Universitetų ir įmonių dialogas. Naujoji partnerystsiekiant modernizuoti universitetus (diskusijos)
Pirmininkė
Kitas klausimas - Pálo Schmitto pranešimas Kultūros ir švietimo komiteto vardu dėl universitetų ir įmonių dialogo. Naujoji Europos universitetų modernizavimo partneryst -.
Marco Scurria
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, kalbu vietoj P. Schmitto, kuris, kaip šio posėdžio pradžioje paskelbPirmininkas J. Buzek, atsistatydino iš Europos Parlamento nario pareigų, kad imtųsi pareigų savo šalyje; jam siunčiu linkėjimus ir linkiu geriausios kloties, nes jis puikiai padirbėjo.
Šis pranešimas - tai ketinimų rezultatas; už jį mūsų Kultūros ir švietimo komitetas balsavo didžiąja dauguma, tik vienas balsas buvo prieš; už tai norėčiau savo ir P. Schmitto vardu padėkoti visiems šešėliniams pranešėjams, kurie prisidėjo prie šio pranešimo. Prieš atvykdamas į Strasbūrą pirmadienį nuvykau į Romą ir apsilankiau viename privačiame mokymo centre, kuris siekia puikių rezultatų, nes jam pavyko įdarbinti daugumą jo jau kurį laiką rengiamų jaunų žmonių. Pokalbio su centro direktoriumi metu jis man pasakė: "Prašome ir jūsų, Europoje, padėti mums eiti šiuo keliu ir suteikti svorio mokymams, kurie yra vykdomi šia kryptimi, suteikiančia galimybę tiek daug jaunų žmonių susirasti darbą; padėkite mums atnaujinti universitetų ir įmonių santykius."
Šio pranešimo esmir yra būtent tai: šiandien 20 proc. jaunų europiečių neturi darbo, o 30 proc. jų yra tik ką baigę studijas; šis procentas yra toks didelis, kad esame priversti labai rimtai savęs paklausti, kaip turėtume spręsti šį jaunų žmonių mokymo klausimą, kad jie galėtų patekti į darbo pasaulį šiais laikais, šioje Europoje, šiame globaliame pasaulyje.
Šiame pranešime norėjome tiesiogiai iškelti klausimą, kaip galima patobulinti universitetų bei verslo sąsają, ir pabrėžti keletą reikšmingų dalykų: pirma, skirdami prioritetą vienam iš svarbiausių Europos Sąjungos pranašumų, t. y. jos piliečių gebėjimui prisitaikyti prie nuolat kintančių darbo rinkos aplinkybių; tai, kad nebeliko tokio dalyko kaip darbas visam gyvenimui ir kad šiais laikais mokymai ir perkvalifikavimas yra labai svarbūs.
Tuomet pirmas klausimas yra mokymasis visą gyvenimą, o antras, mūsų nuomone, labai svarbus dalykas yra judumas. Šiandien, kaip esame nurodę savo pranešime, svarbu pabrėžti, kad judumas tarp šalių ir tarp universitetų bei verslo yra geresnio dviejų pasaulių bendradarbiavimo sprendimas, todėl skatiname ne tik plėsti ir didinti atskiras judumo programas, kaip antai "Erasmus jauniesiems verslininkams" ir "Erasmus praktikantams", bet ir organizuoti Europos pavyzdinių magistrų programas, bendradarbiaujant skirtingiems universitetams ir aktyviai dalyvaujant verslo įmonėms. Be to, turėtų būti skatinami verslesni universitetai.
Tokį rezultatą galima pasiekti, pvz., įdiegiant žinių kuponų sistemą, kurią šiuo metu naudoja keletas valstybių narių, kad visų pirma MVĮ galėtų pagerinti savo mokslinių tyrimų gebėjimus ir nenukentėtų universitetų nepriklausomumas, autonomija ir viešasis pobūdis.
Trečias svarbus klausimas yra susijęs su moksliniais tyrimais, t. y. siekiame didesnio mokslininkų judumo, - trumpalaikio ir ilgalaikio, tarp šalių, taip pat tarp akademinio pasaulio ir verslo, - kaip žinių perdavimo būtinybės. Galiausiai galimybšioje srityje pasidalyti geriausia patirtimi, kurios turi tiek daug šalių.
Baigdamas, ponia pirmininke, norėčiau pasakyti, kad kalbėdami apie šį pranešimą ir puikų komiteto atliktą darbą esame įsitikinę, kad Europa nelaimės mūšio prieš Kiniją ir kitas besivystančias šalis mažais atlyginimais, tačiau jį gali laimėti turėdama aukštos kvalifikacijos profesionalus ir labai konkurencingas verslo įmonės; šiame procese itin svarbu, kad universitetai ir verslo įmonės suprastų, kaip jie yra tarpusavyje susiję, ir kad visų lygmenų institucijos prisidėtų prie veiksmingesnių bendradarbiavimo metodų kūrimo.
Günther Oettinger
Ponia pirmininke, gerbiamieji Parlamento nariai, šis pranešimas - tai atsakymas į mūsų komunikatą dėl universitetų ir įmonių dialogo. Norėčiau padėkoti visiems prie jos prisidėjusiems, visų pirma Kultūros ir švietimo komiteto, taip pat Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto nariams. Ypač norėčiau padėkoti pranešėjui P. Schmittui, kuris traukiasi iš EP nario pareigų.
Universitetų ir įmonių bendradarbiavimas - tai viena iš alternatyvų; ne, tai daugiau nei alternatyva, ji yra būtina. Vienintelis klausimas yra dėl jo formos, kuri būtų priimtina abiem šalims. Geresnis ir intensyvesnis bendradarbiavimas skatina žinių mainus ir sklaidą ne tik versle, bet ir akademiniame pasaulyje.
Susipažinimas su realiomis problemomis ir sprendimais per pritaikytas mokymo programas ir stažuotes praturtina studentų mokymosi patyrimą ir parengia juos ateities karjerai. Nuolatinis bei ilgalaikis bendradarbiavimas kuria pasitikėjimą ir gali išaugti į plataus užmojo partnerystes ir bendradarbiavimo projektus, atnešančius naudos ir verslui, ir universitetams dėl mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir praktikos.
Naujos darbo rinkos ir naujųjų technologijų tendencijos keičia ir ateinančius dešimtmečius universitetų absolventams keliamus reikalavimus. Siekiant išlaikyti ir pagerinti gyvenimo Europoje kokybę, darbuotojai turi nuolat gebėti atnaujinti savo žinias ir įgūdžius, o atsižvelgiant į Europos demografinį vystymąsi ateinančius metus, tai taps vis svarbesniu dalyku.
Mums reikia atviro, lankstaus ir dinamiško visų dalyvių dialogo. Dėl šios priežasties Europos Komisija pradėjo ES forumą "Universitetų ir įmonių dialogas".
Forume visiems dalyviams yra siūloma platforma diskusijoms, geriausios patirties mainams ir abipusiam mokymuisi. Šiame procese Europos Komisija atlieka moderatoriaus, padedančio pašalinti kliūtis tarp šių dviejų pasaulių, vaidmenį.
ES forumo "Universitetų ir įmonių dialogas" susitikimai jau įvyko tris kartus Briuselyje; be to, buvo organizuojami teminiai forumai tokiomis temomis kaip mokymo programų rengimas, verslumas, mokymasis visą gyvenimą, žinių perdavimas, universitetų valdymas, judumas, nauji įgūdžiai naujoms darbo vietoms, taip pat universitetų ir įmonių bendradarbiavimas dabartinės krizės sąlygomis.
Bendradarbiaujant su Europos mokymo fondu (EMF), 2009 m. gruodžio mėn. Europos Parlamento patalpose buvo surengtas teminis forumas, skirtas trečiosioms šalimis. Po jo 2010 m. kovo mėn. buvo surengtas teminis forumas, kurio metu buvo nagrinėjamos galimybės išplėtoti forumo veikimo sritį, kad ji apimtų ir mokyklų bei įmonių bendradarbiavimą.
Visai neseniai, gegužės 4-5 d., ES forumas "Universitetų ir įmonių dialogas" įvyko Briuselyje; jo prioritetai: universitetų ir mažųjų bei vidutinių įmonių bendradarbiavimas, universitetų ir įmonių bendradarbiavimas inovacijų klausimais, universitetų ir įmonių bendradarbiavimas švietimo kokybės srityje. Šie klausimai buvo taip pat nagrinėjami mūsų pranešime.
Naudodamasis proga norėčiau padėkoti D. Pack, dalyvavusiai šio renginio pradžios susitikime.
Esame labai dėkingi už teigiamą reakciją į mūsų komunikatą ir tai yra atspindėta mūsų šiandienos pranešime. Suinteresuotieji subjektai turi labiau bendradarbiauti, ir toks bendradarbiavimas turi būti pagrįstas abipusiu pasitikėjimu, pagarba ir skaidrumu. Todėl mes ne tik skatiname ekonomikos augimą, bet ir kuriame socialinę naudą pačia plačiausia šių žodžių prasme, padėdami žmonėms siekti sėkmės sparčiai kintančiame visuomenės ir darbo pasaulyje.
Georgios Papanikolaou
Ponia pirmininke, norėčiau pradėti palinkėdamas P. Schmittui, pasitraukusiam iš Europos Parlamento, visokeriopos sėkmės einant savo naująsias pareigas. Buvo malonu su juo dirbti, bent jau tą laikotarpį, kurį buvau Parlamente.
Kaip mes jau esame pabrėžę 2020 m. strategijoje, švietimo, mokslinių tyrimų ir inovacijų tripticho plėtra yra labai svarbi Europos ateičiai. Vis dėlto jeigu norime pasiekti šiuos tikslus, taip pat turime pripažinti sunkumus, su kuriais šiuo metu susiduria mūsų jaunimas perėjimo iš studijų į profesinį gyvenimą procese, o krizšį procesą taip pat ilgina.
Taip pat pripažįstame, kad ne vienoje valstybėje narėje švietimo sistema turi trūkumų, susijusių ir su standartais, ir su mokinių bei studentų mokymu. Neabejotinai mokymo negalima nagrinėti atskirai nuo dabartinių darbo rinkos reikalavimų, ir šiuo atžvilgiu turime pasinaudoti visomis mūsų turimomis priemonėmis, kad padėtume jaunimui.
M. Scurria paminėjo judumą. Taip pat pridurčiau naująsias technologijas ir, žinoma, be mokymosi visą gyvenimą ir formaliojo, t. y. universitetinio, švietimo, taip pat yra neformalusis švietimas ir savišvieta, kurie taip pat suteikia jaunimui įgūdžių. Švietimas ir darbas yra tarpusavyje susipynusios sąvokos. Todėl turime siekti ir stiprinti švietimo sistemų ir darbo teikėjų dialogą.
Visi sakome, kad jauni žmonės turi turėti kvalifikaciją ir įgūdžių, taip pat visi kuo puikiausiai žinome, kad jokių įgūdžių neturintis jaunimas turi mažiau galimybių. Kokių įgūdžių? Tokių, kurių reikia darbo rinkai, tokių, kurie skatins naujoviškas idėjas ir iniciatyvas. Nėra kada pralaimėti, nedarbas auga, o mūsų visų pareiga yra dalyvauti šiame dialoge ir kuo greičiau integruoti šį bendradarbiavimą.
Mitro Repo
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, ir aš sveikinu P. Schmittą, kuris buvo paskirtas Vengrijos Parlamento pirmininku.
Akivaizdu, kad Europos universitetai turi būti nuolat plėtojami, kad galėtume reaguoti į naujus socialinius sunkumus ir vis didėjančią tarptautinę konkurenciją. Paprasčiausiai negalime sau leisti likti ten, kur esame. Aukštas įgūdžių ir ekspertinių žinių lygis, taip pat žinių ekonomika yra ir privalo būti Europos visuomenės pagrindas dabar ir ateityje. Šiuo atžvilgiu svarbu, kad daugiau dėmesio būtų skiriama universitetų ir įmonių dialogui ir kad mes pamėgintume pašalinti bendradarbiavimo kliūtis. Jos yra susijusios su intelektinės nuosavybės teisių ir inovacijų problemomis.
Suomijoje yra puikus įmonių ir universitetų bendradarbiavimo pavyzdys - Aalto universitetas, pavadintas žymaus suomių architekto Alvaro Aalto vardu. Tai yra tarpdisciplininis universitetas, sujungiantis tris prestižinius universitetus: Helsinkio ekonomikos mokyklą, Helsinkio meno ir dizaino universitetą ir Helsinkio technologijos universitetą. Tai yra ekonomikos, estetikos ir technologijos simbiozė.
Dėl taikomo tarpdisciplininio metodo, visų pirma naujųjų platformų, - dizaino, medijos ir paviršiaus veiksnio, - akademinės grupės gali atlikti mokslinius tyrimus, o studentai glaudžiai dirbti su įmonėmis ir organizacijomis. Aukščiausios klasės, nauji mokslinių tyrimų duomenys yra tiesiogiai perduodami švietimui, o tai reiškia, kad studentai gali patys tiesiogiai pasinaudoti naujausia informacija, kurios reikia užimtumo rinkoje.
Vis dėlto privalome atidžiai pasvarstyti, kaip ir kokiomis sąlygomis norime pagerinti įmonių ir universitetų bendradarbiavimą. Labai svarbu, kad visomis aplinkybėmis laikytumėmės universitetų nepriklausomumo principo ir laisvųjų mokslinių tyrimų tradicijos. Galiausiai tai būtų universitetų sektoriaus privatizavimas, tačiau ar norime eiti šia kryptimi Europoje?
Nepriklausomos universitetų sistemos pagrindas yra pakankamas valstybės finansavimas. Universitetų priklausomybnuo privataus finansavimo kelia nerimą, nes tuomet galia iš universiteto bendruomenės gali pereiti tiems, kurie skiria finansavimą. Dėl to ypatingas dėmesys turi būti skiriamas universitetų sistemų administravimui.
Morten Løkkegaard
Ponia pirmininke, norėčiau padėkoti visiems pranešėjams už jų puikų bendradarbiavimą. Būdamas Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos šešėlinis pranešėjas šiuo klausimu, esu labai patenkintas šiuo pranešimu. Mums pavyko susitarti dėl pranešimo, kuriame yra teikiamos rekomendacijos universitetų ir įmonių bendradarbiavimui tobulinti, pranešimo, kuris pirmiausia apima konkrečias universitetų atnaujinimo iniciatyvas. Visi žinome, kad Europos universitetai atsilieka nuo pasaulio elito, o dėl to atsiranda rimtų padarinių Europos konkurencingumui. Tad nieko nuostabaus, kad švietimui, moksliniams tyrimams ir inovacijoms yra suteikiamas svarbus prioritetas ir Komisijos darbo programoje, ir strategijoje "Europa 2020". Žinoma, tikiuosi, kad suteikus aukštesnį prioritetą šiai politikos sričiai dauguma taip pat pritars dėl jai skirto finansavimo padidinimo. Patekome į tokią padėtį, kai turime galvoti plačiau nei tradicinmūsų švietimo sistemų struktūra, ir galime pradėti nuo universitetus skiriančių sienų laužymo, taip pat srities, kuri gauna naudos iš universitetų rezultatų - verslo.
Visų pirma dėmesį skiriame dviem dalykams ir apie juos pasakysiu keletą žodžių. Pirma, norėčiau paminėti mokymo programų atnaujinimą. Svarbu, kad jose būtų daugiau dėmesio skiriama tarpdiscipliniškumui ir įgūdžių, kurių iš tikrųjų reikia verslo pasauliui, tobulinimui. Universitete dėstomose dalykuose turi kuo labiau atsispindėti darbo rinkos reikalavimai, ir universitetai tai turi įsisavinti, pvz., parengdami labiau įmonėms aktualias mokymo programas, kurias savo ruožtu verslininkai turėtų padėti aktyviai atnaujinti. Antras dalykas, kurį norėjau paminėti, yra judumas. Svarbu sumažinti atotrūkį tarp universitetų ir įmonių; be to, turi būti žmonių, kurie mažintų tą atotrūkį. Akademinpraktika yra puikus pavyzdys, kaip universiteto studentai gali gauti praktinės patirties, o paskui perkelti tą patirtį į savo studijas. Kartu šie studentai yra labiau pasirengę patekti į darbo rinką po studijų. Akademinpraktika turėtų būti neabejotinai remiama ir skatinama Europoje.
Moksliniai tyrimai taip pat gali sumažinti atotrūkį tarp universitetų ir įmonių. Jau anksčiau kalbėjau savo mėgstama tema - apie Danijos verslo doktorantūrą, kai įmonės darbuotojas Danijoje gali įgyti daktaro laipsnį Danijos universitete gavęs valstybės skirtą stipendiją. Tiesą sakant 2010 m. vasario 3 d. Parlamente, Briuselyje, organizavau vakaro diskusijas, kuriose dalyvavo daug verslo pasaulio ir universitetų atstovų, ir tą vakarą požiūris buvo pakankamai aiškus: ES verslo doktorantūros sistema būtų viena naudingiausių priemonių specializuotiems ir įmonėms aktualiems moksliniams tyrimams, taip pat Europos įmonių konkurencingumui remti; ji padėtų sukurti daugiau darbo vietų ir paskatintų ekonomikos augimą. Šiam požiūriui abi šalys pritarvienbalsiai. Be to, tai yra labai veiksmingas metodas įmonių patirčiai ir praktinėms žinioms atnešti į universitetus, ir taip mokymą labiau sutelkti į įgūdžių ir žinių, kurių reikia darbo rinkai, įgijimą. Ši sistema galėtų būti integruota į dabartinę Marie Curie programą, galbūt kaip programos "Pramoninakademinpartnerystė" dalis, ir padėtų ryžtingiau siekti Bolonijos proceso tikslų. Džiaugiuosi, kad rytoj galėsime priimti pranešimą, kuriame yra pateikta rekomendacija sukurti tokią sistemą.
Malika Benarab-Attou
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau pabrėžti šio pranešimą svarbą pradedant diskusijas šiame Parlamente dėl universitetų padėties ir vaidmens Europoje. Iš tikrųjų šie universitetai turi būti skatinami dalyvauti Europos integracijos procese iš vidaus, o ne mąstyti apie jį iš išorės.
Per visą Europos istoriją universitetai visada buvo ta vieta, kurioje rengiami susitikimai, keičiamasi žiniomis, plėtojama mintis ir teikiami įvairių dalykų mokymai. Šiandien dėl krizės ir nedarbo sukeltų padarinių universitetai neturėtų prarasti savo, kaip specialistų, kurie yra iš karto pasirengę dirbti, rengėjų, vaidmens, nes mūsų kintančioje visuomenėje gebėjimas keisti darbą tampa gyvybiškai svarbus.
Priešingai, universitetai, būdami vieta, kurioje teikiamas aukštasis išsilavinimas ir mokymas, privalo besimokantiems sudaryti sąlygas tapti kritiškai ir analitiškai mąstantiems, nes šis gebėjimas padės jiems suvokti pasaulį, kuriame jie gyvena, ir išmintingai panaudoti savo profesinius įgūdžius.
Europos universitetai privalo sudaryti sąlygas mokytis visą gyvenimą, prisidėti prie intelektualaus gyvenimo turtinimo ir atlikti pagrindinį vaidmenį šiandienos skaitmeninio amžiaus žinių visuomenėje.
Oldřich Vlasák
Švietimas yra neabejotinai mūsų prioritetinis tikslas, tačiau kokio pobūdžio švietimas? Viename žurnalo "The Economist" numeryje buvo publikuojamas tyrimas, kurio duomenimis, 80 proc. visų įgūdžių ir praktinės patirties, kuri, didelių įmonių vadovų nuomone, yra svarbiausia, visiškai nėra mokoma universitetuose. Dėl to universitetų absolventų nedarbas yra toks didelis.
Galbūt sutiktume, kad sprendimas yra plėtoti įmonių ir universitetų sąsajas. Tai buvo jau keletą kartų nurodyta įvairiuose dokumentuose, tarp jų ir Leipcigo chartijoje dėl darnių Europos miestų. Tačiau pagrindinis klausimas yra kaip pasiekti šias sąsajas. Mano nuomone, teisingas būdas būtų įtraukti kelių mėnesių darbo patirties reikalavimą ne tik studentams, bet ir dėstytojams, kad tai taptų neatskiriama mokymosi visą gyvenimą proceso dalimi. Ne tik studentai, bet ir jų mokytojai turi palaikyti nuolatinį ryšį su realiuoju pasauliu. Toks darbo patirties įgijimas turėtų būti iš dalies finansuojamos iš universitetų biudžetų ir tapti neatskiriama jų biudžetų dalimi. Įmonėms šis procesas reiškia dideles pastangas, o dažnai ir dideles sąnaudas.
Marie-Christine Vergiat
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, atleiskite man, tačiau ketinu sugriauti šią nuostabią vienybę, vyraujančią Parlamente.
Šiandien mums pateikta rezoliucija yra susijusi su universitetų ir įmonių santykių uždaviniais, įgyvendinant liūdnai pagarsėjusį Bolonijos procesą. Šios rezoliucijos tekstą nagrinėję du komitetai atliko didžiulį darbą ir pirminis tekstas buvo tobulinamas, siekiant atsižvelgti į tikruosius iššūkius šioje srityje. Mėginame suvokti, ko siekia mūsų jaunimas. Mums rūpi suteikti jauniems žmonėms geriausias priemones darbui susirasti. Jaunimo nedarbo lygis iš tiesų yra nepriimtinas. Vis dėlto ar tai reiškia, kaip yra nurodyta keliose rezoliucijos pastraipose, kad turime laikyti universitetus paprasčiausiomis mašinomis, galinčiomis patenkinti įmonių ir verslo pasaulio poreikius, atsisakančias visų kitų dalykų? Mes, Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija / Šiaurės šalių žalieji kairieji, taip nemanome.
Ne, universitetų turtas yra ir vis didesnio skaičiaus studentų, turinčių daug ir įvairių intelektinių žinių, ugdymas, o ne tik užtikrinimas, kad jie paprasčiausiai įgis su darbu susijusių įgūdžių. Tai yra tikroji judumo visą gyvenimą esmė.
Daugelyje ES šalių tarp universiteto pasaulio atstovų daugėja nesuprantančiųjų. Mes, GUE/NGL frakcija, manome, kad turime į juos įsiklausyti. Prašome, kad būtų parengtas išsamus pranešimas apie Bolonijos procesą. Nebalsuosime už šią rezoliuciją, kurioje universitetų teprašoma patenkinti verslo poreikius ir nepaisoma kitų ekonominio ir socialinio gyvenimo suinteresuotųjų subjektų, o jie neapsiriboja vien įmonėmis.
Derek Roland Clark
EFD frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, kodėl šiame pranešime siekiama didesnio tarptautinio bendradarbiavimo universitetų lygmeniu? Universitetai ištisus šimtmečius dalijosi informacija vieni su kitais, dar prieš ES atsiradimą. Renesansas, trukęs nuo XIV iki XVII amžiaus, buvo intelektinio vystymosi pakilimas, paplitęs per universitetus nuo Florencijos po visą Europą. Humanitariniai mokslai, muzika, literatūra ir įvairios mokslo šakos ėmklestėti ir pažėrnesuskaičiuojamą daugybę kūrinių, kurie ir šiandien mus turtina.
Tad kas iš tos modernizacijos? Ar ieškote technologinės ateities plėtros? Jeigu taip, tuomet šiandieninpadėtis žada ne ką mažiau. Galbūt kitur universitetai mus lenkia, tačiau už savo ištakas yra skolingi Europos universitetams. Ši aukštojo išsilavinimo banga dažnai sugrįžta atgal. Jungtinės Karalystės universitetai priima studentus iš viso pasaulio, kurie toliau studijuoja ir dalijasi informacija - ne tik komercijos ir pramonės srityse. Tačiau nereikia politizuoti aukštojo išsilavinimo pasitelkiant tokias programas kaip Bolonijos ar "Erasmus" procesus.
Mums nereikia programų, skirtų daugiakultūriškumui, daugiakalbystei ar kitiems panašiems dalykams diegti, kurie bet kuriuo atveju įsigalės, studentams iš viso pasaulio susitikus universitetuose ir pradėjus bendrauti. Jeigu norite pasitarnauti dabartiniam ir būsimajam pasauliams, užtikrinkite tinkamą universitetų finansavimą, skatinkite studentus, norinčius studijuoti užsienyje, užuot palikę jiems patiems spręsti šį uždavinį.
Martin Ehrenhauser
(DE) Ponia pirmininke, kaip žinome, įmonių ir universitetų ryšys jau kurį laiką yra realus. Dėl šios padėties atsirado dabartinis neapgalvotas metodas taikyti universalųjį sprendimą, pagal kurį iš dalies privatizuoti universitetai veikia kaip kontroliuojančios įmonės, turinčios numatytą tikslą planuoti švietimo gamybos mastą. Manydami, kad toks bendradarbiavimas staiga prisidės prie atnaujinimo, tik parodome savo diskusijų apie švietimo politiką vangumą ir nekūrybiškumą.
Gyvename technikos revoliucijos laikais. Skaitmeninės sistemos keičia mus, keičia mūsų elgesį ir mąstymą, mūsų pažinimo įgūdžius, o galiausiai ir mūsų smegenis. Todėl mums reikia mokslinių tyrimų ir mokymo revoliucijos, dėl kurios prisitaikytume prie šios padėties. Šiais pokyčių laikais toliau pamokslaujant apie universitetų priklausomybę nuo šios mūsų visuomenės posistemės kaip apie žingsnį atsinaujinimo link, nors per pastaruosius dešimt metų dėl tokio susiejimo nieko iš esmės nebuvo patobulinta, taip pat apskritai nepaisoma visuomenės mokymo ir mokslinių tyrimų svarbos.
Tai, ko šiais pokyčių laikais mums iš tikrųjų reikia, yra mokslinis žingeidumas ir kūrybiškumas, tačiau šie dalykai kyla tik iš laisvo mąstymo ir nepasidavimo spaudimui, įskaitant ir verslo pasaulio reikalavimus. Jaunas protas, jaunos potencialą turinčios smegenys privalo galėti veikti laisvai. Tai, ką pateikėte savo pranešime, yra visiška priešingybė.
Šiame pranešime yra atspindėtas pasenęs ir nevykęs mąstymas. Visas pranešimas yra nekūrybiškas ir, net drįsčiau pasakyti, nieko vertas. Daugybpuslapių prigrūsta gremėzdiškų frazių, siekiant paslėpti turinio stoką. Pagal Austrijos švietimo sistemą už šį pranešimą gautumėte dvejetą.
Doris Pack
(DE) Ponia pirmininke, norėčiau pasiūlyti M. Ehrenhauseriui apsilankyti mūsų universitetuose ir pačiam įsitikinti jų kūrybingumu, taip pat tuo, kad nvienas studentas nesijaučia priklausomas vien dėl to, kad iš įmonės yra gavęs stipendiją. Tą patį pasiūlyčiau padaryti ir M. Repo bei M. -C. Vergiat.
Turime sutelkti dėmesį į tai, kad užtikrintume, jog bendradarbiaujant švietimo ir verslo srityse būtų visų pirma atsižvelgiama į mažųjų ir vidutinių įmonių poreikius. Taip pat turime užtikrinti, kad MVĮ mokslinių tyrimų programose butų suteiktos geresnės, greitesnės ir mažiau biurokratiškos paslaugos. Tai svarbu ir apie tai taip pat rašoma šiame pranešime, pone M. Ehrenhauseri. Jeigu būtumėte skaitęs, suprastumėte, kad tai yra visiškai naujas dalykas.
Todėl šioje srityje mums reikia glaudesnio universitetų ir MVĮ bendradarbiavimo. Tokio bendradarbiavimo reikia vietos, nacionaliniu ir tarptautiniu lygmenimis. Jeigu įmonės ir universitetai bendradarbiauja, negalime daryti prielaidos, kad jie būtinai vieni iš kitų pasimokys, nes universitetai moko tuos, kuriuos kita pusvieną dieną gali pasamdyti. Šiuo atžvilgiu turime užtikrinti, kad pinigai galėtų judėti iš įmonių į universitetus, nes valdžios institucijos turi vis mažiau pinigų ir negali sau leisti skirti papildomų išteklių šiose srityse.
Esu dėkinga visiems verslininkams, visoms mažosioms, vidutinėms ir didelėms įmonėms, skiriančioms pinigų švietimui, nes tai, ką jos daro, yra galiausiai kitos kartos, toliau skatinančios ekonomikos augimą, švietimas. Privalome remti universitetus. Turime užtikrinti glaudesnį valstybės institucijų ir privačiojo sektoriaus bendradarbiavimą, taip pat suteikti galimybių skirti privačių lėšų inovacijoms. Šiame pranešime būtent tai ir atsispindi.
Be abejo, mums taip pat reikia žmonių, kuriuos parengtų tie, kurie žino, ką reiškia verslumo dvasia ir ką reiškia būti vadybininku. Privalome užtikrinti, kad mokytojai ir studentai turėtų tinkamų priemonių ir kad mes paskatintume įmones aktyviai dalyvauti rengiant verslumo mokymo medžiagą.
M. Repo ir M. Ehrenhauserio pateiktos pastabos neatitinka faktų ir norėčiau nesutikti, kad pranešimas yra primityvus ir nuobodus. Ne, jis yra geras. Norėčiau padėkoti P. Schmittui, kuris dabar yra Vengrijos Parlamento pirmininkas.
Mary Honeyball
Ponia pirmininke, dauguma čia esančiųjų sutinka, kad turime remti savo universitetus ir turime remti jaunimą. Vis dėlto, mano nuomone, taip pat, manau, ir daugelio mūsų nuomone, universitetai yra ir turi būti autonomiški; žinoma, jie veikia realiame pasaulyje ir turi atsižvelgti į tai, kas jame vyksta: kad ir dėl to, jog jų studentai baigs studijas ir pradės dirbti realiame pasaulyje.
Manau, kad kalbame būtent apie tai. Kalbame apie tai, kaip universitetams išlaikyti savo akademinį pranašumą ir kartu parengti studentus darbui. Todėl šis dialogas, šis universitetų ir verslo sektoriaus ryšys, yra toks svarbus, todėl mes skyrėme tiek daug laiko svarstydami jį ir todėl P. Schmitt sugaišo tiek daug laiko rašydamas šį pranešimą.
Mums reikia tikro darbdavių, manau, visų lygmenų darbdavių, dialogo. Sutinku, kad MVĮ yra svarbios, tačiau manau, kad taip pat planuojame kalbėtis su didelėmis korporacijomis ir valstybės sektoriumi, valdžios institucijų darbuotojais nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygmenimis, su sveikatos sektoriumi ir iš tikrųjų visomis institucijomis, samdančiomis darbuotojus, nes taip užtikrinsime universitetų absolventų nedarbo mažinimą ir suteiksime jaunimui galimybių.
Atsižvelgiant į tai, labai svarbu palaikyti tinkamą valstybės universitetams skiriamo finansavimo lygį, o tai, mano žiniomis, kai kuriose valstybėse narėse tampa vis didesnproblema. Jeigu negausime šių pinigų ir universitetai nebus tinkamai ir pakankamai finansuojami, mokymo kursų, taip pat dėstomų dalykų pusiausvyra nebus palaikoma ir mes negalėsime suteikti studentams jiems reikiamų galimybių.
Todėl raginu visus paremti šį svarbų pranešimą ir balsuoju už jį, kad galėtume žengti į priekį ir padarytume aiškesnę universitetų, studentų ir darbdavių ateitį.
Marek Henryk Migalski
(PL) Visų pirma, norėčiau padėkoti, kad pritarėte mano pakeitimui, kuriuo Europos Sąjungai nepriklausančios šalys kviečiamos dalyvauti dialogo forume, apie kurį minėjo G. Oettinger. Taip galėsime gauti naudos iš Amerikos universitetų, kurie, mano nuomone, yra geriausi universitetai pasaulyje, ir būtų gerai, jeigu mūsų universitetai galėtų gauti naudos iš jų, o kartu pasidalyti savo patirtimi su kitomis šalimis, kaip antai su buvusios Sovietų Sąjungos šalimis.
Vis dėlto man atrodo, kad šiuo atveju svarbiausias dalykas yra pabrėžti, kad šiame verslo ir universitetų pasaulio dialoge turime nepamiršti, jog universitetas - aukštojo išsilavinimo mokymo įstaiga - yra nepriklausoma ir autonomininstitucija, kurios tikslas yra tiesos paieška: nesuinteresuota tiesos paieška. Būtent taip atsirado universitetai Italijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje ir Lenkijoje; manau, kad neturėtume pamiršti, jog šiuo siekiu universitetai turėtų vadovautis ir šiandien; bendradarbiavimas su verslu neturėtų trukdyti ar riboti šio kilnaus tiesos paieškos, nesuinteresuotos tiesos paieškos, darbo.
Rui Tavares
(PT) Ponia pirmininke, universitetai yra Europos pagrindas; jie yra turbūt geriausias mūsų kūrinys. Europa gyvavo XII a. Bolonijos, Koimbros, Oksfordo ir Sorbonos universitetuose gerokai anksčiau, nei atsirado politinEuropa. Vis dėlto verslo ir verslo vadybos pasauliui, apie kurį šiandien žinome, yra 30 ar 40 metų: jis atsirado nuo karo laikų. Tai yra vienas iš tų retų atvejų, kai kairiosios pakraipos EP narys užduos jums konservatyvų klausimą, taigi naudokitės šia galimybe.
Kam iš tikrųjų norime atsiduoti: ne vieną šimtmetį gyvuojančiam Europos kūriniui ar verslo ideologijai, kuriai tėra keletas dešimtmečių? Atsiduodami verslo pasauliui, kaip jam darėme pastaruosius dešimtmečius, neišvengiamai atsiduodame trumpalaikiams dalykams, nes būtent taip ir yra. Rengiame plastmasės gamybos inžinierius, kad po trejų metų jie taptų bedarbiai, paskui finansų vadovus, kad po ketverių metų jie netektų darbo; noriu užduoti klausimą Europos šalims Portugalijai ir Estijai.
Ką pasirinktumėte? Kad jūsų vaikai mokytųsi pagal trumpalaikį rinkos diktatą ar kad jie gautų kuo solidesnį ir platesnį išsilavinimą, kuris visuomet buvo teikiamas Europos universitetuose? Kad gavę išsilavinimą jie galėtų dirbti darbo rinkoje šiandien ar ateinančius dešimtmečius ir visą likusį gyvenimą? Spręskite patys.
Jaroslav Paška
(SK) Visų pirma norėčiau pasveikinti mūsų kolegą, šio pranešimo autorių, kuris buvo išrinktas atlikti naują ir svarbų Vengrijos Parlamento pirmininko vaidmenį. Taip pat naudodamasis proga norėčiau išreikšti viltį, kad turėdamas išmintingą ir platų politinį požiūrį, taip pat savo ramiomis ir protingomis kalbomis Pál Schmitt eidamas šias pareigas padės ilgam pagerinti Vengrijos sambūvį su savo kaimynėmis.
Dabar norėčiau pereiti prie naujos universitetų atnaujinimo partnerystės klausimo. Mano nuomone, pagrindinis viso teksto sakinys yra išreikštas Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto nuomonės projekto 2 dalyje, kurioje yra parašyta, cituoju: "iššūkiai, paminėti Komisijos pranešime, nėra nauji ir kol kas į juos nebuvo sėkmingai reaguojama".
Paprastai tariant, Komisija parengviziją, pakartodama ir numatydama iššūkius, galbūt tikėdamasi, kad taip bus kažkas pasiekta, tačiau kol kas šioje srityje nieko iš esmės nepagerėjo. Galbūt todėl būtų išmintingiau, Komisijos nary, kuo greičiau atlikti išsamią analizę ir išsiaiškinti, kodėl siekiant įveikti ankstesnius iššūkius nebuvo pasiekta trokštamų rezultatų, o tuomet pragmatiškai apibrėžti naujas ir iš tikrųjų veiksmingas priemones, kaip siekti tikro aukšto lygio universitetų ir gamybos įmonių bendradarbiavimo.
Seán Kelly
(GA) Ponia pirmininke, kadaise Pádraig Ó Conaire parašknygą "M'Asal Beag Dubh" [Mano juodas asiliukas] apie asiliuką, kurioje jis rašė, kad asiliukas stovėjo "atsukęs nugarą į vėją, nepaisydamas gyvenimo, ir gyvenimas nepaisjo".
Šis aprašymas taip pat tiktų gerbiamiems praeities universitetų dėstytojams apibūdinti, nes jie gyveno dramblio kaulo bokštuose atsiskyrę nuo pasaulio, o pasaulis buvo atsiskyręs nuo jų, tačiau, laimė, dabar visa tai pasikeitir pasikeitvisiškai. Pastaruoju metu mačiau tris puikius tokių pokyčių pavyzdžius.
Pirma, mano gimtajame miesto Trali institutui buvo skirtas Europos metų verslaus regiono apdovanojimas už darbą verslo ir verslumo skatinimo srityje.
Antra, pasikalbėjęs ir susitikimuose pabendravęs su naujuoju Korko universiteto koledžo dėstytuoju ir pirmininku sužinojau, kad jie iš tikrųjų labai įtraukia verslininkus, ir atvirkščiai.
Daugiausia vilčių teikia Santjago, kuriame lankėmės prieš keletą savaičių, pavyzdys, nes jame esantis universitetas sukūrfantastinį ryšių su verslininkais modelį; jiems net pavyko įsteigti savo banką naujai įsikūrusioms įmonėms, kurioms dažnai sunku gauti finansavimą veiklai pradėti, skatinti.
Europos Sąjungos lygmeniu galime daug nuveikti, kad padrąsintume juos, sukurdami galimybes vystytis, taip pat derindami mokslinius tyrimus, kurie galiausiai gali virsti žinių ekonomika ir sumaniais darbais, apie kuriuos kalbame.
Nessa Childers
Ponia pirmininke, mokslininkai ir dėstytojai iš prigimties mėgsta ginčytis, todėl kaip buvusi universiteto dėstytoja ir kurso direktorlabai susidomėjusi stebėjau itin viešas mokslininkų ir dėstytojų diskusijas Airijoje apie būsimąją Airijos universitetų kryptį.
Jie sutaria dėl vieno dalyko - kad universitetai lieka viena didžiausių Europos inovacijų ir kad jų tolesnsėkmyra būtina siekiant socialinės, politinės ir ekonominės Europos Sąjungos sėkmės ateityje.
Vis dėlto ekonominės sėkmės negalima painioti su socialine plėtra universitete ir visuomenėje; taigi trečiosios studijų pakopos srityje priėjome kryžkelę, kurioje turime atidžiai orientuotis, nes vienas kelias veda tradicinio studentų mokymosi link, o kitas krypsta link modernios verslo valdomos ekonomikos poreikių.
Pelno augimas ir modernus vystymasis yra neatsiejami nuo šiandienos universitetų, vis dėlto atsižvelgiant į tai, kad daug fakultetų nėra susiję su verslu ir pelną skatinančiomis profesijomis (turiu omenyje menus ir visų pirma humanitarinius mokslus), svarbu, kad siekdami ekonominės ir intelektinės sėkmės pusiausvyros, modernūs universitetai išsaugotų tam tikrus esminius akademinius saitus su savo finansine prasme kuklia praeitimi.
Elena Băsescu
(RO) Deja, švietimo programose per didelis dėmesys skiriamas teorijai, o tai reiškia, kad patekę į darbo rinką studentai susiduria su problemomis. Jiems turi būti teikiamas praktiškesnis išsilavinimas, padedantis spręsti realias problemas, su kuriomis susiduriame ekonominėje aplinkoje. Todėl manau, kad akademinio ir verslo pasaulių ryšiai turi būti plėtojami.
Be to, universitetai turi geriau įsiklausyti į verslo pasaulio poreikius, kad galėtų geriau pritaikyti švietimą prie darbo rinkos reikalavimų. Taip studentai galės įgyti tokią kvalifikaciją ir įgūdžių, kurių reikia darbdaviams. Keletas valstybių narių, kaip antai Prancūzija, Vokietija, Italija, JungtinKaralystar Ispanija, jau yra keletą metų kūrusios universitetų ir verslo pasaulio partnerystes.
Praėjusiais metais Rumunijoje buvo pradėtas Europos Sąjungos finansuojamas projektas, kuriame dalyvavo dvidešimt fakultetų, ėmusių dėstyti pagal naujas mokymo programas, pritaikytas prie dabartinių darbo rinkos reikalavimų. Vienas iš didžiausių projekto pranašumų yra nedarbo mažinimas, pagerinant švietimo pasiūlos kokybę, taip pat mažesnis absolventų, kurių įgytas laipsnis negali būti pritaikytas prie darbo rinkos, skaičius.
Toks bendradarbiavimas neturėtų apsiriboti tik pavienėmis valstybėmis narėmis. Esant tokiai padėčiai, pasisakau už "Erasmus" programų, skirtų jauniems verslininkams ir praktikantams, rėmimą ir plėtrą.
Cătălin Sorin Ivan
(RO) Norėčiau pradėti savo kalbą pasveikindamas Pálą Schmittą parengus tokį išsamų ir aktualų pranešimą apie dabartinę padėtį aukštojo išsilavinimo srityje. Susidūrėme su didele problema, nes dabar visose 27 Europos Sąjungos valstybėse narėse išleidžiame bedarbius, o ne darbo rinkai pasirengusius jaunus žmones. Tarp to, ko jaunimas yra mokomas mokykloje, ir to, ko iš jų darbo rinkoje reikalauja darbdaviai, žioji didžiulpraraja. Ši problema virsta dar didesne, nes dabar išgyvename ekonomikos ir finansų krizę, kuri siejama su akivaizdžia darbo vietų krize.
Daugelį metų Europos Sąjunga veikglobalioje rinkoje, o jos ekonomika buvo grįsta visų pirma žiniomis ir inovacijomis. Jeigu iš tikrųjų norime tokios žinių ir inovacijų ekonomikos, privalome pereiti į tolesnį nei diskusijų etapą, paremti labiau investicines, viešojo ir privačiojo sektorių partnerystes, skatinti universitetus ir įmones bendradarbiauti, kad universitetuose padaryti atradimai ir atliktų mokslinių tyrimų rezultatai galėtų būti panaudoti realioje ekonomikoje.
Kartu su Seánu Kelly lankiausi vietiniame Santjago de Kompostelos universitete. Galiu pasakyti, kad pamatėme labai aiškų studentų naujai įsteigtų įmonių, taip pat mažųjų įmonių finansavimo modelį, pagal kurį universitetas teikia studentams kreditą be jokių garantijų. Studentų sėkmingai universitete sukurti produktai gali būti tiesiogiai praktiškai panaudoti vietos ekonomikoje. Būtent tokį modelį turime skatinti ir taikyti visoje ES.
Piotr Borys
(PL) Šis pranešimas yra susijęs su svarbiais strategijos "Europa 2020" tikslais. Visiems jums priminsiu, kad per 10 metų laikotarpį aukštąjį išsilavinimą turinčių žmonių skaičius turi padidėti 10 proc., nuo 30 proc. iki 40 proc., o valstybių narių moksliniams tyrimams ir technologijų plėtrai skirtos išlaidos turi išaugti 3 proc. Daugiausia naudos iš šių pinigų gaus universitetai, kurie vykdys mokslinius tyrimus. Todėl turime atidžiai išnagrinėti kitose pasaulio šalyse sėkmingiausiai veikusias sistemas. Kalbu apie amerikietiškus verslo ir universitetų bendradarbiavimo metodus ir apie tai, kaip mokslinių tyrimų rezultatai pritaikomi rinkoje, kad dažnai nepaprasti moksliniai laimėjimai neliktų dulkėti stalčiuje, o būtų praktiškai naudojami, t. y. naudojami versle.
Kitas klausimas yra sukurti veiksmingą mokymuisi skirtų stipendijų sistemą ir pritraukti įmones į tokią sistemą. Pasitelkiant Europos socialinį fondą ir kitas dabar esančias programas, kaip antai Marie Curie programą, turėtų būti dosniai remiamos doktorantūros programos. Kaip sukurti aiškias viešojo sektoriaus partnerystės sistemas, kurios yra visų pirma technologijų parkų ir verslo inkubatorių dalis? Kaip įtraukti mažąsias ir vidutines įmones, taip pat kaip įtraukti studentus į MVĮ veiklą? Visi šie klausimai yra labai svarbūs. Manau, kad svarbu investuoti ne tik į technologijų sritį, nors ši sritis ir svarbi. Ne mažiau svarbu investuoti į menų ir humanitarinių mokslų sistemą, nes ir šioje srityje viešasis sektorius ir įmonės galėtų bendradarbiauti.
Paskutinpastaba: šiandien Kinijoje yra ne mažiau studentų nei visoje Europos Sąjungoje. Todėl kalbėti apie bendrų rezultatų siekimą yra bendras mūsų uždavinys; manau, kad įmonių dalyvavimas šiose diskusijose būtų veiksmingas būdas įveikti konkurenciją visame pasaulyje.
Teresa Riera Madurell
Ponia pirmininke, Komisijos nary, Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetas norėtų išreikšti savo paramą ES forumui "Universitetų ir įmonių dialogas". Manau, kad tai yra gera priemontokiems svarbiems viešojo ir privačiojo sektorių santykiams puoselėti.
Esame įsitikinę, kad ekonomikos krizės laikais, kai jaunimui sunku susirasti darbą, o įmonės susiduria su didesniu konkurencijos spaudimu, šis bendradarbiavimas teikia papildomos ekonominės ir socialinės naudos, todėl galėtų tapti dar svarbesniu prioritetu.
Tai yra dialogas ir bendradarbiavimas, kuris privalo būti inicijuojamas tiek iš pasiūlos, tiek iš paklausos pusės; jis turi apimti nacionalinius ir regioninius lygmenis, siekiant įvardyti geriausią patirtį, geriausią politiką ir geriausias priemones.
Pritariame, kad labai svarbu skatinti mokslinių tyrimų centrų ir įmonių personalo judumą, remti ir užtikrinti privačiojo sektoriaus investavimą į MTTP, kad universitetai suteiktų darbo rinkai gerai parengtą personalą.
Europos Sąjunga jau imasi svarbių veiksmų šia linkme, kaip antai teikdama paramą technologijų platformoms, bendroms technologijų iniciatyvoms ir taikydama bet kurią viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės formulę, taip pat remdama Europos inovacijų ir technologijos institutą, turint omeny, kad tai yra labai įdomios ir teisinga linkme nukreiptos iniciatyvos, kurias privalome skatinti.
Galiausiai, ponia pirmininke, visi Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto nariai norėtų pasveikinti pranešėją atlikus šį darbą ir gavus naujas pareigas.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Komisijos pradėtas forumas "Universitetų ir įmonių dialogas" padeda glaudžiau bendradarbiauti universitetams ir įmonėms, taip pat padeda universitetams pradėti bendrauti, pasinaudojant savo mokslinių tyrimų ir technologijos žiniomis. Tai gera mintis, jeigu siekiame dinamiškos ir iš tikrųjų konkurencingos Europos ekonomikos. Vis dėlto norėčiau įvardyti keletą Komisijos pasiūlymo trūkumų.
Kai kurios rekomendacijos yra pernelyg bendro pobūdžio, jas galime suprasti įvairiai, kaip antai terminas "universitetas", kalbant apie visas trečiosios pakopos studijų įstaigas, nepriklausomai nuo jų padėties. Be to, nėra jokių mokslinių tyrimų priemonių, kuriomis būtų galima nustatyti kvalifikacijų stygių darbo rinkoje. Taip pat niekur nėra užsimenama apie kokią nors švietimo ir mokymo sistemą, kurią pasitelkiant būtų galima šiuos trūkumus sumažinti. Kalbant apie mokymosi visą gyvenimą programą, joje nėra atsižvelgiama į ypatingą žmonių, neturinčių universitetinio išsilavinimo, padėtį.
Apibendrindama pasakysiu, kad pasirinkta universitetų ir įmonių bendradarbiavimo kryptis, atrodo, atitinka dabartinius rinkos poreikius. Vis dėlto pagrindinį vaidmenį teks atlikti valstybėms narėms, kurios turės užtikrinti veiksmingą pateiktų pasiūlymų įgyvendinimą, jeigu norime pasiekti užsibrėžtus planus.
(Plojimai)
Lara Comi
(IT) Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, po pirmosios Lisabonos strategijos peržiūros Europos Sąjunga jau žvelgia į būsimųjų dešimties metų perspektyvą. Iš 2020 m. Europos prioritetų labiausiai išsiskiria pažangus augimas, pagrįstas žinių ekonomika ir inovacijomis.
Pagrindinis uždavinys veikiant šia kryptimi yra integruoti antrosios ir trečiosios studijų pakopos sistemas į darbo rinką. Kryptis, kuria turėtume eiti, yra susijusi su iš naujo skiriamu dėmesiu bendradarbiavimui, išmokstant asmeninių įgūdžių, o ne vadinamajam žinių trikampiui.
Europa gali užsitikrinti savo svarbą tarptautinėje arenoje, jeigu mokslo ir inovacijų srityje veiks bendrai ir įtrauks visus, galinčius lemti ir augimą, ir plėtrą. Šiuo požiūriu pats laikas imtis universitetų vertinimo sistemų, siekiant išsiaiškinti ir išmatuoti veiksmingumo ir kokybės standartus. Todėl metas judėti link naujosios Europos vienybės plotmės, vadinamosios "penktosios laisvės" arba laisvojo žinių ir talentų judėjimo.
Šiuo tikslu turi būti parengtas Europos pasiūlymas palengvinti jaunų mokslininkų darbą pasitelkiant organines jungtis su verslu siekiant patenkinti jų vystymosi poreikius. Norint pasiekti šiuos tikslus, turi būti labiau investuojama į tokias programas kaip "Erasmus". Taip bus skatinamos studijos už valstybių ribų, užtikrinant studentams jų studijų pripažinimą.
Corina Creţu
(RO) Kai mums reikia naujų priemonių ekonominiam augimui skatinti, manau, svarbu, kad mažosioms ir vidutinėms įmonėms leistume lengviau pasinaudoti moksliniais tyrimais ir technologijų plėtra. Daugelis tokių įmonių sunkiai gauna finansavimą, o tai reiškia, kad jos negali sukurti ir išplėtoti naujų produktų, perkurti esamų produktų, tad šitaip jos praranda konkurencingumą.
Būtų gerai, kad universitetai, visų pirma gaunantys valstybės finansavimą, labiau atsižvelgtų į MVĮ sektoriaus poreikius. Biurokratijos mažinimas, didesnis valstybės finansavimas, skirtas mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programoms, dėl kurių gali būti sukurtos MVĮ skirtos technologijos arba produktai, leistų lengviau gauti finansavimą tokioms programoms iš struktūrinių fondų.
Universitetai gali taip pat prisidėti prie MVĮ darbuotojų mokymo kaip mokymosi visą gyvenimą proceso dalies. Vilčių teikia vieno Europos verslo ir inovacijų centrų tinklo kūrimas.
Kaip ir kiti norėčiau pasveikinti pranešėją.
Elena Oana Antonescu
(RO) Privalome atsakyti sau į klausimą, kokią kryptį norime, kad pasirinktų mūsų švietimo ir mokslinių tyrimų sistemos. Labai daug kalbama apie žinių visuomenę, tačiau įdomu, ar ši sąvoka nevirto tuščia fraze, gerai skambančia žiniasklaidoje? Manau, kad šiuo atveju per mažai kalbama apie įgūdžius, o per daug - apie žinių kaupimą.
Apklausę studentus įsitikintumėte, kad rašinių rašymas virtęs kelių banalybių kartojimu, siekiant užpildyti mokytojų nurodytas skiltis. Bus tokių, kuriems teks įsitraukti į ekonominę aplinką, kurioje sėkmės receptai nebėra garantuojami. Manau, kad verslo pasaulis nebus vienintelis, kuris dėl ekonomikos ir finansų krizės bus iš esmės pertvarkomas. Tam tikri pakeitimai bus vykdomi ir universitetuose, kad jie galėtų prisitaikyti nuolat kintančioje aplinkoje, kurioje reikalaujama įgyti ne tik žinių, bet ir įgūdžių.
Iosif Matula
(RO) Norėčiau pasveikinti Pálą Schmittą dėl dviejų dalykų: naujų pareigų ir parengus geros struktūros, išsamų pranešimą, kuris neabejotinai padės puoselėti įmonių ir akademinio pasaulio Europoje santykius.
Visose mūsų priimtose strategijose nurodytas poreikis turėti išsilavinusius piliečius, kurie turėtų įgūdžių, atitinkančių darbo rinkos reikalavimus, todėl manau, kad pravartu turėti konkrečią abiejų sričių ryšių gerinimo priemonę.
Manau, kad visoje ES, taip pat verslo aplinkoje, turi pasikeisti požiūris, padėsiantis universitetams pritaikyti savo mokymo programas, kaip tai buvo padaryta Šiaurės Amerikoje - įdiegus ir ėmus finansuoti konkrečius kursus. Taip studentai susipažins su griežtais verslumo reikalavimais ir padarys Europos aukštąjį išsilavinimą patrauklesnį pasaulyje. Praktinis poveikis turi būti pasiūlyti visuomenei papildomos naudos, suteikti žinių bei universitetų ir įmonių bendradarbiavimo rezultatų, dėl kurių atsirastų ekonomikos augimas, o iš jo - geresnis mūsų piliečių gyvenimas.
Martin Ehrenhauser
(DE) Ponia pirmininke, labai ačiū, kad leidote man dar sykį trumpai pakalbėti. Atrodo, kad mano kolega neskiria mokymo ir švietimo sąvokų. Šiais laikais, kai didžiąją mūsų darbo dalį atlieka technologijos, tampa vis svarbiau, kad universitetai šviestų piliečius, kad jie taptų brandūs ir analitiškai mąstantys žmonės. Būtent to mums reikia. Todėl mums reikia žmonių, gebančių užduoti tiriamuosius klausimus apie socialinius procesus.
Juk verslas tokio tikslo nenusistato. Verslas nori rengti žmones ir turi teisę tai daryti, tai yra labai gerai. Vis dėlto šis reikalavimas tėra vienos mūsų visuomenės posistemės reikalavimas ir jis neatspindi to, ko mes, kaip visa visuomenė, norime.
Norėčiau pateikti dar vieną trumpą pastabą: mums reikia mokslinio kūrybiškumo ir mokslinio žingeidumo. Nepritariu nuomonei ir, žinoma, nemanau, kad verslas savo finansiniu indėliu gali nupirkti žingeidumą ir kūrybiškumą, kurio mums taip reikia. Ne!
Czesław Adam Siekierski
(PL) Pagrindinis universitetų vaidmuo yra moksliniai tyrimai, mokslinpažanga ir studentų švietimas. Trumpai apibendrinus Lisabonos strategijos prioritetai yra žinių ekonomika, inovacijos ir moksliniai tyrimai. Net jeigu mūsų netenkins strategijos įgyvendinimo rezultatai, vis dėlto joje numatyti tikslai tebelieka aktualūs.
Kokiais būdais galima įgyvendinti šiuos principus ir tikslus? Pirma, bendradarbiaujant universitetams, ekonomikai ir konkrečioms įmonėms, verslui skiriant mokslinių tyrimų ir darbo patirties finansavimą. Antra, įvairių šalių universitetų studentų ir tyrėjų mainais ir vis daugiau lėšų skiriant jiems remti. Trečia, įmonėms finansuojant studentų įdarbinimą darbo patirčiai įgyti, taip pat joms užsakant mokslinius tyrimus. Ketvirta: darbuotojų judumas yra svarbus, siekiant visapusiškai panaudoti išsilavinusius žmones. Penkta: mokslinių tyrimų ir plėtros centrų plėtra ekonomikos srityje.
Galiausiai norėčiau pasakyti, kad geriausia investicija yra investicija į jaunosios kartos švietimą, ir turiu omenyje mokymąsi visą gyvenimą.
Petru Constantin Luhan
(RO) Iš dalies pritariu pranešėjui. Norėčiau pasakyti, kad norint pasiekti strategijos "Europa 2020" tikslus, mums reikia žinių ir inovacijų. Kalbame ne apie žinių pirkimą, bet apie investavimą į švietimo sistemą, pritaikytą prie rinkos reikalavimų.
Dabartiniu metu Europos Sąjungos universitetai siūlo tyrėjams ir studentams ne tokias patrauklias sąlygas kaip mūsų kolegos iš Jungtinių Amerikos Valstijų. Viena iš pagrindinių priežasčių - pinigų stoka. Anot taip pat pabrėžusio Europos Komisijos Pirmininko José Manuelio Barroso, europiečiai konkuruoja vieni su kitais, kad prisitrauktų geriausius futbolininkus. Vis dėlto kovą dėl tyrėjų Europa pralaimi amerikiečiams.
Todėl būtina pertvarkyti Europos universitetus, kad jie galėtų vaidinti lemiamą vaidmenį visuomenėje, taip pat žinių ekonomikoje ir inovacijų srityje. Vienas sprendimas, kaip numalšinti darbdavių, manančių, kad universitetuose neatsižvelgiama į darbo rinkos reikalavimus, o studentai nėra mokomi susidurti su realia padėtimi, nepasitenkinimą, - įtraukti į universitetų mokymo programas galimybę studentams atlikti praktiką MVĮ.
Günther Oettinger
Ponia pirmininke, gerbiamieji Parlamento nariai, dėkoju už aktyvias diskusijas, taip pat už daugelį jūsų pasiūlymų ir išsakytų minčių. Manau, kad dauguma šio Parlamento narių sutinka, jog universitetų ir dirbančiųjų pasaulio, taip pat verslo dialogas gali būti naudingas visiems dalyviams: patiems universitetams, tyrėjams, dėstytojams, studentams, įmonėms ir visai visuomenei.
Mano nuomone, klausimas yra ne ar galime, o kaip galime plėtoti dialogą ir bendradarbiavimą. Klausimas yra dėl žinių perdavimo, dėl dialogo ir informacijos mainų per švietimą ir mokymąsi visą gyvenimą, tai klausimas dėl bendradarbiavimo pagrindinių mokslinių tyrimų srityje, taip pat dėl praktiškesnio metodo taikymo švietime kartu su teoriniu metodu, pasitelkiant verslo vertės kūrimo ir gamybos įžvalgą. Šiuo atveju verslo vaidmuo nėra išstumti universitetus, bet papildyti jų darbą, o svarbiausia, kad ir moksliniai tyrimai, ir mokymas liks nepriklausomi. Šioje srityje universitetai patys priims sprendimus; to daryti jų nevers politikai.
Mums reikia tokios padėties, kurioje laimi visi, kad mokslo ir mokymo įstaigos, taip pat moksliniai tyrimai ir verslas pritartų tokiam bendradarbiavimui. Mokslinių tyrimų ir mokymo laisvnereiškia plūduriavimo tuštumoje; tai reiškia dalyvavimą visuomenėje ir užimtumo pasaulyje.
Dėl šios priežasties manau, kad šiame pranešime gerai apibendrinami klausimai ir kad iš jo aišku, kokiu keliu turime eiti, kad sustiprintume savo universitetus, taip pat padidintume Europos verslo ir technologijų konkurencingumą. Surengdami forumą norime truputį prisidėti prie šio proceso, pasiūlyti platformą ir pasvarstyti, kaip mūsų forumo veikla gali būti papildyta. Pranešime tam sukurtas geras pagrindas, jis yra geras pagrindinis dokumentas ir už tai esu labai dėkingas.
Marco Scurria
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau dar kartą padėkoti Komisijai už jos komunikatą, kurio didžiajai daliai mes pritarėme.
Norėčiau sustoti prie, ko gero, pagrindinio šių diskusijų aspekto, nes kažkas pabrėžuniversitetų nepriklausomumo, mokslinių tyrimų laisvės ir valstybės finansavimo svarbą. Visi tam pritariame ir todėl nesuprantu šių kritinių pastabų, nes pakanka perskaityti pranešimą, kurio pačiose pirmose pastraipose labai aiškiai parašėme ir pabrėžėme, kad reikia išsaugoti intelektinį ir finansinį aukštojo mokslo įstaigų nepriklausomumą nuo verslo, o aukštasis išsilavinimas negali būti saistomas jokiais priklausomybės nuo verslo santykiais.
Jame taip pat pabrėžiama, kad universitetai turi visomis aplinkybėmis išsaugoti autonomiją spręsti dėl savo mokymo programų ir valdymo struktūrų. Taip išsklaidomos problemos ar bet kokio pobūdžio abejonės šioje srityje ir todėl nesuprantu, kokios problemos gali kilti, nebent senamadiško ideologinio išnaudojimo klausimas.
Taigi rimtai apie tai pagalvokime, nes pranešime yra nurodytos sąlygos veiksmingai pagerinti jaunimo ir mūsų studentų dalią, ir niekas iš mūsų nenori, kad šimtai tūkstančių jaunuolių patektų į nežinia kokių tikslų vedamo verslo rankas, tenorime, kad šimtai tūkstančių studentų turėtų galimybę studijuoti, mokytis ir dirbti jų laukiančioje visuomenėje.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj, gegužės 20 d., ketvirtadienį, 12 val.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Liam Aylward  
Pone pirmininke, Europos absolventai privalo turėti patirties ir reikiamų kokybiškų įgūdžių, kad pasinaudotų geromis karjeros galimybėmis, būtų konkurencingi pasaulio rinkoje ir skatintų verslumą Europoje. Kuriant žinių ekonomiką, jos skatinamas verslo, mokslinių tyrimų ir švietimo dialogas bei santykiai yra labai svarbūs.
Nors atsakomybuž švietimą tenka valstybėms narėms, yra daug tarpvalstybinių santykių kūrimo, taip pat didesnio Europos verslininkų ir Europos universitetų bendradarbiavimo pranašumų. Labai palaikau pranešėjo mėginimus siekti universitetų ir įmonių pareigų bei įsipareigojimų, taip pat sutinku, kad šiame dialoge dėmesys turi būti skiriamas ne tik moksliniams bei technologijų klausimams, bet ir visoms švietimo sritims.
Europos absolventai privalo turėti puikius įgūdžius, kurių reikia užimtumui, jiems taip pat turi būti suteikta galimyblengvai pasinaudoti tokiomis labai svarbiomis programomis kaip "Erasmus jauniesiems verslininkams" ir "Erasmus praktikantams". Švietimas ir mokymo kursai turi būti pertvarkyti taip, kad juose būtų pripažįstami darbo jėgos ir žinių ekonomikos poreikiai.
Vilija Blinkevičiūt 
raštu. Per pastaruosius mėnesius mano šalyje Lietuvoje buvo atliktas tyrimas dėl aukštojo mokslo institucijų prisitaikymo prie naujų darbo rinkos poreikių ir galimybių sudarymo absolventams įsidarbinti, ką tik pabaigus aukštąsias mokyklas. Deja, tyrimas parodė, kad daugelis universitetų paruošia specialistus, kurių rinka jau yra perpildyta. Vadinasi, aukštosios mokyklos ne visada atsižvelgia į rinkos poreikius ir nuo to labiausiai nukenčia ką tik studijas baigę jaunuoliai. Todėl visiškai pritariu iniciatyvai, kad ateityje reikia numatyti konkrečią strategiją ar sistemą, pagal kurią būtų dedama daug pastangų ir tvirtai įsipareigojama plėtoti universitetų ir verslo įmonių ryšius vietos, nacionaliniu ir tarptautiniu lygmeniu. Norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad darbo vietų trūkumas ir sunkios darbo sąlygos daro įtaką kiekvieno individo gyvenimui, o jauni žmonės šioje situacijoje yra ypatingai pažeidžiami. Taip pat norėčiau pabrėžti, kad dėl dinamiškos rinkos, greitai besikeičiančios darbo aplinkos ir vis didesnės naujų technologijų plėtros aukštojo mokslo institucijos taip pat turi prisitaikyti prie naujų pokyčių - būtina tobulinti ir reformuoti mokymo planus, siekiant užtikrinti aukštą mokslo lygį ir išspręsti absolventų įsidarbinimo klausimą. Vien tik universitetų indėlio neužtenka, prie šio proceso turi prisidėti ir verslo įmonės, ir valdžios institucijos.
Adam Gierek  
Vykstant mokslininkų ir verslininkų dialogui, kurio tikslas modernizuoti Europos universitetus, turėtų būti atsižvelgiama į dabartinę jų būklę, kuri yra pritaikyta prie Bolonijos proceso; be to, reikėtų atsižvelgti į ekonominius sunkumus, susijusius su inovacijomis.
Pagal Bolonijos procesą numatytas nemažas lankstumas rengiant specialistus, kurie būdami pirmojo lygmens techniniai studentai praktiškai pasirengia savo profesijai. Magistrantūros studijose jie gali lanksčiai gauti įvairių dalykų žinių apie ekonomiką besivystančiame pasaulyje, o doktorantūros studijose jie teikia naujoviškus sprendimus. Universitetai, šviečiantys studentus konservatyviai, į rinką išleidžia specialistus, kurie nėra naudingi inovacijų ekonomikai. Todėl studijų programos turi būti nuolat taisomos ir tvirtinamos, atsižvelgiant į įvairius atskirų ekonomikos šakų poreikius. Universiteto darbui priartinti prie pramonės poreikių praverčia paskaitos apie įmones ir intelektinę nuosavybę. Naudinga, jeigu bakalauro, magistratūros ir doktorantūros diplominiai darbai yra tematiškai susiję su ekonomikos reikalavimais ir kyla tiesiogiai iš jos poreikių. Tai yra geriausi dingstis organizuoti dviejų bendruomenių, mokslo ir verslo, dialogą. Jeigu šių mokslinių darbų praktindalis būtų atliekama toje vietoje, kurioje jie vieną dieną galėtų būti pritaikyti, galima būtų dar labiau padidinti inovacijų sėkmės tikimybę.
Svarbus universitetų ir ekonomikos bendradarbiavimo aspektas yra studentų įdarbinimas, kuris šiuo metu nėra labai noriai organizuojamas dėl su tuo susijusių išlaidų. Be to, pramonėje dirbantiems žmonėms universitetai turėtų organizuoti mokslus baigusiems žmonėms kursus, apimančius naujausius mokslo ir technologijų laimėjimus.
Tiziano Motti  
Pavargome nuo jaunųjų europiečių kalbų, kad "jie būtų mane pasamdę, jei turėčiau patirties, tačiau niekas nenori suteikti man galimybės jos bent kiek įgyti". Dabartinekonomikos krizsmogjiems ypač stipriai, nors ir prieš krizę jiems buvo sunku patekti į darbo rinką ir susikurti tvarią ateitį. Nedarbas jaunesnių nei 25 metų amžiaus asmenų grupėje pasiek21,4 proc. ES: dvigubai daugiau nei bendras visų gyventojų nedarbo vidurkis. Šie duomenys vilčių neteikia: panašu, kad nedarbo lygis augs, ir mus neramina tai, kad jauni žmonės iki 30 m., gavę puikų išsilavinimą, negali pasigirti ekonominiu savarankiškumu, kurio reikia šeimai sukurti, būti nepriklausomiems, investuoti į savo ateitį; kitaip tariant, parodyti, ko esi vertas, ir tobulėti. Norime Europos Sąjungos, pagrindinį dėmesį skiriančios žmogui. Mūsų jaunimui turi padėti stiprus ir nuolatinis mokymosi, kurį gauna universitete, ir darbo rinkos ryšys, kad jie gautų tokius darbo pasiūlymus, kur galėtų pritaikyti savo studijose įgytas žinias. Reikalaujame suderinti universitetų ir įmonių veiklą, peržiūrėti jaunimui skirtas Europos programas, taip pat juos samdančių įmonių išmokų ir paskatų sistemas, kartu pabrėžiant informacinių technologijų svarbą, kad jaunimo politikos kryptys būtų įtrauktos į visas politinių sprendimų ir diskusijų sritis.
Siiri Oviir  
ES sau išsikėltikslą iki 2020 m. tapti konkurencingiausia ir dinamiškiausia žinių ekonomikos erdve. Klausimai, kuriuos reikia spręsti Europos aukštojo mokslo ir švietimo srityje, - tai sparčiai kintanti užimtumo padėtis, žinių ekonomika ir vis spartėjanti technologijų plėtra. Be to, dėl visą Europą apėmusios ekonomikos krizės, kuri taip pat paveikEuropos konkurencingumą ir sukėldidžiulius pokyčius finansų ir ekonomikos rinkose, bankrutavo ištisos gamybos šakos, o kartu su jomis netekome daugybės darbo vietų. Dėl šių priežasčių dar sunkiau siekti ES užsibrėžtų tikslų. Esant dabartinei padėčiai, manau, svarbu organizuoti universitetų ir verslininkų dialogą, nes dėl geresnio bendradarbiavimo atsiras daugiau galimybių gauti abipusės naudos, kuri vėliau ne tik skatins ekonomikos augimą, bet ir bus naudinga platesne socialine prasme, nes toliau rems veiksmų visuomenę. Manau, kad valstybės narės taip pat privalo gerokai daugiau užsiimti žmonių raginimu nuolat taikytis prie kintančios darbo rinkos, skatindamos mokymąsi visą gyvenimą, nes tai itin svarbu Europos Sąjungai, ypač patekusiai į šį ekonomikos nuosmukį. Papildomas mokymas ir perkvalifikavimas visais gyvenimo etapais yra būtini, siekiant Europos konkurencingumo, ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo. Be to, turint omenyje demografinius ES pokyčius, manau, kad ateinančiais metais valstybės narės privalo daugiau investuoti į žmones, suteikti prioritetą svarbiausiam ES ištekliui - savo žmonėms.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid  
Kaip buvo pabrėžta puikiame P. Schmitto pranešime, universitetų ir įmonių bendradarbiavimas yra viena svarbiausių mūsų sėkmingo švietimo modelio dalių. Nors dėl Bolonijos proceso, taip pat dėl tokių stažuočių programų kaip Leonardo jau pasiekta didelpažanga, vis dėlto darbų dar liko. Per daug universitetų vis dar nerimauja dėl savo akademinio nepriklausomumo ir skiria per daug dėmesio žinioms, o ne įgūdžiams. Per daug įmonių mano, kad universitetai negirdi darbo rinkos poreikių. Iš tikrųjų žinios ir įgūdžiai yra glaudžiai susiję ir visiškai vieni nuo kitų priklausomi. Įmonės galėtų labai padėti universitetams skiriant lėšų, mokymo programas labiau orientuojant į profesinius dalykus, jas pritaikant, o universitetai išsaugotų savo autonomiškumą ir kokybės standartus. ES privalo padėti supaprastinti teisinę bazę tokiam bendradarbiavimui vykdyti ir paskatinti mokytojų bei jaunųjų verslininkų judumą. Vis dėlto svarbiausia, kad valstybės narės pritaikytų savo teisės aktus, kaip pasielgPrancūzija 2007 m., pakeisdama savo universitetų autonomiškumo įstatymą. Kalbame ne apie žinių "rinkodarą", kaip teigia kai kurie žmonės, o apie dialogą, kuris padėtų įvardyti atskirų žmonių poreikius ir juos pritaikyti.
