Att möta oljeutmaningarna (kortfattad redogörelse)
Talmannen
Nästa punkt är en kortfattad redogörelse för betänkandet av Herbert Reul, för utskottet för industrifrågor, forskning och energi, om förslag till lösning på utmaningarna i samband med oljeförsörjningen.
Herbert Reul
Herr talman, mina damer och herrar! I detta betänkande om oljeförsörjningen talar jag för - och det var också vår överenskommelse i utskottet - att man bör framhålla oljans betydelse för energiförsörjningen i Europa i framtiden. Olja kommer att förbli en mycket viktig primär energikälla i EU även i det medellånga och långa perspektivet.
Vi har nu sett en kraftig ökning av efterfrågan på grund av den ekonomiska tillväxten och befolkningstillväxten och också på grund av önskemål om individuell rörlighet. Under de senaste månaderna och åren har vi på olika sätt intresserat oss för - och även i betänkandet koncentrerar man sig i stor utsträckning på detta - den logiska frågan som uppstår när det gäller hur man ska minska förbrukningen, hur man ska minska efterfrågan. Hur kan vi sänka vår förbrukning eller täcka den med andra energikällor också?
I detta betänkande försöker man ta upp vad vi politiker borde fundera över, om och hur vi kan öka resurserna, utbudssidan, och vad vi kan göra i detta avseende. Tre eller fyra punkter nämns. För det första behövs en omfattande investering för att producera och utnyttja den tillgängliga oljan: 350 miljarder US-dollar per år är den siffra som alltid citeras i detta sammanhang.
För det andra måste det påpekas att vi behöver vara mycket mera aktiva på området för teknisk förnyelse. Vi behöver också överväga hur vi ska utnyttja alla tillgängliga resurser så effektivt som möjligt. Detta leder fokus inte bara till frågor om teknik och markens användbarhet, utan naturligtvis också mycket snabbt till utrikespolitiska överväganden. I detta avseende försöker man också i betänkandet, i ett antal punkter som jag inte grundligt kan gå igenom här, framhäva att vi måste öka våra ansträngningar att göra okonventionella oljeresurser kommersiellt gångbara, t.ex. genom att bidra till diversifiering, besvara frågan hur transportvägar också kan ändras och ta upp frågan om vad utrikespolitiken kan bidra med för att stärka förbindelserna och det ömsesidiga beroendet och den ömsesidiga tilliten mellan EU och de oljeproducerande länderna.
I detta betänkande försöker man inte besvara alla frågor som rör olja, utan man söker snarare undersöka ett antal frågor som inte har stått i centrum tidigare. Man bortser från alla effektivitets- och energisparfrågor, inte därför att de är oviktiga utan därför att de behandlas i andra sammanhang. Ett antal nya frågor bör tas upp i detta sammanhang - vi bör till och med exempelvis överväga om tillräckligt många unga förmågor ägnar sig åt teknikområdet - unga människor som är beredda att engagera sig för teknik och söka nya lösningar.
Det var en kort sammanfattning av innehållet i detta betänkande.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Herr talman! Jag vill på kommissionens vägnar tacka Herbert Reul för att ha utarbetat betänkandet om förslag till lösning på utmaningarna i samband med oljeförsörjningen. Jag vill också tacka de ledamöter i de olika utskotten som har framlagt synpunkter på frågorna för deras värdefulla bidrag till denna viktiga debatt.
De ekonomiska förhållandena har i hög grad förändrats sedan kommissionens meddelande från juni 2008, ”Åtgärder för att bemöta de stigande oljepriserna”. Vid den tidpunkten nådde råoljan upp till 140 US-dollar per fat med stora konsekvenser för den allmänna ekonomin och för enskilda personer i EU. Sedan dess har priset på råolja sjunkit med drygt 100 US-dollar till under 40 US-dollar per fat.
Den översyn som kommissionen då gjorde är fortfarande tillämpbar för oljemarknadernas strukturella förhållanden, för världens energibehov på medellång och lång sikt och för betydelsen av EU:s energi- och klimatförändringspolitik. Alla dessa faktorer kommer att förändra våra produktions- och konsumtionsformer och vårt beteende.
Många av dessa frågor diskuterades i detalj i den andra strategiska energiöversynen, som antogs i november 2008 och som har varit ämne för debatt vid andra tillfällen i parlamentet. Dessutom var det förslagspaket om energin och klimatförändringen som antogs av rådet och parlamentet i december 2008 ett stort steg mot resoluta åtgärder för våra framtida energibehov, särskilt när man fastställde målet att använda 20 procent förnybar energi i all energikonsumtion år 2020.
Kommissionen mottar med glädje de flesta av de punkter som Herbert Reul tar upp i sitt betänkande. Vi noterar stödet för nya investeringar i ersättande energikällor, som förnybar energi, och prioriteringen av energieffektiva varor och tjänster. Dessa punkter las fram av kommissionen i Ekonomisk återhämtningsplan för Europa.
Vi välkomnar naturligtvis den vikt man tillmäter intensifieringen av dialogen med producentländerna för att hitta praktiska lösningar på de problem som vi möter. Det är tydligt att vi, på grund av det växande sambandet mellan energi och utrikespolitik och behovet av att trygga energiförsörjningen, måste verka för goda förbindelser med producentländerna för att de internationella marknaderna ska fungera på ett mer förutsebart sätt
Frågan om öppenhet om oljereserverna måste tas upp i detta sammanhang. När det gäller öppenheten om oljelagren började denna fråga dryftas vid tiden för den andra strategiska översynen. I denna fråga undersöks för närvarande möjligheten att varje vecka offentliggöra information om kommersiella lager.
I frågorna om att spara energi och diversifiera energikällorna noterar vi de resonemang som framförts om möjligheten att spara energi i byggnadssektorn och vi avvaktar med intresse avslutningen av debatterna om ändringen av direktivet om byggnaders energiprestanda.
När det gäller de delar som rör behovet av att diversifiera energikällorna i transportsektorn och utnyttja möjligheten med energieffektiva fordon noterar jag att återhämtningsplanen inbegriper ett initiativ för gröna bilar.
Som avslutning vill jag fästa er uppmärksamhet på kommissionens meddelande för att ytterligare utveckla åtgärderna för alla de frågor som tagits upp i samband med oljepriserna. Dessa frågor utgör en del av den allmänna energi-, klimat- och forskningspolitiken.
Vi gläder oss åt att få fortsätta vårt samarbete med parlamentet på alla dessa områden och jag tackar än en gång Herbert Reul för att ha gett oss information och förklaringar som blir en mycket värdefull vägledning för vår framtida energipolitik.
Talmannen
Punkten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Constantin Dumitriu  
Herbert Reuls betänkande är oerhört viktigt i samband med den nuvarande ekonomiska krisen och de utmaningar som är knutna till klimatförändringen.
Som ledamot av utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling har jag konsekvent stött linjen att vi inte får förringa betydelsen av investeringar i ren teknik och förnybar energi som lösningar för att minska oljeberoendet, skära ned på koldioxidutsläppen och, sist men inte minst, som lösning för att skapa nya arbetstillfällen och stimulera den ekonomiska tillväxten.
Jag välkomnar att man i detta betänkande nämner biobränslen som en resurs som inte har utnyttjats tillräckligt och jag hoppas att kommissionen tar hänsyn till rekommendationen om att underlätta marknadstillträdet för dem. Användningen av biobränslen erbjuder ett reellt ekonomiskt och socialt alternativ för landsbygdens utveckling och miljöskydd.
Samtidigt gläder jag mig åt den ökade uppmärksamhet som ges energieffektivitet i byggnader, som har införts som en prioritering i den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa och som nämns i Herbert Reuls betänkande som en lösning för att minska efterfrågan på fossila energiresurser. Energieffektivitet har den fördelen att den också kommer att minska storleken på konsumenternas räkningar vid en tidpunkt då den ekonomiska krisen får en allt större negativ effekt på dem.
Anni Podimata  
skriftlig. - (EL) Nu mer än någonsin behöver EU en gemensam europeisk energipolitik som främjar energisäkerhet och energisolidaritet och samtidigt stöder genomförbara energival. I dag är olja den viktigaste energikällan i Europa, huvudsakligen på grund av dess omfattande användning i transportsektorn. Som ett belysande exempel har man konstaterat att år 2030 förväntas EU:s beroende av olja nå 95 procent. Vi får inte bortse från att importen i stort sett kommer från länder där politisk osäkerhet råder och därför inte kan anses tryggad.
Dessutom står EU i dag inför tre utmaningar: ekonomi-, energi- och miljöutmaningarna, som oundvikligen begränsar våra val. Oljan är en förlegad energikälla. Kostnaden har fördubblats sedan 2005, priset fluktuerar ständigt och den medför höga koldioxidutsläpp. Omorienteringen i energipolitiken är därför den enda vägen att gå. Att stödja kärnkraften eller nya gruvor i Afrika är inte lösningen. Lösningen är att stödja europeiska och nationella åtgärder för att främja energieffektivitet och investera i projekt som begagnar sig av förnybara energikällor.
