Dzīvnieku pārvadāšana (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir debates par N. Parish kunga Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas vārdā uzdoto mutisko jautājumu Komisijai par dzīvnieku pārvadāšanu - B6-0496/2008).
Neil Parish
autors. - Priekšsēdētāja kungs, šodien uzstājos, lai uzdotu šo mutisko jautājumu ne tikai Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas, bet arī Dzīvnieku labturības sadarbības grupas vārdā, jo uzskatu, ka Eiropas Savienībā ir ļoti spēcīga lauksaimniecība. Tomēr, lai lauksaimniecība būtu spēcīga, mums ir jābūt arī spēcīgai dzīvnieku labturības politikai, jo, manuprāt, Eiropas lauksaimniecībai nākotnē ir jāsniedz augstas kvalitātes produkcija un jāievēro ļoti labi labturības standarti. Mēs to varam izmantot, lai veicinātu mūsu produkciju pozitīvā veidā, un tādēļ dzīvnieku pārvadāšana nav tikai motīvs, bet gan ļoti svarīgs faktors, lai tiktu pieņemti pareizie tiesību akti.
Šorīt daudzējādā ziņā vēlos koncentrēties uz faktu, ka mums jau ir pieņemti tiesību akti. Mēs varam diskutēt, vai ar to pietiek vai ne, taču galvenais šobrīd ir pārbaudīt šos tiesību aktus un būt pilnīgi pārliecinātiem, ka dalībvalstis tos pilnībā ievēro, jo mēs zinām, ka, piemēram, atsevišķās dalībvalstīs ir problēmas starp valsts pārvaldi, kura ievieš tiesību aktus, un reģionālajām pašvaldībām, kurām tie ir jāīsteno. Tad rodas problēmas. Un galarezultātā cieš dzīvnieki.
Es varētu izcelt vairākas lietas, taču īpaša uzmanība ir jāpievērš zirgu pārvadāšanas problēmām Eiropā. Daudzi zirgi karjeras beigās savu dzīvi beidz kā "salami” Itālijā, un tie nekādā ziņā netiek pārvadāti saskaņā ar labākajiem nosacījumiem. Daudzus no šiem transportlīdzekļiem esam novērojuši mūsu pašu Eiropas Savienības dalībvalstīs, kurās netiek izpildīti noteikumi, - kravas automašīnas neapstājas laikus, netiek izmantoti atbilstoša veida transportlīdzekļi, un tajos nav atbilstošu gaisa kondicionieru un piemērota ūdens, un nedrīkst pieļaut, ka tas turpinās.
Es bieži vien uzstājos un iesaku Komisijai nepalielināt izmaksas, bet daudzējādā ziņā, kad dzīvnieki ir paredzēti nokaušanai, ja pārvadāšanas izmaksas ir lielākas, jo tiem darāms labs darbs, dzīvniekiem ir jābūt tiesībām tikt pārvadātiem atbilstošos transportlīdzekļos, un šie transportlīdzekļi nedrīkst būt pārpildīti, tad es saku, labi, lai tā būtu! Un tas ir tādēļ, ka daudzas reizes tā vietā, lai veiktu dzīvnieku pārvadāšanu lielā attālumā, viņi ir jānokauj dalībvalstī un jāpārved kā saldēta gaļa. Tādēļ mums ir daudz kas darāms šajā lietā.
Pieminēšu jums arī to, ka M. Kyprianou kungs, iepriekšējais Veselības un patērētāju aizsardzības ģenerāldirektorāta komisārs, laikā, kad viņš bija komisārs, arī mums atkārtoti apliecināja, ka ne tikai atbilstoši ieviesīs pastāvošos tiesību aktus, bet līdz termiņa beigām arī pārskatīs situāciju no jauna. Mēs ļoti strauji tuvojamies šīs parlamenta sesijas un pašreizējās Komisijas beigām, un vēlos aicināt A. Vassiliou kundzi, kura ļoti labi aizstāj M. Kyprianou kungu, izpildīt šīs saistības, jo dzīvnieku pārvadāšana ir viena no tām lietām, pret kurām mums ir jāizturas ar lielu nopietnību.
Šos jautājumus daudzkārt esam uzsvēruši jau arī agrāk, taču mēs esam civilizēta sabiedrība, un par civilizētu sabiedrību daudzējādā ziņā tiek spriests pēc tā, kā tā izturas ne tikai pret cilvēkiem, bet arī pret dzīvniekiem. Tādēļ, kā jau teicu, nav iespējams to uzsvērt pārlieku bieži.
Mani pēdējie jautājumi ir par pašu mutisko jautājumu un to, ka Dzīvnieku pārvadāšanas regula ir spēkā kopš 2007. gada. Tādēļ Komisijai ir jābūt saņēmušai pirmos dalībvalstu gada ziņojumus par šīs regulas ieviešanu. Vai Komisija var sniegt pārskatu par to, kuras dalībvalstis ir atsūtījušas savus ziņojumus? Vai Komisija jau ir veikusi ziņojumu sākotnējo analīzi, saskaņā ar kuru varētu izteikt kādus paziņojumus par trūkumiem un sarežģījumiem, bet arī par svarīgākajiem sasniegumiem šī tiesību akta īstenošanā? Vai Komisija galu galā sagatavos ziņojumu par šīs regulas ieviešanas procesu dalībvalstīs? Šāda analīze būtu ļoti svarīga saistībā ar plānoto Dzīvnieku pārvadāšanas regulas pārskatīšanu. Tādēļ, komisār, es vēlētos dzirdēt atbildes uz šiem jautājumiem.
Vladimír Špidla
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es pilnībā piekrītu N. Parish kunga viedoklim, ka tas, kā mēs izturamies pret dzīvniekiem, tostarp mājlopiem, ir jautājums, kurš neapšaubāmi attiecas gan uz ētiku, gan civilizāciju. Komisija apzinās, ka dzīvnieku pārvadāšana komerciālos nolūkos var tiem radīt nopietnas ciešanas. Šādām ciešanām jo sevišķi ir pakļauti t. s. zemās vērtības dzīvnieki, piemēram, tie, kas domāti nokaušanai. Tiesību aktu īstenošana par pārvadāšanu lielos attālumos nav apmierinoša. Pēdējos mēnešos Komisija ir saņēmusi vairākus ziņojumus par nežēlīgu izturēšanos pret dzīvniekiem. Komisija turpina atbalstīt labākos iespējamos variantus situācijas uzlabošanai. Sākotnējais mērķis ir labāka ES tiesību aktu īstenošana un tādējādi veselīgāki dzīvnieki un apmierinošāki dzīves apstākļi attiecīgajiem dzīvniekiem. Kopējā pētniecības centra veiktajā pētījumā tika secināts, ka jaunas un daudz efektīvākas kontroles sistēmas, piemēram, pārvadāšanas uzraudzība ar satelīta pozicionēšanas sistēmu starpniecību, palīdzētu uzlabot situāciju un nodrošinātu daudz pārredzamāku noteikumu īstenošanu. Šo tehnoloģiju izmantošana palīdzētu arī samazināt administratīvo slogu noteiktas valsts iekšējām iestādēm un organizācijām.
Pirms šī mandāta beigām Komisija apsver ierosināt jaunus standartus, kuru pamatā būtu zinātniskās izpētes rezultāti par pārvadāšanas reizēm, iekrauto dzīvnieku skaitu un iekrauto dzīvnieku skaitu transportlīdzeklī. Komisija veic ES tiesību aktu novērtēšanu, pamatojoties uz dalībvalstu sniegtajiem ziņojumiem saskaņā ar pastāvošajiem ES tiesību aktiem. Šajos ziņojumos informācija tiek sniegta kopā ar veterinārijas ekspertu uz vietas veikto pārbaužu rezultātiem dalībvalstīs. Šo Komisijas ekspertu veikto pārbaužu rezultāti tiek publicēti Komisijas interneta vietnē. Tiek gatavots arī novērtējums saistībā ar informāciju, kas atrodama šajā nozarē aktīvo starptautisko nevalstisko organizāciju publicētajos ziņojumos.
Lielākā daļa dalībvalstu jau ir iesniegušas Komisijai ziņojumus par dzīvnieku pārvadāšanu 2007. gadā. 2008. gada beigās ziņojumu nebija vēl joprojām iesniegusi Kipra, Lietuva, Malta, Bulgārija un Luksemburga. Komisija nosūtīja atgādinājumu par viņu saistībām, un situācija tiks cieši uzraudzīta. Tomēr Regulā (EC) Nr. 1/2005 Komisijai nav prasīts sagatavot ziņojumu par regulas īstenošanu dalībvalstīs. Komisija piekrīt, ka jebkura ierosinātā tiesību akta svarīgākais aspekts ir tā īstenošanas iespējamība. Komisija pastāvīgi pievērš nopietnu uzmanību dalībvalstu ziņojumu analīzei un turpmāk iespējamajiem Kopienas noteikumu grozījumiem šajā jomā.
Struan Stevenson
PPE-DE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, palūkosimies vispirms uz šī jautājuma kontekstu. 2004. gada decembrī tika pieņemts astoņu stundu obligātais laika ierobežojums dzīvnieku pārvadāšanai, tas stājās spēkā 2007. gada janvārī visās 27 dalībvalstīs ar īpašiem izņēmumiem, atļaujot ilgākus braucienus, ja var pierādīt, ka transportlīdzekļa standarti ir paaugstināti, nodrošinot dzīvniekiem piekļuvi ūdenim, temperatūras kontrolei, atbilstošai ventilācijai un brauciena laikā paredzot biežus atpūtas periodus.
Īpašas atkāpes tika atļautas arī attālos lauku reģionos un salās, piemēram, mana vēlēšanu apgabala Orkneju un Šetlendes salās. Tomēr šajos gadījumos bija paredzētas īpašas atpūtas vietas ar piekļuvi ūdenim, lai dzīvniekus varētu pārvadāt salīdzinoši komfortabli. Turklāt atsevišķiem dzīvniekiem tika noteikts pilnīgs pārvadāšanas aizliegums, piemēram, teļiem, kuri ir jaunāki par 10 dienām, un jēriem, kuri nav sasnieguši nedēļas vecumu.
Ziņoju ar zināmu gandarījumu, ka šie pārvadāšanas noteikumi tiek stingri ievēroti, it īpaši tādās valstīs, kā Skotija, kur mēs atsevišķās jomās turpinām īstenot augstākā līmeņa labāko praksi visā ES. Taču ziņojumos man bažas rada tas, kā Neil Parish mums minēja, ka šie noteikumi netiek līdzīgi ievēroti citās ES daļās, it īpaši atsevišķās ES Vidusjūras reģiona dienvidu valstīs, kā arī dažās jaunajās Austrumeiropas kandidātvalstīs un atkal, kā Neil Parish uzsvēra, jo sevišķi tas attiecas uz nokaušanai paredzēto zirgu pārvadāšanu.
Dzīvnieku labturības NVO vēl joprojām uzrāda liecības par šausmīgu ļaunprātīgu zirgu un dažkārt citu mājlopu izmantošanu, pārvedot tos pārmērīgi lielos attālumos dedzinošā svelmē bez piekļuves ūdenim vai atbilstošai ventilācijai, bez atpūtas periodiem un atrodoties pārblīvētās kravas automašīnās. Tā kā to pārvadāšana progresē, šie dzīvnieki arvien vairāk tiek novārdzināti un dehidrēti, daži pakļauti saules dūrienam, un var manīt viņu izmisīgās elsas pēc gaisa, un sliktākajā gadījumā daudzi mirst. Šāda prakse ir jāpārtrauc, un visās dalībvalstīs ir jāievēro stingra atbilstība šai regulai.
Es atbalstu Neil Parish šodien uzdotā mutiskā jautājuma noteikumus, kuros mēģināts pārbaudīt šo pasākumu atbilstības līmeni. Es ceru, ka Komisija var mums tagad sniegt šo informāciju un atkārtoti apstiprināt, ka tiek veikti pasākumi, lai nodrošinātu stingru astoņu stundu dzīvnieku pārvadāšanas ierobežojuma īstenošanu ar atbilstošajām atkāpēm, ko minēju, un lai pārtrauktu vēl joprojām notiekošos ES pastāvošo tiesību aktu pārkāpumus.
Rosa Miguélez Ramos
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, atsevišķām Eiropas valstīm atkarībā no to ģeogrāfiskā stāvokļa, kā S. Stevenson kungs jau norādīja, kā arī atkarībā no to zemes teritorijas un tirdzniecības plūsmas apmēra dzīvnieku pārvadāšana ir jo sevišķi svarīgs jautājums.
Komisār, es vēlos pievērsties diviem īpašiem jautājumiem. Pirmkārt, man vēl joprojām ir skaidrs, ka Komisija saskaras ar sarežģījumiem, veicot situācijas analīzes novērtējumu Kopienas teritorijā. Kaut arī, pamatojoties uz pastāvošajiem noteikumiem, dalībvalstīm ir - kā mēs to redzējām - jāsniedz ziņojums katru gadu par iepriekšējā gadā veiktajām pārbaudēm, šajā regulā nav paredzēts minimālais pārbaužu skaits, kā arī neparādās vienmērība attiecībā uz statistisko bāzi. Tādējādi nevar veikt dažādu valstu sniegtās informācijas salīdzinājumu. Komisār, manuprāt, visu iesaistīto labā šī situācija ir jāmaina, cik drīz vien iespējams.
Tomēr mani interesē vēl viens jautājums. Savā runā jūs raksturojāt zemas vērtības dzīvniekus, kurus pārvadā nokaušanai. Komisār, es pilnībā jums nepiekrītu. Manuprāt, šiem dzīvniekiem ir augsta ekonomiskā vērtība, un esmu pārliecināts, ka šī nozare man piekrīt. Šajā gadījumā šai gaļai ir augsta ekonomiskā vērtība, un pareizi pārvadāšanas apstākļi ir svarīgi neatkarīgi no tā, kāds ir gala mērķis - pat, ja tā ir lopkautuve, - un nobrauktais attālums. Citiem vārdiem sakot, ļoti svarīgi - faktiski visbūtiskāk - ir tas, ka šie dzīvnieki tiek pārvadāti nelabvēlīgos apstākļos.
Tādēļ lūdzu jūs ņemt šos apsvērumus vērā, ierosinot pārmaiņas regulā, ar kuru Komisija strādā. Mēs zinām, ka pārmaiņas attiecībā uz maksimālo pārvadāšanas laiku, kā jau šeit tika minēts, un maksimālo un minimālo temperatūru dzīvnieku pārvadāšanas laikā atrisinās ne tikai reforma, bet arī jaunās tehnoloģijas.
Prasu jums vēlreiz, komisār, un es prasu komisijai, lai pirms šādu būtisku iezīmju grozīšanas ierosinātajām pārmaiņām tiktu meklēts un atrasts pienācis zinātniskais pamats. Turklāt, tā kā mums nav šī pārliecinošā zinātniskā pamata, kura šobrīd trūkst atsevišķos jautājumos, vēlos prasīt, lai mēs atturētos no aplinkus veidā ieviestiem ierosinātajiem grozījumiem saistībā ar dominējošajiem noteikumiem ziņojumos, kuriem nav nekāda sakara ar pārvadāšanu - šeit es runāju par dzīvnieku aizsardzību nokaušanas laikā, par ziņojumu, ar kuru mēs šobrīd strādājam. Manuprāt, attiecībā uz tik svarīgiem un būtiskiem jautājumiem mums visiem - Komisijai un Parlamentam - ir jāliek kārtis galdā.
Anne E. Jensen
Priekšsēdētāja kungs, komisār, vēlos teikt, ka esmu nedaudz sarūgtināta, ka pēc četriem gadiem mēs vēl joprojām neesam redzējuši Komisijas priekšlikumu par to, kā mēs varētu padarīt stingrākus tiesību aktus par dzīvnieku pārvadāšanu. Ir bijuši labi nodomi un konstruktīva sadarbība starp M. Kyprianou kungu un tagad A. Vassiliou kundzi, un Parlamentu. Taču - kad mums būs priekšlikums? To es ļoti vēlētos uzzināt. Ļoti svarīgi ir arī, lai mēs panāktu atbilstošu tiesību aktu īstenošanu. Svarīgi ir nodrošināt, lai mēs patiesi ierobežotu pārvadāšanas laiku dzīvniekiem, kuri paredzēti nokaušanai, līdz astoņām stundām. Tomēr mums ir jāiet vēl tālāk. Mums nevajag vienkārši runāt par laika ierobežojumu. Pētījumi ir parādījuši, ka viena stunda var būt par daudz dzīvniekam, ja tas nav pietiekami spēcīgs pārvadāšanai, un garāki braucieni ir pieņemami, ja dzīvnieks ir spēcīgs un vesels, un tiek pārvadāts labos apstākļos. Mēs, iespējams, turpināsim pārvadāt vaislas dzīvniekus lielā attālumā, un šajā sakarā Parlaments, protams, ir ierosinājis izmēģinājuma projektu atpūtas bāzēm, kur dzīvniekiem ir jāatpūšas pēc 24 stundām. Vēlos zināt, kāds ir progress saistībā ar šo atpūtas bāzu projektu? Nodoms, protams, ir savest kopā kontroles staciju operatorus, veterinārās iestādes, pētniekus un dzīvnieku labturības organizācijas, lai ļautu tiem kopīgi definēt labāko praksi šajā jomā. Ir sarežģīti šādu projektu īstenot praksē, taču ir vērts to mēģināt, jo ir svarīgi, lai mūsu zināšanas un pētniecība par dzīvnieku labklājību pārvadāšanas laikā tiktu atspoguļota arī tiesību aktos un praksē.
Janusz Wojciechowski
Priekšsēdētāja kungs, N. Parish kungs mums pareizi atgādināja par kaut ko, ko esam daudzas reizes minējuši šajā sēžu zālē, proti, ka tas, kā mēs izturamies pret dzīvniekiem, parāda mūs - cik "kulturāli” un civilizēti mēs esam. Pārvadāšanas lakā dzīvnieki tiek pakļauti lielai cietsirdībai Ir veikti noteikti uzlabojumi, ieviešot augstākus dzīvnieku pārvadāšanas standartus, taču ar šiem pasākumiem vien nepietiek.
Manuprāt, atbilstošais risinājums, kas kā pirmais tika piedāvāts pirms krietna laika, būtu ierobežot dzīvnieku pārvadāšanas laiku līdz astoņām stundām, un kopējo laiku, ko dzīvnieki pavada tranzītā un ceļā uz lopkautuvi, līdz divpadsmit stundām. Mūsu mērķis ir izvirzīt šo priekšlikumu notiekošajā darbā ar Regulu par dzīvnieku aizsardzību to kaušanas laikā.
Cienījamās dāmas un kungi! Polemizēt par humāniem pasākumiem ir viena lieta, taču ir vēl viens arguments, proti, finanses (kas atsevišķiem cilvēkiem ir daudz saistošāks). Runa ir par to, ka šie pārvadājumi tālos attālumos palielina izmaksas, kuras, protams, tiek novirzītas uz patērētāju. Mums ir jāizvērtē šīs izmaksas un jāizmanto tās kā arguments, lai beidzot pēc gadiem ilgām debatēm noteiktu ierobežojumus par dzīvnieku pārvadājumiem un atvieglotu dzīvnieku ciešanas.
Carl Schlyter
Priekšsēdētāja kungs, par civilizācijas attīstības līmeni var spriest pēc tā, kā tā izturas pret visneaizsargātākajām dzīvajām būtnēm, kas atrodas šajā civilizācijā. Spriežot pēc tā, kā mēs izturamies pret mūsu dzīvniekiem, mēs vēl joprojām esam barbari.
Es atceros, kad Zviedrija pievienojās ES, kas notika nu jau gandrīz pirms piecdesmit gadiem. Pirms pievienošanās tika daudz diskutēts par dzīvnieku pārvadāšanu. Tā bija joma, kurā mēs grasījāmies uzlabot situāciju. Tad 2005. gadā tika pieņemta pirmā direktīva. Tomēr dzīvnieku situācija neuzlabojās, un tā vietā tobrīd mums teica, ka uzraudzība darbosies kopš šā brīža, ka GPS sistēmas tiks ieviestas no šā brīža, ka transportlīdzekļu vadītāji tiks apmācīti no šā brīža un ka kravas automašīnas strādās labāk no šā brīža. Piecas valstis pat nav papūlējušās iesniegt ziņojumu. Es pieprasu, lai Komisija sodītu šīs valstis nekavējoties. Kas attiecas uz pārējām 22 valstīm, cik daudz pārbaužu tās ir veikušas? Vai tās izpilda noteikumus? Vai tas darbojas? Diemžēl daudzos gadījumos atbilde ir - nē.
Tad M. Kyprianou kungs apsolīja, ka viņš atgriezīsies šeit pirms sava mandāta beigām, ja tas būs nepieciešams - tas ir nepieciešams - un ja būs sabiedrības viedoklis - un sabiedrības viedoklis ir! Daudzas no jaunajām dalībvalstīm patiesībā ir mazas un, iespējams, tajās nav nepieciešams 24 stundu ilgs brauciens, kas seko vēl vienam 24 stundu braucienam. Mums būs jauna dzīvnieku kaušanas direktīva, kurā atļauts pārvietot kautuves, un samazināta pārbraucienu nepieciešamība.
Mums ir jāpārskata dzīvnieku apstākļi pārvadāšanas laikā. Cik daudzi no mums spētu novērtēt četras govis vai desmit aitas savā divguļamajā gultā 24 stundas? Tieši tik cieši dzīvnieki šobrīd tiek saspiesti. Vai, iedomājaties, nav pilnībā novērsts tas, lai cāļu, kas novietoti kravas mašīnas augšējā stāvā, izkārnījumi nekristu virsū tiem, kas atrodas zemāk. Kurš vēlas tikt pārvadāts šādos apstākļos? Es aicinu visus ES lauksaimniecības ministrus doties ar mani braucienā no Stokholmas līdz Briselei tādos pašos apstākļos, kādos tiek pārvadāti dzīvnieki. Vēlos uzzināt, cik daudzi pieņems šo uzaicinājumu. Iespējams, viņi drīzāk grozīs šos tiesību aktus.
Mēs runājam par izmaksām. Lielākās izmaksas šajā sakarā ir izmaksas videi, kas rodas garo pārbraucienu rezultātā. Ir arī izmaksas dzīvnieku ciešanu ziņā saistībā ar garajiem pārbraucieniem. Tomēr šo garo pārbraucienu rezultātā gaļas kvalitāte samazinās. To rezultātā vērtība patiesi samazinās. Dzīvnieks, kurš ir satraukts, dos daudz sliktākas kvalitātes gaļu, un ciešanas tādējādi darbojas tieši lejup pa visu ķēdi. Padomājiet par lopkopi, kurš ir ielicis daudz pūļu un naudas, lai izaudzētu labu dzīvnieku, kas pēc tam savā dzīves pēdējā posmā tiek sabojāts.
Nē, mums ir vajadzīgs jauns priekšlikums pirms vēlēšanām. Es nesaprotu, kā var notikt vēlēšanas kampaņa, ja mums nav vismaz priekšlikums no Komisijas, kas parāda, ka tagad mēs beidzot uzlabosim dzīvnieku apstākļus.
Jens Holm
Priekšsēdētāja kungs, šīs diskusijas sākuma punkts, protams, ir tāds, ka dzīvnieki ir jutīgas būtnes. Dzīvnieki spēj just sāpes, stresu un ciešanas tieši tādā pašā veidā, kā mēs. Mums tas ir jāņem vērā, izstrādājot tiesību aktus. Tas šobrīd netiek darīts.
Dzīvnieki ES arvien biežāk tiek pārvadāti. Tās ir tiešas iekšējā tirgus sekas. Iekšējais tirgus rada specializēšanos. Dzīvniekus izaudzē vienā vietā, tos nokauj citā vietā, un gaļa tiek transportēta uz trešo vietu. Dalībvalstīm pat nav atļauts aizliegt pārvadāt dzīvniekus viņu labturības labad. Tas patiesi ir nepieņemami. Zviedrijā veiktajā pētījumā tika noteikts, cik daudz dzīvnieku kopumā tiek pārvadāti pāri valstu robežām ES. Tika noteikts, ka 15 valstu ES 22 miljoni četrkājaino dzīvnieku, tādu kā cūkas, zirgi un govis, kā arī 500 miljardu mājputnu katru gadu tiek pārvadāti visos virzienos starp ES dalībvalstīm. Tas bija tad, kad ES bija 15 dalībvalstis. Varat vien iedomāties, kādi cipari būtu 27 valstu gadījumā. Protams, tie būtu ievērojami lielāki.
Vēlos vaicāt Komisijai, kad mums būs jaunā dzīvnieku pārvadāšanas direktīva. M. Kyprianou kungs, protams, solīja, ka jauna direktīva būs šajā pilnvaru termiņā. Vai Komisija mums var apsolīt, ka mēs Eiropas Parlamentā cenšamies panākt maksimālo, proti, astoņu stundu ierobežojumu dzīvnieku pārvadāšanai? Vēlos arī pavaicāt pāris jautājumu V. Špidla kungam. Jūs sakāt, ka piecas dalībvalstis nav iesniegušas ziņojumu, kas, protams, ir ļoti šokējoša situācija. Ko jūs Komisijā darāt ar šiem dalībvalstu ziņojumiem? Vai jūs tos kādā veidā analizējat? Mēs Parlamentā vēlētos saņemt analīzi, ziņojumu no Komisijas, kurā jūs visu apkopojat un skaidri norādāt pasākumus, kas ļaus pārveidot apstākļus, kādos dzīvnieki tiek pārvadāti. Tātad, kad mums būs jaunā direktīva ar astoņu stundu ierobežojumu un vai mēs varētu saņemt dalībvalstu ziņojumu analīzi?
Godfrey Bloom
IND/DEM grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, tas, kā vienmēr, ir fascinējoši. Nekādas ironijas izjūtas šajā sēžu zālē. Viena no lielākajām problēmām, ar kuru mēs, it īpaši Apvienotajā Karalistē, saskaramies, ir nedabiski muļķīgs noteikumu un regulu birums, kas pirms 10 gadiem tika sūtīts uz lopkautuvēm un kura rezultātā tika slēgtas vairāk nekā 1000 lopkautuves Apvienotajā Karalistē, un panāca daudz garāku dzīvnieku pārvadāšanas laiku.
Mans svainis ir miesnieks. Viņam pieder lopkautuve Jorkšīrā un vienubrīd - un par to rakstīja Private Eye žurnālā - tur bija pieaicināts veterinārs, kurš uzrauga veterināru, kurš uzrauga gaļas inspektoru, kurš uzrauga divus miesniekus! Šāda veida absurdā jūs nonākat, ņemot vērā šos organizēšanas noteikumus un regulas. Problēma ir pārvadāšanas laiks. Šobrīd visu šo lopkautuvju slēgšanas dēļ no Bridlingtonas manā vēlēšanu apgabalā cūkas, aitas un liellopi tiek vesti tieši pāri Anglijai uz Mančestru. Tas mums ir jārisina.
Es runāju arī par zirgu pārvadāšanu. Mans kolēģis Nigel Farage man saka, ka Eiropas Savienībā ir valstis, kuras patiesībā pret zirgu izturas kā pret ēdienu! Man kā anglim tas ir pilnībā nepieņemami, ka cilvēki varētu ēst savus zirgus. Anglis neēstu savu zirgu tāpat, kā neēstu savu suni vai savus bērnus, bet es pieņemu, ka tas vienkārši parāda milzīgo kultūras atšķirību, kāda pastāv starp mums un citām Eiropas Savienības valstīm.
(Smiekli)
Jim Allister
Priekšsēdētāja kungs, pēc iepriekš teiktā runāt nebūs viegli! Jāsaka, ka man nav problēmu ar efektīviem un atbilstošiem noteikumiem, kas regulē dzīvnieku labturību, taču mani satrauc tas, ka mēs nokļūstam vāveres ritenī, kur gatavojamies savilkt cilpu ap mūsu lauksaimniecības nozari, lai tās praktiskā funkcionēšana tiktu padarīta par neiespējamu. Es redzu šādas attīstības zīmes, kas pavīd no Komisijas, apspriežoties par maksimālā pārvadāšanas laika un lopu blīvuma pārvadāšanas laikā pārskatīšanu.
Atcerēsimies, ka Komisijai to neizdevās panākt 2005. gada regulā. Tomēr vairāk nekā divus gadus pēc tās spēkā stāšanās Komisija atkal mēģina atcelt astoņu stundu ierobežojuma atkārtojamību. Jāsaka, ka manā vēlēšanu apgabalā Īrijā tas būtu postoši, jo, lai eksportētu dzīvniekus, ko mēs darām, mums ir jāveic braucieni pa jūru, un ja tiek atļauts tikai viens astoņu stundu periods, tad tas būtu pilnībā neadekvāti un pilnībā nepieņemami.
Atgādināšu Parlamentam, ka šādi apgrūtinoši apstākļi nepavisam nav salīdzināmi ar lieliem attālumiem, kādos dzīvnieki tiek pārvadāti Dienvidamerikā, no kurienes mēs tos laimīgi importējam. Tātad mēs kārtējo reizi nodarbosimies ar mūsu pašu lauksaimnieku sodīšanu, vienlaikus neliekoties ne zinis par to, ko ir piedzīvojis imports, kuru mēs saņemam.
Jāsaka, ka mums ir jātiek vaļā no šīs apsēstības cirst nost sev degunu, lai spītētu savai sejai.
Elisabeth Jeggle
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, šis ir vēl viens temats, par kuru diskusijas, no vienas puses, ļoti ātri atklāj ar to saistītās spēcīgās emocijas, kā arī patieso realitāti, no otras puses. Man jāsaka liels paldies Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas vadītājam N. Parish kungam par šo jautājumu. Šis jautājums ir svarīgs - ne tikai, lai paustu emocijas, bet arī, lai uzdotu Komisijai šādus diezgan specifiskus jautājumus. Kas ir noticis? Kā šo attīstību var pārbaudīt? Vai jums ir kādi pierādījumi, un ja ir, tad kādi? Kādi skaitļi ir jūsu rīcībā?
Komisār, jūs minējāt pāris skaitļus, bet es patiesi ticu, ka pastāv neatbilstības starp dalībvalstīm, par ko liecina tas, ka dažas dalībvalstis ir iesniegušas ziņojumus, bet citas nav. Kāda ir situācija saistībā ar īstenošanu? Kā tālie pārvadājumi tiek uzraudzīti? Kā tos uzrauga katrā dalībvalstī?
Vēl viena svarīga problēmu joma, kas prasa steidzamu diskusiju, ir problēmas, kas rodas tāpēc, ka mēs lauksaimniecību definējam vienīgi kā ekonomisku jomu un vienādojam lietas, kuras mums, iespējams, vajadzētu uztvert dažādi. Piemēram, kāda papildu profesionālā apmācība pārvadāšanas jautājumos apmācītiem lauksaimniekiem būtu jāveic? Kā tā jāorganizē un kurš šādu apmācību sniegs? Kur lauksaimniekiem tā ir jāparāda, lai iegūtu savu kvalifikāciju?
Atkārtošu: lauksaimnieki ir apmācīti, kā izturēties pret dzīvniekiem, savukārt transportuzņēmēji algo transportlīdzekļu vadītājus, kuri, iespējams, nekad dzīvē nav strādājuši ar dzīvniekiem. Pret šīm abām lietām nevar attiekties vienādi, bet zināmā mērā mēs to darām.
Otrs apstāklis, kas rada nopietnas problēmas, ir šāds. Lauksaimnieki savus teļus var pārvadāt 50 km attālumā. Ļaujiet man šajā brīdī teikt, ka kā ārkārtas jautājums mums patiesi ir vēl jāapsver, kā mēs varam palīdzēt mazām lopkautuvēm darboties ekonomiski un tādējādi samazināt nepieciešamību pēc papildu pārbraucieniem.
Tātad lauksaimniekiem ir atļauts pārvadāt savus dzīvniekus 50 km attālumā, taču problēmas rodas tad, ja viņi paņem līdzi arī kaimiņa dzīvniekus. Arī šis jautājums prasa pārdomas. Vai ierobežojums 50 km ir pareizs, vai mums varbūt vajadzētu meklēt šo attīstību cēloni arī lopkautuvēs? Ja lauksaimnieki pārvadā zirgu izklaides nolūkā, nav problēmu, un šī regula netiek piemērota, bet, ja to ved uz tirgu, šī regula tiek piemērota, un ir jāievēro tās prasības. Šie jautājumi ir jāapspriež un jāatrod uz tiem atbildes turpmākajās debatēs.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Jautājums par dzīvnieku pārvadāšanu un labturību, kā jau to N. Parish kungs un citi labi parādīja, ir jāuzskata par ļoti būtisku, raugoties no civilizācijas perspektīvas. Dzīvnieku ciešanu ierobežošana, cik drīz vien iespējams, ir ētisks imperatīvs, kas veido daļu no mūsu kultūras mantojuma, neskatoties uz acīm redzamo paradoksu, ka mēs mēģinām aizsargāt viņu labturību laikā, kad daudziem no tiem tas būs pēdējais ceļojums.
No otras puses, nedrīkst aizmirst, ka cena, kas jāmaksā par spēkā esošo pieprasīto un finansiāli dārgo noteikumu īstenošanu, ir problēmas, kas izkropļo konkurenci un spēcīgi ietekmē atsevišķu Eiropas Savienības reģionu attīstību.
Reģioni un dalībvalstis, kuriem nav iespēju piegādāt konkrētas sugas no saviem tirgiem un kuri atrodas daudz tālāk no ražošanas centriem, kā tas ir manas valsts gadījumā, tagad saskaras ar lielākiem konkurētspējas sarežģījumiem savās nozarēs, kas saistītas ar kaušanu un apstrādi, savukārt reģioniem un dalībvalstīm, kurās ir produkcijas pārpalikumi, palielinās priekšrocības, jo tām ir kļuvis vienkāršāk pārdot produktus, kas jau ir apstrādāti, proti, priekšrocības nodarbinātības un pievienotās vērtības ziņā.
Tā kā šis tiesību akts ir bijis spēkā divus gadus, ir pilnībā pieņemami, ka Komisijai ir jāsniedz, cik vien iespējams, plašs novērtējums un ne tikai par īpašiem jautājumiem stingro pārvadāšanas noteikumu īstenošanā, bet arī par ekonomiskajām un sociālajām sekām, ko tā rada reģionos un dalībvalstīs ar atsevišķu, cilvēku patēriņam svarīgu dzīvnieku sugu zemu ražošanas jaudu.
Tādēļ, manuprāt, Komisijai ir jāatbild uz šiem jautājumiem, cik drīz, objektīvi un pilnīgi vien iespējams.
Mojca Drčar Murko
(SL) Liels daudzums dzīvu dzīvnieku pārvadājumu no Austrumeiropas uz Itāliju tiek veikts cauri Slovēnijai. Ņemot vērā mūsu veterināro iestāžu pieredzi, piemērojamie Eiropas tiesību akti ir labi saprotami, taču mazliet neveikli un sarežģīti īstenošanai.
Lielākā problēma Slovēnijā ir saistīta ar inspekcijām, jo tagad, kad Eiropas iekšējās robežas ir atceltas, ir sarežģīti pārbaudīt, vai kravas mašīnu vadītāji patiesi apstājas iepriekš noteiktajās atpūtas perioda pieturvietās. Man tas ir jāuzsver, jo savas teritorijas izmēra dēļ Slovēnijā nav atļautas atpūtas perioda pieturvietas, un tā vietā tai ir jāveic nepieciešamie pasākumi ar Ungāriju un Itāliju. Mums ir steidzami nepieciešams vienots risinājums, kuru var vienādi īstenot.
Ņemot vērā postošo situāciju saistībā ar dzīvnieku pārvadāšanu lielā attālumā pa Eiropas ceļiem, 2005. gada regulas pārskats ir jāizmanto kā iespēja, lai paaugstinātu dzīvnieku labturības standartus. Pārvadāšana ir cieši saistīta ar izturēšanos pret dzīvniekiem pirms nokaušanas, un es piekrītu tiem saviem kolēģiem deputātiem, kuri uzskata, ka nav pamata atļaut pārvadāšanu, kas pārsniegtu astoņas stundas.
Tādēļ es iestājos par stingru pārvadāšanas ierobežošanu, bet atbalstu arī priekšlikumu pārvietojamo lopkautuvju ieviešanai.
Andrzej Tomasz Zapałowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, regula par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā ir ļoti svarīga, un šī veida informācija ir būtiska. Šādos apstākļos ir jāuzsver, ka liela daļa Eiropas Savienības pilsoņu patērētās importētās gaļas nav ražota pēc līdzīgiem noteikumiem. Šī regula ir viens no daudz saprātīgākiem regulējumiem par dzīvnieku audzēšanu un nokaušanu.
Es saprotu, ka liela daļa pārtikas uzņēmumu bieži vien neievēro darba tiesības, nemaz nerunājot par pienācīgu izturēšanos pret dzīvniekiem. Vissliktākā izturēšanās pret dzīvniekiem notiek tieši lielajos uzņēmumos. Šī problēma reti kad skar mazos vai vidējos uzņēmumus. Vienīgais risinājums ir nodrošināt stingrāku politikas kontroli, kā arī robežu kontroli, un atklāt sabiedrībai to uzņēmumu nosaukumus, kuri pārkāpj dzīvnieku tiesības, lai patērētāji varētu izvairīties no to ražotās produkcijas.
Kathy Sinnott
Priekšsēdētāja kungs, ir ļoti svarīgi, ka dzīvnieki tiek pārvadāti tā, lai nodrošinātu drošību un novērstu ciešanas, no kurām var izvairīties. Es izmantoju šo terminu tādēļ, ka dzīvnieki neapšaubāmi baidās no visiem motorizētiem transportlīdzekļiem. Ir svarīgi šīs bailes samazināt, kur vien tas iespējams.
Kad mēs regulējam šo drošību un ciešanu novēršanu mēs tiecamies skatīties uz laiku un attālumu. Tas ir pašsaprotami, bet tas ir vienkāršoti Īrijas gadījumā, kura, es jums atgādinu, ir sala un arī nozīmīgākā dzīvnieku eksportētāja. Laika ierobežojumi un attālums, šķērsojot ūdeņus, kas mūs atdala no kontinenta un no mūsu tirgiem, nevar būt absolūti. Mēs astoņas stundas dzirdējām ieteikumus, bet ir vajadzīgs vairāk par astoņām stundām, lai dzīvniekus nogādātu uz kuģa un šķērsotu jūru. Nav iespējams ūdensceļa vidū izvest dzīvnieku ārā ganīties.
Tādēļ es jums ieteiktu ņemt vērā apstākļus, kādos dzīvnieki tiek transportēti, sevišķi Īrijas gadījumā, nevis tikai laiku un attālumu.
Lydia Schenardi
(FR) Priekšsēdētāja kungs, lai gan regula par dzīvnieku pārvadāšanu ir spēkā kopš 2007. gada janvāra, nešķiet, ka dalībvalstis sistemātiski darbotos saskaņā ar šo regulu, jo tās neiesniedz prasītos ikgadējos ziņojumus. Tādēļ problemātiska ir vispārēja analīze, jo trūkst liela daļa vajadzīgās informācijas attiecībā uz pārbaužu uzsākšanai piešķirtajiem līdzekļiem. Kā dzīvnieku labturības biedrību locekle un sadarbības grupas par dzīvnieku labturību un saglabāšanu locekle es esmu īpaši ieinteresētā šajā jautājumā.
Biedrības nerimstoši cīnījās desmitiem gadu līdz 2007. gadam, kad beidzot tika pieņemtas direktīvas šajā jomā, kurā tagad dalībvalstis parāda zināmu paviršību. Es pat teiktu, ka tā ir nevēlēšanās, jo, īsi sakot, kā mēs zinām, veikt pārbaudes un apskates ne pavisam nav tik grūti. Mēs zinām, kur ir kautuves, mēs zinām, kur tiek audzēti dzīvnieki, un mēs zinām ceļus, pa kuriem dzīvnieki tiek pārvadāti, tātad kur ir problēma?
Es domāju, ka ir svarīgi, lai šajā dienā un šajā laikmetā, kad sabiedrībā gluži pamatoti pieaug interese par dzīvnieku labturību saimniecībā, lopkautuvē un pārvadāšanas laikā, dalībvalstis ņemtu vērā šo viedokli.
Tā kā man ir dota iespēja runāt, es gribētu piebilst, ka attiecībā uz pārvadāšanu, neatkarīgi no braucienu ilguma ir būtiski, ka tiek ņemti vērā vietējie klimata apstākļi. Dažu stundu ilgs brauciens, kas veikts Nīderlandē pavasarī ļoti atšķiras no tikpat ilga brauciena, kas veikts vasaras vidū tādā valstī kā, piemēram, Grieķija. Vai pēdējā minētajā gadījumā mums nevajadzētu noteikt nakts pārvadāšanu kā obligātu prasību?
Es būtu pateicīga, ja jūs turpmāk apsvērtu šo priekšlikumu.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs, attiecībā uz tiesību aktiem mēs raugāmies uz relatīvi jaunu regulu par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, jo tā stājās spēkā tikai 2007. gada janvārī. Kaut arī es domāju, ka mēs visi labprāt cerētu, ka ikviens no pirmās dienas rīkotos saskaņā ar šīs regulas daudzajām prasībām, tas būtu diezgan brīnumaini, ja tā tas būtu, jo tā ir ļoti sīki izstrādāta un izvirza, un gluži pamatoti, lielas prasības dalībvalstīm un operatoriem.
Es atzinīgi vērtēju Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas priekšsēdētāja Neil Parish šodienas jautājumu, uz kuru ir jāatbild mutiski, jo mēs gribam redzēt, vai šī regula darbojas. Tomēr vispirms mums ir jāzina, ka tā tiek īstenota, jo mēs rūpējamies par to, kā dzīvnieki tiek pārvietoti visā Eiropas Savienībā.
Tādās valstīs kā Īrija, kurās ir plaši attīstīta lopkopības nozare, ir ticis izdarīts milzīgs darbs, lai to īstenotu no pirmās dienas gan pašā nozarē, gan no to iestāžu puses, kas veic uzraudzību - Lauksaimniecības departaments un citas iestādes. Licencētie operatori ir ieguldījuši lielus naudas līdzekļus, lai atjauninātu savus pārvadātājus un apmierinātu šīs regulas prasības attiecībā uz apmācību un kompetenci. Patiesībā es atzīmēju, ka tikai šomēnes vien Īrijā notiek daudzi apmācības kursi to transportlīdzekļu vadītājiem, kas pārvadā liellopus, aitas, kazas, cūkas, zirgus un mājputnus - E. Jeggle izvirzītais punkts - un varbūt citām dalībvalstīm ir jādara tas pats.
Ir interesanti, ka šī regula tiek piemērota tikai tādai dzīvnieku pārvadāšanai, kas tiek veikta saistībā ar saimniecisko darbību. Man ir bažas, ka mēs ignorējam mājas lolojumdzīvnieku labturību, jo es esmu redzējusi piemērus par tādiem cilvēkiem, kas domā, ka viņi zina kā gādāt par dzīvniekiem, darot to ļoti slikti, un tomēr, ļoti bieži tie ir tie paši cilvēki, kas pieprasa īpašus noteikumus lauksaimniecībai un saimnieciskajai darbībai. Tā ir joma, kurai mums ir jāpievērš uzmanība.
Es uzskatu, ka kopumā dzīvnieku pārvadātāji ir licencēti, tiem ir atļaujas un viņi atbilst labākajiem labturības standartiem - jo tas viņiem ir ārkārtīgi būtiski: viņiem ir jāpārvadā dzīvnieki tā, lai šie dzīvnieki sasniegtu ceļa mērķi labā stāvoklī un tādējādi atbilstu pircēju vajadzībām. Problēma ir ar neregulēto jomu, kur dažus cilvēkus neskar šie noteikumi, un tas ir jautājums, uz ko mums ir jākoncentrējas. Kuri ir šie nestandarta cilvēki, un kā mēs varam viņus aizturēt un izslēgt no uzņēmējdarbības?
Saistībā ar laika ierobežojumiem un noteikumu par astoņām stundām ļaujiet man teikt, ka Eiropai bija patiesa problēma piemērot šo regulu tādēļ, ka daudzas dalībvalstis, arī Īrija, zina, ka mums ir jāpārvadā mūsu dzīvnieki ilgāku laika posmu, bet mēs arī zinām, kā par tiem rūpēties, šādi rīkojoties. Es tādējādi nepiekristu tiem, kuri vēlas samazināt pārvadāšanas laika ilgumu, bet es piekrītu tam, ka mums ir jābūt drošiem, ka labturība ir prioritāte.
Par zirgiem runājot, es bieži sev saku, ka es vēlētos, lai es būtu tīrasiņu dzīvnieks, jo tie ceļo pirmajā klasē. Acīmredzami cilvēki rūpējas par tādiem dzīvniekiem, kam ir augsta ekonomiskā vērtība, un pašreizējās ekonomikas lejupslīdes apstākļos es uztraucos par zirgu labturības pilnīgu izbeigšanos. Es teiktu: nevajag vēl vairāk noteikumus. Iespējams, mums jau ir par daudz noteikumu, kas apslāpē šo nozari, kas tiecas atbilst tiem. Bet ļaujiet mums piemērot noteikumus visiem, un ļaujiet mums izslēgt no šīs sistēmas tos, kuri nepilda šos noteikumus.
Robert Evans
Priekšsēdētāja kungs, es gribētu apsveikt N. Parish par šī jautājuma izvirzīšanu. Par spīti mūsu politiskajām domstarpībām un, neskatoties uz viņa kā cilvēka acīmredzamajiem trūkumiem, es domāju, ka viņš patiesībā ir ļoti saprātīgs šajā jautājumā, un es viņu atbalstu. Mums ir vajadzīgs, lai šī regula gūtu panākumus, un mums ir vajadzīgs, lai tā vispārēji būtu spēkā, bet man ir daudz iebildumu, un es nepiekrītu dažiem kolēģiem, kas runāja šorīt.
S. Stevenson teica, ka garāki pārbraucieni ir nenovēršami - es saku: tā nav. A. E. Jensen runāja par 24 stundu pārvadāšanu - nav obligāti. J. Allister, lauksaimnieciskajai ražošanai pašai ir jāuzdod jautājumi. Kā civilizētai sabiedrībai mums ir kopumā jāskatās uz visu jautājumu, visu mērķi, visu ideju par dzīvnieku pārvadāšanu lielos attālumos un pēc tam to nogalināšanu. Ja es lietotu uzturā gaļu, es vaicātu, kā var tās ciešanas, kas rodas ceļā, par kurām mēs zinām, proti, atūdeņošanās, stress un - mūsu Īrijas kolēģiem ziemeļos un dienvidos - pārvadāšana pa jūru, iespējami uzlabot produkta kvalitāti beigās?
Pēc manām domām tam nav ekonomiskas jēgas. Tam nav humānas jēgas. Tādēļ es esmu par dzīvnieku pārvadāšanas pilnīgu aizliegumu, kas, es uzskatu, atbalstītu lauku ekonomiku. Tas stimulētu vietējos ražotājus, jā, mazos un vidējos uzņēmumus, kā kāds par tiem teica, un tas radītu tādu pārtikas patēriņu, kas ir tik tuvu ražošanas vietai, cik vien iespējams.
Trūkstot šādam risinājumam, un es zinu, ka tuvākajā nākotnē tāda nebūs, es domāju, ka mums ir vajadzīga pašreiz mums esošās regulas pareiza, reāla ieviešana, un es mudinu Komisiju izmantot visus spēkus Eiropā - policijas spēkus uz autoceļiem, ja nepieciešams - lai apstādinātu un pārbaudītu kravas automašīnas ar mērķi pārliecināties, vai tiek pildītas visas šo tiesību aktu prasības.
Fiona Hall
Priekšsēdētāja kungs, vai Komisija ir apsvērusi dzīvnieku labturības noteikumu sliktas īstenošanas ietekmi uz cilvēku veselību? Pārvadāšana, sevišķi pārvadāšana lielā attālumā kopā ar pietiekamas vietas trūkumu, rada stresu, un stress izraisa lielāku uzņēmību pret slimībām. Tas īpaši attiecas uz zirgiem, kur zinātniski pētījumi parāda, ka pārvadāšanas rezultātā zirgi kļūst ļoti novārguši. Tas nozīmē, ka tiem ir daudz vairāk izdalījumu, nekā būtu parasti, un tas stipri palielina slimību izplatības varbūtību. Daudzi pārvadātie dzīvnieki tiek vesti uz kautuvēm - 320 miljoni katru gadu - tātad tas nozīmē, ka ir stipri palielināts risks, ka pārtikas ķēdē var iekļūt slimības, piemēram, salmonella.
Ņemot vērā pašreizējo noteikumu īstenošanas ļoti vājo līmeni un ar gariem pārvadājumiem saistīto stresu it īpaši zirgiem, pat ja ir pienācīgas atpūtas pieturas, vai Komisija plāno izvirzīt, kur tas ir nepieciešams un, pamatojoties uz zinātniskām liecībām, galīgo absolūto pārvadājuma laika ierobežojumu? Tas būtu dzīvnieku labturības un cilvēku veselības interesēs.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dzīvnieku pārvadāšanas problēma ir ļoti svarīga, un ir labi, ka Parlaments atkal pievēršas šim jautājumam. Tomēr mazāk pozitīvi ir tas, ka mēs neīstenojam šo regulu efektīvi.
Es atzinīgi vērtēju to, ka šodienas debašu laikā mēs turpinām koncentrēties uz zirgu pārvadāšanu. Tās ir atzīstamas ziņas ne tikai tādēļ, ka es audzēju zirgus, bet arī tādēļ, ka šajā jomā noteikti netiek uzturēti standarti. Es gribētu izmantot šo izdevību, lai teiktu, ka zirgi var saprast cilvēkus. Tomēr, kaut arī zirgi vienmēr saprot mūs, mēs nevaram vienmēr saprast zirgus. Zirgi tāpat kā cilvēki jūt bažas, bailes un ir spējīgi uzticēties cilvēkiem. Es atceros gadījumu, kad nopietni slims zirgs klīnikā neļāva veterinārārstiem neko viņam darīt, ja klāt nebija mana meita. Tiklīdz ieradās mana meita, viņi varēja veikt iecerēto ārstēšanu. Viņš gluži vienkārši uzticējās viņai. Tāpat kā mēs, cilvēki, ne vienmēr uzticamies ārstiem, šis zirgs neuzticējās veterinārārstiem, bet viņš uzticējās pazīstamam cilvēkam. Es tādēļ domāju, ka cilvēki arī nesaprot zirgus, kad tie ir nobijušies vai kad tie mēģina paši sevi aizsargāt. Tā vietā cilvēki uztver šo uzvedību kā nepakļaušanos. Īpašnieks sit zirgu. Zirgs, savukārt, zina, kādēļ viņa saimnieks ir neapmierināts un zina, kā piekāpties viņam. Tādēļ mans pienākums pret visiem tiem Eiropas Parlamenta deputātiem, kuri arī var risināt šo problēmu, vadoties pēc tā, kas ir labi, ir skatīt to kā jautājumu par dzīvu būtni un skatīt to ar zināmu cilvēcīgumu.
Esther de Lange
(NL) Priekšsēdētāja kungs, mēs vēlreiz apspriežam dzīvnieku pārvadāšanu šajā Parlamentā, un mēs vēlreiz nonāksim pie divējāda secinājuma. Pirmkārt, pašreizējie tiesību akti tālu atpaliek no Parlamenta ambīcijām, kā tas izklāstīts mana priekšgājēja Albert Jan Maat ziņojumā, kurš pēc manām domām pareizi iezīmēja atšķirību starp tiem dzīvniekiem, kas paredzēti nokaušanai, un citiem liellopiem. Patiešām ir veikti pasākumi autovadītāju apmācības jomā, labāku pārvadāšanas apstākļu radīšanā un GPS izmantošanā, bet ar tiem noteikti nepietiek.
Otrkārt, uzraudzība joprojām ir šo tiesību aktu Ahileja papēdis. Uzraudzību Eiropas līmenī varētu vēlēties uzlabot, un tā vēl arvien lielā mērā tiek veikta valsts līmenī. Tādēļ ir steidzami nepieciešams veidot nolīgumus par sūdzību izskatīšanu un liecību apkopošanu pāri robežām. Es arī vēlētos redzēt, ka Pārtikas un veterinārais birojs pastiprina savus uzraudzības pasākumus. Manu grozījumu par to, lai vairāk līdzekļu būtu pieejami šim mērķim budžeta procedūrā, ir noraidījusi, inter alia, Eiropas Komisija. Pat tagad Eiropas Komisija atsaucas uz valsts ziņojumiem, kurus tā izvērtēs rakstiskā veidā uz papīra. Vai Eiropas Komisija labprātāk mazgātu savas rokas nevainībā attiecībā uz šo lietu nekā garantētu īstu Eiropas mēroga uzraudzību, Eiropas inspektoru veiktas ad hoc pārbaudes un Eiropas uzraudzību?
Citi uzlabojumi, kas ir jāveic pašreizējos tiesību aktos ir šādi: vairāk un labāk aprīkotas atpūtas vietas Eiropas Savienībā un ārpus tās, konkrētāki klimata nosacījumi dažādām dzīvnieku sugām un, visbeidzot, mums ir jāsāk strādāt pie satelītu sistēmu obligātas izmantošanas, pilnvarotam personālam piešķirot piekļuvi centrālai datubāzei.
Neskatoties uz nepilnīgu Eiropas pārskatu attiecībā uz šo tiesību aktu patieso īstenošanu, mēs, protams, esam uztvēruši zināmas baumas, piemēram, no Austrijas, kur vietējais inspektors ziņo, ka daudzas tukšas kravas automašīnas dodas, piemēram, Polijas un Čehijas virzienā, bet viņš neredz pilnus transportlīdzekļus atgriežamies, virzoties uz Dienvideiropu. Vai tas nozīmē, ka tad, kad šīs kravas automašīnas ir pilnas, tās brauc apkārt Austrijai, iespējams, lai izvairītos no Austrijā spēkā esošajiem stingrākiem uzraudzības noteikumiem salīdzinājumā ar apkārtējām valstīm? Manuprāt, tas norāda, ka dalībvalstis ir piemērojušas tiesību aktus ļoti dažādi.
Cita problēma ir to veterinārārstu nozīme, kuriem ir jāparakstās par pārvadāšanu. Komisār, dažos gadījumos šie veterinārārsti ir kļuvuši tikai par zīmogu spiešanas mašīnām. Protams, neviens ar veselu saprātu nevarēja parakstīt grafiku zirgu pārvadāšanai no Rumānijas uz Dienviditāliju, kam bija jāilgst 24 stundas. Šī pārvadājuma pēdējie 500 km saskaņā ar transporta grafiku ilgtu 2,5 stundas. Interesanti, vai šie dzīvnieki bija jāpārvadā ar "Ferrari”?
Visbeidzot, jauni dzīvnieki, sevišķi kucēni, piemēram, pašlaik tiek pārvadāti pa visu Eiropu bez jebkādiem pastāvošiem tiesību aktiem. Es tādēļ gribētu mudināt Eiropas Komisiju pievērsties šim jautājumam.
Mēs šajā Parlamentā esam izpildījuši savu mājasdarbu; mēs tagad ceram uz Komisijas priekšlikumiem pirms gaidāmajām Parlamenta vēlēšanām.
Elizabeth Lynne
Priekšsēdētāja kungs, tāpat kā daži citi kolēģi, es gribētu koncentrēties uz zirgu pārvadāšanu. Pašlaik ir ļoti daudz liecību tam, ka ES noteikumi, kas domāti, lai aizsargātu zirgu labturību tālsatiksmes pārvadājumu laikā, ir tikuši pārkāpti, kas ir izraisījis necilvēcīgus apstākļus un nevajadzīgas ciešanas. Dažos gadījumos zirgi tiek iepakoti kā sardīnes tērauda kravas automašīnās, kur temperatūra var pārsniegt 40 C. Dažos gadījumos šie zirgi tiek pārvadāti tūkstošiem jūdžu bez barības vai ūdens, izraisot traumas vai pat nāvi.
Vai Komisijai ir kāda informācija par to, cik lietas dalībvalstis ir ierosinājušas tiesā attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1/2005 pārkāpumiem, kopš šī regula 2007. gada 5. janvārī ir stājusies spēkā, un vai tiks ieviesti ES noteikumi par transportlīdzekļu harmonizētu GPS uzraudzību? Vai privātpersonām ir iespēja piekļūt datiem, kas iegūti no pierakstiem par dzīvnieku pārvietošanu dalībvalstu teritorijā? Es zinu, ka Komisijai ir piekļuve šiem datiem, bet privātpersonām tās nav. Es, lūdzu, gribētu saņemt atbildes uz šiem trim konkrētajiem jautājumiem.
Den Dover
Priekšsēdētāja kungs, man ir prieks šorīt runāt šajās vissvarīgākajās debatēs, un es uzsvērtu to, cik ļoti svarīga ziemeļrietumu Anglijai ir dzīvu dzīvnieku pārvadāšana. Kā teica Lauksaimniecības komitejas priekšsēdētājs, mēs labāk būtu šos dzīvniekus nokāvuši un tad pārvadājuši jau mirušus, lai pārstrādātu ārpus bāzes, ja ir vajadzīga gaļas pārvietošana; bet ziemeļrietumos mums ir daudz zirgu, daudz aitu un daudz liellopu - daudz dzīvnieku pārvietošanas.
Es 18 gadus esmu bijis Parlamenta deputāts no savas valsts. Tas bija jautājums, ko mani vēlētāji man uzdeva regulāri atkal un atkal. Es uzskatu, ka patiesībā nekas patiešām nav uzlabojies pēdējos 10 vai 20 gados.
Es esmu gandarīts, ka šis jautājums ir iesniegts. Pirmais bija 2007. gads, un ziņojumi bija jāiesniedz līdz 2008. gada jūnijam, bet es uzskatu, ka mēs atpaliekam no programmas. Es esmu dzirdējis, ko saka komisārs, proti, ka viņš raudzīsies uz satelītuzraudzības priekšrocību. Tā ir laba doma. Bet es teicu komisāram, ka ir daudzas sīki izstrādātas pārbaudes, kas ir iestrādātas regulā pilnīgi pamatoti, piemēram, tādas lietas kā, piemēram, piemērotība dzīvnieku pārvadāšanai, pārvadāšanas prakse, transportlīdzekļi, jūras konteineri, kopējais brauciena laiks, atpūtas laiki, atvēlētās platības - kas visas ir lietas, ko nevar redzēt, izmantojot satelītu. Tām vajag detalizētas pārbaudes, un ir jāizdara secinājumi.
Es būtu cerējis, ka viņa noslēguma piezīmēs būtu datums, līdz kuram viņš cer pieņemt un iesniegt savus priekšlikumus un secinājumus šajā regulas īstenošanas agrīnajā posmā tādēļ, ka jo ātrāk kaut kas tiek izdarīts, lai uzlabotu situāciju, jo labāk.
Ir satraucoši, ka šie garie brauciena laiki dzīvniekiem ir to pēdējās nedaudzajās dzīves dienās. Tāpat kā brīvās turēšanas vistu un olu gadījumā patērētāji grib redzēt, ka mēs esam humāni savā attieksmē, un viņi maksās papildu cenu par gaļu, jo viņi grib redzēt, ka mēs rūpējamies par šiem dzīvniekiem, kas ir tik vērtīgi un vajadzīgi mūsu pārtikai.
Samuli Pohjamo
(FI) Priekšsēdētāja kungs, komisār, es gribētu pateikties N. Parish par šīm debatēm.
Dzīvnieku labturības nodrošināšana ir ļoti svarīga. Komisijai ir jānodrošina, ka regula par dzīvnieku pārvadāšanu tiek konsekventi īstenota un uzraudzīta visā ES.
ES tiesību akti par dzīvnieku pārvadāšanu ir stingri. Daudzkārtējas nopietnas problēmas ar dzīvnieku pārvadāšanu ir radušās tiesību aktu smagu pārkāpumu dēļ. Pašreizējie noteikumi par dzīvnieku pārvadāšanas laika ierobežojumu un to atkāpes ir atbilstīgas, ja tās tiek pienācīgi uzraudzītas un ja tajā pašā laikā pārvadāšanas transportlīdzekļu kvalitāte tiek uzturēta augstā līmenī. Tajos ir jābūt piemērotai ventilācijai, temperatūras kontrolei, dzeramā ūdens sistēmai un satelīta navigācijas sistēmai. Turklāt ir jāapmāca autovadītāji, un ir jāsagatavo pamatnostādnes par piemērotiem nosacījumiem attiecībā uz dzīvnieku pārvadāšanu, kā tas pašlaik ir veikts daudzās dalībvalstīs.
Es domāju, ka ir svarīgi, lai pašreizējā regula par dzīvnieku pārvadāšanu tiek pareizi īstenota visur Eiropas Savienībā un ka no tā iegūtā pieredze tiek ņemta vērā pirms ikviena jauna noteikumu projekta izstrādes.
Agnes Schierhuber
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, kopiena var strādāt kopā konstruktīvi tikai tad, ja ikviens ievēro tiesību aktus un noteikumus. Sevišķi zemnieki piešķir visaugstāko prioritāti tam, lai nodrošinātu, ka dzīvnieki tiek transportēti tā, ka pēc nokaušanas gaļa, kas nonāk pie patērētājiem, ir visaugstākās kvalitātes un to pēc iespējas mazāk ir ietekmējis stress. Melnās avis ir jānosauc vārdos un jākaunina, jo šie pārkāpumi ir nepieņemami un pilnībā diskreditē visu nozari.
Mums ir veiksmīgi jāsamazina kaujamo dzīvnieku pārvadāšana. Es ceru, ka mēs beidzot varēsim nonākt pie saprotamas situācijas šajā saistībā un arī ka šajā jautājumā ir zinātnisks pamats. Komisār, es vēlētos atkārtott savu aicinājumu, ka pret tādu importu no trešām valstīm, kas neatbilst noteikumiem, ir jāattiecas tāpat un jāsoda tieši tāpat kā tad, ja dzīvnieku pārvadāšana notiek ES iekšienē.
Richard Corbett
Priekšsēdētāja kungs, šīs debates ir parādījušas, ka ir vismaz lielas šaubas par to, vai pašreizējie tiesību akti darbojas, vai tie ir pareizi ieviesti visās dalībvalstīs un vai tie pat var tikt pareizi ieviesti. Vai ir iespējams ieviest šos tiesību aktus, ja pastāv dzīvnieku starptautiska pārvadāšana?
Mums būs jāpārbauda, vai mums ir jāatgriežas pie domas par stingru astoņu stundu ierobežojumu bez atkāpēm un izņēmumiem - izņemot varbūt pārvadāšanu pa jūru no salām, bet citādi, vispār bez atkāpēm.
Kolēģiwm varētu būt interesanti uzzināt, ka ir jauna tīmekļa vietne, kas piedalās kampaņā tieši par to, sagatavojot lūgumrakstu. Tā ir: www.8hours.eu. Daudzi deputāti un citi, kas klausās šīs debates, var būt ieinteresēti apmeklēt šo tīmekļa vietni.
Sylwester Chruszcz
(PL) Priekšsēdētāja kungs, daudz kas ir teikts šodien par cilvēcīgas apiešanās tematu un par to, cik lielā mērā mēs esam civilizēta sabiedrība. Es piekrītu, ka kopumā mūsu debates un mūsu noteiktie punkti ir solis pareizajā virzienā. Šīs debates ir ļoti vajadzīgas.
Es tikai gribētu norādīt, ka, lai gan mūsu uzņemtais virziens ir diezgan pamatots un pareizs, mums nevajag uzlikt nekādu mākslīgu vai nevajadzīgu slogu zemniekiem un uzņēmumiem, un es esmu pārliecināts, ka mēs varam no tā izvairīties. Es vienkārši lūdzu Komisijai un mums visiem Eiropas Parlamentā nodrošināt, ka mēs nenovedam šo labo projektu zināmās nevajadzīgās grūtībās. Tā kā šodien mēs noteikti uzsveram šos pilnīgi pamatotos risinājumus, es arī lūgtu jums vēlāk izvairīties no selektīvas pieejas pieņemšanas. Mums visiem, proti, visām Kopienas valstīm Eiropas Savienībā ir jāattiecas pret tiem vienlīdzīgi. Šodien, piemēram, es esmu nobažījies par....
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Constantin Dumitriu
(RO) Izmēģinājumi ar dzīvniekiem ir nozīmīga pakāpe bioloģiskajā un medicīniskajā pētniecībā. Tomēr šīs darbības ietvaros sevišķa uzmanība ir jāpievērš rūpēm par dzīvniekiem, kuri tiek izmantoti zinātniskiem vai citiem eksperimentāliem mērķiem. Eiropas Savienībai patiešām ir jārāda paraugs, kā izmitināt un rūpēties par šiem dzīvniekiem.
Eiropas Komisijas Direktīva 86/609 ir vairāk nekā 20 gadus veca, un tā regulē šos aspektus tikai neskaidrā, līdz galam neizlemtā veidā. Saskaņā ar statistiku aptuveni 235 miljoni dzīvnieku ir izmantoti eksperimentos visā Eiropā šajā laikā, vairāk nekā 12 miljoni dzīvnieku katru gadu tiek nogalināti Eiropas Savienības laboratorijās.
Aprūpes nodrošināšana ietver materiālo un citu nosacījumu kopumu, kas ir jāgarantē izmantotajiem dzīvniekiem. Katrs aspekts, sākot ar dzīvnieku tirdzniecību, pārvadāšanu un ķirurģiju un beidzot ar nogalināšanu un dzīvnieka iznīcināšanu, ir jāīsteno stingrā atbilstībā starptautiskajiem un valsts noteikumiem saistībā ar sugām, dzīvnieka kategoriju un apstākļiem, lai, cik vien iespējams, novērstu dzīvnieku fiziskās un garīgās ciešanas.
Šai aprūpei ir nepieciešams ....
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Maria Petre
(RO) Jaunajām dalībvalstīm, un es īpaši atsaukšos uz savu valsti, Rumāniju, ir vajadzīgs, kā jau ir ticis šeit teikts, atbalsts to iestāžu pilnvaru pastiprināšanā, kuras ir atbildīgas par šodienas debatēs apspriežamās regulas par dzīvnieku pārvadāšanu piemērošanas pārbaudi.
No šī viedokļa veterinārajām iestādēm Rumānijā vēl arvien ir ļoti grūti pārbaudīt dzīvnieku transportēšanu, neizsaucot policiju, kas ir vienīgā iestāde, kuras kompetencē ietilpst tranzīta transportlīdzekļu apturēšana.
Otrs jautājums, kas ir raksturīgs Rumānijai, ir, acīmredzami mazākā mērā, vasaras ganību turpināšana, tā ir prakse, kas pēc manām domām ir jāuztver kā atsevišķs jautājums pats par sevi un kas ir jāsaglabā, ciktāl tas ir iespējams.
Trešais un pēdējais jautājums, par ko es gribu runāt, ir tās bažas, kas mums būtu jājūt attiecībā uz pilnvarām saistībā ar pārbaudēm un ziņojumiem, ko mēs apspriežam.
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Avril Doyle
Priekšsēdētāja kungs, es nepārprotami uzskatu, ka transportlīdzekļa un autovadītāja prasmju kvalitāte ir tikpat svarīga, ja ne vēl svarīgāka, kā braucienu ilgums. Divu stundu brauciens "grabažā” jeb sagrabējušā transportlīdzeklī, braucot ar pārmērīgu ātrumu, sevišķi veicot pagriezienus, daudz nopietnāk ietekmē labturību nekā astoņas vai desmit stundas ērtā, piemēroti aprīkotā modernā kravas automašīnā, kura tiek vadīta rūpīgi un ar uzmanību pret dzīvniekiem kā pasažieriem.
Kaujamo zirgu labturība vēl arvien rada nopietnas bažas, un turpinās liecības tam, ka dažas dalībvalstis ignorē, varbūt izvēlas ignorēt, tiesību aktus šajā jomā. Komisār, vai jūs esat saņēmis pagājušā gada jūnija ikgadējo ziņojumu no Īrijas? Kuras valstis nav iesniegušas ziņojumu? Vai šie ziņojumi būs pieejami internetā? Un vai jums ir sīkākas ziņas par ierosināto tiesvedību skaitu katrā dalībvalstī? Lūdzu, sniedziet man atbildes uz šiem četriem jautājumiem.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Eiropas Savienība piešķir lielu vērtību tam, lai būtu pareiza izturēšanās pret dzīvniekiem visu audzēšanas laiku no dzimšanas līdz lopkautuvei. Kā mēs zinām, gaļas kvalitāte ir atkarīga no tā, kāda izturēšanās pret dzīvniekiem ir bijusi audzēšanas un pārvadāšanas laikā.
Ir jāizveido standarti dzīvnieku aizsardzībai pārvadāšanas laikā noteiktām dzīvnieku sugām, pamatojoties uz zinātniskām liecībām. Tādēļ mums ir jāpārskata šī regula. Tirdzniecības vajadzību dēļ dzīvnieki tiek pārvadāti noteiktos attālumos, kas bieži ir par lielu un kuru veikšana prasa nozīmīgu laika patēriņu. Tādēļ ir svarīgi ievērot noteiktos principus un standartus. Tādēļ pilnīgi pamatots bija jautājums attiecībā uz to, kā un vai tiek īstenoti ES tiesību akti par dzīvnieku pārvadāšanu. Mums ir jāizvērtē situācija konkrētās dalībvalstīs. Mums ir jāatceras, ka tam visam ir ietekme uz izmaksām un uz ražošanas konkurētspēju. Eiropas Savienības pilsoņi ir ļoti jūtīgi....
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Neil Parish
Priekšsēdētāja kungs, es izteikšos ļoti īsi, jo es esmu šī jautājuma autors. Vai es varētu tikai pateikt komisāram, pirms viņš uzstājas ar kopsavilkumu, ka šeit no trijiem jautājumiem viņš ir atbildējis uz pirmo, jo viņš minēja tās dalībvalstis, kuras vēl nav sagatavojušas ziņojumu. Es patiešām gribu zināt, vai Komisija ir jau veikusi ziņojumu iepriekšējo analīzi un kas notiek? Bez tam, vai Komisija gatavojas turpmāk iesniegt ziņojumu par šo regulu? Tas ir tas, kas mums ir steidzami vajadzīgs.
Mums arī ir vajadzīga labākā prakse, jo, piemēram, Slovēnija seko šiem transportlīdzekļiem savas valsts teritorijā. Daudzas valstis strādā labi, citas strādā slikti, atklāti sakot. Vai Komisija taisās veikt piemērotu analīzi visiem šiem jautājumiem, un kad tā gatavojas to iesniegt?
Vladimír Spidla
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, romiešu tiesībās ir noteikts, ka dzīvnieks ir priekšmets. Es atgādinu par militārajiem noteikumiem, kuri noteica, ka vienā vagonā var vest 8 zirgus vai 48 vīrus. Tas norāda, ka līdz ar civilizāciju ir bijis jāsāk saprast, ka starp cilvēkiem un dzīvniekiem ir lielāka līdzība nekā starp cilvēkiem un priekšmetiem. Pēc manām domām civilizācijas attīstība mūs ir novedusi pie sapratnes, ka dzīvnieki nav priekšmeti, ka tie ir dzīvas būtnes, kurām ir pamattiesības, un mēs šo uzskatu esam nostiprinājuši savos tiesību aktos. Es domāju, ka var teikt, ka Eiropas noteikumi tagad ir formulēti un ka tie neapšaubāmi simbolizē civilizācijas progresu. No otras puses, debates ir skaidri parādījušas, ka tie netiek konsekventi piemēroti un ka var atrast iemeslus turpmākiem uzlabojumiem to struktūrā.
Komisija piekrīt šīm vispārējām deklarācijām un savā darbībā arī tieksies uzlabot pārbaužu īstenošanas un situācijas uzraudzības sistēmu. Tādējādi mēs tagad esam procesā, kad tiek sagatavoti jauni noteikumi, kuros tiks mēģināts ņemt vērā jaunākos zinātniskos atklājumus plašā jomu klāstā, jo, kā arī skaidri ir parādījušas šīs debates, šī ir sarežģīta problēma. Tā nav vienkārša lieta, te nav pietiekami pateikt: "labi, veiksim vienu vai divus pasākumus, un šis jautājums tiks atrisināts”. Es domāju, ka debates arī skaidri parādīja, ka doma par mājlopu un dzīvnieku aizsardzību vispār ir pamatota ne tikai uz praktiskiem apsvērumiem saistībā ar patērētāju aizsardzību. Mēs tiecamies veikt noteiktus aizsardzības pasākumus, kaut arī tiem nav patiesas nozīmības patērētājiem un tie nedod reālu labumu, vienkārši tādēļ, ka šis ir ļoti nozīmīgs jautājums no ētiskā viedokļa.
Es gribētu mēģināt atbildēt uz dažiem īpašiem jautājumiem. Ir uzdota vesela virkne jautājumu, un mēs, protams, esam gatavi detalizētāk atbildēt atsevišķiem EP deputātiem uz jautājumiem, kuriem es tagad nepieskaršos. Viens no jautājumiem bija par valstīm, kuras nav iesniegušas ziņojumus, un es esmu minējis tās savā ievadrunā. Tā kā šī ir svarīga lieta, es tomēr minēšu, ka šīs valstis bija Kipra, Lietuva, Malta, Bulgārija un Luksemburga. Šis jautājums tādēļ neattiecas uz Īriju, kura ir izpildījusi savas saistības. Citi jautājumi bija saistībā ar piekļuvi informācijai. Es gribētu minēt, ka teorētiski ir iespējams publicēt dažādus valsts ziņojumus, bet regula ļauj dalībvalstīm atteikties, pamatojoties uz konfidencialitāti. Tomēr neviena dalībvalsts nav tā izdarījusi. Ziņojuma publicēšanas pieprasījuma gadījumā Komisija tad jautās dalībvalstīm, vai tās vēlas piemērot konfidencialitātes noteikumu. Tā kā es nedomāju, ka tas tiks piemērots, ziņojumu tad var pilnībā publicēt un, es domāju, tas veicinātu turpmākas debates. Ikgadējos ziņojumus pēta pašas Komisijas eksperti, un vienlaicīgi tie tiek papildināti ar atradumiem, ko ir ieguvušas Komisijas amatpersonas uz vietas, tādējādi radot pamatu turpmākiem komentāriem par atbilstību šīs regulas nosacījumiem un turpmākām domām par ES tiesību un organizatoriskās sistēmas attīstību šajā jomā.
Attiecībā uz jautājumu par turpmāko direktīvas projektu, lai grozītu tiesisko sistēmu, es jau esmu paziņojis, ka Komisija strādā pie šādiem projektiem un mēģina piemērot visjaunākās zinātniskās zināšanas. Tika iesniegts jautājums par to, cik tiesvedību par pārkāpumiem pašlaik ir ierosināts. Pašlaik ir ierosinātas divas tiesvedības par pārkāpumiem, un divas vai trīs prasības ir iesniegtas pret Andalūziju vai ptecīzāk Spāniju. Kopumā sešās dalībvalstīs 2008. gadā tika veiktas detalizētas pārbaudes. Šie ir vēl daži konkrēti fakti saistībā ar jautājumiem, kas ir izvirzīti. Dāmas un kungi, es vēlreiz gribētu jums pateikties par debatēm, kas ir bijušas vispusīgas un ir skaidri parādījušas, ka Komisijas un Parlamenta nostājas ir ļoti līdzīgas. Es uzskatu, ka šī ir daudzsološa zīme turpmākam progresam šajā ārkārtīgi jūtīgajā jomā.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Neena Gill  
rakstiski. - Priekšsēdētāja kungs, atkal vēlreiz šķiet, ka tie tiesību akti, ko mēs šeit pieņemam, netiek īstenoti visās dalībvalstīs. Regula par dzīvnieku pārvadāšanu ir spēkā jau 2 gadus, tomēr vēl arvien notiek dzīvnieku tiesību masveida pārkāpumi, sevišķi attiecībā uz zirgu pārvadāšanu un kaušanu. Es vaicātu Komisijai, ko tā dara, lai nodrošinātu, ka zirgi tiek nokauti savās izcelsmes valstīs, neliekot tiem pārciest garus un ciešanu pilnus braucienus uz patērējošām valstīm.
Galvenās bažas man un cilvēkiem, kurus es pārstāvu, ir par to, ka šie dzīvnieki tiek pārvadāti necilvēcīgos, pārblīvētos, netīros apstākļos, ar ierobežotu barību un ūdeni. Tas ir nevajadzīgi. Ja mēs nevaram apstādināt gaļas patēriņu, ja dzīvnieki ir jānokauj, tie ir jānokauj savās izcelsmes valstīs un jāpārved uz citām valstīm kā kautķermeņi. Turklāt patērētājiem ir jāpasaka, ja gaļa, ko tie ēd, nav vietējas izcelsmes, bet tā nāk no simtiem jūdžu attāluma.
Priekšsēdētāja kungs, šo zirgu labturības labā visi pasākumi, ko mēs esam veikuši šeit šajā Parlamentā pārvadāto dzīvnieku tiesību jomā, nedrīkst turpmāk tikt ignorēti.
