Pasirengimas 2009 m. gruodžio 10 ir 11 d. vyksiančiam Europos Vadovų Tarybos susitikimui (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl pasirengimo 2009 m. gruodžio 10 ir 11 d. vyksiančiam Europos Vadovų Tarybos susitikimui.
Cecilia Malmström
Gerb. Pirmininke, pone J. M. Barroso, gerbiamieji Parlamento nariai, puiku, kad yra ši galimybdiskutuoti su jumis prieš būsimą Europos Vadovų Tarybos susitikimą. Žinoma, tai bus antras įprastas susitikimas, kurį rengia Tarybai pirmininkaujanti Švedija, ir, be to, paskutinis kartas, kai jam vadovaus keičiamoji Tarybai pirmininkaujanti valstybė.
Kaip žinote, Lisabonos sutartis įsigalioja gruodžio 1 d., tačiau pagal 2008 m. gruodžio mėn. Europos Vadovų Taryboje patvirtintą rezoliuciją keičiamoji Tarybai pirmininkaujanti valstybtoliau pirmininkaus Europos Vadovų Tarybai, kol metų pabaigoje baigsis pirmininkavimo laikotarpis. Visos valstybės narės jau ratifikavo Sutartį ir Romoje deponavo savo ratifikavimo dokumentus. Todėl esu patenkinta, galėdama patvirtinti, kad Lisabonos sutartis iš tikrųjų įsigalios gruodžio 1 d.
Kaip Parlamentas gerai žino, stengiantis pasiekti šį tikslą nuveiktas ilgas ir sunkus darbas. Naująja sutartimi keliais atžvilgiais bus pakeisti ES veiklos metodai. Sutartis suteiks geresnių galimybių imtis spręsti svarbias problemas, su kuriomis susiduria Europos Sąjunga, ir galėsime tai daryti demokratiškiau, skaidriau ir veiksmingiau. Kartu su ja artėja daug svarbių reformų, kurios turės poveikį jums čia, Parlamente.
Praėjusios savaitės neeiliniame Europos Vadovų Tarybos susitikime valstybių ar vyriausybių vadovai sutarpaskirti H. van Rompuy Europos Vadovų Tarybos Pirmininku. Nuo sausio 1 d. jis vadovaus Europos Vadovų Tarybos darbui.
Be to, pritarus Komisijos Pirmininkui buvo susitarta paskirti C. Ashton naująja vyriausiąja įgaliotine užsienio reikalams ir saugumo politikai. Pagal Sutartį gruodžio 1 d. C. Ashton perims visas savo pareigas, įskaitant Komisijos pirmininko pavaduotojo pareigas. Kai tik Europos Parlamentas patvirtins poziciją dėl visų narių, jūs, žinoma, surengsite C. Ashton klausymus. Manau, kad netrukus ji prisistatys Užsienio reikalų komitetui ir atsakys į klausimus.
Be to, Europos Vadovų Tarybai pavyko susitarti dėl P. de Boisseu paskyrimo Tarybos sekretoriato generaliniu sekretoriumi.
Pasirengimo Lisabonos sutarties įsigaliojimui darbas tęsiamas taip, kaip spalio mėn. Tarybai pirmininkaujanti valstybišsamiai išdėstpadėties ataskaitoje. Siekiant iki galo įgyvendinti Lisabonos sutartį, gruodžio 1 d. bus priimta nemažai sprendimų, kaip antai dėl persvarstytų Tarybos darbo tvarkos taisyklių ir Europos Vadovų Tarybos darbo tvarkos taisyklių. Gruodžio mėn. vyksiančiame Europos Vadovų Tarybos susitikime pateiksime naują pranešimą, kuriame bus apibendrinama padėtis tais klausimais, kuriuos sprendėme įgyvendindami ir praktiškai taikydami Lisabonos sutartį. Be šių klausimų, bus įtrauktas Europos išorės veiksmų tarnybos klausimas. Be to, pranešime bus pateiktas planas, kuriame bus nurodyta šios srities darbo kryptis.
Gruodžio mėn. vyksiančiame Europos Vadovų Tarybos susitikime daugiausia dėmesio bus skiriama ekonomikos ir finansų klausimams. Ekonomikos krizės poveikis bus jaučiamas dar ilgai, ypač darbo rinkoje. Tačiau mums taip pat svarbu pasirinkti ilgalaikį požiūrį ir spręsti svarbius uždavinius tiek vidutiniu, tiek ilgu laikotarpiu.
ES, valstybės narės ir Europos centriniai bankai ėmėsi daugybės priemonių, kaip antai bankams skirtų garantijų programų ir Europos ekonomikos atgaivinimo plano. Šiomis priemonėmis labai daug prisidedama prie finansų stabilumo didinimo ir krizės poveikio augimui ir užimtumui mažinimo.
Ekonominės perspektyvos atrodo šviesesnės, tačiau vis dar yra didelrizika. Todėl dar ne laikas atsisakyti paramos priemonių, kurių buvo imtasi. Tačiau Taryboje pasiūlėme diskusiją apie tai, kaip turėtume laipsniškai atsisakyti šių specialių krizės priemonių ir kada galėtume tai pradėti. Europos Vadovų Taryba persvarstys darbą, kurį Taryba padarsustabdymo strategijos klausimu. Taip pat stebėsime ES ekonomikos atgaivinimo planą.
Dėl finansų rinkų džiugina tai, kad finansų rinkų padėtis labai pagerėjo. Finansų sektoriuje sumažėjo poreikis paramos priemonėms. Todėl reikia parengti strategijas, kaip būtų galima koordinuotai laipsniškai atsisakyti šių priemonių. Tačiau svarbu pabrėžti, kad kol kas per anksti pradėti bendrą laipsnišką finansų srityje taikomų paramos priemonių atsisakymą.
Tarybai pirmininkaujanti Švedija siekia sudaryti susitarimą dėl kai kurių pagrindinių principų, susijusių su laipsniško paramos priemonių atsisakymo laiko parinkimu, koordinavimu ir eilės nustatymu.
Dabar pereisiu prie finansų priežiūros. Yra susitarimas, kad būtinas intensyvesnis ir geresnis bendradarbiavimas ES finansų priežiūros srityje, ypač atsižvelgiant į patirtį, kurią įgijome per finansų krizę.
Spalio 20 d. ECOFIN tarybos posėdyje ES finansų ministrai patvirtino pasiūlymą dėl sisteminės rizikos valdybos struktūros ir jos darbo krypties. Tada Tarybai pirmininkaujanti valstybgavo įgaliojimus pradėti derybas su Europos Parlamentu - mes taip ir padarėme.
Kalbant apie tris "mikroinstitucijas", Tarybai pirmininkaujančios valstybės tikslas - pasiekti, kad kitame ECOFIN tarybos posėdyje, vyksiančiame gruodžio 2 d., būtų nustatytas bendras požiūris į šias institucijas ir visą priežiūros priemonių paketą, kad gruodžio mėn. galėtume informuoti Tarybą.
Tai, kad yra veikianti struktūra, svarbu finansinių paslaugų pramonei, pasaulio daliai už Europos ribų ir mūsų piliečiams. Priemonių pakete bus reikalavimas, kad planas turi būti persvarstomas kas trejus metus. Tada galėsime ištaisyti bet kokius trūkumus, kurie išryškėja kaip blogesnis arba mažiau veiksmingas struktūros veikimas.
Kitais metais nustoja galioti dabartinES strategija dėl darbo vietų kūrimo ir augimo - Lisabonos strategija. Todėl ES būtina susitarti dėl naujos strategijos, kuria būtų galima puoselėti ilgalaikio augimo ir klestėjimo viziją. Šis klausimas bus vienas svarbiausių klausimų keletą kitų mėnesių ir vienas iš klausimų, kuriam bus teikiama pirmenybbūsimo Ispanijos pirmininkavimo Tarybai metu.
Ekonomikos ir finansų krizspaudžia mums imtis skubių veiksmų siekiant iki minimumo sumažinti jos poveikį augimui ir darbo rinkai. Taip pat tapo labiau akivaizdžios struktūros silpnosios vietos ir ilgalaikiai mūsų ekonomikų uždaviniai.
Europos konkurencingumo išsaugojimas ir didinimas pasaulio rinkoje, kova su klimato kaita ir uždavinių, kylančių dėl gyventojų senėjimo, sprendimas - sunkios vidutinio ir ilgo laikotarpio Europos Sąjungos ir jos valstybių narių užduotys. Joms atlikti reikia bendrų ir suderintų sprendimų, bendros vizijos ir geriau parengtos kitų dešimties metų Europos reformų darbotvarkės..
Vizija tokia: uždavinius reikia paversti galimybėmis. Kalbama apie visišką vidaus rinkos galimybių suvokimą ir užsienio prekybos bei atvirumo pranašumų išnaudojimą. Kalbama apie tai, kad reikia suvokti galimybes, susijusias su Europos pavertimu ekologiškai veiksminga arba klimato požiūriu pažangia ekonomika ir darbo rinkos, kurioje yra aukštas užimtumo lygis, tvarių viešųjų finansų ir socialinės sanglaudos sukūrimu.
Tarybai pirmininkaujant Švedijai buvo atliktas antras pakartotinis ES tvarumo strategijos vertinimas. Pažanga padaryta daugelyje sričių. Tačiau buvo nustatytos kelių sričių netvarios tendencijos. Šioms sritims priklauso greitas gamtinių išteklių paklausos didėjimas, biologinės įvairovės mažėjimas, transporto sektoriaus energijos vartojimo didėjimas ir visuotinio skurdo išsilaikymas.
Iškėlėme tokį klausimą: kaip galime geriau ir veiksmingiau stebėti ir sekti strategiją, taip pat kaip galime išnaudoti koordinavimo pranašumus, kuriuos teikia jos sąveika su kitomis ES strategijomis, pvz., Lisabonos strategija.
Europos Vadovų Tarybos susitikime taip pat bus svarstoma integruota jūrų politika. Neseniai Komisija pateikjos pažangos ataskaitą. Europos Vadovų Taryba apsvarstys ataskaitą ir pateiks savo nuomonę apie būsimą šio svarbaus tarpšakinio darbo kryptį. Šiuo atžvilgiu noriu pabrėžti mūsų požiūrį į tvarų ekonomikos augimą ir ekologiškai veiksmingą darbą bei naujoves.
Dabar pereisiu prie kito labai svarbaus klausimo, kuris bus keliamas Europos Vadovų Taryboje - būtent dėl naujos penkerių metų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės darbo programos priėmimo. Hagos programą, kuri šiuo metu galioja ir kuri buvo patvirtinta 2004 m., ketinama pakeisti Stokholmo programa.
Stokholmo programoje pateikiama vizija skirta saugesnei ir atviresnei Europai, kurioje saugomos asmens teisės. Ši programa - intensyvaus bendravimo ir diskusijų, vykusių Taryboje ir Europos Parlamente, rezultatas. Prie jos naudingai prisidėjo nacionaliniai parlamentai, pilietinvisuomenė, ES institucijos ir įvairios agentūros bei valdžios institucijos.
Mano kolegos švedai - teisingumo ministrB. Ask ir migracijos ministras T. Billström vakar buvo čia ir labai ilgoje diskusijoje pristatStokholmo programą. Todėl nekartosiu to, ką jie pasakė, tačiau noriu pasinaudoti šia galimybe pabrėžti, kad Stokholmo programoje daugiausia dėmesio skiriama konkrečioms priemonėms, kurios kasdienį piliečių gyvenimą padaro vertingesnį. Jos apima bendradarbiavimą už ES ribų. Saugesnei ir atviresnei Europai reikia tikros partnerystės su mūsų šalimis partnerėmis.
Būsimas darbas šioje srityje taip pat turėtų būti grindžiamas priemonių, kuriomis siekiama sukurti saugią ir patikimą Europą, ir priemonių, kuriomis siekiama ginti asmens teises, pusiausvyra.
Atliktas plataus užmojo darbas ir būsimi mūsų darbo metodai, Parlamentui vis dažniau taikant bendro sprendimo procedūrą, turėtų padėti mums parengti veiksmų planą, kuriuo būtų galima geriau spręsti šiuos svarbius uždavinius.
Dėl klimato kaitos - kol vyks Europos Vadovų Tarybos susitikimas, Kopenhagoje bet kuriuo atveju taip pat vyks derybos klimato kaitos klausimu. Šie klausimai svarbūs Europai ir mūsų visos planetos ateičiai. Prieš dvi savaites Ministras Pirmininkas F. Reinfeldt dalyvavo Parlamente, Briuselyje, ir pristatspalio mėn. vykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo rezultatus, įskaitant svarbiausias ES pozicijos, pasirinktos prieš Kopenhagos konferenciją, nuostatas. Dabar būtina, kad toliau aiškiai leistume savo partneriams visame pasaulyje suprasti, kaip rimtai žiūrime į tai, ir kad suteiktume impulsą pastūmėti į priekį derybas. Tarybai pirmininkaujanti Švedija šiam darbui atiduos visą savo energiją.
Kitą mėnesį Europos Vadovų Taryba įvertins tuo pat metu vyksiančių derybų padėtį, kad galėtų priimti sprendimus, kurių mums reikia, kad Kopenhagos konferencijoje pasiektume labai gerų rezultatų.
Kaip įprasta, Europos Vadovų Tarybos susitikime taip pat iškyla daug užsienio politikos klausimų, tačiau šiek tiek per anksti pasakyti, kokie jie galėtų būti.
Tarybai pirmininkaujančios Švedijos prioritetai buvo tokie: reaguoti į klimato kaitos keliamus reikalavimus ir užtikrinti, kad ES išlaikytų savo lyderės pozicijas prieš Kopenhagoje vyksiančias derybas, tačiau kartu mes atsakome už tai, kad būtų toliau sprendžiamos ekonomikos ir finansų krizės problemos. Šie klausimai bus svarbiausias prioritetas baigiamajame aukščiausiojo lygio susitikime.
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Gerb. pirmininke, ne kartą svarstėme didžiules galimybes, kurias Lisabonos sutartis teikia Europos Sąjungai, todėl dar kartą norėčiau išreikšti savo pasitenkinimą dėl to, kad kitą kartą susitiksime jau galiojant Lisabonos sutarčiai. Su galiojančia sutartimi bus laikas dar ryžtingiau, be institucijų diskusijų, siekti piliečiams skirtos politikos ir rezultatų.
Praėjusią savaitę įvykdyti paskyrimai, būtent H. van Rompuy paskyrimas Europos Vadovų Tarybos Pirmininku ir C. Ashton paskyrimas vyriausiąja įgaliotine ir Komisijos pirmininko pavaduotoja, yra pirmieji veiksmai siekiant įgyvendinti Lisabonos sutartį. Žinau, kad tiek Pirmininkas H. van Rompuy, tiek vyriausioji įgaliotinir Komisijos pirmininko pavaduotoja C. Ashton nekantriai laukia, kada pradės veikti Lisabonos sutartis.
H. van Rompuy paskyrimas buvo valstybių ar vyriausybių vadovų bendru sutarimu priimtas sprendimas. Šį sprendimą palankiai vertinu ir asmeniškai labai palaikau. H. Van Rompuy pelndidžiulę pagarbą būdamas Belgijos ministru pirmininku. Jame derinasi instinktyvus Belgijos - mūsų Europos Sąjungos narės steigėjos ir valstybės, kuri visada buvo priekinėse šio Europos projekto pozicijose, - europeizmas ir jo paties, kaip bendro sutarimo formuotojo, įgūdžiai - būtent dvi vertingiausios savybės, kurias privalo turėti Europos Vadovų Tarybos Pirmininkas.
Nekantriai laukiu, kada galėsiu dirbti kartu su juo ir prisidėti prie jo čia, plenarinio posėdžio diskusijose Europos Vadovų Tarybos klausimais. Svarbu, kad nors visos institucijos turi dirbti atsižvelgdamos į savo ir kitų institucijų kompetenciją, mes visi dirbame kartu bendram Europos labui.
Nepaprastai didžiuojuosi ir esu patenkintas, kad C. Ashton paskirta pirmąja pirmininko pavaduotoja (vyriausiąja įgaliotine). Šį paskyrimą palaikiau ir jam pritariau per Europos Vadovų Tarybos susitikimą, nes jis būtinas pagal Sutartis. Visi puikiai pažįstame ją kaip asmenį, kuris turi ir politinių įgūdžių, ir pojūtį, kokią kryptį reikia rinktis dirbant pirmosios vyriausiosios įgaliotinės ir Komisijos pirmininko pavaduotojos darbą. Remdamasi savo darbo su ja, kaip Komisijos nare, patirtimi galiu jus užtikrinti, kad ji yra labai atsidavusi Europos projektui.
Kaip vakar sakiau, šiuo metu yra pateiktos visos kandidatūros į Komisiją. Esu ypač patenkintas, kad per savaitę buvo galima patrigubinti moterų kandidatūrų skaičių nuo trijų iki devynių. Taigi, kitoje Komisijoje bus devynios narės moterys - viena daugiau nei dabartinėje Komisijoje, todėl noriu dar kartą padėkoti visiems jums, kurie palaikėte mane atliekant šią sunkią užduotį pasiekti, kad kitoje Komisijoje būtų bent pakenčiamas - ne idealus, bet pakenčiamas - moterų skaičius.
Dabar pereisiu prie postų paskirstymo. Mano teisParlamentui garantuoti, kad padarysiu tai visapusiškai atsižvelgdamas į prioritetus, nustatytus politikos gairėse, kurias pristačiau jums ir kurioms jūsų balsavimu Parlamentas pritarė, taip pat atsižvelgsiu į visus pažadus, kuriuos daviau Parlamentui šia proga. Paskui Parlamentas galės rengti realius klausymus ir balsuoti kitoje kolegijoje sausio mėn.
Kitą mėnesį Europos Vadovų Taryba suteiks mums pirmą puikią progą parodyti, jog dabar daugiausia dėmesio skiriame politikos esmei, kad įrodytume, jog ji pasikeis į gera. Noriu labai trumpai sutelkti dėmesį į tris pagrindinius dokumentų rinkinius, kurie bus dėmesio centre.
Pirmas - dėl klimato kaitos. Europos Vadovų Tarybos susitikimas, vyksiantis savaitę anksčiau nei baigsis Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimas, tikrai puikiai suplanuotas. Europos Sąjunga pasirodkaip veiksmų kovojant su klimato kaita iniciatorė. Buvome pirmieji, įrodę, kad viršutinės ribos ir prekyba gali būti veiksmingos. Buvome pirmieji, deryboms iškėlę privalomą ir sunkų tikslą sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį. Mes parodėme iniciatyvą nustatant, kaip besivystantis pasaulis galėtų realiai padėti finansuoti besivystančių šalių kovos su klimato kaita išlaidas.
Tačiau pasirengimui Kopenhagos konferencijai artėjant prie pabaigos spaudimas didėja. Mums reikia likti vieningiems ir toliau daugiausia dėmesio skirti savo tikslui pasaulio mastu mažinti išmetamųjų teršalų kiekį ir pasiūlyti reikalingą finansavimą; toks mūsų uždavinys. Privalome aiškiai pasakyti, kad šis uždavinys negali būti tik Europos, nes mums reikia, kad kiti - būtent stipriausios ekonomikos valstybės - taip pat prisidėtų prie plataus užmojo tikslų.
Kokios turėtų būti svarbiausios Europos Vadovų Tarybos žinios? Pirma, mes norime plataus užmojo ir reikšmingo Kopenhagos susitarimo, kuriame visų pirma būtų išsaugotas 2° C tikslas. Tai yra būtina. Kartais matome vedančius derybas politikus ir diplomatus. Jie gali derėtis ir mes galime derėtis vieni su kitais, tačiau negalime derėtis su mokslu. Negalime vesti derybų prieš gamtos mokslą. Negalime vesti derybų prieš mokslines rekomendacijas, todėl mažų mažiausiai turime pasiekti susitarimą, atitinkantį 2° C tikslą. Taigi, privalome išsivysčiusioms šalims nustatyti realius ir didelius išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo tikslus, taip pat sulaukti besivystančių šalių, ypač greitai augančių kylančios ekonomikos šalių, esminių veiksmų. Be to, turime būti visapusiški, aprėpdami visą klausimų, išdėstytų Balio gairėse, grupę.
Antra, net jeigu Kopenhagoje, deja, būtų neįmanoma užbaigti naujos sutarties priėmimo, joje turėtų būti sudarytas operatyvinės veiklos susitarimas, grindžiamas visų šalių įsipareigojimais, prie kurio prisidėtų visi svarbiausi dalyviai ir kuriam būtų pritarta aukščiausiu politiniu lygmeniu. Mums reikia aiškaus ir paprasto politinio dokumento, kuriuo parodytume, kad pereiname nuo kalbų apie klimato kaitos problemų sprendimą prie šiokių tokių jų sprendimo darbų. Be to, turėtų būti aišku, kad jis kuo greičiau turės būti pakeistas visaverte sutartimi.
Šis susitarimas turėtų būti tikslus. Tai reiškia, kad turėtų būti konkretūs individualūs išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo skaičiai ir išsamus finansinis paketas, kuriuo būtų siekiama padėti besivystančioms šalims ir rengti poveikio švelninimo programas, ir prisitaikyti prie klimato kaitos. Visų pirma planuojama, kad bus labai svarbus "skubios pradžios" finansavimas.
Galiausiai, manau, lyderių dalyvavimas bus svarbiausias dalykas, nes aukščiausiu vyriausybių lygmeniu reikia priimti sudėtingus sprendimus. Man buvo malonu išgirsti, kad, Ministrui Pirmininkui P. N. Rasmussenui pakvietus, jau bent apytikriai 65 valstybių ar vyriausybių vadovai planuoja dalyvauti Kopenhagoje. Aš pats ten dalyvausiu.
Kita pagrindinsritis - Stokholmo programa, vykdoma teisingumo, laisvės ir saugumo srityje. Piliečiai nori gyventi klestinčioje, taikioje Europos Sąjungoje, kur būtų gerbiamos jų teisės ir užtikrinta apsauga. Jie nori laisvai keliauti ir laikinai arba visam laikui įsikurti kitoje Europos šalyje, kurioje galėtų mokytis, dirbti, sukurti šeimą, įsteigti įmonę arba išeiti į pensiją.
Per pastaruosius dešimt metų nuėjome ilgą kelią. Panaikinus kontrolę prie Šengeno erdvės vidaus sienų, daugiau kaip 400 mln. piliečių iš 25 šalių gali keliauti nuo Iberijos pusiasalio iki Baltijos valstybių ir nuo Graikijos iki Suomijos, netikrinami prie sienų.
Dabar Lisabonos sutartis suteikia mums naują galimybę eiti į priekį. Visi žinome, kad dėl sutarties laisvės, saugumo ir teisingumo srityje matysime vienus didžiausių pokyčių. Dėl jos visa ši politikos sritis patenka į mūsų įprastos tvarkos taikymo sritį. Joje išaiškinama, kokių veiksmų galima imtis, tačiau visų pirma, joje numačius visapusišką jūsų Parlamento dalyvavimą, sustiprinamas šių politikos sričių demokratinis pagrindas.
Stokholmo programa, kuri iš esmės grindžiama Komisijos pastangomis ir pasiūlymais, bus pagrindinis svertas, naudojamas tam įgyvendinti. Ja turėtų būti paruošta dirva visa apimančiai ir veiksmingai veiksmų programai, kuri mūsų piliečiams užtikrins realias permainas ir duos realią naudą.
Kadangi programą inicijuoja Europos Vadovų Taryba, joje reikia išdėstyti artimiausių metų pagrindinius teisingumo ir vidaus reikalų prioritetus ir parodyti, kaip jie bus įgyvendinami. Stokholmo programoje turėtų būti išdėstyta nemažai konkrečių veiksmų siekiant tikslo visose šiose srityse: didesnpagarba pagrindinėms teisėms; geresnės galimybės kreiptis į teismus; ryžtingesni veiksmai prieš organizuotą nusikalstamumą, prekybą žmonėmis ir terorizmą; veiksmingas migracijos valdymas. Šiems veiksmams reikalingas ryžtingas suartėjimas su mūsų trečiųjų šalių partneriais, kurio esu pasiryžęs siekti, kai dirbsime kartu stengdamiesi maksimaliai sustiprinti mūsų visuotinius interesus.
Galiausiai turime toliau daugiausia dėmesio skirti kovai su ekonomikos krize. Per pastaruosius metus Europos Sąjunga prie to daug prisidėjo. Dabar privalome išlaikyti tikslo patrauklumą ir dėmesio prasmingumą. Kai nedarbas vis dar didėja, visų pirma turime atidžiai stebėti savo atgaivinimo priemones. Mūsų svarbiausias prioritetas turi išlikti toks: išlaikyti žmones savo darbo vietose ir tiems iš jų, kurie neteko savo darbo, padėti sugrįžti į darbą.
Be to, turime pradėti rengti laikotarpio po krizės darbotvarkę, siekdami išnaudoti naujus augimo šaltinius ir rasti naujų galimybių kurti darbo vietas. Darbotvarkbendrais bruožais aprašyta 2020 m. strategijos konsultaciniame dokumente, kurį vakar išplatino Komisija. Labai nekantriai laukiu, kada išgirsiu Parlamento mintis ir galėsiu įtraukti jūsų nuomones į galutinį dokumentą.
Europos Vadovų Tarybos taip pat laukia siekių išbandymas, susijęs su pažanga finansinės priežiūros dokumentų paketo atžvilgiu. Žinau, kad Parlamentas pritaria šiam tikslui, todėl raginu jus bendradarbiauti su Taryba siekiant sudaryti sąlygas priimti jį 2010 m. viduryje, kad veiksmingos naujos institucijos iki 2010 m. pabaigos galėtų pradėti veikti.
Taigi, klimato kaita, laisvė, saugumas ir teisingumas bei reagavimas į ekonomikos ir finansų krizę - trys sritys, kurios turi poveikį piliečiams jų kasdieniame gyvenime, ir trys sritys, kuriose Europos Vadovų Taryba gali įrodyti, kad Lisabonos sutartimi pradedamas naujas Europos projekto istorijos skyrius.
Kad gautume prasmingus rezultatus, turime dirbti remdamiesi tokia partneryste: Komisijos ir Parlamento, kuriam esu dėkingas už pastovią paramą politikos siekiams, kuriuos pasiūlo Komisija šiose srityse, su Tarybai pirmininkaujančia Švedija, kuria iš tikrųjų didžiuojuosi dėl jos atlikto sunkaus darbo, ir su mūsų draugais danais, rengiančiais Kopenhagos konferenciją.
Todėl maksimaliai išnaudokime tai, kas mūsų laukia ateityje. Dirbkime kartu bendrai Europos gerovei. Komisija ir aš esame pasirengę imtis šio uždavinio. Esu įsitikinęs, kad Parlamentas, pagal naują sutartį turėdamas didesnius įgaliojimais, taip pat parodys savo atsakomybės jausmą ir prisiims atsakomybę už piliečių Europą.
Joseph Daul
Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, pagaliau esame čia.
Valstybių ar vyriausybių vadovai pasirinko H. Van Rompuy pirmuoju Europos Vadovų Tarybos Pirmininku, o C. Ashton - vyriausiąja įgaliotine. Padėkokite F. Reinfeldtui, paskutiniam ministrui pirmininkui, turinčiam pirmininkauti besikeičiančiai Europos Vadovų Tarybai. Dėkoju jums, kad pasiekėte bendrą susitarimą dėl dviejų asmenybių, kurios neš sunkią naštą vykdydamos naujas funkcijas, sukurtas pagal Lisabonos sutartį.
Šiandien šioje posėdžių salėje noriu pagirti pirmuosius Pirmininko H. Van Rompuy, kuriam - cituoju - "Tarybos įvaizdis bus formuojamas pagal jos rezultatus" ir kuris yra požiūrio "žingsnis po žingsnio" šalininkas, pareiškimus. Taikydama šį metodą, - jį apibūdinčiau kaip Jeano Monnet metodą, t. y. būdą veikti veiksmingai, bet be politinio pozavimo, - Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija nustato savo elgseną. Būtent šiuo metodu perėjome nuo vakarykštės dienos konfliktų prie šiandieninių mainų. Būtent šiuo metodu buvome išvaduoti nuo ilgo laukimo prie Šengeno erdvės sienų ir perėjome nuo svyruojančių valiutų kursų prie stabilaus euro. Iš tiesų dėl šios laipsniškos Europos integracijos buvo padaryta didelpažanga, kurios niekas negali nuneigti.
Norėčiau, ponai ir ponios, įspėti jus dėl skubotos kritikos, kurią girdėjome pastarosiomis dienomis. Visų pirma galvoju apie tuos, kurie tik siekdami pateikti sąmojingą pastabą diskreditavo save neatsakingais pareiškimais.
Kaip visi, PPE frakcijos nariai taip pat puoselėja svajones, tačiau nuo kitų mes skiriamės tuo, kad šias svajones stengiamės paversti tikrove. Mes taip pasielgėme su Europos integracija, Europos suvienijimu ir Lisabonos sutartimi, kuri, nepaisant jos trūkumų, pastūmės mus šiek tiek toliau tinkama kryptimi. Ponios ir ponai, būtent to tikisi europiečiai, o ne vien sensacingų ir trumpalaikių pareiškimų.
Esame įsitikinę, kad Pirmininkas H. Van Rompuy imsis šios užduoties taip pat ryžtingai ir su tokia pat valios jėga, kokią parodsavo šalyje, - šias savybes vainikavo sėkmir visi jas pripažino. Pirmininkas H. Van Rompuy turi visišką PPE frakcijos paramą, todėl siūlau jam mūsų paramą atliekant užduotį, kuri neabejotinai bus labai sunki.
Iš tiesų tikiuosi, kad Taryba vystysis. Tikiuosi, kad ji išaugs į skaidresnę instituciją ir dar glaudžiau bendradarbiaus su Parlamentu ir Komisija. Tikiuosi, kad vos grįžę į savo šalis iš Briuselio ministrai baigs skelbti nacionalines pergales prieš savo partnerius ir kaltinti Europą dėl visko, kas yra blogai. Galiausiai tikiuosi, kad Taryba liausis keitusi savo poziciją pagal tai, kas yra jos pirmininkas. Aš kartu su PPE frakcija viso to tikiuosi iš pirmojo nuolatinio pirmininkavimo Tarybai. Ponia C. Malmström, tai netaikoma jums, nes jūs jau buvote savo šalies paskirta Komisijos narė. Todėl nebeturite jokio pasirinkimo - privalote kalbėti apie Europą.
PPE frakcijos vardu taip pat sveikinu C. Ashton - naująją vyriausiąją įgaliotinę ir "J. M. Barroso I" Europos Komisijos pirmininko pavaduotoją. Palankiai vertiname jos paskyrimą, todėl atidžiai klausysimės jos atsakymų į mūsų klausimus per kitą Komisijos narių klausymą sausio mėn.. Būtent pasibaigus šiam procesui ji bus galutinai paskirta eiti "J. M. Barroso II" Komisijos pirmininko pavaduotojos pareigas.
Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, esu patenkintas, kad pasibaigklausimams apie asmenybes skirtas laikas ir kad galiausiai galime imtis esminių klausimų, būdami visiškai ramūs. Žinome, kad gruodžio mėn. vyksiančioje Europos Vadovų Taryboje vyraus dvi svarbios temos. Pirmoji tema - augimo atsigavimas, kuris neturi vykti be užimtumo atsigavimo. Šiuo atžvilgiu iš Europos Vadovų Tarybos laukiame konkrečių įsipareigojimų.
Kita tema - klimato kaita. Visi žino, kad Taryba posėdžiaus įpusėjus Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimui, kuris turi baigtis ne tik politinių tikslų nustatymu, bet ir kiekybinių įsipareigojimų prisiėmimu. Tai yra būtina. Ši pirmoji pagal Lisabonos sutartį rengiama Europos Vadovų Taryba turi suteikti galimybę Europai iki galo suvaidinti savo vaidmenį. Todėl tikiuosi, kad ji sugebės pasinaudoti savo įtaka ir ryžtingiau nei praeityje ginti savo pozicijas.
Martin Schulz
S&D frakcijos vardu. - (DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, kelias pastarąsias dienas tiek dalyvaujantieji, tiek nedalyvaujantieji, domėdamiesi Europos Vadovų Tarybos susitikimu, daug kalbame apie žmones ir postus. Šiandien dar kartą norėčiau savo pastabas skirti jums, pone J. M. Barroso. Mums svarbu apsvarstyti žmones ir pareigas. Postų klausimu mūsų frakcija turi vieną aiškų prioritetą. Sakome, kad, kaip antra pagal dydį Parlamento frakcija, norime antrų pagal svarbą pareigų Komisijoje, kitaip tariant, norime, kad vyriausiasis įgaliotinis, veikiantis kaip Komisijos pirmininkas, būtų iš mūsų partijos. Taip yra dėl to, kad manome, jog Komisija, kuri yra ne neutrali organizacija, o politininstitucija, turėtų atspindėti šio Parlamento tikrovę. Mums pavyko pasiekti tai, dėl ko kovojome. Žinau, kad jūs taip pat kovojote dėl to, todėl noriu nuoširdžiai padėkoti jums, nepaisydamas kritikos, kurios paprastai Parlamente susilaukiate iš manęs.
Taip pasiunčiamas pozityvus signalas, nes jis parodo, kad jūs rimtai žiūrite į mūsų, kaip socialdemokratų, Parlamente keliamus reikalavimus, nes prieš galutinį balsavimą dėl Komisijos mums dar reikia kai ką nuveikti. Be to, tikimės, kad pareigybių, kurias sukursite kiekvienam Komisijos nariui, struktūra atspindės turinį ir uždavinius, kurie laukia šių žmonių. Manau, kad tai yra daug svarbiau negu diskusijos dėl postų ir žmonių.
Žinoma, esame patenkinti, kad dabar C. Ashton užima vyriausiosios įgaliotinės pareigas. Sutinku su ankstesniais kalbėtojais, kurie pakankamai pasakapie H. Van Rompuy. Tačiau daug svarbiau nei tai yra klausimas, už kokių užduočių atlikimą bus atsakingi šie žmonės. Nemanau, kad Europos piliečius labai domina, kaip buvo išrinktas H. Van Rompuy ir baronienC. Ashton. Tačiau labai svarbus yra klausimas, kaip galėtume sumažinti nedarbą, kuris šiuo metu Europoje didėja, o ne mažėja. Žmones domina klausimas, ar tikrai dar galime užkirsti kelią klimato kaitai ir ar Kopenhagos konferencija pasiseks, ar nepasiseks. Vis dėlto to nepakanka. Mano nuomone, apie klimato kaitą kalbame per mažai. Mes nerengiame pakankamai diskusijų apie tai, kad, pvz., klimato kaitos įveikimas ir investavimas į aplinką tausojančias pramonės technologijas yra didžiulis potencialas darbo vietoms kurti, kad ekologiškos technologijos yra ateities projektas ir kad pramonės politika bei aplinkos apsauga viena kitai ne prieštarauja, bet gali būti derinamos viena su kita.
Idėjos apie Komisijos struktūrą, kurias pristatėte, nukreiptos tinkama linkme. Tai yra klausimas, kurį Kopenhagoje reikia išspręsti lygiai taip pat, kaip visuotinės sveikatos politikos klausimą, klausimas yra toks: ar Europa turėtų parodyti solidarumą su tokiu mirštančiu žemynu, kaip Afrika, ir kovoti su AIDS bei atverti išteklius ateičiai? Ar galima taikiai išspęsti Europos energetinio saugumo problemas? Ar mums negresia vis dažnesni konfliktai prie Europos sienų, kylantys dėl dujų, naftos ir kitų žaliavų pirkimo? Tai -Europos Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio darbas. Finansų rinkų kontrolės nustatymo klausimas - svarbiausias Europos politikos tikslas, nes iš tikrųjų skandalinga tai, kad įpusėjus tarpsniui, kai Europos mokesčių mokėtojai tebėra atsakingi už krizės išlaidų kontrolę, vėl atsiranda lošimo namai ir lošikai vėl ima keliauti aplink pasaulį. Šiuo atveju mums reikia diskutuoti ne apie postų paskirstymą, o apie aiškias Europos Sąjungos finansų rinkų taisykles. Tai yra daug svarbiau.
(Plojimai)
Todėl sakau: taip, H. Van Rompuy ir C. Ashton buvo išrinkti, tačiau dabar jiems reikia imtis savo darbų, o Komisija taip pat turi būti sudaryta. Todėl galiausiai noriu pakartoti savo pastabas J. M. Barroso. Mes, socialdemokratai, su jumis svarstėme savo idėjas. Mūsų pasitenkinimui, buvo įvykdytas vienas mūsų reikalavimų, t. y. vyriausiojo įgaliotinio pareigos. Manome, kad jūsų Komisijos aplinkos, socialinės ir finansų politikos struktūra atitiks tai, ko socialdemokratai reikalauja iš jūsų, - verčiau vadovaujant Komisijos nariams socialdemokratams, - o tada viskas bus puiku.
Guy Verhofstadt
ALDE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, negrįšiu prie praėjusią savaitę keltų kandidatūrų. Tiesiog norėčiau pasakyti, kad buvo ir gerų, ir blogų naujienų. Bloga naujiena - pirmininko pareigas eina ne liberalas, o gera naujiena - jis belgas. Kaip sakKomisijos pirmininkas, kalbant būtent apie Europos reikalus ir ateitį, Belgija iš tikrųjų yra bendro sutarimo šalis.
Taigi, pone J. M. Barroso, dabar tikimės kuo greičiau turėti naują Komisiją. Tikiuosi, kad joje bus daug Komisijos narių liberalų - kai kurie žmonės sako, kad per daug, tačiau man 50 proc. būtų puikus skaičius! Manau, kad beveik vienas trečdalis Komisijos narių liberalų - tinkamos asmenybės. Bet kuriuo atveju esu labai patenkintas, kad iš aštuonių Komisijos narių liberalų, kurie buvo pristatyti kaip kandidatai į Komisiją, keturios yra moterys, todėl Komisijoje dalyvaujantys abiejų lyčių liberalų atstovai yra pasiskirstę proporcingai.
Dėl prioritetų manau, kad artimiausiomis dienomis ir savaitėmis yra trys pagrindiniai prioritetai. Pirmiausia - Kopenhaga. Turime pasistengti, kad ji taptų sėkmės pavyzdžiu. Manau, kad lieka šie du klausimai: kaip spręsti besivystančio pasaulio problemas ir kaip sutartį padaryti teisiškai privalomą, nes tai yra pagrindinis klausimas? Svarbu, koks bus sutarties turinys, tačiau, mano nuomone, daug svarbesnis jos teisiškai privalomas pobūdis.
Kitas klausimas - Stokholmo programa. Mūsų frakcijai svarbiausias klausimas - saugumo ir laisvės pusiausvyra. Akivaizdu, kad turime ginti savo piliečius nuo terorizmo ir organizuoto nusikalstamumo, tačiau galbūt po lapkričio 9 d. taip pat turime skirti daug dėmesio saugumui ir apsaugai? Manau, kad Stokholmo programa - taip pat jūsų Tarybai pirmininkaujančios valstybės filosofija - tai turi pakeisti pusiausvyrą pagarbos žmogaus teisėms ir taip pat atviresnės visuomenės naudai. Manau, kad tai yra didžiulis siekis ir tai, ką padės padaryti Stokholmo programa. Mūsų, ALDE frakcijos, nuomone, ji yra daug platesnio užmojo negu Tamperės programa ir Hagos programa, tačiau joje daug daugiau dėmesio skiriama pagrindinėms žmogaus teisėms. Puiku, kad stengiatės apsaugoti ir organizuoti saugumą, tačiau tai turite daryti subalansuotai pagrindinių teisių atžvilgiu.
Trečia didžiulužduotis artimiausiomis dienomis, kaip sakKomisijos Pirmininkas, yra finansų priežiūra. Pone J. M. Barroso, mano manymu, galbūt vis labiau aiškėja, kad galiausiai bendra Europos finansų priežiūros institucija yra būtent tai, ko mums reikia. Mums reikia geros tarpvalstybinių finansų įstaigų priežiūros institucijos, kuri susietų mikro- ir makrolygio priežiūrą, ir galbūt reikia kuo glaudžiau susieti ją su Europos centriniu banku (kodėl gi ne?) ir, žinoma, taip pat su tuo, kas vyksta Komisijoje.
Dabar svarbu, kad Komisija nesumažintų deryboms pateiktų pasiūlymų. Šiuo metu toks mano nuogąstavimas. Parlamente atkakliai siekiame, kad būtų patvirtinti daug platesnio užmojo pasiūlymai, tačiau, manau, šiuo metu Taryboje yra pagunda eiti priešinga kryptimi. Todėl būtinai reikalinga, kad šiuo klausimu būtų geras bendras Komisijos ir Parlamento supratimas, kuris būtų susijęs su galimybe Tarybai pasakyti, kad tai yra bendrų sprendimų priėmimo procedūra, todėl jeigu jūs, Taryba, teikiate pasiūlymus ir teikiate pasiūlymus, kuriais menkinami Komisijos pasiūlymai, to padaryti Parlamente nepavyks. Mes einame priešinga kryptimi.
Manau, kad Parlamento dauguma yra už ėjimą vienos priežiūros institucijos link. Būtent to mums reikia ateityje, todėl manau, kad tai svarbi žinia, kurią reikia perduoti jums, kad perduotumėte Tarybai pirmininkaujančiai valstybei, nes gruodžio 10-11 d., kai vyks kitas Europos Vadovų Tarybos susitikimas, tikriausiai vyks įtemptos diskusijos.
Rebecca Harms
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. pirmininke, pone J. M. Barroso, jūs suprasite, kad, būdama Parlamento frakcijos lyderė, esu patenkinta, kad mums, moterims, pavyko pasiekti, kad moterys būtų labiau matomos aukščiausiu Europos Sąjungos lygmeniu. Tačiau mums svarbu, kad į moteris būtų atsižvelgiama ne tik pagal skaičius. Galite mumis pasikliauti, jog padėsime užtikrinti, kad Komisijoje šios moterys turėtų svarbias pareigas. Mes nenorime vien simbolinių veiksmų.
Buvo daug reklamos apie aukščiausias pareigas einančius žmones - H. Van Rompuy ir baronienę C. Ashton. Šio Parlamento nariai geriau pažįsta baronienę C. Ashton, o ne H. Van Rompuy. Mes turėsime progą dar geriau susipažinti su jais per klausymus. Jums patariu pasiūlyti H. Van Rompuy atvykti susitikti su Parlamento frakcijomis, kad galėtume daugiau sužinoti apie jį. Visi kalba, kad belgai juo labai didžiuojasi. Kodėl jam nepradėjus savanoriškų diskusijų su Parlamento frakcijomis, kad šios kadencijos pradžioje galėtume geriau vienas kitą pažinti?
Tokie mano prisiminimai apie praėjusią savaitę. Greitai sulauksime kito aukščiausiojo lygio susitikimo. Pone M. Schulzai, nemanau, kad per mažai kalbame apie Kopenhagą. Iš savo diskusijų darome per mažai logiškų išvadų. Šią savaitę Parlamentas balsuos dėl rezoliucijos, kurioje yra viskas, kas tiktų Kopenhagai, jeigu tikite Jungtinėmis Tautomis ir specialistais. Bėgant laikui Europos gyventojai vis labiau tolsta nuo šių rekomendacijų. Mano atlikta svarbiausios už to slypinčios problemos analizleidžia manyti, kad klimato apsauga laikoma našta ir kad nepripažįstamos nuoseklios klimato politikos teikiamos galimybės.
Kitas kito aukščiausiojo lygio susitikimo darbotvarkės punktas - Lisabonos strategija. Vienas iš ilgalaikių šios strategijos uždavinių buvo skatinti tvarų vystymąsi, tačiau mes nesugebėjome jo išspręsti. Atskiriems Lisabonos strategijos ramsčiams visada buvo teikiama nevienoda reikšmė. Visada buvo menkinama aplinka, socialinis teisingumas ir tvarumas, o pirmenybteikta senesniems ir, mano nuomone, pasenusiems prioritetams, susijusiems su pramonės, ekonomikos ir netgi mokslinių tyrimų politika. Jeigu kitame aukščiausiojo lygio susitikime ketinate nuspręsti, kad pavasarį turėtume patvirtinti persvarstytą Lisabonos strategiją, neturime laiko analizuoti Lisabonos strategijos, kuri, kaip suprantu, nepavyko, trūkumų. Kodėl mus ištiko tokia pragaištinga ekonomikos krizė? Kodėl Europos Sąjungoje turime tiek daug socialinių ir darbo rinkos problemų? Nemanome, kad gera mintis parengti Lisabonos strategiją ir ją persvarstyti neatlikus atidaus apgalvojimo, savikritikos ir tikro konsultavimosi proceso, - tokio, kokio reikalauja profesinės sąjungos ir socialinplatforma, - nes Lisabonos sutartis labai svarbi mums visiems ir Europos Sąjungos perspektyvai.
Galiausiai noriu panagrinėti Stokholmo programą. Kaip ir apie daugelį šių didelių programų, apie ją atsiliepiama kaip apie puikų dalyką, - būtent taip kalbama apie ją ir būtent taip daugiausia žmonės mano apie ją. Tačiau mano frakcija yra susidariusi įspūdį, kad nėra laisvės ir saugumo pusiausvyros. Nesutinkame su šia aplinkybe, todėl pabrėšime tai naudodamiesi SWIFT pavyzdžiu. Sprendimas neįtraukti SWIFT į darbotvarkę - didelklaida. Pone J. M. Barroso, nepaisydamas susirūpinimo duomenų apsauga, šiuo negalutiniu susitarimu dėl SWIFT bandote apeiti Parlamentą. Tai rodo, kad laisvir saugumas šiuo metu nesubalansuoti.
Timothy Kirkhope
ECR frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, visų pirma H. Van Rompuy ir baronienei C. Ashton norėčiau palinkėti geros kloties einant naujas pareigas ir tikiuosi, kad jie sugebės nustatyti savo postų modelius, kurie išliks.
Jeigu Europos Vadovų Tarybai reikia turėti pusiau nuolatinį pirmininką, juo turėtų būti asmuo, kuris laikosi santūraus, bet praktiško požiūrio į valstybių narių bendro sutarimo stiprinimą, kai tai įmanoma ir pageidaujama. Jeigu mums reikia tvirtesnio vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams, pagrindinjo užduotis turėtų būti glaudus bendradarbiavimas su valstybėmis narėmis koordinuojant bendros politikos sritis, kuriose jos turi bendrų interesų.
Šie paskyrimai turėtų būti galimybvisiems laikams nutraukti košmarišką dar labiau centralizuotos ir biurokratinės Europos užsienio ir saugumo politikos viziją dėl tokios politikos, kuri būtų grindžiama noriu mūsų valstybių narių bendradarbiavimu.
Pirmininkas J. M. Barroso turi būti ypač laimingas visų pirma dėl baronienės C. Ashton, kuri šiuo metu eina Komisijos narės pareigas, paskyrimo, nors tuo neturi būti suteikiama galimybKomisijai savo žinion prisiimti daugiau galių, negu jų prisiima demokratinės Europos institucijos.
Tačiau dešimtmetį apie savo institucijas vis svarsčiusiai Europos Sąjungai dabar reikia sugrįžti prie reikalų. Dažnai kalbama, kad mūsų valstybių narių piliečiai nesupranta Europos, o jeigu būtų supratę ją, ji būtų populiaresnė. Tačiau taip praleidžiamas nepaprastai svarbus momentas. Mūsų piliečiai labai gerai supranta Europos tik egocentrizmą. Tačiau jie nesupranta, kodėl tiek daug laiko, pastangų ir išteklių skiriama institucijų procesams ir tiek mažai - politikos rezultatams, kurie galėtų pakeisti jų gyvenimą į gera.
Mūsų piliečiai gali suvokti, kad mūsų ekonomiką ištiko krizė, nedarbas didėja, verslui sunkiau užtikrinti augimą, klimato kaita smarkėja ir kitos pasaulio dalys vis labiau ir aiškiau tampa konkurencingesnės.
Tačiau kai pasižiūri į Europą, jie pamato Europos Sąjungą, daug metų skiriančią šiems institucijų kivirčams. Kodėl jiems turi rūpėti kvalifikuotosios balsų daugumos niuansai, jeigu jie neteko darbo? Kodėl juos turėtų dominti bendro sprendimo procedūros painumas, jeigu jų vaikų laukia neaiški ateitis?
Tikiuosi, kad praėjusios savaitės paskyrimais gali būti padėtas taškas šiems savistabos metams. Dabar Europa turi eiti į priekį ir sutelkti dėmesį į realų turimą darbą - kurti dinamišką ir konkurencingą ekonomiką, kurti stiprią pasaulinę prekybos sistemą ir - konkrečiai artimiausiomis savaitėmis - užtikrinti tikrai veiksmingą susitarimą dėl klimato kaitos.
Sutinku, kad šiuo atžvilgiu padrąsina Tarybai pirmininkaujančios Švedijos ir Pirmininko J. M. Barroso pažadai. Tikėkimės, kad dabar gali vykti praktinis įgyvendinimas kitose srityse, gyvybiškai svarbiose visiems mūsų piliečiams.
(Kalbėtojas sutiko atsakyti į klausimą, užduotą pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį pakėlus mėlynąją kortelę)
John Bufton
Gerb. pirmininke, po puikių žodžių, kuriuos šiuo atveju pasakT. Kirkhope apie padėtį, kurioje esame atsidūrę, mano klausimas jam būtų toks: ar nemanote, kad nesuteikėte Jungtinės Karalystės gyventojams teisės į referendumą, kurį David Cameron pažadėjo JK? Dabar jūs čia dalyvaujate be įgaliojimų, o galutinis rezultatas - JK ir daugumos Europos šalių gyventojai turėjo teisę pasakyti "ne" Lisabonos sutarčiai.
D. Cameron turėtų gėdytis savęs. Dėl šioje posėdžių salėje dalyvaujančių konservatorių jų balsavimo būdas - nuolat primesti ekologiją. Tai yra visą laiką vis bandyti. Jie yra ES šalininkai. Manau, kad dabar jums laikas prisipažinti ir grįžus į gimtinę žmonėms pasakyti, kokia iš tikrųjų jūsų pozicija.
Timothy Kirkhope
Gerb. pirmininke, man labai gaila, kad šįryt čia, atrodo, turės vyrauti JK vidaus politika. Norėčiau labai aiškiai pasakyti tik tai, kad visai nesigėdiju visko, ką sako ar daro konservatorių partijos lyderis, ir visų pirma mums visiems išaiškinti, kad mes visi visada leidome suprasti, kad jeigu Lisabonos sutartis nebus ratifikuota, norėtume ją pateikti Jungtinės Karalystės gyventojams. Manau, kad toks mūsų požiūris yra garbingas.
Manau, kad tie, kurie kalba apie nerealius Europos tikslus, kurie kalba radikaliai ir lyg apsėsti, nepadarys nieko gero tiems patiems žmonėms, apie kuriuos kalbėjau savo kalboje, - ne tik Europos, bet ir mano šalies piliečiams, kurie nori klestėjimo ir tikrumo savo gyvenimui ir ateičiai. Šios institucinės savianalizės šie žmonės imasi lygiai taip pat, kaip visos kitos Europos institucijos.
Lothar Bisky
Gerb. pirmininke, noriu GUE/NGL frakcijos vardu pasveikinti du kandidatus. Visų pirma palankiai vertiname tai, kad išrinkta moteris. Manome, kad du kandidatai į aukštas pareigas ne tik visą dėmesį skirs savo pareigų turiniui, bet ir formuos bendradarbiavimo požiūrį į Parlamentą.
Tikimės, kad Taryba atidžiau spręs socialines problemas, kylančias dėl krizės, ir padarys tinkamas išvadas. Iki šiol buvo mokami milijardai bankininkams, tačiau faktiškai nebuvo teikiama jokia pagalba paprastiems žmonėms. M. Schulz teisus sakydamas, kad vėl atsidaro lošimo namai, tačiau kartu didėja skurdas ir visų pirma - vaikų skurdas.
Dėl krizės visoje Europoje parasti keturi milijonai darbo vietų. Komisijos pranešimais, kitais metais šis skaičius gali padidėti iki septynių milijonų. Žinome, kad tokių skaičiavimų skaičiai dažnai mažesni negu faktiniai skaičiai. Pvz., 1,5 mln. Vokietijos gyventojų dirba sutrumpintos darbo dienos darbą, todėl tai svarbu pabrėžti.
Tačiau didėjantis nedarbas ir skurdas - pirmieji dar didesnio galimybių nevienodumą, kuris turės didelį poveikį mokymosi galimybėms, požymiai. Mums taip pat būtina apsvarstyti šį klausimą. Kyla toks klausimas: ar valstybių ar vyriausybių vadovai ras būdų išbristi iš krizės, kuriuos taikant būtų derinama Europos integracijos koncepcija ir socialinpažanga ir kurie turėtų realų poveikį Europos piliečiams? Mums reikia politikos pokyčių, o ne pasitraukimo strategijų, taikomų ekonomikos atgaivinimo programoms ir privalomam biudžeto konsolidavimui. Tik norėčiau pasakyti tris pastabas apie tai. Pirma, tikimės, kad Taryba pateiks pareiškimą dėl savo pozicijos dėl 2020 m. strategijos, kuria ketinama pakeisti nepavykusią Lisabonos strategiją, planų. Inovacijos ir žinios, kova su atskirtimi, ekologinės ekonomikos strategijos, skaitmeninEuropa - kaip šūkių sąrašas, tai skamba ne taip jau blogai. Tačiau mums skubiai reikia konkrečių pasiūlymų, kuriuose būtų aprašyta, kaip visa tai bus įgyvendinta.
Antra, Taryba galiausiai turi prisiimti atsakomybę už griežtą finansų rinkų kontrolės sistemą. Turiu keletą teisėtų klausimų dėl to, kaip Taryba galėtų suderinti tai su galiojančiomis sutartimis, nes kai kuriais atvejais laisvo kapitalo judėjimo ir mokėjimų apribojimai neleidžiami arba nepageidaujami. Mums įdomu pamatyti, kaip jūs tai pasieksite.
Trečia, noriu dar kartą pabrėžti, kad pasibaigus Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimui Taryba turi duoti aiškiai suprasti, kad būtinas privalomas susitarimas dėl klimato kaitos. Savanoriškais įsipareigojimais niekada nepasieksime trokštamo tikslo.
Nigel Farage
EFD frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, šįryt jūs visi esate labai pesimistiški. Maniau, kad tai bus reikšminga ir didi akimirka! Jums prireikaštuonerių su puse bauginimo, melavimo ir demokratinių referendumų nepaisymo metų. Jums prireikaštuonerių su puse metų šiai sutarčiai prastumti, ir gruodžio 1 d. jūs ją turėsite.
Žinoma, viso to pradininkas V. G. d'Estaing, iš šios konstitucinės sutarties norėjo, kad Europos Sąjunga turėtų reikšmingą pasaulinio masto balsą, tačiau bijau, kad lyderiai kentėjo dėl kolektyvinio drąsos netekimo. Jie nusprendė, kad aukštai pasaulio lygmeniu nori matyti savo veidus, o ne kieno nors iš Europos Sąjungos, taip pat kad paskirtume keletą politinių nykštukų.
Ar iš tikrųjų nebuvo atsakyta į H. Kissingerio klausimą, į ką kreiptis Europoje? Spėju, kad atsakymas galėtų būti tik J. M. Barroso, nes jis - vienintelis asmuo, kurį bet kas pasaulyje visada girdėjo ir kuris tikriausiai daugiausia laimėjo iš šių postų. Nieko nuostabaus, pone, kad šįryt atrodote toks patenkintas.
Tačiau mes turime naują Europos Pirmininką H. Van Rompuy. Ar jis tikrai yra netekęs žado? Negaliu įsivaizduoti, kad dėl jo Pekine arba Vašingtone stabdomas eismas, ir abejoju, ar kas nors Briuselyje net pažintų, kas jis toks. Vis dėlto jam ketinama mokėti atlyginimą, didesnį nei B. Obamos, o tai pasako jums viską, ką turite žinoti apie šią Europos politinę klasę ir kaip ji rūpinasi savimi.
Tačiau jis bent jau išrinktas politikas, ne taip, kaip baronienC. Ashton, kuri iš tikrųjų yra tikra šių dienų politinės klasės atstovė. Argi kai kuriais atžvilgiais ji nėra ideali? Ji niekada neturėjo tinkamo darbo ir per savo gyvenimą niekada niekur nebuvo išrinkta. Taigi, spėju, kad yra nepriekaištinga šiai Europos Sąjungai.
(Pirmininkas papraškalbėtojo baigti kalbą)
Ji niekada niekur nebuvo išrinkta ir niekas nežino, kas ji tokia! Netgi ministras pirmininkas apie baronienę "Ashdown" kalbėjo kaip apie C. Ashton priešingybę. Noriu pasakyti, kad niekas niekada negirdėjo apie ją. Ji netgi mažiau žinoma nei H. Van Rompuy! Noriu pasakyti, kad tam reikia įdėti darbo. Argi ne?
Ji iškilo be įrašų apie darbą. Ji yra šio podemokratinio amžiaus dalis. Ji sėkmingai ištekėjo - ištekėjo už T. Blairo patarėjo, draugo ir rėmėjo ir pateko į Lordų Rūmus. Kai ji dirbo Lordų Rūmuose, jai buvo patikėtas didžiulis darbas - prastumti Lisabonos sutartį Lordų Rūmuose ir tai padaryti apsimetant, kad ši sutartis visiškai nepanaši į ES Konstituciją. Taigi, ji sugeba atrodyti rimta, taip pat Lordų Rūmuose energingai žlugdbet kokius bandymus Jungtinės Karalystės žmonėms suteikti referendumo galimybę.
Taigi, štai ji: niekada nekandidatavo į viešąsias pareigas, niekada neturėjo tinkamo darbo, tačiau štai - gauna vienas aukščiausių Europos Sąjungos pareigų. Jos paskyrimas - gėda Didžiajai Britanijai.
(Šūksnis iš salės)
Na, priešingai, negu ji, aš bent jau buvau išrinktas, pone! Ji nebuvo išrinkta, tačiau žmonės neturi teisės pašalinti ją.
Tačiau išklausykite dar šiek tiek informacijos. Šiuo atveju yra kai kas daug rimtesnio negu tai. C. Ashton buvo aktyvi branduolinio nusiginklavimo kampanijos dalyvė. Iš tikrųjų ji buvo branduolinio nusiginklavimo kampanijos iždininktuo laikotarpiu, kai branduolinio nusiginklavimo kampanija priėmdidžiules dovanojamas lėšas ir atsisakatskleisti jų šaltinį. Žinoma tik tai, kad šias dovanojamas lėšas gavo žmogus vardu Will Howard, kuris buvo Didžiosios Britanijos komunistų partijos narys. Ar baronienneigia, kad būdama iždininke priėmlėšas iš organizacijų, kurios buvo prieš Vakarų tipo kapitalizmą ir demokratiją? Šį klausimą privalu užduoti.
Be to, ar tikrai esame patenkinti, kad žmogus, kuris bus atsakingas už mūsų užsienio saugumo politiką, prieš keletą metų buvo tokios kampanijos, kaip branduolinio nusiginklavimo kampanija, aktyvistas? Jeigu iš tikrųjų manome, kad, atvirai kalbant, mums būtina jausti nesėkmes! Nemanau, kad yra tinkamas ir reikiamas asmuo tam darbui ir yra tam tinkama asmenybė. Ji neturi patirties ir privalo atsakyti į šiuos klausimus. Aš ji ėmpinigus iš Vakarų priešų? Į šį klausimą reikia atsakyti.
Na, turime savo du nykštukus. Turėsime silpną, vadovaujantį silpnam, tačiau netriumfuoju, nes jie darys spaudimą dėl politinės sąjungos, o mūsų lyderiai, nors šiuo metu galbūt išgelbėjo savo reputaciją tarptautiniu lygiu, visi išdavsavo nacionalines demokratijas. Europos valstybyra čia. Dėl šios Lisabonos sutarties rengiamės priimti naujų teisės aktų laviną, tačiau man nekyla jokių klausimų, ar Jungtinėje Karalystėje turi būti surengtas visateisis, laisvas ir sąžiningas referendumas siekiant nuspręsti, ar liekame šios Europos Sąjungos dalimi, ar ne. Tikiuosi ir meldžiuosi, kad balsuotume už išstojimą, tačiau bet kuriuo atveju reikia paklausti žmonių.
(Kalbėtojas sutiko atsakyti į klausimą, užduotą pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį pakėlus mėlynąją kortelę)
Pirmininkas
Noriu tarti žodį N. Farage'ei. Būti labai pageidautina, jeigu galėtume šiek tiek nusiraminti, nes ne visada lengva suprasti kai kuriuos žodžius ir posakius.
Edit Herczog
Gerb. pirmininke, N. Farage pasakė, kad šie žmonės, kurie buvo išrinkti praėjusią savaitę, nėra tie žmonės, dėl kurių stabdomas eismas. Todėl ir išrinkome juos - todėl, kad norėjome išrinkti žmones, kurie privertų eismą judėti taip, kad visi Europos piliečiai užsitikrintų geresnį gyvenimą, - kaip tik tai jie ir darys.
H. Van Rompuy ir C. Ashton išrinkti dėl žmonių, todėl 480 mln. europiečių greitai sužinos tai. Mano manymu, tai yra laimėjimas. Turime ginti juos. Turime išsaugoti jų asmens neliečiamybę. Be to, pone N. Farage, noriu pacituoti jums vengrų posakį. Gerai, kad esate čia, nes jei beždžionlipa į medį, lengviau matyti jos užpakalį!
Nigel Farage
Gerb. pirmininke, kad ir kaip gerbčiau, bet manau, jog, kad gerbiamoji narvisiškai nesuprato minties, nes du kartus pasakė: "žmonės, kurie buvo išrinkti praėjusią savaitę". Jie nebuvo išrinkti. Tokią mintį noriu pasakyti, o kalbant apie baronienę C. Ashton - ji per visą savo gyvenimą niekada nebuvo išrinkta į viešąsias pareigas. Ji imasi nepaprastai įtakingų pareigų, tačiau Europos, Jungtinės Karalystės ir visų kitų šalių, gyventojai neturi teisės patraukti jos atsakomybėn ir pašalinti - būtent tokie iš esmės negeri dalykai dedasi visoje šioje Europos Sąjungoje. Visa tai apie pasirinkimą - biurokratija ar demokratija. Reikalai klostosi labai negerai.
Tačiau, gerb. Pirmininke, gal galėčiau sugrįžti atgal ir užduoti jums klausimą? Atrodo, duodate suprasti, kad pasakiau kažką nederama, perdėta arba neteisinga. Ar galėtumėte paaiškinti, kas tai buvo? Noriu sužinoti.
Pirmininkas
Tai, kaip jūs apibūdinate tokių svarbių Europos Sąjungai žmonių parinkimą, ir tai, ką kalbate apie visą su tuo susijusią problemą, mano nuomone, visiškai netinka pagal visą situaciją.
(Protestai)
Tokia mano nuomonė, kolegos.
Nigel Farage
Gerb. pirmininke, kai buvote išrinktas pirmininku, sakėte, kad veiksite kaip neutralus pirmininkas, siekdamas užtikrinti, kad visoms diskusijų šalims būtų suteikta galimybkalbėti. Jeigu kritikuojate mane dėl to, ką pasakiau, politinio turinio, jūs neatliekate savo neutralaus posėdžio pirmininko darbo.
Andreas Mölzer
(DE) Gerb. pirmininke, tiek prisijaudinę, galbūt turėtume pažiūrėti praktiškiau. Energijos trūkstančios kylančios ekonomikos šalys ir energiją švaistančios išsivysčiusios šalys dar buvo nepasirengusios įgyvendinti Kioto protokolo. Todėl abejoju, ar kas nors pasikeis pasibaigus Kopenhagos konferencijai. Prekybos taršos leidimais tikslas taip pat yra abejotinas, kai tam leidžiami milijonai, nors tikroms alternatyvoms, pvz., atsinaujinančiai energijai, įbrukami centai. Tai tikrai nepaskatins remti atomines elektrines kaip Kioto protokolui palankią alternatyvą.
Antroji aktuali krizė, kitaip tariant, kova dėl subsidijų bankrutuojančiam automobilių gamintojui "Opel", - nepaprastai pavojinga problema. Nebuvo pakankamai rimtai pasižiūrėta į tokius požymius, kaip užsakymų sumažėjimas, o ES aibe savo reglamentų tikriausiai prisidėjo prie kadaise klestėjusios pramonės nuosmukio. Iš to turime padaryti išvadą, kad ateityje mums reikės sudaryti pagrindines sąlygas, kurias būtų galima planuoti ir numatyti visoms institucijoms, o kol neturime veikiančių gerai suformuluotų koncepcijų, būtų neatsakinga milijardus eurų mokesčių mokėtojų pinigų išmesti šiai problemai spręsti. Svarbu užtikrinti, kad galiausiai šie pinigai nepatektų į JAV. Be to, turi būti nustatytos grąžinimo taisyklės.
Jeigu nieko daugiau neatsitiks, būsimame posėdyje turėtų būti numatyta galimybpadėti pagrindus "skaidriam" Europos piliečiui. Stokholmo programa žmonėms suteikiama ne daugiau, o mažiau teisių, nes jie neturi galimybės kontroliuoti, kaip naudojami duomenys. Nėra požymių, kad būtų nutrauktas keleivių stebėjimas, ir dar neišspręstas prieštaringas duomenų apsaugos klausimas, todėl jei turime įdiegti Europos prieglobsčio sistemą, mano nuomone, turėtume taikyti griežtesnius kriterijus, pvz., tokius, kokie naudojami Danijoje.
Cecilia Malmström
Gerb. pirmininke, dėkoju visiems frakcijų lyderiams už jų labai įkvepiantį pagalbą. Nors ir ne visiems, bet didžiajai daugumai, kaip antai Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai, atrodo, patinka, kad sugebėjome sėkmingai paskirti du asmenis - H. Van Rompuy ir C. Ashton. Abu šie žmonės prisidėjo prie Europos Sąjungos darnumo, stabilumo ir geresnio koordinavimo, tačiau kaip tik to ir reikia, jei norime būti pajėgūs sutelkti dėmesį į pagrindinius uždavinius, kurie iš dalies sutampa su šešių mėnesių pirmininkavimu. Manau, tai labai gerai.
Kaip pasakM. Schulz, dabar, kai yra paskirti, jie galės sutelkti dėmesį į savo užduotis, o mes galėsime baigti šias diskusijas. Galbūt kai gruodžio 1 d. Lisabonos sutartis galutinai įsigalios, diskusijas Jungtinės Karalystės vidaus politikos klausimais taip pat bus galima palikti už šios posėdžių salės durų. ES reikalingos šiuolaikinės pagrindinės taisyklės, o Lisabonos sutartis suteiks mums jas. Būsime geriau pasirengę spręsti svarbiausias problemas, su kuriomis susiduriame.
Būsimuoju laikotarpiu, kuris baigsis Europos aukščiausiojo lygio susitikimu, bus trys pagrindiniai klausimai, kuriais Tarybai pirmininkaujanti Švedija kartu su jumis ir Komisijos padedama tikisi pasiekti pažangą. Klimato klausimas, kuriuo darome viską, kas įmanoma, kad sudarytume plataus užmojo politinį susitarimą su tvarkaraščiu, kuris galiausiai taptų teisiškai privalomas. Turėsime susitaikyti su Kopenhagos konferencijos rezultatais ir tuo, kas per ilgą laiką vėliau įvyks, ir turėsime pamažu keisti savo visuomenes, kad taptume klimato požiūriu pažangesni.
Kalbant ekonomikos klausimais, net jei finansų rinkose reikalai, atrodo, klostosi geriau, daugelyje šalių mato didelį nedarbo lygį, kuris daug metų į priekį bus mūsų ekonomikų skiriamasis požymis.
Dėl G. Verhofstadto klausimo dėl priežiūros noriu pasakyti, jog esu patenkinta, kad vis dėlto darome pažangą šiuo klausimu. Problema, kurią iki šiol turėjome dėl finansinės priežiūros, buvo ta, kad ši priežiūra buvo per daug orientuota į pavienes bendroves ir per mažai - į visą finansų sistemą. Taip pat nevyko įvairių priežiūros institucijų bendradarbiavimas. Esant veikiančioms naujoms Europos priežiūros institucijoms, sugebėsime tai ištaisyti. Jos laikysis visapusiško požiūrio ir glaudžiau bendradarbiaus. Žinoma, jos taip pat bus atskaitingos Tarybai ir Europos Parlamentui. Išsamiau šis klausimas bus svarstomas gruodžio 2 d. Ekonomikos ir finansų tarybos (ECOFIN) susitikime, kuriame, tikiuosi, padarysime tolesnę pažangą.
Galiausiai dėl Stokholmo programos: tai labai svarbus sprendimas, su kuriuo per ilgą laiką taip pat turėsime susitaikyti ir kuriam ateityje Europos Parlamentas turės labai didelę įtaką. Kaip daugelis sakė, tai yra klausimas, ar rasime šiurpių problemų, su kuriomis susiduriame dėl tarpvalstybinių nusikaltimų, prekybos žmonėmis ir terorizmo grėsmės, sprendimus ir ar suderinsime tai su politika, kurioje piliečiams būtų skiriama daugiausia dėmesio ir būtų užtikrinamas asmens privatumo gerbimas.
Tikiuosi, kad galime parengti ilgalaikę programą šioms problemoms spręsti pagal Stokholmo programą. Šie trys klausimai, taip pat daugelis kitų, buvo Tarybai pirmininkaujančios Švedijos prioritetai, todėl būsiu labai patenkinta matydama, kad mes, tikėkimės, gruodžio mėn. būsime sėkmingai juos išsprendę. Labai jums ačiū. Žinoma, diskusijų pabaigoje vėl kalbėsiu.
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Gerb. pirmininke, buvo pateiktas konkretus klausimas dėl SWIFT, todėl noriu paaiškinti savo poziciją šiuo klausimu, nes, mano manymu, jis neparastai svarbus. Be to, jis turi daug bendro su Stokholmo programa.
SWIFT programa tikrai yra valstybėms narėms labai naudinga priemonjoms kovojant su terorizmu. Ja buvo sudarytos sąlygos valstybių narių institucijoms užkirsti kelią Europoje rengiamiems teroristų išpuoliams. Kalbame ne apie teorinius atvejus. Kalbame apie tikrus atvejus.
Šiuo metu svarstomas Europos Sąjungos ir Jungtinių Valstijų susitarimo projektas yra laikinasis susitarimas, kurio maksimali trukm12 mėnesių. Jo reikia siekiant teisėtai pakeisti galiojantį susitarimą perkėlus duomenų saugyklą iš Jungtinių Valstijų.
Jeigu laikinasis susitarimas bus patvirtintas anksčiau nei gruodžio 1 d. ir bus pakeistas teisinis pagrindas, bus išvengta saugumo spragos ir smarkaus smūgio Europos Sąjungos ir Jungtinių Valstijų šios srities santykiams.
Paskutiniame mūsų surengtame susitikime, kuriame dalyvavo Europos Sąjunga ir Prezidentas B. Obama, pirmasis jo iškeltas klausimas - Jungtinių Valstijų ir Europos bendradarbiavimas kovojant su terorizmu. Jis išvardijo konkrečias Europos šalis, kurios neseniai išvengteroristų išpuolių dėl to, kad vyko mūsų ir jų bendradarbiavimas šiuo klausimu.
Jei pageidaujate, galiu pateikti kai kurią informaciją apie tai. Iki šios dienos Europos vyriausybėms pagal Terorizmo finansavimo sekimo programą buvo perduota daugiau nei 5 450 atvejų, iš jų daugiau nei 100 naujų surinktų duomenų komplektų Europos šalims perduota nuo šių metų sausio iki rugsėjo mėnesio.
Galiu pateikti konkrečių pavyzdžių. Ši informacija labai padėjo Europos vyriausybėms tiriant Al-Qaidai vadovaujant rengtą sąmokslą - buvo siekiama užpulti transatlantinių oro linijų orlaivius, skraidančius tarp JK ir Jungtinių Valstijų.
2009 m. rugsėjo mėn. viduryje buvo apkaltinti trys asmenys, kurie visi buvo nuteisti kalėti ne mažiau nei 30 metų. 2009 m. pradžioje ši sistema buvo naudojama Europoje įsikūrusių Al-Qaidos asmenų, kurie dalyvavo planuojant įtariamus išpuolius orlaiviuose, finansavimo veiklai nustatyti. Informacija buvo perduota Europos ir Artimųjų Rytų šalių vyriausybėms.
2007 m. vasarą ta pati sistema buvo naudojama Vokietijoje įsikūrusių Islamo džihado sąjungos narių finansinei veiklai nustatyti. Ši informacija padėjo atlikti tyrimą ir galiausiai suimti Islamo džihado sąjungos narius, kurie planavo užpulti Vokietijos vietoves. Vėliau jie prisipažino dėl šios veiklos.
Taigi, šia sistema jau buvo išgelbėta daug gyvybių Europoje ir kitur. Kalbame apie nepaprastai rimtą problemą. Visiškai sutinku, kad visa kova su terorizmu turi būti vykdoma visiškai atsižvelgiant į mūsų atvirų ir laisvų visuomenių pagrindines teises ir garantijas. Buvome pirmieji pasaulyje, Prezidentui G. W. Bushui pasakę, kad jis turi uždaryti Gvantanamo kalėjimą, - būtent mes, europiečiai. Mes remiame tai. Tačiau turime vertinti tai taip, kad liktume vieningi ir įsipareigoję kovoti su terorizmu.
Todėl noriu jus visus patikinti, kad, remdamiesi nauja Lisabonos sutartimi, suteiksime jums naujus įgaliojimus kaip tik spręsti šį klausimą, kuriuo Europos Parlamentas turės visas savo galias.
Taigi, 2010 m. pradėsime turėdami naują pagrindą, kuriuo bus atsižvelgta į Lisabonos sutartį, pagal kurią, žinoma, Parlamentui bus suteiktos visos galios veikti šiuo klausimu, nes norime, kad Parlamentas taip pat būtų šių veiksmų prieš terorizmą ir už saugumą pagrindinėse pozicijose, bet, žinoma, visiškai paisydamas pagrindinių teisių ir mūsų teisinių garantijų.
Galiausiai, kadangi tiek daug jūsų kalbėjo - dėkoju už jūsų pastabas - lyčių lygybės klausimu, kuris toks svarbus man, Komisijai ir Europos institucijoms, norėčiau jums leidus pažymėti, kad šiandien yra 10-osios Tarptautinės smurto prieš moteris panaikinimo dienos metinės. Mano manymu, tai darbotvarkė, pagal kurią mes Europoje taip pat turime kai ką padaryti. Deja, Europoje vis dar pasitaiko daug atvejų, kai moteris užpuola jų partneriai arba buvę partneriai. Noriu pasinaudoti šia galimybe pademonstruoti mūsų nuolatinį dėmesį šiai labai svarbiai darbotvarkei, kuri taip pat rodo mūsų Europos visuomenė.
Mario Mauro
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, komentuojant paskyrimus, atliktus siekiant pradėti naują Europos Sąjungos laikotarpį, tarptautinėje spaudoje labai dažnai buvo vartojami pasakymai "kandidatai, kurie netinka pareigoms" arba "nepatenkinami kandidatai".
Norėčiau paprieštarauti šiai tendencijai. G. Verhofstadt niekada nebuvo pasakęs teisingesnių žodžių, kai pareiškė, kad stiklinę galima matyti kaip pusiau pilną arba pusiau tuščią. Todėl man įdomu, koks buvo loginis pagrindas Tarybai pasirinkti šiuos asmenis. Manau, kad tai buvo Bendrija paremtas loginis pagrindas, ir pabandysiu paaiškinti, ką tuo noriu pasakyti. Tai, kad kadenciją baigianti Europos Komisijos narpasirinkta Europos užsienio reikalų ministro funkcijoms, pasiunčiamas aiškus signalas: juo pasakoma, kad ketinama vykdyti Bendrijos užsienio politiką, o ne užsienio politiką, kurią vykdant visų pirma tvirtai laikomasi kurios nors vienos šalies filosofijos. Todėl, manau, naujiena ne tai, kad C. Ashton yra britė, o tai, kad ji ateina iš Komisijos. Kitaip tariant, ji perima Bendrijos požiūrį į užsienio politikos reikalus, kuris nesusijęs su konkrečiu vienos šalies požiūriu.
Dėl Belgijos ministro pirmininko iškėlimo kandidatu reikia pasakyti, kad dėl jo buvo abejojama lyginant jį su turinčiomis didesnį autoritetą asmenybėmis. Manau, kad iš Europos Vadovų Tarybos Pirmininko, kuris liks eiti pareigas pustrečių metų, reikalaujame ne šaukti garsiau nei kiti arba parodyti savo autoritetą labiau nei kiti, o įtikinti kitus kalbėti vienu balsu. Todėl manau, kad H. Van Rompuy pasiūlymas buvo geras pasirinkimas.
Turime vadovautis Bendrijos požiūriu, nes jei tikrai norime kurti Europą, teisingai elgiamės, kad pasirenkame šiuos asmenis remdamiesi šiais kriterijais. Galėsime stebėti šio pasirinkimo efektyvumą ir veiksmingumą, kai pamatysime šiuos asmenis veikiančius, tačiau raginu visus tvirtai palaikyti jų veiklą, nes kitaip tikrai būsime praleidę puikiausią savo gyvenime progą.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Gerb. pirmininke, vakar plenariniame posėdyje kalbėjau, norėdamas pabrėžti, kokia svarbi Stokholmo programa, esanti Europos Vadovų Tarybos gruodžio 10 d. darbotvarkėje. Taip pasielgiau siekdamas atkreipti dėmesį į jos turinį ir visų pirma paraginti Parlamentą suteikti kuo didesnę paramą, kad būtų imta svarstyti šį pranešimą, kurį kartu dirbdami parengtrys komitetai. Kalbu apie Teisės reikalų komitetą, Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komitetą bei Konstitucinių reikalų komitetą. Todėl vakar daugiausia dėmesio skyriau piliečiams skirtos Europos, taip pat rinkos sukūrimui.
Manau, kad dabar tinkamas laikas pabrėžti šio klausimo reikšmę konstituciniu požiūriu Europos Vadovų Tarybos, kuri susitinka gruodžio 10-11 d., darbotvarkėje. Šiaip ar taip, Parlamentas bus stiprinamas pagal Lisabonos sutartį.
Parlamentas bus ypač stiprinamas laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje ir parengiant veiksmų planą, kuris turi būti patvirtintas Ispanijos pirmininkavimo Tarybai metu. Taip yra dėl to, kad toks bendradarbiavimas reikalingas pagal Europos Sąjungos sutarties 17 straipsnį ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 295 straipsnį. Šiuose straipsniuose esame raginami įsitraukti į tarpinstitucinį bendradarbiavimą ir iš mūsų reikalaujama sudaryti tarpinstitucinį susitarimą, kad galėtume bendrai parengti Lisabonos sutarties įgyvendinimo strategiją. Be to, tai turime padaryti laikydamiesi kuo didesnio skaidrumo, subsidiarumo ir bendradarbiavimo su nacionaliniais parlamentais principų. Todėl nacionaliniai parlamentai bus įtraukiami į Lisabonos darbotvarkės rengimą.
Tai reiškia, kad turėsime dirbti daug įtemčiau. Gyvenimas mums nebus lengvas. Priešingai, jis taps daug sudėtingesnis. Be to, būsime priversti įsipareigoti vertinimo tvarkos pasimokyti iš patirties. Pagrindinis šio uždavinio tikslas - užtikrinti, kad atitiktume Europos modelį ir pagrindines teises. Be to, Europos Parlamentas bus daugiau susijęs su duomenų apsauga. Kalbu apie tolesnius veiksmus priėmus SWIFT susitarimą, kuris buvo minimas šiandien ir kuris toks svarbus atsižvelgiant į mūsų dvišalius santykius su Jungtinėmis Valstijomis.
Tačiau svarbiausia, kad Europos Parlamentas planuoja dalyvauti vertinant ir stebint, kaip Europos institucinėje struktūroje veikia agentūros. Kalbu apie Europolą, Europos prieglobsčio paramos biurą, Eurojustą ir FRONTEX.
Dėl visų šių priežasčių norėčiau, kad Europos Vadovų Tarybos darbotvarkėje būtų išdėstyta, kaip svarbu įtvirtinti įsipareigojimą veikti ir dirbti bendradarbiaujant su Europos Parlamentu, ypač rengiant ir kontroliuojant veiksmų planą, kuris turi būti patvirtintas per artėjančius šešis Ispanijos pirmininkavimo Tarybai mėnesius.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Gerb. pirmininke, mes padarėme tai - Lisabonos sutartis įsigaliojo. Noriu padėkoti C. Malmström, Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai ir visai komandai - visi jie dirbo labai įtemptai. Tai labai svarbus laimėjimas.
Šiomis aplinkybėmis noriu trumpai pakalbėti dviem klausimais, kurie yra šios diskusijos tema. Pirmasis klausimas - Tarybos Pirmininkas. Pone J. M. Barroso, jūs ką tik pasakėte, kad norite dirbti kartu su H. Van Rompuy. Manau, tai labai gera mintis. Teisinga, kad turėtumėte dirbti kartu su Taryba. Tačiau yra vienas dalykas, kurį noriu pasakyti visiškai aiškiai: Tarybos Pirmininkas neatsakingas nei Europos Parlamentui, nei jokiam kitam parlamentui. Tai reiškia, kad jūs, vykdydamas Komisijos Pirmininko funkcijas, esate teisėta demokratininstitucija ir teisėtas demokratinis Europos Pirmininkas. Todėl visais būdais dirbkite kartu, tačiau prašome užtikrinti, kad būsite priekyje ir vairuosite šią priemonę.
Mano antras klausimas susijęs su tuo, kad Tarybos atstovas pasakė, jog 2009 m. gruodžio 1 d. C. Ashton turėtų užimti abejas pareigas - vyriausiojo įgaliotinio ir Komisijos pirmininko pavaduotojo. Pirma, yra tik vienos pareigos - vyriausiojo įgaliotinio (Komisijos pirmininko pavaduotojo), o antra, ji negali užimti pareigų be Parlamento sutikimo. Nuo gruodžio 1 d. pirmosios J. M. Barroso vadovaujamos Komisijos padėtis nuo Nicos sutarties galiojimo pabaigos iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo pradžios bus teisiškai neapibrėžta. C. Ashton galutinai užims pareigas tik 2010 m. sausio mėn. pabaigoje gavusi Parlamento sutikimą.
Viena paskutinpastaba dėl šio Parlamento diskusijų kultūros. Mums tereikėjo pasiklausyti N. Farage's. Jeigu jis ir jo partija kada nors būtų buvę Jungtinės Karalystės vyriausybėje, britams tikrai būtų tekę vertinti įsisteigimo Europos Sąjungoje laisvę, nes daugybjų būtų persikėlę į Prancūzija, Vokietiją, Ispanija ir Italiją, taip pat į Portugaliją, pone J. M. Barroso.
Jill Evans
Gerb. pirmininke, Tarybos susitikimas vyks mažiau nei po dviejų savaičių nuo Lisabonos sutarties įsigaliojimo, tačiau, kaip sakministrė, mums teko įveikti ilgą ir sunkų procesą, kad pasiektume šį tašką. Tačiau daugelis iš mūsų mano, kad praleidome lemiamą galimybę. ES ir Europos gyventojų santykiuose vis dar trūksta grandies, nepaprastai svarbaus demokratinio elemento, t. y. žemesnio lygmens arba regioninio vyriausybės lygmens.
Daug rinkėjų Europą laiko tokia pat tolima, kokia ji buvo visada, todėl turime skubiai spręsti šią problemą. Ne visų mūsų šalyse vyko referendumai ir ne visi turėjome galimybę pareikšti savo nuomonę dėl būsimo Europos vystymosi, tačiau visoje ES vyksta dalykai, kurie turi tiesioginį poveikį mūsų darbui sprendžiant mūsų laukiančius uždavinius ir visus šiuos politikos klausimus, kuriuos jau minėjau - užimtumo, socialinių teisių, ekonomikos reguliavimo, kovos su terorizmu, taikos ir teisingumo, todėl didžiuojuosi turėdamas galimybę kalbėti, beje, kaip Velso branduolinio nusiginklavimo kampanijos dalyvis.
Tik kelios savaitės mus skiria nuo Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimo - didžiausio iššūkio iš visų. Vietos ir regioniniu lygiais bus įgyvendinta iki 80 proc. klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo prie klimato kaitos politikos. Be to, daugelis regioninių vyriausybių, pvz., Velso vyriausybė, rodys pavyzdį patvirtindamos radikalią kovos su klimato kaita politiką. Būtent čia bus vykdomi bet kokie sudaryti tarptautiniai susitarimai. Taigi privalome pažvelgti į anapus valstybių narių lygmens esančius Europos gyventojus.
Gruodžio 13 d., sekmadienį, daugiau nei 150 Katalonijos savivaldybių rengiami referendumai dėl nepriklausomumo nuo Ispanijos. Kaip ES reaguoja į tai? Ar tai bus Tarybos darbotvarkėje? Labai abejoju tuo, tačiau turėtų būti. Europa keičiasi, todėl tikiuosi, kad naujasis Pirmininkas tai pripažins ir reaguos į tai.
Peter van Dalen
(NL) Visų pirma noriu išsakyti komplimentus Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai už jos pastangas, dėtas pastaruosius kelis mėnesius. Ji nusipelno ypatingo pripažinimo už tai, kaip išsprendRubiko kubo tipo galvosūkį, susijusį su H. Van Rompuy ir C. Ashton paskyrimais.
Esu labai patenkintas šiais paskyrimais, nes H. Van Rompuy jau pasakė, kad jo asmeninės pažiūros yra visiškai nesvarbios. Jo žodžiai - išminties ir puikaus įžvalgumo liudijimas. Didžiuojuosi H. Van Rompuy dėl jo eurorealistinio požiūrio ir priminsiu jam jį ateityje, nepaisydamas to, ar šie priminimai bus laukiami arba reikalingi.
Deja, taip pat girdėjau išreikštą nepritarimą tų, kurie baiminasi, kad pirmasis nuolatinis Tarybos Pirmininkas neturi pakankamai kompetencijos šioms pareigoms. Akivaizdu, kad kai kurie tikėjosi kokio nors Europos supermeno. Tikrai nepritariu tokiai nuomonei, o išgirdus pirmuosius H. Van Rompuy pareiškimus man palengvėjo. Jis niekada nedavsuprasti, kad nori tapti tokio pobūdžio Europos supermenu.
Gerb. pirmininke, per būsimą Tarybos susitikimą Europos vyriausybių vadovai turės savo Kopenhagos strategijoje uždėti visus taškus ant "i" ir brūkšnelius ant "t", kad būtų galima pasiekti kuo geresnį rezultatą. Linkiu Pirmininkui H. Van Rompuy ir einančiam Tarybos Pirmininko pareigas A. M. Bildt visokeriopos sėkmės atliekant procedūras, susijusias su šia labai svarbia užduotimi. Be to, linkiu mums visiems pozityvių ir visų pirma įžvalgių rezultatų.
Takis Hatzigeorgiou
(EL) Gerb. pirmininke, kita Taryba susidurs su labai svarbiu klausimu - plėtros klausimu. Kai kalbame apie plėtrą, suprantame, kad Turkija - didžiuldiskusijos dalis. Mes, Kipras ir mano partija, - noriu labai aiškiai pasakyti tai Europos Parlamente, - esame visiškai už Turkijos įstojimą į Europos Sąjungą. Tačiau mes nepavargdami kartosime, kad šis įstojimas negalės įvykti, jeigu Turkijai nepasiseks įvykdyti, kaip pasisekįvykdyti visoms kitos įstojusioms šalims, visų įsipareigojimų Kiprui ir Europos Sąjungai.
Kipre vyksta dviejų lyderių derybos, ir jeigu jose bus rastas sprendimas, tai bus pergalės simbolis visai Europos Sąjungai. Ši pergalpaskatins Europos Sąjungą užimti savo vietą šiuolaikiniame pasaulyje. Tačiau privalome išdėstyti visą tiesą, kuri yra tokia: Turkija yra okupavusi pusę Kipro, o jos, kaip spėjama, 40 000 karių gina 80 000 Kipro turkų. Tai prilygsta dviem Turkijos kariams prie kiekvieno Kipro turko namo. Nepažįstu nvieno Europos Parlamento nario, kuriam būtų užtikrintas toks saugumas. Taigi, kalbame apie Kipro turkų izoliaciją ir viešai pritariame okupacinės kariuomenės vykdomos Kipro turkų izoliacijos pašalinimui.
Baigdamas norėčiau atkreipti dėmesį, kad nors ir palaiko Turkijos stojimą, Kipras negali sutikti, kad būtų pradėtos derybos dėl energetikos skyriaus, kol Turkija neįvykdys savo įsipareigojimų Europos Sąjungai bei Kiprui ir kol nepašalins kliūčių, kurių sudaro Kipro Respublikai dedant pastangas išplėsti savo ekonominę zoną.
Zoltán Balczó
(HU) Laikantis Lisabonos sutarties labai neseniai buvo priimti du svarbūs sprendimai dėl personalo. Dabar Europos Sąjunga turi nuolatinį pirmininką ir vyriausiąją įgaliotinę užsienio reikalams. Ar šiais sprendimais dėl personalo mums perteikiama svarbi žinia? Iš tiesų žinia jais perduodama. Šioje posėdžių salėje daug kalbame apie pusiausvyrą, nusistovėjusią tarp Europos Komisijos, Tarybos ir Parlamento. Mano nuomone, pusiausvyros nėra, nes ES vyriausybė, t. y. Komisija, turi teisės aktų iniciatyvos teisės monopoliją. Kai kuriais atvejais ji elgiasi beveik kaip teisėja. Ji kontroliuoja pagrindinę valdžią, o mes šiame Parlamente uždedame guminį demokratijos antspaudą. Lisabonos sutartimi neapibrėžiamos nuolatinio pirmininko pareigos. Jos aiškiai priklauso nuo to, kiek charizmatiška ir ryžtinga yra asmenybė, kuri atsiduria šiame poste. Tai galima suprasti iš sprendimo, kad valdžia ir kontrolturėtų likti - jūsų žodžiais - Komisijoje, atstovaujančioje bendrajam viršvalstybiniam interesui. Tačiau norime pasakyti, kad valdžia ir kontrolliko imperijos, centralizuotai kontroliuojančios 500 mln. gyventojų, vadovo rankose.
Kita vertus, taip pat būtų labai svarbu įsitikinti, kad kalbėdami apie konferenciją klimato kaitos klausimais veikiame ryžtingai, kai tai siejama su skubia mūsų užduotimi. Tačiau tai siejama su lemiamu žingsniu prieš Jungtines Valstijas. Esu beveik įsitikinęs, kad priežastis, kodėl Pirmininkas J. M. Barroso ką tik išėjo, - paskambinti telefonu šiuo klausimu.
Marietta Giannakou
(EL) Gerb. pirmininke, svarbu, kad Lisabonos sutartis galutinai įsigaliojo. Žinoma, Europos piliečiai dešimt metų stebėjo, kaip Europos Sąjungai nesisekrasti būdų užtikrinti, kad po plėtros, susijusios su dvylikos naujų valstybių narių įstojimu, institucijos dirbtų veiksmingai. Tačiau šiuo metu padėtis pasikeitė. Turime Tarybos Pirmininką - visi mus tikina, kad tai yra asmuo, kuris siekia bendro sutarimo ir susitarimo, - ir vyriausiąją įgaliotinę užsienio politikos reikalams.
Aiškinimas ex ante, ar jie tinkami, ar netinkami, palyginti su tais, kurių pavardės buvo pirma laiko svarstomos, arba palyginti su tais, kurie galbūt specializuojasi šiais klausimais, yra nesvarbus. Svarbu tai, kaip bus taikoma sutartis. Šiuo atveju nepaprastai svarbus Europos Komisijos ir Europos Parlamento bendradarbiavimas. Parlamento vaidmuo buvo sustiprintas, tačiau kad jis būtų sustiprintas iš esmės ir kad Europos piliečiai tai pastebėtų, Europos Komisijai būtina skubiai iškelti klausimus atsižvelgiant į tai, kad ji turi iniciatyvos teisę Europos Vadovų Taryboje.
Taryba tariamai veiks greičiau atsižvelgiant į tai, kad ji nebeveiks kaip anksčiau, kai jai pirmininkaudavo valstybės narės, todėl vyriausybės nebeturės galimybės manipuliuoti Taryba siekdamos įrodyti, kad visus gerus dalykus daro vyriausybės, o visus blogus ir nemalonius dalykus - Briuselis.
Akivaizdu, kad gruodžio mėn. Taryboje bus klausimų dėl plėtros, tačiau nei ministras, nei Komisijos Pirmininkas nepateikmums jokios išsamios informacijos - jie apskritai kalbėjo apie kitus reikalus. Akivaizdu, kad plėtra į Vakarų Balkanus ir Turkiją remiantis Europos Komisijos pasiūlymais susiduria su daugybe abejonių ir klausimų, nepaisant tikslo integruoti šias šalis į Europos Sąjungą.
Catherine Trautmann
. - (FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ketvirtadienį Europos Sąjunga paskyrH. Van Rompuy pirmuoju nuolatiniu Tarybos Pirmininku ir C. Ashton, kuri bus atsakinga už Europos diplomatiją. Ponios ir ponai, noriu grįžti prie diskusijos, kuri mūsų institucijose vyko nuo to laiko, kai buvo paskelbta apie šiuos paskyrimus.
Iš tikrųjų, mano nuomone, be pavardžių ir funkcijų, pagrindinis yra valstybių klausimas. Leiskite paaiškinti, ką noriu pasakyti. Matome tai, kas galėtų būti baisiausiu košmaru tiems, kurie perdavEuropos Bendrijos idealą ir išreišktroškimą sukurti sąjungą. Tuo metu buvo manoma, kad Europos Sąjungos pagrindas turi būti valstybės teisėtumas ir kad jos ateitis priklauso nuo nacionalinio egoizmo ribų peržengimo. Dėl dviejų prieštaringų aplinkų įtampos, kuri kartais būna skausminga, dažnai sukuriami originalūs mechanizmai, tačiau visų pirma dėl jos susiformuoja politinis požiūris, kuris yra vienintelis pasaulyje.
Šis košmaras, ponios ir ponai, atitiktų Europą, kuri apsiribotų tarpvyriausybinio komplektavimo bendrija. Kaip šiandien galime pastebėti, rezultatas būtų įtarinėjimas nekompetencija, prielaidų kėlimas dėl teisėtumo ir įtampa tarp giminingų politinių partijų grupių.
Sakydama šią kalbą neketinu, kaip suprasite, grįžti prie vien tik ketinimų vertinimo. Labiau norėčiau kartu su jumis prisiminti Europos Parlamento narių teises ir pareigas. Mūsų pareiga - abejoti nesuprantamais ginčais, kylančių dėl paskyrimų į postus, kurie yra Lisabonos sutarties padarinys. Mūsų pareiga ateityje priversti Tarybą atsisakyti šio nedemokratiško ir archajiško skyrimo metodo, kuriuo puoselėjama mintis, kad kurdamasi Europa yra atsitvėrusi nuo savo gyventojų.
Mūsų pareiga pasinaudoti visomis savo naujomis Parlamento prerogatyvomis, kurių atsiras dėl naujų galių, garantuojamų mums pagal Lisabonos sutartį, kad galėtume daryti įtaką politikai.
Parlamentui, esančiam tarp susilpnintos Komisijos ir sustiprinto tarpvyriausybinio centro, reikia tapti instituciniu pusiausvyros tašku. Šiuo klausimu tikiuosi, kad Komisijos pirmininko pavaduotojai bus taikomas tas pats Europos Parlamento klausymo procesas, kaip kitiems Komisijos nariams. Iš tikrųjų mes turime teisę vykdyti šį procesą, nes ji suteikiama pagal sutartis. Be to, palaikau R. Harms pasiūlymą - ji pasiūlsurengti naujo Pirmininko ir visų frakcijų susitikimą.
Mūsų pareiga - pagreitinti Europos integraciją, kurios padėtis tikrai yra bloga. Niekas negali pagrįstai norėti, kad H. Van Rompuy arba C. Ashton patikėti įgaliojimai apviltų, todėl ypač linkiu visokeriopos sėkmės C. Ashton, nes didžiuojuosi, kad į šį vyriausiojo įgaliotinio postą buvo paskirta moteris.
Marielle De Sarnez
. - (FR) Gerb. pirmininke, visų pirma dėkoju jums, Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai, kad metų pabaigoje paliekate mus padarę viską, ką galėjote. Tai gera žinia Komisijai ir gera žinia mūsų Parlamentui.
Tai pasakiusi, dabar aptarsiu keletą klausimų. Pirma, paskyrimų klausimas. Man kelia abejonių ne žmonių klausimas, o procedūrų. Be to, tikrai tikiuosi, kad šis kartas bus paskutinis, kai tai vyks tokiu būdu. Europiečiai tikėjosi diskusijų skaidrumo, demokratijos ir aiškumo, o iš esmės sulaukštai ko: neaiškumo ir paskutinę akimirką slapta Europos Vadovų Taryboje surengtų derybų. Tai neturi pasikartoti, todėl, manau, mūsų Parlamento pareiga bus pasiūlyti naujas procedūras ir naujas taisykles ateičiai.
Dėl klimato kaitos linkiu, kad pasibaigus Kopenhagos konferencijai Europos Sąjunga kalbėtų vienu balsu ir veiktų bendrai, kad ir kokia būtų konferencijos baigtis. Tad ženkime toliau! Siekime faktinio išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų sumažinimo 30 proc.! Kai sakau "faktinio", tai reiškia, kad galiausiai vieną dieną bus būtina iškelti laikinų išimčių ir prekybos taršos leidimais klausimą. Ženkime toliau ir vėl prisiimkime tvirtą finansinį įsipareigojimą besivystančioms šalims. Mes joms esame skolingi.
Galiausiai dėl ekonominės ir socialinės padėties: privalome kurti naują ekonomikos modelį, pagal kurį prioritetas būtų teikiamas užimtumui, socialinei pažangai ir ilgalaikiam, kitaip tariant, visų formų tvarumui. Todėl mums reikia priežiūros ir reguliavimo, politikos, kuri būtų palankesnmažoms ir vidutinėms įmonėms, ir bendro mąstymo apie mokesčių sistemą, kurioje pirmenybbūtų teikiama ilgajam, o ne trumpajam laikotarpiui.
Gerald Häfner
(DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, kokioje padėtyje esame dabar rengdamiesi šiam Europos aukščiausiojo lygio susitikimui? Kai kurios kalbos skambėjo taip, tartum viskas būtų gerai, jeigu paprasčiausiai turėtume pakankamai Komisijos narių socialdemokratų arba liberalų - taip, pone M. Schulzai. Manau, kad tai klaida. Viskas bus gerai, kai susitarsime dėl pagrindinių Europos laukiančių uždavinių.
Prieš 20 metų Europoje sugriovėme geležinę uždangą, taip pat, mano manymu, svarbu tai, kad tai padaržmonės, piliečiai, o ne ginkluotosios pajėgos, vyriausybės arba slaptosios tarnybos. Manau, kad ateityje taip pat sugebėsime kurti Europą tik kartu su piliečiais.
Antra, yra kitų sienų, kurias reikia nugriauti, įskaitant tas, kurios yra mūsų galvose. Pvz., daugelis žmonių vis dar mano, kad laisvę galime priešpriešinti saugumui, nors žinome, kad laisvveiksminga tik tada, kai ją puoselėjame. Tačiau ši apsauga neturėtų būti užtikrinama pakenkiant pagrindinėms žmogaus teisėms ir skatinti kurti sekimo valstybę, žinant SWIFT pavyzdį ir kitas problemas.
Daugelis žmonių taip pat mano, kad galima Europą priešpriešinti demokratijai. Tačiau tik demokratinei Europai gali ilgainiui pasisekti. Daugelis žmonių mano, kad aplinka ir ekonomika yra priešingos sąvokos, o vienintelis būdas užtikrinti ilgalaikį klestėjimą - sukurti ekologinę ekonomiką.
Galiausiai norėčiau pasakyti vieną dalyką. Šiuo metu rengiamės Kopenhagos konferencijai, todėl jeigu joje nepadarysime visko, kas įmanoma, nepaisydami išlaidų, - daugelis žmonių yra pasirengę išleisti šimtus milijonų bankams gelbėti, tačiau šykšti klimatui, - ir jeigu neveiksime greitai ir nuosekliai, tada tai, kiek tai susiję su manimi kaip kalbėtoju, bus teisinga ir kalbant apie žmonių giminę. Jos laikas bus praėjęs.
Roberts Zīle
(LV) Ačiū, gerb. pirmininke. Praėjusią savaitę Europos visuomenpatyrdu įvykius. Futbolo bendruomenmatė, kaip teisėjas pasirinko komandą, kuri dalyvaus pasaulio taurės finalinėse varžybose, tačiau visa visuomennematarba nesuprato, kaip ir kodėl tam tikri arbitrai renka Europos įstaigos čempionus. Tačiau jeigu kas nors paklaus, kam ateityje skambins Baltųjų Rūmų arba Kremliaus valdytojas, atsakymas bus toks: jie skambins tiems patiems žmonėms, kuriems skambindavo anksčiau. Dėl Tarybos gruodžio mėn. priemonių turiu pasakyti, kad, žinodamas, kokia yra ekonominė, finansinir užimtumo padėtis, kviečiu Tarybai pirmininkaujančią Švediją nepamiršti gerai žinomos Baltijos valstybių situacijos šiais aspektais. Įvertinus agresyvų investavimą į šias šalis, jos buvo priverstos žūtbūt tvirtai laikytis savo nacionalinės valiutos ir investuotojams palankaus susiejimo su euru. Tikrovėje tai reiškia jų ekonomikų nuvertinimą, todėl Baltijos šalių gyventojai tampa nedarbo čempionais, o jų demografinvisuomenbaigia nukraujuoti. Apie kokį Europos solidarumą galime kalbėti savo piliečiams, jeigu jų socialinir ekonominpadėtis nuo Europos vidurkio atsilieka dar labiau negu buvo prieš jiems įstojant į Europos Sąjungą?
Andrey Kovatchev
(BG) Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, sprendimų priėmimo procesas turėtų tapti skaidresnis, demokratiškesnis ir veiksmingesnis. Tačiau, kaip gerai žinome, veiksmingumas ir demokratija ne visada krypsta į tą pačią pusę, ypač tada, kai yra institucijų koordinavimo ir ryšių su piliečiais trūkumas. Nekyla abejonių, kad būtų daug demokratiškiau surasti tinkamą būdą įtraukti Europos piliečius į Tarybos Pirmininko rinkimus, kad Europos Sąjunga galėtų iš tikrųjų priartėti prie savo piliečių. Manau, tai bus užduotis ateičiai. Nepaisydamas viso to, linkiu visokeriopos sėkmės tiems, kurie buvo paskirti Tarybos Pirmininku ir vyriausiąja įgaliotine.
Dėl būsimo gruodžio 10-11 d. Tarybos susitikimo labai tikiuosi, kad jame bus patvirtinta plataus užmojo institucinių klausimų, susijusių su Lisabonos sutartimi, programa. Galvoju apie Europos išorės veiksmų tarnybą. Mums turi būti aiškūs pagrindiniai duomenys apie jos sudėtį, teisinį statusą ir įgaliojimus. Šia prasme mūsų Parlamentas balsuoja dėl savo pozicijos dėl E. Broko pranešimo. Be to, tikiuosi gauti aiškų Tarybos paaiškinimą dėl koordinuojamų strategijų, taikomų ir siūlomų siekiant išbristi iš krizės, įskaitant bet kokias ekonomines ir finansines priemones, rezultatų. Visų pirma norėčiau žinoti, kokia Tarybos nuomonapie būsimas Europos finansų priežiūros institucijas, kurios ateityje turėtų sumažinti finansinių nusižengimų, kurie iš esmės prisidėjo prie dabartinės krizės, riziką.
Kitas svarbus klausimas, kuriuo tikiuosi išgirsti Tarybos sprendimą, yra, pvz., integruota strategija po Lisabonos sutarties įsigaliojimo, kurią, girdėjome, tikimasi patvirtinti 2010 m. kovo mėn. Tikiuosi, kad Parlamentas aktyviai prisidės prie šios strategijos. Europos piliečiai turi būti šios strategijos pagrindas. Darbo vietų kūrimas taikant investicijas, mokslinius tyrimus, ekologiškas technologijas ir ekologinį veiksmingumą turi būti veiksnys, padedantis tvariai ekonomikos plėtrai, o ne atvirkščiai. Dėl Stokholmo strategijos, taip pat norėčiau, kad Šengeno erdvbūtų plečiama, žinoma, siekiant kuo greičiau įtraukti Bulgariją ir Rumuniją. Dėkoju jums ir linkiu visokeriopos sėkmės susitikime.
Glenis Willmott
Gerb. pirmininke, visų pirma noriu pasakyti, kad palankiai vertinu naują H. Van Rompuy paskyrimą ir ypač didžiuojuosi, kad turime pirmąją vyriausiąją įgaliotinę - nepaprastai gabią ir talentingą britę C. Ashton.
Dėl gruodžio mėn. Tarybos susitikimo: šią savaitę matėme nepalankių orų poveikį šiaurės vakarų Anglijoje esančioje Kambrijoje, kuri patyrdidžiulį potvynį, tačiau ne tik Europoje orai sudaro netikėtų sunkumų. Nepalankūs orai sukelia kitų nenumatytų žmonių tragedijų visoje planetoje.
Neigimas yra lengvas pasirinkimas, tačiau aš neinu į politiką tam, kad kovočiau dėl lengvo pasirinkimo. Nenoriu, kad mano vaikai arba vaikaičiai paklaustų, kodėl nesiėmiau veiksmų. Mano regione konservatoriams atstovauja R. Helmer, kuris žmogaus veiklos sukeltą klimato kaitą apibūdina kaip mitą. Nepaisant konservatorių lyderio D. Camerono tvirtinimų, kad jie yra aplinkos partija, R. Helmer simbolizuoja konservatyvios aplinkos politikos pavojingumą ir nepatikimumą.
Mums reikia veikti, tačiau kovoti su tuo vieniems nebus veiksminga. Mums reikia veiksmų visais lygmenimis, kurie apimtų mūsų sukuriamo anglies dioksido kiekio sumažinimą bent 2 proc. Palaikau tokius kaip mūsų ministras pirmininkas, kuris įsipareigojo iki 2050 m. išmetamo anglies dioksido kiekį sumažinti 80 proc. JK leiboristų vyriausybnori sandėrio, kuris būtų plataus užmojo, veiksmingas ir teisingas, ir remti skurdžiausias šalis, kad jos galėtų sumažinti savo išmetamųjų teršalų kiekį ir prisitaikyti prie klimato kaitos.
Bet koks sutartas klimato priemonių finansavimas turi būti skirtas papildant esamus plėtros pagalbos tikslus, o ne iš esamų biudžetų. Bet koks Kopenhagoje sutartas finansavimas turi būti konkrečiai skirtas klimato kaitos poveikio problemai spręsti besivystančiame pasaulyje ir neturėtų pakeisti kitų vertingų pagalbos srautų. Šiuo metu, atrodo, daugiausia dėmesio bus skiriama trumpalaikiam skubios pradžios finansavimui, tačiau mums taip pat reikalingi ilgalaikiai įsipareigojimai. Ar J. M. Barroso gali užtikrinti, kad finansinius įsipareigojimus po 2012 m. padarys bet kokio Kopenhagos susitarimo prioritetu?
Diana Wallis
Gerb. pirmininke, esame priartėję prie naujos eros pradžios ir galbūt turėtume užduoti sau šiuos tris klausimus: kas, kaip ir ką? Į klausimą "kas" daugiau ar mažiau atsakyta praėjusią savaitę, kuo niekas nebūtų galėjęs būti labiau patenkintas nei aš. Savaitės pradžioje Komisijoje buvo tik trys moterys, o pabaigoje jų yra devynios.
Kai kurioms iš jų galiu pranešti, kad Europos Parlamento narės moterys su kostiumais ir kaklaraiščiais šiuo metu nusileidžia, tačiau jos sugrįš atgal po penkerių metų, jeigu procesas nepagerės. Gal kitą kartą galėtų būti toks procesas, kad visos valstybės narės moteris ir vyrus kandidatais siūlytų taip, kad mums nereikėtų paskutinę akimirką skubėti.
Taip pat dar noriu pakalbėti klausimu "kaip". Šis procesas buvo neskaidrus. Buvo minėta, kad dabar turime pagalvoti apie praktinę Lisabonos sutarties reikšmę. Padarykime skaidrumą mūsų trijų institucijų, mūsų tarpusavio elgesio ir mūsų atvirumo visuomenei šūkiu. Ateityje turi viešpatauti skaidrumas.
Klausimas "ką" turi būti dėmesys mūsų piliečiams. Nauja Stokholmo programa yra gera pradžia, nes ji daug labiau orientuota į pilietį nei jos pirmtakės, tačiau turime toliau ginti savo piliečių teises ne tik užtikrindami piliečių apsaugą, bet ir užtikrindami, kad jų kasdienis gyvenimas būtų lengvesnis visoje Europoje.
Mirosław Piotrowski
(PL) Gerb. pirmininke, artėjančiame Europos Vadovų Tarybos susitikime vis dar vyraus nesenų Tarybos Pirmininko ir ES diplomatijos vadovės rinkimų tema. Daugeliui staigmena buvo ne tik šių konkrečių žmonių išrinkimas, bet ir nepakankamai aiškiai nurodytos jų pareigos. Ilgą laiką mums buvo sakoma, kad dėl naujosios Lisabonos sutarties pagerės ES darbas, tačiau dabar, pradžioje, ji, atrodo, skatins konfliktus dėl personalo. Nvienas iš kandidatų nepristatprogramos, pvz., skirtingai nei J. M. Barroso, kuris prieš jo išrinkimą pristatprogramą.
Pereiname į bandymų etapą, kuriame labai daug kas priklausys nuo naujųjų lyderių asmenybės ir vaizduotės. Galime tik tikėtis, kad imdamiesi spręsti tokius klausimus kaip Komisijos pertvarkymas ir cikliniai pakeitimai, kurie nemažai priklauso nuo žmonių veiklos, jie taip pat imsis spręsti konkrečias ES piliečių problemas, pvz., ekonomikos krizės, skurdžiausiems ES regionams skirtos pagalbos ir kovos su terorizmu.
Gunnar Hökmark
Gerb. pirmininke, manau, kad po to, kai Lisabonos sutartis tapo tikrove, po praėjusios savaitės Europos Vadovų Tarybos susitikimo ir kandidatų į Komisijos narius iškėlimo, laikas nustatyti naujas perspektyvas ir išsiaiškinti, kokie nauji iššūkiai laukia mūsų.
Vienas iš jų akivaizdus - darbas pasibaigus Kopenhagos konferencijai bus toks pat įtemptas, kaip ir anksčiau. Jis toliau bus vienas pagrindinių Europos Sąjungos ir naujosios Komisijos uždavinių. Tačiau taip pat atsižvelgiame į tai, kad dabar laikas pamiršti senas Europos Rytų ir Vakarų koncepcijas arba sena ir nauja ir pagalvoti, kad tai yra viena Europa.
Be to, laikas suprasti, kad dabar, po visų diskusijų apie Lisabonos sutartį, laikas pagalvoti apie naują impulsą plėtros procesui.
Kroatija ir Islandija - norėčiau, kad jos konkuruotų, kuri bus 28-oji. Tačiau taip pat reikia apsvarstyti Vakarų Balkanus ir, žinoma, derybas su Turkija. Tokie klausimai dabar laukia mūsų, kurie taip pat yra būdas padidinti Europos Sąjungos jėgą naujajame pasaulyje, kuriame mums reikia būti stipriems ir pirmauti idėjų ir vertybių srityje.
Tačiau taip pat yra klausimas, kaip dabar užtikrinti, kad turėtume naują socialinės Europos darbotvarkę, - kalbama apie darbo vietas, inovacijas ir klestėjimą, - ir vienintelis būdas tai pasiekti - užtikrinti, kad pasibaigus krizei galėsime tapti konkurencinga ir pirmaujančia ekonomika.
Be to, norėčiau pabrėžti, kad naujosios Komisijos pareiga - užtikrinti, kad nebūtų protekcionizmo, kad mažoms ir vidutinėms įmonėms būtų lengva augti, iškilti bei veikti visoje Europoje ir kad galėtume užtikrinti, kad Europa būtų dinamiška ekonomika. Tai yra svarbu, todėl Komisijos Pirmininkui ir visiems Komisijos nariams sakau: norint, kad Europa būtų socialinė, mums reikia užtikrinti, kad būtų konkurencinga Europos ekonomika.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Gerb. pirmininke, ponia M. Wallström, Lisabonos sutarties ratifikavimo procesas dabar jau užbaigtas, o valstybių ar vyriausybių vadovai išrinko Komisijos narę C. Ashton pirmąja ES užsienio reikalų ministre, nors tai nėra oficialus jos titulas.
Dabar kita užduotis bus įsteigti Europos Sąjungos užsienio reikalų tarnybą. Yra viena aplinkybė, kurios svarbu nepamiršti steigiant šią tarnybą, - todėl prašau Tarybai pirmininkaujančios Švedijos ir konkrečiai C. Malmström užtikrinti, kad užsienio reikalų tarnyboje tam būtų skiriama dėmesio, - būtent, kad Išorės ryšių ir Plėtros generaliniuose direktoratuose yra labai žemas atstovavimo naujosioms valstybėms narėms lygis. Nustatant kvotas valstybėms narėms būtina atsižvelgti į tai, kad naujosioms valstybėms narėms šiuose dviejuose generaliniuose direktoratuose tikrai prastai atstovaujama. Todėl neturėtų būti taikoma jokia diskriminacija, nes, kad užsienio reikalų tarnyba įgytų pasitikėjimą žmonių akyse, reikia atkreipti dėmesį į šį proporcingumą. Labai svarbu, kad užsienio reikalų tarnyboje šis proporcingumas ir vienodas vertinimas būtų įgyvendinti. Tai atitinka mūsų bendruosius interesus.
Raginu Europos Komisiją, taip pat Tarybą atidžiai išnagrinėti šį aspektą. Iš 143 asmenų, užsienyje atstovaujančių ES, tik vienas ambasadorius yra iš naujosios valstybės narės. Tai akivaizdus faktas.
Charles Goerens
. - (FR) Gerb. pirmininke, tai, ką ketinu pasakyti, nesusiję su Tarybai pirmininkaujančia Švedija, kuri buvo puiki pirmininkaujanti valstybir kurią dėl to noriu pasveikinti. Tiksliau kalbant, mano pastabos susijusios su visa Europos Vadovų Tarybos kolegija.
Ko nebuvo padaryta siekiant išsaugoti Lisabonos sutartį? Daug metų kovojome, kad Europą padarytume skaidresnę, veiksmingesnę, labiau matomą ir artimesnę piliečiams.
Mūsų samprotavimu, Tarybos Pirmininką ir vyriausiąją įgaliotinę paskirdama tik įsigaliojus naujajai sutarčiai, 2009 m. lapkričio 19 d. neeilinEuropos Vadovų Taryba nebūtų išsižadėjusi Lisabonos sutarties esmės. 10 metų kovojome, kad ši sutartis būtų, tačiau Taryba nepanorėjo palaukti 10 dienų, kad galėtų įvykdyti naujas nuostatas, susijusias su paskyrimais į du postus.
Lisabonos sutarties, dėl kurios taip atkakliai kovojome, iš esmės nebūtų buvę išsižadėta, jeigu Pirmininko postas būtų buvęs patikėtas J.-C. Junckeriui, ištikimam europiečiui, puikiam mokytojui ir Europos entuziastui, turinčiam puikią patirtį ir kompetenciją. Retai sutinkamas toks asmuo, turintis tiek daug gerų savybių. Iki šiol mums nebuvo paaiškinta, kaip šios neginčijamos geros savybės tapo kliūtimi jį paskirti, nes iš tikrųjų, atrodo, taip buvo. Esu ne vienintelis, kuris norėtų būti informuotas šiuo klausimu.
Nei įprastinEuropos Vadovų Taryba, nei neeilinEuropos Vadovų Taryba, taip pat praėjusio ketvirtadienio posėdžio dalyviai nepajėgužmaskuoti prarajos tarp tarpvyriausybinio nusistatymo ir Bendrijos metodų. Nesu vienintelis, smerkiantis tokią padėtį. Po Airijos referendumo daugelis žmonių manė, kad Europai buvo suteikta galimybgyvuoti toliau, tačiau lygiai tiek pat žmonių apgailestavo dėl gana neįtikimos šios Parlamento kadencijos pradžios.
Keletas žodžių pabaigoje: man telieka tikėtis, kad paskirtasis Pirmininkas, kurio žmogiškosios geros savybės ir politiniai įgūdžiai gerai žinomi, sugebės kiek įmanoma greičiau duoti naują impulsą Europai, kuriai jo labai reikia.
Simon Busuttil
(MT) Kartais būname taip įsitraukę į savo kasdienius darbus, kad nesugebame iki galo įvertinti savo praleidžiamų istorinių momentų. Lisabonos sutarties įsigaliojimas yra viena iš tokių progų, kuri įeis į istoriją ir kurią galiausiai mūsų vaikai bei ateities kartos nagrinės ir apie kurią mokysis. Tačiau tokiomis progomis kaip ši taip pat turime pagalvoti apie tokio istorinio momento prasmę. Norėčiau pateikti du trumpus pamąstymus.
Pirma, dėl sutarties mes galiausiai sulauksime, mano manymu, nenaudingų diskusijų dėl Europos institucijų ir dėl Europos Sąjungos Konstitucijos pabaigos. Taigi, dabar siekiame būti geresnėje pozicijoje, kad būtume pasirengę realijoms, kuriomis turi užsiimti Europa, pvz., tai yra ekonomine padėtimi, užimtumu, klimato kaita ir imigracija. Tai yra mūsų uždaviniai, kuriuos savo rinkėjų pageidavimu turime spręsti.
Kitas apmąstymas susijęs su Parlamento vaidmeniu. Tai paskutinis kartas, kai Parlamentas šiame plenariniame posėdyje susirinks turėdamas galias, kurias turėjo iki šiol. Šis Parlamentas atsirado prieš penkiasdešimt metų, o jo narius skyrnacionaliniai parlamentai. Šiandien tai yra Parlamentas, kuris įgaliojimais spręsti, leisti ir rengti teisės aktus dalijasi su Ministrų taryba. Manau, kad dėl to bus kuriami Europos Sąjungos teisės aktai, kuriuose bus geriau išreiškiami mūsų piliečių interesai. Šis Parlamentas įsipareigoja mūsų priimamuose teisės aktuose ginti piliečių interesus.
Pranašauju, kad Taryba, kuri susitinka kitą savaitę, aptars šio momento istorinę reikšmę ir kad dirbsime kartu, siekdami įveikti sunkumus, su kuriais susiduriame.
Jörg Leichtfried
(DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, man, mums visiems ir ateityje visai Europos Sąjungai yra vienas aiškus prioritetas - tai darbo rinka. Privalome daug daugiau dėmesio skirti naujų darbo vietų kūrimui ir turimų darbo vietų išsaugojimui. Ši labai svarbi sritis gali būti kelias į sėkmingą ir tvarią Europą, tačiau ji, mano nuomone, pastaraisiais mėnesiais buvo smarkiai apleista. Turime žinoti, kad mažas nedarbo lygis turi teigiamą poveikį daugeliui kitų sričių. Įsitikinkime, kad svertus taikome tinkamoje vietoje.
Be to, nesuprantu daugelio Parlamento kalbėtojų, kurie skundžiasi, kad kai kurie Europos politikai prieš savo išrinkimą neturėjo pasaulinės šlovės. Kodėl jie turėtų būti žymūs? Mums reikia būti pakankamai pasitikinčiais savimi europiečiais, kad galėtume pasakyti, kas mums patinka ir kas, mūsų manymu, yra tinkamas ir paskui išrinkti šiuos žmones, o ne spręsti remdamiesi tuo, ar kiti žmonės girdėjo, ar negirdėjo apie juos, arba ar jie tinka, ar netinka mūsų viso pasaulio partneriams. Bet koks kitoks požiūris būtų absurdiškas, t. y. toks pat absurdiškas, kaip daugelis kalbų, išgirstų iš daugelio žmonių, kurie, jeigu jie apskritai čia dalyvauja, slepiasi už ryškiai spalvotų vėliavų.
Tunne Kelam
Gerb. pirmininke, laukti, kada įsigalios Lisabonos sutartis - gera advento pradžia.
Tačiau tai nėra vien Dievo dovana. Mums reikia ryžtingai dėti pastangas, kad gautume papildomos naudos mūsų Europos projektui. Pirmiausia dabar atviras kelias bendroms Europos politikos sritims. Nebėra jokių formalių dingsčių susilaikyti dėl jų. Dabar Tarybos eilpradėti energingą bendrą užsienio saugumo ir energetikos politiką, kuri galėtų tapti tikrai įtikima mūsų partneriams. Viena iš skubiausių užduočių baigti kurti bendrą energetikos rinką, sukurti visos Europos energijos tiekimo tinklus ir saugyklas, taip pat įgyvendinti energetinio solidarumo sąlygas.
Antra problema kyla dėl ekonomikos krizės. Tiesą sakant, euro zonai nepriklausančios šalys labiausiai nukentėjo dėl staigaus investicijų sumažėjimo ir didėjančio nedarbo. Be to, jos tapo labiau pažeidžiamos dėl konkurencijos atžvilgiu nepalankios padėties, palyginti su euro zonos narėmis. Todėl aiškiai yra reikalingos laikinos ES priemonės, pvz., papildomos galimybės skolintis siekiant paremti MVĮ bei energetikos ir infrastruktūros projektus. Be to, geresnės sąlygos pasinaudoti Europos fondais galėtų būti sudarytos laikinai sumažinus nacionalinius bendro finansavimo reikalavimus.
Kaip jūs žinote, pirmininke, mano šalis, Estija, ryžtingai deda pastangas, kad 2011 m. galėtų prisijungti prie euro zonos. Estijos užsienio skolos lygis yra vienas žemiausių, ir jai pasiseksukontroliuoti biudžeto deficitą. Tai, kad neseniai EBPO ir Komisijos narys J. Almunia pripažino Estijos pastangas, - drąsinantys požymiai, kad esame teisingame kelyje.
Zoran Thaler
(SL) Gruodžio mėn. Europos Vadovų Taryba spręs labai svarbius klausimus. Tai bus pirmas Tarybos susitikimas po Lisabonos sutarties ratifikavimo, o mano kolegos Parlamente jau kalbėjo apie tai, kokie bus šie klausimai.
Aš pats norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į vieną labai svarbų klausimą, kurio kartais linkstama nepastebėti ir kuris vis dėlto yra susijęs su Europos ir visos Europos Sąjungos stabilumu - tai Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos (angl. FYROM) klausimas.
Pastaruosius ketverius metus BJRM buvo šalis kandidatir paskutinius 18 metų - įšaldyto konflikto su savo pietine kaimyne ir ilgalaike Europos Sąjungos nare Graikija dalyvė. Tai reiškia, kad galėtume sakyti, jog Europos viduryje yra įšaldytas konfliktas.
Šie metai BJRM buvo labai sėkmingi. 2009 m. BJRM padardidelę pažangą. Ji gavo pozityvų Komisijos pranešimą, kuriame rekomenduojama Tarybai leisti šiai šaliai pradėti derybas dėl visateisės narystės. Gruodžio 20 d. jai bus panaikintas vizų režimas, o Graikijoje ką tik buvo rinkimai.
Raginu, viena vertus, Tarybos ir Komisijos atstovus ir, kita vertus, valstybes nares suteikti paramą ministrams pirmininkams G. Papandreou ir N. Gruevskiui, šiems dviem drąsiems vyrams, kad jie galiausiai galėtų surasti sprendimą ir kad BJRM galėtų prisijungti prie didžiulės šeimos - Europos.
Andrzej Grzyb
(PL) Gerb. pirmininke, Europos Vadovų Taryba, kuri susitinka gruodžio 11-12 d., apibendrins vaisingą Švedijos pirmininkavimą Tarybai. Noriu pasveikinti ministrę ir visą vyriausybę, nes jos užbaiglabai sunkų ratifikavimo procesą. Antra, prasideda Lisabonos sutarties įgyvendinimas. Be to, įsteigiamos tokios naujos institucijos, kaip Europos Vadovų Tarybos Pirmininko ir vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams. Žinome, kad šie paskyrimai sukėldiskusijų ir ginčų, taip pat ir čia, šioje posėdžių salėje.
Linkime iškeltiems kandidatams geros kloties, tačiau norėtume pasakyti, kad, be kita ko, tikras išbandymas bus Rytų politikos kokybir Europos išorės veiksmų tarnybos steigimo procesas. Tačiau apgailestaujame, kad komandoje nėra nei vieno atstovo, kuris atstovautų Vidurio ir Rytų Europai. Manau, kad ateityje kito perskirstymo metu šis reikalavimas tikrai galėtų būti patenkintas.
Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikime klimato klausimais, be kita ko, turi būti patvirtinti plataus užmojo tikslai, kuriuos pasiūlEuropos Sąjunga. Tai taip pat klausimas būsimajai Tarybai. Tokiu klausimu yra Stokholmo programa, kuri svarbi saugumo, piliečių ir naujųjų Lisabonos sutarties nuostatų požiūriu. Be to, yra viskas, kas siejama su ekonomikos krize.
Mūsų lūkesčiai, siejami su Lisabonos sutarties įgyvendinimu, visų pirma yra veiksmingesnES, sugebanti vykdyti tolesnę plėtrą ir duodanti naudos tiek piliečiams, tiek valstybėms narėms. Tikimės, kad Lisabonos sutartimi bus sudarytos sąlygos naujai kuris bendrajai rinkai, pašalinus politinės ir ekonominės integracijos prarają. Be to, norėtume, kad naujoji Europos Komisija būtų skiriama atsižvelgiant į Europos Parlamentą ir jo teises, taip pat į naujo nacionalinių parlamentų vaidmens įgyvendinimą, kartu išsaugant subsidiarumo principą, ir į diskusijas, kaip kurti Europą įgyvendinus Lisabonos sutartį. Tačiau praktinis Lisabonos sutarties įgyvendinimas reiškia pripažinimą, kad solidarumas ir energetikos politika taip pat yra klausimai, reglamentuojami dabartiniais teisės aktais, pvz., reglamentu dėl dujų tiekimo saugumo.
Ivari Padar
(ET) Gerb. pirmininke, pirmiausia norėčiau pakalbėti apie praėjusią savaitę paskirtą vyriausiąją įgaliotinę. Kai kurie ankstesni kalbėtojai kritikavo tiek Pirmininką, tiek vyriausiąją įgaliotinę, tačiau aš tokią kritiką laikau visiškai nederama. Niekas niekada nebūna visiškai patenkintas, tačiau aš pats abiejų atstovų paskyrimą vertinu pozityviai, nes buvo rasta visų šių subjektų interesų pusiausvyra: mažų ir didelių šalių, vyrų ir moterų, taip pat įvairių politinių polių.
Galbūt vienintelis dalykas, kuris mane erzina, yra tai, kad jokie naujųjų valstybių narių atstovai negavo jokio iš šių postų, nors galbūt tai bus įmanoma kitą kartą. Bet kuriuo atveju noriu padėkoti kiekvienam kandidatui iš mano regiono, ypač Estijos Prezidentui T. H. Ilvesui ir Latvijos Prezidentei V. Vīkei-Freibergai. Tačiau manau, kad dabar turėtume tęsti būtiną darbą ir liautis švaistyti laiką dėl asmenybių.
Antras svarbus klausimas, apie kurį noriu pakalbėti, - kova su finansų krize, kurį, manau, Taryba paskelbprioritetiniu. Europos piliečiai tikisi, kad spręsime nedarbo problemas ir užsiimsime finansų priežiūros teisės aktų paketu. Kalbant šiuo klausimu, labai svarbu, kokia bus naujoji Komisija ir kiek veiksminga ji bus. Tai galioja ir mano šaliai, Estijai, nes mums aiškiausias tikslas - išlaikyti naują ekonomikos augimą, kad taptume visateise euro zonos nare, o tai mes beveik baigiame padaryti, nes yra dideltikimybė, kad įvykdysime Mastrichto kriterijus. Ačiū.
Alojz Peterle.
(SL) Esu patenkintas, kad priartėjome prie pirmojo Tarybos susitikimo, kuris bus surengtas pagal Lisabonos sutarties taisykles. Linkiu pirmajam Tarybos Pirmininkui H. Van Rompuy visokeriopos sėkmės. Mūsų požiūris į tai, kaip turėtume vieningai veikti, nors ir atsižvelgdami į mūsų įvairovę, gana panašus.
Nauja institucintvarka buvo patvirtinta siekiant priartinti mūsų sprendimų priėmimą prie piliečių ir padaryti jį paprastesnį, demokratiškesnį, skaidresnį ir veiksmingesnį. Šiuo atžvilgiu girdėjome daug kalbų apie galingą Europą. Tačiau esminis klausimas, kurį reikia užduoti šiuo momentu, - kokią galios koncepciją turėtume plėtoti arba kokiu pagrindu galėtume kurti galingą Europą. Europos Sąjungos galia ir sėkmiki šiol buvo paremta šiomis dviem pagrindinėmis Europos įkūrėjų idėjomis: pirma, pagarba žmogaus orumui ir, antra, bendradarbiavimu. Tai reiškia, kad nors dirbame siekdami apsaugoti savo interesus, taip pat turėtume atsižvelgti į kitus - ar būtų kalbama apie asmenis, gyventojus, mažumas, ar šalis.
Šiandien mums reikia dar kartą visai rimtai savęs paklausti, ką reiškia gerbti žmogaus orumą ir ką reiškia įtraukti žmogų į mūsų rūpesčių sūkurį. Šis klausimas labai glaudžiai susijęs su Stokholmo programa. Daugelis iš jūsų čia ragino atkreipti dėmesį į pagrindines laisves ir būtinybę apsaugoti jas, tačiau pasirodė, kad turime gana skirtingas nuomones apie tai, kur iš tikrųjų prasideda žmogaus teisės. Tikiuosi, jog pagaliau galime sutikti, kad žmogaus teisės prasideda anksčiau, negu asmeniui suteikiama tos šalies pilietybė.
Esu su tais, kurie tvirtai tiki, kad Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 1 straipsnį reikia taikyti visam žmogaus gyvenimui, t. y. nuo žmogaus gyvenimo pradžios iki pabaigos. Visų pirma reikia apsaugoti tuos, kurie negali patys apsisaugoti. Kol galėsime apsaugoti žmogaus laisves, privalome apsaugoti žmogaus gyvenimą.
Man buvo malonu girdėti, kiek daug jūsų vartoja žodžius "veikimas kartu" ir "veikimas partnerystės pagrindu". Europos galia - jos bendros pastangos, ar kalbėtume apie humanitarinį, ar apie tarpvyriausybinį metodą. Mūsų galbūt laukia vis daugiau iššūkių, kurie pareikalaus iš mūsų pademonstruoti bendrą politinę valią, tačiau glaudesnis bendradarbiavimas nereiškia mūsų tapatumo praradimo.
Göran Färm
(SV) Gerb. pirmininke, mes girdime kritikuojant, kad du visiškai nežinomi politikai paskirti į aukščiausias ES pareigas. Manau, kad ši kritika neteisinga. Bent jau mes Parlamente pažįstame C. Ashton kaip puikią lyderę. Tačiau kritiką reikia nagrinėti, nes dabar daugelis daro išvadą, kad valstybės narės nori matyti ES veikiančią tik kaip tarpvyriausybinę koordinavimo instituciją, o ne atskirą politinį lygmenį, kurio užduotis - ieškoti bendrų sprendimų pagrindiniams iššūkiams, pvz., augimui, darbo vietoms, taikai ir aplinkai. Jei tai būtų tiesa, tai būtų visiškas absurdas.
Atsižvelgiant į tai, kelia nerimą tai, kad Komisijai ir Tarybai buvo taip sunku parodyti kokį nors gebėjimą veikti sprendžiant vieną didžiausių ES laukiančių vidaus uždavinių - būtent ilgalaikio ES biudžeto reformos. Dabar mes turime skirti reikalingus išteklius investuoti į vidaus rinką. Ginčas vyksta dėl transporto ir energetikos infrastruktūros. Privalome skirti išteklius, reikalingus tam, kad galėtume paremti tai, ką nustatome naujoje 2020 m. Lisabonos strategijoje. Mums reikia nors iš dalies išspręsti klimato kaitos politikos finansavimo klausimą panaudojant ES biudžetą ir pasirengti būsimai plėtrai.
Todėl mano klausimas pirmininkaujančiai valstybei ir Komisijai būtų toks: kada sulauksime konkrečių pasiūlymų dėl laikotarpio vidurio peržiūros, kuri turėtų poveikį nesamoms maržoms, taikytinoms likusiems trejiems šios finansinės perspektyvos metams, nes dabartinės viršutinės ribos neleidžia imtis jokių pagrįstų veiksmų siekiant spręsti uždavinius, kurių negalima atidėti po 2013 m., ir pasiūlymo dėl ilgalaikio biudžeto reformos gairių parengimo?
Seán Kelly
(GA) Gerb. pirmininke, norėčiau Airijos vardu tarti keletą žodžių apie šią istorinę Europos Sąjungos progą.
Lisabonos sutartis, įsigaliojanti visų pirma remiantis 67 proc. Airijos gyventojų balsų už, yra didžiulpaskata visiems, gyvenantiems Europos Sąjungoje. Manau, kad tai atspindi piliečių paramą dėl gero darbo, kuris pagal Europos projektą buvo padarytas per daugelį metų.
Deja, Pirmininko ir vyriausiosios įgaliotinės paskyrimas susilauklabai daug negatyvios kritikos, kuri, mano manymu, yra iš dalies neteisinga.
Pirma, kai žmonės skiriami į pareigas, jiems turėtų būti duodama šiek tiek laiko apsiprasti ir apie juos turėtų būti sprendžiama pagal rezultatus, o ne pagal išankstinę nuomonę apie jų gebėjimą dirbti darbą.
Antai apie H. Van Rompuy buvo sakoma, kad jis yra bendro sutarimo formuotojas ir veiksmingas derybininkas, tartum tai būtų neigiamos savybės. Mūsų gyvenamais laikais šios savybės labai svarbios. Ko mes norime? Prezidento tipo guru, kuris pasaulyje elgiasi pasipūtėliškai ir kelia problemų? Griovėjo ar žlugdytojo? Ne, dabar mums reikia gero, veiksmingo ir jautraus pirmininko, todėl manau, kad tokį mes turime. Aš linkiu jam geros kloties.
Dėl baronienės C. Ashton buvo pasakyta, kad ji niekada nebuvo išrinkta į pareigas, ir tai tiesa, tačiau tai savaime vienaip ar kitaip nemenkina jos kaip asmenybės ar veiksmingos politikės savybių. Nuo to laiko, kai patekau čia, ją mačiau tik užsiėmusią veikla, o konkrečiai - klausinėjau ją apie prekybos susitarimą su Pietų Korėja ir pamaniau, kad ji labai gerai atsakinėjo.
Manau, kad kai kurios šiandien N. Farage's pareikštos pastabos, deja, buvo perdėtos, tačiau šiame etape baigiu įsitikinti, kad N. Farage primena ilgai grojančią plokštelę. Jis toliau kartoja tą pačią politinę darbotvarkę, grįždamas į "Valdyk Britaniją!" ir tautos kovos su tauta laikus. Tie laikai baigėsi. Europos Sąjunga yra didžiausias taikos procesas koks tik žinomas. Taip turi būti ir toliau, o mes, parlamentarai, turime įtemptai dirbti siekdami užtikrinti, kad tai būtų kryptis, kurios nuo dabar ji laikysis.
Diogo Feio
(PT) Gerb. pirmininke, tai svarbi diskusija, nes manau, kad tai paskutindiskusija, kurioje svarstysime pavardes. Tiesą sakant, atėjo laikas atversti kitą puslapį, svarstyti politiką ir uždavinius, kurie laukia Europos Sąjungos. Norėčiau nurodyti vieną tokį uždavinį - krizės įveikimo klausimą. Tai yra vienas iš tų klausimų, kuriais Europos politinės institucijos labiausiai susivienijusios.
Tai laikas, tinkamas padėkoti Tarybai ir visų pirma Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai už jų rūpestingumą. Tai laikas, tinkamas pasveikinti Komisiją ir jos Pirmininką, kuriam visada labai rūpėjo, kaip įveikti krizę, ir pabrėžti, kad pats Parlamentas, įsteigdamas specialų komitetą, įrodesąs tinkamai pasirengęs svarstyti šį klausimą.
Tačiau tai taip pat yra laikas, kai esama nesutapimų tarp to, ką tiek nacionaliniu, tiek Europos lygmeniu sako politiniai lyderiai, ir to, ką sako centrinių bankų valdytojai.
Visų pirma mums reikia būti apdairiems kalbant apie krizės pabaigą. Tai netinkamas laikas atsisakyti paramos priemonių valstybių ekonomikoms ir bendrovėms. Tačiau tai taip pat yra laikas, tinkamas iš anksto planuoti kursą. Centrinių bankų vadovai perspėjo vyriausybes dėl plataus užmojo planų siekiant koreguoti biudžetų deficitus.
Laikai keičiasi. Be to, kelioms vyriausybėms adresuotame pranešime jie atskleidsavo nepritarimą kai kurioms politikos kryptims, pvz., toms, pagal kurias siekiama mažinti mokesčius. Apgailestauju, kad Portugalijos vyriausybnesirenka krypties mažinti mokesčius. Tai turi būti konkurencingumo kryptis, todėl žinia apie šią koncepciją turi būti aiški - konkurencingumo, paskatų, augimo, paramos bendrovėms ir Europos paramos augimui ir darbo vietoms didinimas.
János Áder
(HU) Gerb. pirmininke, Kopenhagos konferencija nurodoma kaip ketvirtas Europos Vadovų Tarybos darbotvarkės klausimas. Yra du ginčytini klausimai, kurie kliudo Europos Sąjungai pasiekti, kad būtų nusistatyta bendrą pozicija šiuo klausimu. Vienas susijęs su anglies dioksido kvotų pardavimu po 2012 m. Komisija ir kai kurios senosios ES valstybės narės nori uždrausti kvotų pardavimą po 2012 m. Tačiau devynios šalys - Čekija, Lenkija, Vengrija, Rumunija, trys Baltijos valstybės, Slovakija ir Bulgarija - primygtinai reikalauja, kad joms būtų leista pardavinėti savo kvotas ir po 2012 m.
Minėtos šalys, įskaitant Vengriją, savo įsipareigojimus pagal Kioto protokolą įvykdė, jų neįvykdarba juos įvykdsu perviršiu. Pvz., Vengrija, kuri įsipareigojo pasiekti 8 proc. sumažėjimą, pasiek23 proc. sumažėjimą. Todėl Vengrija laiko Komisijos poziciją visiškai nepriimtina ir kuo ryžtingiausiai primygtinai reikalauja, kad jai būtų leista pardavinėti savo anglies dioksido kvotas ir po 2012 m. Be to, noriu paraginti savo kolegas Parlamento narius iš Bulgarijos, Lenkijos, Čekijos, Slovakijos ir Baltijos valstybių, nepaisant partinės priklausomybės, lygiai taip pat, kaip anksčiau, ryžtingai laikytis šio požiūrio.
Othmar Karas
(DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau perduoti savo nuoširdžius sveikinimus jums, ponia C. Malmström, dėl perėjimo, taip sakant, iš Parlamento į vyriausybę ir iš vyriausybės į Europos Komisiją. Linkiu jums visa ko geriausio.
Praėjęs posėdis vyko pagal Nicos sutartį, o dabar kalbame apie pirmą posėdį pagal Lisabonos sutartį. Šis kokybinis šuolis, šis pokytis, šis naujas skyrius pirmajame aukščiausiojo lygio susitikime turi būti pastebėtas. Europa pasikeitė. Baigėsi diskusijos apie institucijas, taip pat, tikiuosi, apie personalą. Pereiname prie politikos formavimo naujomis sąlygomis. Bus didinamos piliečių ir parlamentų teisės bei Europos Sąjungos ir institucijų galimybės veikti, o mums, visoms trims institucijoms, bus suteiktos teisės, dėl kurių mums bus lengviau atstovauti savo žemynui pasaulyje.
Popieriuje galite rašyti ką norite. Tačiau ar galėsime įtikinti žmones, kad turime politinę valią veikti, formuluoti naujus tikslus ir įtraukti piliečius į projektus, priklausys nuo visų šių susitikimų, vyksiančių per kelias kitas savaites. Tikiuosi, kad šiame aukščiausiojo lygio susitikime bus suformuota nauja varomoji jėga, naujas atsakomybės jausmas ir rimtesnis požiūris į įvairių klausimų sprendimą. Pastarąsias kelias dienas matėme, kaip ieškoma mažiausio bendro vardiklio - nacionalizavimo ir politizavimo. Kita vertus, Lisabonos sutartis yra kvietimas imtis sprendimus perkelti į Europos lygmenį ir formuoti politiką.
Todėl tikiuosi, kad žinome, ką darysime su socialinės rinkos ekonomikos modeliu. Kaip tvarkysimės su finansų ir ekonomikos krize? Tai daryti galime ne gindami turimas teises, o ieškodami visuotinių sprendimų. Taip pat tikiuosi, kad persvarstysime savo finansus. Mums būtina žinoti, kiek pinigų reikia išleisti įvairiai mūsų politikai. Aukščiausiojo lygio susitikime pareiga atlikti šį finansų persvarstymą turi būti perduota Komisijai. Privalome rimtai, sąžiningai ir atvirai apsvarstyti įvairias temas ir nusistatyti naujus tikslus. Linkiu jums visa ko geriausio.
Jean-Pierre Audy
. - (FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, šiandien turėtume būti laimingi, nes išbrendame iš keblios institucinės padėties. Turime Lisabonos sutartį, turime paritetą ir turime "veidus", vis dėlto kaip galėčiau paaiškinti tą nesmagumą, kurį jaučiu?
Šiandien šioje beveik tuščioje posėdžių salėje nejaučiu gyvybės; mes dalyvaujame keliančioje nusivylimą diskusijoje apie pasirengimą šiai Europos Vadovų Tarybai. Negaliu paaiškinti šio nesmagumo jausmo, susijusio su pasirengimu šiai paskutinei Europos Vadovų Tarybai, vadovaujamai besikeičiančių pirmininkaujančių valstybių.
Kaip jis skiriasi nuo žmonių džiaugsmo 2004 m., kai buvusios komunistinės šalys įstojo į Europos Sąjungą! Kaip jis skiriasi nuo jausmo per iškilmes minint dvidešimtąsias Berlyno sienos griuvimo metines! Taip, dabar žinome, kad sprendimas kils ne iš valstybių narių. Sprendimas kils iš žmonių - jis kils iš Europos Parlamento.
Taigi, žiūriu į Komisiją, kuri turi ne pasitraukti į nuošalę, o sudaryti politinį aljansą su Europos Parlamentu, kad žmonių aljansas užtikrintų, kad galėtume svajoti apie tai, ko trokštame šiai Europos Sąjungai, žmonių Europos Sąjungai.
Andreas Mölzer
(DE) Gerb. pirmininke, sutinku su dauguma ankstesnių kalbėtojų, kad Lisabonos sutarties įsigaliojimas reiškia naują istorinį Europos integracijos etapą. Tačiau žmonės, visos Europos piliečiai, ne visada yra nusiteikę švęsti, kai pagalvoja apie sutartį. Daugelis žmonių bijo, kad dėl Lisabonos sutarties Europoje galėtų padidėti centralizmas.
Daugelis žmonių baiminasi, kad mažos ES valstybės narės, pvz., mano gimtoji valstybAustrija, turės mažesnę įtaką, nes didelės valstybės narės, esant naujiems balsavimo metodams, turės galimybę spręsti viską. Be to, žmonės yra susidarę įspūdį, kad žmonių parinkimas užimti aukščiausias Europos Sąjungoje pareigas grindžiamas švelniausiais ir menkiausiais bendrais standartais. Negalima nieko blogo pasakyti prieš asmenines H. Van Rompuy ir baronienės C. Ashton savybes. Tačiau žmonės suprato, kad procesas nebuvo susijęs su demokratiniu pasirinkimu.
Jeigu norime Europos Sąjungą vesti į daug žadančią ateitį, šiame Parlamente privalome siekti daugiau demokratijos, įskaitant žmonių parinkimo užimti aukščiausias pareigas procesą.
Rachida Dati
. - (FR) Gerb. pirmininke, ponia C. Malmström, Komisijos nary, ponios ir ponai, Europos Sąjunga sugrįžo prie 2009 m. trečiojo ketvirčio augimo, todėl tai galėtų paskatinti mus patikėti, kad jau išgyvenome blogiausius laikus.
Tačiau išlieka kelianti nerimą padėtis, kurios priežastis - nedarbo protrūkis, todėl privalome ir toliau būti nepaprastai atsargūs. Be to, lapkričio 23 d. pranešime Komisija tvirtina, kad nuo 2008 m. antro ketvirčio iki 2009 m. vidurio finansų krizsunaikino daugiau nei 4 mln. darbo vietų.
Šiandien nepaprastai svarbu, kad kitoje Europos Vadovų Taryboje užimtumo klausimas būtų apsvarstytas atsižvelgiant į Lisabonos strategiją po 2010 m. Į ją turi būti įtraukti plataus užmojo tikslai ir inovacinės priemonės.
Manau, kad nuo šiol diskusijose daugiausia dėmesio turi būti skiriama šios Lisabonos strategijos pritaikymui šiam painiam laikotarpiui. Mūsų bendrapiliečiai laukia, kada Europa - tai galime kasdien matyti vietoje - pasiūlys sprendimus dėl užimtumo krizės. Nenuvilkime jų.
Tačiau mano pastabos ir nusivylimas panašūs kaip ir mano kolegos J.-P. Audy stebint beveik tuščią posėdžių salę ir stebint itin didelį nerimą mūsų Europos bendrapiliečiams keliančią padėtį.
Aldo Patriciello
(IT) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, visų pirma noriu padėkoti Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai už per šiuos mėnesius dėtas didžiules pastangas, dėl kurių, be kita ko, buvo patvirtinta Lisabonos sutartis.
Pagaliau po 10 metų institucinės aklavietės Europos Sąjunga gali atnaujinti savo augimo tendenciją, kuri prieš tam tikrą laiką buvo netikėtai nutraukta stiprinant bendro sprendimų priėmimo procedūrą.
Visiškai nepaisant diskusijų apie pasirinktų asmenų savybes, pastarųjų dienų paskyrimai tikrai parodė, kad paskyrimo procedūros yra labai toli nuo Europos Sąjungos puoselėjamų skaidrumo ir atsakomybės jos piliečiams principų. Parlamentas privalo įsipareigoti garantuoti, kad ateityje aktyviau dalyvaus derybose, kurių valstybės negali ir neturi vesti Taryboje slapčia.
Galiausiai tikiuosi, kad 2009 m. sugebėsime užbaigti sudarę plataus užmojo susitarimą Kopenhagos konferencijoje, kurioje Europos Sąjunga privalo kalbėti vienu balsu, kad išreikštų savo nuomonę apie klimato kaitą.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gerb. pirmininke, svarbiausias - svarbesnis nei bet kuris kitas - Tarybai pirmininkaujančios Švedijos darbas buvo Lisabonos sutartis, kuria sudaromos naujos galimybės Europai. Mums reikia parengti jos įgyvendinimo veiksmų planą. Laisvų vietų užpildymas - tik pradžia. Antra, mums reikia patvirtinti ekonomikos atsinaujinimui skirtą planą. Mums reikia neužmiršti ne tik pagalbos bankams, bet ir pagalbos paprastiems gyventojams, ypač nedarbo ribojimo srityje. Trečia, rengiame kovos su klimato kaita strategiją - tai puiku. Sprendžiame, ką turėtume padaryti šioje srityje, tačiau nepamirškime, kad finansinės pagalbos požiūriu kova su krize yra pirmoje vietoje. Ketvirta, Stokholmo programa reiškia saugią ir atvirą Europą, laisvių Europą - tik tokiu atveju ji yra bendra Europa. Šiuo atveju būtina tam tikra šių svarbių vertybių pusiausvyra. Galiausiai Baltijos šalių regiono vystymuisi reikalingas glaudesnis valstybių narių bendradarbiavimas, todėl Švedija labai daug padaršioje srityje.
Petru Constantin Luhan
(RO) Noriu pradėti pasveikindamas Tarybai pirmininkaujančią Švediją su tuo, kaip ji pasirengperėjimui prie Lisabonos sutarties. Šis Tarybai pirmininkaujančios Švedijos darbotvarkės prioritetas buvo sėkmingai įgyvendintas. Manau, kad gruodžio mėn. Taryba privalo ieškoti, kaip išspręsti dvejopą problemą, su kuria susiduria Europa: ekonomikos krizės ir klimato kaitos.
Šiuo metu reikia atkurti pasitikėjimą finansų rinkose ir tuo tikslu sukurti stebėsenos sistemą, numatytą panašioms krizėms valdyti ir neleisti joms kilti ateityje. Klimato kaitos klausimu manau, kad aplinkos apsaugos politikos projektas neturi turėti įtakos kitokių rūšių politikai arba Europos lėšų skyrimui tokiai politikai, kaip regioninės plėtros politika.
Cecilia Malmström
Gerb. pirmininke, atsakysiu į keletą trumpų klausimų. Buvo klausimas dėl Turkijos. Žinoma, esame patenkinti, kad Turkija Europos integraciją toliau laiko kompleksiniu tikslu. Derybose su Turkija daroma pažanga - galbūt ne taip greitai, kaip norėtume, tačiau pažanga daroma, todėl tikimės, kad metų pabaigoje galėsime atidaryti aplinkos skyrių.
Suprantama, mes taip pat palaikome Turkijos ir Kipro derybas, taip pat derybas, rengiamas saloje siekiant rasti sprendimą jos padalijimo klausimu. Už šį procesą atsako suinteresuotosios šalys, pagalbą taip pat teikia JT, o ES neabejotinai palaiko tai, todėl labai neseniai buvau Kipre pasikalbėti su visomis su šiuo reikalu susijusiomis šalimis, nes būtų nuostabu, jeigu greitai galėtų būti rastas sprendimas. Be to, šią popietę su užsienio reikalų ministru C. Bildtu vyks diskusija dėl plėtros, susijusios su Turkija ir kitomis šalimis kandidatėmis, per kurią Parlamento nariai turės galimybę užduoti klausimus šiuo ir kitais klausimais.
Trumpai pakalbėsiu apie Baltijos jūros strategiją. Noriu dar kartą padėkoti Europos Parlamentui už paramą, kurią šiuo klausimu suteikTarybai pirmininkaujančiai Švedijai. Žinoma, kad Baltijos jūros strategija atsirado būtent čia, Parlamente, todėl esame labai patenkinti, kad dabar ji patvirtinta ir galioja. Ji bus labai svarbus veiksnys ne tik sudarant sąlygas spręsti regiono aplinkos apsaugos problemas, bet ir plečiant bendradarbiavimą, be kita ko, klestėjimo, inovacijų ir saugumo tikslais.
Europos išorės veiksmų tarnyba - vienas didžiausių ir svarbiausių pokyčių, kurie yra Lisabonos sutarties padarinys. Spalio mėn. aukščiausiojo lygio susitikime Europos Vadovų Taryba patvirtino bendrą šios tarnybos struktūrą. Dabar C. Ashton darbą šios struktūros klausimu tęs kartu su Europos Parlamentu ir ne vėliau kaip kitų metų balandžio mėn. pateiks galutinį pasiūlymą. Žinoma, Išorės veiksmų tarnyba bus steigiama etapais, taip pat svarbu, kad tai būtų daroma kompetentingai ir konstruktyviai. Europos Parlamentas turės galimybę apsvarstyti, kokią formą ji tai įgis.
Kalbant apie biudžeto persvarstymą, pone G. Färmai, visiškai pritariu jūsų nuomonei, kad dabar, kai po savaitės pagaliau bus veikianti Lisabonos sutartis su naujomis šiuolaikinėmis pagrindinėmis taisyklėmis, taikomomis Europos Sąjungai, mums aiškiai taip pat reikės šiuolaikinio biudžeto, dėl kurio būtume pajėgūs spręsti atitinkamus uždavinius. Tikiuosi, kad naujoji Komisija sugebės kuo greičiau pateikti tokį pasiūlymą. Manau, kad Pirmininkas J. M. Barroso taip pat užsiminapie tai vakar per klausimų valandą.
Praėjus aštuoneriems metams nuo Lakene vykusios Europos Vadovų Tarybos susitikimo, dabar esame prie naujos sutarties įsigaliojimo slenksčio. Tai yra istorinis momentas, naujos Europos Sąjungos eros pradžia. Man labai malonu, kad Tarybai pirmininkaujanti Švedija sugebėjo prisidėti prie šios sutarties įgyvendinimo. Dabar galime iš dalies pamiršti institucinius klausimus ir sutelkti dėmesį į pagrindinius politinius uždavinius, kurie, kaip mums žinoma, rūpi Europos piliečiams, nes, savaime aišku, dėl ko mes visi kovojame, jeigu ne dėl Europos piliečių.
Daugelis šių klausimų bus svarstomi gruodžio mėn. vyksiančiame Europos Vadovų Tarybos susitikime. Kalbant apie klimatą - pagrindinį mūsų kartos klausimą, reikia pasakyti, kad Europos Vadovų Taryba susitinka tuo pat metu, kaip ir Kopenhagos susitikimas klimato klausimu, todėl aukščiausiojo lygio susitikimas suteiks mums galimybę prireikus pakoreguoti savo derybinę poziciją Kopenhagoje.
Finansų klausimais ir apie ekonomikos krizę turiu pasakyti, kad galime panaudoti nemažai priemonių, taip pat parengti ilgalaikes gaires, kaip galėtume vėl padaryti Europą konkurencingą, kad užtikrintume klestėjimą ir socialinę sanglaudą, o visų pirma atsižvelgti į naująją Lisabonos strategiją, kuri ilguoju ir vidutiniu laikotarpiu šiuo atžvilgiu galėtų būti labai naudinga Europai.
Galiausiai Stokholmo programa bus užtikrintas Europos piliečių saugumas ir apsauga, todėl nepaprastai svarbu, kad įgyvendintume šią programą. Visi šie klausimai liks po aukščiausiojo lygio susitikimo, taip pat visais šiais klausimais mums reikia labai glaudžiai bendradarbiauti su Europos Parlamentu. Ministras Pirmininkas F. Reinfeldt dalyvaus gruodžio mėn. posėdyje, paskui praneš aukščiausiojo lygio susitikimo rezultatus, be to, pateiks bendrą Tarybai pirmininkaujančios Švedijos parengtą santrauką. Labai dėkoju už labai geras ir naudingas diskusijas.
Margot Wallström
Komisijos pirmininko pavaduotoja. - Gerb. pirmininke, tą pačią dieną, kai džiaugiamės tuo, kad kitoje Komisijoje akivaizdžiai bus bent devynios moterys, - tai taip pat vertinu kaip visų mūsų, kurie aktyviai kovoja dėl to, pergalę, - šįryt iš naujų pranešimų sužinome, kad vien Prancūzijoje per praėjusius metus dėl smurto šeimoje buvo nužudytos 156 moterys. Kadangi tai yra Tarptautinsmurto prieš moteris panaikinimo diena, tai turėtų priversti stabtelėti, pagalvoti ir, tikėkimės, ateityje veikti Europos lygmeniu, taip pat tarptautiniu lygmeniu. Galbūt turėtume kelti šį klausimą ir įvairiuose susitikimuose, vyksiančiuose likusią šios dienos dalį.
Tai svarbus žingsnis į priekį. Tuo taip pat daug pasakoma apie nuo šiol taikomas procedūras, kurios skiriant Komisijos narius turėtų būti atviresnės. Tikiuosi, kad ateityje valstybės narės ir vyriausybės siūlys ir vyrų, ir moterų kandidatūras. Manau, tai puiki idėja.
Be to, norėčiau pateikti pastabų apie naujosios vyriausiosios įgaliotinės ir naujojo Tarybos Pirmininko paskyrimus. C. Ashton paskirta į Komisiją turėdama visišką JK vyriausybės pasitikėjimą. Jeigu neklystu, prieš metus Parlamente už ją iš tikrųjų balsavo labai dideldauguma - 538 balsavusieji. Kaip girdėjome sakant kai kuriuos iš jūsų, ji labai glaudžiai bendradarbiavo su Parlamentu ir visada ieškojo, kaip Parlamentui įsitraukti į įvairius reikalus. Ją vienbalsiai buvo paskyrę 27 valstybių ar vyriausybių vadovai, todėl, mano manymu, ji turi visas teises dirbti savo darbą ir įgyti Europos Sąjungos užsienio partnerių pagarbą. Man patiko čia pateikta metafora, kad, užuot turėję tą, dėl kurio būtų stabdomas eismas, - arba turimi omenyje raudoni šviesoforo signalai, - turėtumėte ramų operatorių - tą, kuris Europos Sąjungoje iš tikrųjų padėtų eismo srautui arba demokratiškai ir tinkamai priimti sprendimus. Aš pažįstu ją kaip labai puikią kolegę ir noriu pasakyti, kad ji taip pat yra tikra europietė. Tai iš tikrųjų yra svarbus išeities taškas.
Čia vykusioje diskusijoje jau išgirdome malonių pastabų. Manau, kad ši diskusija buvo rezultatyvi ir naudinga, ir dėkoju visiems už dalyvavimą joje. Taip pat norėčiau pateikti pastabų apie tiesioginį G. Färmo klausimą dėl biudžeto persvarstymo. Galiu tik pakartoti tai, ką jums jau sakKomisijos Pirmininkas - kad šis klausimas bus perduotas naujajai Komisijai. Tai reikia padaryti pirmiausia, nes naujojoje Lisabonos sutartyje bus nuostatų, kurioms reikalinga nauja institucinstruktūra, todėl tai taip pat bus tinkamas pagrindas priimti sprendimus dėl biudžeto. Antra, naujoji Komisija turės apsispręsti dėl politinių prioritetų ir paskui skirti pinigus pagal jų poreikį, kad iš tikrųjų politiniai prioritetai būtų paremti biudžetu. Noriu pasakyti, kad tai svarbi naujovir galimybkitai Komisijai. Tai bus perduota C. Malmström kartu su nuoširdžiais mūsų visų rankų paspaudimais. Komisija gali tik pasakyti, kad kitų metų pradžioje bus pateiktas pasiūlymas dėl biudžeto persvarstymo, kuris bus skubi užduotis kitai Komisijai.
Taip pat norėčiau pakalbėti vienu klausimu, susijusiu su Stokholmo programa. Stokholmo programos patvirtinimas sutampa su Lisabonos sutarties įsigaliojimu, po kurio Europos Parlamentas turės lemiamą vaidmenį formuojant šias politikos sritis. Taip vėl bus padidintas demokratinis svarbių sprendimų, kurie turi būti priimti teisingumo ir vidaus reikalų klausimais, teisėtumas. Tai gera žinia Europos piliečiams, taip pat visoms ES institucijoms.
Kalbant apie klimato kaitą girdžiu, kad yra bendras požiūris į aktyvų vaidmenį, kurį Europos Sąjunga turėtų vaidinti Kopenhagoje ir ateityje.
Taigi, dar kartą labai ačiū už diskusiją. Turėdami naują Lisabonos sutartį, dabar turėsime dokumentą, kuris padės mums spręsti visus svarbius klausimus, kurie čia buvo iškelti - klimato kaitos, kovos su finansų krize ir jos socialiniu bei kitokiu poveikiu, ir, žinoma, taip pat užtikrinti, kad ateityje mūsų Europos Sąjunga bus demokratinė.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbi tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
João Ferreira  
Artėjančioje Europos Vadovų Taryboje ketinama sukurti būsimos Lisabonos ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategijos pagrindus. Tai daroma tuo metu, kai nedarbas Europoje siekia istorinį lygį ir ekonomika išgyvena nuosmukį, grimzdama į gilią krizę. Praėjus aštuoneriems metams turime pripažinti tikrovę - nustatyti tikslai visiškai žlugo. Šios nesėkmės priežastys slypi greitai išaiškėjusioje tikrojoje šios strategijos darbotvarkėje: darbo santykių reglamentavimo panaikinimas ir su tuo susijęs darbo nuvertinimas, puolimas prieš socialines teises, pagrindinių viešųjų paslaugų sužlugdymas, pagrindinių ekonomikos sektorių privatizavimas ir liberalizavimas ir rinkos, kaip viršenybės, primetimas viešojo gyvenimo sritims, kurių daugėja. Darbuotojai ir gyventojai turi pakankamai priežasčių tikėtis radikalaus šios darbotvarkės atsisakymo - krypties pakeitimo, kurį nepaprastai svarbu įgyvendinti. Be kita ko, tokiam pokyčiui reikia: pripažinti švietimą kaip teisę, o ne kaip paslaugą ar tiesiog kitą rinkos sektorių; demokratizuoti teisę į žinias ir kultūrą; branginti darbą ir darbuotojų teises; apsaugoti našius sektorius ir labai mažas, mažas ir vidutines įmones; kokybiškų viešųjų paslaugų visiems; teisingesnio turto paskirstymo.
András Gyürk
Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, tikimasi, kad artėjančiame Europos Vadovų Tarybos susitikime valstybės narės susitars dėl pagrindinių principų, pristatomų Kopenhagos klimato kaitos konferencijoje. Mano manymu, svarbu, kad išmetamųjų teršalų kvotos ir besivystančioms šalims skiriama finansinparama neatitrauktų nuo energijos vartojimo efektyvumo klausimo. Kitaip tariant, Europos Sąjunga yra linkusi pamiršti apie šį lengvą prizą. Tai būtų ypač pražūtinga dėl to, kad kai kuriuose Europos regionuose galime daug pigiau sumažinti išmetamųjų teršalų lygį didindami energijos vartojimo efektyvumą, negu kokiais nors kitais sprendimais. Iš to, kas minėta, galima daryti dvi išvadas. Pirma, patvirtindama naują klimato apsaugos sistemą Europos Sąjunga privalo stengtis užtikrinti visuotinę energijos vartojimo efektyvumo standartų konvergenciją. Antra, būsimame ES ilgalaikiame biudžete energijos vartojimo efektyvumo subsidijoms turi būti teikiama didesnreikšmė, o ypatingas dėmesys turi būti skiriamas buvusių socialistinių šalių pastatų rekonstravimo programoms. Taip yra dėl to, kad šioje srityje galima pasiekti įspūdingų taupymo rezultatų palyginti nedidelėmis finansinėmis išlaidomis.
Marian-Jean Marinescu  
PagrindinStokholmo programos tema bus "Kurti piliečių Europą". Man tai reiškia, kad nuo šiol Europos institucijos kartu su valstybėmis narėmis turi daryti pažangą siekdamos panaikinti sienas ES viduje, nes piliečiai toliau susiduria su administracinėmis ir teisinėmis kliūtimis, kurios, atrodo, trukdo jiems naudotis savo teise gyventi ir dirbti pasirinktoje valstybėje narėje. Todėl vykdant Stokholmo programą ši pagrindintema turi tapti tikrove, taip pat joje turi būti pateikiamos aiškiai apibrėžtos priemonės visų ES darbuotojų patekimui į Bendrijos darbo rinką palengvinti, kurios būtų svarbus Europos pilietybės simbolis.
Be to, dabartinės ekonomikos krizės sąlygomis dar labiau išryškėja būtinybskatinti visiškai išnaudoti laisvo judėjimo teisę. ES gerinant judumo sąlygas, bendroje laisvės, teisių ir pareigų erdvėje, konsoliduojama Šengeno erdvė, todėl iškyla būtinybkuo greičiau integruoti likusias valstybes nares. Be to, tai apima ir tinkamą ES išorės sienų valdymą, kuris turi būti vykdomas kuo nuosekliau.
Sirpa Pietikäinen  
raštu. - (FI) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, noriu padėkoti Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai už jos indėlį rengiant naują teisingumo ir vidaus reikalų darbo programos projektą.
Dėl Stokholmo programos Europos Sąjunga galės pagerinti kasdienį visų ES piliečių gyvenimą. Saugumas, gerovir lygyb- nuoseklaus teisinės valstybės, solidarumo ir nediskriminavimo principo laikymosi įvairiose politikos srityse ir rengiant teisės aktus rezultatas.
Norėčiau sulaukti, kada daug daugiau dėmesio bus skiriama imigrantų, mažumų ir tų, kurie dėl vienos ar kitos priežasties susiduria su diskriminacija, kasdienio gyvenimo gerinimui. Kalbama ne vien apie išstūmimo į užribį reiškinį - naujų Eurobarometro tyrimų duomenimis, vienas iš šešių europiečių sako, kad per pastaruosius penkerius metus patyrdiskriminaciją.
Todėl noriu pabrėžti, kokia svarbi dabar Tarybos svarstoma direktyva dėl diskriminavimo teikiant prekes ir paslaugas draudimo. Deja, direktyvos pažanga Taryboje buvo labai lėta, taip pat dėl jos buvo susidurta su nemažu kai kurių valstybių narių pasipriešinimu. Europos Sąjungos vertybių pagrindą sudaro pagarba žmogaus teisių ir lygybės principams. Šie principai taip pat turi būti iki galo įgyvendinti visos Europos teisės aktų lygmeniu.
(Posėdis sustabdytas 11.40 val.)
(11.45-12.05 val. Parlamentas susirinko įteikti apdovanojimo LUX.)
(Posėdis atnaujintas 12.05 val.)
