kártyáinkat, amelyeken a "népszavazás” szó szerepelt, Ön beküldte a teremfelügyelőket, akik elvették a zászlóinkat, többünket pedig később pénzbírsággal sújtották.
Én megértem, hogy a "népszavazás” szó miért okoz annyi nyugtalanságot ebben az ülésteremben: három nemzet szavazói visszautasították az Önök alkotmányos modelljét. Ettől Önök védtelennek érezték magukat, amitől pedig túlérzékennyé váltak, és mivel a választókat közvetlenül aligha lehet támadni, frusztrációjukat rajtunk, az ülésterem euroszkeptikus kisebbségén vezették le.
Kollégák, a hatalom brüsszeli központosításának kívánatos voltát illetően nem számítok rá, hogy megváltoztatják véleményüket. De a saját nézőpontjukból tekintve arra bíztatnám Önöket, hogy velünk, a kisebbséggel való viszonyuk során próbáljanak egy kissé egyenlőbb mércével mérni. Ha képesek lennének leküzdeni zsigeri ellenszenvüket, rájönnének, hogy ez javítaná saját demokratikus megítélésüket is. Minden szervezetnek szüksége van olyanokra, akik kritikát fogalmaznak meg. Önöknek nem jött jól, hogy kitartanak azon véleményük mellett, amely szerint az Európai Unió maga az abszolút jó, és bármiféle ezzel kapcsolatos kritika vagy becstelen, vagy idegengyűlöletből fakad; alapos kritika nélkül ugyanis a brüsszeli intézmények elbizakodottá, önzővé és korrupttá válnak.
Barátaim, remélem, hogy júliusban a mainál sokkal többen leszünk azok, akik a szuverenitásért szállunk síkra. Ötven év óta először fordul majd elő, hogy a Parlamentben lesz valami, amit hivatalos ellenzéknek lehet nevezni. Az Ön utódjának, Hans-Gertnek lesz majd a feladata, hogy kezelje ezt az ellenzéket, de remélem, meg fog felelni a tolerancia azon értékének, amelyet ez az ülésterem állítólag mindig sajátjának tekint.
(Taps)
Elnök
Tudomásul vettük.
Jan Kohout
a Tanács soros elnöke. - Elnök úr, hálás vagyok Önnek, amiért lehetőségem van az elnökség és a Tanács nevében néhány szóban reagálni az Ön szavaira és a frakciókat képviselők megjegyzéseire. Számunkra különös jelentősége van annak, hogy a jogalkotás elmúlt öt esztendeje egybeesett a Cseh Köztársaság és a többi ugyanakkor csatlakozott ország első öt évével. Annál is inkább, mivel a Cseh Köztársaságot érte az a kitüntetés, hogy ennek a jogalkotási szakasznak a végén a Tanács elnökségét adhatta.
Először szeretnék az elismerés hangján szólni Önhöz, elnök úr, azért a példa értékű stílusért, amely ebben az intézményben az elmúlt két és fél év során jellemezte az Ön vezetési módszereit. Az Ön képességeit - különös tekintettel korrektségére és integritására - mi sem bizonyítja meggyőzőbben, mint az, hogy a Parlament ilyen tisztelettel övezi Önt, és ez a tisztelet független a politikai megosztottságtól. A viszonylag kevés, először 1979-ben megválasztott képviselő egyikeként hivatali munkája során felhasználta mindazokat a komoly tapasztalatokat, bölcsességet és tudást, amivel rendelkezik. Konkrétan, az elnökségről szólva annyit mondhatok csupán, hogy igen nagyra értékeltük képességeit, akár hivatali ideje előtt, akár az alatt kerültünk kapcsolatba Önnel. A Tanács nevében a jövőre nézve szeretném a legjobbakat kívánni Önnek.
Remélem, megengedi nekem, mivel az elmúlt öt esztendőre tekintünk vissza, hogy szintén az elismerés hangján szóljak Borrell úrról, aki szintén pártatlanságról és ugyanilyen vezetői képességekről tett tanúbizonyságot. Mindkettejüknek köszönhetően az elnöki hivatalt tisztelet és megbecsülés övezi. A Parlament és általánosabban szólva az Európai Unió jó okkal lehet hálás mindkettőjüknek.
Az elmúlt öt év során a Parlament hatékonyan élt hatalmával és előjogaival, nem utolsó sorban az együttdöntés fontos területén, ahol a Tanács és a Parlament, időnként nagyon különböző álláspontokat és célokat hangoztatva, az asztal ellenkező oldalán ülnek. Nézetkülönbségeik ellenére mindkét intézmény együttműködik azért, hogy biztosítsa a rendszer működését. Lehet konstruktívan egyet nem érteni és érvelni, de mindezt a lefektetett szabályok és eljárások keretében. Véleményem szerint mindkét intézmény büszke lehet a közös elhatározásra, amely kellett a rendszer működtetéséhez, az elmúlt öt év pedig sok olyan példával szolgált, amely azt igazolta, hogy a rendszer működik, méghozzá nagyon hatékonyan működik.
Elnök úr, tisztelt képviselőtársaim, alig három hónap múlva új Parlament kezdi meg működését. Sok új taggal bővül a Ház. Önök új elnököt választanak, és egy másik tagállam ül majd itt a Tanácsot képviselő elnökségben. Biztos vagyok benne, hogy az elkövetkező öt év során mindnyájan hálával és tisztelettel tekintenek majd vissza az Ön által hátrahagyott örökségre, elnök úr. Köszönöm a figyelmet.
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - (DE) Elnök úr, az Ön elnöksége alatt az Európai Parlament és a Bizottság közötti kapcsolatok igen jól, mondhatni simán fejlődtek. Dicséretére legyen mondva, hogy még a választási kampányok során sem fordult elő, hogy - bár amint ez közismert, a konfliktusok kialakulásának lehetősége ilyenkor a legnagyobb - a normális politikai viták valaha is az intézmények közötti válságba torkolltak volna.
Ha megengedi, hogy egy személyes megjegyzést tegyek, szeretnék meleg hangon köszönetet mondani az Ön mindenkor barátságos és udvarias munkastílusáért. Ön nem egyszerűen udvarias volt, hanem ha szükség volt rá, korrigált is. Mindig úriemberhez méltóan viselkedett. Szeretném hangsúlyozni azt is, mennyire fontos volt a Parlamentnek és az egész Európai Uniónak egyaránt, hogy volt bátorsága és akaratereje megvédeni a Parlament demokratikus elveit és privilégiumait ha kellett, még az államfőkkel szemben is.
(Taps)
Én is szeretnék gratulálni Önnek az Európai Parlament megválasztott képviselőjeként eltöltött harminc évhez. Az Ön személyisége erőteljes nyomot hagyott az elmúlt évtizedeken és Ön jelentős mértékben járult hozzá a Parlament fejlődésének alakításához.
Barroso elnök úr is nagyon szeretett volna eljönni, de amint tudja, éppen az EU-Kanada csúcson vesz részt Prágában. A Bizottság elnöke és az egész Bizottság nevében szeretnék szívből gratulálni Önnek a sikeres elnökséghez. Köszönöm szépen.
(Taps)
Elnök
Alelnök asszony, hölgyeim és uraim, szívből köszönöm Önöknek ezeket a túlnyomóan pozitív értékeléseket. Minden olyan képviselőtársamnak, akik nem indulnak újra a parlamenti helyekért, a legjobbakat kívánom a jövőre, és remélem, hogy újra találkozunk majd. Azoknak a képviselőtársaimnak, akik indulnak a parlamenti helyekért, és ismét megválasztják őket, azt szeretném mondani, remélem - feltéve természetesen, hogy engem is újra megválasztanak -, hogy továbbra is jó munkát végzünk majd. Az, amit a frakcióvezetőktől ma hallottam, bátorít a tekintetben, hogy az egységes Európa felé vezető úton továbbmenjek. Nagyon köszönöm mindnyájuknak és remélem, mindnyájan látjuk még egymást.
(Hangos taps)
Thomas Mann
(DE) Elnök asszony, van egy, az ülésteremmel kapcsolatos ügyrendi kérdésem. Röviddel azelőtt, hogy szavazhattunk volna, amikor az ülést egy egészen rövid időre felfüggesztették, a Tisztelt Ház egyik képviselője minden jel szerint becsempészett egy képviselőjelöltet, néhány pimasz propaganda célú fényképet készített vele, ami véleményem szerint testületünkkel való visszaélés. Nem kellene ezeket a képviselőjelölteket felelősségre vonni?
Elnök
Köszönöm Mann úr. Az ügyet kivizsgáljuk.
