Varjupaigataotluste läbivaatamise kulud liikmesriikides (arutelu)
Juhataja
Tänan teid, proua Gomes! Sellega on arutelu lõppenud. Hääletus toimub homme kell 12.00. Järgmine päevakorrapunkt on tänane viimane raport, täpsemalt nõukogule ja komisjonile esitatud suuliselt vastatav küsimus, mis puudutab varjupaigataotluste läbivaatamise kulusid liikmesriikides. Esimesena annan sõna küsimuse esitajale Nadja Hirschile. Teil on aega kaks minutit.
suuliselt vastatav küsimus, mille esitasid nõukogule Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni nimel Nadja Hirsch, Renate Weber, Cecilia Wikström, Louis Michel, Sonia Alfano, Stanimir Ilchev, Nathalie Griesbeck ja Jan Mulder liikmesriikides varjupaigataotluste läbivaatamisel tekkivate finantskulude kohta teabe edastamise kohta - B7-0662/2010),
suuliselt vastatav küsimus, mille esitasid komisjonile Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni nimel Nadja Hirsch, Renate Weber, Cecilia Wikström, Louis Michel, Sonia Alfano, Stanimir Ilchev, Nathalie Griesbeck ja Jan Mulder liikmesriikides varjupaigataotluste läbivaatamisel tekkivate finantskulude kohta teabe edastamise kohta - B7-0663/2010),
suuliselt vastatav küsimus, mille esitasid nõukogule Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni nimel Monika Hohlmeier ja Simon Busuttil liikmesriikides varjupaigataotlejate taotluste läbivaatamisega seotud kulusid käsitleva teabe edastamise kohta - B7-0664/2010),
suuliselt vastatav küsimus, mille esitasid komisjonile Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni nimel Monika Hohlmeier ja Simon Busuttil liikmesriikides varjupaigataotlejate taotluste läbivaatamisega seotud kulusid käsitleva teabe edastamise kohta - B7-0665/2010),
suuliselt vastatav küsimus, mille esitasid nõukogule Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni nimel Monika Flašíková Beňová, Claude Moraes, Sylvie Guillaume, Carmen Romero López ja Antonio Masip Hidalgo praeguse olukorra kohta seoses komisjoni ettepanekuga uuesti sõnastada varjupaigamenetluse direktiiv - B 0003/2011),
suuliselt vastatav küsimus, mille esitas nõukogule Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsiooni nimel Hélène Flautre hetkeseisu kohta seoses varjupaigamenetluse direktiiviga - B7-0004/2011), ja
suuliselt vastatav küsimus, mille esitasid komisjonile Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsiooni nimel Kyriacos Triantaphyllides, Cornelis de Jong, Cornelia Ernst ja Marie-Christine Vergiat varjupaigamenetluse direktiivi alaseid nõukogus lahendamata küsimusi käsitleva teabe edastamise kohta Euroopa Parlamendile ja komisjonile - B7-0002/2011).
Nadja Hirsch
Lugupeetud juhataja! Oleme Euroopa Parlamendis kokku leppinud, et tahame 2012. aastaks Euroopa ühist varjupaigasüsteemi. See hõlmab ka seda, et kõikides liikmesriikides oleks samad või sarnased tingimused.
Ometi oleme kohanud süsteemi rakendamisel vastuseisu ja seda eeskätt seepärast, et ajal, mil arutlesime varjupaigapakme üle, ei antud meile piisavalt teavet, teinekord ei saanud me seda üldse ja mõnikord oli see lausa vastuoluline. Meil oli väga vähe andmeid, mida võtta aluseks varjupaigamenetluse direktiiviga seotud finantskalkulatsioonide tegemisel ja liikmesriikide kulude hindamisel. Meie eesmärk on kutsuda komisjoni üles esitama Euroopa Parlamendile vastav uuring või vajalik teave. See puudutab selliseid valdkondi nagu tõlketeenused ja samuti õigusabi. Ei ole selge, kuidas see tegelikult liikmesriikidele mõjub.
Teiselt poolt on varjupaigamenetluse direktiivi läbivaatamise käigus selgunud, et me suudame tagada kvaliteetse ja kiire menetluse, mis toob kasu mõlemale poolele, sest selle abil on võimalik langetada kiireid otsuseid nii, et olukord on inimestele selge ja vigu esineb vähe. Meie kui liberaalide eesmärk on toetada komisjoni tema plaanides täielikult. Ent meil on siiski vaja argumente, sealhulgas mõttevahetustel liikmesriikidega, millega oleks võimalik tõendada selle varjupaigapakme ja eriti varjupaigamenetluse direktiivi läbivaatamise mõju. Sellepärast kutsume komisjoni üles meid tõeliselt toetama, et see varjupaigapake saaks 2012. aastaks tegelikkuseks ja et me saaksime luua Euroopa ühise varjupaigasüsteemi.
Monika Hohlmeier
Austatud juhataja! On tähtis, et EL võtaks sisserände ja varjupaigaõiguse probleemid tõsiselt käsile. Komisjon on teinud selles valdkonnas ettepanekud. Ent olemasolevate õigusnormide rakendamise kohta ei ole praegu ühtki täpset analüüsi. Pole ka peaaegu mitte ühtki üksikasjalikku arvutust või analüüsi uute ettepanekute kohta. Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon toetab kogu südamest õigust varjupaigale ja nende inimeste õigust saada kaitset, kes seda vajavad.
Kui me aga vaatame tegelikku olukorda, on kahjuks selge, et inimesed taotlevad varjupaika väga erinevatel põhjustel või isegi süsteemi järjekindlalt kuritarvitades. Varjupaigaõigus ja täiendava kaitse õigus ei ole vahend üldiseks sisserändeks 27 liikmesriiki. Peame tagama, et organiseeritud inimkaubandusega tegelejatel ei oleks võimalik teenida meie varjupaigaõiguse tulemusel inimeste saatuste pealt miljardeid eurosid kasumit.
Varjupaigamenetlused peavad täitma oma eesmärke ja neid tuleb rakendada väga hoolikalt. Tagakiusamise ohvritele tuleb tagada ELis pelgupaik. Sellepärast on uutes eelnõudes sätestatud komisjoni vastavad kohustused. Minu arvates on mitmed neist asjakohased, sealhulgas need, mis on seotud tõlkimisega, nõuetekohase tervishoiuga ja eriliste kaitsevajaduste arvessevõtmisega.
Tahan siiski mainida ka neid punkte, mis on minu arvates problemaatilised. Liikmesriikide ametiasutustele antakse rikkumiste ennetamiseks liiga vähe võimalusi. Kiirmenetluse ja piirimenetluse valimist tuleks piirata maksude kohaldamisega. Kui taotleja sooritab seoses oma koostöökohustusega tõsise rikkumise, on sanktsioonide rakendamiseks väga vähe võimalusi. Vastupidi - varjupaigataotleja kadumise korral ei saa liikmesriik menetlust lõpetada. Kui ta uuesti välja ilmub, pakutakse talle veelgi rohkem menetluslikke valikuid. Isegi kui taotlus on ilmselgelt põhjendamatu, on kiirmenetluse kasutamine võimalik vaid teise korduva taotluse esitamise korral. Sellega suurenevad kulud märgatavalt.
Komisjoni praeguses eelnõus öeldakse, et juristi käest on võimalik saada tasuta õigusabi, mille tulemuseks on taas liikmesriikide kulude märkimisväärne kasv. Tahan vaid seda, et komisjon kaaluks uuesti oma ettepanekute praktilisi tagajärgi, finantsmõju ja liikmesriikide ametiasutustel tekkivaid probleeme. Soovime näha kõrgetasemelist süsteemi, kuid see peab toimima ja sellega ei tuleks anda niigi ülekoormatud liikmesriikidele täiesti võimatuid ülesandeid.
Sylvie Guillaume
Lugupeetud juhataja! Kõigepealt soovin juhtida tähelepanu sellele, et minu meelest on üks selle arutelu teemadest Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomine 2012. aastaks, et lõpuks ometi lõpetada kõige hullemate varjupaigaküsimusega seotud riiklike tavade täiendamine.
Me ei tohi seda eesmärki silmist lasta - peame liikuma ühistel eeskirjadel põhineva suurema ühtlustamise poole. Leian, et ainuüksi praktiline koostöö kahtlemata ei lahenda praeguseid liikmesriikide varjupaigasüsteemide erinevusi.
Kui lubate, tahan väljendada ka oma muret seoses Euroopa ühise varjupaigasüsteemi hetkeseisuga, pidades silmas arvukaid seisakuid nõukogus. Selle keerulise ettevõtmise tulevik pole kaugeltki selge. Võtkem vaid komisjoni katse päästa olukord peatselt esitatava ettepanekuga sõnastada uuesti kaks direktiivi.
Sellisel taustal peame niisiis rääkima kuludest, sest just kuludele keskendume me oma tänases arutelus. Me kuuleme, et kindlamad menetlustagatised suurendaksid varjupaigataotluste läbivaatamise puhul märgatavalt liikmesriikide finantskoormust, mis on nende majanduskriisiaegset eelarvet arvesse võttes isegi suur.
Ent ma kordan: liikmesriikide jaoks on kõige kulukamad ebatõhusad ja viletsad menetlused. Minu arvates võimaldab eeljaotuse meetod, mida pooldab komisjon oma uuesti sõnastamise ettepanekus, ehk teisisõnu esimese astme menetluste parandamine keskpikas plaanis tõelist mastaabisäästu.
Miks? Sest need ühtlustatud menetlused aitavad ametiasutustel teha algusest peale lihtsamini kindlaks võltstaotlused ja nendega antakse otsuste põhjendamiseks selgemad suunised. See võimaldab langetada kiiremini õigeid otsuseid, millega lüheneks nii menetluse kestus kui ka nende otsuste arv, mis kaevatakse edasi ja kohtus ümber lükatakse. Sel viisil väheneksid ka viivitusega seotud kulud ja lõppkokkuvõttes üldkulud.
Pealegi, kui me tahame rääkida kulude teemal, miks mitte rääkida ka Dublini Eurodaci süsteemist? Miks ei ole ükski liikmesriik söandanud küsida selle süsteemi kohaldamise tasuvusaruannet? Me teame küll seda, et mõnele kohutavale inimesi mõjutavale tagajärjele ei ole vastu seada mingeid veenvatel tõenditel põhinevaid hinnanguid ei tegelike ümberpaigutamiste kohta ega teistesse liikmesriikidesse edasiliikumise või korduvate nõuete ennetamise kohta, ehkki just neil põhjustel loodi Dublini süsteem. Rääkigem seega kuludest, sest me peame seda tegema, ent vaadelgem süsteemi tervikuna ja hõlmakem ka Dublini süsteemi kulud.
Minu kui varjupaigamenetluste direktiivi raportööri seisukoht on, et praegune ühtlustamise tase ei ole piisav ja see kahjustab protsessi kvaliteeti ja tõhusust. Need puudujäägid toovad kahju nii liikmesriikidele kui ka tagakiusamise ohvritele. Meie eesmärk on endiselt 2012. aasta, kuid me ei tohi tunda survet võtta kiiruga vastu madalaimatel ühisnimetajatel põhinev dokument ainuüksi seepärast, et pidada kinni tähtajast. Vajame õiglaseid, ligipääsetavaid ja tõhusaid menetlusi - see jääb minu ja minu fraktsiooni sihiks nii sellel arutelul kui ka edaspidi.
Hélène Flautre
Austatud juhataja! Minu arvates on selle arutelu eesmärk jõuda nii kaugele, et nõukogu avaks lõpuks oma kaardid. Pean ütlema, et sellise nõudliku, et mitte öelda vajaliku varjupaigaküsimusi käsitleva reformipakme puhul on uskumatu, et meile saadetakse selle kohta, mis nõukogu nende nii ammu esitatud ettepanekute juures kinni peab, vaid teabekillukesi, millest osa on pealegi vastuolulised.
Meil on tekkimas ähmane ettekujutus, et vahest püüavad nõukogu või liikmesriigid aega võita kulude tõttu, kuid meile ei ole selge isegi see, mida nende all silmas peetakse. Kas jutt käib inimestega seotud kuludest, poliitilistest kuludest või rahalistest kuludest? Igatahes on need erinevad kulud teinekord omavahel seotud.
Üks on kindel: Euroopas on praegu juhtumeid, mil kasutatakse ebarahuldavaid meetodeid ja pakutakse ebapiisavat kaitset. Esiteks ei ole tõsi, et Euroopa paneb õla alla kõikidele maailma probleemidele. Näiteks 2007. aastal võttis Euroopa minu teada vastu vaid 14% maailma pagulastest. Teiseks on mõned olemasolevad meetodid täiesti vastuvõetamatud. Pean silmas näiteks fallomeetrilist testimist Tšehhi Vabariigis - siinsamas Euroopas - või piinamisvastase komisjoni dokumente, millega tulid ilmsiks mitmed juhtumid, näiteks sunniviisilise kodumaale tagasisaatmise otsused, mille puhul puudub edasikaebamisõigus või mis põhinevad kiiruga läbi viidud menetlustel.
Minugipoolest rääkigem kuludest. Võime rääkida näiteks sisserändajate väljasaatmise kuludest, mis on väga suured: Prantsuse senat väidab, et ühe inimese väljasaatmine maksab 20 000 eurot. Eelkõige võiksime aga rääkida sellest, kuidas saaks olukorda parandada. Tuleb kahtlemata esitada küsimus selle kohta, kuidas saame parandada esimese astme otsuste tegemise protsessi - mida küsis ka Sylvie Guillaume oma raportis -, kui ligikaudu pooled esimese astme otsused lükatakse edasikaebamisel ümber. On selge, et rahalisi, inimestega seotud ja poliitilisi kulusid tuleb oluliselt kokku tõmmata.
Võiksime vaadata veel kord üle Dublini konventsiooni puudujäägid ja ma leian, et nõukogu peaks vaatlema neid väga tähelepanelikult, sest need toovad kaasa märkimisväärseid nii inimestega seotud kui ka rahalisi kulusid.
Lõpetuseks soovin öelda - ja sellega on ka minu poolt kõik -, et üks asi, mis on väga kallis, on Euroopa Parlamendi uuringu kinnitusel kinnipidamine. Varjupaigataotlejate kinnipidamisega seotud kulud on üleliia kõrged. See tuleb välja öelda, inimesed peavad sellest kuulma ja seda tuleb arutada nõukogus. See on äärmiselt kiireloomuline küsimus.
Cornelis de Jong
Lugupeetud juhataja! Mõnikord oleme omaenda töömeetodite ohvrid. Kui meil oleks menetluste, hindamiskriteeriumide ja vastuvõtu reguleerimiseks vaid üks varjupaigadirektiiv, oleks meil kaks võimalust: kas direktiiv koos muudatustega või ilma nendeta vastu võtta või tunnistada läbirääkimised ebaõnnestunuteks. Selline valik oleks võimaldanud meil öelda Euroopa Parlamendis ei ühisele varjupaigapoliitikale ja ei Dublini määruse põhjal kujundatud süsteemile.
Ent tegelikkus on teistsugune. Meil on hulk direktiive. Nõukogul on võimalus seada üks direktiiv esmatähtsaks ja pidada teist liiga vastuoluliseks. Üsna pea jõuame olukorda, kus meil on tõepoolest võimalik pidada läbirääkimisi uue Dublini määruse üle, kuid kus me ei ole ikka veel jõudnud kokkuleppele näiteks varjupaigamenetluste või vastuvõtmise vallas. Mõelgem läbi, kuidas see võib mõjuda. Kui see peaks juhtuma, paneksime varjupaigataotluste läbivaatamise eest vastutama liikmesriigid ja meil ei oleks mingit tagatist selle kohta, et need taotlused vaadatakse läbi korralikult või et varjupaigataotlejaid koheldakse inimlikult. See on minu arvates täiesti lubamatu, eriti praeguses olukorras.
Seetõttu on mul nõukogule ja komisjonile üks küsimus: kuidas kavatsete tagada, et toote varjupaigamenetluste direktiivi varjusurmast välja, toomata ohvriks selle kvaliteeti? Euroopa Parlament esitab teile lähiajal selle direktiivi täiustamise kohta mitu ettepanekut. Kas te edastate liikmesriikidele selle selge sõnumi, mille on saatnud välja Euroopa Parlamendi liikmed, ja kas te jääte vankumatuks, kui liikmesriigid peaksid nõudma à la carte käsitlust?
Lõpetuseks tahan selgitada üht asja. Ma ei viidanud oma küsimuses varjupaigamenetluse kuludele. Jätsin need küsimusest välja mitte seepärast, et ma poleks sellest probleemist teadlik, vaid seetõttu, et minu jaoks on kõige tähtsam varjupaigataotlejate inimlik kohtlemine. See nõuab varjupaigataotlejate vastuvõtmiseks korralikku menetlust ja korda. Kui me ei suuda seda korralikult reguleerida, ei ole mul mingit soovi tegeleda muude väiksemate algatustega. Loodan, et mul on just selles küsimuses Euroopa Komisjoni täielik toetus.
Enikő Győri
nõukogu eesistuja. - (HU) Lugupeetud juhataja! Tänan teid lahkete sõnade eest. Austatud juhataja, lugupeetud volinik, austatud parlamendiliikmed! Soovin tänada Euroopa Parlamenti mulle antud võimaluse eest kõnelda täna õhtul sel väga tähtsal varjupaiga taotlemise menetluste teemal.
Parlament esitas nõukogule viis küsimust ja et need kõik puudutavad komisjoni ettepanekut sõnastada uuesti varjupaigamenetluste direktiiv, teen ettepaneku arutleda nende küsimuste üle korraga.
Oma küsimustes viitasite komisjoni 2010. aasta septembri aruandele varjupaigamenetluste direktiivi kohaldamise kohta. Selles aruandes kinnitatakse, et liikmesriikide varjupaigamenetluste ja menetlustagatiste vahel on endiselt märkimisväärsed erinevused. Nõukogu ja Euroopa Parlament on nõus, et see ei ole kooskõlas meie ühiselt heaks kiidetud eesmärgiga luua Euroopa ühine varjupaigasüsteem. 2008. aasta oktoobris võttis Euroopa Ülemkogu vastu Euroopa sisserände- ja varjupaigapakti, milles rõhutatakse, et EL ja selle liikmesriigid on kohustatud käsitlema sisserände ja varjupaigaküsimustega seotud probleeme ja võimalusi õiglaselt, tõhusalt ja sidusalt.
See pakt sisaldab muu hulgas konkreetset kohustust astuda Euroopa ühise varjupaigasüsteemi sisseseadmise lõpuleviimiseks vajalikud sammud. Seepärast kutsus Euroopa Ülemkogu komisjoni üles esitama ettepanekud ühiseid norme sisaldava ühtse varjupaigamenetluse loomiseks.
Ka Stockholmi programmis on selgelt öeldud, et Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomise puhul peab ulatuslikum ühtlustamine jääma üheks ELi poliitika põhieesmärgiks. Pärast seda, kui Euroopa Ülemkogu oli andnud protsessile poliitilise tõuke, esitas komisjon varjupaigapoliitika valdkonnas nii 2008. kui ka 2009. aastal mitu ettepanekut: ettepaneku Eurodaci kohta, mida te mainisite enne sissejuhatavas arutelus, Dublini määruse muudatusettepaneku ja vastuvõtutingimuste direktiivi muudatusettepaneku, samuti ettepaneku luua Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet ja viimasena varjupaigamenetluste direktiivi ja kvalifikatsioonide direktiivi muudatusettepaneku.
Pärast nende komisjoni ettepanekute saamist asus nõukogu kohe tööle. Selles etapis vaatasid nõukogu ja selle ettevalmistavad organid kõik ettepanekud pingsalt ja hoolikalt läbi. Tänaseks päevaks on Euroopa Parlament ja nõukogu suutnud vastu võtta nendest kõigist vaid määruse Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugikeskuse loomise kohta ja mul on hea meel, et see tugiamet hakkab peagi tegutsema. Eelmisel aastal jõudsid Euroopa Parlament ja nõukogu ka kokkuleppele muuta pikaajaliste elanike direktiivi, millega antakse minu arvates märkimisväärne tõuge edasisele tööle Euroopa ühise varjupaigasüsteemiga.
Teistes valdkondades on edusammude tegemine osutunud kahjuks märksa keerulisemaks - teil on kahtlemata õigus selle üle kurta. Olete kindlasti täiesti teadlikud küsimuse poliitilisest tundlikkusest ja tehnilistest raskustest. Selle jaoks vajab nõukogu ja usutavasti ka Euroopa Parlament rohkem aega. Nagu te olete esitatud küsimustes väga täpselt rõhutanud, sisaldab varjupaigamenetluste direktiivi uuestisõnastamise ettepanek eriti arvukalt probleemseid kohti. Ka Euroopa Parlament tegeleb alles oma seisukoha kujundamisega, mis näitab hästi protsessi keerukust. On selge, et nõukogu tunneb tõsiselt muret mitmete ettepanekus käsitletud küsimuste pärast. Need puudutavad eeskätt kavandatavate meetmete võimalikku mõju liikmesriikide varjupaigamenetlustele ja selliste menetluste tõhusust. Teiegi olete täna õhtul juba maininud, et peame tõepoolest pöörama erilist tähelepanu tõhususele ja kuludele. Liikmesriigid toetavad kindlalt eesmärkide ühtlustamist, et jõuda kokkuleppele teatud ühistes põhinormides ja -väärtustes ning ühtsetes kaitsekriteeriumides. Sellega on liikmesriigid võtnud nõuks austada täielikult varjupaigataotlejate õigust kaitsele.
Ent liikmesriigid soovivad siiski muuta oma süsteemid säästvaks, arvestades eriti praeguse keerulise majandusolukorraga. Selle saavutamiseks tuleb tasakaalustada varjupaigataotlejatele pakutavad tagatised ja eeskirjad, mis peavad olema tõhusad ja jõustatavad ning millega ei tohi suurendada haldus- või finantskoormust. Nõukogu on üldjoontes veendunud, et kui me ei suuda luua ses suhtes sobivat tasakaalu, saavad - nagu Monika Hohlmeier juba mainis - need, kes ei vaja mingit kaitset, innustust varjupaigasüsteemi kuritarvitamiseks. Selline kuritarvitamine võib kahjustada neid varjupaigataotlejaid, kes vajavad tõepoolest kaitset, ja pikas plaanis võib see seada Euroopa Liidus ohtu terve varjupaigaküsimuse. Seoses sellega on komisjoni teade kavatsuse kohta esitada muudetud ettepanek leidnud nõukogus laialdast toetust. Usun, et volinik räägib sellest üsna pea lähemalt.
Olen kindel, et selle uue ettepanekuga antakse nõukogu arutelule uus hoog, tagamaks, et selles uues ettepanekus kajastuks ka nõukogu ja Euroopa Parlamendi arvamus. Nii on meil võimalik teha edusamme seoses ettepanekuga varjupaigamenetluse kohta, mis on - nagu te olete esitatud küsimustes õigesti esile tõstnud - varjupaigapakme oluline osa. Pean lisama, et vastusena komisjoni teatele on liikmesriigid väljendanud kindlalt oma valmisolekut komisjoni uue ettepaneku koostamisel aidata.
Sellega seoses lubage mul tähelepanu juhtida veel ühele tahule. Meil oleks lihtsam saada täpsemat hinnangut esitatud taotluste läbivaatamise kulude kohta, kui meil selline hinnang olemas oleks - see võimaldaks meil seda teemat nõukogus nõuetekohaselt arutada. Pean teile kahjuks teatama, et nõukogus meil sellist teavet ei ole. Aluslepingute kohaselt jääb varjupaigataotluste läbivaatamine liikmesriikide pädevusse. Varjupaigataotluste läbivaatamise kulusid käsitleva teabe kogumine ja nõudmine ei ole ülesanne, mis usaldataks aluslepingutega nõukogule. Seepärast ei saa ma nõukogu esindajana selles arutelus osaleda ega saa aidata ei iseenda nimel ega nõukogu nimel kõneledes kaasa kõnealuse teabe kättesaadavaks tegemisele. Ent nõukogu on võtnud loomulikult sihiks jätkata tööd varjupaigamenetluste direktiivi muudatusettepanekuga. Soovin tänada teid seni tehtud töö eest. Olen veendunud, et komisjon lisab teie senised tähelepanekud uude ettepanekusse.
Me arvestame Euroopa Parlamendi pühendumuse ja teadmistega. Eesistujariik Ungari on kindel, et korraliku koostöö abil suudame saavutada edu ka selles valdkonnas. Pidage palun meeles, et 2012. aastaks kavandatud Euroopa ühise varjupaigasüsteemi ettevalmistamine on eesistujariigi Ungari eesmärk. Teiegi olete maininud siin mitmeid õigusakte, mille puhul me soovime edusamme teha. Meil on kavas jõuda enne Ungari eesistumisperioodi lõppu poliitilisele kokkuleppele arutelul kvalifikatsioonide direktiivi üle ning samuti seoses Dublini määrusega. Teeme kõik endast oleneva, et suurendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahelist kooskõla ka menetlusega seotud küsimustes.
Štefan Füle
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Varjupaigamenetluste direktiiv on Euroopa ühise varjupaigasüsteemi tähtis osa. Komisjoni eesmärk on luua süsteem, mis on tasakaalukas, tõhus ja tulus. Finantsmõju on kriitiline küsimus iga komisjoni ettepaneku puhul ja seda hinnatakse põhjalikult.
Komisjon korraldas varjupaigamenetluste direktiivi ettepaneku ettevalmistamise ajal ulatusliku uurimistöö, mille puhul järgiti mõjuhinnangut käsitlevaid nõudeid. Finantsmõju hindamine põhines peamiselt statistilisel teabel ja statistilistel andmetel, mis olid saadud liikmesriikidelt vastuseks komisjoni väljasaadetud ulatuslikele küsimustikele.
Vaid mõned liikmesriigid suutsid kindlaks teha varjupaigamenetluste kogukulud. Teised andsid teavet osaliselt, peamiselt õigusabi ja tõlkimise kulude kohta. Komisjon hindas finantsmõjusid olemasoleva teabe põhjal.
Komisjon järeldas, et võttes muu hulgas arvesse eesmärki kulusid vähendada, tuleks eelistada eeljaotusel põhinevat meetodit, s.t vahendite investeerimist varjupaigamenetluse varajasse järku, et muuta see menetlus kiiremaks, tõhusamaks ja õiglasemaks. Lisainvesteeringud esimese astme menetlusse muudavad varjupaigaprotsessi tõhusamaks. Sellised investeeringud tehakse tasa kokkuhoiuga edasikaebamisetapis ja üldiste vastuvõtukulude vähendamisega.
Selle meetodi kasuks tehtud valik leidis täielikku tuge järeldustest, mis koostati seoses ühe hiljutise Ühendkuningriigi projektiga (niinimetatud Solihull Pilot), mis esitati 2010. aastal varjupaigaküsimuste teemal peetud ministrite konverentsil. Selle projektiga kinnitati oletust, et kui varjupaigamenetluse puhul kasutatakse eeljaotuse meetodit, millega tagatakse varjupaigataotlejatele kohe menetluse alguses juurdepääs korralikule õigusabile ja võimaldatakse õiguslikel esindajatel teha otsuselangetajaga koostööd, paraneb esimese astme otsuste kvaliteet märgatavalt.
Otsuseid tehti kiiremini, esimeses astmes langetati rohkem positiivseid otsuseid, esitati vähem edasikaebusi ja esines rohkem väljasaatmisi päritoluriikidesse. Oli võimalik vähendada märkimisväärselt edasikaebamiste, majutuse ja heaoluga seotud kulusid. See kokkuhoid kaalus tublisti üles õigusabi lisakulud.
Soovin meenutada teile ka Euroopa Parlamendi ettevalmistatud värsket uuringut, mis käsitleb varjupaigataotlejate vastuvõtuga seotud koormuse jagamist liikmesriikide vahel ning milles esitatakse varjupaigamenetluste ja varjupaigataotlejate vastuvõtmise, sh õigusabi kulude analüüs.
Lõpetuseks soovin öelda, et komisjon on pööranud mõjuhinnangu raames kuludele suurt tähelepanu. Järeldused on leidnud kinnitust empiirilistest tõenditest ja teavet on täiendatud Euroopa Parlamendi uuringu abil. Seepärast ei ole komisjonil kavas teha veel üht uuringut kulude teemal. Ent komisjon kavatseb olla kulude suhtes jätkuvalt tähelepanelik ka varjupaigamenetluste direktiivi üle peetavate läbirääkimiste järgmistel etappidel.
Simon Busuttil
fraktsiooni PPE nimel. - Austatud juhataja! Pole kahtlustki, et varjupaigapake on praegu blokeeritud ja sellest on kahju. See on kahetsusväärne olukord - peame kõik andma endast parima, et saavutada selles olukorras edasiminek.
Võin pakkuda mitmeid põhjuseid, miks see protsess on pidurdunud. Esiteks tundub, et me kõik oleme keskendunud uutele ettepanekutele, teades samas, et liikmesriigid on hädas olemasolevategi õigusaktide rakendamisega. See tekitab liikmesriikides ebamugavustunde, sest nad ei ole selgelt valmis liikuma uute õigusaktide juurde, kui neil on raskusi olemasolevatega.
Teiseks kavandatakse ja tõstetakse uutes ettepanekutes esile uued ja tunduvalt suuremad kohustused ja koormus, mis on kohati eriti praeguses olukorras ebarealistlikud ja mis võivad - nagu on juba rõhutatud - tuua kaasa rikkumisi, mida tuleks vältida.
Kolmandaks puuduvad meil kahtlemata finantshinnangud, uuringud kulude kindlaksmääramiseks. Ma kardan, lugupeetud volinik, et ma ei saa teiega nõustuda: ma ei leia, et Euroopa Parlamendi tehtud uuring koormuse jagamise kohta käsitleks nende ettepanekutega seotud kulusid. Igatahes on komisjoni ettepanekute finantsmõjude uurimine komisjoni enda ülesanne.
Peale selle ei ole meil ühtki ettepanekut koormuse jagamise korraliku, õiguslikult siduva mehhanismi kohta ja seegi põhjustab mitmele liikmesriigile ja kahtlemata ka Euroopa Parlamendile raskusi.
Viimasena takistab nõukogu sihilikult selliseid ettepanekuid nagu Dublini määruse läbivaatamine. Mul on väga hea meel nõukogu sõnade üle, et eesistujariik pöörab sellele suurt tähelepanu ja suurendab jõupingutusi Dublini toimikule lahenduse leidmiseks.
See on keeruline. Oleme raskes olukorras ja peame sellest välja pääsema. Euroopa Rahvapartei fraktsioon on endiselt väga avatud koostööks nõukoguga ja - mis veelgi tähtsam - Euroopa Parlamendi teiste fraktsioonidega, et püüda leida kõigile vastuvõetav kompromiss.
Cecilia Wikström
Austatud juhataja! Kõik ELi institutsioonid peavad pidama kinni tähtajast 2012, mil Euroopa ühine varjupaigasüsteem peab olema valmis. Pean tunnistama, et tunnen selle puhul nii lootust kui ka meeleheidet. Kas me saame sellega hakkama või mitte? See põhineb varjupaigataotlejate vastuvõtmise ühisel süsteemil, taotluste läbivaatamisel ja nende inimeste tulevikku käsitlevatel otsustel. Kui me kord selle süsteemi paika saame, on see kõikides riikides ühesugune - praegu see nii ei ole. Inimeste vastuvõtmises on liikmesriikides praegu tohutuid erinevusi.
Aruandest, millele viitas äsja volinik Füle, teame, et varjupaigataotlejate vastuvõtmine on liikmesriigiti väga erinev. Teame ka seda, et esimese astme otsuste kvaliteedi paranedes kulud vähenevad. Tegeleme praegu menetluste direktiivi muutmisega ja seepärast oleks meie jaoks Euroopa Parlamendis väga tähtis, et oleksime varjupaigamenetluse puhul teadlikud konkreetsetest kuludest eri liikmesriikides.
Leian, et põhjaliku uurimistööga vähendaksime ohtu, et tehakse vigu ja et inimesed satuvad raskustesse. Oleks huvitav näha, kas komisjon suudab esitada põhjalikuma menetluse ja näidata meile, kuidas vähendada varjupaigataotleja vastuvõtmisega seotud kulusid.
Lõppkokkuvõttes osutuks ehk just see selleks otsustavaks argumendiks, millele viitas Simon Busuttil, ehk teisisõnu lahenduseks, kuidas protsess nõukogu kindlatest seisukohtadest hoolimata uuesti käima lükata. Mul on väga kahju, et nõukogu on selle protsessi puhul nii suletud.
Meil oli täna külas Ungari peaminister, kes on võtnud üle nõukogu eesistuja ametikoha, ja ma palun nüüd eesistujariiki Ungarit jätkata tublit tööd, mida alustati ajal, mil eesistujariik oli Belgia. Oleks kahju, kui see protsess peaks vaibuma. Üheskoos suudame kindlasti välja töötada toimiva varjupaigasüsteemi, mille põhimõisteteks on inimlikkus ja kaasinimestest hoolimine. Suudame teha seda 2012. aastaks. Ärgem kaotagem lootust ja tehkem selle võimalikuks osutumise nimel tööd.
Rui Tavares
Lugupeetud juhataja! Minu arvates on nende arutluste puhul alati tagamõte, et humanitaarmeetmete võtmine on kulukas - me ei võta neid nende kulukuse tõttu. Kuid siin on ka huvitav seos: me võtaksime humanitaarmeetmeid, kui need ei oleks kulukad. Paraku on juhtumeid, mil humanitaarpoliitika on odavaim poliitika. Briti alamkoja hiljutine uuring tõestab just seda: süsteem, millega on võimalik varjupaigataotlejatele kiiresti vastata, on märksa odavam ning viivitamine ja perede sunniviisiline väljasaatmine on tunduvalt kallim.
Me räägime ainuüksi halduskuludest, võtmata arvesse kulusid, mis tekivad varjupaigataotlejatel endal - nii neil, kel on õigus saada varjupaika, kui ka neil, kelle taotlused lükatakse õigetel või valedel põhjustel lõpuks tagasi.
Küsimus on selles, et kui me saame võtta humanitaarmeetmeid, täita oma moraalseid kohustusi ja teha seda kõike tunduvalt odavamalt, miks me siis ei tee seda. ELil puudub kooskõlastatud tegevuskava, tal ei ole ka ühist tegevuskava. Võtan endale siinkohal vabaduse Simon Busuttiliga mitte nõus olla: põhjus ei ole selles, et olemasolevate õigusaktide rakendamine on liikmesriikide jaoks kulukas, vaid selles, et see rakendamine on osaline ja ebatäielik. Praegu on meil poliitika, mis põhineb vaid repressioonidel ja mis on lõppkokkuvõttes ebaõiglane varjupaigataotlejate, ametiasutuste ja viimaks - nagu me nüüd avastame - ka Euroopa maksumaksjate suhtes.
Palun nõukogul võimaldada meile ajakohast teavet ja anda vastus nendele küsimustele, et saaksime lõpuks ometi liikuda järjekindla ja kooskõlastatud poliitika poole.
Gerard Batten
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud juhataja! See arutelu on Lissaboni lepingus kirja pandud ühise sisserände- ja varjupaigasüsteemi rakendamise tagajärg. Kohustusega maksta selle au eest kinni seni teadmata kulud kaotavad liikmesriigid üha enam kontrolli oma saatuse üle.
Briti varjupaigasüsteemis valitseb juba täielik kaos: menetluses on mitmed tuhanded juhtumid ja nendega seotud taotlejad on lihtsalt silmapiirilt kadunud. Kogu süsteem on põhimõtteliselt väljapressimisvõimalus nendele, kel ei ole õigust seaduslikule sisserändele. Ma tean, et ma raiskan sellest siin rääkides asjatult sõnu, kuna enamikule teist ei lähe rahvusriikide demokraatlike volituste säilitamine põrmugi korda. Suurem osa teist on sisenenud - justkui tegelased mõnelt Hieronymus Boschi maalilt - veidrasse fantaasiamaailma täis lõputut ELi lõimumist, kuid Briti rahvas nõuab ühel päeval aru nendelt reeturlikelt Briti poliitikutelt, kes on seda võimaldanud, keeldudes korraldamast Lissaboni lepingu üle rahvahääletust.
Franz Obermayr
(DE) Lugupeetud juhataja! Eesmärk on ühtlustada Euroopa Liidus varjupaigaõigus 2012. aastaks. Pole siiski selge, kas me saame endiselt korraldada kiireid väljasaatmisi näiteks transiidialal, mis on Saksamaal oma kasulikkust tõestanud.
Komisjon on sellest lennujaamade määrusest loobumise mõtte tagasi lükanud salapäraste väidetega, et tulevikus jääb ikkagi võimalus varjupaigataotlejad piirilt tagasi saata, kui nad tulevad turvalisest riigist.
Oleme kursis mõttevahetusega selle üle, milline on üks turvaline riik - sellekohased arvamused on Euroopas väga erinevad. Kavas on anda õdedele-vendadele õigus jääda, mida varem kohaldati üksnes vanemate ja abielupaaride suhtes, ja avardada õigust arstiabile. Ma ei taha üldse hakata arutamagi ettepanekut, et varjupaigataotlejad tuleks viia kooskõlla asjaomase riigi sotsiaalkindlustusskeemiga.
Seepärast kahtlen väga, kas menetluskulud nende ettepanekutega vähenevad. Kahtlen ka bürokraatia vähenemises. Usun, et liikmesriikide koormus suureneb ja varjupaigaõigus muutub leebemaks, mis toob lõppkokkuvõttes kaasa suurema sisserändajate voolu. Kahjuks ei ole see Euroopale hea.
Salvatore Iacolino
(IT) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Pole kahtlust, et see menetluste direktiiv on eriti tähtis. Kui pagulasseisundile on kord jõuliselt kinnitus antud, peab tunnustamisprotsess olema kiire ja ladus - seni see ausalt öeldes nii pole olnud.
Samal ajal kui varjupaigapake, mis peaks sisaldama uut, ajakohasemat tugiraamistikku, on nõukogusse pidama jäänud, on liikmesriikides kujunenud juba kehtivatel eeskirjadel põhinevate varjupaigamenetluste tõhususe kohta teistsugune arvamus. Ütlen volinikule ja nõukogu eesistujale, et ühe tähtsa menetluse jaoks vajaliku raha vähendamises ei saa süüdistada kriisi ja seda ei saa põhjendada ka teiste väidetega, mis ei ole minu meelest selle praegu seiskunud menetluse puhul päris veenvad.
On õiglane, et inimestel, kes ei saa jääda dokumenteeritud poliitilistel, usulistel või muudel põhjustel oma kodumaale, oleks õigus vastuvõtule liikmesriikides. Sama tähtis on ka vajadus jätta vastuvõtuõiguseta need inimesed, kes väidavad end olevat pagulased, kuid seda tegelikult ei ole. See on tõsi - seda põhimõtet on rõhutatud ka Stockholmi programmis. Kahel viimasel aastal on esitatud 250 000 taotlust, mis on suur arv, ehkki viimasel vaatlusaastal hakkas esitatud taotluste arv vähenema. Vajame nõustamist, usutavasti tõlkimist, madalamaid kulusid ja koormuse tasakaalustatud jaotamist.
Vajame tõenäoliselt seda, et tugiametid töötaksid paremini ja rohkem - jääme lootma Malta tugiametile - ning et Euroopa Liit tõepoolest sooviks astuda otsustava sammu edasi, et tagada pagulastele nende õigused, kuid samal ajal lubada siseneda ELi liikmesriikidesse vaid nendel, kel on õigus pagulasseisundile.
Claude Moraes
Lugupeetud juhataja! Nagu ütles kolleeg Sylvie Guillaume, on Euroopa varjupaigasüsteemi arengus kätte jõudnud otsustav hetk. Oleme teinud mõnes pakme osas mõned tõelised edusammud - sealhulgas Belgia eesistumisperioodil minu oma raportiga rahvusvahelise kaitse saajate kohta -, kuid need on selgelt vaid varjupaigapakme kõrvalised tahud. Täna tuleb toonitada, et uuesti sõnastatavad menetlused moodustavad selle pakme selgroo.
Seetõttu on ülitähtis liikuda selle uuestisõnastamisega edasi, pidades silmas kiiresti lähenevat 2012. aastat, mil jõuab kätte Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomise tähtaeg. Liikmesriigid on heitnud seoses menetluste kavandatava uuestisõnastamisega korduvalt ette, et uuestisõnastamine tekitaks neile ebavajaliku finantskoormuse, kuid on märkimisväärseid tõendeid selle kohta - ja ma tänan komisjoni selle eest, mida ta ütles Ühendkuningriigi Solihulli projekti kohta -, et eeljaotuse meetodil tuginev varjupaigasüsteem toob kaasa paremad esimese astme otsused. Kvaliteetsete otsuste langetamine on põhielement, mida ei tohi tähelepanuta jätta. Seepärast tahame, et liikmesriigid esitaksid oma väidete toetamiseks rohkem teavet.
Soovin siiski rõhutada, et me ei peaks rääkima sellel arutletul üksnes kuludest. Nagu ütles Cornelis de Jong, tähendab menetluste uuestisõnastamine tavade ühtlustamist ja standardite tõstmist kogu Euroopa Liidus. On selge, et liikmesriikide standardid on liiga erinevad ja praegune õigusraamistik vajab läbivaatamist. Me teame, et komisjon esitab nõukogu vastasseisu silmas pidades lähikuudel läbivaadatud uuesti sõnastamise ettepaneku. Euroopa Parlament peaks võtma selles küsimuses kindla seisukoha, millega saaks tagada, et komisjon ei nõrgendaks oma esialgset ettepanekut.
Õigus õigusabile, tagatud võimalus küsitluseks, piirangud kiirmenetluste kasutamisele - kõik need kaitsemeetmed on õiglase ja tõhusa varjupaigasüsteemi jaoks ülitähtsad. Eesmärk saavutada Euroopa ühine varjupaigasüsteem ei ole Euroopa Parlamendi püstitatud. Me kõik mäletame, et 1999. aastal Tamperes oli nõukogu see, kes neid sihte seadis. Nad püstitasid need eesmärgid uuesti Haagis ja Stockholmis. Seega vaadakem oma minevik üle ja mõistkem, et sõltume süsteemi taaskäivitamisel nõukogust ning et me peame tegema eesistujariigi Ungariga koostööd, et säilitada Belgia eesistumisperioodil sisse saadud hoog.
Just seda soovivad näha fraktsioonilisest kuuluvusest hoolimata nii paljud parlamendiliikmed. Me võime tahta erinevaid tulemusi, kuid me teeme koostööd. Loodetavasti saame näha Ungari eesistumisperioodil mõningaid tõelisi edusamme.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Austatud juhataja! 2012. aastal on meil hädasti vaja ühist varjupaigapoliitikat. Komisjoni 8. septembri aruandes tõstetakse esile arvukad takistused, millega puutuvad kokku liikmesriigid, kui nad püüavad saavutada direktiivi 2005/85/EÜ eesmärke.
Varjupaigataotlejate õigust õigusabile kohaldatakse eri tasanditel. Paljud liikmesriigid pakuvad direktiivile tuginedes õigusabi edasikaebamisetapis, samas kui teised annavad selle õiguse nii taotlemise ajal kui ka teises astmes.
Mõned liikmesriigid nõuavad põhjendusi, mille alusel otsustada, kas anda edasikaebamisetapis tasuta õigusabi või mitte. Enamikul juhtudel esinevad suured erinevused edasikaebamise tähtaegades, samas kui raskusi tekitab ka keeldumise tagajärgede automaatse peatamise kohaldatavus, kuivõrd seda kohaldatakse vaid kuues liikmesriigis.
Need erinevused näitavad, et direktiiv tuleb läbi vaadata. Selle läbivaatamise juures rõhutab komisjon vajadust keskenduda oma jõupingutustes menetluse algetapile, et eristada tõhusamalt inimesed, kel on õigus kaitsele. Komisjoni kohaselt aitab see meede vähendada teises astmes märkimisväärselt tõlkimise ja õigusabi kulusid.
Ettepanekule ei ole siiski lisatud üksikasjalikku uuringut selle kohta, kui suured on need tõlkimise ja õigusabi kulud esimeses astmes, ega ka selle kohta, millised kulud tekivad liikmesriikidele Euroopa õigusaktide kohaldamisel tegelikult praegu.
Seetõttu peab komisjon andma teavet jõupingutuste keskendamise ettepaneku tegelike kulude kohta - ma ei leia, et keeldumine, mida me komisjonilt äsja kuulsime, on vastuvõetav. Usun siiralt, et see on lubamatu ning et komisjon peaks kaaluma oma seisukohta uuesti või tegema selle mõõdukamaks.
Carmen Romero López
(ES) Lugupeetud juhataja! Austatud Enikő Győri, tere tulemast teile kodusesse Euroopa Parlamenti! Kuigi tegemist ei ole teemaga, mis oleks teile väga tuttav, usume, et tunnete selle varjupaigapakme vastu huvi. See on pake, mida edendas eesistujariik Belgia, et eesistujariik Ungari saaks teha sama. Ehkki mõned teie pädevusvaldkonnad ei lange kokku siin nimetatutega, saab eesistuja tegutseda selle nimel, et tagada komisjonile kogu antud teemal vajalik teave.
Me teame, kui keeruline on komisjonil ja nõukogul neid andmeid koguda, kuna leidub liikmesriike, kes ei ole valmis neid esitama - vahest sellepärast, et nad ei ole uurinud, milliseid tagajärgi toob kaasa pagulasseisundi või rahvusvahelise kaitse andmise üle otsustamise menetluse täiustamine. Võib-olla ei arvesta liikmesriigid sellega, et nende menetluste ühtlustamine parandaks - nagu on siin ka täna öeldud - esimese etapi kvaliteeti ja vähendaks nende esitatavate edasikaebuste arvu, millega peavad tegelema praegu varjupaigataotlusi saavad liikmesriigid.
Vahest ei ole seda piisavalt rõhutatud. Erinevate menetluste tagajärjel saavad mõned liikmesriigid varjupaigataotlustega paremini hakkama kui teised. Neid menetlusi täiustades hoitaks komisjoni ettepanekuga ära märkimisväärse hulga vahendite kasutamine ja teistesse liikmesriikidesse edasiliikumine ning seepärast oleks menetluste ühtlustamise ja majutuskulude vältimise korral ühise varjupaigasüsteemi kulud väiksemad.
Me ei räägi vaid nende menetlustega seotud kuludest, vaid - mis veelgi tähtsam - kuludest, mis tekivad siis, kui meil ei ole ühist varjupaigasüsteemi. Euroopa piiridel on praegu sadu varjupaigataotlejaid, kes tulevad Afganistani ja Iraagi sõjapiirkondadest ning riikidest, mis on kokku varisenud või väljunud kontrolli alt, näiteks Somaaliast ja Sudaanist. Rääkides nendest kuludest, ei võta me arvesse inimestega seonduvaid kulusid, mis tekivad taotlejate kuudepikkusel hoidmisel kinnipidamiskeskustes, kus neile ei anta vajalikke tagatisi - isegi mitte neid tagatisi, mida me pakume oma kurjategijatele - ja mingitki abi, seni kuni pagulasküsimuste komisjon langetab otsust, kas anda neile staatus ja mis liiki see peaks olema. Me ei arvesta ka nende inimestega seotud kulusid, kellel on aastaid täiendav kaitse ning kes jäävad laagritesse ja on sunnitud andma oma sõrmejälgi, kuigi nende ainus kuritegu on see, et nad pagesid sõja eest ja saabusid paadiga. Nende süü seisneb selles, et neil ei olnud lennukiga sõitmiseks ja end lennujaamas ülesandmiseks raha.
Kas nõukogu on mõelnud sellele, et nende menetluste kiirendamine mitte üksnes ei hoiaks ära need tragöödiad, vaid ka kulud, mis kaasnevad mõnele liikmesriigile selle olukorra säilitamisega?
Carlos Coelho
(PT) Lugupeetud juhataja! Soovin kõigepealt kiita selle küsimuse esitajaid, eriti kolleeg Monika Hohlmeierit. Olen täiesti nõus sellega, mida ütles äsja Agustín Díaz de Mera García Consuegra. Me teame, et see on vaid üks viiest vahendist, milles käsitletakse Euroopa varjupaigasüsteemi aluseid. Selles tegeletakse varjupaigamenetlustele kohaldatavate miinimumstandarditega.
Raportis, mille komisjon meile eelmisel aastal esitas, tunnistatakse siiski, et liikmesriigid on järginud erinevaid ettekirjutisi ja et pakutavad menetlustagatised erinevad liikmesriigiti märkimisväärselt. Liikmesriikide vahel on suured erinevused, mis ulatuvad kiirmenetlustega seotud sätetest kuni säteteni, mis on seotud küsitluste, abi ja tõhusale edasikaebamismenetlusele juurdepääsu võimaldamisega.
Olgem ausad: mõned liikmesriigid on võtnud selle direktiivi üle ebakorrektselt või ebatäielikult ja teised lihtsalt ei kohalda seda eriti rangelt. Meil on kaks võimalust: me kas loobume Euroopa ühisest varjupaigasüsteemist või peame kaotama need menetlust puudutavad erinevused. Peame viima sisse muudatused, mis osutuvad vajalikuks eelkõige taotluste läbivaatamise, niinimetatud eeljaotuse meetodi kvaliteedi parandamiseks. Seepärast on vajalik see hinnang, mida me komisjonilt palume. Tuleb kindlaks teha, kus ja mida me saame parandada, ning need erinevused kõrvaldada. Me teame, et komisjon vajab liikmesriikide koostööd, eeskätt selleks, et näha ette vajalik koolitus, mis puudutab muu hulgas kulusid.
Olgu see selgelt välja öeldud: Euroopa institutsioonid ja liikmesriigid peavad selle eesmärgi nimel koostööd tegema. Meie eesmärk peab jääma samaks: et ühine varjupaigasüsteem saaks 2012. aastal tegelikkuseks.
Georgios Papanikolaou
(EL) Austatud juhataja! Täna teatas Saksamaa valitsus oma otsusest peatada järgnevaks kaheteistkümneks kuuks pagulaste tagasisaatmine Kreekasse. Sarnase otsuse on teinud ka Rootsi, Suurbritannia, Island ja Norra. Ometi lükkas justiitsministrite nõukogu mõne kuu eest - möödunud aasta novembris - tagasi ettepaneku, mida komisjon oli toetanud alates 2008. aastast, lisada varjupaigataotlejate üleandmise peatamise mehhanism Dublini läbivaadatud II määrusesse. See nõukogu leidis, et Dublini II määrusega on kõik korras ja probleemi pole.
Samal ajal loodame õigustatult pakkuda varjupaigataotlejatele nende taotluste läbivaatamise esimeses etapis tasuta õigusabi - peame tegema seda täna arutluse all olevas direktiivis. Teame siiski väga hästi, nagu ütles enne ka Monika Hohlmeier, et varjupaigataotlejad sageli kuritarvitavad neid menetlusi, et pikendada juriidiliste nõksude abil oma viibimist Euroopas, milleks neil tegelikult õigust ei ole. Kõige selle kõrval puudub meil hinnang sellise meetmega seotud kulude kohta ja selle kohta, kas need kulud kahjustaksid hiljem selle meetme rakendamist.
Lõpetuseks murran ma pead selle üle, kuidas me suudame viia sellises vastuolulises olukorras 2012. aastaks lõpule elujõulise ühise varjupaigasüsteemi loomise, kui me võtame erinevaid otsuseid, teeme erinevaid ettepanekuid ning astume lõpuks erinevaid samme ja saavutame tegelikkuses erinevaid eesmärke Kas see on tingitud nõrkusest, solidaarsuse puudumisest või mõnest muust põhjusest, mida nõukogu ja komisjon saaksid meile selgitada?
Alfredo Pallone
(IT) Austatud juhataja, lugupeetud kolleegid! Ma ei soovi teist laulu laulda, kuid olen kindlalt veendunud, et seos, mida mitme fraktsiooni esindajad on nimetanud, ehk teisisõnu kokkuhoiu ja varjupaigaõiguse vaheline suhe on halb seos, ka semantilisest vaatenurgast.
Lubage mul selgitada, ehkki mul on selleks vaid mõned sekundid. Usun kindlalt, et isegi kui halduskulusid vähendatakse, oleks tegemist fiktiivsete kulude vähendamisega. Tegelik küsimus on ühtlustamine, ent see ei ole mitte ideoloogiline, vaid kultuuriline küsimus. Ma kordan: kahjuks on sellele küsimusele kultuurilised, mitte ideoloogilised lahendused. Peame keskenduma just nendele.
Kõige haavatavamad on Vahemere riigid, kellel on inimeste vastuvõtmise vallas teistest riikidest märksa rohkem kogemusi, sest me puutume selle küsimusega tunduvalt rohkem kokku. Samal ajal kui Itaalia kulutused on selles valdkonnas suurenenud - nüüdseks on need jõudnud 30 miljoni euroni - soovivad teised riigid neid kulutusi kärpida. See tundub uskumatu.
Peame hoolt kandma ka selle eest, et eraldada viiendik nendest kulutustest - kui me kord nendest asjadest juba räägime - puudega seotud küsimuste jaoks, sest poliitilistel pagulastel on piinamiste tagajärjel väga sageli puue. Peame kõnelema ka kaitsest ja kaitstud inimestest, mis on eraldi teema, kuid tegemist on siiski inimrühmaga, mis tuleb vastu võtta. Ma ei ole kuulnud midagi nende inimeste kaitsest, keda me peame vastu võtma.
Lõpetuseks tahan öelda, et Euroopa, kus austatakse vabadusi, Euroopa, kus kaitstakse õigusi ...
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Elena Băsescu
(RO) Lugupeetud juhataja! Minagi leian, et on tähtis direktiiv 2005/85/EÜ uuesti sõnastada, sest varjupaigamenetluste miinimumstandardite kehtestamise protsess peab olema õiglasem ja tõhusam. Muudatusettepaneku eesmärk on lihtsustada ja hoogustada menetlusi ELi tasandil. Kavandatavad standardid peavad põhinema kogu Euroopa Liidu parimatel tavadel.
Kuigi liikmesriigid annavad ametlikult õiguse varjupaika taotleda, tekivad probleemid seoses liikmesriikide juurdepääsusüsteemidega. Need on praegusel kujul liikmesriigiti väga erinevad. Tulemuseks on arvukad haldusprobleemid, mis vajavad lahendamist ühise käsitlusviisi abil. Palun, et nõukogu esitaks liikmesriikides valitseva olukorra kohta võimalikult palju teavet. Meie jaoks on tähtis läbirääkimisi sel teemal jätkata ja saavutada määratud tähtajaks tulemus.
Monika Hohlmeier
Austatud juhataja, tänan teid, et lubasite mul veel lühidalt sõna võtta. Volinik Füle, mul on teile üks palve. Alustuseks soovin öelda, et valed eeldused viivad valede kuluhinnanguteni. Varjupaigataotlejate arv praegu mitte ei vähene, vaid suureneb märkimisväärselt. Selle on põhjustanud viisarežiimi lihtsustamine näiteks Serbia ja Makedoonia puhul. Me näeme praegu ka tohutut kasvu varjupaigasüsteemi rikkumistes, mida sooritatakse katsetel siseneda Euroopa Liidu riikidesse.
Kui alustada valede eeldustega ehk teisisõnu väites, et esimese astme vaidluste üksikasjalik käsitlemine aitab kokku hoida järgmistes astmetes, tundub automaatselt justkui kõikidel liikmesriikidel oleks viletsad esimese astme menetlused. Ometi ei ole see nii. Kui tõstetakse üldisi standardeid, on tagajärjeks kulude kasv. Kui parandatakse kõikide jaoks kvaliteeti ja muudetakse menetlused keerulisemaks, on tegelikkuses tagajärjeks suuremad kulud. Arutleksin selle küsimuse üle hea meelega. Seepärast palun teil võtta eriti tõsiselt arvesse liikmesriikide väljendatud muret - mõned riigid on juba koostanud praktilised aruanded ja jagavad neid peagi teistega.
Štefan Füle
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Kuulasin Euroopa Parlamendi liikmete arvamusi väga tähelepanelikult.
Varjupaigamenetluste direktiiv on enne 2012. aasta lõppu loodava Euroopa ühise varjupaigasüsteemi tähtis osa.
Komisjon kiidab Euroopa Parlamenti pühendumise eest varjupaigamenetluse direktiivi käsitlevate läbirääkimiste jätkamisele. Seoses nõukogus peetavate läbirääkimistega avaldab komisjon liikmesriikidele tunnustust seatud sihi eest arutada ettepanekut avatud ja edasiviival moel.
Sellegipoolest on mitmed selle ettepaneku osad osutunud kahtlemata keeruliseks. Et hõlbustada direktiivi vastuvõtmist, kavatseb komisjon seega võtta enne Poola eesistumisperioodi algust vastu muudetud ettepaneku.
Komisjoni üldeesmärk selle direktiivi puhul on liikuda ühise menetluse poole ja hõlbustada kohaldada menetlusnorme järjepidevamalt ja tõhusamalt. Muudetud ettepanekuga edendatakse edaspidigi põhiõiguste austamist ja kvaliteetsete esimese astme otsuste tegemist, mis toob kaasa kindlad otsused ja kiiremini lõpule viidavad menetlused ning sellest tulenevalt kulude vähenemise.
Muudetud ettepanekuga püüab komisjon lihtsustada teatud sätteid, et hõlbustada nende kohaldamist. Komisjon püüdleb jätkuvalt selle poole, et tagada menetluste õigluse ja tõhususe vahel sobiv tasakaal.
Kui rääkida konkreetselt finantsmõjudest, siis komisjon mõistab täielikult, kui tähtsad on selle ettepaneku kuludega seotud osad, ning pöörab kulude küsimusele tähelepanu ka läbirääkimiste järgmistel etappidel.
Lubage mul lõpetuseks toonitada, et Euroopa Parlamendi arvamus on loomulikult lähtealus, mis võimaldab komisjonil võtta muudetud ettepaneku koostamisel arvesse parlamendi seisukohta. Me jätkame tööd Euroopa Parlamendi ja nõukoguga, et saavutada laiema varjupaigapakme raames selle ettepanekuga edu.
Enikő Győri
Austatud juhataja, lugupeetud volinik, lugupeetud parlamendiliikmed! Tänan teid selle väärtusliku arutelu eest. Tänan teid ka selle eest, et võimaldasite meil arutada konkreetsete faktide üle. Olen kindel, et nende kaalutluste arvessevõtmine rikastab uut komisjoni ettepanekut. Me rääkisime ühiste miinimumnõuete kehtestamisest, halbade tavade kaotamisest ühtse süsteemi abil, tõhususest ja tulususest ning rikkumise võimaluste välistamisest. Leian, et need on kõik väga tähtsad ideed, mille puhul me peame koostööd tegema.
Lubage mul esitada üks viimane mõte. Meil kõigil on uhke tunne olla osa ühendusest siin Euroopa Liidus, kus inimväärikust peetakse üheks oma kõige olulisemaks väärtuseks. Varjupaigapoliitika on valdkond, kus inimväärikuse ülimus on meie kõige tähtsam juhtpõhimõte. Eesistujariik Ungari peab inimtegurit ELi poliitikas kõige olulisemaks kaalutluseks. Peaminister Orbán ütles täna hommikul, et kuigi praegune olukord Euroopa Liidus nõuab selget pead ja kainet mõtlemist, peame näitama, et meil on olemas ka süda. Ta ütles seda seoses romade poliitikaga. Minu arvates peaksime kinnitama seda ka varjupaigapoliitika puhul: jah, EL peab suutma näidata, et tal on ka süda.
Eesistujariik Ungari jätkab oma eelkäija Belgia tööd. Meie programmis - selles rohelises raamatukeses, mille kõik parlamendiliikmed eile postiga said - leiate leheküljelt 25, et justiits- ja siseküsimuste nõukogu puhul hõlmavad meie eelisküsimused Euroopa ühist varjupaigasüsteemi. Oma tänaõhtuses esimeses sõnavõtus selgitasin ka seda - põhjalikumalt kui on kirjeldatud brošüüris -, et meil on kavas saavutada nõukoguga kokkulepe nii Dublini määruse kui ka kvalifikatsioonide määruse kohta. Seetõttu saate usutavasti öeldu põhjal tunnistada, et eesistujariik Ungari käsitleb seda tõepoolest eelisküsimusena. Jääme lootma teie koostööle.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
