Roheline raamat turupõhiste vahendite kohta keskkonnapoliitikas ja sellega seotud valdkondades (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni nimel Anne Ferreira esitatud raport, milles käsitletakse rohelist raamatut turupõhiste vahendite kohta keskkonnapoliitikas ja sellega seotud valdkondades.
Anne Ferreira
raportöör. - (FR) Hr juhataja, volinik, daamid ja härrad, kõigepealt tahaksin väljendada erilist tänu variraportööridele ja arvamuste koostajatele nende väärtusliku abi eest.
Ühiste jõupingutuste tulemusel valminud keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni tasakaalustatud raportiga võime täna rahul olla. Euroopa Liit on kahtlemata keskkonnale pühendunud, nii liidusiseselt kui rahvusvahelisel tasandil.
Euroopa Liit on seadnud mitmeid eesmärke pakiliste keskkonnaalaste probleemide lahendamiseks ja peab leidma moodused nende saavutamiseks. Selleks on aastate jooksul võetud vastu õigusakte, mida regulaarselt läbi vaadatakse ja liidus kohaldatakse. EL investeerib teadusuuringutesse, tegeleb avalikkuse teavitamisega ja julgustab liikmesriikide heade tavade levitamist.
Nüüd soovitame uurida teist võimalust, nimelt turupõhiseid vahendeid. Raport põhineb komisjoni dokumendil, milles on rida ettepanekuid ja ideesid, mida ma tervitan. Esiteks, aluseks on võetud tekst, mis minu arvates keskendub veidi liiga palju kliimamuutusele. See on kahtlemata ülitähtis, kuid me ei saa ignoreerida tervikpilti, kõiki inimtegevuse valdkondi, mis samuti keskkonda oluliselt mõjutavad.
Kahjuks ei olnud mul üldse teavet konsultatsioonide kohta, millest oleks võinud meie töös abi olla. Rohelises raamatus teeb komisjon ettepaneku saavutada keskkonnaalased eesmärgid odavamalt ja mõistlike hindadega. Seatud eesmärkide saavutamine peaks olema võimalik majanduslike vahenditega, mis on ka paindlik moodus.
Viimaks soovitatakse raportis, et komisjon peaks koostama tegevuskava või looma mingi muu keskkonnaalase vahendi turupõhise süsteemi. Mul on komisjonile küsimus: kas komisjon võib öelda, millisesse staadiumisse on jõutud aruteludega ja kas konsultatsioonidest tänaseks saadud tulemused kinnitavad või muudavad rohelise raamatu ettepanekuid? Usun, et see on väga tähtis küsimus.
Mis puutub turupõhiste vahendite rakendamisse, siis tuleb järgida teatud põhimõtteid. Kahtlemata tuleb kohaldada põhimõtet, et saastaja maksab, tagada, et turupõhised vahendid täiendaksid üksteist ja teisi vahendeid ning, et need oleksid järjepidevad ja asjaomaste valdkondade jaoks sobivad. See on eesmärk. Teisisõnu, me ei pea olema mitte süstemaatilised, vaid näitama üles suurt leidlikkust.
Mis puutub konkreetsetesse vahenditesse, mida täna ei ole aega arutada, pean rõhutama, et parlament on bioloogilise mitmekesisuse ettepaneku suhtes skeptiline sel lihtsal põhjusel, et meie jaoks tundub raske, kui mitte võimatu, korvata üsna ebaharilikku ökosüsteemi teises riigis.
Mis puutub kulude arvessevõtmisse põhimõttesse, siis sellele tuleb meil tugineda ja selle suunas samme astuda. Praegu võetakse väga vähe arvesse inimtegevuse, eriti tööstus- ja majandustegevuse ning keskkonnaalaseid kulusid, ehk - tehnilisemat mõistet kasutades - väliskulusid. Tüüpiliseks näiteks on transpordisektor.
Eelmise aasta juunis pidi komisjon esitama Eurovignette'i direktiivi läbivaatamise ettepaneku, eelkõige maanteeliikluse maksu muutuvaks tegemise kohta. Keskkonnaalaste turupõhiste vahendite kavandamisel tuleb see muutuvuse põhimõte järjest rohkem kasutusele võtta. Komisjon on teinud ettepaneku sarnase süsteemi kasutuselevõtmiseks energia maksustamisel, mis hõlmab kaht komponenti: energia komponenti ja keskkonnaalast komponenti.
Kui direktiivi läbivaatamine oma eesmärki õigustab, tuleks tagada konkurentsivõime taastamine teiste transpordivahenditega ning vähem CO2 õhku paiskavate mooduste kasutamine.
Lõpuks tahaksin juhtida erilist tähelepanu ühele punktile, Euroopa majanduse konkurentsivõimele. Loomulikult me kõik nõustume sellega, kuid peame olema ettevaatlikud. Siin tekib küsimus, kas mittetegutsemine läheb sotsiaalses, majanduslikus ja keskkonnaalases ja ka poliitilises plaanis palju maksma.
Androula Vassiliou
volinik. - Hr juhataja, tahaksin tänada parlamenti ja eriti raportööre väga konstruktiivse reaktsiooni eest komisjoni rohelisele raamatule turupõhiste vahendite kohta.
Rohelist raamatut esitleti eelmisel aastal volinik Dimase osavõtul, sooviga algatada laialdane avalik arutelu, kuidas edendada turupõhiste vahendite kasutamist ühenduse keskkonna- ja energiapoliitikas. Roheline raamat algab laialt jagatud arvamusega, et mitte ainult turupõhised vahendid, nagu maksud, tasud ja kaubeldavate lubade süsteemid, vaid ka sihtotstarbelised toetused, pakuvad paindlikke ja kasulikke võimalusi poliitiliste eesmärkide saavutamiseks.
Mul on hea meel, et parlament seda lähenemisviisi toetab. Samamoodi on mul hea meel, et parlament jagab arvamust, et turupõhiseid vahendeid ei saa vaadata ja kasutada eraldiseisvalt, vaid koos õigusaktidega.
Parlamendi raport annab väga kasuliku ja ülevaatliku panuse turupõhiste vahendite kasutamise arutelusse nii ühenduse kui riiklikul tasandil. Selle reguleerimisala on tegelikult isegi laiem, hõlmates ka sisemajanduse kogutoodangu rohelisemaks muutmist ja ELi heitkogustega kauplemise süsteemi. Need küsimused on kahtlemata seotud rohelise raamatu teemaga ja väga olulised iseseisvalt, kuid need jäeti rohelisest raamatust välja, sest sisaldusid teistes paralleelselt koostatud komisjoni dokumentides.
Komisjon võtab arvesse parlamendi töö käigus tehtud arvukaid tähelepanekuid ja taotlusi rohelise raamatu erinevate teemade ja teiste konkreetsete algatuste kohta.
Mis puutub sel aastal eesseisvatesse tegevustesse, saan teid teavitada, et komisjon kavatseb sügisel vaadata läbi energia maksustamise direktiivi, et tagada selle tõhusam panus ELi energia- ja kliimamuutuse eesmärkide täitmisse.
Mis kõige olulisem ja mis on kooskõlas parlamendi sooviga - üks peamisi aspekte on see, kuidas saavutada parem vastastikune täiendavus ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga. Minu arvates on väga oluline saavutada parim võimalik sünergia ELi heitkogustega kauplemise süsteemi ja energia maksustamise vahel nii, et ELi kliimamuutuse ja energia eesmärkide saavutamine oleks tagatud kõige vähem kulukal moel.
Me tahame esitada ettepaneku piisavalt varakult, et parlament jõuaks anda arvamuse enne oma praeguse mandaadi lõppemist. Teatud valdkondades saab tõhusaid meetmeid võtta üksnes ELi tasandi õigusaktidega. Nii on see näiteks energia kasutamise maksustamisega - millest ma just rääkisin - ja ELi kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemiga.
On siiski teisi valdkondi, kus liikmesriigid saavad ise tõhusaid meetmeid võtta ja kus nad saavad koostööd teha ja kasutada ära teiste liikmesriikide kogemusi. Sel eesmärgil soovitatakse rohelises raamatus turupõhiste vahendite foorumi loomist, mille kaudu jagada teadmisi sektorite ja liikmesriikide vahel.
Viimaks tahaksin ma tänada parlamenti konstruktiivse panuse eest turupõhiste vahendite edasisse kasutamise arutelusse, millest on kasu kõigile poliitikakujundajatele nii siin Strasbourgis kui Brüsselis ja riikide pealinnades.
John Purvis
majandus- ja rahanduskomisjoni arvamuse koostaja. - Hr juhataja, Anne Ferreira on koostanud suurepärase ja tasakaalustatud vastuse komisjoni rohelisele raamatule keskkonnaalaste turupõhiste vahendite kohta. Majandus- ja rahanduskomisjoni arvamuse koostajana tõhustatud koostöö menetluse kohaselt on mul väga hea meel, et meil on olnud võimalik temaga koostööd teha ja anda sellesse raportisse suur panus.
Meie arvates on heitkogustega kauplemise süsteem olemasolevatest kõige kulutõhusam, nõudlustundlikum ja objektiivsem turupõhine vahend ELi kasvuhoonegaaside heitkoguste 20 % võrra vähendamise eesmärgi saavutamiseks 2020. aastaks. Heitkogustega kauplemise süsteem peaks olema turupõhiste vahendite nurgakivi ja ma tervitan komisjoni ettepanekuid selle parandamiseks ja laiendamiseks. Süsteemi piirmäär peaks järjest karmistuma, et 20 % eesmärki oleks võimalik 2020. aastaks saavutada. Piirmäär peaks olema jaotatud suurte saastajate vahel võimalikult laialdaselt.
Saastekvootide jagamise peamine mehhanism peaks olema enampakkumine, et vältida ebasoodsamat konkurentsiolukorda, mida võib tekitada tasuta saastekvootide jagamine arvutusmeetodi põhjal, mida nimetatakse "grandfathering”. Enampakkumine on majanduslikult mõttekam. See soodustab uute pakkujate esilekerkimist, innovatsiooni ning tehnoloogilisi ja tegevuslikke täiustusi.
Proua volinik, ma rõhutan veelkord, et meie oleme seisukohal, et energia maksustamine, aga ka maksud ja toetused üldiselt, peaksid jääma teisejärguliseks ja täiendavaks vahendiks nende kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisel, mida heitkogustega kauplemise süsteem otseselt või kaudselt ei hõlma. Sel põhjusel leiame, et raporti lõige 26 on vastuolus üldise sõnumiga, et prioriteet peab olema heitkogustega kauplemise süsteemil.
Viimaks, komisjonil tuleb viivitamata asuda läbirääkimistesse vastastikuste kokkulepete sõlmimiseks teiste jurisdiktsioonidega. Kaubanduslike moonutuste tasakaalustamiseks tuleb piiril maksustamisele kindlasti eelistada vastastikuseid ja teisi sarnaseid rahvusvahelisi kohustusi, mis hõlmavad ka konkurentsile haavatavaid sektoreid.
Neena Gill
tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni arvamuse koostaja. - Hr juhataja, kliimamuutusest räägitakse küll palju, aga konkreetsete meetmete osas ei ole eriti midagi juhtunud ja ma arvan, et ELil tuleb maailmale eeskuju näidata. Seepärast on ülitähtis kasutada rohkem turupõhiseid vahendeid, sest see on kulutõhus moodus süsiniku heitkoguste vähendamiseks ja energiatõhususe tõstmiseks.
Ma arvan, et need otsesed maksud, kaubeldavad load ja toetused aitavad Euroopa Liidul heitkogustega seotud kohustusi täita. Tunnistades, et liikmesriikidel on vaja säilitada paindlikkus oma maksusüsteemide üle, tuleb siiski tervitada kõiki abivahendeid, mis aitavad meie tööstusel ja tarbijatel teha rohelisemaid valikuid ning meie poliitika peab stimuleerima käitumuse muutumist.
Seepärast on oluline turutõrkeid korrigeerida. Põhimõtte, et saastaja maksab, raames peab hinnakujundus sisaldama süsiniku keskkonnakahjusid. Madalama käibemaksu kohaldamine keskkonnasõbralike toodete suhtes võib aidata ühiskonna haavatavaid rühmasid, eriti eakamaid, kellel on rohkem kui kunagi varem oht sattuda energiavaesusse.
Samuti tuleks kõik enampakkumise teel saadud tulud reinvesteerida võitlusse energiapuuduse vastu ja uute keskkonnaalaste programmide rahastamisse.
Anders Wijkman
fraktsiooni PPE-DE nimel. - Hr juhataja, nagu öeldud, on tegemist olulise raportiga ja ma tahan Anne Ferreirat õnnitleda.
Me teame, et praegune majandusmudel ei suuda keskkonnakulusid turuhindades arvesse võtta. Põhimõte, et saastaja maksab, töötati välja ja lepiti kokku juba 1972. aasta Stockholmi konverentsil. Kuid nagu me teame, ei ole enamikus riikides seda ellu viidud.
See raport on väga oluline. Selles käsitletakse turutõrkeid, mis esinevad mitmetes valdkondades, millest kõige olulisem on täna kahtlemata kliimamuutus. Raportis pakutakse välja erinevaid algatusi paljudes võtmevaldkondades. Üldiselt on enamik nendest ettepanekutest hästi koostatud. Samas ma arvan, et me oleksime kõik pidanud rohkem pingutama selle raporti lühendamiseks ja teatud lõigud ühendama; praegu esitatakse siin sellekohaseid ettepanekuid. Ma arvan, et raport oleks selle võrra parem ja selgem olnud.
Oma fraktsiooni nimel, nagu John Purvis juba ütles, pean mainima, et me ei ole teatud lõigetega rahul. Üks selline on lõige 26. Nii ei saa olla, et samal ajal soodustatakse Euroopa tasandil heitkogustega kauplemise süsteemi ja nõutakse ka CO2 maksu. See on ebajärjekindel. Teiseks, me ei ole päris rahul lõikega 24. Me küll nõustume suurema osaga sellest lõikest, kuid meie meelest on see oma keelekasutuses liiga üldine ja jätab mulje, et enampakkumise tulu peaks olema tulevikus osa ELi eelarvest. Seda me ei saa toetada. Kuid muus osas oleme me poolt ja veelkord õnnitlused Anne Ferreirale.
Gyula Hegyi
fraktsiooni PSE nimel. - (HU) "Muutkem maalima!” ütlevad vasakpoolsed, kes arvavad, et meie maailma on vaja muuta. Me ei saa leppida kasiino-kapitalismiga - niinimetatud arenguga -, millega kaasneb loodusväärtuste hävimine. Kahekümnes sajand on meile näidanud, et korraliku majandusliku ja sotsiaalse raamistikuta on utoopiad määratud hukule. Keskkonnale suunatud roheline maks ja kogu maksupoliitika võib aidata kaasa parema elukeskkonna loomisele turumajanduse ja säästvate vahendite kaudu. Mis puutub maavarade suuremasse maksustamisse, peaks ühtne energiamaks sundima kõiki vähendama oma sõltuvust energia impordist, kasutama vähem autosid ja investeerima ühistransporti, trammidesse ja raudteedesse. Kui maksutasakaal liiguks palkadelt tarbimisele, areneks välja väga uut tüüpi töökeskkond ja looduslähedane elustiil ning tarbimishulluse asemel oleks suurem roll kultuuril. Kahjulike heidete ja tavaolmejäätmete maksustamine vähendab keskkonnasaastet ja sellega kaasnevaid endeemseid haigusi ning vähendab seeläbi enneaegsete ja mittevajalike surmade arvu. Rahumeelse revolutsiooni vormina on üleminek rohelisele maksustamisele vastuvõetav. Maksustamise tase muidugi ei tõuse, sest Euroopas on maksustamine juba niigi kõrge. Energiatarbimise vähenemine vähendaks meie kaupade konkurentsivõimet. Rohelise maksustamisega saame teha hüppe 20. sajandi materialistlikust maailmast mõistlikumasse maailma, mis on rikkam keskkonnasõbralikumate ja inimlikumate väärtuste poolest. Kui on üks asi, milles me, 27 Euroopa riigi esindajad, ühel meelel oleme, on see roheline maksustamine. Laske meil maailma muuta, hoolikalt läbimõeldud ja julgete reformidega.
Frédérique Ries
fraktsiooni ALDE nimel. - (FR) Hr juhataja, volinik, ka mina tahaksin õnnitleda meie raportööri Anne Ferreirat suurepärase töö eest ja tiheda koostöö eest variraportööridega sellel olulisel teemal.
Ma keskendun raporti kahele peamisele punktile: CO2 kvootide vahetamise süsteemile ja rohelisele maksustamisele. Rääkides kõigepealt saastekvootidest, on väga murettekitav, mida on ka korduvalt öeldud, et CO2 tööstusheited suurenesid 2007. aastal 1 % võrra, see oli eelmisel aastal, kui Euroopa Liit oli seadnud endale kevadisel ülemkogul ambitsioonika eesmärgi vähendada 2020. aastaks kasvuhoonegaase 20 % võrra. Lühidalt, masinavärk on umbes ja - pehmelt öeldes - meil tuleb see jälle tööle saada, sest on aeg lükata käima positiivne ring.
Mina näen kaht tegutsemisvõimalust. Esimene on toetada Euroopa Komisjoni, kes pooldab saastekvootide eest maksmist. Teine tuleneb mõttest, et praegune CO2-ga seotud süsteem on liiga kitsas ja järk-järgult tuleb lisada teisi saasteaineid, alustades kahtlemata lämmastikoksiididest (NOx) ja SO2-st.
Ma ei ole kindel ka laevandussektorile antud soodustingimustes. Vastupidiselt lennundussektoris peagi kehtima hakkavale olukorrale, ei kehti laevandussektori suhtes ükski ühenduse ega rahvusvaheline CO2 vähendamise õigusakt. See on kaksikmoraal, mida me ei saa enam endale lubada.
Resolutsiooni teine nurgakivi on roheline maksustamine, keskkonnamaksud, revolutsioon, mida hr Eguy mainis. Liberaalide ja demokraatide seisukoht selles küsimuses on selge. Ühenduse turul põhinevad vahendid ei peaks piirduma saastekvootide vahetamise süsteemiga. Me peame kaaluma ka teisi süsteeme ja ühe autorina toetan vägagi lõiget 27, milles äratatakse taas ellu süsinikumaksu idee, mis tasakaalustaks fossiilkütuste toetuste vähenemist.
Teisest küljest - ja ma nõustun selles punktis hr Purvise ja hr Wittmaniga - fraktsioon ALDE ei toeta lõike 26 viimast lauset, milles palutakse komisjonil esitada 2008. aasta lõpuks ettepanek ühenduse CO2 maksu kohta. Me eelistame, et liit teeks valmis oma ambitsioonika energia- ja kliimapaketi.
Kokkuvõttes tuleb meil lõpetada silmakirjalikkus ja teadvustada väga selgelt selle ambitsiooni hind. Kui CO2 heitkoguseid vähendada näiteks kolmandiku võrra, peab iga inimene Euroopas paiskama õhku kaheksa korda vähem süsinikdioksiidi. Need selged arvud näitavad, et lisaks turupõhistele vahenditele keskkonna kaitsmiseks, ei saa me üle ega ümber oma enda isiklikust vastutusest ja liidul tuleb kõvasti pingutada, et kursil püsida, et säästev areng ei oleks mitte üksnes moeröögatus, vaid meie kõigi tulevikumudel.
Alessandro Foglietta
fraktsiooni UEN nimel. - (IT) Hr juhataja, daamid ja härrad, tahaksin tänada Anne Ferreirat suurepärase töö eest.
Globaalne vastutus kliimamuutusega võitlemisel tuleb võtta mitmel tasandil - mitte üksnes ettevõtete ja institutsioonide maailmas, vaid ka üksikisikute seas. Euroopa kodanikena saame me oluliselt vähendada oma ökoloogilist jalajälge ja saavutada globaalse ja olulise mõjuga suuri tulemusi ka väheste vahenditega, sealhulgas oma ostuvalikutega. Liikmesriigid saavad turupõhiste vahenditega julgustada või lihtsustada inimesi valima ökoloogilisi tooteid.
Sama tähtis nagu uute tehnoloogiate kohta teadusuuringute edendamine on ka tagada nende tehnoloogiate kättesaadavus tarbijatele ja laialdane levitamine kogukonna keskkonna hüvanguks. Kahju, et 16.-18. aprillil Pariisis kohtunud 16 riiki, kes esindavad planeedi suurimaid majandusjõude, ei suutnud jõuda kokkuleppele ühisresolutsioonis, mille eesmärk on kogu maailmas kasvuhoonegaaside vähendamine 50 % võrra aastaks 2050.
Me siiski loodame, et järgmistel läbirääkimistel Kobes ja Hokkaidos saavutatakse selles valdkonnas suuremat edu, eriti kuna ma usun, et kliimamuutusega tuleb võidelda globaalsel tasandil; muidu paneks see lihtsalt raske koorma Euroopa ettevõtetele, muutes need vähem konkurentsivõimeliseks võrreldes konkurentidega väljaspool Euroopat, saavutamata keskkonna globaalsel tasandil parandamise eesmärki.
Kui me tahame liikuda keskkonnasõbralike tootmissüsteemide suunas, tuleb meil majandushoobadena kasutada turupõhiseid vahendeid, mis on säästvad pikas perspektiivis; selles osas tervitan komisjoni rohelist raamatut. Euroopa Liidul tuleb aidata liikmesriikides kaasa turupõhiste vahendite levikule, mis võimaldavad võtta arvesse toodete keskkonnakulusid ning propageerida energiasäästlikkust ja hoonete soojusisoleerimist. Olen seisukohal, et Euroopa Liidu jaoks on ülitähtis saavutada eesmärk, et 2020. aastaks peab 20 % energiatarbimisest pärinema taastuvenergiast.
Margrete Auken
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DA) Hr juhataja, ma tahaksin tänada Anne Ferreirat hea raporti eest olulisel teemal ning nauditava ja suurepärase koostöö eest. Selleks, et EL saaks ka tegelikult viia ellu kõik need ilusad sõnad, mida meie kliima- ja keskkonnaalaste eesmärkide kohta on öeldud, tuleb meil, poliitikutel, võtta vastutus ja teha oma valijaskonna nimel raskeid otsuseid. Üks meie käsutuses olevatest tõhusatest vahenditest on tarbimismahtude piiramine, et luua surve keskkonnale, pannes saastaja maksma. See on suurepärane põhimõte, millega kõik on nõustunud, kuid mida keegi ei ole siiani tõsiselt võtnud, kui see tegelikult ka saastajale maksma läheb. Nii näiteks ei ole autojuhtide kulusid kunagi transpordikulude hulka arvatud. Üks esimesi asju, mida tuleks teha, on võtta arvesse nn "väliskulusid”. See oleks oluline samm edasi. Loomulikult on võimalik saasteainete tarbimise kontrollimisega minna veelgi kaugemale veelgi rangemate finantsvahendite abil ning lubage mul siin öelda, et ma lihtsalt ei saa aru, miks ei ole võimalik kombineerida CO2 makse ja saastekvootidega kauplemise süsteemi. Ma lihtsalt ei saa sellest aru.
Keskkonnaalaselt mõistliku hinnapoliitika kasutamine on tõhus moodus kasutada turgu keskkonnapoliitika raames, mitte kohustuslike nõuete ja keeldude asemel, vaid nende kõrval; seda on soovitanud ka komisjon. Tihti tuntakse muret, et turupõhiste meetodite kasutamisel võib olla moonutatud sotsiaalne mõju. Samas tuleb teadvustada ka silmakirjalikkust. Tarbimismaksudel on tavaliselt õiglane mõju, sest rikkad on need, kes kõige rohkem tarbivad ja seeläbi kõige rohkem maksavad. Kui tahetakse võtta midagi ette raskuste suhtes, mida kogevad vaesed, tehes oma hädavajalikke oste, siis on palju teisi meetodeid, mida võib kasutada, mis ei hõlma rohelisi makse. Näiteks tavaline maksustamine, sotsiaal- ja palgapoliitika on palju asjakohasemad, kui me võtame tõsiselt oma kohustust hoolitseda vähem jõukate inimeste eest.
Üks meetod, mis siin ei toimi, on selline, et määratletakse teatud põhilised tarbimisvajadused, mida pakutakse odavalt või isegi tasuta. Esiteks, tarbimine on alati suhteliselt suur, kuid selle mudeli halvim külg on, et see ei soodusta kuidagi säästmist. Seega on vaatamata kõigele progressiivne maksustamine roheliste maksudega parem. Samas on kõige parem, mida teha saab, vältida nende turupõhiste vahendite puhul muid kaalutlusi, kui me tahame, et nad tõesti oleksid tõhusad võitluses keskkonna, kliima ja looduse säästmise eest. On hea, et nii väga muretsetakse sotsiaalse moonutamise pärast, kuid siin on küsimus meie elukeskkonna säilitamises järeltulevate põlvede jaoks.
Jens Holm
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (SV) Kohe võtame me vastu otsuse Anne Ferreira raporti kohta keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni nimel, mis käsitleb rohelist raamatut turupõhiste vahendite kohta keskkonnapoliitikas ja sellega seotud valdkondades. See on suurepärane raport ja ma toetan seda täielikult.
Lubage mul kõigepealt teha üks isiklik märkus. Me räägime siin turupõhistest vahenditest. Mina isiklikult olen väsinud rääkimast turupõhistest vahenditest keskkonnapoliitikas. Meil ei ole vaja rohkem mõjutusi ettevõtetelt või turult. Meil on vaja rohkem poliitilist kontrolli. Meil on vaja rohkem kavandamist. Meil on vaja näiteks rangemaid heite tingimusi, meil peaks olema võimalik kasutada keskkonna eesmärkidel riigihanget ja keskkonnamakse ja -tasusid. Just siin on meil tegelikult turupõhised vahendid, sest mis on oluline, on maksude ja tasude kehtestamine asjadele, mis tekitavad keskkonnaprobleeme, teisisõnu keskkonnaprobleemide arvessevõtmine. Need vahendid on hea näide sellest, kuidas me võtame poliitilise vastutuse keskkonnaprobleemide eest, mitte ei jäta neid turu otsustada.
Lubage mul tuua mõned konkreetsed näited raporti eriti oluliste aspektide kohta. Minimaalne CO2 maks, CO2 maks koos selge vähendamise nõudega, on tõenäoliselt kõige tõhusam moodus heite vähendamiseks. Minu riigis kehtestati esmakordselt maailmas CO2 maks. See oli 1990ndate alguses. Ma ei väida, et Rootsi on kõigis kliimaküsimustes eririnnas, aga CO2 maks on tõepoolest olnud üks peamisi põhjuseid meie CO2 heite vähenemisel. On viimane aeg, et rohkem riike sama teeks. Raporti lõikes 26 nõutakse just sellise CO2 maksu kehtestamist.
Üldiselt nõuame me liikmesriikidele rohkem tuge keskkonnamaksude kehtestamisel. Ma usun täna, et meil on ainulaadne võimalus CO2 maksu ja teiste keskkonnamaksude läbisurumiseks. Viimastel aastatel on teadlikkus maailmas tohutult tõusnud. Raportis me märgime ka, et liikmesriigid ise määravad selle valdkonna. Loomulikult on see täiesti tõsi. See on nende pädevuses.
Teine teema on heitkogustega kauplemise süsteem. Tuleb tõdeda, et esimene kauplemisperiood aastatel 2005-2007 on olnud katastroofiline. Süsteem ei ole suutnud heiteid vähendada ja paljud saastajad on saanud üliheldeid kvoote ja saanud sellest süsteemist hiiglasuurt kasumit.
Seepärast nõuame me raportis saastelubade enampakkumisi, 30-protsendise vähendamise eesmärgiga vastavuses olevat piirangut heidetele ning rangeid nõudeid paindlike mehhanismide kasutamiseks. Loodetakse, et see aitab kauplemise süsteemi käima saada. Kui see ei õnnestu, siis peaksime kaaluma kauplemissüsteemi asendamist millegi hoopis muuga, näiteks heidete karmi maksustamisega
Selles kontekstis on oluline meeles pidada, et nüüd, kui heitkogustega kauplemisse kaasatakse ka lennundus, ei saa lennundusevastased meetmed enam piirduda üksnes kauplemissüsteemiga. Kehtestama peab ka paralleelsed meetmed, nagu näiteks lennukikütuse maksu ja lämmastikoksiidide (NOx) maksu ja just seda me selles raportis nõuamegi. Siinkohal kasutaksin ma juhust ja küsiksin komisjonilt küsimuse: te olete enne öelnud, et esitate meetmed lämmastikoksiidide (NOx) heite piiramiseks ja et te teete seda käesoleval aastal. Kas te võiksite öelda, mis seis sellega on? Kas teil on kuupäev, mis ajaks need meetmed peavad paigas olema? Arvestades asjaoluga, et lennutranspordi heitkogused on viimastel aastatel peaaegu kahekordistunud, tahaksid paljud siinviibijaist näha konkreetseid meetmeid. Me tõesti ei saa enam kauem oodata!
Need vahendid on hea näide sellest, kuidas me võtame poliitilise vastutuse kliimamuutuse eest. Maksud ja tasud aitavad kiirendada heite vajalikku vähendamist ja loodetavast lahendada kogu kliimaprobleemi. Tegutsegem! See on meie kohus oma laste ees ja kõigi teiste elusolendite ees sellel ilusal planeedil.
Johannes Blokland
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (NL) Hr juhataja, minu komplimendid Anne Ferreirale raporti eest turupõhiste vahendite kohta keskkonnaga seotud valdkondades. Meie ees oleva raporti üks sambaid on põhimõte, et saastaja maksab. See on oluline eeldus, mis võimaldab koormat võrdselt jagada. See on ka üks põhjus, miks mina pooldan kõigi väliste kulude, seega ka keskkonnakulude, edasikandmist tööstustoodete ja tarbekaupade tarbijatele. See muudab pildi realistlikuks ja konkurentsi ausaks.
Eelmise aasta novembris osalesin ma konverentsil pealkirjaga "Beyond GDP” (SKTst kaugemale). Seal peeti laialdast arutelu mooduste üle, kuidas kasutada sotsiaalse heaolu mõõtmiseks teisi näitajaid peale sisemajanduse kogutoodangu, sest praktikas mängivad sotsiaalsed, keskkonnaalased ja ka majanduslikud tegurid oma osa. Inimene võib olla majanduslikult hästi kindlustatud, kuid kui ta elab tihedalt asustatud linnas, kus on suur õhusaaste, siis ei ole tema elukvaliteet väga suurepärane. Mul on hea meel, et Anne Ferreira on oma raportis ka sellele tähelepanu juhtinud.
Viimaks, ma tahaksin väljendada oma toetust kahele konkreetsele lõikele raportis, lõigetele 58 ja 59, milles nimetatakse keskkonnategurite arvessevõtmist vee hinnas ja, teiseks, õigusliku raamistiku loomist, et vähendada keskpikas perspektiivis toodetavate jäätmete taset.
Bogusław Sonik
(PL) Hr juhataja, keskkonna tasakaalu ohtusattumine maailmas sunnib meid astuma samme, mis muudaksid meie kasvumudeleid ja tooksid uue elustiili meie ühiskondadesse.
Äritegevusega kaasneb keskkonnakulu, mis finantsarvestuses tavaliselt ei kajastu. Vaatamata asjaolule, et Euroopa Liidu keskkonnapoliitika tugisambaks olev põhimõte, et saastaja maksab, kehtib kogu ühenduses, jätab selle kohaldamine teatud riikides palju soovida.
Euroopa Liit on keskkonna olukorra parandamiseks võtmas kasutusele rea õigusakte ja eeskirju. Uute turupõhiste vahendite kasutuselevõtmine on hädavajalik. Maksudel on Euroopa Liidus väga oluline roll ELi keskkonnakaitsealaste eesmärkide saavutamisel. Siiani on ainuke kasutuselolev süsteem süsinikdioksiidi heitkogustega kauplemise süsteem. See paistab olevat ebapiisav.
Arvestada tuleb ka teiste turupõhiste vahenditega. On väga oluline, et ökoloogilistest maksudest saadud tulu kasutataks keskkonnale ja inimtervisele avalduvate negatiivsete mõjude ennetamiseks. Tundub, et ülitähtis on järk-järgult keskkonnamakse kogu ELis ühtlustada. Ökoloogiline maksustamine on liikmesriikides väga erinev. Kui jätta nendes küsimustes lahenduste leidmine liikmesriikidele, võib see tekitada konkurentsimoonutuste ohu ettevõtete vahel.
Uute turupõhiste vahendite kasutuselevõtmisel tuleb silmas pidada mitut põhimõtet: avalikkus peab neid aktsepteerima, maks ei tohi tunduda järjekordse Euroopa Liidu poolt peale surutud kohustusena ning maks tuleb sisse viia järk-järgult.
Mõned ELi liikmesriigid on juba võtnud kasutusele oma turupõhised vahendid, näiteks energiasäästlikkuse sertifikaadid või rohelise energia sertifikaadid. Kõik liikmesriigid peaksid kindlalt toetama madala süsinikusisaldusega tehnoloogiaid, energia säästmist ja taastuvenergia tehnoloogiaid.
Viimaks tahaksin ma tähelepanu juhtida, et Euroopa Liit on keskkonnakaitse alaselt maailmas juhtpositsioonil ja ma usun, et meil on kohustus näidata ülejäänud maailmale eeskuju.
Genowefa Grabowska
(PL) Hr juhataja, tahaksin õnnitleda raportööri keskkonnakaitse küsimuse suurepärase käsitluse eest. Samuti tahaksin teile meelde tuletada, et alates ÜRO aruandest pealkirjaga "Meie ühine tulevik”, mille koostajaks oli Margot Wallström, on meil kohustus järeltulevate põlvede, oma laste ja lastelase ees jätta looduskeskkond neile võimalikult heas olukorras.
Euroopa Liidu kaasatus selles valdkonnas on juba praegu väga hea, kuid Euroopa Parlamendi näpp on ikka pulsil. Meil on olemas kliimamuutuste ajutine komisjon, meil on head õigusaktid ja me rakendame määrusi, direktiive ja otsuseid. Nüüd on saabunud aeg oma mehhanisme tugevdada, eriti finantsstiimuleid ja makse ning laiendada teavituskampaaniaid ja ennetavaid meetmeid.
Selleks, et need tegevused oleksid tõhusad, on vaja lähenemist ühenduse tasandil. Liikmesriigid peavad saama üle oma vastumeelsusest ja vastuseisust maksude ühtlustamisele, vähemalt keskkonna koha pealt. Isegi kui see on keskkonna hüvanguks, ei ole ökoloogilised maksud praegu üldse populaarsed. Inimesed ei armastata makse, ka mitte ökoloogilisi makse. Sel põhjusel tuleb teha kõikvõimalikke jõupingutusi nii Euroopa kui riikide tasandil, et muuta ühiskonna suhtumine ökoloogilistesse tasudesse ja maksudesse pooldavaks.
Mida meil vaja on, on tegevused, mis inspireerivad kõrget keskkonnaalast teadlikkust. Meil on vaja stiimuleid, mis tagavad, et head tavad oleksid laialdaselt kasutusel ja edendaksid keskkonnasõbralikku käitumist. Keegi ju ei kaeba, kui Euroopa Parlamendi poes kasseeritakse kilekoti eest viis senti. See on põhimõttelise tähtsusega - mitte selle tegevuse rahaline mõõde, vaid sellega kaasnev järelemõtlemise hetk, kui klient mõtleb, kas võtta kilekott või mitte, et vähendada prügi hulka planeedil. See on hea viis inimesi mõtlema panna. Inimesed aktsepteerivad rahalisi tasusid, makse ja muid keskkonnaalaseid lõive, aga ainult siis, kui nad usuvad, et nad on mõistlikud ja näevad positiivset tulemust.
Holger Krahmer
(DE) Hr juhataja, ma tervitan turupõhiste vahendite kasutamist poliitika, sealhulgas keskkonnapoliitika, elluviimise vahenditena. Tahaksin siiski rõhutada, et ükski poliitikavahend ei ole tõhus ainuüksi seepärast, et kannab silti "turupõhine”.
Kõik poliitiliste eesmärkide saavutamiseks kasutatavad vahendid peavad vastama teatud kriteeriumidele. Kas see vahend on vastava eesmärgi saavutamiseks kohane? Kui erinevad eesmärgid segamini ajada, ei saavuta me ühtki korralikult. Kui keskkonnameetmega kaasneb mõtlemine, et see on rahategemise vahend, siis olemegi juba ebakindlal pinnasel, sest siis on see vahend mitmeti moonutatud. Kas vahend aitab tegelikult eesmärki saavutada? Seda küsimust tuleb uurida tähelepanelikult ja järjekindlalt. Kas vahend on kooskõlas teiste juba olemasolevate vahenditega? Kuidas on tõhususega - kulu ja tulu suhtega?
Seda raportit lugedes on mul mõnel juhul kahtlus, kas nimetatud tingimused on täidetud. Teoorias toimib heitkogustega kauplemise süsteem väga hästi, aga tegelikkus on mõnevõrra erinev. ELi heitkogustega kauplemise süsteem on kaoses. On kulutatud varandusi, aga süsteemi tegelikke eesmärke ei ole saavutatud. Hea küll, ütlete, see on katsefaas ja meil ei ole veel õnnestunud seda toimima saada, aga me ei saa kuidagi endale lubada seda kallist katsetamist jätkata.
Minu mõtet illustreerib ka energia kasutamise maksustamise poliitika. Maksustamisel ei ole tõepoolest kohta ELi rohelises raamatus turupõhiste vahendite kohta. Ainuüksi asjaolu, et üks vahend mõjutab teatud turu osasid ei tee seda turupõhiseks. Mul ei ole põhimõtteliselt midagi selle vastu, et kasutada keskkonnaeesmärkide saavutamiseks maksumeetmeid, kuid ma toetan nende kasutuselevõtmist üksnes siis, kui nad vastavad eespool nimetatud tingimustele.
Minu väide on, et me peaksime määrama eesmärgid, mida me tahame saavutada, ning jätma nende saavutamise vahendite valiku turul osalejatele.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Hr juhataja, volinik, raportööri kirjeldatud turupõhised vahendid keskkonnapoliitika eesmärkide saavutamiseks tähendavad suures osas makse ja tasusid. Nagu ta on lõikes 28 õigesti tähelepanu juhtinud, võib juhtuda, et seatud eesmärgid jäävad täitmata ja muutuvad vaid rahategemise vahenditeks.
Vähem põhjalikult arutatud teemad on suunatud ainult tulevikku. Mõtlemiskoht on see, et kui kasutada põhimõtet, et saastaja maksab, siis kes peaks puhastama mulla, vee ja õhu, mida on minevikus saastatud tööstusjäätmetega või aegunud pestitsiidide, asbesti, fosforpentakloriidi ja teiste ühenditega?
Ma arvan, et lõikes 67 viidatud rohelised võlakirjad oleksid selle jaoks väga head. Sellesse protsessi kaasatud ettevõtetele võiks anda ülesandeid, millega muidu ei oleks tegeletud, kes saaksid neid siis finantsturgude abiga täita. Selliste võlakirjade, mida kutsutakse rohelisteks võlakirjadeks, kasutuselevõtmine aitaks lahendada mitmeid probleeme, mis on seotud turupõhiste vahendite kasutuselevõtmisega keskkonnakaitse valdkonnas. See on suurepärane idee ja ma õnnitlen Anne Ferreirat.
Caroline Lucas
Hr juhataja, ma tervitan Anne Ferreira suurepärast tööd ja koostööd, tänu millele on meie ees raport, milles antakse ülevaatlik ja aus hinnang turupõhiste vahendite potentsiaalile ja piirangutele.
Turupõhiste vahenditel on selgelt oma roll. Majandusloogika joondamine keskkonna- ja sotsiaalse tegelikkusega, kohaldades põhimõtet, kes saastab, see maksab, peaks olema võimas hoob tootmis- ja tarbimisharjumuste juhtimiseks säästvuse suunas. Näiteks, kui tarneahelas makstavates hindades võetaks arvesse kaubaveo keskkonna- ja sotsiaalseid kulusid, võiksime ehk näha lõppu sellele hullusele, et enam-vähem samasuguseid tooteid veetakse mõttetult kaugete maade vahel edasi tagasi.
Selliste põhimõtete viimine üksikisiku tasandile personaalse süsinikuga kauplemise süsteemi kohaldamise kaudu võib olla ülimalt tõhus moodus tarbijakäitumise mõjutamiseks. Kuid, nagu Anne Ferreira raportis selgelt märgitakse, turupõhiseid vahendeid ei tohi käsitleda muude keskkonnaalaste standardite ja regulatsioonide aseainena. Nende kasulikkus sõltub kahtlemata sellest, kuidas nad koostatud on.
Saastekvootidega kauplemise süsteem on asjakohane näide. Ma tahaksin kolleege hoiatada, et kui me kuulame liiga palju, mida tootmisharu meile räägib, lõpetame me sellise süsteemiga, mis ei ole midagi enamat kui edasi-tagasi kauplemine kauplemise pärast, nagu kaks esimest etappi on näidanud, kaotades keskkonnaalased eesmärgid täiesti silmist. Kui me tahame, et süsteem oleks tõhus, peab sellel olema 30-protsendise vähendamise eesmärgiga vastavuses olev range lagi, piirangud väliste soodustuste kasutamisele ja algusest peale ainult saastekvootide enampakkumine.
Lõpuks tahaksin ma mainida veel üht teretulnud joont, mis raportis läbi jookseb, nimelt möönmist, et traditsiooniline majanduskasvu mõõtmine SKT abil ei ole enam piisav ega täpne tegeliku heaolu näitaja. Sellel teemal toimus aasta alguses parlamendis konverents ja ma ootan huviga komisjoni aruannet sügisel.
Nils Lundgren
(SV) Hr juhtaja, keskkonnaküsimused on põhjendatult saanud meie aja üheks suuremaks poliitiliseks teemaks ja muutunud põhjendatult üheks kõige olulisemaks ELi koostöövaldkonnaks.
Esiteks, piiriülese keskkonnasaastega Euroopas ei ole võimalik tegelda riigi tasandil ja see annab ELile selge rolli. Teiseks, EL on maailma suurim majandus oma tohutu tootmise ja väliskaubandusega ning liikmesriigid on ühel meelel keskkonnaalaste tagajärgede vastutuse võtmises. See suuruse ja peamiste keskkonnaalaste eesmärkide kokkuleppe kombinatsioon annab ELile võimaluse teostada oma globaalset mõjujõudu, millel võib olla suur tähtsus.
Samas ei ärata raport usaldust. Selles ei tehta vahet taastumatute ressursside tarbimise ja kliimamõju vahel. Samuti kasutab raportöör häbitult kliimaküsimust argumendina riigiülese bürokraatia ja protektsionismi kaitseks, nõudes ühist maksustamist, vaba konkurentsi arusaama läbivaatamist ja tollitariifide tõstmist. Ei saada aru, et riikidel tuleb leida lahendused, olles üksteisega konkurentsiolukorras. Ja kõige tipuks on seal tavapärane võimukas avaldus, et me peame lääne ühiskonnas võtma vastu uue elustiili.
Õõvastav! Meie ülesanne on tagada keskkonnakulude kajastumine tarbijate makstavates hindades. Vabad kodanikud valivad ise oma elustiili.
Françoise Grossetête
(FR) Hr juhataja, eile küsis siin parlamendis üks 16-aastane keskkooliõpilane minu käest, kas Euroopa on valmis tegema suur ohverdusi, et päästa meie planeet. See noor õpilane oli väga mures kliimamuutuse pärast ja küsis meilt, kui palju me saame ära teha. See on noorte inimeste siiras mure, kes loodavad meilt väga palju.
Meil on paigas turupõhised vahendid: ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja "Eurovignette'i” direktiiv transpordisektoris. Nendel vahenditel on teatud eelised, sest need määravad keskkonnakulude väärtuse ja aitavad kaasa keskkonnaalaste eesmärkide saavutamisele madalama hinnaga ning julgustavad ettevõtlust võtma pikaajalisemaid kohustusi, mis lõppkokkuvõttes aitab säilitada tööhõivet. Need vahendid saavad aidata vähendada keskkonnamaksude võimalikku kahjulikku mõju mõnes sektoris.
Säästva arengu edendamine ja kliimamuutuse vastu võitlemise jõupingutused ei peaks olema mitte üksnes hirmutusvahendid maksude ja tasude näol, vaid ka stiimulid, mis aitavad kaasa kiiremale üleminekule kõlbelisele ja keskkonnasõbalikule käitumisele. Pingutama peab igaüks, seepärast tulebki keskkonnakulusid arvesse võtta.
Samuti tuleb rõhutada, et keskkonnamaksudes ei peaks nägema võimalust suurendada maksutulu, vaid vahendit kahjuliku saaste ja keskkonnakahju ärahoidmiseks mõistliku hinnaga.
Viimaks, tulevikus peame Euroopa Parlamendis energia- ja kliimapaketi aruteludes tõsiselt kaaluma piiridel kohandamisvahendite kehtestamist, mis aitaks hoida ära süsiniku lekkeid. Meil tuleb täita CO2 heite vähendamise kohustus, säilitades samas majandusliku konkurentsivõime. Sellega seoses rõhutan süsinikumaksu olulisust. See on tihti tabuteema, aga ma arvan siiski, et teema on seda väärt ja seda tuleks kaaluda.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Me peaksime leidma kombinatsiooni lahendustest, üldisest mudelist ja põhimõtetest. Raportis on see suurepäraselt selgeks tehtud. Keskkonna kaitsmine on odavam kui selle taastamine, aga võimetus kasutada õiglaseid turuvahendeid tähendab varjatud toetuste andmist saastajatele. Roheline tööriistakast vajab paindlikkust, kui tahame olla kindlad ja veenduda, et see ei mõjuta negatiivselt teisi näitajad ega suurenda kodanike koormust. Kaubandusvahendeid on vaja kombineerida investeeringute soodustamisega uutesse tehnoloogiatesse, tasakaalustavate vahenditega puudujäägist väljatulemiseks.
Üksikud riigid loevad küll! Näiteks Bulgaarial saavad tulevikus olema probleemid. Kozlodui tuumaelektrijaama teatud osade sulgemine tõi kaasa soojuselektrijaamade mahtude kasvu ja elektrihindade tõusu. See suurendab heidet, samal ajal kui madalad kasvuhoonegaaside saastekvoodid toimivad karistustena ja tarbijad maksavad hinnatõusu kinni. Kui süsinikdioksiidi saastekvoote ümber ei jaotata ja elektrijaamade sulgemise eest kompensatsiooni ei maksta, toob teiste kaubandusvahendite kohaldamine kaasa veelgi rohkem probleeme. Keskkonnamajandusel on oma sotsiaalne mõõde ja me ei peaks ootama 2010. või 2013. aastani, enne kui tegutsema asume.
Magor Imre Csibi
Hr juhataja, ma tahaksin rõhutada, et kliimamuutusega võitlemine nõuab laialdasemaid meetmeid kui transpordile ja energiale keskendumine.
ELi kliimamuutuse leevendamise strateegia keskmes peaks olema ka metsade hävitamise ärahoidmine, mis on väga kulutõhus moodus kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks suhteliselt kiiresti. Metsade hävitamise ärahoidmist on võimalik saavutada üksnes erinevate õigusaktide ja turupõhiste vahendite kooskõlas.
Kodanikuühiskond on korduvalt juhtinud tähelepanu, kuidas EL aitab aktiivselt kaasa globaalsele metsade hävitamisele, lubades ebaseaduslikku puitu vabalt ELi turule sisse tuua. On ülioluline, et EL võtaks reguleerivaid meetmeid, millega tagatakse, et ELi turule võib tuua üksnes seaduslikest allikatest saadud puitu ja puidust tooteid. Reguleerivaid meetmeid peaks täiendama konkreetselt metsandusele suunatud turupõhiste vahendite pakett, näiteks maks metsade enneaegse langetamise eest või stiimulid metsade säästva majandamise eest. Selleks, et kasutada laialdasemalt turupõhiseid vahendeid metsanduses, tuleb selgitada välja, millised vahendid toimivad kõige paremini, mil määral neid saab kasutada ja kuidas neid siduda õigusraamistikuga.
Kutsun komisjoni esitama analüüsi metsandussektori jaoks kõige sobivamate turupõhiste vahendite kohta ja visandama sobiva konteksti nende vahendite kasutamiseks ja kombineerimiseks teiste poliitiliste vahenditega.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Hr juhtaja, volinik, ma tahaksin selles arutelus juhtida tähelepanu vaid kahele asjale.
Kõigepealt, see, kuidas kliimamuutuse vastu võitlemisega seotud koorem on asetatud Euroopa Liidu konteksti, on ülimalt ebaõiglane. Näiteks süsinikdioksiidi heite piirmäärad on jaotatud üksikutele liikmesriikidele, võtmata arvesse nende tagurlikku arengut, mis on toonud, muuhulgas ka Poolas, kaasa elektrihinna järsu tõusu ja selle tulemusel tootmishindade ja ka elukalliduse nähtava hüppe.
Teiseks, kliimapaketi elluviimine maksab Euroopa Komisjoni enda hinnangute kohaselt ligikaudu 50 miljardit eurot aastas. Olukorras, kus enamik kiirelt arenevaid riike maailmas, nagu Hiina, India ja Brasiilia, aga ka sellised majanduslikud jõujaamad nagu Ameerika Ühendriigid, ei lase ennast kliimamuutusest eriti häirida, võib vabalt juhtuda, et Euroopa majandus lakkab olemast konkurentsivõimeline maailmaturgudel, mis tähendab, et tuleb hakata kehtestama vahendeid Euroopa toodangu kaitseks, mis on niigi kõrgete lisakulude koorma all.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Peame rõhutama asjaolu, et Euroopa Liit suudab täita oma saasteainete heite vähendamise eesmärgid üksnes koostöös kohalike kogukondadega ja nende kindla pühendumuse korral.
Inimesed peaksid olema kursis turupõhiste vahenditega, mis on seotud keskkonnapoliitika ja teiste sellega seotud poliitikate eesmärkidega.
Saastekvootidega kauplemise süsteem, kütuse kvaliteedi direktiiv, sõidukite EURO-standardid, keskkonnasõbralike ja energiatõhusate mootorsõidukite edendamine, EURO 6 standard sõidukitele on vaid mõned komisjoni algatustest.
Oktoobris teeb komisjon ettepaneku vaadata läbi komisjoni "Eurovignette'i” direktiiv, et võtta arvesse ka väliskulusid, sealhulgas keskkonnaga seotud kulusid.
Transpordi- ja turismikomisjoni arvamuse raportöörina keskkonnasõbralike ja energiatõhusate mootorsõidukite direktiivi kohta olen seisukohal, et sõiduki kulusid tuleb arvestada kogu sõiduki kasuliku eluea kohta, võttes arvesse mitte üksnes esialgset ostuhinda, vaid ka kasutatud kütuse hinda, süsinikdioksiidi heidet jmt.
Ma loodan, et paljud kohalikud omavalitsused tõepoolest neis konsultatsioonides osalevad.
Marios Matsakis
Hr juhataja, suured õnnitlused Anne Ferreirale suurepäraselt tasakaalus raporti eest. Meie keskkond kannatab solvangute all, mille on põhjustanud järjest arvukam maailma elanikkond ja inimese kontrollimatu isu materialistliku tarbimise järele. Kliima muutub, bioloogiline mitmekesisus kannatab ja loodusvarad vähenevad. Mõistes valitsevat olukorda täielikult, teeb raportöör õigesti, et toetab seisukohta, et olukorra parandamiseks vajalikud peamised turupõhised vahendid on finantsstiimulid ja maksud.
Seetõttu mina toetan täielikult ELi keskkonnamaksude süsteemi ideed, mis peab kindlasti olema liikmesriikides ühtne. Samas olen veendunud, et süsiniku saastekvootidega kauplemise süsteemi tõhus läbivaatamine aitab olukorda oluliselt parandada.
Loomulikult ei tohi unustada, et keskkonnasõbraliku eluviisi omaksvõtmine ei ole lihtsalt turupõhine küsimus - keskkonnateadlikkuse tekitamine hõlmab ka korralikku haridust ja õppimist maast madalast ja kogu elu elamist keskkonnasõbralikult.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Hr juhataja, keskkonnakaitse hõlmab paljusid valdkondi ja selle tõhusus sõltub sünkroniseerimisest ja olemasolevate vahendite targast kohaldamisest ja see hõlmab majanduslikke vahendeid.
Rohelise raamatuga seotud vahendites on esitatud rida meetmeid, kuid mitte süsteemseid lahendusi. Üks selline näide on ühistranspordis ja mujal kasutatava kütuse seadusliku kokkuhoiu toetamine. Keskkonnasõbraliku elektri hinna järsk tõus paneb siiski häirekellad helisema, nagu ka asjaolu, et suures osas on see toodetud kasutades süsivesinikke. Kavandatavad süsinikdioksiidi heite tasud karistavad tagajärgi, aga ei tegele põhjusega. Puhaste energiaallikate (vee, tuule, päikseenergia ja aatomienergia) ja nende hinnastabiilsuse edendamisel oleks oluline mõju ühiskonnale, majandusele ja keskkonnakaitsele ning see peaks olema valdkond, kus võetakse süsteemseid meetmeid. Anne Ferreira raportis on see küsimus tõstatatud.
Nina Škottová
Nagu kuulsime paljudes eelnevates kõnedes, on süsinikdioksiid oluline ja ehk peamine tegur niinimetatud ökoloogilise hinna määramisel ja seda esitatakse kliimamuutuse põhjusena. Tahaksin juhtida tähelepanu asjaolule, et teadusuuringute kohaselt süsinikdioksiidi tase atmosfääris tõuseb mitte enne maa soojenemist, vaid pärast. See soojenemisprotsess on korrelatsioonis päikse aktiivsusega, nii et soojenemine on pigem tagajärg kui põhjus. Selle tulemusel on peamised süsinikdioksiidi õhkupaiskajad pärast soojenemist ookeanid. Loomulikult ei ole ma inimtegevuse põhjustatud süsinikdioksiidi heite vähendamise vastu, kuid arvan, et meil tuleb võtta vastutus saastamise tervisega seotud ja muude tagajärgede eest, mitte kliimamuutuse eest. Asju tuleb nimetada õigete nimedega.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Hr juhataja, volinik, see on hea raport. Ma ei taha korrata juba nimetatud punkte, kuid tahaksin juhtida tähelepanu mõnele konkreetsele teemale.
Esiteks, inimesed ei ole "keskkonna” kõige tähtsam osa ning vesi, muld ja maa ei kuulu inimestele. Inimesed vaid kasutavad neid, me oleme lihtsalt üürnikud. Seda asjaolu tuleb meeles pidada. Keskkonda mõjutavad tegurid ei tunne riigipiire - õhk, vesi ja muld ei ole piiritletud - nii peavad ka meie tegevused ulatuma üle riigipiiride. See kehtib Euroopa Liidu tasandi kohta, aga ka kogu maailma kohta. Muidu ei täida meie tegevused oma eesmärki.
Tahaksin rõhutada üht asja. Peale finantsküsimuste ja majandussurve on väga oluline tõsta inimeste teadlikkust, alustades lastest. Muidu ei ole meil enam energiasäästlikke tehnilisi seadmeid, maju, autosid ja sõidukeid. Ma tahaksin teid tänada, volinik, senise arengu eest ja jätkake samas vaimus!
Sylwester Chruszcz
(PL) Hr juhataja, volinik, ma tahaksin tänada Anne Ferreirat esitatud raporti eest. Selles käsitletakse teemasid, mis, nagu praegune arutelugi on näidanud, muutuvad tulevikus järjest olulisemaks.
Täna oleme arutanud, et meil peab olema keskkonnasõbralik mõtlemine. Ma olen veendunud, et Euroopa Liidus ja liikmesriikides on märkimisväärne keskkonnaalane teadlikkus. Inimesed tahavad elada keskkonnasõbralikult, nad tahavad keskkonnasõbralikku elustiili ja nad on väga keskkonnateadlikud.
Ärgem siiski unustagem, et paljud Euroopa riigid, nagu näiteks Bulgaaria ja Poola, elasid aastakümneid erineva süsteemi all. Meie majandused põhinesid teistsugusel energia hankimise meetodil. Keskkonnamaksude süsteemi reguleerimine võib seega vähendada nende majanduste konkurentsivõimet ja seeläbi keskkonnateadlikkust.
Avril Doyle
Hr juhataja, meie selge fookusega edukatele, kuid vähem süsihappegaasiheiteid tekitavatele majandustele, et täita CO2 heitmete vähendamise eesmärgid, ajal kui me oleme silmitsi oma kõige tõsisema keskkonnaalase kliimamuutuse väljakutsega, mängib lai valik turupõhiseid vahendeid - sealhulgas maksustamine - ülitähtsat osa, sest see põhineb üldiselt aktsepteeritud põhimõttel, et saastaja maksab.
Samas maksustamise ülerõhutamine - paljude üleskutsetega siin raportis komisjonile esitada sellekohane õigusakti ettepanek, näiteks lõikes 26, milles kutsutakse "komisjoni üles esitama enne 2008. aasta lõppu õigusloomega seotud ettepaneku kehtestada süsinikdioksiidi heite suhtes ühenduse tasandil minimaalne maksumäär” - muudab kogu raporti minu jaoks vastuvõetamatuks, vaatamata suurepärasele tööle ja paljudele soovitustele, mida ma saan toetada. Ma olen kindlal veendumusel, et selline maksustamine on iga liikmesriigi asi.
Androula Vassiliou
volinik. - Hr juhataja, tahaksin tänada austatud parlamendiliikmeid nende märkuste eest ja nende vaadete eest, mida nad arutelu käigus avaldasid. Ma proovin vastata mõnedele tähelepanekutele.
Anne Ferreira tegi märkuse, et meil ei ole teavet, millised on reaktsioonid meie arutelule. Ma tahaksin teid teavitada, et me saime 170 vastust, mida praegu analüüsitakse ja loodame saada kokkuvõtte nendest vastustest suve lõpuks. Seejärel saate loomulikult sellest kokkuvõtte.
Anders Wijkman tõstatas küsimuse saastekvootidega kauplemise süsteemi ja süsinikumaksu vastuolulisuse kohta. Ma tahaksin öelda, et energia maksustamise direktiivi läbivaatamise üks eesmärke ongi just käsitleda kõikvõimalikke vastuolusid.
Kaks parlamendiliiget tõstatasid küsimuse võimaliku piiril maksustamise kohta, et vältida süsiniku lekkeid juhuks, kui rahvusvahelised läbirääkimised ei õnnestu. Ma tahaksin öelda, et komisjoni esimene prioriteet on jõuda eduka Kyoto-järgse rahvusvahelise kliimamuutuse kokkuleppeni.
Mis puutub õhus leviva kerosiini maksustamisse, siis seda küsimust on liikmesriikidega juba arutatud. See osutus väga tundlikuks teemaks ja edu ei saavutatud. Kaks liikmesriiki kohaldavad seda tüüpi maksu, kuid ma pean juhtima tähelepanu, et see tekitab ka küsimusi rahvusvahelise õiguse kohta. Komisjon ei kavatse esitada ühtki ettepanekut sellise maksu kohta.
Mis puutub alandatud käibemaksumäärade kasutamisse keskkonnaalaste eesmärkide saavutamiseks, siis komisjon praegu uurib seda võimalust.
Viimaks tahaksin öelda, et mitmed austatud parlamendiliikmete märkused jäävad erinevate volinike haldusalasse. Ma olen kõik teie kommentaarid üles märkinud ja edastan need asjaomastele volinikele. Neid analüüsitakse ja võetakse arvesse rohelise raamatu järelmeetmetes.
Anne Ferreira
raportöör. - Tänan teid, volinik, tänan, daamid ja härrad, väga huvitava panuse eest. Meil on hea meel, et maksustamise arutelu ei ole lõppenud ja arutelude praeguses staadiumis tahaksin ma mainida vaid kolme punkti.
Esiteks, energiamaksude osakaal. Keskmiselt moodustavad energiamaksud 76 % keskkonnamaksudest, võrreldes 21 % transpordimaksudega.
Teiseks, kodutarbijad, kelle kanda on suurim osa keskkonnamaksudest, samas kui energia, vee ja transpordi suurimad tarbijad on teised majandussektorid.
Kolmandaks, keskkonnamaksude osakaal liikmesriikide SKTs on viimase viie aastaga vähenenud. See annab uut mõtteainet tulevasteks aruteludeks.
Mul on kahtlemata kahju selle üle, mida PPE tahab teha lõikega 26, milles me teeme ettepaneku minimaalse ühenduse CO2 maksu kohta. Mulle tundub, et meil tuleb seda teed jätkata, kui tahame vältida dumpingut Euroopa Liidus. Asja mõte ei ole mitte võtta maksustamisõigus liikmesriikidelt üle, vaid minimaalne maksude ühtlustamine. See on vajalik ja seda on rõhutatud.
Peale selle, et liikmesriigid nõuavad rohkem edusamme maksualase koordineerimise suunas, tahaksin ma juhtida tähelepanu veel ühele punktile raportis. Tööhõive väiksemat maksustamist ei saa siduda vaid väiksemate keskkonnamaksudega, nagu komisjon välja pakub. Minu meelest peaks see olema osa üldisemast reformist solidaarsuse ja sotsiaalse õigluse põhimõtete suunas. Ma tean hästi, et see ei ole veel riikide pädevuses, aga mõelgem siin selle üle ja teavitagem liikmesriike!
Viimane punkt, mis minu meelest on oluline, on siseriiklik mõõde. Meetmetel, mida me siin võtame, ei tohiks olla kahjulikku mõju madala sissetulekuga peredele ja see ei tohiks muuta perede olukorda ebakindlamaks.
Seda ma tahtsingi lõpetuseks öelda. Tänan, volinik; ma võin kinnitada, et teil on meie toetus õigusaktide koostamiseks tulevikus nendel teemadel.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub täna kell 12.00.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
András Gyürk  
kirjalikult. - (HU) Oma keskkonnaalaste eesmärkide saavutamiseks eelistavad liikmesriigid tänapäeval peaaegu alati otsereguleerimist, isegi kui on veel palju teisi normdokumente. Meie arvame, et rohkem tuleks keskenduda turupõhistele keskkonnakaitsealastele stiimulitele. Usume, et turu, konkurentsi ja keskkonnakaitse põhimõtted ei välista üksteist.
Turumajanduslike stiimulite tähtsus seisneb selles, et nende kaudu on kvaliteetse keskkonna eesmärki võimalik saavutada odavamalt ja tõhusamalt ja samal ajal saab saavutada teisigi sotsiaalseid eesmärke. Kahjuks ei ole Euroopa Liit palju teinud, et turupõhiseid stiimuleid edendada, kuigi saastekvootidega kauplemise süsteem on üks näide küll. Seepärast on lohutav, et roheline raamat sisaldab uuringut nende temaatiliste stiimulite peidetud võimaluste kohta. Siinkohal tuleks lisada, et uuring oleks pidanud olema palju põhjalikum.
Laialdasema turupõhise reguleerimise kasutamisega peaks kaasnema ebaefektiivsete otsenormide vähendamine. Arvestades, et majandusstiimulid suurendavad sissetulekuid, tuleb uurida, kuidas need peamiselt tööjõuga seotud vahendid parandavad maksulaekumist. See teema nõuab aktiivset arutelu. Samuti oleme me veendunud, et ELi ambitsioonikaid keskkonnapoliitika eesmärke ei ole võimalik täita ilma turumajanduslikke stiimuleid suurendamata.
