Frågestund (frågor till rådet)
Talmannen
Nästa punkt är frågestunden (B6-0445/2006).
Följande frågor har ställts till rådet:
Talmannen

Angående: Kvalificerad majoritet när det gäller området med frihet, säkerhet och rättvisa samt invandring
Som bekant har antagandet av fördraget om upprättande av en konstitution för Europa fördröjts. Den nya utvidgningen kommer dessutom att göra det ännu svårare att fatta beslut med enhällighet. Avser rådet mot bakgrund av detta att försöka åstadkomma de rättsliga förändringar som krävs för att beslut ska fattas med kvalificerad majoritet när det gäller uppnåendet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, eller åtminstone i frågor som rör invandringen, där man snarast måste utarbeta nya politiska strategier?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Europeiska rådet uppmanade vid sitt möte i juni det finländska ordförandeskapet att i nära samarbete med kommissionen undersöka olika sätt att förbättra beslutsfattandet och åtgärderna inom området för frihet, säkerhet och rättvisa med utgångspunkt i de nuvarande fördragen. Kommissionen har lagt fram flera förslag om detta i sitt meddelande - Genomförandet av Haagprogrammet: framtida utveckling. Förslagen granskas av Europeiska rådet som förväntas ta upp dem på nytt vid sitt möte i december.
Kommissionens främsta förslag för att förbättra beslutsprocessen handlar om användningen av övergångsklausulerna i artikel 42 i EU-fördraget. Det skulle innebära att polissamarbete och straffrätten skulle föras in inom ramen för EG-fördraget. Förslaget diskuterades vid justitie- och inrikesministrarnas informella möte i september, även om det inte fick det enhälliga stöd som krävs enligt artikel 42 i EU-fördraget. Ordförandeskapet kommer att ge Europeiska rådet en rapport om detta i december.
Jag ber också ledamoten notera att rådet antog ett beslut den 22 december 2004 om tillämpningen av medbeslutandeförfarandet inom vissa områden enligt avdelning IV i del tre i EG-fördraget, det vill säga de åtgärder som anges i artikel 62.1, 62.2 a och 62.3, samt artikel 63.2 b och 63.3 b, som bland annat gäller avskaffandet av kontroller vid inre gränser, kontroller vid yttre gränser, villkor för resor, fördelning av ansvarsbördan i fråga om flyktingar, olaglig invandring och olaglig bosättning.
Manuel Medina Ortega
(ES) Fru rådsordförande! Jag tror att ni har gett mig den information ni har tillgång till just nu. Jag ville bara lyfta fram en punkt: invandringen.
Just nu vill vi skapa en stor EU-marknad, ett stort område för frihet, säkerhet och rättvisa. I teorin har vi yttre gränser och inre gränser, men de yttre gränserna skiljer sig åt från land till land, och det betyder att om det inte går att fatta beslut i rådet inom detta område, så att invandringen kan regleras på ett enhetligt sätt i hela EU, kommer det att vara omöjligt att skapa en stor EU-marknad.
Tror ni att det kommer att vara möjligt att göra framsteg vid rådsmötet i december, åtminstone i denna fråga, för att se till att beslut om EU:s invandringspolitik inte omfattas av kravet på enhällighet utan kan fattas med majoritetsbeslut, i enlighet med de övergångsklausuler ni nyss hänvisade till?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Ordförandeskapets målsättning är just att stärka EU:s enhetliga och omfattande invandringspolitik, vilket omfattar både laglig och olaglig invandring. Det är också värt att påpeka att rådet enligt den andra punkten i artikel 67.2 i EG-fördraget har möjlighet att med enhällighet och efter samråd med Europaparlamentet fatta ett beslut om att tillämpa medbeslutandeförfarandet i fråga om laglig invandring.
Richard Corbett
(EN) Kan rådets ordförande bekräfta att detta är frågor som för Storbritannien och Irland täcks av det särskilda protokollet i bilagan till fördraget, enligt vilket dessa två länder kan delta i eller undantas från alla åtgärder som antagits?
Instämmer rådets ordförande, mot bakgrund av det, i att det är helt orimligt att vissa människor i dessa länder invänder mot att man går över till omröstning med kvalificerad majoritet därför att den nationella överhögheten skulle gå förlorad? Det är ju i vilket fall som helst ett område där länderna kan delta eller undantas, och det skulle vara helt orimligt att blockera ett sådant beslut på de grunderna.
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Eftersom jag företräder rådet vill jag inte ta ställning till diskussioner som pågår i medlemsstaterna. Låt mig bara säga att för att övergångsklausulerna ska få användas krävs ett enhälligt beslut av medlemsstaterna i rådet, men hittills har det inte gått att få till stånd en sådan enhällighet. Denna fråga kommer dock att fortsätta att utredas, eftersom samarbetet om rättsliga och inrikes frågor är just ett sådant samarbete där EU-medborgarna förväntar sig och hoppas på effektiva åtgärder från EU:s sida.
DanutBudreikait
- (LT) Fru minister! Jag har en fråga angående invandringen. Europeiska kommissionen har lagt fram sin grönbok om en gemensam syn på ekonomisk migration i EU. Vi vet alla att detta främst är ekonomisk migration. Enligt grönboken är tillträde till en medlemsstat en fråga som omfattas av medlemsstatens behörighet. Därför undrar jag om diskussionen om övergången till omröstning med kvalificerad majoritet inte strider mot subsidiaritetsprincipen i det här fallet?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! En övergång till beslutsfattande med kvalificerad majoritet ska förstås beslutas med hänvisning till EU-fördragen. Detta är alltså frågor där EU har behörighet, och nu hänvisar jag till mitt svar på föregående fråga, där jag sa att det hittills inte har gått att åstadkomma enhällighet.
Talmannen

Angående: Främjande av agendan för anständigt arbete för alla
I sin programförklaring nämner det finländska ordförandeskapet att det tänker fortsätta dialogen om globaliseringens sociala aspekter på grundval av kommissionens meddelande om främjande av anständigt arbete för alla slutlig).
Vilka konkreta åtgärder har rådet planerat för att anta globaliseringens utmaningar?
Vilken plats intar främjandet av agendan för anständigt arbete i dessa åtgärder, med tanke på att EU kan bidra till genomförandet av denna agenda?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Det finska ordförandeskapet lade i september fram förslag på utkast till rådets slutsatser om anständigt arbete. Förslaget har nu diskuterats i tre förberedande organ i rådet, och diskussionerna har gällt sociala frågor, handelsfrågor och frågor om utvecklingssamarbete, eftersom anständigt arbete är en avgörande faktor för alla dessa tre politikområden.
Rådet förväntas anta sina slutsatser i december. I ordförandeskapets förslag till slutsatser övervägs flera frågor i samband med kommissionens meddelande om anständigt arbete, som ledamoten nämner. Vid sidan av att lägga fram förslag till rådets slutsatser om anständigt arbete har rådet under det finländska ordförandeskapet lagt ganska mycket tid och arbete på förslaget till Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter, som har granskats av Europaparlamentet. Finland hoppas att detta kommer att avgöras så snart som möjligt, så att fonden kan användas för att hjälpa arbetstagare som troligen kommer att drabbas av de negativa effekterna av globaliseringen.
Vid det informella mötet med rådet (sysselsättning och socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor) i Helsingfors den 6-8 juli diskuterade de ministrar som var närvarande hur produktiviteten skulle kunna förbättras genom en förbättring av arbetslivskvaliteten. De betonade till exempel vikten av utvecklingsspiralen med anständigt arbete och produktiviteten i arbetet.
Vid det sjätte Asien-Europa-mötet i Helsingfors den 10-11 september erkände stats- och regeringscheferna behovet av att stärka den sociala dimensionen i globaliseringen och betonade att produktiv sysselsättning, anständigt arbete, alla arbetstagares rättigheter, social välfärd och dialog på arbetsmarknaden är av avgörande betydelse för en hållbar socioekonomisk utveckling. ”Anständigt arbete för alla” var också huvudtemat i högnivådelen av mötet i FN:s ekonomiska och sociala råd den 3-5 juli 2006. Kommissionen håller dessutom på att organisera en konferens om anständigt arbete i Bryssel den 4-5 december.
Handlingsprogrammet för anständigt arbete omfattar fritt valt produktivt arbete och respekt för rättigheter på arbetsplatsen, arbetsnormer, dialog mellan arbetsmarknadens parter, social trygghet och jämställdhet mellan kvinnor och män. Programmets omfattning är en möjlighet för EU:s institutioner som lagstiftare, särskilt Europeiska rådet och rådet, att granska och uppmana olika organ att granska begreppet anständigt arbete som helhet, både inom EU och i samband med EU:s handelsförbindelser och utvecklingssamarbete med tredjeländer.
Den sociala dimensionen av globaliseringen och anständigt arbete är prioriterade ämnesområden i EU:s arbete för att skapa en enhetlig utvecklingspolitik. När pengarna i Europeiska utvecklingsfonden fördelas måste flera frågor få särskild uppmärksamhet, bland annat anständigt arbete. Överväganden i fråga om vissa utmaningar med globaliseringen stod också på dagordningen för det informella sociala trepartstoppmötet i Lahtis i oktober.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Herr talman! Jag tackar rådets ordförande för hennes svar. Jag ville också fråga om det har beslutats om finansieringen av programmet för anständigt arbete och om rådet har kommit överens om en sådan finansiering.
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Det har ännu inte fattats några beslut om finansieringen så vitt jag vet, och naturligtvis har också parlamentet, som är en viktig budgetmyndighet, möjlighet att påverka när gemensamma medel används.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Eftersom vi i dag diskuterar globaliseringens utmaningar gäller min fråga Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter, vår nya fond för i år, vårt nya finansiella instrument för att möta globaliseringens utmaningar. Kan rådet driva igenom denna fond så snart som möjligt, och med det menar jag under 2007?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Vi har för avsikt att fatta beslut om Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter så snart som möjligt, även om det har förekommit vissa ytterst hårda diskussioner om de viktigaste principerna för hur den fonden skulle fungera - det vill säga om villkoren för de situationer där fonden ska kunna ingripa, och vilka stödbelopp som ska kunna beviljas.
Talmannen

Angående: Frihandelsavtal mellan EU och Indien
Den 28 september 2006 fick Europaparlamentets resolution om EU:s ekonomiska och kommersiella förbindelser med Indien (P6_TA(2006)0388) ett ”överväldigande stöd” från hela parlamentets politiska spektrum. Resolutionen klargör att EU visserligen inte drar sig tillbaka från multilateralismen, men att förhandlingarna inom ramen för Doha inte utesluter bilaterala WTO-+-överenskommelser, som går längre än en överenskommelse inom WTO grundad på minsta möjliga gemensamma nämnare. Anser rådet att EU och Indien endast genom ökad öppenhet i samband med strategiska partnerskap kan nå våra gemensamma ambitioner inom de områden som är av väsentlig betydelse för det 21:a århundradet, dvs. skydd av intellektuell äganderätt, öppna marknader för tjänster och investeringar och effektiva instrument för att skydda handeln? Vad anser rådet om resolutionen och framför allt om rekommendationen att ingå ett frihandelsavtal mellan EU och Indien? Vad handlade diskussionerna i denna fråga om på toppmötet mellan EU och Indien i Helsingfors?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Rådet har tagit del av Europaparlamentets resolution om handel och ekonomiska förbindelser mellan EU och Indien.
Vid det sjunde toppmötet mellan EU och Indien i Helsingfors den 13 oktober granskades handelsförbindelserna och de ekonomiska förbindelserna mellan parterna. Framför allt granskades en rapport från högnivågruppen för handel mellan EU och Indien. Gruppen inrättades vid toppmötet 2005 för att undersöka hur bilaterala handels- och investeringsförbindelser ska kunna utvecklas och utökas.
Gruppen rekommenderade att ett handelspartnerskap i stor skala ska utvecklas genom samtal om ett omfattande handels- och investeringsavtal. Gruppen ansåg också att ett stort, omfattande avtal skulle vara till stor fördel för både EU och Indien. Gruppen rekommenderade att de kommande samtalen skulle omfatta de områden som angavs i rapporten, till exempel handel med varor och tjänster, investeringar, främjande av handel, offentlig upphandling, tekniska föreskrifter, immateriell äganderätt och geografiska beteckningar, konkurrenspolitik och tvistlösning.
Diskussionerna om detta vid toppmötet var konstruktiva och återspeglade stödet för gruppens arbete. Toppmötet mellan EU och Indien såg positivt på gruppens arbete och stödde dess förslag om ett omfattande handels- och investeringsavtal i framtiden. Vid toppmötet ansågs att båda parter bör arbeta för att förhandlingar om ett sådant avtal ska inledas. Båda parter för nu interna diskussioner om detta. Toppmötet var också en bekräftelse av båda parters åtagande och engagemang för att åstadkomma ett strategiskt partnerskap och nära samarbete, vilket har bidragit till att stärka förbindelserna mellan EU och Indien.
Sajjad Karim
(EN) Fru rådsordförande! Så sent som i förra veckan fick jag veta av Kamal Nath att han haft god hjälp av det betänkande jag utarbetade för utskottet för internationell handel och att han kunnat citera det under förhandlingarna.
En frihandelsöverenskommelse med Indien är uppenbarligen en central del i kommissionsledamot Peter Mandelsons översyn av EU:s yttre förbindelser, ”Ett globalt Europa”, där en tydlig strategi fastslås för att bygga upp bilaterala handelsöverenskommelser med ekonomier under utveckling, särskilt i Asien. Vad är rådets åsikt om denna nya strategi? Anser rådet att sådana bilaterala avtal är det bästa sättet för att främja EU:s tillväxt och konkurrenskraft? Hur förhåller detta sig till vårt engagemang för den multilaterala Doharundan?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) antog faktiskt sina slutsatser om just översynen av ”Ett globalt Europa”. Rådet anser också att det är troligt att bilaterala avtal kommer att komplettera de multilaterala WTO-baserade handelsavtalen. Så det ena utesluter inte det andra: de kompletterar varandra. Detta är dessutom en av anledningarna till att EU också är aktivt i förhandlingarna om bilaterala handelsavtal.
Europaparlamentets stöd för avtalet mellan EU och Indien är naturligtvis viktigt, men det pågår fortfarande en diskussion i rådet om detta mandat.
Talmannen

Angående: Rådets möte (allmänna frågor och yttre förbindelser) den 15 september 2006
Öppenhet är mycket lovvärt ett av det finländska ordförandeskapets teman. Kan ordförandeskapet därför meddela vilken eller vilka medlemsstater som vid rådets möte (allmänna frågor och yttre förbindelser) den 15 september 2006 blockerade en officiell slutsats avseende CIA:s olagliga verksamhet som svar på president Bushs medgivande av den 6 september 2006 att CIA:s hemliga fängelser existerade?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Rådet diskuterade frågan om CIA:s hemliga fängelser vid ett möte den 15 september. EU-ministrarna upprepade att de hade åtagit sig att bedriva en effektiv kamp mot terrorismen med alla medel som står till buds.
Terrorism är i sig ett hot mot det värderingssystem som bygger på rättsstatsprincipen. Rådet upprepade att det insisterar på att mänskliga rättigheter ska respekteras och humanitära normer följas i kampen mot terrorismen. Företrädare för medlemsstaterna välkomnade därför den amerikanska regeringens uttalande om att alla fångar skulle behandlas enligt föreskrifterna i Genèvekonventionen och dess försäkringar om att Internationella rödakorskommittén skulle få besöka de berörda fångarna.
Förekomsten av hemliga fängelser, där människor hålls fängslade i ett rättsligt tomrum, strider mot internationell humanitär rätt och internationell straffrätt. EU-ministrarna sa att de skulle fortsätta den dialog med Förenta staterna som handlar om att respekten för mänskliga rättigheter måste garanteras även i kampen mot terrorismen. Denna dialog har fortsatt. Dessa åsikter, som utrycktes i starka ordalag vid mötet, kommer att redovisas i bulletinen från mötet.
Sajjad Karim 
suppleant för frågeställaren. - (EN) Fru rådsordförande! En del av det ni säger lugnar mig, men jag hyser fortfarande stora farhågor om så mycket som kan ha hänt eller inte hänt, och vi måste få veta fakta.
Enligt en artikel i den italienska tidningen l'Unità den 7 december 2005 hade Condoleezza Rice uppriktiga avgöranden med EU-ministrar vid en middag då frågan om de så kallade extraordinära överlämnandena diskuterades. Jag skulle vilja veta om den middagen har ägt rum. I så fall, vem eller vilka var där? Diskuterades extraordinära överlämnanden? I så fall, vad sades?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Den middag som ledamoten hänvisar till organiserades i varje fall inte av EU:s ordförandeskap. Vi vet inget om de middagar som EU:s medlemsstater anordnar inom ramen för sina egna förbindelser med utlandet, och vi har ingen möjlighet att kommentera detta.
Sophia in 't Veld
(EN) Ursäkta mig, det kan ha något att göra med tolkningen, men jag är ganska förvånad över det ni sa, för jag tror inte att ni har besvarat någon av frågorna.
Ni har inte besvarat den första frågan som ni har fått skriftligt. Ni hänvisar till att middagen den 7 december förra året gällde bilaterala förhållanden mellan medlemsstater och USA. Om jag har förstått det rätt var det ett möte då alla medlemsstatsregeringar och USA var företrädda, och om jag inte misstar mig var Javier Solana och Gijs de Vries också där. Jag tror att ganska mycket har kommit ut sedan dess om hemliga fängelser och de överlämningsflygningar som skedde i Europa.
Kan ni bekräfta att middagen ägde rum och att frågan diskuterades? När kommer rådet att påbörja sin egen undersökning och erkänna det som resten av världen redan vet?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Tyvärr kan jag inte erinra mig den middag som skulle ha anordnats den 7 september i år under det finländska ordförandeskapet, eller att den anordnades av ordförandeskapet som ett EU-evenemang. Därför vill jag på nytt säga, precis som i mitt svar på den föregående frågan, att det finländska ordförandeskapet inte har anordnat någon sådan middag. Kanske ni också bör se efter i almanackan för att se om den verkligen hölls den här hösten.
Jag svarade på den första frågan och den skriftliga frågan som företrädare för hela rådet och med avseende på det som diskuterades vid mötet med rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) den 15 september 2006 och de frågor där ett samförstånd nåddes. Jag upprepar att rådet inte har ansvar för medlemsstaternas sätt att hantera sina bilaterala förbindelser med olika länder och att rådet inte känner till allt som händer.
Talmannen

Angående: Armeniska folkmordet
Frankrikes president Jacques Chirac sa i ett tal i Armenien den 30 september att Turkiet måste erkänna folkmordet på armenierna för att kunna bli medlem i EU. Chirac beskrev ett erkännande av folkmordet som ett villkor för ett framtida EU-medlemskap. Den 3 oktober intog EU:s utvidgningskommissionär Olli Rehn en motsatt position och framhöll att Turkiet inte behöver erkänna det aktuella folkmordet för att bli EU-medlem. Slutligen är det rådet som accepterar nya medlemmar i EU. Anser ordförandeskapet att Turkiet måste erkänna folkmordet på armenierna? Vilken är rådets samlade position i denna politiska fråga?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Anslutningsförhandlingarna med Turkiet inleddes när landet ansågs ha uppfyllt de politiska Köpenhamnskriterierna. Detta betyder att Turkiet förutsätts följa reformprocessen och arbeta för att göra nya reformer. Precis som anges i den förhandlingsram som antogs av rådet i oktober 2005 avgörs förhandlingstakten av Turkiets framgångar med att genomföra reformer.
EU:s råd kommer inte att inta en ståndpunkt om det påstådda folkmordet på armenier i Turkiet. Att fälla historiska domar är historikernas uppgift. EU är positivt inställd till vissa initiativ, till exempel konferensen i Turkiet om den armeniska frågan och premiärminister Tayip Erdogans förslag om att inrätta en gemensam turkisk-armenisk kommission av historiker som ska utreda de tragiska händelserna 1915. EU uppmuntrar ivrigt Turkiet att göra allt för att förbättra förbindelserna med sitt grannland Armenien, särskilt i fråga om att öppna gränsen mellan länderna, vilket skulle vara mycket gynnsamt för hela regionen.
Det var i somras som Europeiska rådet senast bekräftade att det skulle stå fast vid sina åtaganden i fråga om utvidgningen. Det bör inte ställas nya villkor halvvägs in i förhandlingsprocessen.
Nils Lundgren
Herr talman! Det framgick inte tydligt för mig om ministern anser att Turkiet måste erkänna folkmordet eller om detta är något som lämnas till Turkiet och Armenien att göra upp om. Vilken är alltså ministerns åsikt om detta?
Jag liksom svenska Junilistan överhuvudtaget är för ett turkiskt medlemskap, förutsatt att Turkiet uppfyller de krav som ställs för medlemskap. Är det inte så att det inger oro att det moderna Turkiet, som är en nationalstat grundad egentligen i början av 1920-talet, skulle vägra att erkänna någonting som begicks av det ottomanska väldet flera år tidigare? Vad säger ministern om det?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Som jag sa i mitt tidigare svar kommer Europeiska unionens råd inte att anta någon ståndpunkt i fråga om det påstådda folkmordet på armenier i Turkiet. Att fälla historiska domar är historikernas uppgift. EU är dock positivt till att vissa initiativ har tagits för att kasta nytt ljus över de tragiska händelserna 1915. Det finländska ordförandeskapet, och även kommissionen, har sagt att ett medgivande i fråga om det armeniska folkmordet inte är ett villkor för Turkiets medlemskap i EU.
DanutBudreikait
- (LT) Fru minister! Jag håller helt och hållet med om att det är historiker som har till uppgift att värdera historien, men de har olika inställning. En demokratisk stat som inte kan bedöma sitt eget förflutna kan inte kallas demokratisk. Jag betvivlar att Turkiet uppfyller det första Köpenhamnskriteriet. Turkiet uppfyller inte heller andra krav, till exempel Ankaraprotokollets bestämmelse om att turkiska hamnar ska öppnas för EU:s medlemsstater. Det verkar som om Turkiet dikterar villkoren för EU-medlemskapet, och därför är jag bekymrad över de tänkbara svåra följderna om Turkiet börjar sätta ytterligare villkor.
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Det är EU som ställer villkoren för nya anslutningen av nya medlemsstater, men det är viktigt att det inte införs nya villkor eller nya kriterier halvvägs in i anslutningsprocessen.
Senaste gången kommissionen utvärderade i vilken utsträckning villkoren för medlemskap uppfylldes var i kommissionens rapport av den 8 november. Slutligen kommer Europeiska rådet också vid sitt möte i december att analysera vad de fortsatta samtalen med Turkiet ska omfatta.
Piia-Noora Kauppi
(FI) Herr talman, minister Lehtomäki! Ni har nu två gånger sagt att det finländska ordförandeskapet anser att ett erkännande av det armeniska folkmordet inte kan bli ett nytt villkor för Turkiets medlemskap. Kommissionen har samma åsikt. Är detta rådets gemensamma ståndpunkt, det vill säga, har den lagstiftningsprocess om det armeniska folkmordet som just nu pågår i Frankrike diskuterats och gemensamma slutsatser antagits?
Jag vill också fråga hur rådet tänker hantera det betänkande om integrationsförmåga som antogs i går av parlamentets utskott för konstitutionella frågor och som kommer att antas i plenum i december.
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Som jag sa i ett tidigare svar meddelade Europeiska rådet senast i somras att det skulle stå fast vid sina åtaganden i fråga om utvidgningen. Rådet står också fast vid att inga nya kriterier ska införas för kandidatländerna i fråga om integrationskapacitet eller absorptionsförmåga. Det är mer en fråga om den interna reformprocess som EU i vilket fall som helst måste kunna genomföra.
Som jag tolkar det har rådet inte diskuterat det armeniska folkmordet ordentligt, men det kommer att hållas en grundlig diskussion om utvidgningen, kriterierna för den och gemensamma åsikter under Europeiska rådets möte i december, så vi kommer definitivt att veta mer efter det. Rådet kommer i alla fall att ta del av det betänkande från parlamentet som ledamoten hänvisar till.
Talmannen

Angående: Homofobi i Polen
I Polen omfattas tyvärr inte alla människor av de grundläggande mänskliga rättigheterna. Den polska urvalskommittén för programmet Ungdom har beslutat att slopa det europeiska volontärprojektet eftersom det anses ”sprida homosexuella beteenden och attityder bland ungdomar”. Detta uttalande är extremt diskriminerande och strider mot de grundläggande rättigheterna i EU.
Det här är inte första gången som Polen bryter mot artikel 13 i Amsterdamfördraget, där det slås fast att alla människor ska ha lika rättigheter oavsett sexuell läggning. Som EU-medlemsstat måste Polen respektera de fördrag och värden som man har åtagit sig att iaktta.
Har rådet för avsikt att reagera på detta brott mot de grundläggande mänskliga rättigheterna? Vad tänker rådet göra för att se till att fördraget respekteras i hela EU?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Rådet har tyvärr inte diskuterat denna fråga eftersom den inte omfattas av rådets behörighet. Att arbeta för mänskliga rättigheter är emellertid en av EU:s viktigaste prioriteringar. EU-medlemsstaternas åtagande att respektera de grundläggande rättigheterna ingår också i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna.
EU-medlemsstaterna är dessutom medlemmar i Europarådet och har därmed åtagit sig att uppfylla sina skyldigheter enligt Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna. Förmodligen kommer Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter när den har inrättats och har inlett sin verksamhet att stärka EU:s möjligheter att övervaka och informera och därmed främja tillämpningen av de grundläggande rättigheterna i största möjliga utsträckning.
Det måste dock sägas en gång för alla att det är kommissionens uppgift, inte rådets, att övervaka tillämpningen av EU:s fördrag.
Piia-Noora Kauppi
(FI) Herr talman, fru Lehtomäki! Vi har ändå haft tidigare fall där rådet har tagit upp förmodade eller hotande kränkningar av de mänskliga rättigheterna i en medlemsstat. När Österrikes nya regering valdes drev vissa medlemsstater igenom sanktioner mot Österrike med anledning av regeringens program. Nu handlar det emellertid om konkreta beslut som offentliga organ i Polen har fattat, det vill säga de har helt och hållet avvisat en fullkomligt rimlig ansökan om finansiering från programmet Ungdom utan några goda skäl som helst. Anser inte rådet att detta åtminstone är en minst lika viktig fråga som den österrikiska regeringens program var, som ändå inte ledde till några påtagliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Efter det fall som jag tror ledamoten hänvisar till bekräftades faktiskt de grundläggande rättigheternas ställning i EU:s arbete på nytt i EU-fördragen. Men det finns inga planer på att ingripa på grundval av någon form av prejudikat, och tillämpningen av detta gemenskapsprogram och frågor om kriterierna för detta är förstås kommissionens ansvar.
Talmannen
Eftersom frågeställaren är frånvarande utgår fråga nr 8.

Angående: FN:s råd för mänskliga rättigheter
FN:s råd för mänskliga rättigheter har avslutat sin andra sammanträdesperiod utan att anta en enda av de resolutioner som lagts fram för behandling. Debatterna dominerades av stater med en historia som kännetecknas av brott mot de mänskliga rättigheterna. De stater som anses försvara de mänskliga rättigheterna lyckades inte inta någon ledande roll i diskussionerna. Rådet har dessutom inte heller uttalat sig om situationen i Darfur, angreppen mot civilbefolkningen i Sri Lanka eller konsekvenserna av våldet i Libanon och i de ockuperade territorierna, trots att syftet med reformen varit att ge rådet befogenheter att agera snabbt inför allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna.
Vad anser rådet om resultatet av den andra sammanträdesperioden inom FN:s råd för mänskliga rättigheter? Vilken roll är rådet villigt att spela i överläggningarna inom FN:s råd för mänskliga rättigheter? Vilka åtgärder planeras för att FN:s råd för mänskliga rättigheter ska kunna anta de utmaningar det står inför och utvecklas till ett effektivt organ?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! EU spelade en aktiv roll under det första och andra mötet i Rådet för mänskliga rättigheter. Rådet för mänskliga rättigheter bör leva upp till det internationella samfundets höga förväntningar, och det behöver tillämpa effektiva och fruktbara mekanismer för att kunna utföra alla sina uppgifter.
EU anser att det är för tidigt att bedöma arbetet i Rådet för mänskliga rättigheter ordentligt. Vi håller på att inrätta ett nytt organ med nya arbetsmetoder och processer, och detta kommer att kräva tid, tålamod och kreativitet. Rådet för mänskliga rättigheter har ett brett mandat som omfattar förebyggande av kränkningar och uppbyggnad av samarbete och resurser, men akuta lägen för mänskliga rättigheter spelar också en stor roll. Samarbete och dialog är avgörande för det nya organets roll, och de ingår i FN:s generalförsamlings resolution som låg till grund för inrättandet av Rådet för mänskliga rättigheter. Därför har EU för avsikt att arbeta uthålligt med andra länder i samma anda och hoppas att andra berörda aktörer är lika engagerade.
EU:s syn på det andra mötet i Rådet för mänskliga rättigheter är att det var en mycket god prestation att kunna föra diskussioner om situationer både om vissa frågor och läget i vissa länder inom ramen för de särskilda förfarandena och inom FN:s organ för mänskliga rättigheter. Att ge extra tid till de särskilda förfarandena var en stor förbättring av arbetssättet för Rådet för mänskliga rättigheter. Dialogens kvalitet och den stora närvaron var ett bevis på den stora betydelse som de särskilda förfarandena och organet för mänskliga rättigheter har i maskineriet för mänskliga rättigheter i och med att de till exempel innebär att diskussionerna kommer närmare verkligheten och fungerar som ett system för tidiga varningar. Detta arbete behöver utvecklas under kommande möten.
EU välkomnar de icke-statliga organisationernas aktiva deltagande i diskussionen både om särskilda ämnen och om de nationella förhållandena. EU fortsätter att stödja deras aktiva deltagande i allt arbete i Rådet för mänskliga rättigheter. EU stödde de insatser som Luis Alfonso de Alba, ordförande för Rådet för mänskliga rättigheter, gjorde för att utarbeta en konkret samlingsresolution utifrån ett samförstånd om resultaten för Rådet för mänskliga rättigheter, och om vissa frågor och akuta situationer för mänskliga rättigheter. EU beklagar att samtalen om texten inte ledde till något samförstånd. EU stöder ett arbetssätt som bygger på samförstånd närhelst det är möjligt och arbetade mycket hårt för detta vid det andra mötet i Rådet för mänskliga rättigheter. Vi kommer att fortsätta med detta även i framtiden.
Det var en besvikelse för EU att det inte gick att åstadkomma några konkreta resultat i fråga om de mycket allvarliga kränkningarna av de mänskliga rättigheterna som har skett i Darfur. Rådet bör också vidta åtgärder i andra akuta situationer, till exempel i Sri Lanka. EU har för avsikt att fortsätta vara aktivt så att Rådet för mänskliga rättigheter kan fullfölja alla uppgifter som omfattas av dess mandat under kommande möten.
Manuel Medina Ortega 
suppleant för frågeställaren. - (ES)Tack så mycket för ert svar, fru rådsordförande! För närvarande har vi problem med att FN:s råd för mänskliga rättigheter lider av samma brister som kommissionen för mänskliga rättigheter, nämligen att det inte kan anta resolutioner.
EU och dess medlemsstater, särskilt de som är medlemmar i Rådet för mänskliga rättigheter, kan bidra till att lösa detta problem. Närmare bestämt kommer det i morgon, den 15 november, att hålls ett särskilt möte om Israels kränkningar av mänskliga rättigheter i de ockuperade områdena, och rådet kommer att överväga sina beslut under perioden 27 november-8 december.
Tror rådets ordförande att staterna i EU kan bidra till några resultat under dessa båda möten?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! EU har en viktig roll att spela i arbetet i Rådet för mänskliga rättigheter, och förberedelserna pågår nu inför rådets tredje möte. Det kommer främst att handla om att utarbeta rådets arbetsmetoder. EU deltar nu mycket aktivt i det förberedande arbete som pågår i Genève. Rådets kommande dagordning diskuteras också. EU tänker driva sina egna mål under dessa samtal för att till exempel se till att systemet med den särskilda mekanismen bevaras och förstärks. Dessutom kommer EU att delta i diskussionerna om inrättandet av en ny regelbunden översyn.
Laima Liucija Andrikien
- (LT) Fru minister! Som medlem i delegationen från Europaparlamentets underutskott för mänskliga rättigheter deltog jag i mötet i Förenta nationernas råd för mänskliga rättigheter och såg hur EU:s medlemsstater drev sina ståndpunkter och försökte uppträda enat. Min fråga lyder som följer: vilka frågor har EU tagit upp för diskussion i rådet för mänskliga rättigheter under Finlands ordförandeskap?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Om ledamoten syftar på utvecklingen av arbetsmetoderna för Rådet för mänskliga rättigheter kommer denna fråga, som jag nyss sa, att vara det viktigaste temat vid det tredje mötet, och EU deltar mycket aktivt i förberedelserna för detta. Rådet för mänskliga rättigheter har redan diskuterat några frågor på initiativ från EU, men alla initiativ som togs upp under det andra mötet bordlades till mötet i november-december, och förberedelserna för detta pågår nu.
Talmannen

Angående: Associeringsavtal mellan EU och Israel
När bedömde rådet senast huruvida Israels agerande på de palestinska ockuperade områdena är förenligt med principerna för FN-stadgan, särskilt respekten för de mänskliga rättigheterna, de demokratiska principerna och den ekonomiska friheten, vilket krävs inom ramen för associeringsavtalet mellan EU och Israel?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Rådet utvärderar regelbundet läget i Mellanöstern och gjorde det senast vid sina möten den 17 oktober och 13 november. Det var då rådet antog sina slutsatser i dessa frågor. I dessa redogjorde rådet för sin ståndpunkt med avseende på olika frågor. Dessutom gav man i slutsatserna uttryck för oro över Israel och frågor där rådet skulle vilja att Israel vidtar olika åtgärder.
Rådet tar upp dessa frågor med Israel inom ramen för associeringsavtalet mellan EU och Israel vid möten som hålls regelbundet med Israel. Senast hade vi möjlighet att göra detta vid mötet om associeringsavtalet mellan EU och Israel den 13 juni 2006. Ett möte med arbetsgruppen för mänskliga rättigheter den 7 juni 2006 gav tillfälle till en mer ingående diskussion om EU:s särskilda farhågor angående Israel. Dessutom höll underutskottet om politisk dialog och samarbete vid sitt andra möte den 9 november en diskussion som till stor del gällde dessa frågor.
Chris Davies
(EN) Herr talman! Det som pågår i Gaza är rena rama massakern. Hur många palestinier måste dö innan rådet ska erkänna att det kan vara så att Israel bryter mot kraven om de mänskliga rättigheterna i associeringsavtalet?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Läget i Gaza och Mellanöstern diskuterades senast under mötet med rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) i går. Efter det mötet antogs slutsatser om läget.
EU är särskilt oroat över det förfärande humanitära läget i Gaza. EU har bidragit med eget humanitärt bistånd och har också regelbundet tagit upp frågan om de åtgärder som krävs för att förbättra den humanitära situationen med Israel i många olika sammanhang.
Talmannen
Eftersom frågeställaren är frånvarande utgår fråga nr 11.

Angående: Förbindelserna mellan EU och Balkan
Kan rådet ange vilka konkreta åtgärder som har vidtagits i år för att skapa närmare ekonomiska och politiska förbindelser mellan Europeiska unionen och länderna på Balkan?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Rådet har arbetat kontinuerligt för att se till att EU åtar sig att skapa närmare förbindelser mellan länderna på västra Balkan och EU. Rådet bekräftade i Salzburgförklaringen i mars 2006 sitt helhjärtade stöd för den agenda som fastställdes vid toppmötet i Thessaloniki 2003 och för att bidra till stabiliserings- och associeringsprocessen.
En av de största utmaningarna under den här mandatperioden har varit att skapa stöd för de pågående samtalen om Kosovos status under ledning av FN:s särskilda sändebud, Martti Ahtisaari. Samtalen har också gällt en plan för EU:s framtida ställning och närvaro, särskilt inom polisväsende, rättsstatssystem och ekonomi.
Efter folkomröstningen i Montenegro och Republiken Montenegros självständighetsförklaring har EU och dess medlemsstater kommit överens om att utveckla förbindelserna med Montenegro som ett självständigt, oberoende land och har uppmanat både Serbien och Montenegro att fortsätta den uppriktiga och konstruktiva dialogen om de framtida förbindelserna.
Rådet välkomnade det faktum att valen i Montenegro genomfördes fredligt och problemfritt och att samtalen om stabiliserings- och associeringsavtalet återupptogs. Rådet betonade att utvecklingstakten i samtalen och deras avslutande främst berodde på Montenegros framsteg i att genomföra de nödvändiga reformerna.
Arbetet har fortsatt för att slutföra förhandlingarna om stabiliserings- och associeringsavtalet med Bosnien och Hercegovina. Efter valet i början av oktober betonade rådet att de nyvalda politiska institutionerna måste acceptera genomförandet av alla de reformer som krävdes för att avtalet skulle ingås. Rådet välkomnade också Javier Solanas och Olli Rehns rapport om en utökad EU-närvaro i Bosnien och Hercegovina. Syftet med att förstärka EU:s närvaro är att förbereda och genomföra utvecklingen från den nuvarande ordningen mot ett större lokalt ansvar.
Samtalen med Serbien kommer att fortsätta så snart landet samarbetar fullständigt med den internationella tribunalen för f.d. Jugoslavien. Rådet upprepade att ett fredligt, blomstrande Serbien, ett land som verkligen är allierat med de europeiska nationerna, är mycket viktigt för stabiliteten i hela regionen.
I enlighet med de åtaganden som gjordes vid toppmötet i Thessaloniki 2003 och vid Salzburgmötet 2006 har rådet strävat efter att göra de närmare banden till EU mer påtagliga, genom att till exempel öka kontakten mellan människor genom att sluta avtal som underlättar utfärdandet av visum med alla länder på västra Balkan. Förhandlingsmandatet för sådana avtal antogs i går av rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser). Samtidigt antogs ett mandat för förhandlingar om återtagandeavtal med Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro och Serbien. Albanien har redan ett återtagandeavtal med EU.
Förhandlingar med samtliga länder på västra Balkan ska inledas den 30 november i Bryssel. Syftet är att slutföra samtalen så snart som möjligt.
Rådet stödde dessutom regionalt samarbete och det lokala ansvaret hos olika regionala forum, inte minst reformen av Centraleuropeiska frihandelsavtalet och utvidgningen av detta till att omfatta alla länder på Balkan. Rådet välkomnade paraferingen av Centraleuropeiska frihandelsavtalet den 9 november i alla länder i Balkanområdet, utom Bosnien och Hercegovina och Serbien. Rådet förväntar sig att frihandelsavtalet kommer att undertecknas enligt planerna den 19 december under Cefta-toppmötet i Bukarest.
Brian Crowley
(EN) Fru kommissionsledamot! Tack för det mycket uttömmande svaret.
Jag skulle vilja koncentrera mig på två områden som ni talade om i svaret. För det första, med hänvisning till Martti Ahtisaaris roll i Kosovo och hur den hänger ihop med Europeiska unionens åtaganden enligt den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken: vilken sorts pengar ges till föryngringen av polisstyrkan och domarkåren i detta område?
För det andra: har det varit några ytterligare diskussioner om den idé som ursprungligen kom från Kroatien om att skapa en ny halvöppen marknad i de tidigare Jugoslavienrepublikerna för att försöka åstadkomma ekonomisk förnyelse i detta område? Har EU blivit tillfrågat om att delta eller ge råd i någon del av detta?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Vi måste komma ihåg att Martti Ahtisaaris arbete för att hitta en lösning på Kosovos status pågår under överinseende av FN. EU stöder dock Martti Ahtisaaris arbete helhjärtat och hoppas att en lösning på statusfrågan kommer att hittas. Det är mycket viktigt att stabiliteten i området kan bevaras och att det går att skapa långsiktiga förutsättningar för utvecklingen. EU förbereder sig inför många typer av närvaro och stöd i Kosovo även efter det att beslut om Kosovos status har fattats.
När det gäller ledamotens andra fråga hänvisar jag till min analys av frihandelsavtalet i mitt första svar. Projekt i samband med frihandelsavtalet är på god väg, och vi förväntar oss att avtalet undertecknas i december.
Agnes Schierhuber
(DE) Fru rådsordförande! I vilken utsträckning är de lokala myndigheterna i länderna på västra Balkan, och även i de länder som rådsordföranden nämnde, verkligen beredda att arbeta med EU för att åstadkomma en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik, och framför allt för att bekämpa den organiserade brottsligheten?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Dessa frågor som ledamoten tar upp: kampen mot den organiserade brottsligheten och den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, är naturligtvis nödvändiga samarbetsområden inom EU. När stabiliserings- och associeringsprocessen, eller rentav processen med medlemskapsförhandlingar pågår eller inleds, måste vi förstås ha gjort ett helhjärtat åtagande även i fråga om dessa samarbetsområden.
Eftersom ledamoten undrar hur starkt detta engagemang är från myndigheternas sida i länderna på västra Balkan måste det sägas att det verkligen finns vissa skillnader i inställningen i länderna i detta område.
Talmannen

Angående: EU:s program för energieffektivitet
Kan rådet ange vilka åtgärder det vidtar på EU-nivå för att främja program för energieffektivitet?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Gemenskapens energipolitik bygger på den tredje pelaren: försörjningstrygghet, konkurrenskraft och miljömässig hållbarhet. Energieffektivitet är ett sätt att bidra till uppfyllandet av dessa tre huvudmålsättningar för gemenskapens energipolitik. Detta tänker vi åstadkomma till exempel genom att förbättra försörjningstryggheten genom att minska vårt beroende av yttre källor. På samma sätt är det viktigt att stärka konkurrenskraften i EU så att ny teknik för energieffektivitet kan utvecklas, EU:s industri kan stärka sin ställning inom området för energieffektiva produkter och tjänster, och energikostnader för företag och myndigheter minskas. För att uppnå dessa mål behöver vi också arbeta för miljömässig hållbarhet, minska utsläppen av växthusgaser och andra negativa miljöeffekter till följd av användningen av vissa former av energi.
Energieffektivitet och energibesparingar kan betraktas som två hörnstenar i gemenskapens energipolitik och ett prioriterat mål, vilket rådet har gjort ett åtagande för sedan lång tid tillbaka. Detta åtagande avspeglas tydligt i de rättsakter och andra åtgärder som nyligen har antagits eller kommer att antas i rådets slutsatser om energieffektivitet och energibesparingar och i de slutsatser som ordförandeskapet antog vid Europeiska rådets möten i mars och juni 2006.
När det gäller forskning och utveckling vill rådet hänvisa ledamoten till förslagen till det sjunde ramprogrammet, som har varit föremål för intensiva diskussioner mellan Europaparlamentet och rådet. Energieffektivitet är ett av de mål inom energiområdet som vi tänker föra fram. Särskild uppmärksamhet ska ägnas samordningen av synen på en rimlig och effektiv energianvändning inom ramprogrammet och andra gemensamma politikområden och program.
Som ni säkert känner till har rådet för egen del redan godkänt resultatet av trepartsförhandlingarna den 26 oktober, vilket innebär att det kommer att göras ansträngningar för att nå en överenskommelse om det sjunde ramprogrammet vid andrabehandlingen. Jag tror att rådet och parlamentet kommer att fortsätta att samarbeta framgångsrikt och att det kommer att gå att anta det sjunde ramprogrammet före årets slut.
Ni är säkert också medvetna om ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation för perioden 2007-2013, som antogs nyligen och kommer att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning inom en mycket snar framtid. Budgeten för programmet Intelligent energi - Europa som omfattas av ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation är större än någonsin och kommer att bidra till att underlätta konkreta åtgärder inom området för energieffektivitet.
Bland de lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som nyligen har antagits eller som kommer att antas snart är det framför allt värt att nämna Europaparlamentets och rådets direktiv från 2005 om att fastställa krav på ekodesign för energianvändande produkter och Europaparlamentets och rådets direktiv från 2006 om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster. Dessa båda ambitiösa rättsakter kommer i kombination med åtgärderna i den handlingsplan för energieffektivitet som kommissionen har antagit att bidra till att den möjliga energibesparingsnivå på 20 procent som kommissionen föreslagit kommer att uppnås fram till 2020.
Vid sitt möte den 23 november kommer rådet att hålla en allmän diskussion om kommissionens dokument ”Handlingsplan för energieffektivitet: Att förverkliga möjligheterna” och anta slutsatser om detta dokument. Dessa slutsatser kommer att fungera som en utgångspunkt för rådets instruktioner till kommissionen, medlemsstaterna och andra berörda parter för att genomföra de åtgärder som ingår i kommissionens handlingsplan. Genomförandet av många av de åtgärder som föreslås i kommissionens handlingsplan är ett av rådets prioriterade områden för de närmaste åren.
Brian Crowley 
suppleant för frågeställaren. - (EN) Fru kommissionsledamot! Tack för svaret på frågan. Jag har två mycket korta tillägg i det avseendet.
Ordförande José Manuel Barroso sa i dag här i parlamentet att klimatförändringar och energi är några av de stora utmaningar som Europeiska unionen står inför de närmaste tio åren. En sak som har att göra med energieffektivitet är att om man stänger av sin tv ordentligt i stället för att lämna den i beredskapsläge kan man spara 25 procent av den ström som vanligtvis går åt för en tv. Kanske dessa designfunktioner skulle tas bort från tv-apparater, radioapparater och datorer så att det inte finns något beredskapsläge - när vi talar om design och energieffektiv design.
För det andra när det gäller Sternbetänkandet om ekonomiska miljöfrågor: jag vet att ni inte kan tala för Finlands räkning, men jag vet också att Finland är bland de främsta i alternativ energianvändning och återvinnande av energi. Sternbetänkandet är ganska tydligt i fråga om vilka ekonomiska besparingar som kan göras genom energieffektivisering. Kan vi få se lagstiftningsprogram som är inriktade på det?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Klimatförändringarna har med tiden blivit en allt viktigare fråga, inte bara i EU:s interna debatter, utan också i unionens förbindelser med tredjeländer. Belysande nog lyftes till exempel klimatförändringarna fram i resolutionen från ASEM-toppmötet. På liknande sätt kommer klimatpolitiken att stå på dagordningen vid Europeiska rådets möte till våren.
Internationella energiorganet har beräknat att världens energikonsumtion de senaste 30 åren skulle ha ökat med omkring en tredjedel om inte åtgärder hade vidtagits för att höja energieffektiviteten. Det visar att sådana åtgärder leder till sänkt ökningstakt för energianvändningen, så det är viktigt att verkställa dem. Vad gäller unionen kan man konstatera att det fortfarande råder stora skillnader mellan medlemsstaterna vad gäller i vilken utsträckning åtgärder för att höja energieffektiviteten har införts eller inte.
Angående: EU-stöd till Moçambique
Kan rådet ange hur stort belopp Europeiska unionen beviljat genom sitt utvecklingsbistånd till hjälp för folket i Moçambique under 2006?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Gemenskapens program för utvecklingssamarbetet med Moçambique och andra stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet genomförs via Europeiska utvecklingsfonden (EUF). Fondens utnyttjande ligger under kommissionens ansvar, som alltså är det organ som bör besvara frågan.
Jag kan dock berätta att Moçambique är den AVS-stat som får mest utvecklingssamarbete från EU. Landets andel av finansieringen via EUF är också en av de största i Afrika. Enligt de uppgifter vi har fått uppgår anslagsbemyndigandena för Moçambique i år till ungefär 165 miljoner euro. Det organ som bäst kan upplysa om EUF-utbetalningar är kommissionen, så jag föreslår att ledamoten även i denna fråga vänder sig till behörigt organ.
Brian Crowley 
suppleant för frågeställaren. - (EN) Jag vill bara säga att jag förstår att det finns en överlappning mellan de olika reglerna. Moçambique är emellertid den största mottagaren av irländska biståndspengar, och anledningen är att den irländska regeringen arbetar tätt samman med Clintonstiftelsen för att angripa sjukdomar, däribland aids, liksom med att ge utbildning ute på fältet.
Överväger rådet att ge mer stöd till stiftelser som Clintonstiftelsen, som har visat sig vara så framgångsrik i enskilda länder?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Att Moçambique har en framträdande ställning som mottagare inom utvecklingssamarbetet är uppenbarligen en tydlig återspegling av den fredliga utvecklingen i landet och den lyckade omställning som skett de senaste 15 åren efter konflikten.
Vad gäller ledamotens hänvisning till ytterligare finansiering via EUF eller gemenskapsbudgeten av Clintonstiftelsen är detta förstås kommissionens ansvarsområde. Jag kan dock konstatera att såvitt jag vet stöder även flera medlemsstater ett liknande arbete genom sina nationella utvecklingssamarbetsprogram. Ledamoten själv nämnde Irland som exempel. I egenskap av minister med ansvar för Finlands utvecklingssamarbete kan jag tillägga att Moçambique också spelar en viktig roll i Finlands program för bilateralt utvecklingssamarbete.
EU:s närvaro i Moçambique i form av gemenskapen och medlemsstaterna är därför viktig som helhet, eftersom anslagsbemyndigandena för Moçambique i gemenskapens budget, som jag sa, uppgår till 165 miljoner euro i år. Även medlemsstaternas nationella närvaro och deras bidrag är onekligen omfattande.
Talmannen
Fråga nr 15 har dragits tillbaka.
Angående: Island
Vilka förhandlingar har rådet fört med Island om valslakten?
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Rådet känner till att Island har meddelat att landet återupptar den kommersiella valjakten, trots Internationella valfångstkommissionens moratorium mot jakten som varit i kraft sedan 1984. Frågan diskuterades vid sammanträdet med rådet (miljö) den 23 oktober under ”övriga frågor”.
Den 10 oktober 2002 anslöts Island till den internationella valfångstkonventionen som funnits sedan 1946, även om landet framförde sina reservationer inför moratoriet för valjakt. Som ledamoten känner till kan alla länder som är officiellt anslutna till 1946 års konvention också ansluta sig till den internationella valfångstkommissionen. Varje medlemsstat kan själv fatta beslut om anslutning till internationella konventioner i frågor som inte omfattas av gemenskapens exklusiva behörighet. Hittills har 18 medlemsstater i EU anslutit sig till konventionen; de är också medlemmar i den internationella valfångstkommissionen.
Kommissionen har lovat att skydda valarna enligt bestämmelserna i livsmiljödirektivet. I direktivet fastställs en hög skyddsnivå för valar samtidigt som all avsiktlig jakt och slakt av valar i gemenskapens vatten fördöms. Genom rådets förordning (EG) nr 338 från 1977 har även hårda restriktioner införts beträffande import i huvudsakligen kommersiellt syfte till gemenskapen av valkött och andra produkter som härrör från valar.
När Island förklarade att landet skulle återuppta den kommersiella valfångsten tog 15 EU-medlemsstater, som också ingår i valfångstkommissionen, och Europeiska kommissionen tillsammans med Australien, Förenta staterna och åtta andra likasinnade länder officiell kontakt med Reykjavik och uppmanade Island att följa moratoriet och avsluta den kommersiella verksamheten kring valarna.
Robert Evans
(EN) Jag tackar rådets ordförande för svaret. Det var kanske mer än jag förväntade mig, och jag är mycket tacksam.
Island är inte medlem i Europeiska unionen, som hon och alla här känner till, men dock medlem av Efta och av Schengen - även om det uppenbarligen inte har med detta att göra. Det bevisar dock att Island har nära förbindelser med EU. Jag skulle vilja uppmana rådets ordförande att göra allt de kan under den tid som hon och hennes efterträdare har kvar för att uppmana Island att inte fortsätta med den onödiga och, låt mig kalla den grymma slakten av ett av jordens största däggdjur av oprövade skäl. Jag välkomnar det som rådets ordförande har sagt om att inte tillåta valfångst i gemenskapsvatten och att förbjuda import av valprodukter.
Fortsätt med det goda arbetet och driv på de isländska myndigheterna ännu mer.
Paula Lehtomäki
rådets ordförande. (FI) Herr talman! Frågan liknar faktiskt mer en kommentar, vilket jag är tacksam för. Jag skulle ändå vilja nämna några nya åtgärder som just nu diskuteras på området, särskilt med internationella valfångstkommissionen. Nästa årliga möte med kommissionen hålls i Förenta staterna i maj, och vi kan vara övertygade om att åtminstone de länder som med samma kraft tar avstånd från företeelsen vill föra upp debatten om isländskt fiske på dagordningen.
Talmannen
De frågor som på grund av tidsbrist inte hade besvarats skulle erhålla skriftliga svar (se bilagan).
Frågestunden är härmed avslutad.
