Grúziai helyzet (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a Tanács és Bizottság nyilatkozata a grúziai helyzetről.
Cecilia Malmström
a Tanács soros elnöke. - (SV) Elnök úr! Több, egymástól eltérő területet érintünk itt ma délután és ettől olyan csodálatosan izgalmas a Tanács elnökségének székében ülni. Grúzia témáját fogjuk most megvitatni. Tudom, hogy ez egy olyan kérdés, amely érdekli az Európai Parlamentet és személy szerint hozzám is nagyon közel áll. Rögtön a legelején világossá szeretném tenni, hogy az EU maradéktalanul támogatja Grúzia stabilizációját és normalizálását, és az országban végbemenő demokratikus reformokat.
Többféle nagyon speciális módon támogatjuk Grúziát: az EU megfigyelő misszióján (EUMM), az aktív közreműködésünkön és a genfi tárgyalásokban vállalt kulcsszerepünkön keresztül, valamint a humanitárius helyzet enyhítését és Grúzia gazdasági kilábalásának támogatását célzó megemelt uniós pénzügyi támogatáson keresztül.
A keleti partnerség elindításával az EU megerősítette Grúziával, valamint a többi országgal fenntartott kapcsolatait. Lehetőséget kínálunk arra, hogy egy társulási megállapodás és kiterjedt szabadkereskedelmi területek révén a kapcsolatok magasabb szintre kerüljenek. Grúzia célja természetesen a stabilitás és a jólét elérése. Mi segíteni fogunk nekik ebben. Ugyanakkor a tényleges előrelépéshez Grúziának továbbra is a demokratikus reformokra kell összpontosítania. Nagyon nagy jelentőséget tulajdonítunk a megfelelő társadalmi irányítással és emberi jogokkal összefüggő kérdéseknek. Értékeljük azt a tényt, hogy Grúzia eltökélten folytatni kívánja demokratikus reformjait és különösen elszánt a reformok második hullámát illetően.
Grúzia számára komoly előnyöket jelent majd, ha megalapozott demokráciává válik, amelyben a polgárokat megilletik az alapvető szabadságjogok és emberi jogok. Természetesen magának az országnak és az ott élő embereknek is javát szolgálja majd, de a jobb lehetőségek megteremtésével előnyös lesz a szeparatista régiókban élők számára is. A politikai környezet kihívást jelent. A kormány és az ellenzék közötti tárgyalásoknak továbbra is az intézményépítés központi elemeire és az alkotmányos reformmal, a választási reformmal, a médiaszabadsággal és az emberi jogokkal kapcsolatos kérdésekre irányuló konszenzus felé kell haladnia. Grúzia kormányának továbbra is fenn kell tartania a kapcsolatokat az ellenzékkel és a civil társadalommal.
Az EU kész támogatást nyújtani ehhez. Az európai szomszédságpolitika cselekvési tervében felvázolt együttműködésen túlmenően a keleti partnerség kétoldalú szintje különleges lehetőséget kínál arra, hogy előrehaladást érjünk el ezen a területen. Megvizsgáljuk továbbá egy Grúziával, Örményországgal és Azerbajdzsánnal kötendő társulási megállapodás tárgyalási irányelveit. Az ezekkel az országokkal folytatott kapcsolataink magasabb szintre emelését a részvétel, a differenciálás, a feltételhez kötöttség, valamint a közös felelősségviselés elvei fogják vezérelni. Üdvözöljük, hogy Grúzia elkötelezett az EU-val fenntartott kapcsolatok javítása mellett a keleti partnerség teremtette perspektíva alapján.
Az Európai Unió megfigyelő missziója a jelen körülmények között nagyon fontos tényezője a stabilitás előmozdításának. A megbízatást 2010 szeptemberéig meghosszabbítottuk. A felek közötti bizalmat előmozdító intézkedésekre helyezzük a hangsúlyt. Az incidensmegelőzésről és reagálási mechanizmusról szóló genfi megállapodást követően a megfigyelő misszió kiemelkedő szerepet játszik a különböző felek közötti mechanizmusok koordinálásában. Itt a grúzokra, az oroszokra, valamint a dél-oszét és abbáziai de facto hatóságokra utalok.
Néhány nehézség ellenére a feleknek számos kérdésben sikerült megállapodásra jutniuk, beleértve egy "forródrót” létesítését annak érdekében, hogy kezelni tudják a dél-oszét és abbáziai közigazgatási határokon felmerülő, biztonsággal összefüggő ügyeket. A megfigyelő mechanizmus ezt használta arra, hogy csökkentse a felek között kialakult feszültséget a fekete-tengeri eseményeket követően, és megoldja a dél-oszét közigazgatási határnál történt incidenst, amelynek során 21 grúz állampolgárt vettek őrizetbe, akiket később szabadon engedtek.
A megfigyelő misszió továbbra is együtt fog működni az érintett felekkel. Az incidensek megelőzéséből a bizalom előmozdítását célzó intézkedésekre való átmenet fontos lesz a helyzet normalizálása szempontjából. A misszió figyelemmel kíséri az újonnan épített településeket, a tavaly augusztusi háború belső menekültjeinek letelepülését, valamint a belső menekültek és a grúz hatóságok, a nem kormányzati szervezetek és a nemzetközi szervezetek közötti kapcsolatok megkönnyítését. E tekintetben egyértelmű, hogy a korábbi konfliktusok következtében a lakóhelyüket elhagyni kényszerülő szinte valamennyi belső menekült még mindig olyan körülmények között él, amely nem felel meg a minimális nemzetközi követelményeknek, igaz 2008 óta javult a helyzet. A misszió minden lehetséges helyen továbbra is segíteni fogja a hatóságokkal való kapcsolat megkönnyítését.
A misszió számára kulcsfontosságú eredményt jelentett a grúz védelmi minisztériummal és belügyminisztériummal kötött két egyetértési nyilatkozat megvalósulása. Ugyanakkor ébernek kell lennünk azt a kockázatot illetően, hogy a grúz hatóságok felhagynak az egyetértési nyilatkozatok alkalmazásával, mivel a felek között nincs kölcsönös bizalom.
Ahogy azt Önök is tudják, a közelmúltban jelent meg a grúziai konfliktussal foglalkozó független nemzetközi vizsgálóbizottság jelentése. Minden érintett fél, valamint a nemzetközi közösség egésze tanulhat ebből a jelentésből. Ugyanakkor ezt a maga egészében és nem csak részleteiben kell megnézni. Az EU mindig is hangsúlyozta, hogy határozottan támogatja Grúzia szuverenitását és területi integritását nemzetközileg elismert határain belül. Szilárd meggyőződésünk, hogy Grúziában szükség van a nemzetközi jelenlétre és dolgozni fogunk ennek biztosításán. Sajnáljuk, hogy a tagállamok többségének támogatása ellenére nem sikerült megállapodásra jutni az EBESZ égisze alatt.
Az EU augusztus 12-i és szeptember 8-i megállapodásokkal kapcsolatos álláspontja nem változott. Oroszországnak maradéktalanul végre kell hajtania ezen megállapodásokat. E tekintetben még mindig vannak fontos megoldandó kérdések, például a határellenőrzések, illetve hogy az EU bejuthasson a két szakadár tartomány területére. Ezeket a kérdéseket fel fogjuk vetni az Oroszországgal folytatott tárgyalásaink során.
Emellett előre is tekintenünk kell. E tekintetben minden nehézségük ellenére rendkívül fontosak a genfi tárgyalások. Ez lesz az egyetlen hely, ahol minden fél képviselője jelen lesz és fontos számunkra, hogy valóban képesek legyünk tényszerű megbeszéléseket folytatni az erőszak alkalmazásának kiküszöböléséről és a nemzetközi biztonsági intézkedésekről. Ez jelenti az előrehaladás egyetlen járható útját, és várakozással tekintünk a 2010. január végére tervezett egyeztetések elé. Ez előnyös lesz mindenki számára, aki hosszú távú stabilitást és fejlődést próbál elérni Grúzia és a térség egésze számára.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök úr, a Tanácsi tisztelt soros elnöke, tisztelt jövőbeni kolléga, tisztelt képviselők! Engedjék meg, hogy én is elmondjam, mekkora öröm számomra, hogy ismét megoszthatom Önökkel Grúziával kapcsolatos nézeteimet.
Mint ahogy Önök is tudják, az elmúlt két év során Grúzia nehéz időszakon ment keresztül mind a külső, mind a belső viszonyok vonatkozásában.
Az imént említett, tavaly augusztusban Oroszországgal folytatott háború az egész térségen sebeket ejtett és Grúzia még most is olyan alapvető kérdésekkel küszködik, mint a több mint 200 000 lakóhelyét elhagyni kényszerülő ember alapvető szükséglete, néhányuk már az 1990-es évek kezdete óta szenvednek ezek hiányától. Ami a belső viszonyokat illeti, a tavalyi konfliktus tovább növelte a Grúzián belüli feszültséget. A vitatott választások például több hónapig tartó utcai tiltakozásokhoz vezettek.
Minden tőlünk telhetőt megteszünk azért, hogy segítsünk az országnak megtenni a nehézségek megoldásához szükséges lépéseket. Mindenekelőtt eleget teszünk azon ígéretünknek, hogy 500 millió eurós anyagi támogatást nyújtunk Grúzia helyreállításának elősegítésére. A konfliktust követő támogatási csomag végrehajtása jól halad és sokaknak javultak az életkörülményei.
Betartjuk ígéreteinket és az igen tekintélyes támogatásunk segítséget nyújt a belső menekültek letelepedéséhez, valamint a gazdasági stabilizációhoz és Grúzia infrastruktúrájának támogatásához. Az elkövetkező napokban a Bizottság a Grúziának nyújtott 46 millió eurós makroszintű pénzügyi támogatás első részletét is felszabadítja, ami további részét képezi ennek az átfogó csomagnak.
Ugyanakkor ahhoz, hogy sikerüljön kisegítenünk Grúziát a jelenlegi nehéz helyzetéből, Grúziának is jobban kell teljesítenie különösen három területen.
Grúziának először is további demokratikus reformokat kell előmozdítania. A demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartása képezi valamennyi keleti partnerünkkel fenntartott kapcsolatunk gerincét, és a grúz elnök ez év elején tett nyilatkozata, amelyben meghirdette a "demokratikus reformok új hullámát” és kijelentette, hogy Grúzia nagyobb demokráciával, nagyobb szabadsággal és haladással fog reagálni az orosz agresszióra, nagyon üdvözlendő.
A májusban tartandó tbiliszi helyhatósági választások jelentik majd ezen elkötelezettségek erőpróbáját, és nagyon fontosak lesznek, mivel a tbiliszi polgármestert - most először - közvetlen választással fogják megválasztani.
Ez hatalmas lehetőséget jelent Grúzia számára ahhoz, hogy visszanyerje polgárai választási folyamat iránti bizalmát - egy olyan lehetőséget, amelyet meg kell ragadnia, mivel a választási rendszer hiányosságai továbbra is a politikai instabilitás jelentős potenciális forrását jelentik Grúziában.
A második terület, ahol Grúziának jobban kell teljesítenie az az, hogy "stratégiai türelmet” kell tanúsítania a konfliktus utáni időszakban. Ez magának Szaakasvili elnöknek a megfogalmazása. Mint ahogy Önök is tudják, az Európai Unió kiemelt szerepet játszott az ellenségeskedések megszüntetésében és továbbra is tartós megoldásra fog törekedni.
Mint ahogy az elhangzott, változatlanul fenntartjuk támogatásunkat Grúzia területi integritását és szuverenitását illetően. Mindent tőlünk telhetőt meg fogunk tenni a megfigyelő missziónkon és a genfi tárgyalásokon betöltött közvetítő szerepünkön keresztül annak érdekében, hogy sikerüljön normalizálni a helyzetet.
A szakadár régiók elszigetelése azonban nem fogja elősegíteni a konfliktus megoldására tett erőfeszítéseket. Éppen ellenkezőleg, arra van szükség, hogy Abbáziával és Dél-Oszétiával okos kötelezettségvállalási politikát folytassunk.
Éppen ezért értékeljük az említett stratégiai türelemmel kapcsolatos grúz politikát, amely jelentős mértékben elismeri annak szükségességét, hogy a polgárok érdekében a szakadár régiókkal korlátozások nélkül kell fenntartani a kapcsolatokat, és hogy vissza kell állítani a térség stabilitását.
A grúz kormány arra irányuló erőfeszítéseit, hogy állami stratégiát dolgozzon ki az abbáziai és dél-oszét területekre, érdemes támogatnunk, különösen vonatkozik ez minden olyan erőfeszítésre, amely a lakosság javát szolgáló szorosabb munkát célozza.
Továbbra is aggodalommal tölt el ugyanakkor bennünket, hogy a megszállt területekre vonatkozó törvény - amennyiben túl szigorúan kerülnek végrehajtásra - feleslegesen fokozhatja a feszültségeket a jogalanyokkal, megnehezítve ezzel a segítségnyújtást. Fennáll annak veszélye, hogy ez hátráltatni fogja a gazdasági kapcsolatokat, és nem valósulhatnak meg azon lépések, amelyek a napi kapcsolatok normalizálásához szükségesek. Az Európa Tanács Velencei Bizottságának nagyon jó tanácsa ellenére Grúzia még nem módosította ezt a törvényt, ezért továbbra is arra szólítjuk fel Grúziát, hogy tegye meg a javasolt kiigazításokat.
A harmadik pontom arra vonatkozik, hogy Grúziának aktívan fel kell készülnie az európai és keleti partnerség keretében kötendő új EU-Grúzia társulási megállapodásról folytatott tárgyalásokra. Mi minden tőlünk telhetőt megteszünk Grúzia támogatása érdekében.
Kétoldalú kapcsolataink új jogi keretének kialakítására tett előkészületek igen jól haladnak. Nagyon gyorsan kidolgoztuk a tárgyalási irányelveket az EU-Grúzia társulási megállapodás számára, ezeket most vitatja meg a Tanács. A tárgyalási irányelvek tervezete tartalmazza egy mély és átfogó szabadkereskedelmi térség jövőbeli létrehozását.
Már ismertettük Grúziával legfőbb ajánlásainkat azzal kapcsolatban, hogy milyen lépéseket kell még megtennie, mielőtt az országot alkalmasnak tartanánk a tárgyalások megkezdésére. Bölcsnek tartom Grúzia azon szándékát, hogy a tárgyalásokig még rendelkezésre álló időt a saját előkészületeinek felgyorsítására használja fel, és alapvető fontosságúnak tartom, hogy nagyon aktívan foglalkozzon a legfőbb ajánlásokkal.
Időközben novemberben befejeződtek az EU-Grúzia közötti vízumkönnyítési és visszafogadási megállapodásokról munkacsoport szinten folytatott tárgyalások, és most mindkét oldal végső jóváhagyását várjuk. Ezek a megállapodások mérföldkövet jelentenek partnerségünkben, ismételten megmutatva, hogy szorosabb kapcsolatunk milyen konkrét előnyöket jelenthet Grúzia lakossága számára. A nagyobb mobilitás elválaszthatatlanul együtt fog járni a fokozott biztonsággal. A közelmúltban írtam alá egy együttes nyilatkozatot az Európai Unió és Grúzia közötti mobilitási partnerségről, amely most kerül véglegesítésre.
Befejezésként annyit, hogy továbbra is mélyen elkötelezettek vagyunk Grúzia támogatása mellett ezekben a nehéz időkben. Új lehetőségeket kínálunk, amelyek kézzelfogható eredményeket hozhatnak az ország és polgárai számára, de Grúziának is segítenie kell önmagán, és ha jó döntéseket hoz, akkor mi ott leszünk, hogy segítsünk az út minden egyes lépésénél.
György Schöpflin
a PPE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Nagyon nagy hatással volt rám az a nagyon alapos kép, amellyel a soros elnök asszony és a biztos asszony a kapcsolatok jelenlegi állását lefestette. Az Európai Unió Grúziával való kapcsolata nagyon nagy horderejű kérdéseket vet fel azzal kapcsolatban, hogy miről is szólunk, hogy mi az EU és hogy mivé kívánunk válni. Elképzelhető, hogy ez a kapcsolat lesz majd a szolidaritás, az emberi jogok és a demokrácia értékeinek - a hirdetett értékeink iránti elkötelezettségünk erőpróbája.
Világosan látszik, hogy Grúzia - a vezetőréteg és a társadalom egyaránt - Európához tartozónak tekinti az országot. Ez az ország ugyanakkor - ismerjük el - bizonytalan helyzetben van, mivel Oroszország, mint egykori gyarmatosító hatalom, nem hagyott fel Grúzia, sőt valójában a dél-kaukázusi térség többi része feletti egyfajta hűbéri hatalom visszaállításának igényével. Ilyen értelemben Oroszországban sokan nem veszik komolyan Grúzia független állami státuszát, és úgy vélik, hogy Grúzia Oroszországba való visszatérése mindössze idő kérdése. Ennek következtében Grúzia lakosságának jelentős többsége kifejezetten bizonytalanságban érzi magát. Ez a bizonytalanság jelentősen felerősödött az Oroszországgal tavaly kialakult konfliktus fényében. Egyetlen ország sem szereti, ha megfosztják szuverén területétől, mint ahogy az Grúzia esetében megtörtént.
Mindez kihat az EU-ra - ami hangsúlyozza a keleti partnerség jelentőségét. Grúzia európai jövőt képzel önmaga számára, amely nem utolsósorban biztonságának garanciáját jelenti. Nyilvánvalóan itt van emellett a dél-kaukázusi energetikai folyosó, amely Európa energiaellátásának jövőbeli mentőkötele. Ezek elég nyomós okok ahhoz, hogy az Európai Unió komolyan vegye Grúzia európai törekvéseit, ahogy azt nyilvánvalóan tesszük is, de ezenkívül van még egy döntő érv is, amely szerint ha Európa figyelmen kívül hagyja ezen törekvéseket, akkor a világ előtt saját hitelességünk válik kérdésessé és ellenfeleinket örömmel fogja eltölteni Európa gyengeségének ez a megnyilvánulása.
Roberto Gualtieri
az S&D képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Véleményem szerint a nehéz grúziai helyzet miatt különös gonddal kell eljárni a nemzetközi jog védelmének gyakorlatias megközelítéssel és felelősségérzettel való ötvözése során.
Úgy gondoljuk, hogy az EU helyesen tette, hogy megerősítette Grúzia területi integritása és szuverenitása iránti támogatását és ezzel egy időben üdvözöljük az abbáziai választások tudomásulvételénél mutatott óvatosságot, ami érzésünk szerint összhangban áll azzal a módszerrel, amelynek alapja a párbeszédre és politikai vitára való folyamatos törekvés, illetve a demokratikus folyamat támogatása. A térség belső fejlődése és a nemzetközi környezet alakulása alátámasztja ezt a döntést, miszerint párbeszédre kell törekedni, és tovább kell növelni Európa felelősségét mindazokon a területeken, ahol kötelezettségeket vállalt: a grúziai demokratikus folyamat támogatására tett bizottsági kezdeményezés, a menekültek támogatása, a genfi tárgyalások életben tartására tett erőfeszítések, valamint az európai megfigyelő misszió tevékenysége, ezen utóbbi annál is inkább értékes és létfontosságú, mivel jelenleg ez az egyetlen nemzetközi misszió Grúziában.
Üdvözöljük a misszió által végzett munkát és hozzájárulását a régió stabilitásához, az incidensmegelőzési és reagálási mechanizmus működéséhez, és a felek közötti bizalom helyreállításának nehézkes folyamatához. Ezzel együtt tudatában vagyunk annak, hogy a demokratikus folyamat fejlesztése, amellyel kapcsolatban nagyvonalúnak és igényesnek kell lennünk, valamint a társulási megállapodás jelenthetik Grúziában a tartós változás kulcsát.
Ulrike Lunacek
Elnök úr, a Tanács tisztelt soros elnöke, biztos asszony! Különösen két témát szeretnék megvitatni. Az első egyrészről a gazdasági segítségnyújtás és támogatás, másrészről a demokratikus fejlődés közötti összefüggés, a második pedig a Tagliavini-jelentésben szereplő néhány alapvető kérdéssel függ össze.
Ferrero-Waldner asszony, Ön jogosan mondta, hogy szükség van a Grúziának nyújtott pénzügyi és gazdasági támogatásra, és ezt az Európai Uniónak továbbra is meg kell adnia. Ön három feltételt szabott ezen támogatás biztosításához, ez a demokratikus reform, az alapvető szabadságok és a jogbiztonság. Van egy kérdés, amely különösen fontos számomra. A múltban sajnálatos módon az volt a helyzet, hogy Grúzia és kormánya nagy mennyiségben vásárolt fegyvereket, főleg a tavalyi konfliktust megelőző időszakban. Hogyan szándékozzák biztosítani, hogy az európai pénzügyi támogatást ne fordítsák ilyen célra?
Másodszor pedig szeretnék megemlíteni egy emberjogi esetet, amellyel az Európa Tanács és Hammerberg úr is foglalkozott. Dél-Oszétiában két tizenéves még mindig őrizetben van, habár Hammerberg úrnak megígérték, hogy szabadon engedik őket. Tettek-e bármilyen lépést ezzel kapcsolatban? Lehetségesnek tartják, hogy a közeljövőben szabadon engedik őket?
Egy utolsó pont: a Tagliavini-jelentés elsőként írta le világosan, hogy hogyan alakult ki a konfliktus a felgyülemlett idegengyűlölettel és a gyűlöletbeszéddel együtt. Mit fog a Bizottság és a Tanács tenni ezen a területén annak érdekében, hogy megszüntesse ezt a helyzetet, és világossá tegye, hogy ezek a dolgok egy fegyveres konfliktus előjelei és fontos véget vetni ezeknek még mielőtt elkezdődhetnének?
Michał Tomasz Kamiński
az ECR képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök úr! Nem titkolom, hogy csalódott vagyok mindkét ma elhangzott nyilatkozatot illetően. Ma itt az Európai Parlamentben, mi az Európai Unió hatóságának képviselői teljes joggal hangsúlyozzuk a demokrácia szerepét. Kioktatjuk Szaakasvili elnököt azokról a változtatásokról, amelyeket országában be kell vezetnie. El szeretném mondani, hogy már igen sok változtatást vitt véghez, és napjaink Grúziája és a néhány évvel ezelőtti Grúzia két teljesen különböző ország. Ugyanakkor nem felejtettük el, hogy Grúzia területének jelentős részén ma orosz tankok találhatók. Képviselőtársaim, ha Önök úgy gondolják, hogy a történelem bármely időszakában az orosz tankok bárkinek is demokráciát hoztak, akkor Önök súlyosan tévednek! Az orosz tankok nem demokráciát hoznak, az orosz tankok elnyomást hoznak.
A grúziai helyzetről beszélünk ma, de a Tanács képviselőjének beszédében azt a szót, hogy "Oroszország” mindössze egyszer hallottuk, miközben Oroszország jelenti a grúziai helyzet kulcsát. Nem azt mondom, hogy Grúziában minden ideális. Természetesen nagyon sok mindenen kell javítani. Az oroszok azonban az arcunkba nevetnek azzal, hogy nem hajtják végre az Európai Unió nevében Sarkozy elnök által kitárgyalt ötpontos megállapodást. Meg kell kérdeznem: miért vannak még mindig orosz katonai egységek Pereva falujában? Megemlítették valaha ezt a kérdést az oroszoknak?
Amennyiben a demokrácia, az emberi jogok, a tolerancia és szólásszabadság szükségességéről beszélünk, akkor ehhez mind csatlakozom. Tényleg azt gondoljuk, hogy Oroszország ma ezeket az értékeket támogatja Grúziában, vagy a Grúzia elleni orosz agresszió része a demokráciáért vívott harcnak? Nem, ez a brutális imperializmus cselekedete. Nekünk mint az Európai Uniónak fel kell lépnünk a brutális imperializmus ellen. Csak akkor lesz mindaz, amit mondunk, hiteles a grúz barátaink számára, ha elmondjuk nekik, hogy még sok mindent kell tenniük - és ezzel egyetértek - az országukért ahhoz, hogy maradéktalanul megfeleljenek európai követelményeinknek.
Ugyanakkor nem mutogathatunk ujjal Grúziára, amikor másrészről itt van Oroszország, ahol meggyilkolják a kellemetlenkedő újságírókat, ahol a szomszédokkal és a kisebbséggel szembeni gyűlöletbeszéd jelenti a média hivatalos szóhasználatát és a vezető orosz politikusok nyelvezetét. Nemet kell mondanunk erre, mert ekkor válhatunk hitelessé mindabban, amit a demokráciáról mondunk a többi országnak, beleértve Grúziát is. Felszólítom az Európai Uniót, hogy szilárdan és határozottan védje meg Grúzia területi integritását a valamennyiünk által osztott értékek nevében, és védje meg Grúziában a szabadságot és a demokráciát az orosz agresszióval szemben.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök úr, biztos asszony! Véleményem szerint az Európai unió külpolitikája nem igazán következetes ebben a térségben. Közismert, hogy a Kaukázus az energia tranzitrégiója ugyanúgy, mint Oroszország, amely fontos stratégiai partnerünk és jelentősége óriási a számunkra. A helyzet érzékenységéből kiindulva a grúziai konfliktus során sikerült Szaakasvili elnöknek az EU-t rászednie, feltehetőleg egyes tagállamok USA-függő hozzáállásának hatására. A grúziai válságban tanúsított politikai szűklátókörűség nemcsak hogy növelte az Unión belüli belső megosztottságot, de súlyosan megterhelte az Oroszországgal fennálló kapcsolatokat is. Ennek számláját a gázvitában fogjuk megkapni. Még nem lehet tudni, hogy az EU új felsővezetői megfelelő módon fognak-e eljárni ebben az esetben.
Amennyiben Brüsszel ténylegesen meg akarja védeni az emberi jogokat, akkor be kell avatkoznia Grúziában az esetleges választási manipulációkkal, a rabszolgasággal egyenlő munkakörülményekkel, valamint a tüntetéshez való jogra vonatkozó korlátozásokkal kapcsolatban, amelyek megsértik az Alapjogi Chartát.
Brüsszelnek kiegyensúlyozott megközelítést kell elfogadnia a grúz kérdést illetően azzal, hogy egyenlő mértékben veszi figyelembe mind Grúzia, mind Oroszország jogos érdekeit.
Vytautas Landsbergis
Elnök úr! Gyerekkoromban az országomat megszállták az oroszok. Az általános iskolában sok új dalt kellett megtanulnunk. Ezek egyike grúz eredetű volt és egy lányról szólt, akit Sulikonak hívtak. A megszállás minden tekintetben rossz volt, csak ez a dal volt szép.
Azóta sok év telt el, és a közelmúltban megint összetalálkoztunk ezzel a lánnyal, Sulikoval, ez alkalommal a sötét szeme volt tele könnyekkel és ütlegelés nyomai látszódtak rajta. Egy évvel ezelőtt megint bántalmazták - kirabolták, megverték és megerőszakolták. Mi, a 27 uniós úriember, ezután csak nézzük ezt a leányt, és furcsa módon beszélünk: Hogy történhetett ez meg? Mit csinált rosszul? A viselkedése ingerelte az erőszaktevőt? A férfi pontosan ezt mondja: "Kihívóan viselkedett”! Ellenszegült a követeléseinek? Ez nem lenne bölcs dolog: senkinek, főleg a rablónak és az erőszaktevőnek nem szabad ellenszegülni vagy őket démonizálni. Rugalmasabb lehetett volna, jámbor módon fogadhatta volna a támadásokat, de ő két teljes napon keresztül próbált védekezni - és ez volt a legnagyobb hibája. Senki sem tudja most már megmondani, hogy ki volt a támadó: a férfi azt mondja, hogy a lány támadta meg őt.
Ez a helyzet egy Európa peremén elhelyezkedő távoli ország bíróságán, ahol a nagy földesurat semmilyen esetben sem lehet elítélni - de a lányt igen. Így tehát most egy új problémával állunk szemben, amit a lány okozott, mivel ügyletünk Erőszaktevő úrral enyhén megsérült. A következő alkalommal Erőszaktevő úr megkapja majd a különleges "Mistral” tablettánkat, hogy növelhesse a férfiúi képességeit.
Hölgyeim és uraim Európában, a következő háború esetében határozottabban járjanak el.
Kinga Göncz
(HU) Szeretném Ferrero-Waldner biztos asszonyt köszönteni és Cecilia Malmströmöt is külön, aki most miniszterként, de hamarosan szintén biztosként lesz itt a körünkben, és egy pár szót mondani arról, hogy köszönöm szépen egyrészt a beszámolót - nagyon fontos információk voltak benne - s hadd mondjam el én is, hogy az Unió keleti szomszédsága az utolsó két bővítési kör óta tulajdonképpen közvetlen közelségébe került az Európai Uniónak, és ilyen módon sok szempontból felértékelődött. Nem csak a geográfiai közelség miatt, hanem részben az orosz befolyási övezetekben gondolkodó külpolitika miatt, illetőleg az energiabiztonság felértékelődése miatt is.
Ebből a szempontból kiemelten fontos a keleti partnerség programja, ami differenciálni is tud és mégiscsak egyértelműen szorosabbra vonja a kötelékeket ezekkel az országokkal. Grúzia a leginkább európai uniós értékek iránt elkötelezett országa a kaukázusi régiónak. Szeretnék egy pár dolgot kiemelni és hangsúlyozni, egyrészt a vízumkönnyítési eljárás előkészítését. Nem csak az emberek közötti kapcsolatok miatt fontos ez, hanem azért is, mert tudjuk, hogy a dél-oszét és abház állampolgárok, akiknek orosz útlevelük van, ők már élvezik ennek az előnyeit, és ez olyan feszültséget kelt, ami tovább rontja a helyzetet. A másik tulajdonképpen, amit szeretnék hangsúlyozni, az az, hogy a keleti szomszédságpolitika országai közül négyben befagyott konfliktusok vannak, amire kiemelt figyelmet kell szánnunk.
És még utolsóként hadd mondjam el, hogy szeretném megköszönni Ferrero-Waldner biztos asszonynak mindazt az erőfeszítést, amit ezért a térségért tett, azért, hogy ez a térség közelebb kerüljön az Európai Unióhoz.
Milan Cabrnoch
(CS) Az Európai Unió szoros figyelemmel követi a grúziai helyzetet és nagy figyelmet szentel az országnak. Az Európai Parlament elnöke, Jerzy Buzek, október végén találkozott Szaakasvili elnökkel, november elején pedig a Külügyi Bizottság együttes ülésén az Oroszországgal folytatott együttműködésért felelős küldöttség és a dél-kaukázusi országokkal folytatott együttműködésért felelős küldöttség, valamint az Európai Parlament képviselői megvitatták a grúziai helyzetről szóló Tagliavini-jelentést, a november 26-i Strasbourgban tartott rendkívüli ülésen pedig a dél-kaukázusi küldöttség tagjai találkoztak a grúz kormány miniszterével, Giorgi Baramidzevel.
Mindenkor támogatjuk Grúzia területi integritását és szuverenitását. A grúziai helyzet és a Grúzia és Oroszország között fennálló konfliktus békés megoldását támogatjuk. Követeljük, hogy a békemegfigyelők ne csak a grúz kormány igazgatása alá tartozó területekre, de a megszállt területekre is beléphessenek. Ezzel egy időben követeljük, hogy ezen megszállt területekre is eljuthasson a humanitárius segítségnyújtás. Aggódunk a menekültek helyzete miatt, akiket otthonaik elhagyására kényszerítettek és nem térhetnek oda vissza, és nagyra értékeljük a grúz kormány erőfeszítéseit arra vonatkozóan, hogy minden menekült számára tisztességes életkörülményeket biztosítson. A konfliktusban résztvevő mindkét felet határozottan felszólítjuk a tűzszüneti megállapodás betartására és arra, hogy teljesítsék a békés megoldás elérése érdekében tett vállalásaikat.
Elena Băsescu
(RO) Hölgyeim és uraim! Néhány évvel ezelőtt hallani lehetett olyan hangokat, amelyek élesen kritizálták azokat, akik alátámasztották a fekete-tengeri régió stratégiai jelentőségét Európa számára. Az idő azonban megmutatta, hogy Európa szorosan kötődik ezen fekete-tengeri térségében lévő országokhoz.
Grúziának energiabiztonsági szempontból különleges stratégiai jelentőséggel rendelkezik a fekete-tengeri térségben, mivel az olyan ellátási útvonalak, mint a Nabucco gázvezeték, a Baku-Tbiliszi-kőolajvezeték és a szupszai olajkikötő, szorosan kötődnek az ország stabilitásához. A 2008. augusztusi grúziai konfliktusok világossá tették, hogy bármely megoldatlan konfliktus bármikor újra fellobbanhat, ami az egész térség stabilitására és biztonságára nézve súlyos következményekkel járna.
A mi kötelességünk, hogy Grúziát elvezessük a stabilitás és biztonság euro-atlanti övezetébe annak ellenére, hogy az orosz befolyás még mindig nagyon erős. Éppilyen fontos elismerni a menekültek, a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek és hozzátartozóik Abbáziába való visszatéréshez való jogát, etnikai hovatartozásuktól függetlenül.
Ezzel egy időben az a tény, hogy Oroszország állampolgárságot adott Abbázia és Dél-Oszétia lakosságának, egyértelműen hátrányos helyzetbe hozza a grúz állampolgárokat, mivel az EU részéről még nem lépett életbe a vízum-megállapodás, jóllehet a Bizottság képviselőjétől korábban hallottuk, hogy történnek lépések ebbe az irányba.
Románia az Európai Unió megfigyelő missziójának részeként operatív szinten és a helyszínen egyaránt, illetve a tbiliszi parancsnokság részeként szintén érintett. Országunk fenntartja kötelezettségvállalását arra vonatkozóan, hogy különleges erőfeszítéseket tesz annak érdekében, hogy Grúzia közelebb kerüljön az EU-hoz és a NATO-hoz. Ezen túlmenően nemzeti szakértőt fogunk küldeni, aki a tbiszili NATO hivatalból fogja tevékenységét ellátni. Üdvözöljük az EU elnökségének álláspontját. Semmilyen körülmények között sem fogjuk elismerni a jogtalanul, és a szeparatista régiókban végbement konfliktus eredményeként létrehozott úgynevezett államokat, sem pedig az illegálisan megszervezett választási eljárásokat, mint amilyenek a közelmúltban Abbáziában történtek. Az oroszbarát grúz szeparatista köztársaság elnöke a szavaztok 59,4%-val nyerte meg a választásokat. Azt is meg kell említenem, hogy az öt elnökjelölt egyike sem utasította el teljes egészében a Grúziával való újraegyesítés gondolatát.
Maria Eleni Koppa
(EL) Elnök úr! Az Európai Uniónak felelőssége, hogy meghatározó módon járuljon hozzá közvetlen szomszédsága stabilitásához tiszteletben tartva a nemzetközi jogot és az elveiben való hitet.
Különösen Grúzia esetében kell tartanunk magunkat azon álláspontunkhoz, miszerint tiszteletben kell tartani a területi integritást és az ország nemzetközileg elismert határait. Ezzel egy időben azonban a megoldatlan konfliktusok tényét is figyelembe kell vennünk. Az Európai Uniónak képesnek kell lennie közvetíteni és konstruktív módon hozzájárulni mindkét oldalhoz, Grúziához és Oroszországhoz annak érdekében, hogy sikerüljön megoldást találni.
A jelenlegi kritikus helyzetben három főbb üzenetet kell küldenünk:
Először is azt, hogy az egyoldalú és erőszakos megoldások elfogadhatatlanok; másodszor, hogy nem időszerű annak megvitatása, hogy Grúzia csatlakozzon-e a NATO-hoz, éppen ellenkezőleg, a genfi tárgyalások folytatását és sikeres kimenetelét kell hangsúlyozni és harmadszor pedig, hogy az uniós megfigyelők grúziai missziója hozzájárul a stabilitáshoz és a bizalomépítéshez. Éppen ezért kell elismerni pozitív hozzájárulását, meg kell erősíteni tevékenységét, illetve - különösen az emberi jogok és a nemzetközi humanitárius jog megsértésének területén - további erőfeszítések megtételére kell ösztönözni.
Marek Henryk Migalski
(PL) Elnök úr! Sajnálatos módon sem Malmström asszonytól, sem Ferrero-Waldner asszonytól nem hallottuk, hogy valójában mivel is kell Grúziában szembenéznünk. A drámai humanitárius és emberi helyzetre utalok. Az volt a benyomásom, hogy sem mi, sem a hölgyek nem vagyunk azért felelősek, hogy az Európai Unió egyáltalán nem reagált.
A helyzet valóban drámai. A hatpontos megállapodást nem tartják be. Etnikai tisztogatás folyik grúz területen. A grúz nyelv használatát sok helyen betiltják. A grúziai missziónknak több helyen sem engedik, hogy folytassa munkáját, és ezért mi vagyunk felelősek. Ferrero-Waldner asszony beszélt a Grúzia számára kilátásba helyezett hosszú távú makroszintű pénzügyi támogatásról és arról, hogy társulási megállapodást fogunk kötni Grúziával. Ez mind nagyon helyes, de valamennyiünknek meg kell válaszolnia azt a kérdést, hogy mit tettük mindennek érdekében? Mélységesen csalódott vagyok, és nemcsak amiatt, ami ezen politikáért felelős emberek részéről ma itt elhangzott, hanem maga az uniós politika miatt is.
Jacek Protasiewicz,
(PL) Biztos asszony, Malmström asszony! Ellentétben lengyel képviselőtársaimmal én nem leszek olyan kritikus az Európai Unió ebben a térségben végzett tevékenységének értékelését illetően, mivel elégedettségem kívánom kifejezni a Tanács december 12-i nyilatkozatát illetően, amely félreérthetetlen módon nyilatkozik az abbáziai elnökválasztásokról. Hangsúlyozni kívánom továbbá az Európai Unió tevékenységének támogatását, mivel az Európai Unió teljesen egyértelműen nemzetközi szinten elismeri mindkét térség függetlenségét. A Fehéroroszországgal kapcsolatban szerzett tapasztalataim alapján pontosan tudom, miről beszélek.
Ennek ellenére egyetértek azzal, hogy az Európai Uniónak határozottnak kell lennie a Sarkozy elnök által megtárgyalt hatpontos tűzszüneti terv végrehajtását illetően. Ezt különösen Ashton asszony külügyi főképviselő azzal kapcsolatban tett nyugtalanító nyilatkozatainak ismeretében mondom, miszerint csendes diplomáciát fog folytatni. Remélem, hogy a csendes diplomácia nem azt jelenti majd, hogy elnézzük azon megállapodások megszegését, amelyeket Oroszország az Európai Unió képviselőivel kötött.
Alexander Mirsky  . - (
LV) Köszönöm elnök úr! Hölgyeim és uraim, azoknak szeretnék egy kérdést feltenni, akik Szaakasvili úr álláspontját védelmezik: voltak már Dél-Oszétiában? Látták, hogy mit csinált a grúz hadsereg Zhinvalival? Én ott voltam a háború idején és saját szememmel láttam mindent. Amit a grúz állami hatóság tett, azzal bűncselekményt követett el Oszétia és Abbázia lakossága ellen. A megszállással kapcsolatban sok oszét és abbáz emberrel beszéltem. Oszétia és Abbázia lakossága nem akar Szaakasvili úrral egy országban élni. Ha valaki még mindig fegyverekkel akarja megoldani ezt a fontos nemzetközi problémát, úgy ahogy azt Szaakasvili úr tette, akkor álljon itt egy nagyszerű orosz mondás: "Zamučujutsja pilj glatatj”. Ez azt jelenti, hogy sohasem fog sikerülni. Köszönöm.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Elnök úr! Amennyiben az Unió nem támogatja politikailag és gazdaságilag Tbiliszit, akkor azzal megkönnyítjük Oroszország számára, hogy megvalósítsa a Grúziával kapcsolatos neo-imperialista politikáját, ami tovább destabilizálja a kaukázusi helyzetet. Az Uniónak éppen ezért többet kell tennie.
Amikor újra és újra elmondjuk, hogy támogatjuk a területi integritást, akkor tisztában vagyunk azzal, hogy egyáltalán nem tartják be a hatpontos tervet? Egyrészről azt mondjuk, hogy demokratikus, szabad és területileg sértetlen Grúziát akarunk, másrészről azonban nem engedik be a megfigyelőinket a szeparatista köztársaságokkal határos területekre. Szintén aggodalomra ad okot az a jelenség, hogy embereket rabolnak el, ami bevált gyakorlat lett Oroszország számára a megszállt övezetben. November elején több fiatalkorú esett ennek áldozatául. A legfiatalabb alig 14 éves. A Kreml nyilvánvalóan megpróbálja hiteltelenné tenni a grúz elnököt azzal, hogy olyannak próbálja meg beállítani, mint aki képtelen polgárai biztonságát biztosítani. Oroszország destabilizáló tevékenysége komoly veszélyt jelent a határterületeken élők biztonságára nézve, és a térségben végbemenő konfliktus kiéleződéséhez vezet.
Elnök úr, sokkal határozottabban kell cselekednünk, mivel az Európai Unió és Európa számára egy területileg érintetlen és demokratikus Grúzia nagyobb biztonságot jelent.
Kristiina Ojuland
(ET) Elnök úr, biztos asszony, miniszter asszony, hölgyeim és uraim! Nem is olyan régen, amikor Grúziáról beszéltünk, arra emlékeztettem Önöket, hogy a berlini fal leomlása évfordulójának éjszakáján jogosan merült fel az a kérdés, hogy mikor tudjuk majd megünnepelni azt a napot, amikor Dél-Oszétia és Abbázia ismét egyesül az anyaországukkal, Grúziával. Ma még nincs válaszunk erre a kérdésre annak ellenére, hogy minden dokumentumunkban, akár itt az Európai Unióban, akár más intézményekben is, hangsúlyozzuk Grúzia területi integritásának fontosságát a nemzetközi jog szempontjából és valamennyien ezért állunk itt.
Múlt héten egy nagyon jó megbeszélést folytattunk Brüsszelben Carl Bildttel, a soros elnöki tisztet betöltő ország képviselőjével, aki Grúziát az Európai Unió lakmusztesztjének nevezte, különösen azon kérdéssel összefüggésben, hogy vajon képesek leszünk-e egy napon síkraszállni azon elképzelés mellett, hogy Grúzia területi integritását vissza kell állítani, illetve hogy az emberi jogokat és a menekültek jogait a nemzetközi jogban foglaltak szerint kell kezelni. Minden képviselőtársammal egyetértek, aki a rossz emberi jogi helyzetre utalt - ami elfogadhatatlan.
Végül, de nem utolsósorban egy kérésem lenne. Múlt héten találkoztam Giorgi Baramidzevel, a grúz miniszterelnök-helyettessel, akinek az volt a nagy, nagy kérése: kérem, kérem, kérem, Európai Unió, tegyenek valamit a megelőző diplomácia révén annak érdekében, hogy megakadályozhassuk minden további konfliktus esetleges elmélyülését.
Tunne Kelam
Elnök úr! Egyetértek azzal a kijelentéssel, hogy Grúzia legjobb válasza az orosz agresszióra a még több demokratikus reform.
Ezzel egy időben, az EU-nak megvan a maga felelőssége, mivel az EU-Grúz kapcsolatok, ahogy azt már helyesen elmondták, jelentik majd a keleti partnerség és az EU a térségben betöltött szerepe sikerének erőpróbáját.
Tekintettel Grúzia fontosságára, kíváncsi vagyok arra, hogy vajon felmerült-e Grúzia a közelmúltban tartott EU-Orosz csúcsértekezleten, mivel Oroszország nem tartja be a hatpontos megállapodást, és az EU misszió pedig kínos helyzetbe került azzal, hogy nem engedik be őket a szeparatista területekre. Az EU-nak ez esetben határozottabb álláspontra kellene helyezkednie.
Biztos asszony, Ön 46 millió eurós pénzügyi segélyről tett említést. Szeretném kérdezni, hogy vajon ez a segély még ebben évben eljut-e Grúziába? Mi lesz a menetrend?
Paweł Robert Kowal
(PL) Úgy gondolom, hogy megbeszéléseink fényében vissza kellene ahhoz térnünk, amit Malmström asszony a vita legelején mondott - Grúziának az Európai Unió részéről új és széleskörű nyitottságra van szüksége. Ennek a makroszintű pénzügyi támogatás mellett tartalmaznia kell a társulási megállapodásról szóló tárgyalások lehetőség szerinti gyors és azonnali megkezdését. Tartalmaznia kell továbbá - ez a harmadik pontom - a vízumkönnyítésről szóló tárgyalások megkezdését, és végül pedig lehetővé kell tennünk Grúzia számára biztonsága garantálását azzal, hogy megnyitjuk előtte a NATO-csatlakozáshoz vezető utat.
Ugyanakkor azt gondolom, hogy ma azonban még csak nem is ezen kérdés kapcsán kívánok a vita ezen részéhez hozzászólni. Egy költői kérdést szeretnék Ferrero-Waldner asszonynak feltenni: nem csodálkozik azon, hogy szinte az összes felszólaló felhívta a figyelmet a Sarkozy-terv kérdésére? Kérem, hogy válaszoljon erre a kérdésre. Kérem, mondja el nekünk, hogy miért van az, hogy sem az Ön nyitóbeszédében, illetve későbbi nyilatkozataiban, sem pedig Ashton asszony nyilatkozataiban senki sem hallott egyszerű összegzésként arra vonatkozóan választ, hogy vajon sikerült, vagy nem sikerült megvalósítani a Sarkozy-tervet. Valóban arról van szó, hogy az Európai Unió legfontosabb intézményei nem méltóak arra, hogy ezen témával kapcsolatban egyértelmű nyilatkozatot kapjanak Öntől?
Mairead McGuinness
Elnök úr! Írországban tegnap egy konferencia a pénzügyi segítségnyújtás és Kelet-Európa kérdésével foglalkozott. Grúzia volt az egyik ország, amelyről beszéltünk, és nagyon üdítő volt hallani, hogy milyen komoly előrehaladást sikerült elérni egy olyan emberekből álló különleges csoport számára, akiknek nincs valódi képviselete - a szellemi és fizikai fogyatékossággal élő gyermekek, valamint fiatal felnőttek számára - de nagyon lehangoló volt megtudni azt, hogy az érintettek úgy gondolják, hogy a konfliktus következtében helyzetük most 10 évvel esett vissza.
Mindössze azt szeretném kérni, mivel tegnap én is résztvevő voltam, hogy akkor, amikor kereskedelmi megállapodásokat készítünk és beszélgetéseket folytatunk, gondoljanak a legsérülékenyebbekre. Ez itt egy nagyon fontos vita volt, és a többi képviselőtársam már szólt a szörnyű humanitárius helyzetről, azonban létezik az embereknek egy csoportja, akikről mindig megfeledkezünk; és azt akartam, hogy az ő véleményük is hangot kapjon ma itt.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy Grúzia kis ország, jóllehet stratégiai fekvése a Dél-Kaukázusban rendkívül fontos, és ez a tény okozza az erős északi szomszédjával, Oroszországgal kialakult konfliktusos helyzetet. Ezért vagyok hálás a biztos asszonynak azon nyilatkozatáért, miszerint a holnapi napon útnak indítják azt a pénzügyi támogatást, amelyre Grúzia már oly régóta vár.
Ne feledkezzünk meg arról, hogy amikor Grúzia elindult a demokratikus reformokhoz vezető úton és úgy döntött, hogy szorosabban kíván Nyugat-Európához kapcsolódni, mint Oroszországhoz, ahogy az az elmúlt évtizedek, sőt akár évszázadokban volt, akkor elveszített egy gazdasági partnert, amely termelésének 80%-át vásárolta meg. Semmit sem tettük annak érdekében, hogy belépjünk ebbe a légüres térbe és Grúziában gyártott termékeket vásároljunk az ország működésének biztosítása érdekében. Ezzel összefüggésben nagyon is helyeslem a nyilatkozatot és a Grúziára vonatkozó makroszintű pénzügyi terv bejelentését.
Van még egy dolog: biztos asszony, a politikai szférában nem tekinthetjük Grúziát teljesen távoli partnernek, mivel Grúzia egy hihetetlenül bonyolult geopolitikai helyzet foglya. Ennek alapján nem gondolom, hogy az Európai Unió Oroszországgal folytatott tárgyalásai során ne kerülne szóba a grúziai helyzet. Nem akarom megemlíteni a hatpontos Sarkozy tervet, mert ezt már mindenki megtette, de nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy egy olyan jelentős partnerrel, mint Oroszországgal fennálló kapcsolatainkban, amelyek természetesen számunkra is rendkívüli jelentőséggel bírnak, ki kell térni a kisebb partnereinkre is, akik közel vannak hozzánk és kedvesek számunkra.
Seán Kelly
Elnök úr! A politika csupán munka, amikor önös érdeket szolgál. Akkor válik hivatássá, amikor másokon segít - amikor a Góliátok sietnek a Dávidok segítségére. Ez esetben az Európai Unió a Góliát, amely Grúzia, a Dávid segítségére siet, és ezt üdvözlöm. Van azonban egy másik Góliát, Oroszország alakjában, amelynek más menetrendje van Grúzia számára. Fontos, hogy az Európai Unió kimutassa foga fehérét és ellenálljon a nemkívánatos benyomulásnak.
Múlt héten Bonnban voltam az Európai Néppárt kongresszusán, ahol felszólalt Grúzia elnöke. Vázolta azon erőfeszítéseket, amelyeket országa a korrupció leküzdése érdekében tesz, körvonalazta a gazdasági növekedés biztosítását célzó reformok menetrendjét, illetve egy szabadkereskedelmi megállapodás létrejöttével kapcsolatos óhaját. A kérdésem a következő: a Bizottság meglátása szerint mikor kerülhet sor egy szabadkereskedelmi megállapodásra, mikor teljesülnek ennek feltételei?
Lena Kolarska-Bobińska
Elnök úr! Itt most Ukrajna, Moldova és Grúzia törekvéseit vitatjuk meg. Ezek hasonló törekvések, valamennyien közelebb akarnak kerülni az Európai Unióhoz.
Úgy tűnik, hogy ez problémát jelent számunkra. Szeretném tudni, hogy vajon mi lesz 10 éve múlva, amikor ezen törekvéseken a csalódottság kerekedik felül és már nem törekednek az Európai Unióhoz való csatlakozásra és semmilyen egyéb reményük sem marad. Ez sokkal nehezebb helyzet lesz majd számunkra. A keleti partnerség összes országa közül Grúziában a legmagasabb az európai uniós és a NATO-tagság társadalmi támogatottsága. Itt a legnagyobb az előrehaladás a piaci reformok terén.
Ha nem lépünk gyorsabban, akkor ugyanaz lesz a helyzet, mint Törökország esetében, ahol a társadalom kezd elfordulni európai törekvéseitől. Ez igazán veszélyes helyzet lesz annak ellenére, hogy ezen országok körül egyéb politikai mozgások is lesznek, - vagy talán éppen ezért. Látjuk, hogy mi folyik Oroszországban, és amikor Grúzia európai uniós tagság iránti törekvése meginog, akkor olyan helyzettel kerülhetünk szembe, amely minden uniós ország számára meglehetősen veszélyes lesz.
Cecilia Malmström
a Tanács soros elnöke. - (SV) Elnök úr! Tudom, hogy nagyon komoly érdeklődésre tart számot ez az ügy. Önök közül azok, akik szorosan figyelemmel követték, azt is tudni fogják, hogy a svéd elnökség sok időt szentelt Grúziának. A svéd külügyminiszternek, Carl Bildtnek múlt csütörtökön lehetősége nyílt a Külügyi Bizottságban megvitatni Önökkel Grúzia kérdését.
Az EU továbbra is jelentős politikai, technikai és pénzügyi támogatást fog Grúziának nyújtani. Ennek minden valószínűség szerint részét képezik majd a Grúzia területi integritásának és szuverenitásának tiszteletben tartására irányuló felhívások, az EU megfigyelő missziójának továbbvitele, valamint a genfi tárgyalásokon betöltött nagyon fontos közvetítő szerepünk. A genfi tárgyalások jelentik mindehhez a megfelelő platformot. A megbeszélések lassan haladnak előre, de mindenesetre haladnak és ezeken minden fél képviselteti magát.
További pénzügyi támogatást is nyújtani fogunk a konfliktus utáni helyzet megsegítésére. Ahogy arra Önök közül többen is rámutattak, még mindig komoly aggodalomra ad okot a humanitárius helyzet. McGuinness asszony természetesen joggal mondhatta, hogy ennek következtében a legsérülékenyebbek azok, akik szenvednek.
Az orosz tárgyalópartnereinkkel való találkozáson, az EU továbbra is hangsúlyozni fogja a hatpontos tűzszüneti megállapodás, valamint az azon alapuló végrehajtási intézkedések betartásának szükségességét - azaz, a csapatok 2008. augusztus 7-i állapot szerinti visszavonását. Különösképpen kitérünk majd Perevire, Akhalgorira és Felső Kodorira, ahogy azt Önök közül többen is megtették.
Az EBESZ grúziai missziójának bezárása és az ENSZ megfigyelő csoportjának feloszlatása következtében megszűntek a fontos nemzetközi biztonsági struktúra kulcsfontosságú tényezői. Az egyetlen, még meglévő nemzetközi jelenlétet az Európai Unió megfigyelő missziója jelenti, amely jelentős mértékben hozzájárul a biztonsághoz és normalizálódáshoz. Ezért olyan fontos, hogy a megfigyelő misszió bejuthasson a szakadár régiókba. Ez Grúzia biztonsága és stabilitása szempontjából is fontos. Ezt a fontos szempontot az EU továbbra is minden érintett tárgyalópartner előtt hangsúlyozni fogja.
Az EU természetesen továbbra is támogatja Grúzia területi integritását, azonban stratégiai érdekünk fűződik ahhoz, hogy a szakadár régiókkal is fenntartsuk a kapcsolatokat, és nyitva tartsunk egy külvilágra tekintő ablakot a szeparatista területek lakossága számára. Ez segítségünkre lehet abban, hogy fokozatosan megalapozzuk a konfliktus megoldását a folyamatos uniós részvételen és a közigazgatási határokon átnyúló bizalom előmozdítását célzó lépéseken, valamint a lakosság különböző csoportjai között kialakuló kapcsolatokon keresztül.
Az EU továbbra is aktív szerepet vállal ebben a kérdésben. A Bizottság és Ferrero-Waldner asszony éppúgy, mint az Európai Parlament, nagyon elkötelezett ezzel kapcsolatban és ezért nagyon hálás vagyok.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök úr, először is szeretném megköszönni Önnek ezt az őszinte vitát.
Azt hittem, hogy Önök közül sokan tudják, hogy mit tettünk Grúziáért. Grúzia sok támogatást kapott tőlünk, mind politikai, mind gazdasági és humanitárius vonatkozásban, de úgy tűnik itt, mintha semmit sem tettünk volna. Ez egyáltalán nem igaz.
A háborúnak először is az Európai Unió és Sarkozy úr vetett véget. Másodszor pedig Önöknek igazuk van abban, hogy létezik egy hatpontos terv, amely sajnos még nem valósult meg teljes egészében, de minden egyes alkalommal, amikor az oroszokkal dolgozunk, ez a napirendünkön szerepel. Ez teljesen egyértelmű.
Valóban úgy van, ahogy azt a Tanács soros elnöke is mondta, hogy az egyetlen platform, ahol valóban előre tudunk lépni, még ha lassan is, az Genfben van, éppen ezért kell folytatni a genfi tárgyalásokat.
Támogatásra és nyitottságra is szükségünk van mindkét fél részéről, mert ez egy nehéz konfliktus, és ebben a konfliktusban mi vagyunk a közvetítők. Ez a legfontosabb politikai kérdés.
Előre kell lépnünk, és nagyon jól tudjuk, hogy a másik oldalon álló Oroszország hatalmas partner. Ugyanakkor közös szomszédságunk van, és éppen ezért mindig nagyon egyértelműen beszélünk Oroszországgal ezekről a kérdésekről. Ahogy azt már korábban itt elmondtam, szükségünk van arra, hogy mindkét oldal hozzáállása javuljon, ahogy azt, ha emlékeznek rá, a beszédemben mondtam. Ez az első pont.
A második pont a gazdasági és humanitárius szempont, ahol valóban nagyon szoros együttműködésben dolgozunk. Az 500 millió eurós csomag volt a legnagyobb csomag, amit keresztül tudtam vinni. A szomszédsági politikára nem állt rendelkezésemre olyan sok pénz, de azért tettük ezt meg, mert azt gondoltuk, hogy Grúziának szüksége van erre a háború és a keletkezett károk után - különös tekintettel a legkiszolgáltatottabb helyzetben lévő emberekre.
Én magam is ellátogattam a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek táborába és a programjaink segítségével helyreállított házakhoz.
Elmondhatom Lunacek asszonynak, hogy én magam írtam alá egy megállapodást a grúzokkal, amelyben teljes mértékben kötelezettséget vállalnak arra, hogy egyetlen centet sem használnak fel az európai uniós pénzből. Minden esetben mi ellenőrizzük a pénzünket, ezért normális körülmények között a mi pénzükből a grúz oldal egyetlen egy centet sem fordíthat újrafelfegyverzésére.
Azt persze nem tudom ellenőrizni, hogy egyéb kérdések vonatkozásában miként jár el Grúzia, de a mi pénzüket illetően ezt egyértelműen kijelenthetem.
Számos egyéb dolgot is megemlítettek. Például a két fiatalkorút, akiket Dél-Oszétiában még mindig fogva tartanak. Ezeket a kérdéseket természetesen felvetjük az oroszok előtt. Beszélünk róluk, de sajnos jelenleg nincs megoldásunk ezekre a kérdésekre, mi pedig nem léphetünk be Dél-Oszétiába.
Ami az elvet illeti, elveink természetesen egyértelműek. Létezik területi integritás és szuverenitás, és ezt világosan el is mondjuk Grúziával kapcsolatban. Teljesen egyértelműen. Ugyanakkor egy dolog beszélni az elvekről és más dolog ezen elveket haladéktalanul megvalósítani. Sajnos ez néha meglehetősen nehéz.
Engedjék meg, hogy a Tagliavini-jelentésről is szóljak. Maga az a tény, hogy megjelent ez a jelentés, rendkívül fontos. Tudják, hogy támogattuk ezt a független jelentést. Tagliavini asszonyt nagyon régóta ismerem, azóta, hogy 2000-ben országom külügyminisztereként az EBESZ soros elnöke voltam. Ő volt ekkor a kaukázusi különleges képviselőm. Nagyon bátor, független hölgy és azt kell mondanom, hogy kitűnő jelentést készített.
Ez is segít, mert ez a jelentés világossá tette a tényeket. Levonjuk belőle a tanulságokat, de mi továbbra is csak diplomáciai eszközökkel tudunk Grúziának segíteni.
Mindezek mellett még azt is elmondhatom, hogy rengeteget dolgoztunk először a keleti szomszédsági politikán, most pedig a keleti partnerségen.
Néhány napja a svéd elnökség ideje alatt nagyon fontos miniszteri találkozót tartottunk a keleti partnerség hat külügyminiszterével, többek között Grúzia külügyminiszterével is.
Minden lehetőséget megvitattunk, de tényleg azt gondolják, hogy minden országnak mindent megadhatunk anélkül, hogy ők bármit is tennének? Nem tehetjük ezt. Őket is arra kell kérnünk, hogy végezzék el a saját feladatukat. Ez a kereskedelemre is vonatkozik, mivel csak abban az esetben jöhet létre egy szabad és tartalmas kereskedelmi megállapodás, ha megvannak a megfelelő jogszabályok. Nem hívhatjuk egyszerűen őket ide az Európai Unióba, ha a Tanácsban ezzel kapcsolatban nincs egyetértés.
Ezeket a dolgokat mindkét oldalról meg kell nézni, de mi mindenkinél jobban támogatjuk Grúziát. Ezért remélem, hogy ez a politika, ahogy azt néhányan elmondták, valóban támogatására talál az Önök körében. Ez egy olyan politika, amelyben megpróbálunk segíteni nekik, amennyire csak tudunk, de Grúzia részéről is megfelelő magatartást szeretnénk látni.
Elnök
A vitát lezárom.
(Az ülést 19.55-kor felfüggesztik és 21.00-kor folytatják.)
