Sotsiaalpakett (esimene osa) (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on komisjoni ja nõukogu avaldused sotsiaalpaketi (esimese osa) kohta.
Vladimír Špidla
Härra asepresident, daamid ja härrad, kaks kuud tagasi võttis komisjon vastu uuendatud sotsiaalmeetmete kava. See on koostatud eesmärgiga aidata liidul lahendada sotsiaalseid probleeme, millega Euroopa 21. sajandil toime tulema peab. Kava sisaldab ambitsioonikat ja sidusat sotsiaalpoliitika valdkonna meetmete kogumit, mis võimaldab eurooplastel ära kasutada neile avatud võimalusi.
Nagu juba varem märgitud, arutasid tööhõive ja sotsiaalpoliitika valdkonna ministrid uuendatud sotsiaalmeetmete kava juuli alguses Chantilly's sotsiaalnõukogu mitteametliku kohtumisel.
Mul oli hea meel saada aruanne selle kohta, et liikmesriigid võtsid uuendatud sotsiaalmeetmete kava vastu positiivselt, ning ma ootan huviga järeldusi, mis peaksid nõukoguni jõudma käesoleva aasta lõpuks. Mul oli juba võimalus esitleda kõnealust paketti esimeeste konverentsil ning tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis. Samuti on kätte jõudnud sobilik aeg põhjalikuks aruteluks siin parlamendis. Olen veendunud, et tänane arvamuste vahetus aitab meil jõuda konsensuseni küsimuses, millist sotsiaalset Euroopat me Euroopa kodanike jaoks ehitada soovime.
Sooviksin teile meenutada siiani toimunud arenguid. Kõnealune keeruline pakett on kahe aasta jooksul tehtud ühiste jõupingutuste tulemus. Komisjon on teinud koostööd kõikide huvitatud isikutega, sealhulgas töötajate ja tööandjate, kodanikuühiskonna, liikmesriikide ning piirkondlike ja kohalike organite esindajatega. Pakett moodustab sidusa terviku, rõhutades seoseid teiste valdkondadega, nagu haridus, tervishoid, keskkond, infoühiskond ja majandus, ning näitab selgelt, et majanduslikud ja sotsiaalsed eesmärgid on ühe ja sama mündi kaks poolt ning peavad toimima tihedas koostöös inimeste kasuks. Tegemist on ambitsioonika paketiga, mis püüab pakkuda praktilisi lahendusi inimeste muredele ning parandada nende elutingimusi. Tegemist on ka väga laiaulatusliku paketiga - suurimaga, mille komisjon kunagi korraga vastu on võtnud -, koosnedes raportiga esitatud 18 algatusest. Lisaks on arutamisel veel väga erinevate teemadega seotud 20 algatust.
Täna käsitleme kahte meedet: kavandatud direktiivi diskrimineerimisega võitlemiseks ning Euroopa töönõukogude moodustamise läbivaadatud direktiivi. Esiteks sooviksin ma siiski öelda mõned sõnad kõnealuse paketi aluspõhimõtete kohta.
Uuendatud sotsiaalmeetmete kava tugineb kolmele peamisele põhimõttele: võimalused, juurdepääs ja solidaarsus. Meie, eurooplased, hindame üksikisikute väärtust ning soovime, et kõigil oleksid oma potentsiaali saavutamiseks võrdsed võimalused. See tähendab takistuste kõrvaldamist, millest inimesed peavad üle saama, ning tingimuste loomist, et võimaldada kõigil haarata kinni pakutud võimalustest, austades siiski samas Euroopa mitmekesisust ning vältides lahkhelisid.
Eurooplaste usuga võrdsusesse kaasneb ühine usk sotsiaalsesse solidaarsusesse: solidaarsus põlvkondade ja uskude vahel, tipus ja põhjas olijate vahel, rikaste ja vaesemate liikmesriikide vahel ning samuti solidaarsus meie naabrite ja sõpradega teistes maailma osades, sest solidaarsusel on tähtis roll nii Euroopa Ühenduse toimimises kui ka meie suhetes teiste maailma riikidega.
Daamid ja härrad, nagu te teate, erineb praegu ELis diskrimineerimise vastase õigusliku kaitse ulatus sõltuvalt diskrimineerimise põhjustest. Diskrimineerimine ei piirdu siiski vaid ühe valdkonnaga. Seepärast oleme paketi osana teinud ettepaneku direktiivi kohta, millega keelustatakse diskrimineerimine vanuse, seksuaalse sättumuse, usutunnistuse ja puude alusel väljaspool tööhõivevaldkonda. Horisontaalse direktiiviga pakutakse liikmesriikidele, majandusüksustele ja kodanikele kõrgeimal tasemel selgust ja õiguskindlust.
Kõnealune eelnõu on vastuseks parlamendi korduvatele palvetele ning vastab poliitilisele kohustustele, mille komisjon ametisse asudes võttis. Tegemist on paindliku õigusaktiga, mis põhineb juba liikmesriikide poolt vastu võetud ja olemasolevatesse eeskirjadesse sisse viidud põhimõtetel.
Sooviksin rõhutada, et kõikide diskrimineerimise põhjustega ühte moodi võitlemine ei tähenda, et kõikides valdkondades peaks kohaldama ühesuguseid eeskirju. Näiteks kindlustuse ja panganduse valdkonnas on võimalik vanuse või puude alusel kohaldada teistsuguseid lähenemisviise. Selliste erinevuste jaoks peavad siiski olema veenvad põhjendused ja usaldusväärsed statistilised andmed. Vanematel inimestel on jätkuvalt võimalus nautida soodushindasid ühistranspordi ja kultuurisündmuste puhul ning jätkuvalt on võimalik piirata juurdepääsu teatud kaupadele rahvatervise kaitseks, näiteks alkoholi müüki alaealistele.
Direktiiviga on hõlmatud kõikide kaupade ja teenuste pakkumine ning see käsitleb nii ettevõtjaid kui eraisikuid, kuid vaid sel määral, mil tegemist on kaupade ja teenuste kaubandusliku pakkumisega.
Direktiiviga kehtestatud kohustused on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, mis sisaldub nii mõlemas olemasolevas diskrimineerimisvastases direktiivis kui ka ÜRO puuetega inimeste konventsioonis, mille on allkirjastanud nii liikmesriigid kui Euroopa Ühendus.
Direktiivi eelnõuga keelatakse diskrimineerimine, kuid samal ajal austatakse teisi põhiõigusi ja -vabadusi, sealhulgas era- ja pereelu puutumatust ning selles vallas vastu võetud õigusakte ning samuti usu- ja ühinemisvabadust.
Teine probleem, millele ma sooviksin tähelepanu juhtida, on romide diskrimineerimine, mille komisjon on korduvalt hukka mõistnud kui ELi põhimõtetega kokkusobimatu tegevuse. Pakett sisaldab avaldust meie uuendatud kohustuse kohta tagada võrdsed võimalused ning võidelda diskrimineerimise vastu ning samuti komisjoni töödokumenti ühenduse vahendite ja poliitika kohta romide kaasamiseks.
Tegemist on vastusega Euroopa Ülemkogu 2007. aasta detsembri palvele, et komisjon peaks olemasolevad poliitikasuunad ja vahendid läbi vaatama ning esitama nõukogule aruande tehtud edusammude kohta.
Komisjoni töödokumendi kohaselt on olemas vajalikud õigusaktid ning rahalised ja kooskõlastamisvahendid ning neid kasutatakse, kuid siiani mitte piisaval määral. Uuendatud sotsiaalmeetmete kava sisaldab mitmeid algatusi, mille eesmärk on parandada liidu suutlikkust reageerida muutustele tulemuslikumalt. Oleme veendunud, et Euroopa sotsiaalsel dialoogil ja Euroopa töönõukogudel on selles eriline roll. Euroopa töönõukogude direktiiv on juba mõnda aega vajanud ajakohastamist.
Praegu on liidus 820 töönõukogu, mis esindavad 15 miljonit töötajat. Hiljutised juhtumid näitavad siiski, et nad ei tee oma tööd ning sageli ei teavitata töötajaid või nendega ei konsulteerita seoses ettevõtte ümberkorraldamisega. Seepärast on algatuse eesmärk tugevdada riikideülesel tasandil ettevõtete sisese sotsiaalse dialoogi rolli.
Tegemist on tasakaalus eelnõuga, mis peaks tagama, et töötajate esindajaid teavitatakse piisavalt ning nendega konsulteeritakse enne, kui võetakse vastu otsuseid neid mõjutavate asjaolude kohta, ning mis peaks võimaldama ka ettevõtetel globaliseerumisega kohaneda.
Loomulikult eelistaks komisjon kasutada lahendust, mida kõigepealt oleksid arutanud töötajate ja tööandjate esindajad, kuid asjaolu, et meil ei õnnestunud neid möödunud juunis veenda istuma laua taha aruteludeks, sundis komisjoni vastu võtma eelnõu omal algatusel.
Me hindame sellegipoolest ühist kirja, mille töötajate ja tööandjate esindajad saatsid augustis nõukogule ja parlamendile. Hindame mõlema poole jõupingutusi, et jõuda kokkuleppele selle keerulise teema osas ning mul on hea meel, et nad olid nõus kasutama komisjoni eelnõu oma edasise töö alusena. Ma tõesti loodan, et parlament peab esimesel lugemisel meeles töötajate ja tööandjate esindajate tehtud praktilisi ettepanekuid. Usun, et jõuame otsusele kiiresti. Komisjon püüab võimaluste piires seda teed kergendada.
Nüüd pean ütlema mõned sõnad globaliseerumise mõjude kohta. Ettevõtte ümberkorraldamine on mõnikord vältimatu, kuid mõju töötajatele ja nende perekondadele võib olla väga valuline. Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi eesmärk on aidata sellistes olukordades. Siiani on fond aidanud leida uue töökoha 7250 töötajal. Me võime sellega rahul olla, kuid tuleb tagada, et fond oleks kättesaadav kõikidele, kes sellest kasu võiksid saada.
Sotsiaalmeetmete kavas sisalduvas aruandes öeldakse, et igal aastal eraldatud 500 miljonit eurot kasutati 2007. aastal vaid 4%. Seepärast peab kaaluma, kuidas parandada fondi tegevust.
Tööjõu liikumise osas sooviksin öelda, et 1996. aasta direktiiv töötajate lähetamise kohta toetab teenuste vaba liikumist ning pakub ka kaitset töötajate kuritarvitamise küsimuses ning tagab neile põhiõiguste järgimise liikmesriigis, kuhu nad lähetatakse. Seda küsimust käsitlevad Euroopa Kohtu hiljutised otsused on tõstatanud mitmeid küsimusi. Reaktsioon neile on üsna õigustatud ning me peame neile küsimustele koos vastused leidma. Selle teema arutamiseks kutsun ma 9. oktoobril kokku foorumi, kus seda keerulist probleemi arutavad poliitilised organid, töötajate ja tööandjate esindajad, Euroopa institutsioonide esindajad ning õiguse ja majanduse valdkonna eksperdid.
Loomulikult võtab komisjon jätkuvalt kuulda kõiki märkusi, kuid hetkel ei näe me põhjust direktiivi muutmiseks. Igal juhul tagame siiski, et lepingus sisalduvad põhivabadused ning kodanike põhiõigused ei oleks vastuolus.
Daamid ja härrad, käesolev uus sotsiaalmeetmete kava kinnitab Euroopa Liidu kohustust edendada Euroopa jaoks tugevat ja tõelist sotsiaalset dimensiooni, sotsiaalset Euroopat, mis vastab meie kaaskodanike ootustele. Loomulikult ei ole see võimalik haridusmõõdet kaasamata, mis on väga tähtis. Seoses sellega sooviksin mainida järgmist kolme dokumenti:
1. nõukogu soovitus noorte vabatahtlike liikuvuse kohta Euroopas;
2. teatis "Parandada 21. sajandiks vajalikke pädevusi: koole käsitlev Euroopa koostöökava";
3. roheline raamat: "Ränne ja liikuvus: Euroopa Liidu haridussüsteemi ülesanded ja võimalused".
Meie ühine soov on tugevdada ja süvendada Euroopa sotsiaalset mõõdet. Paketis sisalduvad 18 meedet kujutavad endast esimest sammu meie jõupingutustes selles suunas. Tean, et võin loota teie peale, kelle ülesanne on esindada rahva häält, et te kaalute neid ettepanekuid ja poliitilisi dokumente põhjalikult ja hoolikalt. See on äärmiselt tähtis nende tuleviku jaoks.
Xavier Bertrand
ametis olev eesistuja. - (FR) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, oleme siin, et rääkida sotsiaalsest Euroopast. Seda me kavatseme teha ning mul on hea meel teha seda täna Euroopa Parlamendi ees, kellel on Euroopa institutsioonilises struktuuris peamine roll ning kes on tähtis partner, kellega eesistujariik Prantsusmaa soovib teha võimalikult tihedat koostööd.
Olen seda ka varem öelnud ning ütlen veel kord: 2008. aasta on aasta, mil sotsiaalne Euroopa taas ellu ärkab. Usun, et see on midagi, mida kõik meie Euroopa osalised näha soovivad. Luxembourgi juuni tippkohtumine ja Chantilly' kohtumine juulis on verstapostideks sel teel. Soovime väga, et eesistujariik Prantsusmaa tegeleks Euroopa sotsiaalmeetmete kava läbivaatamise küsimusega, millest volinik Špidla just rääkis. Tegemist on kõige tähtsama küsimusega, mis nõuab meilt, et suudaksime määratleda Euroopa sotsiaalse visiooni ja väljendaksime seda visiooni konkreetsetes tegevustes. Chantillys toimunud arutelud, milles parlamenti esindas meie komisjoni esimees härra Andersson, võimaldasid meil veel kord kinnitada mitmeid ühiseid väärtusi, mida me kõik jagame ning mis on täpselt need, mis määratlevad Euroopa ambitsioonid sotsiaalpoliitika valdkonnas. Nendeks väärtusteks on sotsiaalne dialoog, põlvkondadevaheline solidaarsus, vaesuse ja diskrimineerimise vastane tegevus, sooline võrdõiguslikkus, sotsiaalkaitse, kutsealane liikuvus ning üldhuviteenuste tähtsus sotsiaalse ühtekuuluvuse ja sotsiaalse vastutuse tagamisel ettevõtluses ja tööstuses. Just need väärtused annavad Euroopa sotsiaalmudelile selle originaalsuse ning neid pannakse tähele nii Pekingis, Washingtonis, New Delhis või isegi Brisbane'is.
Chantilly kohtumine andis meile võimaluse tuletada maailmale meelde, et need väärtused on Euroopa arengustrateegias ja Lissaboni strateegias kesksel kohal. Teiste sõnadega oli Chantilly kohtumine meeldetuletuseks, et see sotsiaalne mudel ja need ühised väärtused moodustavad Euroopa tugevuse meie globaliseerunud maailmas.
Miks? Sest teadmistel põhinevat, uuenduslikku majandust saab üles ehitada vaid siis, kui keskendutakse kindlalt inimkapitali arendamisele ja elukestvale õppele. Sest majandus tervikuna kaotab, kui terved elanikkonna kategooriad on pikka aega tööelust kõrvale jäänud ega saa panustada heaolu loomisse ega oma juurdepääsu kaupadele ja teenustele. Sest töötajad on tootlikumad, kui neil on head töötingimused ja sotsiaalkaitse, mis leevendab raskeid lööke, mida elu kaasa toob.
Majanduslik areng ei tähenda sotsiaalse arengu ohverdamist, kaugel sellest. Ma ei ole ainus, kes neid kahte lahutamatuna näeb. Sotsiaalse arenguta saab majanduslikul arengul varem või hiljem võhm otsa. Seega peab Euroopa arenema mõlemal rindel: oluline on nii majanduslik areng kui ka sotsiaalne.
Koos selle veendumusega, mida me ühiselt taas kord kinnitasime, võtsime arvesse ka teist asjaolu: Euroopa sotsiaalset mudelit peab muutma, kohandama vastavalt globaliseerumisele, kliimamuutusele, demograafilisele muutusele ning Euroopa ühiskondade kasvavale mitmekesisusele. Seepärast peame kohandama oma tööturgusid ja kehtestama kaitstud paindlikkuse, see tähendab uut liiki turvalisuse ja paindlikkuse nii tööjõule kui ka tööandjatele.
Ning asjad arenevad. Alguses mõiste "kaitstud paindlikkus" hirmutas inimesi, muutis nad murelikuks. Kuid nüüd kujutab see endast Euroopa ideaali, mille poole pürivad kõik osalejad, sealhulgas tööturu osapooled. Väljend on muutunud tavapäraseks, igapäevaseks mõisteks, mis tõestab, et asjad tõesti muutuvad ning et mõtteviisid muutuvad.
Üks asi, mida tuleb teha, kui soovime oma sotsiaalmudelit edendada, on tagada sotsiaalne ühtekuuluvus meetmetega, mille eesmärk on võidelda vaesuse uute vormidega, eelkõige seal, kus need mõjutavad lapsi. On aeg ühendada jõud, et valmistada meie ühiskonnad paremini ette selleks demograafiliseks muutuseks, tugevdades põlvkondadevahelist solidaarsust ning tagades, et inimestel oleks juurdepääs kõrgetasemelistele sotsiaalsetele üldhuviteenustele.
Kõnealune kohandamisprotsess on käigus olnud nüüd juba mõned aastad. Tänu komisjoni, ministrite nõukogu, Euroopa Parlamendi ja tööturu osapoolte algatustele teeme edusamme teatud algatuste osas, mis vastavad päevakohastele Euroopa muredele. Kuidas me võimaldame Euroopas samal aja töötajate liikumisvabadust ja ühtlasi kaitseme nende liikujate tööalaseid õigusi? Kuidas me parandame ümberkorraldatavate tegevuste juhtimist, kaasates kogu Euroopa tööjõu? Kuidas me tagame, et inimestel oleks võimalik töötada ja seega olla osa ühiskonnast ning mida me saame teha diskrimineerimise tulemuslikumaks kõrvaldamiseks?
Need püüdlused jätkuvad kogu Prantsusmaa eesistumise jooksul. Ja ma ütlen seda täiesti ausalt, et seda eelkõige seepärast, et saabuvad valimised tähendavad, et 2008. aasta teine pool on meie viimane võimalus tagada selle parlamendi ametiaja jooksul tulemused mitmetes küsimustes. Peagi annavad meie kaaseurooplased meile valimiskastide juures hinnangu.
Euroopa inimesed ootavad tulemusi. Seda tõestavad ka reageeringud Euroopa Kohtu viimastele otsustele. Tegemist on valdkonnaga, kus Euroopa Parlament saab meid aidata, ning neid valdkondi on veelgi ja ma käsitlen neid ka lühidalt.
Esiteks, Euroopa töönõukogude direktiivi läbivaatamine, millest Vladimir Špidla just rääkis. Tegemist on tähtsa ettevõtmisega, mis tugevdab sotsiaalset dialoogi Euroopas. Praegust direktiivi kohaldatakse enam kui 14 miljoni töötaja ja 820 tööandja suhtes. Direktiivi läbivaatamine suurendab neid arve veelgi.
Chantilly kohtumisel said kokku Euroopa Ametühingute Konföderatsiooni ja ühenduse Business Europe esindajad, et kuulata oma seisukohti komisjoni esitatud läbivaadatud dokumendi kohta. Nad olid ettepaneku kui töödokumendiga rahul ning ütlesid, et on valmis läbi rääkima lahkhelisid põhjustavate punktide üle. Praegu viimistletakse lõplikult mitmeid ühiseid ettepanekuid, millest nad peagi teada annavad.
Kui see peaks teostuma, kui tööturu osapooled esitavad ühised ettepanekud direktiivi läbivaatamise kohta, aitab see kaasa meie tööle ning parlamendi ja nõukogu tööle. Seega miks mitte jõuda niipea kui võimalik kokkuleppele esimesel lugemisel? Ning kui tundub et kokkulepe saavutatakse, miks mitte isegi juba aasta lõpuks?
Meie töö teise keskse punkti osas: loomulikult pean ma mainima direktiivi ettepanekut, mis käsitleb kaitset diskrimineerimise eest väljaspool töökohta ja mille komisjon samuti 2. juulil vastu võttis. Seda arutati Chantilly kohtumisel laialdaselt ning eesistujariik avas juuli alguses selle teksti suhtes kõnelused. Selles küsimuses konsulteeritakse parlamendiga, kuid ma peaksin mainima, et diskrimineerimise nelja alust hõlmavas komisjoni ettepanekus on võetud arvesse resolutsiooni, mille parlament võttis vastu eelmisel kevadel Elizabeth Lynne raporti alusel.
Kolmas, samuti palju tähelepanu pälvinud küsimus oli sotsiaalsed üldhuviteenused. Kõik liikmesriigid räägivad neist. Nad kõik räägivad samast asjast, isegi kui nad mööndatavasti ei ütle täpselt sama asja. Kuid Lissaboni lepingu protokolli vastuvõtmine ja Altmarki paketi hindamine annab meile võimaluse mõelda panusest, mida need teenused annavad Euroopa sotsiaalsesse ühtekuuluvusse, ning vajadusest tagada nende teenuste kõrge kvaliteet ning sellest, kui tähtis on anda neile kindel õiguslik raamistik. Loodame töökaardi kallal töötada komisjoni ja kõigi teistega, kes soovivad anda oma panuse, et määratleda mitmed vahe-eesmärgid, et edusammud selles äärmiselt tähtsas küsimuses jätkuksid.
Siis on veel loomulikult direktiivid ajutise töö ja tööaja kohta. Mõlema puhul on pall Euroopa Parlamendi poolel teiseks lugemiseks. Peame püüdma vältida lepitusmenetlust. Miljonid Euroopa ajutised töötajad ootavad kannatamatult ajutist tööd käsitleva direktiivi jõustumist ning mõnele liikmesriigile avaldatakse survet, et nad lahendaksid valveaja küsimuse. Seega saan ma vaid julgustada parlamenti meid ka selles küsimuses õigeaegselt kursis hoidma, mis juhtub mulle väga hästi teada olevate tasakaalustavate teguritega. Aga ka siin on inimestel meie suhtes ootused ning kõigi pilgud on meile pööratud.
Liikuvuse küsimuses olen ma ka teadlik vajadusest jõuda kokkuleppele sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamise rakendusmääruse osas.
Eesistujariik Prantsusmaa vajab neis erinevates küsimustes konkreetsete tulemuste saavutamiseks Euroopa Parlamendi toetust. Neid tulemusi - te küll teate seda, kuid ma kordan seda siiski - ootavad kannatamatult Euroopa inimesed, kes soovivad meilt Euroopa sotsiaalse visiooni poole püüdlemist, et tuua kasu nende igapäevaellu ja muuta Euroopa suuremal määral osaks igapäevaelust. Täna me teame, et me ei vaja vähem Euroopat, vaid rohkem Euroopat. Me teame täna väga hästi, et me ei vaja vähem sotsiaalset Euroopat, vaid sotsiaalsemat Euroopat. Daamid ja härrad, me teame väga hästi väljakutseid, millega peame hakkama saama.
Joseph Daul
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (FR) Härra juhataja, ametis olev eesistuja, komisjoni president, volinik Špidla, daamid ja härrad, Euroopa Rahvapartei ja Euroopa Demokraatide fraktsioon hindab kõrgelt sotsiaalset õiglust. Euroopa sotsiaalsete mudelite toetamine on üks meie prioriteete üha enam globaliseeruvas maailmas. Ning sel põhjusel tervitan ma fraktsiooni PPE-DE esimehena komisjoni ettepanekut uue sotsiaalpaketi kohta. Kõnealune dokument pakub mõningaid vastuseid meie ühiskonnale äärmiselt tähtsatele küsimustele, nagu demograafiline muutus, globaliseerumine ning vaesuse vähendamine.
Minu fraktsioon leiab, et komisjon peaks minema veelgi kaugemale ja võtma konkreetsemad meetmed. Vaesuse leevendamine, tööturult kõrvalejäänud elanikurühmade tööhõivesse kaasamine, töötajate liikuvuse edendamine ning töötajate hariduse ja koolituse parandamine - need on küsimused, mis nõuavad Euroopa Liidult ja selle liikmesriikidelt eriprogramme, konkreetseid meetmeid ja tugevat pühendumist.
Demograafiline muutus on meie majanduse suurim väljakutse. Pensioniea ületanud töötajatele, naistele, noortele ning eelkõige puudega isikutele - üldiselt kõigile, kes on pikka aega tööturult eemal olnud - tuleb anda uus võimalus. Me peame aitama neil inimestel tööd leida või naasta tööle. Seepärast soovime konkreetseid meetmeid elukestva õppe edendamiseks.
Isikud, kellel on töö, seisavad jätkuvalt silmitsi ebavõrdsusega. Oleme väga mures meeste ja naiste jätkuvate palgaerinevuse pärast. Seda ei tohiks Euroopas 2008. aastal eksisteerida. Samamoodi tuleb pakkuda asjakohaseid hoolekandevõimalusi, et aidata inimeste ühitada töö- ja pereelu. Seega kutsume komisjoni ja nõukogu üles võtma selles küsimuses konkreetseid meetmeid. Minu fraktsioon on vastu mis tahes liiki diskrimineerimisele. Seepärast kiidame heaks komisjoni kavatsuse kõrvaldada asjakohastes õigusaktides eksisteerivad möödahiilimisvõimalused. Eelkõige tuleb tõhustada tegevust puudega inimeste vastase diskrimineerimise vallas.
Daamid ja härrad, me usume, et kõige tulemuslikum vahend sotsiaalmudelite toetamiseks sel globaliseerumise ajastul on majanduskasv. Kuid oleme veendunud, et Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamiseks peame edendama ettevõtlust ja tööstust, sest just ettevõtlus on see, mis aitab põhimõtteliselt kaasa töökohtade loomisele. Peame parandama ettevõtja mainet Euroopas ja julgustama noori looma oma ettevõtteid. Samuti peame julgustama konkurentsivõimelist keskkonda oma ettevõtetele, andes eritoetust väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, kes on töökohtade loomises esirinnas.
Seda meeles pidades palume kõikidel valdkonna osalejatel töötada Euroopas suurema kaitstud paindlikkuse nimel. Mõiste on oma väärtust tõestanud neis riikides, kes on selle vastu võtnud. See võimaldab ettevõtetele paindlikkust, mida nad vajavad, et olla rahvusvaheliselt konkurentsivõimelised, ning kaitseb samal ajal töötajaid. Tervitan komisjoni kavatsust edendada sotsiaalset dialoogi. Meie jaoks on usaldusel põhinev partnerlus ettevõtetes võtmeks nende edule turul.
Daamid ja härrad, praegustes lepingutes on sotsiaalküsimused ikka veel peamiselt liikmesriikide pärusmaa. See võib ja peab muutuma, kuid selle ajani peame lähtuma subsidiaarsuse põhimõttest. Meil ei ole valikut. See ei takista komisjoni läbi viimast mõjuhinnanguid, milles mõistetakse hukka ebavõrdsus ning püütakse hinnata mis tahes uue kavandatava õigusakti sotsiaalseid tagajärgi. Ma tõesti palun tungivalt komisjonil seda teha. Meie ees seisvad sotsiaalsed ja ühiskondlikud väljakutsed on märkimisväärsed: peame reformima oma majandusi ning kohandama neid, et olla konkurentsivõimelisemad, nii et vähem inimesi elaks kõrvalejäetuses. Sotsiaalsed edusammud ei ole võimalikud majanduskasvuta, kuid majandus ei saa olla konkurentsivõimeline sotsiaalsete edusammudeta. Fraktsioon PPE-DE on nüüd rohkem kui varem otsustanud saavutada tulemusi.
Martin Schulz
Härra juhataja, daamid ja härrad, eelmiste kõnelejate - volinik Špidla, ametis oleva eesistuja härra Bertrandi ja teie, härra Dauli - sõnavõtte kuulates võidakse järeldada, et kõik on korras. Te teete ilusti edusamme ning 2008. aastat jäädakse mäletama kui aastat, mil taaskäivitati Euroopa sotsiaalmudel.
See kõik kõlab väga hästi, kuid reaalsus on karmim. Jah, tegelik pilt on hoopis midagi muud. Tegelikul pildil laiub Euroopa Liidus sotsiaalne ebavõrdsus. Kasumid on suuremad kui iial varem, samas kui palgatasemed langevad. Palgaerinevus kujutab endast üha laienevat kuristikku. Euroopa Liidus tavainimesi tabava ostujõu langemise näol, mida raskendab energiahindade äärmuslik kasv, on tegemist tõelise vaesustamise programmiga. See on probleem, millega peame Euroopa sotsiaalmudelis tegelema ning seda mitte ainult ilusate sõnade kaudu. Härra Špidla, teie algatus on hea ning me tervitame seda.
Daamid ja härrad, käsitleme üksikasjalikult oma seisukohti erinevate ettepanekute kohta. Seepärast võin ma esitada mõned peamised märkused selle kohta, mida me ootame Euroopa sotsiaalmudelilt. Kui inimestel Euroopa Liidus - mis tahes riigis - oli 15 aastat tagasi tunne, et midagi on valesti või et mõni ammu kehtestatud riiklik norm oli ohus, vaatasid nad Euroopa poole, et see asjad korda ajaks; nad tundsid vajadust Euroopa raamistikus asjad õigeks muuta, sest inimesed uskusid tollal, et Euroopa eeskirjad pakuksid Euroopa raamistikus kaitset, mis ületaks riigipiirid.
Proovi sa täna, 15 aastat hiljem, kellelegi öelda, et me teeme asjad Euroopas korda. See sisendaks töötajatesse hirmu, sest nad usuvad, et see Euroopa oma praeguse asetuse juures ei suuda neile enam sotsiaalkaitset tagada.
Kui te peatute hetkeks, et analüüsida Iirimaa referendumit ja seda, kuidas hääletasid noored, siis te näete, et need inimesed peavad Euroopat suurepäraseks mõtteks. Kuid kui nad vaatavad, kuidas see tänasel päeval korraldatud ja seatud on, ei ole nad sellega rahul. Kuna oleme alustamas valimiskampaaniat, on õigustatud küsida, miks 15 aastat tagasi valitses selline optimism Euroopa sotsiaalpoliitika tuleviku osas ning miks täna valitseb selline pessimism. Meie vastus sotsiaaldemokraatidena peab olema selline, et Euroopat valitsevad parempoolsed. Minister, te esitasite sotsiaaldemokraadile kohase kõne; see, mida te ütlesite, oli suurepärane. Kuid millise seisukoha võttis teie valitsus nõukogus tööaja direktiivi osas?
(Aplaus)
Teie valitsev partei on Euroopa Rahvapartei liige ning selle partei liikmeks olevate parteide hulgast tuleb suurem enamus Euroopa Liidu valitsusjuhte. Komisjonis on nende hulgast pärit absoluutne enamus volinikke ja ka komisjoni president. Euroopa Rahvapartei on selle täiskogu suurim fraktsioon, kuid teid kõnelemas kuuldes võiks arvata, et teil polnud midagi pistmist Euroopa sotsiaalse arengu kängujäämisega. Parempoolsed valitsevad Euroopat, mida juhitakse vales suunas ning seda olukorda tuleb Euroopa valimistel parandada.
(Aplaus)
Teil saabub hea võimalus meid õigele rajale juhtida, kui saabub aeg rakendada teie kavandatud meetmeid. Nagu te ütlesite, on Euroopa sotsiaalmudel üks meie prioriteete. Meie fraktsiooni jaoks on see kindlasti nii! Mida inimesed tõsiselt Euroopa Liidus kardavad? Kontrollimatuid finantsturge. Kontrollimatuid riskimaandusfonde ja investeerimisfirmasid, mis ostavad ühe või teise ettevõtte, saavad kasu selle varadest ja viskavad selle töötajad tänavatele - lihtsalt selleks, et maksimeerida investorite kasumit.
Minu auväärne kolleeg Paul Nyrup Rasmussen on meile esitanud väga hea raporti. Vajame selles küsimuses kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamist, et komisjon saaks teha algatuse riskimaandusfondide ja investeerimisfirmade reguleerimiseks. Kes on see, kes keeldub sellist sammu toetamast? Teie, Euroopa Rahvapartei, kelle esindajad on majandus- ja rahanduskomisjonis selle vastu.
Seepärast peame väga selgelt välja ütlema, et võitlus Euroopa sotsiaalmudeli pärast on ühtlasi ka võitlus põhifilosoofia pärast. Härra Bertrand ütles õigesti, et Euroopa Liidu edu on tingitud majandusliku ja sotsiaalse progressi ühendamisest. See oli alati Euroopa alusfilosoofiaks - muide ka kristlike demokraatide jaoks. Aastakümneid olid need sama mündi kaks eri külge, kuni neoliberaalne vool hakkas meile 90ndate alguses ütlema, et madalamad palgad, pikemad töötunnid ja vähem kaasarääkimist ettevõtte juhatuses moodustasid peamise retsepti kiiremaks majanduskasvuks. Loomulikult on aastakümneid olnud inimesi - ning neid on ka tänapäeval arvukalt, seda isegi komisjonis -, kes omistavad suuremat tähtsust hobuste võiduajamisele kui Euroopa sotsiaalmudelile, kuid kes vastutavad siin siseturu eest ning on meile rääkinud ja teevad seda siiani - peamiseks näiteks on härra Trichet, kes teeb seda igal pressikonverentsil -, et palgad Euroopas on liiga kõrged. Võib-olla on palgad kõrged Euroopa Keskpanga nõukogu liikmetel, kuid mitte Euroopa tavatöötajatel.
Seepärast peame tagama, et toimuks üldine muutus poliitilises suunas, muutus suunas, mis paneks tegelikult Euroopa sotsiaalmudeli sinna, kuhu teie, härra Bertrand, seda sooviksite, nii et iga Euroopa Liidus saavutatud majanduslik edusamm tooks kasu ka kõikide Euroopa Liidu kodanike ellu.
Loomulikult on teil õigus, kui ütlete, et EL suudab maailmas, kas siis Pekingis või Brisbane'is, võistelda vaid siis, kui me seda siseturgu arendame. Me tahame seda teha - me soovime toimivat siseturgu. Soovime tulemuslikku ja konkurentsivõimelist Euroopa mandrit. Kuid põhjus, miks me seda soovime, on tekitada heaolu, millest saaksid osa kõik, mitte ainult suurte ärikontsernide, kapitaliühingute ja suurte pankade investorid.
Senikaua, kuni järgime Euroopas seda filosoofiat, mille kohaselt antakse Euroopa auhindu inimestele, kes kiitlevad oma ettevõtete näitajaid pressikonverentsidel esitledes, et nad on kogu Euroopas teeninud miljardeid, mille pealt nad ei maksa Euroopas mingeid makse, sest nende kasumid on Euroopa kasumid ja mitte riiklikud ning on seetõttu vabastatud riiklikes maksudest, ning seni, kuni me jätkuvalt jätame töökohtadest ilma kümneid tuhandeid inimesi selle olukorra soodustamiseks ja osanikena saadava kasumi säilitamiseks - seni, kuni Euroopa sotsiaalmudeli tegelikkus on selline, võime siin rääkida, palju tahame, kuid inimesed ei samastu iialgi selle Euroopaga.
Me soovime siiski konsolideerida Euroopa ideaali ja edendada integratsiooni. Seepärast lubage mul täiskogule meelde tuletada, et Euroopa sotsiaalmudelit hinnatakse selle viljade järgi. Sama kehtib ka teie kohta nõukogus, härra Bertrand, ja teie kohta siin parlamendis, härra Daul.
Graham Watson
fraktsiooni ALDE nimel. - Härra juhataja, kõnealune sotsiaalpakett on tervitatav samm edasi oma kodanikest hooliva Euroopa ühenduse ehitamisel.
Inimesed, kes hääletasid Euroopa põhiseaduse lepingu ja Lissaboni lepingu vastu, edastasid selge sõnumi. Selle kohaselt ei kavatse nad anda Euroopa Liidule volitusi vaid seepärast, et meie seda tahame. Meie inimesed soovivad teada, millist Euroopa Liitu me ehitame.
Kõnealune pakett on laiaulatuslik ja vastuoluline ning me peame tagama, et inimesed teavad, millist tulu see nende ellu kaasa toob.
Nagu volinik Špidla ütleb, on Euroopa töönõukogude direktiivis palju kiiduväärset ning samamoodi loomulikult ka patsientide õigusi piiriüleses tervishoius käsitlevas ettepanekus, mille nimel minu fraktsioon on kõvasti võidelnud.
Kuid täna sooviksin ma keskenduda selle paketi kahele konkreetsele meetmele. Esiteks, töö kaotanud inimesi uue töökoha leidmisel abistava Globaliseerumisega Kohanemise Fondi läbivaatamine. Praegu peab tuhat töökohta ohus olema, et ettevõte saaks abi taotleda. Liberaalid ja demokraadid tervitavad ettepanekut alandada künnist ja lihtsustada nõudemenetlust ning seda mitte sellepärast, et Euroopa Liit peaks kavandama Euroopale töökohti - seda rolli täidab kõige paremini siseturg - ning samuti mitte usus, et EL peaks pakkuma töötushüvitist - see on liikmesriikide ülesanne. Tervitame kõnealust ettepanekut pigem seepärast, et see tugineb kindlale liberaalsele põhimõttele: sellele, et tööhõive on parim heaolu allikas.
Kuna kasv ähvardab peatuda ja mõnes liikmesriigis on juba majanduslangus, aitab see poliitika ennetada järskude töökaotuste keerist, mis tooks kaasa sõltuvuse hoolekandest.
Teiseks, diskrimineerimisvastane direktiiv: minu fraktsioon on selle eest võidelnud selle komisjoni ametiaja algusest.
Nüüd hakkab diskrimineerimise mõiste hõlmama ka vähemuste peamisi spektreid - vanemaid inimesi, geisid, igasse usku või mitte ühtegi usku kuuluvaid inimesi - ning seda kohaldatakse nii klientide ja tarbijate kui ka töötajate suhtes.
Ka see on liberaalne meede, mis pakub sellist liiki praktilist kasu, mis tuleneb teadmisest, et sa võid teha oma tööd ja elada oma elu vabana eelarvamuste türanniast.
Direktiivi eelnõuga peaks minema praegusest kaugemale. Ikka veel on olemas möödahiilimisvõimalused, võimalused, et diskrimineerimine võtab ikka veel võimust. Volinik, miks on näiteks õige keelustada diskrimineerimine tööl, kuid lubada liikmesriikidel kasutada koolides diskrimineerivaid õpikuid?
Sellest olenemata lammutab Euroopa tükkhaaval diskrimineerimisbarjääre.
Minu fraktsioon tervitab komisjoni ja nõukogu võetud kohustust teha täiendavaid edusamme ning samuti nõuame me selle täiskogu täielikku kaasamist neid edusamme täiendavate meetmete koostamisse.
Härra Barroso tutvustas meile veebruaris kliimamuutusega võitlemise mahukat meetmepaketti. Täna tõestavad komisjoni ettepanekud sotsiaalpoliitika kohta selle halvustajatele, et Euroopa hoolib ühiskonna ühtekuuluvusest ning et liberaalsed majanduspoliitikad ei tohiks ohustada tervisliku elukeskkonna ja solidaarse ühiskonna edumeelseid poliitikaid.
Härra Schulz halab paremtsentristide valitsuste enamuse üle Euroopa Liidus, kuid me elame demokraatias ja inimesed valivad oma valitsused. Ilmselgelt ei veena neid see, mida sotsiaaldemokraadid pakuvad.
Jan Tadeusz Masiel
Härra juhataja, fraktsioon Liit Rahvusriikide Euroopa eest tervitab väga Euroopa Liidu uut sotsiaalpaketti. Just sotsiaalne mõõde eristab Euroopat kõige enam teistest maailmajõududest, nagu Ameerika Ühendriigid või Hiina. Läänes ehitati 20. sajandi Euroopa suures osas sotsiaalsetele väärtustele. Sellega loodi uutele liikmesriikidele nende ühinemisel Euroopa Liiduga 2004. ja 2007. aastal väärtuslik sotsiaalmudel, kuna paljudes neist püüdis kapitalism pärast 1980ndate aastate lõpus taastatud poliitilist ja majanduslikku sõltumatust kinnitada end kõige halvemal kujul, rikkudes töötajate õigusi ja näidates üles austusepuudust inimväärikuse vastu.
21. sajandil peame me kõik võitlema globaliseerumisega, mis võib olla inimkonnale nii võimaluseks kui ka ohuks. Seepärast peab Brüssel edastama liikmesriikidele selge sõnumi, julgustades neid säilitama kõikide Euroopa Liidu kodanike huvisid teenivaid sotsiaalseid saavutusi ja neid veelgi edasi arendama.
Jean Lambert
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Härra juhataja, ma tervitan väga seda, mida minister täna hommikul on öelnud, ning loodan, et paljutki sellest korratakse nõukogus, kuigi siiani ei anna tõendid meile väga palju põhjust sellesse uskuda.
Paljud meist näevad küsimärke veel meie sotsiaalse aspekti kaitse kohal turu domineerimist silmas pidades. Selles paketis kutsutakse meid üles kaaluma Euroopa Kohtu hiljutiste otsuste mõju. Mõned meist on neid tõesti lähemalt uurinud ja peavad neid äärmiselt murettekitavaks, kui meil palutakse pidevalt õigustada meetmeid pigem selle alusel, et nad ei häiriks turgu, ja mitte selle alusel, kas nendega kaasnevad kvaliteetsed teenused ja töötajate õiguste kvaliteet jne. Seda tõestab sotsiaalpakett, kus me oleme nüüd olukorras, et peame tunnistama asjaolu, et vaesus valitseb tööliste hulgas ning et lõhe rikaste ja vaeste vahel üha kasvab. Tervitades komisjoni paketis vaesusega tegelemise kohta väljendatud tundeid, soovime tegelikult reaalset tegutsemist.
Loomulikult me toetame horisontaalset võrdsete võimaluste direktiivi. Oleme selle nimel võidelnud kogu parlamendi ametiaja jooksul. See on tähtis mitmel eri põhjusel, ka seepärast, et see pakub nüüd tegelikku võimalust täielikuks osalemiseks ühiskonnas.
Samuti tervitame paljusid romisid käsitlevaid ettepanekuid. Tervitame komisjoni pühendumust ning soovime näha kõiki liikmesriike positiivselt reageerimas, selle asemel et mattuda eelarvamusesse ja silmakirjalikkusesse. Koolitus võrdsete võimaluste alusel on kutseoskuste tegevuskava tähtis osa ning seda eriti asjaomaste valdkondade poliitikakujundajate jaoks.
Tervitame seda, et vähemalt on olemas ettepanekud Euroopa töönõukogude kohta, kuigi meil jagub mõningat kriitikat neis ettepanekutes sisalduva kohta. Paketi liikuvuse aspekti osas peame nüüd vaatama ka liikuvuse mõju sotsiaalses mõttes: mis juhtub inimestega, eelkõige majanduslikult mitteaktiivsetega, kes kolivad ja leiavad end eemalejäetuna liikmesriikide tervishoiusüsteemidest; mis juhtub inimestega vananedes, kuid nad on kolinud teistesse liikmesriikidesse, ning mida toob neile tulevik?
Samuti tervitame ettepanekut, mis käsitleb uusi kutseoskusi uute töökohtade jaoks, ning loodame, et see tõesti ühildub kliimamuutuse tegevuskavaga, mis peab samuti käsitlema uusi kutseoskusi vanadel töökohtadel, sest enamik tööjõust on nüüd väljas ametliku hariduse etapist, mis muudab elukestva õppe äärmiselt oluliseks. Peame küsima, kuidas me kavatseme tagada kutseoskused, mida me tegelikult vajame, et muuta meie kliimamuutuse alased eesmärgid saavutatavaks.
Gabriele Zimmer
Härra juhataja, praegusest arutelust on mulle meelde jäänud kolm punkti. Esimene neist on siseministri härra Bertrandi väljendatud soov muuta 2008. aasta Euroopa sotsiaalmudeli taaskäivitamise aastaks. Siis veel volinik Špidla sõnad, kes ütles, et sotsiaalpakett vastas Euroopa Liidus üldsuse ootustele, ning viimaseks härra Schulz, teie avaldus, et Euroopat valitsevad parempoolsed.
Usun, et kõik kolm avaldust nõuavad kriitilist analüüsi. Esiteks, kuidas saab eesistujariigi Prantsusmaa esindaja kuulutada eesmärki muuta 2008. aasta sotsiaalse mudeli tagasituleku aastaks, kui Prantsusmaa valitsus keeldus isegi viitamast sotsiaalpoliitikale oma eesistumisaja prioriteedina? Minu arvates ei vasta sotsiaalpakett kaugeltki inimeste ootustele, sest selles lihtsalt ei tehta midagi, et kaotada Euroopa sotsiaalseid lõhesid ning sellega ei võeta isegi meetmeid nende lõhede peatamiseks ega olukorra külmutamiseks praegusel kujul. Protsess on määratud jätkuma vaatamata sotsiaalpaketile.
Viimasena, härra Schulz, teile võin ma vastata sama mõõdupuuga. 1990ndatel, kui võimul olid sotsiaaldemokraadid, see areng alguse sai. Oleksime oodanud, et te ütlete, et Lissaboni järel koostatakse 2010. aastal uus dokument, uus strateegia, milles keskendutakse rangelt Euroopa sotsiaalse mudeli kaitsmisele ja mis järjestaks meie prioriteedid veel kord ümber.
Sotsiaalpakett ise ei vasta ootustele. Viimane aeg on välja murda olukorrast, kus langusega päristööhõives kaasneb nende töökohtade arvu tõus, millel töötades ei saa inimesed endale elatist teenida. Peame lõpetama vaid töökohtade arvu kasutamise oma kriteeriumina Euroopa Liidus ning selle asemel keskenduma töökohtadele, mille eest makstakse korralikku palka.
Kõnealune sotsiaalpakett ei sisalda teadaannet sotsiaalsete edusammude sätte lisamise kohta kõikidesse Euroopa lepingutesse, kus iganes see vajalik oleks. Samuti puudub vastus küsimusele, kas neile, kellel on tähtis roll sotsiaalõiguste kaitsmisel Euroopa Liidus, antakse Euroopa töönõukogude direktiiviga rohkem vahendeid ja suurem pädevus. Ettepanekuga vaid tunnistatakse status quo'd ja säilitatakse praegune joon, sellele midagi lisamata.
Lükkame selle paketi tagasi, kuna tegemist on üleliia abstraktse ja eksliku lähenemisviisiga. Selles arutelus osalemise käigus esitavad minu fraktsiooni liikmed märkused ettepaneku üksikute osade kohta.
Derek Roland Clark
fraktsiooni IND/DEM nimel. - Härra juhataja, Lissaboni leping visati peast Iirimaa õiguspärase referendumiga, seega loomulikult on teil vaja suuremat programmi tähelepanu kõrvalejuhtimiseks. Seepärast siis see uus pakett. Tegelikult ei ole see täitsa uus. Tegemist on varasemate ettepanekute ümbertöötlusega. Kuid see on suur. Selles on ELi õigusaktid, sotsiaalne dialoog, koostöö, rahastamine, partnerlus, dialoog, teabevahetus ... ja see on vaid üks lehekülg.
Lubage mul keskenduda rahastamisele. Õitsev majandus toob kaasa rahalised vahendid, kuid te olete endid sidunud euroga, kus EKP intressimäär püüab majandussüsteemide erinevusi tasakaalustada. Mõned ütlevad, et üks suurus sobib kõigile. Tegelikult on tegemist suurusega, mis ei sobi kellelegi.
Ühendkuningriigis ei tule Bank of England toime kõikide meie piirkondadega. Nädalavahetuse ajalehtedes märgiti tõepoolest, et majanduslõhe põhja- ja lõunapiirkondade vahel Ühendkuningriigis on nüüd suurem kui eales varem.
EL on protektsionistlik. Te kardate globaliseerumist. Ärge võidelge selle vastu. Ärge võistelge sellega. Ühinege sellega. Ühinege pidevalt kasvava elanikkonnaga maailmaturuga. Julgustage ettevõtteid bürokraatia vähendamisega. Kutsuge üles peatama mitte kunagi lõppevat direktiivide ja määruste jada, mis vaid takistab ettevõtlust. Tunnustage ülejäänud maailma võrdsetel alustel ning Euroopa majandus hakkab kasvama, tuues kaasa kõikidest suurima sotsiaalse paketi: rohkem ja paremaid töökohti.
Kokkuvõttes, öeldakse, et eesistujariigi Prantsusmaa ülesanne on selle ettevõtmise taaskäivitamine, kuid kas nad teevad seda? 3. juuli EurActive'i kohaselt on nii komisjon kui ka eesistujariik Prantsusmaa tunnistanud sotsiaalpoliitika 2008. aasta prioriteediks. Kuid kui lugeda 2. juuli Deutsche Welle't, on Prantsusmaa president Nicolas Sarkozy selgelt öelnud, et sotsiaalpoliitika ei ole kõige prioriteetsem küsimus. Kesksel kohal saavad olema sellised küsimused, nagu sisseränne, kliimamuutus ja energia.
Seega millist avaldust te usute? Omalt poolt arvan, et prantslased teevad nagu tavaliselt ning hoolitsevad iseenda eest. Ma õnnitlen neid sel puhul. Soovin, et minu valitsus teeks sedasama.
Carl Lang
(FR) Härra juhataja, minister, daamid ja härrad, siin täiskogus on tavapärane paanitseda sotsiaalpoliitika küsimuses. Kahjuks ei ole Euroopa sotsiaalne mudel hetkel midagi enamat kui lihtsalt müüt, sest sotsiaalne tegelikkus meil Prantsusmaal ja eelkõige minu enda piirkonnas, Nord-Pas-de-Calais's, on selline, et seal valitseb sotsiaallangus, meeleheide, sotsiaalne ebakindlus ja ebakindlad töötingimused, massiline töötus ja - veel midagi, mis kõik kokku on ärevakstegev ja suur - langev sündivus.
Meie mõtlemine põhineb ikka veel 1960ndate aastate sotsiaalmudelil, see tähendab mudelil, mis eeldab täistööhõivet ja suurt tööjõudu. Kuid viimase 30 aasta jooksul on meil olnud massiline töötus ja järsult langev sündivus, mis on viinud meid beebibuumist vanurite buumini ning lükanud meie pensionite rahastamise kriisi.
Peame lõpetama mõtlemise, nagu peaksime kaitsma Euroopa sotsiaalmudelit iga hinna eest, ning olema selle asemel valmis seda ümber korraldama. Meie majanduslikud ja ajaloolised analüüsid näitavad, et seda tuleks teha kahel viisil: esiteks vajame perepoliitikat, mis tõstaks sündivust; vastasel juhul ei suuda me järgnevalt kümnenditel rahastada oma pensioniskeeme; teiseks vajame poliitikat ühtse turu ülesturgutamiseks ja inimeste taas tööle saatmiseks.
ELi siseturu ülesturgutamiseks peame reindustrialiseerima ning kui me jätkame peaaegu religioosset usku vabakaubandusse ja kontrollimatusse liberalismi, ei ole me kahjuks suutelised tegema seda, mida me tegema peame oma ettevõtete konkurentsivõimeliseks muutmiseks meie enda koduturul.
Seepärast peavad meie tulevased jõupingutused ja meie eesmärk parandada sotsiaaltingimusi tuginema riigi ja ühenduse tasandi eelistamisel ning riigi ja ühenduse tasandi kaitse ideel.
Thomas Mann
(DE) Härra juhataja, Lissaboni strateegia majanduskasvu ja tööhõive kohta on aidanud kaasa rohkema arvu ja paremate töökohtade loomisele - edusamm, mille on vaidlustanud need, kellel on raske harjuda muutuva, välisteenuseid kasutava, ratsionaliseeriva ja ülevõtva Euroopaga. Ükski inimene, keda pannakse pidevalt end isiklikul tasandil mittevajalikuna tundma, ei saa hakata samastuma Euroopa majanduse ekspordibuumiga. Selle ebakindlustunde ühe vastumeetmena vajame sidusat uut sotsiaalstrateegiat. Laual olev pakett on siiski nii laiaulatuslik, et seda ei saa kuidagi 2009. aastaks rakendada. See kahandab põhimõtteliselt kiiduväärse lähenemisviisi usaldusväärsust.
Volinik Špidla, meie eesmärk ei saa olla meetmed meetmete endi pärast. Eesmärk on jätkusuutlikkus. Samuti ei saa meie eesmärk olla rikkumata valimiskampaania, millega härra Schulz just kiitles, kuid ma näen, et ta on juba saalist lahkunud. Oleme vastutavad selle eest, et tagada, et inimesi ei surutaks alla ning et nad ei tõmbuks paralleelsetesse ühiskondadesse või unistuste maale. Need jõupingutused saavad alguse koolides, kus hirmuäratavat väljalangenute arvu peab kõvasti vähendama, et ennetada kvalifikatsiooniga inimeste ja kvalifikatsioonita inimeste vahelise lõhe täiendavat suurenemist. Sel eesmärgil vajame motiveerivaid õppetunde. Annet ja kutseoskusi peab arendama maast madalast - igal juhul on tegemist kasuliku investeeringuga. Meie elukestva õppe strateegia annab siis Euroopa lisaväärtust ja loob laialdast heaolu, mida härra Schulz soovib. Sama teevad ka meie haridusprogrammid - Socrates, Leonardo ja Erasmus -, mis tuleb kiiremas korras sobitada töömaailma. Sel eesmärgil peame suutma teha koostööd VKEdega. Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted pakuvad enamiku töökohtadest ning neil on pakkuda praktikakohti. Ka nemad peavad siiski kõvasti töötama eesmärgiga tagada, et nad jätkaksid investeerimist jätkuõppesse ja koolitusse, vastasel juhul meie innovatsioon lakkab.
Ühte allikat - eakaid nimelt - on lausa kriminaalselt eiratud. On viimane aeg, et nende kogemuse, loovuse ja parandamatu optimismi pagas oleks meie majanduse jaoks olemas. Nad on ikka veel väga heas vormis osalemaks demograafilise tööhõive liiga ridades.
Viimasena sooviksin öelda, et tugevdada tuleb meie ühiskonna ühtekuuluvust. Euroopa töönõukogude direktiivis vajame näiteks paikapidavat kompromissi tööandjate ja töötajate vahel. Teeme tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis kõik endast võimaliku, et aidata kaasa selle eesmärgi saavutamisele. Samuti vajame piirkondade vahelist tasakaalu ning seepärast on ette nähtud Euroopa Sotsiaalfond, Regionaalfond ja Globaliseerumisega Kohanemise Fond. On siiski veel üks küsimus, mida me ikka veel peame äärmiselt oluliseks, nimelt mittediskrimineerimise küsimus. Meie fraktsioonis PPE-DE oleme horisontaalse direktiivi vastu. See suurendaks juba valitsevat õiguslikku ebakindlust ja vähendaks veelgi riikliku loova tegevuse ulatust. Kui sotsiaalmeetmete kavaga tema terviklikkuses soovitakse edu saavutada, peab peamine vastutus jääma liikmesriikide kätte. Tulemuslikum on kooskõlastada ja suhelda riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil ning on aeg hakata vastu võtma parimaid tavasid, selle asemel et neid rõõmsalt jälgida või analüüsida. Siis on väga võimalik, et saavutatakse soovitud ja vajalik sotsiaalne ja majanduslik muutus ning viiakse ellu Euroopa sotsiaalmudel.
Harlem Désir
(FR) Härra juhataja, volinik, ametis olev eesistuja, daamid ja härrad, kõnealune uus sotsiaalmeetmete kava on esitatud liiga hilja ning selle näol on tegemist jõuetu vastusega ebakindlale olukorrale, ebavõrdsusele ja majanduslanguse mõjudele, mis tööjõudu ja paljusid meie kaaskodanikke Euroopas praegu katkuna ründab.
Enam kui 70 miljonit inimest elab vaesuses ning kuigi töötuse määrad langevad ning ebakindlad elu- ja töötingimused ning ebatüüpiliste tööhõivevormide kasv vähenevad, vajame me tõesti kindlat sotsiaalset baasi, Euroopat, mis meid kaitseks. See on üks küsimus, millele ELi eesistujariik Prantsusmaa keskendub. Minister, nagu te ütlesite, pidi 2008. aasta olema aasta, mil sotsiaalne Euroopa taas ellu ärkab. Kahjuks ei võtnud teie valitsus sotsiaalset mõõdet oma eesistumisaja üheks prioriteediks neljast. Kuna Euroopa Komisjoni ametiaeg hakkab lõppema, on meil ettepanekud, millest mõned, peab ütlema, viimaks ometi peegeldavad küsimusi, mida Euroopa Parlament ja eelkõige meie fraktsioon on soovinud: tõeline direktiiv diskrimineerimise vastu mis tahes valdkonnas, mitte ainult puudega inimeste valdkonnas; viimaks ometi suurendatakse samme, et tugevdada Euroopa töönõukogude direktiivi ja see läbi vaadata, ning on meetmed kindlustamaks, et meie olemasolevatest põhimõtetest ja õigusaktidest naiste ja meeste võrdse töötasu kohta liikmesriikides kinni peetaks.
Aga vaadake puudujääke, lünki selles uues sotsiaalmeetmete kavas! Nimetan neist eelkõige kahte. Üks on reageering hiljutistele Euroopa Kohtu otsustele Lavali, Rüfferti ja Vikingi kohtuasjades, mis nõrgestavad meie vastupanu sotsiaalsele dumpingule Euroopa Liidus. Arvame, et komisjoni teatises antud kinnitus, et komisjon pakub õiguskindlust ja tõlgendavaid suuniseid selle direktiivi kohta, ei ole piisav. Kohaselt tuleb arvesse võtta ka asjaolu - ning me oleme pidanud tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis parlamentaarseid kuulamisi -, et direktiiv on loomupäraselt puudulik ning et liidu õigus peab töötajate lähetamist käsitleva direktiivi läbivaatamise abil tegema selgeks, et liidu majanduslikud vabadused, asutamisvabadus, ei tohi takistada töötajate põhiõigusi, kollektiivläbirääkimiste õigust, õigust tasule, õigust streikida oma huvide kaitseks, kui peaks vajadus tekkima.
Seega me soovime selle direktiivi läbivaatamise võtmist päevakorda ning me tahame sotsiaalset kaitseklauslit, mis tagaks, et tulevikus ei saa kohaldada töötajate õiguste kahjuks ühtegi direktiivi, ühtegi liidu poliitikat ega ühtegi lepingu põhimõtet; et kui ühes riigis on töötajate õiguste puhul kõrgemad standardid kui teises, ei saaks kõrgemaid standardeid kunagi alandada päritoluriigi põhimõtte õigustühiseks muutmisega, nagu me nägime teenuste direktiivi - Bolkesteini direktiivi - esimese versiooni puhul.
Teiseks, härra Bertrand ütleb meile, et sotsiaalseid üldhuviteenuseid ja tegevusi tuleks julgustada meie sotsiaalse mudeli heaolu nimel. Kuid meil ei ole olnud ettepanekut direktiivi kohta, mis käsitleks üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid. Me ei saa nõuetekohaselt kaitsta sotsiaalseid üldhuviteenuseid ja rakendada Lissaboni lepingu artiklit 14, mis näeb ette õigusliku aluse selliste teenuste tellimisele ja rahastamisele, kui nõukogu ei esita komisjonile taotlust ja komisjon ei kasuta oma algatusõigust, nii et me saaksime lõpuks ometi rääkida õiguslikust raamistikust, mis kaitseb avalike teenuste osutamist, tagab kohalike ametiasutuste sõltumatuse nende osutatavate kohalike teenuste puhul ning tagab meile, et tulevased Euroopa Kohtu otsused ei ähvarda seda Euroopa sotsiaalse mudeli alustala, nii et inimesed tunneksid, mitte nagu härra Schulz ütles, et Euroopa töötab nende sotsiaalmudeli vastu, vaid vastupidi - et komisjon ja teised Euroopa institutsioonid töötavad selle kaitseks.
Bernard Lehideux
(FR) Härra juhataja, komisjon võis küll korraldada peene avalike suhete nipi, esitledes paketina dokumente, mis on väga erinevad nii laadilt kui kvaliteedilt, kuid lõppkokkuvõttes on komisjon kasutanud oma algatusõigust väga tähtsates küsimustes. Komisjon liigub õiges suunas ning me peaksime rõõmustama selle üle.
Seega on pall taas meie väljakupoolel ning ennekõike võib-olla nõukogu väljakupoolel. Kõik teavad, et parlament kavatseb olla karm ja soovib koostada uuenduslikud dokumendid, mis peegeldaksid Euroopa kodanike vajadusi. Kas sama kehtib ka nõukogu kohta? Nagu me teame, on see võib-olla kaheldav. Minister, ma loodan, et nad kuulavad teid.
Ülespuhutud jutt, mille tulemuseks on vaid ebaselged ja mittesiduvad dokumendid, kahjustab tõsiselt meie tehtava töö usaldusväärsust. Vaadelgem kolme näidet paljudest.
Olen ammu olnud üks neist, kes on soovinud üldist direktiivi kõikide diskrimineerimisvormide vastu. Selleks peaksime aluseks võtma Lynne 2008. aasta mai raporti, mis on palju ambitsioonikam kui komisjoni ettepanek.
Teine näide: töönõukogud. Peame tagama, et dokumendis selgitatakse nende rahvusvahelisi volitusi ja vastutust. Konsultatsioonid tööturu osapooltega on äärmiselt tähtsad, kui korraldatakse ümber enam kui ühes ELi riigis tegutsevate kontsernide tegevust. Peame tagama, et enne mis tahes ümberkorraldamist konsulteeritakse tööjõuga ning et töönõukogudel on võimalus esitada oma seisukohad sageli väga tehnilistes küsimustes.
Kolmas näide: sotsiaalsed üldhuviteenused. Oleme selle peale juba piisavalt aega raisanud. Selles valdkonnas tegutsejad on segaduses. Valitseb suur õiguslik ebakindlus, mis kahjustab meie ühiskondade ühtekuuluvuse jaoks äärmiselt oluliste teenuste kvaliteeti. Ja siin me oleme raiskamas veel ühte aastat. See on vastutustundetu.
Minu jaoks on see tõend, et komisjoni töö, mis paistab hõlmavat laia tegevuste valdkonda, ei ole piisavalt hea, sest selle käigus eiratakse teadlikult teatud äärmiselt olulisi punkte.
Lõpetan nõudmisega, et sotsiaalmeetmete kava oleks vaid üheks sammuks pikal teel. Olen veendunud, et avatud koordinatsiooni meetod on mõnes valdkonnas saavutanud oma lae. Peame otsustama saavutada laiema koordineerimise, kuid ka suurema ühtlustamise, kus see võimalik on.
Ryszard Czarnecki
(PL) Härra juhataja, nõukogu esindaja nõudis sotsiaalsemat Euroopat. Vastaksin ministrile, et nõuan tervemat mõistust. See oleks parem. Euroopa Liit võib muidugi teha suuri ettepanekuid, kuid tuleb rõhutada, et sotsiaalpoliitika on valdkond, milles liikmesriikidel on suveräänne otsustusõigus. Lühidalt öeldes, me vajame vähem retoorikat ja rohkem konkreetset tegevust.
Euroopa Liit on esitanud 19 huvitavat algatust, millest vaid kolm õigusakti ettepanekut. Võib-olla kõige tähtsamat ettepanekut, nimelt piiriülest tervishoidu käsitlevat ettepanekut täna ei arutata. See on väga kahetsusväärne ning on kurb, et aruteluga peab ootama, kuni Prantsusmaa tervishoiuminister meie istungile ilmub. Kokkuvõttes tuleb rõhutada, et ELi liikmesriigid eraldavad sotsiaalpoliitikale 27% oma RKTst võrreldes USA 15%ga. Küsimus on selles, kas raha kulutatakse ka hästi.
Elisabeth Schroedter
(DE) Härra juhataja, volinik, minister, daamid ja härrad, paistab, et selleks, et raputada komisjon üles oma letargiast, oli vaja Iirimaa "ei"d ja ühis-Euroopa vastaste võitu. Tõsi on see, et komisjon on juba pikka aega eemaldunud liidu kodanike huvidest, järgides neoliberaalset poliitikat. Nõudlus sotsiaalselt vastutavama Euroopa järele on pikka aega aktuaalne olnud.
On suisa piinlik vaadata, kuidas viimaste aastate hoolimatus on viimaks ometi selle ametiaja lõpuks lauale kuhjatud. Samuti pean ma jultunuks seda, et kogu asja püütakse meile pähe määrida uue sotsiaalmeetmete kava lennuka pealkirja all. Juulis arutlusel olnud küsimusi oleks pidanud juba ammu käsitlema. Kui me uurime nende sisu, siis tundub, nagu ei oleks komisjon ikka veel oma vigadest õppinud. Peale kahe erandi ei ütle tänased ettepanekud midagi solidaarsuse, võrdsete võimaluste, sotsiaalse tasakaalu või avaliku osalemise kohta. Vastupidi, tegemist on suures osas järjekordse elementaarse neoliberaalse lähenemise viljaga.
Komisjon nõuab tööjõu suuremat liikumist. Samal ajal otsitakse kohtuotsuseid, mis vähendaksid lähetatud töötajate kaitset. Järelmõttena lisatakse, et me lahendame probleemi foorumil. Töötajad vajavad siiski kaitset, mitte aga foorumit. Kas te tõesti usute, et see aitab inimesi, kellelt iga päev võetakse ära nende palk, kui palute neil oodata, kuni olete nende probleeme mingil foorumil arutanud? Volinik, lisaks ei sisalda üheksa aastat liiga hilja esitatud muudetud töönõukogude direktiiv meile antud lubadusi. Parlament peab tegema sellesse eelnõusse mitmeid parandusi. Näiteks puudub säte sanktsioonimehhanismide kohta.
Mingem siiski edasi solidaarsuse teema juurde. Tervishoiudirektiivis ignoreeritakse kriitikat, avades ukse rohkem turust mõjutatud tervishoiuteenustele, õõnestades sellega solidaarsuse põhimõtet liikmesriikide heaolusüsteemides. Sellega seatakse solidaarsus ohtu, mitte ei kaitsta seda. Mõned vähesed kõnealuse paketi komponendid peegeldavad tõeliselt inimeste soovi progressiivse Euroopa sotsiaalpoliitika järele. Üks neist, mida ma sooviksin rõhutada, on uus direktiiv diskrimineerimise vastu töökohal. Nimetatud õigusaktist teatati esimest korda siiski 2004. aastal ning parlamendi surve on ainus põhjus, miks komisjon on selle lõpuks ometi esitanud. On selge, et parlamendi enamus toetab ka seda direktiivi. Ka see vajab mitmest kohast parandamist, eelkõige siiski puudega inimeste õiguste osas.
Tervikuna võttes on nimetus "sotsiaalpakett" üsna selgelt moonutamine. Minu arvates on komisjoni sotsiaalpoliitikaalane tegevus üsna kurb vaatepilt.
Dimitrios Papadimoulis
Härra juhataja, ametis olev eesistuja, viimastel aastatel on meie poliitika, s.o turufundamentalism ohtlikult suurendanud ebavõrdsust ja nõrgendanud heaoluriiki.
Pakett, mille te meile ilusate sõnadega esitanud olete, ei ole midagi muud kui vaid tühi kest. 19 ettepanekust on vaid kolm õigusloomelised ning ühes neist, ettepanekus piiriüleste tervishoiuteenuste kohta, esitatakse varjatud kujul Bolkesteini direktiiv, kuna sellega võetakse vastu neoliberaalne hoiak.
Sel ajal, kui teie lausute selle tühja kesta esitlemisel tühje sõnu, mängib Sarkozy valitsus nõukogus peamist rolli, võttes vastu laiduväärse direktiivi tööaja kohta. See kujutab endast äärmiselt suurt sotsiaalset regressiooni.
Selle asemel, et püüda jätta head muljet oma kaunite sõnadega ja jälgida Euroopa valimisi, mis on Iirimaa "ei" pärast vaevarikkad, läheks teil paremini, kui esitaksite konkreetsed meetmed ja eraldaksite ühenduse eelarvest rahalised vahendid.
Paar sõna ka härra Schulzile, kui ta peaks mind kuulma. On tõsi, et parempoolsed valitsused on Euroopa sotsiaalse mudeli lammutamisele paljuski kaasa aidanud. Härra Schulz, mitmes riigis, nagu ka teie riigis, Saksamaal, või Madalamaades või Austrias, on nad Euroopa sotsiaalmudeli hävitamisel ühinenud sotsiaaldemokraatidega.
Hanne Dahl
(DA) Härra juhataja, sooviksin oma tänast kõneaega kasutada, et keskenduda tervishoiupoliitika tegevuskavale. Praegust ettepanekut patsientide õigusi piiriüleses tervishoius käsitleva direktiivi kohta on võrreldes esialgse ettepanekuga märkimisväärselt parandatud. Kahjuks ei ole siiski muudetud midagi seoses kõikide siseturu alla kuuluvate küsimuste põhialustega. Vaba turgu on alati eelistatud inimestele.
Pole vaja öeldagi, et haigestudes soovime me kõik võimalust saada parimat ravi nii kiiresti kui võimalik. Kahjuks ei tagata seda direktiiviga mingil viisil. Sellega tagatakse, et rikkamad patsiendid rikkamatest ELi riikidest saavad parimat võimalikku ravi. See tähendab, et valitseb suur oht, et patsiendid jagatakse A ja B rühma. Patsiendil, kellel on kõige rohkem vahendeid, on võimalus otsida ravi teistes riikides, samas kui rahaliste vahendite või mõjukuseta inimestel see võimalus puudub.
Direktiiviga tagatakse õigus saada teises riigis ravi sama hinna eest, mis see raviteenus maksab patsiendi koduriigis. See tekitab ka ohu A ja B riikide tekkeks. Sama ravi hind loomulikult erineb riigiti. Praegune direktiiv võimaldab turutingimustel määratleda tulemuse, kuid see on väga riskantne lähenemisviis. Kui turg reageerib, on kaotajateks alati need, kes ei tule valitsevate turutingimuste juures toime.
Andreas Mölzer
(DE) Härra juhataja, minu arvates on Euroopa vastus pidevatele hinnakõikumistele ja kasvavale vaesusele kõvasti hilinenud ning on rahuldustpakkuv, et uus kogu ELi hõlmav sotsiaalpaketi eelnõu on samm õiges suunas. Tervitatav on näiteks kavatsus lihtsustada juurdepääsu tervishoiule teistes Euroopa riikides. Tegelikkuses kasutatakse näiteks puhkajaid tänapäeval häbitult ära, esitades neile arstiarveid, mis neile koju naastes vaid osaliselt, kui üldse hüvitatakse. Vastupidi, liikmesriigid on üksteisele võlgu miljoneid eurosid - paljas avaldus kavatsuse kohta ei ole sellisel juhul piisav.
Samuti ei piisa sellest, kui tõsta lärmi asjade pärast nagu parem tasakaal pere- ja tööelu vahel. Et rohkem inimesi saaksid endale lapsi lubada, on äärmiselt tähtis tegutseda palgadumpingu ja sotsiaalse dumpingu vastu - see on ülesanne, mis on kahjuks suures osas tähelepanuta jäetud. On suisa paroodia, et ühelt poolt EL määrab, et riigihankelepingute puhul peab korraldama riigihanke ning et seejärel tühistab Euroopa Kohus siseturu teenuste ja töötajate lähetamise direktiividega kokkusobimatuse tõttu klausli, millega nõutakse, et pakkujad maksaksid vähemalt kohustuslikku alampalka. Sellega on EL näidanud enda kui puhtalt majandusühenduse tõelist palet, kes tüssab sotsiaalsetest õigustest ilmajäetud inimesi präänikute ja tühjade sõnadega.
ELi kodanikke ei saa enam rahustada tühjade sõnakõlksudega, samuti ei saa nendega pehmendada langeva sündimuse ja suureneva vaesuse mõju. Võib-olla te võite paberil öelda, mida soovite, kuid inimesed on kahtlemata väsinud tühjadest lubadustest.
Philip Bushill-Matthews
Härra juhataja, lubage mul alustuseks tänada Martin Schulzi selle eest, et ta tuletas kõigile meelde, et paremtsentristid moodustavad selle parlamendi suurima fraktsiooni, et paremtsentristidel on suurim arv volinikke ning et paremtsentristidel on tõesti ELi liikmesriikides kõige enam valitsusi. Omalt poolt tuletaksin talle meelde, et sel on oma põhjus: nimelt see, et inimesed on nii otsustanud. Inimesed on nii otsustanud sellepärast, et nad on mõistnud kasvavat lõhet vasakpoolsete retoorika ja tegelikkuse vahel ning nad on sellest loobunud. Ma sooviksin tal kui heal demokraadil meeles pidada, et inimestel on loomulikult alati õigus.
Asudes sotsiaalpaketi juurde üldiselt, tervitame omalt poolt voliniku läbimõeldud märkusi ja tema algatust seoses läbivaadatud sotsiaalmeetmete kavaga, eelkõige teema puhul, mis tuletab meile kõigile meelde, et EL tähendab inimesi ning neile inimestele rohkemate ja paremate võimaluste pakkumist ning eelkõige neile vahendite ja varustuse andmist, et nad tuleksid toime muutustest tulenevate väljakutsetega.
Sooviksin lühidalt käsitleda vaid kolme punkti kolleegi Joseph Dauli suurepärasest panusest. Üks neist oleks liikmesriikide, subsidiaarsuse tähtis roll. Paljudel liikmesriikidel on erinevad lähenemisviisid, kuid kõik nad peaksid südame rindu võtma tema poolt välja toodud teemade ja suundade puhul.
Teine punkt käsitleb töökohtade tähtsust. Harlem Désir rääkis väga asjakohaselt töötajate õigustest. Me austame töötajate õiguste tähtsust, kuid minu fraktsioon sooviks rõhutada ka mittetöötajate õigusi - nende inimeste õigusi, kellel ei ole hetkel tööd, kes on mingil põhjusel tööturult kõrvale jäetud ja kes tahaksid endale tööd. Nende roll on üha tähtsam, seda eelkõige sel raskel ülemaailmse finantskriisi ajal, mil töötus suureneb, enne kui vähenema hakkab. Seega peame tagama, et kõik, mis me teeme, aitab kaasa töökohtade loomisele ning aitab paigutada rohkem inimesi neile töökohtadele.
Kolmas punkt käsitleb väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid (VKEsid), mida ta samuti mainis. Märkasin eilses Financial Times'is, et seal viidati kokkuleppele Ühendkuningriigis seoses ajutiste töötajatega ning VKEd ütlesid, et nendega isegi mitte ei konsulteeritud selles küsimuses. See, mida ma öelda tahan, ei puuduta Ühendkuningriiki, vaid seda, et tegemist on tõelise probleemiga - ning ma ütlen seda volinikule -, kuidas VKEsid tõeliselt konsultatsiooniprotsessi kaasata, sest lisaks sellele, et VKEd on suurimad tööandjad, on neil ka kõige enam töötajaid. Teame referendumite probleemist - näiteks Lissaboni leping -, et kui midagi püütakse peale suruda ülevaltpoolt, siis see ei toimi: inimestega peab saavutama sideme ning VKEdes töötab kõige rohkem inimesi.
Lõpetuseks, Euroopa töönõukogude kohta - millele on osutanud nii volinik kui ka ametis olev eesistuja ning mille raportöör ma olen - minu fraktsioon tunnistab kindlasti tegelikkust, et tööturu osapooled on saavutanud kokkuleppe. Mulle isiklikult kokkulepe väga ei meeldi, kuid ma tervitan vägagi asjaolu, et kokkulepe on olemas ning ma usun, et meie siin parlamendis peaksime püüdma sellele tugineda, nagu me püüame tugineda ka kokkuleppele tööaja ja ajutiste töötajate kohta; soovime kiiresti edasi liikuda, sest tahame pakkuda tõelisi sotsiaalseid edusamme, mitte esitada vaid kauneid poliitilisi kõnesid järgmisi valimisi silmas pidades.
Magda Kósáné Kovács
(HU) Tänan teid, härra juhataja. Komisjoni esialgne teatis sotsiaalpaketi kohta andis lootust sotsiaaldemokraatide parteidele ja kodanikele, kes tunnevad end vastutavana sotsiaalsete probleemide lahendamise eest. Kogunenud võlad ja mitmed esitatud küsimused on andnud peaaegu üllatava pildi sellest, kui vähe me oleme vaatamata oma jõupingutustele edusamme teinud ning kui palju probleeme on lahendamata. Tõsi on see, et viimase 15 aasta majanduskasv ei ole kaotanud lõhet rikaste ja vaeste vahel, vaid on tegelikult seda hoopis suurendanud. Vaesuse võidukäik on siiski saavutanud uue mõõtme. Igas riigis on oma vaesed ning vaesuse suurus ja liik on erinevates liikmesriikides erinev, kuid me teame, et haiget teeb see ikka samamoodi. Ükskõik, kui paljud sotsiaalsel teekaardil näidatud umbes 18-st dokumendist koostatakse, Euroopa kodanike samastumist liiduga saab parandada vaid selle abil, mis on konkreetne ja ilmselge ja pakub võimalust ühisteks edusammudeks rivaalitsevate vaesuste vaheliste vastastikkuste pingete asemel.
Mul on hea meel, et pärast mitmeid nõukogu ja Euroopa Parlamendi palveid on komisjon koostanud hinnangu romide olukorra ja nendega seotud tegevuste kohta. Kahjuks ei esitata selles siiski raamistikku pikaajaliseks romisid käsitlevaks poliitikaks. Järgmiseks küsimuseks on see, kas kõnealune dokument on piisav konkreetsete tegevuste kannustamiseks ning kas see peab vastu täpsele hindamisele või nende liikmesriikide seisukohtadele, kes ei suuda astuda vajalikke samme ja kalduvad kõrvale soovitud praktikast. Tunnen, et nõuetekohane lahendus puudub.
Samuti on meil hea meel diskrimineerimisvastase direktiivi üle. Parlament ja komisjon olid erinevatel seisukohtadel diskrimineerimise keelustamise laiaulatusliku direktiiviga reguleerimise küsimuses ning kooskõlas sotsiaal-liberalistliku seisukohaga ei õnnestunudki meil lõpuks määratleda rühmi, keda diskrimineeritakse. Võime loota, et direktiiviga tagatakse laiaulatuslik kaitse inimestele ja rühmadele, kes on mitmel viisil ohustatud. Selle järele on suur vajadus, kuna vihaõhutajad, rassistid ja need, kes soovivad anda vaid väärilistele, võivad leida toetajaid ka rivaalitsevate vaeste hulgas. Valijatel on alati õigus, kuid populism võib neid eksitada. Tänan teid.
Gérard Deprez
(FR) Härra juhataja, ametis olev eesistuja, volinik, daamid ja härrad, liikmena ja ka kodanikuvabaduste komisjoni esimehena piirdun vaid ettepanekuga diskrimineerimisvastase direktiivi kohta.
Kõigepealt me õnnitleme teid, volinik, et te lõpuks saite komisjoni nii kaugele, et võeti vastu direktiivi ettepanek, mille eesmärk on võidelda usutunnistusel, veendumustel, puudel, vanusel ja seksuaalsel sättumusel põhineva diskrimineerimisega. Me kartsime veel hiljuti - nagu te teate, olime murelikud ja tegemine selle ka teatavaks -, et te võite piirduda vaid minidirektiiviga, mis käsitleb ainult vanusel ja puudel põhinevat diskrimineerimist.
Te ei üllatu, saades teada, et ma pean kahetsusväärseks, et nii põhjapaneva küsimuse puhul kui see Euroopa Parlamendiga vaid "konsulteeritakse", kuid konkreetselt mulle on jäänud mulje, et eesistuja on järeleandlik Euroopa Parlamendi mis tahes ettepanekute või soovituste suhtes. Seega, volinik, me asume kohe tööle ning mina näen dokumentides kolme aspekti, mida me parandada püüame.
Esiteks peame mitmeid mõisteid määratlema täpsemalt või siis osa neist üksteisest paremini eraldama. Pean silmas valdkonda, mis käsitleb "objektiivselt põhjendatud" erinevusi kohtlemises. Ilmselgelt ei ole mul nendega probleemi, kuid neil objektiivselt põhjendatud erinevustel kohtlemises ei tohi lasta otseselt või kaudselt muutuda diskrimineerimiseks. See võib juhtuda väga kiiresti.
Teiseks, direktiivi ei tohi ilma jätta oma sisust, kaasates rutakalt mõisted nagu avalik julgeolek või avalik kord, aga ma arvan, et praegu see just ühes, nimetuks jäävas Euroopa Liidu suures lõunariigis toimub.
Kolmandaks peame rohkem pingutama sanktsioonide küsimuses. Volinik, kui te kirjutate artiklis 14, et "liikmesriigid kehtestavad eeskirjad sanktsioonide kohta, mida rakendatakse vastavalt käesolevale direktiivile vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise korral", siis see ei aita meid just palju edasi.
Lühidalt öeldes, usun, et kõnealune direktiiv, millesse on pandud nii palju ootusi, ei muutu tegelikkuses suureks minidirektiiviks - suureks põhimõtetes, kuid väikeseks üksikasjades.
Wojciech Roszkowski
(PL) Härra juhataja, majanduskasvu eesmärk peaks olema parandada meie ühiskondade materiaalset olukorda. Asetades siiski mugavuse ja ohutuse esikohale, võime unustada, et majanduse sotsiaalne mudel tähendab praktikas suuremat bürokraatiat. Kui me unustame ka selle, et sotsiaalpoliitika kindlaim alus on majanduskasv, võime uppuda ilusa kõlaga loosungitesse, millel pole mingit seost tegelikkusega ning mis võivad sarnaselt mittediskrimineerimissätetele minna vastuollu subsidiaarsuse põhimõtte ja terve mõistusega.
Kuidas me nõiaringist välja saaksime? Uus sotsiaalmeetmete kava on vaid osaline vastus sellele väljakutsele. Selles räägitakse liiga palju õigustest ja privileegidest ning liiga vähe asjaolust, et neid ei saa tagada hästi korraldatud jõupingutusteta ega vastutuseta majandusmõjude osas igas etapis. Kõikidelt vastavalt nende võimalustele, kõikidele vastavalt nende vajadustele. See on utoopia, mille tulemuseks on sobiliku kvaliteediga kaupade ja teenuste nappus.
Tatjana Ždanoka
Härra juhataja, jätkates sellega, mida minu kolleeg ütles, sooviksin ma rääkida võitlusest diskrimineerimise vastu. Alustuseks sooviksin tänada komisjoni julguse eest esitada horisontaalne lähenemisviis direktiivi eelnõus, mis käsitleb võrdset kohtlemist väljaspool töökohta. Peame arvesse võtma, et mõned liikmesriigid takistavad jätkuvalt selle vajaliku dokumendi vastuvõtmist.
Sellest olenemata on Euroopa Parlamendil võimalus teha parandusi. Ma ei mõista, miks eraisikute jaoks on nähtud ette loobumisklausel kaupade ja teenuste pakkumise puhul. Kehtiv rassidirektiiv ei sisalda sellist loobumisklauslit. Kahjuks ei ole selles eelnõus asjakohaselt käsitletud ka mitmekordset diskrimineerimist, seega ma loodan, et me töötame selle direktiivi kallal edasi.
Jacky Hénin
(FR) Härra juhataja, pärast 51-aastast eksisteerimist avastavad ELi institutsioonid alles nüüd sotsiaalmõõtme. Avastamine on vaid suhteline, sest eesistujariigi Prantsusmaa prioriteetide hulgast on sotsiaalsed küsimused ilmselgelt puudu; see on murettekitav institutsioonide puhul, kes seisavad nii lähedal ärimaailmale ja kes ajavad segamini liidu inimeste üldised huvid rahaturgude erahuvidega ning selle avastuse on möödapääsmatult esile tõstnud Iirimaa, Madalamaade ja Prantsusmaa "ei" ning paljud sotsiaalliikumised, kes toetavad liidus palganõudmisi.
Jah, komisjon ja enamik sellest täiskogust olid sunnitud tunnistama, et liitu ei asusta mitte ainult osanikud ja tarbijad, vaid ka tööjõud, kelle töö loob Euroopa heaolu.
Selle tulemusena leidis komisjon end olema kohustatud välja otsima ja tolmust puhastama Euroopa töönõukogude direktiivi: tegemist oli väärtusliku algatusega, kuid selle sisu on kesine. Euroopa töönõukogud tuleb muuta tõeliseks sotsiaaldemokraatia foorumiks, andes töötajatele tegutsemisõiguse, mida nad vajavad oma tööandjate strateegiavalikute mõjutamiseks.
Jah, Euroopa vajab kiiresti ehtsat sotsiaaldemokraatiat, et ära hoida sellised halvad otsused, nagu tööaja tõstmine peaaegu 70 tunnini nädalas.
Seega - liikugem oma töötajate nimel edasi kiiremini, palju kiiremini.
Nils Lundgren
(SV) Härra juhataja, me kavatseme sellel istungil arutleda uuendatud sotsiaalmeetmete kava, aastatuhande eesmärkide ja lisaks veel paljude muude teemade üle. Me hääletame paari tunni pärast kultuuriprogrammide, orgaaniliste toodete märgistuse ja maksustamise ühtlustamise nõuete üle ning kõik need on teemad, millesse liit ei tohiks end üldse segada.
Selline poliitilise võimu kontsentratsioon tähendab, et suureneb lõhe valitsejate ja valitsetavate vahel. Kodanike seas võtab võimust ükskõiksus. Liit on sunnitud võtma üha karmimaid meetmeid, et inimeste tahet jalge alla trampida. Palju parem oleks koostada raport selle kohta, mida me mõistame subsidiaarsuse all ning arutada seda põhjalikult. Me peaksime tegema seda enne, kui püüame tsentraalselt reguleerida, kuidas peaksid tööturu osapooled käituma 27 erinevas riigis.
Minu riigis ollakse väga vihased asjaolu üle, et EL ja selle kohtunikud võivad võtta vabaduse teistsuguse tööturusüsteemi kehtestamiseks, kui see, mis on kujunenud arvestatava rahvusliku ühtsuse keskel viimase 70 aasta jooksul.
Jana Bobošíková
(CS) Daamid ja härrad, kavandatud direktiiv võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta, millega keelatakse mis tahes liiki diskrimineerimine väljaspool töökohta, on liigne õigusakt, mida me ei peaks üldse arutamagi. Sooviksin märkida, et diskrimineerimine on juba keelatud kolme ELi direktiiviga, ÜRO põhiõiguste ja -vabaduste hartaga, ELi põhiõiguste hartaga ning ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooniga. Võrdset kohtlemist käsitlevad ka Amsterdami leping ning Lissaboni strateegia.
Sooviksin märkida, et direktiiviga nõutakse kahte väga ohtlikku asja. Sellega nõutakse positiivset diskrimineerimist ning põhimõtet, et tõendamiskohustus viiakse üle süüdistajalt kaitsjale. See on vastuolus Euroopa õigustraditsioonidega ning võib tekitada ebaõiglust ja uusi eksimusi.
Daamid ja härrad, olen veendunud, et Euroopa Liit on ikka veel demokraatlik ja tsiviliseeritud piirkond, kus tõeliste võimetega inimesi tunnustatakse ning kus nõrgematele pakutakse abikätt. Inimeste võimed, olgu nad siis kaasasündinud või hariduse teel omandatud, on iga inimese puhul individuaalsed ja erinevad ning seega loogiliselt võttes ka ebavõrdsed. Kui me soovime kõrvaldada seda liiki ebavõrdsust regulatsiooni teel, heidame ülbelt kõrvale kultuurilise mitmekesisuse ja sekkume ühiskonna loomulikku arengusse ning mis veelgi hullem, me seame võrdsuse kõrgemale vabadusevalikust. Võrdse kohtlemise direktiiv ei tohiks seega üldse jõustuda.
Juan Andrés Naranjo Escobar
(ES) Härra juhataja, volinik, ametis olev eesistuja, daamid ja härrad, käesolev sotsiaalpakett saab olema viljakas ja tulemuslik vaid siis, kui me suudame kokku leppida põhialgatuste sisus. On ilmselge, et töötus on suurim kõikidest sotsiaalsetest haigustest, millega me võitlema peame. See on see, mis destabiliseerib ühiskonda kõige rohkem ning see on aluseks teistele, vähem halbadele haigustele. Seepärast on parim sotsiaalpoliitika see, mis aitab töökohti luua.
Peame loobuma võltsist dilemmast solidaarsuse ja konkurentsivõime vahel, sest need kaks ei ole ühildamatud. Normaalse, tulemusliku sotsiaalpoliitika ülesehitamiseks vajame siiski majanduskasvu ja stabiilsust. Seepärast peab meie sotsiaalne mudel leppima uue reaalsusega. Ka globaliseerumine pakub võimalusi: kes suudavad kohaneda, väljuvad võitjatena, kes ei suuda, jäävad aga kaotajaks.
Euroopa ei seisa silmitsi ei klassikalise majanduskasvu kriisiga ega tsüklilise probleemiga, vaid põhjalike muutustega; tulevaste põlvkondade heaolu sõltub meie tarkusest teha täna häid otsuseid. Rahvastiku vananemine ja demograafiline lagus on juba Euroopasse jõudnud; need ei ole ohud, vaid reaalsus: nende ees silmade sulgemine ei aita meid kuidagi.
Millised vastused on meil täna sellise suundumuse paljudele tagajärgedele? Väga vähesed. Näiteks puuduvad meil vahendid või algatused, et muuta võimalikuks paindlik, kavandatud pensionilejäämine, mis võimaldaks meie inimestel töötada tööjõuturult lahkumise keskmisest näitajast kauem. Diskrimineerimise ja tõrjutuse vastase kaitse ühesuguse taseme saavutamine on äärmiselt oluline, kuid hunnik Euroopa õigusakte ei taga diskrimineerimise kõrvaldamist; vastavalt sellele peab nende halbade sotsiaalsete tavade väljajuurimine pihta hakkama juba koolis.
Koolist puudumise ja väljakukkumise määrad on meie aja tragöödia ja võivad seda ka olla tulevikus. Selles valdkonnas on palju kaalul; just sellele peame keskenduma, lisaväärtusele, mida liit võib anda, et lõpetada selline olukord.
Lühidalt öeldes, daamid ja härrad, ei pea me loobuma oma sotsiaalmudelist, vaid me peame seda hoopis uuendama, muutes selle paindlikumaks, liikuvamaks ja turvalisemaks, et kõige haavatavamaid ei jäetaks teepervele.
Stephen Hughes
Härra juhataja, sooviksin tänada volinik Špidlat asjaolu eest, et meil üldse on sotsiaalpakett, sest nagu ma olen ka varem korduvalt öelnud, ei ole tema roll Barroso komisjonis kindlasti kerge.
Pakett ise näitab tegelikult pingeid Barroso komisjonis ühelt poolt neoliberaalsest tegevuskavast iga hinna eest kinni pidada soovijate ning nende teiste vahel, kes näevad tõsist vajadust muuta olukorda nii, et Euroopa läheks kodanikele korda.
Meie inimestele peab kinnitama, et Euroopa on osa lahendusest ja mitte probleemist, kui asutakse tegelema küsimustega, mille on kaasa toonud globaliseerumine, demograafiline muutus, kliimamuutus ja teised globaalsed väljakutsed.
Kui see on see, mida me tegema peame, pean ma kurbusega nentima, et kõnealune pakett ei tule sellega toime. Tegemist on vastumeelse paketiga, mis on liiga väike ja saabus liiga hilja. Isegi head elemendid rikutakse ära selle teadmisega, kui vastumeelselt need lisati. Horisontaalne direktiiv diskrimineerimisega võitlemiseks on hea näide selle kohta. See on küll paketis sees, kuid me kõik teame, kui väga oli president Barroso selle lisamise vastu kuni lõpuni välja.
Euroopa töönõukogude direktiivi ettepanek on teine näide. Võrreldes komisjoni poolt varem tööturu osapooltele esitatud teatisega on sisu äärmiselt nõrk. Arvan, et komisjoni ja tema liitlaste neoliberaalsed jõud peavad üles ärkama ja leppima meie ees seisva tegelikkusega. Mitmed miljonid kodanikud elavad hirmus, vaesuses ja tõrjutuses ning Barroso valtsemisaastate jooksul on nende read üha täienenud.
Kokkuvõttes näen ma selles president Barroso hilinenud katset veenda vasakpoolseid, et tal on sotsiaalne südametunnistus ning et ta on väärt toetust olema komisjoni president ka teist ametiaega järjest.
Mind juba ei lollita, nagu ka paljusid minu kolleege. Nagu ma juba ütlesin, on pakett liiga väike ja esitatud liiga hilja - tegelikult liiga hilja, et tagada väheste väärtuslike elementide kindel menetlemine enne järgmise aasta valimisi.
President Barroso ei solva mitte ainult selle täiskogu intelligentsust, vaid ka miljonite kodanike intelligentsust, kes on ära teeninud parema.
Ona Juknevičien
Härra juhataja, Euroopa Globaliseerumisega Kohanemise Fondi käsitlev esimese aasta komisjoni aruandes märgitakse, et aidatud on 13 000 ülearust töötajat kaheksas liikmesriigis. Olemasolevatest vahenditest on välja jagatud 3,7%. Ilmselgelt ollakse väga aeglased.
Komisjon on soovitanud lihtsustada menetlusi, teavitada programmist laiemalt, levitada parimaid tavasid ja pikendada abi kestvust ning ma tervitan neid meetmeid. Fond loodi eesmärgiga näidata solidaarsust globaliseerumise tõttu ebaõnnestuvate ettevõtete ülearuste töötajatega. Seepärast on kõige tähtsam, et need rahalised vahendid jõuaksid abivajajateni. Neid ei tohi jaotada vahendajate, koolitajate või brošüüriavaldajate vahel. Ühe aastaga saame teada, millised on tegelikud tulemused. Küsimus pole selles, kui palju raha on jaotatud, vaid selles, kui paljud ülearused töötajad endale töökoha leidsid.
Kustun komisjoni ja liikmesriike üles kehtestama nõuetekohased kriteeriumid ja mõõdikud, et hinnata saavutatud tulemusi. Peame tagama Euroopa eelarve tulemusliku kasutamise.
Ewa Tomaszewska
(PL) Härra juhataja, mul on hea meel näha, et uus sotsiaalmeetmete kava sisaldab tulevaste tegevuste paketis Euroopa töönõukogude direktiivi läbivaadatud versiooni.
Hiljuti arutlesime probleemide üle, mille on põhjustanud sellise direktiivi ebatäpsed sätted, mille eesmärk on tagada töötajate õigused teabele ja konsulteerimisele. Osaajatööd ja täistööajaga töötavate tööliste vaesusega võitlemise direktiiv on samuti erakordselt tähtis. Olen lootusrikas noorte olukorra rõhutamise, nende haridusele ja tervishoiule juurdepääsu ning nende eraldatuse ennetamise osas. Tulevaste töötajate kutsealane liikuvus on nende võimalus elus, kuid see on võimalus ka majandusele. Patsientide õiguste kaitse rõhutamine on põhinõue rahvatervise kaitsel. Roheline raamat tervishoiusektori töötajate kohta, mida me ootame, saab olema siiski tähtis nende meetmete rakendamisel.
Ilda Figueiredo
- (PT) Härra juhataja, see niinimetatud sotsiaalpakett külvab vaid illusioone sotsiaalse ebavõrdsuse tõsiduse kohta, mis mõjutab umbes 80 miljonit vaesuses elavat inimest, sealhulgas miljoneid kehvalt tasustatud ebakindlate töökohtadega töötajat, kelle arv pidevalt kasvab, ning miljoneid töötuid, samas kui majandus- ja finantskontsernide skandaalsed kasumid ja riikidevahelised ümberpaigutused jätkuvad.
Kõnealuse olukorra tõelised põhjused on jäetud tähelepanuta - neoliberaalsete poliitikate jätkamine, mida kavandatud tervishoiuteenuste direktiiv intensiivistaks, töökohtade paindlikkus, mida tööaega käsitlevad ettepanekud halvendaksid, ning arengule oluliste avalike teenuste ja tootmissektorite ründamine.
Seepärast nõuame tõelist sotsiaalpaketti, millega loobutakse kavandatud tööajadirektiivist, toetatakse tööpäeva lühendamist palgakaotusteta, tühistatakse stabiilsuspakt ja liberaalne Lissaboni strateegia, muudetakse Euroopa Keskpanga kriteeriume ja valelikku sõltumatust, nähakse alternatiivina ette tööhõive- ja sotsiaalsete edusammude pakt, edendatakse investeerimist, toetatakse mikro- ja väikesi ettevõtteid ja avalikke teenuseid ning austatakse töörahva väärikust.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
Härra juhataja, volinik, ametis olev eesistuja, "inimesed on need, kes määravad asjade väärtuse": nii ütlesid vanad kreeklased. Seega, kui inimesed võtavad vastutuse selle meile täna esitatud paketi rakendamise eest, kui nad suudavad ühtlustada vanad meetmed ja ettepanekud uutega, siis neid inimesi ei kasutata mitte vahendina, vaid nad on aktiivseteks agentideks, nagu tööandjad, töötajad, töötud, need, kes on kaasatud väikestes ja suurtes ettevõtetes, naised ja mehed, noored ja vanad. Siis ei ole ELis diskrimineerimist demokraatia ja subsidiaarsuse osas ega jõhkrat marurahvuslikku sõnatulva selle kohta, kes on võimul, või parem- ja vasakpoolse liigituse kohta, nagu me siin kuulnud oleme. Minu kõrval istub minu kolleeg härra Őry, kes räägib mulle, et tema riigis võitleb sotsiaaldemokraatlik valitsus sotsiaalhüvitiste vastu.
Seega ei saa me süüdistada globaalset kriisi; peame nägema asju positiivselt. Peame toime tulema oma, demograafilise kriisiga parimal võimalikul viisil. Tuletagem meelde varem võetud kohustusi, Barcelona otsust pere- ja tööelutasakaalustamise kohta, Euroopa Perede Liitu, Euroopa noortepakti, ühist sisserändepoliitikat ning hariduses ja koolituses toimuva liikuvuse suurendamist tööalaseks liikuvuseks. Austada tuleb võõrtöötajate mitmekesisust, traditsioone ja keelt. Sotsiaalsele diskrimineerimisele tuleb vastu hakata ning nõrgemate ja ebasoodsas olukorras olevate inimeste ning laste õigusi tuleb kaitsta nii, nagu meie Euroopa Liidus oleme nende eest võidelnud. Tuleb võidelda vaesusega, seega pühendame 2010. aasta võitlusele. Dialoogi, hea tahte ja läbipaistvuse abil peame tugevdama oma piirkondade sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust finantsmehhanismide kasutamisel.
Alejandro Cercas
(ES) Härra juhataja, volinik, minister, annan oma hääle neile kaasliikmetele, kes näevad selles kavas sammu edasi, ehkki tegemist on väga tagasihoidliku sammuga, mis on ilmselgelt kõvasti kaugenenud täna Euroopas valitsevatest vajadustest. Volinik, seepärast on mul kahju öelda, et te eksisite, öeldes mõned hetked tagasi, et kõnealune kava hajutab üldsuse mured. Üldsus on mures ja seda põhjusega, kui nad seisavad silmitsi Euroopa Liiduga, mis ei lahenda neile iga päev muret valmistavaid põhilisi probleeme.
Kaval on väga suurejooneline pealkiri, 21. sajandi kava. Kahjuks on sellel üks tunnusjoon, mis on juba hukka mõistetud: tegemist on sisemise pühendumusega vastuoludele Euroopas enam Euroopat soovivate inimeste ja nende vahel, kes sooviksid, et seda oleks palju vähem; seepärast on tegemist suure hulga tühja retoorikaga ja konkreetse sisu osas valitseb tühjus. Euroopa vasakpoolsed on sõnastanud vaid kolm direktiivi ning seda üsna kriitilisel moel.
Kas need ongi Euroopa ambitsioonid 21. sajandiks? Ei, volinik. Vaidlemine sotsiaalprobleemide üle ei ole ainult meie ambitsioon. Mitte ainult Euroopa, vaid ka Euroopa Liit vajab vastuseid ning nende vastusteni on väga raske jõuda, kui need tuleb leida riiklikul tasandil, nagu ka kavas öeldakse. Mõned vastused saame riiklikul tasandil ning peaksid olema ka vastused, mille me saame Euroopa Liidu tasandil; siseturu ülesehitamine peaks käima käsikäes eeskirjadega, mis annavad sellele inimkuju, mis ennetavad sotsiaalset dumpingut ning millega rakendatakse iga viimanegi lepingutes sätestatud volitus.
Probleemide üle on väga tore arutleda, kuid parem oleks need lahendada ning mitte tekitada uusi probleeme selliste meetmetega nagu tööajadirektiiv.
Volinik, Euroopa vajab tugevamaid algatusi; Euroopa vajab palju edasipürgivamat kava, et ta suudaks seista rahvale lähemal ning ma loodan, et järgmistel valimistel - ning see ei ole täielikult retooriline küsimus - annavad eurooplased, kes soovivad teistsuguseid poliitikaid, Euroopa poliitikutele uue, sotsiaalsema kuju.
Sophia in 't Veld
Härra juhataja, ma tervitan kauaoodatud ettepanekut diskrimineerimisvastase paketi valmimise kohta, mis tähendab, et me võime lõpuks ometi lõpetada õiguste hierarhia. Euroopa Liit, kus mõned eurooplased on teistest võrdsemad, on läbi kukkunud.
Ma nõustun täielikult Gérard Deprezi tarkade sõnadega: direktiiv vajab olulist parandamist. See sisaldab liiga palju möödahiilimisvõimalusi, mille tulemusena võidakse senine diskrimineeriv tegevus seadustada, mitte lõpetada. Perekonnaõigus ja avalik kord kuuluvad riiklikku pädevusse ja jäävadki sinna, kuid praktikas kasutatakse - või väärkasutatakse - neid ettekäändena diskrimineerimiseks, peamiselt homoseksuaalide diskrimineerimiseks. On häbiväärne, et komisjon paistab sellele läbi sõrmede vaatavat.
Usuvabadus on põhiõigus, mida ma kavatsen raevukalt kaitsta, kuid tegemist on üksikisiku õigusega: tegemist ei ole teatud rühmade kollektiivse õigusega, mis annaks neile õiguse diskrimineerida ja õigust mitte kohaldada.
Lõpetuseks sooviksin lisada, et irooniliselt tundub, et kõnealuse paketiga pakutakse kõrgemat kaitset kõikidel muudel alustel diskrimineerimise vastu peale soolise diskrimineerimise. Lõhe soolist diskrimineerimist käsitleva direktiivi ja kõnealuse direktiivi vahel tuleb kaotada.
Kyriacos Triantaphyllides
Härra juhataja, arutelu sotsiaalpaketi üle sunnib meid olema kriitilised, kuna peale selle, et ajastus tekitab kahtlusi selle varjatud eesmärkide kohta, ei saa me põhimõtteliselt nõustuda ka selle sisuga.
Pakett on esitatud ajal, mil suureneb reageering ja rahva pahameel Euroopa sotsiaalse palge üle. Meie ei ütle seda; mitte keegi teine, vaid ELi andmed maalivad tulevikust tumeda pildi: selline on Euroopa kodanike, eelkõige noorte seas valitsev meelsus ning see muutub ühe hullemaks.
Võib-olla on paketi eesmärk taastada kodanike usaldus enne Euroopa valimisi.
Meie, vasakpoolsed, ei saa leppida paketi sisuga, kuna selles sisalduvad õigusloome-eeskirjad tugevdavad turu liberaliseerimist, nagu seda tehakse kavandatud piiriülese tervishoiu direktiivis, mis põhineb eelmisel Bolkesteini ettepanekul.
Samal ajal tekitab komisjoni ettepanek piiriülese tervishoiu kohta klassipõhist eraldamist tervishoiusektoris: rikastele ja haritutele antakse võimalus osta tervishoidu seal, kus see neile kõige paremini sobib.
Sotsiaalsem Euroopa vajab laiemat filosoofiat, mitte selliste meetmete esitamist, mis käsitlevad vastavaid probleeme pinnapealselt ning jäävad ELi harta kitsastesse piiridesse.
Anja Weisgerber
(DE) Härra juhataja, Euroopa on midagi enamat kui vaid ühisturg. Lisaks majandusüksusele on Euroopa näol tegemist ühistele väärtustele tugineva ühendusega. Mina näen Euroopa Liitu vastusena globaliseerumisele. Globaliseerunud maailmas pakub teatud sotsiaalne raamistik Euroopa tasandil olulist kaitset. See on Euroopa sotsiaalse mudeli mõte ning just seda mõtet ma toetan.
Teisest küljest peame siiski olema edukad ka rahvusvahelises konkurentsis. Lissaboni strateegias rõhutasime oma eesmärki muuta liit maailma kõige konkurentsivõimelisemaks teadmistel põhinevaks majanduslikuks raamistikuks. Sel eesmärgil peame enamuse oma tähelepanust pöörama väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, sest nemad on majandusarengu alustalaks.
Samuti peame leppima sellega, et on täiesti seaduslik küsida, kuidas mõjutavad meie eeskirjad neid ettevõtteid. Diskrimineerimise vastane poliitika on hea näide selle kohta. Pole vaja öeldagi, et olen diskrimineerimise vastu, kuid minu ja 261 Euroopa Parlamendi liikme arvates ei ole laiaulatuslik raamdirektiiv jätkamiseks õige samm; kindlasti mitte ei ole see õige samm ohvrite kaitsmiseks. Saavutame täpselt vastupidise ning tõenäoliselt surume neid inimesi veelgi enam alla. Liikmesriikide ja Euroopa kodanike jaoks on tekitatud palju õiguslikku ebakindlust. Praegu on otsustamisel mitmed lepingu rikkumise menetlused 14 liikmesriigi vastu, sest nad ei suutnud rakendada nelja kehtivat direktiivi. Kõigepealt peaksime rakendama kehtivad õigusaktid ja alles siis kehtestama uued eeskirjad. Uus diskrimineerimise vastane direktiiv lihtsalt ei paku meile volinik Špidla lubatud selgust.
Uued eeskirjad tekitavad palju küsimusi. Näiteks kes saab kasutada õigust olla mittediskrimineeritud usulistel või ideoloogilistel kaalutlustel? Kas see õigus laieneb ka saientoloogidele või paremäärmuslike rühmituste liikmetele? Kas igal restoranil, sõltumata selle suurusest, peab nüüd olema kaldtee ratastooli jaoks, et tagada takistamatu juurdepääs? Direktiivi eelnõuga võidakse ette näha erandid ebaproportsionaalsetest meetmetest, kuid kuidas need meetmed määratletakse - riiklike seadustega või kohtuotsusega? Ebatäiuslikud, vormitud õigusaktid, nagu see raamdirektiiv, on ebapraktilised ja mis veelgi olulisem - need ei aita ohvreid. See ei ole Euroopa sotsiaalmudeli mõte. See ei toimi sellisel kujul.
Anne Van Lancker
(NL) Härra juhataja, volinik, minister, kunagi olin ma proua Diamantopoulou esitatud sotsiaalse tegevuskava raportöör ning see kava viidi lõpule Prantsusmaa eelmise eesistumise ajal proua Aubry juhtimisel. Daamid ja härrad, mulle valmistab muret see, kuidas Euroopa sotsiaalseid ambitsioone süstemaatiliselt vähendatakse. Minu arvates on sellel selged poliitilised põhjused. On märgatav, kuidas komisjon rõhutab alati, et sotsiaalpoliitika peab jääma riiklikuks küsimuseks. Volinik, sotsiaalpakett sisaldab väga huvitavaid töödokumente ja avaldusi, kuid ainult nelja õigusakti algatust. Ükskõik, kui teretulnud see ka pole, tegemist on kindlasti väga kasina tulemusega! Justkui ei olekski sotsiaalõiguste kaitsmine, sotsiaalselt võrdsete võimaluste loomine enam Euroopa vastutus 27 riigist koosneva Euroopa puhul.
Euroopa Rahvapartei ja sotsiaalsed organisatsioonid ootavad lisaks kõnealusele sotsiaalpaketile vähemalt tugevamaid, sotsiaalseid õigusi kaitsvaid õigusakte lähetamise kohta, paremaid õigusakte kaotamaks meeste ja naiste palgaerinevused, raamseadust sotsiaalteenuste kaitseks ning siduvaid kohustusi vaesuse vastases võitluses. Vajame tõelist sotsiaalpakti, mis sisaldaks sidusat visiooni ja tõsiseid kohustusi sotsiaalse Euroopa ees, et me vähemalt näitaks kodanikele, et Euroopa on midagi enamat kui lihtsalt turg. Härra Bertrand, ma loodan, et saame arvestada eesistujariigi Prantsusmaa toetusega selles võitluses.
Elizabeth Lynne
Härra juhataja, ma olen aastaid koos teistega agiteerinud laiaulatusliku diskrimineerimisvastase õigusakti poolt, et keelustada puudega ja vanemate inimeste diskrimineerimine kaupadele ja teenustele juurdepääsul. Tean, et tööhõive on juba igati kaetud, kuid meile on aastaid lubatud meetmeid ning midagi ei ole toimunud.
Täna võime öelda, et oleme kohe jõudmas selle õigusaktini, millega ei hõlmata mitte ainult vanust ja puuet, vaid ka seksuaalset sättumust ja usku, nagu ma oma raportis soovisin. Ma sooviksin tänada komisjoni selle esitamise eest ning eelkõige volinik Špidlat tema visaduse eest. Teame, et kavandatud õigusakt ei ole täiuslik ning me soovime näha muudatusi. Samuti oleks olnud parem, kui kasutatud oleks kaasotsustamismenetlust. Aga olles seda öelnud, on mul hea meel võimaluse üle seista siin ja öelda, et oleme lõpuks ometi teel sinnapoole, et näha, kuidas kõiki ELi kodanikke koheldakse võrdsena.
Georgios Toussas
Härra juhataja, Euroopa Komisjoni esitatud niinimetatud "sotsiaalpakett" on nurjunud katse kõrvaldada ükskõiksus, mille komisjoni ebapopulaarne poliitika on töötajates tekitanud. Paketiga ei suudeta takistada kasvavat kahtluste lainet paketi enda ja ELi struktuuri kohta ning seda on näidanud ka kõlav Iirimaa "ei".
Töölisklass ja vaesed leiavad end tulejoonel ELi pikkade, karmide, rahvavastaste rünnakute tõttu, mille eemärk on suurendada ELi kartellide kasumlikkust.
Töölisklass ja vaesed peavad toime tulema strateegiliselt tähtsate avalike organite ja teenuste dereguleerimise ja privatiseerimisega, kollektiivkokkulepete täieliku kokkuvarisemise, kollektiivlepingute õõnestamise, kaitstud paindlikkuse ulatusliku rakendamisega, tööhõive ajutiste paindlike vormidega ning Bolkesteini direktiivi laiendamisega, hõlmamaks terviseasutuste sektorit.
Nõukogu on otsustanud jaotada tööaja aktiivseks ja mitteaktiivseks osaks. See sunnib töötajaid töötama 65-77 tundi nädalas. Raske ja ebatervisliku töö sisseseadmine muudab sajad tuhanded Kreeka töötajad kasutuks.
Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Agentuuri ametliku statistika kohaselt - juhataja, palun lubage mul veel mõned hetked rääkida, sest teave, mida ma kavatsen esitada, on väga tähtis. Lubage mul märkida järgmist: ametlike andmete kohaselt juhtub iga 4,5 minuti järel ühe töötajaga õnnetus ning iga 3,5 minuti järel kaotab töötaja oma elu. Igal aastal juhtub 7 miljonit õnnetust ...
(Juhataja katkestas sõnavõtja)
Manfred Weber
(DE) Härra juhataja, volinik, minister, daamid ja härrad, lubage mul alustuseks käsitleda kahte punkti arutelust. Esiteks, Euroopat ei valitse parempoolsed, vaid liberaalsed paremtsentristid. Pean märkima, et minu riigis oli sotsiaaldemokraatlik valitsus ning viis miljonit inimest olid nende ametiaja lõppedes tööta. Täna on meil kolm miljonit töötut, mis tähendab, et kaks miljonit inimest on tagasi tööl. See on tõeline sotsiaalpoliitika - see on sotsiaalne progress.
Teiseks, olles selle täiskogu liige, olen ma isiklikult pahane, kui me räägime oma Euroopa ideaalist nii halvasti. Euroopa on täna sotsiaalne projekt. Kui ma mõtlen, et siseturg loob miljoneid töökohti ning annab inimestele jõukuse ja head väljavaated ning et meie ühtekuuluvuspoliitika, meie Euroopa Sotsiaalfond annavad meile miljardid, praktiseerimaks solidaarsust Euroopa mõõtmes olemaks Euroopa solidaarsuse mudel, pean ma kõiki tungivalt paluma hoiduda vaatamata kõikidele meie probleemidele mustamast meie endi projekti.
Sooviksin pöörata erilist tähelepanu diskrimineerimisküsimusele, sest me tegeleme sellega kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonis. Kõik on diskrimineerimise vastu. See mürgitab meie ühiskonda ning Euroopa peab olema eeskujuks diskrimineerimise vastases võitluses. Loodan, et kõik siin täiskogus on seda meelt.
Sellest hoolimata võib esitada küsimusi. Esiteks, kas direktiivi näol on tegemist proportsionaalse meetmega? Väikeste ettevõtete koorma küsimust on juba käsitletud.
Teiseks, kuidas on lood praeguste õigussätete rakendamisega? Paberil on seda juba hinnatud, kuid milline on olukord kohapeal seoses kehtivate direktiivide rakendamisega? See küsimus tuleb esitada enne uute direktiivide koostamist.
Kolmandaks, kas meil on tõesti lüngad Euroopa õigusaktides? Kas Euroopa on ainsana vastutav sotsiaalpoliitika eest? Kõik ELi liikmesriigid on demokraatiad ning nende kõikide struktuurid tuginevad õigusriigi põhimõttele. Seepärast peame küsima, kas on olemas mingi liikumapanev jõud, et Euroopa oleks kenam, lahkem ja veenvam sotsiaalpoliitika alal. Kas me ei võiks kordki tugineda subsidiaarsuse toimimisele ning sellele, et liikmesriigid suudavad oma ülesannetega neis peamistes tegevusvaldkondades toime tulla?
Andrzej Jan Szejna
(PL) Härra juhataja, sotsiaalne Euroopa on suurepärane eesmärk ning selle saavutamiseks on juba paljugi ära tehtud. Sellest olenemata kujutavad olemasolev ebavõrdsus ja maailma ees seisvad uued väljakutsed ohtu, et meie ühiskonnad muutuvad sotsiaalselt püsivalt jaotatuks mitmel tasandil: laste vahel rikastest ja vaestest perekondades, hästi ja halvemini haritute vahel, naiste ja meeste vahel, sisserännanute ja nende vahel, kes on põlvkondi eurooplased olnud, erineva seksuaalse sättumusega, erinevate vanuste või erineva tervisliku seisundiga isikute vahel. Võiksin tuua mitmeid erinevaid näiteid. Võitlus ebavõrdsusega tööl ja väljaspool tööd on meie põhiülesanne. Euroopa Liit ja liikmesriigid peavad vastama tõelistele vajadustele, looma tõelisi võimalusi ja uusi lootusi kõikide Euroopa kodanike huvides.
Komisjoni algatuste pakett Euroopa sotsiaalse mudeli vallas on esitatud liiga hilja ega ole terviklik täiendus riiklikul tasandil alustatud tegevustele võitluses, mille eesmärk on parandada Euroopa kodanike elustandardit, suurendada nende õigusi ja võidelda diskrimineerimisega. Olen lootusrikas, et uus võrdse kohtlemise direktiiv, mida me sotsiaaldemokraatide fraktsioonina oleme pikka aega nõudnud, võimaldab meil öelda, et me tõesti võitleme diskrimineerimise kõigi vormidega. Praegu sotsiaalse dialoogi vahendi rolli täitva Euroopa töönõukogude direktiivi läbivaatamine on sotsiaalpaketi positiivne element. Peame ikka veel võitlema töötajate pooliku kaitsega globaliseerumisega kaasnevas äärmuslikus ümberkorraluste protsessis. Sotsiaalpoliitika alased õigusaktid on samuti äärmiselt tähtsad Euroopa ja eurooplaste poliitilise ärkamise jaoks ning usu taastamiseks ühisesse projekti, pidades eelkõige silmas institutsioonilist kriisi ja kohe saabuvaid Euroopa Parlamendi valimisi.
Jean Marie Beaupuy   -
(FR). Härra juhataja, minister, volinik, pikad ja elavad arutelud Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi üle kajavad mu kõrvus tänaseni. Meie kaasparlamendiliige proua Bachelot, kellega koos ma selle fondi juures koos härra Cottigny'ga töötasin, veenis meid langetama mõningaid väga olulisi otsuseid. Ja mida me täna näeme? Sellele Euroopa fondile eraldatud abist jagati 2007. aastal laiali vaid 4%.
Volinik, olete juba suuliselt ja kirjalikult osutanud, et kavatsete kriteeriumid läbi vaadata. Kas kriteeriumide läbivaatamine on küsimustega tegelemiseks piisav? Ei, see ei ole! Kui 96% abist ei kasutata, peame tõesti esitama elementaarse küsimuse: kas meie eesmärk Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi osas otsuse langetamisel on kohane? Arvestades globaliseerumise reaalsusega, tehnoloogiaga, oleme, nagu ütlesite, silmitsi demograafiliste ning paljude majanduslike väljakutsetega.
Kutsun teid, volinik, tungivalt üles mitte üksnes kriteeriume läbi vaatama, vaid arvestama ka meie siinse tegevuse eesmärgiga.
Peter Liese   -
(DE). Härra juhataja, daamid ja härrad, ma ei suuda varjata oma pettumust seoses nõukogu ja komisjoni avaldustega. Seoses Euroopa sotsiaalse mudeliga tehti palju sõnu ning mõned komisjoni ettepanekud olid minu meelest ekslikud - minu fraktsiooni kaasliikmed on esitanud seoses diskrimineerimisvastase direktiiviga mitmeid märkusi. Kui aga tegemist on õigusaktidega töötajate kaitseks, puudub nõukogul ja komisjonil tegutsemisjulgus.
Ametis olev eesistuja viitas juunis vastu võetud rendi- ja muu ajutise töö alasele kompromissile, kuid ühel või teisel moel - arvan, et tulenevalt häbitundest - õnnestus nõukogul ja komisjonil võtta vastu tööaja direktiiv. Pean ütlema, et see, mille nõukogu juunis vastu võttis, ei ole kindlasti Euroopa sotsiaalse mudeli ajaloo suurepäraseks peatükiks. Enne parlamenti sisenemist töötasin ma haiglas arstina ning ma tean, et paljud palgal olevad arstid ja teised töötajad olid algselt Euroopa Kohtu otsusega rahul, mis ütles, et valves olemise aeg on tööaeg. Kuid samuti tean, et selle lahendi elluviimisel esinevad raskused ning et valves oleku aega tuleb kaaluda kulude ja väljakutsete sageduse põhjal. Mida aga nõukogu on teinud, muutes Euroopa Kohtu otsust sisuliselt ning eirates komisjoni ettepaneku parandusi seoses eelmise õigusliku seisukoha mõningate aspektidega, on vastuvõetamatu.
Vajame kompromissi ning parlament näitas esimesel lugemisel teed ettepanekutega, mis käsitlesid näiteks jagamise kasutamist. Kui arst on näiteks haiglas valves ning eluohtlikus seisundis patsient võib igal hetkel saabuda, siis ei saa seda aega pidada puhkeperioodiks, mis oleks nõukogu kompromissi kohaselt võimalik. See on teine valdkond, kus on vajalik edasine parandamine, sest vastasel juhul ei oma kogu arutelu Euroopa sotsiaalse mudeli osas mingit mõtet.
Evangelia Tzampazi
Härra juhataja, ametis olev eesistuja, volinik, daamid ja härrad, praegune majanduslik ja sotsiaalne olukord nõuab tugevdatud sotsiaalset Euroopat. Samal ajal kui 16% tänasest Euroopa rahvastikust on leivasabas, on diskrimineerimine endiselt täheldatav ning üldiselt laialt levinud.
Majanduspoliitikad, mis suurendavad töötust ja ebakindlust, süvendavad kodanike kindlusetust Euroopa ja selle väljavaadete hinnaga. Selles kontekstis kujutab uuendatud sotsiaalmeetmete kava sotsiaalõigusaktide valdkonnas peale pikka loidusperioodi sammu edasi.
Sellegipoolest on üksnes kolm ettepanekutest õiguslikult siduvad, samas kui ülejäänud on soovitused ja õigusloomega mitteseotud teatised. Oleme seetõttu järeldanud, et uus sotsiaalvaldkonna õigusaktide pakett omab Euroopa kodanike eludele piiratud mõju.
Nagu nähtub uuest diskrimineerimisvastase direktiivi eelnõust, on kavatsused head. See kujutab olulist edu Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsioonile, kuivõrd horisontaalse direktiivi ettepanekut toetati, et lõpetada ühenduse diskrimineerimisalase kaitse hierarhiline süsteem. Sellegipoolest näib, et uuel sotsiaalmeetmete kaval puuduvad ambitsioonikad eesmärgid ja selgus ning sellel on tõsised puudused.
Sel põhjusel on vaja selgeid poliitilisi meetmeid, peatada kiiresti suurenev ebavõrdsus ning parandada elu- ja töötingimusi.
Viktória Mohácsi
(HU) Härra juhataja, volinik võttis oma ootused kõnes ilusti kokku, kuid meile kättesaadavad dokumendid ei peegelda seda. Esineb väike, tilluke semantiline probleem: diskrimineerimist ei tohiks nimetada võimaluste avardamiseks. Rääkisin romide laste segregatsioonist vaid neljaks aastaks. Lisaks sellele peetakse pooli meie lastest, mitmed miljonid romide lapsed, puudega lasteks. Mis see on kui mitte diskrimineerimine? Segregatsiooni teemaga vahelejäämine horisontaalse direktiivi loomisel on andestamatu kuritegu. Samuti peaks töös osalema volinik Barrot ning samuti ei tohiks välja jätta parlamendi nõudmisi! Tahame vähemalt neljas resolutsioonis romide integratsiooni õigusaktide paketti ja eelarvet ning parlamendikomisjonide tööd koordineerivat töörühma, et saavutada tuleviku programmide tõhus rakendamine. Volinik Špidla ei saa seda küsimust üksi lahendada. Tänan.
Iva Zanicchi
(IT) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, just esitatud dokument sotsiaalpaketi kohta kujutab suurt väljakutset Euroopa arengule Lissaboni strateegia kontekstis, mille Euroopa otsustajad võtsid vastu väärtusliku ja peatamatu protsessi juhisena, mille eesmärgiks on meie ühise kodu integreerimine, ajakohastamine ja arendamine.
Pakett sisaldab meetmeid tööhõive, sotsiaalküsimuste, hariduse, noorte, tervishoiu-, infoühiskonna ja majandusküsimuste valdkonnas, mis on kõik põhiaspektideks, mis mõjutavad otseselt meie kõigi kui Euroopa kodanike igapäevaelu ning mis peavad seetõttu olema põhjaliku, koordineeritud ning eelkõige läbipaistva uurimise esemeks.
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni liikmena sooviksin rõhutada selle ettepaneku tähtsust ja vajalikkust, mis teeb äsja mainitud valdkondi käsitledes laialdase katse hõlmata, uurida ja lahendada selliseid teemasid nagu demograafilised muutused, globaliseerumine ning inimteguri olulisus.
Mul on hea meel, et komisjon kavatseb direktiivid 92/85 ja 96/39 seoses emaduspuhkusega uuesti läbi vaadata, kuivõrd see on sammuks kõigi nende naiste pereelu kvaliteedi parandamiseks, kes peavad samaaegselt pere eest hoolitsemisega olema iga päev silmitsi töömaailmaga.
Sooviksin, et komisjon vastaks paarile küsimusele seoses vaesuse vastase võitlusega - ning ma ei räägi siin kolmanda maailma vaesusest, vaid vaesusest ühenduse piires - probleem, mis kasvab ähvardavalt igal aastal, mõjutades igat Euroopa Ühenduse liiget. Seoses sellega sooviksin küsida: millist konkreetset meetodit komisjon kasutab, et lahendada probleem, mis, nagu ma ütlesin, mõjutab aasta aasta järel negatiivselt Euroopa majandusi ning selle tulemusena otseselt miljonite Euroopa kodanike elustandardit?
Teiseks sooviksin teada - ning naisena tunnen end otseselt seotuna - mida kavatseb komisjon teha naistevastase diskrimineerimise vastu, mis ühiskonnas senini eksisteerib, isegi 2008. aastal, eriti tööhõive valdkonnas ning eriti seoses palkadega? Milliseid konkreetseid meetmeid saab selle tasakaalutuse lõpetamiseks võtta?
Kokkuvõttes sooviksin tänada volinik Špidlat tema töö eest dokumendi koostamisel. Sooviksin tänada nõukogu esindajaid ning sooviksin veel kord rõhutada sotsiaalpaketi tähtsust läbivaadatud sotsiaalmeetmete kava kontekstis.
Jan Cremers
(NL) Härra juhataja, daamid ja härrad, minister, volinik, sarnaselt teretulnud ettepanekutele diskrimineerimisvastasuse ja piiriülese tervishoiu valdkonnas, sisaldab komisjoni sotsiaalmeetmete kava kaua oodatud ettepanekut Euroopa töönõukogude kohta. Samuti on komisjon vastu töötajate lähetamise direktiivi läbivaatamisele, mis on sattunud pärast mõningaid väga vastuolulisi Euroopa Kohtu otsuseid tule alla. Soovin lühidalt peatuda mõlemal teemal.
Esiteks, Euroopa töötajate õigus teavitamisele ja konsulteerimisele. Me kõik teame, milles seisneb probleem. Liiga vähene järgimine (vaid ühes kolmest asjaomasest ettevõttest on Euroopa töönõukogu); teave ning nõustamisõigused ei ole piisavalt reguleeritud ning esineb vahendite puudus. Kahetsen väga, et komisjon ei ole pakkunud välja karistuste poliitikat mittejärgimise puhuks. Minu arvates jäävad ka subsidiaarsuse sätted soovitavast tasemest allapoole, samuti sellest, milles heades käitumistavades on kokku lepitud, nimelt mitmed regulaarsed kohtumised aastas, mida on kerge korraldada koos vajaliku koolituse ja toetusega. Üks kohtumine aastas ei kujuta endast oluliselt rohkemat kui sümboolset poliitikat ning sotsiaalne konsulteerimine ettevõttes on selliseks praktikaks liialt oluline.
Teiseks lähetuste direktiiv. Euroopa Kohtu esimese piirangu näol, mis seondub liikmesriikides kehtivate töötingimustega, näis endiselt olevat tegemist poliitika muutmisega Euroopa Liidu õiguses, mille on algatanud Euroopa Kohus ilma Euroopa seadusandja toetuseta. Peale Luxembourgi kohtuasja on selge, et ka komisjon on kindlalt otsustanud direktiivis sisalduvad põhimõtted kaotada. See, mis kunagi oli direktiiv eesmärgiga kaitsta töötajaid teenuste piiriülesel osutamisel ärakasutamise ning kõlvatu konkurentsi eest, on nüüdseks tänu Euroopa Kohtule ja komisjonile muutunud ähvarduseks liikmesriikides kehtivatele kohustustele seoses järgimisele kuuluvate töötingimustega. Komisjon peab võtma selles valdkonnas õigusloomega seotud vastutuse ning kindlustama, et liikmesriikidel on võimalik kohaldada nende üldiselt kohaldatavaid eeskirju tööõiguse ja kollektiivlepingute suhtes.
Evelyne Gebhardt   -
(DE). Härra juhataja, soovin esitada vaid järgmised küsimused. Miks nii vähe ja nii hilja? Miks me kuulutasime eelmise aasta septembris, et aasta 2008 on sotsiaalse Euroopa aasta, kuid sotsiaalhoolekannet ei peeta üheks nõukogu eesistujariigi prioriteediks? Miks pidasid parempoolsed niivõrd pika sotsiaalsete õiguste vastase võitluse teenuste direktiivis, samas kui nad esitlevad endid täna sotsiaalse õigluse tõeliste propageerijatena? Miks hääletas parlamendikomisjon, mille liige ma olen, juulis Hamoni raporti vastu ning Handzliki raporti poolt, täpselt vastupidiselt sellele, mida siin täna avaldatud on? Miks on need asjad juhtunud?
Palun olge aus ning öelge, mida te tegelikult teete, selle asemel et avalikkusele vastupidine sõnumi edastada. Ma lihtsalt pean paluma teil seda teha: see on tõesti ülioluline. Miks te selliseid poliitikaid järgite? Kas üksnes ja lihtsalt põhjusel, et teie, parempoolsed, olete võtnud omaks vale filosoofia. Eeldate, et inimesed on selleks, et majandust teenida. Meie, sotsiaaldemokraadid, oleme vastupidisel arvamusel, nimelt, et majandus on selleks, et inimesi teenida, ning me peame kujundama oma poliitikad vastavalt.
Gabriela Creţu
(RO) Lootsin, et need ettepanekud stimuleerivad sotsiaalsete lõhede vähendamist Euroopa kodanike vahel. Kahjuks seab pakett meid silmitsi järjekordse lõhega, sellisega, mis asub heade kavatsuste ja nende saavutamiseks vajalike vahendite vahel.
Sama juhtub seal, kus on olemas Euroopa määrus, mis nõuab, et liikmesriigid tegutseksid.
Üheks näiteks on naistevastane palgapõhine diskrimineerimine tööturul. Selles valdkonnas on olemas õigusaktid, korratud lubadused, ometi pole viimase kaheksa aasta jooksul toimunud mingit paranemist. Isegi eeldades, et tööandjad on mõistnud korrektse tasustamise majanduslikke eeliseid ning oma õiguslikke kohustusi, on raskused ületamatud. Endiselt puudub mittediskrimineeriva tööpõhise hindamise süsteem, mis esitaks ühised kriteeriumid erinevate tegevuste võrdlemiseks. Ilma selleta jääb võrdse töö eest võrdse tasustamise põhimõte, aga ka selle tööhõive valdkonnas eksisteeriva lõhe vähendamine, illusiooniks.
Isegi kui töö klassifitseerimise süsteemid on olemas, on need vigased. Meil on juba Euroopa Kohtu otsused, mis kinnitavad, et võttes aluseks füüsilise töö, ignoreerivad need töötajatelt nõutavaid erinevaid võimeid ning põhjustavad diskrimineerimist.
Avatud kooskõlastusmeetodil on kiiduväärt sotsiaalsed eesmärgid, kuid ühiste näitajate nimekirjast puuduvad isegi mõningad neid eesmärke mõõtvad näitajad.
Kokkuvõte on kurb: huvi puudumine soolise võrdõiguslikkuse küsimuste vastu on võrdne poliitilise tahte puudumisega tõhusate ühiseeskirjade kehtestamise vastu tööturul.
Donata Gottardi   -
(IT). Härra juhataja, minister, volinik, daamid ja härrad, hoolimata kõigist analüüsidest ja uurimistöödest, sealhulgas nendest, mis käsitlevad diskrimineerimisvastaste direktiivide kohast ülevõtmist, on põhielementideks endiselt tõhusus ja innovatsioon.
Kuidas on võimalik visandada uut kavandatud niinimetatud horisontaalset direktiivi, mis praegusel hetkel ei kujuta midagi muud peale töökoha kaitse laiendamise mitmes valdkonnas, kui positiivset tegevust käsitletakse endiselt mittekeelatud meetmete tagamisena, selle asemel et otsida uusi meetmeid?
Üleskutses uuendatud üldisele pühendumusele selles valdkonnas sisaldub väike - kuid liiga pelglik - märk edasiminekust, lõppedes üleskutsega kohaldada romidele pühendatud vahendeid paremini, justkui tuginedes millelegi, mida me ei ole suutnud saavutada. Kas me kirjutame lihtsalt retoorikat? Antud juhul kardan, et oleme seda teinud! Näiteks näib praeguses etapis mõttetu esitada komisjonile küsimusi ning tuua esile diskrimineerimise juhtumeid või läbikukkumisi riiklikes või piirkondlikes õigusaktides.
Liiga tihti, tõesti, peaaegu alati, viitab vastus üksnes Euroopa kaitsvate õigusaktide olemasolule: tuulevaikus, ei mingit edasiminekut, vaikus! Arutame ju kõige olulisemat võrdse kohtlemise põhimõtet ning ma pean siinkohal silmas piiriüleselt lähetatud töötajaid.
Ehk on uus sotsiaalmeetmete kava heaks harjutuseks, kuid väljapakutud teemade pakett meenutab pigem mõistatust, mis koosneb kaartidest, mis ei ole veel parlamendi ametiaja jooksul pakki laotud - ametiaja jooksul, mille vältel on lõpetatud mitmeid meetmeid, mille eesmärgiks on tõeliselt uuenduslik projekt. Rääkides diskrimineerimisest ja stereotüüpidest, minister, palun tänage oma presidenti lipsu eest.
Richard Falbr
(CS) Härra juhataja, annan oma hinnangu asjaolu valguses, et sõnu "liiga vähe liiga hilja” on sotsiaalpaketti hinnates liiga palju kordi välja öeldud: mägi on sünnitanud hiire. Minu küsimus on: "mida te neli aastat tegite?” Olete esitanud vastuvõetamatuid ettepanekuid, mille kulminatsiooniks on nõukogu ja komisjoni poolt niivõrd kõrgelt hinnatud tööaja direktiiv. Tulemusena pole muud valikut, kui lugeda esitatud sotsiaalpaketti, hoolimata mõningatest positiivsetest aspektidest, propagandaks, mille eesmärgiks on kleepida sotsiaalse Euroopa silt Komisjoni etteotsa. Enamikku ettepanekutest pole vaja üldse arutada, niisiis pole see midagi enamat ühekordsest virvendusest. On üpris lihtne kuulutada, et ühisturg on rahvale ning rahvas pole turu jaoks ning et kui turul tegutsevate ettevõtete käitumisele sätestatakse õiguslikult siduvad eeskirjad, siis on vajalik kehtestada miinimumeeskirjad ELi töötajate positsiooni kohta, miinimumpalk, mis sätestatakse protsendina keskmisest palgast kõigis liikmesriikides, sama kohtlemine ja samad palgad töötajatele, kes töötavad muudes riikides kui nende päritoluriik. On piisav kinnitada, et liit peab kinni Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsioonidest, mis sätestavad maksimaalse tööaja, ametiühingute vabaduse ning kollektiivlepingute sõlmimise vabaduse.
Liikmesriikidevaheline konkurents küsimuses, kellel on madalaimad maksud ja palgad ja väikseim läbipaistvus ametiühingute seisukohalt, jätkub omasoodu ning avatud kooskõlastusmeetod on lihtsalt järgmiseks ebatõhusaks viisiks, kuidas tegeleda millegagi, millega keegi tegeleda ei soovi. Nendele, kes kritiseerivad eesistujariik Prantsusmaad, sooviksin ma öelda: "Oodake, kuni eesistujariigiks saab Tšehhi. Te pole veel midagi näinud.” Paar nädalat tagasi kasutas president vetot diskrimineerimist keelava õigusakti suhtes, öeldes, et see on tarbetu.
Karin Jöns
(DE) Härra juhataja, tunnen kohustatuna ütlema, et sotsiaalmeetmete kava jätab mu jääkülmaks. Mitte ühestki õlekõrrest pole korralikult kinni haaratud. Seda ei saa kindlasti pidada tõsiseks Euroopa töönõukogude reformimise katseks, kuivõrd selles ei nähta ette mingeid sätteid enamate nõupidamiste pidamiseks või sanktsioonimehhanisme rikkumiste korral. Samavõrd vastuvõetamatu on soovimatus reformida töötajate lähetamise direktiivi.
Volinik, sotsiaalmeetmete kavas selge seisukoha puudumine seoses tööajaga tõestab jätkuvalt, et komisjon ei tõrgu ka 65tunnise töönädala idee osas. See ei ole enam vähimalgi määral Euroopa sotsiaalse mudeliga seotud, mille poole minu fraktsioon pürgib ja mida meie, sotsiaaldemokraadid, püüame kehtestada.
Lubage mul samuti öelda, et on talumatu, kuidas te panete - viisakalt öeldes - juhtimis- ja tööorganisatsioonid Euroopa töönõukogude tõttu surve alla.
Minu fraktsioon ei soovi selles paroodias osaleda. Selleks et Euroopa tööjõud Euroopa Liidule täielikult selga ei pööraks, peame andma sellele parema kaitse globaliseerumise mõjude eest ning mitte raiskama aega, sillutades teed piiriülestele kollektiivsetele palgakokkulepetele.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Sooviksin tõstatada aruteluks mõningad ideed seoses õigusaktide paketiga sotsiaalse Euroopa kavas.
Hindan väga Euroopa Komisjoni algatusi selles valdkonnas ning neid, mis on esitatud teatises "Parandada 21. sajandiks vajalikke pädevusi - koole käsitlev Euroopa koostöökava”.
Lisaks nendele algatustele sooviksin teha Euroopa Komisjonile ettepaneku käivitada katseprojekt Euroopa stipendiumi loomiseks majanduslikult ja geograafiliselt ebasoodsates piirkondades elavatele lastele.
Euroopas elab vaesuses 19 miljonit last ja noort inimest ning 6 miljonit õppurit jätavad igal aastal kõrgkooli pooleli. Näiteks Rumeenias on vastavalt Eurobaromeetri uuringule maapiirkondades ning mägi- või eraldatud piirkondades noortel inimestel 5%-line kõrghariduse omandamise tõenäosus. See protsent on väga kaugel Euroopa Liidu eesmärgist saavutada noorte inimeste 85%-line juurdepääs ülikooliharidusele.
Liikmesriikidel puuduvad vajalikud rahalised vahendid selle muret tekitava olukorra iseseisvaks parandamiseks. Järelikult peaks Euroopa Liit võitlema kõigi võimalike vahenditega, nagu näiteks õigusaktidega, fondidega, Euroopa poliitikatega, et edendada kõigi noorte inimeste võimalusi ning juurdepääsu haridusele.
Proinsias De Rossa
Härra juhataja, fraktsiooni ALDE esimees Graham Watson ütleb, et töökoht on parimaks sotsiaalhoolekande vormiks. Kahjuks on Euroopas liiga mitmeid miljoneid inimesi, kes töötavad vähema eest, kui nad saaksid, kui sotsiaalhoolekannet kujundaksid nemad ise. Vaesed ning madalapalgalised surevad nooremalt, kannatavad enamate füüsiliste ja mentaalsete haiguste käes, satuvad tihedamini haiglasse, satuvad tihedamini vanglatesse, neile ei anta võimalust osaleda ühiskonnas täielikult, nad jäetakse ilma täielikult kultuursest, ühiskondlikust, sotsiaalsest ja tõesti turvalisest elust ning nende lapsed on määratud suuresti samasse puuduste nõiaringi - välja arvatud juhul, kui meie poliitikud järgivad integreeritud ja üksteisest sõltuvaid sotsiaalseid ja majanduslikke poliitikaid. Inimesi tuleb kohelda kodanikena, mitte majandusüksustena.
Kas see kava saavutab selle? Kahetsusväärselt mitte. Siinkohal ei tohi eitada positiivseid elemente - näiteks horisontaalset diskrimineerimist käsitlevat direktiivi. Samuti ma ei eita, et volinik Špidla on võidelnud sellele paketile heakskiidu saamiseks vaenulikus keskkonnas kõvasti. Töötame koos temaga, et muuta see paremaks. Komisjonil ja nõukogul on aega üheksa kuud, et tõestada nende heausksust seoses sotsiaalse Euroopaga. Seejärel langetab rahvas oma otsuse.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Härra juhataja, volinik, arutame täna väga olulisi tööhõive-, sotsiaalõiguste ja tervisekaitse küsimusi. Kõik see omab seost perekonnaga, ühiskonna alusüksusega. Samuti puudutab see puudega isikuid, pensioniealisi isikuid ja pensionäre, aga ka väga valusat töötuse probleemi. Kohase suhte loomine palga ja töö vahel koos väärika sotsiaalkindlustusega ei ole mingiks heateoks. See on kohustus, mille on meile pannud meie endi mure Euroopa tuleviku pärast. Liikmesriikide sotsiaalpoliitikale eraldatud rahalised vahendid peavad olema paremini juhitud, nagu peab seda olema ka Euroopa Sotsiaalfond.
Meie manner on praegu väga kiirelt vananemas. Kuid kas me näeme Euroopa poliitika puudujääkide mõju perekonnale? Mida on meil öelda seoses perede sissetulekutega? Kus on meie solidaarsus vaestega? Kasutan sõna "solidaarsus” tahtlikult ajal, mil me tähistame solidaarsusliikumise ja ametiühingute loomise 28. aastapäeva, mis aitas kaasa suurtele Euroopas aset leidnud muudatustele.
Maria Petre
(RO) Mul on hea meel, et me arutame täna sotsiaalpaketi taaskäivitamist.
Euroopa vajab sotsiaalset edasiminekut, Euroopa üldiselt koos selle vanade ja uute liikmetega. Ühendatud Euroopa tegeleb samade väljakutsetega: demograafiline vananemine, töökohtade kaotamine vaadatuna globaliseerumise perspektiivist, vaesus laste hulgas.
Volinik Špidla, tervitan teie lähenemisviisi solidaarsuse küsimusele põlvkondade vahel. Vajame selles küsimuses uut ergutit, kuid tervitan võrdväärselt piirkondade vahelise solidaarsuse idee kordamist, sest just siin saame mõõta sotsiaalset ühtekuuluvust või selle puudumist kõige täpsemalt.
Jan Andersson
(SV) Härra juhataja, vabandan hilinenud saabumise pärast. Mul oli eile hilisõhtul Rootsis nõupidamine ning saabusin just äsja. Ma ei tea, mida on juba arutatud, kuid lubage mul alustada, öeldes, et muidugi me tervitame sotsiaalpaketti. Arvame, et sellega on veidi hilinetud ning et selle oleks võinud käivitada varem, kuid vähemalt on see meil nüüd olemas. On selge, et Euroopa Parlamendi ambitsioonid on mõnevõrra suuremad kui need, mis on paketis, kuid sooviksin sellegipoolest tuua esile kolm positiivset elementi, millega me töötada saame.
Töötan palju Euroopa Kohtu lahenditega ning nende tagajärgedega. Tervitan avatumat suhtumist, mida me praegu komisjonis näeme, nagu näiteks hetkel peetav foorum. Loodan, et see on edukas.
Teiseks positiivseks asjaks on ILO konventsioon, mis on seotud Euroopa Kohtu lahenditega selle kaudu, et liikmesriikidele tehakse tungiv üleskutse ILO konventsioon allkirjastada.
Kolmandaks on sotsiaalse integratsiooni programm, mis esitatakse oktoobris, ning võitlus vaesuse, tõrjutuse jne vastu. Loodan, et meil õnnestub nendes küsimustes edukalt koos töötada. Need on äärmiselt olulised.
Richard Corbett
Härra juhataja, kui on olemas Euroopa tasandil turg - mis on meil olemas Euroopa ühtse turu näol - on muidugi vaja selle ühise turu jaoks ühiseeskirju, nii et see toimiks ausalt ja tõhusalt, sealhulgas sotsiaalvaldkonnas. See on põhjuseks, miks me oleme loonud töö valdkonnas standardid ning tööõiguse ja eeskirjad, et kaitsta töötajate õiguseid - tööaja direktiiv, tervishoiu- ja ohutuse alased õigusaktid, vanemapuhkuse direktiiv, töötajate teavitamine ja nendega konsulteerimine.
Ometi soovib Briti Konservatiivide Partei - ja ma näen, et praegu pole sellest erakonnast täiskogul arutamiseks kohal ühtegi liiget - et kui nad peaksid Ühendkuningriigis taas võimule pääsema, teeks Ühendkuningriik asutamislepingu sotsiaalvaldkonna peatükist täieliku erandi. Kas nad mõtlevad hetkekski sellele, kas ülejäänud Euroopa Liit aktsepteeriks seda, et üks liikmesriik teeks erandi kohustusest, mille me oleme ühiselt Euroopa tasandil turu korraldamiseks arendanud? Kas nad tõesti arvavad, et seda liiki kõlvatu konkurents, mille käigus alandatakse tervishoiu- ja ohutusstandardeid ning nõrgestatakse töötajate õiguseid, oleks aktsepteeritav? Muidugi see poleks! Briti konservatiivid on katastroofi esilekutsuja võrdkujuks Suurbritannia ja Euroopa jaoks.
Xavier Bertrand
Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, kirglik arutelu, kuigi see on arutelu sotsiaalse Euroopa üle, ning asjaolu, et me seda arutelu peame, tõestab, et kokku on saanud sarnaselt mõtlevad inimesed. Samuti näitab meie arutelu, kui raske on tänapäeval eraldada sotsiaalküsimuste kaalumist ühenduse tasandil vastavatest poliitilistest aruteludest riiklikul tasandil. Samuti tõestab see teatud määral, et me liigume Euroopa integratsiooniga edasi.
Mõned inimesed on eesistujariiki süüdistanud. Ma ei hakka neid süüdistusi üksikasjalikult käsitlema. Ma ei ole siin, et vaielda - nagu teie, olen ma siin, et viia sotsiaalset Euroopat edasi.
Kas sotsiaalne Euroopa on eesistujariik Prantsusmaale prioriteediks? Selline küsimus esitati. Selge vastus on jaatav ning nagu te hästi teate, hinnatakse meid kõiki selles osas mitte meie esialgsete püüdluste ja ambitsioonide põhjal, vaid puhtalt selle alusel, mida me oleme saavutanud. Teame nüüd, et praegu esineb suurem tõenäosus neid tulemusi, tulemusi, mis on positiivsed ning positiivsed sotsiaalse Euroopa jaoks, saavutada. Usun kindlalt pragmatismi.
Nende erinevate küsimuste puhul - töönõukogud, ajutine töö - oleme pühendunud, nagu president Nicolas Sarkozy oma pöördumises sellele parlamendile ütles, esimese küsimuse lahendamisele, samas kui teine küsimus on, nagu ma ütlesin, hetkel parlamendi otsustada. Ja ma ütlen uuesti, et me kõik peame seda avalikult toetama. Ma ei peatu pikalt sellistel küsimustel nagu kas konservatiivne valitsus võib olla sotsiaalsem kui mõni teine. Ütleksin vaid, et olen Prantsusmaal töösuhete ja solidaarsuse minister. Kui soovite rikkust jagada, peate selle esmalt looma. Ja kuidas seda luua? Tööhõive kaudu. Niimoodi luuakse jõukust. Samuti ma ei sooviks mainida, et tol korral, 1993. aastal, kui kuulus tööaja direktiiv esitati, olid Prantsuse sotsiaaldemokraatlik valitsus ning sotsiaaldemokraadist minister - proua Aubry - nendeks, kes direktiivi ja erandi tegemist kaitsesid. Ning mida me teeme täna selle kuulsa direktiiviga? Vaadakem realistlikult: kas see kujutab või ei kujuta praeguse olukorra parandamist - arvestades, et tegelikult oleme peale 48. töötundi nii-öelda mitte kellegi maal? Kõik teavad väga hästi. On siiski oluline märkida, et kuigi see direktiiv ei pruugi ilmtingimata väljendada 1993. aasta ideed, milleks oli erandist vabanemine, siis nüüd luuakse raamistik ja lisanduvad tagatised tänasele, mitte eilsele olukorrale. Kas me saame seda öelda? Kindlasti saame, sest usun, et avalik arutelu ja poliitiline arutelu peaksid olema juhiseks. Kas erandite tegemine jätkub ja kas need reguleeritakse kohaselt, sest me teame nüüd kohtupraktikast, et valves oleku aeg on suur küsimus. Või oleme pragmaatilised, asume seisukohale, et see kujutab edasiminekut, ning aktsepteerime läbivaatamist, mis lahendab mõned küsimused ning parandab positsiooni, kuigi ilmselgelt ei pruugi tänane tulemus meeldida kõigile ning ma mõistan seda.
Seejärel on Euroopa Kohtu lahendite küsimus. Tegemist ei ole lahendite hindamise juhuga - kaugel sellest. Kuid me peame hindama tänast olukorda Euroopa Kohtu lahendite valguses. Milline on uus õiguslik seisukoht? Ning me peame kuulama peamiselt mõjutatud riikide arvamusi. Olen arutanud seda oma vastaspoolega. Samuti peavad oma vaated küsimuse kohta avaldama sotsiaalpartnerid ning mitte ilmtingimata eraldi. Koos oleksime palju paremad, nii et me saaksime teha oma järeldused vastavalt. Selles osas ei esita eesistujariik arutelul eelarvamuslikke ideesid. Kas direktiiv tuleks uuesti läbi vaadata? Olen kuulnud seda küsimust korduvalt ning mitte üksnes selles täiskogus. Usun, et vastus sellele peaks selguma pärast arutelu ning mitte tingimata arutelu alguses. Vastasel juhul tähendaks see eelarvamuslike ideede omamist ja minul neid pole.
Üldistes huvides osutatud sotsiaalteenuste küsimuses näib mulle, et kõik liikmesriigid on huvitatud üldiste teenuste osutamise organisatsiooni säilitamisest viisil, mis on eriomane iga üksiku riigi puhul. Kuid mööngem, et esineb lahkarvamus selles, mida tuleks teha ühenduse tasandil. Mõned on arvamusel, et ainsaks vastuseks on subsidiaarsus, samas kui teised leiavad, et olema peaks ühenduse õiguslik raamistik. Seda ei saa kindlasti kiirustades otsustada. Meie ettepanek koostada tegevuskava koos komisjoniga on katseks kindlustada nende küsimuste kohane käsitlemine kooskõlas liidu ajakavaga.
Tõstatatud on palju teisi ärevust tekitavaid teemasid. Seoses diskrimineerimisvastase tegevusega on eesistujariik lubanud viia uut direktiivi edasi. Selle lõpuleviimine, nagu te teate, nõuab liikmesriikide ühehäälsust.
Mitmel korral olen kuulnud sõna "kättesaadavus” mainimist. See on väga sobiv, sest mõjusus nõuab kättesaadavust. Peame olema selles osas selged. Kas sotsiaalsel Euroopal on võimalik edasi minna või mitte? Minu jaoks on vastus kõlav "jah”, ning me peame viima sotsiaalset Euroopat edasi. Kas me pole liialt lähedal aastale 2008? Nõustun, et oleme. Kas on liiga hilja? Kindlasti mitte! Kunagi pole liiga hilja. Kas meil on soov liikuda edasi? Ilmselgelt on. Kuid küsimus on järgmine: kas me viime sotsiaalset Euroopat edasi koos? Siin, daamid ja härrad, on koht, kus me kõik peame avaldama avalikku toetust!
Vladimír Špidla
Daamid ja härrad, usun, et arutelu sügavus ja kirglikkus on selgelt näidanud, et sotsiaalne Euroopa on taas päevakorral. Arutelu käigus on peatutud tervel real üksikasjalikel probleemidel ning arvan, et puudub vajadus neile individuaalselt vastata, kuivõrd argumente on võimalik käsitleda tuleviku aruteludes ning leida kohane tasakaal. Sellegipoolest sooviksin vastata teatud asjadele üldisemalt.
Esiteks peab see kava, kuivõrd see on nii laiaulatuslik, sotsiaalmeetmete kava ning sotsiaalpoliitikat kompleksse poliitilise lähenemisviisi ilminguks ning mitmete poliitikate kompleksse lähenemisviisi tulemuseks. Tegemist on ilmselgelt üldlevinud kontseptsiooniga, milles ei ole sotsiaalpoliitika mingil juhul kõrvale lükatud ja millel on mitmeid kahtlemata huvitavaid ja tehnilisi aspekte, kuid sellegipoolest on see kontseptsioon selgelt marginaalne.
Kava on asetanud sotsiaalpoliitika Euroopa poliitikate keskmesse. Muidugi tõusetub küsimus ning arvan, et see tuleks päris tõsiselt kõrvale jätta, kas see kava ei ole koostatud lihtsalt tehnilis-poliitilisest huvist. Ei ole, kuivõrd selle lähenemisviis kujundati aastaid tagasi. Samuti sisaldub see terves reas Euroopa Komisjoni dokumentides, mida on arutatud ka parlamendis. See ei ole seotud ühegi märkimisväärse sündmusega, nagu näiteks Iiri referendumiga.
Kava näitab muude asjade hulgas, et komisjon on olnud otsustav, kujundades kava menetluse abil, mis püüab kasutada kõiki Euroopa Komisjonile kättesaadavaid vahendeid Euroopa tasandil, õigusakte, avatud kooskõlastusmeetodit ning kõiki teisi meetodeid. Seega ei sisalda see üksnes õigusakti ettepanekuid, vaid muidugi ka väljapakutud teatisi ning muude dokumentide ettepanekuid.
Soovin rõhutada, et kava on valikute hulgas, mida Euroopa Komisjon mõjutada saab, realistlik. Kahtlemata arutatakse parlamendis erinevaid ettepanekuid ning neid muudetakse kindlasti mitu korda, kuid sellegipoolest on need tõelised ettepanekud, mida saab arutada. Samuti, kuigi üksnes osaliselt, ja ma arvan, et peaksin sellele vastama, märgiti arutelul mõtet, et ettepanekud tervishoiu valdkonnas kujutavad mingisugust tagaust Bolkensteini direktiivi kehtestamiseks tervishoiu valdkonnas. See ei ole nii. Need sätted ei ole kujundatud teenuste vabaks osutamiseks, vaid aitavad kaasa eurooplaste juurdepääsule tervishoiule. Kahtlemata sisaldavad need ettepanekud terve rea väga tundlikke aspekte ning on selge, et neid arutatakse tõsiselt ja sügavuti, kuid sellegipoolest on peamiseks suundumuseks ja tagajärjeks tervishoiu parandamine Euroopa kodanike jaoks.
Teine mõte, mida ma sooviksin rõhutada, on vaesuse vastu võitlemise idee. Vaesuse vastu võitlemise idee on selgelt sõnastatud ning arutelul esitati küsimus: "Milliste meetoditega?” Kava ei eelda, et vaesuse vastu võitlemiseks on olemas ainult üks tõhus meetod, vaid püüab rünnata vaesust erinevatest aspektidest lähtudes. Samuti võitleb vaesuse vastu selgelt sõnastatud kavatsus, et pensionisüsteemid peaksid rõhutama võrdsust ja sotsiaalset tõhusust. Samuti on vaesuse vastu võitlemise viisiks diskrimineerimist ning diskrimineerimisvastaste direktiivide küsimus, kuivõrd juurdepääsu avamine puudega inimestele, diskrimineerimise ärahoidmine inimeste vastu, kes on teenistuse käigus vananenud ja nii edasi võitlevad samuti vaesuse vastu.
Samuti tõusetus küsimus võrdsete võimaluste kohta meestele ja naistele. Sooviksin öelda, et meeste ja naiste võrdsete võimaluste valdkonda reguleerivad teised direktiivid, mistõttu ei olnud väljapakutud direktiivi meeste ja naiste vahelise võrduse valdkonda vajalik lisada.
Samuti toimus arutelu seoses ILO konventsioonidega. Sooviksin selgelt rõhutada, et kava näitab kahtlemata, kui tugevalt komisjon ja Euroopa on inimväärse töö kontseptsiooniga globaalsel tasandil seotud. Täpselt nagu direktiiv, mis rakendab töötajate ja tööandjate vahelist lepingut merenduse sektoris, on see selgeks näitajaks, kuidas Euroopa erinevaid ILO konventsioone vaatleb. Kõigis dokumentides kutsutakse Euroopa riike üles ratifitseerima tervet ILO õigusaktide kogumikku nii kiiresti kui võimalik.
Daamid ja härrad, arutelu oli sügav ning kohati karm. Arvan, et see oli arutelu, mis näitas Euroopa sotsiaalpoliitika olulisust.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub järgmise osaistungjärgu ajal kuskil Euroopas.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Petru Filip  
Härra juhataja, pärast konventsionaalseid avaldusi, mille kohaselt on 2008. aasta sotsiaalse Euroopa taaskäivitamise aasta, kujutab niinimetatud sotsiaalpakett õigusloomealgatuste kogumit, mille väljundiks jääb hetke kavatsuse peegeldamine. Võib-olla on saabunud aeg, et me läheneksime asjaolude kogumile, mille otsene mõju kodanikele on suurem kui eales varem, kindlamalt ja hoolikamalt.
Neil asjaoludel on meil vaja täita ülesanne: kindlustada mittediskrimineerivad elamis- ja töötamistingimused kõigile ühenduse kodanikele. Esmalt näib selles kontekstis, et arutelude taastamine ühenduse miinimumpalga üle ei ole mitte üksnes kohane, vaid ka vajalik. Teiseks kehtib sama ühtsete tingimuste loomise kohta kõigis ELi riikides seoses ühenduse tööturuga. Pole õige, et isegi täna on mitme ELi valitsuse suhtumine sõltuvalt päritoluriigist Euroopa kodanikesse erinev.
Samas kontekstis on paljutähendav komisjoni algatus parandada nähtavust ja töömeetodeid ELi sotsiaalse integratsiooni ja kaitse strateegia alusel ning tihendada selle seotust teiste poliitikatega. Märkasin rõõmuga komisjoni ettepanekut võtta vastu horisontaalne direktiiv diskrimineerimise vastu võitlemiseks muudes valdkondades lisaks tööhõivele.
Lívia Járóka  
kirjalikult. - (HU) Üks olulisemaid Euroopa Komisjoni uuendatud sotsiaalmeetmete kava tulemusi on kohaste õiguste taastamine Euroopa romidele kui Euroopa kodanikele ning nende sotsiaalse tõrjutuse kaotamine. Mul on hea meel, et dokument seda toetab.
Kavas mainitud piirkondades on romid hariduse, tööhõive, elamistingimuste, diskrimineerimise ja tervishoiu valdkonnas ühiskonna enamusest oluliselt halvemas olukorras.
Elukestva õppe programmid, mis annavad romidele sobilikud oskused töö saamiseks ning füüsilisest isikust ettevõtjaks hakkamiseks, võivad olla kasulikuks vahendiks töötuse vastases võitluses.
Riiklike õiguste hulka tuleb lisada diskrimineerimisvastased õiguslikud vahendid, nii et need, kes kannatavad diskrimineerimise all, võiksid pöörduda kohtutesse, ning et riiklikud ametiasutused ja võrdsete võimaluste eest võitlevad organisatsioonid saaksid tuvastada rikkumisi ning rakendada sanktsioone.
Struktuurifondid saaksid olla romide sotsiaalse tõrjutuse vähendamisel märksa tõhusamad, kuid selle saavutamiseks tuleb romisid esindavatele valitsusvälistele organisatsioonidele anda vähemalt arutelul osalemise õigus fondidest rahastatavate projektide valimisel, planeerimisel, elluviimisel ja hindamisel ning luua programmid, mis valmistavad romisid esindavad valitsusvälised organisatsioonid ette vajalike edukate pakkumiste tegemiseks.
Loodame, et sotsiaalmeetmete kava suudab anda nendele küsimustele sobivad vastused. Tunnen, et on oluline, et meil on võimalik arutada neid teemasid laiapõhjalisel romide konverentsil, mis on kavandatud toimuma 16. septembril, ning loodan, et romide sotsiaalse kaasatuse küsimus võetakse Euroopa Ülemkogu päevakorda nii eraldiseisvalt kui ka osana sotsiaalmeetmete kavast.
Sirpa Pietikäinen  
kirjalikult. - (FI) Härra juhataja, daamid ja härrad, komisjoni sotsiaalpakett kujutab pikalt oodatud reformi liidu sotsiaalse mõõtme ehitamisel. Nagu paljud minu kolleegid, oleksin siiski soovinud, et komisjon oleks võtnud oma ettepanekutes ja reformides aluseks veidi tugevama ja ambitsioonikama lähenemisviisi. Minu arvates jätab pakett eriti soovida seoses põhiliste avalike teenuste kindlustamisega.
Pakett sisaldab siiski paljusid häid ettepanekuid. Eriti sooviksin tänada komisjoni pärast pikka järelemõtlemist otsuse eest koostada horisontaalne diskrimineerimisvastane direktiiv, mis katab kõik diskrimineerimise valdkonnad. Erinevas vormis ja erinevatel põhjustel diskrimineerimisega kokku puutuvaid kodanikke ei tohiks kohelda ebavõrdselt. Horisontaalne lähenemisviis on ainsaks tõeliseks viisiks, kuidas tagada võrdne kohtlemine kõigile. Veelgi enam, on väga teretulnud ettepanek tugevdada Euroopa töönõukogude rolli.
Ettepanek võtta vastu direktiiv patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius, mis sai suhteliselt vähese kajastamise osaliseks, omab paljude eurooplaste igapäevaelule tõelist mõju. Euroopa piiride avanemisega ja suurenevate võimalustega tervishoiusektoris on eriti oluline selgitada, kes on patsiendi tervise eest vastutav ning kui kaugele vastutus ulatub. Komisjoni ettepanek võtta vastu direktiiv kujutab endast üleeuroopaliste eeskirjade teretulnud selgitust.
Hoolimata puudujääkidest on pakett kahtlemata sammuks õiges suunas ning loodan, et komisjon jätkab eelseisvate aastate jooksul jõupingutusi suhtumise parandamiseks, mida Euroopa kodanikud sotsiaalkindlustuse suhtes omavad. Seonduvalt sooviksin kutsuda komisjoni tungivalt üles jätkama plaaniga töötada välja direktiiv vanemapuhkuse pikendamiseks 14 nädalalt 18 nädalale. Saagu direktiivist praktika nii kiiresti kui võimalik. Mulle meeldiks, kui komisjoni ettepanek keskenduks eriti vanemapuhkuse pikendamisele ning parandaks selliselt mõlema vanema õiguseid ja võimalusi jääda pärast lapse sündi koju.
Katrin Saks  
kirjalikult. - (ET) Martin Schultzil on kindlasti õigus kui ta ütleb, et sotsiaalpakett oleks võinud olla tugevam. Komisjon oleks paketi pidanud esitama varem, et oleksime saanud selle olulise küsimusega tegeleda mitte siis, kui valimised lähenevad vaid varem kui on aega kaaluda kõik nüansid hoolikalt läbi selle olulise paketi juures, ja oluline ta kahtlemata on.
Muu hulgas tahaksin esile tõsta komisjoni teatise Euroopa Globaliseerumisfondi kohta. Kuigi toetati mitut tuhandet inimest näiteks Saksamaalt, Prantsusmaalt, Portugalist ja Soomest näitab ülevaade 2007. aastast näitab, et üsna suur osa Fondist on jäänud kasutamata.
Ka Leedu tekstiilitöötajad said augustis EGFist hüvitist. See on hea märk, et ka uued liikmesriigid võivad edukalt leida toetust globaliseerumise mõjude vastu.
Komisjon uurib lähiajal kriteeriume, mis puudutavad toetuse määramist. Tahaksin rõhutada, et ka väikestes riikides nagu Eesti on globaliseerumise tõttu nii mõnigi ettevõte pidanud koondama sadu inimesi. EGFist toetuse taotlemise lihtsustamine võimaldaks kindlasti lihtsustada abi ka neile.
Silvia-Adriana Ţicău  
kirjalikult. - (RO) Lissaboni leping tunnustab asjaolu, et liit peaks tuginema sotsiaalsele turumajandusele, mis annab selle kodanikele juurdepääsu inimväärsetele töö- ja elamistingimustele, haridusele, tervisele ning sotsiaalkaitseteenustele.
Euroopa Liidu rahvastik on vananemas. Kui 2007. aastal moodustasid üle 65aastased kodanikud 17% liidu rahvastikust, siis 2030. aastal saavutab see taseme 24,6%.
Viimane Eurostati statistika näitab, et alates 2015. aastast ületab surmade arv sündide arvu, viies seega Euroopa kodanike vähenemisele 521 miljonilt 2015. aastal 506 miljonini 2060. aastal.
Neil asjaoludel näib, et sisseränne jääb peamiseks liidu rahvastiku kasvu teguriks. Ent sisserändevood mõjutavad liikmesriike erinevalt. Kui ajavahemikul 1985-2007 täheldas Iirimaa 21,8% suurust rahvastiku kasvu, siis Bulgaarias vähenes rahvastik samal perioodil 14,4% võrra.
Millised on lahendused, mida sotsiaalpakett nendele väljakutsetele pakub? Liidu kodanikud ootavad kindlaid tegevusi hästi tasustatud töökohtade loomiseks, juurdepääsu tagatist kvaliteetsele haridusele, tervishoiule ja sotsiaalkaitseteenustele.
Sotsiaalpakett kujutab endast kindlustuspoliitikat liidu tuleviku jaoks ning on liidu pikaajalisele arengule hädavajalik.
Bernard Wojciechowski  
kirjalikult. - Pole kahtlust, et Euroopa sotsiaalset mudelit on vaja reformida. Eriti kuivõrd paljudes suuremates liikmesriikides domineerib endiselt aegunud sotsiaalkindlustussüsteem. Mis tahes jutt Euroopa sotsiaalsest mudelist näib sammuna vales suunas.
Ükski komisjoni avaldatud sotsiaalmeetmete kava või sotsiaalpoliitika alane dokument tõenäoliselt ei edenda tõelist majanduskasvu või töökohtade loomist. Seoses USA majanduskriisi kiire saabumisega meie mandrile peaksid meie valitsused reageerima, et kindlustada, et meie kodanikud tunnetaksid majanduslanguse negatiivseid mõjusid nii vähe kui võimalik. ELi bürokraatia ei peata majanduskriisi või majanduslangust. Liikmesriigid peaksid keskenduma majanduste liberaliseerimisele, maksude ja intressimäärade alandamisele ning bürokraatia vähendamisele eriti väikeste ettevõtete jaoks.
Tsentraliseeritud sekkumine majandusse on alati läbi kukkunud. Komisjoni pakutud vertikaalsed meetmed ei aita kodanikel võidelda töötuse vastu, vaid tegelikkuses võivad need tööhõivet ja majanduskasvu lausa takistada.
(Istungjärk peatati kell 11.40 hääletamise ajaks ning sellega jätkati keskpäeval)
Dimitar Stoyanov
(BG) Juhataja, sooviksin teavitada parlamenti, et rikkudes Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli, arreteeris politsei mu ja peksis mind 30. juulil ning samuti ähvardati mul kõri läbi lõigata.
On häbiasi, et parlament pole senini esitanud seoses selle kuriteoga, mis minu vastu toime pandi, ühtegi arvamust. Ja ma tahan küsida kolleegidelt, kes on siia saali kogunenud: "Mida te ootate, kolleegid, et minu kõri tegelikkuses läbi lõigataks? Et ähvardused viiakse täide ja mind tapetakse?” Euroopa Parlamendi liikme vastu pandi toime julm ebaõiglus ning te vaikite. Tänan.
Juhataja
Tänan, et informeerisite meid sellest, härra Stoyanov. Edastame selle asjakohasele institutsiooni organile.
