EB ir Mauritanijos žvejybos partnerystės susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas darbotvarkės klausimas - C. Fraga Estévez pranešimas Žuvininkystės komiteto vardu dėl pasiūlymo dėl Tarybos reglamento dėl protokolo, kuriuo nustatomos Europos bendrijos ir Mauritanijos Islamo Respublikos žvejybos partnerystės susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, taikomo nuo 2008 m. rugpjūčio 1 d. iki 2012 m. liepos 31 d., sudarymo - C6-0199/2008 -.
Joe Borg
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, leiskite man pirmiausia pareikšti padėką Žuvininkystės komitetui ir ypač jo pranešėjai C. Fraga už jos pranešimą.
Šis patikslintas protokolas nustato žvejybos galimybes ir finansinį įnašą, taikomą nuo 2008 m. rugpjūčio 1 d. iki 2012 m. liepos 31 d. Tai yra ilgų ir sudėtingų derybų tarp Europos Komisijos ir Mauritanijos rezultatas. Derybos buvo pradėtos 2007 m. spalio mėn., po nepakankamo Europos laivų savininkų protokolo naudojimo, būtent dėl galvakojų moliuskų ir mažų pelaginių rūšių žuvų išteklių.
Pagrindiniai pasiūlyti pakeitimai naujajame protokole yra pirmiausia susiję su protokolo galiojimo trukme, kuri buvo pratęsta nuo dvejų metų iki ketverių. Antra, sumažintos galvakojų moliuskų žvejybos galimybės, atsižvelgus į mokslines konsultacijas bei mažų pelaginių rūšių žuvų išteklių, atsižvelgus į faktinį naudojimą ir Europos Sąjungos laivyno prognozes. Trečia, sumažintas bendras finansinio įnašo ketverių metų laikotarpiui dydis, vidutiniškai nuo 86 mln. per metus iki 72,25 mln. per metus, bet padidinus šių lėšų dalį, skirtą remti šalies vykdomą žuvininkystės politiką - nuo 11 mln. EUR per metus 2008-2009 m. iki 20 mln. EUR 2011-2012 m. Ketvirta, pataisyta procedūra sprendžiant dėl Mauritanijos vandenyse įvykdytų pažeidimų.
Šis protokolas yra gerai suderintas. Jame esama įvairių interesų - poreikis pritaikyti ES finansinį įnašą prie sumažėjusių žvejybos galimybių ES laivynui ir didesnės paramos Mauritanijos žuvininkystės sektoriui svarba, remiant šio sektoriaus integravimą į Mauritanijos nacionalinę plėtros strategiją.
Žvejybos partnerystės susitarimu skiriama 20 proc. Mauritanijos valstybės biudžeto pajamų. Lyginant su 2004-2005 m. laikotarpiu, tada buvo skirta maždaug 30-35 proc. pajamų. Žuvininkystės partnerystės susitarimas sudaro 80 proc. visų valstybės biudžeto pajamų, gaunamų iš žuvininkystės sektoriaus. Europos bendrijos žvejybos pastangos sudaro 20 proc. visų pastangų, t. y. tiek priekrantės žvejybą vykdančių, tiek pramoninių laivų.
Derybų metu Mauritanijos atstovai prašė, kad Komisija bandytų sumokėti pirmąjį metinį finansinį įnašą iki 2008 m. rugpjūčio mėn. Šis įnašas yra labai svarbus Mauritanijos nacionaliniam biudžetui, nes kaip jau minėjau anksčiau, kasmetiniai mokėjimai pagal žuvininkystės partnerystės susitarimą sudaro nuo 15 iki 20 proc. šalies biudžeto. Taip pat tai gyvybiškai svarbu ES subjektams, veikiantiems regione, kurių veikla gali nukentėti, jeigu iki tos datos nebus atlikti mokėjimai, Bendrijai neratifikavus susitarimo.
Taip pat norėčiau paminėti klausimą dėl santykinio stabilumo, kurį pateikviena iš valstybių narių per Tarybos susitikimą liepos mėn. Noriu priminti, kad pagal žuvininkystės partnerystės susitarimą Komisija teisiškai neprivalo taikyti ankstesnio žvejybos galimybių paskirstymo (t. y. santykinio stabilumo). Tai yra susitarimai, kurie numato finansinę kompensaciją. Tokį susitarimą mes svarstome šiandien. Taip yra todėl, kad jis privalo užtikrinti, kad paskirstymas garantuos geriausią kainos ir kokybės santykį (t. y. finansinio įnašo panaudojimo optimizavimas). Remiantis šiais susitarimais, žvejybos galimybės turi būti paskirstomos pagal tokius kriterijus kaip ankstesniojo protokolo išnaudojimo koeficientas, valstybių narių prašymai derybų metu, istoriškai valstybėms narėms priklausančias žvejybos galimybes bei laivyno padėtį ir pajėgumus.
Carmen Fraga Estévez
pranešėja. - (ES) Tikrai sunkiai dirbome Žuvininkystės komitete, todėl Komisija ir Europa gali pareikšti pagarbą už šį atsidavimą.
Galbūt dėl to, kad Komisija pradžioje nerodsusidomėjimo derybomis, sulaukėme kritikos dėl procedūros, kurios buvo laikytasi, nepaisant to, kad Mauritanija išlieka viena iš pagrindinių Europos žvejybos partnerių ir finansinis įnašas vis dar yra vienas iš didžiausių įsipareigojimų vystant Bendrijos žuvininkystės sektorių.
Todėl yra sunku suprasti, kodėl tekste, dėl kurio vyko derybos, reikalaujama labai sumažinti nuo 25 proc. iki 50 proc. leidžiamą sužvejoti kiekį beveik visoms žuvų rūšims ir šalia techninių priemonių buvo numatytos sunkiai visiems suprantamos sąlygos.
Kaip jau kelis kartus esame pasisakę šio susirinkimo metu ir kaip minėjo "Europêche" savo laiške, siųstame jums, gerb. J. Borgai, nėra daug prasmės derėtis dėl puikių žvejybos galimybių, ko nėra šio susitarimo atveju, jei po to mes patvirtiname technines sąlygas, kurios trukdo tinkamai pasinaudoti šiomis galimybėmis.
Nustatytas minimalus aštuonkojų kiekis nėra susijęs su kiekiu, nustatytu silpnosiose srityse. Paskutinę minutę vykusios derybos dėl papildomo dviejų mėnesių galimo žvejybos draudimo laikotarpio, apie kurį beveik nieko nebuvo žinoma žuvininkystės sektoriuje, buvo pagrįstos prastos kokybės moksline ataskaita ir pasiūlytos Mauritanijos prašymu, iš anksto privalomai nepasitarus su jungtiniu moksliniu komitetu. Jis yra išimtinai susiję su galvakojais, nepaisant, kad tai liečia visas rūšis. Kelia nerimą ir tai, kaip Europos Komisija kartais vykdo derybas.
Gerb. pirmininke, gerb. J. Borgai, dėl šios priežasties privalome dar kartą primygtinai pareikalauti, kad daugiau dalyvautų Europos Parlamentas, bent jau kaip stebėtojas jungtinio komiteto susitikimuose, užtikrindamas, kad būtų laikomasi institucijų skaidrumo reikalavimo, kas turėjo būti padaryta jau anksčiau.
Tai nebūtų blogai, atsižvelgiant į naujas galias, kurias, tikimės, Europos Parlamentas įgis įsigaliojus Lisabonos sutarčiai. Šis dalykas yra neišvengiamas, ir esu tikras, kad privalome pradėti jį naudoti greitai. Taryba ir Komisija turi pasiruošti įtraukti Parlamentą į šį procesą, nes anksčiau ar vėliau jis bus pakviestas tai daryti.
Pranešime taip išreiškėme savo nusivylimą, kad Komisija - ir čia manau, kad su jumis nesutiksiu, gerb. J. Borgai - nepaissantykinio susitarimo stabilumo, mažiau kreipdama dėmesio į kriterijų, kuris kitais atvejais būtų laikomas praktiškai neliečiamu. Tokius veiksmus mes atidžiai stebėsime, keik leidžia mūsų pareigos.
Tikiuosi, kad jūsų minėtu atveju dėl galvakojų šioje žvejybos srityje bus atsižvelgta į paskirstymo kriterijus, pagrįstus santykiniu stabilumu ir istoriškai susiklosčiusiomis žvejybos teisėmis.
Labai norėsime sužinoti susitikimų, kurie vyks įvairiuose forumuose ir jungtiniuose komitetuose sprendžiant mano pranešime minėtas technines problemas, rezultatus. Tokios problemos, kurios dabar vyksta Maroke, gali sustabdyti laivyną, kuriam žūtbūt reikia pasinaudoti žvejybos galimybėmis, už kurias jis moka didelę pinigų sumą.
Nepaisant visko, pratęsus protokolo galiojimą iki ketverių metų, jis kartu su Maroko protokolu toliau išliks svarbiausiais Europos Sąjungos ir besivystančių šalių bendradarbiavimo žuvininkystės srityje dokumentas. Akivaizdu, kad dėl šios priežasties balsuosime prieš pasiūlytus du naujausius pakeitimus ir skubų pritarimą Komisijos pasiūlymui.
Cornelis Visser
PPE-DE frakcijos vardu. - (NL) Žvejybos su Mauritanija susitarimas, sudarytas 2006 m. rugpjūčio 1 d., turėjo būti šiais metais pratęstas. Praėjusių metų gruodžio 14 d. Komisija netikėtai pasiūlšį susitarimą nutraukti, nes žvejybos galimybės Europos žvejybos laivų nebuvo išnaudojamos iki galo, ypač gaudant smulkiąsias pelagines žuvis.
Tai mums buvo didelis netikėtumas. Iš dalies dėl Parlamento skatinimo įvyko žvejybos protokolo svarstymo iš naujo derybos. Šiuo metu naujame protokole, kurį mums pateikKomisija, yra nemažai pakeitimų lyginant su senuoju protokolu. Sumažintos ne tik ankstesniais metais neišnaudotos tam tikrų žuvų rūšių žvejybos galimybės. Bet taip pat gerokai sumažintos visų žuvų rūšių žvejybos galimybės - 25 proc. galvakojams, nuo 10 iki 50 proc. giliavandenėms žuvims ir 43 proc. - pelaginiams. Finansinių įnašų, mokamų Mauritanijai, dydis nepasikeitarba ateityje bus tik šiek sumažintas. Mus domina, ar tikrai reikėjo tokių sumažinimų ir kokia buvo pagrindinto priežastis.
Ypač dabar, kai žvejybos sektoriuje šiuo metu kyla didelių sunkumų dėl degalų kainų krizės ir žvejybos galimybių sumažinimo. Panašu, kad neturėtų būti akivaizdžios priežasties toliau mažinti žvejybos galimybes. Tikrai ne tada, kai nėra jokio biologinio ar mokslinio poreikio tai daryti.
Turi būti įmanoma naudoti žvejybos sektoriuje bet kokią žvejybos galimybę. Pavyzdžiui, viena iš tokių galimybių galėtų būti tunų žvejybos perkėlimas į Mauritaniją. Olandų laivus, gaudančius pelagines žuvų rūšis, taip pat palietšie pasiūlyti apribojimai, ypač dėl ledjūrio menkių, silkių ir skumbrių. Ir tai vadinasi Mauritanija.
Keliais žodžiais pasisakysiu dėl Komisijos pasiūlymų. Esu jais labai patenkintas, ne taip, kaip dėl Mauritanijos. Manau, kad juose yra daug naudingų patarimų, kaip pritaikyti laivus esant degalų krizei. Tikiuosi, kad šios naujos priemonės padės užkirsti kelią darbo vietų netekimui šiame sektoriuje.
Rosa Miguélez Ramos
PSE frakcijos vardu. - (ES) Gerb. pirmininke, yra vertas dėmesio faktas dėl naujojo protokolo, kad nors jo galiojimas buvo nuo dvejų metų pratęstas iki ketuverių, žvejybos galimybės buvo sumažintos.
Pagal šį protokolą nustatytas leidimų paskirstymas 5 kategorijoje (galvakojai), kuriuo Ispanijai yra išduodami 24 leidimai, nenudžiugins Ispanijos valdžios, nes nebus patenkinti visi prašymai šiame sektoriuje, kurie yra tiesiogiai veikiami šios kategorijos.
Taryba turi teisę nuspręsti dėl naujo leidimų paskirstymo, atsižvelgdama į panaudojimą. Tačiau šį kartą buvo remtasi ne vidurkiu, o laikotarpiu nuo 2007 m. pabaigos iki 2008 m. pradžios. Tada vykstant ginčams su Mauritanija dėl tam tikrų techninių priemonių didžioji dalis Europos laivyno nenorėjo, kad būtų sudarytas šis susitarimas dėl įlaipinimo baimės, o tai įvyko pirmame 2008 m. ketvirtyje.
Marie Anne Isler Béguin
Verts/ALE frakcijos vardu. - (FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponai ir ponios, kalbant apie žvejybos susitarimus, mes, Žalieji, juos aiškiname šiek tiek kitaip nei kitos frakcijos. Manome, kad žvejybos susitarimai patenka ne tik į prekybos susitarimų grupę, bet ir į Europos politikos sritį. Todėl remiuosi Vystymosi komiteto nuomone, kurioje taip pat pabrėžiami mūsų įsipareigojimai teikti vystymosi pagalbą ir remti demokratiją bei gerą valdymą.
Mūsų klausimas, kurį jau pateikėme diskusijų Žuvininkystės komitete metu, būtų toks: kodėl Komisija grasino nutrauksianti žvejybos susitarimus su Mauritanija praėjus tik metams nuo tada, kai jie buvo pasirašyti.
Žuvininkystės susitarimai nėra šiaip susitarimai, kuriais remiantis galime naudoti išteklius ir už juos susimokėti. Naudodami mažiau išteklių, turime ir mokėti mažiau. Tačiau taip nėra. Mes mažiname žvejybos galimybės, todėl, kad Europos laivai pasinaudojo jomis mažiau susijusiose srityse. Vis dėlto ar Mauritanija turi už tai atsakyti ir ar tai yra jos kaltė, jei Europos laivai plaukkitur gaudyti tam tikrų žuvų rūšių?
Kituose žvejybos susitarimuose mes visada prašėme atsižvelgti į žvejybos išteklius. Visada sakėme, kad jų yra naudojama per daug ir bet kokiu atveju ateis laikas, kai išteklių sumažės. Būtent tai šiuo metu ir vyksta. Pritariame Komisijai, kad ištekliai privalo būti išlaikyti iki tokio lygio, kai žvejyba galėtų tęstis. Ir tai yra geras dalykas. Tačiau kai kuriems dalykams mes tikrai nepritariame. Per diskusijas mes paklausėme, kas atsitiktų sumažinus kompensaciją iki esamo žvejybos lygio. Taip ji nuo 86 mln. EUR sumažėtų iki 70 mln. EUR ir tai reikštų, kad Mauritanijos pajamos per trejus metus sumažėtų 40 mln. EUR.
Jūs sakote mums: "Tai ne problema. Mes negalime nuo žvejybos kvotų pereiti prie visai kitų dalykų, nuspręsdami vietoj to rūpintis vystymusi". Suprantame ir tai. Komisijos vardu įsipareigojote užtikrinti, kad kaip vystymosi politikos dalis vietoj šių 40 mln. EUR bus suteikta kompensacija. Tačiau šiandien matome, kad šiame susitarime nėra jokių užuominų apie šią kompensaciją, išskyrus išnašą, kuriame sakoma, kad yra galimybtokią kompensaciją gauti. Todėl nemanome, kad tokia kompensacija yra. Kadangi susitarime nėra jokios nuostatos apie tokią kompensaciją, Mauritanija buvo apgauta.
Jums leidus, tiesiog norėčiau priminti, kad man vadovaujant ES misijai, kurios metu vyko rinkimai Mauritanijoje, Europos Sąjunga įsipareigojo remti šią naują demokratinę valstybę. Tačiau pirmasis mūsų politinis veiksmas yra susijęs su grasinimu nutraukti žvejybos susitarimus. Manau, kad tai nėra pagalba vystymuisi. Tikrai norėčiau žinoti, kokias garantijas mums, kaip EP nariams, galite suteikti, kad bus nuspręsta dėl šios kompensacijos.
Jean-Claude Martinez
(FR) Gerb. pirmininke, žvejybos susitarimas tarp Europos ir Mauritanijos, dėl kurio mūsų kolegC. Fraga Estévez parengpranešimą, yra dėl vieno iš turtingiausių žuvų ištekliais regionų pasaulyje. Štai kodėl, pavyzdžiui, Dakhloje, buvusioje Ispanijos sostinėje Villa Cisneros, Maroko valdomoje Vakarų Sacharos dalyje, driekiasi 40 km jūros įlanka, kuri vadinasi Rio de Oro arba Aukso updėl saulės, atsispindinčios ant plaukiojančių žuvų būrių žvynų.
Praeityje dėl tokios gausybės žuvų buvo kilę problemų su Maroku. Dabar mes turime panašią problemą, bet ši yra dėl žvejybos Mauritanijoje nuo 2008 iki 2012 m. Tai yra sritis, kur, pavyzdžiui, gali sumažėti aštuonkojų ir galvakojų moliuskų, galimo žvejybos draudimo metu, tačiau joje yra būtina gaudyti sardines, nes jos puola aštuonkojus.
Gerb. pirmininke, tai reiškia, kad pirmiausia visos žvejybos kvotos, leidimai turi būti paskirstyti penkioms Europos šalims, įskaitant Ispaniją ir Italiją, bei taip pat Portugalijai. Galbūt ir Baltijos valstybėms, kadangi ten plaukioja kiti laivai, traleriai-šaldikliai. Po to būtina mažinti sugaunamų žuvų kiekį nuo maždaug 400 000 iki 250 000 tonų. Keista, bet šios kvotos nėra išnaudojamos. Tai taip pat yra taikytina ir Maroko valdomai Vakarų Sacharai, apie kurią, gerb. generole P. Morrillonai, tunus Viduržemio jūroje gaudantys žvejai gali tik pasvajoti.
Mauritanijoje išnaudojama vidutiniškai 90 proc. vėžiagyvių žvejybos galimybių ir tik apie 22 proc. - tunų. Aišku, kad visuose šituose susitarimuose ir protokoluose yra įtrauktas finansinis įnašas, kuris mokamas už teisę žvejoti. Jo dydis daugiau nei ketveriems metams yra apie 300-305 mln. EUR, mokant nuo 70 iki 80 mln. per metus. J. Borg minėjo, koks svarbus yra šis įnašas, kadangi jis sudaro maždaug 15 proc. Mauritanijos metinio biudžeto. Tai yra palanku Mauritanijai, nes įnašas išlieka beveik toks pat, o sugaunamų žuvų kiekis mažėja. Nepaisant to, Mauritanijos gyventojai sukelia rimtų problemų persekiodami mūsų laivus ir lipdami į juos, tik norėdami skirti baudą. Tačiau kaip ką tik priminM. A Isler Béguin, Europos Komisija tam nepritaria ir dabar dėl to daro spaudimą Mauritanijos vyriausybei.
Nors akivaizdu, kad yra labai svarbu vykdyti žvejybą šiose vietovėse. Pavyzdžiui, Maroko valdomoje Dakhlos dalyje, žuvys eksportuojamos į Braziliją ir yra pragyvenimo šaltinis visam miestui. Todėl FAO ir AKR šalys nori turėti tvarią žvejybos pramonę ir gero elgesio kodeksą. Gerb. pirmininke, galbūt nepaisant Europos Komisijos elgesio su nauja demokratine Mauritanija derybų metu, kuris nebuvo labai "geras", turėtume pritarti šiam susitarimui. Galbūt tai vienas iš paskutinių susitarimų šiame regione, Marokui siekiant išsaugoti ir susigrąžinti savo gamtinių išteklių kontrolę.
Daniel Varela Suanzes-Carpegna
(ES) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponai ir ponios, labai tikimės, kad per pakartotines derybas dėl protokolo prie susitarimo su Mauritanija bus kompensuota tai, ko trūko ankstesnių prastų derybų metu. Taip pat mes manome, kad būtų naudinga ištaisyti nepatenkinamus derybų dėl Maroko susitarimo rezultatus dėl komercijai svarbių galvakojus moliuskus žvejojančių laivų. Jie socialiai ir ekonomiškai yra svarbūs labai Galicijoje, todėl, be to, kad jie susiduria su krize žuvininkystės sektoriuje, šiems laivams kyla problemų dėl šių dviejų prastai parengtų susitarimų.
To neturėjo būti, todėl mes negalime Komisijos pagirti arba pasveikinti su šiais rezultatais. Apskritai yra labai sumažėjusios žvejybos galimybės, o finansinis įnašas to neatitinka. Mažai dėmesio buvo kreipiama į šį sektorių. Techninės priemonės, dėl kurių buvo susitarta, yra ne tik dviprasmiškos, bet ir kenkia Bendrijos laivams. Galvakojų moliuskų atveju, kaip sakoma pranešime, nustatytas mažiausias leidžiamas aštuonkojo dydis, kuris yra didžiausias regione. Tai nėra būtina, kadangi šis galvakojus moliuskus gaudantis laivynas buvo iš tikrųjų sunaikintas. Lyg to neužtektų, leidimų paskirstymas kenkia santykiniam stabilumui. Tai kenkia Ispanijos laivams.
Kaip pamatysite, gerb. J. Borgai, nors ir apgailestaujame, bet visos šios aplinkybės reiškia, kad negalima pasveikinti jūsų su pasiektais rezultatais, nes manau, kad jie galėjo ir turėjo būti geresni.
Joe Borg
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti už įdomias pastabas ir įvykusias diskusijas. Norėčiau pasisakyti dėl poros dalykų, kurie buvo paminėti.
Pirmiausia esate teisus atkreipdamas dėmesį į tai, kad šiame peržiūrėtame protokole liko mažiau žvejybos galimybių. Dėl šios priežasties ir buvo nuspręsta pakartotinai derėtis, kadangi mums reikėjo užtikrinti, kad būtų maksimaliai panaudotos žvejybos galimybėmis. Anksčiau buvo neišnaudojamos žvejybos galimybės tiek mažoms pelaginių žuvų rūšims, tiek galvakojams moliuskams.
Kalbant apie techninius reikalavimus, pavyzdžiui, dėl dragų, tikimės, kad greitai rasime sprendimą dėl šio klausimo. Mauritanijos valdžia, yra labai linkusi rasti abiem pusėms tinkamą sprendimą. Prašymą dėl ramybės laikotarpių pateikpramonininkai, kadangi, jų nuomone, po tokių ramybės laikotarpių žuvų gaudymas tampa pelningesnis. Dėl mažiausio aštuonkojo dydžio nustatymo iki 500 g, norėčiau atkreipti dėmesį, kad mes turime reikalų su trečiąja šalimi, suverenia valstybe Mauritanija. Jos taisyklėse yra tiksliai apibrėžta, kad mažiausias aštuonkojo dydis yra 500 g. Vykstant deryboms mes negalėjome peržengti šios ribos ir prašyti trečiosios šalies pakeisti savo teisės aktus, nes mūsų žvejams yra įdomiau gaudyti mažesnio dydžio galvakojus moliuskus. Tačiau mes pripažįstame, kad regione šiuo klausimu nėra vieningų suderintų taisyklių. Kitos šalys leidžia gaudyti mažesnio dydžio galvakojus moliuskus. Todėl sprendimą dėl to turėtų priimti organizacija COPACE.
Kalbant apie perskirstymo būdus, t. y. "santykinį stabilumą", kaip anksčiau minėjau, Komisija neprivalo santykinio stabilumo perkelti iš vieno susitarimo į kitą arba iš vieno protokolo į kitą.
Tačiau susitarime ir protokole yra numatyta, kad jei valstybei narei reikia daugiau galimybių ir tokie prašymai yra pagrįsti moksliškai ir atsižvelgiant į išteklių būklę, tada tokie prašymai tikrai turėtų būti svarstomi. Aš pat juos perduočiau Mauritanijai, kad galėtume derėtis dėl išteklių padidinimo, ypač jei, pavyzdžiui, dėl galvakojų moliuskų yra pateiktas toks prašymas.
Noriu pasakyti, kad buvo išduoti 22 leidimai galvakojams moliuskams, o naujame protokole yra nuostata dėl 25 tokių leidimų. Todėl iš tikrųjų mes siekiame apsaugoti išteklių naudojimą.
Jei konkreti valstybnarteigs, kad norėtų, jog būtų viršytas 25 leidimų skaičius, pateiktus konkrečius faktus perduosime Mauritanijai, kad skaičius būtų padidintas, jei tai leis išteklių būklė. Norėčiau pabrėžti, kad dėl galvakojų moliuskų yra problemų dėl išteklių tvarumo ir būklės.
Vėl kalbant apie santykinį stabilumų, norėčiau taip pat atkreipti dėmesį, kad neįmanoma suderinti neįmanomų dalykų. Kita vertus, galvakojų moliuskų paskirstymo atveju toks paskirstymas netenkina vienos konkrečios valstybės narės. Bet tunų atveju, kai tai pačiai valstybei nariai tenka gerokai daugiau paskirstymų, tai ją tenkina ir šiuo klausimu nesame gavę jokių skundų iš jos.
Kodėl protokolas buvo denonsuotas ir dėl jo naujai derėtasi. Todėl, kad buvo per mažai juo pasinaudota. Dar kartą norėčiau pasisakyti dėl M. A. Isler Béguin žodžių, kad tokie susitarimai susiję ne tik su žvejyba, bet ir su pagalba vystymuisi. Iš tikrųjų atsižvelgiant į tai, kad mes sumažinome finansinę žvejybos galimybių dalį, esame iš savo pusės aiškiai įsipareigoję didinti dalį dėl vystymosi. Esame visiškai įsipareigoję į tai atsižvelgti.
Todėl bendrai finansiniai asignavimai patvirtinti daugiau nei ketverių metų laikotarpiui. Todėl biudžeto parama iš 10-ojo EPF kompensuos nuo 2009-2010 m. iki 2012 m. likusius 40 mln. EUR, per metus skiriant 10 mln. EUR. Tai reiškia, kad Mauritanija gaus pinigų sumą, kuri atsižvelgiant į tai, kiek jai bus kompensuota už žvejybos galimybių sumažinimą jos vandenyse ir gautą paramą iš 10-ojo EVF, bus tokia pati, kurią ji gaudavo pagal ankstesnįjį finansinį protokolą.
Baigdamas noriu pasisakyti dėl įsėdimo klausimo, kad darbo grupės susitikimas vyks šį sekmadienį, savaitgalį. Jame bus svarstomas ši konkretus klausimas ir rekomendacijos bei gairės, kurios padėtų išspręsti šią problemą. Dėl C. Fragos pastabos dėl EP narių dalyvavimo, Komisija mano, kad reikia laikytis tokio paties požiūrio, kuriuo buvo vadovaujamasi dėl EP narių dalyvavimo dvišalėse derybose, kai yra jungtiniai komitetai, kur abiem pusėms yra atstovaujama oficialiai.
Tačiau Komisija toliau bendradarbiaus su Parlamentu remdamasi esamu bendruoju susitarimu.
Carmen Fraga Estévez
pranešėja. - (ES) Gerb. pirmininke, pasistengsiu kalbėti sistemiškai. Pirmiausia dėl M. A. Isler Béguin žodžių norėčiau atkreipti dėmesį, kad lėšos, skirtos vystomajam bendradarbiavimui per ketverius metus, kai galioja protokolas, išaugo.
19 proc. yra mažinamas bendras finansinis indėlis, tačiau vystomajam bendradarbiavimui skirtos lėšos yra didinamos iki 11, 16, 18 ir 20 mln. EUR. Todėl neturėtumėte išgyventi dėl vystomojo bendradarbiavimo, kadangi jam skirtos lėšos išaugo.
Gerb. J. Borgai, kalbant apie mažiausio aštuonkojo dydį, techninės priemonės yra svarbios tenkinant žvejybos galimybes, todėl norėčiau pasakyti, kad šiuo metu turėtume spręsti ne šią problemą. Labai gerai žinote, kad šis klausimas dar nėra išspręstas.
Manau, kad dydis yra didžiausias visame regione. Žvejybos rytų vidurio Atlante komitetas (CECAF) savo susitikime šiais metais yra pasakęs, kad visame regione turėtų būti nustatytas bendras mažiausias dydis. Manau, kad Komisija galėtų pasistengti, kad šis klausimas nebebūtų ginčo objektu.
Mauritanijos mokslino komiteto parengtoje ataskaitoje sakoma, kad, pavyzdžiui, lapkričio mėn. 50 proc. Mauritanijos vandenyse sugauto laimikio gali sudaryti nuo 300 iki 500 gramų svorio aštuonkojai. Kitaip tariant, Mauritanijos vandenyse ir kitur yra problema dėl mažiausio jų dydžio.
Nesiginčysiu su jumis dėl santykinio stabilumo klausimo, bet jis buvo svarstomas Parlamente sprendžiant dėl pagrindinių taisyklių, kartu su licencijų trečiosioms šalims išdavimo taisyklėmis. Tačiau pradinis paskirstymas yra kitas klausimas
Pradinio paskirstymo metu reikia atsižvelgti į istoriškai priklausančias teises, ir jeigu pagal šį paskirstymą nėra panaudojamos žvejybos galimybės, sutinku, kad Komisija gali skirti ir taikyti jas kam nori. Tačiau iš pradžių turime atsižvelgti į istoriškai nusistovėjusias teises. Gerb. J. Borgai, penktos kategorijos atveju to nebuvo.
Toliau šios temos neplėtosiu. Galėčiau atsakyti į daugiau klausimų, bet nors nelabai matau be savo akinių, tačiau manau, kad mano laikas jau baigėsi.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj, 2008 m. liepos 10 d.
