Euroopa Liidu inimõigustealane aastaaruanne - Prantsusmaa algatus ÜRO-s homoseksuaalsuse dekriminaliseerimiseks (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on ühisarutelu nõukogu ja komisjoni avalduste üle Euroopa Liidu inimõigustealase aastaaruande kohta ja Prantsusmaa algatuse kohta ÜROs homoseksuaalsuse dekriminaliseerimiseks.
Meil on üks väike probleem: nõukogu esindaja Rama Yade ei saa meiega veel ühineda. Ta on lennuki pardal kusagil Strasbourgi lähedal, aga ei saa maanduda. Pakun välja, et alustame komisjonist ja läheme seejärel edasi arutelu juurde ning anname Rama Yade'ile sõna siis, kui see on võimalik.
Benita Ferrero-Waldner
komisjoni liige. - Tänan, lugupeetud juhataja. Daamid ja härrad, oleme taas kogunenud siia aasta lõpus inimõiguste aastaaruande avaldamise puhul.
See istung on eriti märkimisväärne, kuna tähistame sel aastal inimõiguste ülddeklaratsiooni 60. aastapäeva. Deklaratsioon, mis oma kolmekümne artikliga on täiuslikult lihtne ja kätkeb üldist suhtumist, ei ole aegunud. See on pigem asjakohasem kui kunagi varem maailmas, kus liiga paljude inimeste põhiõigusi iga päev rikutakse. Iga selline juhtum tuletab meile meelde, et ikka veel on vaja väga palju teha, et deklaratsiooniga kehtestatud õigustest saaks käegakatsutav reaalsus.
Nagu kogu Euroopa Parlament täna hommikul olin ka mina väga liigutatud, et enamik Sahharovi auhinna saajaid on kohal, ning mulle läks südamesse ka Elena Bonneri sõnavõtt. Imetlen väga kõiki inimõiguste kaitsjaid.
Aga nüüd, daamid ja härrad, kõneleme inimõiguste aastaaruandest, milles on nimetatud meetmed, mida Euroopa Liit on võtnud selle eesmärgi saavutamiseks. Tahaksin rõhutada kaht tähtsat positiivset muutust ja kaht probleemi.
Esimene muutus, mida tahan mainida, on see, et Euroopa Liit on teinud 2008. aastal suuri edusamme oma välispoliitiliste vahendite ühendamisel, et võidelda naistevastase diskrimineerimise ja vägivallaga. Peale sümboolse tähendusega olukordade, nagu see, mis esineb Ida-Kongos, on naistevastane vägivald siiani üleilmne nuhtlus.
Julgeolekunõukogu resolutsioonide nr 1325 "Naised, rahu ja julgeolek” ja nr 1820 "Naistevastane vägivald” rakendamine ei ole endiselt piisav.
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär Ban Ki-moon andis just jaatava vastuse taotlusele, mille talle esitasin ja mida toetas 40 naisjuhti, et korraldada 2010. aastal ministrite konverents resolutsiooni nr 1325 rakendamise kohta. See valmistab mulle heameelt.
Sellest seisukohast vaadatuna tugevdame Euroopa dokumentide kooskõlastamist. Nõukogu võttis just vastu uue üldise lähenemisviisi resolutsioonide nr 1325 ja nr 1820 rakendamiseks ning seda kohaldatakse nii Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitikaga seotud operatsioonide kui ka ühenduse dokumentide suhtes. See aitab meil parandada soolise aspekti lõimimist, alates ennetustööst ja kriisiohjest kuni rahu ja ülesehituse tugevdamiseni.
Samas vaimus võttis Euroopa Liit eesistujariigi Prantsusmaa juhtimisel just vastu uued Euroopa Liidu suunised naistevastase vägivalla ja diskrimineerimise vastu võitlemiseks.
Teine mulle südamelähedane muutus on seotud meie dialoogidega inimõiguste teemal. 2008. aastal alustasime uusi dialooge Kasahstani, Kõrgõzstani, Türkmenistani ja Tadžikistaniga, saavutades seega oma eesmärgi kaasata kõik Kesk-Aasia riigid. Samuti pidasime sel aastal kaks paljulubavat läbirääkimiste vooru oma uue dialoogi käigus Aafrika Liiduga.
Lisaks tegime otsuse Ladina-Ameerikaga peetava viie uue dialoogi praktiliste üksikasjade kohta. Rohkem kui kunagi varem oleme valmis kaasama kodanikuühiskonda dialoogide ettevalmistamisse ning nende järgsesse tegevusse. Need dialoogid ei ole lihtsad, nagu näitas hiljutine dialoog Hiinaga. Seetõttu on tähtis hinnata nende pingutuste mõju. Me peame tegema kindlaks, kuidas me saame tugevdada seost poliitilise sõnumi ja kohapealse tegeliku tegevuse vahel.
Sestap jõuan nüüd kahe probleemini, mida enne mainisin. Esiteks tahaksin arutada mitmepoolsusega seotud probleemi. Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni töö on tingimata vajalik kui inimõiguste üldise kohaldamise tagatis. Kuidas me saame suurendada ÜRO tõhusust ja enda panust selle töösse? Kindlasti on Euroopa Liidu osalemisel tulemusi, näiteks see, et aina rohkem riike toetab resolutsiooni surmanuhtluse kohta, või resolutsioonide vastuvõtmine Iraanis, Põhja-Koreas ja Birmas, Euroopa Liidu poolt New Yorgis käivitatud ja kaasrahastatud algatused.
Seoses nõukogu ja komisjoni tänase ühisavaldusega sooviksin kinnitada, et me toetame Prantsusmaa algatust seksuaalse sättumuse kohta. Komisjon on valmis tõstatama need teemad, sealhulgas homoseksuaalsuse dekriminaliseerimise teema, oma suhetes kolmandate riikidega, arvestades vastastikust austust, delikaatsust ja vastavaid tavasid.
Genfis algab üldine korrapärane läbivaatamisprotsess. Ent nende tulemuste varju ei tohiks jääda asjaolu, et Euroopa Liit on teerajajana tegutsedes aina suuremates raskustes sellises ÜRO keskkonnas, mis on rohkem lõhenenud ja kus riigid tegutsevad eri rühmades. Proua Andrikienraportis esitatud soovitused, mis palutakse Euroopa Parlamendil jaanuaris vastu võtta, on abiks sel teemal enda mõtteviisi avardamisel.
Teine probleem on seotud tõhususega. Euroopa Liit laiendab oma inimõiguste kaitse alast tegevust üha rohkemates riikides. Kuidas saame suurendada oma tõhusust? Minu arvates peame tagama, et me parandaksime oma erinevate dokumentide vahelisi seoseid oma prioriteetide nimel, olgu selleks siis kas meie poliitiline dialoog, diplomaatiline tegevus ja Euroopa õigusakt demokraatia ja inimõiguste teemal, valimisvaatlus või isegi inimõiguste aspekti lõimimine meie muusse välispoliitikasse.
Sidusus ja seega suurem tõhusus peaks olema kõikide institutsioonide oluline mure.
Laima Liucija Andrikienė
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (LT) Oleks mõeldamatu, et Euroopa Parlament arutaks inimõiguste praegust olukorda maailmas, nimetamata Hu Jiad. Mõni tund tagasi osalesime kõik liigutaval tseremoonial, kus Hu Jia ise ei saanud viibida, aga täna kuulevad inimesed kogu maailmas tema tööst ja pingutustest, et kaitsta AIDSi käes kannatavate inimeste õigusi ja võidelda keskkonnakaitse eest Hiinas. Ma viibisin mõni nädal tagasi Hiinas ja veendusin selles, kui õige on Hu Jia võitlus keskkonnakaitse eest. See, et me ei näe tohutu reostuse tõttu taevas päikest, on kohutav. Peame täna nimetama ka varasemaid Sahharovi auhinna võitjaid: San Suu Kyi Birmast, Oswaldo Paya ja rühmitus Daamid Valges. Tunneme täna neist kõigist siin Euroopa Parlamendis puudust ning taas peame arutama ebarahuldavat inimõiguste olukorda Birmas ja Kuubal.
Nädal tagasi mainisime inimõiguste ülddeklaratsiooni 60. aastapäeva, aga praegu peame teadvustama ka seda, et paljudes riikides mitte ainult ei eirata inimõigusi, vaid neid rikutakse räigelt. Me arutame 2008. aasta aruannet inimõiguste kohta maailmas. See kajastab täielikult inimõiguste probleeme. Euroopa Ülemkogu ja komisjon väärivad tunnustust selle suurepärase dokumendi koostamise eest. Soovin toonitada mitut asja. Esiteks, nagu ütles Benita Ferrero-Waldner, ÜRO inimõiguste nõukogu ja Euroopa Liidu rolli selles, samuti ÜRO üldist rolli inimõiguste kaitsmisel kogu maailmas. Teiseks Euroopa Liidu poliitika põhipunkte surmanuhtluse kohta ning nende rakendamist. Kolmandaks inimõigustealaseid dialooge ja konsultatsioone.
Head kolleegid, minu arvates on eriti tähtis, et ÜRO inimõiguste nõukogu hakkaks kasutama mandaati, mille ÜRO talle on andnud, ühepoolselt ja sihipäraselt, et kaitsta inimõigusi ning tagada institutsioonide maksimaalne läbipaistvus ja kodanikuühiskonna osalemine selle töös. Tahaksin meie kõigi nimel innustada kõiki Euroopa Liidu institutsioone tegema üksmeelselt koostööd, et kaitsta inimõigusi maailmas.
Raimon Obiols i Germà
Kõik, mida te olete selgitanud, on täiesti õige, lugupeetud volinik. Me nõustume sellega täielikult. Samuti oleme nõus teie järeldustega: meie tegevus peab olema ühtsem.
Sooviksin siiski rõhutada üht punkti selle lühikese kõneaja jooksul, mida meile võimaldatakse, seoses ühtsuse küsimusega. Euroopalt nõutakse palju kogu maailmas inimõiguste vallas ning Euroopat kritiseeritakse teravalt inimõiguste pärast kogu maailmas. Inimeste sõnul kohaldab Euroopa oma põhimõtteid vaid siis, kui tal on mugav seda teha, või vaid enda kodanike heaks. Ainus reaktsioon sellistele nõudmistele ja kriitikale on see, et ELi välis- ja sisepoliitika peab inimõiguste valdkonnas ühtima.
Me ei saavuta maailmas usaldusväärsust, kui eelkõige meie vastuvõetud meetmed sisserände juhtimises ja meie poliitika terrorismi põhjustatud traagilistele sündmustele reageerides ei ole inimõigustega seoses eeskujuks.
Lugupeetud volinik, see on põhiline alusküsimus: inimõiguste sätete ühtsus ELi välis- ja sisepoliitikas.
Lisaks tuleks võib-olla rõhutada kaht prioriteeti ning ma kasutan oma vähest allesjäänud kõneaega. Surmanuhtluse vastane võitlus on asi, mida meie praegused põlvkonnad võivad näha edukalt lõppemas. See on tõenäoline eesmärk ja me peame sellele keskenduma. Teiseks olen rahul, et eesistujariigi Prantsusmaa praeguse ametiaja jooksul on Euroopa Liidu inimõiguste poliitika feminiseerumist edendatud, luues selles valdkonnas eraldi poliitika naiste inimõiguste teemal.
Marco Cappato
Austatud juhataja, kallid kolleegid! Ka mina sooviksin tänada raportööri Laima Liucija Andrikienėt töö eest, mis puudutas Euroopa Liidu rolli ÜROs.
Meil ei ole aega laskuda kogu selle aruande üksikasjadesse, mille nõukogu esitas inimõiguste kohta. Ma arvan, et põhiküsimus on järgida meie enda eeskirju ja eelkõige olemasolevaid mehhanisme inimõiguste sätte puhul koostöölepingutes, aga meil on aega seda teemat arutada ja laiemalt käsitleda, kui jõuame Raimon Obiols i Germà raporti juurde.
Oma vähese allesjäänud kõneaja jooksul tahaksin öelda kiidu- ja tänusõnad eesistujariigile Prantsusmaale ning Rama Yade'ile, et nad tegid ÜROs algatuse homoseksuaalsuse dekriminaliseerimise teemal. Ma pean seda väga oluliseks poliitiliseks algatuseks, mida tuleb hinnata seda enam, et 60 riigi toetus on juba olemas.
Kuulsime Benita Ferrero-Waldneri sõnavõttu ning avaldame heameelt tema sõnade ja pühendumise üle. Oluline pole vaid see, et Euroopa Liit on sel teemal üksmeelel, vaid ka see, et tal peaks olema sarnane roll sellega, mis meil oli teiste riikide ja maailmajagude kaasamisel, saavutamaks üleüldist surmanuhtluse moratooriumi. See on olnud võtmestrateegia.
Seoses sellega tuleks märkida, et Püha Tool, Vatikani Linnriik, kes ei osale usulise asutusena, kellega meil on kultuuriline dialoog, vaid riigina, kes on Ühinenud Rahvaste Organisatsioonis vaatleja, on alustanud kompromissitut ja kriitilist rünnakut Prantsusmaa algatuse vastu. Olles otsekohene, mis on vajalik rahvusvahelistes suhetes, arvan, et me peaksime tuletama Vatikani Linnriigile meelde, et homoseksuaalsuse dekriminaliseerimine on meile oluline, see on inimõiguste küsimus ja nende tõstatatud teema tuleb otsustavalt tagasi lükata.
Hélène Flautre
Austatud juhataja, see on väga kahetsusväärne, et peame seda arutelu ilma nõukogu osavõtuta. Samamoodi on äärmiselt kahju sellest - kuna ei ole hilinetud viisteist minutit, vaid kolm ja veerand tundi -, et Sahharovi auhind anti koos Euroopa Komisjoniga täna kätte nõukogu siinviibimiseta.
Soovin tõstatada kiireloomulise küsimuse. Eile keeldus Iisrael lubamast ÜRO eriraportööri Palestiina territooriumile. Ma arvan, et see on äärmiselt agressiivne tegu, mis nõuab viivitamatut reaktsiooni nõukogult ja komisjonilt ning - eelkõige ELi ja Iisraeli vaheliste suhete tugevdamise eesmärgil - sõnum peab olema täiesti selge ja kiire.
See aruanne - nagu igal aastal, ma ütleksin - on hea dokument, kuna see on tegevuste loetelu, mis on vajalik kui töödokument, aga samal ajal ei sisalda see kõiki elemente seoses kriitilise analüüsi, mõju hindamiste ega nõukogu vastuvõetud strateegiatega, et lõimida inimõigused täielikult näiteks meie energiapoliitika, meie kaubanduspoliitika või meie julgeolekupoliitika raamistikku.
Euroopa Parlament viis selle ellu. See on õrn teema ning see, mida te kuulete, ei ole kindlasti alati meeldiv. Pean siiski ütlema, et näiteks Sahharovi auhinna võrgustiku idee töötati välja selles raportis ja tulenes sellest uuringust. See võrgustik on moodustatud 20. aastapäeva deklaratsioonis ning mitmed ettepanekud on nüüd esitatud, sealhulgas Sahharovi auhinna büroo, Sahharovi passid ja Sahharovi fond, et toetada meie auhindu ja inimõiguste kaitsjaid kogu maailmas. Ideedest puudust ei ole.
Mul on hea meel, et seda esitleti koos järgmise aruandega inimõiguste kohta Euroopa Liidus. Raimon Obiols i Germàl on õigus. Euroopa Liit peab tingimata siduma sisemiselt oma saavutused ja väliselt oma eesmärgid. See on isegi otsustava tähtsusega tema usaldusväärsuse tagamisel.
Tahaksin öelda, et me ei tohi jätta vastamata ohtrale kriitikale, mis tuleb kõigilt mandritelt ja kõigilt rahvusvahelistelt organisatsioonidelt seoses Euroopa Liidu varjupaiga- ja sisserändepoliitikaga. Me ei tohi jätta reageerimata terrorismivastases võitluses Euroopa Liidu liikmesriikidel lasuvale kaassüüle, mis on võimaldanud paljude oletatavate terroristide üleviimist ja piinamist.
Vittorio Agnoletto
Austatud juhataja, head kolleegid! Kuulasin hoolikalt voliniku avaldust. See on tõsi - on tehtud palju edusamme, aga pean teile siiski taas meelde tuletama, lugupeetud volinik, et Euroopa Parlamendi poolt kolm aastat tagasi heaks kiidetud demokraatiaklauslit ei ole veel kohaldatud kõikide riikidega sõlmitud kaubanduslepingutes, nagu nõudis parlament.
Endiselt kasutatakse topeltstandardeid - nõrkadega ollakse karm ja tugevatega aupaklik olenevalt sellest, mis on Euroopa jaoks neis kaubanduslepingutes kõige mugavam, aga selliseid topeltstandardeid kasutatakse ka muudes olukordades. Ma viitan teemale, mida juba käsitleti. Minu arvates on Vatikani Linnriigi vastuseis homoseksuaalsuse dekriminaliseerimise ettepanekule kahetsusväärne ja vastuvõetamatu. See on vastuvõetamatu, et Euroopa institutsioonid peaksid peaaegu iga kuu esitama kaebusi nende riikide vastu, kes endiselt kiusavad taga inimesi, kelle ainus kuritegu peitub homoseksuaalsuses, ning et endiselt on meil vaikus, kui Vatikan ja tema esindaja ÜROs asuvad sellisele tõsisele ja kahjustavale seisukohale inimõiguste teemal.
See seisukoht satub vastuollu inimõiguste ülddeklaratsiooniga, mille 60. aastapäeva me sel aastal tähistame. Vatikani avaldus on vastuolus põhipunktiga, mis sätestab, et inimõigused on jagamatud, universaalsed ja neid tuleb kaitsta, olenemata seksuaalsest sättumusest, rassist, nahavärvusest ja nii edasi.
Ma palusin inimõiguste allkomisjoni esimehel kutsuda Vatikani Linnriigi esindaja ELi osalema ühel allkomisjoni koosolekutest, et anda vastust oma käitumise eest ja arutada seda nendega. Nii me tavaliselt teeme kõikide riikidega, kes on Euroopa Liidus diplomaatiliselt esindatud. Samuti sooviksin öelda, et püüe pöörduda oma arvamuse juurde tagasi, väites vaid, et Prantsusmaa ei olnud veel esitanud dokumenti, on täielik eksisamm, kuna see ei muuda fakte: Vatikani Linnriik ei ole taganenud tõsistest avaldustest, mille ta esitas.
Zbigniew Zaleski
- (PL) Austatud juhataja, mõtisklegem korraks järgmisel teemal: inimõigused, mis tulenevad kirjalikest või suulistest sotsiaalsetest kokkulepetest ja mis mõnikord viitavad loomuõigusele, näevad ette sotsiaalse kooseksisteerimise aluse. Kahtlemata on tegelik olukord teistsugune.
Inimõiguste mõistet on nüüd laiendatud, et hõlmata uusi aspekte. Selle määratlus on muutunud tähenduse poolest rikkalikumaks ning meie ülesanne on neid õigusi kaitsta. Tundub, et kogu maailmas on tehtud selles vallas edusamme, aga endiselt on kurb tõsiasi see, et totalitaarrežiimid eksisteerivad ka praegu. Me peame võitlema iga inimese, iga üksikisiku, iga vapra aktivisti eest, kes esindab miljonite südametunnistust, kuna miljonid inimesed tunnevad sageli liiga suurt hirmu, et avameelselt rääkida, isegi kui nad võivad kannatada. Tundub, et teatavad riigikorrad vähemalt reageerivad meie otsustele, protestides meie resolutsioonide ja avalduste vastu, mis mõistavad hukka nende tegevuse. Me ei saa lasta ennast nendest reaktsioonidest heidutada. Just nii suurendatakse teadlikkust inimõigustest. Tahaksin rõhutada, et mida rohkem neist küsimustest teatatakse, seda suurem on meil võimalus astuda ühiselt vastu, et luua õiglane ühiskond.
Inimõigustesse panustamine on minu fraktsiooni jaoks eelisküsimus ning see peaks olema kogu Euroopa Parlamendi prioriteet. Sahharovi auhind võiks olla meie tähis, mis väljendab seda, et me soovime tagada igale inimesele maakeral normaalse ja õnneliku elu kui põhiväärtuse.
Richard Howitt
Lugupeetud juhataja! Euroopa Parlament peaks avaldama heameelt ELi inimõiguste aastaaruande üle. Ent me peaksime seejuures taas kutsuma üles panema rohkem rõhku konkreetsete tulemuste saavutamisele kohapeal ning inimõiguste kaasamisele kogu Euroopa Liidu süsteemis. Ma avaldan tunnustust aasta suursaavutuse üle - ELi toetatud resolutsioon surmanuhtluse moratooriumi kohta, mille pakkusid välja meie kolleegid Portugali eesistumise ajal -, aga siiski hukati 24 riigis kogu maailmas üle 1200 inimese. Surmanuhtluse vastane kampaania peab jätkuma.
Inimõiguste kaasamise alal on veel palju teha. Mul on kahju, et just eelmisel nädalal kiitis komisjon heaks 16 riigi üldise soodustuste süsteemi (General System of Preferences ehk GSP+) ja sooduskaubanduse staatuse, vaatamata sellele, et komisjonile on esitatud tõendeid inimõiguste alaste kuritarvituste, tööõiguse rikkumise ja koguni mõrvade kohta sellistes riikides nagu Colombia ja Sri Lanka.
Lisaks peaks Euroopa Liit tulevikku vaadates üritama nüüd varajases etapis arutada ametisse asuva Ameerika Ühendriikide valitsusega nende uuesti kaasamist ÜRO inimõiguste nõukogusse. Me peaksime leppima kokku selged eesmärgid nõukogu jaoks alates praegusest kuni peaassamblee poolse läbivaatamiseni 2011. aastal.
Sarah Ludford
Austatud juhataja! Tahan kõigepealt kiita heaks, mida minu kolleeg Marco Cappato ütles, avaldades tunnustust ÜROs tehtud töö eest, et üritada saavutada homoseksuaalsuse dekrimininaliseerimist terves maailmas. Ka mina toetan seda kindlalt.
Tahtsin märkida - ning ma nõustun siinkohal Hélène Flautrega -, et nõukogu ja eesistuja puudumine täna hommikuselt Sahharovi auhinna tseremoonialt on täiesti skandaalne. On väga kahju, et eesistujariik ei olnud kohal ega kuulnud Hu Jia abikaasa liigutavat ja südamlikku sõnumit. Ma arvan, et see oleks olnud aluseks teatavatele mõtlemapanevatele ümberhindamistele meie suhetes Hiinaga.
Ent tahaksin öelda paar sõna ka piinamise kohta. Juunis rõhutas EL rahvusvahelisel piinamisohvrite toetamise päeval seda, kui prioriteetseks ta peab piinamise kaotamist kogu maailmas, ning ergutas kõiki riike kirjutama alla ja ratifitseerima OPCATi - piinamise teemalise konventsiooni vabatahtlik protokoll. Miks on niisiis vaid üheksa ELi riiki hakanud täisliikmeks ning kaksteist riiki seda ratifitseerimas? Mida teevad ülejäänud kuus? Kas meil on ühine seisukoht? Kui ei, siis miks?
EL mõistis juunis samas avalduses hukka igasuguse tegevuse, mille eesmärk on piinamise ja muude väärkohtlemise viiside lubamine. Miks ei ole peaaegu kaks aastat hiljem ikka veel piisavat ja kõikehõlmavat reaktsiooni Euroopa Parlamendi raportile, mis käsitleb Euroopa koostööd kinnipeetavate erakorralise üleviimise vallas? Tõde hakkab nüüd Washingtonist päevavalgele tulema, nagu see ilmneb ka senati relvastatud teenistuste komiteest. Kui ELi riigid täielikult üles ei tunnista, siis paljastatakse nende räpased saladused ikkagi teisel pool Atlandi ookeani.
Pealegi miks me ei reageeri USA taotlusele ja Portugali välisministri taotlusele aidata Guantánamo kinnipeetavad ümber asustada? Me peaksime ametisse astuval presidendil Obamal aitama sulgeda see kohutav peatükk Ameerika ja Euroopa ajaloos.
Gay Mitchell
Austatud juhataja. Aruanne, mida täna arutame, hõlmab mitut teemat, mis on otse seotud Iisraeli-Palestiina olukorraga. Nimetatud kaheteistkümnest Euroopa naabruspoliitika tegevuskavast on kaks Iisraeli ja okupeeritud Palestiina territooriumi jaoks.
Just nende kohta on aruandes öeldud, et on toimunud "üldiselt märkimisväärne inimõiguste olukorra halvenemine, eelkõige seoses õigusega elule ja isiklikule julgeolekule ning õigusega isiklikule vabadusele ja ohutusele (eelkõige seoses vahistamiste, kinnipidamiste, läbiotsimiste, piinamiste ja väärkohtlemistega ülekuulamiste ajal). Inimõiguste rikkumiste eest vastutavad nii Palestiina kui Iisraeli ametivõimud.”
Mind on palju julgustanud see, kui põhjendatud ja kaalutletud on olnud suurem osa kirjadest, mille olen saanud inimestelt, kes on ilmselgelt väga raevukad ja keda on liigutanud selle piirkonna murettekitav olukord. Neid küsimusi tõstatatakse üldiselt Iisraeliga korrapärastel poliitilise dialoogi kohtumistel ja eelkõige ELi-Iisraeli inimõiguste mitteametlike töörühmade kohtumistel.
Just seetõttu toetan ma üldjoontes jätkuvat dialoogi Iisraeliga, samal ajal mõistes kindlalt hukka mõlemapoolsed inimõiguste rikkumised. Samal ajal jätkakem Gaza sektoris ja Jordani Läänekaldal kannatanutele tõhusa abi pakkumist.
Meil on kava, milles osalevad EL ja USA. USA uue presidendi valimisega seoses on õige aeg seada see küsimus meie välispoliitika tegevuskavas esiplaanile. Me peame saavutama kaheetapilise lahenduse, austades täielikult inimõigusi ja kõiki ÜRO resolutsioone, äärmiselt kiiresti.
Ana Maria Gomes
Lugupeetud juhataja! Sahharovi auhind, mille Euroopa Parlament andis Hu Jiale kõigi Hiina ja Tiibeti rahva kaitsjate nimel, asetab inimõigused ELi-Hiina suhete keskmesse, hoolimata Euroopa või Pekingi juhtide soovist.
Nagu ütlesid teised kolleegid, ei saa EL edendada õigusriiki ja inimõigusi kogu maailmas, kui ta ei toeta neid järjepidevalt Euroopas ja Euroopa välissuhetes. Kahjuks näitab 2008. aasta inimõiguste aruanne, et Euroopa valitsused ja institutsioonid jätkavad visalt tõe varjamist selle kohta, et Euroopa vaatab läbi sõrmede Bushi valitsuse jubedale tegevusele, kui see kaldus kõrvale õiglusest ja nõustus nende tuhandete inimeste ja isegi laste piinamisega, keda oli peetud aastaid kinni Guantánamos ja salajastes vanglates. Häbiväärne on see, et ELi eesistujakolmiku ja USA inimõiguste teemalisi konsultatsioone käsitlevas peatükis viidatakse sellele vaid kui ELi murele "teatavate USA terrorismivastase võitluse tavade ja poliitikate pärast”. See viitab ilmekalt topeltstandarditele, silmakirjalikkusele ja varjamisele. Enne kui eurooplased ei asu täitma oma kohust ega tee koostööd presidendiks valitud Obamaga, et paljastada tõde, sulgeda Guantánamo ja salajased vanglad ning maksta ohvritele hüvitist, ei saa Euroopa tagasi oma moraalset autoriteeti, poliitilist usaldusväärsust ja tõhusust inimõiguste edendamisel.
Eoin Ryan
Austatud juhataja! Me tähistame õigustatult Sahharovi auhinna 20. aastapäeva, mis tõstab põhjendatult esile nende paljude inimeste vaprust, kes on seadnud oma elu ohtu õiguse eest kõnelda ja inimõiguste nimel.
Aga siin on tegemist enamaga kui vaid sõnavõtud. Nagu ütles üks kuulus iirlane: "Et kurjus saaks võidutseda, selleks piisab heade inimeste tegevusetusest.” Ma vestlesin eile ühe auhinnavõitjaga, Salih Osmaniga, kes ütles mulle, et Dārfūris jätkuvad endiselt õhurünnakud tsiviilisikute vastu ning süütutele inimestele pakutakse vähe kaitset. Siiski on tehtud mõningaid edusamme selles mõttes, et Rahvusvaheline Kriminaalkohus tegutseb, aga teha tuleb veelgi rohkem ning Euroopa peab tegema palju rohkem.
Ma loodan, et uus tõuge, mille annab Ameerika Ühendriikide presidendi Barack Obama ametisse nimetamine, uuendab rahvusvahelisi püüdlusi, koostööd ja tegevust - tegelikku tegevust, nagu Dārfūri kohal lennukeelutsooni kehtestamine - ning et uuel aastal hakkame lõpuks oma kõlavaid sõnu ellu viima ja oma moraalset kohust täitma. Juba oleme kõrvalt vaadanud ja näinud, kuidas Zimbabwe, mis oli kunagi Aafrika viljaait, on muutunud mandri kasutuks alaks. Kui palju kordi peame veel ütlema, et ei iial enam?
Czesław Adam Siekierski
- (PL) Austatud juhataja! Olen mitu korda rääkinud inimõiguste teemal, eriti naiste ja laste õiguste teemal, samuti sellest, et Euroopa Liidu elanikke tuleb rohkem teavitada küsimustest, mis on seotud nende õigustega ja diskrimineerimisvastase võitlusega. Me peame ka toonitama, et Euroopa Liiduga ühineda soovivad riigid täidaksid põhilisi inimõigusi kooskõlas Kopenhaageni kriteeriumidega. See avaldaks positiivset mõju miljonite inimeste elule Euroopas ja kogu maailmas. Liikmesriigid peaksid näitama eeskuju.
See küsimus on lahutamatult seotud järgmise teemaga - tahaksin väljendada oma muret seoses sellega, kuidas Saksamaa laste- ja noorteamet ehk Jugendamt toimib. Poolas tuli just hiljuti päevavalgele juhtum, mille puhul ema koos oma pojaga oli sunnitud end varjama lapse isa eest, kuna ta kartis, et isa kui Saksamaa kodanik võtaks temalt poja ära. Euroopa Komisjon peaks uurima selliste talituste tegevust, et hinnata, kas need täidavad Euroopa Liidu sätestatud norme.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Austatud juhataja! Demokraatia põhineb Euroopas põhiõiguste tõhusa kaitse pakkumisel ja põhiõiguste edendamise tagamisel. See mängib tähtsat rolli Euroopa kui vabadusel, turvalisusel ja õiglusel rajaneva piirkonna kindlustamisel. Vajadus tagada, et põhiõigusi kaitstakse, tuleneb liikmesriikide ühistest põhiseaduslikest tavadest, Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonist ning muudest õigusnormidest rahvusvahelise õiguse vallas.
Ma olen seisukohal, et kõik Euroopa poliitikaeesmärgid peaksid püüdlema Lissaboni lepingu sätetesse talletatud põhiõiguste toetamise poole. Samuti sooviksin rõhutada, et me ei saa piirata oma poliitilist tegevust põhiõiguste vallas juhtumitega, mis toovad kaasa enim üldsuse tähelepanu. Euroopa Liidu usaldusväärsuse säilitamiseks maailmas on tähtis hoiduda topeltstandarditest meie välis- ja sisepoliitikas.
Milan Horáček
(DE) Austatud juhataja! Selles kõikehõlmavas aruandes selgitatakse, mitu inimõiguste rikkumist toimub maailmas iga päev. See on eriti ärevaks tegev 60 aastat pärast inimõiguste ülddeklaratsiooni väljakuulutamist ning see tähendab, et me peame oma pingutusi kahekordistama. Ka sel põhjusel toetan ma praegusele inimõiguste allkomisjonile täiskomisjoni staatuse andmist.
Täna andsime Sahharovi auhinna Hu Jiale, kes võitleb inimõiguste aluste ja keskkonna eest Hiinas. Ent kuna ta on vangis, siis ei saanud ta seda isiklikult vastu võtta. See teeb Hiinale häbi. Lisaks arutab Euroopa Parlament homme inimõiguste rikkumisi Venemaal. Oma suhetes mõlema nende riigiga peame pöörama rohkem tähelepanu mitte vaid majandushuvidele, vaid eelkõige ka inimõigustele.
Me kutsume üles vabastama Hiinas Hu Jiad ja Venemaal Mihhail Hodorkovskit.
Jim Allister
Austatud juhataja! Homoseksuaalide õiguste teemalises arutelus pean ütlema, et minu arvates eiratakse täielikult paljude isikute sõnavabaduse rikkumist ning eelkõige sel teemal usulise arvamuse avaldamise vabaduse rikkumist.
Usklikke, kes järgivad piibli sõnumit homoseksuaalsusest, halvustatakse ja isegi kiusatakse taga selle eest, et nad julgevad avaldada oma arvamust oma südametunnistuse ja veendumuste kohaselt. Oleme näinud, kuidas Rootsis mõisteti pastor süüdi piibli ettelugemise eest. Minu riigis keelati pühakirja tsiteeriv kiriku reklaam.
Ent möödunud aastal Belfastis peetud geiparaadil lubati kanda plakatit, millel oli kiri "Jeesus on homo”, ning selle ülesässitava vihakuriteo vastu ei võetud mingeid meetmeid. Miks? Mulle tundub, et selle eriliselt hoitud rühma õigused tõstetakse kõigi teiste omadest kõrgemale, ning see on vale.
Marios Matsakis
Austatud juhataja! Ma soovin tõstatada küsimuse, mis tundub ELi institutsioonides tabuteema olevat, ning see on asumaade pidamine. Ma räägin ELi liikmesriikide, näiteks Ühendkuningriigi ja Prantsusmaa asumaadest. Neil on mitmed asumaad kogu maailmas, kaks neist minu riigis, Küprosel, ent sealsetel inimestel ei ole demokraatlikke õigusi, et valida valitsust, kes neid juhib. Enamikku neist juhib näiteks Inglismaa kuninganna nimetatud kuberner. Iga kord, kui ma esitan küsimuse Benita Ferrero-Waldnerile või kellelegi teisele komisjonist, sulgevad nad oma silmad, kõrvad ja suu ega anna korralikku vastust.
Proua volinik, ma palun teil vastata siin ja praegu. Kas te kiidate heaks selle, et ELi liikmesriikidel on 21. sajandil maailmas asumaad?
Benita Ferrero-Waldner
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Tahaksin kõigepealt öelda, et saan aru, et meie kolleegil Rama Yade'il on tekkinud raskused siia jõudmisega. Eile pidin ma ise ootama viis tundi oma lendu Strasbourgi. Võib-olla on tal samad takistused. Seega olgem kannatlikud - see on siiski vääramatu jõud.
(Vahelehüüe saalist: "Rändtsirkus!”)
Aga jah, viis tundi ei ole normaalne. Tahan öelda vaid seda, et ma ei tea täpselt, mis temaga on juhtunud, aga minuga läks nii, nagu ütlesin. Mul oli väga hea meel, et mul ei olnud eile kohtumist, kuna minuga oleks võinud samamoodi juhtuda. Tahtsin vaid väljendada oma solidaarsust selles küsimuses.
Nõndaks, inimõiguste alane dialoog ja inimõiguste teemaline aruanne on üks meie tähtsamatest küsimustest. Tahaksin teile näidata uut ELi aruannet. Kui alustasin volinikuna, siis koostasid nõukogu ja komisjon eraldi aruanded, ning nüüd on mul väga hea meel teile öelda, et nõukogu ja komisjon on koos selle aruande koostanud. Eessõna on Bernard Kouchneri, Javier Solana ja minu poolt. Minu arvates on väga oluline näidata, et teeme selles küsimuses tõepoolest koostööd.
Nagu ma ütlesin oma sissejuhatavates märkustes, üritame väga pingsalt liikuda edasi inimõiguste edendamisega. Ent me teame ka seda, et klaas võib olla kas pooltäis või pooltühi. Meil on veel palju teha ning väga liigutav oli siin täna hommikul näha nii paljusid inimõiguste kaitsjaid. Ma rääkisin Elena Bonnerist, aga oleksin võinud kõnelda ükskõik kellest nende hulgast. Muidugi oli ka Hu Jia abikaasa video väga liigutav. Ta on suurt vaprust üles näidanud.
Ma tahaksin vastata mõnele küsimusele. Ma ei saa komisjoni nimel vastata kõigile küsimustele, aga üritan olla nii üksikasjalik kui võimalik.
Esiteks tahaksin seoses surmanuhtlusega öelda, et olen seda teemat väga jõuliselt käsitlenud. Ma olen täielikult surmanuhtluse vastu ning terve selle aasta jooksul oleme kindlalt toetanud ÜROs resolutsiooni moratooriumi kohta rohkemates riikides. Aga jah, probleem on endiselt olemas: mõnes üksikus riigis toimuvad siiani mitmed hukkamised - ühelt poolt Iraanis, kahjuks ka Hiinas ja veel mõnedes riikides. Me peame jätkama võitlust selle vastu, tõstatades selle igas dialoogis. Kõige tähtsam on see, et me teeksime selgeks: iga hukkamine on meie jaoks liig.
Tahaksin seoses sellega öelda, et me kõik töötasime selle nimel, et Wo Weihani ei hukataks. Kahjuks hukati ta just sel päeval, kui toimus ELi inimõiguste alane dialoog Hiinaga. See on kohutav näide sellest, kuidas teineteist ei kuulata.
Teiseks tahan öelda Vittorio Agnolettole, et inimõiguste klauslid on tõepoolest väga tähtsad. Just praegu tegelevad liikmesriigid ja komisjon laiaulatusliku läbivaatamisega, mis hõlmab ELi poliitikat seoses standardsete poliitikasätetega välislepingutes üldiselt, et luua õige tasakaal ühelt poolt Euroopa Liidu oluliste ja nii-öelda puutumatute põhimõtete ning teiselt poolt teatava paindlikkusevajaduse vahel eri osade läbirääkimistel, sest me peame üritama jõuda kokkuleppele.
See läbivaatamine on pooleli. Minust oleks veidi ennatlik kommenteerida selles etapis tulemust, kuna me ei ole lõpptulemuseni veel jõudnud, aga inimõiguste klausli kasutamine on üks teema, mida arutatakse põhjalikult. Ent poliitikasätted kõigis poliitilistes lepingutes ning eri liiki kaubandus- ja valdkondlikes lepingutes on olemas ja peavad neis olema.
Minu järgmine punkt puudutab inimõiguste nõukogu. Proua Andrikienė, ma olen nõus, et võiks teha mitmeid parandusi. Seetõttu peame kindlalt nõudma, et meil oleks eriraportöörid ja võib-olla ka riikide resolutsioonid. Ma arvan, et sellest võiks abi olla. Samuti pean väga positiivseks seda, et kõiki riike kontrollitakse iga nelja aasta järel ning et kaasatakse ka kodanikuühiskond. Pean ütlema, et siiani oleme näinud, et riigid on olnud üsna hästi ette valmistatud. See on positiivne. Toimub ka põhjalik arutelu, mis peaks jätkuma. Me teame kõik, et olukord ei ole täiuslik, aga me saame jätkata ja teha uusi edusamme.
Tahaksin öelda paar sõna ka Hiina ja inimõiguste kohta. Olles volinik, kes vastutab muude riikide seas ka suhete eest Hiinaga, olen alati olnud väga avatud sellise tugeva suhte loomisele Hiinaga, mis põhineb vastastikusel austusel. Ent pean teile ütlema ka seda, et ma olen mures, kuna tajun Hiina seisukoha teatavat karmistumist inimõiguste küsimuses, nagu näitab Wo Weihani hukkamine täpselt inimõiguste dialoogi päeval.
Seda on kinnitanud sündmused, millest oleme täna ja viimastel päevadel kuulnud, nagu Pekingis inimõiguste ülddeklaratsiooni 60. aastapäeva demonstratsioonide allasurumine - selle kohta anti välja eesistujariigi avaldus - ning väliste veebisaitide, näiteks BBC veebisaidi blokeerimine ning ÜRO piinamisvastase komitee väga negatiivne aruanne kolm nädalat tagasi.
Ent ma tahaksin toonitada ka Hu Jia abikaasa Zeng Jinyani sõnu täna hommikul, kes ütles, et Hiina liigub kiirelt avatud ja demokraatliku ühiskonna suunas. Ma arvan, et see liikumine jätkub. On veel palju muid asju, näiteks on Hiina viimastel aastatel teinud palju ära töötajate õiguste vallas. Tähtis on see, et on tehtud edusamme, aga paljud muud probleemid püsivad, eriti seoses rakendamisega. Mõnikord on nii, et isegi kui asjad on kirja pandud, nagu me täna kuulsime, tuleb paljud neist alles rakendada.
Seetõttu kordan, et me oleme valmis pakkuma näiteks asjatundlikke nõuandeid edasiste õigusreformide kohta. Nagu ütles president Pöttering, on Hiina tähtis riik. Meil on palju ühiseid huvisid ja me peame tegema koostööd, aga ma arvan, et me ei peaks Euroopa Liidus tegema rutakaid otsuseid. Me peame järele mõtlema hiljutiste negatiivsete märguannete üle, mille Hiina saatis inimõiguste kohta ja mis kahjustavad meie vastastikust usaldust. Ma arvan, et nüüd peab Hiina saatma mõned positiivsed märgid, et see usaldus taastada.
Seoses Guantánamoga oleme mitmel siin peetud arutelul, milles ma olen samuti osalenud, korduvalt nõudnud, et Guantánamo suletaks. Muidugi avaldame heameelt ka presidendiks valitud Barack Obama avalduse üle, et ta astub samme kinnipidamiskeskuse kiireks sulgemiseks.
Me oleme valmis tegema USA valitsusega koostööd, et leida viise, kuidas lahendada praktilisi küsimusi, mis tekivad Guantánamo sulgemisel, nagu vangide ümberasumine kolmandates riikides. Näiteks väljendas Euroopa Liit hiljuti oma muret seoses salajase kinnipidamisega ning me loodame, et ametisse astuv president tegeleb selle küsimusega ja liikmesriigid saavad anda vastuse. Ma ei saa rääkida liikmesriikide endi eest.
Mis puutub olukorda Lähis-Idas, eriti Gazas, siis avaldan sügavat kahetsust, et viimastel päevadel on puhkenud taas vägivald. Vaherahuga saavutatud viis kuud kestnud rahu oli kahjuks liiga lühike, aga see oli väga tervitatav. Väga raske on olnud näha vägivalla taaspuhkemist. Oleme mõistnud hukka hiljutised raketirünnakud Gazast, aga samal ajal oleme tauninud piiripunktide sulgemist.
Ma kutsusin Iisraeli saadiku enda juurde. Väljendasin selgelt oma muret Gaza küsimuses. Me ei saanud anda kütust, mida me tavaliselt rahastame, me ei saanud lasta ÜRO abiorganisatsioonil UNRWA-l teha seda, mida ta tavaliselt teeb. Üleeile viibisin New Yorgis ning me kõnelesime ÜRO peasekretäri Ban Ki-mooniga sel teemal. Nõukogu eesistuja Koucnher ja mina kirjutasime Iisraeli ametiasutustele kirja, et rahastamine jätkuks. Jälgime olukorda väga tähelepanelikult. Kahjuks ei ole see sugugi lihtne ning kõigis oma dialoogides ja konsultatsioonides mainime alati neid asju.
Tahaksin nüüd öelda paar sõna välis- ja sisepoliitika vahelise sidususe kohta, mida mainiti. Jah, minu arvates on see õige. Peame seda punkti arvesse võtma. Seda on hakatud arutama Jacques Barrot'ga. Ta on üritanud jätkata rändeküsimuses nii, et pööratakse palju rohkem tähelepanu inimõigustele. Ma arvan, et see suurendab meie usaldusväärsust, aga palju on ka liikmesriikide pädevuses, mis tähendab, et see ei ole lihtne.
Ma tervitan riigisekretäri, proua Rama Yade'i.
Saan öelda vaid seda, et inimõiguste dialoogid on vastastikused. See tähendab, et me käsitleme inimõiguste küsimusi ka Euroopa Liidus ning meil on vabaduse, turvalisuse ja õiguse eksperdid eri liikmesriikides.
Lisaks plaanib ÜRO inimõiguste volinik luua Brüsselisse ameti. Seega üritame tugevdada sise- ja välispoliitika sidusust.
Ma lõpetan siinkohal. Vabandan, et ma ei saa öelda midagi asumaade kohta. See on liikmesriikide küsimus. Te teate seda väga hästi.
(Marios Matsakise vahelehüüe)
Mul on kahju, aga komisjon ei ole pädev seda teemat arutama.
Rama Yade
Austatud juhataja, lugupeetud volinik, daamid ja härrad! Mul on väga hea meel esindada Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariiki Prantsusmaad ja kõnelda teile inimõiguste vallas viimastel kuudel tehtud edusammudest.
Kuna te seda mainisite, siis ma tahaksin keskenduda eelkõige selliste suuniste olulisele rollile, mille kohaselt Euroopa Liit võtab kohapeal meetmeid.
Kuigi just sel aastal tähistasime Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni inimõiguste eest võitlejate kaitse deklaratsiooni kahekümnendat aastapäeva, tuleks pidada meeles, et Euroopa Liit on ennast eriliselt valmis seadnud ja tugevdanud tegevust inimõiguste kaitsjate heaks, olgu see siis kas meetmete või avalike deklaratsioonide kaudu. Euroopa Liit on ka ajakohastanud oma suuniseid selles küsimuses, et toetada tugevamalt mehi ja naisi, kes võitlevad iga päev selle nimel, et valitseks inimõiguste universaalsus.
Lisaks olemasolevatele küsimustele oleme sel aastal koostanud naistevastase vägivalla ja diskrimineerimise teemaliste suuniste projekti.
Mul on hea meel, et Euroopa Parlamendi liikmed on sellega rahul. Nõukogu võttis need suunised vastu 8. detsembril. See oli üks Euroopa Liidu eesistujariigi Prantsusmaa prioriteete.
Sama eesmärki silmas pidades tahaksin väljendada heameelt ka selle üle, et nõukogu võttis vastu Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni julgeolekunõukogu resolutsioonide nr 1325 ja nr 1820 rakendamise kohta uued dokumendid, mis võimaldavad välis-, julgeoleku- ja kaitsepoliitika operatsioonide korral lahendada otsustavalt relvastatud konfliktide käigus toimuva seksuaalvägivalla probleemi, aga tugevdada ka naiste aktiivset osalemist konflikti järel kujunenud ühiskonna ülesehitamises.
2008. aasta aruandes, mille Euroopa Liit koostas ja milles mainitakse Euroopa Liidu võetud meetmeid ja edusamme, käsitletakse ka surmanuhtluse vastast võitlust. Niisiis võttis Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Peaassamblee 2007. aasta detsembris vastu resolutsiooni, mis oli piirkondadevaheline, aga esitatud Euroopa Liidu algatusel, ja milles kutsuti üles rakendama surmanuhtluse üldist moratooriumi. Seda edusammu just toetati, kui praegu peetaval peaassamblee 63. istungjärgul võeti suure häälteenamusega vastu uus resolutsioon, mis on põhiliselt samal teemal.
Euroopa Liit peab inimõiguste teemal ka ligikaudu 30 dialoogi ja konsultatsiooni kolmandate riikidega, sealhulgas Hiinaga, Kesk-Aasia riikidega ja Aafrika Liiduga, ning viimase kuue kuu jooksul on algatatud uued dialoogid.
Euroopa Liidu aruandes on tõstetud esile ka Euroopa Liidu eriti aktiivset rolli inimõiguste teemalistel pädevatel rahvusvahelistel foorumitel, see tähendab Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Peaassamblee kolmandas komitees või inimõiguste nõukogus.
Mis puutub Dārfūri, Birma või toidukriisi teemadesse, siis on inimõiguste nõukogu suutnud näidata, et ta reageerib, kuigi endiselt on palju teha, et tugevdada oma usaldusväärsust ja tõhusust.
Ma olen teadlik, et teie väliskomisjon võttis detsembri alguses vastu Laima Liucija Andrikienraporti projekti, mis toetab inimõiguste nõukogu tugevdamist ja eelkõige Euroopa Liidu rolli selles. Võin teile kinnitada, et nõukogu jagab seda seisukohta.
Samamoodi peame olema endiselt eriti hoolsad, et inimõiguste nõukogu ja muud mitmepoolsed foorumid ei muutuks põhimõtteliselt Trooja hobusteks, mis nõrgestaksid inimõiguste universaalsust. Sel viisil jälgib Euroopa Liit, kes otsustas osaleda 2001. aasta Durbani rassismiteemalise konverentsi järeltegevuses, äärmiselt hoolikalt, et selle protsessi käiguks ei hakkaks me uuesti käsitlema juba läbiräägitud ja vastuvõetud dokumente ega jõuaks selleni, et sõnavabadust rikkudes hakatakse tunnustama teatavaid põhimõtteid, nagu usutunnistuste halvustamine. Võite olla kindlad, et Euroopa Liit jääb selles küsimuses endale kindlaks.
Veel üks teema, mille sooviksin tõstatada, on karistamatuse vastane võitlus. Te teate, et sel aastal tähistame Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudi vastuvõtmise kümnendat aastapäeva. Seetõttu on oluline, et Euroopa väärtuste nimel kinnitame uuesti oma kohustust võidelda karistamatuse vastu, sest ilma õigluseta ei ole rahu. Seda kinnitab Euroopa Liit ilma kõhklemata, pakkudes oma poliitilist ja finantstuge rahvusvahelisele kriminaalõigusele, ad hoc kohtutele või Rahvusvahelisele Kriminaalkohtule. Euroopa Liit on seega korraldanud teadlikkuse suurendamise kampaaniaid kolmandates riikides, nii et nad peavad kinni Rooma statuudist, pidanud läbirääkimisi kolmandate riikidega sõlmitud lepingutesse selliste sätete lisamise üle, mis muudavad kohustuslikuks Rooma statuudi järgimise, või võtnud vastu deklaratsioone, milles toonitatakse uuesti Sudaani valitsuse kohustust teha täielikku koostööd Rahvusvahelise Kriminaalkohtuga.
Tahaksin oma sõnavõtu lõpetuseks tõstatada homoseksuaalsuse dekriminaliseerimise teema. Homme lähen ma New Yorki ja võtan kaasa selle projekti, mida toetab mitu Euroopa riiki ja milles kutsutakse üles homoseksuaalsus kogu maailmas dekriminaliseerima.
Tuletaksin teile meelde, daamid ja härrad, et homoseksuaalsus on 90 riigis üle maailma endiselt kuritegu ning kuues neist karistatav surmanuhtlusega. See tähendab, et mehed ja naised ei saa oma seksuaalset sättumust vabalt väljendada, riskimata vanglaga või kohtu alla sattumisega. Seetõttu võime olla uhked selle algatuse üle, mille varem oli Norra teinud 2006. aastal, ning homme lähen seepärast New Yorki meid esindama, et see tekst lõpule viia ja hinnata meie toetust lootuses, et me oleme saavutanud rohkem kui kaks aastat tagasi. Selles punktis näeme tõesti, kas seda algatust toetab nii palju riike kui võimalik.
Enne meie arutelu jätkamist tahaksin vabandust paluda, austatud juhataja, lugupeetud volinik, daamid ja härrad, oma hilinemise pärast. Minu lennuk tõusis kavandatust hiljem õhku ning seetõttu ma hilinesin. Mul on tõesti selle pärast kahju. Aga ma tunnen, et meie arutelude jätkumine võimaldab meil pidada veelgi intensiivsemat mõttevahetust.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Tunne Kelam  
kirjalikult. - Inimõiguste süvalaiendamine on viimastel aastatel olnud arutelude keskpunktis. Ma avaldan heameelt, et ka Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika on sellesse protsessi haaratud. See on tõesti väga tähtis, et inimõigusi võetakse arvesse kogu ELi tegevuses.
Sellegipoolest tuleb rõhutada, et inimõiguste süvalaiendamine suhetes kolmandate riikidega peaks kehtima eranditult iga ELi partneri suhtes. Ma saan viidata ühele hiljutisele näitele, kui inimõigused hõlmati Montenegroga sõlmitud kaubanduslepingusse. Samal ajal on teie aruandes märgitud, et inimõiguste pidev ja tõsine rikkumine jätkub iga päev Hiinas, Venemaal, Iraanis ja teistes riikides, ent sellegipoolest ei võeta neid fakte tegelikult arvesse, arendades majandussuhteid nende riikidega. See on vastuvõetamatu, et samu eeskirju kohaldatakse eri juhtudel erinevalt.
Seetõttu kutsun nõukogu ja komisjoni tungivalt üles süvalaiendama inimõigusi kõigil teemadel peetavates läbirääkimistes Hiina, Venemaa, Iraani ja teiste riikidega. Kahjuks peame tegema järelduse, et inimõiguste dialoogi ei võta tõsiselt näiteks Venemaa. Kutsun üles ELi institutsioone olema nõudlikud ja järjepidevad, esindades ja kaitstes igal pool liidu põhiväärtusi.
Katalin Lévai  
kirjalikult. - (HU) Ma kiidan heaks komisjoni viimase aruande inimõiguste kohta. Esiteks seepärast, et vähemuste kaitset käsitlevas osas pööratakse tähelepanu ka Euroopa suurimale vähemusele, kes elab mitmes riigis, ehk romidele. Mulle tundub siiski huvitav, et kuigi rassistlikud rünnakud ja muud etniliste motiividega kuriteod sagenevad ka Lääne- ja Kesk-Euroopas, siis keskendub aruanne peamiselt Balkanile, see tähendab Kagu-Euroopale. Mitte ainult Euroopa Liiduga ühineda soovivates riikides ei ole palju tööd teha, vaid ka meil endil. Lisaks arvan, et meil ei ole ikka veel piiriülest algatust, mis parandaks ühiselt riigiüleste vähemuste olukorda. Minu arvates oleks kümne miljoni inimese õiguste arutelu väärinud isegi eraldi peatükki aruandes, rõhutades seda, et me ei räägi ühest homogeensest rahvusrühmast. Samuti avaldan kahetsust, et puudub uuring majanduskriisi sotsiaalse mõju kohta, kuna sellistel juhtudel on just haavatavad ühiskonnarühmad need, kes on ohus. Ent ma leian, et puudega seotud küsimuste arutamine Euroopas väärib tähelepanu. Kiiduväärt on see, et komisjon töötab praegu nõukogu otsuste eelnõu kallal, milles käsitletakse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 8. augusti 2008. aasta puuetega inimeste õiguste konventsiooni ja selle vabatahtliku protokolli vastuvõtmist. Konventsiooni sisu kajastab märkimisväärset muutust, kuna selles käsitletakse puuet mitte vaid sotsiaalse ja tervishoiu küsimusena, vaid ka õigusliku ja inimõiguste küsimusena. See dokument teeb lihtsamaks 650 miljoni puudega inimese elu kogu maailmas, nendest 50 miljonit on eurooplased. Minu arvates on tähtis, et me peaksime tagama puudega kaaskodanike kõigi inimõiguste ja vabaduste täieliku ja võrdse austamise ning edendama ja kaitsma neid inimõigusi ja vabadusi.
Sirpa Pietikäinen  
Euroopa Liit on üks peamisi rahvusvahelisi osalisi inimõiguste vallas. Euroopa Liidu tegevus on tema enda sõnul inimõiguste alal väga ulatuslik, pakkudes arenguabi ja kaitstes demokraatlikke väärtusi. Inimõigusi käsitlev Euroopa Liidu aastaaruanne, mis just avaldati, uurib ELi multifunktsionaalset tööd inimõiguste teemal.
ELi 2008. aasta inimõiguste aruandes on nimetatud mitmeid positiivseid samme, mida on tehtud, et kehtestada inimõigused kogu maailmas. Kahjuks on need sammud endiselt väikesed võrreldes üldise olukorraga ning tuleb teha veel väga palju tööd, et põhilised inimõigused muutuksid ühtviisi reaalsuseks kogu maailmas.
ÜRO peasekretär Ban Ki-Moon tuletas meile kõigile möödunud nädalal meelde, kõneldes ÜRO inimõiguste ülddeklaratsiooni 60. aastapäeva puhul, et inimõiguste deklaratsiooni on praegu sama hädasti vaja kui 1948. aastal selle koostamise ajal. Ta ütles, et meie ees on täna sama kohutavad probleemid kui need, millega olid silmitsi deklaratsiooni koostajad.
Hoolimata kogu oma olulisest tööst, peaks EL tegelikult peatuma ja arutama tõsiselt oma tegevust inimõiguste alal. Kahjuks puudub tema inimõiguste poliitikas ikka veel teatav otsusekindlus, sidusus ja visadus, mida eeldatakse kindlakäeliselt inimõiguste kaitsjalt.
Tuleks peatada rahvusvaheliselt inimõiguste järkjärguline kärpimine. EL kui väärtustel põhinev riikide liit peab eelkõige tagama, et kogu maailmas kehtestataks inimõigused. Deklaratsioonid ilma konkreetse tegevuseta on vaid tühjad sõnad.
