Iškilmingas posėdis - Prancūzija
Pirmininkas
Prezidente N. Sarkozy, kolegos nariai, ponios ir ponai, Europos Parlamentas džiaugiasi galėdamas šiandien pasveikinti Jus kaip Prancūzijos Respublikos Prezidentą čia, savo iškilmingame plenariniame posėdyje Strasbūre. Jūsų vizitas yra didelgarbšiai institucijai ir galiu Jus patikinti, jog Jūsų kalbos nekantriai laukia šio parlamento nariai, ką rodo didelis šiandien susirinkusių mano parlamento kolegų skaičius. Prezidentinės kampanijos metu bei po rinkimų gegužės 6 d. Jūs nuolatos ir tvirtai teigėte, jog Europos sukūrimas yra vienas iš Jūsų pagrindinių prioritetų ir todėl tai būtų vienas iš pagrindinių Prancūzijos Vyriausybės klausimų.
Pirmininkas
(DE)Pone Prezidente, dar 1849 m. didis prancūzų rašytojas Viktoras Hugo viešai palaikEuropos valstybių susivienijimą. Per šimtmetį nuo to laiko, Europos integracijos istorijoje buvo padarytas didelis postūmis ir pažanga, kurią ypač paskatino Prancūzija. Tai apima ir dabartinės Europos Sąjungos atsiradimą, kuris yra 1950 m. Roberto Šumano atskleisto plano rezultatas. Robertas Šumanas glaudžiai bendradarbiavo su Žanu Monė.
Kadangi visi esame susirinkę Strasbūre, norėčiau pagerbti Pierre Pflimlin, kuris daugybę metų buvo Prancūzijos Ministru Pirmininku, Europos Parlamento Pirmininku bei Strasbūro meru. Buvo labai skaudu, jog būtent Prancūzijos piliečiai referendume atmetKonstitucijos sutarties projektą, kuriame buvo tiek daug atsakymų, svarbių Europos ateičiai. Tačiau prieš pat savo rinkimus, pone Prezidente, jūs aiškinote, jog kaip savo šalies vadovas padarytumėte tai, kas įmanoma tam, kad vėl padarytumėte Prancūziją Europos dėmesio centru.
Be abejonės, Jūs greitai ir ryžtingai pademonstravote tokį apsisprendimą, prisidėdamas prie sprendimo pasiekimo derybų dėl Reformos sutarties metu bei šiuo požiūriu padėdamas tuometinei Europos Tarybos Pirmininkei, kanclerei Angelai Merkel.
Pone Prezidente, norėčiau užbaigti primindamas, jog po rinkimų Jūs maloniai pakvietėte mane kaip pirmą svečią ne iš Prancūzijos apsilankyti Eliziejaus rūmuose. Norėčiau pasinaudoti šia proga ir dar kartą Europos Parlamento vardu padėkoti už kvietimą, nes Jūs parodėte ne tik savo atsidavimą Europai, bet ir, kas yra svarbiausia, tame kvietime Jūs išreiškėte savo dėkingumą Europos Parlamentui, kaip Europos Sąjungos žmones atstovaujančiai institucijai.
(Plojimai)
Ponas Prezidente, liepos 2 d., praėjus porai savaičių po Jūsų rinkimų, Jūs kreipėtės į Strasbūro žmones ir pasakėte: "Noriu, kad Prancūzija prisiimtų savo atsakomybę, o visi europiečiai sužinotų apie savo pareigą istorijai. Noriu pradėti diskusijas, noriu užduoti klausimų ir iškelti visas problemas." Pone Prezidente, mes susidomėję laukiame Jūsų kalbos. Kviečiu kreiptis į Europos Parlamentą.
(Plojimai)
Nicolas Sarkozy
Prancūzijos Respublikos Prezidentas.Europos Parlamento Pirmininke, gerbiamieji nariai, Komisijos Pirmininke, ponios ir ponai, dėkoju jums už kvietimą pristatyti pranešimą jumis šiame pastate, kuriame plaka Europos demokratinširdis.
Dėkoju jums už suteiktą man galimybę kalbėti dabar tokiu metu, kai po vyravusio akivaizdaus neryžtingumo Europa susitelkia ir pradeda judėti pirmyn.
Dėkoju jums, kad man leidote jums pakartoti Prancūzijos įsipareigojimą Europai ir aiškiai pareikšti, kad balsavimas "prieš" Europos Konstituciją nebuvo savo nugarą Europai atsukančių Prancūzijos piliečių išraiška, o greičiau tai buvo jų tikėjimo Europos pasiekimais išraiška.
(Plojimai)
Jau pradžioje Europos integracijos vykdymas teikvilčių.Dabar žmonės tikisi, kad Europa praktiškai įgyvendins šias viltis, o tai yra visų mūsų prisiimta atsakomybė.Tikėjimas taika, tikėjimas brolija, tikėjimas pažanga.Šį tikėjimą pagimddidelės 20-ojo amžiaus tragedijos.Šis tikėjimas gimiš milijonų vyrų, moterų ir vaikų kraujo ir ašarų.Šis tikėjimas gimiš didžiulių kančių.Tai yra tikėjimas, kad Europos piliečiai niekada nekariaus vienas prieš kitą, kad Europos žemėje niekada nebus mėginama kariauti, dominuoti ir naikinti, nes šie veiksmai privedmūsų valstybes prie materialaus ir moralinio žlugimo ribos.
Vieną dieną didūs europiečiai vieni su kitais užmezgryšius, kurie peržengvalstybines sienas, t. y. sienas, dėl kurių mirlabai daug žmonių, ir taip kilo Europos idėja.O žmonės, kurie labai daug iškentėjo ėjo paskui juos, nuspręsdami, kad neapykanta buvo praeitis, o dabar buvo būtina draugystė.
Mūsų piliečiams kėlsiaubą tai, ką jie padarė, todėl Europos integracija buvo įmanoma vykdyti.Jie atsisakdaugiau kovoti, nes jie žinojo savo širdies gilumoje, kad naujas karas būtų lemtingas.Vietoj to jie pasirinko mylėti vienas kitą, suprasti vienas kitą, dirbti išvien, kad sukurtų bendrą likimą.
Europos integracija turi būti vertinama pagal jos tikslą:moralinę būtinybę, politinę būtinybę, dvasinę būtinybę.
Europos integracija yra Europos piliečių, kurie pripažįsta vertybes, kurie pripažįsta bendrą civilizaciją ir kurie nori išlaikyti tas vertybes ir tą civilizaciją, bendro troškimo išraiška.
Europa negali būti tik mašina.Europa negali būti administracinmašina.Europa negali būti teisinmašina, kuri kaip blynus kepa standartus, reglamentus ir direktyvas, procedūrų ir taisyklių mašina.
Europos negali būti atskirta nuo tikro gyvenimo, atskirta nuo jausmų, atskirta nuo žmogiškųjų aistrų.Europa negali būti realybe ir ji neturi jokių galimybių egzistuoti, nebent milijonams vyrų ir moterų, nepriklausomai nuo jų tikėjimo, ji yra kažkas gyva, kažkas, kas kalba su jais, kažkas, kas teikia jiems geresnio gyvenimo ir geresnio pasaulio viltį. Arba Europa bus didis idealas, arba ji nebeegzistuos.
Kai žmonės sako "ne", negalime sakyti, kad jie klysta; turime paklausti, kodėl jie sak"ne".
Visi žinome - ir, beje, balsavau "už" - kad, deja, Prancūzijos ir Olandijos balsas "prieš" reiškdaug daugiau, negu prieštaravimą tokiam svarbiam tekstui.
Visi žinome, kad šis balsas "prieš" buvo akivaizdžiausia giliai įsišaknijusios pasitikėjimo krizės manifestacija, kuri negali būti ignoruojama ir turi būti sprendžiama.
Visi, kurie myli Europą, turi priimti šį "prieš" iš dvejų valstybių steigėjų, dvejų valstybių, kurios iš tikrųjų visada labai rimtai palaikEuropą.
Šis "prieš" išreiškgiliai jaučiamą susirūpinimą:milijonai vyrų ir moterų pradėjo prarasti pasitikėjimą Europa.Kodėl? Nes jie jautė, kad Europa daugiau neteikia jiems pakankamos apsaugos.Nes jie jautė, kad Europa tapo abejinga sunkumams, su kuriais jie susidūrsavo gyvenimuose.Nesvarbu, ar tikrai šis jausmas yra neteisingas.Esu įsitikinęs, kad milijonai vyrų ir moterų visose mūsų valstybėse taip jaučiasi.
Šis "prieš" buvo katastrofa.Ji nugramzdino Europą į rimčiausią kada nors jos istorijoje buvusią krizę.Bet ta krizė, kuri galbūt buvo Europos pražūtis, taip pat galėtų būti gera priežastimi skatinant tuos, kurie lojaliai pasišventEuropos idėjai, pagalvoti apie krizės priežastis.
Pasiekimai Europoje po Europos anglies ir plieno bendrijos įkūrimo yra nepaprasti.
Visi mes čia atstovaujame piliečiams, kurie nekentvienas kito, kurie sieksunaikinti vienas kitą, ir kai kuriuos, kurie šimtmečiais kariavo vieni su kitais.
Pradžioje didis europietis, pirmosios Europos parlamentinės asamblėjos Prezidentas Paul-Henri Spaak ištarvisuotinius ir amžinus žodžius:"nusprendėme pradėti didį rizikingą žygį, kuris, jeigu pasiseks, leis mums išsaugoti tai, ką turime bendro ir ką labiausiai branginame, todėl nepamirškime nieko, nes tai būtų išniekinimas".
Nepaisant begalinių sunkumų šis didis rizikingas žygis tęsėsi pusę šimtmečio.
Parlamentinės asamblėjos atliko lemiamą vaidmenį. Ir leiskite man pagerbti visus, kurie dalyvavo jose, nes jie atstovavo visai Europos piliečių įvairovei.
Mano manymu, ta įvairovyra kažkas, ko neturime bijoti.Ta įvairovyra kažkas, ką turėtume gerbti; tai yra mūsų didžiausias turtas.Demokratija reiškia diskusiją.Ji reiškia nuomonių gausybę.Tai yra sistemos, kurioje kiekvienas yra priverstas vienodai galvoti, priešingybė.Europa mirtų, jeigu visi turėtume vienodai galvoti ir jeigu tie, kurie skirtingai galvojo, būtų vertinami kaip netikusiais Europos piliečiais.Nėra tokios sąvokos kaip netikę Europos piliečiai.Yra tik Europa ir kiekvienam turi būti leidžiama būti Europos dalimi.
Tikiu mainais, tikiu diskusija.Štai kodėl visada teikdavau pirmenybę daugumos principui, o ne vieningumui.O tai nėra mažas Prancūzijos Prezidento įsipareigojimas.
Vieningumas yra sistema, kurioje keliems leidžiama primesti visiems kitiems savo valią.Vieningumas yra akivaizdi sistema, kurioje niekada nebus priimti jokie dideli arba drąsūs sprendimai, kurioje niekada nebus prisiimta jokia rizika, nes vieningumas mus sugretina su tais, kurie mažiausiai nori iš Europos.
Vieningumas reiškia bejėgiškumą.Vieningumas reiškia, kad neįmanoma veikti.Tai reiškia, kad neįmanoma sugrįžti ties tuo, kas buvo nuspręsta, o todėl palaikiau balsų daugumos principo išplėtimą supaprastintoje Sutartyje.
Tikiu demokratija.Manau, kad Europa turi būti kiek įmanoma demokratiška.Todėl visada manydavau, kad neteikėme Europai jokios naudos atmesdami diskusiją, slopindami kritiką, slėpdami mūsų skirtumus.
Esu įsitikinęs, kad Europai reikia daugiau diskusijų, daugiau demokratijos, o galiausiai daugiau politikos.
Europa sugebėjo ištrūkti iš šios aklavietės, nes Briuselio aukščiausiojo lygio susitikime valstybių arba vyriausybių vadovai žinodami, kad jų rankose yra Europos likimas, priėmpolitinį sprendimą.Briuselyje tą dieną visos kliūtys, kurios iki tada atrodneįveikiamomis, buvo atmestos skirtingų valstybių arba vyriausybių vadovų politinvalia.
Ką reiškpolitiniai įsitikinimai?Jie reiškKonstitucijos projekto nesėkmės pripažinimą.Jie reiškpasiūlymą Prancūzijos piliečiams, kurie balsavo "prieš", susitarti dėl supaprastintos Sutarties, kad, kaip teigiau savo prezidento rinkimų kampanijos metui, išeitume iš aklavietės Europoje ir ratifikuotume ją Parlamente.Prancūzijos piliečiai įgaliojo mane leisti supaprastintą Sutartį ratifikuoti Parlamente.
(Plojimai)
Leiskite pridurti, kad keista sakyti, jog Europos Parlamentas yra vieta, kurioje plaka Europos demokratijos širdis, kai jūs dar tuo pačiu metu sakote, kad parlamentinis ratifikavimas Prancūzijoje nebūtų demokratiškas:jeigu Europa yra demokratiška Europos Parlamente, Prancūzija yra demokratiška Prancūzijos Parlamente.
(Plojimai)
Valstybių, kurios ratifikavo ją, o aš noriu pagerbti jas ir čia esančius parlamentų narius, kurie palaikKonstitucijos projektą, politiniai įsitikinimai reišksusitarimą pradėti derybas dėl naujo, mažiau ambicingo teksto.Sugebėjome išeiti iš aklavietės Europoje, nes "prieš" balsavusios valstybės dėjo pastangas.Noriu pagerbti čia esančius, kurie pritarKonstitucijai ir kurie sutiko aptarti naująjį projektą.Europa išėjo iš krizės, nes abi pusės parodgeranoriškumą.
Supaprastinta Sutartis yra politinEuropos pergalė.Tai yra politika išreikšto Europos supratimo pergalė.
Dabar - ir aš prisiimu savo įsipareigojimus - būtų klaidinga manyti, kad supaprastinta Sutartimi išsprendėme viską Europoje, kad galime lengvi atsipūsti ir kad nebus daugiau klausimų.Supaprastinta Sutartimi išsprendžiama institucinkrizė, bet supaprastinta Sutartimi neišsprendžiama politinir moralinkrizės Europoje.Ja suteikiami Europai įgaliojimai priimti sprendimus ir veikti.Bet joje nenurodoma kokiu tikslu ir dėl ko.Joje mums nenurodoma, kaip rytoj atrodys Europa ir kaip ji padės pagerinti mūsų piliečių gyvenimus.Joje nepateikiamos tikėti Europa liovusiems asmenims priežastys atnaujinti jų tikėjimą ja.
Institucinis klausimas išspręstas.Dabar turime spręsti politinius klausimus.Turime juos nebijodami nagrinėti ir svarstyti be jokių tabu.
Europa pasirinko demokratiją, o demokratijoje mes turime sugebėti svarstyti visus klausimus:biudžeto politiką, prekybos politiką, pinigų politiką, pramonės politiką, fiskalinę politiką, visas politikos kryptis, kad ir kokios jos bebūtų.Kitaip nėra jokios prasmės teigti, kad norime demokratiškos Europos.
Europa pasirinko demokratiją, o demokratijoje niekada negali būti painiojama nepriklausomybsu visiškos atsakomybės stoka.Niekas negali remtis savo asmenine nepriklausomybe kaip priežastimi, kodėl jie neturėtų būti atskaitingi, pasiaiškinti arba jiems neturėtų būtų taikoma priežiūra.Demokratijoje politinatsakomybyra visuotinis ir pagrindinis principas.
Europos demokratijoje mes turime sugebėti aptarti Europos siekius ir tikslus.Siūliau sukurti patarėjų komitetą ateičiai apsvarstyti.Taip pat manau, kad turime sugebėti kartu aptarti skirtingas galimas Europos ateitis:yra skirtingi galimi mūsų keliai ir man įdomu, kaip ketiname pasirinkti teisingą kelią, jeigu atsisakome atvirai aptarti juos.
Europos demokratijoje turime sugebėti svarstyti apie Europos tapatybę ir nacionalines tapatybes.Turime sugebėti aptarti, kaip Europa kuria savo tapatybę ir, atleiskite man, gina ją.Turime sugebėti aptarti, kaip Europa saugo savo nacionalines tapatybes, kurios yra vienos iš Europos vertybių.
Neturime bijoti šių tapatybių.Noras išsaugoti savo tapatybę nėra liga.Kai tapatybėms gresia pavojus, kai jaučiamas puolimas, kad net sukeliamas įsiūtis, tuomet jos tampa pavojingos ir agresyvios.
Europos valstybės patiria nepaprastai gilią tapatybės krizę.Tai yra krizė, kuri veikia mūsų valstybes ir civilizacijos idėją, kuriai pritaria visi Europos piliečiai ir kuri vienija Europą.Tai yra krizė, kuri yra susijusi su globalizacija ir pasaulio komercinimu.
Pradėti Europai veikti ekonominiu, anglies ir plieno, prekybos pagrindu buvo tėvų steigėjų geniali mintis.Bet ekonomikos politika buvo per lėtai formuojama, o dar lėčiau - kultūros politika.Kultūrinės Europos nepastebėti buvo klaida.
(Plojimai)
Pasaulyje, kuriam gresia standartizacija, pasaulyje, kuriame dominuoja technologija, kuriame prieš visas kitas vertybes prioritetas teikiamas ekonominėms vertybėms, Europa negali būti Europa visų žmonių akyse, jeigu ji negina vertybių, civilizacijos vertybių, dvasinių vertybių, jeigu ji pagal savo įgaliojimus nedaro visko, kad apgintų kultūrinę įvairovę.Bet ką mes ginsime, kalbant apie įvairovę, jeigu neišsaugojome savo tapatybių?
Europa turi užtikrinti, kad ji nebūtų vertinama kaip grėsmtapatybėms, bet kaip apsaugos būdas, t. y. būdas išlaikyti jas.
Moraliniu lygiu žmogaus teisės taip pat yra Europos tapatybės dalis.Kiekvieną kartą, kai tik pasaulyje žmogus yra engiamas, kiekvieną kartą, kai asmuo yra persekiojamas, kiekvieną kartą, kai vaikas yra išnaudojamas, kiekvieną kartą, kai žmonės yra išnaudojami, Europa turi palaikyti juos, nes žmogaus teisių Europa yra tikroji šio žodžio esmė.Europa gali skleisti žmogaus teises visuose pasaulio regionuose.
(Plojimai)
Leiskite man pridurti, kad tie, kurie praeityje atsisakginti žmogaus teises, kad užmegztų ryšius, prarado ryšius ir prarado ryšius vertybių atžvilgiu.
(Plojimai)
Europos demokratijoje žodis apsauga neturi būti draudžiamas.Jeigu nenorime, kad vieną dieną mūsų valstybės, kurioms atsibodo būti nesąžiningos konkurencijos ir dempingo aukomis, reikalautų protekcionizmo ir uždaryti sienas, turime turėti drąsos diskutuoti apie tai, kam turėtume teikti tikrąją pirmenybę Bendrijoje.Turime sugebėti dėti tiek daug pastangų, kiek kiti deda, kad apsaugotume save. Turime sugebėti, kaip ir kiti, aprūpinti save tomis pačiomis priemonėmis.Jeigu kiti pasaulio regionai turi teisę apsaugoti save prieš dempingą, kodėl Europa neturėtų to daryti?Jeigu visos valstybės turi mainų politikos kryptis, kodėl Europai neturėti?Jeigu kitos valstybės gali išsaugoti savo viešųjų pirkimų rinkų dalį savo VMĮ, kodėl Europa neturėtų išsaugoti?Jeigu kitos valstybės įgyvendina pramonės politikos kryptis, kodėl Europa neturėtų įgyvendinti?Jeigu kitos valstybės gina savo ūkininkus, kodėl Europa neturėtų ginti savo ūkininkų?
(Plojimai)
Europa nenori protekcionizmo, bet Europa privalo reikalauti abipusiškumo, Europa nenori protekcionizmo, bet Europa turi pareigą užtikrinti savo energijos ir maisto nepriklausomybę.
Europa nori rodyti pavyzdį kovoje prieš pasaulinį atšilimą, bet Europa negali pritarti valstybių, kurios nenustato jokių ekologinių ribojimų savo įmonėms, nesąžiningai konkurencijai.
(Plojimai)
Europa yra įsipareigojusi konkurencijai, bet pasaulyje Europai negali būti viena, kad padarytų ją kredo.Todėl Briuselio aukščiausiojo lygio susitikime nuspręsta, kad Europos konkurencija buvo priemonė, o ne tikslas.
Europa pasirinko rinkos ekonomiką ir kapitalizmą, bet tai nereiškia absoliutų laissez-faire principą ir finansinį kapitalizmą, kuris yra palankesnis spekuliantams ir akcininkams verslininkų ir darbuotojų nenaudai.
(Plojimai)
Europos kapitalizmas visada buvo verslininkų kapitalizmas, gamybos kapitalizmas, o ne spekuliavimo ir rinkos prekybos kapitalizmas.
Taip, garsiai ir aiškiai sakau, kad Europa turi atlikti vaidmenį diegiant taip reikalingą etiką finansiniame kapitalizme, o tam, ką parodkrize nepagrindinėje rinkoje, kurioje keli spekuliantai trukdo pasauliniai konkurencijai, Europa negali pritarti.
(Plojimai)
Turime skirtingas idėjas ir skirtingus požiūrius dėl visų šių klausimų, bet tai nereiškia, kad neturime jų aptarti.Turime juos svarstyti, kol pasiseks pasiekti kompromisą, kuris mums leistų kurti bendrąją politiką.Visi šie klausimai bus prioritetų pagrindas Prancūzijos pirmininkavimo ES metu.
Yra dar daugiau diskutuotinų temų:bendrosios žemės ūkio, ekologinio apmokestinimo, atsinaujinančių energijų ir energijos taupymo, gynybos politikos pataisymas.Kaip Europa gali būti nepriklausoma ir daryti politinę įtaką pasaulinėje arenoje?Kaip Europa gali daryti poveikį taikai ir stabilumui, jeigu ji negali užtikrinti savo saugumo?
Ką mūsų įsipareigojimas Europai reiškia, jeigu negalime aptarti Europos gynybos sistemos įkūrimo ir Atlanto sąjungos atnaujinimo?Ką mūsų įsipareigojimas Europai reiškia, jeigu kiekvienas iš mūsų negalime dėti pastangų, kad užtikrintume gynybą visiems?
Pereidami nuo EAPB Sutarties prie supaprastintos Sutarties, Europos piliečiai sukūrsolidarumą.Galime tai matyti regioninėje politikoje, bet tai taip pat turime pamatyti gynybos politikoje.Turime tai pamatyti Europos imigracijos politikoje.Europoje, kur žmonės gali laisvai judėti tarp valstybių narių, ši politika gali būti tik bendrąja imigracijos politika.Negalite būti Šengeno erdvės nare ir reglamentuoti neinformuojant kitų valstybių, nes reglamentavimas vienoje valstybėje daro poveikį visoms kitoms valstybėms Šengeno erdvėje.
(Plojimai)
Kai buvau išrinktas Respublikos Prezidentu, nustačiau sau prioritetą, kad Prancūzija vėl taptų Europos integracijos pagrindu.Norėjau, kad Prancūzija įveiktų savo abejones, aktyviau dalyvaudama Europos veikloje.Žinau puikiai, kad Prancūzija nesugebės parodyti, kaip spręsti kiekvieną klausimą, bet noriu, kad Prancūzija atgautų savo pagrindinę poziciją Europoje.
Atnaujinau dialogą su Bendrijos institucijomis ir noriu padėkoti Pirmininkui Jose Manuel Barroso už pasitikėjimą, kuris atsirado tarp Prancūzijos ir Europos Komisijos.Dabar remiantis Prancūzijos politika turime glaudžiai ir su visišku pasitikėjimu dirbti su Europos institucijomis, tai yra, Europos Parlamentu ir Europos Komisija.
Padarysiu viską, kas įmanoma, kad pamatyčiau, jog kiekvienas jaučia viziją kaip savą, kad pamatyčiau, jog JungtinKaralystratifikuoja supaprastintą Sutartį, nes Europai reikia Jungtinės Karalystės ...
(Plojimai)
Padarysiu viską, kas įmanoma, kad dalyvaučiau dialoge su Rytų valstybėmis, valstybėmis, kurios dažnai pagrįstai jautėsi, kad jų nepakankamai klausoma.Ne todėl, kad istorija pasmerkEuropos valstybes vėliau prisijungti prie Europos ir jos turi mažiau teisių.Jos turi tas pačias teises kaip įsteigusios valstybės.Tai yra Europos dvasia.
(Plojimai)
Būtent tai aš padariau siūlydamas Viduržemio jūros sąjungą.Nenoriu, kad kažkas būtų pašalintas, ir noriu remtis Barselonoje atliktu darbu.Jeigu Barselonoje atliktas darbas būtų pakankamas, mes žinotume tai.Todėl dar kartą turime būti ambicingi.
Noriu, kad Prancūzija įkvėptų Europą dinamiškumu, nes, jeigu Prancūzijoje reikalai klostosi gerai, visa Europa gali gauti naudos.
Niekam Europoje neįdomi silpna Prancūzija, kuri negali augti.Niekam Europoje neįdomi smukusi Prancūzija, nuo tapatybės krizės kenčianti Prancūzija arba ateities bijanti Prancūzija.
Įsipareigojau reformų programai.Šių reformų nepasisekimas nėra Europos interesas, nes jos suteiks galimybes Prancūzijai sutvarkyti savo viešuosius finansus ir įvykdyti savo įsipareigojimus.Prancūzijos piliečiai pritaršioms reformoms.Pateikiau jiems savo argumentus prieš rinkimus.Štai todėl stebėsiu, kad šios reformos būtų visiškai įgyvendintos.Niekas nesutrukdys man pasiekti šį tikslą ir tai yra geriausias dalykas, kurį Prancūzija gali padaryti Europai.
Ponios ir ponai, šiame Strasbūro mieste, kuris yra toks brangus Prancūzijos piliečiams ir visų Europos piliečių mintyse nepakeičiamai asocijuojasi su jūsų Asamblėja, jūsų Parlamentu, kuris išlaiko demokratines diskusijas, čia ant šios pakylos, ant kurios taip dažnai kalbėdavo, atsimenu Simoną Veil, kuri 1979 m. buvo pirmoji pirmą kartą tiesiogiai išrinktos Europos parlamentinės asamblėjos Pirmininkė.
Norėčiau pagerbti jos įnašą Europos idėjai ir jos įnašą moterų idėjai.Ji kovojo už pagarbą jų teisėms, už pagarbą jų orumui, o jūsų Parlamentas visada buvo ištikimas jos principams.Simone Veil pasakė:"nepriklausomai nuo mūsų skirtumų, manau, kad turime tą patį troškimą sukurti bendriją, grindžiamą bendru palikimu ir bendra pagarba pagrindinėms žmogaus vertybėms.Būtent šia draugystės dvasia kviečiu jus imtis užduočių, kurios mūsų laukia".
Pasisavinu šiuos žodžius.Šie žodžiai yra iššūkiai.Šie iššūkiai yra iššūkiai, kuriuos mūsų piliečiai tikisi, kad Europa imsis spręsti.Neturime švaistyti laiko.Per praėjusius dešimt metų Europa jau iššvaisttiek daug laiko.Neturime švaistyti laiko užtikrinant, kad piliečiai dar sykį atgautų savo tikėjimą Europa.Galite pasitikėti Prancūzijos ištikimu įsipareigojimu Europai.
(Rūmuose nariai atsistojo ir stovėdami palydėjo pranešėją ovacijomis.)
Pirmininkas
Prezidente Sarkozy, norėčiau Jums padėkoti už šiuos nuoširdžias ir visiškai europietiškas nuotaikas. Jūs dar kartą parodėte savo ir Prancūzijos žmonių europietiškus įsitikinimus ir savo atsidavimą Europos reikalams. Mes pasitikėdami laukiame Prancūzijos pirmininkavimo, kuris prasidės svarbiu Europos Sąjungos ateičiai momentu, kai Europos šalys ratifikuos Reformos sutartį. Esu įsitikinęs, jog šis laikotarpis išsiskirs svarbia pažanga Europos kelyje siekiant taikos ir vienybės. Europos Parlamentas, kaip Europos Sąjungos piliečių atstovas, stovės greta Jūsų tikėdamas Jūsų iniciatyva bei tikėdamasis glaudžiai su Jumis bendradarbiauti tam, kad užtikrintų šio pirmininkavimo sėkmę bei naudą Europos žmonėms.
Prezidente Sarkozy, Parlamentas linki Jums visokeriopos sėkmės, tiek Prancūzijai, tiek Europos žemyno susivienijimui. Dėkoju.
(Iškilmingas posėdis baigtas 12.40 val.)
