Röstförklaringar
Muntliga förklaringar
Clemente Mastella
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Det ramavtal som vi just har antagit bidrar avsevärt till att förbättra Europaparlamentets roll - en roll som har ökat tack vare Lissabonfördragets ikraftträdande.
Ordförande Barroso! Vi har gett er vårt förtroende, och vi förväntar oss att ni för er del respekterar våra ökade privilegier.
Vi anser det vara särskilt viktigt med ett närmare samarbete, med målsättningen att inrätta en regelbunden dialog mellan de två institutionerna. Vi ser de åtaganden ni har gjort här i kammaren som ett tecken på det, ett tecken på er vilja att institutionalisera en regelbunden dialog om viktiga och centrala frågor och om viktiga lagstiftningsinitiativ, och ert åtagande att rapportera om den praktiska uppföljningen av varje begäran om lagstiftningsinitiativ inom tre månader efter antagandet.
Våra institutioner ska genomföra den så kallade demokratiska metoden genom att inrätta ett särskilt partnerskap för att fastställa, genomföra och framför allt skydda EU:s verkliga intressen. Detta är ett större ansvar för kommissionen, men även för oss, medborgarnas direktvalda företrädare i vårt EU.
Alla dessa mål kräver ett ökat åtagande från alla parter, från kommissionen, parlamentet, de nationella parlamenten och regeringarna. Det är det EU som medborgarna vill att vi ska skapa, och det är det EU som vi måste kunna garantera dem under de närmaste fem åren.
Bernd Posselt
(DE) Herr talman! Jag röstade för kommissionen och jag är även för ramavtalet, som utgör ett historiskt steg framåt. Trots detta röstade jag mot resolutionen, eftersom vi fick den i går som en färdig text och inte fick tillfälle att diskutera den på allvar, och för att det är de små detaljerna som gör det. Av det skälet vill jag klargöra att jag ser problem med formuleringarna på många håll, t.ex. när det gäller enskilda ledamöters rätt att ställa frågor och risken för hemliga överenskommelser mellan kommissionen och parlamentet när det gäller föredragningslistan om kommissionen deltar i talmanskonferensens sammanträden.
Jag begär därför att ytterligare korrigeringar görs under slutförhandlingarna om texten. Det har sagts att parlamentet har ökade befogenheter, vilket är helt riktigt. Vi behöver ett nära partnerskap med kommissionen, men vad vi inte behöver är hemliga överenskommelser. Vi behöver mer demokrati, inte mindre, eftersom dessa ytterligare befogenheter skapar ett behov av ökad demokrati inom parlamentet.
Daniel Hannan
(FR) Herr talman! Ingen här i kammaren kan väl tro på allvar att dessa 27 kandidater är de som är bäst kvalificerade att bli ledamöter i kommissionen av EU:s 500 miljoner medborgare. Kommissionen har orimligt stora befogenheter. Den är EU:s verkställande myndighet och tar även initiativ till lagstiftning. Vilka personer utnämner vi då till att utöva dessa befogenheter? Jo, en rad kompromisskandidater som har nominerats av de nationella regeringarna som tack för gjorda tjänster, eller helt enkelt för att hålla stånd mot rivaler.
Låt oss ta mitt eget lands kandidat, Catherine Ashton, som exempel. Vi får höra att den franska regeringen motsätter sig hennes kandidatur eftersom hon inte talar franska. Ändå är det den minsta av hennes brister! Catherine Ashton har aldrig befunnit sig i den situationen att hon ställs inför allmän rösträtt. Hur ska EU kunna föreläsa om demokrati för Iran eller Kuba när Catherine Ashton, som leder den europeiska avdelningen för yttre åtgärder, själv är en icke-vald tjänsteman? Catherine Ashton och hennes federalistiska vänner behandlar oss som antieuropéer. Om hon och hennes vänner från kampanjen för kärnvapennedrustning skulle ha vunnit kampen hade vår kontinent fortfarande varit delad och hundratals européer skulle fortfarande lida under ett marxistiskt förtryck. Ingen verklig europé ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Viktor Uspaskich
(LT) Självklart vill även jag välkomna och gratulera den nya kommissionen, de nya kommissionsledamöterna, men jag vill uppmärksamma några frågor som varken diskuterades i de politiska grupperna eller under parlamentets sammanträden, plenarsammanträdena, nämligen själva utnämningen av ledamöterna. I min politiska grupp sade jag att åtminstone de kandidater som har stöd från två tredjedelar av sina nationella parlament skulle utnämnas till ledamöter i kommissionen. Det är en sak.
Den andra frågan som inte diskuterades och som jag anser vara mycket viktig är att den nya kommissionen bör ägna särskild uppmärksamhet åt att skydda EU:s affärsmän mot import från länder som inte delar de värden som vi främjar. Värden som miljön, sociala garantier och, när allt kommer omkring, demokratiska institutioner. Det är exakt där vi måste lägga mer pengar, eftersom sådan import ökar priserna på våra varor och tjänster och gör det svårt för våra affärsmän att konkurrera ...
Daniel Hannan
(FR) Herr talman! Catherine Ashton och hennes federalistiska vänner behandlar oss som antieuropéer. Om hon och hennes vänner från kampanjen för kärnvapennedrustning skulle ha vunnit kampen hade vår kontinent fortfarande varit delad, och hundratals européer skulle fortfarande lida under marxistiskt förtryck. Ingen verklig europé och ingen verklig demokrat kan med gott samvete stödja dessa kandidater. Genom att rösta för dem, bara för att de stöder den europeiska integrationen, dömer parlamentet sig självt.
Iva Zanicchi
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Det är med stor glädje som jag lägger min röst för detta nya kommissionskollegium. Jag har sett högt kvalificerade män och kvinnor med tydliga och väldefinierade program. Med er tillåtelse vill jag först av allt önska Antonio Tajani lycka till, eftersom han är mycket kompetent och kommer att göra mycket för EU:s industri.
Som vice ordförande för utskottet för utveckling vill jag avslutningsvis lyfta fram det utmärkta intryck som den nominerade kommissionsledamoten Kristalina Georgieva gjorde. Hon är verkligen en beslutsam och kapabel kvinna, som kommer att bli en utmärkt referenspunkt för utskottet för utveckling. Jag önskar samtliga kommissionsledamöter lycka till med arbetet.
Peter Jahr
(DE) Herr talman! Med tanke på de enorma utmaningar som EU står inför är det viktigt och mycket välkommet att vi har en effektiv kommission. Dessutom är samarbetet mellan parlamentet och kommissionen, på jämställda villkor och baserat på förtroende, absolut avgörande om vi vill lyckas. Det avtal som antogs i dag kommer att bilda en viktig grund för detta.
Parlamentet har nu fullständiga medbeslutandebefogenheter och är därför jämställt med kommissionen och rådet på alla områden. Mot bakgrund av detta kommer vi att samarbeta intensivt med kommissionen - på grundval av förtroende, men inte utan omdöme. Swift-avtalet visar särskilt att inga fler frågor kan beslutas utan parlamentet. Jag hoppas verkligen att vi återigen kan diskutera Swift-avtalet här i parlamentet.
Alfredo Antoniozzi
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag röstade för Barrosokommissionen eftersom jag är övertygad om att den kommer att klara av de utmaningar som den ekonomiska och finansiella krisen tvingar oss att bemöta med mod och beslutsamhet.
Jag hoppas dessutom att några av de frågor som ligger mig särskilt varmt om hjärtat kommer att behandlas med den uppmärksamhet de förtjänar. Jag tänker särskilt på regionalpolitiken, som är av grundläggande betydelse när vi talar om våra territoriers tillväxt och utveckling, och som absolut inte får drabbas av nedskärningar efter reformen av EU:s budget.
Jag hoppas även att medel kommer att anslås för att hantera den bostadskris som drabbat våra medborgare, som ofta når alarmerande nivåer, särskilt i de stora tätorterna. Jag hoppas därför att särskilda finansiella instrument för subventionerade bostäder och annan bostadspolitik återigen kommer att finnas med bland den nya kommissionens prioriteringar, som jag önskar allt gott.
Ryszard Czarnecki
(PL) Herr talman! För flera månader sedan röstade jag med fullständig övertygelse för José Manuel Barroso som ordförande för kommissionen. Uppriktigt sagt så fanns det inget annat alternativ. Det liberala alternativet Guy Verhofstadt och det federalistiska alternativet Jean-Claude Juncker var inte godtagbara. I dag måste jag, som alltså har stött José Manuel Barroso, tyvärr säga att den kommission som han har presenterat har många brister i personalen. Varken jag eller mina kolleger kan stödja en kommission med en kommissionsledamot som uppriktigt sagt fortfarande håller på att lära sig sitt yrke. Om hon var student och läste internationella förbindelser och utryckte sig som hon gjorde under utfrågningarna vid en muntlig tentamen, skulle hon förmodligen bli utkastad. Hon skulle inte godkännas i några prov över huvud taget i Polen. Jag kan inte stödja en kommission där den danska kommissionsledamoten vill stänga kolgruvor, bland annat i mitt land. Detta är ännu ett skäl till att jag lade ned min röst. Jag är övertygad om att det finns många frågetecken kring den här kommissionen, och vi kommer att bevaka den noggrant.
Joe Higgins
(EN) Herr talman! Jag röstade mot utnämningen av den nya kommissionen eftersom den helt enkelt kommer att fortsätta med samma högerorienterade nyliberala ekonomiska politik som redan har lett till en katastrofal kris i många EU-medlemsstaters kapitalistekonomier. Denna - påstått nya - EU-kommission kommer att visa sig vara samma gamla avslagna vin med samma gamla nyliberala Barroso-etikett.
Den politik för liberalisering, avreglering och privatisering som genomförs, låt oss tala klarspråk, på order från EU:s storföretag - får katastrofala konsekvenser för arbetarklassen och arbetarnas liv, med massarbetslöshet och vilda angrepp på levnadsstandarden. Genom sin inställning till krisen i Grekland och på Irland visar ledarskapet för kommissionen att det är enigt om att det är arbetarklassen som kommer att få betala priset, medan bankirerna och spekulanterna klarar sig undan. EU:s arbetare och fattiga måste mobilisera sig med all kraft mot denna katastrofala politik och kämpa för ett verkligt demokratiskt och socialistiskt EU, vilket betyder att de måste motsätta sig den nya EU-kommissionens politik.
Frank Vanhecke
(NL) På grund av den mycket korta talartid som har anvisats kan jag naturligtvis bara välja några av väldigt många skäl till att vi inte stödde den här kommissionen. Ett av skälen är till exempel att den befintliga kommissionen fortsätter som vanligt på vägen mot det utomeuropeiska islamistiska Turkiets EU-anslutning, även om en stor majoritet européer kategoriskt motsätter sig det, som aldrig själva har fått möjlighet att uttrycka sina åsikter i frågan.
Ett annat skäl är att den här kommissionen fortsätter att förespråka förnyad invandring av miljontals, och på lång sikt till och med tiotals miljoner nya icke-europeiska invandrare till en kontinent som hur som helst redan har tiotals miljoner arbetslösa. Ett ytterligare skäl är att det redan har visat sig under utfrågningarna att inte en enda en av de nya kommissionsledamöterna är beredd att göra något åt det demokratiska underskottet.
Det är tillräckliga skäl för att rösta mot denna nya kommission.
Francesco Enrico Speroni
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Vi har inte fått några slutgiltiga eller tillfredsställande svar från den nya kommissionen om kampen mot olaglig invandring inom EU. Bara det skulle vara tillräckligt för att inte godkänna kommissionens arbete och program.
Det finns en annan sak också. Kommissionen, och framför allt kommissionens ordförande, har visat sig vara mycket motvillig att godta parlamentets lagstiftningsinitiativ. Det kan man faktiskt se som en kränkning av demokratin, eller åtminstone är det så det framstår. Vi parlamentsledamöter är de enda direktvalda företrädarna för folket, och ett underlåtande att uppfylla vår initiativrätt, eller åtminstone försök att strunta i den - trots att detta nu har stadgats i det nya Lissabonfördraget genom artikel 255 i fördraget - omöjliggör en förtroenderöst för José Manuel Barroso eller hans kommissionsledamöter.
Syed Kamall
(EN) Herr talman! När man ser på galleriet av kandidater som framträdde inför oss i dag tror jag att de flesta här i parlamentet, oavsett politisk inriktning, skulle ha sagt att några var mycket bra, några kunde ha varit mycket bra, några var dåliga och några var helt enkelt usla. Tyvärr har några av dem inte heller besvarat alla frågor om sitt förflutna. Men som ledamöter av Europaparlamentet har vi inte möjlighet att rösta om de enskilda kommissionsledamöterna, så vi blev tvungna att rösta för dem alla i block eller förkasta dem. Detta är mycket tråkigt och beklagansvärt, och av det skälet lade jag ned min röst.
Vi hörde José Manuel Barroso tala om ett EU som bemöter krisen. Om vi vill bemöta en kris måste vi se till att vi inte samlar på oss mer och mer olämplig lagstiftning. Vi måste se till att vi genomför ordentliga konsekvensanalyser av alla direktiv eller förordningar. Ett exempel är direktivet om förvaltning av alternativa investeringsfonder, som kommer att leda till att de tillgängliga medlen för entreprenörer i EU minskar, vilket i sin tur kommer att driva ut välståndsskapare från EU och minska investeringarna i utvecklingsländer. Om vi bara kunde minska mängden lagstiftningsförslag som passerar härigenom parlamentet i stället!
Nirj Deva
(EN) Herr talman! Jag valdes av folket i sydöstra England för att reformera EU. En gemensam omröstning om samtliga 27 kommissionsledamöter med en röst är samma gamla vanliga visa, det vill säga inga reformer, ingen insyn, ingen ansvarighet, ingen ansvarsfull bekräftelse. José Manuel Barroso har mitt personliga förtroende, och detsamma gäller några av de andra kommissionsledamöterna som jag har haft att göra med tidigare. Men detta innebär inte en förtroenderöst för hela kommissionskollegiet. Varje kommissionsledamot är unik i den politiska historien. Ingen annan person i en så kallad demokrati har befogenhet att inleda, besluta om och verkställa samma lagstiftning, samtidigt som han eller hon inte väljs enskilt av någon. Detta är fullständigt oacceptabelt, och därför var jag tyvärr tvungen att lägga ned min röst.
Philip Claeys
(NL) Jag röstade mot den nya kommissionen eftersom det inte finns en enda antydan om att den kommer att börja arbeta med att minska klyftan mellan genomsnittseuropén och EU-institutionerna, särskilt kommissionen.
Jag lyssnade till den nominerade kommissionsledamoten för utvidgning under hans utfrågning i utskottet för utrikesfrågor, och han visade sig t.ex. vara mycket benägen att sopa alla klagomål mot det utomeuropeiska Turkiet under mattan, vilket har gjorts i fem år nu.
Den nya kommissionen vill även ha mer ekonomisk invandring, ännu mer beskyddande agerande och vill lägga sig i ännu mer, och allt detta visar på den skandalösa situation som har skapats i och med Lissabonfördraget, som erbjuder ett långtifrån lugnande perspektiv.
Gerard Batten
(EN) Herr talman! Jag röstade mot kommissionen eftersom jag inte vill styras av en europeisk kommission av någon sammansättning, men det finns särskilda skäl att rösta mot denna kommission. Ett antal av kommissionens ledamöter var nämligen medlemmar i kommunistpartiet, eller associerade till det. Detta gäller t.ex. José Manuel Barroso, Maroš Šefčovič, Štefan Füle, Andris Piebalgs och Janez Potočnik, för att bara nämna några. Catherine Ashton var kassör för kampanjen för kärnvapennedrustning, som i praktiken var detsamma som en kommunistisk frontorganisation, och en del av finansieringen kom från Sovjetblocket.
Hon är inte lämpad att ha ansvar för den yttre säkerhets- och försvarspolitiken. Den nobla baronessan arbetade för att undergräva sitt eget lands försvarspolitik när vi stod inför det allvarligaste av hot - ett kärnvapenhot - från våra fiender. Kommissionen är den nya de facto-regeringen för EU. EU går i sömnen mot en katastrof. Vi styrs nu av kommunister, kollaboratörer och landsförrädare.
Seán Kelly
(EN) Herr talman! Det var med glädje jag röstade för kommissionen i dag eftersom jag anser att det var rätt sak att göra under de rådande omständigheterna och enligt parlamentets regler. Vi behövde en kommission, och nu har vi en.
Emellertid har ett antal kolleger påpekat - med all rätt - att systemet skulle vara bättre om varje kommissionsledamot valdes på sina egna meriter i stället för gemensamt. Om vi skulle sätta ihop ett fotbollslag för att representera oss skulle vi ju inte välja spelarna gemensamt. Vi skulle välja varje spelare utifrån hans eller hennes egna meriter för att få bästa möjliga resultat. Jag anser att vi bör arbeta mot denna situation och ändra reglerna för att se till att varje kommissionsledamot väljs på sina egna meriter nästa gång vi väljer en kommission. Detta skulle tvinga medlemsstaterna att föreslå bästa möjliga kandidater och försäkra sig om att kandidaterna gör sitt yttersta. Jag anser att vi skulle få ihop ett bättre lag genom att göra på det sättet. Men under tiden ser jag fram emot att arbeta så nära tillsammans med kommissionen som möjligt under de kommande fem åren.
Paul Rübig
(DE) Herr talman! Det gläder mig att det råder ett starkt samförstånd i parlamentet i dag. Många har efterlyst ett starkt EU. Samförstånd gör oss starka, och det är därför glädjande att se ett så positivt resultat av omröstningen om den nya kommissionen. Det är ju trots allt så att endast ett effektivt EU också kan vara ett socialt Europa. Kommissionen har gjort ett tydligt åtagande i det här avseendet, eftersom vi i slutändan bara kan fördela det som redan har producerats. Det är därför viktigt att vi prioriterar yrkesutbildning och utbildning och inriktar oss på infrastruktur och forskning i EU.
Det är relativt lätt att göra de rika fattiga, men det är en mycket mer intelligent, utmanande och långtgående uppgift att göra de fattiga rika. Detta bör förbli målet för EU.
Skriftliga förklaringar
Zigmantas Balčytis  
De interinstitutionella förbindelserna mellan parlamentet och kommissionen tar en ny riktning i och med Lissabonfördraget. Vi parlamentariker sänder ett tydligt budskap till kommissionen om att Europaparlamentet aldrig mer bara kommer att vara en observatör, utan kommer att vara en jämlik aktör i utformandet av EU-politiken. De politiska åtgärderna på gemenskapsnivå är inte samstämda, vilket innebär att EU står fullständigt handfallet när oväntade situationer uppstår. Och när situationerna väl uppstår är vi oförmögna att bemöta dem på ett effektivt och samordnat sätt. Kommissionens ordförande har åtagit sig att inleda öppna, genomblickbara och konstruktiva förbindelser med Europaparlamentet för att sätta upp tydliga och genomförbara politiska mål tillsammans med oss och garantera en hög kvalitet på lagstiftningen. Det är nu dags att José Manuel Barroso minns sina löften och ser till att Europaparlamentets krav tydligt avspeglas i ramavtalet.
Vilija Blinkevičiūt 
Jag stöder det nya ramavtalet, eftersom samarbetet mellan Europaparlamentet och kommissionen är särskilt viktigt när det gäller att stärka EU:s stabilitet och effektiviteten i dess arbete. Enligt ramavtalet måste kommissionen svara inom en månad när en begäran om ett lagstiftningsinitiativ har lagts fram för Europaparlamentet, och utarbeta en lämplig rättsakt inom ett år. Om EU vägrar att utarbeta den begärda rättsakten måste beslutet motiveras utförligt. Hittills har endast kommissionen kunnat ta initiativ till EU-lagstiftning, men i Lissabonfördraget fastställs att en majoritet av Europaparlamentet har rätt att ta initiativ till EU-lagstiftning. Parlamentet och kommissionen kommer redan i ett tidigt skede att föra ett nära samarbete om begäranden om lagstiftningsinitiativ som har sitt ursprung i ett medborgarinitiativ. När internationella avtal ingås kommer även parlamentets experter att delta i diskussionerna. Enligt avtalet beviljas parlamentet rätt att delta som observatör i vissa internationella förhandlingar som EU för, och har också rätt att få mer information om internationella avtal.
Andrew Henry William Brons  
Vi instämmer i de delar av förslaget som handlar om att parlamentet och rådet ska behandlas lika när det gäller tillträde till möten och information, en regelbunden dialog mellan kommissionens ordförande och parlamentets talman, samarbete om medborgarinitiativ, konsekvensanalyser av lagstiftning och användningen av icke-bindande regler (i stället för straffrättsliga påföljder?). Vi kan dock inte stödja att de obligatoriska tidsfristerna för genomförandet av direktiv ytterligare befästs och förstärks, och inte heller de förskönande ordalagen i beskrivningarna av EU och EU-tjänstemännen.
Maria Da Graça Carvalho  
Jag välkomnar det resolutionsförslag som antogs i dag om ett nytt politiskt ramavtal som kommer att styra de institutionella förbindelserna mellan kommissionen och Europaparlamentet, och som kommer att bidra till att stärka de befogenheter som parlamentet ges i enlighet med Lissabonfördraget.
Garantin för att kommissionen kommer att tillämpa den grundläggande principen om att kommissionen ska behandla parlamentet och rådet lika är en av de aspekter som är relevanta för den nya institutionella balans som behandlas i avtalet.
Jag vill även betona betydelsen av regelbunden dialog mellan kommissionen och parlamentet genom tillträde till talmanskonferensens och utskottsordförandekonferensens respektive kommissionskollegiets sammanträden.
Dessutom kommer införandet av en ny ”frågetimme” med kommissionsledamöterna under plenarsammanträdena att bidra till ökad ansvarsskyldighet för den verkställande myndigheten.
Edite Estrela  
Jag röstade för parlamentets resolution om översynen av ramavtalet mellan Europaparlamentet och kommissionen för nästa mandatperiod eftersom det är ett viktigt avtal, inte bara för dess symboliska värde - med tanke på att det ger en tydlig signal om båda EU-institutionernas, parlamentets och kommissionens, åtagande om att arbeta tillsammans för att fullborda det europeiska projektet - utan även på grund av innehållet, eftersom parternas skyldigheter fastställs så att de bättre kan möta framtidens utmaningar och lösa medborgarnas problem.
Diogo Feio  
Europaparlamentet har ofta ställts inför fullbordat faktum av kommissionen eller rådet, eftersom det har förvisats till rollen att endast ratificera redan fattade beslut. Denna situation, som parlamentet har klagat över, har lett till att det skapats en obalans i förbindelserna mellan de tre viktigaste EU-institutionerna. Det är viktigt att påpeka att parlamentet, som alltmer och rätteligen är en partner till rådet i beslutsprocessen, i dag förtjänar samma uppmärksamhet som kommissionen ägnar rådet.
I stället för att bara slipa till skarpa kanter hoppas jag uppriktigt att det reviderade ramavtalet mellan Europaparlamentet och kommissionen kommer att leda till att förfarandena påskyndas och till närmare samarbete, till att informationsutbytet främjas på ett snabbt och effektivt sätt, och till att medlemsstaternas valda företrädare kan göra sin röst hörd och beaktas i god tid. Med tanke på hur ramavtalet utarbetades tror jag att detta kommer att bli möjligt.
Av dessa skäl är kommissionsordförandens initiativ att arbeta för att skapa ett särskilt partnerskap mellan parlamentet och den institution som han leder fullständigt berättigat. Jag hoppas att initiativet inte bara kommer att blomstra, utan även bära frukt.
José Manuel Fernandes  
Med tanke på följderna av Lissabonfördraget när det gäller EU-institutionernas funktionssätt och förstärkningen av det delade ansvaret i beslutsprocessen har det blivit absolut nödvändigt att inrätta en uppsättning förfaranden för att garantera ett sunt och effektivt utbyte av information om och synpunkter på strategierna, med målsättningen att befästa och utveckla den europeiska integrationen. Möjligheten att systematiskt ha arbetsmöten innan varje institution utarbetar lagstiftning och reglerande bestämmelser kommer verkligen att bidra till att främja ett gemensamt arbete, sammanjämkning av förslag, projekt och perspektiv och förbättra förslag till beslut. På detta sätt kommer vi att undvika administrativa och byråkratiska förfaranden, särskilt när det gäller återförvisande och ändringar av resolutioner, vilket i sin tur innebär att vi undviker risken för ett ökat antal förslag och motförslag.
Detta avtal bidrar till att förstärka samarbetet mellan EU-institutionerna, samtidigt som det garanteras att kommissionen kommer att tillämpa den grundläggande principen om att behandla parlamentet och rådet lika. Av dessa skäl är det ytterst viktigt att ramavtalet genomförs snabbt, och det är även viktigt att vi inser behovet av en kontinuerlig utvärdering för att förbättra effektiviteten och ändamålsenligheten hos dessa institutionella förbindelser.
Robert Goebbels  
Jag lade ned min röst om ramavtalet mellan Europaparlamentet och kommissionen. Som medlagstiftare bör parlamentet avstå från att försöka förvärva ännu större befogenheter på kommissionens bekostnad. Hela fördraget, och inget annat än fördraget: det är så parlamentet inskränker kommissionens initiativrätt. Som talman Jerzy Buzek sade: ”Vi har just tagit ett steg mot ledamöternas rätt att ta initiativ till lagstiftning.” När det är dags för ledamöterna att lägga fram lagstiftningsförslag kommer varje lobbygrupp att finna en ledamot som tjänar deras egenintressen. Jag vill behålla den väl beprövade gemenskapsmetoden - där kommissionen är väktaren och domaren för gemensamma EU-intressen - från vilken den exklusiva rätten till lagstiftningsinitiativ härstammar. Att öka antalet sammanträden mellan kommissionens och parlamentets organ är inte rätt sätt att skapa effektivare EU-politik.
Ian Hudghton  
Jag röstade för det nya ramavtalet mellan parlamentet och kommissionen. Nu när Lissabonfördraget har trätt i kraft har parlamentet fått ökade befogenheter, och vårt arbetsförhållande till kommissionen måste anpassas därefter. Jag välkomnar särskilt punkten i det nya avtalet om att kommissionens ordförande är skyldig att agera fullt ut om parlamentet ber kommissionens ordförande att dra tillbaka sitt förtroende för en enskild kommissionsledamot. Jag röstade för den nya kommissionen i dag, men jag motsätter mig ”allt eller inget”-systemet, enligt vilket parlamentet måste godkänna eller förkasta hela kommissionen. Jag välkomnar alla förfaranden för att stärka vår rätt att hålla enskilda kommissionsledamöter ansvariga.
Elisabeth Köstinger  
Europaparlamentets godkännande av den nya kommissionen är inte en oinskränkt fullmakt, utan en förtroenderöst. Men nu kan vi äntligen börja arbeta tillsammans med en fullt behörig kommission. Europaparlamentets roll har befästs och stärkts genom Lissabonfördragets ikraftträdande, och i och med det nya ramavtalet om förbindelserna mellan parlamentet och kommissionen som antogs i dag har parlamentets nya roll som en jämlik partner till rådet vederbörligen bekräftats, vilket jag uttryckligen välkomnar. Med detta har vi skapat en bra grund för det framtida samarbetet, och vi insisterar också eftertryckligen på att föra denna dialog som en jämlik partner. Det kommer förmodligen också att starkt ligga i kommissionens intresse att redan i ett tidigt skede involvera Europaparlamentet i lagstiftningsförslag för att garantera en effektiv process i EU-medborgarnas intresse, till deras bästa och till förmån för en aktiv demokrati.
Jean-Luc Mélenchon  
Europaparlamentets ledamöter väljs genom allmän rösträtt, och som sådana företräder de allmänheten i EU. Det är därför otroligt att talmanskonferensen ska behöva nöja sig med att be om tillgång till samma information som kommissionen och rådet får, eller be om att få delta i vissa av deras möten, när kommissionen faktiskt inbjuds till parlamentets sammanträden! Varför hävdar inte parlamentet sin representativa roll för att kräva att dess initiativ stöds som en självklar sak av kommissionen? Varför godtar parlamentet att kommissionen kan neka parlamentet tillstånd att dra tillbaka sin förtroenderöst för en kommissionsledamot om parlamentet begär detta? Hur kan det vara godtagbart att parlamentet inte kan avge ett bindande yttrande om kommissionen ändrar sina arbetsmetoder?
Varför framför inte parlamentet starkare krav när det gäller frågan om att delegationsordförandena endast beviljas observatörsstatus när de företräder parlamentet vid internationella konferenser? Att Lissabonfördraget ger Europaparlamentet rollen som ett ”rumpparlament” är en sak, men att ledamöterna går med på detta nonsens är något helt annat. Jag kommer att rösta mot beslutet av respekt för det mandat som jag har förlänats av Frankrikes folk.
Nuno Melo  
I och med Lissabonfördragets ikraftträdande har det blivit nödvändigt att förhandla fram ett nytt ramavtal som ska styra förbindelserna mellan Europaparlamentet och kommissionen. I det resolutionsförslag som antogs i dag av en överväldigande majoritet avspeglas den nya och ytterst viktiga roll som parlamentet kommer att ta på sig. Lissabonfördragets anda är tydligt närvarande i detta dokument i och med parlamentets utökade ansvar, bestämmelsen om att parlamentet och rådet ska behandlas lika och nya befogenheter för parlamentet på en rad olika områden. Ur denna synvinkel står det antagna resolutionsförslaget för ett fördjupande, i rätt riktning, av EU:s författningsprocess.
Andreas Mölzer  
Resolutionsförslaget om ett reviderat ramavtal om förbindelserna mellan Europaparlamentet och kommissionen för nästa mandatperiod innehåller en del skäliga utgångspunkter. Detta inbegriper uppmaningen till kommissionen om en garanti att den i framtiden ska tillämpa principen om likabehandling för parlamentet och rådet samt fastställandet av särskilda tidsfrister som kommissionen måste följa i samband med framläggande av lagstiftningsinitiativ.
Uppmaningen om att kommissionens ordförande ska be enskilda kommissionsledamöter att lämna sin tjänst på begäran från parlamentet är emellertid oacceptabel och meningslös. Detta skulle bara vara meningsfullt om det, vid valet av kommissionen, var möjligt att rösta för de enskilda ledamöterna, vilket för närvarande inte är fallet. Av detta skäl har jag röstat mot resolutionsförslaget.
Birgit Schnieber-Jastram  
Jag anser att avsaknaden i ramavtalet av en hänvisning till Europaparlamentets kontrollmekanismer och bristen på tydlighet när det gäller principerna för befogenhetsfördelningen i delar av avtalet är beklagansvärt. Jag lägger därför ned min röst.
Nuno Teixeira  
Lissabonfördraget står för en ny institutionell balans, som för Europaparlamentets del innebär en avsevärt förbättrad ställning med hänsyn till de övriga institutionerna. Ramavtalet har till syfte att styra de dagliga förbindelserna mellan parlamentet och kommissionen i ett partnerskap som nu har förstärkts och anpassats till de nya förhållandena i och med Lissabonfördragets ikraftträdande, med utgångspunkt i löftena från kommissionens nyligen omvalde ordförande José Manuel Barroso, såväl som i hans förslag till ett ”särskilt partnerskap mellan Europaparlamentet och kommissionen”. Begäran om att kommissionen snabbt ska svara på alla uppmaningar om lagstiftningsinitiativ är välkommen, eftersom den speglar Europaparlamentets större betydelse som medlagstiftare, särskilt inom områden som t.ex. regionalpolitik. Det är också oerhört positivt att avtalet innefattar en garanti att kommissionen ska tillämpa grundprincipen om likabehandling mellan parlamentet och rådet samt ett mer omfattande interinstitutionellt samarbete vid utarbetandet och genomförandet av lagstiftningsprogrammet och det årliga arbetsprogrammet. Av dessa skäl och framför allt därför att det stärker Europaparlamentets roll och skänker ny kraft till Europeiska unionen röstade jag för förslaget.
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein  
Det nya ramavtalet mellan Europaparlamentet och kommissionen innehåller flera viktiga moment. För det första principen om likabehandling mellan parlamentet och rådet, vilken stärker de demokratiska garantierna i EU. För det andra ger det parlamentet kompletterande befogenheter att övervaka lagstiftningsinitiativ från kommissionen, vilket ger parlamentet större inflytande över den lagstiftning som antas.
En klausul har tagits med i avtalet om obligatoriskt offentliggörande av jämförelsetabeller, som jag efterlyste i mitt betänkande om resultattavlor för den inre marknaden, och tvingande tidsfrister för genomförande av direktiv vilka inte bör överskrida två år. Tack vare detta finns det en chans att planen att upprätta en gemensam marknad kan slutföras snabbare. Avtalet stärker också gemenskapsaspekten och förbättrar båda institutionernas funktionssätt. Avtalet tvingar dem också att arbeta på ett sätt som garanterar att Europeiska unionen blir en sann gemenskap.
Silvia-Adriana Ţicău  
Jag röstade för Europaparlamentets resolution om ett reviderat ramavtal om förbindelserna mellan Europaparlamentet och kommissionen för nästa mandatperiod, eftersom jag anser att detta avtal är nödvändigt för samarbetet mellan Europaparlamentet och den framtida Europeiska kommissionen. EU-institutionerna måste se till att ”gemenskapsmetoden” används på ett verkningsfullt sätt till nytta för EU-medborgarna. I enlighet med Lissabonfördragets bestämmelser, genom vilka man upprättar en ny institutionell balans, kan Europaparlamentet uppmana kommissionen att lägga fram lagstiftningsförslag, och den senare måste lägga fram de relevanta lagstiftningsförslagen inom ett år från parlamentets begäran. Utvidgningen av parlamentets befogenheter, det interinstitutionella samarbetet och främjandet av enklare EU-lagstiftning ser till att EU:s lagstiftningsprocess fungerar bättre och att medborgarna deltar mer aktivt och direkt vid utarbetandet av EU-lagstiftningen. Kommissionen måste reglera de förfaranden och villkor som anges i Lissabonfördraget, genom vilka EU-medborgarna kan uppmana kommissionen att lägga fram lagstiftningsförslag om frågor som de anser vara viktiga.
Anna Záborská  
I dag under sammanträdesperioden februari 2010 bevittnar vi själva inledningen på det institutionella samarbete som kommer att forstsätta under de kommande fem åren. Trots att parlamentet påbörjade sitt interna arbete efter EU-valet och snabbt fattade beslut om ansvarsfördelningen och sina interna regler, har det tagit tid för oss att genomföra arrangemangen för det interinstitutionella samarbetet mellan rådet och kommissionen mot bakgrund av Lissabonfördraget. Den samtidiga processen att utnämna de framtida kommissionsledamöterna har förvisso underlättat införandet av rätten till lagstiftningsinitiativ, som numera gäller för Europaparlamentet. Hädanefter måste kommissionen rapportera om den praktiska uppföljningen av alla begäranden avseende lagstiftningsinitiativ som ett resultat av antagandet av ett betänkande om lagstiftningsinitiativ enligt artikel 225 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Om Europaparlamentet med enkel majoritet begär det måste kommissionen lägga fram ett lagstiftningsförslag inom ett år eller inbegripa detta förslag i följande års arbetsprogram. Jag uppmanar alla att noga följa parlamentets arbete, eftersom det är tydligt att ledamöterna av Europaparlamentet kommer att använda denna bestämmelse i synnerhet när det gäller allmänna sociala etiska frågor.
Andrew Henry William Brons  
Vissa kanske blir överraskade över att vi stöder ett förslag från GUE/NGL-gruppen. Samtidigt som vi instämmer i en del av gruppens kritik av EU, är vår syn på vad som bör ersätta EU helt annorlunda. Våra ideologier är dessutom helt olika. Vi är nationalister, och vi värdesätter nationalstatens suveränitet. De är internationalister. Vi tror på ett system som är grundat på privat företagsamhet, med vissa regleringar, och med ett visst offentligt ägande av allmännyttiga företag, samtidigt som de förmodligen vill ha ett mycket större statligt ägande. Vi instämmer i följande: förkastande av nyliberal ekonomisk politik, behovet av större social rättvisa (även om vi skiljer oss åt när det gäller definitioner) och kritiken mot vissa kommissionsledamöters undanflykter, inkonsekvens och otillfredsställande svar. Vi kan emellertid rösta med vilken grupp som helst, bara vi instämmer i vad de föreslår.
Carlo Casini  
Med min empatiska röst för vill jag lägga större kraft bakom ordförande José Manuel Barrosos ord, ord som uppmärksammade de kommande fem årens byggande av ett mer enat och starkare EU.
Han inledde med att ta upp grundvärderingarna i samband med EU:s enighet, varav den viktigaste är mänsklig värdighet. Jag instämmer fullständigt, men problemet är att ordet ”värdighet” har blivit tvetydigt eftersom det inte bara används för att garantera rättvisa avseende levnads- och mänskliga förhållanden, utan även för att diskriminera och skada samhällets mest sårbara grupper och t.o.m. rättfärdiga död. Jag hoppas därför att kommissionen under de kommande fem åren kommer att se till att ordet ”värdighet” återigen får sin otvetydiga och verkliga mening.
Det har en symbolisk betydelse att 500 000 EU-medborgare från 17 länder den 15 december i fjol genom en gemensam framställning begärde, mitt under försöken att bilda den nya kommissionen, att våra institutioner ska ta hänsyn till stadgan om de grundläggande rättigheterna vid alla beslut, på grundval av alla människors lika värde.
Diogo Feio  
Jag röstade för den nya kommissionen eftersom jag är medveten om den väsentliga roll den spelar i EU:s struktur som helhet och den ökade betydelse den har fått som initiativtagare till ny lagstiftning. Som portugis måste jag uttrycka min glädje över att det krävande ämbetet som ordförande för kommissionen återigen har förlänats min landsman José Manuel Barroso, en man som tidigare utförde denna roll på ett synnerligen distinkt sätt.
Medveten om den senaste tidens svårigheter, men inspirerad av hoppet om bättre tider för EU och det europeiska projektet, önskar jag honom och hans kolleger all framgång.
José Manuel Fernandes  
Med hänsyn till principerna om subsidiaritet, företrädarskap och lika rättigheter för de olika medlemsstaterna betonar jag vikten av att dela ansvar och kompetenser mellan ledamöterna av Europeiska kommissionen. Med tanke på det allt mer omfattande samarbetet mellan medlemsstaterna och den ökade betydelsen av EU:s kapacitet för global intervention, skulle det vara obegripligt om man delade upp de olika strategiska och politiska besluten mellan EU-institutionerna.
Alla kommissionsledamöter blev offentligt utfrågade i Europaparlamentet där de kunde förklara sina förväntningar och projekt inom sina respektive behörighetsområden, ständigt med betoning på betydelsen av att dela på ansvaret genom samarbete mellan de olika portföljer och behörigheter som utgör Europeiska kommissionen. Snarare än att uppvisa någon oförmåga eller luta åt presidentialism stärker detta förhållningssätt medbeslutandeandan som främjas genom ett samarbetsvilligt ledarskap som självt främjar en verkningsfull och användbar dialog för konsolideringen av EU. Med hänsyn till ovanstående röstade jag mot resolutionen.
João Ferreira  
I den resolution som har lagts fram av GUE/NGL-gruppen tar vi upp viktiga aspekter av vårt beröm av det kommissionskollegium som har presenterats för parlamentet. Vi sammanfattar även vissa viktiga skäl till varför vi röstade mot denna kommission: framläggandet av ett program av kommissionens ordförande - till vilket kommissionsledamöterna naturligtvis känner sig bundna och vilket de försvarade utan några reservationer under utfrågningarna som ägde rum i parlamentet - vilket representerar en fortsättning på den tidigare kommissionens misslyckade nyliberala politik, och det faktum att denna grupp har valts för att genomföra detta program där de följer en strategi som inte kommer att resultera i de nödvändiga förändringarna av den politiska inriktningen när det gäller att skapa större social rättvisa, arbetstillfällen och lägre fattigdom, utan istället innehåller farliga moment som kommer att förvärra dessa allvarliga problem. Sammanfattningsvis har det EU som vi kämpar för - med rättvisa och sociala framsteg och med ekonomisk och social sammanhållning och samarbete mellan suveräna stater med lika rättigheter som arbetar för fred - ingen större chans att bli verklighet med de riktlinjer som kommissionen föreslår.
Nuno Melo  
Efter flera veckor med utfrågningar av de nya kommissionsledamöterna skulle detta inte vara en lämplig tidpunkt att ifrågasätta kvaliteten på ett kommissionskollegium som, under många timmar i olika utskott, redan har tillhandahållit mycket nyttiga förtydliganden om den politik som ska föras. Det är därför nu dags att ge EU en legitim kommission med förmågan att ta itu med den senaste tidens svåra händelser.
Nuno Teixeira  
Parlamentet och kommissionen kommer att ta itu med nyckelfrågorna för EU, dvs. att vända krisen genom återhämtning av ekonomin och sysselsättningen, balansera de offentliga utgifterna i medlemsstaterna och förhandla om budgetramen för perioden efter 2013, varvid jag vill betona sammanhållningspolitikens betydelse.
Jag hade möjlighet att ställa frågor till den utnämnde kommissionsledamoten med ansvar för regionalpolitik, Johannes Hahn, med hänsyn till hans intresse av att upprätta ett särskilt program för permanent ekonomiskt stöd till de yttersta randområdena.
Jag tog också upp ett förslag med honom om ett mer flexibelt system för val av möjliga mottagare av strukturfondsmedel för ”övergångsregioner”, dvs. de som hamnar mellan målen avseende ”konvergens” och ”konkurrenskraft och sysselsättning”.
Förutom att uppvisa kompetens och beslutsamhet visade den blivande kommissionsledamoten att han var beredd att undersöka dessa möjligheter, vilket ger mig förtroende för hans framtida välvilliga inställning till de yttersta randområdena, t.ex. Madeira.
Jag röstade för denna grupp av kommissionsledamöter, vilken kommer att ledas av José Manuel Barroso, eftersom de på det hela taget har förberett sig bra tekniskt sett, tar sin uppgift på allvar och har viljan att ta itu med EU:s utmaningar utan att glömma dess värdegrund, dvs. solidaritet och territoriell sammanhållning.
Zigmantas Balčytis  
I dag godkände vi den nya Europeiska kommissionens sammansättning, även om vi måste inse att tveksamheten rörande vissa kandiderande kommissionsledamöter inte skingrades fullständigt. Både kommissionens ram för dess verksamhet och framför allt de enskilda kommissionsledamöternas program saknar de sociala aspekterna. Man får intrycket att huvudkriterierna i samband med formuleringen av mål och uppgifter är grundade på stärkandet av EU:s roll i världen, samtidigt som våra medborgares rättigheter och hopp och sociala trygghet har kommit i skymundan. S&D-gruppen har beslutat sig för att stödja kommissionen, därför att nu när EU plågas av en långdragen ekonomisk och finansiell kris och ökande arbetslöshet och dess medborgare har tappat tron på EU får Europaparlamentet och EU rent allmänt inte bli den plats där man delar upp sig i läger som är för eller emot. Det viktigaste är nu att koncentrera sig på dessa viktigaste frågor på den politiska dagordningen för att så snart som möjligt få ett slut på osäkerheten och instabiliteten i EU och lösa de mest akuta problemen, som t.ex. finanskrisen och arbetslösheten, snabbare och effektivare.
Bastiaan Belder  
Barroso II-kommissionen är ett blandat gäng. Under de senaste veckorna har vi sett en del kraftfulla, men också en del mycket svaga, kandidater. Det gör det inte lättare att bedöma denna kommission som helhet. Denna tvetydiga känsla förstärks av det faktum att många kandidater uppenbarligen fjäskade för Europaparlamentet under utfrågningarna. Vad de egentligen står för är fortfarande oklart ibland.
Reformerade politiska partiet i Europaparlamentet har beslutat att lägga ned sina röster. Detta är ett uttryck för den tvetydiga känsla vi har när det gäller denna kommission. Det händer emellertid andra saker. En kommissionsledamot, som också är förste vice ordförande, ger oss väldiga farhågor. Catherine Ashton har den tveksamma äran att vara den första EU-tjänstemannen som kombinerar en karriär i kommissionen med ett ämbete i rådet. Vi kan inte stödja detta omotiverade institutionellt riskfyllda vågspel. Catherine Ashton har dessutom inte vid något tillfälle gett oss intrycket att hon skulle klara av de krav som ställs på hennes ämbete. Hon är en av de svagaste länkarna i kommissionen och har aldrig gett intrycket att vara kunnig i utrikes frågor. Vi ser alltså fram emot perioden 2010-2014 med viss bävan.
Sebastian Valentin Bodu  
Vi har en ny kommission som har påbörjat sin mandatperiod under en svår tid, men som består av en grupp erfarna personer på vilkas axlar man har placerat ansvaret för alla 27 medlemsstater. Vi har nu Lissabonfördraget som förändrar maktstrukturen och kräver anpassningsbarhet från kommissionens sida. Följaktligen har vi en europeisk union i en ny känslig situation, men som kräver resultat, stabilitet och framåtanda när det handlar om att föreslå och genomföra en konsekvent politik.
Vi står inför en ny budgetram, vilket innebär att det krävs ett förnuftigt gensvar från kommissionen genom reformer och nya anpassningar inom alla områden, till att börja med inom det ekonomiska området.
Alla medlemsstater känner av finanskrisens fulla kraft. Alarmklockan som Grekland satte igång ger en kraftfull genklang, från stater med väloljade ekonomier till de som kämpar på alla plan för att få ned sitt budgetunderskott. En stabil, bra samordnad ekonomisk politik i alla 27 länder ger oss en chans att undvika en större obalans på EU-nivå och att få en god effekt under det följande stadiet. EU:s åtgärder syftar till att lösa de krisrelaterade problemen och till att vi ska vara kreativa för att återställa stabiliteten i medlemsstaterna. Avsikten är alltså att eliminera underskottet och förhindra skillnader, samtidigt som vi stärker ekonomin.
Sophie Briard Auconie  
Precis som mina kolleger från de tre största politiska grupperna i parlamentet har jag just godkänt utnämningen av de kommissionsledamöter som har presenterats av José Manuel Barroso. Det är faktiskt ett bra team där personer av varierad och kompletterande bakgrund ingår. Fram till 2014 kommer kristdemokrater, liberaler och socialister att lägga sina politiska och geografiska meningsskiljaktigheter åt sidan och samarbeta inom en kommission som ska tjäna Europas allmänna intressen. I tre veckor utförde parlamentsledamöterna ett anmärkningsvärt gott arbete med att granska kvaliteten på kandidaterna genom sina parlamentsutfrågningar. Därefter var det vår plikt att ge vårt fulla stöd till det nya teamet. Vi förväntar oss nu att denna ”Barroso II”-kommission ska överraska oss med sin fasta föresats att föra EU framåt. Huvuduppgiften blir att varje dag visa prov på EU-projektets mervärde för alla EU-medborgare.
Maria Da Graça Carvalho  
I den kritiska tid som Europa befinner sig i när det gäller den finansiella, ekonomiska och sociala situationen är det viktigt att ha en stark kommission med ett ambitiöst, djärvt program på viktiga områden som till exempel energisäkerhet och klimatförändringar, vetenskaplig forskning och innovation.
Kommissionens nya struktur med en särskild portfölj för klimatförändringar och en annan som kombinerar innovation och forskning ger tydliga bevis på ett ambitiöst projekt och en trovärdig strategi för Europa fram till 2020.
Denna nya kommission under ordförande José Manuel Barrosos ledning och den nya strukturen för dessa områden uppfyller de nödvändiga kriterierna för att utgöra motorn i den ekonomiska återhämtningen, baserad på effektiv användning av resurserna och på innovation med större social rättvisa som mål.
Jag välkomnar den nya kommissionen och ordförande José Manuel Barroso och gratulerar dem till resultatet av denna omröstning. Det ger ett bredare stöd från parlamentet jämfört med den föregående kommissionen och ger en tydlig och glädjande signal om ett nytt institutionellt samarbete mellan parlamentet och kommissionen, så att de mer och mer kan uppträda enat i ett EU som är ledande på världsnivå.
Françoise Castex  
Jag röstade emot denna kommission, precis som övriga franska medlemmar av gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet. Majoriteten av kommissionsledamöterna representerar den liberala inställning inom EU som vi förkastar. Det finns andra, nominerade av sina respektive medlemsstater, som varken har några ambitioner för Europa eller några personliga visioner. En sak är säker: de framtida kommissionsledamöterna engagerade sig inte i någon av de frågor som vi betraktar som viktiga. Vilken strategi kommer att ta oss ut ur krisen? Hur ska vi bemöta det sociala hotet och klimatfrågan? Hur ska vi återuppliva det europeiska projektet? Eftersom vi inte har lyckats få tillräckliga svar på dessa frågor har vi röstat nej, då vi inte kan ge Europeiska kommissionen helt fria tyglar. Jag tror inte att den här kommissionen kan erbjuda EU-medborgarna en ny framtid eller garantera en framskjuten plats för Europa på världsnivå, om den misslyckas med att uppnå dessa mål. Därför kan den inte få vårt stöd. Naturligtvis måste jag nu arbeta i fem år med de förslag som denna kommission lägger fram, men min röst idag är ett uttryck för den misstro och politiska vaksamhet som jag kommer att visa prov på under hela mandatperioden.
Nessa Childers  
Tillsammans med min politiska grupp, socialdemokraterna och demokraterna, var jag mycket nöjd med den nya kommissionens slutgiltiga sammansättning. I synnerhet de två kommissionsledamöterna med ansvar för miljö respektive energi kommer att ha en nyckelroll för Europas utveckling under de närmaste åren, och jag är övertygad om att ordförande José Manuel Barroso har valt rätt företrädare.
Nikolaos Chountis  
Jag röstade nej till de föreslagna kommissionsledamöterna, för de kommer att föra samma nyliberala politik som den som ledde EU in i denna mångfacetterade kris och enorma ojämlikhet. De kommer att arbeta för Lissabonfördraget och EU:s 2020-strategi, vilka kommer att stärka makten över marknaderna, öka arbetslösheten och göra arbetsmarknaden mer osäker, riva upp det sociala säkerhetssystemet och begränsa demokratin och de sociala rättigheterna. Dunkla förfaranden och bristen på demokrati inom EU skapar misstro bland medborgarna och försämrar det redan dåliga förtroendet för EU-institutionerna, vilket nyligen tog sig uttryck i det extremt låga valdeltagandet i EU-valet. Om denna politik får fortsätta kommer EU-medborgarnas förväntningar att grusas fullständigt. Den europeiska vänstern kommer att motsätta sig denna politik i Europaparlamentet och kämpa sida vid sida med arbetarna och de sociala rörelserna för att den unga generationens förhoppningar om ett demokratiskt, socialt, feministiskt, ekologiskt och fredsälskande Europa ska förverkligas.
Carlos Coelho  
Jag gratulerar José Manuel Barroso inte bara till det utmärkta arbete som han utförde under sin första mandatperiod, utan också till hans välförtjänta omval till en ny period som Europeiska kommissionens ordförande. Jag hoppas att parlamentet och kommissionen ska kunna etablera ett nära samarbete och till fullo respektera varandras befogenheter och ansvarsområden, samt nå målet att upprätta ett särskilt partnerskap mellan de två institutionerna som ordförande Barroso föreslår i sina politiska riktlinjer. Jag är säker på att den person som valts till ordförande för kommissionen kommer att infria sina löften till parlamentet, vilket bör leda till ett reviderat ramavtal. Det är enda sättet att slutföra integrationen i ett Europa vars primära mål är att försvara våra medborgares rättigheter.
Utfrågningarna av de nominerade kommissionsledamöterna är alltid viktiga och avslöjar djupet i den europeiska demokratin. Parlamentet utövade sina befogenheter, och processen präglades av värdighet, insikt och öppenhet. Jag tror att José Manuel Barrosos andra kommission kommer att bli ännu starkare och bättre politiskt förberedd än den föregående. Jag hoppas att den kommer att fungera sammanhållande och att samtliga ledamöter ska klara av att bära det stora ansvar som åvilar dem i en tid då alla längtar efter ekonomisk återhämtning och nya arbetstillfällen.
Mário David  
Europaparlamentet har godkänt den nya Barrosokommissionen med stor majoritet. Även jag röstade naturligtvis ja till kommissionen, och det var inte bara en genomtänkt handling utan den bottnade också i engagemang och förtroende. Jag gjorde det för att den nya kommissionen tack vare sin erfarenhet har mycket större politisk kapacitet och kan garantera att den med fasthet och beslutsamhet ska konfrontera de stora utmaningar som EU står inför: den allvarliga ekonomiska kris som vi upplever just nu och dess fruktansvärda sociala och ekonomiska konsekvenser, i synnerhet arbetslöshet; säkerhet och kampen mot terrorism; att stärka EU:s roll i världen, vilket innebär ett Europa med en aktiv gemensam utrikes- och säkerhetspolitik; kampen mot klimatförändringarna, och våra ekonomiers konkurrenskraft till försvar för vår sociala modell. Det realistiska och ambitiösa program som José Manuel Barroso har presenterat och som vårt parlament har godkänt kan nu äntligen genomföras, till förmån för 500 miljoner europeiska medborgare. Jag önskar Europeiska kommissionens ordförande och hans team all lycka och framgång.
Marielle De Sarnez  
Medlemmarna av partiet Mouvement Démocrate röstade inte ja till José Manuel Barrosos utnämning till kommissionens ordförande i september eftersom hans meritlista inte var så bra att omval kunde rekommenderas. De röstade inte ja till kommissionen idag heller, eftersom den brist på ambition som framkommit hos flera ledamöter under utfrågningarna gav föga hopp om en kommission med den styrka som EU behöver. Dessutom har den senaste tidens utveckling tyvärr visat ännu tydligare på detta teams oförmåga att ta itu med situationen. Tvivel föddes redan i december under toppmötet i Köpenhamn där EU visade sig oförmöget att nå en gemensam ståndpunkt. Tvivlen bekräftades i januari då Catherine Ashton varken besökte Haiti för att visa prov på EU:s solidaritet eller deltog vid givarkonferensen i Montreal, där hennes närvaro skulle ha behövts för att samordna EU:s och medlemsstaternas bistånd. Slutligen kan det inte finnas några tvivel kvar när Grekland nu, i februari, attackeras av spekulatörer utan att kommissionen kan presentera någon trovärdig räddningsplan. Det är av dessa skäl som de valda företrädarna för Mouvement Démocrate inte har någon tilltro till Barroso II-kommissionen.
Martin Ehrenhauser  
Som engagerad EU-anhängare kan jag inte ge mitt godkännande till den nya kommissionen. Den bygger på beslut utan insyn i de nationella partierna och regeringskanslierna. De föreslagna kommissionsledamöterna är inga självständiga politiska tungviktare, vilket i synnerhet de yngre medborgarna med rätta önskar sig. Det fanns inga kriterier i fråga om specialkunskaper i urvalsprocessen. Att det gick fyra veckor från den österrikiska kommissionsledamoten Johannes Hahns utnämning tills han tilldelades sin portfölj är i sig bevis på detta. Trots EU:s ändringsfördrag, Lissabonfördraget, som nu har trätt i kraft kan Europaparlamentet fortfarande inte välja individuella kommissionsledamöter eller uttrycka brist på förtroende för dem. Politiska personligheter som kommissionsledamöterna från Frankrike och Spanien kommer att gå under här. Den här kommissionen står inte för mer demokrati eller något uppvaknande - den fortsätter bara längs den väg som ledde oss in i dagens kris.
Göran Färm, Anna Hedh, Olle Ludvigsson, Marita Ulvskog och Åsa Westlund  
skriftlig. - Under hösten röstade vi nej till José Manuel Barroso då han inte delar vår syn på vikten av goda arbetsvillkor, jämlikhet och omställningen till ett hållbart samhälle. Idag gäller omröstningen kollegiet med 26 kommissionsledamöter.
Inför omröstningen om José Manuel Barrosos återval som kommissionsordförande ställde vi tydliga krav på en revidering av utstationeringsdirektivet. Barroso tvingades ge efter och erkände för första gången att det fanns problem med EG-domstolens utslag i bland annat Laval-målet. Han lovade också att snarast återkomma med en reglering för att lösa problemen. Detta var en mycket viktig positionsförändring från kommissionens ordförande, men det var inte tillräckligt för att vi skulle stödja hans kandidatur.
Idag kommer vi att ta ställning till den samlade uppsättningen av kommissionsledamöter, och vi har förhoppningar om att vissa kommissionsledamöter - som fått nyckelpositioner för att klara jobbkrisen, regleringen av finansmarknaden och försvaret av grundläggande fackliga rättigheter - kommer att kunna göra skillnad. Speciellt positivt är det att Barnier och Andor tydligt har deklarerat att det finns problem med EG-domstolens tolkning av utstationeringsdirektivet. De var också tydliga med att de är villiga att inleda ett arbete för att genomföra nödvändiga förändringar av europeisk lagstiftning.
Diogo Feio  
Jag välkomnar att Lissabonfördraget håller fast vid möjligheten för varje enskild stat att ha sin egen kommissionsledamot, en strategi som är relevant om vi vill att alla olika åsiktsriktningar i Europa ska kunna identifiera sig med de processer och projekt som kommissionen driver.
Jag beklagar vissa av de svårigheter som uppstod under parlamentsutfrågningarna och som ledde till att en av kandidaterna drog tillbaka sin kandidatur, och jag hoppas verkligen att sådana händelser blir mer ovanliga i framtiden.
Jag tycker personligen att dagens metod, där man låter parlamentet granska kandidaterna till kommissionen, är till fördel för EU:s integrationsprocess eftersom den bidrar till större öppenhet i debatten och även gör det möjligt att bedöma de individuella kandidaternas lämplighet för sina tilltänkta poster. Dessutom vill jag vädja om att stämningen vid utfrågningarna ska vara krävande men korrekt och att Europaparlamentet och dess ledamöter ska avhålla sig från att försöka förvandla utfrågningarna till ett spektakel med omotiverade påhopp och förolämpningar.
Jag hoppas att kommissionen kommer att stifta bättre lagar, alltid ska tänka på behovet av vederbörlig respekt för subsidiaritetsprincipen och kommer att prioritera sin roll som en central politisk kraft för att ta itu med den ekonomiska krisen.
José Manuel Fernandes  
I en kritisk fas av den ekonomiska återhämtningen kommer erfarenheten och mångsidigheten hos denna kommission under José Manuel Barrosos ledning samt det engagemang, den kompetens och det erkännande av de stora europeiska frågorna som manifesterades av de kommissionsledamöter som frågades ut i parlamentet att bli avgörande för att upprätthålla ett enigt och socialt jämlikt Europa. Det handlar om ett Europa som kan ta på sig en ledarroll i kampen mot klimatförändringarna och stärka våra företags konkurrenskraft genom att stödja vetenskaplig forskning och innovation.
Jag vill framhålla de förnyade förväntningarna på en grupp som uppfattar de många olika kulturerna och identiteterna i Europa som positiva så att de stärker de bästa värdena inom varje medlemsstat. När det gäller de nya institutionella förbindelser som skapats genom Lissabonfördragets genomförande och inför de problem som ligger i vägen för utvecklingen av dagens samhälle anser jag att EU med den här kommissionen har stärkt sin förmåga att påverka dagens ekonomiska, sociala och politiska ramar, inte bara internt utan också på global nivå.
Ilda Figueiredo  
Vår röst mot Europeiska kommissionen är en naturlig följd av att vi har avvikande åsikter om kommissionens program, flertalet av de åsikter som lades fram under de utfrågningar som har hållits samt målen och innehållet i själva Lissabonfördraget, vilket kommissionen lovar att man ska försvara men som vi motsätter oss.
Det är sant att Europeiska kommissionen är ett av de viktigaste institutionella organen inom EU, men det är samtidigt sant att den består av kommissionsledamöter som nominerats av EU:s medlemsstater. Eftersom majoriteten av regeringarna är konservativa på högerkanten eller socialdemokrater med liknande politik är det inte förvånande att kommissionen har samma inriktning och vill fördjupa den nyliberala, militaristiska och federalistiska politiken. Därför fick vi i praktiken inga svar på frågorna om de allvarliga ekonomiska och sociala problem som arbetare och medborgare står inför idag.
Vi kämpar för ett annat Europa med rättvisa och social utveckling, där ekonomisk och social sammanhållning är en realitet och där samarbete mellan suveräna stater med lika rättigheter är centrala mål vid sidan av fred.
Robert Goebbels  
Jag röstade för den nya Barroso II-kommissionen. Sedan Europavalet i juni 2009 har unionen befunnit sig i ett politiskt vakuum, ett vakuum som har förvärrats av att Lissabonfördragets ikraftträdande försenades. Därför måste den nya kommissionen snabbt bli aktiv, eftersom den ju är den enda EU-institution som har makt att lagstifta. Med undantag för Rumiana Jeleva, som var tvungen att dra tillbaka sin kandidatur, har samtliga 26 utnämnda kommissionsledamöter fått individuellt stöd från parlamentets ledamöter. Det skulle ha varit oklokt att förkasta kommissionen. Därför var omröstningen om kommissionen en ren formalitet, ett ”administrativt ja”. Bara för att jag röstade ja till den andra Barrosokommissionen har jag inte tänkt ge den mitt ovillkorliga politiska stöd. Jag kommer att bedöma kommissionen utifrån dess politiska initiativ.
Sylvie Goulard  
Trots att det inom kommissionen finns flera personer av hög kaliber röstade jag emot utnämningen av kommissionen av två skäl. När det gäller ekonomiska och monetära frågor (Lissabonstrategin, kontroll av euroområdet) är den förra kommissionens misslyckanden väl kända. När det gäller EU:s externa representation har Catherine Ashton inte den kompetens som krävs och hon har inte verkat vilja engagera sig ordentligt, vilket vi har sett prov på i samband med tragedin på Haiti. Hon ingick i Tony Blairs regering som fattade beslutet att invadera Irak, vilket var ett brott mot internationell lag, och som förhandlade fram en undantagsklausul i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
Mathieu Grosch  
Jag har röstat ja till kommissionen eftersom den totalt sett har visat sig kapabel - speciellt med de (nya) utnämningarna - att utföra ett framgångsrikt arbete. Resultatet av förhandlingarna mellan kommissionen och parlamentet är också tillfredsställande. Jag tror att det är extra viktigt att kommissionen inte får fria händer för de kommande fem åren, utan utsätts för kontinuerlig granskning.
En särskild utmaning som fortfarande kvarstår är att få en samordnad politik inom de olika områdena, till exempel miljön och sociala och ekonomiska frågor, samt att kommunicera med omvärlden på ett sådant sätt att EU-politiken blir mer öppen och förståelig för alla medborgare.
Sylvie Guillaume  
Jag röstade emot José Manuel Barrosos kommission eftersom den inte tillmötesgår mina krav om att arbeta för de sociala reformer som vi måste få till stånd om vi ska kunna ta oss ur den kris vi befinner oss i. Det är tydligt att den här kommissionen inte på något sätt kommer att utgöra en proaktiv kraft för ett politiskt starkt Europa och att den står långt ifrån det Europa som jag så gärna vill se. Med dåligt definierade portföljer och försvagad makt kommer den här kommissionen att sakna de verktyg som behövs för att agera och kommer tveklöst att vilja bevaka nationella intressen istället för att se till EU:s intressen.
Ian Hudghton  
Jag röstade ja till den nya kommissionen. Ur Skottlands synvinkel, den nation som jag företräder, finns det stora problem och utmaningar som den nya kommissionen måste ta itu med. Med de förändringar av EU:s gemensamma fiske- och jordbrukspolitik som lär komma i framtiden måste Skottlands speciella intresse i dessa politiska frågor erkännas, och jag uppmanar de berörda kommissionsledamöterna att arbeta för att Skottlands kust- och landsbygdskommuner verkligen tillåts blomstra socialt och ekonomiskt. Eftersom Skottland har stor potential för energiproduktion, speciellt inom förnybar energi, bör kommissionen prioritera projekt och initiativ som kan bidra till att Skottlands väldiga potential som leverantör av ren, miljövänlig energi utvecklas.
Som medlem av ett EU-vänligt parti hoppas jag att den nuvarande kommissionen kan återvinna en del av det förtroende för EU som många skottar har tappat, exempelvis som en direkt följd av Skottlands erfarenheter av den misslyckade gemensamma fiskepolitiken.
Cătălin Sorin Ivan  
Barroso II-kommissionen kommer att bli den första som verkar under Lissabonfördraget med ett Europaparlament som har fått utökad makt, vilket gör det till en mer synlig och aktiv samarbetspartner än någonsin tidigare. Utifrån resultatet av omröstningen har vi utsett en kommission vars kompetens totalt sett inte var alldeles utan brister. Ett exempel är den kommissionsledamot som Bulgarien hade utnämnt och som så småningom blev utbytt, vilket är ett bevis på detta. Att vi har lyckats ändra på kommissionens sammansättning är faktiskt en framgång för Europaparlamentet i allmänhet och för vår politiska grupp i synnerhet. Jag anser likväl att en röst för den här kommissionen är det lämpligaste alternativet i en tid då eventuell försening av detta beslut skulle ha kunnat försätta EU i en besvärlig situation där kritik om ineffektivitet skulle ha varit berättigad. Det är viktigt för den nya kommissionen att komma igång med arbetet så fort som möjligt och komma ifatt Europaparlamentet som valdes redan för sju månader sedan, åtminstone när det gäller det arbete som har utförts. Vi kan bara hoppas på ett gott samarbete där målen och handlingsplanerna blir mer konkreta än de som presenterades under utfrågningarna.
Danuta Jazłowiecka
(PL) Jag lade ned min röst i omröstningen om Europeiska kommissionens sammansättning eftersom det vid sidan av de bra kandidaterna fanns många svaga och några som är riktigt svaga. Jag finner det oacceptabelt att människor förs fram till ledande diplomatiska befattningar inom EU, som exempelvis kommissionsledamoten för ekonomiska och monetära frågor och kommissionsledamoten för sysselsättning, socialpolitik och inkludering som inte har tillräckliga kvalifikationer för dessa poster. Vi bör komma ihåg att vi fortfarande befinner oss i en kris och att vi fortfarande försöker hitta en väg ut ur krisen. EU har därför inte råd att ha kommissionsledamöter som först nu ska skaffa sig kunskaper om sina ansvarsområden. Jag är förvånad över inställningen hos kommissionens ordförande, som efter fem år vid sin post och med den stora erfarenhet han har av att leda kommissionen, har föreslagit så svaga kandidater. Uppriktigt sagt skulle jag ha röstat nej till kommissionens föreslagna sammansättning, men tillsammans med de svaga kandidaterna finns det också flera som är mycket bra - bland andra den polska kandidaten Janusz Lewandowski. Trots att jag lade ned min röst vill jag önska hela kommissionen all framgång eftersom den är så viktig för alla européer.
Tunne Kelam  
Jag röstade för kollegiet, och uttryckte framförallt min tilltro till kommissionens ordförande. Jag anser inte att kommissionens sammansättning är idealisk. EU:s utrikesrepresentant är ett fortfarande ett problem för mig, eftersom hon inte har den nödvändiga erfarenheten av utrikesfrågor och saknar en klar vision om hur EU:s utrikes- och säkerhetspolitik ska ledas. Men det är trots allt avgörande att kommissionen får börja arbeta i sitt fulla mandat, och jag betraktar det breda stödet från Europaparlamentet som mycket viktigt eftersom kommissionen och Europaparlamentet, enligt min mening, är de som är mest nära förbundna när det gäller att forma EU:s gemenskapspolitik.
Alan Kelly  
Vi önskar den nya kommissionen allt gott. Kommissionsledamöterna har många prioriteringar, men det råder ingen tvekan att vi alla är överens om behovet att skapa sysselsättning. Detta borde vara den hörnsten som den nya kommissionen ska vila på. För att vara uppriktig: många av medlemsstaterna går nu igenom eller står inför ett ekonomiskt sammanbrott. Att vända denna situation och utveckla en intelligent, social marknadsekonomi där EU är globalt ledande inom alla ekonomiska områden, kommer att bli den här kommissionens huvuduppgift. Jag hoppas särskilt att den irländska kommissionsledamoten, Máire Geogheghan Quinn, ska få en ledande roll i den nya kommissionen med sin portfölj för innovation och vetenskap. Hon kommer att spela en avgörande roll för Europas återhämtning, och jag önskar att hon ska lyckas med detta.
Morten Løkkegaard  
Herr talman! Många vackra ord har sagts om José Manuel Barrosos nya kollegium av kommissionsledamöter - och det med rätta.
Det är viktigt att fästa uppmärksamheten på ett stort misstag som har begåtts i samband med den nya kommissionen: man letar förgäves efter posten som kommissionsledamot med ansvar för kommunikationsfrågor. Den har helt enkelt lämnats därhän - och detta under en tid då vi mer än någonsin behöver en välfungerande, samordnad, välgenomtänkt kommunikationspolitik inom EU.
För ett par veckor sedan skickade jag på ALDE-gruppens vägnar ett brev till José Manuel Barroso, där jag uttryckte min oro och frågade VARFÖR vi inte längre har någon kommissionsledamot med ansvar för kommunikationsfrågor.
Det har inte kommit något svar, vilket kanske är något slags svar i sig, även om svaret inte är tillfredsställande.
Det verkar således som om ingen riktigt vet varför EU inte har någon kommissionsledamot för ett så otroligt viktigt - ja helt avgörande - område, och om de många storslagna talen om att närma sig EU-medborgarna och skapa ett gemensamt europeiskt offentligt rum inte kommer att bli någonting annat än just vackra ord.
Jag väntar fortfarande på svar från José Manuel Barroso. Helst ett svar med en välfungerande kommunikationsplan för de närmaste fem åren.
Isabella Lövin  
Jag instämmer i kritiken mot proceduren vid nominering av kommissionen, så som förklaras i resolutionen från De gröna, i synnerhet bristen på insyn, att medlemsstaterna väljer sina kandidater enligt inhemska politiska hänsynstaganden istället för enligt deras lämplighet och bristen på möjlighet att förkasta någon enskild kandidat. Jag kunde dock inte rösta mot hela kommissionen, eftersom de nominerade kommissionsledamöterna för sådana absolut avgörande och viktiga frågor som klimat, miljö, utveckling, humanitärt stöd, jordbruk och fiske, framstod som mycket kompetenta och engagerade. Därför avstod jag från att rösta om den nya kommissionen.
Thomas Mann  
Jag har just godkänt valet av EU-kommissionen, även om det här inte var något lätt beslut. Orsaken till detta är att det under utfrågningen visade sig att några av de kandidater som föreslagits av medlemsstaterna varken hade tillräckliga särskilda kunskaper, eller förutsättningar att utveckla konkreta idéer om sina portföljer eller inte ens hade någon som helst vision om framtiden. Ramavtalet mellan Europaparlamentet och kommissionen beträffande det framtida samarbetet lämnar också många frågor obesvarade. Det är för närvarande bara en önskelista från parlamentet, utan förpliktelser. Vid specifika förhandlingar måste det nu anges i detalj i vilken utsträckning våra rättigheter som folkföreträdare har kunnat stärkas signifikant genom Lissabonfördraget. Det interinstitutionella avtalet innehåller emellertid några viktiga steg i rätt riktning. Genomslagskraften för alla åtgärder som vidtas av kommissionen kommer att regelmässigt bedömas av en oberoende part. Vid personalförändringar inom kommissionen kommer parlamentet att informeras i ett tidigt skede. Ordföranden för parlamentets delegation kommer att garanteras status som observatör vid internationella konferenser. Europaparlamentet kommer att få rätt att delta vid utarbetande och genomförande av EU:s årliga arbetsprogram. Slutligen ska Europeiska kommissionen rapportera om sina lagstiftningsinitiativ inom tre månader. Därför har jag röstat ”ja” till den nya Barrosokommissionen.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz  
En röst till förmån för den nya EU-kommissionen är för min del ett uttryck för den tilltro och det hopp som jag ställer till José Manuel Barrosos nyutnämnda kabinett. Trots mycken polemik och trots att några av kommissionsledamöterna sannolikt saknar erfarenhet, anser jag att EU-kommissionen ska få möjlighet att ta itu med de frågor som blir aktuella. Det är bara genom aktivt deltagande och genom att komma igång med det konkreta arbetet som kommissionsledamöterna kan visa sitt verkliga värde. Jag hoppas att det nya kabinettet, i nära samarbete med Europeiska unionens råd och Europaparlamentet och med effektiv kontroll, kommer att visa att jag röstat rätt.
David Martin  
Jag välkomnar utnämningen av den nya kommissionen och ser fram mot att få se kommissionen genomföra de givna löftena. Jag är särskilt nöjd med godkännandet av Cathy Ashton som kommissionens vice ordförande, och jag är säker på att hennes tysta diplomati kommer att gagna Europa som helhet.
Jean-Luc Mélenchon  
Såsom valet av ordförande för kommissionen har visat är den andra Barrosokommissionen en fortsättning på tidigare kommissioner, vars nyliberala politik har fört EU till en situation med långvarig ekonomisk, social och miljömässig kris som EU kommer att få dras med. Varken det program som presenterades av José Manuel Barroso eller nomineringarna av kommissionsledamöterna tyder på någon ändring av kommissionens politiska mål.
Barrosokommissionen, som ligger någonstans mellan en fortsättning på den sämsta tänkbara situationen och något ännu värre, förkroppsligar ett Europa som har reducerats till social nedbrytning och till den atlanticism som omhuldas av den nyliberala eliten, ett Europa som vägrar att bryta med den nyliberala dogmen att fokusera enbart på profit, vilket är nedbrytande både för oss människor och för vår planet. Mitt jobb som parlamentsledamot är att bygga upp ett Europa med lika fördelning av rikedomar och med en miljöplanering som folken behöver. Jag kommer därför att rösta nej till en kommission som står i motsats till detta.
Nuno Melo  
Efter flera veckor med utfrågning av de nya kommissionsledamöterna är det här inte något lämpligt tillfälle att ifrågasätta kvaliteten hos ett kollegium av kommissionsledamöter som under många timmar i olika utskott redan har gjort mycket användbara klarlägganden av åtgärder som ska genomföras.
Därför är det nu dags att förse EU med en legitim kommission som är kapabel att reagera på den senaste tidens allvarliga händelser. Detta är andemeningen i den röstförklaring som avgetts med avseende på resolutionsförslagen, och. Jag välkomnar särskilt det faktum att EU nu är bättre rustat att möta nutidens problem och framtidens utmaningar.
Elisabeth Morin-Chartier  
Som trofast europé och efter godkännandet av ramavtalet mellan EU-kommissionen och Europaparlamentet för de kommande fem åren, har jag gett mitt stöd till utnämningen av den nya EU-kommissionen liksom de flesta av mina kolleger i Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) också gjort. Resultatet från omröstningen är tydligt: 488 av mina kolleger anslöt sig till mig och stödde utnämningen av EU-kommissionens kollegium. Jag skulle vilja påpeka att det här är första gången i Europas historia som vi har utnämnt EU-kommissionen i egenskap av sann medlagstiftare. I ett Europa som skakas av kriser och med den nya institutionella organisationen behöver vi målsättningar och ett viktigt enande projekt för att skapa ett starkare Europa åt Europas medborgare. Jag vill därför på det bestämdaste uppmana EU-kommissionen att utan fördröjning påbörja sin verksamhet.
Rareş-Lucian Niculescu  
Jag röstade för den andra Barrosokommissionen av två orsaker. Den första orsaken är att den har lagt fram ett trovärdigt och realistiskt program som jag betraktar som ändamålsenligt för våra aktuella behov. Jag hoppas att det nya kollegiet ska gå vidare med att genomföra det här programmet så snart som möjligt. Den andra orsaken är att José Manuel Barrosos team består av många tillförlitliga sakkunniga, och jag är säker på att det på ett avgörande sätt ska bidra till att de reformer som vi behöver under de närmaste åren kommer att genomföras med framgång.
Wojciech Michał Olejniczak  
Den polska delegationen i gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet (S&D) röstade för att avge förtroende för den nya EU-kommissionen. Vi är emellertid medvetna om den nyutnämnda kommissionens svaga sidor och om de reservationer som uttryckts beträffande vissa av kommissionsledamöternas kompetens. Vi har fått vänta länge på den nya EU-kommissionen. Jag måste dock tillstå att den nya kommissionen fick en överväldigande majoritet av rösterna. Det är ett starkt mandat för framtiden. Men det var knappast någon som röstade för den nya kommissionen utan vissa reservationer. Ett problem är förmodligen att när vi nu får 27 kommissionsledamöter kan deras portföljer ofta överlappa varandra, vilket inte är någon särskilt tydlig situation.
Många av mina kolleger har också pekat på problemet att José Manuel Barroso utövar mycket stark kontroll på vissa kommissionsledamöter. Vi välkomnar att den nya kommissionen kommer att granska finanskrisens sociala och ekonomiska effekter. Jag konstaterar dock med stor besvikelse att Barroso i sitt tal inte lämnade någon specifik information om hur den gemensamma jordbrukspolitiken eller sammanhållningspolitiken kan reformeras. Dessa områden kommer säkerligen att tillhöra EU-kommissionens viktigaste arbetsområden under den kommande mandattiden.
Justas Vincas Paleckis  
Medborgarna och institutionerna i EU:s alla medlemsstater bör vara måna om att de bästa och starkaste kandidaterna ska bli kommissionsledamöter. Det är ett stort ansvar, både för de länder som föreslår kandidater och för Europaparlamentets ledamöter. Tyvärr finns det stater som inte har den inställningen. Man får intrycket att regeringarna i EU:s medlemsstater ibland skickar svaga eller ”icke önskvärda” politiker till Bryssel för att skapa en vakans i den egna huvudstaden. Det är en farlig tendens. Europaparlamentet försöker emellertid ”visa rött kort” för svaga kandidater som både blivit utnämnda av sina regeringar och godkända av EU-kommissionens ordförande José Manuel Barroso, eller kandidater vars ekonomiska intressen är oklara. För fem år sedan underkändes två kandidater, i år underkändes en. Som det nu är har parlamentsledamöterna inte rätt att rösta på enskilda kommissionsledamöter, utan vi röstar om kollegiet som helhet. Eftersom de flesta kommissionsledamotskandidaterna har gjort ett gott intryck har jag röstat för den nya EU-kommissionen.
Alfredo Pallone  
Europa är i stort behov av en auktoritativ ledare, vilket den här kommissionen ger tydligt uttryck för.
Den nya kommissionen kommer att få det svåra uppdraget att främja hållbar tillväxt genom att fullt genomföra den europeiska ekonomiska modellen, dvs. modellen med social marknadsekonomi.
Att stärka den inre marknaden måste vara nyckeln till att upprätthålla en sund konkurrens, med målsättningen att främja skapande av arbetstillfällen och tillväxt. Jag är särskilt stolt över att Italien, genom Antonio Tajani, får bidra till kontinuiteten i fråga om meriter och kompetens i Europas nya verkställande organ, genom att Italien har fått en av de viktigaste portföljerna, nämligen ansvaret för industri och företagande, som är av strategisk betydelse för att hantera krisen och omorganisationen av den europeiska produktionen.
Kommissionen måste ställa upp noggranna prioriteringar för sitt arbete under den kommande mandatperioden och kunna ge immigrations- och energipolitiken ett europeiskt ansikte och på så sätt förse EU med en konsekvent strategi, något som har visat sig vara svårt att uppnå i nuläget. Kommissionen måste också kunna ge EU en utrikes- och försvarspolitik som är värd namnet.
Teresa Riera Madurell  
Utskottet för industrifrågor, forskning och energi ansvarar för forskning och energi och för utveckling av informationssamhället. Detta är tre prioriteringar för att komma ur krisen och återskapa produktionssystemet, vilket min grupp, Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet (S&D), önskar ska bli mer konkurrenskraftigt och innovativt, men också mer socialt och miljömässigt hållbart. Forskning och innovation är de viktigaste drivkrafterna för förändring. José Manuel Barroso vill investera tre procent i forskning och utveckling. Det har emellertid oroat oss att se att detta område gradvis har blivit mindre prioriterat uttryckt i politiska tidtabeller och budgetar. I detta avseende har kommissionen gjort en tydligare utfästelse. Ekonomisk återhämtning kommer sannolikt som resultat av att vi ändrar energimodell. Framtiden för ekonomin är en framtid med en grön ekonomi. Kommissionen har också bekräftat den målsättningen. Beträffande informationssamhället är vi överens om de många uppgifter som vi står inför för att säkerställa tillgång till informations- och kommunikationsteknik åt alla överallt. De kommissionsledamöter som deltagit i vårt utskott har gjort viktiga specifika utfästelser och vi har gett dem vårt förtroende, men vi garanterar att vi kommer att se till att utfästelserna uppfylls.
Bart Staes  
Jag röstade ”nej” till frågan om vi anser Barroso II-kommissionen lämplig att driva, initiera och inspirera det europeiska projektet. José Manuel Barroso är inte den kraftfulle ledare vi behöver. Han har låtit fem oerhört viktiga år passera förbi. Under dessa fem år skulle EU ha kunnat föra en mindre nyliberal och mer social politik. Under dessa fem år skulle EU kunnat ge stöd åt mindre och medelstora företag. Under de här åren skulle han ha kunnat bidra till att stötta kvaliteten hos europeiska fristående medier och hjälpa till att demokratisera beslutsfattandet inom EU för att återge miljoner medborgare förtroendet för det europeiska samarbetsprojektet. Inget av detta har inträffat.
Genom den blinda inriktningen på liberalisering, höga priser på aktiemarknaden och makroekonomisk tillväxt, har EU:s sociala och hållbara ansikte kommit att bli allt svårare att urskilja. Världen härjas av tre kriser: en finansiell-ekonomisk kris, en social kris och en miljökris. Avsaknaden av kollektiv reaktion ger näring åt allmän cynism och politisk nihilism. Barrosos svaga och otydliga politiska plan inger föga hopp om förändring. Han har accepterat att medlemsstaterna ibland gör helt inkapabla kandidater till förgrundsfigurer och han har splittrat några av kommissionsledamöternas portföljer, vilket har lett till osäkerhet om vem som har det faktiska ansvaret för viktiga politiska områden. Barroso saknar visioner och politisk djärvhet, och det är inte till fördel för Europa. Detta är förklaringen till min nejröst.
Nuno Teixeira  
Parlamentet och kommissionen kommer att stå inför avgörande frågor för Europeiska unionen, nämligen hur man ska kunna vända krisen genom återhämtning av ekonomin och sysselsättningen, hur man ska kunna få balans i medlemsstaternas offentliga finanser, samt förhandlingen om budgetramen för perioden efter 2013, beträffande vilken jag vill betona sammanhållningspolitikens betydelse. Jag fick tillfälle att ställa en fråga till Johannes Hahn, som är nominerad till kommissionsledamot för regionalpolitiken. Min fråga gällde hans intresse för att skapa ett specifikt program för permanent ekonomiskt stöd till de yttersta randområdena. Jag lade också fram ett förslag om ett mer flexibelt system för lämplighet avseende strukturfonder för ”övergångsområden”, dvs. områden som hamnar mellan stolarna vad gäller målen ”konvergens” och ”konkurrenskraft och sysselsättning”. Även om den nominerade kommissionsledamoten visade sig kompetent och strikt, visade han sig beredd att undersöka dessa möjligheter, vilket gör att jag tror på hans framtida välvilliga inställning och känslighet inför de yttersta randområdena, som t.ex. Madeira. Jag har uttryckt mitt förtroende för detta kollegium, som kommer att ledas av José Manuel Barroso, eftersom det generellt har visat god teknisk förberedelse, allvar och ambition att motsvara utmaningarna inom EU utan att glömma de värderingar som ligger bakom skapandet av EU, nämligen solidaritet och territoriell sammanhållning.
Róża Gräfin Von Thun Und Hohenstein  
skriftlig. - (PL) Jag röstade för utnämning av kommissionen, trots att jag gärna skulle ha uttryckt en separat åsikt beträffande flera av kommissionsledamöterna. Som alla vet får Europaparlamentet bara rösta om hela kommissionens sammansättning. Trots att jag inte kan säga att jag är förtjust över valet av Catherine Ashton, består kommissionskollegiet till övervägande del av personer med hög kompetens och lämplig erfarenhet. Gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater), som jag tillhör, beslöt att stödja kommissionen för att EU ska kunna arbeta effektivt. Om jag hade röstat mot utnämningen av kommissionen skulle det varit en demonstration och det hade kunnat ses som bristande lojalitet med min grupp, men det hade inte påverkat parlamentets beslut. I José Manuel Barrosos nya kommission finns det erfarna och kloka politiker, som Michel Barnier och Viviane Reding, som jag kommer att ha ett nära samarbete med. Janusz Lewandowski, som ansvarar för budgeten, kommer också med all säkerhet att bli en förträfflig kommissionsledamot. Vi kan vara uppriktigt stolta. Europaparlamentet kunde också påverka Bulgarien, som bytte ut Rumiana Jeleva, som inte var så välmeriterad inom området humanitärt bistånd och utveckling, mot Kristalina Georgieva. Enligt min mening var detta en framgång och ett konstruktivt bidrag från Europaparlamentet till den nya kommissionen. Jag anser att det mest effektiva sätt som vi kan arbeta på just nu är genom kloka förslag och indirekt påverkan på Barroso och medlemsstaterna. Att rösta mot kommissionen skulle ha förlängt de kostnadskrävande förhandlingarna, och det är inte säkert att slutresultatet hade blivit bättre än det som vi nu uppnått.
Georgios Toussas  
Ledamöterna i EU-kommissionen har fått förtroende från kapitalets politiska företrädare men inte från arbetarna. EU-kommissionens ledamöter har utnämnts av de nyliberala och socialdemokratiska regeringarna i EU:s medlemsstater och genom omröstning i Europaparlamentet, där det enda politiska kriteriet för att de ska bli valda är deras förmåga att utan begränsning tjäna kapitalets intressen. EU-kommissionens ledamöter har vinnlagt sig om att bekräfta detta under utfrågningar i parlamentsutskotten genom att tveklöst ge sitt stöd åt: EU:s imperialistiska karaktär, styrkan hos anti-gräsrotspolitiken och de militära interventionerna på internationell nivå, för att gynna avkastningen på kapital, engagemang för att genomföra den inre marknaden och de fyra Maastrichtfriheterna, konkurrenskraft och kapitalistiska omstruktureringar, för att införa lämpliga förutsättningar för koncentration av kapital; upptrappning av anti-gräsrotsåtgärder i ett samordnat angrepp på arbetarnas arbete, löner, sociala rättigheter och försäkringsrättigheter, för att öka monopolvinsterna; en ökning och förstärkning av reaktionära åtalsmöjligheter, för att undertrycka demonstrationer från arbetare och gräsrötter. Parlamentsledamöterna från Greklands kommunistiska parti har röstat emot EU-kommissionen, som kommer att upprätthålla och intensifiera en politik som exploaterar arbetare, fattiga bönder och egenföretagare.
Geoffrey Van Orden  
Vi vill ha en pragmatisk EU-kommission som kommer att genomdriva reformer, däribland en avreglering och minskningar av EU:s utgifter och med inriktning på ledningsfrågor istället för på politisk integration. Även om några av de nominerade kommissionsledamöterna är kompetenta gäller detta inte alla. Posten som EU:s vice ordförande är en produkt av Lissabonfördraget. Jag tycker inte om vare sig fördraget eller dess produkter. Det har ingen demokratisk legitimitet. Catherine Ashton har valts genom en förhandling bakom kulisserna mellan EU:s socialistpartier, som en efterkonstruktion av den brittiska premiärministern. Förutom att hon saknar erfarenhet för sina uppgifter har hon ett något tveksamt förflutet som kassör i kampanjen mot kärnvapen (CND). Under det kalla kriget försökte denna subversiva organisation avväpna Storbritannien unilateralt, och spred oro och missmod. Det finns många nominerade med kommunistbakgrund. Vissa nominerade, som László Andor, visade begränsade kunskaper om sina portföljer och verkade luta åt att införa mer och mer gagnlösa bestämmelser. Det är helt fel att parlamentet inte får rösta på enskilda kommissionsledamöter utan måste rösta på kollegiet som helhet. Även om jag kan godkänna vissa individer finns det andra som jag skulle rösta mot. Jag avstod från att rösta för att visa solidaritet med min grupp.
Angelika Werthmann  
Ordförande Barroso! Den pragmatiska orsaken till att rösta ”ja” till en nominerad kommissionsledamot är helt enkelt att det arbete som ska utföras äntligen kan komma igång. Det sparar våra skattebetalares pengar. Ni har visat stor kompetens i ert val av kommission. Några av de nominerade kommissionsledamöterna är förträffliga. Det finns också några som definitivt har potential att utvecklas. De bör få möjlighet att få bekanta sig med EU:s olika utmaningar, på det sätt de vill. Men det finns några nominerade kommissionsledamöter som lämnar en del övrigt att önska, som inte verkar ha särskilda kunskaper och som tycks sakna den ambition som behövs för att inneha en topposition inom EU.
Av dessa orsaker har jag avvisat förslaget till nominerade kommissionsledamöter med den aktuella sammansättningen. Jag skulle vilja ha mer insyn i utnämningen av kommissionsledamöter - och jag vill att man ska finna mer kvalificerade kvinnliga kommissionsledamöter.
Anna Záborská  
Jag har röstat för resolutionsförslaget och följaktligen för den nya EU-kommissionen. Europaparlamentet ger inte någon blankofullmakt till José Manuel Barroso och kommissionsledamöterna. Jag träffade emellertid Barroso regelbundet under hans första mandatperiod, samtidigt som jag bevakade parlamentsutskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män. Jag har därför fått tillfälle att observera hans varsamma sätt att hantera arbetet i EU-kommissionen och den respekt han visar för sina medmänniskor och det gemensamma bästa. Jag är också mycket nöjd med kandidaten från Slovakien, som av ren okunnighet utsattes för orättvisa angrepp grundade på okunskap och som endast gjordes av småaktiga politiska orsaker. När skvaller och obetydligheter används i en förtalskampanj för att ifrågasätta integriteten hos en politisk person, markerar det början till slutet för den politiska kulturen. Jag önskar uppriktigt alla ledamöter i EU-kommissionen välgång i deras bemödanden att göra ett förträffligt arbete.
