Lehallgatási botrány Bulgáriában (vita) 
Elnök
A következő pont a Bizottság nyilatkozata a lehallgatási botrányról Bulgáriában.
Andris Piebalgs
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Szeretném hangsúlyozni, hogy az uniós jog védi az elektronikus hírközlés titkosságát. Az uniós jog tiltja az elektronikus hírközlés lehallgatását, a kommunikáció rögzítését, tárolását vagy az üzenetek egyéb módon történő elfogását vagy megfigyelését, ha ez az érintett felhasználó beleegyezése nélkül történik. A hírközlés bizonyos típusainak törvényes üzleti tevékenység keretében (pl. kereskedelmi ügyletek) és felhatalmazással történő rögzítésén kívül az üzenetek elfogásának egyéb módjaira - így pl. a lehallgatásra - különleges feltételek vonatkoznak.
Lehallgatási tevékenységet csak kivételes esetekben lehet folytatni, a lehallgatási tevékenység feltételeinek pedig törvényileg szabályozottaknak kell lenniük. A lehallgatási tevékenységnek egy demokratikus társadalomban szükségesnek, megfelelőnek és arányosnak kell lennie az olyan közcélok megvalósítása tekintetében, mint amilyen a közbiztonság vagy a bűnözés elleni küzdelem.
A lehallgatási tevékenységre vonatkozó feltételeknek az uniós jog alapelveinek is meg kell felelniük. A Bizottság véleménye az, hogy a bolgár törvények vélhetőleg megfelelnek ezeknek a követelményeknek. A különleges nyomozási eszközökről szóló törvény és az elektronikus hírközlésről szóló törvény megfelelő mechanizmusokat biztosít a felhatalmazásra, a felügyeletre, a személyes adatok kezelésére és a személyes adatokhoz való hozzáférésre vonatkozólag, és így biztosítja az alapvető jogok tiszteletben tartását.
Itt most a törvényi kötelezettségek végrehajtásáról van szó. A bolgár hatóságok kötelessége, hogy biztosítsák a különleges nyomozási eszközökről szóló bolgár törvény által előírt jogi és eljárási biztosítékok tiszteletben tartását.
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a tagállamoknak a jogállamiság elvével összhangban tiszteletben kell tartaniuk az alapvető jogokat és az eljárási biztosítékokat az uniós jog alkalmazásakor. A Bizottság értesült róla, hogy a bolgár hatóságok megtették a szükséges lépéseket a különleges nyomozási eszközök alkalmazása törvényességének ellenőrzése céljából, valamint annak megállapítására, hogy a sajtóban a különleges nyomozási eszközökkel való visszaélés következtében jelenhettek-e meg az adott információk.
A Bizottság továbbra is nyomon fogja követni a fennálló helyzetet az uniós jognak való megfelelőség biztosítása céljából, habár semmiféle panasz nem érkezett a Bizottsághoz a bulgáriai elektronikus hírközlés lehallgatásával kapcsolatban.
Simon Busuttil
a PPE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Nagyon meglepett ez a vita, amelynek témáját még csak fel sem vetették az illetékes bizottságban, az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottságban, mielőtt a téma maga a Parlament elé került volna
A vita által megtámadott intézkedés olyan jogi eszköz, amelyet törvényesen lehet használni a bűnözés elleni küzdelem terén. Ha valami, hát ez bizonyíték arra, hogy Bulgária komolyan veszi a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelmet, amire a Parlament már régóta és számos alkalommal felszólította Bulgáriát. Az intézkedéseket, amelyekről törvény rendelkezik, törvényes módon lehet alkalmazni, és reméljük, hogy valóban törvényes módon is alkalmazzák őket.
A törvény előírja, hogy a telefonok lehallgatását csak az államügyész vagy különféle rendvédelmi szervek (pl. a rendőrség és a nemzetbiztonsági hivatal) kérhetik bírói felhatalmazás birtokában, amennyiben egy adott személyt bűncselekményben való részvétellel gyanúsítsanak.
A különleges felderítési eszközök használatáról szóló törvény korlátozza az ezen eszközök igénybevételének lehetséges céljait. A törvény értelmében ezeket az eszközöket csak a szervezett bűnözés elleni fellépés vagy a nemzetbiztonság védelme céljából szabad igénybe venni. Az összegyűjtött információkat titokban kell tartani és csak a törvény által meghatározott célokra lehet felhasználni. Ezt a rendszert bevált parlamenti ellenőrzés is felügyeli. Tehát nyilvánvalóan vannak biztosítékok, különösen a magánélethez való jog és az adatvédelem tekintetében, és szerintem fel sem merül a törvénysértés lehetősége. A szóban forgó eszközök elleni támadás egy tagállam szervezett bűnözés és korrupció ellen tett erőfeszítéseinek felelőtlen megtámadását jelentené.
Ez a támadás súlyos károkat jelent Bulgáriának, hiszen a szervezett bűnözés és korrupció elleni küzdelem létfontosságú az ország számára az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus, illetve a schengeni térséghez való jövőbeli csatlakozás szempontjából. Hogy miért került sor akkor mégis erre a vitára? Az egyetlen lehetséges magyarázat az, hogy politikai okokból.
Hannes Swoboda
az S&D képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Én azok közé a képviselők közé tartozom, akik határozottan támogatták Bulgária uniós csatlakozását.
Nagy örömmel tölt el, hogy Bulgária most már tagállam. A jelenlegi bolgár kormány intézkedései viszont nagy csalódást okoznak. Természetesen teljes mértékben támogatjuk a korrupció elleni küzdelmet. Hiszen ez a küzdelem nagyon fontos. Teljes mértékben támogatjuk, amit a Bizottság mondott, hogy Bulgáriában a lehallgatásról és a videofelvételek készítéséről szóló törvényekre van szükség.
A biztos úr nagyon pontosan fogalmazott. Azt mondta, hogy úgy tűnik, hogy a bolgár törvények megfelelnek az európai normáknak, továbbá nagyon világosan kimondta, hogy ezeknek az intézkedéseknek arányosnak kell lenniük. Arányos az, ha három év leforgása alatt a lehallgatási esetek száma a 2008. évi 6 000-ről a 2010-es évre 16 000-re nő? Arányos és méltányos, ha a videofelvételeknek csupán a 2%-a kerül a bíróság elé, és csak a bizonyítási eljárások 1%-ában használják fel ezeket?
Arányos és méltányos az, ha a dokumentumokat a belügyminisztérium megszűri? Miért nem adják át valamennyit az igazságügyi hatóságoknak? Miért szűri meg őket a belügyminisztérium? Mi dolga van a belügyminisztériumnak ezekkel az anyagokkal? Megkérem a Bizottságot, vizsgálják meg, mi történik a többi adattal a nyomon követési folyamat során.
A szófiai parlament és a bolgár média is jelentéseket tett közzé arról, hogy komoly kétségek vannak azzal kapcsolatban, képes-e a belügyminisztérium megvédeni az információkat. Az információk egy része már ki is szivárgott, ahogy láthattuk.
Említette Schengent, és igen, akarjuk a schengeni térség bővítését. Most Bulgária és Románia van soron, de figyelembe véve a történteket, nem meglepő, hogy Európában vannak, akik kritizálják ezt a bővítést.
Arra kérem a biztos urat, hogy továbbra is tegyen eleget feladatainak, és szólítsa fel a bolgár kormányt, hogy vessen véget a törvény helytelen alkalmazásának, ami a lehallgatások terén nagyon negatív gyakorlat kialakulásához vezet. Teremtsék meg a méltányosságot, a nyitottságot, az átláthatóságot, és vessenek véget annak, hogy megsértik az európai törvények szellemét!
(A felszólaló a 149. szabály (8) bekezdésének megfelelően kék kártyás kérdést kapott.)
Andrey Kovatchev
(BG) Elnök úr! Szeretnék feltenni egy kérdést Swoboda úrnak. Ön 2008-as és 2010-es adatokat idézett.
Elárulná, honnan vette ezeket az adatokat, és hogy vajon helytállóak-e ezek az adatok? Azt is mondta, hogy az anyagoknak csak 1-2%-át használják fel a bíróságokon. Bulgáriában teljesen más adatokról lehet hallani a valóban lehallgatott emberek számát és a bíróságon bizonyítékként felhasznált adatok százalékos arányát illetően. 2009-ben ez 30% volt, 2010-ben pedig 40%. Ezek a számok nagymértékben eltérnek az ön által idézett számoktól.
Hannes Swoboda
Elnök úr! Bolgár forrásokból különböző számadatokat kaptunk. Talán a Bizottságnak kellene eldöntenie, kinek van igaza. Bolgár forrásokból azt tudom, hogy az adatoknak nagyon kis százalékát juttatják el ügyészekhez, és hogy nagyon kis százalékban használják fel ezeket az adatokat a bizonyításban.
Mi ezt tudjuk, ezt az információt kaptuk különböző forrásokból. Azt hiszem, a bolgár parlament is kidolgozott erről egy jelentést. A Bizottságnak meg kellene vizsgálnia ezt a jelentést. Miért robbant ki Bulgáriában ez a botrány? Meg kell vizsgálnunk ezt az ügyet!
(A felszólaló a 149. szabály (8) bekezdésének megfelelően kék kártyás kérdést kapott.)
Dimitar Stoyanov
Elnök úr! Csak egy gyors kérdés Swoboda úrnak. Tisztában van azzal, hogy az ön által említett, a belügyminisztérium által folytatott vizsgálatok akkor kerültek át az igazságügyi hatóságoktól a belügyminisztériumhoz, amikor az ön képviselőcsoportjához tartozó bolgár szocialista párt volt hatalmon?
Hannes Swoboda
Elnök úr! Úgy tűnik, hogy Stoyanov úr és Busuttil úr számára ez pártpolitikai kérdés. Számomra azonban ez nem pártpolitikai kérdés. Számomra ez a kérdés az emberi jogokról szól, valamint az európai törvények betartásáról és végrehajtásáról függetlenül attól, ki helyezte át ezt a feladatot a belügyminisztériumhoz.
Másodszor pedig a lényegi kérdés itt az, hogy hogyan használják ezt az eszközt. Ugyanazon eszközt lehet nagyon korlátozott módon és nagyon tág korlátok között is használni. Ahogy azt már mondtam, nagyon érdekelne, mit csinálnak azokkal az adatokkal, amelyek a belügyminisztériumnál maradnak. Ez a legfontosabb kérdés. Ha ilyen sok adatot őriznek valahol, és ezeket nem adják át az ügyészeknek, akkor mindig fennáll az adatokkal való visszaélés veszélye. Ez lehet politikailag vagy személyesen motivált visszaélés. Nekünk pedig küzdenünk kell az ilyen visszaélések ellen.
Diana Wallis
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Szeretném megköszönni a biztos úrnak ezt a pontos nyilatkozatot. Azok a képviselők, akik ismernek, és ismerik 12 évnyi európai parlamenti képviselői tevékenységemet, tudják, hogy nagyon visszafogottan szoktam részt venni az ilyen jellegű vitákban. Azonban egy évvel ezelőtt a Parlament alelnökeként felkértek, hogy látogassak el Bulgáriába, és beszéljek a stockholmi igazságügyi programról.
Nyilvánvaló, hogy igazságügyi programunk a biztonság hangsúlyozásától az igazságosság hangsúlyozása felé mozdult el, és minden tagállamnak meg kell találnia a megfelelő egyensúlyt. Bulgáriai látogatásom során azt tapasztaltam, hogy a bolgár bírók nagy érdeklődést mutatnak tevékenységünk iránt, aziránt, hogy mit akarunk uniós szinten végrehajtani. Múlt héten nagy meglepetésemre meglátogatott valaki brüsszeli irodámban, és arról tájékoztatott, hogy Bulgáriában bizonyos embereket éjszaka otthonukban keres fel a titkosszolgálat. Ez számomra nagyon megdöbbentő volt, és nagyon nehéz itt erről beszélni.
Ahogy Swoboda úr is mondta, úgy tűnik, hogy a - nevezzük nevén - lehallgatásról szóló jelenlegi törvény megfelelő. Korábban egy független szerv végezte a felügyeletet, most pedig egy parlamenti szerv látja el ezt a feladatot. Ez vajon a jogok tiszteletben tartásának csökkenéséhez vezetett? Úgy tűnik, hogy a számok növekszenek, és a számok növekedése talán - hangsúlyozom, talán - azt jelenti, hogy a bírók könnyebben vagy gyorsabban adnak felhatalmazást ezen eszköz használatára.
Részben egy kapcsolódó ügy miatt akartam felszólalni, ami a polgári kezdeményezéssel kapcsolatos. Úgy tűnik, hogy az emberek azt érzik, nyomást gyakorolnak rájuk, hogy vonják vissza aláírásukat. A következő év során kerül bevezetésre az európai polgári kezdeményezés. Felkérem a Bizottságot a kérdés alapos vizsgálatára.
Jaroslav Paška
Elnök úr! A különleges megfigyelési eszközök alkalmazása minden országban érzékeny téma.
Gyakran találkozunk olyan véleményekkel, hogy ezeket az eszközöket a kormány nemcsak a szervezett bűnözés elleni küzdelemben alkalmazza, hanem a politikai ellenzék megfigyelésére és elnyomására is. A bulgáriai helyzet különösen furcsa. A telefonbeszélgetések kétes körülmények között történő lehallgatásával szerzett információk nem az illetékes szervekhez kerülnek, hanem különböző médiákban jelennek meg. Ráadásul a bolgár miniszterelnök kijelentette, hogy az állam legmagasabb szintű képviselőit is folyamatosan lehallgatja a titkosszolgálat. Ezt nyilván a korrupció és szervezett bűnözés elleni küzdelem jegyében teszik. Nos, nem gyakran esik meg, hogy egy kormányfő bevallja, hogy csak annyira bízik meg legközelebbi munkatársaiban, hogy le kell hallgattatnia őket, nehogy engedjenek a korrupció csábításának, ill. nehogy együttműködjenek a szervezett bűnözéssel.
Az bizonyos, hogy Bulgáriában ezen a téren furcsa helyzet alakult ki, és véleményem szerint segítenünk kell bolgár barátainknak az idevágó törvények alkalmazásával kapcsolatos problémák rendezésében.
Dimitar Stoyanov
(BG) Elnök úr! Bulgáriában van egy mondás arra, amit a jelenlegi vita során láthatunk: "az a tolvaj, aki tolvajt kiált!'' Amikor a hárompárti koalíció volt hatalmon, a hatóságokba beszivárgott a maffia, aminek romboló hatásait most már jól látjuk.
A koalíció alatt engem is megvert a rendőrség, amikor részt vettem egy ellenzéki tiltakozáson. Ezek a báránybőrbe bújt farkasok, akik most a rendőrállam ellen küzdő, bátor harcosoknak tüntetik fel magukat, módosították a törvényt, és a módosított törvény értelmében a támadóm elleni ügy már három éve függőben van. A szocialisták és royalisták hatalma alatt a rendőrség békés tüntetőket támadott meg. Most ugyanezek a szocialisták és royalisták szónokolnak a polgári szabadságjogok megsértéséről.
Az önök uralma alatt Ognyan Sztefanov újságírót halálra verték, most pedig önök panaszkodnak a cenzúra miatt. Az önök uralma alatt mindennapos volt az emberrablás. A maffia mindenható volt, a polgároknak viszont nem voltak jogaik. A bíróságokat lefizették. Az önök uralma alatt a nemzeti vagyon kiárusítása mindennapos volt.
Most pedig újra a régi trükkjeiket veszik elő, és így próbálják Bulgária schengeni csatlakozását megakadályozni. Egyúttal remélik, hogy maffiaállamuk bűneit másokra kenhetik. De ez nem fog menni, mert a választópolgárok nem vakok. A választópolgárok elzavarták önöket a hatalomból, kidobták önöket a politikai szemétdombra, és ezt a tényt önök nem fogják tudni megváltoztatni, bármilyen gaztetteket is tervelnek ki.
Mariya Nedelcheva
(BG) Elnök úr! Az Európai Parlament vitái az európai polgárok érdekeit kell, hogy tükrözzék.
A mai vita azonban jó példa arra, hogyan válhat Európa az önző, nemzeti politikai érdekek eszközévé. Amikor az európai napirendet aláaknázza egy nemzeti napirendi pont, azt nem lehet a nemzeti felelősségvállalás jeleként értelmezni, hanem olyan valamiként kell rá tekinteni, ami ellentétes azokkal az értékekkel, amelyekért a bolgár polgárok képviselőiket beszavazták az Európai Parlamentbe. Vajon a bolgár polgárok azonosulni tudnak ezzel a vitával? Kétlem.
Európai parlamenti képviselőtársaimnak kétségtelenül igazuk van abban, hogy a bolgár közvéleménynek tudnia kell, mi történik Bulgáriában, és hogy tiszteletben tartják-e a polgárok alkotmányos jogait. Azonban van egy határ, amelyen túl a demokratikus intézményeket figyelmen kívül hagyják annak érdekében, hogy kétes érdekcsoportok érdekeit védjék, aminek a célja világos. Európa szemében rossz hírét kelteni Bulgáriának és a GERB-kormánynak, amely próbál véget vetni azoknak a kétes üzelmeknek, amelyeket sok-sok éven át eltűrtek ebben az országban. Szeretném felhívni a figyelmüket néhány olyan dologra, amelyet képviselőtársaim mondtak.
Először is itt van az az állítás, amely szerint kétszeresére nőtt a lehallgatások szám. A hivatalos adatok teljesen mást mondanak. Ezek bárki számára hozzáférhetőek, ha valaki kíváncsi az igazságra. Szeretnék kérdezni valamit. Mióta is átláthatóak ezek az információk? Egyértelmű a válasz: a GERB-kormány tette őket átláthatóvá, hiszen a GERB-kormány alapelvei közé tartozik az, hogy az állampolgárok számára átláthatóak és szabadon hozzáférhetőek legyenek az állammal kapcsolatos információk.
Másodszor nézzük azt az állítást, amely szerint a lehallgatási eszközöket felügyelő hivatal megszüntetésével Bulgáriában többé nincs biztosítva a lehallgatás jogi ellenőrzése. Ez az állítás teljes mértékben megalapozatlan. Szeretném emlékeztetni önöket, hogy ez a hivatal soha nem működött megfelelően, különösen mivel az ötlet eredetileg a végrehajtó hatalomtól származott. Bizonyára nem kell önöket emlékeztetnem arra, hogy Bulgária parlamentáris köztársaság, és hogy a lehallgatási eszközök engedélyezési és alkalmazási eljárásainak felügyeletéért és nyomon követéséért felelős különleges parlamenti albizottságot a demokratikus intézmények és az alkotmány tiszteletben tartásával hozták létre.
Arra is felhívom a figyelmüket, hogy az egyenlőség elve alapján az albizottságban valamennyi politikai párt képviselteti magát. Ezenkívül a kormánypártnak nincs joga a bizottság vezetésére. Mindez bizonyítja, hogy a bolgár törvényhozók teljes mértékben gondoskodtak a szóban forgó törvényes tevékenységek végrehajtására vonatkozó biztosítékokról, és hogy ezek a tevékenységek hiteles ellenőrzés alatt történnek. A fennálló állapotot megváltoztatni nehéz, valami pozitívat létrehozni még nehezebb. A legnehezebb azonban az, amikor hazánk képviselői közül néhányan olyan belső vitákat gerjesztenek Európa ezen legdemokratikusabb intézményében, amely vita céljai nagyon távol állnak azoktól a céloktól, amelyekért ez az intézmény nap mint nap harcol.
Claude Moraes
Elnök úr! Mindig kellemetlen, amikor egy tagállam belső helyzetét vizsgálják. Ugyanabban a szellemben, mint Wallis asszony szeretném elmondani, hogy az én hazám, az Egyesült Királyság kormányát is vizsgálatnak vetették alá a kiadatásokkal kapcsolatban - és azért, mert állítólagosan embereket kínoztak meg. Természetesen ez nagyon kellemetlen volt számomra és az Egyesült Királyság kormánya számára, de aktívan részt vettem a vizsgálatban, mivel fontos volt, hogy azt európai szinten és módon folytassuk le.
Hogy miért? És miért vitatjuk meg ma itt a bolgár kormány belső lehallgatási ügyeit? Nem Bulgária miatt, hanem mert az EU az értékek közösségét is jelenti. Az értékek közösségével kapcsolatban idézném a biztos úr szavait: "Lehallgatási tevékenységet csak kivételes esetekben lehet folytatni.” Nem vagyok olyan nagy jogász, mint Wallis asszony, de én is jogász vagyok, és tudom, hogy lehallgatási tevékenységet csak kivételes esetekben lehet folytatni. A lehallgatás azon tevékenységek közé tartozik, amelyek a - mind Bulgáriában, mind az Európai Unióban nagyon fontos - szervezett bűnözés elleni küzdelem eszközei helyett az állam fegyverévé válnak, ha olyan esetekben alkalmazzák ezt a tevékenységet, amikor nem szükséges, vagy ha nem megfelelően és nem arányosan használják.
Nem számít, hogy melyik politikai párt kezdeményezte ezt a vitát. Ami számít, az az, hogy az Európai Unió számára nagyon komoly kérdés az, ha egy állam egy, a szervezett bűnözés elleni küzdelmet szolgáló eszközt nem arányos módon használ - és ez nem csak Bulgáriára igaz. Holnap valamely más tagállam is hasonló helyzetbe kerülhet.
Alaposan megvizsgáltam valamennyi forrást és számadatot, és szeretnék feltenni egy kérdést valamennyi pártnak: van, aki úgy látja, hogy nem történt nem megfelelő és nem arányos lehallgatási tevékenység? Van, aki vitatja a Swoboda úr által említett számokat. De van-e, aki vitatja, hogy nem arányos lehallgatási tevékenység történt? Számos forrásból tájékozódtam mai felszólalásom előtt, mivel nagyon óvatosan kell beszélnünk az ilyesféle témákról. A vita során egyik oldalról sem állította senki, hogy nem történt aránytalan lehallgatási tevékenység.
Ezért a Bizottságnak ki kell vizsgálnia az ügyet.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Gianni Vattimo
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Olasz állampolgárként nem vagyok a legálisan folytatott lehallgatás ellenzője. Olaszországban ez az eszköz nagyon hasznos a maffia elleni küzdelemben, az utóbbi időben pedig a Berlusconi elnök által állítólagosan elkövetett bűncselekmények (vesztegetés és kiskorúak prostituálása) ügyében is alkalmazták.
Azonban a bolgár kormány esetében teljesen más a helyzet, mivel úgy tűnik, hogy az ellenzék kriminalizálásra használták a lehallgatást, ezzel társadalmi szervezetek egészében keltve félelmet. Megpróbálták bizonyítani, hogy az ellenzék kapcsolatban áll az alvilággal - a kormány tehát nem tartotta tiszteletben az emberi jogokat, és rendőrállamot vezetett be. Ez a helyzet csak további társadalmi erőszakot szít.
Ezért véleményem szerint a Parlamentnek és az Európai Bizottságnak különleges figyelmet kell szentelnie a bulgáriai helyzetnek, és meg kell próbálnia minimalizálnia azokat a károkat, amelyeket a kormány viselkedése okozhat.
Ernst Strasser
(DE) Elnök úr, Piebalgs úr! Nagy figyelemmel hallgattam ezt a vitát és az Albániáról szóló vitát is. Óriási különbség van a két vita között! Az Albániáról szóló vitában a két oldal megpróbált udvarias, barátságos hangon beszélni egymással. A mostani vitában az egyik oldal olyan gyanúsításokat fogalmaz meg, amelyek nincsenek bizonyítva. Az Albániáról szóló vitában az volt a cél, hogy a két nagy párt konszenzusra jusson. A mostani vitában az egyik nagy párt célja az, hogy a két párt közé éket verjen. Az Albániáról szóló vitában a két párt arra törekedett, hogy konszenzusra jusson, és együtt tudjon működni az emberek javára. A mostani vita csak arról szól, hogy a Parlament egyik fele előre megítéli a helyzetet.
Miért csinálják ezt? Miért nem hallottam önöktől egyetlen tényt sem? Folyton olyan szavakat használnak, mint "úgy tűnik, hogy az a helyzet...” vagy "bizonyos forrásokból azt az információt kaptuk, hogy...” vagy "úgy értesültünk, hogy...”. Ha így ítélik meg a helyzetet, akkor miért nem fordulnak a Parlament megfelelő bizottságaihoz? Miért nem fordulnak a Biztonság- és Védelempolitikai Albizottsághoz? Miért nem tesznek fel a Bizottságnak kérdéseket? Ehelyett nyilvános vitát akarnak, méghozzá politikai okokból. Mi ezt ellenezzük. Nem értjük, miért a bolgár kormány és a bolgár nép ellen folytatják ezt a vitát. Ha valamit meg akarnak vitatni, akkor kérem, tegyék ezt az illetékes bizottságokban.
Az magától értetődő, hogy jogállamiságnak, működő igazságszolgáltatási rendszernek és megfelelő parlamenti felügyeletnek kell lennie, és ez különösen igaz az olyan érzékeny ügyek esetében, mint amilyen ez az eszköz is. A felügyeletet annak a bolgár parlamentnek kell végeznie, amely a kormányt beiktatta - azt a kormányt, amelyben egyébként valamennyi parlamenti párt képviselteti magát. Hálás vagyok Malmström asszonynak, amiért múlt héten Szófiában azt mondta, hogy ez belügy, valamint hálás vagyok a biztos úrnak is, amiért világosan kimondta, hogy a bolgár kormány az összes szükséges lépést megtette.
Hannes Swoboda
Elnök úr! Ügyrendi javaslatot szeretnék tenni. Itt volt egy férfi, és filmezett minket, többek között akkor is, amikor aláírtunk.
Azt mondta, hogy a bolgár küldöttség tagja. Nem értem, hogy lehet ez, mivel úgy látom, hogy valamennyi bolgár képviselő jelen van. Nagyon furcsa, hogy valaki bejött az ülésterembe, és filmezett minket, miközben beszéltünk és aláírtunk.
Talán a szolgálatok megvizsgálhatnák a történteket, mivel elfogadhatatlan, hogy kívülállók csak úgy bejöjjenek ide, és lefilmezzenek bennünket.
Elnök
Igen megérdeklődöm képviselő úr és intézkedünk szükség szerint.
Iliana Malinova Iotova
(BG) Elnök úr! A mai vita nemcsak a bolgár lehallgatási botrányról szól, hanem azokról az ijesztő tendenciákról is, amelyeknek tanúi vagyunk: az európai polgárok jogainak semmibevételéről.
A belső politikai problémák az illetékes bolgár hatóságok hatáskörébe tartoznak, nekik kell megoldaniuk ezeket az ügyeket. Ami az európai szintet illeti, itt nincsenek hiányosságok az uniós jogharmonizáció terén. Igaza van, biztos úr, a törvények végrehajtásával vannak problémák. Ezért tettük fel önnek azt a kérdést, hogy mit szándékozik tenni annak biztosítására, hogy ne éljenek vissza az uniós joggal. Strasser úr, önnek az a válaszom, hogy a kérdéssel már a Bizottsághoz fordultunk.
A bolgár botrány veszélybe sodorta a Chartát, a stockholmi programot, a 9546. sz. irányelvet, valamint számos adatvédelmi dokumentumot, mert Bulgáriában orvosok rögzített beszélgetéseit hozták nyilvánosságra anélkül, hogy ez jogilag indokolt lett volna, és tették ezt anélkül, hogy lehetőség lett volna jogi védelemre.
A lehallgatási eszköz alkalmazásának drasztikus növekedése fordított arányban áll ezen eszköz igazságszolgáltatási hatékonyságával. Fennáll a lehetőség, hogy a lehallgatás során gyűjtött információkat politikai célokra használják fel, ami különösen veszélyes az egy év múlva sorra kerülő választások fényében. Biztos úr, sürgetjük a Bizottságot, hogy kezdeményezze olyan független szervek létrehozását, amelyek majdan a lehallgatási eszközöket felügyelnék a tagállamokban.
Ezek az eszközök nagyon fontos szerepet töltenek be a korrupció és a bűnözés elleni küzdelemben, ezért kérjük önt annak biztosítására, hogy ezeket az eszközöket a törvények tiszteletben tartásával, valamint az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében használják.
Stanimir Ilchev
(BG) Elnök úr! Tény, hogy Bulgáriában fokozott mértékben alkalmazzák a speciális lehallgatási eszközöket, ezért adnak hangot sokan aggodalmuknak.
A bolgár parlamenti felügyeleti szerv hozta nyilvánosságra vizsgálatainak kritikus eredményét. Kérem a Bizottságot, hogy vizsgálja meg ezeket az eredményeket. És van itt még más is. Fog-e üzenetet küldeni a Bizottság azoknak, akik nem veszik észre a biztonság és a szabadság között húzódó határvonalat? El fogja ítélni a Bizottság azokat, akik az állami eszközöket pártpolitikai és személyes célok érdekében alkalmazzák? És mennyire határozottan fog a Bizottság figyelmeztetni egy nemzeti parlamentet - nem feltétlenül csak a bolgár parlamentre gondolok -, hogy oldja meg a jogalkotási hiányosságok problémáját, és állítsa fel ismét azokat a független felügyeleti szerveket, amelyeket megszüntetett?
Nyilvánvalóvá vált, hogy a titkosan gyűjtött információk nemcsak a különleges szolgálatokhoz jutottak el, hanem a különleges szolgálatok hierarchiájában funkciót betöltő politikai személyiségekhez is; hogy olyan személyek szűrik meg az információkat, akiknek ez nem tartozik a hatáskörébe; hogy a lehallgatási eszközöket gyakran nem megfelelő technikai környezetben használják, és hogy a lehallgatási eszközök alkalmazása gyakran talán nem is indokolt.
A bolgár különleges szolgálatok a bűnözés elleni küzdelemben célt tévesztve reflexszerűen szinte mindenkit megvizsgálnak, aki él és mozog. Így nem meglepő, hogy elismert köztisztviselők - nem politikusok - azt állítják, hogy vagy a rendszer rossz, vagy szándékosan regresszív politikát folytatnak az országban. A hibákat ki kell javítani, és most épp ezért küzdünk. Azonban ha arról van szó, hogy szándékosan visszafelé akarnak lépdelni, akkor azt mindannyiunknak elleneznünk kell, és ki kell állnunk amellett, hogy az európai politikai gondolkodás alapját az emberi jogok, a szabadságok és az emberi élet sérthetetlensége képezi.
A stockholmi program nem puszta formaság. A stockholmi program értelmében Európának a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésének térségévé kell válnia. Nem szabad hagynunk, hogy bizonyos személyek, pártok vagy kormányok bármely tagállamot visszavigyenek az elnyomás, az igazságtalanság és a bizonytalanság sötét korszakába.
Andrey Kovatchev
(BG) Elnök úr! Amit a Bizottságtól hallottunk, az azt bizonyítja, hogy a lehallgatási eszközökre vonatkozó bolgár törvények összhangban vannak az uniós joggal. Nem is lehet ez másként, hiszen minden tagállam köteles biztosítani polgárai számára az alapvető jogokat és betartani a jogi eljárásokat - és ez így van Bulgáriában is.
De akkor mi provokálta ki ezt a mai parlamenti vitát? A válasz egyszerű. Bulgáriában választási kampány folyik, és a bolgár ellenzék - nem törődve azzal, hogy ezzel esetleg lejáratják Bulgáriát - az Európai Parlamentbe behozta a bolgár politikai erők küzdelmét, hogy ebből politikai tőkét kovácsoljon magának, mégpedig kétségkívül jelentős politikai tőkét.
Az európai intézményeknek nehéz lehet elhinniük, hogy a volt hárompárti bolgár kormánykoalíció szándékai jók, hiszen az ő kormányzásuk alatt Bulgáriában virágozott a korrupció, a bűnözés elleni küzdelem terén nem voltak hajlandóak lépéseket tenni, és nem élvezték az Európai Unió bizalmát. A jelen vitát kezdeményező képviselők nyilvánvalóan türelmetlenül várták a Bizottság válaszait. A vitát pedig még Bulgáriának az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus terén elért eredményeiről szóló évközi jelentés előtt akarták megtartani.
Engedjék meg, hogy egy kicsit viccelődjek! Képviselőtársaimat nyilvánvalóan nemes patrióta szellemiség vezérli: minél jobban le akarják járatni a bolgár kormányt. Szégyen, hogy ebben az üres, félig üres vagy szinte teljesen üres ülésteremben mi, bolgárok egymás torkának esünk. Ahelyett, hogy polgáraink érdekében együttműködnénk, mindenféle híresztelésekkel, manipulációkkal és politikai rágalmakkal foglalkozunk.
A régi rendszer képviselői támadják a jelenlegi bolgár kormányt: azok, akik még a kommunista rezsimből maradtak benne a hatalmi struktúrában, és akik a rendszerváltás során törvénytelen módon gazdagodtak meg. Ők egyesítették erőiket azzal a céllal, hogy destabilizálják Bulgáriát, hogy akadályozzák a GERB-nek egy igazságosabb társadalom létrehozására tett erőfeszítéseit, és hogy európai partnereink előtt lejárassák hazánkat. Ismétlem: ami ma este itt történik, az szánalmas és szégyenteljes.
Az említett politikai és gazdasági köröket bizonyára irigységgel töltik el a kormány bűnözés és korrupció elleni küzdelem terén elért sikerei, valamint tisztességes és nyílt politizálása. Az elmúlt napokban a bolgár ellenzéki képviselők a lehető legsötétebb képet festették a bulgáriai helyzetről. Ahogy most is hallhattuk, félelemről, rendőrállamról, elnyomásról, éhezésről. szegénységről és visszafejlődésről beszélnek. Rövid távú politikai céljaik érdekében lejáratják Bulgáriát. Holott a bulgáriai helyzetre éppen az elmondottak ellenkezője igaz.
Nem történnek már bérgyilkosságok, és nincs többé emberrablás - a szervezett bűnözésre súlyos csapást mértünk. Megszűntek azok a korrupciós csatornák, amelyeken keresztül a régi rendszer gazdasági és politikai vezető köreinek zsebébe vándoroltak a pénzek. Az ország makroökonómiai szinten stabil, és a befektetési feltételek Bulgáriában európai szinten a legjobbak közé tartoznak. A kormány stabil, a bolgár parlament stabil többségi támogatást élvez, a kormányzás tisztességes, Bulgária pedig elismert és értékes partnernek számít Európában.
Végezetül pedig szeretnék még egyszer elnézést kérni más tagállambeli európai parlamenti képviselőtársaimtól, akik itt vannak, és a bolgár választási küzdelemre vesztegetik az idejüket.
Ioan Enciu
(RO) Elnök úr! A bulgáriai illegális telefonlehallgatások ügye nagyon súlyos ügy. Még súlyosabb az, hogy nem ez az egyetlen ilyen ügy az Európai Unióban.
Elnök úr! Ezt a vitát egy másik tagállammal kapcsolatban is le kellene folytatni: Romániára gondolok. Romániában 2011-ben olyan helyzet uralkodik, hogy illegálisan magánbeszélgetéseket hallgatnak le, holott az alkotmány, a nemzeti törvények és az uniós jog is teljes tilalmat ír elő a magánélet megsértésének minden formájára, hacsak erre nincs megfelelő ok és határozott bírói felhatalmazás. Újságírók és politikusok beszélgetéseit, valamint az ellenzéki pártok ülésein elhangzó belső vitákat vagy éppen a bírósági üléstermekben tartott magánjellegű találkozókon elhangzottakat rögzítik illegálisan. Szisztematikusan és ismételten megsértik a magánélet védelméhez való alapvető jogot. Az illegális telefonlehallgatás az ügyészek vizsgálati módszerévé vált. A titkosszolgálat folyamatosan lehallgatja a jelenlegi kormány politikai ellenfeleinek telefonbeszélgetéseit. Ez nagyon súlyos helyzet, ezért felszólítom az Európai Bizottságot, hogy mindkét említett tagállamban sürgősen avatkozzon be a jogállamiság és a demokrácia védelme érdekében.
Vladimir Urutchev
(BG) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Hadd ismételjem meg az Európai Bizottság megállapítását, amely szerint a jelenlegi bolgár kormány valódi elkötelezettséget mutat a szervezett bűnözés elleni küzdelem terén. Senki nem tagadhatja, hogy hazánk most először valódi eredményeket ért el ezen a téren. A bolgár választópolgárok 2009-es szavazatukkal azt fejezték ki, hogy előrelépést akarnak látni ezen a téren.
Az eredmények a rendvédelmi szervek határozott fellépésének köszönhetőek, amelyek minden legális nyomozási módszert bevetettek. Növelték a műveletek és a nyomozás alatt álló személyek számát, ennek eredménye a hatékonyság növekedése.
De ne legyünk naivak! A szervezett bűnözésnek számos forrás áll rendelkezésére, amelyeket a büntetlenség évei alatt halmozott fel, és így képes példátlan ellentámadásba lendülni. Működésbe hozták a rendelkezésükre álló gépezeteket, hogy aláaknázzák a kormánykoalíció tevékenységét, és hogy a koalíciót ellehetetlenítsék azon a területen, ahol a legnagyobb eredményeket érte el.
A hadműveletet azzal kezdték, hogy telefonlehallgatásokról készült, gondosan kiválogatott és manipulált felvételeket hoztak nyilvánosságra úgy, hogy ezeket ismeretlen személyek flash drive-okon terjesztették. Erre a médiában és a politikában mindenki arról kezdett beszélni, milyen borzalmak történnek Bulgáriában: megfélemlítik a polgárokat, és megsértik az alapvető egyezményeket és nyilatkozatokat.
Akik a hisztériát keltették, akik illegálisan terjesztették ezeket a félrevezető információkat, azok most örömmel dörzsölik a tenyerüket. Talán nem is álmodtak róla, hogy tervük ilyen könnyedén sikerül, olyannyira könnyen hogy még azt a járművet is ellopták, amellyel a flash drive-okat szállították.
Jelen vannak itt azok a politikusok, akiknek az Európai Parlamentre is sikerült átterjeszteniük ezt a hisztériát, és akik elindították az állítólagos bulgáriai lehallgatási botrányról szóló vitát. De Bulgáriában nincs ilyen botrány. Bulgáriában az történik, hogy jól szervezett támadást indítottak az országot vezető koalíció és annak legprominensebb alakjainak lejáratására. Az ellenzék hitelüket vesztett politikusai megragadták ezt az alkalmat, azt remélve, hogy a közelgő választási kampányban ez az előnyükre válhat.
Szeretném megkérdezni képviselőtársaimat, hogy tisztában vannak-e vele, kiknek a malmára hajtják a vizet ezzel az akciójukkal.
Ivailo Kalfin
(BG) Elnök úr! Piebalgs biztos úrhoz szeretnék fordulni, mert Bulgária kormánypártja ma itt jelentős propagandát folytat. A kormányzó párt koalíciós partnere, az Ataka nacionalistái által vezetett parlamenti bizottság benyújtott a bolgár parlamentnek egy jelentést, amely azt állítja, hogy a kormány megszűri a lehallgatásokból származó információkat, mielőtt átadná azokat a bíróságoknak.
A jelentés szerint a kormány nem tartja tiszteletben a bizalmas személyes adatokat, hiszen ilyen adatok jelennek meg a médiában. A jelentésben szerepel az is - és ismétlem, hogy a jelentést a bolgár parlament készítette -, hogy a Bulgáriában élő polgárok, akik egyben uniós polgárok is, alapvető jogait nem tartják tiszteletben. Ez számos európai irányelv, továbbá az Alapjogi Charta megsértését jelenti.
A Bizottságnak véleményem szerint mindenképpen össze kell vetnie a bolgár törvényeket és azok végrehajtását az európai követelményekkel. Itt nem propagandáról vagy pártpolitikai kampányról van szó. Itt világos tényekről van szó, és hiszem, hogy a Bizottság a szerződések őreként meg fogja vizsgálni ezeket a tényeket, és meg fogja fogalmazni véleményét.
Nadezhda Neynsky
(BG) Elnök úr! Mivel ebben a vitában az utolsó felszólalók között vagyok, néhány szóval szeretném összegezni a vitát. A mai vita nem a bulgáriai különleges lehallgatási eszközökről szól, sem pedig egy bizonyos miniszter mellett vagy ellen. Ez a vita az európai elvekről és értékekről szól, ezért természetes, hogy ebben a Parlamentben folyik. Ez a vita a szabadságról, az emberi jogokról és a demokratikus törvényekről szól, ezért ez a téma nem lehet pusztán nemzeti vita.
Az emberi jogokról folytatott vita az egyesült Európa alapeszméje, amely a berlini fal leomlása után az új demokráciák kialakulását ösztönözte. Ha az új demokráciák elveszítik azt a hitüket, hogy Európa alapját elvek képezik, akkor sok polgár úgy fogja gondolni, hogy az Európába vezető hosszú és nehéz utat teljesen feleslegesen tették meg.
A mai vita az igazságról szól. Az igazság pedig nem lehet jobboldali vagy baloldali. Nem érhetjük be féligazságokkal. Mindig csak egy igazság van, és sürgetjük az illetékes bolgár intézményeket, hogy mihamarabb derítsék ki az igazságot. Mert minél tovább késlekednek a válasszal - akár szándékosan, akár nem -, annál inkább táplálják a rosszhiszemű híreszteléseket, és így csak ellenfeleik érdekeit szolgálják.
A mai vita a felelősségről is szól - nem a volt vagy a jövőbeli kormányokéról, hanem a jelenlegiéről. A demokratikus kormányok mindig felelősen viselkednek választópolgáraikkal szemben, függetlenül attól, hogy azok támogatják-e a kormányt vagy sem. Ha a kormány egyenlőségjelet tesz az ellenzék és a szervezett bűnözés közé, az nem demokrácia.
Iliana Ivanova
(BG) Elnök úr! A hallottak után csak annyit tudok mondani, hogy sajnos már megint a bolgár ellenzék szánalmas akciójának lehetünk tanúi, annak, hogy egy belpolitikai vitát az Európai Parlament elé vittek.
Az országunkat nyolc évig kormányzó szocialisták és liberálisok kezdeményezték ezt a vitát, mivel nyilvánvalóan minden alkalmat meg akarnak ragadni arra, hogy Bulgáriát lejárassák európai partnerei előtt. A mai vita nem fogja eldönteni, hogy kinek van igaza, és kinek nincs. A mai vitából az fog megmaradni, hogy a vita keserű hangulatú volt, és hogy a két fél egymást vádolta.
Ellenzéki képviselőtársaim! Önökhöz fordulok: ha nem tudnak a jelenlegi bolgár kormány konstruktív ellenzékeként működni, ha nem tudnak konstruktív, szakértő, konszenzuson alapuló javaslatokat tenni a bolgár polgárok javára, akkor legalább ne akadályozzák azokat, akik viszont tudnak.
Kristian Vigenin
Elnök úr! Nem állt szándékomban a catch the eye eljárásban felszólalni, de nem kaptam meg a kék kártyás kérdés lehetőségét.
Strasser úrnak akartam válaszolni.
(BG) Először is, Strasser úr, szeretném elmondani, hogy nem tudok egyetérteni azzal, hogy nincsenek a lehallgatási eszközök alkalmazására vonatkozóan információk.
A Legfelsőbb Semmítőszéktől származó adatok alapján 2010-ben 15 946 lehallgatásra vonatkozó felhatalmazást adtak ki, de a lehallgatási anyagokat csak 1 918 alkalommal - tehát csak az esetek 12%-ában - használták fel a bíróságon. Ahogy önök is láthatják, a lehallgatásokat a többi esetben más célok érdekében alkalmazták. A 16 000 lehallgatásra szolgáló eszköz azt jelenti, hogy 2010 előtt a bolgár polgárok 5-10%-át hallgatták le közvetve vagy közvetlenül.
Strasser úr! Szeretném megkérdezni, hogy ez Ausztriában is így van-e. Egyetértene ön azzal, ha Ausztriában így járna el a belügyminiszter és az ügyészség? Nem gondolja úgy, hogy ez a vita arról az elvről szól, hogy mit jelent egy uniós tagállam számára a demokratikus és szabad állam fogalma? Véleményem szerint ezeket a kérdéseket itt kell megvitatni, mivel nyilvánvalóan nincs hatáskörünk arra, hogy Bulgáriában vitassuk meg őket.
Antonyia Parvanova
(BG) Elnök úr! Szeretném megkérdezni az Európai Bizottságot, hogy tud-e arról a tényről, hogy a strasbourgi Emberi Jogok Bíróságán 27 határozatot hoztak Bulgária ellen államhatalommal való visszaélés miatt.
Ma a lehallgatási eszközökről folytatunk vitát, de a nemzetbiztonsági hivatal a polgári kezdeményezést is megfigyelés alatt tartja, és aláírásuk visszavonására kényszeríti az embereket. Gazdasági kérdések miatt tartott, békés demonstrációk résztvevőit hívták be a rendőrségre, és kérdezték ki őket. Látványos, erőszakos letartóztatásokat hajtottak végre.
A kormánypárt azt állítja, hogy mind a jobboldali, mind a baloldali ellenzéknek kapcsolatai vannak a szervezett bűnözéssel, és hogy a GERB ellenségei az állam ellenségei, továbbá a politikai ellenzéket azonosítják a bűnözőkkel. Ez Mussolini módszereire emlékeztet, és mély aggodalommal tölt el engem.
Tegnap például pártom és a GERB vezetősége hivatalos találkozóján nyomást gyakoroltak ránk, hogy vonjunk vissza egy szóbeli kérdést. Ez az eljárás antidemokratikus és tűrhetetlen.
Milyen intézkedéseket szándékozik tenni a Bizottság annak érdekében, hogy hazámban a demokratikus jogokat ismét tiszteletben tartsák? A mai vita nem arról szól, hogy bolgárok támadnak bolgárokat, hanem arról, hogy bolgárok lépnek fel Bulgária és a bolgár állampolgárok érdekében.
Hans-Peter Martin
(DE) Elnök úr! Nyíltan szeretnék beszélni. Sajnálatosnak tartom, hogy nem használja a kék kártyát, holott mi mindannyian megpróbáljuk a parlamenti vitákat élénkebbé tenni. A kék kártya jelentős mértékben növelte volna a vita minőségét.
Elnök úr! Ha nem figyel rám, akkor nem is kell folytatnom. Egyszerűen felesleges. Ezért mondta az egyik képviselő, hogy ez egy karaokeparlament, ahol teljesen figyelmen kívül hagyják a valódi vitára és a viták minőségének fejlesztésére tett kísérleteket.
Evgeni Kirilov
Elnök úr! Én is szeretném szóvá tenni, hogy ön ma este úgy tett, mintha nem látná a kék kártyákat. Sokan utaltak arra, hogy nincs elegendő számú képviselő jelen. Szerintem viszont elegendő tiszteletre méltó kollégánk van jelen ezen a vitán.
Csalódást keltett bennem Strasser úr felszólalása. Egy nagyon is demokratikus országot képvisel, de felszólalása mégsem a demokrácia szellemében fogant.
Zigmantas Balčytis
(LT) Elnök úr! Ez a téma eléggé összetett. A rendelkezésre álló információk alapján nyilvánvaló, hogy valóban van valamilyen probléma. Határozottan egyetértek azzal a képviselőtársammal, aki azt mondta, hogy ez nem csak bolgár ügy. Itt bizonyos értékekről, az Európai Unió megbecsült értékeiről van szó, és nekünk, akik ebben az ülésteremben részt veszünk a vitákon, tisztelnünk kell egymást.
Az Európai Uniónak van egy chartája: az Alapjogi Charta. Ezt Bulgáriának és az általam képviselt Litvániának is tiszteletben kell tartania, és ez így van valamennyi uniós tagállam esetében. Ez a charta meghatározza, mit tehetünk, és mit nem, hogy mit tehetnek a kormányok, és mit nem. A charta alapvetően és legfőképpen az emberi jogok tiszteletben tartását biztosítja. Biztos úr! Ezért úgy gondolom, hogy a Bizottság képviselőjének valóban nagy figyelemmel kell követnie ezt az ügyet, mivel az ülésteremben ma érezhető volt a fokozott feszültség.
Filiz Hakaeva Hyusmenova
(BG) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Természetesen vita alakul ki, ha az alapvető és elidegeníthetetlen európai értékekről, pl. a biztonságról és az emberi jogokról van szó, és ha a kettő közötti finom határvonal elmosódik. Paradoxnak tűnhet, de a ma este kifejtett különböző álláspontokban egy közös dolog volt: az aggodalom.
Az Európai Bizottság felszólította a bolgár hatóságokat, hogy bocsássák a Bizottság rendelkezésére azokat az információkat, amelyek segítségével a Bizottság megvizsgálhatja, hogy törvényesen alkalmazták-e a lehallgatási eszközöket. Mi, liberális és szocialista európai parlamenti képviselők vitát kezdeményeztünk, mivel mély aggodalmat éreztünk amiatt, hogy vajon törvényes módon történtek-e a lehallgatások. Azért adtunk hangot véleményünknek, hogy megnyugtassuk azokat a választópolgárokat, akik azért juttattak be minket az Európai Parlamentbe, hogy odafigyeljünk az esetleges jogsértésekre. Az Európai Néppárt képviselői aggodalmuknak adtak hangot a nem megfelelő módszerek gyakorlása miatt, és kifejezték abbéli reményüket, hogy ezen a téren előrelépés fog történni.
Remélem, hogy erőinket egyesítve képesek leszünk gyors fejlődést elérni, és így helyre fog állni a normálisan működő demokrácia.
Niccolò Rinaldi
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Európában és Olaszországban is liberális demokrata vagyok. Azonban hazámban engem és párttársaimat néha kommunistának neveznek pusztán azért, mert nem értünk egyet a jelenlegi kormánnyal.
Úgy tűnik, hogy ugyanez történik most bolgár képviselőtársainkkal: a liberális demokratákat és a szocialistákat bűnözőknek nevezik pusztán azért, mert ellenzékben vannak. Ezt mi elítéljük. Ez egy rossz vicc, és reméljük, legalább rövid ideig tart. Az ilyen magatartás nagyon veszélyes lehet.
Ráadásul az olasz külügyminiszter tegnapi damaszkuszi látogatása során kijelentette, hogy Szíria "demokratikus állam, és teljesen eleget tesz a polgárok modernizációs igényeinek”. Ilyen kijelentést tett az Egyiptomban és Tunéziában történtek után!
Ha a bennünket képviselő politikusok ilyen kijelentéseket tesznek, akkor európai parlamenti képviselőként nekünk kötelességünk kifogásolni, a Bizottságnak pedig szoros figyelemmel kell követnie ezeket az eseményeket.
Andris Piebalgs
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Ez a vita eléggé szenvedélyes volt. Szeretnék három alapvető kérdést kiemelni.
Az uniós csatlakozási folyamat, amelyet saját hazám is végigcsinált, nem könnyű, de ha egyszer egy ország csatlakozik az EU-hoz, az azt jelenti, hogy valóban úgy gondoljuk, hogy ez az ország képes garantálni az alapvető emberi jogokat és az uniós jog alkalmazását.
Erre külön jogszabályok vonatkoznak. Ilyen például az elektronikus hírközlés vonatkozásában a személyes adatok feldolgozására és a magánélet védelmére vonatkozó irányelv.
A Bizottság nagyon hosszasan és nagyon alaposan nyomon követi az uniós jog tagállamok általi alkalmazását. Jelentést tettem önöknek a jelenlegi helyzetről, és hiszem, hogy önök teljes mértékben bíznak abban, hogy a Bizottság fel fog lépni, ha az uniós jogot megsértik. Ha ezeket nem sértik meg, akkor a Bizottság nem fog fellépni.
Tehát a Bizottság megvizsgálja a helyzetet, és szükség esetén fel fog lépni, de úgy gondolom, hogy a közösségi jog struktúráin nem szabad túllépnünk, és hogy a Bizottság mindenképpen a közösségi jog keretein belül fog maradni.
Elnök
A vitát lezárom.
