Izjave predsedujočega
Predsednik
Gospe in gospodje, želel bi podati izjavo ob petem evropskem dnevu žrtev terorizma. To je dan, ki mora ostati v našem spominu, in dan, ko se spominjamo vseh nedolžnih žrtev terorizma. Ta konec tedna je Real IRA v okrožju Antrim na Severnem Irskem ubila dva vojaka, v ponedeljek pa je bil ustreljen policist v okrožju Armagh. Ubiti policist je bil poročen in je imel otroke. To barbarsko teroristično dejanje je ponovno ločilo družino in s seboj prineslo nepredstavljivo trpljenje. Včeraj je v samomorilskem bombnem napadu na jugu Šrilanke umrlo najmanj deset ljudi, več kot dvajset pa jih je bilo resno poškodovanih.
V imenu Evropskega parlamenta bi želel izraziti svoje ogorčenje nad temi grozovitimi napadi na nedolžne ljudi in družinam žrtev izreči svoje najgloblje sožalje. Večno bodo ostali v našem spominu.
Danes želimo v Evropskem parlamentu jasno in glasno spregovoriti proti nerazlikovalnemu terorističnemu nasilju. Zelo obsojamo nesmiselno uničenje človeškega življenja, smrt celotnih družin kot posledica slepega fanatizma, zaradi katerega ljudje ubijajo svoje soljudi in teptajo človeško dostojanstvo. Terorizem je neposreden napad na svobodo, človekove pravice in demokracijo. Terorizem je poskus uničenja vrednot, ki nas združujejo v Evropski uniji in v naših državah članicah, z nerazlikovalnim nasiljem.
Zaradi teh terorističnih dejanj smo vsi šokirani. Povzročajo nam globoko in srce trgajočo bolečino, vendar pa ne morejo in ne bodo uničili temeljev demokratične družbe, ki je osnovana na naših skupnih vrednotah.
Terorizem je zločin, ki si ne zasluži prizanesljivosti. Terorizem predstavlja eno izmed največjih nevarnosti za varnost, stabilnost in demokratične vrednote mednarodne skupnosti. Je neposreden napad na naše državljane, na vse nas. Evropski parlament ima aktivno vlogo v boju proti terorizmu in pri podpori žrtvam terorističnih napadov. Ne moremo dovolj pogosto ponoviti, da za terorizem ni nobenega opravičila. Zaradi tega moramo še naprej sodelovati v boju proti terorizmu z uporabo načel pravne države in vse moči prava. Danes smo v Evropskem parlamentu z vsemi mislimi pri žrtvah terorizma, kjer koli na svetu so umrle. Izraziti želimo našo solidarnost z njimi. Prosim vas, da se z minuto molka poklonite žrtvam Real IRA in samomorilskega bombnega napada na Šrilanki.
(Parlament je z minuto molka počastil spomin na žrtev)
Gospe in gospodje, veliki Evropejec, Jean Monnet, eden izmed ustanovitvenih očetov evropskega povezovanja, je umrl pred tridesetimi leti 16. marca 1979. Ob trideseti obletnici njegove smrti bi želel na začetku tega plenarnega zasedanja Evropskega parlamenta na kratko počastiti in priznati njegovo zapuščino in življenjsko delo na področju evropskega povezovanja.
Danes se spominjamo neprecenljive zapuščine človeka, ki je skupaj z Robertom Schumanom, enim izmed arhitektov sprave med Nemčijo in Francijo, naredil prvi korak proti vzpostavitvi skupnosti s skupno usodo, temelječo na miru, razumevanju, demokraciji in sodelovanju med ljudmi Evrope. Zdaj, na začetku 21. stoletja, načela, ki jih je poudaril Jean Monnet, in načini, ki jih je uporabil za njihovo izvajanje, niso izgubila pomembnosti. Nasprotno, njihova pomembnost je jasna vsem nam. Zaradi glavnih izzivov, ki jih predstavljajo globalizacija, gospodarska in finančna kriza ter globalno segrevanje, bodo Evropejci še tesneje sodelovali, da bi zagotovili učinkovito obrambo naših skupnih vrednot in naših interesov v svetu. Jean Monnet bi seveda pozdravil napredek, ki je bil v Lizbonski pogodbi dosežen glede demokratične Evropske unije, ki je zmožna ukrepati in soočiti se z izzivi 21. stoletja.
In nazadnje je pomembno omeniti, da je Akcijski odbor za združene države Evrope, ki ga je vzpostavil Jean Monnet, med drugim predlagal neposredne volitve v Evropski parlament. V zadnjih tridesetih letih po smrti Jeana Monneta so te sanje postale prepričljiva resničnost z izoblikovanjem parlamentarne razsežnosti Evropske unije. Vsi smo dediči velikega Evropejca Jeana Monneta, njegovo delo pa ima še naprej trajen vpliv. Njegova posledica so temeljne spremembe v odnosih med evropskimi državami, prav tako pa še danes vpliva na življenja vseh naših državljanov.
Ob trideseti obletnici smrti Jeana Monneta bi želel, da se spomnimo naloge, ki je pred nami, in naših dolžnosti za prihodnost, ki so zaveza k nadaljevanju dela združevanja naše celine, ki ga je začel Jean Monnet.
José Manuel Barroso
predsednik Komisije. - (FR) Gospod predsednik, spoštovani poslanci: "Med različnimi državami je korist vsake posamezne omejena na rezultat njenih lastnih prizadevanj, na prednosti, ki jih doseže v primerjavi s svojo sosedo, in na težave, ki jih lahko prevali nanjo. V naši skupnosti je korist vsake države članice posledica skupne blaginje." To je rekel Jean Monnet leta 1954. Besede niso izgubile prav nič svoje pomembnosti, prej nasprotno.
Marca letos, kot je pravkar povedal gospod Pöttering, praznujemo trideseto obletnico njegove smrti leta 1979. Zato se želim pokloniti temu ustanovitvenemu očetu Evrope, ki jo imamo vsi radi, temu velikemu Evropejcu, katerega zapuščina nas lahko samo navdahne v tem času krize.
Nedavno smo se, tudi za obeležitev petdesete obletnice Evropske komisije, odločili, da konferenčno sobo kolegija komisarjev - glavni prostor Komisije - posvetimo spominu na Jeana Monneta z zelo preprosto, vendar pomenljivo slovesnostjo, na kateri sem imel zadovoljstvo in čast imeti ob sebi ne samo predsednika Evropskega parlamenta, Hans-Gerta Pötteringa, ampak tudi predsednika Evropskega sveta, Nicolasa Sarkozyja.
To vam pove, da smo v Komisiji ponosni na izjemno zapuščino Jeana Monneta. Kot prvi predsednik Evropske skupnosti za premog in jeklo je bil pravzaprav prvi predsednik institucije, ki predstavlja začetek naše institucije, Evropske komisije, ki si prizadeva ohraniti žive njegove ideale, ki so ideali vseh Evropejcev, ki ljubijo mir, demokracijo in solidarnost.
(Aplavz)
José Ribeiro e Castro
(PT) Tudi jaz se želim pokloniti Jeanu Monnetu, vendar pa sem za besedo prosil, da bi čestital predsedniku za njegovo izjavo o evropskem dnevu spomina na žrtve terorizma. Na moj predlog pred petimi leti smo sprejeli to stališče, ki ga je Svet odobril na zasedanju 25. marca, po tragičnih napadih v Madridu. Vendar pa je moj govor poziv. Parlament je vedno zvesto slavil ta dan, toda ta dan še ni dosegel obsega, ki bi ga moral imeti v evropskih institucijah in državah članicah. Menim, da je praznovanje tega dneva eden izmed najpomembnejših načinov, na katerega se poklonimo žrtvam, kot je storil predsednik, in tudi povečevanja ozaveščenosti javnosti. Vem, da je v Madridu nekaj slavnosti, vendar ničesar več.
Zato pozivam Komisijo in češko predsedstvo, da zagotovita, da bodo v prihodnje vse države članice primerno slavile ta dan.
