2. Belarusz, és különösen Alesz Mihajlovics és Natalja Radina esete
Elnök
A következő napirendi pont a Fehéroroszországgal kapcsolatos állásfoglalásokra irányuló hat indítvány, különös tekintettel Alesz Mihajlovics és Natalja Radina ügyére.
Raül Romeva i Rueda
Elnök úr, úgy vélem fontos emlékezni arra, hogy ebben a Parlamentben nem először beszélünk Fehéroroszországról, és ebből a szempontból fontos ez az állásfoglalás, amennyiben az egyértelműen elítéli az ellenzék tagjainak letartóztatását és bebörtönzését, valamint az alapvető jogok megsértését, amelyet az embereknek el kell viselniük.
A Fehéroroszországhoz hasonló országokban a szólásszabadságnak, valamint a gyülekezési és szabad mozgáshoz való jognak kiemelt fontossággal kell bírniuk, ezért szükséges az a követelés, hogy ezeket az embereket - akiket nem lehet másnak tekinteni, mint politikai foglyoknak - azonnal és feltétel nélkül bocsássák szabadon.
Másodszor, szerintem fontos az is, hogy a lehető legerőteljesebb, legkeményebb, legvilágosabb és leghatározottabb módon elítéljük - és ezt teszi az állásfoglalás - a kínzás módszerének alkalmazását ezekben az országokban és más országokban egyaránt, még akkor is, ha mindez az Európai Unióban történik, ami sajnálatos módon néha előfordul. Ha viszont a bebörtönzöttekkel szembeni bánásmód részeként az emberek kínzása egy olyan országban történik, amellyel jószomszédi kapcsolataink folyamatosan erősödnek, a kínzásokra - különösképpen akkor, amikor azok politikailag motiváltak - teljes elutasítással kell válaszolnunk, és azokat teljes mértékben el kell ítélnünk.
Végezetül szeretnék az elutasítás hangján, nyilvánosan reagálni arra a börtönbüntetése, amelyet egy fiatal aktivistára mértek ki csak azért, mert részt vett a 2010. szeptember 19-i demonstrációkban. Szerintem a Parlament joggal helyezkedik szembe ezekkel a módszerekkel, és én amellett vagyok, hogy hallassa hangját.
Marietje Schaake
szerző. - Elnök úr, sokakat az ellenzékiek közül, köztük régebbi elnökjelölteket, újságírókat és az emberi jogok védelmezőit letartóztattak a 2010. december 19-i minszki események után, és azóta is fogva tartják őket a KGB börtöneiben. Eljutottak hozzánk olyan jelentések, amelyek a KGB által végrehajtott kínzásokról és erőszakkal kikényszerített vallomásokról szólnak. Ezek a fejlemények beleillenek abba a mintába, hogy az ellenzéki aktivistákkal, a civil társadalommal, a médiával és az emberi jogok védelmezőivel szemben mind a mai napig az elnyomás és a politikailag motivált perek módszerét alkalmazzák.
Sürgősen felszólítjuk a fehérorosz hatóságokat, ne akadályozzák a politikai ellenzék és a civil társadalom tevékenységét, a szólásszabadságot, valamint a média pluralizmusának megnyilvánulását. Ragaszkodni kell a jogállamiság elvéhez. A fehérorosz hatóságok akkor válnának szavahihetővé, ha ezekben az ügyekben a nemzetközi joggal összhangban, nemzetközi szakértők bevonásával haladéktalanul megkezdődnének a vizsgálatok. Fontolóra kell vennünk korlátozó intézkedések bevezetését, többek közt a fehérorosz állami tulajdonban lévő vállalatokkal szembeni gazdasági szankciókat, bár reméljük, minderre nem lesz szükség. Örülnénk neki, ha a nemzetközi közösségen belül több ország csatlakozna az ilyen típusú akciókhoz, mivel a jelenlegi helyzet elfogadhatatlan.
Kristian Vigenin
szerző. - Elnök úr, Fehéroroszország igen gyakran szerepel a napirenden, mindez azért van, mert odafigyelünk rá, mert egy olyan, demokratikus Fehéroroszországot akarunk látni, ahol tiszteletben tartják az emberi jogokat. Az a benyomásom ugyanakkor, hogy nem hallják meg azokat az üzeneteket, amelyeket igen gyakran továbbítunk a fehérorosz hatóságok felé - sem az Európai Parlament, sem pedig a Tanács jelzéseit. A Tanács határozatai eddig semmilyen hatással nem voltak a fehérorosz helyzetre.
Egy évig tartó igen mérsékelt haladást követően 2010. december 19-e fordulópont lett Fehéroroszország számára. Azóta az ország az elszigetelődést választja: ez ideig-óráig még fönntarthatja a rezsimet, mindez azonban a fehérorosz nemzet jövőjének a rovására történik. Ezt meg kell érteni, és erre mindig föl fogjuk hívni Lukasenko és barátai figyelmét. Remélem, hogy Lukasenko elnök odafigyel azokra az eseményekre, amelyek országa déli szomszédainál zajlanak, és megérti, hogy az egyetlen felelős magatartás a demokratizálás, valamint az ország társadalmi-gazdasági reformja.
Mi itt az Európai Parlamentben nem adjuk föl, követeljük az összes fogva tartott tiltakozó azonnali és feltétel nélküli szabadon bocsátását, valamint az összes politikailag motivált vád ejtését. Ugyanakkor még mindig hiszünk abban, hogy Fehéroroszországnak van ideje a változások megkezdésére; együttműködésünk a többi öt keleti szomszéddal arra irányul, hogy egy, a demokratizálódáshoz vezető megoldást találjunk, valamint, hogy olyan helyzetet teremtsünk Fehéroroszországban, amelyben ez év végén vagy a jövő év elején szabad és igazságos választásokat lehet tartani.
Jacek Protasiewicz
Elnök úr, sokkoló volt az az őszinte és megható nyilatkozat, amelyet majd két héttel ezelőtt adott ki Alesz Mihajlovics, és amelyben nyilvánosságra hozta a fehérorosz KGB által az Alekszander Lukasenko politikai ellenfeleivel szemben alkalmazott kínzási módszereket. Döbbenetes, hogy a 21. században egy olyan ország, amely a keleti partnerség részeként együttműködést kezdett az Európai Unióval, a nácizmusra és sztálinizmusra jellemző módszereket alkalmaz.
Állásfoglalásunk megdöbbenésünk és felháborodásunk kifejezése, valamint szolidaritásunké az üldözöttekkel. Ma erről a helyről háromféle üzenetet szeretnék küldeni. Az első üzenet Alesz Mihajlovicsnak, ugyanakkor a bebörtönzött Anatolij Labiedzkának és Mihail Statkievicsnek is szól: csodáljuk bátorságukat, Önökkel vagyunk, és nem fogjuk Önöket magukra hagyni.
A második üzenet Alexander Lukasenkónak szól: eljött az ideje az Ön országa által is ratifikált nemzetközi szerződések - ilyen többek közt a keleti partnerséggel foglalkozó prágai csúcstalálkozó együttes nyilatkozata - tiszteletben tartásának, és annak, hogy véget érjen országa polgárainak üldözése.
A harmadik üzenet Ashton asszonynak szól: eljött az ideje a gazdasági szankcióknak, mivel ez az egyetlen módja annak, hogy az ellenzék üldözésével kapcsolatban kialakult helyzet megváltozzon Fehéroroszországban.
Köszönöm.
Ryszard Czarnecki
Elnök úr, bár Fehéroroszországnak közös határai vannak az Európai Unióval, az ország mégis 1000 fényévnyi távolságra van tőlünk. Olyan ez, mintha Fehéroroszországban olyan emberek élnének, akiket egész más értékek mozgatnak. Ez azonban nem így van. Élnek ott is európaiak - olyan emberek, akik érezni akarják, hogy egy közös Európában élnek. A problémát az ország elnöke jelenti, aki a Szovjetunióból több évtizeddel ezelőttről ismert eszközöket vet be - Lukasenko elnök egyedi időutazást kínál nekünk. Az imént felszólaló Vigenin úrral ellentétben szerintem hinnünk kell saját európai hangunkban és abban, hogy a Parlament és az EU képes nyomást gyakorolni a fehérorosz hatóságokra, hogy azok tiszteletben tartsák az emberi jogokat. Ez nem annyira politikai, mint inkább alapvető erkölcsi és etikai kérdés. Azt kell ma üzennünk fehérorosz barátainknak, hogy nincsenek egyedül.
Rui Tavares
Elnök úr, hölgyeim és uraim, mindig is léteztek az Európai Unió határain kívülről szóló jelentések emberi jogi ügyekkel kapcsolatban, így aztán megengedem magamnak, hogy ennek a sürgősségi vitának a keretében először a magyarországi sajtószabadsággal összefüggő szavazással kezdjem, vagy inkább az Európai Uniós sajtószabadsággal, mivel az alapvető jogoknak az e Házban történő tiszteletben tartása és az emberi jogok Európai Unión kívüli tiszteletben tartása elválaszthatatlanul összekapcsolódik.
Tekintve, hogy sikerült az Európa Unión belüli problémáinkat egy, a Házat megosztó szavazással megvitatnunk, ami az elmúlt két hónap során sok munkát adott nekünk, emelt fővel szállhatunk szembe a fehérorosz Lukasenkóval. Megmondhatjuk neki, hogy országában abba kell hagynia a demonstrációk elfojtását, ellenfelei és a sajtó elnyomását, mert ő maga egy olyan kormányt képvisel, amelyik azt gondolja magáról, monopóliummal rendelkezik a tekintetben, hogy jogában áll eldönteni, mi a jó, és mi a rossz, mi a kiegyensúlyozott, mi a semleges, és mi az objektív, nemcsak saját állításait tekintve, hanem az ellenzék és a külföldi sajtó állításait tekintve is. Még azt is láttuk, mekkora arroganciával ment neki Lukasenko elnök a külföldi sajtónak a decemberi demonstrációk elfojtását követően.
Ezért hiszem, hogy reménykedhetünk abban, hogy az Európai Parlament, a Bizottság és a Tanács hangját meghallják majd Fehéroroszországban, és hogy emellett lesz erkölcsi tekintélyünk is, amelyet e Ház falai között példát mutatva meg kell őriznünk.
Eduard Kukan
Elnök úr, a visegrádi országok múlt heti, pozsonyi találkozóján a szlovák külügyminiszter, aki jelenleg a visegrádi országok elnöki tisztét tölti be, egyértelmű üzenetet küldött Lukasenko fehérorosz elnöknek. Mindaddig, amíg akár egyetlen politikai fogoly ül a fehérorosz börtönökben, az ország Európában teljes elszigeteltségre számíthat.
Sajnos még ma, három hónappal az elnökválasztás után is kritikus a helyzet az országban. Nyomozás folyik demokratikus gondolkodású emberek ellen, akiket letartóztatnak, bebörtönöznek, és embertelen körülmények között tartanak, amiről már beszéltünk ma; embereket, akiknek nincs módjuk jogi segítséget kérni, és akiket nem látogathatnak meg családtagjaik.
Ezért az is fontos tehát, hogy az EU az utolsó európai diktátorral szemben keményebb álláspontot képviseljen. Lehet, hogy bővíteni kell a bevezetett gazdasági szankciók körét, mivel bizonyítottnak látszik, hogy a szavak, bármennyire kemények legyenek is, nem javítják a fehérorosz emberek helyzetét.
Justas Vincas Paleckis
Elnök úr, ez a határozat világos jelzés a fehérorosz hatóságoknak, hogy az Európai Unió nem tudja és nem is akarja eltűrni a demonstrációkhoz való jog megnyirbálását, ezenkívül azt sem fogja eltűrni, hogy az országban politikai foglyok legyenek, különösképpen pedig a büntetés-végrehajtási intézetekben tapasztalható kínzásokat nem tűri. Brüsszel egyre nagyobb mértékben segíti a fehérorosz civil társadalmat, a nem kormányzati szervezeteket, a független médiát és a diákokat. Emellett sürgősen el kell törölni azokat a drága vízumokat, amelyek megakadályozzák a fehérorosz állampolgárok Európai Unióba történő utazását, csökkentenünk kell a vízumdíjakat, és enyhítenünk kell a vízumrendszert. Úgy érzem, hogy ebben a helyzetben még mindig lenne értelme annak, hogy a fennálló akadályok ellenére európai parlamenti delegáció utazzon Fehéroroszországba, és amennyiben egy egész delegáció beutazása nem lehetséges, ebben az esetben az Európai Parlament képviselői egyénileg kell, hogy odautazzanak, hogy ezáltal jobban megértsék az ottani helyzetet, és próbáljanak hatást gyakorolni az ottani állapotokra.
Kristiina Ojuland
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, januárban fogadtunk el egy határozatot Fehéroroszországról. Egyáltalán nem tekinthető jó jelnek, hogy ismételten aggodalmunknak vagyunk kénytelen hangot adni az ottani helyzet kapcsán anélkül, hogy pozitív visszajelzést kapnánk a fehérorosz hatóságoktól.
Bár az Európai Unió újra szankciókat léptetett életbe, és kemény vonalat képvisel a Lukasenko-rendszerrel szemben, még mindig megsértik és semmibe veszik az olyan alapvető jogokat, mint amilyen a gyülekezési szabadság és a szólásszabadság. Emellett a politikai foglyok folyamatos lelki és fizikai kínzásáról, valamint a KGB-nek dolgozó informátorok toborzásáról szóló jelentések világos jelzést adnak az Európai Uniónak arra nézve, hogy a Lukasenko-rendszer nem értette meg korábbi üzenetünket.
Talán hangosabban kéne hallatni a hangunkat, és még világosabbá kéne tennünk, hogy a fehérororszországi helyzet elfogadhatatlan. Arra szeretném kérni a Bizottságot, készítsen jelentést a Lukasenko-rendszerrel szemben megtehető további intézkedésekre vonatkozóan.
Szeretném továbbá felszólítani az európai vállalatokat és befektetőket, hogy vonuljanak ki Fehéroroszországból, amennyiben nem kívánnak olyan pénzzel üzletelni, amelyhez vér tapad, és nem akarják közvetlen vagy közvetett módon támogatni a Lukasenko-féle bűnös rendszert.
Marek Henryk Migalski
Elnök úr, Ojuland asszonynak igaza van, amikor azt állítja, az a benyomása, hogy mindig ugyanarról beszélünk, és soha nem látjuk a várt eredményeket. Ugyanakkor sajnálatos módon téved, amikor azt mondja, hogy ebben a vonatkozásban mindnyájan ugyanazt tesszük. Szeretnék megkérni mindenkit, hogy egy hangon beszéljünk, és olyan határozottan tegyük ezt, mint Protasiewicz úr, aki a Fehéroroszországban a szabadságért és demokráciáért harcolóknak azt a világos üzenetet küldte, hogy velük vagyunk, és aki egyértelmű figyelmeztetést adott a fehérorosz rezsimnek, hogy amit tesznek, elfogadhatatlan. Nos, e mellett a hang mellett, amelyet mindenkinek támogatnia kellene, vannak más vélemények is: sajnálatos módon az indítvány egyik szerzőjének véleménye szerint Fehéroroszországban, akárcsak bizonyos európai országokban és az Európai Unió bizonyos tagállamaiban, előfordulnak kínzások. Ez elfogadhatatlan. Ojuland asszonynak igaza van, hogy odafigyelnek ránk, és nemcsak mi figyelünk egymásra, hanem van másvalaki is, aki odafigyel ránk. Ha továbbra is ilyen eltérő vélemények fogalmazódnak meg, akkor véleményem szerint továbbra sem leszünk hatékonyak. Köszönöm szépen.
Sari Essayah
(FI) Elnök úr, Lukasenko, az utolsó európai diktátor több mint 16 éve vasmarokkal tartja kezében a hatalmat Fehéroroszországban. Az országban a média és az igazságszolgáltatás az elnök közvetlen irányítása alá tartozik, aki nem is habozik használni ezeket az eszközöket a politikai ellenzék eltiprására, amint ennek a legutóbbi, csalással lebonyolított elnökválasztás során decemberben tanúi voltunk. Ekkor a különleges alakulatok és persze a rendőrség erőszakos módon feloszlatták a tüntetéseket, és emberek százait tartóztatták le, többek közt majdnem az összes ellenzéki elnökjelöltet.
Az EU politikai foglyok szabadon bocsátására és a polgárok elleni erőszak megszüntetésére irányuló követeléseit a Lukasenko-kormányzat teljesen figyelmen kívül hagyta. Ma fontos, hogy az EU erőteljesebb gazdasági szankciókat vezessen be, mivel Lukasenko egyszerűen kihasználta a keleti partnerség programot és a szomszédságpolitika minden előnyét. A világon sehol nem fogadhatjuk el az emberi szabadságjogok ilyen brutális megsértését, legkevésbé Európa távolabbi vidékein.
Mitro Repo
(FI) Elnök úr, nem kell elhagynunk Európa határait ahhoz, hogy olyan országokat találjunk, amelyekben megsértik az alapvető jogokat. Fehéroroszországban már azért vádat emelhetnek emberek ellen, és börtönbe juttathatják őket, ha részt vesznek egy tüntetésen, indulnak a választásokon, vagy elmondják véleményüket. Az emberek politikai tudatossága és a polgári cselekvőkészség a társadalom számára nem teher: olyan tényezők ezek, amelyeknek gazdagítaniuk kell a társadalmat.
Nehezen hihető ugyanakkor, hogy a demokrácia pusztán az EU nyomására megerősödhet. Szükség van párbeszédre helyi szinten is, valamint a civil társadalom részvételére. Az EU-nak támogatnia kell a fehérorosz demokratikus fejlődést, és tovább kell szerveznie a közös kulturális és oktatási projekteket. Az Európai Külügyi Szolgálat feladata, hogy aktívan figyelje a fehéroroszországi eseményeket, és támogassa a fehéroroszokat az európai értékek ottani beépülésében.
(Taps)
Cristian Dan Preda
(RO) Elnök úr, két nappal ezelőtt, március 8-án, a Nemzetközi Nőnapon Natalja Radina nem tudott ünnepelni, mivel házi őrizetben volt. Ugyanazon a napon Alesz Mihajlovics a börtönben ünnepelte 53. születésnapját. Azon egyszerű oknál fogva, hogy szabad emberként volt bátorsága részt venni az elnöki hivatalért folytatott versenyben, és a Fehéroroszországhoz hasonló diktatúrákban a szabadság irányában tett ilyen gesztusokért járó büntetés az egyén mozgásában történő korlátozása, illetve a börtön. Szeretnék indítványunk két pontjára kitérni, amelyet rendkívül fontosnak tekintek. Úgy érzem, oly módon kell támogatnunk az Európai Unió által bevezetett szigorító intézkedések kiterjesztését, hogy összeállítunk egy listát, amely tartalmazza az utóbbi időben az emberi jogok megsértése kapcsán Fehéroroszországban szerephez jutó ügyészeket, bírákat és a titkosrendőrség tagjait. Másodszor, hiszem, hogy mindent meg kell tennünk annak érdekében, hogy támogassuk a civil társadalmat ebben az országban, ami némi reménnyel tölthet el bennünket.
(Taps)
Elena Băsescu
(RO) Elnök úr, szeretném hozzászólásomat azzal kezdeni, hogy felszólítom a fehérorosz hatóságokat, hagyjanak fel a demokratikus erők és a független sajtó cenzúrázásával. Javaslom továbbá az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet fehéroroszországi irodájának ismételt megnyitását.
Az emberi jogok 2010 decemberében komoly csorbát szenvedtek. Az ellenzék által a választási csalás ellen szervezett tüntetéseket a biztonsági erők kegyetlen módon elfojtották. A letartóztatottak között van az egyik elnökjelölt, Alesz Mihajlovics. Nyilvánosságra hozta, milyen kínzásoknak vetették alá a börtönben, ezt a tényt a hatóságok ugyanakkor tagadták. Az ellenzékhez közel álló újságírók is az erőszak céltáblái lettek. Annak ellenére, hogy tilos nyilatkozatot tenniük, megerősítették Mihajlovics állításait abban a reményben, hogy felhívják az EU figyelmét a Fehéroroszországban uralkodó kritikus helyzetre. Nem tisztázottak a letartóztatások körülményei, de a bánásmód az állítások szerint kimerítette az emberi jogok súlyos megsértését.
Krzysztof Lisek
(PL) Elnök úr, biztos úr, szeretnék nagyon őszintén köszönetet mondani azért, amiért lehetőséget kaptam a felszólalásra, mivel néhány nappal ezelőtt, amikor Alesz Mihajloviccsal beszéltem, akivel volt lehetőségem megismerkedni, és több mint egy évtizede tartó, megtisztelő barátságot kötni, megígértem neki, hogy mindent megteszek azért, hogy ma felszólaljak. Tudom, hogy ez nem az a hely, ahonnan személyes üzeneteket küldünk, most mégis a következőt szeretném mondani: "Alesz, Protasiewicz úr szavait idézve, veled vagyunk”.
Szerintem ma nagyon fontos elmondani az ellenzéknek, hogy támogatni fogjuk őket - és ezt nem csak az ellenzéknek kell elmondanunk. Fontos ezt azoknak is elmondanunk, akik részt vesznek az üldöztetések végrehajtásában - a nyomozást vezető ügyészeknek, akik mindezt a kapott utasításoknak megfelelően teszik, a bíráknak, akik igazságtalan ítéleteket hoznak, a munkahelyek igazgatóinak, akik politikai tevékenységük miatt bocsátanak el embereket, az egyetemek rektorainak, akik azért távolítanak el hallgatókat, mert azok részt vettek a demonstrációkban - mindezeknek az embereknek el kell mondanunk: "Emlékezni fogunk. Emlékezni fogunk mindarra, amit Önök ma tesznek, és arra is, ahogyan ezt teszik, és eljön majd az idő, amikor Önök mindnyájan elszenvedik mindazt a büntetést, amit megérdemelnek.
Corina Creţu
(RO) Elnök úr, én is szeretnék csatlakozni azokhoz, akik felhívást intéznek a Tanácshoz és a Bizottsághoz, valamint a nemzetközi közösséghez, hogy a 2010 decemberében lezajlott eseményekre válaszul fokozzák a fehéroroszországi civil társadalom és demokratikus ellenzék támogatását.
A több mint 600 polgári aktivista, újságíró, tanár és diák, a legtöbb elnökjelölt és a demokratikus ellenzék vezetői többségének letartóztatása és fogva tartása, mindemellett a Lukasenko megválasztását követő demonstrációk során az aránytalan erőszak alkalmazása mind jellemzői a diktatúrának, és az emberi jogok tiszteletben tartásával szembeni mély megvetésről árulkodnak. Lukasenko egyik ellenfelének, Alesz Mihajlovicsnak az esete, akit vád alá helyezését megelőző fogva tartása során megkínoztak, valamint az, ami Natalja Radinával történt, fontos események a jelenlegi helyzetben, amikor a demokrácia erősítése érdekében a fehérorosz társadalom, a független sajtó és az ellenzék erőfeszítéseinek támogatásával kötelességünk ellenlépéseket tenni.
Charles Tannock
Elnök úr, az, hogy Fehéroroszországban Lukasenko elnök titkosrendőrségét még mindig KGB-nek hívják, mindent elmond arról, amit Lukasenko mentalitásáról és módszereiről tudnunk kell. Húsz évvel a Szovjetunió összeomlása után ő maradt a homo sovieticus archetípusa, az erős ember, akinek hataloméhsége ugyanolyan erős, mint az ellenzékiség szétverésére irányuló ösztöne.
Lukasenko a KGB-t politikai eszközként az emberek tiltakozásának elnémítására használta, illetve használja, többek közt Alesz Mihajlovics és Natalja Radina esetében a tavaly decemberben tartott újabb, választási csalással tarkított, kiábrándító elnökválasztást követően. Több mint 700 embert tartóztattak le. Számos történetet ismerünk elrabolt, törvényes eljárás nélkül fogva tartott, majd a KGB által lelki és pszichológiai kínzásoknak alávetett ellenzéki aktivistákról.
Fehéroroszország igen fontos nekünk, mivel európai ország, amely közvetlen mellettünk lett a kontinens Kubája. Ha az EU arra törekszik, hogy a demokrácia, az emberi jogok kérdésének, valamint a jogállamiság elvének előmozdításával bármilyen erkölcsi értelemben vett befolyása legyen a világban, mindezt legelőször Európán, saját kontinensünkön kell kezdeni. Nem vitatom a Lukasenko-rendszerrel kapcsolatos szerepvállalásunk szükségességét. A kirekesztés politikája kontraproduktív lenne az EU számára, azonban fokoznunk kell a fehéroroszországi ellenzék támogatását, és célzott szankciókat kell alkalmaznunk Lukasenkóval és KGB-s barátaival szemben.
Eija-Riitta Korhola
Elnök úr, az elmúlt hónapok fehéroroszországi eseményei egyértelműen mutatják, mennyire szisztematikusan és folyamatosan sérti meg a kormány a polgári és politikai jogokat. Az ellenzék támogatóinak decemberi letartóztatása jelzés a tekintetben, hogyan próbálják meg erőszakos eszközökkel elhallgattatni Lukasenko ellenfeleit.
A politikai jogok egyértelmű megsértése Alesz Mihajlovics és hat másik ellenzéki elnökjelölt letartóztatása azzal az alaptalan ürüggyel, hogy ezek a személyek erőszakos tüntetéseket provokáltak. Hasonlóképpen Natalja Radina újságírónő több mint egy hónapja tartó fogva tartása is egyre valószínűtlenebbé teszi, hogy Fehéroroszországban érvényesülhet a véleménynyilvánítás szabadságának elve.
Komolyan kell vennünk Mihajlovics, Radina és mások azon állításait, amelyek a KGB börtöneiben zajló embertelen bánásmódról és kínzásokról szólnak, ezeket az ügyeket egy pártatlan testületnek kell kivizsgálnia. Emlékeztetni kívánom Fehéroroszországot az ENSZ polgári és politikai jogokról szóló nemzetközi egyezségokmányának és az ENSZ kínzás elleni egyezményének ratifikálása kapcsán vállalt nemzetközi kötelezettségeire, valamint ennek következményeképp a nemzetközi közösséggel és különösen saját polgáraival szembeni felelősségére.
Johannes Hahn
a Bizottság tagja. - Elnök úr, aggodalommal tölt el bennünket a rosszabbodó fehéroroszországi helyzet, amely sajnálatos módon nem ér meglepetésként bennünket. A civil társadalom számos aktivistájának a választások utáni időszakban bekövetkezett letartóztatása és vád alá helyezése - ebbe a körbe tartoznak az elnökjelöltek is - arra engedtek következtetni bennünket, hogy a majdani büntetések szigorúak lesznek. Ma már tudomásunk van négy ügyről, amelyekben az érintett személyek több év börtönbüntetést kaptak. Attól tartunk, hogy a következő hónapokban sok ehhez hasonló ítélet lesz még, akár 40 vád alá helyezett személy esetében. Mi több, megdöbbenve értesültünk azokról a jelentésekről, amelyek a politikai alapon fogva tartott emberek kínzásáról és a nem megfelelő bánásmódról szóltak, ezek közt van Mihajlovics volt elnökjelölt is.
Ezek a visszataszító események újabb reakciót kívánnak az EU-tól. Ma a helyzet a következőképpen néz ki: amint erről tudomásuk van, az EU a december 19-i, csalásokkal tarkított választásokra és az azt követő elnyomásra mintegy 160 ember szankciólistára helyezésével válaszolt. Ez igen világos és határozott üzenet a hatóságok felé, amelyben elítéljük ezeket a cselekményeket. Ugyanakkor a Bizottság és az Európai Külügyi Szolgálat késedelem nélkül új, célzott támogatási eszközöket hozott létre, amelyekkel az elnyomás áldozatainak, azok családjaiknak és a civil társadalomnak kíván 1,7 millió eurós segítséget nyújtani. Ez a segítség először leginkább a jogi segítségnyújtásra irányul, és az elnyomás áldozatainak jogi tanácsokkal történő ellátását célozza, valamint a civil társadalom szervezeteit és polgári kampányokat kíván segíteni.
Közeledünk a Fehéroroszországnak nyújtandó, a civil társadalom fokozott támogatását célul kitűző, középtávú támogatás újraorientálásának befejezéséhez. A Bizottság négyszeresére, 15,6 millió euróra emeli a fehérorosz civil társadalomnak a 2011-2013 közötti időszakban nyújtandó támogatás összegét, különös figyelmet fordítva a független média megerősítésére és a diákok támogatására, egyebek mellett az Európai Humán Tudományok Egyetemének további támogatásán keresztül.
Ideje azon elgondolkoznunk, kell-e ezenkívül másképpen is reagálnunk. Az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője azonnal nyilatkozatot adott ki, amelyben elítélte a február 18-án kihirdetett első ítéletet, és emlékeztetett rá, hogy törvényes eljárásban politikai motivációnak nincs helye. Az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezetben az EU is kemény szavakkal ítélte el a szigorú büntetéseket és kínzásokat, ezenkívül az ügyben tárgyalásokat folytat az ENSZ Emberi Jogi Tanácsában.
Végül az Európai Unió megvitatja, vajon a legutóbbi események szükségessé teszik-e további nevek hozzáadását a már meglévő szankciólistához, olyanokét, akik a mostani ítéletek kihirdetéséért és a hatalom közelmúltbeli fellépésében vállalt vezető szerepükért felelőssé tehetők. Az EU az együttműködés minden területén kész további célzott intézkedések megfelelő módon történő megtételére.
A Parlament döntése bizonyára hasznosan és megfelelő időben egészíti ki az üggyel kapcsolatos gondolatainkat és vitáinkat. Köszönöm a képviselőknek a figyelmet.
Elnök
Az eljárási szabályzat 110. cikke (2) bekezdésének értelmében hat állásfoglalásra irányuló indítványtnyújtottak be
A vitát lezárom.
A szavazásra a vita végén kerül sor.
