Kova su pavėluotais mokėjimais, atliekamais pagal komercinius sandorius (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas - Barbara Weiler pranešimas Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto vardu dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl kovos su pavėluotais mokėjimais, atliekamais pagal komercinius sandorius - C7-0044/2009 -.
Barbara Weiler
Ponia pirmininke, Tarybos pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau padėkoti Teisės reikalų komiteto ir Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto šešėliniams pranešėjams, kolegoms ir visiems nariams, padėjusiems pasiekti šį puikų rezultatą. Be naudingo ir sąžiningo bendradarbiavimo su Komisija ir Tarybai pirmininkaujančia Belgija nebūtume galėję pasiekti tokio rezultato.
Galite įsivaizduoti, kad kaip pranešėja labai džiaugiuosi tokiu rezultatu, visų pirma todėl, kad padarėme didžiulę pažangą tobulindami senąją direktyvą, ir antra, įdiegėme naujus, geresnę mokėjimo praktiką skatinančius metodus. Pasiekėme iškeltą tikslą. Norėčiau pasakyti, kad siekėme pagerinti MVĮ, t. y. mažųjų ir vidutinių įmonių, likvidumą ir užtikrinti investicijas į naujus produktus, naujų darbo vietų kūrimą ir naujus procesus.
Kodėl reikėjo tobulinti šią direktyvą? 2000 m. patvirtinti teisės aktai buvo neprivalomi ir nelabai veiksmingi. Pastaraisiais metais mokėjimai beveik visose valstybėse narėse pablogėjo, ir taip atsitiko dar prieš finansų ir ekonomikos krizę. Mažosios įmonės taip pat reikalavo reformos; jos reišksavo pageidavimus pagal "Smulkiojo verslo aktą". Šios įmonės siekė, kad mokėjimai Europoje būtų vykdomi daug veiksmingiau.
Dėl rezultatų galėčiau pasakyti, kad visų pirma pramynėme naują kelią. Turime griežtas taisykles. Iš esmės, sąskaitos faktūros turi būti apmokėtos per 30 dienų, nepaisant kelių išimčių, kurias reikia pagrįsti. Įvedėme didesnes 8 proc. palūkanas už pavėluotus mokėjimus. Nustatėme fiksuotą visiškai nebiurokratišką išieškojimo išlaidų sumą, t. y. 40 eurų, o smulkiajam verslui tapo kur kas lengviau ginti savo teises.
Taigi antrasis naujojo kelio aspektas - teigiami paskatinimai ir naujosios priemonės, pvz., gerai mokančių vartotojų įvardijimas, išsamesninformacija smulkiajam verslui apie jo teises, mokėjimus ir mokėjimus dalimis bei alternatyvias ginčų sprendimo priemones.
Šie teisės aktai irgi yra "geresnio reguliavimo" principų dalis ir bus taikomi ES institucijoms. Tuo labai didžiuojamės, nes - kaip galite įsivaizduoti - ne visi buvo entuziastingai nusiteikę šiuo klausimu.
Be abejo, buvo konfliktų, ir keletą iš jų norėčiau paminėti. Pirma, iš pat pradžių Parlamente susidūrėme su skirtingais požiūriais ir nuomonių įvairove. Vien tik šimtas pateiktų pakeitimų rodo, kad visų pirma turėjome išsiaiškinti šiuos klausimus Parlamente. Žinoma, Komisija ne visada džiaugėsi mūsų siekiais, įskaitant šių priemonių taikymą "verslas verslui" lygmeniu, bet manau, kad galiausiai pasiekėme puikų rezultatą.
Būtent Taryba iškėlnemažai problemų. Tenka apgailestauti, kad Taryba ne visada laikėsi įsipareigojimo padėti smulkiajam verslui. Labiausiai gaila dėl tokių palyginti turtingų ir gerai struktūruotų šalių kaip Vokietija ir Austrija.
Dėl profesinių organizacijų galėčiau tik pasakyti, kad šios organizacijos buvo konstruktyviai nusiteikusios, net jei ne visada pritarėme ar galėjome pritarti jų nuomonei.
Apibendrindama galėčiau pasakyti, kad po rytoj vyksiančio balsavimo tikimės, kad Komisija per galutinį balsavimą pritars šiam teisės aktui, o tada valstybės narės galės jį įgyvendinti. Manome, kad įgyvendinimui nereikės ndvejų metų. Todėl viliamės, kad kitų metų sausio mėn. valstybės narės pradės perkelti šiuos teisės aktus į nacionalinę teisę.
Antonio Tajani
Ponia pirmininke, manau, kad šiose diskusijose bus užbaigtas svarbus darbo etapas. Komisija, Parlamentas ir Taryba nusprendsuvienyti jėgas ir padėti mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) įgyvendinti dalį "Smulkiojo verslo akto". Manau, kad rytoj patvirtinsime šią direktyvą, ir dauguma MVĮ Europos Sąjungoje galės lengviau atsikvėpti.
Neapmokėtų sąskaitų skaičius iš tikrųjų labai išaugo, ir tai vyksta jau ilgą laiką: praėjusiais metais jų skaičius padidėjo 8 proc., o šiandien blogos skolos siekia 300 mlrd. EUR. Ši problema MVĮ kelia labai didelių sunkumų. Šioms įmonėms dažnai kyla pavojus būti likviduotoms, nes jos negali išsilaikyti dėl to, kad didelės įmonės, ir visų pirma valstybės institucijos, nesilaiko įpareigojimų. Manau, kad Europos Sąjungos institucijos pasirengusios duoti teigiamą atsaką ES ekonomikai. Kai įsigalios šie teisės aktai, kuriuos rengiamės patvirtinti, į apyvartą bus sugrąžinti beveik 180 mlrd. EUR, o tai paskatins augimą ir naujoviškas iniciatyvas MVĮ naudai.
Kaip žinote, galimybgauti paskolas labai svarbi mūsų įmonių plėtrai ir didesniam konkurencingumui. Todėl manau, kad sprendimas paremti šią Komisijos siūlomą direktyvą turi didelę reikšmę mūsų ekonomikai, nes galiausiai milijonams Europos įmonių bus pateiktas atsakymas, taip pat suteiksime viltį milijonams darbuotojų, kurie dirba šiose įmonėse, sudarančiose mūsų ekonomikos pagrindą.
Norėčiau padėkoti Tarybai pirmininkaujančiai Belgijai už svarbų tarpininkavimo vaidmenį, taip pat visiems Europos Parlamento nariams, kurie dirbo šiame etape, pradedant B. Weiler, R. Baldassarre'u ir F. De Angelisu ir visiems šešėliniams pranešėjams, kurie padėjo surasti palankų sprendimą.
Manau, kad siekdami suderinti viešųjų institucijų mokėjimo laikotarpius - šios institucijos turės apmokėti sąskaitas faktūras per 30 dienų - į įmonių biudžetus įdėsime nemažai papildomų grynųjų pinigų. Šios taisyklės taip pat turėtų stipriai paskatinti vėluojančias mokėti valstybės institucijas atnaujinti taikomus valdymo metodus. Iš tiesų, kai valstybės institucija įsigyja prekių ar paslaugų, iš karto įtraukia šias išlaidas į biudžetą. Todėl neturėtų kilti jokių sunkumų laiku sumokėti kreditoriams. Be to, reikėtų pabrėžti, kad trumpesnis mokėjimo laikotarpis valstybės institucijoms leis sutaupyti.
Kitas svarbus susitarimo punktas yra tas, kad pačios įmonės turės apmokėti sąskaitas faktūras per 60 dienų, išskyrus atvejus, kai šalys susitaria kitaip, o sutartos sąlygos nėra nesąžiningos kreditoriaus atžvilgiu.
Apibendrindamas turiu pasakyti, kad valstybės narės galės laisvai pasirinkti, ar išlaikyti esamas nuostatas, ar patvirtinti naujas, kreditoriui palankesnes nuostatas nei numatyta direktyvoje. Atitinkamai šiuo teisės aktu neužkertamas kelias valstybėms narėms patvirtinti trumpesnių mokėjimo laikotarpių ar griežtesnių baudų.
Ponia pirmininke, gerbiamieji Parlamento nariai, ši naujoji direktyva atskleidžia Europos Sąjungos pasiryžimą suteikti Europos įmonėms, visų pirma MVĮ, lemiamą postūmį išgyventi ekonomikos krizę, kurią Komisija ketina įveikti, imdamasi įvairių veiksmų. Ką tik pateikėme komunikatą dėl naujovių, o kitą savaitę pateiksime ir komunikatą dėl naujos pramonės politikos, o nei naujovės, nei pramonės politika negali būti įgyvendintos praktiškai, jeigu nėra galimybių gauti paskolą.
Rytoj Parlamentas kartu su Tarybai pirmininkaujančia valstybe nare ir Europos Komisija pateiks konkretų atsakymą į šiuos lūkesčius.
Francesco De Angelis
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, norėčiau padėkoti B. Weiler už puikiai atliktą darbą. Šiomis nuostatomis Europa padarys galą procedūrai, kuri parklupddaugelį mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ). Parlamentas imasi veiksmų apsaugoti MVĮ - pažeidžiamiausias įmones, kurios patyrdidžiausią krizės poveikį - nuo likvidumo ir galimybių gauti paskolas problemų. Dabartinpavėluotų mokėjimų praktika daugelį mažų įmonių stumia į bankrotą, o tai daro neigiamą poveikį užimtumui.
Todėl ši nuostata labai svarbi: nustatomas 60 dienų maksimalus mokėjimo laikotarpis, iki 8 proc. padidinama pavėluotų mokėjimų palūkanų norma ir draudžiama nustatyti kreditoriui nepalankias sutarties sąlygas. Kitaip tariant, nustatomi apibrėžti laikotarpiai, skatinama vykdyti įsipareigojimus ir, svarbiausia, neleidžiama taikyti jokių išimčių. Šios priemonės skirtos apsaugoti MVĮ, skatinti ekonomikai ir gamybai bei didinti užimtumui.
Dabar valstybės narės turi veikti sparčiai ir veiksmingai, įgyvendindamos šią direktyvą, kuri patvirtina, kad Europa yra veikianti, naudinga ir duoda apčiuopiamų rezultatų.
Raffaele Baldassarre
Ponia pirmininke, pone A. Tajani, ponia B. Weiler, ponios ir ponai, labai džiaugiuosi ir didžiuojuosi galėjęs Teisės reikalų komiteto vardu prisidėti prie šios direktyvos patvirtinimo. Tai labai svarbi anticiklinpriemonė, kuria suteikiama reali pagalba įmonėms, ypač mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), nustatant tikslius mokėjimo terminus ir atitinkamas baudas, nes tai skatina Europos Sąjungos valdžios institucijas ir privačias įmones laiku atlikti mokėjimus. Jei kiekviena įmonlaiku sumokėtų turimas skolas, Europos ekonomika pasipildytų 300 mlrd. EUR grynųjų pinigų suma.
Mūsų rinka nebus bendra, o konkurencija nebus sąžininga tol, kol nebus sukurtos vienodos, visiems taikomos taisyklės. Ši motyvacija skatino parengti naująją direktyvą dėl kovos su pavėluotais mokėjimais: pagal šią direktyvą valstybės institucijos bus priverstos dirbti veiksmingiau ir doriau, taip pat padės tolygiai plėtotis vidaus rinkai ir laisvai konkurencijai, atnešant naudą MVĮ.
Šis Parlamentas įnešlabai didelį indėlį, kad sėkmingai pasiektume tokių rezultatų, įveikdamas visokį patiriamą spaudimą ir nuomonių pasidalijimą, bendros žmonių ir Europos gamybos sistemos gerovės labui.
Małgorzata Handzlik
Pone Komisijos nary, kolegos Parlamento nariai, džiaugiuosi, kad šiandien galime apibendrinti pastaraisiais mėnesiais vykusias diskusijas. Visi nariai, kurie dirbo su šia direktyva, žino, kaip nelengva buvo pasiekti susitarimą, nors visos dalyvaujančios šalys suvokproblemos svarbą.
Manau, kad priemonės, dėl kurių balsuosime rytoj, yra gera naujiena verslui, visų pirma mažosioms ir vidutinėms įmonėms, kurių sąskaitos nuo šiol bus apmokamos kur kas greičiau. Kiekvienoje valstybėje narėje pavėluoto mokėjimo problemos mastas skiriasi. Tačiau neturėtume pamiršti, kad įmonės veikia bendrojoje Europos rinkoje ir dažnai savo veiklą vykdo skirtingose valstybėse narėse. Verslo subjektai turėtų būti tikri, kad sąskaitos faktūros bus apmokėtos laiku, nesvarbu, ar tai vyks Lenkijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, ar Maltoje.
Ponios ir ponai, šiandien iš žurnalisto išgirdau klausimą, ar direktyva bus veiksminga ir kokios pagrindinės priemonės padės pakeisti rinkoje vyraujantį elgesį. Manau, kad direktyvos veiksmingumas slypi maksimaliame ir nepratęsiamame 60 dienų laikotarpyje, nustatytame valdžios institucijų mokėjimams. Labai svarbu, kad informacija apie pagrindines direktyvos priemones pasiektų verslo subjektus. Įmonės turi žinoti, kad turi teisę į kompensaciją už patirtas išieškojimo išlaidas, kad sutrumpinti mokėjimo terminai, o sutarties nuostatos, kuriose panaikinamos palūkanos už pradelstą laikotarpį, panaikinamos kompensacijos ar nepagrįstai prailginamas atsiskaitymo laikas, yra nesąžiningos. Tik tokiu atveju įmonės pasinaudos direktyvos nuostatomis ir reikalavimais dėl atsiskaitymo terminų ir kitomis joms priklausančiomis teisėmis. Pavėluoti mokėjimai turėtų tapti išimtimi, o ne taisykle. Manau, kad ši direktyva - stiprus ženklas, kurį perduoda Europos institucijos, kad būtent toks veikimas yra teisingas. Norėčiau visiems padėkoti už dėmesį ir bendradarbiavimą.
Bernadette Vergnaud
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau pasveikinti pranešėją B. Weiler atlikus naudingą darbą ir pasiekus puikų kompromisą Taryboje, nes pirminis Komisijos pasiūlymas turėjo keletą didelių trūkumų.
Norėčiau dar kartą trumpai aptarti keturis šios direktyvos punktus.
Pirma, labai džiaugiuosi, kad galiausiai nustatomi vienodi reikalavimai viešajam ir privačiajam sektoriui. Komisija tikėjosi griežtesnių sankcijų viešojo sektoriaus įmonėms, nors pastarosios veikia bendro intereso labui. Taip nutiko, nes buvo ignoruojama valstybių narių viešųjų sąskaitų būklė, o viešosioms įstaigoms tai galėjo kelti konkurencinių kliūčių.
Kitas žingsnis į priekį - mokėjimo laikotarpio pratęsimas nuo 30 iki 60 dienų visuomenės sveikatos paslaugų srityje, kur vyraujančios sudėtingos biudžetinės procedūros verčia nustatyti ilgesnius mokėjimo laikotarpius, už kuriuos organizacijos nėra laikomos atsakingos.
Be to, kalbant apie mokėjimo terminus, būtinai reikėjo uždrausti nesąžiningas kreditoriams nustatomas sutarčių sąlygas įmonių sudaromose sutartyse, kaip dažnai nutinka sudarant tokias sutartis tarp didelės įmonių grupės ir mažosios ar vidutinės įmonės.
Galiausiai ir tai susiję su mažosiomis ir vidutinėmis įmonėmis, kurios dažnai tampa pavėluotų mokėjimų aukomis, įvestos 8 proc. siekiančios palūkanų normos pavėluotiems mokėjimams ir kompensacija už išieškojimo išlaidas turėtų padrąsinti šias įmones reikalauti nuostolių atlyginimo. Iki šiol šios įmonės buvo nelinkusios taip elgtis, nes bijodavo rizikuoti.
Todėl džiaugiuosi, galėdama balsuoti dėl šio dokumento, kuris, manau, padės siekti Europos verslo gyvybingumo ir klestėjimo, taip pat pažangos, kurios reikia kuriant ne tik sėkmingiau, bet ir sąžiningiau veikiančią vidaus rinką.
Jürgen Creutzmann
Ponia pirmininke, Komisijos nary A. Tajani, ponios ir ponai, rytoj Europos Parlamentas patvirtins direktyvą dėl kovos su pavėluotais mokėjimais, kuri įeis į istoriją. Tai pirmoji direktyva, kurią galima lengvai apibūdinti trimis teiginiais: pirma, nuo šiol valdžios institucijos iš esmės turės atlikti mokėjimus per 30 dienų, jei nebus sutarta dėl trumpesnio mokėjimo laikotarpio ir jei nebus jokių ypatingų aplinkybių, dėl kurių mokėjimo laikotarpis gali būti pratęstas iki ne daugiau kaip 60 dienų. Antra, susitardamos dėl mokėjimo termino įmonės gali laisvai pasirinkti iki 60 dienų siekiantį laikotarpį, o ilgesnių nei 60 dienų laikotarpių nebus leidžiama nustatyti, išskyrus tuos atvejus, kai bus aiškiai susitarta dėl ilgesnio laikotarpio ir jei toks susitarimas nebus nepalankus kreditoriui. Trečia, pradelsus minėtus mokėjimo terminus, be išankstinio įspėjimo gali būti taikoma kompensacija už išieškojimo išlaidas, ne mažesnkaip 40 EUR, ir palūkanos, bent 8 proc. didesnės už Europos centrinio banko bazinę palūkanų normą.
Ši direktyva padės mažosioms ir vidutinėms Europos įmonėms gerokai pagerinti likvidumą, ir šioms įmonėms nebereikės imti tiek daug paskolų iš bankų. Stiprią poziciją rinkoje užimantys skolininkai daugiau negalės iš mažųjų ir vidutinių įmonių reikalauti nustatyti ilgesnių mokėjimo terminų, ir tai yra puikus laimėjimas. Be to, atskiros valstybės narės ne tik galės išlaikyti trumpesnius mokėjimo terminus, kokie galiojo iki šiol; iš tikrųjų, manome, kad jie bus išlaikyti, nes negalima įsivaizduoti, kad priėmus direktyvą dėl pavėluotų mokėjimų valstybėse narėse pablogėtų mokėjimo praktika.
Europoje veiklą vykdančios įmonės žino, kad ateityje reikalavimai bus patenkinti ne vėliau kaip per 60 dienų. Tai didelpažanga ir dar vienas žingsnis link Europos vidaus rinkos kūrimo užbaigimo. Iš tikrųjų, galime džiaugtis šiuo priimtu teisės aktu. Jis bus naudingas mažosioms bei vidutinėms įmonėms ir Europos vidaus rinkai.
Malcolm Harbour
ECR frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, savo frakcijos vardu ir kaip Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto pirmininkas norėčiau atskirai padėkoti B. Weiler kaip pranešėjai, taip pat visiems čia šiandien susirinkusiems komiteto kolegoms už puikų komandinio darbo pavyzdį. Kalbu ir apie Tarybą ir Komisiją.
Šiuo metu daug kalbama apie pažangų reguliavimą, tačiau manau, kad tai ir yra klasikinis pažangaus reguliavimo pavyzdys. Iš esmės paliečiama problemos esmė, kad daugelis mažųjų ir vidutinių įmonių šiuo metu susiduria su labai sunkiomis ekonominėmis sąlygomis. Turime primygtinai reikalauti, kad valstybės narės kuo greičiau įgyvendintų šį pasiūlymą.
Antra, Komisija pagrįstai išanalizavo ankstesniosios direktyvos problemas ir pranašumus, ir norėčiau pabrėžti, kad tai buvo pirmoji direktyva, kai komitetų koordinatorių sutarimas paraginti Komisiją pristatyti visą pasiūlymo poveikio vertinimą buvo visiškai įgyvendintas. Turime labai išsamų poveikio vertinimą, kuriame buvo aiškiai įvardytos sritys, kurias reikėjo pertvarkyti.
Svarbiausia, kad nustatytas reikalavimas, jog visų pirma valdžios institucijos taip pat turės laikytis privačiajam sektoriui taikomų standartų ir pagal šiuos reikalavimus negalės piktnaudžiauti savo užimama padėtimi mažųjų tiekėjų atžvilgiu. Tai didžiausias laimėjimas, ir ypač norėčiau padėkoti Tarybai pirmininkaujančiai Belgijai, - šį vakarą čia matau susirinkusius jos atstovus, - pasipriešinusiai kai kurių valstybių narių reikalavimui nustatyti šio 60 dienų laikotarpio išlygas.
Tarybai pirmininkaujančiai Belgijai minėjome, kad su tokiomis išlygomis ši direktyva taptų nereikalinga. Nustačius šias išlygas valdžios institucijoms, direktyva paprasčiausiai netektų prasmės.
Manau, tai puikus pažangaus reguliavimo pavyzdys, bet apibendrindamas norėčiau pateikti dvi galutines pastabas. Pirma, kiekvienoje valstybėje narėje turime tinkamai ir nuosekliai įgyvendinti šią direktyvą; ir antra, reikia keisti kultūrą ir supratimą, kad didieji pirkėjai daugiau neišnaudotų mažųjų įmonių, pavėluotai atlikdami mokėjimus. Manau, ši direktyva padės tai pasiekti.
Oreste Rossi
Pone pirmininke, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau padėkoti A. Tajaniui už pareiškimą, kuriam pritariu iš visos širdies.
Pernelyg dažnai galime matyti, kad pačios valdžios institucijos yra blogos mokėtojos ir dažnai priverčia anksčiau klestėjusias įmones susidurti su sunkumais, smarkiai kenkdamos mūsų įmonių konkurencingumui. Tai gali sukelti didelę grandininę reakciją ir socialinius padarinius, kurie, galiausiai gali atsigręžti prieš šią žalos grandinę sukėlusią valdžios instituciją padidėjusiomis kainomis, sąnaudomis ir atitinkamai išlaidomis.
Atsižvelgiant į tai, nenuostabu, kad smulkusis verslas priverčiamas bankrutuoti dėl likvidaus turto stokos, ypač per šiuo metu išgyvenamą ekonomikos krizę ir recesiją. Todėl nuspręsta, kad už tokius pavėluotus mokėjimus turėtų būti taikomos griežtos baudos. Patvirtintame pranešime pateikti nauji kriterijai apima sandorio laisvę derybose tarp privačių įmonių, bet nustatomi laiko apribojimai (30 + 30 dienų); taip pat nustatomas 30 dienų laikotarpis, per kurį valdžios institucijos turi atlikti mokėjimus privačioms įmonėms; įvedamos naujos taisyklės didelėms korporacijoms - veikiančioms pašto paslaugų, energetikos ir transporto sektoriuose - kurios, nors ir yra valstybės finansuojamos, bet konkuruoja su privačiomis įmonėmis, todėl prilyginamos privačioms įmonėms ir joms taikomos privačiojo sektoriaus taisyklės.
Dabar valstybės narės turės kuo greičiau įgyvendinti šias nuostatas, kad pagyvintų šiuo metu su sunkumais susiduriančių įmonių veiklą, apie ką kalbėjo Komisijos narys ir grupkolegų Parlamento narių.
Csanád Szegedi
(HU) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, matydami skolų grandines, kurios daro įtaką Vengrijos ekonomikai ir ją varžo, neabejotinai turėtume džiaugtis taisyklėmis, kurios skatina įgyvendinti griežtesnę mokėjimo tvarką ir palengvina finansinių procesų prognozavimą, gerinančius finansinių subjektų padėtį. Viena vertus, pateikti pakeitimai suteikia pradiniam pasiūlymui aiškumo, ir tai pagirtina, tačiau, kita vertus, paneigiami pirminiai tikslai ir susilpninamos pradiniame pasiūlyme numatytos atgrasomosios priemonės, visų pirma valdžios institucijų atžvilgiu. Valdžios institucijoms neturi būti leidžiama nukrypti nuo 30 dienų laikotarpio. Turime taikyti pagrindinę taisyklę, kuria įmanoma nustatyti šį terminą. Sankcijų atžvilgiu įmonės ir institucijos turi būti traktuojamos vienodai. Pagrindinis tikslas - ekonomikos atsigavimas ir laiku atliekami mokėjimai, siekiant palengvinti mažųjų ir vidutinių įmonių finansinį stabilumą. Pasiūlyme nepateikta jokių nuostatų dėl tokio palengvinimo.
Piktnaudžiaudamos didele užimama rinkos dalimi ir dominavimu, didelės tarptautinės įmonės verčia savo vietinius partnerius į sutartis įtraukti 90 ar 120 dienų mokėjimo laikotarpius, numatydamos galimas teorines sankcijas, jeigu šis terminas būtų pradelstas. Tačiau tiekėjas, kaip pažeidžiama šalis, nedrįsta taikyti jokių sankcijų net tada, kai tai aiškiai numatyta įstatyme, nes bijo prarasti užsakymus. Tam išvengti kiekvienu atveju reikia turėti įstatymines nuostatas, kuriose būtų numatyta taikyti privalomus delspinigius už pavėluotus mokėjimus, taip pat reikėtų nustatyti baudas net kreditoriams, kurie tokių delspinigių netaiko. Labai ačiū už dėmesį.
Andreas Schwab
(DE) Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, Europos Parlamente jau tapo įprasta pradėti kalbą Parlamento nariams skirta padėka, o aptariant šią direktyvą iš tikrųjų labai tinka pradėti kalbą padėkojant kolegoms. Pirmiausia norėčiau padėkoti Komisijos nariui A. Tajaniui, kuriam pavyko, kaip ne dažnai pasitaiko, neįtikėtinai atvirai įtraukti Parlamento pageidavimus ir pagrįstus nuogąstavimus į Komisijos darbą. Tai iš tiesų buvo puikus Tarybos, Komisijos ir Parlamento bendradarbiavimo posūkis. Šiuo atžvilgiu galiu tik pritarti jau išsakytoms mintims: tai pažangus reguliavimas, kurį turėtume stiprinti.
Manau, kad Europos Parlamentas taip pat prisidėjo prie to, kad ši direktyva atsidurtų Taryboje su būtent tokiais rezultatais, kuriuos daugelis kolegų Parlamento narių įvertino teigiamai. Teisės reikalų komitetas ir Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitetas laikėsi bendros komitetų strategijos. Abu komitetai glaudžiai bendradarbiavo, nepaisant pasidalijimo į frakcijas, ir turiu pasakyti, kad kaip Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos atstovas norėčiau ne tik padėkoti, bet ir išreikšti pagarbą pranešėjai B. Weiler, kad - nors iš pradžių ji buvo kitokios nuomonės - per balsavimą B. Weiler, kaip Parlamento pranešėja, galiausiai labai rimtai ir tvirtai atstovavo komiteto daugumos nuomonei. Kitaip, nepaisant didžiulio šešėlinių pranešėjų atlikto darbo, nebūtume galėję pasiekti tokių puikių rezultatų.
Baigdamas kalbą, norėčiau paminėti dar vieną punktą. Iki šiol tik trumpai užsiminėme apie vieną sritį, t. y. 40 EUR sumą kaip fiksuotą sumą, kurią ateityje bus galima reikalauti sumokėti pavėluoto mokėjimo atveju. Manau, kai vartotojai sužinos apie šią priemonę, kurią ruošiamės įgyvendinti, valstybėse narėse teks daug kartų aiškinti padėtį, nes įprasto prekių pristatymo atveju 40 EUR suma yra iš tikrųjų gera priemonsiekiant apsisaugoti nuo pavėluotų mokėjimų, kuriuos ir siekiame panaikinti Europoje. Manau, kad Komisija ir valstybės narės vis dėlto turės pasistengti pakeisti viešąją nuomonę ir padėti vartotojams suprasti, kodėl ši priemonreikalinga mažosioms ir vidutinėms Europos įmonėms.
Alan Kelly
Ponia pirmininke, norėčiau padėkoti Komisijos nariui už pirmiau pateiktas naudingas pastabas. Tai puikus teisės aktas, ir labai norėčiau pagirti kolegę Barbarą Weiler už jos indėlį šiame procese. Tai iš tikrųjų puikus darbas ir gero teisės akto, kurį galime įgyvendinti, pavyzdys. Jis užtikrins geresnį pinigų srautą valstybėse narėse, todėl bus naudingas verslui, smulkiajam verslui ir visuomenei bendrąja prasme. Dar svarbiau tai, kad galėsime spręsti labai svarbią šio laikotarpio problemą, t. y. naujų darbo vietų kūrimą.
Šioje direktyvoje pateikiami aiškūs ir tvirti principai, kuriuos įgyvendinus rinkose ir valstybėse narėse pavėluoti mokėjimai nebus ilgiau toleruojami. Tai padės pasiekti geresnį likvidumą. Įmonės, kurioms iš karto sumokama, dažniausiai turi geresnes galimybes gauti kreditą, plėtoti verslą ir kurti naujas darbo vietas. Be to, analizuodamas pastaruoju metu mano gimtojoje šalyje, Airijoje, iškeltas nemokumo bylas, ypač statybų sektoriuje, suprantu, kad daugelis pavėluotų mokėjimų perauga į blogas skolas ir sužlugdo įmones. Taip atsitiko ir su viena man gerai žinoma įmone, kurioje ši padėtis nulėmmasinius atleidimus.
Be to, džiaugiuosi nuostata dėl pareigingų mokėtojų sąrašų sudarymo. Manau, tai puiki idėja. Taip atlyginama už gerą praktiką ir tampa paskatinimu.
Be to, neturėtume užmiršti ūkininkų. Ūkininkai nukenčia, kai perdirbėjai ir prekybos centrai laiku neatsiskaito. Įmonės ar jų susivienijimai visada laimi. Manome, kad šie įstatymai suteiks stipresnę derybinę poziciją, kad ši pažeidžiama maisto grandinės grupbūtų geriau apsaugota.
Edvard Kožušník
(CS) Pirmiausia norėčiau padėkoti pranešėjai B. Weiler už puikiai atliktą darbą, nes iš pradžių viskas tikrai buvo nelengva. Tačiau manau, kad galime džiaugtis galutine dokumento forma.
Priešingai nei pirminiame Komisijos pasiūlyme, kuris man atrodšiek tiek atitrūkęs nuo tikrovės, šiame naujame pakeitime geriau atsispindi komerciniuose ir sutartiniuose santykiuose vyraujanti praktika. Šiuo pasiūlymu pavyko iš esmės supaprastinti ir išaiškinti padėtį, o tai, mano nuomone, yra esminis žingsnis į suprantamesnius standartus. Jei ir reikia ką nors pabrėžti, tai būtent tai, kad priešingai nei pirminiame Komisijos pasiūlyme sugebėjome išlaikyti sutarties laisvę komerciniuose ir sutartiniuose santykiuose. Kartu gera žinia yra ta, kad sugebėjome įtraukti nuostatą, kurioje numatyta, kad Europos Sąjungos institucijos šiuo atžvilgiu prilygsta valdžios institucijoms, veikiančioms valstybėse narėse. Taigi nuo šiol šios institucijos turės laiku atlikti mokėjimus, o tuo ypač džiaugsis Europos finansavimą gaunančios įmonės. Be to, labai džiaugiuosi, kad buvo panaikinta itin absurdiška nuostata, kurioje numatyta, kad tvarkingai atsiskaitančios valstybės institucijos, pavėlavusios atlikti mokėjimą viena diena, turi mokėti fiksuotą 5 proc. baudą nuo visos mokėtinos sumos kartu su standartinėmis palūkanomis, kurias turi mokėti už pavėluotą mokėjimą. Net nereikia sakyti, kokį poveikį tokia nuostata turėtų jau ir taip nualintiems viešųjų institucijų biudžetams.
Dar kartą norėčiau padėkoti pranešėjai ir kolegoms Parlamento nariams už dideles pastangas ieškant bendro kompromiso dėl šio pranešimo. Manau, ši energija buvo gerai išnaudota.
Anna Maria Corazza Bildt
Ponia pirmininke, labai norėčiau prisidėti prie padėkų ir sveikinimų, kurie šį vakarą nėra vien tik formalumas. Norėčiau padėkoti Komisijos nariui A. Tajaniui už asmeninį įsipareigojimą, Tarybai - už lankstumą ir, be abejo, kolegoms už kompromiso pasiekimą per pirmąjį svarstymą, nes tai labai svarbu verslu užsiimantiems subjektams. Ypač norėčiau padėkoti savo bičiulei Małgorzatai Handzlik iš PPE frakcijos.
Prieš pradėdama dirbti Europos Parlamente buvau verslininkir puikiai žinau, kad pavėluoti mokėjimai mažosioms įmonėms yra rimta problema. Kartais jie gali sukelti bankrotą, o geriausiu atveju - neužtikrintumą. Tai gali sužlugdyti verslą.
Be abejo, valstybės institucijų mokėjimo laikotarpio apribojimas iki 60 dienų jau yra didelis laimėjimas, nes valstybės institucijos, kaip Komisijos narys A. Tajani ką tik minėjo, paprasčiausiai turi atlikti mokėjimus, taigi tai paprasčiausiai biurokratijos mažinimo klausimas.
Be to, džiaugiuosi, kad įtraukėme įmonių tarpusavio atsiskaitymo klausimą, nes dabar mažosios įmonės gali remtis aiškiu teisiniu pagrindu, reikalaudamos iš didelių įmonių laiku atlikti mokėjimus - tai, ko kartais nedrįsdavo padaryti.
Manau, kad suradome tinkamą pusiausvyrą tarp sutarties laisvės - kuri labai svarbi - ir priemonių, kurios padėtų mažosioms įmonėms netapti didesnių įmonių ar viešojo administravimo institucijų įkaitėmis. Užuot gaišusios laiką skoloms atgauti, nuo šiol mažosios įmonės galės veiksmingai įgyvendinti savo teises, kad gautų apmokėjimą, palūkanas ir kompensaciją.
Manau, kad šis susitarimas turėtų tapti priemone, kuri atgrasytų nuo pavėluotų mokėjimų praktikos, o ne padėtų išieškoti pavėluotus mokėjimus, ir, kaip teigMalcolm Harbour, iš tikrųjų sukurtų punktualaus mokėjimo kultūrą, kuri prisidėtų prie geresnio vidaus rinkos veikimo ir, be abejo, būtų naudinga visiems suinteresuotiesiems subjektams.
Tai patvirtina, kad Parlamentas gali imtis konkrečių priemonių ir pakeisti padėtį, sukurti daugiau darbo vietų ir padėti MVĮ. Dabar atėjo eilTarybai ir valstybėms narėms prisiimti atsakomybę ir užtikrinti, kad šios taisyklės būtų tinkamai įgyvendintos.
Sylvana Rapti
(EL) Ponia pirmininke, dėkoju B. Weiler, kuri, mano nuomone, ištiespagalbos ranką Europos mažosioms ir vidutinėms įmonėms, o kartu ir visai Europai. Šiuo Europos Sąjungos ekonomikai sunkiu laikotarpiu dedamos labai didelės ir pagrįstos pastangos sustiprinti mažąsias ir vidutines įmones. Visi žinome, kad pavėluoti mokėjimai dažnai būna įmonių bankroto ir prarandamų darbo vietų priežastis. Nors ir sunkiai, bet su dideliu noru derėtis, kad išsaugotume darbo vietas, sugebėjome pasiekti gana griežtą, bet neabejotinai reikalingą ir teisingą susitarimą.
Esu įsitikinusi, jog suprantate, kad esu, kaip graikė, asmeniškai dar labiau suinteresuota šiuo klausimu, ir jis man labai rūpi. Tai, kad Graikija susitardėl mokėjimo terminų, kuriuos galima apibūdinti kaip "ribotus", rodo, kad iš tikrųjų esame pasiryžę keisti savo šalies padėtį. Bendra 30 dienų mokėjimo termino taisyklpaprasčiausiai reiškia, kad turi būti pakeistos mūsų vidaus administracinės audito procedūros mokėjimams patvirtinti. 60 dienų išimtis, ypač sveikatos apsaugos ir kt. sektoriuose, suteikia mums galimybę tvarkyti grandinines mokėjimų procedūras, kurių auditą ne visada lengva atlikti.
Norėčiau, kad pasisektų, - ir manau, kad taip ir bus, - nes esame skolingi Graikijos darbininkams ir verslininkams, taip pat Europos darbininkams ir verslininkams. Turime suteikti mažosioms ir vidutinėms įmonėms galimybę ir paskatinti jas dirbti bei kurti klestinčią ekonomiką.
Janusz Wojciechowski
(PL) Laiku atliekamų mokėjimų pagal komercinius sandorius problema turi įtakos ir ūkininkams bei žemės ūkio produktų tiekėjams. Itin dažnai mokėjimų terminai perkeliami į labai tolimą ateitį, ir tai viena iš priežasčių, kodėl daugelyje ūkių padėtis blogėja. Ūkininkai už savo produkciją dažnai nesulaukia apmokėjimo laiku.
Neseniai parengtame J. Bové pranešime Europos Parlamentas pareiškė, kad veikia ūkininkų naudai, ir nusprendė, kad maksimalus atsiskaitymo laikotarpis už tokio tipo sandorius neturėtų būti ilgesnis nei 30 dienų. Turime stengtis veiksmingai įgyvendinti nuostatą dėl šio termino visose Europos Sąjungos valstybėse narėse. Ūkininkai turi būti apsaugoti nuo nesąžiningos komercinių įmonių, visų pirma veikiančių didelėse mažmenos grandinėse, veiklos.
Mario Pirillo
(IT) Ponia pirmininke, pone A. Tajani, ponia B. Weiler, direktyva dėl kovos su pavėluotais mokėjimais, atliekamais pagal komercinius sandorius, yra veiksmingas ir svarbus teisės aktas, priimtas šiame Parlamente, kuris tapo Europos mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) teisėtų pageidavimų atstovu, įmonių, kurios ilgus metus kentėjo nuo pavėluotai apmokamų sąskaitų faktūrų. Tai itin rimta problema, kuri kliudįmonėms plėstis ir tam tikrais atvejais privertbankrutuoti įmones, kurios ir taip jautspaudimą dėl bankų nustatytų aukštų palūkanų normų.
Remiantis rugsėjo 13 d. Parlamento ir Tarybos pasiektu susitarimu, įmonės gali pasikliauti tiksliai nustatytais terminais ir tikėtis, kad jų sąskaitos faktūros bus apmokėtos, o šių terminų turės laikytis ir valstybės institucijos, ir privačiojo sektoriaus įmonės. Siūloma direktyva neabejotinai padidins Europos įmonių pinigų srautus, ir jos turės svarbią teisinę priemonę, kuri padės visiškai ir veiksmingai apginti jų teises. Nenorėčiau, kad ši nauda MVĮ darytų įtaką pirkimo kainoms.
Manau, kad valstybės narės žinos, kaip reaguoti į šią Europos Sąjungos siunčiamą žinią didelio ekonomikos nuosmukio laikotarpiu, paspartindamos šios Europos direktyvos perkėlimą į nacionalinius teisės aktus.
Oldřich Vlasák
(CS) Šis pasiūlymas persvarstyti direktyvą dėl pavėluotų mokėjimų, dėl kurio šiandien diskutuojame ir kuris itin reikalingas, yra neabejotinai geresnis už pirminį pasiūlymą. Tačiau tenka apgailestauti, kad galutiniame kompromise nesugebėjome užtikrinti vienodo statuso visoms šalims ir išlaikyti vienodų galimybių ir viešiesiems, ir privatiems subjektams. Kai sutartis sudaroma tarp verslo atstovų, mokėjimo laikotarpis iš esmės ribojamas iki 60 kalendorinių dienų, - šis laikotarpis išskirtiniais atvejais gali būti pratęstas, - o sutarčių su valstybės institucijomis atveju, įskaitant savivaldybes ir miestus, mokėjimo laikotarpis neturėtų būti ilgesnis nei 30 kalendorinių dienų. Man tai atrodo neteisinga, nes visi subjektai turėtų veikti vienodomis sąlygomis.
Teiginys, kad valstybės institucijos turi pranašumų vien dėl to, kad gali gauti finansavimą daug patrauklesnėmis sąlygomis nei verslo subjektai arba kad yra mažiau priklausomos nuo būtinybės užmegzti pastovius ryšius, galbūt ir tinka nacionalinėms valdžios institucijoms ar Europos institucijoms, bet akivaizdžiai negalioja daugumai mažesnių miestų ir kaimo vietovių savivaldybių ne tik Čekijoje, bet ir visoje Europoje. Todėl pateiktas pasiūlymas yra itin diskriminacinis mažesnių miestų atžvilgiu.
Lara Comi
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, asmeniškai pritariu, kad reikia stiprinti Direktyvą Nr. 2000/35/EB ir nustatyti priemones, kuriomis būtų galima panaikinti arba bent jau gerokai sumažinti pavėluotus mokėjimus, atliekamus pagal komercinius sandorius.
Ekonominiai ir politiniai pavėluotų mokėjimų padariniai nacionalinėms rinkoms ir ypač Europos rinkai yra kiekvienam žinomi. Dabartinis ekonomikos nuosmukis pablogino padėtį, todėl pakenkta konkurencingumui ir pelningumui ir sukelta rimta grėsmmažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), kurios yra svarbiausia Europos rinkos dalis, kurianti gerovę ir atliekanti lemiamą vaidmenį kuriant naujas darbo vietas, išlikimo galimybėms.
Toks Europos Komisijos politinis pasirinkimas - tai žingsnis teisinga kryptimi, kurią savo pranešime minėjo M. Monti, kalbėdamas apie įsikišimo poreikį siekiant sukurti MVĮ palankesnę verslo aplinką. Kalbėdama apie tai, ar valstybės institucijos laiku vykdys reikalavimus ir ar 8 proc. dydžio palūkanų normos taps atgrasymo priemone, negaliu nuslėpti savo abejonių dėl padarinių, atsižvelgdama į konkrečius savo gimtosios šalies ir kitų valstybių narių regionus, kuriems iš tiesų bus sunku laikytis naujųjų taisyklių.
Manau, kad šis naujas požiūris suteiks galimybę įgyvendinti pokyčius. Šiuo metu labai svarbu stebėti, kaip direktyva bus perkelta į skirtingas vidaus teisines sistemas dalyvaujant regioninėms ir vietinėms valdžios institucijoms, ir užtikrinti, kad šis perkėlimas visur vyktų vienodai.
Regina Bastos
(PT) Ponia pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, norėčiau pradėti kalbą, pasveikindama pranešėją, savo kolegę Parlamento narę, su puikiai atliktu darbu, taip pat padėkoti visiems nariams, kartu su ja rengusiems šį pranešimą, kurie padėjo pasiekti šį susitarimą per pirmąjį svarstymą.
Visi čia esantys nariai pripažino, kad dabartine direktyva, kuria patobulinama ankstesnė, daugiau kaip prieš dešimt metų priimta direktyva, siekiama išspręsti plačiai paplitusią pavėluotų mokėjimų Europos Sąjungoje problemą. Kai kuriose valstybėse narėse su valdžios institucijų mokėjimais susiję vėlavimai yra nepagrįstai ilgi. Tokia praktika turi didžiulį neigiamą poveikį ekonominiam gyvenimui, kalbant ir apie mažąsias bei vidutines įmones, ir apie vidaus rinką, todėl negalime toliau toleruoti šios padėties, visų pirma atsižvelgiant į dabartinę ekonomikos ir finansų krizę.
Šiuo daliniu teisės akto pakeitimu suteikiama darnos ir prasmės siekiui atgaivinti Europos ekonomiką ir įgyvendinti "Smulkiojo verslo aktą". Šia direktyva neabejotinai bus pagerintas įmonių likvidumas. Kreditoriai, susiduriantys su "bloga mokėjimo praktika", galės pasinaudoti veiksminga priemone ir apginti savo teises. Įgyvendinus šią direktyvą, smerktina valstybės subjektų praktika taps išimtimi. Viešojo administravimo įstaigos turėtų rodyti gerą pavyzdį, per mėnesį apmokėdamos sąskaitas už prekes ir paslaugas. Dabar atėjo metas susijusioms institucijoms, Tarybai ir valstybėms narėms užtikrinti, kad šios direktyvos perkėlimas į nacionalinę teisbūtų atliktas kuo greičiau.
Sari Essayah
(FI) Ponia pirmininke, Komisijos nary, mažosios įmonės dėl pavėluotų mokėjimų dažnai susiduria su finansiniais sunkumais, o dabartinės ekonominės padėties atveju pavėluoti mokėjimai netgi gali sukelti prekių tiekėjo ar paslaugų teikėjo bankrotą dėl mažo likvidumo.
Su Taryba pasiektas susitarimas atnaujinti Pavėluotų mokėjimų direktyvą ir nustatyti bendrą 30 dienų mokėjimo laikotarpį, sudarant sutartis tarp verslo ir valstybinių korporacijų. Tačiau manau, kad taip pat labai svarbu pripažinti bendrąją sutarčių laisvę verslo sandoriuose, kurie sudaromi tarp įmonių, todėl, mano manymu, būtų puiki idėja pratęsti mokėjimo laikotarpį iki 60 dienų sudarant sandorius tarp įmonių, jeigu dėl to sutinka abi šalys.
Galimybės pratęsti mokėjimo laikotarpį valstybės institucijoms yra labiau ribotos, o pavėluoti valstybės institucijų mokėjimai kai kuriose ES šalyse tapo didžiule problema. Pvz., Graikijoje vidutinis mokėjimo laikotarpis prailgintas iki 165 dienų (nors, kaip minėjo kolega Parlamento narys iš Graikijos, padėtis jau gerėja). Ispanijoje šis laikotarpis siekia 138 dienas, o Italijoje - 128 dienas.
Pavėluoti mokėjimai reiškia, kad daugiausia naudos gauna finansų įmonės, nes verslo įmonės priverstos parduoti debitorių sąskaitas, kad paspartintų pajamų ciklą. Tokios finansų paslaugos kainuoja, todėl turime pabrėžti, kad įmonės turi teisę atgauti joms priklausančius pinigus, nemokėdamos jokiems tarpininkams ir nepatirdamos papildomų su tuo susijusių išlaidų.
Sutartos palūkanos už pavėluotus mokėjimus, t. y. orientacinpalūkanų norma plius 8 proc., yra priimtinos, tačiau minimalus išlaidų išieškojimo mokestis, t. y. 40 EUR, gali tapti per dideliu mokesčiu, pristatant, pvz., mažus ir pakartotinius prekių kiekius. Turime nepamiršti, kad baudos už įsiskolinimus turi būti pagrįstos, arba, kitaip sakant, susijusios su faktiškai patirtomis kreditorių išlaidomis. Nepaisant šių nedidelių pastabų, direktyva dėl pavėluotų mokėjimų neabejotinai bus labai naudinga mažosioms ir vidutinėms įmonėms.
Elena Băsescu
(RO) Esant nestabiliai ekonomikos padėčiai, pavėluoti mokėjimai turi neigiamą įtaką mažosioms ir vidutinėms įmonėms. Šiuo atžvilgiu sistemos tobulinimas yra plačių užmojų tikslas, bet reikia ir užtikrinti, kad darbuotojams ir tiekėjams būtų mokama laiku. Naujas pavėluotų mokėjimų, atliekamų pagal komercinius sandorius, reguliavimas turėtų palengvinti įmonėms atgauti joms priklausančius pinigus ir apskritai paspartinti šį procesą. Manau, visos šalys turi būti vertinamos vienodai, ir visiems turi būti taikomos tos pačios taisyklės.
Per pastaruosius trejus metus daugiau kaip 30 tūkst. mažųjų ir vidutinių įmonių nutrauksavo veiklą dėl finansinių sunkumų. Viena iš priežasčių buvo pavėluoti valstybės mokėjimai už prekes ir paslaugas.
Baigdama kalbą, norėčiau išreikšti savo pritarimą šiam pasiūlymui dėl direktyvos, kuris skatina geresnę komercinių sandorių sistemos priežiūrą ir vertinimą.
Zuzana Roithová
(CS) Neabejoju, kad rytoj patvirtinsime šią persvarstytą direktyvą ir atversime kelią naujai verslo kultūrai, kurioje laiku atliekami mokėjimai taps įprasta praktika, o pavėluotų mokėjimų atveju bus taikomos griežtos baudos. Visų pirma, smulkieji verslininkai įvertins tai, kad valstybės institucijos ir iš valstybės biudžeto finansuojamos institucijos daugiau negalės daugelį mėnesių būti skolingos už prekes ir paslaugas ir galbūt sumokės per 30 dienų.
Džiaugiuosi, kad Taryba sutiko dėl naujojo 40 EUR dydžio mokesčio už mokėtinų sumų išieškojimą, taip pat pritardėl padidintos palūkanų normos skolininkams, kuri sudaro 1 proc., palyginti su esama palūkanų norma. Tik manau, kad tai nepagrįsta tais atvejais, kai atgaunamos minimalios, dėl aplaidumo nesumokėtos sumos, kurios neturi didelio poveikio įmonės galimybei atsiskaityti. Laimei, tai nėra susiję su vartotojų pavėluotais mokėjimais.
Džiaugiuosi, kad mano atstovaujamas komitetas ir Taryba sutarė, kad negalima taikyti dvejopos baudų sistemos privačiajam ir viešajam sektoriui, kaip siūlKomisija. Pvz., norėčiau paminėti tokį paradoksą, kad ligoninės turėtų mokėti privatiems kreditoriams didesnes baudas nei pačios galėtų reikalauti iš savo skolininkų. Šiuo pakeitimu sukuriama labai kokybiška priemonė, todėl ir norėčiau pasveikinti B Weiler.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Ponios ir ponai, džiaugiuosi B. Weiler pranešimu, kuriuo siekiama pašalinti spragas ir Europos Sąjungoje sukurti sąžiningą komercinę moralę, tačiau neturėkime iliuzijų. Tai reikalinga, bet nepakankama priemonė, nes visi žinome, kokį spaudimą gali daryti dominuojančios įmonės. Tai labai svarbi ir reikalinga priemonė, tačiau to neužtenka. Tolesnkontrolirgi labai svarbi, nes puikiai žinome, kad mažos įmonės, taip pat dirbančios žemės ūkio srityje, yra labai nepalankioje padėtyje, atsižvelgiant į maisto tiekimo grandinę, kaip jau minėta J. Bové pranešime. Šios įmonės susiduria su pirkėjų ir didelių parduotuvių tinklų dominavimu. B. Weiler pranešimas yra reikšmingas indėlis ir šioje srityje, bet reikia tolesnės veiksmingos priežiūros ir kontrolės. Ačiū už dėmesį.
Luís Paulo Alves
(PT) Ponia pirmininke, daugelyje valstybių narių šiandien susiduriame su verslo mokėjimų terminų įvairove, ypač kai sudaromos sutartys tarp valstybinių, mažųjų ir vidutinių įmonių ir didelių įmonių. Dirbę verslo srityje žino, kad esant dabartinei ekonomikos krizei ir vis didėjant finansavimo sunkumams, įmonės vis dažniau susiduria su likvidumo problemomis, o daugelyje valstybių narių įmonės netgi susiduria su padidėjusia bankroto rizika.
Regis, akivaizdu, kad galiojanti direktyva, kuria mėginta išspręsti šį klausimą, turėjo ribotą poveikį, o dabar nagrinėjamas pasiūlymas - svarbus žingsnis siekiant užtikrinti mokėjimo terminų laikymąsi, ne tik sudarant sandorius tarp įmonių ir valstybės institucijų, bet ir - tai irgi labai svarbu - sandorius tarp pačių įmonių. Dabar turime teisės aktą, kuris gali sukurti didesnę pridėtinę vertę ir kuriame nustatyta aiški baudų už pavėluotus mokėjimus sistema, taip pat gerokai patobulintos priemonės, skirtos kovai su valstybinių ir didelių įmonių piktnaudžiavimu savo dominuojančia padėtimi.
Jaroslav Paška
(SK) Teisinskolų išieškojimo aplinka valstybėse narėse skiriasi. Tačiau valstybėse narėse skiriasi ir atsiskaitymo už pristatytas prekes ar suteiktas paslaugas spartumas.
Tačiau turime kai ką bendro - pavėluoti mokėjimai sukelia didžiules problemas mažosioms ir vidutinėms įmonėms. Mano šalyje yra dvi investuotojų grupės, kurios ganėtinai dažnai nesilaiko sąskaitų faktūrų mokėjimo terminų. Pirmąją grupę sudaro skirtingo lygmens valstybės institucijos, pradedant vietos valdžios institucijomis, savivaldybėmis ir regioninėmis institucijomis ir baigiant valstybe. Antrąją grupę sudaro dideli užsienio rangovai, kurie dažnai smulkiuosius subrangovus įstumia į labai sudėtingą padėtį, visų pirma statybų ir žemės ūkio sektoriuose. Mažosios įmonės paprastai neturi tokių didelių finansinių atsargų, kad negaudamos užmokesčio už atliktą darbą keletą mėnesių galėtų mokėti savo darbuotojams atlyginimus. Taigi reikia manyti, kad naujoji direktyva atneš laukiamų patobulinimų, o tyčinis lėšų užlaikymas liks Europos Sąjungos praeityje.
Giovanni Collino
(IT) Ponia pirmininke, pone A. Tajani, ponios ir ponai, mažosios ir vidutinės įmonės (MVĮ) Italijoje ir visoje Europoje labai kenčia nuo krizės sukeltų padarinių. Kiekvieną kartą susidūrusios su didele skola mažosios įmonės turi grumtis iš visų jėgų, nes šioms įmonėms kur kas sunkiau užsitikrinti saugumą. Būtent šioms įmonėms labiausiai reikia turėti likvidaus turto, nes jos turi mažiau kapitalo, kurį galėtų kaupti. Būtent šias įmones pirmiausia parbloškia sunkumai rinkoje, nes jos neturi didelių veiklos įvairinimo galimybių. Galiausiai būtent šios įmonės suinteresuotos, kad rytoj balsuotume už pranešimą dėl pasiūlymo dėl direktyvos dėl kovos su pavėluotais mokėjimais.
Valstybės institucijos tarnauja piliečiams ir jų interesams, ir šiuo atveju kalbame apie ekonominius interesus. Administracinės procedūros turi būti parengtos, įgyvendintos ir įdiegtos atsižvelgiant į šiuos interesus, kad būtų gerbiamos ir vertinamos pastangos asmenų, atsakingų už daugelio šeimų ateitį, kurių nariai dirba jų įmonėse.
Europos Parlamento dėka nuo rytojaus mažosios ir vidutinės įmonės bus geriau apsaugotos nuo priešininkų ir viešojo bei privačiojo sektorių, kurie iki šiol per daug tikėjo savo galimybėmis atidėti sąskaitų apmokėjimą. Apibendrindamas, ponia pirmininke, norėčiau padėkoti pranešėjai ir Komisijos nariui A. Tajaniui už jų įsipareigojimą.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Visi verslu ar komercine veikla užsiėmę žmonės žino, kokią painiavą gali sukelti toks iš pažiūros nereikšmingas įvykis kaip pavėluoti mokėjimai.
Pritariu požiūriui, kuriuo rėmėsi pranešėja, ir sutinku su jos pateiktu Komisijos pasiūlymo vertinimu bei nuomone dėl pakeitimų ir papildymų. Kita vertus, galbūt būtų naudinga, jei būtų panaudota daugiau priemonių, kurios suteiktų komercinių santykių dalyviams daugiau paskatų ir paskatintų juos nevėluoti mokėti. Pvz., reikėtų paremti Europos Sąjungos valstybėse nares, kad jos naudotų Punktualaus mokėjimo kodeksus, arba paskelbti tam tikrus "gerųjų mokėtojų baltuosius sąrašus". Pavėluoto mokėjimo atveju paprasčiausiai reikia atsižvelgti ne tik į baudas, bet ir prevenciniu požiūriu plėtoti neformalią laiku atliekamo mokėjimo kultūrą.
Peter Jahr
(DE) Ponia pirmininke, šiuo nauju pavėluotų mokėjimų, atliekamų pagal komercinius sandorius, reguliavimu galime iš tiesų pagerinti visų verslo įmonių padėtį Europos Sąjungoje. Ypač mažosioms įmonėms nepriimtina laukti keletą mėnesių, kol bus apmokėtos jų sąskaitos faktūros. Todėl šiandien labai džiaugiuosi, kad ketiname nustatyti fiksuotus mokėjimo terminus ir priminimo reikalavimus tiek privačioms, tiek valstybės institucijoms. Šiuo Europos lygmeniu atliekamu derinimu tikrai galėsime patobulinti Europos komercinius sandorius, o tai bus labai naudinga mažosioms ir vidutinėms įmonėms.
Dabar turime spręsti problemas, susijusias su vadinamosiomis "juodomis avimis" pramonėje. Juodomis avimis vadinami tie subjektai, kurie pateikdami užsakymą puikiai žino, kad niekada už jį nesumokės.
Antonio Tajani
Ponia pirmininke, manau, kad diskusijos atskleidParlamento siekį - nors ir su įvairiais niuansais - pritarti naujajai direktyvai, kurioje pateikiami konkretūs atsakymai mažosioms ir vidutinėms įmonėms ir milijonams europiečių, tikinčių, kad Europos Sąjungos institucijos padės jiems išsaugoti savo darbo vietas.
Kadangi daugelį metų buvau Europos Parlamento nariu, turiu pasakyti, kad džiaugiuosi didžiulėmis viso Parlamento pastangomis, ypač pranešėjų pastangomis, kuo greičiau patvirtinti šį itin svarbų teisinį dokumentą. Norėčiau padėkoti Tarybai pirmininkaujančiai valstybei ir visiems padėjusiems asmenims: Komisijos personalui, savo biurui, Tarybai pirmininkaujančios Belgijos personalui ir Parlamento narių padėjėjams.
Tačiau negalime atsipūsti, kaip buvo pasiūlyta, o turime įsitikinti, kad šios taisyklės būtų greitai patvirtintos valstybėse narėse, kurioms suteikiamas terminas tai atlikti ne vėliau kaip per 24 mėnesius, nors manome, kad kai kurioms valstybėms neprireiks tiek daug laiko. Be to, galiu užtikrinti, kad Komisija ir toliau atidžiai stebės, kaip perkeliama ir įgyvendinama direktyva, ir pateiks Parlamentui ataskaitą, laikydamasi nustatyto tvarkaraščio.
Dar kartą dėkoju už bendradarbiavimą su Komisija ir už puikius rezultatus, kuriuos pasiekėme per tokį trumpą laiką.
Barbara Weiler
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, neabejoju, kad diskutuodami šiuo klausimu savo šalių rinkiminėse apygardose sulauktume daug paramos - nedažnai taip nutinka aptariant europinius dokumentus - nes šis pavėluotų mokėjimų klausimas nėra paprasčiausiai kritiškai vertinamas; visiems aišku, kad mokėjimai turi būti atliekami laiku. Šiuo atveju nesvarbu, kuriai partijai priklausote ar apie kurią pramonės šaką kalbate. Taigi, pasiekėme platų sutarimą. Be to, norėčiau padėkoti kolegoms Parlamento nariams, kurie šį vakarą išreiškpritarimą pasiektiems rezultatams.
Norėčiau aptarti dar tris aspektus. Kaip jau minėjau diskusijų pradžioje, rytoj pradėsime įgyvendinti visą procesą. Tačiau turėsime labai atidžiai stebėti, ar padėties mažosioms įmonėms, žemės ūkio įmonėms ir, pvz., amatininkų įmonėms palengvinimas iš tiesų yra pakankamas, kad šios įmonės galėtų atgauti joms priklausančius pinigus. Teks labai atidžiai išanalizuoti, kaip veikia ribota sutarties laisvė. Tai naujas dalykas Europos vidaus rinkoje, kurį ketiname išmėginti ir kuriam visi daugiau ar mažiau pritariame. Turėsime įvertinti, ar 8 proc. palūkanų norma už pavėluotus mokėjimus yra pakankama; Parlamentas norėtų, kad ši norma būtų 9 proc. Pažiūrėsime, kaip tai veikia, ir norėčiau paprašyti Komisijos atidžiai stebėti padėtį ir užtikrinti, kad įgyvendinant šį procesą valstybės narės nesusilpnintų direktyvos poveikio.
Net neabejoju, kad mums pasiseks. Girdėjau, kad Ispanija jau parengnaujus nacionalinius teisės aktus remdamasi šiais metodais, taip pat žinau, kad tai atliekama ir kitose valstybėse narėse. Bet kuriuo atveju Komitetas stebės padėtį ir atliks poveikio vertinimą pagal direktyvą, taigi valstybės narės suvokia, kad pasibaigus Parlamento kadencijai jau žinosime, kas įgyvendino patobulintą mokėjimo praktiką, kaip buvo numatyta, ir kam nepavyko to padaryti. Norėčiau padėkoti visiems nariams, prisidėjusiems prie šio laimėjimo, įskaitant Tarybai pirmininkaujančią Belgiją, kuri galbūt nesulaukpakankamo įvertinimo už atliktą darbą. Matėme, kaip veiksmingai ir konstruktyviai vedėte derybas - jūsų šalis yra maža, tačiau naudoja labai pažangius ir veiksmingus metodus, kurie padeda Europoje pasiekti puikių rezultatų.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks 2010 m. spalio 20 d., trečiadienį, 12.30 val.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Cristian Silviu Buşoi
Direktyvoje dėl kovos su pavėluotais mokėjimais yra priemonių, kuriomis galima kurti tinkamus ir sąžiningus valstybės institucijų ir mažųjų bei vidutinių įmonių santykius. Įsigaliojus šiai direktyvai, mokėti vėluojančios institucijos bus baudžiamos, o verslininkams bus pasiūlytos skolas padedančios atgauti priemonės.
Šis teisės aktas būtinas tam, kad atkurtume pusiausvyrą rinkoje ir suteiktume privačiajam sektoriui garantijas, kad valdžios institucijos bus tokias pačiais galias turintys dalyviai, kuriuos galima bausti tada, kai sulaužomos žaidimo taisyklės. Direktyvoje numatytas pagrįstas 30 dienų laikotarpis sąskaitoms apmokėti, o konkretiems subjektams, pvz., ligoninėms, šis laikotarpis pratęsiamas iki 60 dienų, jau nekalbant apie kompensacijas ir palūkanas už pavėluotus mokėjimus.
Nors direktyva, dėl kurios balsavome, nėra tokia griežta pavėluotai mokančioms valstybės institucijoms, kaip buvo numatyta pirminiame Europos Komisijos pasiūlyme, joje numatyta atitinkama pagalba ir mažosioms bei vidutinėms įmonėms, ir didelėms įmonėms, kurios daugelyje Europos Sąjungos valstybių narių susiduria su sunkumais, kai reikia atgauti pinigus už suteiktas paslaugas.
Tik esu nusivylęs, kad panaikinta nuostata dėl 5 proc. baudos. Tai vertinu kaip žingsnį atgal ir strateginę priemonę, siekiant pelnyti kuo didesnę ES šalių paramą Taryboje vykusiose diskusijose.
Robert Dušek
Pranešime dėl priemonių, skirtų kovai su pavėluotais mokėjimais, siekiama pagerinti vidaus rinkos veikimą, sukurti mokėjimo etiką ir padidinti mažųjų ir vidutinių įmonių mokumo galimybes. Dabartinės tendencijos rodo, kad sąskaitos apmokamos prieš pat pasibaigiant terminui arba jam pasibaigus. Pateiktame pasiūlyme pristatytos priemonės galėtų sukurti naują verslo kultūrą, kurioje mokėjimas laiku taptų taisykle, o pavėluotas mokėjimas būtų suvokiamas kaip nepriimtinas pirkėjo piktnaudžiavimas ir sutarties nesilaikymas. Reikėtų įvesti naują 1 proc. dydžio mokestį kaip kompensaciją už pavėluotų mokėjimų išieškojimą, - individualiems asmenims, įmonėms ir valstybės institucijoms, - tačiau, jei pavėluojama sumokėti vieną įmoką, palūkanos, kompensacija ir kitos baudos turėtų būti skaičiuojamos tik nuo laiku nesumokėtų sumų. Mokėjimo laikotarpiu siūloma nustatyti apibrėžtą 30 dienų laikotarpį. Išimtys leidžiamos tik esant išskirtinėms aplinkybėms. Čia reikėtų aiškiai numatyti, kas priskiriama išskirtinėms aplinkybėms. Pranešėja pasiūlvalstybės institucijoms nustatyti maksimalų 60 dienų mokėjimo laikotarpį, ir tam pritariu. Palūkanos už pavėluotus mokėjimus turėtų būti progresinės, kad skolininkas būtų suinteresuotas kuo greičiau atsiskaityti. Mano nuomone, toks iš esmės privalomo pobūdžio metodas, įskaitant ir baudas, turėtų būti papildytas valstybių narių vadinamosiomis "neprivalomo pobūdžio" priemonėmis: pvz., tai galėtų būti skatinimas naudoti elektronines sąskaitas faktūras, mokėjimo režimų už didelės apimties darbus taikymas arba teigiamo pobūdžio viešinimas.
Diogo Feio
Tvaraus vystymosi komisija (TVK) jau seniai siekia, kad valstybtaptų doru piliečiu, kai reikia vykdyti įsipareigojimus. Šių metų vasario mėn. Parlamentas patvirtino TVK pateiktą teisės akto projektą, kuriame numatyta, kad valstybturi mokėti palūkanas, kai vėluojama atlikti mokėjimą, pažeidžiant sutartyje ar teisės aktuose nustatytus terminus (30 arba 60 dienų). TVK taip pat pritargalimybei nustatyti kompensacijas tais atvejais, kai valstybyra skolinga įmonėms ar įmonės skolingos socialinės apsaugos ar mokesčių institucijoms jau keletą metų, siekiant palengvinti naštą įmonėms, kurios nesulaukia užmokesčio iš valstybės ir vis dar turi socialinių ir mokestinių prievolių. Todėl visiškai pritariame dabar patvirtintam tekstui, kuriame numatytas vidutinis 30 dienų laikotarpis, per kurį valstybturi sumokėti savo skolas tiekėjams. Atskirais atvejais šis laikotarpis gali būti pratęstas iki 60 dienų. Be to, nustatomi įsipareigojimai mokėti palūkanas už pavėluotus mokėjimus. Šios taisyklės pagrįstos visišku teisingumu ir gali padėti palengvinti daugelio įmonių, visų pirma mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), padėtį.
Liem Hoang Ngoc
Norėčiau padėkoti B. Weiler už šį itin kokybišką pranešimą ir derybų su Taryba rezultatus, nes per pirmąjį svarstymą pasiektame susitarime atsispindi visi pagrindiniai Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcijos pasiūlyti aspektai, kurie buvo patvirtinti per balsavimą Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitete.
Labai džiaugiuosi, kad dabar privačioms įmonėms ir valstybės institucijoms sudarytos vienodos galimybės. Pradiniame Komisijos pasiūlyme buvo nurodytos kur kas griežtesnės baudos valstybės institucijoms, ir tai mūsų frakcijai buvo nepriimtina, nes, priešingai nei privačių subjektų atveju, viešojo sektoriaus institucijos visų pirma ne siekia pelno, o veikia bendrojo intereso labui.
Tai, kad skolintojas turi teisę į išieškojimo išlaidų kompensaciją, taip pat yra akivaizdi pažanga, nes iki šiol daugelis įmonių, ypač mažosios ir vidutinės įmonės, nuspręsdavo nereikalauti iš skolininkų palūkanų už pavėluotus mokėjimus vien dėl to, kad atitinkamų procedūrų išlaidos buvo didesnės nei gaunama finansinnauda.
Galiausiai dokumento tekste numatytas 30 dienų mokėjimo laikotarpis atrodo pagrįstas, atsižvelgiant į tai, kad suteikiama šiek tiek lankstumo, ypač visuomenės sveikatos priežiūros institucijoms, o tai mūsų frakcijai atrodo labai svarbu.
Sandra Kalniete
raštu. - (LV) Ekonomikos krizės sąlygomis turime įgyvendinti reformas ir pagerinti verslo aplinką, nes tai geriausia galimybtiesioginėmis priemonėmis paskatinti ekonomiką ir kurti naujas darbo vietas. Direktyva dėl kovos su pavėluotais mokėjimais, atliekamais pagal komercinius sandorius, yra vienas iš aiškiausių tokio tipo pavyzdžių. Pavėluoto mokėjimo už prekes ir paslaugas praktika pastebima visose valstybėse narėse. Be to, kai kuriais atvejais taip elgiasi ir valstybės institucijos, kurios teoriškai neturėtų susidurti su problemomis, apmokėdamos sąskaitas. Tai didelkliūtis verslui, kuri užkerta kelią plėtrai. Tokia praktika turi būti panaikinta. Didžiausią naudą iš šios direktyvos gaus ne tik konkrečios įmonės, plėtojančios savo veiklą konkrečioje valstybėje narėje, bet ir mažosios ir vidutinės įmonės, kurios galės eksportuoti savo prekes ir paslaugas į kitas valstybes nares, nejausdamos nerimo dėl to, kad keletą mėnesių reikės laukti apmokėjimo. Visi Europos vartotojai taip pat pajus naudą dėl padidėjusios konkurencijos ir tiekimo, kurie bus užtikrinti, įgyvendinus naujas taisykles. Ši direktyva - svarbus žingsnis link Europos mokėjimo kultūros gerinimo. Priimdami tokius sprendimus, didiname Europos patrauklumą investuotojų ir vietinių verslo atstovų akyse. Kad judėtume į priekį, turime priimti drąsius sprendimus, skatindami plėtrą.
Pavel Poc
Daugelyje ES valstybių narių valstybės institucijoms ir didelėms įmonėms dažnai nustatomas devyniasdešimties dienų arba ilgesnis sąskaitų faktūrų apmokėjimo laikotarpis. Taip mažosios ir vidutinės įmonės tampa bankais valstybės institucijoms ir didelėms įmonėms. Mažųjų ir vidutinių įmonių vidaus skolos kaupiasi ir nuodija ekonomiką, nes sąskaitose faktūrose nustatomi sunkiai įgyvendinami ilgi apmokėjimo terminai. Tai sukelia ekonominę nelygybę ir gerokai mažina konkurenciją. Mažosios ir vidutinės įmonės dėl ilgų mokėjimo laikotarpių priverstos imti kreditus, kuriuos iš bankų visada gauna blogesnėmis sąlygomis nei didelės įmonės ir viešojo sektoriaus įstaigos. Naujosios visiems dalyviams nustatytos sąlygos ir taisyklės labai padės mažosioms ir vidutinėms įmonėms apsiginti nuo tokių apgaulingų kreditų. Pasiūlyta fiksuota 8 proc. palūkanų norma net didžiosioms įmonėms yra pakankama atgrasymo priemonė, 30 dienų laikotarpis taikomas ir tiekėjams, ir pirkėjams, o 30 dienų pristatymo patvirtinimo laikotarpis užkerta kelią piktnaudžiavimui patvirtinimo procedūra siekiant pratęsti mokėjimo laikotarpį. Galiausiai, kalbant apie Europos taisykles, jos neleidžia viešajam sektoriui ir didelėms įmonėms iškraipyti valstybėse narėse nacionaliniu lygmeniu patvirtintų teisės aktų. Nuoširdžiai dėkoju pranešėjai už šį labai vertingą pranešimą ir puikius rezultatus.
Debora Serracchiani
Džiaugiuosi pasiūlymu dėl direktyvos, nes jame atsispindi svarbi pažanga, palyginti su šiuo metu galiojančia direktyva. Patvirtinta nacionaliniu, regioniniu ir vietiniu lygmeniu, ši direktyva gerokai pagerins mokėjimus, ypač valstybės institucijų mokėjimus įmonėms, labiausiai mažosioms ir vidutinėms įmonėms, kurios galės tikėtis užtikrintesnio pinigų srauto.
Daugelyje Europos šalių valstybės institucijoms atsidūrus sunkioje padėtyje mokėjimai paprastai vėluoja, ir tai dažnai priverčia kitas įmones bankrutuoti. Puikus to pavyzdys galėtų būti Italija, kur 2009 m. pabaigoje valstybės institucijos buvo skolingos įmonėms apytiksliai 60 mlrd. EUR, atsiskaityti buvo vėluojama vidutiniškai 186 dienas, o didžiausiai vėlavimai siek800 dienų. Tik pamėginkite įsivaizduoti, kokios skolos susikaupviešbučiams, kuriuose buvo apgyvendinti 2009 m. balandžio mėn. žemės drebėjimą Abruco regione išgyvenę žmonės.
