Euroopa Keskpanga aastaaruanne 2008 - Raport euroala ja riikide rahandust käsitleva 2009. aasta aruande kohta (arutelu) 
President
Järgmine päevakorra punkt on ühendatud arutelu järgneva üle:
raport Euroopa Keskpanga aastaaruande 2008 kohta - Majandus- ja rahanduskomisjon - (2009/2090 (INI)). Raportöör: Edward Scicluna, ja
raport euroala ja riikide rahandust käsitleva 2009. aasta aruande kohta - - Majandus- ja rahanduskomisjon. Raportöör: Sven Giegold.
Edward Scicluna
raportöör. - Austatud president! Viimased kaks aastat on EKPle olnud kindlasti selle loomistest saadik suurimaks väljakutseks rollis finants- ja hindade stabiilsuse järelvalvajana. Minu raport EKP 2008. aasta aruande kohta koostati selles kontekstis.
Raporti tähelepanu keskmes on EKP jätkuv reageering kriisile, selle väljumisstrateegia ettepanekud, euroala suurenevad tasakaalustamatused, ELi finantsarhitektuur ja lõpuks institutsiooni valitsemise ja aruandekohustusega seonduvad küsimused. Loodan, et on leitud tubli tasakaal.
Finants- ja majanduskriisis on toimunud kõige hullem majanduslangus 1930. aastatest saadik. Pärast enamikus Euroopas esinenud suhteliselt soodsat majanduskasvu perioodi on enamiku liikmesriikide majandused läbinud kriisitestimiskava, mitte simuleeritud mudeli kaudu, vaid reaalajas ning valusalt tõeliste tagajärgedega. Tulemuseks on olnud SKT 0,7% kasv 2008. aastal, millele järgnes kahanemine 4% 2009. aastal. Vahepeal on liikmesriigid terves ELis prognoosinud kasvu väga loidu ja ebaühtlast taastumist 2010. ja 2011. aastal.
Enamik liikmesriike kogevad kasvavaid eelarvepuudujääke ja võlgu. Komisjoni 2009. aasta sügisese majandusprognoosi kohaselt oli keskmine eelarvepuudujääk euroalal 6,4% ja riigivõlgade keskmine väärtus 78,2% - näitajad, mis eeldatavasti mõlemad 2010. aastal kasvavad. Kulub aastaid, et need finants- ja majanduskriisist tingitud arvud kriisieelsetele tasemetele naasevad.
Minu arvates on EKP kriisile kaunis hästi reageerinud. EKP esmane funktsioon on hindade stabiilsuse säilitamine. Ehkki oma 4% haripunktis 2008. aasta juunis ja juulis oli inflatsioon kaugel üle EKP isekehtestatud ülemmäärast, on inflatsioonimäärade sellest saadik langenud. EKP on samuti kärpinud järjekindlalt intressimäärasid - haripunktist 4,25% 2008. aasta juunis praeguse määrani 1% 2009. mais, üritades laenuandmist taastada ning Euroopa majandusele hoogu sisse anda.
EKP täiendav roll kriisi ajal on olnud likviidsusassigneeringute laiendamine ebastandardseid meetmeid kasutades. Finantsreanimatsioonita oleks kahtlemata paljude Euroopa kodanike sääste ja pensione hoidvad paljud finantsinstitutsioonid kokku kukkunud.
Muidugi võiks soovitada, et EKP intressimäära kärped ei oleks nii radikaalsed kui need, mida rakendasid sellised institutsioonid nagu USA Föderaalreserv või Inglismaa Keskpank.
Sarnaselt, ehkki EKP ulatuslikud rahasüstid on ennetanud paljude institutsioonide kokkukukkumise, on tegelikkus, et paljud pangad ei ole likviidsust klientidele edasi andnud, iseäranis väikese ja keskmise suurusega ettevõtete kahjuks, kellele majanduse taastumine rajaneb. Selle asemel on paljud pangad kasutanud likviidsust oma positsiooni toestamiseks. Õigustatud avalikku halvakspanu põhjustades on see võimaldanud neil ka preemiaid maksta.
Samuti ei saa ma jätta kiiresti viitamast poliitilistele reageeringutele, mida praegustele eelarvepuudujääkidele vaja on, mis on teema, mida ümbritseb palju segadust ja mis nõuab õigeaegset ja otsustavat tegutsemist.
Nagu eelmised raportöörid, arvan ka mina, et selle parlamendi ja EKP dialoog konstruktiivne ning areneb positiivselge. Ehitada tuleks sellele. Minu arvates peaks olema parlament tihedamini kaasatud EKP juhatuse liikmete - sealhulgas EKP järgmise presidendi - ametisse nimetamisse, järgides pretsedenti, mille hiljuti lõi institutsiooni asepresidendi ametisse nimetamisel rakendatud menetlus.
EKPl on Euroopa Parlamendi kaudu aruandekohustus Euroopa kodanike ees. Peame seda aruandekohustust tugevdama. Eelkõige on kriis näidanud, et reguleerimata jäetud turud ei lähe alati ise korda ning kalduvad süsteemsele riskile. Sellel põhjusel on oluline toetada ja lõpetada ulatuslik kogum ELi finantsarhitektuuri reforme ja iseäranis asutada Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, organ, mille eesmärk on toimida valvekoerana, kes annab aegsasti hoiatusi ebastabiilsuse süsteemsete riskide kohta finants...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtja)
Sven Giegold
raportöör. - (DE) Austatud president! Raport 2009. aasta iga-aastaste euroala ja riiklikku rahandust käsitlevate märkuste kohta koostati ajal, kui euroala seisis silmitsi tohutute väljakutsega ning see periood ei ole veel lõppenud.
Majandusolukord tekitab suurt muret Euroopa kodanikele ja meile kõigile. Seekord kinnitas majandus- ja rahanduskomisjon raporti heaks äärmiselt koostöövalmis vaimus ja suure enamusega. Sooviksin tutvustada raportit sellisel foonil. Ühest küljest on väga selge nii asjakohasest komisjoni ettepanekust kui ka soovitustest, mida parlament ning majandus- ja rahanduskomisjon siin täiskogu istungil tutvustavad, et majandusolukorda peab stabiliseerima. Teisest küljest on kasvunäitajate kerge taastumisega teatava stabiilsustaseme saavutanud kriisil alanud teine faas, mida esindavad tohutud riigieelarvete puudujäägid. Tegemist on hinnaga, mille peame kriisist väljumiseks tasuma. Raporti sõnum on selles suhtes väga selge. Peame naasma võimalikult pea stabiilsuse ja kasvu paktis valitud rajale. Me ei saa antud tasemel võlgu oma lastele ja lastelastele edasi pärandada.
Raportis aga seisab samuti väga selgelt kirjas, et stabiilsuse ja kasvu pakti eeskirjadest ei piisa. Euroala täiustatud koordineerituse tarbeks vastavaid meetmeid ei ole ning oluline on lahendada tasakaalustamatused euroala piires ning suurendada eelarve- ja fiskaalpoliitika koordineeritust.
Need, kes euroalal nende valdkondade eest vastutavad, on nüüd silmitsi olulise väljakutsega leida probleemidele vastutustundlik lahendus. See tähendab, et välistatud on, et iga riik jätkaks kolkaliku poliitika foonil oma individuaalsete eesõiguste nõudmist. Komisjonil iseäranis ja samuti euroala riikidel on tohutu vastutus olukorras vajalike meetmete kasutuselevõtu eest. Sooviksin selles suhtes meie ettepanekud lühidalt kokku võtta.
Esiteks on meil tarvis tulemuslikke abivahendeid majanduslikuks koordineerimiseks. Teiseks tuleb teha lõpp euroala struktuurilisele sõltuvusele piiratud ressurssidest. Me ei saa lubada endale uuesti majanduslangusse sattumist järgmine kord, kui nafta ja ressursside hinnad tõusevad, mis on juba juhtumas. Kolmandaks on oluline, et kriisi järel finantsturgusid tulemuslikult reguleeritaks. Näeme aga hetkel, kuidas üksikud liikmeriigid tagavad, et isegi kesksed ametiasutused, nagu järelvalveorganid, ei tee mõistlikke ettepanekuid. Neljandaks on vastuvõetamatu, et seda liiki kriisis ei ole tähelepanu keskmeks sotsiaalse ühtekuuluvuse eesmärk, vastupidiselt Euroopa Liidu väärtustele. Selle asemel eeldatakse üksikutelt liikmesriikidelt naeruväärsete intressimäärade kasutamist, et oma võlgu finantseerida. Just seepärast nõuame raportis eurovõlakirjade või sarnaste meetmete rakendamist, et nõrgemaid liikmesriike solidaarsuse kaudu aidata. Kõige olulisem on, et fiskaalpoliitika vajalikke muutusi ei tohi teha kollektiivse ostujõu arvelt. Lihtsaim lahendus, mis lubaks meil selles valdkonnas tublisid edusamme teha, on tulemuslik koostöö maksude vallas.
Lõpuks ometi peab komisjon kiiresti välja tulema ettepanekutega ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi osas. Raport nõuab samuti ettevõtete tulumaksu puhul riigipõhise aruandlussüsteemi rakendamist. Palume teil vastava ettepaneku esitada. Üldiselt peab maksukoostööl olema maksukonkurentsi suhtes eesõigus, iseäranis Mario Monti tehtava töö ja siseturu taastamise kontekstis. Meil on tarvis välja tulla tulemuslike ettepanekutega, nii et me ei tuleks kriisist välja veel suuremate võlgadega. Liikmesriikidevaheline tugev majanduskoostöö aitab meil tagada, et me ei jäta endast lastele võlgu maha, vaid hoopis euroala, kus riigid teineteisega konkurentsis allajäämise asemele koostööd teevad.
Jean-Claude Trichet
Euroopa Keskpanga (EKP) president. - (DE) Austatud president! Head kolleegid! Mul on hea meel siin teiega Euroopa Keskpanga 2008. aasta aruandega seoses olla.
Läinud aasta parlamendivalimiste tulemusel on selle aasta arutelu kaua edasi lükatud. Ent see annab mulle võimaluse praegusest olukorrast arutelu lõpus rääkida.
(FR) Austatud president! Nagu teate, tervitab Euroopa Keskpank väga lähedasi sidemeid parlamendiga, mis muu seas ületavad kaugelt asutamislepingus sätestatud kohustusi. Aastate jooksul oleme rajanud väga viljaka dialoogi ning ütleksin, et äsja Edward Scicluna ja Sven Giegoldi käest kuuldud oivalised raportid on selle täiendavaks tõenduseks.
Annan täna oma avalduses põgusa ülevaate varasematel aegadel täheldatud majandusarengutest ning Euroopa Keskpanga rakendatud rahanduspoliitika meetmetest. Seejärel käsitlen mõnda resolutsiooni ettepanekus tõstatatud momenti ja ütlen mõne sõna praeguse olukorra kohta.
Esmalt läinud aasta majandusarengutest ja rahanduspoliitikast. 2009. aastal, nagu ütles väga sõnaosavalt Edward Scicluna, toimis Euroopa Keskpank keskkonnas, mida tulevased majandusajaloolased kirjeldavad tõenäoliselt kui arenenud majanduse jaoks Teisest maailmasõjast saadik kõige raskemat.
2008. aasta sügise finantskriisi sügava intensiivistumise järel algas 2009. aasta kogu maailmas majandustegevuse jätkuva sünkroniseeritud vabalangusega. Kuni umbes läinud aasta aprillini langes majandustegevus kuust kuusse. Sellel perioodil oli usalduse säilitamiseks ülioluline kaubamärk - ja tegemist oli EKP kaubamärgiga - võime teha koheseid ja erakordseid otsuseid, mis olid hädavajalikud, jäädes samal ajal jäigalt seotuks meie esmase eesmärgiga säilitada keskpikas perspektiivis hindade stabiilsus.
Üleüldiselt oleme kindlad, et meie mittestandardsed rahanduspoliitika meetmed, mida kollektiivselt teatakse tõhustatud krediiditoetusena, on euroala majandust hästi teeninud. Need on toetanud finantsturu toimimist, aidanud kaasa finantseerimistingimuste paranemisele ning võimaldanud krediidil paremini reaalmajandusse voolata kui seda oleks olnud võimalik saavutada üksnes intressimäära kärbete kaudu. Enamalt jaolt on pangad andnud järsult madalamaid EKP põhiintressimäärasid edasi majapidamistele ja ettevõtetele.
Lähtutud on põhimõttest, et kui olukord normaliseerub, toob meetmete säilitamine vajalikust kauem riski, et finantsturu osaliste käitumist muudetakse soovimatul moel, ning me ei soovi sõltuvust tekitada.
Just seepärast hakkasime 2009. aasta detsembril järk-järgult kaotama oma erakordseid likviidsusmeetmeid, arvestades paranemist finantsturgudel. Iseäranis vähendasime pikemaajaliste refinantseerimistehingute arvu, sagedust ja tagasimaksetähtaega. Oleme samal ajal vähemalt selle aasta oktoobrini pühendunud täielikult vastutuleliku likviidsustoetuse säilitamisele euroala pangandussüsteemi jaoks.
EKP nõukogu on arvamusel, et praegune rahanduspoliitiline strateegia on kohane ning et inflatsiooniootuste jätkuv tugev ankurdamine tõotab hindade stabiilsuse osas keskpikas perspektiivis head.
Lubage mul nüüd käsitleda paari teemat, mida resolutsioonis tõstatate ja mida mainiti raportis.
Aruandekohustuse ja läbipaistvuse küsimustes hindame väga korrapärast dialoogi Euroopa Parlamendiga ning konstruktiivset vaimu, milles vahetust teostatakse.
Tervitan seetõttu majandus- ja rahanduskomisjoni korduvat toetust meie kvartaalsele rahandusdialoogile. Minu arvates, nagu seda jällegi ütles väga sõnaosavalt raportöör, on meil aruandekohustus Euroopa inimeste ees, mis tähendab parlamenti.
Peame EKPd maailma üheks kõige läbipaistvamaks keskpangaks. Meie tava pidada pressikonverentse vahetult iga kuu pärast nõukogu rahanduspoliitika teemalist koosolekut on jätkuvalt teed rajav algatus, mida sõsarettevõtted veel järele teinud ei ole. Oma kõikehõlmava sissejuhatava avalduse väljaandmisega reaalajas selgitame poliitilisi otsuseid ja neid ajendavat mõttekäiku.
Kriisi ajal, nagu teate, oleme veelgi intensiivistanud oma kommunikatsioonijõupingutusi ning seeläbi aidanud tasandada finantsturu reaktsioone, et luua usaldust ja rajada taastumisele vundamenti.
Olete palunud EKP seisukohti krediidiriski vahetustehingute (CDS) taoliste abivahendite arvelduskoja rajamise osas euroalal. Sooviksin öelda, et euros väljastatud CDS-turgude robustsus on valuuta juhtimise ja euroala finantsstabiilsuse osas eurosüsteemile vahetult oluline.
Kesksed vastaspoole arvelduskojad on väga olulised mitte ainult läbipaistvuse saavutamise, vaid ka riskide mitmekesistamise ja jagamise ning ülemääraste riskide võtmise stiimulite vähendamise seisukohast. Teatavaid finantsvahendeid, mis võeti kasutusele riskide maandamiseks, ei tohiks kuritarvitada spekulatsiooniks. Seadusandjatel peaks olema võimalik teostada võimaliku rikkumise tulemuslikke uurimisi ning mulle näib, et oleme vägagi kooskõlas parlamendi huvidega.
Lubage mul öelda paar sõna keerulistel aegadel EMUle avaneva väljavaate kohta. Majanduse taastumine toimub, kuid see ei tähenda, et kriis on läbi. Esiteks teame, et taastumise tempo on ebaühtlane ja me ei saa välistada vastulööke.
Teiseks seisame ikka veel silmitsi arvukate väljakutsetega meie finantssüsteemi reformi osas. Rahandus peab etendama meie majandustes konstruktiivset mitte hävitavat rolli. Taolise rolli kindlustamiseks on meil ikka veel tarvis finantssüsteemide toimimist oluliselt täiendavalt tõhustada.
Seni on keskendatud palju tähelepanu pangandusvaldkonnale. Tulemuslikud reformid peavad samuti väga tähelepanelikult mittepankadest finantsinstitutsioone ning korraldust ja toimimist. Meil on tarvis kujundada mehhanismid ja stiimulid, mis kindlustaks, et rahandus ei kaotaks destruktiivsel moel juhitavust, nagu just enne kriisi.
Meil tuleb tõrjuda süsteemseid häireid, mis tekitavad Euroopa inimeste jaoks majandusraskusi. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu rajamine, mille tarvis parlament hetkel õigusakte läbi vaatab, on osa õigest reageeringust sellele väljakutsele.
On teisi väljakutseid, millega Euroopa majandus silmitsi seisab. Need väljakutsed on seotud riikliku rahandusega, nagu jällegi raportöör rõhutas, ning riikliku finantstervisega.
Euroopa majandus- ja rahaliidus on selge vastutusalade jaotus. Selle vastutusalade jaotuse osas võivad kõik loota EKP pühendumusele säilitada euroalal tervikuna keskpikas perspektiivis hindade stabiilsus.
Lähtuvalt meie läinud aasta prognoosidest selleks aastaks kujuneb meil selle aasta lõpuks, pärast 12 aastat euro kasutamist, inflatsiooni aastaseks keskmiseks 1,95%. See on kooskõlas meie määratlusega hindade stabiilsusest: vähem kui 2%, kuid 2% lähedal.
EKP pühendumus, strateegia ja varasemad tulemused on kooskõlas. Euroopa majandus- ja rahaliidu ladus toimimine ei rajane ainult raha-, vaid ka majandusliidul. Liikmesriikide tasandil poliitikakujundajad peavad säilitama riikide rahanduse usaldusväärsuse ja majanduste konkurentsivõime.
Praegustes oludes, kus Euroopa seisab silmitsi pöördeliste otsustega, on olulisem kui ealeski varem tunnistada, et õitsev liit nõuab kõigilt otsustavat tegutsemist. Rahaliit on Euroopas minu arvates kaugelt enam kui rahanduslik kord. See on ühise saatusega liit.
(Sõnavõtja lisas prantsuse ja saksa keeles: "Jagame ühist saatust.”)
Selline saatus on meie ühiseks hüvanguks ja kujutab meie asutajate nägemust. Rahaliit ei ole küsimus mugavusest. See kuulub pärast Teist maailmasõda alanud Euroopa inimeste integreerumise üldisse protsessi.
Minu arvates kujutame Euroopas saavutatut tegelikust väiksemana. Tihti oleme liiga varmad arvustama oma institutsioone ja protsesse. Kuid üldiselt on need toiminud hästi, isegi kõige raskematel aegadel. Olen kindel, et Euroopa institutsioonid ja protsessid on finantskriisi ajal tulemuslikuks jäänud.
Oleme siinpool Atlandi ookeani vältinud Ameerika Ühendriikides 2008. aasta septembris alanud dramaatilisi sündmusi. Just selles kontekstis hindan euroala liikmesriikide eesmärki, mille nad võtsid endale Euroopa Ülemkogu eelmise kohtumise puhul, rakendada vajadusel euroala finantsstabiilsuse kaitsmiseks otsustavaid ja koordineeritud meetmeid.
Sooviksin samuti kasutada Euroopa Parlamendi ees viibimist, et kirjeldada, mida juba esmaspäeval kuulamisel majandus- ja rahanduskomisjoni ees mainisin. EKP nõukogu kavatsus on säilitada krediidikünnise alampiir investeerimisreitingu (BBB-) tagatisvara puhul 2010. aasta lõpust kauem. Võtame paralleelselt 2011. aasta jaanuarist kasutusele turuväärtuse allahindluste astmestiku, mis jätkab eurosüsteemi adekvaatset kaitsmist. Esitame tehnilised üksikasjad raportis EKP nõukogu otsuste kohta meie järgmisel kohtumisel 8. aprillil.
Lubage mul kokkuvõte teha! Ühisraha kasutuselevõtmine vaid kümne aasta eest kujutab minu arvates senise Euroopa integratsiooni - Euroopa rahu ja õitsengu tagava protsessi - suurimat saavutust.
Üleilmne finantskriis on toonud värskeid väljakutseid, millele Euroopas vastu astunud oleme. Meie rahaliit ja väga lähedased ühtse turu sisesed sidemed kõikide ELi liikmesriikide majandustega on ennetanud seda, et kriisile lisanduksid rahakriisid, nagu läks 1990. aastate alguses.
Täna seisab Euroopa silmitsi täiendavate pöördeliste otsustega. Meie ühine ülesanne on jätkata rahu ja õitsengu kindlustamist, muuta meie liit elamiseks ja töötamiseks veelgi ahvatlevamaks kohaks.
Selleks on meil tarvis tugevdatud järelvalvet, nagu jällegi raportöörid ütlesid, ning tugevdatud koostööd. Meil on samuti tarvis taaselustada ühise eesmärgi tunnetus, ühised ideaalid, mis motiveerisid meie asutajaid. Nende püüdlused olid tulevikku suunatud ning kõik, mida tänases maailmas näeme, kinnitab nende läbinägelikkust.
Olli Rehn
komisjoni liige. - Austatud president! Kõigepealt sooviksin tänada teid 2009. aasta iga-aastaste euroala käsitlevate märkuste arutamise võimaluse eest. Oma iga-aastaseid märkusi koostades teadsime, et valitud küsimused on aktuaalsed. Hiljuti oleks need aga võinud mõneti liiga aktuaalseks muutuda.
Lubage mul õnnitleda mõlemat raportööri, Edward Sciclunat ja Sven Giegoldi, oivaliste raportite puhul! Euroopa Keskpanga sõltumatuse austamiseks keskendun Giegoldi raportile, mis annab väga olulise panuse praegusele arutelule euroala majandusliku koordineerimise ja majandusliku juhtimise üle.
Minu arvates on majandus- ja rahanduskomisjonis Giegoldi raportile ilmutatud toetus tunnistuseks tema lähenemise ja teemade asjakohasusest ning tasakaalust. Olen täielikult nõus Jean-Claude Trichet'ga, et euro ei ole ainult tehniline rahanduslik kord, vaid pigem Euroopa Liidu poliitiline tuumikprojekt, mida peab kaitsma ja arendama praeguse Euroopa vaimus, iseäranis täna ja homme, kui Euroopa Ülemkogu väga kriitilisel hetkel kokku tuleb.
1999. aastast saadik on euroala olnud peamiselt majandusliku stabiilsuse ala. See on kaitsnud meie kodanikke majanduskeeriste eest. 2008. aasta lõpust on euro saanud aga ränga hoobi üleilmselt finantskriisilt. Hoolimata majanduse elavdamise poliitikatest ja tugevatest fiskaalstiimulitest, on finantsturud jätkuvalt kõikuvad ning ebakindluse tase erakordselt kõrge. Hiljutised lained turul on euroala finantsstabiilsuse ja majandusliku juhtimise tõsiselt proovile pannud, eriti seoses Kreekaga.
Sooviksin öelda, et Kreeka on nüüd graafikus, et täita tänavune eesmärk vähendada puudujääki 4% pärast julgeid ja veenvaid meetmeid, mille kasuks Kreeka Parlament selle kuu alguses otsustas ja mis nüüd jõus on. See hetk võib kujutada tõepoolest pöördepunkti Kreeka eelarveajaloos ning majanduslikus arengus.
Ei Kreeka ega euroala ei ole aga veel täielikult pääsenud, kuna euroala finantsstabiilsuse osas on ikka veel muresid. Seetõttu on komisjon ergutanud euroala liikmesriike tugevalt tegema poliitilist otsust mehhanismi üle, mis kindlustaks finantsstabiilsuse euroalal tervikuna, mehhanismi üle, mille saaks vajadusel kiiresti käivitada vastavalt asutamislepingule ja selle tagatismeetmete klauslile, ilma et neid mehhanismi automaatselt sisseehitatud oleks.
Meie poolt võin teile kinnitada, et komisjon on valmis kehtestama taolist koordineeritud ja tingimusliku abi Euroopa raamistikku, mida saaks vajadusel ja soovi korral kasutada. Teeme tihedalt ja intensiivselt koostööd euroala kõikide liikmesriikide ning EKPga, et saavutada sel nädalal taoline lahendus Euroopa Ülemkogu kontekstis.
Ometi on meil lisaks vahetule kriisijuhtimisele tarvis vaadata, kuidas sarnaseid olukordi tulevikus vältida saaks, nii et meil ei oleks kunagi uuesti Kreeka juhtumi taolisi juhtumeid. Kreeka kriis on näidanud vajadust tõhustatud majandusliku juhtimise järele. Seda on juba tunnistatud ja õiguslik alus tagati Lissaboni lepinguga. Seetõttu koostame hetkel ettepanekuid Lissaboni lepingu artikli 136 rakendamiseks ning komisjon teeb lähinädalail ettepaneku majanduspoliitika tõhustatud koordineerimiseks ja riikide tugevdatud järelevalveks.
Nagu Teie, Sven Giegold, lõigus 28, kahetseme ka meie valitsuste vaheliste siduvate kohustuste puudumist, millega jõustada koordineerimist euroalal. Seetõttu on tarvis integreeritud ja ettepoole vaatavat poliitikameetmetele ja selgele operatiivkorraldusele keskendatud lähenemisviisi. Eelkõige on meil tarvis ennetada jätkusuutmatuid eelarvepuudujääke ning seetõttu on meil vaja suuta paremini seirata euroala liikmesriikide keskpikki eelarvepoliitikaid. Meil on tarvis väljastada liikmesriikidele parandusmeetmete rakendamiseks laiemaid ja rangemaid soovitusi.
Samuti saame paremini ära kasutada olemasolevaid abivahendeid. Nõukogul on võimalik adresseerida soovitusi liikmesriikidele, kelle majanduspoliitikad riskivad majandus- ja rahaliidu nõuetekohase toimimise ohtu seadmist. Seda on varem kasutatud, tõenäoliselt liiga harva. Uue Lissaboni lepinguga, lähtuvalt artiklist 21, võib komisjon sarnaseid varajasi hoiatusi vahetult liikmesriigile väljastada. Tegemist on millegagi, mida peame tegema, et aidata liikmesriikidel palju varem tekkivate majandusprobleemidega tegelda.
Kuna tundub, et mängin lisaajal, jätkan makromajanduslike tasakaalustamatuste teemal sõnavõttu kokku võttes. See on tugevdatud majandusliku juhtimise teine tuumikelement. Enamalt jaolt jagan selles suhtes raportööri vaateid.
Kokkuvõtteks tahan vaid öelda, et finantskriis on näidanud karmilt, et möödunud kümnendite pidevat majanduskasvu ei saa enesestmõistetavaks pidada. Täna võib halvim möödas olla. Majanduse taastumine on nüüd käimas, kuid on ikka veel habras ega ole isetoimiv. Töötus ei ole paranenud. Sama käib riikide rahanduse tasakaalustamise kohta, mis on jätkusuutliku kasvu eelduseks. Ükskõik kui olulised fiskaalstiimulid majanduse taastumise jaoks ei olnud, on kaks aastat kriisi hävitanud üle 20 aasta riikide rahanduse tasakaalustamist.
Need pilved heidavad lähiaastatel meie majandusmaastikule varju. Peame andma endast parima, et taevas selgineks ning kasv taastuks. Seetõttu ei ole praegu tõepoolest aeg tavapäraseks tegutsemiseks. Aeg on hoopis tempomuutuseks, et soodustada jätkusuutlikku arengut ja töökohtade loomist.
Sophie Auconie
fraktsiooni PPE nimel. - (FR) Austatud president! Head kolleegid! Lubage mul esmalt õnnitleda ja tänada raportööri, Sven Giegoldi, kes on esitanud kvaliteetset tööd ning ilmutanud valmidust kuulata teiste fraktsioonide raportööre.
See raport, Euroopa Parlamendi reageering Euroopa Komisjoni iga-aastastele euroala ja riiklikku rahandust käsitlevatele märkustele, on analüüside ja ettepanekute poolest rikas. Muidugi märgib seda suuresti 2009. aasta suursündmus, majandus- ja finantskriis, mis on kahtlemata kõige tõsisem kriis, millega Euroopa Liit loomisest alates silmitsi on seisnud.
Olen saanud kriisist kaks õppetundi. Ühest küljest on näidanud majandus- ja rahaliit oma kasulikkust. Euro, stabiilne ühisraha, on etendanud tõelise rahandusliku kilbi rolli. Euroalasse kuulumine on võimaldanud enam kui ühel riigil vältida riiklikke rahade devalveerimist, mis oleks kriisi tagajärgi täiendavalt hullemaks teinud. Euroala on seetõttu ahvatlevamaks muutunud, nagu nähtub Islandi juhtumist.
Lisaks sellele on EKP teostatav aktiivne ja paindlik rahanduspoliitika, likviidsete vahendite süstete suurendamine krediidiasutustele, etendanud Euroopa pankade pinnal hoidmises olulist rolli.
Seega on esimene õppetund, et ehkki ütleme tihti, et Euroopa rajati kriisidele, on praegune näidanud, et majanduslik Euroopa on samal ajal nii tulemuslik kui ka vajalik.
Sellest tuleneb teine õppetund, mis on, et peaksime tugevdama Euroopa majanduslikku juhtimist. Täna on rahanduspoliitika ainuke tõeline Euroopa majanduspoliitika. Eelarvepoliitikate koordineerimine on piiratud. Ent euroala, mis - nagu antud raportis jällegi mainitakse - peaks integreerima Euroopa Liidu kõiki liikmesriike, peab kehtestama tulemusliku juhtimise majanduspoliitika kõikides tahkudes.
See peab algama makromajandusliku ja lisaks ka finantsseirega, millegagi, millega usinalt Euroopa Liidus töötame. Seda tuleb edendada stabiilsus- ja kasvupakti raames eelarvekoordinatsiooni tõelise abivahendina. Praegusel kriisiajal on tulu oluline langus, elavdamiskava raames rakendatud stiimulimeetmed ja majanduslike stabilisaatorite toimimine tinginud liikmesriikide eelarvebilansside halvenemise.
Riikliku võla vähendamine on jätkuvalt fundamentaalne kohustus, kuna puudutab meie laste tulevikku. Olgem ranged, ent olgem ka leidlikud! Mõelgem uue Euroopa eelarvepoliitika üle, mõelgem eurovõlakirjade üle ja olgem julged Euroopa majanduslikul juhtimisel!
Liem Hoang Ngoc
fraktsiooni S&D nimel. - (FR) Austatud president! Head kolleegid! Sven Giegoldi raport on iseäranis oluline, arvestades praegust makromajanduslikku arutelu. Raport on seda olulisem, arvestades asjaolu, et autor on Euroopa Parlamendi Saksamaa liige, kes soovis juhtida eurooplaste tähelepanu moonutatud tagajärgedele, milleni euroala riikide jaoks ühtse rahasüsteemi tööjõukulude vähendamise Saksamaa strateegia viis.
Saksamaa valitsus on tegelikult tirimas euroala ja tervet Euroopa Liitu kahjulike makromajanduslike tagajärgedega üldisesse palkade deflatsiooni. Iseäranis kooskõlas struktuurifondide ja piisavate eelarveressursside puudumisega ja olles silmitsi devalveerimise võimatusega, on jooksevkonto puudujäägiga riikidele määratud vastupanemiseks kohustus palku kärpida ning oma sotsiaalkindlustussüsteemi ulatust vähendada.
Tulemuseks on esiteks sisemise nõudluse aeglustumine, mis on alates 2008. aasta teisest kvartalist tinginud negatiivset kasvu, ja seda isegi enne likviidsuskriisi algust. Teiseks näeme isikliku võla kasvu tagasihoidlike sissetulekute ja vahenditega majapidamistel, mille ostujõud enam ei kasva. Nende võlga elamute soetamiseks toitis terve vabastatud finantsmasinavärk Hispaanias, Ühendkuningriigis ja Iirimaal katastroofiliste tagajärgedega, mida oleme näinud kõrge riskitasemega laenude turu kriisis.
Kallid kolleegid! Komisjonis arutelusid kuulates näis oluline arv Euroopa Parlamendi liikmeid kriisi õppetunde unustavat. Kriis on kaugel meie seljataga. Praegune taastumine on seda hapram, arvestades asjaolu, et Euroopa jätkab palkade deflatsiooniga ning komisjon, aga ka eurogrupi president ja Euroopa Keskpanga (EKP) president - keda kuulsime esmaspäeval - kutsuvad liikmesriike enneaegselt rakendama väljumisstrateegiaid, mis on võrreldavad tõeliste eelarvepoliitika karmistamise kavadega.
Nendel poliitikatel on oht kasv juba eos tappa, kui see on vaevalt uuesti positiivseks muutunud, ehkki tootmisvõimsuse kasutusastmed on jätkuvalt madalad. Poliitikad ei vähenda puudujääke Kreekas, Hispaanias ja mujal, kuna ka oodatud maksutulu jääb sellest omandamata. Need suurendavad tööpuudust ja toidavad sotsiaalseid pingeid.
Giegoldi raporti panus on, et see juhib tähelepanu mõnedele neist makromajanduslikest tasakaalustamatustest. Kahjuks keeldub lõplik versioon, mida muutsid Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon ja Euroopa Demokraatide Liberaalide Liidu fraktsioon, palkade deflatsiooni hukka mõistmast. Ent tervikuna võib olla Sven Giegoldi käivitatud arutelu kasulik ajal, mil kriisi tõttu kahtluse alla sattunud neoliberalistlik dogma on parlamendis, nõukogus ja komisjonis uuesti jõus.
Ramon Tremosa i Balcells
fraktsiooni ALDE nimel. - (ES) Austatud president! Kõigepealt sooviksin õnnitleda raportööre Edward Sciclunat, kes teab palju keskpankadest, ja Sven Giegoldi. Oleme pikalt nendega arutlenud ja lõpuks leppinud kokku paljude kompromissmuudatusettepanekute suhtes.
Sooviksin teiega täna eurost rääkida. Sooviksin juhtida teie kõigi tähelepanu sellele, et olen poliitikas uus: alles üheksa kuud tagasi pidasin Barcelona Ülikoolis makromajanduse loenguid. 2008. aastal elasin perega akadeemilistel põhjustel Londonis ning olin vahetult tunnistajaks naela järsule 30% langusele mõne nädalaga. Äkitselt olid kõik mu inglise kolleegid muutunud vaesemaks ning nael ei ole tänini toibunud. Naela languse ulatust arvestades ei taha ma isegi kujutleda, mis peseeta väärtus täna oleks, kui meil seda veel rahakotis oleks.
Need kaks aastat kohutavat üleilmset majanduskriisi on näidanud, et euro on meid kindlalt stabiilsusse ankurdanud. See on tegelikult täna ainuke suurem lääne raha, mis ei ole kasutajaid vaesemaks teinud.
Euro on olnud kindel sadam üleilmsete finantskeeriste tohutute lainete eest, kui riigi teenistuses Briti finantsisti David Marshi meeliliigutavat kujundit laenata. 12 kuud tagasi avaldas see lugupeetud riigi finantsist, kes oli aastaid olnud veendunud euroskeptik, eurot kiitva raamatu, tunnustades selle edukust ja seda kui tulevast üleilmset raha.
Hetkel ei ole euro kriisis: ühise raha raskusi põhjustavad teatud liikmesriikide eelarvekriisid. Euro on särav näide rahaliidust, mida uurivad ja imetlevad Hiina, India, Brasiilia ja Venemaa majanduseliidid. Euro ei kujuta riski Vahemeremaade majandustele. Euro on võimalus nende majanduste alaliseks integreerimiseks Kesk-Euroopa riikide tublide reformivate ja täiustatud tavadega.
Täna arutatav raport sisaldab karmi kriitikat riikliku sekkumise aadressil Hiina valuutasse. Selle kunstlik devalveerimine on põhjustanud tohutute üleilmsete tasakaalustamatuste tekke, mis on üheks kriisi põhjustest.
Meie euroalal ei tohi enim eksportivaid riike karistada. Finantskriiside ajalugu näitab meile, et finantstervise saavutamisel tuleb majanduse taastumine käsikäes ekspordiga.
On tõsi, et Saksamaal on tarvis hakata uuesti tarbima ja teha Euroopa majanduskasvu mootorina enam. Sellele vaatamata ei tohi mingil juhul selle ekspordijõudu nõrgestada. Olen liberaalne parlamendiliige Katalooniast ja minu piirkonnas - mis on 28% Hispaania ekspordi allikas - on samuti väga kõrge ekspordi suhe sisemajanduse kogutoodangusse: peaaegu 30%. Neid, kes on kõige tublimad, ei tohi karistada.
Lõpuks on euro nüüd kogu maailmas vägagi prestiižne, kuid tuleb veel läbipaistvuse nimel pingutada. Jean-Claude Trichet, Euroopa Keskpanga arutelude stenogrammid tuleks avaldada, nagu seda tehakse Ameerika Ühendriikides, Jaapanis ja Rootsis.
Philippe Lamberts
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Austatud president! Kuna soovin, et volinik Rehn minust täiesti selgesti aru saaks, võtan sõna inglise keeles.
Sooviksin vaadata ettepoole, alustades sellest, kus täna oleme. Kus me oleme? Meil on tohutud ja jätkusuutmatud eelarvepuudujäägid ning rohelised seda liiki puudujääki ei toeta.
Teiseks ei saa me eirata tõsiasja, et meil on juba tohutud ja süvenevad sotsiaalsed ebavõrdsused. 16% eurooplasi allpool vaesuse piiri ei ole vähe; 40% noori alla 25-aastasi hispaanlasi, kes on töötud, ei ole vähe, ja ma võiksin jätkata.
Siis oleme silmitsi kliimamuutuse ja loodusvarade vähesusega ning see kõik tähendab, et on tarvis investeerida infrastruktuuri, haridusse, teadusuuringutesse ja uuendusse jne.
Seega peaksime meie arvates tegelikult käiku vahetama.
Herman Van Rompuy ütles pärast veebruaris peetud tippkohtumist, et makromajandusliku poliitika koordineerimist on tarvis oluliselt suurendada ja parandada. Mõistagi! Mida see tähendab? See tähendab muidugi, et eelarvekulude osas on meil tarvis rohkem vastastikust eksperdihinnangut, rohkem eelkontrolli. Kreeka SKTst läheb 4% sõjalistele kulutustele. Neil on sama suur õhuvägi kui Luftwaffe. Kuulge, kuidas nii? See on nii väike riik, kuid relvastavad end hambuni.
Kui vaatame aga vaid kulutuste poolt, siis ei saavuta me edu. Meil on tarvis vaadata ja vaadata karmilt, kuidas koordineerida meie maksutulu - sest, mida meil on vaja teha? Meil on vaja taastada maksutulu tasakaal, tuginedes vähem tööjõu sissetulekule ja rohkem teistele tuluvormidele, sealhulgas kapitalitulule. Meil on tarvis veenduda, et meil on tegelik korporatsioonide panus - tegelik, mitte niisama paberil, ja see tähendab ettevõtete ühise konsolideeritud maksubaasi riigipõhist aruandlust jne.
Meil on tarvis rakendada finantstehingumaks, meil on tarvis rakendada süsinikumaks ja me ei saa seda teha ainult riikidel oma poliitikaid koordineerida paludes. Meil on tarvis rohkem integratsiooni. Kui me seda ei tee, osutuvad meie valitsused suutmatuks eelarvete tasakaalustamise vajaduse ning sotsiaalsete vajaduste ja investeeringuvajaduste rahuldamise vajaduse kokkusobitamisel.
Seega on Euroopa minu arvates nüüd kriitilises olukorras. Valik on kõrgema integreerituse astme, mitte lihtsalt koordineerimise, ja languse vahel. Õppetund, mida Kopenhaagenis näen, ei ole ainult see, et me kliimakokkuleppest ilma jäime. See on, et Euroopa on osutunud ebaoluliseks, kui koos ei tegutse. Kulutame liiga palju aega koordineerides, liiga vähe aega koos tegutsedes. Niisiis oleks see meie panus antud arutellu.
Kay Swinburne
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud president! Olles pärit mitte-euroala liikmesriigist, ei ole ma kindel, kas mu arvamusel antud arutelus kolleegide seas kaalu on. Hetkel väidavad paljud, et euroala probleem on selline, mille peaks lahendama euroala liikmed.
Euro ei ole aga üksinda. See asub üleilmsel turul ja seda valuutat on puudutanud üleilmne finants- ja majanduskriis just nagu neid, mis on väljaspool euroala. See, kuidas headel aastatel oma riikide rahandust korraldame, mõjutab tervenisti seda, kuidas suudame nüüd reageerida ja taastuda. Nagu paljud on rõhutanud, on põhjus, miks Saksamaa on silmitsi eelarvepuudujäägiga, mis erineb paljuski Kreeka omast. Ehkki neid võib ühendada ühine raha, erinevad hoiakud säästmise ja kulutamise suhtes oluliselt. Rahaliiduga ühinemine ei ühendanud täielikult eri kultuure ja eelarvepoliitika traditsioone.
Ühendkuningriigi perspektiivil on eelarvepoliitika erinevuste osas palju öelda. Ka meie lasime avalikul sektoril paisuda. Headel aastatel me muudkui kulutasime, laenates üha rohkem, et tekitada võlgu, mida me isegi tunnistada ei julgenud, kui head ajad igavesti läinud olevat tundusid, ning tekitades kultuuri, kus eeldatavalt lugupeetav majandusteadlane Ühendkuningriigis ühe meie komisjoni ees alles läinud nädalal esines ja väitis, et valitsused võluraha teha oskavad.
Lõppkokkuvõttes ei ilmu raha avaliku sektori rahastamisse võluväel, vaid tuleb erasektori maksulaekumistest. Saksamaa taipab seda. Riigi hiljutised poliitikad on keskendunud riiklike kulutuste ja stiimulite kasutamisele, et aidata erasektorit elavdada. Seega on sellel nüüd tugev positsioon taastumiseks. Lõppkokkuvõttes on avalik sektor kriisis oma tööd teinud - päästis panku ja tuli appi, kui erasektor ei toiminud. Nüüd on erasektori kord kassa uuesti täita.
Karmistamismeetmete varjukülg, mis töökad inimesed avaliku sektori töökohtadest ilma jätab, tuleb muuta alustavate ettevõtjate eeliseks, kasutades ettevõtlusvaimu, vähendades ettevõtetele käivituskulusid, nii et nad suudaksid luua kasumliku erasektori, mida on vaja kõikide meie riikide väljakaevamiseks aukudest, kus hetkel oleme. Kõikidel nendel riikidel, kes on viljelenud viimastel aastatel jätkusuutmatuid majanduspoliitikaid - sealhulgas minu riigil -, on tarvis taibata, et muutus on oluline ja vältimatu.
Jürgen Klute
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (DE) Austatud president! Head kolleegid! Sooviksin kasutada võimalust vaadata veel kord olukorda Kreekas, kuna minu arvates pakub Kreeka kriis meile võimaluse heita pilk euroala poliitilisele staatusele. Esiteks aga sooviksin võtta sõna Saksamaa kantsleri Angela Merkeli üleskutsetele vajadusel Kreeka euroalast välja arvata.
Minu fraktsioon, Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsioon, arvab, et see ettepanek on täiesti absurdne. Ühest küljest räägime ühise saatusega ühendusest. Kui seda tõsiselt mõtleme, ei saa me - ühest küljest - nõuda seejärel liikmesriigi väljaarvamist esimese või mõõduka kriisi ajal, mida kogenud oleme. See on absurdne! Mis kõige olulisem, see kujutaks läbikukkumise ülestunnistamiseni, mis võrduks finantssektori ees põlvitamisega.
Finantssektor on lubanud end häbitult maksumaksjatel kriisist välja osta, ent nüüd palutakse meil seda liiki abi Kreekale keelata. On raske seletada pensionäridele ja töölistele Kreekas ja ka teistes puudutatud riikides - meedia andmetel on Portugal järgmine riik, mida kontrollima hakatakse -, miks neil nüüd võlga ära maksta palutakse, olles juba panku oma maksudega toetanud. Seda teed minek võrduks sellega, et ELi projekt vastu seina sõidetakse.
Hoolimata õigustatud kriitikast Kreeka aadressil - ja Kreeka parlamendiliikmed taipavad, et nende riigis on palju teha - ei ole kriis mingil moel ainuüksi Kreeka vastutus. Sooviksin vaid tähelepanu juhtida, et enamik euroala finantspoliitika otsuseid on antud üle Euroopa Keskpangale. Euro ei saa pakkuda vastust üksikute majanduste eri tootlikkusastmetele. Saksamaa-taolised suured eksportijad suruvad Kreeka majanduspoliitika põlvili. Seetõttu kujutab see samuti ELi majandus- ja konkurentsipoliitika kriisi.
Just seepärast nõuame ELi liikmesriikidele osutatava finantsabi keelu tühistamist. Euroala liikmesriigid peaksid võimaldama eurodes laene, Euroopa Keskpank peaks ostma kokku võlgu samamoodi nagu föderaalamet USAs ning krediidiriski vahetustehingud tuleks keelustada.
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtja)
Nikolaos Salavrakos
fraktsiooni EFD nimel. - (EL) Austatud juhataja! 25. märts on nii Euroopa kui ka Kreeka sünnipäev. 25. märtsil 1957 sündis Rooma lepinguga Euroopa Liit. 5. märtsil 1821 sündis Kreeka.
Täna, oma sünnipäeval, pannakse Euroopa ja Kreeka proovile Euroopa ühtekuuluvuse ja Kreeka majanduse osas. Kõik siin täiskogus teavad, et euroala 15 riigist on kuuel suured riigivõlad ja eelarvepuudujäägid. Kõik täiskogus teavad, et 30 OECD riigil on võlg üle 100% SKTst ja 30% rohkem kui 2008. aastal. Isegi Ameerika Ühendriigid üritavad tohutus majanduskriisis, mida kogeme, probleeme eeskätt raha juurdetrükkimisega lahendada.
Samuti teame, et Kreeka on rakendanud ränki karmistamismeetmeid punktini, kus see kodanikke kurnanud on. Paljud inimesed ütlevad, et paras Kreekale ja et see peaks oma vigade eest maksma. Jah, mõnedel inimestel tuleb selle eest aru anda. Me ei tohi aga unustada, et Kreeka impordib teistest Euroopa riikidest, eriti Saksamaalt 15 miljardit eurot tooteid rohkem kui ekspordib.
Seetõttu paluksin Euroopa Liidu juhtidele silmas pidada, et spekulatsiooniga tegelemine tekitab laiemas poliitikas geopoliitilise olukorra.
Juhataja
Tänan, austatud kolleeg! Teie aeg on otsas. Paluksin teil teile eraldatud kõneajast kinni pidada!
Werner Langen
(DE) Austatud juhataja! Sooviksin tõstatada istungi läbiviimise korra. Parlamendiliikmed soovivad selle üle hiljem hääletada ja meil tuleb tõsiseid raskusi, kui me oma kõneaegadest kinni ei pea.
Hans-Peter Martin
(DE) Austatud juhataja! Jean-Claude Trichet, sooviksin teid kõigepealt õnnitleda selle puhul, mida viimastel aastatel saavutanud olete. Olete samal ajal aga vist teadlik, et hetkel hoiab sadu miljoneid inimesi hinge kinni, sest neil on mure euro pärast, mis on midagi, mida me ei oodanud sellel põlvkonnal näha.
Esiteks oleme mures selle pärast, mis sünnib kuuekuuste ja aastaste refinantseerimistehingutega ning kas teil õnnestub tagasi võtta erakorraliste likviidsusmeetmete pakett. Ainult masohhistliku suundumusega inimesed ei sooviks teile finantspoliitika osas õnne. Muret tekitab aga ka inflatsioon ning siin valdkonnas teete tublisid edusamme. Austerlasena sooviksin Saksamaad mitte materdada, nagu siin tehtud on. Kõik peaksid olema teadlikud, et Saksamaa oli varem suure stabiilsuse allikas. Seda ei peaks karistama nüüd sellepärast, et on teistest riikides paljudes valdkondades paremaid tulemusi saavutanud. Ei ole võimalik ilmutada solidaarsust inimestega, kes vastutavad halva juhtimise, raiskamise ja ülemääraste haldusmeetmete eest.
Burkhard Balz
(DE) Austatud juhataja! Euroopa Keskpanga 2008. aasta aruande variraportöörina Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioonist olen meie ees oleva raportiga väga rahul. Tiheda ja tulemusliku koostöö tulemusena raportöör Edward Scicluna ja eelkõige Ramon Tremosa i Ballcelsiga Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsioonist oleme minu arvates koostanud väga tasakaalustatud kommentaari EKP 2008. aasta aruande kohta. Jean-Claude Trichet ja Olli Rehn olid samal arvamusel.
Minu arvates oli EKP 2008. aastal, mis oli kriisi esimene aasta, silmitsi iseäranis raskete ülesannetega. Arvestades neid väljakutseid, on minu arvates EKP toiminud tulemuslikult ning eelkõige väga ettevaatlikult. Edward Scicluna raport kajastab seda lähenemist. EKP ei ole aga lihtsas olukorras ning lähitulevikus see tõenäoliselt ei muutu. Ühest küljest oleme kriisi ületamisest kaugel ning teisest küljest esitavad kavandatavad regulatiivsed meetmed EKP jaoks uusi väljakutseid ja probleeme. EKP jaoks on oluline jätkata euroala stabiilsuse kindlustamist lähikuudel ja -aastail. Nagu avamerel naftatanker, peab EKP õigele kursile jääma.
Teisest küljest - Jean-Claude Trichet, mainisin seda juba eelviimasel arutelul rahanduspoliitika üle - peab säilitama Euroopa Keskpanga sõltumatuse, iseäranis arvestades selle edaspidist kuulumist Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukokku. See on ülimalt oluline, kuna teie presidendina ja EKP teised liikmed kaasatakse tihedalt siia valdkonda. See peaks olema tähtis kriteerium keskpanga rakendatud teiste meetmete edaspidiste hindamiste puhul. On oluline, et seda momenti silmas peaksime, kui lähiaastail teisi raporteid läbi vaatame.
Gianni Pittella
(IT) Austatud juhataja! Jean-Claude Trichet, volinik, Head kolleegid! Kuningal ei ole riideid! Olukorra tõsidust on täpselt kirjeldatud. Nüüd on kasulik keskenduda ravile ning selle ravi esimene samm saab olla vaid Euroopa majandusjuhtimine, mille puudumisel majandussüsteem ei kasva ja võlg muutub veelgi vähem jätkusuutlikuks.
Kreekat peab toetama ja aitama ning võimalikku doominoefekti tuleb vältida nende Euroopa riikide puhul, kelle majandusi iseloomustab konkurentsivõime madal tase ning kõrgenenud võlgade tase. Tõeline Euroopa juhtimine peab tagama kolm eesmärki: 1) kasvupoliitika; 2) selle kasvu säilitamiseks sobilikud finantsvahendid ja 3) hädaolukordade juhtimise poliitika.
Täna hommikul olen kuulnud euro voorusi ülistavaid sõnavõtte. Mõistagi olen nõus, kuid miks mõelda eurost kui rahast, mis meid päästab mitte ainult inflatsioonist, vaid väikese soodsa ja tagatud võla abil kindlustab ka meile suurema likviidsuse suurema Euroopa investeerimisprogrammi käivitamiseks eurovõlakirjade väljastamisega? Mis hädaolukordade juhtimisse puutub, olen nõus Euroopa Valuutafondi rajamisega, mis oleks mõistlik lahendus.
Kallid kolleegid! See, mida kokkuvõtteks ja selgesti öelda sooviksin, on, et, praeguses faasis ei ole kasu venitamisest, triivimisest, pika öö lõpu ootamisest. Don Abbondio Euroopast meile kasu too. Kui Euroopa täna vaprust ei ilmuta, siis millal see seda tegema peab?
Sharon Bowles
Austatud juhataja! Komisjonis on meil olnud EKP presidendi, eurorühma presidendi ja EKP asepresidendi kandidaadiga kaalukas nädal. Oleme kõik ühte meelt, et liikmesriikide tugevam järelevalve aegsat sekkumist võimaldava statistikaga on võtmenõue.
Töö sellega on alanud, sealhulgas Eurostati kontrollimisvolitused, ning komisjon ootab kannatamatult abistamiseks tõhustatud rolli täitmist.
On aga näitajaid peale stabiilsus- ja kasvupakti, mis samuti austamist vajavad. Makromajandusliku stabiilsusega seotud suurem eelarvepoliitika koordineeritus on üks võimalus. Seda on aga muidugi proovitud. Meenutage 2001. aasta tüli Ecofini hoiatuse üle Iirimaale eelarve ülejäägi ajal. Seega teame, mis meie õppetund on: ülejäägi aegadel on veelgi raskem distsipliini hoida kui puudujääki valvata. Ning just nagu finantsturgudel, lõppeb selle tegemata jätmine kriisiga.
Liikmesriikidevaheliste tasakaalustamatuste osas peaks fookus olema konkurentsi kaol, mis tihti käib käsikäes venitamisega ühtse turu osas ning struktuurireformide, sealhulgas pensionidega mittetegelemisega. Ka sellel ei ole tingimata puudujäägipäästikut.
Ja lõpuks, nagu Edward Scicluna ütles, on olnud kriisi vältel väärtuslikuks vahendiks EKP likviidsusassigneeringud, kuid reaalmajandusse seda edasi ei ole antud. Tihti on see lihtsalt uuesti kõrgema intressiga varadesse investeeritud. Ning minu teada jõudsid mõned neist ringiga tagasiostulepingute kaudu uuesti EKPsse. Kahtlemata vaadatakse mõnes kandis taolist tegevust isegi boonust väärivana. Seega ütlen: kas peaksime tõesti kuulama taoliste pankade palveid kapitaliadekvaatsuse rakendamise uute kuupäevade osas?
Michail Tremopoulos
(EL) Austatud juhataja! Lubage mul alustada, öeldes, et tegemist on olulise raportiga, milles saavutatakse Euroopa Parlamendi pingete vahel vääriline kompromiss. Selles selgitatakse välja sotsiaalse ühtekuuluvuse elemendid, mis puuduvad Euroopa Parlamendis sarnastelt aruteludelt. Sooviksime samuti, et selles antaks märku pöördepunktist Euroopa Liidu poliitikas tervikuna.
Muidugi viidatakse selles 2009. aastale, samas kui 2010. aastal toimub olulisi arenguid, mis muidugi puudutavad minu riiki Kreekat. Võiks järeldada, et peale rahaliidu on meil tarvis ka majandus- ja poliitilist liitu, nagu paljud öelnud on. Euroga peaks käima kaasas sotsiaalse ühtekuuluvuse seisukohast minimaalne sotsiaalse turvalisuse näitaja.
See selgub erinevates asjadest, mida Kreekas öeldakse, millest suur osa on vale. Näiteks pean tõstma esile asjaolu, et tootlikkus ei olnud Kreekas ELi 27 keskmisest palju madalam. See selgub Eurostati statistikast: 2007. ja 2008. aastal oli see ligikaudu 90%.
Eelarvepuudujäägi ja riigivõla kasv Kreekas kahel-kolmel viimasel aastal oli sissetulekute kokkukukkumise, välismaalt, näiteks turismist ja merelaevandusest saadava sissetuleku vähenemise ning avalike kulutuste kasvu tulemus. Muidugi on raiskamist, ent inimesi värvatakse samuti erineval moel avalikku sektorisse.
Kindlasti peab see kõik muutuma ning samuti on meil tarvis nõuda sotsiaalse kaitse näitajat, mitte rahulduda üldiste üleskutsetega, mitte teha midagi, mis ülemääraselt madalaid sissetulekuid mõjutaks. Valitseda tuleb kulutusi ja relvi, nagu ka kõike, mis viimasel paaril aastal kasvanud on, kuid eriti sisetulekuid, mis on võrdselt oluliselt vähenenud. Laiade elanikkonnakihtide sissetulek, kes on vaesuse äärel, ei tohi langeda.
Ilmselgelt on asju, mis puudutavad täna siin Brüsselis käimas olevat tippkohtumist. Giegoldi raport peab aga märkima üldisemat muutust ning nende seisukohtade lülitamist stabiilsuspakti. Eelkõige ei ole meil tarvis võtta appi Euroopa Valuutafondi vastuvõetamatut poliitikat, millel peale kõige muu on elujõulisuse defitsiit.
(Aplaus)
Peter van Dalen
(NL) Austatud juhataja! Olli Rehn ja Jean-Claude Trichet rääkisid õigusega tänasest olukorrast. Kreeka positsioon euroalal on väga ebakindel ja minu seisukohast on vastus Rahvusvahelisel Valuutafondil (IMF). Tänapäeval on IMF õige organisatsioon, kes Kreeka kriisist välja aitab. Kui see ei toimi, peame olema otsustavad ja Gordioni sõlme läbi raiuma. Riigid, kes euroala reegleid ei järgi, peavad mängust lahkuma.
Austatud juhataja! Euroga ühinedes oli Kreeka sama ettearvamatu kui Delfi oraakel. Esitatud numbrid oli segased ja ebausaldusväärsed. Kreeka valitsusel ei ole õigust jätkuvalt nõuda, et euroala teised riigid lahenduse tagaksid, kuna nad olid eeldatavalt osaliselt Kreeka praeguse kriisi eest vastutavad. See on maailma pea peale pööramine. Kes iganes esitab ebausaldusväärseid numbreid, ei saa süüdistavalt näpuga kellelegi teisele näidata. Lubage mul seetõttu esitada Jean-Claude Trichet'le ja Olli Rehnile konkreetne küsimus: kas olite teadlikud asjaolust, et Kreeka esitatud numbrid euroalaga ühinemisel olid valed ja puudulikud? Kui ei, siis kas te ei oleks pidanud seda teadma? Loodan, et teil on võimalik mulle sellele küsimusele otsekohene vastus anda.
Charalampos Angourakis
(EL) Austatud juhataja! Sooviksin alustuseks soovida kaasmaalastele 25. märtsi puhuks parimat.
Kapitalistliku kriisi tulemuseks on olnud tööliste elatustasemete spiraalne halvenemine. Samal ajal on ta andnud kapitalile võimaluse tõhustada tööjõuvastaste poliitikavalikute kohaldamist. Tööliste riikliku terroriseerimise tingimustes on alustanud plutokraatia tõelist sõda fundamentaalsete palga- ja sotsiaalõiguste vastu eesmärgiga suurendada kapitali kasumit.
Euroopa Liidu ja liikmesriikide valitsuste teostatava rohujuurevastase poliitika põhitala on EKP. Tegemist on karmi poliitikaga, mida teostatakse ainuüksi kapitali kasumlikkuse kriteeriumi alusel. Pidevad üleskutsed selle asutamisest saadik, et kärbitaks palku ja kiirendataks kapitalistlikke ümberstruktureerimisi, leidsid kapitalistlikus kriisis viljaka pinnase.
EKP on tegutsenud plutokraatia kodanliku abilisena kriisi koorma nihutamisel tööliste õlule. See on suunanud pankadesse ja monopoolsetesse kontsernidesse üle triljoni euro. Täna aga kutsub ta töölisi kahju eest tasuma ning selle raha tagasi maksma.
Just seepärast on tarvis tõhustada imperialismivastast võitlust, võitlust Euroopa Liidust välja saamiseks, võitlust inimeste võimu ja inimeste majanduse eest, võitlust sotsialismi eest.
Godfrey Bloom
Austatud juhataja! Näin olevat siin elanud mingis paralleelses universumis, kui euro edust kuulen. Toome selle kõik Maale tagasi lähemale, eks?
Töötus, noorte töötus Ibeeria poolsaarel ja euroala riikides on krooniline. See on olnud aastaid 30-40%. Sellel ei ole mitte mingit pistmist kriisiga. Täielik katastroof! SKT inimese kohta on USAs Euroopa Liidu SKTst miile eest. SKT Vaikse ookeani ääres on miil eest liidu SKTst.
Ei, euro ei ole üldse edukas olnud. See põrub juba. See pudeneb juba meie silme all. Vaadake vaid mõnda majanduse põhinäitajat. Meil ei ole võtta viimase abi laenuallikat, mistõttu ongi käes Kreeka kriis ja kohe-kohe ka Portugali kriis. Laenuandjat ei ole. Üleilmsel rahajuhtimisel on see võimatu, olgu tegemist optimaalse rahaalaga või mitte.
Koordineeritud eelarvepoliitikat ei ole, mistõttu on see määratud hukatusele ja hukkub samal ajal, kui sõna võtame.
Lubage mul siin kõigile veel midagi meenutada, kui tohin. On kaht liiki inimesi: rikkuse loojad; need, kes lähevad välja ja töötavad erasektoris ning loovad rikkust; ja on need, kes rikkust kulutavad, kelleks on poliitikud ja bürokraadid ning meid on liiga palju. Kaugelt liiga palju! Oleme kui pärdikud majanduste kukil ning kuni rahatsoonid ei hakka kärpima avaliku sektori kulutusi, läheb ainult järjest hullemaks.
Corneliu Vadim Tudor
(RO) Kriisi suurem põhjus on maffia. Toon teile mõned näited oma riigist Rumeeniast. Uskuge mind, kirjaniku ja ajaloolasena, kes juhib päevalehte ja nädalaajakirja, tean väga hästi, millest räägin.
1990. aastast saadik on pettuse teel erastatud ligikaudu 6000 ettevõtet väärtusega 700 miljardit eurot. Kahjuks on seni laekunud ainult 7 miljardit eurot ehk 1% sellest rahast. Paljudel juhtudel ei teostatud isegi erastamist, vaid varad viidi üle Rumeenia riigi omandist teiste riikide omandisse, teisisõnu toimus riigistamine. Tegemist ei ole enam turu-, vaid džunglimajandusega.
See olukord kordub mitmes Balkani riigis, kus kohalik maffia on ühendanud jõud piiriülese maffiaga organiseeritud kuritegeliku kartelli moodustamiseks. Just nagu 100 aastat tagasi, istub Balkani poolsaar püssirohutünnil. Ühiskondliku protesti leek võib Kreekast kiiresti piirkonna teistesse riikidesse levida.
Kui 20. sajandil rääkisime revolutsiooni eksportimisest, siis 21. sajandil võime rääkida pankroti eksportimisest. Näljahäda on ajaloo võimsaim valimistegur. Peame nihutama tähelepanu keskme korruptsioonivastaselt võitluselt, mis on mingisugune abstraktne mõiste, korrumpeerunute vastasele võitlusele.
Elanikkonna meeleolu on muutumas üha süngemaks ja, kui me oma riikides pettusele lõppu ei tee, kukub Euroopa Liidu õilis üritus kokku nagu liivaloss.
Üks lunastuse lootus aga meil on: taolistel ajaloolistel ristteedel on tarvis radikaalseid lahendusi. Maffial ei peaks olema kontrolli all, vaid mulla all.
Werner Langen
(DE) Austatud juhataja! Kõigepealt sooviksin tänada soojalt Euroopa Keskpanga (EKP) presidenti Jean-Claude Trichet'd väga eduka töö eest viimasel kuuel aastal. Mõistagi sooviksin samuti tänada raportööre raporti esitamise eest, mis on pälvinud enamuse toetuse. Olli Rehn, sooviksin teile meenutada, et teid ootavad ees mõned tohutud ülesanded. Loodan, et komisjonil on lõpuks vaprust vaadata uues ettepanekus stabiilsus- ja kasvupakti puudujääke. Rahandusministrite juhitava majandusliku juhtimise mudel ei ole sellel juhul võimalik lahendus, kuna need rahandusministrid on varem läbi kukkunud. Meil on tarvis automaatsemat süsteemi. Meil ei ole vaja rahandusministrite juhtimisele alluvat majanduslikku juhtimist. Meil on hoopis vaja automaatset süsteemi, mis reageerib rikkumiste korral EKP ja komisjoni toega. See võiks olla tippkohtumise tulemuseks.
Sooviksin teha kaks tähelepanekut selle osas, mis Jean-Claude Trichet euroala kohta ütles. Tervitan vägagi asjaolu, et olete viidanud, et meil on vaja kogu maailmas konkurentsivõimelisem olla. Asi ei ole niisama ühe euroriigi konkureerimises teisega, vaid selles, kas suudame seista vastu USAle ja Aasiale.
Teiseks on ELil suuresti õnnestunud tänu ülejäägiga riikidele kontosid saldeerida. Kui see nii ei oleks olnud, oleks EKP pidanud võtma kasutusele palju rangemaid poliitikaid.
Kolmandaks ei ole majandusajaloos näiteid kahaneva elanikkonnaga riikidest, kes siseturul pikaajalist kasvu tekitaks. Nad peavad oma kaupu eksportima.
Mis Saksamaad puudutab, alustas riik majandus- ja rahaliidus kehvasti, ent on jõudnud järele ning on nüüd paljudele riikidele eeskujuks. Sellest ei piisa. Meil on oma eelarve tasakaalustamisega küllalt teha. Oluline on kaasuvat tööd mitte alahinnata. Kes tuli välja ideega karistada neid riike, kes suuresti edu on saavutanud, ja arvata välja need, kes ei ole oma kohustusi täitnud? See ei ole tõeline Euroopa poliitika. Seetõttu tahaksin soovida komisjonile vaprust ja avaldada soojalt tänu EKPle.
(Aplaus)
Anni Podimata
(EL) Austatud juhataja! Lubage mul alustuseks õnnitleda mõlemat raportööri iseäranis raskes olukorras tehtud oivalise töö puhul!
Pea on algamas ühe kõige eluliselt olulisema tippkohtumise töö ning ikka veel räägitakse palju niinimetatud Kreeka küsimusest ja sellest, kas ja mil määral võtame kasutusele Euroopa mehhanismi, mis toimib vajadusel majanduse kaitse näitajana, mida on tarvis euroala stabiilsuse seisukohast tervikuna.
Kahtlemata vastutab olukorra eest peamiselt Kreeka ja see riik on selle täielikult enda peale võtnud. On aga muid - kollektiivseid - vastutusalasid. Ühisraha on andnud palju, kuid sellel on ka tõsiseid nõrkusi. EMU 11 aasta jooksul ei tahtnud me näha ja tunnistada, et konkurentsivõime lõhe ja olulised ebavõrdsused majanduste vahel euroalal ei ole ühildatavad ei euroala elujõulisuse ega stabiilsusega.
Spekulatiivsed rünnakud, mis seni on olnud suunatud peamiselt Kreeka vastu - ent mille tulemusel langetati mõni päev tagasi ka Portugali krediidireitingut ja mis on juba suunatud teistele riikide, nagu Itaalia ja Hispaania, vastu ning keegi ei tea mis on tagajärjed -, on nii palju selgust toonud.
Kui seetõttu tahame näidata, et olukorraga tegelda suudame, peaksime viivitamatult liikuma uue tõhustatud majanduskoostöö ja majandusliku juhtimise mudeli suunas, mis samal ajal suudab minna kaugemale finantskoordinatsioonist kitsas tähendusest majandusliku koordinatsioonini täiendavate lisatud kriteeriumidega ja saavutama ELi tööhõive- ja jätkusuutliku arengu strateegia eesmärgid.
Olle Schmidt
(SV) Austatud juhataja! Volinik, Jean-Claude Trichet! Euro on kümneaastane ja on katsed suuresti edukalt läbinud, ehkki praegune torm ei ole veel möödas. Olen kindel, et juba täna näeme esimest olulist sammu Euroopa lahenduse poole, kas Rahvusvahelise Valuutafondiga või ilma. Meil on ühine saatust, nagu nii õigesti ütles Jean-Claude Trichet. Kui see läbi kukub, oleks alternatiiviks hirmuäratav väljavaade.
EKP on olnud finantskeeriste löökide ajal tugevuse bastion. Väärib kordamist, et euro on olnud finantskriisi ajal edukas ja tugi Euroopale, sealhulgas riikidele euroalast väljaspool.
Euro on taganud stabiilsuse ja tingimused miljonite töökohtade loomiseks ning seda ei tohi unustada tänapäeval, kui kõik kriisist räägivad. Kreeka ja teiste euroala riikide probleeme ei saa euro süüks ajada. Avalike kulutuste hooletu laiendamine põhjustab probleeme raha valikust hoolimata. Vastupidi, majanduskriis oleks olnud tunduvalt hullem, kui meil ei oleks olnud koostööd, mis euroga kaasneb. Oleksime pidanud tegelema spekulatsiooni ja konkureeriva devalveerimisega enam kui 20 liikmesriigi raha seas.
Paljud meist on seda kogenud ning olen ise olnud Rootsi rahanduskomisjonis, kui intressimäär oli 500%. Kreeka kriis tõendab loomulikult asjaolu, et eelarvepuudujäägi madala taseme säilitamise pakti peab karmistama. Puudujääk on ikkagi äärmiselt suur. Meil on ELi tasandil tarvis majanduspoliitika paremat järelvalvet ja koordineerimist, teisisõnu finantskoordinatsiooni, mis oma nime väärt on.
Sooviksin lõpetuseks öelda midagi spekulatsiooni kohta. Mõnikord, kui riikide üle spekuleeritakse, nagu mu oma riigi üle 1990. aastatel, pakub see meile tegelikult head võimalust rakendatavaid meetmeid korrastada. Kui olime raskes olukorras muu hulgas George Sorose tõttu, teadsime mida oodata ja seega rakendasime vajalikke meetmeid. See on midagi, mille üle nendel teist, kes on riikidest, mis hetkel raskusi kogevad, mõelda tuleb.
Ryszard Czarnecki
(PL) Austatud juhataja! Väldin sõjalise keele kasutamist, mida eelmine sõnavõtja kasutas. Sõjakeel pankade stiiliga ei sobi. Olen esindaja tõenäoliselt ainsast fraktsioonist siin parlamendis, kes on leidnud enamiku oma liikmetest väljastpoolt euroala, ainult kaks euroalalt. Minu vaatenurk on seetõttu teistsugune.
Jean-Claude Trichet' sõnavõtu võib kokku võtta arvuga 36, sest just nii palju parlamendiliikmeid oli tema sõnavõttu kuulamas. Kas see tähendab, et oleme laisad? Ei! See tähendab tegelikult, et Euroopa Parlamendi liikmed ei usu tegelikult, et Euroopa Keskpank saab olla kriisi lahendus, abinõu, või et see võib olla päästerõngas. Olli Rehn ütles, et euroala on iseenesest midagi väärtuslikku ja seejärel kõneles Kreeka kriisist. Siin on kindel vastuolu. Kreeka elab üle kriisi, kuna sisenes stabiilsuse oaasi liiga vara. Peaksime taolist vastuolu vältima.
Nikolaos Chountis
(EL) Austatud juhataja! Olen nõus kaasparlamendiliikmetega, kes ütlesid, et kriis ei ole möödas. Arvukates riikides on majandusolukord selgelt negatiivne. Enamikus riikides töötus kasvab. Puudujääkide lahendamiseks rakendatavad meetmed teevad kriisi hullemaks.
Jean-Claude Trichet and Olli Rehn - ja ma kõnelen institutsionaalselt, kas te ei näinud kriisi tulemas? Märgid olid olemas. Kui kriis lahvatas, varjusite kujutelma taha, et kõik peavad oma probleemid ise lahendama. Nüüd kordate monotoonselt sõnu "puudujääkide seire” ja "stabiilsuspakti karmistamine”.
Minu arvates ei ole Euroopa Liidus ja Kreekas probleemiks rahanduse usaldusväärsus. Teate, et laenuvõtmist katta, on Kreeka taolised riigid saagiks spekulantidele, kuid samal ajal paljastavad nad EMU institutsionaalseid ja poliitilisi lünki.
Seega ütlen teile, et see, mida vaja on, on stabiilsuspakti muutus. Stabiilsuspakti kohaldamise juurde kindlaksjäämine, eriti majanduslanguses suurendab ning ägestab piirkondlikke ja sotsiaalseid ebavõrdsusi, suurendab töötust ning hävitab igasugusedki kasvuväljavaated.
Bastiaan Belder
(NL) Austatud juhataja! Olukord, kuhu Kreeka ja euro õigustatult sattunud on, on kahetsusvääne. Finantsabi Kreekale peaks tulema eeskätt Rahvusvaheliselt Valuutafondilt (IMF). IMF ise on öelnud, et on Kreeka aitamiseks oivalises olukorras. Euroopa Valuutafondi (EMF) asutamine näib olevat ajendatud poliitilistest kaalutlustest - see tähendab iseäranis päästa Euroopa au juhul, kui Kreeka IMFi poole pöördub. Ärme torma aga pea ees asutama uut organit olemasolevate reeglite eiramise vastase abinõuna! EMFi rajamise vajadus ja soovitavus on küsitav. Stabiilsus- ja kasvupaktis sätestatud trahve peab rakendama aktiivsemalt, et jõustada eeskirjade täitmist. Nüüd on tõesti nõukogu asi samm astuda. Eurostatile tuleb anda volitused euroala liikmesriikide eelarvenumbrite hoolikaks kontrollimiseks ning seeläbi seirata stabiilsus- ja kasvupakti täitmist.
Csanád Szegedi
(HU) Austatud juhataja! Head kolleegid! Raportil on üks tõsine viga: see ei nimeta vastutajaid. Ja ometi ei saa me Euroopas majanduskriisile lõppu teha enne, kui vastutajad on tuvastatud. Vaadakem tõele lõpuks näkku: kriisi ei põhjustanud palgast elavad inimesed, vaid need pangad, hargmaised ettevõtted ja kindlustusseltsid, kes Euroopa tühjaks lüpsid!
Hetkel, kui hargmaine ettevõtte end Ungaris sisse seada tahab, on tegevuskäik järgmine: see saab kohalikult omavalitsuselt tasuta maad, maksu- ja lõivusoodustusi, palkab miinimumpalga eest inimesi ja ei luba neil isegi ametiühingut moodustada. Need on tingimused, mis on tinginud Euroopas tööotsijate jaoks kriisi. Nõuame, et hargmaised ettevõtted, pangad ja kindlustusseltsid etendaks oma osa ja võtaks kanda majanduskriisi lahendamise ja lõpetamise ülesande.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Austatud juhataja! Kriis, millega täna maadleme on kaheksa kümnendi kõige hullem ning olulisim ühenduse ürituse käivitamisest saadik.
See algas Põhja-Ameerika kõrge riskitasemega laenude turu kriisist ning pärast Lehman Brothersi kokkukukkumist on nüüd kolmandas faasis, olles jätnud Euroopale 2009. aastal SKT 4%-se languse, üle 23 miljoni töötu ja riikide rahanduse seisu järsu halvenemise, nii et võlg on üle 80% SKTst.
Euroopa Keskpank etendas süsteemi likviidsuse säilitamisel otsustavat rolli, kasutades krediidipiirangute tasakaalustamiseks mittetraditsioonilisi mehhanisme ning tehes tihedat koostööd peamiste rahandusasutustega.
Nüüd, kui oodtakse mõõdukat taastumist ja inflatsioonisurvet enam ei ole, peab see jätkama panustamist krediidi taastamisse ning vältima majanduse taastumise ohustamist erakordsete meetmete varajase või valimatu tühistamise kaudu.
Kriis on meile näidanud, et rahanduse ja majanduse talad - rahanduspoliitika alus - vajavad tugevdamist. Silma tuleb peal hoida alusfinantsvarade ja erasektori võla hindade kujunemisel, et tagada hindade stabiilsuse majanduses üldiselt.
Hetkel on kahekümnel liikmesriigil ülemäärased puudujäägid. Riikliku rahanduse tasakaalustamise tõeline tähendus - vältimatu ülesanne, mis tuleb täita koordineeritult ja arukalt - on nõudmise taastamine, investeerimise soodustamine ja reformide soosimine, mis lubavad majandusel elavneda, tõsta jätkusuutliku kasvu potentsiaali ning tekitada töökohti. Otsustavaks võib saada suurem majandusliit.
Korrigeerida tuleb üleilmseid tasakaalustamatusi. Euroopa Liit on üks tasakaalustatumaid piirkondi. Seda võib varitseda oht, kui konkurentsivõimet ei tugevdata ja ei ole suuremat rahvusvahelist valuutakoostööd. Parandame oma üleilmset konkurentsivõimet ainult siis, kui tugevdame majanduskoostööd konkurentsivõime ja maksebilansi valdkonnas, et korrigeerida euroala tasakaalustamatusi ja erinevusi.
Kreeka jõupingutused ja vaprus väärivad selget ja resoluutset toetust. Tegemist on ühishuvi küsimusega ning ebakindlus kahjustab kõiki eurooplasi. Subsidiaarsus ja solidaarsus on sama mündi - Euroopa raha - kaks poolt. Nagu Jean-Claude Trichet inglise, prantsuse ja saksa keeles ütles, on euro enam kui vaid raha: see on meie ühine saatus.
Olen korranud seda hispaania keeles, mis on üks Euroopa Liidu ülemaailmsetest keeltest. Lõpetuseks ütlen seda kreeka keeles, mis on keel, mis meie universaalset kutsumust kõige paremini väljendab: Το ευρώ είναι το κοινό μας μέλλον.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Austatud juhataja! Majanduskriisil on olnud liikmesriikidele kogu Euroopa Liidus negatiivne mõju. Töötus on suurenenud järsult kogu liidus ning enim kannatavad just noored. Paljude liikmesriikide riiklikud vahendid on kriisi tulemusena kahanenud. Selle küsimusega tegelemiseks rakendas Iirimaa valitsus 2008. ja 2009. aastal otsustavaid meetmeid.
Ohjeldamata, liikus Iirimaa puudujääk 14% poole SKTst. Valitsuse meetmed stabiliseerisid puudujäägi 2010. aastal 11,6% juurest SKTst. Valitsuse rakendatud meetmed on pälvinud tunnustust rahvusvahelistel turgudel. Eelmisest eelarvest saadik läinud aasta detsembris on Iirimaale antavate laenud maksumus võrdlusandmete suhtes stabiliseerunud. Minu teada tegelikult tunnistas ja kiitis keskpanga president sel nädalal toimunud majandus- ja rahanduskomisjoni kohtumisel Iirimaa valitsuse meetmeid. Iirimaa on fiskaalse kohanemise poolest paljudest teistest riikidest ees. Ühendkuningriigi- ja USA-taolistel riikidel, mille mõlema puudujäägid on üle 10%, peavad võtma ette olulise kohandamise oma riikliku rahanduse jätkusuutlikkuse ennistamiseks.
Kas võin kokkuvõtteks öelda, et Iirimaa on ikka veel hea paik ettevõtluseks, kuna Iiri majanduse põhinäitajad on paigas ning me säilitame oma 12,%...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtja)
Zbigniew Ziobro
(PL) Austatud juhataja! Euroala laienev kriis näitab ohtusid, millega võivad seista silmitsi majandusprojektid, mis ei tugine majanduslikul kalkulatsiooni, vaid ideoloogilistel oletustel, eriti kui integratsioon kätkeb erinevate majandustingimustega erinevate liikmesriikide integratsiooni.
Peame küsima, kas mõned liikmesriigid oleks pidanud euroalale nii vara sisenema. Teatud hetkel muutus europrojekte eeskätt mitte niivõrd majandus- kui poliitiliseks projektiks eesmärgiga kiirendada Euroopa integratsiooni. Antud rutakuse eest peavad võib-olla maksumaksjad paljudes riikides palju maksma. Oleks hea, kui saaksime õppetunnist tuleviku jaoks järeldusi teha. Euro ei ole vastus individuaalsete majanduste struktuuriprobleemidele või ülemäärasele võlale või finantsdistsipliini puudumisele. Just liikmesriigid vastutavad oma rahanduse seisukorra eest ning probleeme peaks lahendama riikides, kus need tekkisid.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Austatud juhataja! Head kolleegid! Olen lugenud raporteid, mis mind mõnevõrra üllatasid, ning täna hommikul kuuldud sõnavõtud ainult tugevdavad mu arvamusi.
Ikka veel on tegemist eelarvepiirangute, inflatsiooni ohjeldamise ning stabiilsus- ja kasvupaktiga - mõnede eranditega -, ehkki 27 riigist 20 enam kriteeriumidele ei vasta.
On tõsi, et paljud nõuavad majanduslikku juhtimist. Tahame aga poliitilist Euroopat, mis kindlustaks nii majanduslike kui ka sotsiaalsete valikute valitsemise ning mis on võimeline rahandusvalikute suhtes sekkuma.
Kreeka kriis on kõnekas: Saksamaa käes on võim ja see kehtestab nõudmisi. Ameerika Ühendriikides on just keskpank sekkunud vahetult, et riigi eelarvet rahastada, ostes riigi võlakirju. Euroopas lendas Euroopa Keskpaik pankadele appi, kuid Kreeka ja üldisemalt PIGSi osas peavad ikka just need samad, teisisõnu töötajad, riigiteenistujad ja pensionärid, maksma, ehkki nende riigid on olnud samuti finantsspekulatsiooni ohvrid.
Vaja ei ole mitte pisireforme, vaid teistsugust Euroopat, majanduslikku ja sotsiaalset Euroopat enamiku, mitte vaid mõnede, hüvanguks.
Jaroslav Paška
(SK) Euroala iga-aastast juhtimist ja riiklikku rahandust käsitlev 2009. aasta raport analüüsib üksikasjalikult ELi juhtimist üleilmse finants- ja majanduskriisi ajal.
Majandustoodangu langus eri ELi riikides on tinginud töötuse järsu tõusu ning Euroopa riikide võlgade kasvu. Kriisi mõju üksikutele riikidele on olnud erinev ning meetmed, mille kaudu üksikud riigid kriisi käsile on võtnud, on seetõttu teineteisest erinenud. Hoolimata ELi organite jõupingutustest võtta kasutusele koordineeritud ja kollektiivseid meetmeid näib, et teatud riikides otsisid populistlikud valitsused, kellel ei olnud riikliku rahanduse haldamise suhtes vastutustunnet, katastroofi.
Just seepärast on olnud Euroopa Liidu jaoks tervikuna raskem tegelda kriisi mõjuga kui muudel suurtel majanduskeskustel, nagu Ameerika Ühendriigid, Hiina, Jaapan ja India. On saanud ilmselgeks, et Euroopa majanduskeskkond tervikuna võib olla mitmekesine ja ulatuslikult reguleeritav, kuid konkureerivate majandustega võrreldes on see väga kobakas. Eelseisval perioodi peame seetõttu koos jõupingutustega euroala riikliku rahanduse tasakaalustamisega üritama ka sisekeskkonda ümber struktureerida ja selle reegleid lihtsustada. Me ei peaks unustama, et just ainuüksi tootmissektor on see, mis loob ressursse, millest terve ühiskond elab.
Enikő Győri
(HU) Kallid kolleegid! Oma tegevuse kestel 2008. aastal seisis Euroopa Keskpank silmitsi pretsedenditute väljakutsetega, kui maailma majanduskriis leidis tee 2008. septembris Euroopasse. Finantskriisist sai reaalmajanduse kriis, kuna kapitaliturud külmusid umbusalduse tõttu kinni, ning finantsinstitutsioonid ei andnud üksteisele või ettevõtetele krediiti. EKP reageeris sellele finantssündmustele kiiresti ja minu hinnangul kohaselt, kuid kui hindame kriisileevendusmeetmeid, ei saa jätta kahe silma vahele kahetsusväärset asjaolu, nimelt euroalasse mittekuuluvate riikide diskrimineerimist.
Olen veendunud, et EKP toimis Euroopa Liidu vaimu vastaselt, kui kriisi haripunktis, 2008. aasta oktoobris, ei kehtestanud võrdseid tingimusi krediidiliinide kasutamiseks. EKP korraldas valuutavahetuse Rootsi ja Taani riiklike keskpankadega, et kahe riigi pangasüsteemidele nõuetekohane eurolikviidsus tagada. Seevastu Ungari ja Poole keskpankadega oli ta valmis tegema sama vaid tagatise vastu.
Selline EKP tegevuskäik tingis kahjuks turgudel kasvava ebakindluse, raskendades veelgi nende riikide olukordi. Aga kui meil on käsil uue finantssüsteemi kujundamine, peame rakendama meetmeid, et kindlustada, et tulevikus sarnased ebavõrdsused kõrvaldataks. Me ei saa seetõttu rakendada eeskirju, mis kohtlevad liidu teatud osi soosivamalt kui teisi. Läheksin mõttega edasi, rääkides Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu loomisest, mille nimel kõik praegu töötame. EKPl on siin valdkonnas oluline roll. Selle nõukogu eesistumine oleks EKP presidendi käes ning meil on tarvis kindlustada, et riigid euroala piires - ja lisaks ka need väljaspool seda, nagu Kesk- ja Ida-Euroopa riigid - saaks uues organisatsioonis võrdsed hääleõigused.
On oht, et kui me oma häält kriisi jooksul juba kogetud diskrimineerimise vastu ei tõsta, muutub ebavõrdsus uutes järelvalveorganites praktikaks, ja see on midagi, mida iga hinnaga vältida tuleks. Taasühinemise ideaali ei tohi varasemase poliitilise erimeelsuse asendamisel majandusliku lõhestatusega ära nudida lasta.
George Sabin Cutaş
(RO) Ei ole üllatuseks, et erakordsed meetmed, mida Euroopa Keskpank kriisi ajal kasutusel võtma pidi, figureerivad selle aastaaruande südames.
Sellel foonil on minu arvates Euroopa Keskpanga jaoks kohane suurendada pidevalt likviidsusassigneeringuid euroala pankadele. Me ei tohi aga unustada, et liikmesriigid väljaspool euroala olid ise samuti nende seas, keda kriis rängalt tabas, ning et lisaks on selles vallas nõutav ka Euroopa Keskpanga sekkumine likviidust tõhustavate meetmete kujul.
Lisaks näeme enamikus Euroopa Liidu liikmesriikides eelarvepuudujääkide, riikliku võla ja alla 25aastaste noorte töötuse määra kasvu. Stabiilsus- ja kasvupakt on identiteedikriisis ning oma tõsiseltvõetavust kaotamas, muutes seeläbi oma põhimõtete tulemusliku kohaldamise võimatuks.
Minu arvates on tarvis pakti vähem automaatset ja ühtlasemat rakendamist ning lähenemist, mis arvestaks iga liikmesriigi asjaolusid, kus rõhuasetus oleks palju rohkem riikliku rahanduse pikaajalisel jätkusuutlikkusel ja vähem eelarvepuudujääkidel.
Pakti põhieesmärk oli ennetamine. See pidi pakkuma eelarvearengu mitmepoolset järelvalvet, kasutades varajase hoiatamise süsteemi. Just seetõttu, kooskõlas Edward Scicluna raporti vaimuga, on minu arvates absoluutselt hädavajalik Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu rajamine, mis täidaks eesmärki tagada kiire hoiatus finantsturge ähvardavate süsteemsete riskide või tasakaalustamatuste eest.
Praegune finantskriis ja selle hiljutine üldine süvenemine peavad tingima operatiivse selgituse ELi tasandil kasutada olevate vastastikuse toe mehhanismide kohta, tugevdades samal ajal ühise majandusliku juhtimise toetamiseks liikmesriikidevahelisi koordinatsioonivahendeid. Kriisi üks põhiõppetund on vajadus suurema fiskaalse vastutuse ning sellega seoses majanduslike seiremenetluste järele eelarvetasakaalu säilitamisel.
Roberts Zīle
(LV) Tänan, austatud president ja volinikud! Läinud aasta detsembris Strasbourgis ütles Joaquín Almunia, kes oli tollal majandus- ja rahaküsimuste volinik, et välistades olulisi arenguid, kutsutakse Eesti euroalaga ühinema alates 2011. aastast, kuid olulisi arenguid on olnud mitte ainult Eesti, vaid ka euroala jaoks. Eesti on praktiliselt ainuke ELi liikmesriik, mis hetkel Maastrichti kriteeriumidele vastab. Mis liiki signaali see annab, kui Eestit reeglitele vastavalt euroalasse vastu ei võeta? Minu arvates signaliseeriks see finantsmaailmale, et euroala ebaterve olek on niivõrd sügav, et on suutmatu vastu võtma väikest, ent fiskaalselt vastutustundlikku riiki. Teisisõnu pannakse euroala klubi uksele silt, millel on kirjas: "Klubi on kapitaalremondiks suletud”. Mis liiki signaali see saadaks uutele liikmesriikidele, nagu minu riigile, Lätile, kes on IMFi programmi all ja säilitab fikseeritud vahetuskurssi euroga ning kes devalveerib euro kasutuselevõtuks oma majanduse kahekohalise SKT langusega ning erakordselt kõrge töötusega? Signaal oleks, et miks peaksime tegema kõik võimaliku erasektori võla tagasimaksmiseks meie riikliku raha kõrge vahetuskursiga, kui võla on väljastanud eurolaenudena ELi pangad näiteks kinnisvara vastu? Tänan teid!
David Casa
Austatud juhataja! 2008 oli äärmiselt oluline aasta Euroopa ja tõepoolest üleilmse majanduse jaoks. See oli aasta, mida iseloomustas suur ebakindlus kriisi ulatuse osas, mis näis vaid süvenevat.
Samuti oli palju ebakindlust aja suhtes, mis kuluks Euroopa majanduste taastumiseks, ja lisaks vahendite suhtes, mida me taolise taastumise ajendamiseks kasutama peaksime.
EKPl, kes pidi seisma silmitsi mitmete väljakutsetega, ei olnud lihtne aasta. 2008. aastal tegi EKP koostööd teiste suuremate pankadega ja kujundas koordineeritud lähenemisviisi, et tagada pangandussüsteemile piisavalt lühiajalist likviidsust, ning see EKP lähenemisviis on osutunud äärmiselt edukaks.
Selles suhtes pean toetama kolleegi järelduses, milleni ta EKP soorituse osas jõudnud on. Olen nõus, et 2008 oli otsustav ning et vastutajad on olnud ülesande kõrgusel. Samuti jagan mõnda raportööri murest seoses intressimäära kärbete edastamisega pangalt tarbijale ning arvan, et seda tuleks lähemalt uurida, mistõttu palun teil endale märge teha, Jean-Claude Trichet.
Üleüldiselt on minu arvates tegemist äärmiselt tasakaalustatud raportiga, oivalise tööga, mida Malta kolleeg Edward Scicluna on teinud.
Pervenche Berès
(FR) Austatud juhataja! Kahjuks ei ole president Junckeril teise kokkulepitud kohtumise tõttu võimalik meiega ühineda, nagu tavaliselt. On üsna selge, et mul on seda kahju kuulda.
Meil on siin kaks väga head raportit, mis võimaldavad meil euroala jaoks kriitilisel hetkel arutelu süvendada.
Edward Scicluna raport võimaldab meil rajada vundamendi mitmele arutelu elementidele, iseäranis seoses teie järeltulija Jean-Claude Trichet'i ametisse nimetamise tingimustega. Demokraatia mõttes on rahandusdialoog oluline element, kuid see on seda ka Euroopa Keskpanga enese toimimise ja juhtimise mõttes.
Meie sõbra Sven Giegoldi raport esitab küsimusi teile, Olli Rehn, mis jäävad teie vastustusalasse ja mitte Euroopa Keskpanga omasse.
Risk, millega euroala toimimise osas silmitsi seisame, on meie sotsiaalse mudeli lammutamine. Kui teie eelkäija Joaquín Almunia andis hinnangu euroala toimimise 10 aastale, oli karjuvalt ilmne üks tegur, nimelt euroala liikmesriikide vaheline kasvav lahknevus. See on koht, kus oleme, ja see on see, mida asutamislepingu autorid ning stabiilsus- ja kasvupakti autorid alahindasid. See on see, mida arvesse võtma peame.
Peame seda arvestama kahel põhjusel. Esiteks, et mõista, et isegi kui riikliku rahanduse jätkusuutlikkus on võtmeelement, siis sellest ei piisa. Riiklike pädevusaladega silmitsi olles puudub liikmesriikidel loomulik isu sanktsioonide järele ja seetõttu nende koordineeritus, nende koostöö ei ole tubli koostöö. See on vaim, mille avastama peame! See on imerohi, mida vajame!
Teine tala, mida kahe silma vahele jätta ei saa ja milleta me hakkama ei saa, on fiskaalse ühtlustamise küsimus. Nagu teate, on minu arvates kahetsusväärne, et sellest seisukohast 2020. aasta strateegia isegi ei maini ettevõtete maksubaasi ühtlustamisega käivat tööd, mida absoluutselt otsustavalt jätkama peame.
Sari Essayah
(FI) Austatud juhataja! Finantskriisi kiiluvees on riiklik võlg kiiresti hullemaks muutunud, ehkki paljudes riikides hakatakse taastamiskraane kinni keerama. Olles tegelenud terava majanduskriisiga, on meil tarvis väga tähelepanelikult keskenduda riikliku rahanduse pikaajalisele ja tõsisele tasakaalustamatusele.
Meil on olnud stabiilsus- ja kasvupakt, ent probleem on asjaolus, et liikmesriigid ei ole seda täitnud, ning seega on meil nüüd vaja tegelda riikliku rahanduse teravate puudujääkidega. Kreeka puhul tuleb tähelepanu pöörata ebaõigele statistilisele teabele, ent probleemi tuum on kehvasti juhitav majanduspoliitika.
Meie, poliitikud oleme silmitsi väga raskete otsustega keset aeglast kasvu, vananevat elanikkonda ja tööhõive olukorda, mis ainult loiult paraneb. Riikliku rahanduse puhul on ainult mõned ravivõtted: tulu suurendamine maksustamisest, majanduskasvu tõhustamine või kulutuste kärpimine.
Abinõusid otsides on võtmenäitajad riikliku rahanduse jätksuutlikkus ja puudujääk. Jätkusuutlikkuse puudujääk kajastab, kui palju peaks maksumäära tõstma või kulutuste määra langetama, et riiklik rahandus oleks pikas perspektiivis jätkusuutlikul alusel. Tasakaalu saavutamiseks on meil jätkuvalt vaja tunnistada, et kogunenud võlg suureneb intressimäärade ja rahvamajanduse kogutoodangu vahe võrra ning vananev elanikkond põhjustab lähiaastail pensionide ja hoolde maksumuse olulist tõusu. Tulu tõstmiseks riiklikus rahanduses on absoluutselt oluline, et oleks kasv ja tööhõive, suurendada avalike teenuste tootlikkust ning rakendada struktuurilisi meetmeid, mis suudavad tagada näiteks pensionisüsteemide jätkusuutlikkuse.
Pikas perspektiivis on riikliku rahanduse seisukohast oluline sündimuse tõus ja vanurite tervise ennetav kaitsmine. Keset majanduskriisi nõudsime riikliku rahanduse paremat koordineerimist ning sooviksin nüüd küsida, kuidas volinik Rehn seda saavutada kavatseb? Minu arvates aga ei saa seda majanduskriisi kasutada mooduseks, kuidas tagaukse kaudu välja hiilida, et vältida liikmesriikide majanduste juhitavuse taastamist. Meil on lihtsalt tarvis riiklikus rahanduses ranget eelarvedistsipliini järgida.
Olle Ludvigsson
(SV) Austatud juhataja! Sooviksin arutatavates raportites tõsta esile kolme peamist momenti.
Esiteks ei peaks me pühendama riikliku rahanduse teemalist arutelu üksnes karmistamisega seotud küsimustele. Samuti on meil tarvis keskenduda selle, mida saab teha kasvu algatamiseks ja tööpuudusega võitlemiseks. Paljudes riikides on tarvis avalike kulutuste kärpeid. Samal ajal aga on samuti oluline suurendada positiivse kasvu kaudu tulu, pannes rohkem inimesi tööle ja makse maksma.
Teiseks hindan, et Edward Scicluna võtab oma raportis üles finantssektori suurema läbipaistvuse teema. selles suhtes on ikka veel palju teha. Läbipaistvus ei ole mitte ainult oivaline moodus kahjuliku riskide võtmise tõrjumiseks finantsturul. Ka tõhustatud läbipaistvus on vajalik, et järelevalve oleks tulemuslik ja et riiklikel finantsinstitutsioonidel oleks avalikkuse usaldus, mis on äärmiselt oluline.
EKP peaks näitama selles vallas teed ning rakendama viivitamatuid meetmeid oma töö läbipaistvamaks muutmiseks. Tubli esimene samm oleks hakata avaldama EKP nõukogu koosolekute protokolle. Samuti peaks olema avatus võtmepõhimõte Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogus (ESRB). Selleks et süsteemsete riskide nõukogu soovitustel mõju oleks, peaks lähtuma põhimõttest, et nad avalikustataks.
Kolmandaks on mul hea meel, et Sven Giegold oma raportis rõhutab, et on oluline, et oleks selge keskkonna- ja kliimaperspektiiv, isegi kriisiaegadel. Me ei tohi lubada finantskriisil aeglustada rohelisele majandusele üleminekut. Peaksime hoopis majanduse taastumist soodustama, investeerides taastuvenergia allikatesse, keskkonnasõbralikesse transpordisüsteemidesse ning rohelise tehnoloogia arendamisse. Ainult seda liiki investeeringuid tehes suudame tekitada kasvu, mis pikas perspektiivis jätkusuutlik on.
Frank Engel
(FR) Austatud juhataja! 2009 oli kahtlemata euro jaoks raskeim aasta, alates kasutuselvõtust saadik, ent see oli ka kõige kasulikum. Eurota oleks Euroopa Liit vajunud kriisi foonil konkureerivate devalveerimiste sõtta. 2009. aastal oleks rahanduse ebastabiilsus Euroopa Liidu poliitilist kindlust nõrgestanud.
Tänu eurole on meid säästetud vahetuskursside ja rahanduspoliitikate jätkuva tasakaalustamatuse valust. Täna loodame ja palume Euroopa raha parema juhtimise - piiravama, nähtavama ja reageerivama juhtimise - nimel.
Tõsiasi on, et riikide katsed taastada võim euro põhireeglite üle ei aita kuidagi kaasa nõuetekohase majanduse ja rahanduse Euroopa juhtimise tekkele. Ainult solidaarsus saab piirata spekulatiivset tegevust, mille ohver Kreeka täna on ja mis võib iga hetk tabada euroala teisi riike.
Solidaarsus käib riikliku võla turgude emotsionaalselt laetud kontekstis käsikäes kindlusega. Viimaste nädalate poliitiline puiklemine ei ole kahjustanud ainult Kreekat. See on kõigutanud tõsiselt usaldust euro vastu. Ohus olevate riikide mitteabistamine õõnestab terve euroala rahanduslikku stabiilsust.
Hädaolukordadest kaugemale vaadates - andkem eurole lõpuks abivahendid, mida sellel vaja on! Meil on tarvis koordineeritud võlakirjade Euroopa turgu, et vältida kitsaskohti, kus liiga paljude riikide liiga paljude riiklike võlgade tagasimaksetähtaeg samal ajal saabub. Meil on tarvis esindatust väljaspool euroala kõikidel tasanditel, kõikides organites, sealhulgas rahvusvahelistes finantsinstitutsioonides. Miks ei ole eurorühma president G20s?
Aktsepteerigem samuti, et uued liikmed tahavad ühineda euroalaga võimalikult kiiresti! Peame tervitama neid entusiasmi, mitte väiklusega. Mooduste otsimine euroala liikmete kõrvalejätmiseks võrdub tugeva Euroopa eesmärgi hülgamisega maailmas. Euroala laiendamine peab käima käsikäes tõelise majandusliku liidu jaoks vajalike abivahendite rakendamisega: eelarvepoliitikate koordineerimise ja majandus- ning eelarvepoliitikate ühtlustamisega. Selline on euro jätkuva edu hind.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Austatud juhataja! Kriis on haigus, mis mitte ainult ei lõppe tavaliselt taastumisega, vaid ka tugevdab ja loob vastupidavusmehhanisme. Samuti võib see viia selleni, mida tuntakse tüsistustena, ning isegi organismi teatavat liiki alaliste kahjustusteni. Mõelgem selle peale, kuidas haigus, mida me kriisiks kutsume, tekkis!
Enamikul juhtudel on haigus tagajärjeks eri viisidele, kuidas oma organisme hooletusse jätame, või on sellel väline päritolu. Kriisi põhjuseks oli tegevus, mis oli turupõhimõtete vastane - spekulatiivne tegevus. Turg ise ei ole võimeline tagasi lükkama, tasakaalustama või piirama neid tegureid, kui puudub protsesside edenemise sobiv järelvalve ja seire, iseäranis olukordades, mis ei ole turu puhul tüüpilised. Seni teostasid turgude seiret ja järelvalvet peamiselt riik ning riiklikud institutsioonid. Üleilmastumine on viinud maailma finantsinstitutsioonide ja üleilmse finantsturu rajamiseni. Ent rajatud ei ole adekvaatseid maailma-, piirkondlikke ja, meie puhul, Euroopa institutsioone turgude järelvalveks ja seireks.
Turg ei lähtu väärtustest, vaid eelkõige vajadusest iga hinna eest kasumit saavutada. Kriis ei alanud 2008. aastal finantsturgude kokkukukkumisega, vaid 2007. aastal toiduainete turgude kriisi ja lisaks ka energiaturu õõnestamisega, mida juhitakse poliitiliste abivahenditega. Olukord Euroopa Liidus on märk patust, et ei järgita stabiilsus- ja kasvupakti universaalselt kehtestatud ja aktsepteeritud põhimõtteid.
On kahju, et hoiatused komisjonilt olid liiga leebed. Mõnedel liikmesriikidel lubati karistamatult enamatki toime panna, kuna nad ei kavatsenud mingil komisjonil endale loengut pidada. Mõned liikmesriigid käitusid nagu lapsed, varjates oma väärtegusid. Seda liiki käitumine ei saa olla ühenduse ja meie integratsiooni aluseks. Oluline on tunnistada tehtud vigu, öelda seda meie kodanikele, neilt vabandust paluda ja paluda arusaamist ning koopereerumist kriisist väljumisel!
Peame rakendame meetmeid, et kriisi maksumus ei langeks nõrgimatele ja vaeseimatele. Euroopa Liidu solidaarsus kohustab meid ka kriisist kõige hullemini tabatud riike toetama. Taastumine ei tule väljastpoolt, kui organism ehk riik võitlema ei asu.
Othmar Karas
(DE) Austatud juhataja! Head kolleegid! Jean-Claude Trichet, sooviksin teid tänada väga mitte ainult viimastel aastatel tehtu eest, vaid ka teie lähenemise eest viimastel nädalatel! Olete olnud pädev, sõltumatu ja järjekindel. Teie ja teie personal on avaldanud keeriselistel aegadel rahustavat mõju.
Olli Rehn, olete teinud viimase paari päeva jooksul väga julgustandvaid avaldusi. Peaksime tegema kõik võimaliku, et jätkata rajal, mille valinud olete!
Euro on isegi kriisiaegadel stabiliseeriv jõud. Peame tegema lõpu müüdile, et euro ning stabiilsus- ja kasvupakt on Kreekas ja teistes riikides kogetavate probleemide põhjuseks. Läinud nädal ütles Kreeka peaminister siin täiskogus väga selgesti, et euro ei ole süüdi. Vastupidi, see on osa lahendusest. Eurota ei saa olla reformi. Eurota ei saa olla kohaseid piiranguid eesmärkidele, mida endale seada võime. Me ei tohi eurot nõrgestada, kui puudutatud riigid tunnevad, et euro pigem kaitseb kui nõrgestab neid.
Sooviksin samuti lisada, et Kreeka ei kerja raha, nagu tihti päevalehtedes tahetakse näidata. Oleks hea, kui nõukogu paljud liikmed lakkaksid keskendumast rahva arvamusele riigisisesel poliitilisel rindel, kui nad sellest teemast räägivad, ja selle asemel teeks meiega koostööd ühiste Euroopa lahendute leidmiseks. Kreekale ei saa anda subsiidiume, ent see soovib toetust oma reformi- ja säästukava rakendamisel. Euroopa Keskpanga (EKP) president Jean-Claude Trichet on samuti kolmeastmelises kavas väga selgelt teatavaks teinud, mis on võimalik ja mis meetmeid rakendada tuleb. Keegi ei ole öelnud, et teha ei saa midagi.
Meil on rahaliit, ent meil ei ole majandusliitu. Majandusliidu saavutamiseks on meil tarvis pigem liikmesriikide poliitilist tahet kui nõu. Majandusliit kätkeb eelarvepoliitika koordineerimist, maksude ühtlustamist ning haridus-, majandus- ja sotsiaalpoliitika koordineerimist. Just seda kutsumegi liikmesriike üles tegema ning ootame neilt pühendumuse ilmutamist! Peame sellel rajal euro huvides jätkama!
Danuta Jazłowiecka
(PL) Austatud juhataja! Läinud aasta oli euroala jaoks äärmiselt keeruline. See algas Slovakkia sisenemisega euroalasse ning lõppes tohutute majandus- ja finantsprobleemidega Kreekas. Sel perioodil elas maailm läbi aastate suurima kriisi.
Käimas on arutelud, kuidas toime tulla uute väljakutsetega, millise suuna üleilmne majandus võtma peaks ning mis peaks olema Euroopa Liidu poliitika. Resolutsioon, mida hetkel läbi vaatame, on osa antud arutelust. Sooviksin juhtida tähelepanu ühele selle tahule.
Kallid kolleegid! Majanduskriis, Kreeka probleemid ja samuti praegune arutelu Kreekale osutatava abi üle näitavad, et lõhenemine uueks ja vanaks Euroopaks on ikka veel tegelikkus. Läinud reedel viitas Euroopa Komisjoni juht José Manuel Barroso ideele luua tugimehhanismi euroala riikidele, mis finantsprobleemide käes vaevlevad. Komisjoni juhi sõnul peaks kehtestama põhimõtted ja tingimused, mis reguleeriks abivahendi kasutamist, ainult euroala liikmed.
Sooviksin kasutada võimalust siin arutelul, et avaldada tugevat toetust eelarve ja finantsplaneerimise volinikule Janusz Lewandowskile ning professor Jan Rostowskile, Poola rahandusministrile. Sooviksin lisada oma hääle nende pöördumisele ning samuti kaasparlamendiliikmete arvamusele, et kõik liikmesriigid, sealhulgas väljaspool euroala olevad, peaksid nüüd juba aktiivselt osalema meetmetes euroala tugevdamisel ja abivahendite loomisel selle liikmete tarbeks. Poola, kes on üks riikides, mis asub väljaspool euroala, võtab varsti kasutusele ühisraha, ning sooviksime täna vastutada eurorühma edaspidise kuju eest. Seetõttu ärgem arvakem uusi liikmesriike taolisest olulisest arutelust välja! Meil on olnud nn kahekiiruselise Euroopa loosung. Ärgem jagagem nüüd Euroopat euroalas asuvaks Euroopaks ja väljaspool euroala asuvaks Euroopaks, kuna me oleme üks liit!
Lõpuks sooviksin avaldada südamest toetust resolutsiooni kõikidele punktidele, mis kutsuvad Euroopa Keskpanka, Euroopa Komisjoni ja eurorühma liikmeid toetama euroala laienemise - praegustel kriteeriumidel rajaneva laienemise - protsessi. Sooviksin samuti tänada tubli töö eest Euroopa Keskpanga (EKP) presidenti, Jean-Claude Trichet'd, eriti tänavu, mis on olnud Euroopa jaoks niivõrd raske aasta.
Alajos Mészáros
(HU) Olen tänulik volinikule, EKP presidendile ja raportöörile avatud ning äärmiselt professionaalse lähenemise eest probleemile, mis meile kõigile tõsist muret teeb. Tõepoolest on murettekitav, et hoolimata meie kõigi jõupingutustest jätkab peaaegu kõikides Euroopa Liidu liikmesriikides töötuse ja riigivõla tase tõusmist. Minu riik Slovakkia ei ole reegli erandiks. Töötus on tõusnud üle 13%. Slovakkia ühines euroalaga viimasena, 2009. aasta 1. jaanuaril, ja sellel on olnud positiivseid tagajärgi majandus- ja lisaks ka poliitika- ja sotsiaalvallas. Enamik elanikkonnast on euro suhtes ikka veel positiivselt meelestatud. Meie arvates on seetõttu oluline säilitada euro tugevus ja prestiiž. Parlament peab aitama komisjoni ja EKPd nende jõupingutustes, et selle ettevõtmise nurjumist vältida. Kõigepealt tuleks viia Euroopa majanduse integratsioon kõrgemale ja jätkusuutlikule tasemele. See aga on strateegiline küsimus, milles nõukogu pühendunud toetus on hädavajalik.
Zigmantas Balčytis
(LT) Väljapääs keerukast majandus- ja finantskriisist ei olnud nii tulemuslik, kui lootnud olime. Kriisi algusest saadik ei olnud liikmesriikide kavad pankade toetamiseks koordineeritud Euroopa tasandil kehtestatud ühiste tingimustega ning mõned pangad kasutasid kahjude katmiseks Euroopa Keskpangast eraldatud täiendavaid vahendeid. Toetus majandustegevusele, iseäranis väikese ja keskmise suurusega ettevõtetele, oli samuti koordineerimata. Meetmete mõju on selge: kui neil pankadelt õigel ajal laene saada ei õnnestunud, kõrbesid väikese ja keskmise suurusega ettevõtted massiliselt põhja. Euroala riikidel oli lihtsam raskusi ületada, kuna Euroopa Keskpank kindlustas neile likviidsusassigneeringud. Kui usume Euroopa solidaarsusse, kui tegutseme samade konkurentsitingimustega ühel turul ja peamiseks eesmärgiks on keerukast olukorrast võimalikult pea väljuda, oleks minu arvates Euroopa Keskpank pidanud kindlustama ja peab kindlustama likviidsusassigneeringud liikmesriikidele väljaspool euroala, mida antud kriis iseäranis raskelt tabas.
Andrew Henry William Brons
Austatud juhataja! Raportöör Edward Scicluna ütles, et EKP üritas likviidsust laiendada, ent seda likviidsust ei andnud pangad oma klientidele edasi. See on tõsi nii euroala sees kui ka sellest väljaspool.
Minu partei on rahul, et Ühendkuningriik on jätkuvalt väljaspool euroala. Riigi raha peab kajastama riigi majanduse seisukorda ja vajadusi ja mitte 27 eri majanduse keskmisi vajadusi. Ent oma raha säilitamine on ainult osa vastusest. Keskne probleem on, et krediidi loomine ja jaotamine on eraettevõtete - kommertspankade - käes ja see kehtib nii sees- kui väljaspool euroala.
Krediidi loomise - tegelikult raha loomise - funktsioon tuleb võtta eraettevõtete käest ära. Täiendava ostuvõime, kui seda vaja on - kas olemasoleva või kohe saabuva kasvu jaotamiseks või suurte infrastruktuuriprojektide finantseerimiseks -, peab looma valitsus ning see tuleb lasta ringlusse. Seda ei tohiks luua pangad, kes laseks selle laenuna ringlusse.
Petru Constantin Luhan
(RO) Oleme jõudnud kriisi jooksul täheldada, et intressi- ja vahetuskursimääradest vallandunud kõikumised on põrkunud ühtse raha vastu, mis on euroala nõuetekohaselt kaitsnud.
Ühtne raha ei ole pakkunud lahendust kõikidele esinenud sisemistele ja välistele tasakaalustamatustele. Ent kasu, mida tõi riiklikele finantsinstitutsioonidele juurdepääsu võimaldamine Euroopa Keskpanga likviidsusele ning vahetuskursi kõikumiste riski kõrvaldamine, on suurendanud huvi, mida liikmesriigid väljaspool euroala selle vastu ilmutanud on.
Nende riikide tehtud jõupingutusi oma majanduste ja eelarvepoliitikate parandamise kaudu ühtse raha kasutuselevõtmiseks peab tervitama. Kutsun komisjoni ja Euroopa Keskpanka üles veelgi euroala laienemist võimalikult kiiresti ergutama, et pakkuda neile suuremat kaitset majandus- ja finantskriisi mõjude eest.
Karin Kadenbach
(DE) Austatud juhataja! Jean-Claude Trichet! Sooviksin teid väga tänada raporti punkti eest, mis hoiatab ülemääraste palgakärbete eest puudujääkide vähendamise eesmärgil, kuna madalad sissetulekud tingivad majanduskasvu languse. Soovin teid antud lõigu eest tänada, kuna minu arvates see mitte ainult ei aeglusta majanduskasvu ja vähenda Euroopa konkurentsivõimet, vaid samuti piirab Euroopa kodanike võimalusi ühiskonnas täit osa etendada.
Oluline on, et koostaksime eelarved vastavalt juhistele, kuid võrdselt oluline on, et liikmesriikidel oleks majandus- ja sotsiaalses kontekstis manööverdamisruumi. Kui meil on Euroopa, kus enam ei investeerita haridusse, tervisesse ja teadusuuringutesse, on meil samuti Euroopa, mis on ebastabiilne ega suuda ülejäänud maailmaga konkureerida. Neid rühmi, kes kriisi eest ei vastuta, ei tohi nüüd maksma panna. Kui me inimestesse ei investeeri, ei ole meil Euroopas tulevikku. Just seepärast nõuangi, et tulevikus asetataks rõhk sotsiaalsele tahule!
Angelika Werthmann
(DE) Austatud juhataja! Head kolleegid! Praegune majandus- ja finantskriis, mis on samuti struktuuriline kriis, sunnib meid kehtestama pikaajalisi juhtimismeetmeid ja võtma kasutusele ettevaatlikke eelarveid. Üleilmastumine sunnib euroala etendama rahanduspoliitika suhtes tulemuslikku rolli. Ent see ei tohi käia tavakodanike arvelt ning sooviksin kõigile meenutada, et tarvis on ettevaatust ja vastutustundlikkust.
Jean-Claude Trichet
Euroopa Keskpanga (EKP) president. - (FR) Austatud juhataja! Pean ütlema, et olen parlamendis kuus ja pool aastat juba esinenud, ent tegemist on esimese korraga, kui täheldan nii palju sõnavõtte, nii palju analüüse, nii palju soovitusi ja nii palju ettepanekuid.
Mulle avaldab väga muljet selle rikkus, mida äsja kuulsime, ning samuti avaldab väga muljet väljendatud seisukohtade mitmekesisus.
Üritan, kui lubate, võtta kokku oma peamised tähelepanekud, olles kuulanud antud sõnavõtte, mis olid kõik huvitavad ja asjakohased ning mida Euroopa Keskpank mõistagi äärmiselt oluliseks peab.
Kõigepealt sooviksin öelda, et olen kuulnud palju väljakutsetest, millega EKP silmitsi seisis, ning kiitust EKPle suutlikkuse eest reaalajas väga rasketes oludes tegutseda. Lubage mul teile öelda, et minu arvates üritasime kolleegidega teha oma parimat väga erakordsetes oludes: halvimates Teisest maailmasõjast saadik ning tõenäoliselt oleks olnud halvimates Esimesest maailmasõjast saadik, kui me operatiivselt tegutsenud ei oleks!
Väljakutsetega seisid silmitsi kõik; paljud teist ütlesid, et väljakutseid oli olemas teiste keskpankade jaoks Euroopas ja ülejäänud maailmas. Seega pidime kõik vaatama näkku tohutule vastutusele ning nõustun täielikult nendega, kes ütlesid, et me ei saa öelda, et rasked ajad möödas on. Meil ei ole rasked ajad möödas. Me ei naase tavapärase asjade käigu juurde. Meil tuleb äärmiselt valvsaks jääda!
Samuti jõudis kohale sõnum kasvu ja töökohtade osas, mis kujutab väga tugevat sõnumit parlamendilt. Olen sellega täielikult nõus! Tagades stabiilsust, olles stabiilsust tagades keskpikas ja pikas perspektiivis tõsiseltvõetav, aitame loodetavasti kaasa jätkusuutlikule kasvule ja jätkusuutlikule töökohtade tekkele. Teate aga, et meie sõnum on struktuurireformid; struktuurireformid Euroopa kasvupotentsiaali ja Euroopa töökohtade loomisvõime tõstmiseks on absoluutselt olulised.
Teilt tulev tugev sõnu, mida EKPs täielikult jagame, on - ja ma ei taha voliniku asemel vastata, et 27 Euroopa riigi juhtimine, euroala 16 liikme juhtimine on oluline. Nõuame riikidelt äärmist vastutustundlikkuse taset, olgu nad 27 või 16 liikmed, et võtta vastutust, teostada kaaslaste seiret. Meil on täielikult tarvis stabiilsus- ja kasvupakti täit ning täielikku rakendamist. Fiskaalpoliitikate järelevalve on EMU tuum ning peame lülitama sisse ka struktuurireformide järelevalve ja struktuurireformide rakendamise ning eri majanduste, iseäranis euroala liikmete, kulupõhise konkurentsivõimelisuse kujunemise järelevalve. Tegemist on võtmeküsimusega.
Ma ei taha pikemalt peatuda Kreekal ning eri kaalul olevatel küsimustel. Mul on juba olnud võimalust paljudele küsimustele majandus- ja rahanduskomisjonis ning parlamendi ees vastata. Lubage mul vaid öelda, et Kreekal on eeskuju, ja selleks eeskujuks on Iirimaa! Iirimaal oli äärmiselt raske probleem - seda ütles siin üks Euroopa Parlamendi liikmetest - ning riik võttis oma probleemi ette väga tõsiselt, äärmise otsustavuse, professionaalsuse ning suutlikkusega ja seda on tunnistanud kõik. Tahan seda rõhutada! Seega kordan: EKP hinnang uutele meetmele, mida Kreeka valitsus on rakendanud, on, et need on veenvad ning, lisaksin, vaprad.
Paar sõna pikaajalise olukorra kohta euroala sees: järgmise 10 või 20 aasta jooksul tagame kooskõlas määratlusega hindade stabiilsuse, mida oleme taganud euro loomisest saati. Võite meid usaldada! Suudame seda tõestada! Tegemist ei ole teooriaga. Tegemist on tõsiasjadega; tegemist on arvudega.
(FR) Ja pean rõhutama seda, et euroala kõik liikmed teavad, et euroala keskmine inflatsioon on vähem kui 2% või ligi 2% keskpikas ja pikas perspektiivis. Nad peavad sellest riiklikud järeldused tegema. Nad saavad euroalasse kuulumisest kasu. Nad ei tohi asetada end riiklikku konteksti riikliku inflatsiooni lõikes, kuna see oleks kaugel sellest, mida tagame, kuna seda on meilt palutud, kuna oleme truud oma pädevusvaldkonnale ning kuna see kujutab panust Euroopa õitsengusse ja stabiilsusse.
Austatud juhataja! Lubage mul kokku võtta - kui võin, paari sõnaga - läbipaistvuse teemal. Nagu tihti Euroopa Parlamendi liikmetele öelnud olen, oleme kõige läbipaistvamad maailmas, mis puutub meie uurimuste, sissejuhatava avalduse, kohest avalikustamist. Oleme kõige läbipaistvamad maailmas, mis puudutab nõukogule vahetult järgnevat pressikonverentsi.
Ainuke valdkond, kus otsus ei kehti - ja meil on mõjuv põhjus, et me ei anna nende nimesid, kes selle poolt hääletavad, ja nende omi, kes selle eest hääletavad, kuna oleme seisukohal, et meie sõnum on, et me ei ole kogum üksikisikuid, vaid oleme kolleegium. Asjasse puutuv üksus on nõukogu. Just nõukogu loeb!
Olen juba öelnud, et tegemist ei ole asjade tavapärase käiguga, ning peame täielikult väga sügaval moel finantsturgusid reformima veendumaks, et me ei käivita järjekordset seda liiki kriisi, millega toime tulema oleme pidanud.
Viimane märkus Poola ja Ungari osas: üks Euroopa Parlamendi liige mainis Poolat ja Ungarit ning ütles meile, et EKP ei kohtle neid, nagu peaks. Minu arvates ei ole Euroopa Parlamendi liige teavitatud; ergutaksin teda minema mõlema riigi keskpankadesse ja talle tõendatakse, et EKPl on mõlema keskpangaga väga tihe koostöö meie kõigi kasuks.
Olli Rehn
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Kõigepealt sooviksin tänada parlamendiliikmeid väga tõsise ja sisuka arutelu eest! Olen teie seisukohti väga tähelepanelikult kuulanud. Võin nendest järeldada, et majandusliku juhtimise tugevdamisele euroalal ja Euroopa Liidus tervikuna on tugev ja laiapõhjaline toetus.
Minu arvates on olnud tänan arutelu väga vääriline ja väärtuslik, tutvustades täna ja homme Euroopa Ülemkogule tausta. Samuti tervitan võimalust jätkata peagi arutelusid majandusliku juhtimise üle majandus- ja rahanduskomisjonis, soovitavalt võimalikult pea pärast ülestõusmispühi. Sooviksin teiega aru pidada ning konkreetsete ettepanekutega peagi edasi liikuda.
Majandusliku juhtimise tugevdamisel on kaks olulist tegevussuunda. Kõigepealt on nurgakiviks tõeliselt tõsiseltvõetav ja paremini ennetav fiskaal- ja eelarveseire, mis on tugevam ja rangem, katab samuti keskpikki eelarvepoliitikaid ning kasutab soovitusi ja vajadusel hoiatusi liikmesriikidele.
Teine ehitusklots koosneb tulemuslikumast ennetavast ja süstemaatilisemast ning rangemast makromajanduslike konkurentsivõimet puudutavate tasakaalustamatuste ja lahknevuste seirest euroalal ning Euroopa Liidus. Ka selles suhtes kasutatakse siduvaid poliitikasoovitusi. Seda on tarvis tasakaalustamatuste kuhjumise ennetamiseks. On kahtlemata ilmne, et kiireloomulisim ja pakilisim vajadus on suurte puudujääkide ning nõrga konkurentsivõimega riikides - mitte ainult Kreekas, ent mõistagi, alustades Kreekast.
Võrdselt ilmne on, et me ei saa mõista - ega mõista - selle all, et keegi nõrgestaks praeguste konto ülejääkidega riikide ekspordisooritust. Teisisõnu ei ole eesmärk panna Bayern Münchenit Olympic Lyoni vastu kehvemini mängima, vaid parandada vajadusel ja võimalusel nii ekspordipõhist konkurentsivõimet kui ka riigisisest nõudlust, pannes nõnda nii Bayern Münchenit kui ka Olympic Lyoni Euroopa meeskonnana paremini mängima, muutes nii rünnaku- kui kaitsestrateegiat üha tugevamaks.
Just selles euroala - ja lõppkokkuvõttes Euroopa Liidu - mõte ongi.
Edward Scicluna
raportöör. - Austatud juhataja! Kõigepealt mõned tähelepanekud. Sooviksin kasutada juhust, et tänada EKPd koostöö ja kättesaadavuse eest eri päringutele vastamisel. Teiseks sooviksin tänada kaasvariraportööre ühise meeskonnatöö eest raporti muudatusettepanekutega nõustumisel ning nõnda kokkuleppe laiendamisel selle osas.
Oleme näinud, et hiljutine majanduslangus on osutumas väljakutseks. Euroala pinged ei ole aga uued ja on hästi teada. Teame, et me ei ole veel optimaalne rahapiirkond. Just aga seepärast peamegi uuenduslikud olema. Meil on tarvis järgida arukaid majanduspõhimõtteid ja -poliitikaid. Mõistagi tuleb neid kujundada kooskõlas sotsiaalse ühtekuuluvuse Euroopa põhimõtetega.
Mõned vaatlejad on teatanud, et EKP ei saa Kreekat aidata, kuna seda keelab niinimetatud ELi lepingu artikli 103 niinimetatud tagatismeetmete keelu klausel. Sellele vaatamata on üks asi rakendada päästmist ja teine, väga erinev asi pakkuda ajutist finantsabi.
Teame, et meie ees on mitu valikut. Mõned saab teostada lähiperspektiivis ja teised keskpikas perspektiivis. Nagu mu kolleegid enne mind tõdesid, ja eurooplastena, peame kõik eurost lugu ning tahame, et seda saadaks edu. Suudame edu seda saatma panna. Seega pangem kõik - parlament, komisjon, nõukogu ja Euroopa Keskpank - pead kokku ja leidkem edukas tee edasi!
Lõpuks peame taastama avalikkuse usalduse finantsinstitutsioonidesse meetmete kaudu, mille hulka kuulub suurem läbipaistvus, parem riskijuhtimine ja sobiv määrus. Meil on tarvis kindlustada, et selle suurusjärgu kriisi enam ei esineks.
Sven Giegold
raportöör. - Austatud juhataja! Arutelu järel sooviksin teha kolm kiiret tähelepanekut.
Kõigepealt, vaadates eri arvamusi siin täiskogus, ei ole me tasakaalustamatuste küsimuses ühel meelel. Oli erinevusi, mis olid üsna selged, ning minu arvates peame olema ettevaatlikud.
Iseäranis sooviksin suunata selle teile, Jean-Claude Trichet ja Olli Rehn, ning paluda, et te ei oleks ühest silmast pime, kuna keskne probleem, nagu üldiselt ühel meelel oleme, on, et kulutused peaksid kasvama vastavalt inflatsioonieesmärgile ja lisaks tootlikkusele. Mõnedel riikidel oli kulutuste kasv liiga kõrge ning on hea, et tegutsete.
Teisest küljest on mitu riiki, mis kasutavad maksupoliitikat ja lisaks ka palga reguleerimise korda kindlustamaks, et nad künnisest allapoole ei jääks. Kui te nende osas ei tegutse - ja tean, et mõned Ecofinis selle lähenemisega nõus ei ole, siis süütame euroala majandusaluse, ning see on väga ohtlik. Soovitan teil tungivalt mitte ühest silmast pime olla ning soovitan seda samamoodi tungivalt kolleegidele!
Vaadake Kreekat ja stabiilsusprogrammi, mida kiideti! Sooviksin rõhutada, et on oluline probleem, ja viitan sellele, mida sain teada külaskäigul Kreekasse läinud nädal.
Enamik inimesi Kreekas arvab, et viimasel 10 või 20 aastal on saanud palju inimesi väga rikkaks oludes, mis ei olnud õiglased. Kui kiidate Iirimaa jõupingutusi, ei saa seda võrrelda olukorraga Kreekas. Kreekas arvavad inimesed, et nad ei peaks kannatama asjade tõttu, mida nemad põhjustanud ei ole.
Seetõttu soovitan teil, Olli Rehn, tungivalt survet avaldada ka Kreeka valitsusele, et võetaks tõsiselt käsile varem akumuleerunud ebaseaduslik rikkus. Vastasel juhul programmi ei aktsepteerita ning see kukub läbi ka majanduslikel põhjustel. Peame veenduma, et programm on sotsiaalselt õiglane - ja see ei ole veel sotsiaalselt õiglane.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub neljapäeval, 25. Märtsil 2010.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Cristian Silviu Buşoi  
kirjalikult. - Peaksime praegusest euroala kriisist õppima. Majanduskriis vastutab samuti euroala raskuste eest, kuid minu arvates on ka EMU struktuurilisi nõrkusi, millega tegelema peaksime, et vältida tulevikus kriise. Selleks et EKP saaks rakendada tõhusaid meetmeid tööhõive ja kasvu toetamiseks, peame tagama sellele vajalikud vahendid. EKPl ei ole samu vahendeid, mis föderaalreservil, mistõttu ei saaks sellel olla aktiivset rahanduspoliitikat kasvu toetamiseks. EKPd seob põhieesmärk kindlustada hindade stabiilsus, mis takistab teda tõhusalt kasvu elavdamast. Samuti on minu arvates meil tarvis suuremat majandus- ja eelarvepoliitikate koordineerimist, nii et väldiksime kahetsusväärseid olukord, nagu Kreeka oma. Parem koordinatsioon tõhustaks euroala stabiilsust. Stabiilsus- ja kasvupakti on tarvis austada rangelt, kuid minu arvates on vaja see üle vaadata. Ennetavat osa peaks tugevdama. Karistav osa ei ole tõhus, kuna lõivude maksmine ainult suurendab eelarvepuudujääke ja takistab eeskirjade täitmist. Teisest küljest ei tohiks sanktsioonide üle otsustada nõukogu, kuna liikmesriigid karistavad teineteist alati vastumeelselt.
Tunne Kelam  
kirjalikult. - Peaksime lähtuma kesksest tõsiasjast - Euroopale teadaoleva rängima majanduskriisi kestel on olnud euro stabiilsuse ja tõsiseltvõetavuse ankur. Toimiva euroalata, oleks olnud kriisi ületamine palju aeglasem ja ebaühtlasem. See käib samuti liikmesriikide kohta, mis veel euroalaga ühinenud ei ole. Nüüd on eriti oluline taibata, et Euroopa ühisraha kujutab ühist väärust, mille eest iga euroala liige individuaalselt vastutab. On üldine üksmeel, et majanduskriis oli laialt levinud väärtuste kriisi loogiline tulemus.
Euroalaga ühinenuilt oodatakse suurema vastutuse kandmist kulude ja tulude tasakaalustamisel. Ei ole loogiline võtta endale eeldatavate finantsspekulatsiooni või majandusmaffiate ohvrite rolli. Peaaegu kõik Euroopa majandused on patustanud usaldusväärse ja tasakaalustatud eelarvepoliitika põhimõtete vastu. Õppetund tuleb omandada - meil on tarvis karmimat järelvalvet ning finantspoliitikate paremat koordinatsiooni Euroopa Valuutafondi asutamisega. Kõigepealt aga peab iga viimane euroala liige homse kulul elamise kiiruse maha võtma.
Jaromír Kohlíček  
kirjalikult. - (CS) Euroopa Keskpanga tegevus on loomisest alates olnud pideva vasakpoolse kriitika objektiks ning mitte ainult ELis. Selle õigustatud kriitika esimene põhjus on panga eesmärgid. Kuna panga peamine eesmärk on kindlustada, et inflatsioon ei ületa 2% ning ELi liikmesriikide eelarvepuudujäägid ei ületa 3% SKTst, siis on kõik korras kasvuaegadel, kui töötus n-ö langeb iseenesest, pankade likviidsus n-ö kindlustab end ise ja EKPl on võimalik n-ö suruda valitsusi üksikutes liikmesriikides oma võlgu vähendama. Majanduskriisi lahvatamise hetkest on aga hoopis teine lugu. Finantsinstitutsiooni halvasti sõnastatud eesmärgi tagajärg on, et fundamentaalsed lahknemised eesmärgist muutuvad vajalikuks. Raport, mille otstarve on hinnata EKP aastaaruannet ja sooritust finantskriisi lahendamise suhtes, jääb sellest hoolimata halvasti sõnastatud pöördelisele eesmärgile kangekaelselt kindlaks. Raportis öeldaks muu seas samuti, et on vaja eemalduda elavdamispakettide poliitikast ja pankade likviidsuse tagamisest, mis on peamine niinimetatud mittetraditsiooniline meede kriisi ületamiseks. Raport ei puuduta üldse vähemalt viie ELi liikmesriigi rahanduse kriitilise seisukorraga ning näib, et raporti autorid on samuti ükskõiksed töötuse meteoorilise tõusu suhtes. Kõik see vaid kinnitab Euroopa Keskpanga praeguse kontseptisooni kahjulikkust. Raport tuleb seetõttu tagasi lükata!
Andreas Mölzer  
kirjalikult. - (DE) Euroopa Liit tervikuna ja euroala iseäranis on tõsises olukorras. Kreeka on pankroti äärel ning ka Hispaanial ja Portugalil on raskused. Olukorra tõsiduse tõttu tehakse pidevalt uusi ettepanekuid. Ühest küljest räägivad inimesed sellest, et anda Euroopa Valuutafondile ulatuslikke sekkumisõigusi. Teisest küljest nõuab majandus- ja rahanduspoliitika volinik Olli Rehn Brüsseli kaasamist liikmesriikide eelarvete kavandamisse. Euroopa Liit soovib ilmselgelt kasutada praegust kriisi liikmesriikide finantsautonoomiast ilmajätmiseks, mis on üks viimaseid neile jäänud riikliku suveräänsuse tuumikvaldkondi. Järjekordse tohutu sammu astumine tsentraliseeritud Euroopa üliriigi poole aga olemasolevaid probleeme ei lahenda. Vastupidi, see teeb need hullemaks. Murettekitav seisukord, milles rahaliit on, ning tõsiasi, et euro on muutunud kõrge riskiteguriga valuutaks selle tulemusena, et kokku pandi ühest küljest riigid, nagu Saksamaa, Madalmaad ja Austria, ning teisest küljest riigid, nagu Kreeka, Itaalia ja Hispaania, eirates tahtlikult nende olemasolevaid erinevusi, mis puudutab majandusarengut ja põhimõtteid, millel rajaneb nende finantspoliitika. Neid ajaloolisi erinevusi, mida ei puuduta ainult majandus, peab arvestama, selle asemel, et olemasolevaid tsentralistlikke piiranguid Euroopa liikmesriikidele veelgi karmistada.
Franz Obermayr  
kirjalikult. - (DE) Euroopa Keskpanga aastaaruande kontekstis sooviksin tõsta esile murettekitava muutuse finantspoliitikas, mis on põhjustanud liiga arvukate dollarite trükkimise, ilma et oleks võimalik nende väärtuse katmise lähedalegi tulla. Kaasneval praegusel või eelseisval dollari devalveerimisel Ameerika Ühendriikide poolt rahareformi programmi osana oleks Euroopa turule ränk negatiivne mõju. Selle riski vältimiseks peaksid Euroopa Keskpank ja teised Euroopa institutsioonid kaaluma eemaldumist dollarist kui võtmevaluutast. Euro on palju tugevam ning kuulsad majandusteadlased, nagu Nobeli auhinna võitja Joseph Stiglitz, on juba öelnud, et paljude finantskriiside põhjuseks on olnud dollari etendatav juhtiv roll. Euroopa Liit peaks lakkama end USA finantspoliitika probleemidega vabatahtlikult ohustamast.
Kristiina Ojuland  
kirjalikult. - (ET) Austatud juhataja! Kreeka võlakriis on tõstatanud küsimusi meie suutlikkuse suhtes säilitada eurotsooni stabiilsus. Olen veendunud, et ühisraha tugevuse tagab kokkulepitud reeglite järgimine kõigis liikmesriikides ühegi erandita. Kuuldavasti on Kreekale lisandumas teisigi Euroopa Liidu liikmesriike, keda võivad oodata tõsised finantsraskused. Lisaks riigivõlgade hüppelisele kasvule on mitmed liikmesriigid jõudnud ohtliku piirini ka valitsuskulutuste puhul, mille üle tundis Euroopa Keskpank muret juba paar aastat tagasi. Euro on ankur, mille külge liikmesriikide majandused on seotud. Igasugune liikmesriikide poolne tegevus, mis nõrgestab eurot, on lubamatu. Pean oluliseks, et kõik riigid täidaksid reegleid, mis eurotsoonile on seatud. Ühtlasi toetan kollektiivset lähenemist lahenduste otsimisele, sealhulgas Kreekale abipaketi koostamist ning ühisraha puudutavate regulatsioonide karmistamist ning rangema järelvalve teostamist. Kreeka kriisi tulemusena tõstatatud idee Euroopa Valuutafondi võimalikust loomisest on ennetav lähenemine potentsiaalsete probleemide suhtes, kuid ei tasu unustada globaliseerunud investeerimisturu välistegureid, mis eurotsoonile paratamatult mõju avaldavad. Seetõttu on ilmne, et riikideülesel tasandil tuleb edaspidi veelgi enam tähelepanu pöörata seadusloomele, mis kaitseks eurot Euroopa Liidu siseste ja -väliste ohtlike tegurite mõju eest.
