2. Azerbajdzjan: Yttrandefrihet
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om sju resolutionsförslag om yttrandefrihet i Azerbajdzjan.
Fiorello Provera
författare. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! EU har påbörjat ett intressant projekt om östligt partnerskap, som har bemötts med stöd och ett uppmuntrande samarbete från sex länder: Armenien, Vitryssland, Georgien, Moldavien, Ukraina och Azerbajdzjan.
Åtgärden bidrar till att förbättra förbindelserna mellan EU och dessa länder och kan leda till en demokratisk och ekonomisk utveckling i området, som dock kan komma att se olika ut beroende på ländernas skiftande historia. Mot bakgrund av denna rationella politiska strategi anser jag att det är olämpligt att just nu debattera domarna för två unga bloggare eftersom den rättsliga processen ännu inte är avslutad, samtidigt som vi blundar för verkligt tragiska händelser som massakern på 57 människor på Filippinerna nyligen, vilka hade samlats för att stödja en kandidat till presidentposten.
Det är bara vår parlamentsgrupp som inte stöder resolutionsförslaget om Azerbajdzjan. Förslaget är skarpt och ligger inte i linje med de partnerskapsinitiativ som vi har vidtagit. Jag är övertygad om att de starka åsikterna i den resolution som vi ska rösta om i dag kan göra att regeringen i Azerbajdzjan stramar åt förbindelserna med EU, och att detta även får kontraproduktiva effekter för de två unga människornas situation genom att riskera att de inte blir benådade.
Jag vill påminna er om beslutet vi tog i går då vi avslog resolutionen om fallet Aminatou Haidar. Vi fattade det beslutet för att inte skada de pågående diplomatiska förhandlingarna. Jag tycker det är motstridigt att under samma sammanträde rösta om två resolutioner, en om Vitryssland och en om Azerbajdzjan, som trots att båda länderna ingår i det östliga partnerskapet är mycket olika i tonen.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
författare. - (PL) Den 11 november i år, samtidigt som Europa firade årsdagen av slutet på första världskriget, dömdes några journalister i Azerbajdzjan till ett flera år långt fängelsestraff för att de hade tagit sig friheten att skriva om landets omfattande korruption och arbetslöshet. Journalisterna anklagades officiellt för att sprida huliganism och terrorism.
I en rankning gjord av organisationen Freedom House har Azerbajdzjan fått bedömningen ”Not Free”. ”Reportrar utan gränser” har placerat Azerbajdzjan på plats 146 av 175 länder i en undersökning om yttrandefrihet. Economist Intelligence Unit kommer också med oroande signaler. De har analyserat och utvärderat Azerbajdzjan i fråga om politiska rättigheter. Att myndigheterna i Azerbajdzjan förra året därför vägrade bevilja utländska medier tillträde, t.ex. BBC och Radio Free Europe, borde inte överraska någon.
Jag anser att det är dags för EU att se över sin strategi gentemot Azerbajdzjan och dra nytta av Bakus deltagande i den europeiska grannskaps- och partnerskapspolitiken, för att där kunna utöva större påtryckningar på myndigheterna. Jag instämmer därför i min grupps vädjan om ovillkorligt frisläppande av de fängslade journalisterna och en adekvat granskning av Azerbajdzjans lagstiftning.
Marietje Schaake
Herr talman! Azerbajdzjan har undertecknat ett flertal partnerskapsavtal med EU. Landet är aktivt i den europeiska grannskapspolitiken och i det östliga partnerskapet. Detta handlar inte bara om handel. Azerbajdzjan har också åtagit sig att respektera demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen. För närvarande är emellertid dessa allvarligt hotade under den nuvarande regimen.
I dag uppmärksammar vi fallet Emin Milli och Adnan Hajizade. Det handlar inte bara om två så kallade bloggare utan det går mycket djupare än så - det handlar om de fria mediernas, yttrandefrihetens och civilsamhällets sammanbrott. Visserligen har de använt nya medier som t.ex. Facebook och Twitter för sitt arbete i en ungdomsorganisation, men faktum är att vi inte ens vet varför de har gripits. Bevis som skulle kunna användas till deras försvar har inte tillåtits i rättegången, som inte lever upp till internationella normer och som till och med verkar uppgjord.
Azerbajdzjans regering har undertecknat överenskommelser och avtal med EU som handlar om demokrati, mänskliga rättigheter och rättstaten. Om vi inte kan lita på att de står fast vid sina åtaganden kan de inte över huvud taget ses som en trovärdig partner till EU. Detta gäller även handelsförbindelserna.
I resolutionen uppmanas Azerbajdzjans regering att efterleva sina egna löften och börja bygga upp en legitimitet i världssamfundet genom att respektera sina egna medborgare, ge dem demokratiska och mänskliga rättigheter och se till att respekten för rättsstatsprincipen upprätthålls.
I går delade vi ut Sacharovpriset här i parlamentet. Pristagaren Sergej Kovalev höll då ett mycket imponerande tal. Han sade att rädsla endast kan bemötas med tankefrihet och att tankefrihet endast kan uttryckas när yttrandefrihet verkligen kan garanteras och när vi lyssnar till dem som tar upp frågor som motstånd mot den egna regeringen, något vi som européer måste garantera i partnerskapet med Azerbajdzjan, på alla områden.
Ulrike Lunacek
Herr talman! Föregående talare har redan tagit upp vissa punkter i resolutionen. Resolutionen föranleddes bl.a. av en händelse i juli 2009 när två unga bloggare, Emin Milli och Adnan Hajizade, gick till polisen för att rapportera att de hade blivit attackerade på en restaurang, varvid de själva greps.
De åtalades och enligt alla internationella observatörer, däribland Amnesty International, var domstolsförhandlingarna långt ifrån rättvisa. Den video som bevisligen hade spelats in på restaurangen spelades t.ex. inte upp. Den visade tydligt vem som hade blivit attackerad och att förövarna inte var de två bloggarna utan andra personer.
Det står därför helt klart att domslutet inte lever upp till de kriterier som krävs av ett land som följer rättsstatsprincipen. Jag hoppas verkligen att alla bevis kommer att presenteras i en andra rättegång när den äger rum.
Jag är glad att vi har lyckats lägga fram en resolution som stöds av nästan alla grupper. Jag beklagar att Fiorello Proveras grupp inte håller med, utan i stället betonar att vi ska vänta på att fallet löser sig av sig självt och att vi ska använda diplomatiska kanaler.
Herr Provera! Jag menar att det är nödvändigt att parlamentet, som är i partnerskap med Azerbajdzjan, uttrycker sig tydligt. Mänskliga rättigheter är en grundläggande fråga. Marietje Schaake nämnde Sacharovpriset som vi delade ut i går. Vi måste säga vår mening för att stödja och försvara tankefrihet i hela världen.
President Ilham Aliyev har ofta sagt att journalisternas rättigheter är viktiga och att de måste försvaras av staten. Det ingår i våra uppgifter att påminna alla om detta. Jag hoppas verkligen att det i framtiden kommer en resolution om partnerskap mellan Azerbajdzjans parlament och Europaparlamentet eftersom detta tyvärr misslyckades för två veckor sedan.
Joe Higgins
författare. - (EN) Herr talman! Jag välkomnar att de fruktansvärda och ständigt pågående kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Azerbajdzjan uppmärksammas. Där finns ingen mediefrihet, dussintals journalister har fängslats, en del har blivit slagna och några har till och med dödats under senare år. Vi måste fråga oss varför president Ilham Aliyevs regim utövar detta fasansfulla förtryck. Anledningen är förstås att man vill försöka dölja den gigantiska korruption som existerar i landet. Den styrande eliten berikar sig själva oerhört, särskilt inom olje- och gasindustrin, medan 90 procent av befolkningen lever i akut fattigdom och inte har fått någon del av landets naturresurser.
Regeringar i väst och multionationella företag agerar, som vanligt, med stort hyckleri. De samarbetar med regimen i vanlig ordning för att underlätta affärerna. Företagen gör enorma vinster genom att exploatera naturresurser som rätteligen tillhör Azerbajdzjans folk. Man borde fråga de västerländska regeringarna varför de inte kräver att oljetillgångarna används för att förändra livet för människorna i stället för att stötta regimen.
Parlamentets ledamöter fördömer, och det med rätta, kraftfullt kränkningarna av åsikts- och demonstrationsfriheten i Azerbajdzjan. Jag kan inte låta bli att ta tillfället i akt att även fördöma det skamlösa undertryckandet av de protester som nyligen skedde i Köpenhamn, då den danska polisen grep omkring 1 000 fredliga demonstranter, försåg dem med handfängsel och lät dem ligga i kylan i timmar.
När jag protesterade och krävde att de skulle släppa några av mina kollegor från CWI sade polisen att de hölls i förebyggande förvar. Det som gäller i Azerbajdzjan borde i högsta grad också gälla för ett medlemsland i EU.
Ryszard Antoni Legutko
författare. - (PL) Herr talman! I Azerbajdzjan har två personer satts i fängelse efter att ha kritiserat regeringen på ett ganska milt och taktfullt sätt. De har fått stränga straff. Vad innebär detta?
För det första betyder detta att landet inte har några lämpliga rättsliga instanser och att det inte heller verkar som om några sådana instanser kommer att inrättas. För det andra innebär det att Azerbajdzjan har ett auktoritärt system som tar kontroll över alltfler områden av det politiska livet. Varje eftergift straffas. Vad kan vi göra i den här situationen?
Vi ska givetvis ingripa i varje enskilt fall av rättskränkning, precis som vi gör i denna debatt. Sådana ingripanden har ofta varit framgångsrika. Det är betydligt svårare att framtvinga en förändring på institutionell nivå. EU:s strävanden på detta område har hittills inte gett önskat resultat, delvis därför att vi fortfarande har överseende med vissa förtryckare medan vi är högröstade i vår kritik mot andra. Företrädarna för medborgarrättsorganisationen Memorial tog flera gånger upp detta här i kammaren.
Problemen beror också delvis på att det är en svår, mödosam och långdragen process att ta sig ur ett auktoritärt styre. Detta är en mycket pessimistisk slutsats men jag vill avsluta med följande tanke: trots alla problem får vi inte upphöra med våra strävanden och vi måste fortsätta att utöva påtryckningar.
Tunne Kelam
Herr talman! I början av detta år gjorde EU ett uttalande om frihet och medier i Azerbajdzjan. Vid det ordinarie mötet med Azerbajdzjans parlamentariker uttrycktes oro för mediefriheten och jag beklagar att det inte har skett någon återkoppling på detta efter mötet. Parlamentet måste därför ta ställning. Detta kommer för övrigt att bli den sista resolution som vi antar 2009.
Att mediefriheten har försämrats är det största bekymret för PPE-gruppen och det gläder mig att alla partigrupper tycker detsamma. De utbredda trakasserierna, förföljelserna och domarna mot oppositionella journalister är oroväckande. Vi uppmanar Azerbajdzjans myndigheter att frige de fängslade journalisterna omedelbart. Detsamma gäller två unga bloggare.
Det andra problemet är det beslut som Azerbajdzjans myndigheter nyligen har fattat om att återkalla FM-radiolicenserna för flera internationella stationer, t.ex. Radio Free Europe, Voice of America, BBC World Service m.fl. Landets radiolyssnare går därmed miste om värdefulla och oberoende informationskällor. Jag ber därför mina kolleger att godkänna ett muntligt ändringsförslag till punkt 7 i resolutionen, nämligen att inte bara uttrycka vårt beklagande över situationen utan också uppmana Azerbajdzjans regering att ändra sitt beslut och förnya FM-licenserna för ovannämnda radiostationer.
Information präglad av mångfald, frihet och oberoende är nyckeln till ett stabilt civilsamhälle, som Sergei Kovalev talade om här i kammaren igår. Detta gäller helt och hållet även EU: s förbindelser med Azerbajdzjan.
Laima Liucija Andrikienė
Herr talman! Azerbajdzjan är en viktig partner till EU. Landet är en särskilt viktig partner när det gäller insatserna för att trygga den europeiska energisäkerheten.
Visserligen är olja och gas viktiga, men de är inte allt. Azerbajdzjan har åtagit sig att arbeta för ett demokratiskt och pluralistiskt samhälle, vilket ingår i partnerskaps- och samarbetsavtalet och den östliga partnerskapspolitiken, i vilka Azerbajdzjan har för avsikt att delta fullt ut. Vi bör uppmuntra de steg i rätt riktning som president Ilham Aliyev har tagit, t.ex. då han i slutet av 2007 frigav 119 fångar, däribland fem journalister.
För mediefriheten blir situationen dock allt sämre. Det finns ett antal fall som kan stödja vårt påstående, t.ex. bloggarnas situation, licenserna för BBC och Radio Free Europe etc. Vi får inte dra oss för att påminna Azerbajdzjan om att människor måste ha rätt att yttra sig fritt även om det innebär att de har kritiska synpunkter på sin regering. Detta är grundprincipen i ett demokratiskt samhälle och ett demokratiskt Azerbajdzjan måste vara ett lika viktigt mål som ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Vilija Blinkevičiūtė
för S&D-gruppen. - (LT) Yttrandefrihet är en grundläggande mänsklig rättighet och en demokratisk hörnsten. Azerbajdzjan har ratificerat Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och har förbundit sig att iaktta bestämmelserna i artikel 10 i denna konvention, vilken handlar om yttrandefrihet och information. I denna artikel fastställs varje människas rätt att fritt uttrycka sin åsikt och att ta emot och sprida uppgifter utan inblandning från offentliga myndigheter. Azerbajdzjan har också åtagit sig att inte åsidosätta de mänskliga rättigheterna, att inte inkräkta på de individuella friheterna och att skydda de demokratiska principerna i landet genom att delta i genomförandet av den europeiska grannskapspolitiken och det östliga partnerskapsinitiativet. Yttrandefrihet och föreningsfrihet har på senare tid blivit alltmer hotade i Azerbajdzjan och mediernas aktiviteter begränsas. Det finns ett växande våld mot journalister och samhällsaktivister. Jag vill uppmana Azerbajdzjan att beakta Europaparlamentets förslag och uppmaningar om att förbättra skyddet av de mänskliga rättigheterna och se till att mediefriheten respekteras.
Ryszard Czarnecki
för ECR-gruppen. - (PL) Herr talman! Azerbajdzjan dyker återigen upp på Europaparlamentets föredragningslista. Vi talade om Azerbajdzjan förra mandatperioden då vi antog tre resolutioner, bl.a. en om mediefriheten i landet. Vi diskuterade också Södra Kaukasus och även då ingick Azerbajdzjan.
Vi intresserar oss för Azerbajdzjan och har en välvillig inställning till landet. De håller på att hitta sin väg lite i taget och rör sig helt klart mer och mer mot västvärlden än mot öst. Det borde vi uppskatta. Jag anser att vi ser på Azerbajdzjan och landets myndigheter med stor välvilja, men det får inte hindra oss att tala öppet om saker som vi inte tycker om. Händelsen med de två bloggarna som blir inlåsta därför att de säger vad de tycker om myndigheterna är definitivt något som vi inte kan tillåta.
Vi måste stödja Azerbajdzjans myndigheter när de närmar sig Europa eftersom det pågår en ständig politisk diskussion i landet om huruvida man ska närma sig EU eller Ryssland. Genom att göra det stöder vi alla som vill närma sig västvärlden. När vi stöder dem måste vi emellertid tala om de värderingar som västvärlden bygger på - pressfrihet och yttrandefrihet är grundläggande värderingar, det måste vi göra helt klart.
Azerbajdzjan befinner sig i en svår situation i och med att Ryssland försöker återta sitt område med politiskt och ekonomiskt inflytande, men när vi hjälper Azerbajdzjan att närma sig EU måste vi också öppet tala om landets brister.
Jaroslav Paška
Yttrandefrihet är ett mycket viktigt kännetecken för ett demokratiskt samhälle. Därför är det rätt att EU mycket noggrant övervakar varje handling som syftar till att skrämma dem som öppet kritiserar misstag gjorda av regeringstjänstemän.
I detta perspektiv förstår jag Europaparlamentets protest mot Azerbajdzjans regering, där man uttrycker sin oro över resultatet av en polisundersökning som handlar om unga människor som gör satiriska anspelningar på uppenbara brister i landets politik. Jag håller med om att vi inte kan bortse från uppenbart negativa signaler från Azerbajdzjan och jag tror på kritiken av de politiska förhållandena i landet. Samtidigt tycker jag inte att det har varit någon skarpare kritik från Europaparlamentet när det gäller de aktuella händelserna på Filippinerna, där 57 personer som tagits som politisk gisslan har mördats. Jag anser att vi ska agera i alla frågor som försvagar den demokratiska världen.
Bernd Posselt
(DE) Herr talman! Efter det första EU-valet 1979 hade jag nöjet att tillsammans med Otto von Habsburg, som nu är allvarligt sjuk, arbeta med att fastställa Europaparlamentets principer för de mänskliga rättigheterna, och även dessa aktuella och viktiga debatter på torsdagseftermiddagarna. Jag valdes in i Europaparlamentet 1994 och hade då nöjet att arbeta med bl.a. Martin Schulz för att ytterligare utveckla principerna för de mänskliga rättigheterna som vi, med rätta, är stolta över. Därför blev jag chockad när Fiorello Provera hänvisade till Martin Schulz, som inte förtjänar detta, och sade att fallet inte borde tas upp. Han återupprepade i princip det som Azerbajdzjans regim hotat medborgarrättsaktivisterna i landet med, nämligen att de helt enkelt är tvungna att acceptera faktum.
Sacharovpriset har redan nämnts här i dag. När vi stödde Andrej Sacharov, Vytautas Landsbergis och andra medborgarrättskämpar fick vi höra att vi inte skulle lägga oss i, att vi gjorde mer skada än nytta och att det var bättre att använda de diplomatiska kanalerna. Nu vet vi att det var avgörande för dessa personer att parlamentet tydligt tog ställning för dem. Låt oss därför fortsätta med vår tradition att vara oberoende på torsdagseftermiddagarna. Jag vill be ordförandena för grupperna att ge oss en viss rörelsefrihet.
Det här handlar inte om partipolitik. Vid det förra sammanträdet sade en ledamot att eftersom vi snart skulle ha möten med Kina kunde vi inte diskutera Kina. I dag var det ett annat ämne, Västsahara. Detta kanske går att motivera i enskilda fall, men jag är allvarligt oroad över vårt arbete med de mänskliga rättigheterna. Fallet Azerbajdzjan visar hur viktigt det är att ha en viss urskillningsförmåga här. Landet var en sovjetisk satellitstat. Monokulturer utvecklades och landet förstördes och underkastades en brutal regim. Nu börjar det långsamt bli mer demokratiskt. Som medlem av Europarådet har landet åtagit sig att följa de mänskliga rättigheter och vi måste hjälpa dem på vägen.
(Applåder)
Cristian Dan Preda
(RO) Även jag instämmer i Bernd Posselts tidigare uttalande. Samtidigt vill jag uppmana Azerbajdzjans regering att respektera yttrandefriheten för alla medborgare och att omedelbart lägga ned anklagelserna mot de två unga män som anklagas på basis av fabricerade bevis, vilket Ulrike Lunacek tidigare nämnde. Jag anser att denna åtgärd brådskar eftersom situationen när det gäller pressfrihet i landet har försämrats avsevärt, vilket också framgår av den senaste rapporten från Europarådet och OSSE (Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa).
Jag anser också att Azerbajdzjans regering måste agera snabbt eftersom de måste respektera de åtaganden som gjorts, både avseende den europeiska grannskapspolitiken och det östliga partnerskapet.
Jag avslutar med att säga att även jag blev chockad av händelseutvecklingen i dag när det gäller Aminatou Haidar, särskilt som det lidande som hon genomgår kunde ha undvikits genom ett gott samarbete mellan de marockanska och spanska myndigheterna.
Jag menar att vår resolution inte skulle ha skadat utan snarare gjort en hel del nytta.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Herr talman! Jag vill citera artikel 47 i Azerbajdzjans författning: ”Alla har rätt till tanke- och yttrandefrihet.” Detta är tyvärr bara tomma ord eftersom författningen inte respekteras.
I mer än fem år har jag varit ledamot i parlamentariska samarbetskommittén EU-Södra Kaukasus. Jag besökte Azerbajdzjan vid varje gemensam parlamentarisk församling. Det finns en punkt i dokumentet som handlar om kränkningar av yttrandefriheten och om att journalister och publicister hamnar i fängelse, ofta genom påhittade anklagelser. De får inte medicinsk hjälp när de blir sjuka och det finns ett fall där en journalist dog eftersom han inte fick vård.
Jag hade möjlighet att besöka azeriska fängelser. Standarden skiljer sig mycket från vad vi är vana vid i Europa. Därför är det bra att vi håller fast vid att Azerbajdzjan måste respektera de principer i författningen som de har införlivat.
Paweł Samecki
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Azerbajdzjan är viktigt för EU som energiproducent och transitland och är också en regional stabiliserande faktor i Södra Kaukasus. Azerbajdzjan är ett av sex länder i det östliga partnerskapet och vi lägger stor vikt vid att de gemensamma värderingar som dessa förbindelser bygger på efterlevs.
Partnerskaps- och samarbetsavtalet har funnits i tio år. Azerbajdzjan har visat intresse för att skapa ett ännu närmare samarbete med EU genom att sluta ett associeringsavtal som ersätter detta.
Enligt beslut av EU: s utrikesministrar i september håller man just nu på att diskutera förhandlingsdirektiven för att kunna sluta ett sådant avtal med länderna i Södra Kaukasus, däribland Azerbajdzjan.
I linje med rådets beslut krävs det att samtliga länder i Södra Kaukasus gör tillräckliga framsteg för att uppfylla de nödvändiga politiska villkoren, nämligen rättstatsprincipen, respekt för de mänskliga rättigheterna, marknadsekonomiprincipen, hållbar utveckling och god samhällsstyrning. Innan detta är uppnått kan inga förhandlingar inledas.
Vi gör varje år en grundlig och välavvägd bedömning och fastställer varje lands framsteg när det gäller att genomföra sin handlingsplan enligt den europeiska grannskapspolitiken. Vi har precis inlett det förberedande arbetet inför 2009 års rapport.
Jag ska inte föregripa vår rapport, men vill ändå gärna ta upp några punkter, särskilt de grundläggande friheterna och de mänskliga rättigheterna. I rapporten för 2008 konstaterade vi att Azerbajdzjan hade gjort stora framsteg när det gäller ekonomisk utveckling, men fortsätter att visa dåliga resultat i respekten för mänskliga rättigheter, grundläggande friheter, demokrati och rättsstatsprincipen.
Tyvärr har den negativa utvecklingen fortsatt bland annat genom förändringar av författningen, avskaffade begränsningar av statsöverhuvudets mandat, såväl som gripandet av och domen mot de två bloggarna.
Den negativa utvecklingen innebär också att människorättskämpar, oppositionella aktivister och journalister fortfarande förföljs. Dessutom försämras mediefriheten alltmer.
EU har tagit upp dessa frågor på alla nivåer i sina kontakter med myndigheterna och kommer att fortsätta att göra det. Samtidigt tar kommissionen fram en lång rad verktyg för att hjälpa Azerbajdzjan att klara av de utmaningar som ett nytt avtal innebär.
Vi använder oss av hjälp som erbjuds via det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet (ENPI). Vi erbjuder målinriktat stöd inom det heltäckande programmet för institutionell uppbyggnad. Detta kommer att innehålla viktiga delar som handlar om rättstatsprincipen och domstolsväsendets oberoende.
Azerbajdzjan kommer också att dra nytta av hjälp från Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter.
Slutligen föreslår vi att det inrättas ett underutskott i enlighet med det befintliga partnerskaps- och samarbetsavtalet. Detta utskott ska hantera frågor som rör rättvisa, frihet och säkerhet samt mänskliga rättigheter och demokrati. Det kommer att bli ytterligare ett viktigt forum genom vilket vi kan förmedla våra budskap.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum efter debatten.
