Padėtis Tibete (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Komisijos pranešimas dėl padėties Tibete.
Laima Liucija Andrikien
Pone pirmininke, matau, kad ES tarybai pirmininkaujanti Ispanija palieka posėdžių salę, todėl norėčiau pareikšti savo didelį nusivylimą, kad šiose diskusijose nedalyvaus nei Tarybai pirmininkaujanti Ispanija nei vyriausioji įgaliotinir kad jų kėdės bus tuščios.
Tai yra gėdingas veiksmas Europos Parlamento, kuris yra vienintelEuropos žmonių tiesiogiai renkama institucija, atžvilgiu, ir taip kuriamas labai blogas precedentas, ypač kai jau galioja Lisabonos sutartis.
Norėčiau, jūsų pone pirmininke, paprašyti perduoti čia nedalyvaujantiems, kad sprendimą dėl plenarinės sesijos darbotvarkės priima parlamentas, o ne Taryba ir ne ES Tarybai pirmininkaujanti Ispanija, ir kad nors vienos jų atstovas turėtų čia šiandien dalyvauti.
Pirmininkas
Mane informavo, kad Tarybai pirmininkaujanti Ispanija jau prieš mėnesį pranešė, kad ji negalės ilgiau pasilikti ir dėl to labai apgailestauja.
Maroš Šefčovič
Komisijos narys. - Pone pirmininke, norėčiau padėkoti parlamentui, kad šiandien jis iškėlšį klausimą diskusijai, nes manau, kad klausimas yra vertas diskusijos ir manau, kad turėtume pradėti pasakydami, kad mūsų santykiuose su Kinija - kuriuos laikome labai svarbiais ir strateginiais - per pastaruosius metus padaryta milžiniška pažanga. Esant tokiai tvirtai partnerystei turėtume - ir iš tiesų galime -spręsti visus, įskaitant pačius sudėtingiausius, klausimus.
Sukūrėme įspūdingus aukšto lygio santykių pagrindus, kuriuose nuolat sprendžiame pasaulinius iššūkius, su kuriais susiduria mūsų piliečiai, neneigdami klausimų, dėl kurių mūsų nuomonės skiriasi - be abejo, Tibetas yra vienas iš tokių klausimų.
Akivaizdu, kad ir toliau skiriasi mūsų ir Kinijos nuomonės dėl Tibeto. Rimtai nuogąstaujame dėl žmogaus teisių padėties Tibete, dėl to, kad Tibetas ir toliau iš esmės uždarytas tarptautinei žiniasklaidai, diplomatams ir humanitarinėms organizacijoms ir dėl to, kad trūksta pažangos Dalai Lamos ir Kinijos valdžios institucijų atstovų diskusijose.
ES pozicija nepalieka jokios vietos neteisingai interpretacijai. Todėl norėčiau pabrėžti: ES gerbia Kinijos, įsikaitant Tibetą, suverenitetą ir teritorinį vientisumą. Mes gerbiame "vienos Kinijos" politiką.
Tačiau mes visuomet rėmėme taikų sutaikinimą vykdant Kinijos valdžios institucijų ir Dalai Lamos atstovų dialogą. Dialogas turi būti konstruktyvus ir visapusiškas, sprendžiant visus esminius klausimus, pvz., Tibeto unikalios kultūros, religijos ir tradicijų išsaugojimą ir poreikį sukurti reikšmingos Tibeto autonomijos Kinijos konstitucijoje sistemą.
Taip pat dialoge turėtų sprendžiamas visų tibetiečių dalyvavimas sprendimo priėmime. ES požiūriu, Tibetas yra žmogaus teisių klausimas. Nuolat šią žinią sakome savo Kinijos kolegoms ir atidžiai klausomės jų požiūrio ir visuomet labai stengiamės suprasti jų poziciją abipusės pagarbos dvasioje.
Tačiau žmogaus teisės yra visuotinės ir padėtis Tibete teisėtai kelia tarptautinės bendruomenės susirūpinimą - tai nuolatos pabrėžiame savo Kinijos pašnekovams.
Kinijos ir Tibeto dialoge Tibetas neseniai pateikatnaujintą memorandumą dėl tikros autonomijos Tibeto ateičiai. Džiaugiamės, kad Tibeto puspakartojo savo tvirtą pasiryžimą nesiekti atsiskyrimo ar nepriklausomybės.
Taip pat džiaugiamės, kad Dalai Lama ir toliau yra pasiryžęs laikyti vidurinio kelio ir dialogo metodo, kaip vienintelių priemonių siekiant abiems pusėms priimtino ilgalaikio sprendimo.
ES džiaugiasi dėl fakto, kad abi pusės ir toliau kalbasi, nors mes apgailestaudami pažymime, kad rezultatai ir pažanga yra nepakankami.
Norėčiau baigti kreipimusi į abiejų pusių atstovus, ragindamas tęsti ir stiprinti atvirą dialogą, siekiant ilgalaikio sprendimo dėl Tibeto. Savo ruožtu galiu užtikrinti, kad ES nuoširdžiai remia šį procesą.
Laima Liucija Andrikienė
PPE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, Kinijos valdžios ir Tibeto atstovų derybų devintasis raundas nedavjokių konkrečių rezultatų ir nepagerino Tibeto gyventojų padėties. Apgailestaujame, kad ES nepaskelbjokio pareiškimo pasibaigus deryboms ir tikimės, kad ES padarys pareiškimą dėl derybų rezultatų įvertinimo. Europos Parlamentas norėtų žinoti, kokiu būdu ES Taryba galėtų prisidėti, siekiant parengti abiem šalims priimtiną sprendimą Tibeto klausimu ir užtikrinti pagrindines žmogaus teises bei tikrą Tibeto autonomiją.
Antra mintis, kurią aš norėčiau pabrėžti, yra: Europos Parlamentas primygtinai reikalauja, kad Europos Komisija paremtų plėtrą ir pilietinės visuomenės projektus Tibeto gyventojų bei Tibeto pabėgėlių tremtyje (Indijoje, Nepale, Butane) naudai tokiose ekonomikos ir socialinių reikalų srityse kaip, pvz., sveikata ir mityba, verslai ir švietimas, galimybės dirbti užtikrinimas, lyčių klausimai, aplinkos apsauga ir gyvenviečių atgaivinimas. Dėl šio paskutinio punkto: "Tibeto atgaivinimo plane" pabėgėlių gyvenvietėse, kurį parengCentrinTibeto administracija Dharamsaloje nurodyti Tibeto bendruomenės tremtyje poreikiai, į kuriuos turi atsižvelgti Europos Komisija ir paremti jų įgyvendinimą.
Ir trečia: prezidentas B. Obama neseniai susitiko su Dalai Lama Baltuosiuose Rūmuose. Mes laukiame, kada baronienC. Ashton pakvies ir susitiks su Dalai Lama Briuselyje. Tai sudarytų galimybę pradėti koordinuoti nacionalines pozicijas dėl Tibeto ir nustatyti bendrą ir aiškią ES užsienio politiką šiuo klausimu. ES specialaus koordinatoriaus Tibetui paskyrimas, kuris yra minimas ES biudžete, galėtų būti veiksminga priemonė, kuri padėtų sukurti bendrą Europos poziciją ir strategiją dėl Tibeto.
María Muñiz De Urquiza
Pone pirmininke, nuo įvykių Tibete, maišto, praėjo jau dveji metai ir tikimės, kad šia proga būsiančiose demonstracijose nepasikartos tokie puolimai, suėmimai ir mirtys, kokie įvyko prieš dvejus metus.
Bet kuriuo atveju, šių diskusijų laikas yra labai abejotinas, nes per pastaruosius kelis mėnesius Europos Parlamentas keletą kartų pareišksavo nuomonę dėl Kinijos klausimo ir, svarbiausia, Kinija yra svarbi tarptautinveikėja, kurios santykiai su Europos Sąjunga apima gerokai daugiau klausimų nei vien tik Tibeto klausimą. Nors žmogaus teisių klausimas yra labai svarbus, parlamentas pareiškia savo nuomonę tik dėl Tibeto, o ne dėl žmogaus teisių. Bet kuriuo atveju mūsų pozicija, socialistų pozicija, yra labai aiški: mes laikomės visiškai tokios pat pozicijos kaip ir Europos Sąjunga. Kitaip tariant, giname žmogaus teises, giname dialogą, susitikimus ir susitarimą. Šiuo požiūriu esame visiškai patenkinti Kinijos valdžios institucijų ir Tibeto atstovų derybų atnaujinimu, jam pritariame ir raginame siekti abiems pusėms priimtino sprendimo, pagrįsto pagarba mažumų religinėms ir kultūrinėms teisėms išlaikant teritorinį Kinijos valstybės vientisumą.
Labai smerkiu tai, kad čia nėra Komisijos pirmininkės pavaduotojos ir ES vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai, nes būtent ji pirmininkauja Užsienio reikalų Tarybai ir ji privalo dalyvauti diskusijose dėl užsienio politikos.
Be to, visiškai neteisinga teigti, kad yra blogai, jog Tarybai pirmininkaujanti Ispanija nedalyvauja šiose diskusijose, nes Tarybai pirmininkaujanti Ispanija yra nenuilstanti. D. Mr López Garrido buvimas šiame parlamente ir kalbėjimas dėl visų klausimų yra virš žmogaus galimybių ribos.
Įsteigėme Vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pareigybę ir ją užimantis asmuo yra aukščiau už ministrus sprendžiant užsienio politikos klausimus, todėl būtent šis asmuo privalo dalyvauti ir diskutuoti dėl šių klausimų su parlamentu.
Niccolò Rinaldi
Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, aiškiai matyti, kad Kinija neketina derėtis ar dalyvauti dialoge dėl Tibeto.
Kinijos politika nepasikeitiš esmės dėl jos dalyvavimo tarptautinėje prekyboje, Olimpinių žaidynių ar buvusių Pekino lyderių pokyčių. Šiuo metu ir toliau vyksta Dovydo ir Galioto kova, ypač atsižvelgiant į tai, kad Kinija keičia demografinę pusiausvyrą Tibete ir tai kelia didelį susirūpinimą, be to, kartais netgi naudoja karinę priespaudą, pvz., kaip prieš dvejus metus.
Be to, nyksta tai, kas mūsų nuomone yra dalis žmonijos palikimo, t. y. Tibeto kultūra ir dvasingumas. Akivaizdu, kad Kinijos komunistų partija labai mažai žino apie dvasingumą ir kultūrinę tapatybę. Todėl, jei pritarsime, tam, ką galima pavadinti kultūros genocidu Tibete, ateityje turime būti pasirengę daugeliui kitų tokios rūšies epizodų.
Privalome nepasiduoti. Kinų labiausiai prašome priimti tokią Tibeto kultūrą, kokia ji yra. Jie pritarspecifiniam Hong Kongo statusui - dviejų sistemų valstybei - taigi jie galėtų pritarti ir valstybei su trimis sistemomis. Kinijos pečiai yra pakankamai platūs, kad ji galėtų tai padaryti.
Prašome Europos institucijų - nuo baronienės C. Ashton iki Tarybos - nenuvilti Europos piliečių, kurie įvairiais būdais parodsavo rūpestį dėl Tibeto. Taip pat pritariame - kaip ir L. Andrikien- koordinatoriaus Tibetui paskyrimui.
Tai yra kova už laisvę, todėl tai liečia mūsų žemyno tapatybę. Kai svarstome, ar atnaujinti ginklų embargą Kinijai, ar ne, manau, turėtume irgi atsižvelgti į šį klausimą.
Heidi Hautala
(FI) Pone pirmininke, taip pat labai smerkiu tai, kad Tarybai pirmininkaujanti Ispanija išvyko išr šio parlamento. Jie netgi nesiklausto, ką kalbėjo L. Andrikienė. Ji prašTarybą išdrįsti dalyvauti šiose diskusijose ir pareikšti savo nuomonę dėl Tibeto klausimo.
Pone pirmininke, padarėte klaidą: sakėte, jog Ispanija teigė, kad jie gali čia būti iki 18.50 val. tai netiesa. Jie iš tiesų sakė, kad turi išvykti 17.00 val., tačiau akivaizdu, kad čia jie buvo beveik dviem valandom ilgiau, kai buvo nagrinėjama piliečių iniciatyva.
Tai negali pasikartoti. Manau, kad Komisija, kurios pirmininko pavaduotoja yra baronienC. Ashton, yra nuoširdi ir ji darys tai, ką žadėjo darysianti. Taip, mūsų santykiai su Kinija yra tokie svarbūs, kad privalome turėti galimybę diskutuoti ir dėl tokių sudėtingų klausimų, kaip Tibeto klausimas.
Manau, kad dabar yra tinkamas laikas atnaujinti Europos Sąjungos paramą Tibetui. Privalome imtis veiksmų dėl to, kad devyni Kinijos ir tremtyje esančios Tibeto vyriausybės derybų raundai nedavjokių rezultatų ir visiškai šiuo klausimu pritariu N. Rinaldi. Atrodo, kad Kinija daugiau nieko nenori, tik kalbų. Kinija nori toliau pažeidinėti Tibeto kultūrines, religines ir kalbos teises. Negalime priimti tokios rūšies kultūrinio genocido.
Prieš mėnesį buvau nuvykusi į Dharamsalą ir susitikusi su Dalai Lama. Kalbėjau su juo likus vos valandai iki jo kelionės į Jungtinės Valstijas susitikti su prezidentu B. Obama. Buvau įtikinta, kad parlamente turiu pasiūlyti aptarti padėtį Tibete.
Dalai Lama yra ramus ir taikus žmogus ir neteisinga, kai Kinija nuolat teigia, kad jis yra pavojingas separatistas ir kad dėl jo kilo neramumai ir sukilimas, kuriuos stebėjome Tibete prieš dvejus metus. Priešingai, Dalai Lama sakė, kad Kinijos atstovai yra laukiami atvykti ir išnagrinėti jo tremtyje veikiančios vyriausybės dokumentus, kad galėtų įsitikinti, kad jis nekursto smurto. Nepaisant to, vis tiek reiškiamos pretenzijos.
Raginu Europos Sąjungą pasmerkti tokius teiginius ir kelti šį klausimą diskusijose su Kinija. Jei Europos Sąjunga nebus pakankamai drąsi, kad apgintų Tibetą, nedaug kas galės tai padaryti. Galime sekti B. Obamos pavyzdžiu: jis išdrįso priimti Dalai Lamą. Mano nuomone, jei Europos Sąjungos vyriausioji įgaliotinpadarytų ką nors panašaus į tai, kas buvo čia pasiūlyta, tai būtų labai normalus gestas.
Privalome šį klausimą laikyti gyvą Europos Parlamente. Čia buvo kalbėta ir apie tai, kad mums reikia specialaus atstovo Tibetui. Turime įvairių rūšių atstovų. Kodėl negalėtume turėti specialaus atstovo Tibetui, kuriam netgi yra skirta pinigų šių metų biudžete? Visiškai netoleruotina, kad Taryba išvyko iš šių diskusijų. Taryba yra baili ir neturi drąsos spręsti šią problemą, kuri yra žmogaus teisių apsaugos klausimas.
Charles Tannock
ECR frakcijos vardu. - Pone pirmininke, Tibeto žmonių ir jų žymios budizmo kultūros likimas yra labai svarbus visiems mums šiame parlamente, kurie tiki žmogaus teisėmis.
Nuo tada, kai komunistų pajėgos prieš 61 metus užėmvaldžią Kinijos Liaudies Respublikoje (KLR), tibetiečiai susiduria su nuolatine sistemine jų unikalus gyvenimo būdo priespauda. Masinhanių kinų migracija ir kalnų geležinkelio nutiesimas į Lasą dar labiau suveržPekino gniaužtus Tibeto atžvilgiu.
Tuo metu būdamas tremtyje Indijoje, Dalai Lama tęsia savo taikią kampaniją, norėdamas pabrėžti padėtį, su kuria susiduria jo žmonės. Uigūrų džihadistai taip pat pasinaudojo neseniai vykusiais neramumais Tibete ir kurstsmurtą prieš Kinijos vyriausybę.
Tibetui reikėtų suteikti didžiausią įmanomą autonomiją ir žinome, kad tai yra įmanoma laikantis "vienos valstybės, dviejų sistemų" principo, kuris taikomas ne tik Hong Kongui, bet ir Makao regionui, taigi kodėl jo negalima taikyti Tibetui?
Pekinas neabejotinai atmes mūsų nuogąstavimus, pareikštus šiame parlamente, kaip nepateisinamą kišimąsi į jų vidaus reikalus, tačiau naujas ir laisvesnis KLR požiūris į Tibetą galėtų duoti naudos Kinijos vidaus saugumui ir jos įvaizdžiui pasaulyje.
Taip pat norėčiau prisidėti prie tų, kurie stipriai smerkia faktą, kad čia nedalyvauja Taryba ar Tarybai pirmininkaujanti Ispanija ir vyriausioji įgaliotinužsienio reikalams.
Oreste Rossi
Pone pirmininke, ponios ir ponai, mane apstulbino Komisijos nario M. Šefčovičiaus ką tik pasakyti žodžiai, kad mes gerbiame Kinijos teritorinį vientisumą. Tai reiškia, kad Komisija pripažįsta Kinijos teisę okupuoti Tibetą, ir tai yra labai svarbus klausimas.
Nors Tibeto žmonėms yra nuolat grasinama, 2008 m. Memorandume ir šiais metais prie jo pridėtuose pranešimuose Dalai Lama patvirtino savo pasiryžimą siekti ne Tibeto atsiskyrimo ir nepriklausomybės, o veiksmingos Tibeto žmonių autonomijos laikantis Kinijos Liaudies Respublikos konstitucijos, t. y. vykdyti kompromisinę užuojauta ir taika paremtą abiems pusėms naudingą politiką, skirtą išsaugoti Tibeto kultūrą.
Tibeto žmonės tikisi atsakymo iš Kinijos vyriausybės; pvz., diskusijų su Dalai Lamos atstovais ir pritarimo Jungtinių Tautų vyriausiojo įgaliotinio žmogaus teisėms reikalavimui nusiųsti delegaciją ir atskleisti žiaurią tikrovę.
Europos Parlamentas taip pat turėtų klausytis Tibeto bendruomenės. Stiprindamas nacionalines sinergijas, jis galėtų bandyti sukurti Europos koordinavimo tinklą Tibeto žmonėms, kurių atžvilgiu, jei tarptautinbendruomennesiims tvirtų veiksmų, kyla sunaikinimo pavojus.
Edward McMillan-Scott
Ponia pirmininke, Tibetas yra graži šalis, o jos žmonės pamaldūs, kantrūs ir gyvena priespaudoje - ko gero, jie patiria didžiausią Kinijos priespaudą visame tame regione. Manau, kad šio vakaro diskusijos rodo visišką nuomonių parlamente sutapimą, pvz., dėl to, kad ES turėtų paskirti specialų koordinatorių Tibetui.
Įvykiai verčia mus šiame parlamente priimti kai kuriuos sprendimus. Šią savaitę iš Kinijos pasitraukGoogle. Nuolat matome žmogaus teisių problemas Kinijoje, pvz., be žinios dingo krikščionis žmogaus teisių teisininkas Gao Zhisheng.
Dėl visų šių dalykų privalome skirti dėmesį Kinijai ir, tiesą pasakius, Tibetui, ir norėčiau pažymėti, kad atsižvelgiant į tai, kad gegužės mėn. Šanchajuje bus atidaryta pasaulinparoda "Expo", visi verslu Kinijoje užsiimantys žmonės turėtų laikytis Jungtinių Tautų Pasaulinio susitarimo, po kuriuo padėta jau daugiau kaip 4000 parašų.
Galiausiai norėčiau pasakyti, kad jei ES nepaskirs specialaus koordinatoriaus, manau, kad Europos Parlamentas turėtų paskirti pranešėją dėl Tibeto.
Filip Kaczmarek
(PL) Ponia pirmininke, Tibeto ir tibetiečių klausimas, deja, ir toliau yra didelproblema. Padėtis nėra tokia bloga, kokia ji buvo prieš dvejus metus, kai tibetiečių sukilimo metines lydėjo žiaurus persekiojimas, žudymai ir kankinimai. Kita vertus, negalime sakyti, kad padėtis yra gera. Prieš keletą dienų buvo suimta keletas mokinių už bandymą švęsti sukilimo Gansu'oje ir Kanlhoje metines. Tibetiečiams draudžiama daryti bet ką, kad išsaugotų savo pačių kultūrą, tapatybę ir religiją.
Kinijos valdžia sako, kad Dalai Lama yra privatus asmuo. Tai man primena Lenkijos komunistų pastangas, kurie prieš 25 metus tą patį sakapie Lechą Wałęsą. Tikiuosi, kad tibetiečių kova baigsis taip pat sėkmingai, kaip ir lenkų, ir kad ir šį kartą nugalės teisybė. Šiandien Dharamsaloje prasideda 21-asis tibetiečių Kinijos ir Tibeto derybų darbo grupės posėdis. Tai yra institucija, kurios veiklą remia tremtyje esanti Tibeto vyriausybir kurios siekis yra padėti deryboms.
Man atrodo, kad ir Europos Sąjunga turėtų imtis veiksmų, kad užtikrintų tikrą dialogą. Kartais skundžiamės, kad nedaug ką galime padaryti, tačiau šiuo atveju galime imtis specialių priemonių, kaip jau šiandien buvo čia sakyta. Būtent todėl svarbu, kad čia dalyvautų Taryba, nes mūsų prašymai skirti Tarybai, kuri skiria specialius koordinatorius. Aš irgi prisidedu prie šio prašymo, nes šis prašymas daug kartų buvo pakartotas Europos Parlamento rezoliucijose dėl Tibeto - prašymas dėl specialaus koordinatoriaus, kuris darytų tikrą įtaką tibetiečių ir kinų dialogui.
Dar vienas dalykas: negaliu suprasti, kaip nutiko, kad 2014 m. Kinija vėl rengs dar vienas Olimpines žaidynes - Jaunimo Olimpines žaidynes - nors negalime priversti Kinijos padaryti pažangos žmogaus teisių srityje. Tai tikrai liūdina.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Ponia pirmininke, esu įsitikinęs, kad mes per daug paprastai įsivaizduojame Tibete vykstančius procesus. Toje zonoje modernizavimo procesas vykdomas, tačiau pasakyta kritika pagrįsta. Akivaizdu, kad vienintelis ilgalaikis sprendimas gali būti tik autonomija - išplėsta, tikra autonomija. Kaip pabrėžiau per mūsų Europos Parlamento delegacijos vizitą Pekine, remiantis metodu "viena valstybdvi socialinės sistemos", tokią autonomiją galima vystyti laikantis panašaus "viena valstybė, dvi religinės sistemos" metodo.
Nepakanka kritikuoti. Kinija būtų atvira dialogui, atvira oficialaus Europos Sąjungos atstovo, kuriuo gali būti Romano Prodi, ar Benita Ferrero-Waldner, ar Margot Wallström, tarpininkavimui tarp Dalai Lamos ir Pekino vadovų. Būtų gerai, jei Komisija, Catherine Ashton ir Taryba apie tai išsamiai pagalvotų. Nors kalbame apie Kinijos santykius, bet ar mano kolegos, Parlamento nariai, žino, kad Taryba per visą savo istoriją niekuomet į darbotvarkę nebuvo įtraukusi Europos Sąjungos ir Kinijos santykių klausimo? Dėl šio klausimo nebuvo diskutuojama ir Užsienio reikalų ministrų taryboje. Taigi norint, kad mums pasisektų, nepakanka tik kritikuoti Tibeto klausimu. Mums reikia supratimo ir tarpininkavimo.
Ryszard Czarnecki
(PL) Ponia pirmininke, labai apgailestauju, kad šios svarbios ir reikalingos diskusijos vyksta nedalyvaujant C. Ashton - tai yra labai svarbu, o gal turėčiau sakyti, kad tai - nesvarbu. Ji būtinai turėtų šiandien čia būti ir dalyvauti ne tik teatriškuose pasirodymuose, kaip darvakar, kai kalbėjo su šešių komitetų nariais apie savo planus dėl Europos išorės veiksmų tarnybos. Juk Tibetas irgi - svarbus klausimas. Dėl Tibeto galime sutikti, ar nesutikti, tačiau C. Ashton tikrai turėtų čia būti.
Manau, kad tai rodo, jog Europos Sąjunga nori nusiplauti savo rankas, nes taip lengviau, nes, tiesą pasakius, daugelis valstybių narių, kurių atstovai yra šio Parlamento nariai, nori plėtoti verslą su Pekinu ir joms nebūtų patogu pareikšti savo nuomonę ar kalbėti apie Kiniją. Šiandien C. Ashton - kaip Pontijus Pilotas, kuris nusiplovsavo rankas. Tai trikdo.
Andreas Mölzer
(DE) Ponia pirmininke, pastaruoju metu vis girdime apie rimtus žmogaus teisių pažeidimus, kankinimus, savavališkus suėmimus ir kalinimą be teismo Tibete.
Atrodo šiek tiek keista, kai Kinijos 50 metų valdymo Tibete iškilmės naudojamos skatinti požiūriui, kad Himalajų regionas išlaisvintas. Tai dar kartą rodo, kad istoriją rašo nugalėtojai ir visuomet padaromi dideli išradimai, norint pateisinti karinius veisimus. Toks pat menas naudojamas Irake ir Afganistane, tai - menas, kuriame Jungtines Valstijas remia ir kelios šios Sąjungos valstybės narės.
Nepaisant to, mano nuomone, privalome ir toliau stengtis, kad priespaudoje esančios mažumos, pvz., tibetiečiai, uigūrai ir mongolai, gyventų geresnėmis sąlygomis. Nepakanka, kad mažumų teisės būtų vertinamos ir pateikiamos tik kaip folkloriniai užsienio turistams skirti vaidinimai.
Tikiu tuo, kad per pastaruosius kelerius metus Kinija išleido maždaug 15 mlrd. EUR regionui vystyti, o tai, kad rengdamasi 2008 m. Olimpinėms žaidynėms, Kinija teigė, kad nori diskutuoti, rodo, kad tarptautinis spaudimas gali duoti puikių vaisių.
Cristian Dan Preda
(RO) F. Kaczmarek prieš tai kalbėjo apie 2008 m. protestus.
Nuo to laiko praėjo dveji metai, o mes net nežinome, kiek žmonių buvo sulaikyta, kiek suimta ir, vėliau, kiek žmonių buvo paleista.
Tačiau žinome, ką tie žmonės veikė: jie dalyvavo taikioje demonstracijoje, mojavo Tibeto vėliavomis ar dalijo lankstinukus.
Šokiruoja, kad praėjus dvejiems metams po šių protestų, tiksliai nežinome, kiek iš tų žmonių buvo komunistų partijos įvelti į veiksmus ir nubausti. Tiesą pasakius, esu susirūpinęs dėl Kinijos komunistų partijos kišimosi į nepriklausomą teisingumo sistemos veikimą, reikalaujant žmonių suėmimų ir skubių nuosprendžių. Nacionalinis saugumas negali būti naudojamas kaip pretekstas nesilaikyti pagrindinių piliečių teisių.
Taip pat norėčiau pasinaudoti šia galimybe ir pabrėžti tai, kad reikia patvirtinti bendrą Europos poziciją dėl žmogaus teisių ir mažumų apsaugos Kinijoje.
Jei mums nepavyks patvirtinti tokios pozicijos, žinome, kas nutiks. Jau anksčiau matėme, kaip Kinijos komunistų lyderiai bandgąsdinti ES valstybes nares atskirai.
Norėčiau baigti pakartodamas poziciją, kurią jau sakiau sausio mėn. plenarinėje sesijoje, t. y. dialogas dėl žmogaus teisių - priemonė, kuri pasirodesanti neveiksminga ir nepakankama. Manau, kad šį klausimą reikia spręsti aukščiausio lygio susitikimuose. Tiesą pasakius, Catherine Ashton vakar per Užsienio reikalų komiteto susitikimą pripažino, kad reikia persvarstyti metodą, grindžiamą dialogais dėl žmogaus teisių. Šiuo požiūriu pritariu vyriausiajai įgaliotinei.
Marek Henryk Migalski
(PL) Ponia pirmininke, galiu suprasti, kodėl verslas ir privačios įmonės pelną vertina labiau nei pagarbą žmogaus ir piliečių teisėms. Netgi galiu suprasti, kodėl taip elgiasi atskiros valstybės, tačiau negaliu suprasti, kodėl taip daro Europos Sąjunga, nes Europos Sąjunga buvo sukurta remiantis vertybėmis, kurias šiandien vadiname Europos vertybėmis.
Kokia Europos Sąjungos reakcija į tuos įvykius, kuriuos dabar aptariame? C. Ashton nedalyvavimas - apie tai jau kalbėjome - Tarybos išvykimas kaip tik tuo metu, kai pradėjome diskutuoti dėl Tibeto ir, galiausiai, Komisijos nario įžanginkalba.
Pone M. Šefčovičiau, sakėte, kad kreipėtės į abi puses, ragindamas vykdyti dialogą. Jūs juokavote? Ar iš tiesų norėjote kreiptis į Tibeto atstovus dėl šio dialogo? Man susidarįspūdis, kad jie nori tokio dialogo. Jei turite drąsos, prašom kreiptis būtent į Kinijos valdžios institucijas, nes būtent jos neleidžia vykti šiam dialogui.
Tunne Kelam
Ponia pirmininke, Tibetas ir jo kultūrinis palikimas - mūsų bendras turtas. Esame bendrai suinteresuoti, kad Tibeto tapatybė, religija ir kalba būtų saugomos ir vystomos sudarant pačias geriausias įmanomas sąlygas.
Deja, taip nevyksta. Prisidengus pramonės vystymu, vykdomas kultūrinis genocidas ir tibetiečiai greitai gali tapti mažuma savo pačių namuose. Tam galima užkirsti kelią tik jiems suteikus tikrą autonomijos statusą. ES gali būti įtakinga, jei prisidėtų prie nešališko ir konstruktyvaus dialogo, kuriame būtų gerbiamos abi pusės, pradėjimo.
Komisijos nary, norėčiau pažymėti jūsų pareiškimą, kad Tibetas - mūsų teisėtas rūpestis. Esant tokiam dialogui ir atvėrus Tibetą užsienio žiniasklaidai ir JT žmogaus teisių ekspertams, Kinijos vyriausyblaimėtų labai daug ne tik vidaus politikoje, bet, svarbiausia, ir tarptautiniu lygiu. Kinija tikrai gali tapti didžia, jei ji ims gerbti savo mažumas. Kaip geros valios ženklas, Dalai Lamai, kurio valdžia pripažįstama visame pasaulyje, turėtų būti leista aplankyti savo tėvynę.
ES turėtų visapusiškai pasinaudoti Lisabonos sutartimi aktyviai solidarizuodamasi - ir imdamasi konkrečių veiksmų - su tautos, kurios gyvavimui iškilęs pavojus ir kurios teisį autonomiją ir savo kultūros išsaugojimą yra žiauriai suvaržyta, likimu. Pritariu minčiai, kad C. Ashton turėtų susitikti su Dalai Lama ir kad ES, galiausiai, turėtų skirti specialų atstovą Tibetui.
Peter Šťastný
(SK) Kovo 10 d. minėjome 51-ąsias Tibeto sukilimo metines ir antrąsias protestų metines - ir sukilimą, ir protestus žiauriai numalšino Kinijos ginkluotosios pajėgos.
Pagrindinproblema - Kinijos nenoras kalbėti su Tibeto mažumos teisėtais atstovais ir bandymas laipsniškai asimiliuoti ir sunaikinti Tibeto kultūrą ir religiją. Asmeniškai pats žinau, ką gali bedieviškas ir materialistinis komunistinis režimas. Vienai seniausių kultūrų ir vienai seniausių religijų, išgyvenusioms tūkstančius metų, kilo didelis pavojus. Pasaulio visuomennegali toliau tylėti. Pats esu Tibeto draugų Europos Parlamente grupės narys. Tokios grupės dabar veikia daugelyje pasaulio parlamentų, pvz., JAV, Vokietijoje, Australijoje, Indijoje, Čekijos Respublikoje ir kitur.
Didžiuojuosi galėdamas pranešti, kad nuo kovo 9 d. Tibeto draugų grupės nariai pradės veiklą Slovakijos Respublikos Nacionalinėje taryboje. Tvirtai manau, kad kartu galime padėti išspręsti Tibeto klausimą, tarpininkaudami deryboms tarp Kinijos atstovų ir Jo Šventenybės, 14-ojo Dalai Lamos. Tai taip pat tinkamas būdas sėkmingai užbaigti ir išspręsti Tibeto pabėgėlių klausimą, kurių dauguma gyvena sudėtingomis sąlygomis kaimyninėse valstybėse. Kreipiuosi į Komisiją, ragindamas savo programose nepamiršti šios smarkioje priespaudoje gyvenančios žmonių grupės.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Ponia pirmininke, optimistiškai žiūrime į šios dienos diskusijas, nes man atrodo, kad matome pakankamai aukštą vienbalsiškumo lygį. Kita vertus, tiesą pasakius, čia jau buvo labai daug diskusijų ir mes mokame labai gerai kalbėti. Nenoriu rodyti švento pykčio, nes esu veidmainis, kaip ir beveik visi čia esantys. Veidmainis, priklausantis nuo pigių prekių iš Kinijos. Tačiau galbūt dabar galėtume rasti pakankamai savigarbos ir prabilti kategoriškai ir paprieštarauti tam tikriems dalykas ir gerbti mums brangius idealus.
Turbūt pirmas ir svarbiausias žingsnis yra tai, apie ką čia jau buvo kalbėta. Turiu omenyje specialaus koordinatoriaus Tibetui paskyrimą. Žmogaus, kuris vadovautų šiam visam procesui, kuris mūsų vardu prisiimtų atsakomybę už iššūkius, susijusius su Tibeto problema, kad nestovėtumėme nuošaly, o tvirtai ir ryžtingai pasakytumėme, kad žmogaus teisės ir pilietinės laisvės mums svarbios. Padarykime tai. Padarykime tai dabar.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Ponia pirmininke, šios dienos čia vykstančios diskusijos dėl Tibeto yra teisingumo ir atsakomybės klausimas. Todėl nepritariu tiems, kas mano, jog šis klausimas "nekelia susirūpinimo".
Dėl šio klausimo pranešimus teikiame jau daug metų, tačiau man susirūpinimą kelia tai, kad matau, jog nepaisant Tibeto delegacijos ir ypač Dalai Lamos dedamų milžiniškų pastangų skatinti dialogą, priartėti prie Kinijos valdžios institucijų, rasti sąžiningą ir ilgalaikį konflikto sprendimą, dėl Kinijos valdžios institucijų veiksmų visi šie procesai nuolat blokuojami.
Mes Europos Sąjungoje negalime taikstyti su šiuo žaidimu, tuo labiau negalime jo skatinti. Todėl manau, kad labai svarbu dar kartą jums priminti ne tik apie šių diskusijų svarbą ir aktualumą, bet ir tai, kad vienintelkliūtis ieškant sprendimo - Kinija.
Taip pat šiuo požiūriu privalome pateikti aiškią poziciją. Jei Europos Sąjunga nori būti nuosekli, sakydama, kad yra įsipareigojusi laikytis žmogaus teisių, ji privalo patvirtinti, jog prisiims su tuo susijusias verslo ir ekonomikos išlaidas. Kitaip jokie veiksmai žmogaus teisių srityje nebus patikimi.
László Tőkés
Ponia pirmininke, kovo 10 d. šventėme 51-ąsias visuotinio sukilimo Tibete metines. Nuo to laiko pasiryžęs nuosekliai ir nuolat siekti tikros autonomijos savo žmonėms, Dalai Lama rodo pasauliui, kaip siekti demokratijos nesmurtinėmis priemonėmis.
Mes, europiečiai, ir toliau mokomės iš Jo Šventenybės Dalai Lamos. Pastaruoju metu jis paskelbapie savo solidarumą su etnine uigūrų mažuma ir stojo į pusę, kurią remia Aung San Suu Kyi ir kiti demokratiški disidentai. Čia, Europos Parlamente, esame įsipareigoję užtikrinti žmogaus ir mažumų teisių apsaugą visame pasaulyje.
(Pirmininknutraukpranešėją)
Franz Obermayr
(DE) Ponia pirmininke, iš karto kreipsiuosi į Komisijos narį, prašydamas paaiškinimo. Man atrodo, kad Tibetas - okupuota teritorija ir manau, kad daug kitų narių šiame Parlamente pritaria tokiam požiūriui. Netgi jūs, Komisijos nary, negalite anuliuoti ir nepaisyti tarptautinės teisės. Manau, kad šie klausimai iš tiesų rūpi kiekvienam europiečiui. Visi žino apie sielvartą ir kultūrinį genocidą Tibete, visi dėl to užjaučia, todėl yra tik vienas teisingas klausimas, kurį reikia užduoti: kur yra ES? Esame labai greiti teisti mažas valstybes, padariusias nusižengimus. Reaguojame tvirtai ir nuosprendį dėl mažų valstybių priimame labai greitai. Tačiau kai reikia priimti sprendimą dėl didelių, ekonomiškai stiprių valstybių, pvz., Kinijos, tampame labai politiškai atsargūs.Ir politikos, ir diplomatijos prasme lipame ant kiaušinio lukšto. Kai užsipuolame nedidelius pažeidėjus ir užmerkiame akis prieš Kiniją, tai nėra nei drąsos, nei tvirtybės ženklas. Taip pat atrodo, kad negalime spausti Kinijos per vystymosi pagalbos milijonus. Todėl tikiuosi, kad vyriausioji įgaliotinė...
(Pirmininknutraukpažeidėją)
Ivo Vajgl
(SL) Esu vienas iš tų, kurie neseniai turėjo galimybę lankytis Tibete.
Tibetą pasiektam tikra pažanga, tačiau dėl tos pažangos nutiko daugiau blogų dalykų nei gerų, nes buvo sulaužytos tradicinės kultūrinės vertybės, sumenkinta tradicinTibeto architektūra ir Tibeto dvasiniam gyvenimui uždėtas modernus įvaizdis. Buvo užterštos upės ir atsirado Tibeto kraštovaizdį niokojantys greitkeliai.
Tačiau Tibete yra šiokia tokia pažanga. Negalime to paneigti ir manau, kad kartu su mūsų reikalavimais Kinijai ir lūkesčiais iš jos turėtume teikti reikalavimą, kad iš šios pažangos naudos gautų ir Tibetas, ir kad gyvenimas ten nebūtų toks, kaip muziejuje.
Maroš Šefčovič
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, manau, kad šios dienos diskusijos dar kartą aiškiai parodė, kad padėtis Tibete mums kelia nerimą Manau, kad pranešimuose buvo pabrėžta, kad toks susirūpinimas yra tikras ir teisėtas net praėjus jau daugiau kaip 50 metų po 1959 m. kovo 10 d. Tibeto sukilimo. Be to, mūsų diskusijoje buvo pabrėžta, jog būtina abiem šalims skubiai atnaujinti dialogą.
Galiu jus informuoti, kad Europos Sąjunga džiaugiasi dėl Dalai Lamos ir Kinijos vyriausybės atstovų dialogo, kuris vėl buvo pradėtas iš naujo 2002 m. rugsėjo mėn., atnaujinimo. Nuo to laiko remiame šį dialogą ir tikimės, kad šis procesas duos teigiamų rezultatų ir leis išspręsti likusias problemas taikiu ir Tibetui tvariu būdu.
Savo politiniame dialoge ir kitaip bendraudami su Kinija, ES atstovai nuolat skatina Kiniją pragmatiškai panaudoti šį procesą, kad būtų išspręstos visos likusios su Tibetu susijusios problemos. Nors Kinija mano, kad tai - jos vidaus reikalas, ji atsižvelgį ES nuomonę ir nuogąstavimus ir informavo ES apie savo pačios požiūrį į šį klausimą.
Turiu pabrėžti, kad ES taip pat kelia žmogaus teisių Tibete klausimą savo politiniame ir žmogaus teisių dialoge su Kinija. Be to, ES nuolat pabrėžia, kad jai labai svarbu, jog būtų gerbiama žodžio ir religijos laisvTibete.
Atidžiai sekėme paskutinius šio dialogo pokyčius - Kinijos vyriausybės ir Dalai Lamos atstovų dialogas vyksta. Galiu jus informuoti, kad praėjusį mėnesį mus abi pusės informavo apie paskutinį pokalbių raundą ir dar kartą juos paskatinome siekti esminės pažangos.
Baigdamas noriu pasakyti, kad esu įsitikinęs, kad šios dienos diskusijos patvirtino, kad esame įsipareigoję dalyvauti su Kinija sprendžiant šį klausimą ir kartu dirbti, siekiant pažangos gerbiant žmogaus teises ir laisves Tibete.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, prieš dvejus metus Lasoje taikiai protestavo vienuoliai, tačiau Kinijos valdžios institucijos į tai atsakpolicijos ir kariuomenės smurtu. Buvo nužudyta dešimtys civilių ir keli šimtai buvo sužeista. Nuo to laiko tibetiečiai surengdaugiau nei 200 taikių protestų, kuriuose dalyvavo įvairios socialinės grupės, įskaitant mokytojus, studentus ir intelektualus.
Per praėjusią parlamentinę kadenciją Europos Parlamentas patvirtinto aštuonias rezoliucijas dėl Tibeto ir šiuo klausimu diskutavo tris kartus. Šių pastangų rezultatai vis dar nepatenkinami. Neseniai Kinijos valdžios institucijos sulaikMachu regiono mokyklos 30 mokinių, kurie kovo mėn. pradžioje per antrąsias Lasos įvykių metines dar kartą pareišksavo įsitikinimus ir pradėjo taikų protestą. Greičiausiai, apie daug panašių incidentų nesame net girdėję.
Todėl siūlau šią problemą įtraukti į Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai atsakomybę ir nagrinėti plačiau. Po to būtų specialūs veiksmai ir, tikiuosi, matomi rezultatai. Dėkoju už dėmesį.
Danuta Jazłowiecka  
Šiandien žiniasklaidoje yra daug informacijos apie Kiniją. Pranešimuose, straipsniuose ir knygose nepaliaujamai rašoma apie Kinijos vystymąsi ir modernizavimą ir apie ten vykstantį ekonomikos stebuklą. Be to, pastaruoju metu žiniasklaidoje rašoma ir apie Tibetą.
Neseniai Amerikos žurnalo "Newsweek" straipsnyje buvo teigiama, kad "Kinija daro daug gero tibetiečiams", nes ji padeda vienam skurdžiausių pasaulio regionų pakilti iš atsilikimo. Pranešime kalbama apie Kinijos investicijas į transportą ir telekomunikacijų infrastruktūrą, švietimą, sveikatą, prieigą prie vandens ir elektrą. Taigi atrodo, kad pradeda veikti prezidento Hu Jintao planas, t. y. gerinant tibetiečių pragyvenimo lygį stengtis juos priversti atsisakyti savo kalbos laisvės, religijos laisvės ir autonomijos siekio. Tačiau, ar gali tokia strategija būti sėkminga?
Prieš dvejus metus per sukilimo prieš Kiniją metinių minėjimą kilę neramumai ir prieš dvi savaites įvykę įvykiai labai aiškiai parodė, kad tibetiečiai jaučiasi persekiojami savo pačių krašte. Mano pačios šalies istorija moko mane, kad už laisvę ir orumą verta kovoti bet kokia kaina. Ekonominiai interesai negali tapti priežastimi pamiršti persekiojamuosius ir kenčiančiuosius.
Man atrodo, kad Europos Parlamentas - įstaiga, galinti ypatingai tvirtai paraginti gerbti tibetiečių teisę išsaugoti savo tapatybę. Čia mes atstovaujame Europos Sąjungos žmonėms ir jų vardu turėtume solidarizuotis su tibetiečiais.
Csaba Sógor  
1959 m. kovo 10 d. Tibeto žmonės apimti revoliucinės nuotaikos apgynsavo lyderį, tačiau jų pradinį entuziazmą negailestingai sutriuškino Kinijos komunistinio režimo "taikus išlaisvinimas", pareikalavęs kelių tūkstančių civilių aukų. Nuo to laiko tibetiečiams neleidžiama laisvai minėti tos dienos. Panaši istorija labai gerai žinoma Rytų Europoje, iš kur esu aš. Nors čia atrodo, kad padarėme galą panašiai komunistinės sistemos veiklai, manau, kad turime nepamiršti pamokų: visų žmonių istorijoje yra įvykių, kuriuos minėti neturėtų būti draudžiama. Tačiau tai, apie ką mes kalbame, yra kai kas daugiau. Būdamas tautinės mažumos atstovas, užjaučiu Tibeto žmones dėl jų padėties ir raginu savo kolegas Parlamento narius savo balsais paremti Tibeto pastangas taikiai siekti autonomijos.
