Vašingtonas Konvencijas (CITES) dalībvalstu konferences pamatmērķi CITES (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais darba kārtības punkts ir debates par:
jautājumu Padomei, uz kuru jāatbild mutiski, par Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudēto savvaļas sugu dzīvniekiem un augiem (CITES) dalībvalstu konferences, kas paredzēta Dohā 2010. gada 13. - 25. martā, pamatmērķiem, ko Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas vārdā uzdeva Jo Leinen - B7-0003/2010), un
jautājumu Komisijai, uz kuru jāatbild mutiski, par Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudēto savvaļas sugu dzīvniekiem un augiem (CITES) dalībvalstu konferences, kas paredzēta Dohā 2010. gada 13. - 25. martā, pamatmērķiem, ko Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas vārdā uzdeva Jo Leinen - B7-0004/2010).
Jo Leinen
Priekšsēdētājas kundze, Padomes priekšsēdētājas kundze, Samecki kungs, 2010. gads ir Starptautiskais bioloģiskās daudzveidības gads, un ES gatavojas uzņemties vadību jaunas bioloģiskās daudzveidības jeb augu un dzīvnieku aizsardzības stratēģijas ieviešanā Eiropas Savienības teritorijā. Tā ievērojami stiprinātu uzticību Eiropas Savienībai, ja mums būtu jādarbojas arī starptautiskā līmenī, lai aizsargātu apdraudētās augu un dzīvnieku sugas pasaules mērogā un jāsniedz tam savs atbalsts.
Nākamajā mēnesī mums būs lieliska izdevība to panākt 15. Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudēto savvaļas sugu dzīvniekiem un augiem (CITES) dalībvalstu konferencē Dohā. ES jākļūst par pirmo organizāciju visu to sugu, kas dažādu atšķirīgu faktoru, bet sevišķi resursu pārmērīgas izlietošanas vai kaitīgu un nelegālu metožu izmantošanas rezultātā ir apdraudētas vai kurām pat draud izzušana. Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja ir sīki debatējusi par šo jautājumu un iesniegs ieteikuma priekšlikumu plenārsēdē rīt, un būsim ļoti pateicīgi, ja Padome un Komisija šos ieteikumus atbalstītu.
Ierobežotā laika dēļ minēšu tikai dažus sugu piemērus, kam, mūsuprāt, jāpiešķir augsta vai pat visaugstākā aizsardzības pakāpe. Pirmkārt, tā ir Āfrikas ziloņu suga. Mēs pilnībā iebilstam pret šo dzīvnieku aizsardzības pakāpes pazemināšanu, pārceļot no I pielikuma uz II pielikumu. Jāsaglabā starptautiskās tirdzniecības aizliegums, sevišķi attiecībā uz ziloņkaulu. Otrkārt, tā ir Āzijas tīģeru suga. Tā pašlaik ir uz iznīcības sliekšņa, un mēs pieprasām daudzās konvencijas dalībvalstīs ieviest stingrākus aizsardzības noteikumus, sevišķi, lai novērstu nelegālo tirdzniecību ar tīģeru ķermeņa daļām un ražojumiem. Esam informēti, ka pastāv liels apjoms tirdzniecībai ar Āzijas tīģeru kauliem un ķermeņa daļām, un tas apdraud šī dzīvnieka eksistenci. Treškārt, tā ir leduslāču sugas aizsardzība. Klimata pārmaiņas draud iznīcināt šo sugu dabisko vidi, un ir vērojams arī pieaugums tirdzniecībai ar leduslāču ķermeņa daļām. Tādēļ atbalstām priekšlikumu pārnest leduslāču sugu no II pielikuma uz I pielikumu. Vēlos arī pieminēt dažādo haizivju sugu aizsardzību. Dažādu haizivju sugu resursi tiek pārmērīgi nozvejoti, sevišķi siļķu haizivis un dzelkņu haizivis, tomēr tas attiecas arī uz citām haizivju sugām.
Līdz šim punktam mūsu vidū ir panākta vienprātība. Tagad runāšu par jautājumu, kas izraisa strīdus. Strīdus avots ir Atlantijas zilā tunzivs, kas ir atrodama Vidusjūrā un Atlantijas okeānā. Dāmas un kungi, esam informēti par FAO īpašās darba grupas ieteikumiem, kas vēlas atstāt Atlantijas zilās tunzivs sugu II pielikumā. Tomēr esam arī informēti par CITES zinātniskās komitejas priekšlikumu, kas vēlas paaugstināt Atlantijas zilās tunzivs sugu, iekļaujot to I pielikumā. Atlantijas zilās tunzivs krājumi laikposmā starp 1957. un 2007. gadu samazinājās par 75 %, un pēdējos desmit gados vien šis samazinājums sasniedza 60,9 %. Šīs zivju sugas pastāvēšanas risks pieaug un sasniedz augstāko punktu, un tādēļ mūsu komitejas locekļu lielākā daļa uzskatīja, ka šī suga ir jāiekļauj I pielikumā.
Tas nozīmē, ka ierobežojumi un aizliegumi attieksies tikai uz starptautiskām zvejas flotēm, nevis uz vietējiem zvejniekiem. Tādēļ mazās, vietējās zvejsaimniecības var turpināt šīs zivju sugas nozveju, un jebkurā gadījumā šīs zivju sugas ekosistēmas aizsardzība ir daudz svarīgāka nekā vispārējā suši un sašimi pieejamība. Ar šādu strīdu mēs šobrīd saskaramies. Mums jāņem vērā ilgtermiņa intereses un jānodrošina pienācīga Atlantijas zilās tunzivs aizsardzība, iekļaujot to I pielikumā.
Silvia Iranzo Gutiérrez
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, man ir liels gods šeit runāt Padomes priekšsēdētāja vārdā. Esmu ļoti pateicīga par jūsu izrādīto interesi attiecībā uz nostāju, kāda tiks aizstāvēta nākamajā CITES konvencijas - Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudēto savvaļas sugu dzīvniekiem un augiem - konferencē, kas notiks Dohā (Katara) no 13. līdz 25. martam.
Padome uzskata, ka Vašingtonas Konvencija ir būtisks to dzīvnieku un augu sugu aizsardzības instruments, kam draud izzušana. Tādēļ mums aktīvi jāiesaistās, lai nodrošinātu, ka CITES tiek pastāvīgi izmantota kā efektīvs instruments tās divkāršā mērķa - sugu saglabāšanas un dabisko resursu ilgtspējīgas apsaimniekošanas - sasniegšanai.
Tādēļ jāuzsver, ka Eiropas Savienība piemēro daudz lielākā mērā ierobežojošus noteikumus nekā paredzēts pašā konvencijā, īstenojot piesardzības principu, lai saglabātu vai, attiecīgi, lai novērstu bioloģiskās daudzveidības samazināšanos.
Nākamā dalībvalstu konference, kas martā notiks Dohā un ko apzīmē ar "COP XV”, ir liela iespēja debatēt par virkni priekšlikumu mainīt dažādu konvencijas pielikumos iekļauto augu un dzīvnieku sugu klasifikāciju atbilstoši apdraudējuma pakāpei, un citiem priekšlikumiem, lai pilnveidotu konvencijas piemērošanu un tās prasību ievērošanu.
Eiropas Savienībai būs konstruktīva loma šajā dalībvalstu konferencē, un es sevišķi vēlos uzklausīt Parlamenta viedokli dažādajos jautājumos, kas ir iekļauti mūsu dienas kārtībā.
Ar interesi sekojām līdzi Parlamenta Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejā notikušajām debatēm nolūkā izstrādāt rezolūciju, par ko, manā izpratnē, rīt tiks balsots, par stratēģiskajiem mērķiem, kādi Eiropas Savienībai būtu jāizvirza minētajā konferencē.
Jāatzīst, ka Padome joprojām gaida Komisijas priekšlikumu par nostāju, kāda Eiropas Savienībai ir jāpieņem attiecībā uz dokumentiem un priekšlikumiem, kas ir iesniegti apspriešanai un, attiecīgi, pieņemšanai dalībvalstu konferencē. Tādēļ šobrīd ir grūti sniegt detalizētas atbildes šajos jautājumos.
Tiklīdz Padome no Komisijas saņems minēto priekšlikumu, Spānijas prezidentūra nodrošinās, ka tas tiek izskatīts un ka līdz dalībvalstu konferences sākumam tiek pieņemts atbilstošais lēmums. Spānijas prezidentūra arī informēs Parlamentu par Padomes nostāju, tiklīdz par to būs panākta vienošanās.
Tāpat kā iepriekšējās CITES dalībvalstu konferences sanāksmēs, dalībvalstis kopīgi aizstāvēs Eiropas Savienībā pieņemto nostāju un nodrošinās, lai tā būtu saskaņota ar Eiropas Savienības pamatnostādnēm.
Tādēļ ir svarīgi uzsvērt, ka jebkuri CITES pielikumu grozījumi jāpamato ar konvencijā izklāstītajiem iekļaušanas kritērijiem, kuros ir ņemts vērā attiecīgo sugu aizsardzības statuss.
Šajos grozījumos jāņem arī vērā CITES kontekstā paredzēto kontroles mehānismu nozīmīgums, lai uzlabotu aizsardzības statusu, likvidētu nevajadzīgo administratīvo slodzi un nodrošinātu, ka resursi tiek tiešā veidā piešķirti reģioniem, kuros patiesi nepieciešama sugu saglabāšana.
CITES dalībvalstu konferencē no jauna būs jāpieņem daudz būtiskāki lēmumi par resursu pārmērīgas izmantošanas apdraudēto sugu aizsardzību, ko, iespējams, veicina starptautiskā tirdzniecība.
Eiropas Savienībai jānodrošina, lai konvencija arī turpmāk kalpotu kā būtisks reto savvaļas augu un dzīvnieku sugu saglabāšanu un ilgtspējīgu apsaimniekošanu veicinošs instruments.
Tieši ar šādu domu prezidentūra, sadarbībā ar dalībvalstīm un Komisiju, piedalīsies Dohas konferencē un konstruktīvi iesaistīsies tās darbā, lai nodrošinātu konferences panākumus.
Ar nepacietību gaidu jūsu viedokļus, dāmas un kungi, par šajā nākamajā 15. CITES dalībvalstu konferencē atbalstāmajiem mērķiem, ko es nodošu tālāk Padomei. Esmu informēts, ka Padome saņem Parlamenta atbalstu dalībai šajā konferencē ar vienotu mērķi, ka CITES konvencijai arī turpmāk ievērojami jāsekmē mūsu planētas ilgtspējīga pastāvēšana mūsu pašu un nākamo paaudžu labā.
Paweł Samecki
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, protams, gaidāmā 15. dalībvalstu konference piedāvā unikālu iespēju loku ievērojama skaita tirdzniecības skarto sugu saglabāšanai un turpmākā statusa uzlabošanai.
Eiropas Savienība ir viens no lielākajiem savvaļas produktu patēriņa tirgiem. Tādēļ tai jāuzņemas īpaša atbildība par savvaļas produktu tirdzniecības apjoma nepārsniegšanu un šim nolūkam pietiekami stingru starptautisko noteikumu pieņemšanu CITES konvencijā.
Viena no Komisijas prioritātēm ir pārliecināties, lai starptautiskā tirdzniecība nekaitētu apdraudēto augu un dzīvnieku sugu izdzīvošanas iespējām. Tādēļ ES ir uzņēmusies vadošo lomu CITES dalībvalstu vidū un turpinās šo lomu pildīt arī nākamajā sanāksmē. Komisija tuvākajās dienās pieņems priekšlikumu par ES nostāju saistībā ar šo sanāksmi. Vienoto ES nostāju pēc tam apstiprinās Padome.
Apspriežoties ar dalībvalstīm, Komisija pārliecināsies, lai nobeigumā pieņemtā vienotā nostāja ietvertu vērienīgus un zinātniski pamatotus pasākumus. Vēlos arī pateikties Parlamentam par tā nostāju šajos nozīmīgajos jautājumos, kas tiks apspriesti CITES dalībvalstu konferencē. Šī rezolūcija sniedz skaidru signālu, kas mums noteikti jāņem vērā.
Lai gan detalizēta Eiropas Savienības nostāja vēl nav pilnībā precizēta, izskaidrošu tos principus un prioritātes, kas būs noteicošās, pieņemot lēmumus par visstrīdīgākajiem jautājumiem, kas tiks apspriesti Dohā.
Pirmkārt, Eiropas Savienība uzskata, ka CITES ir atbilstošs instruments visu tirdzniecības negatīvi ietekmēto sugu tirdzniecības regulēšanai. Tas attiecas gan uz sauszemes, gan jūras sugām, gan arī uz būtiskām komerciālām interesēm pakļautām vai nepakļautām sugām.
Šajā nolūkā Eiropas Savienība ir piedāvājusi tirdzniecības regulēšanas priekšlikumus saistībā ar divām haizivju sugām: siļķu haizivs un dzelkņu haizivs sugu. Vissvarīgākais ir panākt, lai haizivis vismaz saņem tādu aizsardzību, ko esam tām parādā pēc vairāku dekāžu garumā pieļautās pārzvejas.
To iekļaušana CITES II pielikumā izbeigtu neregulēto starptautisko haizivju produkcijas tirdzniecību, kas ir viens no galvenajiem šo resursu pārmērīgas izmantošanas faktoriem. Šīs klasifikācijas rezultātā attiecīgās haizivs produkcijas tirdzniecība būtu iespējama tikai ilgtspējīgas zivju krājumu apsaimniekošanas gadījumā.
Eiropas Savienība arī ierosina CITES dalībvalstu iespēju robežās nodrošināt tīģeru aizsardzību, kas ir viena no visvairāk apdraudētajām sugām pasaulē. 2010. gads ir starptautiskais tīģera gads, un tā ir ideāla izdevība nostiprināt CITES dalībvalstīs spēkā esošos mehānismus, lai bez žēlastības varētu cīnīties pret šo sugu nelegālo tirdzniecību un panākt lielāku to procedūru pārredzamību, kas paredzētas tīģeru populāciju aizsardzības nodrošināšanai virknē valstu.
Vēlos arī skart dažus no pārējiem svarīgajiem priekšlikumiem, ko Parlaments arī ir skaidri identificējis. Pirmais attiecas uz Atlantijas zilo tunzivi. Atkārtošu vēlreiz, ka nostāja šajā jautājumā vēl nav pilnībā precizēta. Varu atklāt, ka Komisijā pastāv bažas par šo zivju krājuma pašreizējo stāvokli un ka mēs pašlaik nopietni strādājam, lai atrastu piemērotu priekšlikumu, kas ļautu šo problēmu atbilstoši risināt starptautiskā līmenī. Precizētajā Komisijas priekšlikuma variantā tiks ņemti vērā jaunākie zinātniskie dati par minēto zivju krājumiem un pagājušā gada novembrī notikušās Starptautiskās Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijas sanāksmes rezultāti.
Otrais attiecas uz ziloņiem un ziloņkaula tirdzniecību Tas ir ilglaicīgi neatrisināts, strīdīgs jautājums, kas pastāv CITES dalībvalstu, sevišķi pašu Āfrikas valstu starpā. Komisija ir ļoti noraizējusies par ziloņu nogalināšanas nesen novēroto lielo apjomu ziloņkaula iegūšanas vajadzībām un nelegālo ziloņkaula tirdzniecības apmēru.
Jāpaplašina ziloņu aizsardzības nodrošināšanas iespējas, un Komisija neatbalstīs tādus risinājumus, kas rada ziloņu nogalināšanas risku ziloņkaula iegūšanas nolūkos. Ņemot to vērā, uzskatām, ka nebūtu pareizi nākamajā dalībvalstu konferencē vienoties par komerciālās ziloņkaula tirdzniecības atsākšanu.
Mēs arī uzskatām, ka CITES dalībvalstīm iesniegtie priekšlikumi, kas paredz dažu ziloņu populāciju aizsardzības pakāpes samazināšanu, tās pārklasificējot no I pielikuma uz II pielikumu, ir objektīvi jāizvērtē, pamatojoties uz CITES dalībvalstu pieņemtajiem noteikumiem.
Tagad ļaujiet man pateikt pāris vārdu par ASV iesniegto priekšlikumu saistībā ar leduslāču starptautiskās tirdzniecības aizliegumu. Visi zina, ka ledus kušana Arktikā ir traģisks apdraudējums šīs sugas izdzīvošanas iespējām. Šis jautājums pirmām kārtām jārisina ar ļoti vērienīgas politikas par klimata pārmaiņām palīdzību, un uzskatu, ka ES ir skaidri parādījusi ceļu, kāds šajā ziņā ir ejams. Mēs arī uzskatām, ka ir vērts pārbaudīt, kādā veidā ir iespējams mazināt papildu apdraudējumu šai sugai. Starptautiskā tirdzniecība ir ierobežota, bet var radīt papildu spiedienu uz šo sugu. Mūsu galīgā nostāja būs atkarīga no tā, kā Amerikas Savienoto Valstu piedāvātie pasākumi nodrošinās reālu labumu sugas saglabāšanai.
Visbeidzot, jautājumā par koraļļiem, protams, daudzos pasaules reģionos ir pieļauta sārto un rozā koraļļu pārzveja. Pēdējā CITES sanāksmē 2007. gadā Eiropas Savienība atbalstīja Amerikas Savienoto Valstu priekšlikumu regulēt abu šo sugu starptautisko tirdzniecību un esam arī atkārtoti līdzfinansējuši ASV priekšlikumu attiecībā uz COP15. Uzskatu, ka Eiropas Savienībai jābūt konsekventai šī atbalsta sniegšanā, jo jaunākie pieejamie dati rāda, ka šajā situācijā nav būtisku uzlabojumu. Vēlos arī uzsvērt, ka šāda regulēšana nekādā gadījumā neradītu tirdzniecības aizliegumu, bet tikai nodrošinātu ilgtspējīgu tirdzniecību.
Sirpa Pietikäinen
PPE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, saistībā ar CITES dalībvalstu lēmumu pieņemšanu, stingri uzskatu, ka lēmumu pieņemšanas procedūrai jābūt pārredzamai un tai jābūt pamatotai tikai ar saprātīgiem zinātniski pierādāmiem faktiem. Pamatojoties uz tiem, ir pieņemta Parlamenta rezolūcija par polārlāčiem, ziloņiem, tīģeriem, lielajiem Āzijas kaķiem un haizivīm.
Sevišķi attiecībā uz jautājumu par zilās tunzivs iekļaušanu CITES konvencijas I pielikumā, vēlos uzdot pāris jautājumu. Pirmkārt, pārliecinošais vairākums zinātnieku aprindās piekrīt starptautiskās tirdzniecības aizlieguma nepieciešamībai, lai garantētu sugas tālāko pastāvēšanu. Saskaņā ar ICCAT viedokli tagadējā garneļu krājuma biomasa ir par 15 % mazāka nekā tā bija pirms zveja tika uzsākta. No šiem zinātniskajiem aprēķiniem izriet, ka bailes par to, ka garneļu suga var faktiski iznīkt līdz 2012. gadam, ir ļoti reālas.
Lielākā daļa FAO īpašās ekspertu konsultatīvās komitejas locekļu uzskatīja, ka pieejamie pierādījumi bija pietiekami priekšlikumam par Atlantijas zilās tunzivs iekļaušanu CITES I pielikumā, un papildus norādīja, ka sugas klasifikācija vismaz nodrošinās to, ka pēdējā laikā pārsniegtās nozvejas apjomi Atlantijas okeāna austrumos un Vidusjūrā samazināsies. Tā kā komitejai jāpieņem vienprātīgi lēmumi un tā kā tika izrādīta liela pretestība no Japānas puses, tas nekļuva par komitejas galīgo priekšlikumu. Tomēr komitejas neapstrīdamā vairākuma viedokli nav iespējams nerespektēt. Turklāt, pamatojoties uz zinātnieku lēmumiem, tā viennozīmīgi secināja, ka zilās tunzivs sugas iekļaušana CITES I pielikumā atbilst kritērijiem.
Vairākos gadījumos noteicošie ir politiskie uzskati, tomēr bioloģiskās dažādības un sugu iznīcības gadījumā kompromisi un kaulēšanās nav pieļaujama. Ja nav zivju, nav arī loma.
Kriton Arsenis
Priekšsēdētāja kungs, Leinen kungs jau ir pateicis visu, ko vēlējos pateikt, tādēļ pievērsīšu uzmanību galvenajam jautājumam par tunzivi.
Mums tiešām uz šo jautājumu jāraugās no zinātniskā viedokļa. Zilās tunzivs sugai draud tūlītēja iznīcība. Tādēļ vienīgais piemērotais risinājums ir pilnīga tās aizsargāšana pret globālo tirdzniecību jeb tirdzniecību ārpus Eiropas Savienības robežām. CITES sekretariāts pagājušajā nedēļā paziņoja, ka tas ierosina iekļaut tunzivs sugu I pielikumā, kas nozīmētu starptautiskās tirdzniecības aizliegumu.
Tajā ir teikts, citēju: "Sekretariāts piekrīt FAO īpašās ekspertu konsultatīvās komitejas vairākumam, ka šīs sugas atbilst I pielikuma iekļaušanas kritērijiem”. Citiem vārdiem sakot, tas atbalsta šo priekšlikumu savā atbilstošajā FAO priekšlikumā, kas ir izstrādāts, pamatojoties uz ICCAT priekšlikumu.
Tātad debašu zinātniskā daļa ir atrisināta. Tagad izskatīsim šo jautājumu no politiskās un sociālās perspektīvas. Tunzivs krājumi dramatiski samazinās. Zinātniskās aģentūras apgalvo, ka, ja netiks aizliegta starptautiskā tirdzniecība, pēc dažiem gadiem zilās tunzivs vairs nebūs. Zivsaimniecību regulēšana līdz šim bijusi neveiksmīga. ICCAT ierosināto 19 000 tonnu zilās tunzivs nozvejas vietā 2008. gadam pavisam nozvejotas 50 000 tonnas.
Ierosinām globālo tirdzniecību izbeigt jau šodien, kamēr mums vēl ir laiks izglābt tunzivs sugu, Eiropas Savienībā turpināt tādu tirdzniecību, uz ko CITES neattiecas, un vienlaikus arī Eiropas Savienībai izmaksāt kompensāciju zvejniekiem un uzņēmumiem par eksporta aizliegumu.
Šajā nolūkā S&D grupa ir iesniegusi izskatīšanai grozījumu. Tās nodrošinās zilās tunzivs krājumu atjaunošanos un tirdzniecības atsākšanu. Šajā virzienā, izņēmuma veidā, ir paredzēts noteikums, kas ļauj atcelt globālās tirdzniecības aizliegumu tiklīdz tunzivs krājumi ir atjaunojušies, nevis pakāpeniski, kā paredzēts citu sugu gadījumā. Ja globālā tirdzniecība netiek aizliegta, zilās tunzivs krājumi ies bojā, zivsaimniecības nozare sabruks un tādā gadījumā neviens nebūs tiesīgs saņemt kompensāciju.
Ja patiešām vēlamies aizsargāt zvejniekus, mums jāatbalsta zilās tunzivs sugas iekļaušana CITES konvencijas I pielikumā. Citādi uz visiem laikiem tiks zaudētas darba vietas un unikāla zivju suga.
Chris Davies
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, šodiena bija paredzēta kā jauns iesākums Eiropai, bet par ko mēs šeit runājam? Komisāra kungs un ministra kungs vienkārši pārskata jau iesniegtos priekšlikumus. Neņemiet ļaunā, komisāra kungs, bet dodieties atpakaļ uz kolēģiju un sakiet, ka mums jādebatē ar komisāriem, kas ir atbildīgi par attiecīgajiem ziņojumiem.
Tas ir gandrīz tikpat apkaunojoši kā šeit mums iesniegtā rezolūcija, kurā tikai viena aiz otras ir uzsvērtas tās sugas, kam draud iznīcība - īsta apcere par cilvēces ciesto neveiksmi savas nākotnes plānošanā. Protams, jautājumā par zilo tunzivi, kas neapšaubāmi šajās debatēs būs dominējošais, patiešām ir uzsvērta šī problēma, tajā ir pievērsta uzmanība šai problēmai un tā, protams, ir suga, kas dzīvo tikai Eiropas akvatorijā. Pasaulē visdārgākās zivis, kas maksā desmitiem tūkstošu eiro gabalā, Japāna uzkrāj masveidā. Japāna, kur šķiet, ka vārds "saglabāšana” faktiski nozīmē masveida iepirkumu, šīs zivis nogalina un sasaldē uz 20 vai 30 gadiem, lai tās varētu apēst pāris desmitgadu laikā. Līdz tam laikam Vidusjūrā vairs zivju nebūs, toties cilvēkiem joprojām būs iespēja ēst suši, ja tie varēs atļauties par to samaksāt.
Šis ir gadījums, kad zivsaimniecības nozarē ir iesaistīta pat organizētā noziedzība, un tas nav pārsteigums, ja ņem vērā, cik daudz naudas jānopelna. Mafija iesaistās šajā komercdarbībā. Un šādā situācijā jūs cerat uz ICCAT, Starptautisko tunzivju saglabāšanas padomi. "Tunzivs saglabāšana”! Sugu skaits samazinājies par 80-90 %. Mēs saskaramies ar sugu izzušanu un jūs runājat par institūciju, kas paredzēta, lai uzraudzītu tunzivi! Tā ir cietusi pilnīgu neveiksmi. Mērķi, ko tā sev ir izvirzījusi, cietīs pilnīgu neveiksmi. Tā ignorē zinātnieku padomus, turpina noteikt kvotas, kas ir pārāk lielas. Tagad daži Parlamenta deputāti teiks, ka pietiek ar iekļaušanu II pielikumā, tomēr tam nav pierādījumu. Iekļaušana II pielikumā neko nemainīs. Pēc dažiem gadiem tie atgriezīsies pie šī jautājuma un teiks, "Piedodiet, mēs kļūdījāmies”. Tomēr tunzivju vairs nebūs.
Tādēļ ļaujiet mums atbalstīt priekšlikumu iekļaut šo zivju sugu I pielikumā. Vienkārši atgādiniet, ka ir laiks mēģināt kontrolēt cilvēces alkatību; ir laiks, lai mēs kaut nedaudz padomātu par mūsu jūru nākotni.
Bart Staes
Veids, kā cilvēki izturas pret dabas resursiem, veids, kā cilvēki iznīcina to dabisko vidi un pārmērīgi izmanto savvaļas augu un dzīvnieku resursus, veids, kā cilvēki nelegāli tirgo savvaļas dzīvniekus un augus, viss kopā ir klasificējams kā nepārtraukts uzbrukums kosmosa kuģa "Zeme” bioloģiskajai dažādībai.
Tā pati bioloģiskā dažādība ir būtiski svarīga. Tas izskaidro CITES (Konvencija par starptautisko tirdzniecību ar apdraudēto savvaļas sugu dzīvniekiem un augiem) nozīmīgumu, un tieši tādēļ konference, kas nākamajā mēnesī norisināsies Dohā, ir tik svarīga. Mums apspriešanai ir iesniegta stingra rezolūcija. Tomēr jāpiekrīt, ka aizkulisēs tiek mēģināts šo rezolūciju mīkstināt. Par šo jautājumu noris sīva cīņa. Tādēļ vēlos lūgt ikvienu, sevišķi savus kolēģus deputātus no dienvidu zemēm, tos, kas pārstāv Eiropas Tautas partijas grupu (Kristīgos demokrātus), un tos, kas pārstāv Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupu, visenerģiskākā veidā atbalstīt Komisijas vides politikas ieteikumus iekļaut zilās tunzivs sugu CITES I pielikumā pieņemšanu. Tas ir būtiski svarīgi šīs sugas izdzīvošanai.
Kartika Tamara Liotard
GUE/NGL grupas vārdā. - (NL) Leinen kungs, pateicos; jūs jau visu pateicāt, varam runāt par daudz un dažādām dzīvnieku sugām: zilonis, Āzijas tīģeris, koraļļi. Es tomēr vēlos veltīt īpašu uzmanību tikai vienai sugai.
Vakar Blijdorpas zooloģiskais dārzs Roterdamā paziņoja, ka nevienam Eiropas zoodārzam nav izdevies iegūt leduslāču šķirni. Eiropas šķirņu audzēšanas programmas, kas skar leduslāčus, ir nesekmīgas, un tās ir ļoti sliktas ziņas, galvenokārt tādēļ, ka leduslāčiem savvaļā draud iznīcība. Okeāna ledus sarūk, un leduslāču dabiskā uzturēšanās vide pakāpeniski zūd. Vairāk kā 70 % no leduslāču populācijas savvaļā var izzust 45 gadu laikā. Turklāt leduslāčus apdraud arī trofeju mednieki un tirgotāji. Šķiet, ka daži gūst baudu, nogalinot leduslāčus sava prieka pēc, un man tas šķiet tiešām pretīgi.
Tādēļ aicinu ES atbalstīt priekšlikumu par leduslāču starptautiskās tirdzniecības aizliegumu, pirms nav par vēlu; arī zilās tunzivs vieta ir I pielikumā bez turpmākām diskusijām. <>
Anna Rosbach
EFD grupas vārdā. - (DA) Priekšsēdētāja kungs, esam šodien šeit, lai debatētu par apdraudētajām sugām. Runājam par haizivīm, tunzivīm, leduslāčiem, lielajiem kaķiem un ziloņiem. Runājam par nozvejas kvotām, sugu saglabāšanu, dabisko dzīvotņu saglabāšanu un tā joprojām. Runājam par to, vai šie dzīvnieki būtu jāuzskaita I vai II pielikumā vai arī tie ir vienkārši patērējami.
Šajā Parlamentā ir pārstāvētas vismaz divas puses ar atšķirīgu attieksmi. Viena puse vēlas nodrošināt pilnu aizsardzības statusu garam to sugu sarakstam, kas ir uz iznīcības sliekšņa. Otra puse nevar saņemt pietiekami augstas nozvejas un patēriņa kvotas un sola vietējiem zvejniekiem tuvredzīgi piešķirt nozvejas tiesības, kā rezultātā īsā laika periodā noteiktas sugas tiktu izskaustas pavisam.
Mums jāizvēlas pietiekami līdzsvarots vidusceļš, kas nodrošina mūsu un mūsu planētas turpmāko izaugsmi. Dokumentos, ko šeit apspriežam, ir tik daudz tehniskas detalizētas informācijas, ka var rasties maldīgs iespaids par mums kā par šis jomas speciālistiem. Vai mums nevajadzētu tērēt savu laiku, lai kopīgiem spēkiem novērstu vispārējo zivju un vēžveidīgo nozveju nārsta laikā, nodrošinātu, ka dzīvnieki, augi un okeāni vēl ilgi nākotnē tiek saglabāti kā dzīvotspējīgs pārtikas avots, sniegtu dzīvniekiem, ko patērējam uzturā, piemērotu dzīvi to sugām, pirms tos humāni nokaujam?
Mūsu domāšanai ir pārāk īslaicīgs raksturs, un mēs nedomājam par bioloģisko daudzveidību, kas ir nepieciešama mūsu planētai. Tas neattiecas tikai uz apdraudēto sugu augiem un dzīvniekiem, bet ir daudz kompleksāks jautājums. Šajā ziņā mums ir daudz ko darīt - un cik tas būtu neparasti, ja mēs sāktu rīkoties preventīvi tā vietā, lai pēdējā brīdī reaģētu uz problēmām.
Claudiu Ciprian Tănăsescu
(RO) Statistika rāda, ka zilā tunzivs tiek nozvejota daudzumos, kas vairākkārt pārsniedz pieļaujamos apjomus, kas nozīmē to, ka tunzivs populācija ar katru nākamo gadu iznīkst. Monako izvirzītajam priekšlikumam iekļaut zilo tunzivi CITES I pielikumā var būt labvēlīga ietekme, ņemot vērā, ka šī suga ir lemta iznīcībai, ja netiek veikti radikāli pasākumi tās aizsargāšanai.
Starptautiskā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisija 1992. gadā pieņēma ieteikumu par zilās tunzivs tirdzniecības pārraudzību. Diemžēl tas ne tuvu nebija efektīvs instruments. Starptautiskā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisija 2007. gadā pieņēma visaptverošāku programmu, kas pazīstama ar nosaukumu "Zilo tunzivju nozvejas dokumentēšanas programma”, kas stājās spēkā 2008. gada pavasarī. Lai gan tas ir solis uz priekšu, joprojām ir pārāk agri sniegt šīs programmas efektivitātes novērtējumu. Rezultātā man ir jāuzdod šāds jautājums: cik lielā mērā CITES konferences ietvaros Eiropas Savienība ir gatava piekāpties savā nostājā par labu zilās tunzivs sugas iekļaušanai I pielikumā zināmu institūciju un valstu, kuras nav Eiropas Savienības dalībvalstis, vēlmei īstenot nogaidošu politiku līdz brīdim, kad būs iespējams izvērtēt Starptautiskās Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijas jaunāko iniciatīvu iespējamos rezultātus?
Elisabetta Gardini
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, dzirdēju, kā ministra kungs apraksta CITES kā efektīvu instrumentu un Komisija - kā atbilstošu instrumentu.
Piekrītu. Tad nemainīsim šo instrumentu, kas līdz šim, pretēji tam, ko teica daži deputāti, patiesi ir darbojies ļoti labi. Kopš sāka regulēt tunzivju zvejošanu un kopš noteica zemākas kvotas, zvejnieki nozvejo ne tikai vairāk tunzivju, bet tās ir arī lielākas.
Instruments ir efektīvs. Iekļaujot I pielikumā, kurš attiecas uz sugām, kas ir patiesi apdraudētas, sugu, kas joprojām ir skaitāma - paldies Dievam - miljonos dzīvu īpatņu, tiktu radīts ļoti bīstams precedents.
Mēs gaidām jaunus rādītājus, un ceru, ka, pamatojoties uz šiem rādītājiem, varēsim izstrādāt savus noteikumus, jo, kā teica kāds slavens amerikāņu žurnālists, "aprēķini nemelo, bet meļi aprēķina”, un kā viņi melo! Esam pieraduši, sevišķi vides aizsardzības jautājumos, uzklausīt ārkārtīgi nekonsekventus rādītājus - būs nepatiesi rādītāji un tādi, kas ir patiesi.
Zilajai tunzivs sugai nedraud iznīcība, bet zilās tunzivs nozveja ir jāregulē. Atcerēsimies, ka veselas kopienas pārtiek no šīs senās nodarbes, kuras pirmsākumi meklējami vismaz 11 200 gadu senā pagātnē, tik ļoti senā, ka UNESCO to uzskata par nodarbi, kas ir jāsaglabā un jāveicina.
Edite Estrela
(PT) Priekšsēdētāja kungs, ANO dalībvalstis norāda, ka bioloģiskā daudzveidība pašlaik piedzīvo savu vislielāko krīzi kopš dinozauru izmiršanas pirms 65 miljoniem gadu. Koraļļu rifu iznīcināšana tropiskajās joslās, pieaugošā pārtuksnešošanās Āfrikā un mežu izciršana apdraud bioloģisko dažādību un rada negatīvu ietekmi uz vairākiem ekonomikas sektoriem, piemēram, pārtikas ražošanu, tūrismu, farmācijas nozari un enerģijas ražošanu.
ANO arī atzīst, ka nav izdevies sasniegt 2002. gadā izvirzīto mērķi līdz 2010. gadam samazināt pašreizējo bioloģiskās daudzveidības samazināšanās tempu. CITES kalpoja kā galvenais nolīgums pasaules mērogā par savvaļas sugu saglabāšanu, kura mērķis ir novērst pārmērīgu savvaļas sugu augu un dzīvnieku resursu izmantošanu starptautiskās tirdzniecības rezultātā. Cilvēku dabas resursu patēriņš, dabiskās vides iznīcināšana, klimata pārmaiņas, savvaļas sugu resursu pārmērīga izmantošana un nelegālā tirdzniecība ir galvenie bioloģiskās daudzveidības noplicināšanas cēloņi.
Tādēļ ir svarīgi garantēt, lai Starptautiskajā bioloģiskās daudzveidības gadā stratēģiskie Eiropas Savienības pamatmērķi gaidāmās CITES dalībvalstu konferences kontekstā risinātu bioloģiskās daudzveidības aizsardzības jautājumu, kas ir būtisks cilvēces labklājībai un izdzīvošanai.
Mums jābūt mērķitiecīgiem un jāpieprasa visu to sugu aizsardzība, kam draud izzušana.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Es varētu runāt par visām sugām, kas iekļautas CITES konferences dienas kārtībā marta beigās, tomēr vēlos izcelt tikai vienu, jo tā ideāli parāda, kur mēs kā suga pašlaik esam iesaistījušies: zilās tunzivs suga.
Tā ir lieliska, vērā ņemama zivs suga, ko cilvēki zvejojuši gadsimtiem ilgi un ko esam lietojuši uzturā gadsimtiem ilgi. Diemžēl šī zivs pašlaik ir uz iznīcības sliekšņa. Pēc gadiem ilgas nesaimnieciskas tādu politiķu darbības, kuri laiku pa laikam ignorēja bioloģiskos ieteikumus, kuri ļāva īstermiņa ekonomiskām interesēm dominēt pār šī sektora ilgtermiņa perspektīvām, šobrīd mums nav citas izvēles kā pilnībā aizliegt zilo tunzivju tirdzniecību.
Ir iesniegti grozījumi, kas piedāvā citu rīcības virzienu, nevis tirdzniecības aizliegumu, tomēr diemžēl ir jau par vēlu, lai tas ko mainītu. Pirms dažām nedēļām tikai par vienu zilo tunzivi tika samaksāti 120 000 eiro. Tāda ir pašreizējā realitāte. Tas arī izskaidro milzīgos nelegālās nozvejas apjomus, kas pēc aprēķiniem divreiz pārsniedz noteikto kvotu lielumu. Tieši tādēļ ar kvotām nekas nav līdzēts. Nelegālās nozvejas rezultātā tām nav nekādas nozīmes. Vienīgais glābiņš zilajai tunzivij ir starptautiskās tirdzniecības aizliegums.
Zinu, ka sekas šim sektoram būs smagas, to es pilnībā apzinos, tomēr mācīsimies no šīs pieredzes - kad jūra būs iztukšota, šis sektors tik tiešām beigs pastāvēt. Tādēļ apiesimies saudzīgāk ar vidi gan ekonomisku, gan arī ekoloģisku apsvērumu dēļ.
Aicinu Eiropas Komisiju pēc iespējas ātrāk iesniegt Padomei lēmumu iekļaut zilo tunzivi I pielikumā, un lūdzu Spānijas prezidentūru rīkoties drosmīgi un pieņemt šo lēmumu.
Dāmas un kungi, septiņpadsmitajā gadsimtā cilvēki iznīcināja drontus. Parādīsim, ka mēs kā cilvēki spējam mācīties no kļūdām un novērst to, ka zilās tunzivis kļūst par 21. gadsimta drontiem.
Bas Eickhout
(NL) Martā notiks vēl viena ANO augstākā līmeņa sanāksme, šoreiz par tirdzniecību ar apdraudēto sugu augiem un dzīvniekiem. Tā ir vienīgā iespēja ES vēlreiz runāt vienotā balsī un galvenokārt zinātnei piešķirt svarīgu lomu. Paraudzīsimies uz zinātniskiem datiem. Var izrādīties, ka izvēle par labu īstermiņa interesēm ir izvēle par labu zvejniekiem un medniekiem, bet ilgākā laika posmā tas nozīmē, ka pārstās pastāvēt dzīvnieku sugas, kā arī, ka pārstās pastāvēt daudzi sektori.
Alternatīva izvēle ir ilgtermiņa izvēle, kas zilo tunzivju gadījumā nozīmē jau 2012. gadu! Tas nav ilgs laika posms, tas ir rīt. Tādēļ jums jāieklausās Eiropas Parlamenta ieteikumos par zilo tunzivju tirdzniecības aizliegumu, kā arī par leduslāču tirdzniecības aizliegumu, un turklāt Āfrikas ziloņi jāierindo minētajā sarakstā, lai novērstu, ka no jauna pieaug to nomedīšanas apjomi.
Visbeidzot, Dohā būs arī pārstāvēta Eiropas Parlamenta delegācija. Mana vēlme ir, lai Eiropas Parlamenta delegācija arī piedalītos ES nostājas noteikšanā, lai kopā mēs nodrošinātu šo dzīvnieku sugu izglābšanu no iznīcības nākotnē.
Willy Meyer
(ES) Priekšsēdētāja kungs, vēlos lūgt Spānijas prezidentūru patiešām pasargāt zilās tunzivs sugu un tomēr pasargāt arī tradicionālos Vidusjūras almadraba zvejas paņēmienus. Šie paņēmieni, kas ir pastāvējuši līdzās zilās tunzivs sugai vairāk kā tūkstoš gadu, nekad nav to apdraudējuši. Apdraudējumu zilās tunzivs sugai rada nelegālā tirdzniecība, rūpnieciskā zveja, zvejošana ar riņķvadiem un zivsaimniecību skaita palielināšanās.
Tāda ir īstā zilo tunzivju problēma. Būsim godīgi - mums jāvar atšķirt iemesls, kas tiešām apdraud zilās tunzivs sugu, un tas ir viens no rūpnieciskās zvejas paņēmieniem - zvejošanas ar riņķvadu, no tradicionālajiem zvejas paņēmieniem.
Politikai jābūt godīgai, un tādēļ mums jāmeklē ceļš, kas pasargā tunzivs sugu, bet kas, protams, nesoda šos tradicionālos zvejas paņēmienus. Domāju, ka tas ir šis nevainojamais līdzsvars, ko dažkārt ir grūti panākt, tomēr mums jāmēģina atrast šo ceļu, lai varam pasargāt šo sugu un nodrošināt, ka tā neizzūd, vienlaikus nesodot tradicionālos Vidusjūras zvejas paņēmienus, piemēram, almadraba zvejas paņēmienu.
Bogusław Sonik
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Eiropas Savienības dalībvalstīs ir manīti daudzi gadījumi kontrabandas tirdzniecībai ar apdraudēto sugu dzīvniekiem. Veicot robežkontroli, muitas ierēdņi atrod pudelēs iebāztus putnus un bruņurupučus, kas iespiesti starp automobiļu korpusiem un polsterējumu. Saskaņā ar Polijas muitas dienesta ziņojumu 2008. gadā uz robežas tika aizturēti pavisam 200 889 aizsargāto dzīvnieku sugu īpatņi un izstrādājumi no aizsargāto sugu dzīvnieku ķermeņa daļām, un tas ir rekordliels skaits. Piemēram, Indijā kontrabandas nepietiekamas apkarošanas rezultātā ir radusies situācija, kad malumedniecības dramatiski pieauguma rezultātā no jauna ir apdraudēta, piemēram, Bengālijas tīģeru populācija.
Eiropas Savienība, kurai ir kopējas ārējās robežas, jāvelta īpaša uzmanība tam, lai tā nekļūtu par tirgu, kurā nesodītas kontrabandas ceļā tiek piegādāti vai ievesti aizsargājamo sugu augi un dzīvnieki. Eiropas Komisijai jāpievērš īpaša uzmanība izglītošanas kampaņai un atbilstošai komunikācijai ar tās pilsoņiem. Šīs politikas uzdevums ir padziļināt Eiropas tūristu izpratni par šiem jautājumiem. Jo ik gadu muitas amatpersonas atrod ražojumus no izzūdošu sugu dzīvnieku īpatņiem un augu īpatņiem to eiropiešu bagāžā, kas atgriežas no ceļojumiem ārvalstīs. Pašreiz notiekošās debates par zilo tunzivju populāciju noteikti ir pamatotas. Statistikas dati ir pilnībā pārliecinoši. Pēdējos 50 gados šīs sugas populācija ir sarukusi ne mazāk kā par 75 %. Tunzivju krājumi Vidusjūrā arī ir nopietni apdraudēti. Šķiet, ka zilās tunzivs iekļaušana CITES konvencijas I pielikumā ir pilnībā pamatota, un tas ir vienīgais veids, kā novērst tās izzušanu.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Priekšsēdētāja kungs, saprotu izteiktās bažas par zilo tunzivju populācijas bioloģisko situāciju un piekrītu, ka mums jāpieņem efektīvi saglabāšanas un apsaimniekošanas pasākumi, kas ne tikai novērš tās bojāeju, bet arī garantē zivsaimniecību ilgtspējīgu darbību un atbildīgu tirdzniecību.
Mana valsts gadiem strādājusi, lai šo mērķi sasniegtu. Papildus gadsimtiem seno almadraba zvejas paņēmienu piemēram tā ir izveidojusi Vidusjūras aizsardzības zonu, ierobežojusi riņķvadu zvejas floti līdz sešiem zvejas kuģiem un ir vadošā valsts šīs sugas atjaunošanas plāna un dokumentētas tirdzniecības pārraudzības plāna pieņemšanā.
Zilās tunzivs iekļaušana Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudēto savvaļas sugu dzīvniekiem un augiem (CITES) I pielikumā aizliegtu starptautisko tirdzniecību, neatrisinot galvenās problēmas. Nozvejas apjoms netiek ierobežots, karogus uz zvejas kuģiem var apmainīt pret patēriņa valstu karogiem, un tas ir solis prom no Starptautiskās Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijas (ICCAT) nesen noslēgtajiem nolīgumiem ar to reģionālās zvejniecības pārvaldes organizāciju, kas ir atbildīga par šīs zvejniecības pārvaldību. Līdz ar to tiktu vājināta starptautiskā jūras pārvaldība un atbildīgas zvejniecības princips.
Mums jāatrod šo problēmu sakne. Mēs aizstāvam to nozvejas apjomu samazināšanu, par kuriem jau ir panākta vienošanās ar ICCAT, un pat moratoriju, ja tā nepieciešamību nosaka zinātniskie ziņojumi, kas pašlaik tiek gatavoti par nākamo sezonu. Mēs vēlamies, lai Eiropas Savienība nostiprinātu savu kontroles mehānismu darbību un izpildītu ICCAT ieteikumu nozvejas procesu un pārdošanas apjomu izsekojamības nodrošināšanas jomā.
Šis darbības virziens ir saderīgs ar zilās tunzivs iekļaušanu CITES II pielikumā, bet nav salīdzināms ar iekļaušanu I pielikumā, kurš jārezervē cita veida scenārijam un kuru nedrīkst pakļaut nosacījumiem, kas izpostītu uzticamību tam kā CITES instrumentam.
Jebkurā gadījumā šīm debatēm jāsniedz skaidrs signāls - Eiropas Savienība ir pilnībā apņēmusies nodrošināt zilo tunzivju sugas ilgtspējīgu pastāvēšanu un pieņems nepieciešamos pasākumus tās saglabāšanai. Nozarei ir jāpierāda, ka kvotas ir efektīvas un tiek piemērotas un ka nelegālo zvejniecību ir iespējams kontrolēt.
Lai izglābtu zvejniecības nozari, jāglābj sugas.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Priekšsēdētāja kungs, mēs visi esam noraizējušies par zilo tunzivju krājumu Atlantijas okeānā un Vidusjūrā. Zinātniskā informācija ir neapstrīdama. Tomēr ICCAT - starptautiskā komisija, kas ir atbildīga par zilo tunzivju saglabāšanu un krājumu atjaunošanu un saglabāšanu, ir sniegusi milzīgu ieguldījumu. Ja zilās tunzivs suga tiks iekļauta CITES I pielikumā, zilo tunzivju zvejniecība būs pilnībā aizliegta vismaz 10 gadus.
Šādā veidā izturēties pret zvejniecības nozari Eiropā ir nepieņemami. Ir būtiski svarīgi, lai ICCAT tiktu dota iespēja darīt savu darbu.
Piemēram, 2006. gadā kopējais atļautais nozvejas apjoms bija 36 000 tonnas. Kopējais šajā gadā atļautais nozvejas apjoms ir samazināts līdz 13 500 tonnām. Kā ierosinājusi ICCAT, 2011. gadā šis apjoms tiks samazināts par vēl vismaz 50 % līdz mazāk kā 6750 tonnām. Papildus kopējā atļautā nozvejas apjoma samazinājumi ir paredzēti 2012. gadā un 2013. gadā.
Ir nepieciešams veikt ciešu ICCAT veikto pasākumu pārraudzību. Ja tie izrādīsies nesekmīgi, tādā gadījumā jāapsver pilnīga aizlieguma ieviešana, kas paredzēta I pielikumā.
No Īrijas viedokļa raugoties - un atļaujiet man pateikt, ka mums nav nekādas ieinteresētības šajā jautājumā, izņemot faktu, ka mums ir 100 tonnas zilo tunzivju piezvejas, - ko darīt ar zilo tunzivju nozveju, kas noķertas piezvejas veidā, un vai tad, kad tās ir nozvejotas un nogalinātas, tās jāizmet atpakaļ jūrā? Tā noteikti nav saprātīga izeja. Uzskatu, ka ir svarīgi īstenot saprātīgus un reālistiskus pasākumus, lai aizsargātu gan krājumus, gan arī zvejniecības sektoru Eiropā.
Lai gan šeit ir daži, kas neatlaidīgi vēlas aizsargāt tunzivis, ļaujiet man pateikt tiem, kas nāk no lauku rajoniem, kuros iedzīvotāji ir atkarīgi no zvejniecības nozares, jums jādomā arī par citām apdraudētajām sugām - tas ir, mūsu zvejniekiem.
Tādēļ balsošu par grozījumu iekļaut zilās tunzivs sugu II pielikumā.
Isabella Lövin
(SV) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, paskatieties apkārt, lai redzētu, kas notiek šajā palātā. Redzamas tukšas sēdvietas, kas atspoguļo visas tās plēsīgo zivju sugas, kas ir izzudušas no pasaules jūrām aptuveni 50 gados. Zvejniecības flotes visā pasaulē ir guvušas panākumus planētas ekosistēmai tik svarīgo plēsīgo zivju krājumu iztukšošanā. Tās ir tunzivis, mencas un laši. ES ir otrā lielākā zvejniecības kopiena pasaulē un mūsu atbildība zivju krājumu noplicināšanā ir neapstrīdama.
Piemēram, 2000. - 2008. gadā ES Zivsaimniecības fonds samaksāja vairāk nekā EUR 23 miljonus, ieguldot tos jaunu tunzivs zvejniecības kuģu būvniecībā jeb nozarē, kas nodokļu maksātājiem izmaksā miljoniem eiro katru gadu, veicot nepieciešamo uzraudzību, lai samazinātu nelegālo zivsaimniecību skaitu, un tas viss tādēļ, lai 70 % no šim zivīm varētu eksportēt uz Japānu apēšanai ekskluzīvās darījumu pusdienās!
Vēlos atgādināt, ka zilās tunzivs iekļaušana CITES konvencijas I pielikumā nenozīmē, ka tiks aizliegta neliela apjoma zvejniecība Eiropā, bet tikai tiks izbeigts tāds zivju eksports, ko lielā mērā subsidē nodokļu maksātāji. Tas būtu labs ANO pasludinātā Starptautiskā bioloģiskās daudzveidības gada iesākums.
Catherine Soullie
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Šodien no sākotnējiem zilo tunzivju krājumiem ir atlikuši mazāk nekā 15%. Saskaroties ar šādiem datiem, risinājums ir nepārprotams. Tomēr mēs nedrīkstam aizmirst par darbavietām, kuras ietekmēs lēmums, par ko mēs šodien diskutējam. Ir jāuzsver, ka CITES konvencijas mērķis ir nevis aizliegt šo zivju zvejošanu, bet tikai to starptautisko tirdzniecību, no kurām 80% eksportē uz Japānu.
Aizsargājot tunzivis, mēs pavisam noteikti aizsargājam apdraudētu sugu, kā arī atbalstām turpmāku, daudz līdzsvarotāku un ilgtspējīgāku zveju - tādu, kas ir paredzēta mūsu iekšējam tirgum un rada darbavietas. Es atbalstu ierosinājumu iekļaut zilo tunzivi CITES I pielikumā un, kaut arī uzskatu, ka šis lēmums būs pozitīvs, Komisijas palīdzība būs ārkārtīgi svarīga, jo tas nozīmēs, ka būs pilnīgi jāpārskata zivsaimniecības nozare.
Tāpēc mans jautājums ir saistīts ar šī atbalsta nosacījumiem. Francija pieprasa 18 mēnešu ilgu pagarinājuma periodu kopā ar finanšu pasākumiem tiem zvejniekiem un kuģu īpašniekiem, kurus ietekmēs tirdzniecības aizliegums. Kāds ir Komisijas viedoklis par šo jautājumu?
Turklāt mani, tāpat kā daudzus manus kolēģus, uztrauc godīguma jautājums. Kā mēs varam nodrošināt, ka kuģi, piemēram, ar Tunisijas, Lībijas un citu valstu karogiem, starptautiskās tirdzniecības aizliegumu piemēros tikpat rūpīgi, cik mēs? Ko ietvers jaunie kontroles un soda pasākumi?
Mūsu ilgtspējīgu ekonomisko darbību politikai ir jābūt praktiskai un dažreiz atsevišķās nozarēs pat nepopulārai, bet es ceru, ka Komisija un Padome neaizmirsīs par nepieciešamajām korekcijām, lai īstenotu šos pasākumus.
Guido Milana
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es atbalstu - un šajā sakarā esmu arī iesniedzis grozījumus - zilās tunzivs iekļaušanu II pielikumā. To atbalstot, es nejūtos kā noziedznieks. Tieši otrādi, es jūtos tieši tāpat kā pirms manis runājušie, sākot jau ar Gardini kundzi, kas atbalstīja citādāku nostāju.
Ir ļoti nepareizi likt vienādības zīmi starp tīģeriem, leduslāčiem, ziloņiem un tunzivīm. FAO nekad neatļautos pateikt kaut ko citādāku vai atbalstīt citu nostāju saistībā ar šīm apdraudētajām sugām. Tomēr citādāks uzskats par to, kā jārisina tunzivju jautājums, nemaz nenozīmē, ka ir jāaizmirst, ka bioloģiskā daudzveidība ir vērtība, kas par katru cenu ir jāaizsargā.
Rezolūcijas priekšlikuma jēgu neapšaubāmi ir vērts atbalstīt. Tomēr laikā, kad daži cilvēki, liekas, sper soli atpakaļ, runājot par tunzivju biomasas aprēķināšanu jūrā, to steidzīga iekļaušana I pielikumā, iespējams, nozīmē, ka netiek pievērsta uzmanība šīs izvēles blakus parādībām, kas ir smagas un daudzās mūsu ekonomikas nozarēs neatgriežamas.
Savā ziņā tas pats attiecas uz koraļļiem un to iekļaušanu II pielikumā. Arī šeit ir informācija, kas pavisam noteikti nenorāda uz to, ka izmirst vai ir apdraudēti dziļūdens - vairāk nekā 150-200 metru dziļumā augošie - koraļļi un uz ko attiecas minētais pasākums.
Carl Haglund
(SV) Priekšsēdētāja kungs! Kādreiz pat bija iespējams zvejot zilās tunzivis manā Baltijas jūras pusē, bet mēs zinām, kāda situācija ir šodien. Zilajām tunzivīm draud izmiršana intensīvas nozvejas dēļ.
Mums notiek šīs diezgan skumjās debates, jo pareizajā laikā netika pieņemts pareizais lēmums. Mēs esam nonākuši šajā situācijā, jo gadiem ilgi mēs, lēmumu pieņēmēji, neesam ieklausījušies zinātniskajos atzinumos. Tā rezultātā esam nonākuši situācijā, kad ir nepieciešama radikāla rīcība. Saistībā ar to ļaujiet jums atgādināt par iepriekšējām cilvēces kļūdām šajā sakarā. Kanādas piekraste ir labs piemērs tam, kā cilvēks var veiksmīgi pilnībā iznīcināt mencu krājumus. Tās pilnībā izmira pārmērīgas nozvejas dēļ, un viņiem bija tieši tādas pašas diskusijas kā mums šodien. Mēs nedrīkstam pieļaut, ka zilajām tunzivīm ir tāds pats liktenis. Tāpēc Francijas priekšlikums nav īpaši labs, jo tam būtu tieši tāds rezultāts.
Protams, fakts, ka šeit atrodas puse - vai gandrīz visi - Zivsaimniecības komitejas locekļi, arī parāda, ka šis Parlaments šos jautājumus nerisina labākajā veidā; tas ir, Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja diskutē un veido priekšlikumus, bet pēc tam mēs - tie, kas strādājam ar zivsaimniecības jautājumiem - ierodamies šeit un par tiem debatējam. Mums vajadzētu par to padomāt. Tomēr es uzskatu, ka komitejas priekšlikums ir labs. Tam ir stingrs zinātniskais pamatojums, un nav iemesla mainīt Vides komitejas uzskatu par šo jautājumu.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Par zilo tunzivi jau kādu laiku ir sacelta trauksme, un gadiem ilgi esam dzirdējuši ziņojumus, kas skaidri parāda, ka krājumi ir izsīkuši un kā mēs to esam veicinājuši, tajā skaitā arī ar publisko subsīdiju palīdzību. Eiropas Savienība pēdējos gados modernizācijas nolūkiem ir iztērējusi aptuveni EUR 34 miljonus.
Es uzskatu, ka mums tas ir jāpasaka, mums ir jāuzņemas atbildība par šo situāciju, kurā atrodamies. Mēs esam veicinājuši zilo tunzivju krājumu nonākšanu līdz iznīcības robežai un nevaram tagad teikt, ka nekādā veidā neesam par to atbildīgi. Mums tagad ir iespēja šo problēmu labot, iekļaujot zilo tunzivi Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES) I pielikumā, un tas ir vienīgais veids, kā mēs to varam izdarīt, jo es vēlētos uzsvērt, ka no tā ir atkarīga daudzu cilvēku iztika.
Tas ir tiesa, ka ir nozares, kas ir rīkojušās, kas var rīkoties un kam būtu jāturpina rīkoties pareizi, bet, lai tās varētu rīkoties pareizi, ir nepieciešamas tunzivis. Ja nebūs tunzivju, tās neko nevarēs izdarīt. Vienīgā garantija ir I pielikums, un tāpēc jebkuri citi pasākumi, kas varētu būt klajā pretrunā ar šo priekšlikumu, ir slikti pasākumi, kas šo agoniju paildzinās, nevis izbeigs. Tāpēc nekļūdīsimies, nekrāpsimies - mums ir vēsturiska atbildība pret šo sugu un cilvēkiem, un ģimenēm, kuru iztika no tās ir atkarīga. Aicinu šoreiz drosmīgi un ar Eiropas Savienības cienīgu godaprātu uzņemties atbildību.
Ioannis A. Tsoukalas
(EL) Priekšsēdētāja kungs! Mani kolēģi jau runāja par katru šī jautājuma aspektu. Es vēlētos pateikt, ka es atbalstu Milana kunga iepriekš ieņemto nostāju un ka mums ir jāpatur prātā, ka zilās tunzivs iekļaušana I pielikumā radīs virkni sociālu un ekonomisku seku, piemēram, daudzu uzņēmumu, it sevišķi mazo un vidējo, bankrotus un slēgšanu, kā arī darbavietu un konkurētspējas zaudēšanu Eiropā.
Mums ir jāatceras, ka zilās tunzivis veido EUR 6 miljardu lielu globālo tirgu. Patiesībā es vēlētos dzirdēt vairākus zinātniski pamatotus priekšlikumus, kuru mērķis ir nodrošināt zilo tunzivju populācijas dzīvotspēju nākotnē un kas ņem arī vērā Eiropas zvejnieku un viņu ģimeņu dzīvotspēju. Pēc manām domām, vislabāk un visatbilstošāk būtu tās iekļaut II pielikumā.
Mēs arī nedrīkstam aizmirst, ka Eiropas Savienība nav vienīgā, kas zvejo Vidusjūrā vai Atlantijas okeānā. Zilo tunzivju zvejošana ir globāla aktivitāte. Eiropas zvejnieki saskaras ar stipru - bieži vien negodīgu - konkurenci no Ziemeļāfrikas valstu puses. Vienpusējai tunzivju populācijas dzīvotspējas saglabāšanai nav jēgas. Mums ir jānodrošina, ka visi darbojas pēc vienādiem noteikumiem.
Varbūt var ņemt vērā arī faktu, ka Japānai ir 30 000 tonnas saldētu zilo tunzivju, un aizliegums var veicināt to krājumu cenu pieaugumu no tagadējiem USD 10 miljardiem līdz USD 20 miljardiem.
Daciana Octavia Sârbu
Priekšsēdētāja kungs! Visi šīs vienošanās elementi ir svarīgi, bet es vēlos koncentrēties uz jautājumu par zilo tunzivi.
Ir ļoti svarīgi, ka mēs rīkojamies nekavējoties, lai novērstu zilo tunzivju krājumu izzušanu un ļautu atjaunoties to skaitam. Starptautiskā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisija (ICCAT) 2006. gadā vienojās par rīcības plānu, kura mērķis bija uzlabot krājumu pārskatu veidošanu un pārraudzību un kuģu pārbaudi.
Bet ir skaidrs, ka ar to nepietiek. Krājumi, it sevišķi Vidusjūras austrumu daļā, joprojām ir kritiski mazi, un pastāv ļoti reāls risks, ka drīz mēs būsim liecinieki šīs apdraudētās sugas izmiršanai.
Tāpēc CITES pušu konferencē būtu jāvienojas par zilo tunzivju iekļaušanu konvencijas I pielikumā, bet dalībvalstīm un Komisijai jādara vairāk, lai cīnītos pret nelegālu zvejniecību, kā arī piemērotu norunātos ierobežojumus un kvotas.
Ramon Tremosa i Balcells
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Runājot par zilo tunzivju iespējamo zvejošanas aizliegumu Vidusjūrā, mani ļoti satrauc tas, ka nelegālā zvejniecība galu galā izstums likumīgu zvejošanu un ka beigās nevainīgajiem būs jāmaksā par vainīgo grēkiem.
Katalonijā ir apdraudētas simtiem darbavietu. Tur zvejošana ir cienījama, pilnībā normēta un pārraudzīta, runājot gan par zivsaimniecības, gan tirdzniecības pārvaldību.
Kopš 2006. gada Atlantijas okeāna austrumos un Vidusjūrā zilo tunzivju zvejošana ir samazinājusies par 30 000 tonnām - līdz 13 500 tonnām. Minimālais zivju izmērs ir palielinājies no 10 līdz 30 kilogramiem, bet 11 mēnešus ilga zvejošanas sezona ir kļuvusi par 11 mēnešu ilgu slēgto zvejas sezonu.
Visbeidzot, es nedomāju, ka starp starptautiskajiem speciālistiem pastāv vienprātība attiecībā uz zilo tunzivju izmiršanas draudiem. Ja salīdzina 1970. gada un 2010. gada populācijas, tas ir no laika, par kuru ir pieejami pārraudzības dati, zilo tunzivju populācija pārsniedz 15 %. Tas ir starp 21 % un 30 %, tāpēc ir skaidri redzams, ka tās nav jāiekļauj Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES) I pielikumā, jo to skaits pārsniedz noteiktos 15 %.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Arī es vēlos runāt par komerciālās zvejas zivju sugām un vēlos ļoti skaidri pateikt, ka reģionālās zivsaimniecības organizācijas jau ir atbildīgas par šīs sugas pārvaldību un aizsargāšanu. Patiesībā ir tikai jāpārlasa Konvencija par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES), lai saprastu, ka tā varbūt ir paredzēta, lai aizsargātu ziloņus un leduslāčus, bet tā, protams, nav paredzēta, lai aizsargātu komerciālās zvejas zivju sugas.
Es neesmu pret zilo tunzivju aizsargāšanu, jo tas būtu absurdi, kaut vai tādēļ, ka tā ir ļoti nozīmīga flotei. Tomēr es uzskatu, ka par šiem pasākumiem ir jālemj tām iestādēm, kam ir vislabākie speciālisti gan zivsaimniecības pārvaldības, gan zinātnisko pētījumu jomā, jo ir iemesls, kāpēc CITES ir jāuzklausa padoms no ārpuses, kad tā saņem priekšlikumus par šo sugu.
Tāpēc es uzskatu, ka priekšlikums iekļaut zilo tunzivi CITES I pielikumā ir lieks un nepamatots, jo saistībā ar šo sugu Starptautiskā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisija (ICCAT) jau ir piemērojusi pasākumus. Tas nav godīgi, jo tas nepelnīti nodarītu kaitējumu flotei, kas tikko uzsāka milzīgu darbu, lai samazinātu nozveju, un tas būtu neproduktīvi, jo pieaugtu nekontrolējama zilo tunzivju tirdzniecība melnajā tirgū.
Es saprotu milzīgo spiedienu, ko sabiedrība kopumā un it sevišķi šis Parlaments - kā redzam - izjūt no vides aizsardzības NVO puses. Tāpēc mana politiskā grupa nolēma atbalstīt tās iekļaušanu II pielikumā kā kompromisu starp Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas priekšlikumu un tiem mūsu kolēģiem, kas uzskata, ka zivsaimniecības pārvaldību nevar atdalīt no reģionālajām zivsaimniecības organizācijām. Mūsu priekšlikums ir patiešām balstīts uz zinātnisku atzinumu par CITES. ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācija (FAO) ir ieteikusi zilo tunzivi iekļaut tikai CITES II pielikumā, kas parāda, ka daudzi cilvēki pat nav izlasījuši FAO ziņojumu.
Catherine Bearder
Priekšsēdētāja kungs! Ar prieku uzklausīju mums šovakar sniegtos apgalvojumus, ka ES neatbalstīs nekādus priekšlikumus kā rezultātā pieaugtu ziloņkaula nelegāla ieguve, un tomēr ar bailēm klausos, ka Komisija turpina apgalvot, ka jebkādi priekšlikumi pārvietot Āfrikas ziloņus no CITES I pielikuma uz II pielikumu ir jāizvērtē objektīvi, pamatojoties uz CITES izstrādātajiem noteikumiem.
Šie divi paziņojumi ir tiešā pretrunā viens ar otru. Jebkādas diskusijas par ziloņiem piemērotās aizsardzības samazināšanu saskaņā ar CITES konvenciju dos zaļo gaismu malumedniekiem cerībā, ka drīzumā viņu nelegālajām un cietsirdīgi iegūtajām precēm parādīsies tirgus.
Zambija un Tanzānija pārkāpj CITES konvenciju, jo tās neapspriedās ar visām ziloņu apdzīvotā areāla valstīm, kā to nosaka CITES grozījumu veikšanas kritēriju rezolūcijas 9. panta 24. punkts. Mēs sagaidām, ka Komisija un Padome nodrošinās CITES konstitūcijas un vienotā moratorija ievērošanu. Kā tā vispirms plāno novērst Tanzānijas un Zambijas nelegālo priekšlikumu ietveršanu darba kārtībā?
Antonello Antinoro
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es uzskatu, ka varu pietiekami pārliecinoši apgalvot, ka Zivsaimniecības komitejas priekšsēdētājas Fraga Estévez kundzes runa sniedza tehnisku informāciju, kuru mēs izliekamies nezinām vai arī patiešām nezinām.
Viņa minēja, kāds ir FAO ieteikums, kāda ir patiesība un kas tiek lūgts darīt. Viss pārējais ir šī Parlamenta un daudzu deputātu manipulācija un vienošanās. Es negribētu, ka mēs aizmirstam, ka politikai jābūt neatkarīgai un ka mums jāsaglabā to ekonomisko grupu ietekme un spiediens ārpus šī Parlamenta, kas acīmredzot vēlas dažādas lietas.
Mēs zinām, ka pēdējos divos gados tunzivju cena ir kritusies un ka esam noteikuši ierobežojumus, kā rezultātā jau ir 40% samazinājums. Atgriežoties pie pētījumu pamatiem, par kuru patiesumu neviens no mums nav pārliecināts, viss pārējais ir ekonomikas spēku manipulācija, kas varbūt vēlas panākt tieši pretējo tam, ko mēs meklējam, tas ir, pārmērīgi palielināt tunzivs cenu un panākt, ka beigās vienīgie, kas par to maksā, ir mazās zvejsaimniecības ar mazajām zvejas flotēm, no kurām ir atkarīgi daudzi mūsu brīnišķīgās Eiropas reģioni.
Vēl es gribētu ieteikt, lai Komisija un komisārs - ņemot vērā arī to, ka jaunajā Komisijā ietilpst arī ārlietu ministrs, kam tagad ir lielāka nozīme nekā pirms tam - nodrošina, ka tiek panāktas vienošanās ar citām Eiropas valstīm, kas nav ES dalībvalstis, lai zilo tunzivju zvejošanas aizliegums neattiecas tikai uz Eiropu, un meklē veidus, kā kontrolēt cenas, ieskaitot arī valstīs, kas nav ES dalībvalstis.
Mēs nešauboties atbalstām Fraga Estévez kundzes grozījumu un visas tā sekas saistībā ar II pielikumu.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Pagājušā gada novembrī ICCAT pieņēma stingrus pasākumus, lai ierobežotu Atlantijas zilo tunzivju nozveju no 22 000 tonnām līdz 13 500 tonnām 2010. gadā un zvejošanu ar riņķa vadu laikā no 15. maija līdz 15. jūnijam. Pēc toreizējā komisāra Joe Borg vārdiem, tie bija vērienīgi un vēl nepieredzēti pasākumi. Šos lēmumus pieņēma saskaņā ar aktuālo zinātnisko viedokli par šo sugu, un to ietekme būtu jāizvērtē līdz 2010. gada beigām.
Tāpēc nav jēgas izvirzīt jaunus ierobežojumus, kas ekonomiskā un sociālā ziņā šai nozarei nāks par ļaunu, it sevišķi tagad, kad tā piedzīvo nopietnu krīzi, piemēram, tādus ierobežojumus, kas attiecas uz Atlantijas zilo tunzivju iekļaušanu I pielikumā. Zivsaimniecības nozarei nepieciešams dinamisks līdzsvars starp tās trīs balstiem: vidi, ekonomiku un sabiedrību.
Runājot par apkārtējās vides prasībām, tām ir jābūt zinātniski pamatotām, kas patiesībā bija arī ICCAT sanāksmē minētais gadījums, ar nosacījumu, ka Eiropas Savienība tajā aktīvi piedalās. Ja tas tā notiek, Atlantijas zilo tunzivju iekļaušana I pielikumā turpinātu nopietnu precedentu, ignorējot nepieciešamību, pirmkārt, iegūt zinātniskus pamatojumus, lai izsludinātu ierobežojumus, un, otrkārt, panākt līdzsvaru starp vides, ekonomikas un sabiedrības balstiem. Tādējādi tas atvērtu durvis citiem lēmumiem, kas pieņemti pārāk ātri un neobjektīvi, sagrozot atbildīgās pārvaldes normas.
Alain Cadec
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es uzskatu, ka Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas sniegtais priekšlikums iekļaut zilo tunzivi CITES I pielikumā ir pārāk radikāls pasākums. Tāpēc es to pamatošu ar trīs prasībām, kas, manuprāt, ļauj panākt godīgu kompromisu.
Pirmais ir saistīts ar neatkarīgu zinātnisku atzinumu, kas tiks publicēts 2010. gada oktobrī un ko paredzēts apstiprināt CITES sanāksmē 2011. gada septembrī. Es uzskatu, ka šis zinātniskais atzinums ir ārkārtīgi svarīgs. Mums ir jābūt pārliecinātiem, ka šī suga patiešām ir apdraudēta, pirms pieņemam radikālu lēmumu saistībā ar zilo tunzivju zvejošanu un tirdzniecību.
Otrkārt, ir ārkārtīgi svarīgi iegūt garantiju, ka Regula (EK) Nr. 865/2006 par CITES tiks grozīta, jo rezultātā radīsies vispārīgs izņēmuma gadījums attiecībā uz zilo tunzivju starptautisko tirdzniecību. Šis grozījums nozīmēs, ka mēs iegūsim to, ko mēs visi vēlamies - lai izdzīvo mūsu mazie piekrastes zvejnieki, it sevišķi Vidusjūras piekrastē.
Treškārt, es uzskatu, ka, tā kā mēs lemjam par šī saraksta iekļaušanu I pielikumā, būtiski ir no Eiropas Savienības sniegt finansiālu atbalstu zvejniekiem un kuģu īpašniekiem, kurus šis lēmums ietekmēs.
Visbeidzot, šis lēmums, ja to apstiprinās saskaņā ar manis tikko minētajiem nosacījumiem, būs jāapvieno ar daudz stingrākām pārbaudēm, lai cīnītos ar nelegālo zvejniecību. Tikai un vienīgi ar šiem nosacījumiem es varu piekrist zilo tunzivju iekļaušanai CITES I pielikumā. Bez šiem apliecinājumiem iekļaušana II pielikumā paliek kā vismazāk sliktais risinājums, ja ne patiesībā labākais risinājums.
Esther de Lange
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Mēs nedrīkstam sev atļaut ignorēt bioloģiskās daudzveidības izzušanu. Tie varētu būt mani vārdi, bet tie tomēr ir Eiropas Komisijas, precīzāk, vides komisāra Dimas kunga vārdi pagājušajā mēnesī paziņojuma par bioloģisko daudzveidību sniegšanas laikā.
Es pieņemu, ka jaunā Komisija to uztver tāpat un tikpat nopietni apsver bioloģiskās daudzveidības nozīmīgumu. Ja nē, tad es gribētu, lai man par to pasaka. Tieši tāpēc, ka Eiropas Komisija iesaistījās bioloģiskās daudzveidības saglabāšanā, mani pārsteidz, ka tieši Komisija dara visu, lai glābtu sugu un, no vienas puses, censtos samazināt bioloģiskās daudzveidības izzušanu, kamēr tā pati Komisija ir - vai tomēr vēl nav - saņēmusi drosmi vienkārši ierosināt iekļaut tādas apdraudētās sugas kā zilās tunzivis CITES I pielikumā. Tas izklausās kā vienas medaļas divas puses. Protams, mums ir finansiāli jāatbalsta zvejnieki, kas godprātīgi strādā, lai pārdzīvotu šo intervenci. No šāda viedokļa es piekrītu iepriekšējam runātājam. Turklāt mums ir stingrāk jārisina tunzivju nelegālās zvejošanas jautājums.
Tomēr, Komisijas dāmas un kungi, es speršu nākamo soli. Man CITES un it sevišķi zilā tunzivs ir pārbaudījums. Pārbaudījums, lai noteiktu, vai jūs - Komisija - esat nonākuši tādā situācijā, ka jūsu vārdiem sekos darbi. Pārbaudījums, lai redzētu, vai šī jaunā Komisija var uzņemties vadību vai tā vienmēr uzklausīs dalībvalstis, kas, kā mēs zinām, to neatbalstīs, un vai tā var izvairīties no iestigšanas formulējumos un paziņojumos, bet tā vietā patiešām rīkoties.
Es nupat citēju jūsu teikto, jūs sakāt, ka esat gatavi to izdarīt, tagad ir pienācis laiks pāriet no vārdiem pie darbiem, un es Komisijai ieteiktu - sāciet ar zilo tunzivi.
Simon Busuttil
(MT) Ja mēs atļausim zvejniekiem darīt to, ko viņi vēlas, mēs veicināsim tunzivju krājumu izsmelšanu un iznīcināšanu. Tomēr, priekšsēdētāja kungs, ja mēs tunzivju tirdzniecībai uzliksim pilnīgu aizliegumu, tad iznīcināsim zvejniekus, zvejnieku kopienu, viņu ģimenes un kopienu, kas no tām ir atkarīga.
Es uzskatu, ka šīs ir divas galējības - mums nevajadzētu iznīcināt ne tunzivju krājumus, nedz arī nozari, kas no tiem ir pilnīgi atkarīga. Tomēr starp šīm abām galējībām ir ceļš, ko varam iet un kas noved pie kompromisa. Ir ceļš, ar kura palīdzību var daudz vairāk kontrolēt zivsaimniecības nozari, nekā tas tika darīts iepriekš, to pilnībā nelikvidējot.
Tāpēc es uzskatu, ka tunzivju iekļaušana CITES konvencijas I pielikumā ir ārkārtas pasākums, no kā būtu jāizvairās. Būtu labāk, ja mēs sekotu līdzi tam, ko ierosina ICCAT, jo tā jau gadiem ilgi samazina kvotas zivju nozvejai. Tomēr, lai nonāktu pie kompromisa, mēs to varam iekļaut arī CITES konvencijas II pielikumā.
Priekšsēdētāja kungs! Lai izvairītos no tunzivju krājumu izsmelšanas, nav jāiznīcina daudzi zvejnieki, kas no tiem ir atkarīgi. Šīs abas lietas ir iespējams apvienot.
Seán Kelly
Priekšsēdētāja kungs! Manuprāt, daudzi no mums uzskata, ka šis ir apburtais loks, jo, ja mēs aizliedzam zivju, it sevišķi zilo tunzivju zvejošanu, zvejnieki nevarēs izdzīvot. Ja mēs to neaizliegsim, nebūs zivju, ko zvejot.
Es uzskatu, ka šeit viens no galvenajiem elementiem - un daudzās mūsu debatēs tas pastāvīgi tiek minēts - ir zinātniskie pamatojumi. Cilvēki ir teikuši, ka uz zinātniskajiem pamatojumiem nevar īsti paļauties, ka tie nav pietiekami visaptveroši un nav pietiekami aktuāli.
Es vēlētos pajautāt Komisijai un Padomei: vai viņus apmierina izveidotais zinātniskais pamatojums? Jo var citēt zinātniskos pamatojumus, bet vēlāk var ierasties kāds cits ar kādu citu pamatojumu no citiem zinātniekiem.
Līdz ar to es domāju, ka tas ir galvenais elements, un vēlētos dzirdēt, kas par to ir sakāms Komisijai un Padomei.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Šodien dzirdējām, kā nelegālo zvejošanu salīdzina ar mafijām, un arī es vēlos izteikt savu viedokli par labu nozarei, kas daudzos gadījumos ir parādījusi savu atbildības sajūtu.
Es aizstāvu nepieciešamību kontrolēt zvejniecību. Es arī aizstāvu nepieciešamību kontrolēt mafijas. Tomēr tas nevar būt iemesls, lai zilo tunzivi iekļautu I pielikumā.
Man arī jāsaka, ka Basku zvejas flote, kuru šis lēmums pamatīgi ietekmēs, ja to pieņems, ir parādījusi, ka tā ir ļoti atbildīga, jo, lai aizsargātu šo nozari, tā vairākkārt ir lūgusi pārtraukt citu zivsaimniecības produktu, piemēram, anšovu, zvejošanu.
Man arī jāsaka, ka mums būtu jāieklausās Starptautiskās Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijas (ICCAT) teiktajā, jo 2009. gadā tā pieņēma vairāk ierobežojošus un stingrākus pārvaldības pasākumus atbilstoši zinātniskās komitejas ieteikumiem.
Es vēlētos atzīmēt, ka tika nolemts par zvejniecības kvotu 3500 tonnu apmērā 2010. gadā. Savukārt 2009. gadā tās bija 22 000 tonnas, bet 2006. gadā - 32 000 tonnas. Tāpēc tika panākts kompromiss, lai varētu ieviest jaunus kontroles pasākumus, ja tādi būtu nepieciešami.
Es neatbalstu zilās tunzivs iekļaušanu I pielikumā, jo tas var nodarīt kaitējumu daudzām nozarēm, ieskaitot arī mazo nozari, par kuru šodien nerunājām. Tāpēc mums tās iekļaušana būtu jāatbalsta tikai ar nosacījumu, ka šie pasākumi nav spēkā esoši.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Kā eiropietim no Alpu reģiona, ļaujiet man pāriet no ūdens pie zemes. Es vēlētos, lai Komisija uz Dohu aizved lūgumu par priekšlikumu attiecībā uz identifikācijas marķējuma prasībām. Kā mēs zinām, plēsīgajiem putniem, kas audzēti nebrīvē - es domāju tieši piekūnus - ir piemērotas prasības par identifikācijas marķējumu brīdī, kad tos pārdod. Dzīvnieki tiek reģistrēti, apgredzenoti vai - ja tie ir lielāki dzīvnieki - aprīkoti ar mikroshēmām, lai viņus nepieciešamības gadījumā varētu identificēt. Bez šī identifikācijas marķējuma viņus nedrīkst pārdot.
Ar to es gribu teikt, ka attiecībā uz citu sugu dzīvniekiem, kas ir apdraudēti vai kurus audzē, piemēram, lūšiem Centrāleiropā, tāda prasība nepastāv. Tādējādi var notikt tā, ka brīvi klīstošiem, izbēgušiem vai pārdotiem dzīvniekiem nav identifikācijas marķējuma un tos nav iespējams precīzi identificēt. Tas nāk par sliktu, pētot gan viņu izturēšanos, gan skaitu, un, protams, tas padara vieglāku nelegālo tirdzniecību. Tāpēc kā lietderīgu ieguldījumu šajās debatēs es ierosinu Dohā izskatīt šo jautājumu par identifikācijas marķējumu.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs! Es ierados šajā plenārsēžu zālē, lai izglītotos, vai vismaz cerēju, ka tā notiks, jo šajās debatēs ir divi ļoti pārliecinoši argumenti, it sevišķi attiecībā uz zilo tunzivi.
Pirmkārt, vēlos pateikt, ka esam runājuši par nelegālo zvejniecību un, manuprāt, nelegālajiem zvejniekiem ir vienalga par to, kas ir iekļauts kurā pielikumā. Viņi turpinās savas darbības, ja vien mums nebūs šo noteikumu efektīvas politikas.
Mēs varam redzēt loģiku I pielikuma klasifikācijā, tomēr pastāv sociālekonomiski jautājumi. Es domāju, ka mums jākoncentrējas uz rezultātiem.
Pastāv jautājums par izmestajām zivīm un ar tām saistīto I pielikuma kategorizēšanas ietekmi uz zvejniekiem. Es tiecos piekrist viedoklim - bet vēlāk runāšu ar saviem kolēģiem, lai par to diskutētu mūsu grupā, - ka to nevajadzētu iekļaut I pielikumā, bet varbūt II pielikums ir piemērotāks. Tas arī parāda, ka pat ar šo debašu ilgumu un kvalitāti joprojām ir neliela neskaidrība, vismaz es tā jūtos.
Giovanni La Via
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Ņemot vērā pretrunīgos zinātniskos datus, ko dzirdējām no vairākiem kolēģiem, un ņemot vērā krājumu apjomu, kas vismaz pagaidām pavisam noteikti nav sliktākajā stāvoklī, lai to obligāti iekļautu I pielikumā, es neuzskatu, ka tik ierobežojošs pasākums, pat ar visiem ierobežojumiem, ko nepārprotami piemērotu atsevišķiem ar zvejniecību saistītiem apvidiem, ir labākais risinājums.
Ņemot vērā arī pēdējo gadu centienus samazināt specializēto tunzivju zvejošanas uzņēmumu nozvejas līmeni, manuprāt, mums ir jāturpina iet šajā virzienā, paturot tunzivi II pielikumā un izvairoties no steigas, kas dažām nozares teritorijām un uzņēmumiem būtu ārkārtīgi bīstami.
Silvia Iranzo Gutiérrez
Vispirms es vēlos jums pateikties par visiem viedokļiem, kuri, manuprāt, bija ļoti noderīgi un palīdzēs iezīmēt kopīgu nostāju, kas Eiropas Savienībai būtu jāieņem nākošajā Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES) pušu konferencē. Lielais vairākums uzsvēra CITES lietderīgumu, runājot par palīdzības sniegšanu izmirstošu sugu aizsardzībai.
Kā jau teicu sākumā, pēc tam, kad Komisija Padomei iesniegs savu priekšlikumu, Padome varēs izveidot savu nostāju CITES attiecībā uz dažādiem sanāksmes dienas kārtības punktiem saistībā ar galvenajām apdraudētajām sugām. Jūs, piemēram, runājāt par tīģeriem un ziloņiem - Bearder kundze, par leduslāčiem - Liotard kundze, bet lielākā daļa runu bija attiecinātas uz zilajām tunzivīm. Runājot par šo jautājumu, esam dzirdējuši dažādus viedokļus, kas ir balstīti uz dažādiem argumentiem.
Padome, protams, ir informēta par Starptautiskās Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijas (ICCAT) zinātniskās komitejas pēdējās, 2009. gada oktobrī notikušās, sanāksmes rezultātiem, kā arī par FAO neatkarīgo ekspertu grupas 2009. gada decembrī sniegtajiem ieteikumiem. Tāpēc Padome pilnībā apzinās, kāda nozīme šim priekšlikumam par tunzivs iekļaušanu CITES pielikumos ir attiecībā ne tikai uz šīs sugas saglabāšanu, bet arī uz vairāku zvejsaimniecību, kas ir parādījušas savu ilgtspējību pret šo sugu, tradicionālo zvejas metožu saglabāšanu. Tāpēc Padome rūpīgi izvērtēs visus viedokļus, pirms tā pieņems savu nostāju.
Nobeigumā es vēlētos Padomes priekšsēdētāja vārdā atkārtoti pateikt paldies par jūsu runām un ieguldījumu šajā izšķirošajā posmā, veidojot Eiropas Savienības nostāju gaidāmajai CITES konferencei, un es ar prieku Padomei nodošu jūsu runu saturu kopā ar informāciju par jūsu lielo ieinteresētību šajā jautājumā, par ko diskutēs Dohā. Es arī vēlētos jums nodot Spānijas prezidentūras apņemšanos nodrošināt apdraudēto sugu aizsardzību un ilgtspējīgu attīstību. Mēs zinām, ka Padomei šajā jautājumā ir absolūts Parlamenta atbalsts.
Paweł Samecki
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es vēlos pateikt, ka es patiešām novērtēju visu runātāju ieguldījumu attiecībā uz visiem konferencē paredzēto diskusiju mērķiem.
Varu jums apliecināt, ka Komisija atbalstīs ilgtspējīgu tirdzniecību par labu gan bioloģiskajai daudzveidībai, gan kopienām, kurām jādzīvo saskaņā ar attiecīgajām sugām.
Tagad sniegšu vairākus specifiskus komentārus saistībā ar jūsu piebildēm. Vispirms, kā jau es paskaidroju, ļoti drīz tiks pieņemta Komisijas vispārējā nostāja par zilo tunzivi. Tas ir svarīgs jautājums, jo tas attiecas galvenokārt uz ES zvejas flotu lomiem. Tika uzskatīts, ka būtu daudz piemērotāk, ja šajā jautājumā jaunā Komisija, atšķirībā no vecās Komisijas, ieņemtu skaidru nostāju, jo jaunā Komisija būs atbildīga par ES nostājas aizstāvēšanu vai veicināšanu konferencē.
Esmu stingri pārliecināts, ka šis priekšlikums nodrošinās gan šo sugu, gan arī attiecīgās zivsaimniecības nozares ilgtspējīgu nākotni. Tam būs jālīdzsvaro īstermiņa un ilgtermiņa perspektīvas šajā jautājumā. Bet, runājot par specifiskākiem jautājumiem un cienījamo Parlamenta deputātu uzdotajiem jautājumiem par iespējamo atbalstu, ko varētu sniegt attiecīgajiem zvejniekiem, manuprāt, mums būtu jāuzsver, ka Komisija būtu gatava izvērtēt iespēju par šāda atbalsta sniegšanu maksimālā apjomā, bet mums arī jāatceras, ka par budžeta pārdali tika izlemts pirms vairākiem gadiem un ka mums arī jāizvērtē finansiālās sekas, kamēr mums ir nemainīgs finanšu plāns 2007.-2013. gadam.
Ir viens specifisks jautājums attiecībā uz priekšlikumu iekļaut zilo tunzivi II pielikumā, un es uzskatu, ka ir svarīgi piebilst, ka CITES ir ļoti specifiski nosacījumi, ko varētu piemērot II pielikuma gadījumā. Būtu daudz juridisku un tehnisku diskusiju par to, ko šī iekļaušana II pielikumā patiesībā nozīmētu. Šīs iekļaušanas praktiskās sekas nebūtu skaidras. Tāpēc mums ir jādomā, kādas praktiskās sekas būtu zilās tunzivs iekļaušanai II pielikumā.
Runājot par Bearder kundzes jautājumu par ziloņiem, Tanzānijas un Zambijas priekšlikumos ir procesuālas nepilnības, bet mūsu juridiskajā novērtējumā šie trūkumi nevar būt pietiekams iemesls, lai šos priekšlikumus procesuāli noraidītu ex ante.
Visbeidzot, es komentēšu Kelly kunga jautājumu. Vai Komisija ir apmierināta ar daudzu jautājumu zinātniskajiem pamatojumiem? Manuprāt, Komisijai ir grūti apšaubīt zinātniskos pamatojumus, jo tas nozīmētu, ka Komisijai ir labāka zinātniskā vai pētnieciskā jauda nekā pētniecības institūtiem, kas nav šis gadījums. Tāpēc dažreiz ir ļoti grūti ieņemt nostāju attiecībā uz zinātniskajiem pamatojumiem.
Priekšsēdētājs
Esmu saņēmis rezolūciju priekšlikumus, kas iesniegti saskaņā ar Reglamenta 115. panta 5. punktu.
Debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks trešdien, plkst. 12.00.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Sergio Berlato  
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Šodien notiekošās debates par martā paredzēto CITES pušu konferences 15. sanāksmi ir īpaši svarīgas attiecībā uz savvaļas augu un dzīvnieku sugu racionālu izmantošanu.
Rezolūcijas priekšlikums attiecībā uz šo jautājumu, šķiet, sliecas par labu aizliegumam izmantot daudzus resursus. Es runāju tieši par priekšlikumu iekļaut Vidusjūras sarkanos koraļļus CITES II pielikumā. Es vēlētos uzsvērt, ka zinātniskā kopiena uzskata, ka Coralliidae sugas izmiršana nav apdraudēta, ņemot vērā tās pārpilnību visās ūdens tilpnēs, kurās tās dzīvo. Tāpēc koraļļu iekļaušana II pielikumā liekas pārmērīga un ar zinātniskiem datiem nepamatota. Sarkano koraļļu tirdzniecība ir nozīmīgs ienākumu avots lielos Vidusjūras reģiona apvidos, un tā iekļaušana CITES radītu vērā ņemamas sekas vairāku valstu, tajā skaitā arī Itālijas, ekonomikā, rezultātā sabiedrībā izraisot spēcīgu trauksmi un darbavietu zaudēšanu.
Šo iemeslu dēļ mēs esam pret šīs sugas iekļaušanu CITES II pielikumā. Turklāt es vēlos lūgt Eiropas Komisiju pārskatīt līdz šim ieņemto nostāju, kas, šķiet, vairāk ir pārmērīga vides ekstrēmisma rezultāts, nevis pārdomāta zinātniskā analīze.
Clemente Mastella  
Eiropa vienmēr ir rūpīgi pievērsusies problēmām, kas saistītas ar savvaļas dzīvnieku pārmērīgu ekspluatāciju un floras un faunas nelegālu tirdzniecību.
Tomēr atcerēsimies, ka CITES konvencijai savi lēmumi būtu jābalsta uz rezultātiem un zinātniskiem pamatojumiem, ko sniedz attiecīgās starptautiskās iestādes. Īpaši jutīgi ir divi temati: priekšlikums II pielikumā iekļaut sugas Corallium spp. un Paracorallium spp. un lūgums iekļaut zilo tunzivi I pielikumā.
Runājot par koraļļiem, mēs uzskatām, ka ir pareizi vēlreiz paust mūsu nostāju, ņemot vērā negatīvo viedokli, ko 2009. gada decembra vidū sniedza FAO zinātniskās vērtēšanas grupa, kas parādīja, ka nav pieejama informācija par šo sugu samazinājumu, kā dēļ tās būtu jāiekļauj II pielikumā. Tas viss nopietni apdraudētu no koraļļiem gatavoto preču nozares konkurētspēju, kam ir ļoti svarīga nozīme dažos Itālijas reģionos (it sevišķi Torre del Greco, Alghero un Trapani), ja runājam par ekonomiku un darbavietām.
Runājot par tunzivi, ir tādas valstis kā Francija un Itālija, kas visvairāk ir saistītas ar zilo tunzivju zvejošanu un līdz ar to ar šīs sugas aizsardzību, lai to varētu ekspluatēt ilgtermiņā. Mēs varam atbalstīt šo priekšlikumu, bet tomēr lūdzam, lai tā iekļaušana ir atkarīga no lēmumu ieviešanas, kas ir atlikta uz 12-18 mēnešiem, kā arī no nosacījuma par kompensāciju šai nozarei.
Véronique Mathieu  
Pretēji dažu cilvēku viedokļiem CITES nav instruments, kas radīts, lai aizliegtu tirdzniecību, tās mērķis drīzāk ir nodrošināt, lai starptautiskā tirdzniecība ar savvaļas dzīvniekiem un augu sugām neapdraud to izdzīvošanu. Pirms divām nedēļām man bija iespēja tikties ar Namībijas vides un tūrisma ministru. Piemērojot reālu naudas vērtību ziloņiem Namībijā un tādējādi veicinot ziloņu stingri normētu tirdzniecību, šie noteikumi ir izveidoti, lai ziloņus pārvaldītu un aizsargātu pret malumedniecību. Pateicoties šiem pasākumiem, atsevišķu šīs sugas dzīvnieku skaits - to, kuru eksistence nav apdraudēta - ir būtiski pieaudzis. Ņemot vērā minēto, es jūs mudinu atbalstīt Tanzānijas un Zambijas priekšlikumu pārvietot Āfrikas ziloni no CITES I pielikuma uz II pielikumu un noraidīt Kenijas priekšlikumu.
Edward Scicluna  
rakstiski. - Es stingri atbalstu ilgtspējīgu attīstību un neapšaubu jautājumu par to, vai zilo tunzivju (ZTZ) sugas tiek pārmērīgi ekspluatētas un vai tām ir nepieciešama aizsardzība. CITES tiek veiksmīgi izmantota, lai no izmiršanas aizsargātu eksotiskas sugas gadījumos, kad jaunattīstības valstīs nav iespējams kontrolēt neskaitāmos malumedniekus un ziloņkaula medniekus. Bet vai mums šeit ir tāda pati situācija?
Atlantijas okeāna ziemeļaustrumos ZTZ pārmērīgi ekspluatē neliels skaits uzņēmumu, kas zvejo ar traļiem un katrs nozvejo tūkstošiem tonnu. Šie uzņēmumi nāk no vadošajām ES valstīm - Francijas, Spānijas un Itālijas. ES nav nepieciešama starptautiska vides aizsardzības iestāde, kas palīdzētu tai kontrolēt tās dalībvalstīs praktizēto zivsaimniecības nozari.
Mums, protams, ir jābūt pragmatiskiem. Ja starptautiskais politiskais viedoklis nozīmē, ka nevaram novērst ZTZ iekļaušanu CITES, domāsim ar veselo saprātu un proporcionāli, šo sugu iekļaujot II pielikumā, kā to ieteica FAO ekspertu grupa. ZTZ iekļaušana CITES I pielikumā manas valsts ekonomikai radītu lielas izmaksas - gandrīz 2 % apmērā no IKP. Tas neatšķiras no lūguma Skotijā ar vienu vēzienu slēgt visu lašu zvejošanas nozari. Darbu zaudētu gandrīz 1 % darbaspēka.
