Európai Unió-Latin Amerika és karibi államok csúcstalálkozó (vita) 
Elnök
A következő téma a Tanács és a Bizottság nyilatkozata az Európai Unió - Latin Amerika és a karibi államok csúcstalálkozójáról.
Janez Lenarčič
a Tanács hivatalban levő elnöke. - (SL) A Tanács örömmel üdvözli az Európai Parlament érdeklődését az Európai Unió, és Latin Amerika és a karibi államok közötti stratégiai partnerség megerősítése iránt. Hasonló örömmel fogadtuk azt az aktív szerepet is, amit a Parlament töltött be a fenti régió iránti konkrét kötelezettségvállalások bátorítása terén, ami mindkét fél állampolgárai számára jelentős előnyökkel jár majd.
Először is gratulálni szeretnék Önöknek az EuroLat elnevezésű közös Parlamenti Közgyűlés létrehozásához, ami kulcsszerepet fog betölteni abban, hogy a két fél állampolgárai közelebb kerüljenek egymáshoz. Az EuroLat által a decemberi ülések során elfogadott határozatok értékes és ösztönző hozzájárulást jelentenek a csúcstalálkozó során a két felet képviselő országok államfői, illetve kormányfői által megfogalmazott célkitűzések szempontjából a jövő hónapban megtartandó csúcsértekezlet során. Elnök úr, annak is hasonlóképpen örülünk, hogy érdeklődést mutat a májusban megtartandó EU-LAT csúcstalálkozón való személyes részvétel iránt. Ily módon az Ön részvételével tovább folytatódik a 2006-ban, Bécsben megrendezett csúcstalálkozón bevezetett bevált gyakorlat.
Az Európai Unió és Latin Amerika, valamint a karibi államok megállapodtak abban, hogy a Limában ""Foglalkozzunk a népeink prioritásaival ”együttese” címmel megtartott csúcsértekezlet két fontos témával fog foglalkozni. Először: a szegénységgel, az egyenlőtlenséggel és a kirekesztéssel, vagyis három olyan területtel, amelyek a legnagyobb kihívást jelentik a társadalmi kohézió szempontjából. Másodszor: a környezettel, az éghajlatváltozásokkal és az energiával, a fenntartható fejlődés címszó alatt. Ami a két téma közül az elsőt - vagyis a szegénységet, az egyenlőtlenséget, és a kirekesztést - illeti, szeretném hangsúlyozni, hogy az Európai Unió számára a társadalmi kohézió kulcsfontosságú téma, és egyben olyan célkitűzés is, ami összhangban van a hosszú távú európai hagyományokkal. A társadalmi kohézió a három fogalmat együtt jelenti, hisz jelenti a szegénység, az egyenlőtlenség, és a kirekesztés elleni küzdelmet. A három összetevő elválaszthatatlanul összefonódik. Egyetértünk a latin-amerikai és a karibi országokkal abban, hogy az együttműködésünket mind a három, fent említett területen meg kell erősíteni. Ezért akarjuk a figyelmünket az alábbi témáknak szentelni: szociális biztonság, adópolitikák és azok hatékonysága, termelékeny beruházások a jobb és nagyobb számú munkahelyteremtés érdekében, a diszkrimináció minden formája, beleértve a nemi, az etnikai, a vallási, és egyéb diszkriminációt, ellen küzdő szakpolitika, az alapvető szociális szolgáltatások és a társadalombiztosítási hálózatok fejlesztése, és az oktatás minőségének javítása.
A társadalmi előrehaladás egyik rendkívül fontos vonatkozása a megfelelő munkahelyek biztosítása. Amint azzal Önök is tisztában vannak, az Európai Unió és a latin-amerikai országok, és régiók közötti megállapodások mindegyike tartalmaz a szociálpolitikai területen történő együttműködésre vonatkozó cikkeket, és a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet meghatározása szerinti, ún. elsődleges munkaügyi szabványokra vonatkozó kötelezettségvállalásokat. A limai csúcsértekezletre való felkészülés során mindkét fél kereste azokat a megoldásokat, amelyek - a meghatározásuk szerint - növelhetik a kis- és középvállalkozások által teremtett munkalehetőségek számát. Ezzel párhuzamosan a szlovén elnökség hangsúlyozta azt, hogy az oktatás - és különösen az alap- és szakoktatás - terén végrehajtott beruházások rendkívül fontosak az országaink versenyképességének növelése szempontjából mind az Európai Unióban, mind a latin-amerikai és a karibi országokban.
A közelgő csúcsértekezlet másik fontos témája: a fenntartható fejlődés, az éghajlatváltozások és az energia. Hangsúlyozzuk azt, hogy a szegénység szoros összefüggésben áll a fenti kérdésekkel. Az éghajlatváltozások erőteljes hatást gyakorolnak a gazdaságra, a növekedésre, és a szegénység csökkentését megcélzó szakpolitikákra. Már tudjuk azt, hogy - minden valószínűség szerint - a legsérülékenyebb csoportok fognak a legtöbbet szenvedni. Mind az Európai Unió, mind a latin-amerikai és a karibi országok esetében tisztában vagyunk az éghajlatváltozások okozta biztonsági kockázatokkal. Tudjuk azt is, hogy ha nem cselekszünk, akkor a következmények sokkal súlyosabbak lesznek, mint amennyibe a megelőző intézkedések kerülnek. A csúcsértekezleten elfogadásra kerülő nyilatkozatról folytatott viták alapján egyértelmű, hogy a globális kihívás számtalan vonatkozásával együttesen kell foglalkoznunk.
Mindkét félnek sok a tennivalója a nem fenntartható gyártás és fogyasztás megváltoztatása terén is. A fenntartható erdőgazdálkodással és az erőforrások kihasználásával kapcsolatban is konkrét és sürgős intézkedésekre van szükség az üvegházhatás csökkentése, az alacsony széndioxid kibocsátású gyártás terén végrehajtott beruházások ösztönzése, a biológiai sokféleség megőrzése, a vízügyi erőforrásokkal való gazdálkodás, és más hasonló területek kapcsán.
Természetesen az Európai Unió és a latin-amerikai és karibi országok is előtérbe helyezik az együttműködés erősítését a fenti területeken az ENSZ adta kereteken belül. És a jelen bevezető zárásaként szeretném megköszönni a figyelmüket.
Jacques Barrot
a Bizottság alelnöke. - (FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim. Szeretnék csatlakozni a miniszter úrhoz, és köszönetet mondani a Parlamentnek, amiért a plenáris ülés napirendjére tűzte az Európai Unió - Latin Amerika és a karibi országok közötti csúcstalálkozó témáját. Ez lesz az ötödik, magas szintű találkozó a régióink között azóta, hogy 1999-ben, a Rióban megrendezett csúcsértekezleten megszületett ez a stratégiai partnerség.
A limai csúcsértekezlet két témára helyezi a fő hangsúlyt: először: a szegénység, a társadalmi egyenlőtlenség, és a kirekesztés elleni küzdelemre, és másodszor: az éghajlatváltozásokra és az energiára. A csúcsértekezlet megtartására rendkívül ösztönző légkörben kerül sor.
A latin-amerikai - karibi régió nagyon gyorsan változik. Most fordult elő először, hogy az elmúlt öt év során a régió bruttó nemzeti terméke átlagosan 5%-kal nőtt. Ebből következően nőtt az állami költségvetés nagysága, ami lehetővé teszi a régió számára, hogy foglalkozni tudjon a társadalmi egyenlőtlenségből eredő kockázatokkal, amelyek még napjainkban is igen jelentősek. Nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy ott még most is több mint 200 millió ember él szegénységben. A mezőgazdasági termékek termelése és a bioüzemanyagok előállítása következtében a régió nemzetközi jelentősége is nő.
Ezek a fejlemények egy olyan politikai összefüggésrendszer következményei, amire részben a demokrácia - ami napjainkban is a legjellemzőbb politikai berendezkedés a régióban -, részben a populizmus egyre erőteljesebb terjedése, sőt, egyes esetekben a végrehajtó hatalomnak a parlamentarizmus és a jogállamiság rovására történő megerősödése a jellemző.
Amint az Önök számára is köztudott, Európa részvétele számtalan területen és szinten nyilvánul meg. A régióval kapcsolatban kötelezettséget vállalt a strukturális problémák megoldására. Európa továbbra is a legfontosabb donornak számít a fejlesztési együttműködés terén, és egyben a legjelentősebb külföldi munkaadó is. A régió második legfontosabb kereskedelmi partnereként Európa vezető szerepet tölt be a beruházások terén, nagymértékben megelőzve Kínát is. A Chilével és Mexikóval kötött általános társulási szerződéseink a kezdetektől fogva erőteljes hatást gyakoroltak a kereskedelmünk növekedésére. Az Andok Csoport országai és Közép Amerika esetében a társulási szerződés aláírásáról folytatott tárgyalások harmadik szakaszában vagyunk, és minden jel arra utal, hogy az aláírásra hamarosan sor fog kerülni. A regionális integráció elősegítésén és támogatásán dolgozunk, felhasználva az ezen a téren Európában szerzett tapasztalatokat.
A fentiekhez hasonlóan jelenleg tárgyalásokat folytatunk a Mercosurral arról, hogyan lehetne ismét mozgásba lendíteni a "gépezetet” a jelenlegi helyzetben. Nemrégiben stratégiai partnerségi megállapodást írtunk alá Brazíliával, aminek azt kellene eredményeznie, hogy ez év végére beinduljon az első közös akcióterv. A karibi térség az első, és mindezidáig az egyetlen olyan régió, amelyik a cotonou-i megállapodás keretében sikeres tárgyalásokat folytatott az Unióval a gazdasági együttműködési megállapodásról.
Természetesen továbbra is támogatni fogjuk az egész régióban a demokráciát és az emberi jogokat mind az együttműködési programok révén, mind a választási megfigyelőkön keresztül - de csak ott, és amikor szükséges, és felkérnek bennünket arra
Végezetül a csúcsértekezlet és a közeljövő prioritásairól szeretnék szólni. Mivel a két régió értékei azonosak, az Európai Unió - Latin Amerika és a karibi államok közötti partnerség tekintetében a társadalmi kohézió és a regionális integráció - a gazdasági és politikai stabilitás, és a több-oldalú kapcsolatok terén betöltött fontos szerepük következtében - továbbra is politikai prioritás lesz. A limai csúcsértekezlet vonatkozásában az Európai Unió legfőbb célkitűzése a jelenlegi stratégiai partnerség megerősítése, és két területen - nevezetesen a társadalmi kohézió és a fenntartható fejlődés területén - történő előmozdítása, mivel ezek a témák a régióval fennálló kapcsolataink szempontjából a közeljövőben kulcsfontosságúak lesznek.
Ami a társadalmi kohéziót illeti, az Európai Bizottság nagy horderejű segítségnyújtási és együttműködési programokat valósított meg a régióban a szegénység csökkentése érdekében. Az elkövetkező hat évben a 2,6 milliárd EUR összegű együttműködési és fejlesztési keretből negyven százalékot a társadalmi kohézióval kapcsolatos problémák megoldására fordítanak.
Ami a környezetvédelmet és az éghajlatváltozást illeti, a vonatkozó globális kihívás leküzdése érdekében szorosabbá kívánjuk tenni a régióval való együttműködést. A Bizottság kezdeményezéséről szólva: 2008 márciusában kezdődött az első Európai Unió, Latin-Amerika és a karibi országok közötti miniszteri szintű párbeszéd, a limai csúcsértekezlet előjátékaként. Meg kell ragadnunk az előttünk így megnyíló lehetőséget arra, hogy a partnereinkkel együtt megerősítsük a fenntartható fejlődés és az éghajlatváltozás között fennálló kapcsolatot, akkor is, ha sok latin-amerikai ország még most is csekély figyelmet szentel az éghajlatváltozással kapcsolatos problémáknak, bár a negatív hatásai, és - időnként - a katasztrofális következményei a régióban is érezhetők.
Végezetül az Európai Uniónak hangsúlyoznia kell azt a fontos szerepet, amit a jövőben is be kíván tölteni a fenti regionális együttműködés elősegítése terén, és azt a pozitív hatást, amit az integráció gyakorol a térség gazdasági és politikai stabilitására.
A fenti információkat szerettem volna közölni a Parlamenttel, és - természetesen - nagy érdeklődéssel várom az elkövetkező felszólalásokat.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök úr, a puszta retorikán kívül az EP mi egyebet akarhat elérni azzal az ambiciózus határozattal, amit holnap szándékozik elfogadni, mint hogy összhangba hozza a szavakat a tettekkel, egy sor intézkedés segítéségével támogatva a limai programpontokat a szegénység és a társadalmi kirekesztés vonatkozásában, a környezet védelme, valamint az az éghajlatváltozás terén.
Elnök úr, ki szeretnénk terjeszteni a Mersocur Vámunióval, az Andok Csoporttal és Közép Amerikával fennálló társulási megállapodásokhoz kapcsolódó egyezményeket is, melyekben hinnünk és bíznunk kell, oly módon, hogy azok a lehető leghamarabb véglegesítésre kerüljenek, lehetőleg még ebben a parlamenti időszakban, annak érdekében, hogy a tisztelt Ház kiadhassa a kötelező hozzájárulási nyilatkozatát.
Szeretnénk kifejezni szolidaritásunkat mindazokkal, akiket Kolumbiában elraboltak, beleértve természetesen Ingrid Betancourt-t, és ismételt felhívást intézni a feltétel nélküli és azonnali szabadon bocsátásuk érdekében.
Elnök úr, Latin Amerika lakosainak száma 600 millió, a világ GDP-jéhez 10%-kal járul hozzá, a földgolyó növényfajtái 40%-ának ad otthont, és rendkívüli humán erőforrásokkal rendelkezik.
Az EU számára azonban Latin Amerika nem csak piac, hanem közös történelemmel és közös értékekkel rendelkező kontinens is, amelyik - nem minden nehézség nélkül - fokozatosan konszolidálódik, bár ez nem minden országra jellemző, és amire a szabadság, a demokrácia, az emberi jogok tiszteletben tartása és a jogállamiság jellemző.
A következő üzenetet szeretnénk elküldeni az Európai Parlamentből, amit a jövő héten megrendezésre kerülő limai EuroLat Közgyűlésen meg fogunk ismételni: azt szeretnénk, ha értékeken alapuló regionális stratégiai szerveződés jönne létre, vagyis két régió közti olyan stratégiai szövetség, amit a lélek motivál.
Elnök úr, úgy vélem, hogy ez kiváló lehetőség arra, hogy felkérjük a Tanács és a Bizottság hivatalban levő elnökét, hogy tegyék meg a szükséges erőfeszítéseket. Valójában az EP gondoskodni fog arról, hogy a limai csúcsértekezlet a sikerektől visszhangozzék, és Önnek, elnök úr, lehetősége lesz arra, hogy a Ház nevében világos és egyértelműen megfogalmazott üzenetet küldjön az EU által Latin Amerika iránt vállalt új kötelezettségekkel kapcsolatban.
Martin Schulz
a PSE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, tisztelt üres Ház, hölgyeim és uraim, május 16-án és 17-én az Európai Unió és a latin-amerikai országok állam- és kormányfői Limában fognak találkozni. Ez lehetőséget fog biztosítani a történelmi jelentőségű áttörés elérésére az Európa és Latin Amerika közötti régióközi párbeszéd területén, és új távlatok megnyitására a két kontinens országai között fennálló kapcsolatok területén.
Az Egyesült Nemzetek tagállamainak egyharmada európai és latin-amerikai ország. Ez az adat már önmagában is jelzi az európaiak számára, hogy a transz-atlanti kapcsolatok sokkal többet jelentenek Európának - mindenekelőtt az Amerikai Egyesült Államokkal - fennálló viszonyánál. Szinte minden olyan fontos kérdés, amiről itt, a tisztelt Házban beszélünk- vagyis a latin-amerikai országok nézetei -, összhangban állnak az Európai Unió nézeteivel.
A határozatunkban szót ejtünk a társadalmi kohézióval kapcsolatos elképzeléseinkről, és a fenti elképzelésekben teljes az egyetértés a latin-amerikai országok kormányai között, függetlenül attól, hogy jobb- vagy baloldaliak. Beszélünk a környezet és az éghajlat védelme szempontjából fontos intézkedésekről, és ezek komoly visszhangra találnak a latin-amerikai oldalon. Érintőlegesen szeretnék rámutatni arra, hogy az éghajlattal kapcsolatos célkitűzések közül egyetlen egyet sem lehet megvalósítani akkor, ha a latin-amerikai országok nem "őrölnek egy malomban” velünk.
Amikor a nemzetközi intézmények - vagyis az Egyesült Nemzetek és a Biztonsági Tanács - megreformálásáról beszélünk, amikor mi, európaiak, azokról a többoldalú politikákról szólunk, amelyek megoldást adnak a 21. század konfliktusaira, akkor az összes latin-amerikai partnerünk teljes szívvel és erővel támogat bennünket. Amikor a pénzügyi rendszerek reformjáról és a nemzetközi pénzpiacok ellenőrzés alá vonásáról beszélünk, akkor sehol másutt nem találunk nagyobb megértésre, mint Latin Amerikában. Ha bármelyik argentin politikussal beszélünk, függetlenül attól, hogy az illető bal- vagy jobboldali-e, akkor mindegyik el fogja mondani, hogy mekkora zűrzavart tud okozni egy ország számára a nemzetközi pénzügyi politika!
Amikor - mint például tegnap - az élelmiszer-válságról és arról van szó, hogy mekkora az élelmiszerhiány és az élelmiszer-termelésre alkalmas földterület hiánya a biomassza előállítása következtében, és hogy mindez milyen mértékben következik a környezeti politikából, akkor a brazilokkal és a latin-amerikai politikusokkal kell leginkább beszélnünk a témáról. Egyértelművé válik, hogy számukra mennyire fontosak ezek az ügyek. A növekvő élelmiszerhiány áremelkedést okoz, és ez erőteljesen érinti a mi fogyasztóinkat, de még ennél is nagyobb hatással van a latin-amerikai fogyasztókra. Amikor a jelen problémáinak megoldásáról van szó, akkor Európa sehol nem talál olyan támogatottságra, és sehol nem talál akkora visszhangra, mint Latin Amerikában.
A Bécsben megrendezett utolsó csúcsértekezleten Schüssel kancellár a Tanács elnökeként a következőket mondta: "Csodálatos volt, mindenki tudott a másikkal beszélni!” Ez nagyszerű, de nem engedhetjük meg magunknak, hogy Limában ez legyen az egyetlen eredmény. Kézzel fogható eredményeket kell elérnünk a Mercosurral, az Andok Csoporttal, és a közép-amerikai országokkal, és le kell zárnunk a tárgyalásokat.
Nem kívánom eltitkolni a számtalan fennálló problémát, amit meg kell oldani, hisz ezekkel is foglalkozni kell. Mit tegyünk Kubával? Még sokáig fenn akarjuk tartani a szankciókat? Az EU tagállamok döntő többsége meg akarja szüntetni a hasztalan szankciókat. Vannak azonban olyan országok is, amelyek nem támogatják a fenti véleményt. Az érdekes az, hogy néhány olyan ország, amelyik nem akarja megszüntetni a szankciókat, erőteljesen bővíti a kereskedelmi kapcsolatait Kubával. Ezt hosszú távon nehéz lesz bárkinek is megmagyarázni. Fel kellene már hagynunk ezzel a politikával. Ne feledjük, hogy a változás előidézése a szorosabb kapcsolatok révén minden esetben jobb megközelítés, mint a George W. Bush vezetésével meghirdetett elszigetelődés.
Természetesen José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra-nak igaza van abban, hogy a FARC-nak szabadon kell bocsátania a túszokat. Kolumbia mint ország minden más országnál inkább a terrorizmus túsza, és Ingrid Betancourt-t szabadon kell bocsátani, és a többi túszt is szabadon kell bocsátani.
Az Európai Unió és Latin Amerika közti kapcsolatok jelenthetik az alapját a két világméretű régió közötti együttműködésnek. A világ jelenleginél békésebb hellyé tétele, a nemzetközi intézmények 21. századi igények szerinti átalakítása, a környezeti és élelmezési gondok megoldása, jobb pénzügyi ellenőrzés kifejlesztése: mindezek a kérdések szerepelnek a limai csúcstalálkozó napirendjén. Az én képviselőcsoportom szerint erőteljesen bátorítani az Európai Parlamentet arra, hogy a jövőben ennek a politikának sokkal nagyobb jelentőséget tulajdonítson, mint a múltban tette.
Josu Ortuondo Larrea
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök úr, egy olyan közösség, mint a latin-karibi közösség, amelynek a teljes lakossága az amerikai kontinensen hasonló lélekszámú, mint az a lakosság, melynek tagjaival az ottani anyanyelveken -így többek között portugálul, franciául, és spanyolul - beszélhetünk, megérdemli az európai intézmények részéről a különleges gondoskodást és bánásmódot.
A történelmi kapcsolatokon kívül osztozunk a keresztény gyökereken, elveken, értékeken és sok közös érdeken, ezért tovább kell dolgoznunk a két régió közti azon stratégiai szövetségen, amit a mai napirendünk témáját jelentő limai csúcsértekezlet előtt megrendezett négy állam- és kormányfői csúcsértekezleten már bejelentettek.
Ez azt jelenti, hogy tovább folytathatjuk a társadalmaink közötti megbékélést és kiengesztelődést az újbóli társadalmi, kulturális, és politikai közeledés érdekében, és olyan területeken is mint a kereskedelem, a gazdaság, a biztonság, küzdelem az éghajlatváltozás ellen és a fenntartható fejlődés érdekében.
Egyetértek azzal, hogy ennek a szövetségnek teljes körű stratégiai jelleget kellene biztosítanunk, aminek - a Mexikóval és Chilével már fennálló kapcsolatok nyomán - a lehető leghamarabb el kellene vezetnie a Mercosurral, az Andok Csoporttal és Közép Amerikával a multikulturális jövőkép alapján folytatandó tárgyalásokhoz. Lehetővé téve számunkra, hogy a WTO-val kompatibilis modell alapján olyan globális, régióközi EuroLat zónát hozzunk létre, amelyikben biztosított az áruk, a személyek, és a kereskedelmi lehetőségek szabad áramlása.
Ennek érdekében Európának ki kell vennie a részét a latin-amerikai termelési folyamatok modernizációjából és diverzifikációjából olyan tervek révén, amelyek a technológiai transzferre és a kapacitások kiépítésére vonatkoznak, létrehozva ily módon a lehető legjobb lehetőségeket a hasonló és biztonságos jogi környezetben történő beruházások ösztönzésére, ami elvezet Latin Amerika integrációjához, és ennek betetőzéseként a szegénység, az egyenlőtlenség és a kirekesztés megszűnéséhez.
Tudatosan kell felhasználnunk a Közösség rendelkezésére álló pénzügyi erőforrásokat a fejlesztési együttműködések, a demokrácia és az emberi jogok megvalósulásának elősegítése, és más egyéb programok esetében is a képzés, az oktatás, a tudományos és műszaki együttműködés, az egészségügy, a kivándorlás, stb. területén.
Létre kell hoznunk egy szolidaritási alapot a két régió között, egy konfliktus-megelőzési központot, egy alapítványt a párbeszéd elősegítésére, egy kivándorlási megfigyelő állomást, és azonnal fel kell venni a Mercosurt az EuroLat Parlamenti Közgyűlésbe.
Elnök úr, a jövő nem várat magára, és az Atlanti Óceán két partjának egyesítése a globalizálódás és a 21. század kihívásai vonatkozásában a Nyugat feladata.
Inese Vaidere
az UEN képviselőcsoport nevében. - (LV) Hölgyeim és uraim, bár az Európai Unió és Latin Amerika közötti kapcsolatokat dinamikusnak nevezhetjük, az együttműködésben rejlő lehetőségeket még távolról sem aknázzuk ki teljes mértékben. És most rátérek a gyakorlati kérdésekre: általánosságban elmondható, hogy Latin Amerika energiaforrásokban gazdag, de nőni fog iránta a kereslet, és ennek a keresletnek a kielégítésére, megfelelő beruházásokra lesz szükség. Kölcsönösen előnyös lenne, ha a különböző latin-amerikai országokban azonos lehetőségek nyílnának számunkra a beruházásokra - beleértve azokat az országokat is, ahol korlátozások vannak érvényben. A maga részéről az Európai Uniónak segítő kezet kellene nyújtania a megújuló energiával kapcsolatos technológiák területén, mivel az éghajlatváltozás közös gond. Latin Amerika és a karibi országok realitása azt mutatja, hogy egyes esetekben a demokrácia előnyei nem jelentkeznek az egész társadalom esetében. Éppen ezért fontos az, hogy átadjuk a demokratikus intézmények megerősítése terén szerzett tapasztalatainkat. A mi érdekünkkel is egybeesik egy fenntartható társadalmi-gazdasági fejlődést mutató stabil és biztonságos régió megteremtése. Az adakozás politikájából az egyenrangú partnerek közötti együttműködés felé történő elmozdulás a közös munkánk célja, és egyben a remélt eredménye is. Köszönöm.
Raül Romeva i Rueda
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök úr, mindenekelőtt szeretném emlékeztetni a tisztelt Házat arra, hogy itt és most egy olyan, kétséges lefolyású csúcsértekezletről beszélünk, aminek a kimenetele megjósolhatatlan. Véleményem szerint senkinek sincs kétsége afelől, hogy mennyire fontos a kapcsolatok javítása a világ két olyan, legnagyobb lélekszámú régiója, nevezetesen Európa és Latin Amerika között, amelyek erőteljes fejlődéssel dicsekedhetnek.
Az is igaz ugyanakkor - legalábbis jelenleg és az előző csúcsértekezletek eredményei alapján -, hogy ez a fejlődés sok ismeretlen tényezőt hordoz magában. Például a retorikán túlmenően az igazság az, hogy az Európa és Latin Amerika közötti kapcsolatok összefüggései, legalábbis napjainkig, kevés sikerrel jártak az ottani szegénység csökkentése területén.
Mindannyian tisztában vagyunk azzal, hogy egyáltalán nem egyszerű a különleges egyezmények elérése egy olyan, eltérő politikai nézetekkel jellemezhető fórumon, mint amilyen a limai csúcsértekezlet. Mindazonáltal, pontosan ezért érzem úgy, hogy érdemes külön figyelmet szentelni a régió azon társadalmi és politikai mozgalmainak, amelyek az amerikai kontinensen a változás irányába hatnak. Szeretném megragadni ezt az alkalmat arra is, hogy gratuláljak Lugo elnök úrnak a Paraguayban elért eredményekhez, mert ezek jó példái azoknak a változó tendenciáknak, amelyeket kellő figyelemmel kell kísérnünk.
Bevallom, hogy rendkívül szkeptikus vagyok azzal kapcsolatban, hogy a három múltbeli kötelezettségvállalás - vagyis a szegénység elleni küzdelem és a társadalmi kohézió, továbbá a fenntartható fejlődés elérése - elismétlésén kívül milyen egyéb eredményt hozhat az államfők májusi találkozója.
Bárhogy is lesz, továbbra is fontosnak tartom, hogy ezúttal - ellentétben a múlttal - ne hagyjuk ki ezt az új lehetőséget. Véleményem szerint két fontos vonatkozásnak kell mindenképpen szerepelnie mind a viták napirendjén, mind azok eredményei között. Először is szem előtt kell tartanunk, hogy nem elegendő az, ha az EU és Latin Amerika közötti társulási szerződések átfogóak, ambiciózusak, és kiegyensúlyozottak, hanem rendkívül fontos az is, hogy ezek ténylegesen hozzájáruljanak az emberi jogok, a szociális jogok és a gazdasági jogok fejlődéséhez, továbbá a kölcsönös fenntartható fejlődéshez és az egyenlőtlenségek csökkentéséhez is. Ez azt jelenti, másodszor, hogy figyelembe kell venni a két régió közötti jelenlegi egyenlőtlenségeket, azzal a sajátos céllal, hogy ezek ne vigyenek bennünket közelebb ahhoz, amit egyes pártok vélhetőleg látni szeretnének, vagyis az európai stílusú Amerikai Szabadkereskedelmi Övezethez.
Fel szeretném kérni a csúcsértekezletet arra is, hogy vegye figyelembe azt a felhívást, amit ez a Ház tett közzé nemrégiben a nők legyilkolása, és a nőgyűlölet kapcsán, mivel véleményem szerint jelenleg ez a világ előtt álló legnagyobb kihívás - beleértve az érintett régiót is.
Fel kívánom hívni a csúcsértekezlet szervezőinek, ez esetben a perui hatóságoknak, pontosabban a limai hatóságoknak a figyelmét arra, hogy biztosítsák az összes nem kormányzati, civil szervezet részvételét. Egyéb intézkedések mellett ez azt jelenti, hogy a csúcsértekezlet keretein belül az Enlazando Alternativas nevet viselő civil szervezeteknek is biztosítani kell az általuk szükségesnek ítélt teret és lehetőséget a munkájukhoz és a vitában való részvételükhöz, és kezdeményezni kell azt a valós párbeszédet, ami iránti igényüket már oly sokszor kifejezésre jutatták.
Végezetül Kolumbiával kapcsolatban lényegi, és - egyes esetekben azt mondanám - drasztikus intézkedéseket kell életbe léptetni, a lehető legsürgősebben. Ugyanakkor azonban én egyike vagyok azoknak, akik úgy vélik - és sokan vagyunk, akik ugyanígy gondolkodnak -, hogy ebben az összefüggésben minden akcióra csak annak a kísérletnek a részeként kerülhet sor, hogy tárgyalásos úton vessünk véget a fegyveres konfliktusnak. Ha nem ez lesz a helyzet, akkor attól tartok, hogy nincs megoldás, illetve nincs pozitív eredmény, különösen azok esetében, akiknek az azonnali szabadon bocsátását a mai napon is követeljük, de azon embercsoportok esetében sem, akik jelenleg, több ok - és nem csak a gerilla frakciók, hanem más tényezők - miatt is egyértelműen veszélyben és fenyegetésben élnek.
Willy Meyer Pleite
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök úr, hölgyeim és uraim, biztos úr, miniszter úr, az ötödik csúcsértekezletnek minden bizonnyal külön napirendi pontja lesz a társadalmi kirekesztés és a szegénység kérdésének megvitatása.
Hölgyeim és uraim, a valós helyzet az, hogy most könnyen érthető, népszerű választ kapunk azokra a szakpolitikákra, amelyek elszegényítették a földgolyó egyik leggazdagabb régióját.
A paraguayi nép újfajta állásfoglalása - ami Fernando Ludo elnökké választásában öltött testet - a legkézenfekvőbb jele ennek, mivel ily módon azon neoliberális politika ellen szavaztak, ami elszegényítette a kontinenst.
Következésképpen az Európai Uniónak figyelembe kell vennie ezt a realitást. Ezért érezzük úgy, hogy - az új realitás részeként - az Uniónak a Kubai Köztársaság vonatkozásában új álláspontot kell kialakítani.
Miniszter úr, júniusban lehetőségünk nyílik rá, hogy felhagyjunk azzal az elavult politikával, aminek alapján az EU kivételes státuszt biztosított a Kubai Köztársaságnak, egyetlen olyan országként a világon - az egész világon -, amelyikkel fenntartotta ezt a kivételes státuszt.
Most már bebizonyosodott, a tagállamok Kubával fennálló bilaterális kapcsolatai alapján, hogy ez az álláspont nem létezik többé. Tönkrement, és ezért számunkra kiváló lehetőség kínálkozik arra, hogy mostantól kivegyük a részünket abból az új valóságból, amit Latin Amerika és a karibi országok vezettek be.
Így tehát támogatni kívánjuk a közös határozatot. Úgy érzem, hogy a fenti megállapodás megszületése érdekében az Európai Parlament minden csoportja nagy kompromisszumot kötött. Kétség sem férhet ahhoz, hogy két módosítást fenn fogunk tartani. Az egyik Kolumbiával kapcsolatos, hisz az ENSZ megközelítésével összhangban úgy véljük, hogy a kolumbiai konfliktust tárgyalásos alapon, vagyis politikai tárgyalások révén kell megoldani. Más megoldás nem létezik a konfliktusra. Ezennel ki kell fejtenünk azt a véleményünket is, miszerint a civil társadalomnak alternatívaként aktív szerepet kell vállalnia az állam- és kormányfők limai csúcsértekezletén.
Hasonlóképpen fel szeretnénk hívni a perui kormányt, hogy a rendelkezésére álló minden eszköz felhasználásával próbálja biztosítani, hogy sor kerüljön a civil társadalom Enlazando Alternativas nevű szervezetével való találkozásra is, lehetővé téve ily módon a választási lehetőséget és a kritikai megjegyzéseket.
Jens-Peter Bonde
az IND/DEM képviselőcsoport nevében - Elnök úr, Barroso biztos úr a minap részt vett az Írországba látogató promóciós küldöttségben. Sajnálatát fejezte ki amiatt, hogy Bush elnök nyolc év alatt a Tanács 16 különböző elnökével találkozott, és dicsőítette a lisszaboni szerződést a közös elnök intézményéért.
A televíziós csatornák segítségével egészen az amerikai elnök megválasztásáig nyomon tudjuk követni, államról államra, az egymással versengő pártok jelöltjeinek csatározásait. Mi hogy választjuk ki az elnökünket? Nem választás útján! Nincs a televízióban követhető választási kampány, nincsenek jelöltek az első körben történő kiválasztásra, nincsenek olyan személyek, akikre leadhatnánk a szavazatunkat. Európában ezt az ügyet 27 olyan miniszterelnökre bízzuk, akik zárt ajtók mögött találkoznak, és olyan, múltbeli politikusok közül választanak, mint például Blair úr, akit a saját országában már nem lehet megválasztani vagy a korábbi osztrák kancellár, akit Ausztriában leszavaztak a posztjáról, és aki esetleg Merkel karcellárasszony, Brown miniszterelnök úr és Sarkozy elnök úr - vagyis az a három európai vezető, akik mindannyiunk nevében meg fogják választani az elnököt - közötti kompromisszum alapján lesz jelölt .
Bizalmasan, zárt ajtók mögött fognak találkozni és megválasztani azt az elnököt, akit mi az Amerikai Egyesült Államokba és Latin Amerikába küldünk. A mi, nem megválasztott elnökünk el fog menni Kínába és Oroszországba, és kritizálni fogja a sikertelen demokráciát. Ezt az urat - olyan tervek nincsenek, hogy hölgy legyen az elnök - elkísérheti majd egy biztosi pozícióban levő elnök, aki úgyszintén nem választás útján kerül a posztjára, és egy külügyminiszter, akit szintén "kézi vezérléssel” választ ki a lisszaboni szerződés Európájában a 27 miniszterelnökből 20-at képviselő, szuper minősített többség.
A demokrácia Európában született, 2500 évvel ezelőtt, Görögországban. Hogyan dicsőítheti a Bizottság elnöke azt a szerződést, amelyikben minden végrehajtó hatalmat "kézi vezérléssel”, zárt ajtók mögött gyakorolnak, ahelyett, hogy a szavazók választásának engedelmeskednének? Túl sok ország, és túl sok esetben küldött olyan embereket Brüsszelbe, akiktől otthon meg akartak szabadulni.
Ahelyett, hogy a demokráciától mentes lisszaboni szerződésre szavaznánk, inkább az olyan demokráciák Európája, és az olyan demokratikus Európa mellett kellene letenni a voksunkat, ahol a szavazók választják meg mindazokat az embereket, akik a többi országgal való tárgyalások során az európai állampolgárokat szolgálják.
Corkban Barroso biztos úr azt mondta, hogy a lisszaboni szerződés közelebb hozza az Európai Uniót az állampolgáraihoz. Nem, nem így lesz! Meg fogja szüntetni a parlamenti demokráciát 49 új területen, és a képviseletet, illetve a jogalkotást zömében olyan emberek által fog biztosítani számunkra, akiket nem tudunk sem megválasztani, sem kiválasztani. Mi, a megválasztottak, hallathatjuk a hangunkat a külpolitika területén, de senkinek sem kell ránk figyelnie. Mi, a megválasztottak, készíthetünk javaslatokat, a módosításokon keresztül, a Bizottságban ülő nem megválasztottak részére. Mi, a megválasztottak, megszavazhatjuk vagy leszavazhatjuk Barroso biztos urat akkor, ha a 27 miniszterelnökből 20 ismét megválasztja. Ez nem annak a demokráciának a receptje, amit egy nem demokratikus világban képviselnünk kellene.
Elnök úr, köszönöm a lehetőséget arra, hogy elmondhassam az ebben a közösségben - az Európai Unión belüli legkevésbé rossz intézményben - eltöltött 29 év szülte kritikai és konstruktív véleményemet. Könnyen előfordulhat, hogy ez volt az utolsó vitám a Bizottsággal és a Tanáccsal. 29 év után átadom ezt a helyet az utódomnak, Hanne Dahl-nak, és májusban, az elkövetkező "spárga-szezonban” már nem leszek tag. Viszontlátásra spárga, viszontlátásra elzászi bor, münsteri sajt, és viszontlátásra Strasbourg és Brüsszel között ingázó hatalmas cirkusz.
Irena Belohorská
(SK) A következő Európai Unió - Latin Amerika és a karibi államok csúcstalálkozó lesz az ötödik olyan alkalom, amikor mindkét régió felsőszintű vezetői találkoznak. A csúcsértekezlet résztvevői a korábbinál nagyobb figyelmet igénylő prioritásokkal fognak foglalkozni: a szegénység, az egyenlőtlenség és a diszkrimináció leküzdése, a fenntartható fejlődés, az éghajlatváltozás, a környezet és az energia.
Az EuroLat elnökhelyetteseként a környezetvédelmi, és elsősorban a vízügyi kérdésekről szeretnék beszélni. A limai megbeszélésre elkészítettem egy munkaanyagot, amelyikben elemzem ennek a rendkívül fontos természeti erőforrásnak a jelenlegi helyzetét az Európai Unión belül. Az anyagban egy olyan felmérés segítségével értékelem az Európai Unió által Latin Amerikának a vízügyben nyújtott segítséget, ami a fenti segítségnyújtás terén megvalósuló számtalan projektet említ, beleértve a vízellátást és -higiéniát, az integrált gazdálkodást, a kutatást, a megfigyelést, és a természeti katasztrófák megelőzését.
A következtetések között hangsúlyozom az intézményi és jogszabályi változtatások, és a vízügyi ágazatban végrehajtott innovációk révén megvalósuló globális megközelítés szükségességét ebben a kérdésben. A tiszta víz biztosítása, megfelelő megoldások a szennyvíz elhelyezésére és a higiénia fontos előfeltételei a közegészségügy biztosításának.
Peter Liese
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, természetesen én is a lehető legjobbakat kívánom a jövőben Bonde úrnak. Ezzel együtt úgy vélem, nagy kár, hogy a Latin Amerikáról folyó, rendkívül fontos vita során késztetést érzett arra, hogy ismét elmondja a már oly sokszor hallott megjegyzéseit az intézményekkel kapcsolatban, mivel Latin Amerika mint téma önmagában is nagyon fontos. Erre kellő magyarázattal szolgálnak azok az adatok is, amelyeket Schulz úr idézett. Az Egyesült Nemzetek tagjainak egyharmada fog találkozni Limában. Mi, együttesen, egy milliárd embert képviselünk, és ha megállapodásra tudunk jutni, pozitív befolyást gyakorolhatunk majd a világ fejlődésére. A globalizálódásra figyelemmel és azok között a kihívások között, amikkel szembe kell néznünk, nevezetesen Kínára, de más országokra is utalok, rendkívül fontos Latin Amerika és Európa számára, hogy együtt tudjunk dolgozni.
Az éghajlatváltozás fontos téma lesz, és a határozatok helyesen állapítják meg, hogy ez elsősorban a szegényeket fogja sújtani. Tapasztalatból beszélek: személyesen részt veszek egy kisebb nem kormányzati szerv munkájában Közép-Amerikában, és az a sok szenvedés, amit az ott élőknek a Mitch és a Stan hurrikán okozott, még csak apró ízelítő abból, amire akkor számíthatunk, ha nem tudjuk ellenőrzés alá az vonni az éghajlatváltozást. Nagyon jó, hogy e tekintetben olyan sok témában egyetértünk.
Van azonban néhány olyan kérdés, amikben nincs közöttünk egyetértés. Itt, a tisztelt Házban, nagy többséggel megszavaztuk, hogy a kibocsátás-kereskedelembe beletartozzon a légi forgalom is. Barrot elnökhelyettes úr tisztában van ezzel, és a témával kapcsolatban rendkívül kritikusan nyilvánult meg. A világ többi része az ICAO-n keresztül megpróbálta megakadályozni ezt a fejleményt, és - sajnálatos módon - közöttük van Latin Amerikai is. Véleményem szerint erről mindenképpen beszélni kell Limában. Ha együtt akarunk működni az éghajlatváltozás elleni küzdelemben, akkor a latin-amerikai országoknak is konstruktív szerepet kell vállalniuk.
Végezetül szeretnék néhány szót szólni Kubáról. Schulz úr azt mondta, hogy nem szabadna ugyanazt a politikát követnünk, mint Bush úr, de ezt soha nem is tettük. Soha nem alkalmaztuk azokat a gazdasági szankciókat - olyan szankciókat, amelyek a kubai népet érintik -, amiket Amerika. Amit tettünk a múltban, az volt, hogy prioritásként kezeltük annak biztosítását, hogy a partnereink - vagyis a demokratikus ellenzék - részt vegyen a párbeszédben.
Oswaldo Payá és a Damas de Blanco megkapta a Szaharov díjat, és nem térhetünk egyszerűen vissza a "szokásos üzletmenethez” addig, amíg a Damas de Blanco nem kapj meg ezt, és - amint az elmúlt hétvégén történt - amíg közülük néhány embert ismét letartóztattak. A Kubával folytatott párbeszédünk során nem feledkezhetünk meg partnereinkről.
Luis Yañez-Barnuevo García
(ES) Elnök úr, először is, támogatásomról szeretném biztosítani a csoportunk elnökét és a témával kapcsolatos szóvivőjét, Martin Schulz urat. Véleményem szerint az EU kapcsolatai Latin Amerikával a legfontosabb kapcsolatok számunkra és a legnagyobb jövőbeni potenciállal rendelkeznek a terjedelmüket, amint ez itt már elhangzott, az ENSZ többoldalú rendszerével kapcsolatos közös értékeinket, és Latin Amerika fejlődését illetően, hisz a régió a gazdasági fejlődés és a szegénység csökkenésének a jeleit mutatja.
A régió minden országa, Kuba kivételével, demokratikus berendezkedésű. A limai csúcsértekezlet jó lehetőséget biztosít a többi 49 ország számára, hogy felhívást intézzen a kubai hatóságokhoz annak érdekében, hogy párbeszéd révén kezdjék el a demokratikus átmenet békés folyamatát, és kiváló lehetőséget biztosít arra is, hogy hiteles stratégiai és fenntartható szövetség jöjjön létre.
Végezetül, annak érdekében, hogy ne essünk ismét a tipikusan európai, romantikus kísértések csapdájába a terrorizmus, illetve az olyan szervetek vonatkozásában, amelyek, mint például a FARC, jelenleg drog-kereskedő gerillák, és nem a ”70-es évek romantikus félkatonai csoportjai, hozzájuk is felhívást lehetne intézni annak érdekében, hogy egyszer s mindenkorra hagyjanak fel az erőszakkal, mégpedig egyoldalúan és feltétel nélkül.
Renate Weber
Elnök úr, véleményem szerint az emberi jogoknak és a nők jogainak szintén a legfontosabb prioritások között kellene szerepelniük az Európai Unió és Latin Amerika közötti kapcsolatokban. Fel szeretném hívni a figyelmüket egy speciálisan Nicaraguára jellemző helyzetre. A terápiás célú abortusz tilalma, amit a jogrendbe 2006-ban vezettek be, már eddig is tragikus következményekkel járt azoknak a nőknek az egészségi állapotára, akik nemi erőszak áldozatai - mint például egy kilenc éves lány vagy egy kétoldali végtagbénulásban szenvedő tizenkét éves lány -, akiknek a saját életük veszélyeztetése mellett is ki kellett hordaniuk a terhességüket.
Ráadásul a jogászok és az emberi jogok védelmezői ellen is bűnügyi vizsgálat folyik, bűncselekmény elkövetésére való felbujtás vádja miatt, pusztán azért, mert megkérdőjelezték ezt az embertelen jogszabályt, illetve azért, mert védték az orvosokat. Mindez elfogadhatatlan és az Európai Unió nem engedheti meg magának, hogy ne hallassa a hangját.
Múlt héten az Európai Tanács Parlamenti Közgyűlése határozatot fogadott el a biztonságos és törvényes abortusz biztosításáról Európában, ami azt jelzi, hogy Európában törődünk a nőkkel. De ha arról akarjuk meggyőzni az állampolgárainkat, hogy az emberi jogok olyan értékek, amelyekre különös gondot fordítunk, akkor bizonyítanunk kell, hogy nem alkalmazunk kettős normákat azokkal a partnerekkel szemben, akikkel éppen most folytatunk tárgyalásokat.
Liam Aylward
Elnök úr, az Európai Unió és Latin Amerika, valamint a karibi államok közötti stratégiai partnerség rendkívül fontos. Az Európai Unió, Latin Amerika és a karibi államok már az 1960-as évek óta egyre szorosabbá fűzik a politikai és gazdasági kötődéseket.
Jelenleg az EU a legnagyobb donor a fenti országok esetében, és az EU Latin Amerika és a karibi államok második legfontosabb kereskedelmi partnere. Az EU rendelkezésére álló pénzösszegek jelentős részét a társadalmi kohéziót elősegítő, és a szegénység megszüntetését célzó projektekre költi. Politikai, demokratikus testületként együttesen dolgozunk egy sor, kölcsönösen fontos témán, beleértve az alábbiakat: az EU Rio Csoportján keresztül foglalkozunk az energia és a környezet egyre fontosabbá váló kérdésével, ennek részeként az éghajlatváltozással, egy sor olyan projekten dolgozunk együtt, amelyek elősegítik a konfliktusok megoldását, a jogállamiság, a demokrácia, a felelősségteljes kormányzás, és az emberi jogok megvalósulását, és a két csoportosulás között a korábbinál szorosabb harmadik szintű, azaz felsőoktatási kapcsolatokat teremtünk.
A jövőben is tovább kell fejlődnie a közöttünk fennálló gazdasági és társadalmi kapcsolatoknak. Mindezzel együtt azonban tény, hogy még mindig léteznek egyértelmű különbségek. Véleményem szerint az EU helyes döntést hozott az Európai Unióba irányuló brazil marhahús behozatal és minden élelmiszer-import esetében, hisz a jövőben minden esetben pontosan ugyanazokat a szabványokat kell alkalmazni azok esetében is, mint amilyeneket az európai mezőgazdasági és élelmiszerágazatban alkalmazunk. Minden esetben azonos versenyfeltételeket kell biztosítani az EU élelmiszer behozatalára vonatkozó szabályok tekintetében - függetlenül az áruk származási helyétől, és az EU-ban gyártott termékek vonatkozásában is.
Luca Romagnoli
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, egy másik alkalommal már elmondtam, hogy stratégiai szempontból - a közös elvek, értékek, kultúra és érdekek következtében - mennyire fontos Európa számára a Latin Amerikával megkötendő speciális partnerségi megállapodás.
Abbéli erőfeszítésünkben, hogy a határozat terjengősségén túl tudjunk lépni, véleményem szerint a következő megbeszélésen azt kellene hangsúlyozni, hogy a két kontinens szempontjából mindkét félnek nyilvánvaló érdeke fűződik a magas technológiai színvonalat képviselő, félig feldolgozott áruk kereskedelmének egyenlőtlenségektől mentes és oly módon történő növeléséhez, mely - végső soron - más kereskedelmi partnereket is előnyös helyzetbe hoz.
Szerintem ez a megoldás mindkét kontinens számára előnyös lenne, részben annak a ténynek köszönhetően, hogy Európa minden kétséget kizáróan nagyobb érzékenységet mutat a fenntartható fejlődés iránt, mint például az Amerikai Egyesült Államok vagy Kína. Európának a társadalmi szerveződés és fejlődés terén szerzett bőséges tapasztalata szintén jelentős hozzáadott értéket képviselhet a bilaterális kereskedelem területén. Véleményem szerint a jövőben ez teremti meg az EULAC létrehozása iránti elkötelezettségünket.
Alojz Peterle
(SL) Az áprilisban és májusban Limában, parlamenti és kormányzati területen lezajló eseményeknek meg kell erősíteniük a transzatlanti együttműködés déli irányvonalát. A Latin Amerika és az Európai Unió közötti stratégiai partnerség fejlődése szempontjából alapvetően fontos, hogy erre stabil gazdasági, társadalmi és politikai helyzetben kerüljön sor. Véleményem szerint ezért rendkívüli jelentősége van annak, hogy az erőfeszítéseinket - az azokat kísérő számos célkitűzés miatt - mindenekelőtt két alapvető célkitűzésre koncentráljuk. Először is a fenntartható gazdasági fejlődés elősegítésére - örülök annak, hogy Latin Amerikára most már évek óta a gazdasági fejlődés a jellemző. Másodszor pedig a regionális és régió közti együttműködés megerősítésére.
Úgy vélem, hogy Latin Amerika napjainkban ugyanazokkal a kihívásokkal néz szembe, mint amelyekkel az Európai Unió küzdött a közös módszertan bevezetésének első éveiben. Következésképpen meg vagyok győződve arról, hogy az Európai Unió tapasztalatai ténylegesen alkalmazhatók lesznek azon a kontinensen is, abbéli erőfeszítéseik során, hogy új minőségi szintre kerüljön a regionális és régióközi együttműködés, beleértve az újfajta dinamika biztosítását is. Úgy vélem, hogy a dinamika szó az alkalmas és megfelelő kifejezés - tudjuk, hogy a kezdetekkor a Mercosur milyen nehézségekkel fog küzdeni és küzd jelenleg is.
Hölgyeim és uraim, lehetőségem volt arra, hogy a saját szememmel lássam a patagóniai jégmező eltűnését. Ezt a folyamatot jól ismerik Európa északi részén is, és szerintem ezeknek a felgyorsuló eseményeknek lehetnek még olyan előre nem látható fejleményei és/vagy következményei, amelyek a jelenleginél jóval erőteljesebb együttműködést és nagymértékű szolidaritást követelnének, és nagyon remélem, hogy a limai csúcsértekezlet ezeknek a lehetséges eseményeknek is figyelmet szentel.
Manuel António dos Santos
(PT) Elnök úr, az Európai Unió és Latin Amerika közti együttműködés sikertörténetnek nevezhető. Jelenleg rendelkezik azzal az egyedi kerettel, amit az Euro - Latin Amerikai Parlamenti közgyűlés által biztosítottunk, ami új lökést és ösztönzést ad. Úgy vélem, hogy ez az első lépés a latin-amerikai parlamenti képviselők és a tisztelt Ház integrációja terén. Remélem, hogy mi itt, az Európai Parlamentben, magunkra vállaljuk ezt a felelősséget, és elfogadjuk a szóban forgó közös nyilatkozatot annak érdekében, hogy útjelzőként szolgáljon az állam- és kormányfők csúcsértekezlete számára.
Mivel kevés idő áll rendelkezésemre az indokaim felsorolásához, csatlakozom ahhoz, amit a politikai képviselőcsoportom elnöke, Martin Schulz úr mondott. Habár teljes mértékben egyetértek vele, lenne egy pár kisebb horderejű megjegyzésem: az első az, hogy Európának különleges felelőssége van a kolumbiai problémák megoldásában. Európának teljes mértékű elkötelezettséget kell vállalnia a kolumbiai kérdés iránt, és segítséget kell nyújtania az ország békéjének megteremtése terén. Gyors megoldást kell ezen kívül találnia az Európai Unió és Kuba közötti kapcsolatok normalizálására is. Semmi értelme nincs a jelenlegi helyzet fenntartásának. Az előrehaladás és az együttműködés jegyében kell továbbhaladnunk.
Francisco José Millán Mon
(ES) Elnök úr, a közös történelmi, emberi és kulturális kapcsolatok következtében Latin Amerika nagyon sok elvben és értékben osztozik az Európai Unióval. Azt is mondhatjuk, hogy természetes partnerek vagyunk.
A limai csúcsértekezletnek minden területen elő kell segítenie a régióközi szövetséget Latin Amerikával és a karibi államokkal és bátorítania kell a globális kihívásokkal szembeni együttes fellépést - az éghajlatváltozástól kezdve a kábítószer és a terrorizmus elleni küzdelemig.
Latin Amerikában az egyik legnagyobb probléma a társadalmi egyenlőtlenség. Ezen a téren segítséget kell nyújtanunk az ottani országoknak, és én őszintén remélem, hogy a szegénység felszámolására irányuló limai programpont elég ambiciózus, habár teljesen nyilvánvaló az is, hogy az érintett kormányok politikai akaratát semmi sem helyettesítheti.
A szegénység elleni küzdelem legfontosabb tényezője a gazdasági növekedés, amit a magánberuházások segítenek elő. A beruházásokhoz azonban stabil jogi háttérre van szükség, és én azt szeretném, ha a limai csúcsértekezleten kinyilvánításra kerülne a jogbiztonság garantálása iránti elkötelezettség. Nem szabad elriasztani a külföldi befektetőket Latin Amerikától, mivel a globalizálódás korában nem okoz számukra nehézséget, hogy egy másik régiót találjanak a befektetéseik számára.
A két régió közötti kapcsolatok erősítése érdekében - beleértve a gazdasági és a kereskedelmi kapcsolatokat is - fel kell gyorsítani a közép-amerikai országokkal és az Andok csoporttal megkötendő társulási szerződésekről folytatott tárgyalásokat. Reméljük, hogy a limai csúcsértekezlet segít majd a Mercosur esetében fennálló zsákutca megszüntetésében is. A Chilével és Mexikóval kötött megállapodások is újabb lökést adnak a folyamatnak. Ha már a témánál vagyunk, el szeretném mondani, hogy fontolóra kellene venni Mexikó társulási státuszának stratégiai státusszá történő felemelését.
A szorosabb emberi és oktatási kapcsolatok létrehozását szem előtt tartva azt is remélem, hölgyeim és uraim, hogy a limai csúcsértekezlet bátorítást ad a jelenleg Felsőoktatási terület, közös felsősoktatási terület néven ismert témának is, és hogy az egyetemek, a tanulmányok, továbbá a képzettségek kölcsönös elismerése terén előrelépést érünk el.
Ennek a csúcsértekezletnek jóvá kell hagynia az Euro - Latin Amerikai Alapot is, ami a két régió közötti kapcsolatok fejlesztésének egyfajta agytrösztje, és biztosítania kell az oly nagyon szükséges láthatóságot is, hisz - sajnálatos módon - az Alap még nem túlzottan ismert Európában.
Végül nagyon remélem, hogy a csúcsértekezlet, az emberi méltóság alapvető koncepciójával összhangban - amit az Atlanti óceán mindkét partján támogatunk -, megújítja a pluralista demokrácia és az emberi jogok iránti elkötelezettséget is. A politikai fogoly kifejezést, elnök úr, teljes mértékben ki kell törölni Latin Amerika és Kuba szótárából, és meg kell szüntetni a másként gondolkodók elleni erőszakot.
Małgorzata Handzlik
(PL) Elnök úr, az Európai Unió - Latin Amerika és a karibi országok csúcsértekezlet rendkívül fontos szerepet tölt be a régióink közötti stratégiai partnerség irányvonalának meghatározásában és megerősítésében. A következő limai csúcsértekezlet újabb lehetőséget teremt a mindkét terület számára fontos témákról folytatott párbeszéd megerősítésére. Ezért nagy örömömre szolgál, hogy a csúcsértekezlet fő témái között olyanok szerepelnek, amelyek létfontosságúak a társadalmaink további jólétének biztosítása szempontjából, és amelyek hozzájárulnak a stabil gazdasági növekedés elősegítéséhez.
Másrészt a csúcsértekezlet a társadalmi kohézióhoz kapcsolódó kérdésekkel, nevezetesen a szegénységgel, az egyenlőtlenséggel, a diszkriminációval, és a társadalmi kirekesztéssel is foglakozni fog. Ki szeretném hangsúlyozni, hogy az ENSZ Gazdasági Bizottsága által 2007-ben Latin Amerika és a karibi országok vonatkozásában készített felmérések szerint a régió lakosságának 36,5%-a él szegénységben és 13,5%-a nyomorban. Az elmúlt évek során ezek az adatok javuló tendenciát mutattak, de a probléma továbbra is kötelezettségvállalásra szólítja fel a partnereket: az Európai Unió tagállamai is ebbe a csoportba tartoznak.
Az is igaz viszont, hogy a fenntartható fejlődéssel, a környezetvédelemmel, az éghajlatváltozással és az energiával kapcsolatos kérdések olyan kihívásokat jelentenek, amelyek egyre nagyobb hatással vannak mindkét kontinens működésére. Ezért megkérdőjelezhetetlen az igény a közös prioritások megfogalmazása és az együttműködés mikéntje iránt annak érdekében, hogy hatékonyan reagálhassunk az elkövetkező változásokra. Különös jelentőséggel bír a gazdasági fejlődés összehangolása a fenntartható fejlődés elveivel. Ez valóban nagy kihívást jelent, különösen a változóban levő fejlődő gazdaságok számára.
Azt is szem előtt kell tartani, hogy az EU és Latin Amerika és a karibi államok közötti együttműködés túlmutat azon a két területen, amivel a limai csúcstalálkozó foglalkozni fog.
Szeretnék rámutatni arra is, hogy az európai - latin-amerikai Parlamenti Közgyűlés második rendes ülésének megtartására a csúcsértekezlet hajnalán kerül sor Limában. Az Európai Parlament részvétele minden bizonnyal meg fogja erősíteni a régióink közötti stratégiai partnerséget. Ezért nagy érdeklődéssel várom az ötödik Európai Unió - Latin Amerika és a karibi államok csúcsértekezlet eredményeit és végső nyilatkozatát.
Reinhard Rack
(DE) Elnök úr, örömmel tölt el az a tény, hogy a kormányok az Európa- Latin Amerika és a karibi államok csúcsértekezleten párbeszédet folytatnak a fontos kérdésekről. Małgorzata Handzlik éppen most mutatott rá annak a jelentőségére, hogy a parlamenteknek is egyre erőteljesebb mértékben kell részt venniük ebben a kontinensek közötti párbeszédben és hozzájárulniuk a folyamat sikeréhez.
Véleményem szerint különösen fontos az, hogy szorosabb kapcsolatok legyenek az európaiak és a Dél - Latin Amerika országaiban élők között. Nem csak üzletemberekről és turistákról beszélek, hanem mindenekelőtt a fiatalokról, akiknek fontos szerepük van. Szükségünk van rájuk, ha valóban jobb kapcsolatokat szeretnénk kiépíteni egymással.
Az Európai Unióban a tagállamok közötti diákcsereprogramok terén értékes tapasztalatokkal rendelkezünk, és ezt a rendszert kell megerősítenünk a Latin Amerikával és a karibi államokkal fennálló kapcsolatainkban is.
Szükségünk van a fiatalokra azért, hogy a jövőben életképes és fenntartható megoldásokat találjunk egy sor előttünk álló problémára.
Manuel Medina Ortega
(ES) Elnök úr, Latin Amerika változóban levő kontinens. A változások állandóak ugyan, de ezek közül mégis ki szeretnék emelni az elmúlt hónapok, illetve hetek avagy napok során lezajló két rendkívül jelentős változást.
Az első Kuba azon politikájával kapcsolatos, hogy gazdasági és társadalmi szempontból hogyan bánik az állampolgáraival; a második változást a paraguayi választások váltották ki, mivel - úgy tűnik - hogy egy teljesen más kormány került hatalomra.
A fenti intézmények és változások tükrében hogyan reagált a Tanács és a Bizottság a fenti változásokra, és mit tervez az említett országok esetleges befolyásolására?
Ewa Tomaszewska
(PL) Elnök úr, Latin Amerika országai a Világbank erőteljes részvételével alapvető reformokat hajtottak végre a nyugdíjak terén. Európa demográfiai válsága annak a megfontolását sugallja, hogy fontolóra kellene vennünk, elégedettek vagyunk-e az ígéretek valóra váltását megkérdőjelező pénzügyi támogatás terén fennálló bizonytalanságok ellenére viszonylag jó "üzletet” kínáló jogszabályokkal. Ha figyelembe vesszük a két kontinens fenti téren szerzett tapasztalatait, akkor úgy tűnik, hogy érdemes lenne együttműködnünk akkor, amikor a probléma megoldását fontolgatjuk. Meg kell találnunk a módot arra, hogy az emberek számára lehetővé tegyük a méltó életet előrehaladott életkorban is, még akkor is, ha ezek az emberek gyakran rossz egészségi állapotban vannak és ezért - a demográfiai válság okozta gazdasági szükségszerűség ellenére - sem tudják folytatni a munkavégzést.
Emanuel Jardim Fernandes
(PT) A latin-amerikai országok és Európa parlamentjei rendkívül fontosak a csúcsértekezlet sikere szempontjából. Ezek az intézmények alapvető jelentőségűek a két fő célkitűzés, vagyis Latin Amerika egységesítése és az Európai Unió és Latin Amerika közötti, a tisztelt Házban meghatározott és a politikai képviselőcsoportom elnöke által hangsúlyozott elvek alapján megvalósuló együttműködés megvalósítása terén is.
Ennek ellenére, elnök úr, rá kell mutatnom egy másik vonatkozásra is, nevezetesen arra, hogy ez az együttműködés és ennek a hatékonysága nem csak a két kontinens, vagyis Latin Amerika és Európa számára fontos, hanem - az egész világon a fenti két csoport által meghatározott értékek következtében - globálisan is. Ennek az együttműködésnek a révén a Millenniumi Fejlesztési Célokon, a többoldalú kapcsolatokon, és az európai integráción és az európai projektet vezérlő értékeken keresztül meg nem valósuló célkitűzések is valóra válthatók az egész világon. Véleményem szerint ez a globális szempont igazolja részünkről az erőteljesebb kötelezettségvállalást, különös tekintettel a parlamentekre.
Gabriela Creţu
(RO) Latin Amerikában a történelmi, társadalmi és politikai helyzet következtében a nők kétszeresen nehéz helyzetben vannak: egyrészt - különösen a vidéki területeken - elsősorban ők felelősek a termelésért.
Másrészt ők a kedvelt áldozatai a kényszer-kilakoltatásoknak és a kisajátításoknak, az emberkereskedelemnek, az erőszaknak, a nemi kizsákmányolásnak és a reprodukciós képességük nyilvános ellenőrzésének.
Ilyen körülmények között a társadalmi nemek szerinti megközelítés nem egyszerűen kívánatos, de elengedhetetlen is. Ezért kérjük a támogatásukat egy olyan szóbeli módosításhoz, ami megerősíti a nők helyzetét és emberi jogaik tiszteletben tartását.
Janez Lenarčič
a Tanács hivatalban levő elnöke. - (SL) Nagy figyelemmel kísértem az EU - LAC csúcsértekezletre történő felkészülésről szóló vitát, és úgy vélem, hogy ez nagy segítséget jelent a csúcsértekezlet előkészítése és levezetése szempontjából. Salafranca úr azt mondta, itt az ideje, hogy az Európai Unió és Latin Amerika és a karibi államok közötti együttműködés elmozduljon a szavaktól a cselekvés irányába. Ezzel teljesen egyetértek, mindazonáltal hozzá szeretném tenni, hogy éppen ez történik most. Az EU-LAC csúcsértekezlet megbeszélései nem csak olyan események, ahol ékesszóló nyilatkozatok hangzanak el, és soha meg nem valósuló, nagyszabású tervek kerülnek bejelentésre. Ezek a találkozók olyan események, ahol ténylegesen valóra váltott kötelezettségvállalásokra kerül sor.
Ezzel kapcsolatban szeretnék megemlíteni néhány dolgot. Az Európai Unió és Latin Amerika és a karibi államok közötti régióközi együttműködésről szóló jelentés, amit a közös elnökség mutatott be az előző -negyedik -, Bécsben megrendezett csúcstalálkozón, ékes bizonyítéka a vállalt kötelezettségek megvalósítása terén eddig elért jelentős előrelépésnek. Említést kívánok tenni a Guadalajara-ban elhangzó, közel 400 olyan, a két régiót érintő intézkedésről is, amelyek a vállalt kötelezettségek teljesítését szolgálták, továbbá arról az újonnan elkészült listáról, ami a 2006-os bécsi csúcsértekezleten vállalt kötelezettségek valóra váltását segíti elő. Reméljük, hogy a limai csúcsértekezlet további előrelépést jelent a vállalt kötelezettségek elfogadása és megvalósítása terén.
Az Európai Parlament számtalan tagja, köztük Schulz úr, Meyer-Pleite úr, Liese úr, dos Santos úr, és még sokan mások - akik közül nem tudok mindenkit felsorolni -említést tettek a kubai kérdésről. El szeretném mondani, hogy a limai csúcsértekezlet nem azonos az EU-Kuba csúcsértekezlettel és a Kubáról rendezett csúcsértekezlettel sem. Ennek ellenére, mivel oly sok vélemény hangzott el, néhány fontos témára szeretném felhívni a figyelmet.
Jelenleg az Európai Unió, továbbá az EU Tanács és az EU elnökség Kubával kapcsolatos politikáját az alábbi dokumentumok szabályozzák: az Európai Unió 2006-os évre vonatkozó közös platformja és az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsának múlt évi következtetései. A fenti két dokumentum jelenti az összes tagállam számára az alapvető útmutatást a Kubával való viszonyuk és a harmadik országokkal Kubáról folytatott tárgyalásaik során. Hozzá szeretném még tenni azt is, hogy az Európai Unió Kubával kapcsolatos politikájának alapját és magvát az emberi jogok képezik.
Az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsának júniusi ülése újabb lehetőséget ad arra, hogy Kubáról beszéljünk. El szeretném mondani, hogy a szlovén elnökség erőfeszítéseket tesz arra, hogy ez alatt az ülés alatt elfogadásra kerüljön egy új, közös platform. Reméljük, hogy erőfeszítéseink sikerrel járnak. Ugyanakkor, mint már korábban is említettem, a májusi, limai csúcsértekezletnek ez nem lesz témája, hisz akkor az EU és Latin Amerika, valamint a karibi államok közötti megbeszélésre kerül sor.
Végezetül el szeretném mondani, hogy a szlovén elnökség óhaja az, hogy a csúcstalálkozó további lökést adjon, avagy dos Santos úr szavaival élve, új dinamizmusokat generáljon az Európai Unió és Latin Amerika és a karibi államok közötti kapcsolatok terén, és meg vagyok győződve arról, hogy az olyan viták, mint amelyik most is zajlik az Európai Parlamentben, hozzá tudnak járulni ennek a célkitűzésnek az eléréséhez.
Jacques Barrot
a Bizottság alelnöke. - (FR) Elnök úr, Salafranca úr, azt tudom csak mondani, hogy a Bizottság minden tőle telhető erőfeszítést megtett annak érdekében, hogy az a csúcsértekezlet sikeres legyen. Amint Schulz úr is rámutatott, és ahogy a miniszter úr éppen most elmondta, Limának valós lehetőséget kell adnia arra, hogy újabb lökést kapjanak a Latin Amerika és Európa közötti kapcsolatok.
Amint Önök közül többen - beleértve Schulz urat is - hangsúlyozták, sok közös értékünk van. Közös a támogatottság a multilateralizmus iránt, és kétségbevonhatatlan igény van az Európai Unió és Latin Amerika országai közötti szorosabb együttműködésre akkor, ha éreztetni kívánjuk a befolyásunkat egy fejlettebb, globális szervezetben. Ha meg akarjuk reformálni a legfontosabb nemzetközi szervezeteket, akkor ezt csak a Latin Amerika és Európa között létrejövő, meglehetősen távolba-mutató megállapodás segítségével tudjuk megtenni. A világon nincs még egy olyan régió, amelyikkel olyan szorosan együttműködünk, mint Latin Amerikával.
Elnök úr, most néhány kérdésre szeretnék röviden válaszolni. Ez első a túszokkal kapcsolatos. Nyilvánvaló, hogy a Bizottság rendszeresen támogatta azokat az erőfeszítéseket, amelyek a túszok szabadon bocsátásáról szóló humanitárius egyezmény megkötésére irányultak. A Bizottság, természetesen, rendkívül érzékenyen reagál az ebben a témában elhangzó felszólalásokra.
Kubáról is szeretnék egy szót szólni. Természetesen - ahogy a miniszter úr is elmondta - a limai találkozónak nem Kuba lesz a központi témája, de ennek ellenére el szeretném mondani, hogy az Európai Unió politikája a konstruktív elkötelezettséget tükrözi. Nem támogatjuk az elszigetelés, illetve a szankcionálás politikáját. Biztosunk, Louis Michel úr, nemrégiben Kubában járt. A kölcsönös érdekeket jelentő területeken készek vagyunk együttműködni Kubával, de - természetesen - a Kubával folytatott párbeszédünk témái között szerepelnek az emberi jogi kérdések is.
Előrelépést kívánunk elérni a társulási megállapodások terén is. Fejlődést szeretnénk a Mercosurral kapcsolatban is. 2009 során pontot kívánunk tenni az Andok Közösség témájára is.
Most néhány olyan kérdésről szeretnék szót ejteni, amelyek ez alatt a rendkívül érdekes vita alatt merültek fel. A Belohorská asszony által felvetett téma - vagyis az ivóvíz biztosítása - nagyon fontos, és ez a téma szerepel a limai csúcsértekezletre készített nyilatkozattervezetben is. A Bizottság támogatja a több országban megvalósuló, a vízhez való hozzáféréssel kapcsolatos projekteket és programokat.
Említésre került a civil társadalom részvétele is. A civil társadalom a limai csúcsértekezletre való felkészülésként, két eseményt szervez: a szervezett civil társadalom konferenciát, az ESOSOC-ot, és a nem kormányzati szervek, a nem szervezett társadalmak konferenciáját. A Bizottság pénzügyi támogatást nyújt a fenti konferenciák számára és a limai csúcsértekezleten jelentés hangzik el az említett rendezvényekről.
Felvetődött az élelmiszerárak kérdése is, és való igaz, hogy az élelmiszerárak emelkedése minden bizonnyal érinteni fogja Latin Amerikát, ahol már jelenleg is a lakosságnak több mint egyharmada él szegénységben. Néhány országban - így például El Salvadorban - az emberek erőteljesen függenek az élelmiszerektől. Az emelkedő élelmiszerárak nyilvánvalóan erőteljes hatást gyakorolnak arra a népességre, amelyik már most is rendkívül sebezhető. Ez a téma, természetesen, összekapcsolódik a bioüzemanyagokra vonatkozó stratégiával. Ez egy olyan nagyon kényes kérdés, amit minden bizonnyal érdemes megvitatni.
Említés esett Latin Amerikában a nők helyzetéről . A Bizottságot nagy aggodalommal tölti el a latin-amerikai, és különösen a mexikói és guatemalai helyzet. Tisztában vagyunk a helyzettel és megpróbáljuk leküzdeni a problémát. Hálásak vagyunk az Európai Parlamentnek a témában végzett munkájáért.
Válaszaim közel sem teljesek, de a vita rendkívül hasznos volt, és minden bizonnyal hozzá fog járulni a limai csúcsértekezlet témáinak egyértelművé tételéhez. A csúcsértekezlet lehetővé fogja tenni számunkra a régióval folytatott párbeszéd erősítését, és erőfeszítéseink jobb összehangolását a fontos nemzetközi határidők betartása területén, különös tekintettel a környezetvédelemre. Lehetőséget fog biztosítani számunkra annak a tisztázására is, hogyan tudjuk támogatni a társadalmi kohézióval együtt járó szerkezeti problémákra adott demokratikus válaszokat. Nyilvánvaló, hogy a régió egyes országaiban specifikusan fennálló problémák célzott megoldása érdekében az európai intézményeknek össze kell hangolniuk a megközelítéseik differenciálására tett erőfeszítéseiket.
Végezetül üdvözölni szeretném az EuroLat munkáját. Az EuroLat, vagyis az Euro - Latin Amerikai Parlamenti Közgyűlés létrehozására a 2006-os, bécsi csúcsértekezlet után került sor. Már eddig is nagyon értékes hozzájárulást tett a régióval folytatott együttműködés terén, melynek során mindkét oldalon megerősödött a demokrácia. Ezzel kapcsolatban teljesen biztosak vagyunk abban, hogy a régióval az EuroLat révén fennálló különleges kapcsolatok segítségével az Európai Parlament határozott lépéseket fog tenni annak biztosítására, hogy az Európai Unió és a régió országai közötti társulás egyre fontosabb stratégiai szerepet töltsön be.
Ismét szeretném köszönetemet kifejezni mindazoknak, akik felszólaltak, és a limai csúcsértekezletre való felkészülés során hozzájárultak a kérdések tisztázásához.
Elnök
Az eljárási szabályzat 103 cikkének (2) bekezdése alapján a vita lezárásához hat határozati indítványt kaptam.
A vitát lezárom.
A szavazásra a 2008. április 24-én, csütörtökön megtartott ülésen kerül sor.
Írásbeli nyilatkozat (142. cikk)
Gyula Hegyi  
írásban. - (HU) A latin-amerikai őserdőket nem véletlenül nevezik a Föld tüdejének. Egész klímánk, s vele a jövőnk függ attól, hogy megőrizzük eredeti kiterjedésükben Brazília, Kolumbia, Ecuador, Venezuela és több más dél-amerikai ország területén az életet jelentő esőerdőket. Ezzel együtt a biodiverzitást, a flóra és a fauna gazdagságát. Ezért fontos, hogy az Európai Unió és a latin-amerikai országok együttműködésében kiemelt hangsúlyt kapjon a környezetvédelem és a megfelelő klímapolitika. A mohó profitéhség, az esőerdők kivágása és a bioüzemanyag ültetvények telepítése ellentétes az emberiség elemi érdekeivel. Arra kell ösztönözni latin-amerikai barátainkat, hogy vessenek véget ennek a pusztító folyamatnak. Az eredeti természeti értékek megőrzésének az a legjobb módja, ha nem háborítjuk a bennszülött közösségeket, meghagyjuk tulajdonukban a földjeiket és a természetes életformájukat folytathatják rajtuk. Fejlesztési és támogatási politikánk alapfeltételéül kell tenni a környezetvédelmi előírások kölcsönös betartását.
