Kérdések órája a Bizottság elnöke jelenlétében
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottság elnökéhez intézett kérdések órája.
Manfred Weber
a PPE képviselőcsoport nevében. (DE) Elnök úr, Barroso úr, hölgyeim és uraim, a mai ülésen a Bizottság elfogadta az új SWIFT-megállapodást, mégpedig nagy többséggel, mi több, egyhangúlag.
Azt szeretném kérdezni a Bizottság elnökétől - mivel biztos vagyok abban, hogy polgáraink közül sokan aggódnak az átadott adatok miatt -, hogy hol lát jelentősebb fejlődést, és hogy hogyan tudjuk polgárainkat meggyőzi a megállapodás szükségességéről.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. A Bizottság a mai napon valóban egyhangúlag fogadta el a módosított megállapodás-tervezetet. Meggyőződésünk, hogy a tervezet összhangban áll a magánélethez való jogra és a személyes adatok védelmére vonatkozó biztosítékokkal. Biztosítja a szükségesség és az arányosság elvét, és célja szigorúan a terrorizmus és a terrorizmus finanszírozásának megakadályozására, kivizsgálására, felderítésére vagy büntetőeljárás alá vonására korlátozódik.
A megállapodás jelen formájában tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és megfelel az Alapjogi Chartában foglalt elveknek is. A megállapodás garantálja az adatszolgáltató által átadott adatokra vonatkozó fontos biztosítékokat. Ugyanakkor lehetővé teszi az adatok felhasználásának láthatóságát, valamint a jogorvoslati lehetőséget is.
A Bizottság véleménye ezért az, hogy a tervezet összeegyeztethető az alapvető jogok tiszteletben tartásával, és megfelelő választ jelent a Parlament azon aggályaira, amelyeknek az ideiglenes ötödik megállapodásról szóló állásfoglalással kapcsolatos, 2010. márciusi szavazás során adott hangot.
Manfred Weber
a PPE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, csak egy rövid, kiegészítő jellegű kérdésem lenne az ön által benyújtott megállapodás tartalmával kapcsolatban. Szeretném megismételni korábban feltett kérdésemet. Milyen hatással van ez a megállapodás a transzatlanti kapcsolatokra? Mennyire jelentős az USA-val megvitatandó többi kérdés szempontjából? Nagyon hálás lennék, ha erről a kérdésről általános tájékoztatást nyújtana nekünk.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Ez a téma valóban rendkívül fontos. Elmondhatom, hogy amerikai partnereink úgy vélik, hogy az Európai Unióval jelenleg folytatott megbeszéléseknek talán ez az egyik legfontosabb - ha nem a legfontosabb - prioritásuk. A megállapodás alapvető az Európai Unió és az USA kapcsolata szempontjából. 2010. január 1-je óta nem érhető el több olyan, jelentős mennyiségű adat, amelyet korábban az Egyesült Államok kormánya megkapott, és ez programjuk tekintetében problémákat okoz. Ezért gondoljuk úgy, hogy - a transzatlanti kapcsolatok fontosságát szem előtt tartva - ezt a kérdést is meg kell oldanunk. Magától értetődő, hogy a transzatlanti kapcsolatok rendkívül fontosak, de ez nem jelenti azt, hogy nem kell kitartanunk a magánélethez való joggal és az adatvédelemmel kapcsolatos elveink mellett.
Ugyanakkor úgy vélem, hogy igen jó megállapodásra jutottunk, és hogy Malmström biztos asszony igen nagy fontosságú munkát végzett. Tágabb politikai nézőpontból nézve azt is gondolom, hogy fontos, hogy e kérdésben megegyezésre jussunk amerikai partnereinkkel.
Martin Schulz
az S&D képviselőcsoport nevében. (DE) Elnök úr, Barroso úr, a képviselőtársam, Weber úr által feltett kérdéssel kapcsolatos kérdést szeretnék feltenni önnek. Malmström biztos asszony informálta a bizottsági testületet arról, hogy a Parlament igen aggasztónak tartja a tárgyalások jelenlegi állását?
Tisztában van a Bizottság azzal, hogy a mai eredményt a Parlament kétségkívül nem tartja megfelelő előrehaladásnak? Elnök úr, tudatában van-e annak, hogy ma valami olyasmit fogadtak el, amely - ha ezen a módon kerül végrehajtásra - oda vezet majd, hogy a Swifthez hasonló magáncégek szélesebb körű ellenőrzési joggal rendelkeznek majd, mint az Európai Unió tisztviselői? Malmström asszony kifejtette ezt önnek? Ha igen, ön hogyan dönthetett így? Ha nem, akkor mi az oka annak, hogy Malmström asszony nem tájékoztatta önt?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - A bizottsági testületet természetesen folyamatosan tájékoztatta a tárgyalási folyamatért felelős biztos. A tárgyalások végső kimeneteléről is Malmström biztos asszony informált minket, mégpedig éppen a mai napon. Mi több, azt is elmondta, hogy az Európai Parlament több tagjával igen intenzív párbeszédet folytatott. Nagyon is tisztában vagyunk a Parlament által megfogalmazott aggályokkal, és a biztos asszony elmondta nekem, hogy a Parlamentet rendszeresen tájékoztatta a tárgyalási folyamatról.
A Bizottság végrehajtotta feladatát a tárgyalások folyamán: most a Parlamenten a sor, hogy elfogadja vagy ne fogadja el a megállapodást. Határozottan azt javaslom, hogy fogadják el, mivel a megállapodás az európai polgárok biztonsága szempontjából is fontos. Úgy véljük, hogy az alapvető jogok és az adatvédelem terén megvalósítottuk a megfelelő szintű védelmet, de ez természetesen igen kényes kérdés. Meggyőződésünk, hogy e Parlament jogait teljes mértékben tekintetbe vettük, de az Európai Unió nevében kellett tárgyalnunk, és, ahogy azt elmondtam önöknek, a Bizottság mai döntése egyhangú volt.
Martin Schulz
az S&D képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, Barroso úr, köszönöm, hogy beszámolt vitájukról. Ezzel azonban nem kaptam választ kérdésemre. Most megpróbálok pontosabban fogalmazni, és megkérem önt, hogy válaszoljon nagyon pontosan.
A Bizottságban folyó vita során, a bizottsági testület döntése előtt közölte-e önnel Malmström asszony, hogy megvan a veszélye annak, hogy a Parlament elutasítja majd az ön által most megállapodásként benyújtott szöveget? Vagy Malmström asszony azt mondta önnek, hogy ezzel a szöveggel meglesz a parlamenti többség? Szeretném pontosan megismételni a kérdésem. Malmström asszony azt mondta, hogy e szöveggel meglesz a parlamenti többség, vagy azt, hogy nem biztos, hogy ezzel a szöveggel meglesz a parlamenti többség? Hálás lennék, ha pontosan válaszolna.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Malmström biztos asszony nem tudja előre jelezni azt, hogy a Parlament hogyan fog szavazni. Ezzel tökéletesen tisztában van.
Ön azt kérdezte, hogy Malmström asszony megmondta-e nekem vagy a Bizottságnak, hogy a Parlament hogyan szavaz majd, hogy igennel vagy nemmel szavaz-e majd.
Nos, Malmström asszony természetesen reméli, hogy a Parlament igennel szavaz majd. Ha nem így lenne, akkor nem folytatta volna le a tárgyalásokat a Bizottság nevében. Amikor néhány hónappal ezelőtt a Parlament nemmel szavazott, volt egy igen fontos megbeszélésünk a Bizottságban. Többször is beszéltem Malmström biztos asszonnyal. Tudatában vagyunk annak - és személy szerint ő is pontosan tudatában van ennek, hiszen sok időt szánt a Parlamenttel való kapcsolattartásra -, hogy bizonyos kérdések felmerülhetnek a megállapodás kapcsán, nem látjuk azonban előre, hogy a Parlament hogyan szavaz majd. Ennyit mondhatok most. A biztos asszony nem mondhatott nekem ilyesmit, de arról tájékoztatott, hogy még konzultál a Parlamenttel. A javasolt megállapodásról a szavazás idején még nincs megállapodás.
Legjobb tudásom szerint ennyit mondhatok önnek arról, hogy a felelős biztos hogyan tájékoztatott engem és a Bizottságot.
Guy Verhofstadt
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, legyen nyugodt, nem a Swiftről fogom kérdezni - erről majd később beszélünk - hanem Merkel asszony és Sarkozy úr tegnapi találkozójáról. Döntöttek egy olyan gazdasági irányítási megközelítésről, amely az unióra vonatkozik, és nem az euróövezetre. Személy szerint nem gondolom úgy, hogy ez különösebben releváns döntés lenne: nem arról van szó, hogy az euróövezetet szembefordítja az Európai Unióval. Gazdasági irányításra szükségünk van az Európai Unióban és gazdasági irányításra szükségünk van az euróövezetben - mindkét területen szükségünk van rá. Az euróövezetben azonban még inkább szükségünk van rá, mint az Európai Unióban, mivel közös valutánk van.
Kérdésem Barroso úrhoz a következő: mi a véleménye erről? Egyetért velünk abban, hogy az euróövezetben éppúgy szükségünk van a gazdasági irányításra, mint az Európai Unióban? Másodszor, úgy vélem, hogy a Bizottságnak kell felügyelnie a gazdasági irányítást. Lehetetlenség, hogy a Tanács, amely évente négyszer ül össze, garantálni tudja, hogy a jelenlegi problémák mellett Európában megvalósul a gazdasági irányítás. Itt az ideje annak, hogy a Bizottság vegye át az irányító szerepet. Szeretném továbbá tudni, hogy mi a Bizottság véleménye a kérdésről.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - (FR) Elnök úr, Verhofstadt úr, természetes, hogy ami azokat a hatásköröket illeti, amelyekkel az unió már rendelkezik, a Bizottság Európa gazdasági kormánya. Ez az egyetlen olyan megoldás, amely összhangban áll a szerződéssel. Ami a kereskedelmet, a versenyt és a jelentős költségvetési felügyeleti jogköröket illeti, akkor a Bizottság lép be a képbe, és úgy gondolom, hogy erre időnként figyelmeztetni kell azokat a kormányainkat, amelyek a szerződések e pontját nem olvasták el kellő alapossággal.
Azonban a Bizottság önmagában nem tudja ellátni feladatát. Együtt kell működnünk a Tanáccsal, amelynek szintén vannak igen fontos jogkörei, valamint az Európai Tanáccsal, amely általános iránymutatást és lendületet ad az unió munkájához. Egyetértek első megállapításával is. Valóban: megvan a megoldás az euróövezet és az egész Európai Unió számára. Olvassa csak el a 136. cikket. A Lisszaboni Szerződés 136. cikke sokkal nagyobb teret biztosít a számunkra arra, hogy az euróövezettel kapcsolatban javaslatokat tegyünk, mert az euróövezeten belül speciális jelentőséggel bír; a több kötelesség több jogosultságot is jelent, és nem csupán azok számára, akik a közös valutát használják, hanem az egész Unió számára. Ezért remélem, hogy az Európai Unió gazdasági irányítása erősödni fog, de minden esetben a szerződés és a közösségi módszer szellemében.
Guy Verhofstadt
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, az első próba csütörtökön lesz, azon a napon, amikor az Európa 2020-ról is döntünk. Barroso úr, mindenesetre remélem, hogy nem a Tanács fogja majd ellenőrizni és irányítani az Európa 2020-at. A Bizottságnak kell a felelősnek lennie, mert olyat még nem láttam, hogy az államfők vagy a kormányfők szankcionálták volna vagy bírálták volna egymást. Ez kollégák között nem történik meg, és ezért gondolom úgy, hogy a Bizottságnak meg kell védenie álláspontját az Európa 2020-szal kapcsolatban és a Van Rompuy úr által jelenleg vezetett munkacsoportban.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - (FR) Elnök úr, Verhofstadt úr, önök is voltak az Európai Tanács tagjai, és jól ismerik az Európai Tanácsot. Valóban, az Európai Tanács igen fontos intézmény, de a gazdaságpolitika mikroszintű irányítására nem képes. Alapvető tévedés lenne ezt hinni.
Nemcsak hogy ellentmondana a szerződések szellemiségének, hanem alapvető tévedés is lenne. Az Európai Tanács természetesen iránymutatással szolgál és lendületet ad - ezt a szerződés 16. cikke mondja ki -, de azután az egyes intézmények és - hatáskörén belül - a Bizottság, valamint az egyes csoportokon belül a Tanács feladata, hogy ellenőrizze az egyes politikák végrehajtását.
Örömmel mondhatom el önöknek, hogy a Bizottság szilárd elhatározása, hogy teljes mértékben részt vesz a 2020 stratégia teljes folyamatának ellenőrzésében. Most azt várjuk a tagállamoktól, hogy támogassák e stratégiát. Úgy vélem, az eddigi megbeszélések alapján bízhatunk ebben. Emellett reménykedem az Európai Parlament támogatásában is. Nagyon biztatónak tartom a Parlament által elfogadott álláspontokat, és elmondhatom azt is, hogy a Bizottság készen áll arra, hogy teljes mértékben betöltse szerepét.
Végezetül, elnök úr, szeretném őszintén megköszönni azt a nagyon egyértelmű álláspontot, amelyre a Parlament négy nagy képviselőcsoportja helyezkedett a sajtótájékoztatón, amely a közösségi módszer védelméről és a Lisszaboni Szerződés szellemiségének megőrzéséről szólt.
Rebecca Harms
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. (DE) Elnök úr, Barroso úr, szeretnék témát váltani, és a Mexikói-öbölről beszélni. Úgy vélem, hogy a Deepwater Horizon egy olyan név, amely jelenleg a világ minden részén arra kényszeríti az embereket, hogy szembenézzenek a növekedés korlátaival, az olaj pazarló felhasználásának korlátaival, valamint az ember és a technológia korlátaival. Barroso úr, ezzel kapcsolatban azt szeretném megtudni, hogy a Bizottság hogyan szándékozik betiltani - elővigyázatosságból - az Északi-tengeren és az Északi-sarkvidéken folyó tervezett olaj- és gázkitermelést azokon a területeken, ahol az Európai Uniónak ilyen felelőssége van. Ez olyasvalami, amiről még dönteni lehet.
Másodszor, szeretném tudni, hogy valóban úgy hiszi-e, hogy az Európai Unióban hatályban lévő, olaj- és gázkitermelésre vonatkozó szabályok megvédenek minket attól, hogy ilyen katasztrófa történjen azokon a területeken, amelyekért mi vagyunk felelősek.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Még nem tudjuk, hogy az Egyesült Államokban történt balesetnek mik voltak az okai, mivel a vizsgálat még jelenleg is folyik. Fontos tudnunk, hogy az okok elsősorban technikai természetűek voltak-e, vagy a szabályozási kerettel vannak kapcsolatban, esetleg azzal, hogy az ágazat nem felel meg ennek a keretnek. Ezért túlságosan korai még kijelentéseket tenni arról, hogy mi történhet Európában.
Habár Európában az olajkitermelés nem olyan szélsőséges körülmények között történik, mint a Mexikói-öbölben, foglalkoznunk kell azzal az eshetőséggel, hogy partjaink közelében baleset történik. Jóllehet az Északi-tenger vizei jóval sekélyebbek, a fúrótechnikák hasonlóak.
A Bizottság figyelemmel kíséri a fejleményeket. Oettinger biztos úr már összehívott egy májusi ülést, amelyen az EU vizein aktívan működő nagyobb olajcégek vesznek részt, és amelynek célja, hogy pontos képet adjon az európai helyzetről, és hogy az ágazat garantálja a biztonság jelenlegi szintjét.
A Bizottság együttműködik a tagállamokkal azért, hogy az európai polgárok és a környezet védelme érdekében biztosítsa a megelőzést és a válsághelyzeti beavatkozást lehetővé tevő mechanizmusokat.
Rebecca Harms
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, ismét szeretném feltenni a kérdést: úgy véli, hogy megfelelő a tengeralatti olaj- és gázkitermeléssel kapcsolatos környezeti felelősségről szóló irányelv? Szeretném tudni, hogy a Mexikói-öbölben történt katasztrófa ismeretében úgy gondolja-e, hogy a felelősség nem egységes, viszonylag alacsony felső határára van szükségünk. Szeretném továbbá azt is tudni, hogy tárgyal-e az olajfúró tornyok műszaki vizsgálatának sürgős fejlesztéséről. Valóban úgy véli, hogy az Északi-sarkvidék környezeti és éghajlati viszonyai az emberek és a technológia szempontjából megfelelőek ahhoz, hogy vállaljuk az ott folytatott tengeralatti kitermelés kockázatát? A vizek talán nem olyan mélyek, mint a Mexikói-öbölben, de a körülmények igen nehezek.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Igen, igaza van. Először is, vannak jogszabályaink. A tengeri fúrásra és az olajkitermelő létesítményekre vonatkozóan - a berendezések szabványai, a munkavállalók biztonsága, a környezeti fenntarthatóság, a vészhelyzetek megelőzése és a felkészültség tekintetében - új, kötelező érvényű szabványaink és követelményeink vannak. Emellett a tagállamok átfogó nemzeti jogszabályokat vezettek be azzal a céllal, hogy fenntartsák az európai tengeri műveletek magas színvonalú biztonságát.
Másodszor, olyan gyorsreagáló információs rendszerünk van, amely készen áll arra, hogy fellépjünk a tartályhajókból vagy a fúró és kitermelő létesítményekből származó olajkiömlések okozta katasztrófák ellen. Ez a rendszer magában foglalja az Európai Tengerészeti Ügynökség által kezelt eszközöket, melyek célja elsősorban a szennyeződés megelőzése és a szennyeződés kezelését célzó lépések.
Harmadszor, van olyan közösségi polgári védelmi mechanizmus, amely reagálni tud bármely jelentősebb válsághelyzetre. Ami az ön által említett, a felelősséggel kapcsolatos kérdést illeti, a biztonságról és a környezetről szóló legtöbb európai jogszabály nem egyes ágazatokra vonatkozik; de láthatjuk, hogy e jogszabályok minden releváns gazdasági ágazatra alkalmazhatók. Az EU jogszabályai meghatározzák azokat a minimális biztonsági előírásokat, amelyeket a tagállamoknak saját jogszabályaik alkalmazásával szem előtt kell tartaniuk. Ez összhangban áll a szubszidiaritás elvével.
Timothy Kirkhope
az ECR képviselőcsoport nevében. Szeretnék visszatérni az EU és az USA kapcsolatára, és elmondani, mennyire örülök annak, hogy én és képviselőcsoportom (és ezen a téren képviselőcsoportom fontos szerepet játszik) azt halljuk, hogy a SWIFT-megállapodás folyamata, amely tekintetében igen aktívak voltunk, előrehalad.
Szeretném Barroso elnök urat megkérni arra, hogy ossza meg velünk azokat a hasznos tanulságokat, amelyeket a Bizottság szűrt le a SWIFT-megállapodással kapcsolatban, és amelyeket sikeresen és produktívan használhatunk fel a jövőbeli PNR-megállapodásokkal kapcsolatos tárgyalások során, először az Egyesült Államok, majd Kanada és Ausztrália viszonylatában is.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Talán túlságosan korai még levonni a tanulságokat, hiszen a folyamat még nem zárult le.
Várom, hogy a folyamat az Európai Parlamenttel összhangban érjen véget, mivel az önök támogatása nélkül nem tudjuk teljesíteni feladatunkat. Ez valóban fontos.
E tekintetben két alapvető kérdés van.
Ez egyik az alapvető jogok tiszteletben tartásával és az adatvédelemmel kapcsolatos biztonságra vonatkozik. Ezt igen fontosnak tartjuk, és úgy véljük, hogy a megállapodás jelen formájában tekintetbe veszi a Parlament által az első szavazás után megfogalmazott aggályokat.
Van egy másik, általánosabb kérdés, amelyre Kirkhope úr mutatott rá, és ezért szeretnék neki köszönetet mondani. Ez pedig az Egyesült Államokkal való viszony fontossága. Az Egyesült Államok egyik legfontosabb - talán a legfontosabb - partnerünk, ezért úgy vélem, hogy meg kell próbálnunk politikai megegyezésre jutni vele.
Biden alelnök úr eljött. és igen egyértelműen, mondhatni szenvedélyesen kiállt a transzatlanti kapcsolatok mellett, többek között ezen a területen is. A Bizottság nem javasolná a szavazást, ha nem lenne meggyőződve arról, hogy az az európai polgárok javát szolgálja. Ezt szeretném hangsúlyozni. Ez az önök biztonságát is szolgálja. Ugyanakkor azt is szeretnénk, ha jele lenne annak, hogy elköteleztük magunkat legfontosabb partnerünkkel való igen jelentős kapcsolatunk mellett.
Timothy Kirkhope
az ECR képviselőcsoport nevében. - Ezzel teljes mértékben egyetértek. Úgy vélem, hogy ez Európai Unió ezzel - és különösen ez utóbbival - kapcsolatos viselkedése a demokrácia jó példája mindenki számára. Kiegészítő kérdésem azzal kapcsolatos, hogy az Egyesült Államok és az Európai Unió megosztja a terrorizmus elleni küzdelem terhét. Az elnök úr úgy gondolja-e, hogy a megállapodások, amelyekről tárgyalunk, túlságosan nagy terhet rónak az Egyesült Államokra, ahelyett, hogy lehetővé tennék azt, hogy mi vállaljuk fel a terheket vagy megosszuk a felelősséget és a forrásokat a terrorizmus elleni fellépés területén?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Véleményem szerint ez egy igen fontos kérdés. Az amerikaiakkal folytatott párbeszéd során elmondták nekünk, hogy készek támogatni minket, ha szándékunkban áll európai szinten egy hasonló rendszert kialakítani. Ez olyan döntés, amelyet itt, Európában kell meghoznunk.
E megállapodás értelmében azt fogadjuk el, hogy igen szigorú feltételek mellett bizonyos adatokat szolgáltunk az amerikai hatóságoknak, ugyanakkor azt is végiggondolhatjuk, hogy mi magunk között hogyan teljesíthetnénk jobban. Az amerikaiak arról tájékoztattak minket, hogy készen állnak technikailag segíteni minket, mivel ezen a téren több befektetést valósítottak meg, mint mi. Azt hiszem, ez a jövő, mivel meggyőződésem, hogy mindannyiunknak részt kell vennie a terrorizmus elleni küzdelemben. Nagy hiba lenne azt gondolni, hogy a terrorizmus elleni küzdelem Amerika felelőssége, és nekünk csak támogatni kell őket. A terrorizmus elleni küzdelem és polgáraink biztonságának védelme közös felelősség.
Gabriele Zimmer
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. (DE) Elnök úr, az Európai Parlament ma elfogadta Cashman úr jelentését a millenniumi fejlesztési célok végrehajtásáról. A Bizottságnak - önöknek - szóló egyik legfontosabb üzenetünk az, hogy természetesen mindent meg kell tennünk annak érdekében, hogy az EU minden forrását egyesítsük azért, hogy 2015-ig megvalósítsuk a millenniumi fejlesztési célokat.
Eddig azonban az EU és a tagállamok nem teljesítették kötelezettségeiket. Jelenleg csupán a millenniumi fejlesztési célok eléréséhez szükséges kötelezettségvállalások terén 20 milliárd eurós deficit van. Ezért szeretném tudni - különös tekintettel a közelgő tanácsi ülésre -, hogy mit tesznek annak érdekében, hogy emlékeztessék a tagállamokat az általuk vállalt kötelezettségekre, és nyomást gyakoroljanak az EU-ra azért, hogy egyértelmű, végleges információkat adjanak majd a szeptemberi ENSZ-konferencián, és hogy ne engedjék meg a tagállamoknak, hogy a mélyülő válságban, amikor 1 milliárd ember él szegénységben és éhezik, újra meg újra kibújjanak felelősségeik alól.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Elnök úr, teljes mértékben osztom aggodalmát. Valóban megvan a veszélye annak, hogy az egyes tagállamokban bevezetett költségvetési korlátozások miatt bizonyos kötelezettségvállalásokat nem teljesítenek.
A Bizottság néhány napja Addisz Abebában találkozott az Afrikai Unió Bizottságával, és az afrikai partnereink által felvetett egyik téma éppen az volt, hogy esetenként úgy érzik, hogy a vállalt kötelezettségeket nem mindenki teljesíti. Tehát a mi oldalunkról nézve is a megbízhatóságról és az elszámoltathatóságról van szó.
A Bizottság tehát minden bizonnyal kiáll majd amellett, hogy vállalt kötelezettségeinket teljesítenünk kell. Ott vannak például az éghajlatváltozás elleni küzdelem finanszírozását célzó összegek gyors kifizetésével kapcsolatban vállalt kötelezettségek. Szándékomban áll részt venni a New York-i magas szintű eseményen. Éppen a mai napon kaptam levelet Ban Ki-moon főtitkártól, amely hangsúlyozza e menetrend fontosságát, és teljes mértékben osztjuk aggályait.
A kérdést fel fogjuk vetni nem csak ezen a héten az Európai Tanácsban, hanem az új kapcsolatok kiépítését szolgáló G20 és a G8 találkozókon is, amelyek az azt követő héten, Kanadában kerülnek megrendezésre. Tehát továbbra is az ügy elkötelezett hívei vagyunk.
Több évvel ezelőtt részt vettem a G8-ak gleneaglesi csúcstalálkozóján, és tény, hogy legfejlettebb országok még nem teljesítették az összes kötelezettséget, amelyet vállaltak.
Gabriele Zimmer
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, a legkevésbé sem kételkedem abban, hogy - legalábbis a közbeeső években - a Bizottság újra meg újra előállt olyan kezdeményezésekkel, amelyek éppen ezekkel a fejlesztési politikai feladatokkal kapcsolatosak. Számomra az a kérdés, hogy a Bizottságon belül mi történt annak érdekében, hogy kialakítsák azokat a szerkezeteket, forrásokat és feltételeket, amelyekkel megvalósítható például a Bizottság (és azon belül Piebalgs biztos úr) által meghatározott tizenkét pontos terv. Más szóval, maga a Bizottság mit tesz annak érdekében, hogy kialakítsa a politikák koherenciájának feltételeit? Mi az oka annak, hogy az olyan komoly kérdések, mint például a millenniumi fejlesztési célok végrehajtására tett erőfeszítések nem játszanak szerepet az Európa 2020 stratégiában?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - A Bizottság a közösségi költségvetés révén végzi feladatát. Tény, hogy több alkalommal javasoltam a tagállamok számára a kiegészítő finanszírozást. Emlékszem például, hogy a Japánban megtartott G8 találkozón javaslatot tettem arra, hogy az el nem költött összegből 1 milliárd euró kiegészítő összeget szánjunk a vidékfejlesztés előmozdítására Afrikában és a világ más fejlődő térségeiben.
Ahhoz, hogy Európa részéről teljesüljön minden vállalt kötelezettség, az összeg nagy részének a nemzeti költségvetésekből kell származnia. A jelenlegi kereteken belül, a jelenlegi pénzügyi kilátások mellett nem lehetünk sokkal rugalmasabbak. Ezt tesszük tehát: beszélünk a tagállamokkal annak érdekében, hogy teljesíthessük korábban vállalt kötelezettségeinket.
Niki Tzavela
az EFD képviselőcsoport nevében. (EL) Elnök úr, a növekedésről szeretném önt kérdezni, mégpedig a csütörtöki tanácsi ülés fényében. A jelenlegi európai gazdasági válság és visszaesés elsősorban a befektetések növelésével kezelhető. Ezért a legfontosabb a finanszírozást garantáló források biztosítása.
Kérdésem a következő: ön, mint a az európai gazdasági fejlődés és a Bizottság mint testület politikai vezetője, úgy gondolja-e, hogy meg kellene fontolni az európai kötvények kiadásának lehetőségét az olyan nagyobb európai fejlesztési beruházások finanszírozására, mint például az éghajlatváltozás európai kutatása, az e-egészség, a páneurópai navigációs rendszerek vagy a nagyobb energia-beruházások, például LNG-terminálok építése az euro-mediterrán térségben, más szóval, a kötvények kiadásával finanszírozandó jelentős páneurópai beruházási projektek?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Reméljük, hogy ezekkel a kérdésekkel majd foglalkozik a következő pénzügyi terv. Valóban: az EU 2020-ban a jövőbeni európai szintű finanszírozás tekintetében prioritássá emelünk minden, az összekapcsolt rendszerekhez kötődő elemet, legyen az energia, közlekedés vagy a nem materiális jellegű kapcsolatok egyéb formája, mint például a digitális menetrend.
Ez az egyik olyan ágazat, amellyel kapcsolatban szilárd meggyőződésünk, hogy hozzáadott értéket képvisel: olyan ágazat, ahol az európai szinten elköltött egy euró többet ér a nemzeti szinten elköltött egy eurónál, mivel ebben az esetben a beruházásnak európai háttere van.
A finanszírozás módját természetesen a tagállamokkal kell megtárgyalni. Jelenleg olyan időszakban járunk, amikor igen nehéz tagállamainkkal költségvetésről tárgyalni, de úgy véljük, hogy az európai szintű összekapcsolt rendszerek mellett határozottan ki tudunk állni.
Niki Tzavela
az EFD képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök úr, úgy gondolom, hogy nem kaptam választ kérdésemre. Úgy véli, hogy európai kötvények kiadásával - azonnali, összeurópai, összehangolt fellépéssel - tudjuk kezelni a kockázatot, amelyet a recesszió jelent?
Ne felejtse el, hogy van versenytársunk: India, Kína és az USA hatalmas globális piaca. Európa vajon összeurópai szintű, jelentős beruházásokkal reagál majd? Szerepet játszanak majd az eurókötvények azzal, hogy finanszírozzák e beruházásokat? Mit gondol ön?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Őszintén szólva, nem hiszem, hogy jelenleg minden tagállam nyitott arra, hogy megfontolja az eurókötvények kibocsátásának lehetőségét az ilyen típusú kiadások kapcsán. Éppen nemrégiben fogadtunk el egy, az adóssággal küzdő országok megsegítését szolgáló mechanizmussal vagy eszközzel kapcsolatos igen fontos, ambiciózus programot. Tény, hogy ez a program bizonyos kötelezettséget ró a tagállamokra a pénzügyi piacokon, ezért úgy hiszem, hogy most rendkívül nehéz lenne megszerezni a tagállamok beleegyezését az eurókötvények kapcsán az ilyen típusú projektek tekintetében. Azonban úgy vélem, hogy van lehetőség egyéb mechanizmusok alkalmazására. Programomban említést tettem például a köz- és magánszféra közötti partnerségről, arról, hogy az Európai Beruházási Bankot hatékonyabban kellene bevonni, és hogy objektíven vizsgáljuk ezen igen fontos projektek finanszírozásának összes lehetőségét. De ha őszinte választ akar hallani, azt kell mondanom, hogy jelenleg igen nehéz lenne - ha nem lehetetlen - erre a bizonyos célra eurókötvényeket kibocsátani.
Diane Dodds
Barroso elnök úr, ön támogatta Észak-Írországot és azt a fontos folyamatot, amely végbement népünk biztonságos és békés jövőjének biztosítása érdekében. Munkacsoport-jelentésében hangot adott annak, hogy ön és a Bizottság támogatja a helyi decentralizált kormányt és azt a munkát, amelyet e kormány az észak-ír nép békés és virágzó jövőjének biztosítása érdekében végez.
E gazdaságilag nehéz időszakban Észak-Írország egyik legfontosabb gazdasági ágazata a mezőgazdasági-élemiszeripari ágazat. Ez az igen fontos munka kárát láthatja a javasolt szankcióknak, amelyeket mezőgazdasági üzemek egységes támogatási rendszerének a bizottsági auditorok által felfedett, vélt megsértése miatt szabnak ki.
Elnök úr, egyetért azzal, hogy a szankciók, amelyek kiszabását javasolják Észak-Írország mezőgazdasági és vidékfejlesztési minisztériumára a mezőgazdasági üzemek egységes támogatási rendszerének 2004 és 2006 között történt megsértése miatt, aránytalanul nagyok a rendszert veszélyeztető tényleges kockázat mértékéhez képest? Ön és a Mezőgazdasági Főigazgatóság újra megfontolja-e az öt százalékos támogatásmegvonásra vonatkozó javaslatot, figyelembe véve, hogy az észak-írországi minisztérium helyrehozatalra irányuló lépéseket tesz a rendszerek pontosságának biztosítására, valamint azt, hogy a pénzt már átcsoportosították az eredeti igények szerint?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Köszönöm, hogy megjegyezte, hogy a Bizottság támogatja Észak-Írországot. Valóban, nagy örömmel fogadjuk és támogatjuk az Észak-Írországban végbemenő folyamatokat. A Bizottság igen nagy mértékű beruházásokat eszközölt e folyamat sikere érdekében. Ellátogattam Észak-Írországba, és ezt a jövőben is szeretném megtenni.
Ismerem az ön által említett, a mezőgazdasági üzemek egységes támogatási rendszerével kapcsolatos kérdést. Cioloş biztos úr vázolta erre vonatkozó álláspontunkat, de hadd mondjam én is ki egyértelműen, hogy a számlaelszámolási eljárás adminisztratív eljárás. Az érintett tagállam megkap minden lehetőséget arra, hogy véleményének hangot adjon, de alapvető fontosságú, hogy a folyamat független legyen.
A korrekciók szintjén a Bizottságnak nincs mérlegelési jogköre; a korrekció kialakított elvek szerint történik, amelyek azt garantálják, hogy minden tagállam egyenlő elbánásban részesül. Biztos vagyok abban, hogy önök mindannyian egyetértenek velem abban, hogy az elszámoltathatóság terén teljes mértékben tiszteletben kell tartanunk szabályozásainkat. Ez kulcsfontosságú. Éppen tegnap igen érdekes, többórás ülésen vettem részt a Bizottsággal és a Számvevőszékkel, és szeretném elmondani önöknek, hogy - amellett, hogy határozottan támogatjuk Írországot - szigorúan tiszteletben kell tartanunk az elszámoltathatóságra vonatkozó összes szabályozást.
Diane Dodds
Ezzel kapcsolatban szeretnék feltenni egy kiegészítő kérdést.
Észak-Írország aggasztónak tartja, hogy a megvonás tényleges mértéke igen alacsony szinten történő, sporadikus ellenőrzések alapján került meghatározásra.
Hálás lennék, ha az elnök úr garantálná, hogy a Bizottság megfelelő módon értékeli azokat az eljárásokat, amelyeket jelenleg alkalmaznak a rendszer helyes működtetésének biztosítására.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Természetesen a Bizottság részéről teljes mértékben biztosíthatom önt arról, hogy megpróbáljuk garantálni a rendszer megfelelő működtetését.
De hadd mondjam el még egyszer: a számlaelszámolási eljárás olyan kezdeményezési eljárás, amely több olyan lépést tartalmaz, amely garantálja a tagállamok védekezési jogát, valamint a lehetőséget egy független szerv általi egyeztetésre. És ezzel a kérdéssel komolyan, tárgyilagos módon kell foglalkoznunk.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Elnök úr, Barroso elnök úr az imént egyértelmű kijelentést tett. Az Európai Bizottság Európa gazdasági kormánya. Azonban egy olyan időszakban, amikor szeretnénk megerősíteni a gazdasági irányítást, nagyobb szükségünk van a közösségi módszerre. Önök mellett állunk, de a Tanács felvetette az elgondolást, miszerint nagyobb hangsúlyt kellene fektetni a kormányközi módszerre, többek között a Stabilitási és Növekedési Paktum terén is.
Melyek azok az alapvető elemek, amelyek kapcsolatban állnak a munkacsoporttal és az eredménnyel, és amelyekről ön úgy véli, hogy a következtetésekben szerepelniük kell annak érdekében, hogy a közösségi módszer használatával megvalósuljon az erősebb gazdasági irányítás és egy erősebb Stabilitási és Növekedési Paktum? Meg tudná határozni ezeket az elemeket? Ez igen hasznos lenne a nyilvános vita során.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - A munkacsoport a Görögországnak adott támogatás speciális kontextusában állt össze, és - ahogy azt önök is tudják - a Bizottság konstruktív és lojális módon vesz részt a munkacsoportban. A munkacsoportot az Európai Tanács elnöke hozta létre a Bizottsággal együttműködve. A Bizottság részt vesz a munkacsoportban, és örömmel látom, hogy a munkacsoport hogyan halad előre a munkával. Kialakulóban van a konszenzus azzal kapcsolatban, hogy az európai gazdasági koordináció érdekében milyen lépéseket kell tenni, és e lépések nagy része teljesen megfelel az önök által a május 12-i közleményben közzétett javaslatoknak. Elmondhatom tehát, hogy ez a munkacsoport fontos feladatot végez, mert olyan lényeges kérdésekkel foglalkozik, mint például a Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtása vagy az európai szemeszter. Várom az Európai Tanács elnöke által az Európai Tanácsnak csütörtökön benyújtandó jelentést. A Bizottság természetesen nem fog lemondani kezdeményezési jogáról, és további javaslatokat fog benyújtani, amely javaslatok a munkacsoportban elért konszenzusra is alapulnak majd.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Tudjuk, hogy egyes tagállamokban milyen nehéz a gazdasági helyzet, és hogy ez milyen hatással van a polgárok - és nem csupán ezen országok polgárainak - hangulatára, valamint az egyes kormányok által hozott döntésekre.
Barroso úr, ön nem sokkal ezelőtt beszélt arról, hogy meg kell védeni az Európai Unió egységét, valamint hogy a 27 tagállam keretén belül fenn kell tartani az uniós integrációt. Szeretném megkérdezni és megtudni, hogy hogyan szándékozik megőrizni ezt a célkitűzést egy olyan helyzetben, amikor egyre nagyobb az igény az új módszerek kialakítására: ilyen például az elgondolás, miszerint fel kell állítani egy Európai Gazdasági Hivatalt, amely elősegítené a hatékonyabb koordinációt az euróövezetben. Mivel tudja garantálni, hogy azok az országok, amelyek komoly erőfeszítéseket tesznek a fejlesztés terén megmutatkozó különbségek áthidalására, nem szembesülnek majd az Európai Unió második kettészakadásával?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Először is, többször kijelentettem itt a Parlamentben és más alkalmakkor is, hogy ellene vagyunk annak, hogy az Európai Unióban megtörténjen az intézmények bármilyen versenyszerű vagy párhuzamos megosztása.
Egy Uniónk van, és ez az Európai Unió, amelynek megvannak a maga intézményei, és amelynek jelenleg 27 tagállama van, és természetesen teljes mértékben tiszteletben tartjuk a szerződéseket.
A jelenlegi keretek között tudunk többet tenni a gazdasági koordinációért és az elszámolásért. Nevezetesen ott van a szerződés 121. cikke, amely egyértelműen kimondja, hogy a tagállamok gazdaságpolitikája közös érdekű ügy. Az, amit az egyes tagállamok tesznek, hatással van a többi tagállamra is. A 121. cikk implicit módon a tagállamok általi koordinációra szólít fel. Ott van a 126. cikk, amely specifikusan a költségvetési politikákkal foglalkozik, valamint a 136. cikk, amely lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy kezdeményezze a koordináció megerősítését az euróövezetben és az általában vett közösségi kereten belül egyaránt.
Ez fontos kérdés, amelyet meg kell érteni. Tehetünk javaslatokat az euróövezettel kapcsolatban, de mindig az Európai Unió keretén belül, és nem szabad, hogy az euróövezet elkülönüljön az Európai unió többi részétől. Úgy vélem, hogy ez mindenképpen szükséges ahhoz, hogy a valóban a szolidaritás elvére alapuló Unió sikeres legyen.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a Bizottság és a munkacsoport utóbbi néhány hónapban végzett munkájáról alkotott véleményem némiképp eltér Barroso elnök úr véleményétől.
Nagyon úgy érzem - és örülnék annak, ha bebizonyítanák, hogy tévedtem -, hogy a fellendülési folyamat és a szükséges megszorító intézkedések elgondolása, amely véleményem szerint alapvető fontosságú, egyértelműen teret nyert (többek között a médiában is), míg a növekedés és a fejlődés elgondolása erősen háttérbe szorult. Fennáll annak a veszélye, hogy a Stabilitási és Növekedési Paktumból egyszerűen csak stabilitási paktum lesz, ha a céljait tekintve nem is, de a bejelentett intézkedések terén mindenképp.
Úgy vélem, hogy ehelyett életbevágó fontosságú olyan intézkedések foganatosítása, amelyek képesek a növekedés elősegítésére, és az egyik első lépés az eurókötvények bevezetése. Szeretném öntől megtudni, hogy a növekedés valóban alapvető kérdés-e a munkacsoport számára, és még inkább azt, hogy alapvető kérdés-e a Bizottság számára.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - A munkacsoport feladata a gazdasági irányítással volt kapcsolatos, és amikor hangot adtam annak, hogy az eddigi munkával elégedett vagyok, ezt is megemlítettem. Természetes, hogy jelenleg a növekedés különálló kérdés. A növekedés a legfontosabb kérdés az Európai Unió gazdasága szempontjából. Növekedés nélkül nem leszünk képesek végrehajtani azt, amit polgáraink elvárnak tőlünk. Nem leszünk képesek fenntartani szociális piacgazdaságunkat. Polgáraink nem lesznek képesek teljes mértékben kihasználni lehetőségeiket.
Éppen ez az EU 2020 célja: növekedés, növekedés és növekedés. Mégpedig nem bármilyen növekedés, hanem fenntartható és inkluzív növekedés. Természetesen meggyőződésünk, hogy a növekedéshez bizalom kell, és ha a bizalom nem tér vissza Európa pénzügyi piacaira, akkor nem leszünk képesek elérni a növekedés magasabb szintjét és visszaállítani a válság előtti növekedési potenciált. Ezért van az, hogy a költségvetési konszolidáció olyannyira fontos, és hogy a reformok olyannyira fontosak: nem mint önmagukban való célok, hanem mint olyan eszközök, amelyekkel elérhetjük a magasabb szintű növekedést, és így növelhetjük az európai növekedési potenciált.
Syed Kamall
Úgy vélem, mindannyian egyetértünk abban, hogy szükség van józan gazdasági irányításra. De legyünk őszinték azzal kapcsolatban, hogy mi történik. Mit látunk? A Stabilitási és Növekedési Paktumban foglalt szabályokat felháborító módon semmibe veszik, és - igen eufemisztikusan szólva - mérlegen kívüli tevékenységek folynak és újszerű pénzügyi módszereket alkalmaznak.
Biztos vagyok abban, hogy mindannyian úgy gondoljuk, hogy a tagállamoknak tartaniuk kell magukat a józan monetáris politika, a költségvetési felelősség és a becsületes számvitel elveihez, de vajon önök ezt egy lehetőségnek tekintik arra, hogy az EU ellenőrizhesse a tagállamok költségvetését, vagy a tényleges problémával foglalkoznak - azzal, hogy egyes országok meghamisították a könyvelést és hatalmas költségvetési hiányt halmoztak fel -, nem pedig azzal, hogy a tagállamok költségvetésére gyakorolt növekvő befolyásra összpontosítsanak?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Őszintén szólva, ezt a kérdést nem a hatáskörökért folytatott küzdelem vagy a hatalom megszerzése szempontjából nézem. Nem ez a probléma. A jelenlegi helyzet - és itt hadd utaljak a szerződés 120. cikkére - olyan, hogy az egyes tagállamok gazdaságpolitikája nem csupán nemzeti jelentőséggel bíró kérdés. E válság során azt láthattuk, hogy egy ország döntései igen közvetlen, továbbgyűrűző hatást gyakorolnak a többi országra. Ezért például van értelme annak, hogy az egyes tagállamok a költségvetés elkészítésekor tisztában legyenek azzal, hogy mit csinálnak a többiek, hiszen a többiek döntései befolyásolják az ő döntésüket is.
Szeretném leszögezni, hogy egyáltalán nem áll szándékunkban beavatkozni nemzeti parlamentjeink önálló hatásköreibe. Rendkívül fontos ezek tiszteletben tartása, de annak is van értelme, hogy amikor az európai gazdaságpolitikát vitatjuk meg - és láthattuk, hogy mennyire vagyunk függetlenek -, akkor tisztában kell lennünk azzal, hogy a többi gazdaságnak melyek a főbb szándékai. Ez a helyes felvetés. Miben áll a közösség hozzáadott értéke? A Bizottság ezt az ésszerű hozzáállást javasolja, és úgy véljük, hogy e hozzáállás alapján kialakulóban van a konszenzus.
Enikő Győri
(HU) Tisztelt képviselőtársaim! Az elhúzódó válság egyértelművé tette, az Uniónak nincs több elvesztegetnivaló ideje. Azonnali cselekvésre van szükség gazdaságpolitikai kérdésekben. Egyszerre három területen kell összehangoltan lépnünk, a gazdasági kormányzás, a hosszútávra szóló növekedési stratégia és a pénzügyi szolgáltatások reformja terén. Mindezt ráadásul úgy kell megtennünk, hogy közben nem feledkezünk meg arról, hogy a jól bevált közös politikák, a közös agrárpolitika és a kohéziós politika helyét megtaláljuk az új helyzetben. Belső kohézió és biztonságos élelmiszertermelés nélkül ugyanis biztosan nem lehetünk sikeresek a világban.
Mindezek fényében kérdezem a Bizottság elnökét, elkötelezett-e amellett, hogy az Európa 2020 stratégiát összhangba hozzuk a létező közös politikákkal? Illetve Ön, mint a közösségi módszer letéteményese - és azért én nagyon becsülöm is Önt - fenn kívánja-e tartani az uniós gazdaságpolitika előbb említett három területén azt az elvet, hogy minden változtatást csak az Uniót egységesen kezelve, a nem eurózóna tagországok érdekeit figyelembe véve szabad megalkotni, ügyelve arra, hogy az Unió belső kohéziója ne sérüljön.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Teljesen igaza van abban, hogy hangsúlyozza annak fontosságát, amit én a gazdaságpolitika holisztikus megközelítésének nevezek. Ez tévedés, és úgy vélem, hogy a tagállamok ezzel nagyon is tisztában vannak.
Az európai gazdaságpolitikával kapcsolatban az láthatjuk, hogy a Stabilitási és Növekedési Paktum, valamint a pénzügyi szolgáltatások reformja csakis a növekedésről szól. A fenntartható fejlődéshez természetesen józan gazdaságirányításra van szükségünk Európában, tiszteletben kell tartanunk a Stabilitási és Növekedési Paktumot, szükségünk van a rendezett államháztartások megbízhatóságára, de szükségünk van a pénzügyi piacok új szabályozási felügyeletére is, és be kell fektetnünk növekedési potenciálunkba. Az EU 2020 éppen ezt célozza. A reformról szól. Ezért tartok ki amellett, hogy költségvetési konszolidációra és szerkezeti reformokra van szükségünk.
És természetesen követnünk kell azokat a gazdaságpolitikákat, amelyek számunkra, Európa számára olyannyira fontosak, mégpedig a gazdasági és társadalmi kohézió terén, és nem csupán 16 tagállam tekintetében (vagy 17 tagállam tekintetében, mivel remélem, hogy Észtország nemsokára csatlakozik az euróövezethez), hanem mind a 27 tagállam tekintetében.
Franz Obermayr
(DE) Elnök úr, Barroso úr, Van Rompuy úr, a Tanács elnöke a munkacsoportot az euróra vonatkozóan új szabályok kialakítására szeretné felhasználni, annak érdekében, hogy az EU kijusson a jelenlegi euróválságból.
A Bizottság elnöke többször idézte a 121. cikket. Nagyon helyesen beszélt a kölcsönös függésről, és arról, hogy a gazdaságpolitika természetesen nem csupán az egyes tagállamok ügye. Barroso úr, az önhöz intézett kérdésem a következő: a munkacsoport milyen mértékben készíti elő a költségvetési szabályokat rendszeresen megszegő tagállamokkal szemben alkalmazandó lehetséges szankciókat? El tudja-e képzelni a Bizottság az uniós támogatások vagy a strukturális alapok megvonását? Mi a Bizottság véleménye a szavazati jog ideiglenes megvonásáról mint lehetséges szankcióról? És végül: mit gondol a Bizottság a fizetésképtelenné vált tagállamokra vonatkozó egységes fizetésképtelenségi szabályok szükségességéről?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Ön számos kérdést vetett fel. Először is, a munkacsoportban és a magában a Bizottságban is - ahogy azt a május 12-i közlemény is tartalmazza - vizsgáljuk a Stabilitási és Növekedési Paktum megerősítésének lehetőségét, ideértve a szabályok betartását célzó ösztönzések (én ezt a kifejezést szeretem használni) eszköztárának bővítését.
Úgy vélem, érdemes ilyen, a szabályok betartását célzó ösztönzéseket alkalmazni - mások szankcióknak nevezik ezeket -, mivel szükségünk van az eszközök hitelességére annak érdekében, hogy garantáljuk a Stabilitási és Növekedési Paktum tiszteletben tartását. Ahogy láttuk, a probléma az, hogy egyes tagállamok nem tartják tiszteletben a szerződést, amelyet ők maguk fogadtak el és ratifikáltak.
Hogy tehetjük ezt meg? Méltányos módon szeretnénk megtenni, nem egyszerűen úgy, hogy büntetjük a Kohéziós Alapból részesülő országokat. Ezért keressük annak módját, hogy végrehajtsuk a szabályok betartását célzó ösztönzéseket, tekintet nélkül arra, hogy az érintett országok részesülnek-e a Kohéziós Alapból vagy nem. A szabályok betartását célzó ösztönzéseket többféleképpen lehet megerősíteni, például magasabb szinteken, ideértve a paktum prevenciós részét, vagy, hogy egy konkrétabb példát mondjak, a fokozottabb automatizálással. Többféle lehetőséget vizsgálunk, és a Bizottság ezzel kapcsolatban jogalkotási javaslatokat fog tenni.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Elnök úr, Barroso úr, szeretném, ha a gazdasági irányítással foglalkozó munkacsoport célkitűzései kapcsán beszélne a munkanélküliségről is, mivel többször említette, hogy a stratégia az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó stratégia.
Mindenekelőtt több mint 20 millió európai polgár számára kell inkluzívnak lennie, mert e polgárok kirekesztve érzik magukat amiatt, hogy a súlyos válság következtében nem férnek hozzá a munkaerőpiachoz. Több mint 20 millió munkanélküli várja, hogy tisztázzuk: mit értünk azalatt, amikor azt mondjuk nekik, hogy a gazdasági irányítás, a gazdasági stabilitás és felügyelet - a gazdasági és pénzügyi felügyeleti csomag - hatással lesz arra a stratégiára, amelynek közvetlen célja, hogy segítse mindazok visszatérését a munkába, akikre hatással volt a válság kirobbanása, és amely stratégia célkitűzése, hogy növelje a termelékenységet és ezzel fokozza a versenyképességet.
Különösen szeretném, ha elmondaná, hogy mindez hogyan nyilvánul majd meg azon uniós tagállamok részvételében, amelyek majd élhetnek ezzel a lehetőséggel, amelyet nem szabad eltékozolni, és amelynek relevánsnak kell lennie akkor, amikor a G20-ak Torontóban megrendezendő találkozóján a globális gazdasági irányítás új szabályai kerülnek meghatározásra.
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - (PT) Úgy vélem, hogy az, amit López Aguilar úr mondott, egyértelműen alapvető fontosságú. Holisztikus nézőpontot kell felvennünk. Nem tehetjük meg, hogy az irányításnak pusztán bizonyos, a Stabilitási és Növekedési Paktummal kapcsolatos szabályait vesszük figyelembe: át kell gondolnunk azt is, hogy mit tehetünk az európai növekedés érdekében, különösen annak garantálására, hogy a növekedés fenntartható és inkluzív legyen.
Több alkalommal elmondtuk, hogy nem akarjuk, hogy e módosítás, e kiigazítás árát a leggyengébbek fizessék meg. Nem ők okozták a válságot. Ezért úgy gondoljuk, hogy jobban kell meghatároznunk azt, hogy kik hozzanak áldozatot, és hogy - amint azt López Aguilar úr mondta - szükség van egy külső dimenzióra is. Ezért azzal az elhatározással indulunk a G20-ak találkozójára, hogy javaslatokat teszünk olyan mechanizmusokra, amelyek a pénzügyi szektor válságkezeléshez való hozzájárulásával kapcsolatosak, és ugyanakkor azon leszünk, hogy megerősítsük Európa helyzetét a világban, és különösen a G20-akon belül.
Petru Constantin Luhan
(RO) Ami az Európa 2020 stratégiát, a foglalkoztatottság és gazdasági növekedés ösztönzését célzó új európai stratégiát illeti, legfőbb célkitűzései - amelyeket ez év március 25-én és 26-án fogadott el az Európai Tanács - között szerepelnek azok is, amelyek a kutatás és fejlesztés feltételeinek javításával kapcsolatosak, különösen pedig azzal, hogy ebben a szektorban az állami és magánberuházások közös szintje elérje a GDP 3%-át. Az is említésre kerül, hogy a Bizottság ki fog alakítani egy mutatót, amelynek célja az lesz, hogy információt adjon a kutatás, a fejlesztés és az innováció intenzitásáról.
Kérdésem a következő: milyen módszerrel határozzák majd meg ezt a mutatót, és ezzel kapcsolatban kialakították-e már a konzultációs menetrendet?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Önnek igaza van. Utaltunk a 3%-ra, de nem csupán a kutatást és a fejlesztést említettük, hanem az innovációt is, hiszen nem csak az alapkutatásról van szó, hanem arról is, hogy a kutatás hogyan jelenik meg a gazdasági tevékenységben. Hogyan segíti elő a kutatás a nagyobb növekedést és a szélesebb körű foglalkoztatottságot? Ahogyan önök is tudják, az innováció vonatkozásában nem létezik jól megalapozott mutató: ez egy olyan technikai kérdés, amellyel kapcsolatban bizonyos szakértők nincsenek közös állásponton.
Személyesen tárgyaltam ezt a kérdést például az OECD-vel. Az OECD főtitkára és néhány szakértője nemrég érkezett Brüsszelbe, és velük és másokkal dolgozunk azon, hogy olyan innovációs mutatót hozzunk létre, amelyet a tudományos közösség és a döntéshozó közösség egyaránt el tud fogadni. Ezt tesszük most, és mindenképpen nyílt konzultációval kívánunk dolgozni, ezért nagy örömmel fogadunk minden megjegyzést. Erősen technikai jellegű kérdésről van szó, de meggyőződésem, hogy alapvető fontosságú, hogy jobb innovációs mutatókat alakítsunk ki.
Ilda Figueiredo
(PT) Elnök úr, tudjuk, hogy a gazdasági és társadalmi helyzet eszkalálódása számos tagállam számára fontos kérdés. A gazdasági növekedés továbbra is igen gyenge és elégtelen ahhoz, csökkentse a munkanélküliséget és megteremtse azokat a munkahelyeket, amelyekre az EU-nak szüksége van.
Másfelől, a jelenleg foganatosított intézkedések, különösen a Stabilitási Paktumnak és kritériumainak való megfelelés nevében végrehajtott megszorítást célzó politikák nem csak hogy a munkahelyteremtés és a gazdasági növekedés szükségességének ellenében hatnak, hanem az egyenlőtlenséget és a szegénységet is fokozzák. Ennek következtében ebben az évben, amely éppen a szegénység elleni küzdelem európai éve, azt kell látnunk, hogy a kirekesztés, a szegénység és a munkanélküliség egyre növekszik.
Elnök úr, szeretném tudni, hogy nem gondolja-e úgy, hogy e makrogazdasági politikákban sürgősen prioritássá kell tenni a társadalmi fenntarthatóságot, ahelyett, hogy továbbra is ragaszkodnánk a pénzügyi fenntarthatósághoz, amely pedig magát a társadalmi fenntarthatóságot ássa alá? Nem gondolja, hogy ideje ismét átgondolni a Stabilitási és Növekedési Paktumot és annak irracionális kritériumait, és prioritássá tenni a foglalkoztatottságot és a társadalmi integrációért folytatott küzdelmet?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - (PT) Úgy vélem, hogy pénzügyi fenntarthatóság nélkül nem létezik társadalmi fenntarthatóság. Pénzügyi fenntarthatóság nélkül nincs bizalom; bizalom nélkül nincs befektetés; befektetés nélkül nincsenek munkahelyek. Ezért nem szabad ellenezniük a stabil és józan makrogazdasági politikákat, valamint a szegénységgel kapcsolatos és a legkiszolgáltatottabbak iránti felelősséget.
Ami a szegénységet illeti, mi magunk döntöttünk úgy, hogy a szegénység elleni fellépést és a társadalmi integrációt - bizonyos konkrét célokkal együtt - a 2020 stratégia célkitűzéseivé tesszük, és egyetértek azzal, hogy manapság társadalmainkban nagyobb a szegénység veszélye. Új, szegénységgel kapcsolatos jelenségek figyelhetők meg, amelyek rendkívül aggasztóak. A kormányoknak ezért meg kell vizsgálniuk, hogy e kérdésre, mint egyik prioritásukra hogyan reagálhatnak, de meg kell ismételnem, hogy a megoldást nem hozza meg a költségvetési fegyelem, mert ha ez a megoldás, akkor valószínűleg azt fogjuk látni, hogy egyes országokban (mégpedig elsősorban a legsérülékenyebb országokban) romlani fog a helyzet.
John Bufton
Szeretném megtudni, kérem, mondja meg, hogy valójában kinek a hasznát szolgálja a Görögország megsegítését célzó csomag? Görögország népéét, vagy Görögország leggazdagabb pénzemberéét, Szpiro Latsziszét, aki 40%-os részesedéssel rendelkezik Görögország harmadik legnagyobb bankjában, az Eurobank EFG csoportban?
Uram, lehetséges-e, hogy az ön és Latszisz úr közötti barátság összeférhetetlenséget jelent?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - A Görögország és az európai intézmények által kialakított csomag a görög emberek és az egész európai gazdaság érdekét szolgálja. Ha ez nem így lenne, akkor nem fogadta volna el a 27 tagállam. Ami pedig burkolt célzását illeti, úgy vélem, hogy nem érdemes válaszolni rá.
Georgios Papanikolaou
(EL) Elnök úr, úgy tűnik, hogy a német és a francia kormányok egyetértenek abban, hogy az Európai Uniónak nincs szüksége új intézményekre. Legalábbis mintha Merkel asszony és Sarkozy úr ezt mondta volna a múlt héten. Azonban, ahogy hallottuk, láthatólag afelé haladunk, hogy a Stabilitási Paktum módosításra kerül: azon tagállamokkal szemben, amelyek a pénzügyi szektorban nem gyakorolják a fegyelmet, olyan szankciók lesznek alkalmazhatók, mint például a szavazati jog megvonása.
Kérdésem igen egyszerű: úgy véli, hogy az európai kormányzás problémája megoldható a pénzügyi kiigazítással kapcsolatos fegyelmi kérdésekkel? Vagy úgy gondolja, hogy a válság közepén, a közösségi szintű monetáris eszközzel és a nemzeti szintű pénzügyi eszközzel patthelyzet alakul ki?
Problémák vannak, amelyekre újra meg újra fel kell hívni a figyelmet. Éppen tegnap a Moody's ismét visszaminősítette Görögország adósságát, mégpedig alapos indok nélkül. Az ön által említett fegyverszünet vajon specifikus, kézzelfogható eredményeket hoz majd a jövőben?
José Manuel Barroso
a Bizottság elnöke. - Az európai intézmények, a tagállamokkal együtt, mindent megtesznek annak érdekében, hogy a Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtását nagyobb hitelesség övezze.
Meglehetősen egyértelmű, hogy voltak problémák a végrehajtás terén, valamint amiatt, hogy egyes tagállamok nem tartották be azokat a szabályokat, amelyeket ők maguk fogadtak el.
Már most is, a jelenlegi szerződések értelmében és újabb reformok nélkül is lehetségesek bizonyos korlátozások, mi több, szankciók.
A jövőben ezt objektív módon szeretnénk megtenni. Annak a módját keressük, hogy a paktum hitelességét méltányos módon erősítsük, hogy az intézkedéseket objektív módon lehessen foganatosítani, függetlenül attól, hogy az adott ország a leggazdagabb vagy legszegényebb tagállamok közé tartozik-e. Úgy vélem, mindannyiunk érdeke, hogy hitelesebb módon hajtsuk végre a Stabilitási és Növekedési Paktumot.
Elnök
Az Európai Bizottság elnökéhez intézett kérdések óráját lezárom.
