Paslaugų direktyvos įgyvendinimas (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas - diskusijos dėl
žodinio klausimo Tarybai dėl Direktyvos 2006/123/EB įgyvendinimo, kurį uždavMalcolm Harbour, Andreas Schwab, Evelyne Gebhardt, Cristian Silviu Buşoi, Heide Rühle, Adam Bielan, Kyriacos Triantaphyllides ir Matteo Salvini IMCO komiteto vardu - B7-0216/2009), ir
žodinio klausimo Komisijai dėl Direktyvos 2006/123/EB įgyvendinimo, kurį uždavMalcolm Harbour, Andreas Schwab, Evelyne Gebhardt, Cristian Silviu Buşoi, Heide Rühle, Adam Bielan, Kyriacos Triantaphyllides ir Matteo Salvini IMCO komiteto vardu: - B7-0219/2009).
Malcolm Harbour
autorius. - Ponia pirmininke, man garbsakyti pirmą pranešimą šiame Parlamente nuo to laiko, kai buvau išrinktas Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto pirmininku, ir pateikti šį klausimą visų komiteto politinių frakcijų ir koordinatorių vardu. Esu patenkintas, kad šįvakar čia dalyvauja daug naujų komiteto narių, norėdami mane paremti ir prisidėti prie šių diskusijų.
Nemanau, kad šiam Parlamentui reikia priminti apie Paslaugų direktyvos svarbą. Šia direktyva bus suteikta didžiulbendros rinkos galia sektoriui, kuris sudaro maždaug 70 proc. Europos ekonomikos, ir dabar, kai susiduriame su sąstingiu, verkiant reikia tų darbo vietų, kurios bus sukurtos, ir to energingo poveikio, kuris bus padarytas.
Tai labai plati direktyva. Ji turi daug naujų ypatybių. Ji sudėtinga daugelyje sričių. Jai reikia daug dėmesio. Nuoseklus ir visapusiškas šios direktyvos perkėlimas yra gyvybiškai būtinas tam, kad ji veiktų. Šios direktyvos pagrindas yra tai, kad valstybės narės panaikins kliūtis verslui ir ypač savo nacionalines priemones, kuriomis diskriminuojamos verslą norinčios daryti paslaugų bendrovės. Patikėkite manimi, tikrąją to žodžio prasme yra šimtai teisės aktų pasiūlymų ar teisės aktų įvairiose valstybėse, kuriuos reikėjo pakeisti dėl šio pasiūlymo. Jei visi kolegos to kartu nepadarys, tokia diskriminacija liks ir toliau. Tai reikia padaryti nuosekliai. Kitu atveju, tokios kliūtys išliks.
Būtent todėl pirmiausia noriu pareikšti pagarbą Komisijai už jos vadovavimą tvarkant ir derinant visą šio teisės akto vykdymo ir perkėlimo procesą valstybėse narėse. Taip pat noriu padėkoti Tarybai, tiesą pasakius, kelioms Taryboms, - nes dėl šio pasiūlymo buvo susitarta net 2006 m., - kurios vadovavo mūsų matytam procesui, kai aukščiausiojo lygio susitikimuose buvo raginama nuosekliai perkelti šią direktyvą.
Ypač noriu kreiptis į Cecilią Malmström, šiandien čia esančią ministrę, ir pasakyti, kad komitetas buvo sužavėtas tuo, kaip dirbo Švedija, kai su misija rugsėjo mėn. buvome nuvykę į Švediją. Manau, kad jie aiškiai parodpavyzdį daugeliui kitų žmonių, itin kruopščiai užtikrindami, kad visų lygių Švedijos valdžios institucijos suprastų savo įsipareigojimus pagal Europos teisę, kad galėtų suteikti įgaliojimus paslaugų bendrovėms, atvykstančioms iš kitų Europos Sąjungos vietų.
Šį vakarą mūsų klausime didžiausias dėmesys skiriamas tam, kad, mūsų manymu, svarbiausi elementai būtų kuo sparčiau įdiegti. Valstybėms narėms reikėjo atilikti savo teisės aktų patikrinimo procesą ir nustatyti, kaip minėjau, diskriminacinius elementus. Tačiau perkėlimas iki gruodžio 28 d. yra tik kliūčių šalinimo proceso pradžia, nes visos valstybės dabar pateiks pasiūlymų, kurie diskriminuoja kitas valstybes, tačiau kuriuos, jų manymu, galima pateisinti visuomenės interesu, sąrašą. Tokio abipusio įvertinimo proceso - kuris yra visiškai naujas - metu valstybės narės valdžios institucija turi pažvelgti į kitą valstybę narę, į kitos valstybės narės diskriminuojančius pasiūlymus. Ši prasidedanti dalis bus gyvybiškai svarbi ir mes ją sekame su dideliu susidomėjimu. Norėčiau šiandien išgirsti, kaip Komisija siūlo vertinti šį procesą. Norėtume sužinoti iš Tarybos, kaip ji remia šį procesą. Tai pat norėtume, kad mums būtų užtikrinta, jog šis procesas nebūtų vykdomas už uždarų durų, nes vartotojai ir verslas ir kitos suinteresuotosios šalys norės žinoti, kaip vykdomas šis procesas. Norime pamatyti tą sąrašą. Norime pamatyti taisyklių ir vidaus įstatų, kuriuos valstybės narės nori išsaugoti, sąrašą.
Antras dalykas - informavimas ir prieiga prie procedūrų elektroninėmis technologijomis. Kontaktinių centrų verslui sukūrimas yra novatoriškas pasiūlymas, vėlgi bet kokios Europos direktyvos požiūriu. Valstybės narės turi galutinai sukurti tokį verslui reikalingą informavimą ir prieigą prie procedūrų, kad verslas galėtų prekiauti per tas sistemas. Gyvybiškai svarbu, kad turėtume sukurtas visapusiškas ir užbaigtas sistemas.
Taigi, toks mūsų klausimas šįvakar. Tikimės, kad B. Ferrero-Waldner - turbūt tai nėra labai gerai jai pažįstama sritis - mums šįvakar pateiks išsamius atsakymus. Žinome, kad visų mūsų vardu perduosite geriausius linkėjimus Charliui McCreevy.
Tačiau manau, kad labai svarbu suprasti mūsų komiteto požiūrį. Mums tai irgi proceso, kai per ateinančius penkerius metus turėsime stebėti ir išlaikyti politinį susidomėjimą ir spaudimą visoms valstybėms narėms, kad jos įgyvendintų šią direktyvą, pradžia. Turiu pasakyti Cecilijai Malmström, kad labai nuvyltai, jog pranešime, dėl kurio rugsėjo mėn. diskutavo Konkurencijos taryba, buvo Komisijos raštas, kur teigiama, kad kai kuriose valstybėse narėse politinis įsipareigojimas visapusiškai ir laiku įgyvendinti direktyvą, deja, nevirto tinkamais veiksmais. Tai negerai. Norime naudos ir norime jos dabar.
Cecilia Malmström
Ponia pirmininke, norėčiau padėkoti M. Harbourui ir Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitetui už šio svarbaus klausimo iškėlimą. Kaip sakM. Harbour, laisvas paslaugų judėjimas yra vienas kertinių vidaus rinkos akmenų. Paslaugos sudaro apie 60-70 proc. ES ekonomikos ir darbo vietų ir šis skaičius vis auga. Laisvas paslaugų judėjimas bus labai svarbi ES ekonomikos augimo dalis, tačiau kaip buvo pabrėžta, laisvas paslaugų judėjimas neveiktaip gerai, kaip turėtų. Dar reikia daug nuveikti, kad būtų panaikintos prekybos kliūtys ir palengvina prekyba paslaugomis, ir puiku, kad dabar turime Paslaugų direktyvą, kuri turi būti perkelta iki gruodžio 28 d.
Komisija yra pirmiausia atsakinga už tai, kad valstybės narės darytų, kas joms priklauso, ir esu tikra, kad Komisija apie tai kalbės, tačiau vis dėlto tarsiu keletą žodžių Tarybai pirmininkaujančios valstybės vardu, atsakydama į klausimą, kurį man uždavkomitetas. Pirmiausia, noriu papasakoti apie teisės aktų tikrinimą ir paaiškinti, kaip tai prisidės prie įgyvendinimo. Šio darbo tikslas yra nustatyti ir panaikinti laisvės įsikurti ir laisvo paslaugų judėjimo kliūtis. Su paslaugų teikimu susiję reikalavimai, kuriuos valstybės narės išlaikys, turi atitikti nediskriminavimo, būtinumo ir proporcingumo reikalavimus.
Tai milžiniška užduotis, tačiau kai ją užbaigsime, paslaugų sektorius gaus naudos, nes bus sumažinta paslaugas teikiančioms bendrovėms tenkanti administracinnašta. Galutinis pranešimas Komisijai apie tai turėtų būti parengtas iki gruodžio 28 d.
Nacionaliniuose kontaktiniuose centruose bus kaupiama informacija apie paslaugų teikėjų ir paslaugų gavėjų teises ir jiems tenkančius reikalavimus paslaugų sektoriuje. Šie centrai paslaugų teikėjams sudarys galimybę kreiptis dėl leidimo internetu ir bendrauti su leidimą išduodančia institucija. Be abejo, valstybėms narėms ganėtinai sudėtinga visa tai suorganizuoti. Tai grindžiama mintimi, kad turėsime modernesnę sistemą su labiau išplėtota e. vyriausybe. Kitą savaitę Tarybai pirmininkaujanti Švedija rengia ministrų susitikimą Malmėje būtent dėl e. vyriausybės. Šiame susitikime valstybės narės gaus paramą iš Komisijos, bus surengta daug seminarų, kad galėtume pasimokyti vieni iš kitų ir kad didžiausią dėmesį skirtume patogiam vartotojų naudojimuisi.
Kita svarbi problema - interneto portalų kalba ir galimybpasinaudoti šia priemone ne valstybės narės, o kita kalba. Tokio reikalavimo direktyvoje nėra, tačiau tikėkimės, kad dauguma valstybių narių kontaktiniuose centruose informaciją teiks keliomis kalbomis. Tai paslaugų teikėjams sudarytų geresnes sąlygas palyginti įvairias rinkas ir gauti apžvalgą, kurios reikia norint išplėsti savo veiklą.
Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitetas klausia, ar valstybės narės galės laiku įgyvendinti direktyvą - aš tikiuosi, kad galės. Į tai turės atsakyti Komisija, tačiau, tiesą pasakius, Konkurencijos taryboje visos valstybės narės pareiškė, kad bus pasirengusios laiku. Be abejo, šiam uždaviniui labai svarbi politinparama.
Taigi, kokie yra didžiausi iššūkiai? Be abejo, pati direktyva yra labai plati ir valstybės narės turi imtis daug ne tik teisėkūros, bet ir įvairių bendradarbiavimą lengvinančių priemonių. Struktūros, kurias, tikėkimės, turėsime, valdymą padarys veiksmingesnį ir modernesnį. Tačiau norint, kad tai veiktų, reikia laiko. Teisės aktų tikrinimo šioje plačioje srityje ir teisėkūros sprendimų suradimo negalima padaryti per vieną naktį. Valdžios institucijos turi būti išmokytos atlikti savo naujas pareigas ir tam reikės išteklių.
Taigi atsakymas į klausimą apie didžiausius iššūkius, be abejo, yra kontaktinių centrų įkūrimas ir jų veikimo užtikrinimas. Galiausiai Parlamentas klausia, kaip buvo įtrauktos suinteresuotosios šalys. Tai svarbus klausimas, nes akivaizdu, kad viso proceso atžvilgiu labai svarbu, jog dalyvautų įvairios suinteresuotosios organizacijos ir padėtų geriau suvokti Paslaugų direktyvą, jos pranašumus perduotų piliečiams ir bendrovėms, išdėstytų jų nuomonę ir poreikius.
Toks dialogas buvo labai svarbus elementas. Daug suinteresuotųjų šalių jau dalyvavo rekomendacinėse grupėse derybų laikotarpiu ir daugeliu atvejų tokie tinklai tęssavo veiklą. Daugelyje valstybių buvo vykdomos plačios socialinės konsultacijos dėl pasiūlymų dėl įgyvendinimo, siekiant gauti įvairią informaciją ir nuomones.
Galiausiai, ponia pirmininke, norėčiau padėkoti Parlamentui už susidomėjimą, kurį jis rodo Paslaugų direktyvos įgyvendinimo procesui. Atsižvelgiant į labai svarbų vaidmenį, kurį suvaidino Europos Parlamentas siekiant susitarimo, labai gerai, kad ir toliau rodote susidomėjimą, tikrinate ir užtikrinate, kad mes valstybėse narėse darytume tai, ką ir turime daryti. Sutinkame, kad labai svarbu, jog direktyva būtų įgyvendinta skubiai ir teisingai, ir ypač dabar, ekonomikos ir finansų krizės metu, Paslaugų direktyva bus svarbi priemonė, kuri padės mus ištraukti iš krizės ir sudarys sąlygas vėl sutelkti dėmesį į ekonomikos augimą ir, tikėkimės, kurti darbo vietas.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Ponia pirmininke, norėčiau padėkoti Europos Parlamentui - ir savo kolegos Charlio McCreevy vardu - už tai, kad laiku pateikšį žodinį klausimą dėl Paslaugų direktyvos įgyvendinimo būklės.
Iki įgyvendinimo galutinės datos liko šiek tiek mažiau nei du mėnesiai, todėl dabar tinkamas laikas atsigręžti atgal ir pažvelgti į iki šiol padarytą darbą ir įvertinti dabartinę padėtį.
Paslaugų direktyva yra viena svarbiausių pastaraisiais metais įgyvendintų iniciatyvų. Ji suteikia puikias galimybes panaikinti prekybos kliūtis vidaus rinkoje ir modernizuoti mūsų viešosios valdžios institucijas, o juk tinkamas įgyvendinimas dabartinėmis ekonomikos aplinkybėmis tampa dar sudėtingesnis. Labai gerai žinome, kad Europos Parlamentas, ir ypač jo Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitetas, ne tik suvaidino lemiamą vaidmenį sudarant sąlygas patvirtinti direktyvą, Komisija taip pat labai vertina jūsų nuolatinį susidomėjimą prižiūrint valstybių narių nuveiktą darbą, susijusį su šios direktyvos įgyvendinimu.
Savo ruožtu Komisija įvykdsavo įsipareigojimą palengvinti įgyvendinimo procesą. Apie tai jau buvo kalbėta. Mes rimtai atsižvelgėme į valstybių narių prašymus dėl techninės pagalbos ir dėjome beprecedentes pastangas ir išteklius remdami jų darbą. Per pastaruosius trejus metus buvo surengta daugiau nei aštuoniasdešimt dvišalių susitikimų su valstybėmis narėmis, o ekspertų grupės Briuselyje buvo susitikusios daugiau nei trisdešimt kartų.
Tačiau Komisija negali atlikti įgyvendinimo nacionaliniu lygmeniu. Tai yra valstybių narių vaidmuo ir perkeldamos paslaugų direktyvą valstybės narės susiduria su daug iššūkių.
Tai buvo sudėtingas uždavinys todėl, kad jis apėmkelių didelio masto projektų įgyvendinimą, pvz., "kontaktinių centrų" įkūrimą ir su paslaugomis susijusių teisės aktų persvarstymą ir supaprastinimą. Tai buvo sudėtingas uždavinys ir todėl, kad reikėjo intensyvaus derinimo tarp administravimo lygių: nacionalinio, regioninio ir vietos.
Taigi, kokia padėtis yra šiandien? Ir ar valstybės narės įvykdys šį uždavinį?
Atrodo, kad tik pusvalstybių narių gali tinkamai įgyvendinti Paslaugų direktyvą iki nustatytos galutinės datos 2009 m. ar 2010 m. pradžios. Kai kurios valstybės gali vėluoti. Tai nėra visiškai patenkinama, ypač piliečiams ir verslui, kurie nori pasinaudoti savo teisėmis vidaus rinkoje. Nors, palyginti su kitomis vidaus rinkos direktyvomis, padėtis nėra neįprasta, tam tikros aplinkybės kelia susirūpinimą.
Tačiau reikia atkreipti dėmesį, kad valstybės narės turi išspręsti daugiau sudėtingų teisinių ir praktinių klausimų nei bet kurios kitos direktyvos atveju. Taigi, atsižvelgiant į tai, rezultatas, kurio tikimės pasiekti iki kitų metų pabaigos, iš tiesų gali būti laikomas visiškai geru.
Leiskite dabar išsamiau atsakyti į jūsų klausimą.
Taigi, beveik visos valstybės narės užbaigsavo nacionalinių teisės aktų tikrinimo procesą. Kai kurios jį vis dar tęsia. Be abejo, šiuo metu vis dar sudėtinga įvertinti tai, kiek minėtas tikrinimas prisidėjo prie veiksmingo direktyvos perkėlimo. Perkėlimo galutindata dar neatėjo ir valstybės narės Komisijai dar nepateiksavo teisės aktų pakeitimų.
Tačiau aišku, kad ambicingas ir atidus tikrinimo procesas yra būtinas norint užtikrinti visų valstybių narių nacionalinių teisės aktų "palankumą vidaus rinkai". Be to, tai ypač svarbu mūsų paslaugų sektoriaus konkurencingumui bendrai.
Kontaktinių centrų požiūriu atrodo aišku, kad iki 2009 m. pabaigos dauguma valstybių narių turės bent pagrindinius, praktiškai veikiančius "vieno langelio" principo centrus. Aišku, jie nebus idealūs, tačiau turėtų tapti tvirtu pagrindu. Valstybės narės turėtų tęsti kontaktinių centrų, kurie ilgainiui turėtų tapti visaverčiais e. vyriausybės centrais, steigimą ir gerinimą.
Esant tokioms aplinkybėms, Komisija pritaria, kad labai svarbu teikti papildomą informaciją ir procedūras, pvz., susijusias su darbuotojų teisėmis ir mokesčiais, per kontaktinius centrus. Verslas ir vartotojai privalo žinoti taikomas taisykles. Tačiau, kaip žinote, tai nėra privaloma pagal direktyvą.
Tikimės, kad tvirtėjant ir vystantis kontaktiniams centrams, bus teikiama ir tokia informacija. Tiesą pasakius, kai kurios valstybės jau planuoja tai daryti.
Kalbant apie direktyvos įgyvendinimą socialinių paslaugų srityje - tiek, kiek direktyva toms paslaugoms taikoma - neatrodo, kad tai keltų ypatingų problemų. Pačioje direktyvoje yra priemonių, skirtų užtikrinti, kad būtų atsižvelgiama į minėtų paslaugų specifiką.
Galiausiai manau, kad akivaizdu, jog suinteresuotosios šalys vaidino labai svarbų vaidmenį viso įgyvendinimo proceso metu. Jos atidžiai stebėjo valstybių narių pastangas ir įvairiais būdais įsitraukį įgyvendinimą ir mes užtikrinsime, kad ir per kitais metais vyksiantį įgyvendinimo rezultatų vertinimą būtų konsultuojamasi su suinteresuotosiomis šalimis.
Taigi, mums reikia rasti būdą ir užtikrinti, kad tokia konsultacija būtų tikslinga ir labai konkreti.
Galiausiai daugelis valstybių narių pradėjo konsultacijas dėl teisėkūros proceso įgyvendinimo teisės aktų projektų. Kai kurios suinteresuotųjų šalių organizacijos netgi vykdnuolatinius tyrimus su savo nariais dėl įgyvendinimo būklės. Sakykime, kad svarbu, jog šiame procese būtume realistiški ir sąžiningi. Vis dar reikia daug nuveikti įgyvendinimo srityje, o nuo grafiko atsiliekančios valstybės narės privalo įdėti papildomų pastangų.
Nors esu įsitikinusi, kad jau pripilta daugiau nei pusstiklinės, turėtume kuo greičiau pripilti ją visą.
Andreas Schwab
Pone pirmininke, ponios ir ponai, Komisijos ir Tarybos pranešimai nuteikia gana pesimistiškai.
Europa susiduria su tarptautine konkurencija, pasauline konkurencija, kurioje Europos paslaugų teikėjams irgi reikia rasti savo vietą ir veikti sėkmingai. Jei pažvelgtume į šios, dalyvaujant dideliam Parlamento narių skaičiui, Parlamente gimusios direktyvos istoriją, mano nuomone, nemalonu girdėti, kad stiklinyra pusiau pilna ar pusiau tuščia, kaip pareiškB. Ferrero-Waldner. Tarybos Pirmininke, Parlamentas ne tik atliko savo vaidmenį praeityje, bet ketina imtis jo ir ateityje. Todėl Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitete nusprendėme jums šį klausimą patekti gerokai prieš perkėlimo galutinę datą, kad patikrintume, ar jūs, Europos Sąjungos valstybės narės, įgyvendinote savo įsipareigojimus, kuriuos pačios ir pasiūlėte, perkelti šią direktyvą iki šių metų pabaigos ir ar galite atlikti šį uždavinį. Bent jau Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos vardu manau, kad padarysite viską, kas įmanoma, kad per ateinančius mėnesius jūsų reikalavimai būtų įgyvendinti.
Mes įvertinsime direktyvą ir jos įgyvendinimą Europos piliečių, paslaugų teikėjų ir darbuotojų požiūriu ir remdamiesi tokiu įvertinimu atidžiai ištirsime, kaip elgiasi valstybės narės viena kitos atžvilgiu, kiek skaidriai - kaip minėjo pirmininkas - keičiamasi nuomonėmis dėl direktyvos elementų ir kaip veiksmingai tikrinami valstybių narių teisės aktai dėl jų atitikties vidaus rinkai paslaugų teikėjų požiūriu. Tą patį galima pasakyti ir apie direktyvos mastą. Čia - kaip ir anksčiau - atidžiai stebėsime, kaip Europos Teisingumo Teismas interpretuos ES sutartį, kad pirmenybvisada būtų teikiama piliečių teisėms, o ne - kaip kad kartais susidaro įspūdis žiūrint į Tarybą - valstybių narių interesams.
Antra, mes labai džiaugiamės dėl to, ką kalbėjote apie proceso elektroninį valdymą, tačiau, mūsų nuomone, svarbiausias dalykas yra tai, ar paslaugų teikėjai gali paprastai ir veiksmingai internete atlikti visus pagal procedūrą reikalaujamus uždavinius ir ar už šių daugelio tinklalapių jie iš tiesų ras žmones, su kuriais galės aptarti klausimą ir reikalavimus valstybėse narėse, ar nebus taip, kad mes čia paprasčiausiai kuriame sienas ir kliūtis.
Ponios ir ponai, pirmininkas ragina mane paskubėti. Norėčiau paminėti paskutinį klausimą. Ankstesnėse diskusijose Parlamentas paragino panaikinti visas Vidaus rinkos informacinės sistemos problemas, su kuriomis valstybių narių administracijos, perkeldamos direktyvą, gali pagrįstai susidurti, taigi tikiuosi, ponia C. Malmström, kad padarysite viską, jog užtikrintumėte, kad būtų sudarytos galimybės direktyvai įsigalioti šių metų gruodžio 31 d.
Evelyne Gebhardt
Pone pirmininke, esu dėkinga, kad šiandien turime galimybę diskutuoti dėl šios temos, nes ji yra labai svarbi. Norėčiau labai aiškiai pasakyti vieną dalyką: mes, Parlamentas, ne tik paprasčiausiai suvaidinome vaidmenį, mes užtikrinome, kad paslaugų direktyvos atžvilgiu būtų surastas labai teigiamas ir konstruktyvus sprendimas. Šis kompromisas grindžiamas darbo ir socialinių teisių užtikrinimu ir specialiu atsižvelgimu į visuotinės svarbos paslaugas ir jų išbraukimu iš direktyvos. Būtent todėl atsirado galimybpatvirtinti paslaugų direktyvą.
Tačiau yra keletas dalykų, dėl kurių nesu tikra, o į mūsų užduotus klausimus nebuvo atsakyta. Pvz., labai nuviltų, jei tai, ką girdėjau iš įvairių šaltinių, būtų tiesa - kalbu apie tai, kad kai kurios valstybės narės naudoja Paslaugų direktyvos perkėlimą tam, kad sunaikintų pusiausvyrą, kurią mes, teisės aktų leidėjai suradome, nevisapusiškai atsižvelgdami į darbuotojų teises, kaip numatėme Paslaugų direktyvoje. Tai susiję ne tik su darbo sąlygomis, dėl kurių keliami klausimai, bet ir su tuo, kad daugelyje valstybių narių apibrėžimai yra perrašomi ar griežtinami. Kitos valstybės narės, nors ir taikydamos menkus pagrindimus, iš paslaugų, kurioms taikomas šis perkėlimas, neišbraukia socialinių paslaugų.
Šiuo požiūriu Europos Komisijos praktinis vadovas nebuvo labai naudingas, nes jame pateiktos gairės iš dalies buvo klaidingos ir buvo teikiamas aiškinimas, kuris, mūsų nuomone, yra klaidingas. Mano pateikti pavyzdžiai rodo, kaip svarbu mums sukurti teisinius visuotinės svarbos paslaugų pagrindus, kad dar kartą visapusiškai ir tvirtai būtų pabrėžtos socialinės teisės, pvz., darbuotojų teisės. Jei to nepadarysime, padėtis bus nepatenkinama.
Taip pat norėčiau paklausti valstybių narių, iki kokio lygio jos į perkėlimą įtrauksuinteresuotąsias šalis, ypač profesines sąjungas ir socialines paslaugas. Tai mūsų užduotas klausimas, į kurį atsakymo neišgirdau, tačiau labai norėčiau gauti tinkamą atsakymą į šį klausimą.
Jürgen Creutzmann
Pone pirmininke, ponios ir ponai, Komisijos atsakymas ne tik nuteikia pesimistiškai, kaip sakA. Schwab, bet ir labai nuvilia. Turime suvokti, kad kai jūs sakote, kad 50 proc. valstybių narių laikosi perkėlimo grafiko, tai turime manyti, kad kitos 50 proc. smarkiai nuo jo atsilieka.
Pvz., paimkime mano valstybę, Vokietiją: šiuo metu šią direktyvą perkelia federacinės žemės. Turėjau galimybę rugsėjo 2 d. Reino krašte-Pfalce, kur aš gyvenu, dalyvauti šios federacinės žemės pirmajame svarstyme dėl paslaugų direktyvos perkėlimo. Kaip ir galite įsivaizduoti, laiku atlikti perkėlimą bus neįmanoma, ir manau, kad kitos federacinės žemės yra panašioje padėtyje.
Be abejo, mums svarbiausias veiksnys yra tai, kaip bus atliekamas perkėlimas. Jei 13 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad "leidimų išdavimo procedūros ir formalumai neturi būti pernelyg griežti ir neturi pernelyg apsunkinti ar vėlinti paslaugos teikimo", tai mes turime būti labai atsargūs ir užtikrinti, kad praktikoje nebūtų taip daroma. Pvz., lemiamas veiksnys bus kontaktinių centrų aprūpinimas. Ar bus kalbama keliomis kalbomis? Ar centrai pakankamai artimai bendradarbiaus su administracijomis, kad galėtų išspręsti jiems teksiančias problemas. Mes tuo labai abejojame. Tiesą pasakius, komitetas dabar turėtų klausti, kurios valstybės atsilieka nuo grafiko, kurios valstybės sudaro tą likusį 50 proc. ir kada jos tikisi pasivyti. Tų valstybių atžvilgiu būtų geriau paskelbti moratoriumą, ar kažką panašaus.
Esu įsitikinęs, kad daugelyje valstybių ši direktyva nebus perkelta iki 2010 m. sausio 1 d., nors tos valstybės perkėlimui turėjo daugiau nei ketverius metus. Tai didelproblema ir tai kelia didelį nusivylimą.
Tadeusz Cymański
Ponia pirmininke, vykstančioje diskusijoje norėčiau paklausti apie krizės poveikį direktyvos įgyvendinimui ES valstybėse.
Mano valstybėje Lenkijoje, nepaisant krizės ir perkėlimo problemų, buvo įmanoma parengti įstatymo dėl paslaugų projektą, kuris grindžiamas aukštu registravimo ir verslo vykdymo liberalizavimo lygiu. Tokiuose sektoriuose kaip amatai, prekyba, turizmas ir viešbučiai, apribojimai yra tik išimtys. Mes taip darome dėl lygių galimybių ir sveikos konkurencijos principo apsaugos.
2006 m. pasiektame kompromise numatyta, kad tam tikros sritys bus išbrauktos iš direktyvos taikymo srities. Norėčiau paklausti, kaip šiandien atrodo tų sprendimų vertinimas. Buvo manoma, kad ateityje bus imamasi tolesnio teisėkūros darbo dėl viešųjų paslaugų. Pasinaudodamas Komisijos narės metafora noriu paklausti, ar iki galo pripylę pusiau pripiltą stiklinę imsime dar vieną stiklinę ir kas bus toliau?
Eva-Britt Svensson
Pone pirmininke, 2006 m. pasiektame kompromise Europos Parlamento socialistų frakcija atsiėmreikalavimus socialiniams aspektams suteikti pirmenybę paslaugas teikiančių bendrovių atžvilgiu. Kitu atveju, kaip M. Harbour rašpranešime spaudai, nebūtų buvę jokio kompromiso. Buvo išbrauktas "kilmės valstybės principo" terminas, tačiau atsirado Komisijos įstatymo reguliavimo prieštaravimas, kur aiškiai teigiama, kad skirtingų valstybių narių darbo rinkos įstatymų prieštaravimo atveju bus taikomas bendrovės kilmės valstybės įstatymas.
Direktyva galėjo būti aiškinama kaip reiškianti, kad ES nesikiš į nacionalinę darbo teisę. Tačiau Komisija greitai parenggaires, kuriose teigiama, kad paslaugas teikiančios bendrovės neprivalo turėti nuolatinės atstovybės šalyje, kurioje vykdo veiklą, taigi profesinsąjunga neteko derybų partnerio. Vaxholm bylos sprendime irgi aiškiai nurodyta, kad Švedijos darbo teisyra žemiau už EB teisę, ir tai reiškia, kad Švedija buvo priversta sumažinti savo darbo teisės aktų standartus. Aš ir Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija / Šiaurės šalių žalieji kairieji darbuotojų teisių požiūriu nematome kitos alternatyvos, o tik prie sutarties pridėti aiškų teisinį protokolą, kuriame būtų nustatyta, kad Europos Sąjungos teisės turi viršenybę rinkos laisvių atžvilgiu.
Lara Comi
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pirmiausia Paslaugų direktyva yra Europos kelionės pabaiga, kelionės, kurios galutinis tikslas - vidaus rinkos galutinis sukūrimas, kad būtų pagertinos prekybos sąlygos Europos Sąjungoje ir užtikrintas valdžios institucijų darbo derinimas ir, svarbiausia, kiek įmanoma sumažintos įvairių veiklos sričių įvairiuose sektoriuose ir skirtingų valstybių sandorių išlaidos.
Įvairių administracinių procedūrų turinio suderinimas ir paprastesnių sąlygų paslaugų teikėjams veikti kitose valstybėse narėse sudarymas automatiškai reiškia, kad didės augimas ir, be to, augimas bus skatinimas tokiu išskirtiniu krizės laikotarpiu. 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos patvirtinta Paslaugų direktyva yra esminis Lisabonos strategijos elementas, kuri laikui bėgant buvo persvarstyta ir pritaikyta prie įvairių pokyčių, kuriuos Europa patyrper pastaruosius devynerius metus, ir kurios pagrindinis tikslas turi būti Europos ekonomikos pavertimas pasaulio konkurencingiausia ir žiniomis grįsta ekonomika.
Atsižvelgiant į mus krečiančią ekonomikos krizę, su kuria Europos Sąjunga kovoja institucijų lygmeniu, kvalifikuotai derindama įvairias valstybių narių priemones, būtina dar tiksliau ir sklandžiau taikyti paslaugų direktyvą, nei buvo ketinama ją patvirtinant. Todėl nustatyta galutinPaslaugų direktyvos perkėlimo data 2009 m. gruodžio 28 d. yra ne tik nustatyta atspirties data, kai nuo ratifikavimo bus pereita prie šios direktyvos teisėkūros proceso, bet tai kartu yra svarbus žingsnis link Europos, kuri daugiau žino apie savo išteklius ir, kalbant konkrečiau, kuri vis labiau sugeba tuos išteklius panaudoti geriausiai.
Bernadette Vergnaud
(FR) Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, po patvirtinimo ir karštų tvirtinimo metu vykusių diskusijų Paslaugų direktyva tartum nuslinko į šešėlį, tačiau privalome parodyti, kad esame ypač budrūs svarbiu direktyvos perkėlimo etapu.
Man kyla klausimas dėl su socialinių paslaugų išbraukimu iš taikymo srities susijusios direktyvos 2 straipsnio nuostatų aiškinimo. Palyginti su tam tikrose valstybėse vartojamu socialinių paslaugų apibrėžimu, terminai "asmenims, kuriems šios paramos reikia" ir "įgalioti subjektai" yra ribojantys ir man susirūpinimą kelia tai, kad tyčinis griežtas aiškinimas gali pasitarnauti ištisų tokių paslaugų paketų įtraukimo į direktyvos taikymo sritį pagrindimui.
Šių paslaugų išbraukimas yra svarbus teksto elementas ir tai yra piliečiams suteikiama garantija, kad bus apsaugotas Europos socialinis modelis.
Tikiuosi, kad tam tikros valstybės narės, įskaitant Prancūziją, nepasinaudos perkėlimu, kad liberalizuotų socialines paslaugas ir prisidengtų melagingu pretekstu, jog laikosi Europos teisės aktų. Tokios su visuotinės svarbos paslaugų integracija susijusios problemos rodo poreikį turėti specialiai joms skirtus Europos teisės aktus ir nebesilaikyti apibrėžimo, kuris nustatytas direktyvoje dėl komercinių paslaugų.
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
(PL) Pone pirmininke, tinkamas direktyvos dėl paslaugų vidaus rinkoje įgyvendinimas yra svarbus ne tik rinkoje veikiantiems Europos verslininkams, bet ir vartotojams. Paslaugų direktyva yra geras pavyzdys. Jos įgyvendinimui buvo numatytas trejų metų laikotarpis. Tai yra ilgas laikas, tačiau nepaisant to, ne visos valstybės sugebėjo perkelti direktyvą per trejus metus. Šis pavyzdys labai aiškiai rodo, kad norint laiku visose valstybėse narėse atlikti perkėlimą valstybėms narėms ir Europos institucijoms būtina idealiai bendradarbiauti.
Tiesą pasakius, tai kryptis, kurios laikomasi šių metų birželio mėn. Komisijos išleistose rekomendacijose dėl vidaus rinkos veikimo gerinimo priemonių. Manau, kad įgyvendinimo procese reikia eiti šiek tiek toliau. Todėl pranešime dėl vidaus rinkos rezultatų veikimo siūlau imtis vidaus rinkai skirto forumo surengimo iniciatyvos, kuriame kartu dalyvautų Europos institucijų, valstybių narių ir kitų suinteresuotųjų grupių atstovai, siekiant aiškesnių įsipareigojimų dėl perkėlimo, kad galėtume taikyti ir vykdyti teisės aktus dėl vidaus rinkos, įskaitant šį labai svarbų teisės aktą. Norėčiau, kad toks forumas taptų vieta, kurioje valstybės narės ir ES institucijos keistųsi patirtimi perkėlimo srityje. Norėčiau, kad forume būtų atkreiptas visuomenės dėmesys į su vidaus rinka susijusius klausimus. Privalome didinti savo piliečių susidomėjimą rinkos veikimu ir atsakomybe už ją. Tokiu atveju pasieksime didelę sėkmę.
Dėl ką tiktai girdėtų problemų apie Paslaugų direktyvos perkėlimą norėčiau paklausti, ar valstybės narės stengėsi bendradarbiauti su Komisija ir ar galima pasakyti, kad įgyvendinant joms pasisekpritaikyti kokias nors Komisijos rekomendacijas? Ar Komisija vis dar ieško naujų sprendimų? Ar ji naudoja visas galimybes ir priemones, kad sutelktų ir paremtų ypač tas valstybes, kurios su perkėlimu patiria problemų? Ar šiuo klausimu yra kokių nors naujų minčių?
Louis Grech
(MT) Kelia nerimą tai, kad mums nuolat bendraujant su vietos valdžia, bent jau mano valstybėje, tvirtinama, kad daugelis institucijų vis dar yra nežinioje dėl to, kas jų laukia po šios direktyvos įsigaliojimo. Kalbant bendrai, mažai žinoma apie dabartinius įstatymus dėl keturių laisvių. Taip pat atrodo, kad trūksta informacijos dėl visko, kas susiję su įstatymais ir reglamentais dėl finansinių paslaugų, e. komunikacijų paslaugų ir transporto paslaugų. Be to, atrodo, kad valdžios institucijos gali turėti problemų dėl administracinio proceso supaprastinimo ir prekybos ir kitų leidimų išdavimo reglamentų suderinimo. Taigi, Komisijai reikia patvirtinti naujas iniciatyvas, kad būtų teikiama skubi ir tiesioginpagalba vietos ir regioninės valdžios institucijoms. Be to, jei iš tiesų norime, kad įgyvendinimo procesas visapusiškai atspindėtų tai, dėl ko susitarėme Parlamente, Europos Parlamentas privalo ir toliau dalyvauti procese net ir direktyvai įsigaliojus.
Bogusław Liberadzki
(PL) Pone pirmininke, paprastai recesijos sąlygomis turėtume stengtis kurti naujas darbo vietas, didinti konkurencingumą, skatinti kainų mažėjimą, t. y. kalbant trumpiau - didinti naudą vartotojams. Tai darome, pvz., subsidijuodami automobilių pramonę. Kalbame apie tokias profesijas kaip kirpėjai, santechnikai ar mūrininkai, kuriems nereikia subsidijų. Tačiau jiems reikia laisvės dirbti savo darbą. Reglamentavimas ir tikrov- kad tik jie sutaptų.
Žinau pavyzdį apie kaimyninėje valstybėje pastatytą kepyklą. Kol buvo kalbama apie sutikimą dėl jos statybos, viskas buvo gerai. Tačiau kai buvo pradėta gamyba, vyriausybir vietos valdžios institucijos atsiėmsavo sutikimą. Kodėl? Užprotestavo vietos kepėjų asociacija. Tartum tokio tipo praktika niekuomet nebuvo taikoma.
Komisijos nare, sutarkime dėl tų 50 proc. valstybių narių įvardijimo, kurios įgyvendina teisės aktus. Kurios tai valstybės narės? Taip pat norėčiau paprašyti, kad sausio mėn. gautume pasiūlymą dėl tikslios šios direktyvos perkėlimo priežiūros valstybėse narėse.
Małgorzata Handzlik
(PL) Pone pirmininke, Komisijos nare, pritariu Komisijos narei, kad Paslaugų direktyva yra vienas svarbiausių per pastaruosius kelerius metus patvirtintų teisės aktų ir kad tinkamai ją įgyvendinti ypač svarbu.
Praėjusioje parlamentinėje kadencijoje turėjau galimybę dirbti rengiant paslaugų direktyvos nuostatas. Vis dar prisimenu mūsų visų čia, Europos Parlamente, įdėtas milžiniškas pastangas, rengiant direktyvos nuostatas. Entuziastingai remiu paslaugų direktyvą ir esu visiškai įsitikinusi, - ir tai labai dažnai pabrėžiu susitikimuose su verslininkais, - kad direktyva sukuria puikią progą jiems ir visai Europos ekonomikai.
Tačiau šią galimybę paversti tikrais rezultatais bus galima tik tuomet, jei valstybės narės tinkamai ir laiku įgyvendins tinkamus teisės aktus. Todėl prisijungiu prie raginimo spartinti nacionalinių valdžios institucijų, kurios vis dar neužbaigsvarbaus darbo, ypač susijusio su tinkamu laisvės teikti paslaugas principo ir kontaktinių centrų įgyvendinimu, šioje srityje, vykdomą įgyvendinimo procesą. Atidžiai seku, kaip Paslaugų direktyva įgyvendama skirtingose valstybėse ir mano valstybėje Lenkijoje, kurioje vis dar vyksta darbas dėl tinkamo direktyvos nuostatų įgyvendinimo. Tikiuosi, kad šių pastangų rezultatas bus patenkinamas.
Anna Hedh
(SV) Pone pirmininke, Šiaurės darbo rinkos modelis yra pagrįstas susitarimais tarp socialinių partnerių. Toks modelis neveikia, jei vienas iš partnerių, šiuo atveju paslaugų teikėjas, neturi atstovo, su kuriuo galima derėtis. Todėl mes buvome labai patenkinti Paslaugų direktyvoje priimtu sprendimu, kuris, mūsų nuomone, reiškia, kad nebus padaryta poveikio teisei derėtis, sudaryti ir taikyti kolektyvinius susitarimus ir, laikantis nacionalinių teisės aktų ir praktikos, imtis kolektyvinių darbuotojų interesų gynimo veiksmų.
Nepaisant to, Švedijoje įgyvendinant Paslaugų direktyvą, kilo diskusija, ar galima nustatyti reikalavimą, kad bendrovturėtų kompetentingą atstovą, ar ne. Taigi mano klausimas yra toks: ar šia direktyva kokiu nors būdu užkertamas kelias priimančiajai šaliai nustatyti reikalavimą, kad paslaugų bendrovturėtų atstovą, įgaliotą derėtis ir sudaryti susitarimus?
Ilda Figueiredo
(PT) Šių diskusijų metu negalime užmiršti rimto poveikio, kurį šios direktyvos perkėlimas padarys paslaugų liberalizavimui daugelyje šalių, ypač tose, kuriose yra labai nestabili socialinpadėtis, kurią dar labiau apsunkina mūsų šiuo metu patiriama krizė. Netgi atsižvelgiant į visą įvairiose valstybėse narėse rodomą susirūpinimą, jei nebus imamasi skubių priemonių, skirtų apginti socialines ir darbuotojų teises ir apsaugoti labiausiai pažeidžiamus sektorius, įskaitant viešųjų paslaugų sritis, mums gali kilti dar rimtesnių problemų. Dėl liberalizavimo gali padidėti nedarbas, skurdas ir nelygybtarp pačių pažeidžiamiausiųjų, o naudą gaus tik didelės paslaugų bendrovės ir ekonominės grupės, ypač turtingiausiose valstybėse.
Taigi šiuo krizės laikotarpiu viena gyvybiškai svarbi priemonyra direktyvos dėl paslaugų liberalizavimo atidėjimas ir tinkamo tyrimo dėl galimo socialinio poveikio, kurį padarytų šios direktyvos įgyvendinimas, atlikimas.
Seán Kelly
Pone pirmininke, Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitetui reikia padėkoti už šio svarbaus klausimo, paslaugų direktyvos įgyvendinimo, pabrėžimą. Negalima leisti, kad valstybės, verslininkai ar kas nors kitas pasinaudotų dabartine ekonomikos krize tam, kad būtume vėl nustumti į protekcionizmą, nes apskritai tai būtų katastrofa.
Platesne prasme prekyba paslaugomis gali būti varomoji ekonomikos atsigavimo jėga ir, tiesą pasakius, Airija suklestėjo, kai mes ėmėme dalyvauti užsienio prekyboje. Dabartinkrizbūtų buvusi daug didesnAirijoje, jei nebūtume turėję platesnių tarptautinės prekybos galimybių, kurias padidino vidaus rinka.
Tiesą pasakius, mūsų sienų atvėrimas užsienio konkurencijai nesukėljokių neigiamų pasekmių nacionalinėms paslaugoms. Faktiškai tai paskatino konkurenciją ir naujoves. Taigi, šios dienos pasiūlymams pritariu šimtu procentų.
Galiausiai tiesiog norėčiau pasakyti, kad buvo gera išgirsti ką nors teigiamai kalbant apie Airijos Komisijos narį Charlį McCreevy, kuris yra mano draugas, nors atstovauja kitai politinei partijai.
Josefa Andrés Barea
(ES) Pone pirmininke, Komisijos nare, kalbame apie paslaugų direktyvą. Šios direktyvos tikslas - pasiekti, kad tikrovėje veiktų keturios pagrindinės Europos integracijos projekto laisvės, nes šiandien kalbame apie sukaktis. Direktyva buvo patvirtinta prieš trejus metus ir dabar baigėsi laikas, kuris buvo duotas valstybėms narėms patvirtinti savo nacionalinius įstatymus ir panaikinti kliūtis. Dabar, šiam laikotarpiui pasibaigus, atėjo laikas įvertinti padėtį, kurioje esame, ir nustatyti, kas ir kokiomis sąlygomis perkėldirektyvą, o kas - ne.
Tačiau mano klausimas yra toks: ar Komisija mano, kad reikalingas didesnis suderinimo lygis, ir jei taip, ar ji galvoja apie kokios nors su šia ypač svarbia Paslaugų direktyva susijusios teisėkūros iniciatyvos pasiūlymą, siekiant suderinti rinką ir vartotojų, piliečių ir darbuotojų teises.
Cecilia Malmström
einanti Tarybos pirmininko pareigas. - Pone pirmininke, dar kartą dėkoju už šio svarbaus klausimo iškėlimą. Manau, kad bendrai sutariama, jog Paslaugų direktyva yra labai svarbi ir iš tiesų turime jau dabar stengtis ją įgyvendinti kuo greičiau.
Kaip ir anksčiau Tarybai pirmininkavusios valstybės, Tarybai pirmininkaujanti Švedija kiek galėdama dirba, kad užtikrintų sklandų ir greitą šį procesą. Turėjome keletą diskusijų įvairiomis Tarybos formomis. Šiuo klausimu rengėme seminarus ir diskusijas, šis klausimas buvo įtrauktas į darbotvarkę, kad jo atžvilgiu būtų paskatinta tikroji pažanga.
Tačiau liko dar beveik du mėnesiai ir atsakymas į klausimą, kas atsilieka nuo grafiko, gali pasikeisti. Dar yra laiko. Mūsų tikslas aiškus - žinau, kad toks yra ir Komisijos tikslas - iki 2009 m. gruodžio 28 d. visos valstybės turėtų būti įgyvendinusios direktyvą. Gali būti vėluojama. Mes, be abejo, dėl to apgailestaujame, bet žinau, kad visos valstybės stengiasi dirbti kuo greičiau ir sklandžiau.
Buvo užduotas klausimas apie tai, kaip veiks kontaktiniai centrai. Na, jie dar neveikia, tačiau siekiama, kad jie būtų patogūs naudotojui, veiksmingi ir teiktų visą reikalingą informaciją ir paslaugų teikėjams, ir vartotojams. Valstybės narės bendradarbiavo su Komisija, siekdamos pateikti informacinį lankstinuką visomis kalbomis, palengvinti prieigą piliečiams ir vartotojams prie atitinkamos informacijos. Daug valstybių narių pačios stengiasi skleisti informaciją apie direktyvą. Taip pat susitarta naudoti bendrą logotipą, kad vartotojams būtų lengviau naršyti po įvairias svetaines ir naudotis kontaktiniais centrais.
Nors ir nėra privaloma, kai kurios valstybės narės savo kontaktiniuose centruose teiks informaciją apie darbo teises ir darbo įstatymus. Paslaugų direktyva neapima darbo teisės ir darbuotojų komandiravimas nepatenka į jos taikymo sritį. Kolegų iš Švedijos man užduotas klausimas yra Švedijos reikalas. Mes jį nagrinėjame ir jis nelabai patenka į šias diskusijas. Mielai prie šio klausimo sugrįšime nacionaliniu lygmeniu.
Paslaugų direktyva yra svarbi. Ji palengvins gyvenimą paslaugų teikėjams, ji palengvins laisvą judėjimą ir duos naudos investicijoms, augimui ir darbo vietų kūrimui ir tai bus labai gerai piliečiams. Piliečiai nori, kad užtikrintume, jog tai pradėtų veikti kuo greičiau, nes tai palengvins jų gyvenimą. Privalome užtikrinti, kad padarysime viską, jog taip ir įvyktų.
Norėčiau dar kartą padėkoti Parlamentui ne tik už jo indėlį į balsavimą ir Paslaugų direktyvos patvirtinimą, bet ir už tai, kad jis imasi sargybinio vaidmens ir spaudžia Tarybą ir Komisiją dirbti kiek įmanoma, kad tai pradėtų veikti. Tačiau vis dar lieka laiko ir galbūt grįšime prie šių diskusijų kitais metais, kai Tarybai pirmininkaus Ispanija. Komisija šį procesą stebės labai atidžiai.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Pone pirmininke, kaip jau buvo minėta, aptarėme visus klausimus, supančius įvairius šios direktyvos socialinius ir kitokius aspektus. Nemanau, kad dabar turėtume atnaujinti šią diskusiją, tačiau turime pažiūrėti į valstybes nares ir įvertinti, kaip jos įgyvendino ar įgyvendins direktyvą. Remiantis jau turima informacija, atrodo, kad dauguma valstybių narių užbaigs įgyvendinimą arba iki šių metų pabaigos, arba galbūt iki 2010 m. pradžios.
Taigi manau, kad galima sakyti, jog dauguma valstybių narių bent jau turės pagrindus kontaktiniams centrams sukurti, taigi bus pasirengusios laikytis savo administracinių bendradarbiavimo susitarimų ir įsipareigojimų.
Tačiau kai kuriais atvejais gali būti vėluojama dėl su teisiniais pagrindais susijusių pokyčių.
Dėl persvarstymo proceso - vienos valstybės narės pasinaudojo persvarstymo galimybe supaprastinti įstatymus ir procedūras ir padarnemažai pakeitimų. Kitos valstybės narės įteisino tik keletą pakeitimų, nes pakeitimų skaičius, be abejo, priklauso nuo kelių veiksnių, įskaitant esančius reguliavimo pagrindus ir valstybių narių vidaus santvarką: federacinėse valstybėse tai sudėtingiau nei kitose valstybėse.
Be abejo, tai priklauso ir nuo valstybės narės noro supaprastinti įstatymus ir procedūras.
Dėl tinkamo įgyvendinimo klausimo - mano kolega Charlie McCreevy daug kartų atkreipvalstybių narių vyriausybių vadovų dėmesį į įgyvendinimo darbo svarbą ir kartu su savo personalu labai atidžiai sekir stebėjo įgyvendinimo procesą.
Tiesą pasakius, kaip jau minėjau, per pastaruosius trejus metus buvo surengta daugiau nei aštuoniasdešimt dvišalių susitikimų su visomis valstybėmis narėmis, o ekspertų grupės Briuselyje buvo susitikusios daugiau nei trisdešimt kartų. Taigi šiuo klausimu dirbome labai aktyviai. Ir toliau stebėsime valstybių narių darbą ir teiksime techninę pagalbą, jei jos valstybėms narėms reikės. Tačiau vis dėlto akivaizdu, kad valstybės narės yra atsakingos už šį darbą ir reikalingų išteklių skyrimą.
Dėl kitų metų manau, kad esminis dalykas bus užtikrinti, jog direktyvoje nustatytas abipusio įvertinimo procesas būtų panaudotas konstruktyviai. Taip pat turėsime įvertinti teisės aktų įgyvendinimo kokybę ir, kaip buvo prašyta, stebėti kontaktinių centrų veikimą ir galiausiai gauti grįžtamąjį ryšį iš verslo ir vartotojų.
Galiausiai - ir tai yra ne mažiau svarbu - mums gali reikėti imtis kitų įgyvendinimo užtikrinimo priemonių, galbūt net pažeidimų procedūrų taikymo, tačiau taip kalbėti kol kas per anksti.
Dėl mažųjų ir vidutinių įmonių, be abejo, esame tokios pat nuomonės kaip ir jūs. Jos yra ES ekonomikos stuburas ir joms svarbūs klausimai yra svarbiausi Paslaugų direktyvoje.
Taigi ši direktyva duos naudos visam verslui, tačiau didžiausią naudą gaus MVĮ, nes šiuo metu MVĮ dėl teisinio sudėtingumo ir dėl skaidrios informacijos trūkumo labai dažnai nusprendžia likti namie. Todėl Paslaugų direktyva panaikins daugelį šių sudėtingų dalykų ir - visi manome - sudarys sąlygas suklestėti MVĮ.
Komisijos žiniomis, nviena valstybnarnenaudoja Paslaugų direktyvos įgyvendinimo darbuotojų teisėms susilpninti. Norėčiau tai pasakyti labai aiškiai. Paslaugų direktyva nei daromas koks nors poveikis darbuotojų teisėms, nei jos yra čia nagrinėjamos. Tiesą pasakius, tai aiškiai buvo praktinio ir politinio kompromiso, kurį pasiekParlamentas ir Taryba, rezultatas.
Galiausiai norėčiau pakartoti, kad Parlamentas buvo labai svarbus partneris per visą Paslaugų direktyvos istoriją. Per pastaruosius trejus metus Komisija manė, kad svarbu jus įtraukti į įgyvendinimo procesą ir informuoti apie mūsų darbą su valstybėmis narėmis, ir, kaip minėjau anksčiau, tai ir toliau bus pagrindiniai veiksmai, skirti geresniam vidaus rinkos veikimui, mums reikalingam augimui ir darbo vietų kūrimui užtikrinti. Todėl tinkamas įgyvendinimas yra svarbiausias klausimas, ypač dabartinės sudėtingos ekonomikos krizės akivaizdoje.
Pirmininkas
Klausimas baigtas.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Vilija Blinkevičiūt 
Europa turi būti konkurencinga. Europos Parlamento pastangomis Paslaugų direktyva padės įgyvendinti nepilnai iki šiol sureguliuotą laisvą paslaugų judėjimą Europos Sąjungos vidaus rinkoje. Paslaugų direktyva reglamentuoja leidimų išdavimo tvarką, nurodomi draudžiami reikalavimai, įtvirtinama, kad nuo 2010 m. visi nauji reikalavimai paslaugų teikėjams turi būti nediskriminaciniai, pateisinami svarbiais visuomenės interesais, taip pat reglamentuojamos steigiamo kontaktinio centro pagrindinės funkcijos. Svarbiausia - sumažinami paslaugų teikimo tarpvalstybiniu lygiu kaštai, o tai ypač svarbu šiuo ekonominės recesijos laikotarpiu. Lietuva patenka į valstybių narių sąrašą, kuri pasiruošusi laiku įgyvendinti Paslaugų direktyvos nuostatas. Iš tikrųjų labai svarbu, kad Komisija glaudžiau ir efektyviau bendradarbiautų su valstybėmis narėmis, nes kai kuriose šalyse trūksta informacijos bei tinkamo pasiruošimo kaip įgyvendinti direktyvą. Šiuo metu tik penkiasdešimt procentų valstybių narių pasiruošusių perkelti Paslaugų direktyvos nuostatas į nacionalinę teisę.
Edit Herczog  
Pone pirmininke, valstybės narės turi iki 2009 m. gruodžio 28 d. visiškai įgyvendinti Paslaugų direktyvą, kuri, kaip ir prekių bei produktų atveju, atvertų paslaugų rinką privatiems asmenims ir įmonėms.
Ši direktyva turėtų labai padėti mažosioms ir vidutinėms įmonėms ir skatintų darbo vietų kūrimą bei ekonomikos augimą atsižvelgiant į vartotojų interesus. Tačiau kai kurios valstybės narės nusprendapriboti naujųjų valstybių narių, kurios įstojo 2004 ir 2007 m., piliečių teisę įsidarbinti. Vokietija ir Austrija nori taikyti šį apribojimą iki 2011 m. nesant jokių rimtesnių ekonominių ir socialinių priežasčių. Prancūzija ir Belgija taiko panašias taisykles Rumunijos ir Bulgarijos atžvilgiu.
Tačiau dabar aišku, kad nuogąstavimai, kuriuos įkūnija garsusis "lenkų santechnikas", yra nepagrįsti. Vidurio ir rytų europiečių, dirbančių Prancūzijoje, skaičius yra gerokai mažesnis nei, pvz., dirbančių Jungtinėje Karalystėje, nors Prancūzijos vyriausybprieš trejus metus priėmsprendimą dėl palaipsnio šių apribojimų panaikinimo tų profesijų darbuotojams, kurių trūksta.
Šios priemonės labai trukdo įgyvendinti Paslaugų direktyvą, kurios vienas pagrindinių ramsčių yra visiškas ekonominės ir tautinės diskriminacijos panaikinimas. Praėjus dvidešimčiai metų po Berlyno sienos griuvimo, panaikinusio sienas tarp Rytų ir Vakarų, galime pasakyti, kad Paslaugų direktyva siekiama panašaus tikslo. Sėkmingai įgyvendinus šią direktyvą būtų pagaliau atsikratyta anksčiau formuoto klaidingo "lenkų santechniko" įvaizdžio.
Patrick Le Hyaric  
Prieš pradedant įgyvendinti šią direktyvą Europos Parlamentas turėtų atlikti prieštaringo jos taikymo poveikio žmonėms, taip pat socialinio poveikio vertinimą, visų pirma atsižvelgdamas į krizės, kurią patiriame, pasekmes. Iš tiesų viskas byloja apie tai, kad ši direktyva supriešins Europos Sąjungos įmones, taip pat amatininkus ir darbuotojus. Neseniai profesionali žemės ūkio organizacija atskleidė, kad Prancūzijos valdžios institucijos pasiūljai Rytų Europoje steigti žemės ūkio darbuotojų, kurie būtų prasčiau apmokami ir mažiau socialiai apsaugoti nei Prancūzijos darbuotojai, įdarbinimo agentūras. Paslaugų direktyvos perkėlimas į nacionalinę teisę neturi skatinti veiklos, kuri susilpnintų socialinę Europą. Be to, dėl Europos Teisingumo Teismo praktikos mums didelį susirūpinimą kelia visuotinės svarbos paslaugoms iškilusi grėsm(VSP). Todėl ir toliau tikimės, kad bus parengtas dar vienas Europos teisės aktas, kuriuo remiantis visų pirma bus optimizuotos ir plėtojamos viešosios paslaugos.
Czesław Adam Siekierski  
Paslaugų direktyva (2006/123/EB) iš dalies liberalizuojamas paslaugų judėjimas Europos Sąjungoje. Tokios direktyvos įvedimo tikslas buvo išlaisvinti ekonomikos potencialą. Direktyva atvėrdaug galimybių ir vartotojams, ir verslininkams. Atsirado platesnės galimybės naudotis viena bendra rinka. Pagrindiniai paslaugų rinkos liberalizavimo naudos gavėjai yra mažosios ir vidutinės įmonės, kurioms anksčiau egzistavusios kliūtys kėldaugiausia problemų. Pasak Europos Komisijos, apie 70 proc. ES valstybių narių BVP sukuria paslaugų sektorius. Panašūs duomenys pateikti ir dėl teikiančių paslaugas darbuotojų dalies. Vienas direktyvos įvedimo pranašumų yra su tuo susijęs konkurencingumo vidaus rinkoje didėjimas. Šios direktyvos taikymas suteikgalimybių plėtoti Europos ekonomiką ir kurti darbo vietas. Reikėtų pridurti, kad taip pavyko pasiekti vieną iš Lisabonos strategijos tikslų, susijusių su Europos ekonomikos konkurencingumo augimu. Be to, ji turėjo įtakos ir siūlomų paslaugų asortimento padidėjimui. Pasiekti rezultatai turi paskatinti tęsti darbą dėl tolesnio šios direktyvos liberalizavimo.
