Spremljanje nacionalnih akcijskih načrtov za energetsko učinkovitost: prva ocena (kratka predstavitev) 
Predsednik
Opozorili ste, da je razsvetljava dvorane rahlo pridušena. Predstavljam si, da gre za varčevanje z energijo.
To ustreza dogajanju, saj je naslednja točka kratka predstavitev poročila gospoda v imenu Odbora za industrijo, raziskave in energetiko o spremljanju nacionalnih akcijskih načrtov za energetsko učinkovitost: prva ocena.
András Gyürk
Hvala za besedo, gospod predsednik. Komisar, januarska plinska kriza je imela vsekakor vsaj eno pozitivno posledico. Poživila je razpravo o energetski politiki v vseh državah članicah.
Tudi tu, v Evropskem parlamentu, je precej razprav o možnih potekih plinovodov, povečanju skladiščnih zmogljivosti, pa tudi o prihodnosti jedrske energije. Bore malo pozornosti pa smo posvetili energetski učinkovitosti. Zelo sem vesel, da je poročilo o nacionalnih akcijskih načrtih za energetsko učinkovitost ponudilo priložnost za razpravo o tej tematiki v zadnjih tednih.
Pomen energetske učinkovitosti je v tem, da z njo lahko dosežemo opazne rezultate hitreje kot na kateri koli drug način. Kot je nedavno opozoril komisar za energijo Andris Piebalgs, bi lahko z ukrepi EU za izklapljanje naprav zmanjšali rabo energije naprav v pripravljenosti toliko, kolikor znaša letna poraba energije na Madžarskem.
Ne moremo dovolj poudariti, da bi lahko z energetsko učinkovitostjo odpravili vse probleme na področju energetske politike. Najprej in predvsem lahko pomaga omiliti energetsko odvisnost Evrope od tretjih držav. Poleg tega energetska učinkovitost ugodno vpliva na konkurenčnost evropske industrije in lahko zmanjša obremenitve okolja. Spomnimo se tudi, da lahko zvišanje energetske učinkovitosti zmanjša bremena najranljivejših potrošnikov.
Seveda so med državami članicami velike razlike glede razmer in potencialov, pa tudi zakonodajnih pobud. Zato podpiramo direktivo EU iz leta 2006, ki od držav članic zahteva, da v nacionalnih akcijskih načrtih orišejo svoje načrtovane ukrepe za izboljšanje energetske učinkovitosti.
V poročilu smo poskusili nanizati splošne zaključke v zvezi z omenjenimi akcijskimi načrti. Ob tem pa je bil naš cilj tudi opredeliti potrebne naslednje korake v zakonodaji EU. Rad bi poudaril nekaj ključnih točk v poročilu.
Najprej, poročilo poziva Komisijo, naj strogo ukrepa proti zamudam pri pripravi nacionalnih akcijskih načrtov. Tokrat je treba podrobno pregledati, ali so akcijskim načrtom priloženi konkretni ukrepi, ki jih izvajajo države članice. Ena od glavnih pomanjkljivosti nacionalnih akcijskih načrtov je, da se bistveno razlikujejo od politik vlad.
Drugič, vire, namenjene izboljšanju energetske učinkovitosti, je treba povečati na nacionalni rani in na ravni Skupnosti. V času finančne krize si le malo evropskih državljanov lahko privošči vlaganja v energetsko učinkovitost. Zato je treba nemudoma razširiti obstoječe projekte spodbud za energetsko učinkovitost. Tu pridemo do naslednjega sedemletnega proračuna Skupnosti, v katerem mora biti energetska učinkovitost še bolj poudarjena, k pravim izboljšanjem pa lahko pripomorejo tudi davčne olajšave.
Tretjič, v Evropski uniji je potrebno nadaljnje delo na področju zakonodaje o energetski učinkovitosti. Prepričan sem, da so priporočila Evropske komisije zastavila pravilno smer na tem področju. Strožji predpisi o porabi energije v stavbah bi lahko na primer prinesli znatne prihranke.
Četrtič, vlade držav morajo prevzeti pionirsko vlogo pri razvoju energetsko učinkovitih rešitev. Ta prizadevanja bi se morala zrcaliti v obsežnih izobraževalnih kampanjah. Potrošniki se bodo odločili za vlaganja v energetsko učinkovitost le, če se bodo polno zavedali, kakšne koristi jim bodo prinesla.
Za konec bi vam rad povedal še eno misel. Menim, da energetske učinkovitosti tudi v času recesije ne smemo obravnavati kot drugorazredno zadevo. Še več, programi energetske učinkovitosti lahko ustvarijo sto tisoče delovnih mest po Evropi. V letu množičnih odpuščanj ta argument nikakor ni zanemarljiv.
Janez Potočnik
član Komisije. - Gospod predsednik, vesel sem, da lahko spregovorim na tem delnem zasedanju Evropskega parlamenta, ki med drugim obravnava tudi oceno Komisije o nacionalnih akcijskih načrtih energetske učinkovitosti (NEEAP), ki je bila predstavljena v svežnju drugega strateškega pregleda energetske politike novembra 2008 in že prej v sporočilu Komisije januarja 2008.
Podrobnejši tehnični povzetek ocene Komisije o NEEAP bo predstavljen v dokumentu Komisije o NEEAP letos spomladi.
Zato bi se rad ob tej priložnosti zahvalil poročevalcu, gospodu Gyürku, za njegovo delo, pa tudi Odboru za industrijo, raziskave in energetiko (ITRE) za koristno razpravo in dragocene pripombe.
V zadnjih letih Komisija zelo jasno poudarja, da je energetska učinkovitost prva prednostna naloga energetske politike Evropske unije in zelo pomemben temeljni kamen za dosego cilja 20-20 do leta 2020, pri tem pa imajo osrednjo vlogo nacionalni akcijski načrti energetske učinkovitosti. Kot veste, Direktiva o učinkovitosti rabe končne energije in o energetskih storitvah državam članicam nalaga, da predložijo te načrte in pokažejo, kako bodo v praksi dosegle nacionalne cilje energetske učinkovitosti.
Prvi rok za predložitev državnih akcijskih načrtov je bil 30. junij 2007, kot veste, pa ga je veliko držav na žalost zamudilo. Zadnje načrte NEEAP je Komisija prejela junija 2008.
Do sedaj je Komisija opravila vse ocene načrtov in razposlala pisma z rezultati ocen vsem državam članicam. V nadaljevanju smo imeli vrsto dvostranskih sestankov, več držav članic pa je obvestilo Komisijo, da želijo svoje načrte NEEAP v naslednjih mesecih izboljšati same. Kot so opazili tudi člani odbora ITRE, so se prvi nacionalni akcijski načrti energetske učinkovitosti izkazali kot resnično koristno delo. Dejansko so mnoge države članice z njimi prvič sestavile izčrpne načrte delovanja na področju varčevanja energije. Številne od njih so ugotovile, da je medsektorsko delo, potrebno pri pripravi načrtov, zelo koristno.
Po direktivi o energetskih storitvah imajo načrti NEEAP le omejeno vlogo. Komisija pa je v svojem sporočilu novembra 2008 in v svojih drugih izjavah spodbudila države članice, naj vlogo načrtov razširijo.
Komisija bo pripravila nov akcijski načrt Evropske unije za varčevanje z energijo, ki bo okrepil in natančneje usmeril ukrepe Evropske unije, ki naj pomagajo državam članicam, podjetjem in državljanom EU stroškovno učinkovito varčevati z energijo.
V vašem poročilu pozivate Komisijo, naj predpiše zavezujoče cilje varčevanja z energijo. Kot veste, sedanji cilj varčevanja z energijo, prihranek 20 % primarne energije do leta 2020, pomeni nezavezujoč cilj. Komisija pa je prepričana, da s svežnjem o podnebju in energiji, pa tudi s predlogi iz drugega strateškega pregleda energetske politike, teh 20 % lahko dosežemo.
Poročilo gospoda Gyürka tudi upravičeno trdi, da je treba zvišati finančno podporo. Finančna vprašanja v zvezi z varčevanjem energije Komisija obravnava v Evropskem načrtu za oživitev gospodarstva z dne 26. novembra 2008 in v svojih drugih usklajenih dejavnostih za spodbujanje ustvarjanja delovnih mest, kjer gre pogosto za mala in srednja podjetja, saj imamo pri vlaganjih v energetsko učinkovitost, zlasti pri stavbah, opravka predvsem s projekti manjšega obsega.
Za zaključek bi vas rad spomnil, da so se v tem mandatu Komisije voditelji EU resnično zavzemali za energetsko učinkovitost. Spodbujanje vlaganj v energetsko učinkovitost in z njo povezane nove tehnologije pomeni bistven prispevek k trajnostnemu razvoju, pa tudi k varnosti oskrbe z energijo. Energetska učinkovitost ima širše učinke, ki precej presegajo področje energetske politike. Ima pozitivne učinke na gospodarstvo Evropske unije nasploh: povečevanje energetske učinkovitosti ustvarja nova delovna mesta, spodbuja gospodarsko rast in povečuje konkurenčnost. Kot ste pravilno omenili, si je v teh težkih in negotovih časih treba prizadevati prav za te stvari.
Predsednik
Točka se je zaključila.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 19. februarja 2009.
Pisne izjave (člen 142)
Šarūnas Birutis  
v pisni obliki. - (LT) Vidimo, da cene nafte padajo, po koncu sedanje gospodarske krize pa se bodo spet dvignile. Zato naj vas spomnim, da mora EU nujno povečati raznolikost energetskih virov in dobavnih poti, da bo laže prenesla negativne učinke prihodnjih naftnih kriz.
Države članice EU, zlasti "energetski otoki" v EU, se glede stopnje odvisnosti od uvoza energije in stanja infrastrukture med seboj precej razlikujejo. Ali sploh lahko govorimo o skupnem trgu energije, če so na primer baltske države, vključno z Litvo, energetski otoki? Da se Evropa ne more enoglasno pogovarjati z glavnimi dobavitelji energije, je prav tako akuten problem. Na papirju ustvarjamo ambiciozno energetsko politiko Evropske unije, v praksi pa še vedno prevladuje dvostranska energetska politika. Kolegi poslanci, politizacija sektorja energije ne prispeva k stabilnosti. Stanje bi lahko spremenili, in ga moramo spremeniti, z zagotovitvijo večje raznolikosti in s solidarnostjo. Odpraviti moramo vrzeli v energetskih povezavah in vzpostaviti usklajevalni mehanizem EU za odzivanje na podobne krize. Države članice, ki so najbolj energetsko odvisne, morajo nujno vzpostaviti zadostne rezerve energentov. Ne smemo se ukvarjati samo s kratkoročnimi ukrepi za varnost energetske oskrbe, ampak razmišljati dolgoročno. Evropa mora povečati raznolikost svojih energetskih virov in izboljšati varnost oskrbe.
Cristian Silviu Buşoi  
Energetska učinkovitost je še pomembnejša v času, ko se soočamo z velikimi izzivi v zvezi z oskrbo EU z energijo in moramo dosledneje zmanjševati emisije ogljikovega dioksida. Podpiram pristop k energetski učinkovitosti v skladu z drugimi politikami EU, zlasti s svežnjem za boj proti podnebnim spremembam, in se strinjam, da je treba zagotoviti večjo raznolikost virov energije.
Trdno sem prepričan, da je treba spodbujati raziskave in razvoj, saj ta sektor lahko znatno prispeva k povečevanju energetske učinkovitosti. Komisija in vlade držav članic morajo močneje podpreti projekte, namenjene povečevanju energetske učinkovitosti, pa naj gre za vlaganja v čim večjo energetsko učinkovitost javnega prevoza, izolacijo stavb ali kaj podobnega. Menim, da bi morala biti vladna sredstva usmerjena bolj v to smer kot v subvencioniranje cen energije, saj ti projekti hkrati tudi ščitijo ranljive potrošnike pred negativnimi učinki rasti cen energije.
Zato pozivam države članice, naj sestavijo učinkovite in realistične akcijske načrte, naj svoje državljane čim bolje informirajo o energetski učinkovitosti in naj sodelujejo med seboj z izmenjavo dobrih praks. Pozivam tudi Komisijo, naj nudi podporo državnim oblastem, zlasti v obliki tehnične pomoči.
Daniel Petru Funeriu  
Energetska učinkovitost stavb je poseben problem v državah, ki so podedovale številne stavbe, zgrajene po neprimernih standardih v obdobju komunizma.
Radi bi izkoristil priložnost in prosil Komisijo, naj vzpostavi finančne instrumente in učinkovite postopke za prenovo sistemov ogrevanja v takih stavbah, v skladu s ciljem 20-odstotnega povečanja energetske učinkovitosti v EU do leta 2020.
Iosif Matula  
v pisni obliki. - (RO) Energetska učinkovitost je eden od glavnih ciljev Evropske unije, uresničitev tega cilja pa bo pomemben korak v smeri trajnostnega razvoja. Za to je poleg prizadevanj držav članic za aktivno udeležbo v politikah spodbujanja učinkovitejše rabe energije potrebno tudi usklajevanje na ravni Skupnosti, ki lahko zagotovi mnogo boljše rezultate.
Ena pot k energetski učinkovitosti je toplotna izolacija stavb. Po neki študiji je mogoče energetske izgube na ravni Skupnosti zmanjšati za približno 27 %, kar posledično pomeni zmanjšanje stroškov, ki jih morajo kriti državljani.
Eden od problemov, s katerimi se srečujejo lokalne skupnosti, ko se lotevajo projektov na področju prenove sistemov ogrevanja v stanovanjskih stavbah, so zapleteni postopki. Zato morajo prihodnji ukrepi vključevati tudi poenostavitev postopkov. Cilj večje energetske učinkovitosti z izolacijo stavb mora zajemati tudi prikrajšane družbene skupine, saj s tem krepimo načelo solidarnosti v Evropi.
Anni Podimata  
v pisni obliki. - (EL) Izkušnje pri prvih ocenah nacionalnih akcijskih načrtov praktično dokazujejo, da razmere v EU še niso dovolj zrele, da bi lahko ukrepi spodbujanja energetske učinkovitosti uživali podporo. Ena od slabosti prvih nacionalnih akcijskih načrtov energetske učinkovitosti, ob velikih zamudah nekaterih držav članic, vključno z Grčijo, pri predložitvi teh načrtov, je ta, da ambicioznih načrtov ne spremljajo jasno opredeljeni praktični predlogi z dodano vrednostjo, kljub temu, da bi po podatkih, ki jih je pred nedavnim objavila Evropska komisija, ob doseženem 20-odstotnem prihranku energije EU porabila okoli 400 Mtoe manj primarne energije, emisije CO2 pa bi se zmanjšale za 860 Mt.
Zato še nismo v celoti dojeli vseh možnosti, ki nam jih nudi spodbujanje energetske učinkovitosti, zlasti v časih gospodarske recesije, kakršno preživljamo zdaj. EU bi morala zato nemudoma nadaljevati z vključevanjem energetske učinkovitosti v svoje sektorske politike, z jasnimi predlogi in ukrepi podpore, in povečati pomoč Skupnosti na tem področju. Energetska učinkovitost je ključna točka po sprejetju svežnja o podnebnih spremembah in lahko zagotovi energetsko varnost, zmanjša emisije toplogrednih plinov ter oživi evropsko gospodarstvo.
