Předání Sacharovovy ceny (slavnostní zasedání)
Předseda
Pane úřadující předsedo Chasteli, vysoká představitelko Evropské unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a místopředsedkyně Komise paní Ashtonová, vážení hosté,
Guillermo Fariñas
(ES) Sdělení Evropskému parlamentu: Santa Clara, 14. prosince 2010
Vážený pane předsedo Evropského parlamentu,
Vážení místopředsedové a vážené místopředsedkyně, vážení poslanci a vážné poslankyně tohoto mnohonárodního demokratického fóra,
Bohužel kvůli nedostatku tolerance, kterou na této naší těžce zkoušené planetě tak potřebujeme, s vámi dnes nemohu být jako zástupce vzdorujících obyvatel Kuby a těch Kubánců, kteří se již zbavili strachu z totalitního režimu, jehož útlak zakoušíme již ostudných 52 let a jehož poslední obětí se stal mučedník Orlando Zapata Tamayo.
Bohužel pro ty, kteří nám špatně vládnou v naší vlastní zemi, už samotná skutečnost, že nemohu svobodně opustit ostrov, kde jsem se narodil, a zase se na něj vrátit, zcela nezvratně dokazuje, že v autokratickém systému této země se bohužel vůbec nic nezměnilo.
Pro současné kubánské vládce jsme my, obyvatelé Kuby, jen otroci, z nichž jsem vzešel i já, unesení z Afriky a násilně přivlečení do Ameriky. K tomu abych mohl já nebo kterýkoli jiný obyčejný občan cestovat do zahraničí, potřebujeme průkaz zvaný Carta de Libertad (potvrzení o svobodě), který dříve potřebovali otroci, pouze s tím rozdílem, že dnes se tento průkaz nazývá Carta Blanca (bílá karta).
Pevně doufám, že se nenecháte ošálit klamným vábením neúprosného a krutého komunistického režimu, jehož jediným cílem je prostřednictvím předstíraného provádění zdánlivých hospodářských změn dosáhnout toho, aby Evropská unie a Evropský parlament zrušily společný postoj a umožnily režimu využívat půjčky a investice určené na pomoc zemím třetího světa na základě dohod z Cotonou.
Jistě jste už měli možnost sedět vedle bývalých politických vězňů a vězňů svědomí, které v poslední době propustil "zdivočelý komunistický režim". Bylo by omylem domnívat se, že získali svobodu. Spolu se svými rodinami jsou vystaveni "psychologickému vyhnanství", neboť osoby jim nejbližší byly vydírány neostalinistickou kubánskou vládou.
My, členové mírumilovné kubánské opozice, vyrovnaně a s rozvahou přistupujeme k materiálním těžkostem a duchovním překážkám, stejně jako k hrozbě ztráty svobody a dokonce i svého života, přičemž patříme k nejvíce znevýhodněné vrstvě obyvatelstva. Zde, na Kubě, trpíme všichni, ale nestěžujeme si, a proto věříme, že se můžeme spolehnout na vaši podporu.
Vážení poslanci a poslankyně Evropského parlamentu, žádám vás, abyste neustupovali požadavkům kubánské vládnoucí elity, dokud nebude splněno pět následujících podmínek:
Za prvé: propustit všechny politické vězně a vězně svědomí, aniž by byli vyhoštěni, a přijmout veřejný závazek, že již nikdy nebude docházet k věznění nenásilných politických odpůrců.
Za druhé: okamžitě ukončit násilí a hrozby ze strany přívrženců režimu z řad vojenských a polovojenských složek namířené vůči mírumilovným stoupencům opozice v zemi.
Za třetí: vyhlásit přezkoumání a zrušení všech kubánských zákonů, které jsou v rozporu se Všeobecnou deklarací lidských práv.
Za čtvrté: v každodenním životě usnadnit zakládání opozičních politických stran, umožnit fungování sdělovacích prostředků nezávisle na systému "státního socialismu", umožnit existenci nezávislých odborů a jakýchkoli jiných nenásilných společenských sdružení.
Za páté: veřejně uznat, že všichni Kubánci žijící v diaspoře mají právo účastnit se kulturního, hospodářského, politického a společenského života na Kubě.
V tomto rozhodujícím historickém okamžiku mé země byste měli společně se všemi lidmi dobré vůle na celém světě pečlivě sledovat neustálé projevy společenské nespokojenosti a protesty vyvolané frustrací z arogantní moci vlády, která je schopna nařídit zabití mých spoluobčanů.
Doufám, že Bůh nedopustí, aby došlo ke zbytečné občanské válce mezi Kubánci v důsledku zaslepené neochoty uznat, že "státní socialismus" jako politický model selhal a selhává všude, kde se ho snažili zavést. V zahraničním tisku to ostatně připustil sám historický vůdce nesprávně nazývané kubánské revoluce.
Staří kubánští vůdci při svém každodenním opovrhování těmi, jimž vládnou, nechtějí uznat, že by měli sloužit lidem a že ti, kteří skutečně slouží veřejnosti, dávají svým spoluobčanům možnost, aby je sesadili nebo potvrdili. Žádný vůdce by neměl usilovat o to, aby mu ti, kterým vládne, sloužili, jako je tomu na Kubě.
S našimi bratry a sestrami v boji, kteří sdílejí demokratické ideály, s těmi, kteří jsou stále ještě ve vězeních, s těmi, kdo mají zdánlivou svobodu v ulicích, a s těmi, kdo odešli do drsného exilu, budeme i nadále pokračovat ve svém nerovném a nenásilném boji proti kastrovským utlačovatelům a s boží pomocí v tomto boji zvítězíme bez prolití krve.
Ve společnosti svých přátel disidentů se snažím v sobě potlačit jakoukoli nenávist vůči svým politickým protivníkům. Pravdou je - a to z nás dělá lepší lidské bytosti, které dokážou změnit svou zemi -, že jsem se v tomto boji naučil řídit slovy prvního známého disidenta, Ježíše Krista, který řekl "milujte své nepřátele".
Děkuji Evropskému parlamentu za to, že neopustil kubánský lid během více než půl století trvajícího boje za demokracii. Cenu Andreje Sacharova za svobodu myšlení pro rok 2010, která mi byla udělena, přijímám proto, že se cítím být malou součástí tohoto tvrdošíjného odporu, který je vlastní kubánskému lidu, k němuž hrdě náležím.
Jsem vám nesmírně vděčný, dámy a pánové a poslanci Evropského parlamentu, neboť vaše gesto je důkazem, že jste nezapomněli na utrpení, které prožíváme, a tímto gestem se tak světlo svobody k mé zemi hodně přiblížilo.
Dej Bůh, ať jsme na Kubě už brzy svědky usmíření mezi Jeho dětmi a země ať je požehnána demokracií.
Guillermo Fariñas Hernández
doktor psychologie
knihovník a nezávislý novinář, třikrát vězněný politický disident
(Potlesk)
