Autovedudega seotud sotsiaalõigusnormide tõsiste rikkumiste eest kehtestatud karistused (lühiettekanne)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on transpordi- ja turismikomisjoni nimel Hella Ranneri koostatud raporti "Karistused autovedudega seotud sotsiaalõigusnormide tõsiste rikkumiste eest” lühiettekanne.
Hella Ranner
Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Kõigepealt soovin ma kõiki parlamendikomisjoni liikmeid konstruktiivse koostöö eest tänada. See raport käsitleb olulist teemat. See puudutab kõiki, kes reisivad Euroopa teedel. See puudutab kaubaveo käigus sõidu- ja puhketundide pidamist, mida tuleb muuta oluliselt paremaks.
Meie arutelud parlamendikomisjonis - koos paljude aruteludega, mis peeti suure hulga sidusrühmadega, kes esindasid kõiki osalisi, ja ka aruteludega liikmesriikide esindajatega - näitasid, et sõidu- ja puhketundide eeskirjade rakendamist on hädasti tarvis paremaks muuta.
Parandada tuleb ka sõidumeerikuid käsitlevaid eeskirju. 2009. aasta mais esitas komisjon aruande, kus analüüsis autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide rakendamist liikmesriikides. Tuleb öelda, et tulemused olid väga kainestavad. Karistus samasuguse rikkumise eest on liikmesriigiti väga erinev: 500-5000 eurot. Seepärast põgenevad juhid, niivõrd kui see on võimalik (ehk peamiselt piirialadel) loomulikult riikidesse, kus karistused on väiksemad. Selline olukord ei tohi jätkuda. Kontrollide sageduse erinevused külvavad samuti autojuhtide ja ettevõtete seas ebakindlust.
Lisaks trahvide suuruse erinevustele esinevad suured erinevused ka karistuste liikides ja üksikute rikkumiste liigitamise viisis. Selline olukord ei tohi jätkuda, sest nende eeskirjade eesmärk ei ole ainuüksi liiklusohutus ja töötajate kaitse, vaid samuti - ja seda ei tohiks ära unustada - aus konkurents. Kriisi ajal satuvad ettevõtted suurema surve alla. On olemas hinnasurve. Seetõttu tuleb loomulikult tagada kõigi liiklejate ohutus, rääkimata asjaga otseselt seotud autojuhtide ohutusest.
Nagu me kõik teame, on seda võimalik saavutada üksnes juhul, kui on olemas tõhus karistussüsteem. Karistused peavad olema selged, läbipaistvad ja ennekõike võrreldavad. Kui soovime, et sõidu- ja puhketundide määrus oleks tulemuslik, tuleb eeskirjad liikmesriikides arukalt üle võtta, ning see ongi kõnealuse raporti kõige tähtsam punkt. Igal juhul vajame tihedamaid ja tõhusamaid kontrolle, samuti teavet eeskirjade kohta mitte ainult meie liikmesriikidest, vaid ka kolmandatest riikidest pärit autojuhtide jaoks. Loomulikult ei tunne viimased alati meie süsteeme.
Seetõttu on oluline alustada teabevahetust ja see peab toimuma komisjonis. Selle eest peaks vastutama asutus, millel on autovedude valdkonnas üldine pädevus. Seoses sellega on minu arvates ebaoluline, milline asutus kontrollide ja tulemuste ühendamisega tegeleb. Üks on aga selge: selline asutus peab olemas olema. Lissaboni lepingu artikli 83 lõikega 2 antakse meile luba sekkuda üksikute liikmesriikide eeskirjadesse ja kontrollida, kas õigusnorme ühtlustatakse vastavalt. Parlamendikomisjonis ei tekkinud mingit küsimust - see oli täiesti vastuvaidlematu -, et selle võimaluse kasutamine on meie ja meie turvalisuse huvides.
Enne kui ma oma märkused lõpetan, sooviksin mainida veel üht olulist tegurit. Kui soovime, et autojuhid peaksid puhkeaegadest kinni, siis peame neile pakkuma vajalikku infrastruktuuri. Paljudes liikmesriikides pole tegelikult piisavalt turvalisi parkimiskohti. Nende pakkumine on aga liikmesriikide ülesanne, sest üksnes siis on eeskirjadel tõesti soovitud mõju.
Ma loodan väga, et komisjon suhtub ka edaspidi sellesse probleemi tõsiselt, ning olen veendunud, et Euroopa Parlament peab sellega kaasa minema ja ka läheb. Kõnealune raport ei tähenda asjaomase töö lõppu. Võib-olla on see alles algus. Küsimus seisneb tõepoolest jõudude ühendamises, et saavutada parem kontroll ja ühtlustamine, ning ma ootan, et komisjon esitaks järgmise aasta jooksul aruande võimalike ühtlustamismeetmete kohta, sealhulgas nende meetmete kohta, mis tulenevad Lissaboni lepingus sisalduvast uuest sättest.
Georgios Papanikolaou
(EL) Austatud juhataja! Ma avaldan raportöörile siirast tunnustust suurepärase raporti eest. On fakt, et karistused, karistuste ja trahvide liigid ning nende liigitamise viis - ja seda ma soovingi rõhutada - erinevad liikmesriigiti suuresti. Just sel põhjusel pööratakse raportis sellele suurt tähelepanu ning raportöör ütleb oma raporti lõpus üsna õigesti, et vajame komisjonilt konkreetseid ühtlustamismeetmeid.
Kreekas juhtub õnnetusi palju ja sageli. On palju rikkumisi ning kui meil ei õnnestu kooskõlastada õigusakte Euroopa tasandil, kui meil ei õnnestu ühtlustada tavasid ja kokkuvõttes tagada, et kontrolle viiakse Euroopa tasandil ellu palju konkreetsemalt ja kooskõlastatumalt, siis ei ole me ilmselgelt kahjuks suutelised seda tohutut probleemi ohjama.
See küsimus on eelkõige Kreeka puhul väga tundlik ja seetõttu usume, et kõnealune raport on suurepäraseks lähtepunktiks edasistele meetmetele.
Antonio Tajani
Austatud juhataja, lugupeetud parlamendiliikmed! Kõigepealt soovin tänada - nii minu enda kui ka kolleeg Siim Kallase poolt, keda ma siin esindan - Hella Rannerit raporti eest autovedudega seotud sotsiaalõigusnormide eriti oluliste aspektide kohta.
Komisjoni esialgses aruandes rõhutati märkimisväärseid erinevusi karistustes, mida liikmesriikides autovedudega seotud sotsiaalõigusnormide tõsiste rikkumiste eest kohaldatakse. Karistused varieeruvad liigi ja tõsidusastme ning trahvide suuruse poolest. Näiteks autojuht, kes sõidab ööpäevasest sõiduajast rohkem, riskib trahviga, mis võib Hispaanias olla kümme korda suurem kui Kreekas.
Komisjon väljendab heameelt parlamendi otsuse üle järgida komisjoni koostatud aruannet. Euroopa Parlament rõhutab, kui ebarahuldav on praegune olukord, sest autojuhid ja veoettevõtjad arvavad eksikombel, et rikkumine ühes liikmesriigis on vähem tõsine kui teises liikmesriigis. Kahtlemata võib see kahjustada liiklusohutust ja konkurentsi. Seetõttu on Euroopa Parlamendi raport väärtuslik täiendus komisjoni püüdlustele kooskõlastada kehtivate eeskirjade ühtlustatud rakendamist.
Parlamendi raportis soovitatakse muu hulgas sätestada sotsiaalõigusnormide rikkumiste eest karistuste alam- ja ülemmäärad ja rõhutatakse, et Lissaboni lepingu artiklis 83 on ette nähtud võimalus kehtestada karistuste kohta miinimumeeskirjad, nagu raportöör ütles. Komisjon asub peagi uurima, kuidas lepingu kõnealuseid sätteid oleks võimalik autovedudega seotud sotsiaalõigusnormide paremaks rakendamiseks kasutada.
Ma olen teile selle eriti konstruktiivse raporti eest tänulik ning võin kinnitada, et Euroopa Parlamendi tõstatatud küsimusi ja ettepanekuid uuritakse komisjonis.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub homme (teisipäeval, 18. mail 2010).
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Artur Zasada  
Tänane arutelu suurendas meie teadlikkust sellest, kui erinevad on ELi 27 liikmesriigi õigusaktides sätestatud karistused autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide tõsiste rikkumiste eest. Seetõttu pean eriti väärtuslikuks ideed koostada mitmekeelne brošüür, mis annaks autojuhtidele ja ettevõtjatele selget teavet eri liikmesriikide sotsiaalõigusnormide kohta. Brošüür peaks sisaldama loetelu hinnangulistest karistustest, mida võib kohaldada konkreetset eeskirja rikkuva autojuhi suhtes. Teine huvitav mõte on kasutada GPSi asemel RDS-TMC tehnoloogiat, et teavitada autojuhte reaalajas selles riigis kehtivatest karistustest, kus autojuht parajasti asub.
