Frihandelsaftale med Sydkorea: virkninger for europæisk erhvervsliv (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er Kommissionens erklæring om frihandelsaftalen med Sydkorea: virkninger for europæisk erhvervsliv.
Catherine Ashton
Hr. formand! Der ligger et stort potentiale for nye eksportmuligheder i de asiatiske markeder, der har høje vækstrater - men selvfølgelig også høje hindringer for at komme ind på markedet. Bortset fra de multilaterale forhandlinger kan disse hindringer overvindes gennem forhandlinger om frihandelsaftaler.
Derfor har medlemsstaterne bedt Kommissionen om at iværksætte en ny generation af handelsaftaler med centrale asiatiske økonomier. Disse frihandelsaftaler bør være ambitiøse med hensyn til at skabe nye eksportmuligheder for mange sektorer.
Det har vi opnået med Korea efter to års intensive forhandlinger. Det er den mest ambitiøse frihandelsaftale, EU nogensinde har forhandlet om.
Der er enighed om, at fordelene ved frihandelsaftalen i to af de tre vigtigste sektorer klart er til vores fordel. For det første vil vores konkurrencedygtige serviceudbydere høste store fordele af aftalen. Inden for f.eks. telekommunikation, transport, bygge- og anlægssektoren samt miljømæssige tjenester bliver det fremover langt lettere at handle med Korea.
For det andet vil Korea med hensyn til landbrugsprodukter fjerne næsten alle dets særlig høje afgifter på i gennemsnit 35 %! Det vil give et skub til landbrugseksporten af f.eks. svinekød, vin, whisky og mejeriprodukter. Vi vil også sørge for at beskytte europæiske geografiske betegnelser såsom Parmaskinke, Rioja eller Tokay.
Men frihandelsaftalen vil også give store fordele for de europæiske eksportører af forarbejdede produkter. Generelt vil disse eksportører hvert år spare omkring 1,2 mia. EUR i afgifter, hvoraf 800 mio. EUR spares fra dag ét. F.eks. vil eksportører af maskiner spare 450 mio. EUR årligt i afgifter, mens kemikalieeksportører vil spare over 150 mio. EUR i afgifter.
Afgiftsfjernelsen vil også gøre det muligt for vores eksportører at få bedre fodfæste på det koreanske marked og dermed øge salget. Koreanske forbrugere køber hvert år EU-varer for omkring 25 mia. EUR, hvilket gør Korea til et af vores vigtigste eksportmarkeder i Asien.
Der var desuden særlig fokus på regler. Aftalen omfatter gennemsigtighed vedrørende regler, effektiv håndhævelse af forpligtelser, bedre beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder og "WTO plus-regler" om subsidier, hvilket alt sammen vil gavne alle producenter, der sælger varer i Korea.
Der er også indført ambitiøse discipliner vedrørende industrielle tekniske handelshindringer for især biler, elektronik og lægemidler baseret på den europæiske reguleringsmodel, og de tilgodeser de mangeårige krav fra europæiske virksomheder inden for disse sektorer. Korea er nødt til at ændre sine nationale reguleringer for at leve op til disse forpligtelser, hvorimod noget tilsvarende ikke er nødvendigt i Europa.
Med hensyn til specielt bilindustrien vil jeg først og fremmest sige, at vi også har en interesse i at forbedre de europæiske bilers markedsadgang til Korea. Vores bileksportører er klart de stærkeste importører på det koreanske marked, og de har store vækstrater. Der er potentiale for yderligere forbedringer, da de vil nyde godt af kombinationen af afgiftsfjernelser - der spares 2 000 EUR på hver bil til 25 000 EUR - og fjernelse af tekniske handelshindringer.
Den forhandlede aftale omfatter de mest ambitiøse discipliner for ikketoldmæssige handelshindringer, der nogensinde er forhandlet med tredjelande om. Korea vil fra dag ét acceptere, at en bil, der overholder internationale standarder, også lever op til de koreanske bestemmelser, som efter vores bilindustris opfattelse har udgjort betydelige hindringer.
Der er også bestemmelser, hvormed Korea accepterer ækvivalens mellem den europæiske og den koreanske miljølovgivning. Allerede inden aftalens ikrafttræden har Korea accepteret at anvende visse overgangsundtagelser fra de koreanske miljøstandarder, der har stor betydning for vores eksportører, og vi følger meget nøje diskussionerne i Korea om nye bestemmelser vedrørende begrænsning af CO2-emissioner for at få dem til at vise, at de ikke udgør en handelshindring.
Vi er opmærksomme på bilsektorens mærkesager. Vi har forsvaret lange overgangsperioder for liberaliseringen af vores mest følsomme bilsegment, som er de små biler. Afgifterne bliver først elimineret i aftalens femte år, hvilket giver tid til justeringer. Vi skal tænke på, at koreanerne har investeret store summer i bilsektoren i Europa.
Vi har foretaget moderate ændringer af oprindelsesreglerne ved at hæve den tilladte grænse for udenlandsk værdi i koreanske biler fra 40 % til 45 %, og vi enedes om en bilateral beskyttelsesklausul, der tillader os at hæve toldsatserne i tilfælde af en voldsom stigning i importen og en trussel mod vores industrier.
Der er intet nyt med hensyn til toldgodtgørelsesordninger, der er mit sidste punkt. Sådanne politikker er legitime i henhold til Verdenshandelsorganisationen. Toldgodtgørelsesordninger er ikke en betydelig konkurrencemæssig ulempe for vores bilproducenter, da vi generelt har meget lave toldafgifter på bildele, og da de bliver reduceret yderligere. Og vi har forhandlet os frem til en særlig klausul, der gør det muligt effektivt at begrænse toldgodtgørelserne.
Jeg understreger styrken af støtten til denne aftale fra de europæiske produktionssektorer samt fra landbrugs- og serviceorganisationer. Den er vigtig, og den udsender et klart signal om vores beslutsomhed om at følge markedsadgangsinteresserne på vigtige asiatiske vækstøkonomier.
Daniel Caspary
Hr. formand! Sydkorea er EU's fjerdestørste eksterne handelspartner med en eksportvolumen på ca. 30 mia. EUR om året. Indgåelsen af frihandelsaftalen er således meget i de europæiske arbejdsgiveres og arbejdstageres interesse.
Endvidere, fru kommissær, agter jeg ikke at lykønske Dem i dag, da aftalen endnu ikke er underskrevet, men hvis det virkelig lykkes Dem i disse krisetider - i en tid, hvor eksportfrekvensen i hele verden er faldet sammen som aldrig tidligere i historien - at afslutte en frihandelsaftale, vil det være et fantastisk resultat, som jeg oprigtigt håber, at De får i hus.
Handelsaftaler er ofte meget kontroversielle, men personligt mener jeg, at Sydkorea er en meget værdig undtagelse. Jeg hører mange positive tilbagemeldinger fra næsten alle områder af den europæiske industri. Her tænker jeg på maskinindustrien, lægemiddelindustrien, elektroindustrien, kemikalieindustrien og adskillige servicesektorer. Jeg har aldrig tidligere mødt et eksempel, hvor positive tilbagemeldinger om handelsforhandlinger er kommet fra landbrugssektoren. Det er bestemt en nyhed - noget som praktisk taget ingen af os har oplevet før.
Resultaterne er helt klart positive, skønt mange sektorer havde ønsket sig bedre resultater. Der er imidlertid én undtagelse, nemlig køretøjskonstruktion. Selv her er det imidlertid ikke hele industrien, men kun nogle få forhandlere, der er kritiske over for aftalen. Andre producenter og i særdeleshed mange leverandører er meget positive over for aftalen i dens nuværende udformning.
Efter min mening vil det være en god idé at benytte lejligheden til at se på nogle af kritikpunkterne inden for denne industri og måske fortsat udglatte nogle af de skadelige konsekvenser af frihandelsaftalen gennem detaljer hist og pist. Her tænker jeg på centrale områder såsom Capital Region Act Seoul, standarder for egendiagnosesystemer, miljøstandarder, toldgodtgørelsesbeskyttelsesklausulen osv. Vi skal undgå misforståelser her - eller endnu bedre rydde dem helt af vejen og først og fremmest presse sydkoreanerne, så de lever op til alle de tilsagn, de har givet os. En klar overvågning af potentielle nye ikketoldmæssige handelshindringer vil bestemt give mening.
Forhåbentlig træder aftalen meget snart i kraft, så EU's forbrugere og arbejdstagere hurtigst muligt kan nyde godt af den. Mange tak, og fortsat held og lykke på opløbsstrækningen.
Kader Arif
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg er meget glad for at høre, at en konservativ og en liberal kollega er enig med Kommissionen. Det gør mit job som socialdemokrat lettere.
Forhåbentlig vil aftenens forhandling under alle omstændigheder gøre det muligt i det mindste at se på de mange betænkeligheder vedrørende effekten af denne frihandelsaftale mellem EU og Korea og i særdeleshed for den europæiske industri.
De talte om enighed, fru kommissær, men jeg vil minde Dem om, at visse industrielle sektorer - inklusive bilproducenter og fagforeninger, der støtter dem - har advaret Dem om de mulige tragiske konsekvenser af denne aftale. I dag har man endnu ikke set på størstedelen af disse spørgsmål.
Men De har måske valgt at ofre den europæiske bilindustri til fordel for tjenesteydelser.
Hvorfor skulle man give Korea en toldgodtgørelsesordning, der er en fordel, som end ikke tidligere er givet til udviklingslande som f.eks. landene i Middelhavsområdet? Hvad er logikken bag fleksible oprindelsesregler, hvis effekt ikke blot bilindustrien, men også den europæiske tekstilindustri skal frygte?
Hvorfor tillader man en sådan konkurrenceforvrængning, og frem for alt hvorfor skaber man denne præcedens?
I forhold til disse risici og andre risici, som jeg ikke kan komme nærmere ind på her, men som De kender i detaljer - De har netop nævnt dem - har Kommissionen foreslået en sidste udvej i form af medtagelsen af en beskyttelsesklausul. Kommissæren ved imidlertid, at beskyttelsesklausulen ikke er automatisk, og at den bliver meget vanskelig at gennemføre og umulig at aktivere i fem år.
Jeg vil blot nævne ét eksempel for at illustrere vores frygt. Hvis frihandelsaftalen giver Korea lov til at eksportere 100 000 ekstra køretøjer til Europa - landet eksporterer allerede 600 000 køretøjer - vil 6 000 job gå tabt. Omvendt er Europa frygtelig begrænset, idet den enkelte producent kun kan eksportere 1 000 køretøjer til Korea som en del af en samlet europæisk kvote på 6 000 køretøjer.
I denne krisetid, der rammer bilarbejderne særlig hårdt, hvordan vil De der forklare, at Europa forpligter sig til en sådan aftale? Regner De med en genforhandling af de kontroversielle punkter, jeg netop har nævnt? Det kræver i hvert fald en række medlemsstater samt førnævnte industrielle sektorer.
Vil De, fru kommissær, endelig forpligte Dem til at sikre større gennemsigtighed og til i højere grad at involvere os medlemmer af Europa-Parlamentet? Vi og Kommissionen skabte omstændighederne for et negativt billede af den polske blikkenslager. Lad os ikke skabe et negativt billede af den koreanske karrosserifabrikant.
Michael Theurer
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil først og fremmest på vegne af Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa takke kommissær Ashton for de informationer, hun har givet os i aften på det ekstraordinære udvalgsmøde og her på plenarmødet. Frihandelsaftalen med Sydkorea er helt klart tæt på en afslutning. Set fra et liberalt synspunkt og i særdeleshed fra synspunktet hos mit eget parti i Tyskland, Det Frie Demokratiske Parti, er det en meget vigtig målsætning at have en fri og retfærdig verdenshandel - specielt netop nu, hvor vi under den økonomiske og finansielle krise ser protektionistiske tendenser, som man på beslutsom vis bør bekæmpe til gavn for velstand og job i EU.
I denne forbindelse opstår spørgsmålet om, hvilken betydning Kommissionen tillægger frihandelsaftalen med Sydkorea, da der længe har været fokus på fremskridt i Doha-udviklingsrunden, uden at der indtil videre er indgået en aftale. Det er årsagen til følgende spørgsmål, kommissær Ashton. Ser De indgåelsen af en frihandelsaftale med Sydkorea som et første skridt i retning af yderligere bilaterale frihandelsaftaler, og er det efter Deres mening et skridt væk fra Doha? Eller er sådanne bilaterale aftaler blot et supplement til eller en udvidelse af EU's frihandelspolitik?
Som De ved, giver klausulen om en toldgodtgørelse anledning til bekymring i en række medlemsstater og industrisektorer og i særdeleshed hos bilindustrien. Klausulen kan være med til at fremme virksomheder i billige lande som f.eks. Indien og Kina, hvilket vil være en trussel mod den europæiske produktion. Kan De forestille Dem, hvordan man fortsat kan tage hensyn til en række medlemsstaters betænkeligheder med hensyn til en sådan toldgodtgørelse?
Ilda Figueiredo
Kommissærens redegørelse gør det klart, at der er økonomiske og finansielle grupper og sektorer i EU, der vil nyde godt af denne aftale med Sydkorea. Der er imidlertid også en bagside af medaljen, som kommissæren ikke her har overvejet. Jeg tænker specielt på mere følsomme sektorer såsom tekstil og beklædning og arbejdstagerjob.
Da det berører industrier og arbejdstagerorganisationer i vores lande, er det således bekymrende, at Kommissionen fortsat ignorerer de alvorlige problemer for tekstil- og beklædningsindustrien. Jeg må fremhæve situationen i mit eget land, Portugal, hvor arbejdsløsheden har nået alarmerende højder i netop de regioner, hvor disse industrier er dominerende - mod nord og i visse dele af det centrale Portugal.
Derfor understreger vi behovet for en konsekvent og samlet strategi til støtte for industrien i EU og specielt for de arbejdskraftintensive sektorer, uanset om det er gennem en hasteregulering af verdensmarkederne eller gennem offentlige politikker til støtte for investeringer, innovation, differentiering, erhvervsuddannelse og skabelse af job med rettigheder.
David Campbell Bannerman
Hr. formand! Dette er min jomfrutale her i Europa-Parlamentet. Som UKIP's repræsentant fra det østlige England i Europa-Parlamentet vil De forvente, at jeg er en rebel, og jeg vil forsøge ikke at skuffe hverken Dem eller mine vælgere.
I dag diskuterer vi EU-handelsaftaler og specielt aftalen med Sydkorea, der forventes underskrevet i år. Da vi ikke har mange detaljer om denne specifikke aftale ud over det faktum, at omkring to tredjedele af fordelene tilfalder Sydkorea, mens en tredjedel tilfalder EU, vil jeg gerne komme med nogle mere generelle punkter.
Mange mennesker er ikke klar over, at der findes over hundrede særskilte bilaterale EU-handelsaftaler som denne. Et skøn lyder på 116. Der findes handelsaftaler med lande som USA, Canada, Mexico, Brasilien, Indien, Kina, Japan og Sydafrika. I Europa er der handelsaftaler med Rusland, Ukraine, Tyrkiet og Liechtenstein.
Der er også handelsaftaler med tredjelande, EØS-lande og EFTA-lande som f.eks. Schweiz og Norge. Norges handelsaftale beskytter omhyggeligt både landets fiskeri og landbrug, og Norge er ikke en lille fisk. Det er EU's fjerdestørste importpartner og sjettestørste eksportmarked.
Hvad bør en handelsaftale som Sydkoreas så rent faktisk indeholde? Jeg synes, at Schweiz er et godt eksempel. Der er bestemmelser, der afskaffer toldsatser og handelskvoter på industri- og landbrugsprodukter. Der er bestemmelser, der giver schweiziske borgere ret til at leve og arbejde i EU-lande og EU-borgere ret til at leve og arbejde i Schweiz. Der er bestemmelser om, at Schweiz kan være en del af Schengens pasfri område. Schweizerne kan være med i Det Europæiske Miljøagentur, hvis de ønsker det, samt i EU's film- og uddannelsesprogrammer, og de kan søge om forskningstilskud fra EU. Der er et samarbejde om flyveruter samt asylsager og juridiske anliggender. Kort sagt har schweizerne alle de erklærede fordele ved et EU-medlemskab, men uden udgifterne.
Det er sandt, at Schweiz skal betale 600 mio. CHF om året for adgang, men den schweiziske regering melder om besparelser på 3,4 mia. CHF ved ikke at være medlem af EU, hvilket giver en nettobesparelse på 2,8 mia. CHF om året. Schweiz er heller ikke en ubetydelig handelspartner. 80 % af den schweiziske eksport går til EU, og landet er EU's fjerdestørste handelspartner.
Min pointe er den, at man med handelsaftaler kan høste fordelene ved handel med EU uden at bære byrden ved høje lovgivningsmæssige omkostninger samt tab af suverænitet og ressourcer. Selv på Kommissionens hjemmeside indrømmer man, at "Schweiz kan udvikle og bevare sine egne bestemmelser på andre områder, der afviger fra EU's afgørelser. Det er i landets egen interesse - f.eks. med hensyn til dets finansielle marked og arbejdsmarked". Hvor ville Storbritannien dog elske på samme måde at afvige fra arbejdstidsdirektivet, direktivet om midlertidigt ansatte eller det nye direktiv om fondsforvaltere!
Til slut vil jeg derfor spørge: Hvorfor ikke Storbritannien? Hvorfor kan Storbritannien ikke ligesom Sydkorea have en gunstig handelsaftale med EU i stedet for et fuldt EU-medlemskab? Storbritannien er EU's største enkelte handelspartner med et årligt underskud på 40 mia. GBP. Vi kan også have de samme garantier, som schweizerne nyder godt af. Vi kan - og efter min mening bør vi - atter blive en uafhængig og fri handelsnation ligesom Norge, Schweiz og tilmed Sydkorea.
Peter Šťastný
(EN) Hr. formand! Som en af ordførerne om frihandelsaftalen med Sydkorea og som stærk fortaler for frihandelsaftaler håber jeg på en afbalanceret aftale på lige konkurrencevilkår til gavn for begge parter - en ægte win-win-situation.
En af vores grundlæggende industrier er ikke helt tilfreds med den aktuelle status i forhandlingerne, og de har mange venner i deres lejr inklusive nogle medlemsstater, industrier og medlemmer af Europa-Parlamentet. De synes alle, at denne aftale giver for mange fordele til Sydkorea. Kommissionen og Det Europæiske Råd bør kigge nøje på problemområderne, dvs. beskyttelsesklausulen om toldgodtgørelser, ikketoldmæssige handelshindringer og oprindelsesregler. Hvis der kan gøres fremskridt til glæde for EU's bilindustri, vil man kunne gavne og bevare beskæftigelsesniveauerne, et stærkt BNP og de forventede levestandarder.
Lige konkurrencevilkår vil imidlertid ikke være en ulempe. Der kan skabes en stærk præcedens for andre frihandelsaftaler, der skal forhandles på plads i den nærmeste fremtid. Det er klart for mig, at denne aftale generelt giver andre fordele for EU og nogle af EU's forskellige industrier. I det lille billede vil der altid være vindere og tabere. Det ligger i den bilaterale aftales natur. I det store billede kan vi være tæt på en reel balance. Når en så afgørende industri som bilindustrien er utilfreds, er der imidlertid behov for at stræbe efter mere. Først når der er gjort yderligere fremskridt, kan vi tale om en velafbalanceret og acceptabel frihandelsaftale, der har en reel og positiv effekt som præcedens for kommende frihandelsaftaler.
Gianluca Susta
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg har glædet mig over det arbejde, som er blevet udført i den periode, hvor fru Ashton har været kommissær. Jeg må sige, at vi har haft et bedre forhold med hende end med hendes forgænger trods deres fælles politiske tilhørsforhold, som vi også deler, og deres fælles nationalitet.
Denne gang deler jeg imidlertid ikke kommissærens entusiasme vedrørende dette emne, fordi Kommissionen i de seneste år for ofte har taget ordet og skabt interesse om visse initiativer for derefter at følge en anden vej. Vi befinder os i en særlig tid med en alvorlig økonomisk og finansiel krise, der også er en følge af manglende gensidighed i verden, ikke kun i forhold til udviklingslandene - der har sin egen logik og forklaring - men i forhold til de nye globale aktører og de traditionelle globale aktører.
Alt for ofte fornemmer jeg en manglende bevidsthed hos Kommission, Kommissionens formand og kommissærerne med hensyn til, hvilke initiativer der skal gennemføres for at fremme genopretningen af den europæiske industri, den europæiske fremstillingsvirksomhed. Det forekommer mig, at denne aftale - der ganske vist er en positiv aftale med et meget positivt indhold - primært har en akademisk værdi. Der er næsten tale om et skoleeksempel, som desværre ikke har kontakt med virkeligheden.
Vi eksporterer 30 mia. USD til Korea, og der kommer kun 20 mia. USD tilbage i form af biler, der eksporteres fra Korea til Europa, og 1,5 mia. USD vil være den indirekte støtte, der tilflyder koreanske biler i Europa, for ikke at nævne tekstilsektoren og andre sektorer. Det er en klar ubalance, som efter min mening skal i fokus og rettes, inden der gives grønt lys til en frihandelsaftale, der straffer den europæiske bilindustri. Vores industri er en kvalitetsindustri, der har forpligtet sig til at overholde de nye krav, som innovationen kræver, bestemt ikke en falleret industri, der ikke kan håndtere det innovationsbehov, der findes i økonomien.
Zuzana Roithová
(CS) Hr. formand, fru kommissær! Jeg er ikke alt for glad for de mærkelige ændringer i denne aftale som f.eks. toldrefusioner for importerede komponenter til produkter, der eksporteres til EU, og en reduktion i 60 %-tærsklen for bestemmelse af oprindelseslandet. Det svarer til en favorisering af den koreanske import på bekostning af den europæiske industris konkurrence og på bekostning af arbejdsløshed. Broderparten i denne henseende går allerede til importerede varer fra Asien, hvor de lave arbejdskraftomkostninger er umulige at konkurrere med på grund af dårlige eller ikkeeksisterende sociale standarder og miljøstandarder. Handelsforhandlingerne skulle derfor have handlet om at hæve disse standarder snarere end at hæve den asiatiske industris velstand på bekostning af Europa. Det har Kommissionen længe skyldt Europas indbyggere.
Har Kommissionen nogen forståelse for aftalens negative indvirkning på Europas konkurrenceevne og på beskæftigelsen i bil- og tekstilindustrien? Er den klar over, at aftalen skaber en uheldig præcedens for fremtidige handelsaftaler? Agter Kommissionen at ignorere de grundlæggende indvendinger fra europæiske ingeniørfagforeninger? Hvordan kan det være, at de koreanske medier allerede fejrer en sejr for deres bilindustri, når aftalen end ikke har været diskuteret af kommissærkollegiet? Eller er Kommissionen parat til at revidere forslaget og forhandle en balanceret aftale på plads? Har Kommissionen viljen til at presse Korea til at overholde internationale forpligtelser med hensyn til sociale og miljømæssige standarder, og vil den gøre det, inden Korea får alle fordelene ved frihandelen med EU? Mange tak for Deres svar. Jeg håber oprigtigt, at den sunde fornuft vil sejre.
David Martin
(EN) Hr. formand! Jeg må sige, at jeg er noget bekymret over tonen i denne forhandling. Den har været ret negativ, hvis man måske lige ser bort fra Daniel Casparys bidrag.
Jeg var Europa-Parlamentets ordfører om den koreanske frihandelsaftale. Forud for denne forhandling så jeg tilbage på det, som vi havde besluttet os for at bede om - hvad vi bad Kommissionen om at forhandle på plads for os under disse forhandlinger - og jeg mener faktisk, at Kommissionen har opnået, hvad vi bad den om. Jeg vil gerne rose chefforhandleren, som sidder ved siden af baronesse Ashton, samt baronesse Ashton selv for deres håndtering af denne aftale.
Selvfølgelig findes der pr. definition vindere og tabere i enhver frihandelsaftale, men hvis man ser på den globale effekt af denne aftale, er der store vindere i Europa og store vindere i Korea. Der er derfor store vindere ved at holde verdenshandelen i gang. Under den aktuelle krise er ethvert positivt signal om, at to så store enheder som Korea og EU ønsker at holde handelen i gang, en god ting.
Jeg må sige, at hvis Europa-Parlamentet og Ministerrådet ikke formår at forhandle sig frem til en endelig underskrevet aftale mellem Korea og EU, så kan vi lige så godt bede Generaldirektoratet for Handel om at indstille forhandlingerne om alle andre frihandelsaftaler, for hvis ikke vi skaber resultater med hensyn til Korea, så kan vi godt glemme ASEAN-landene, Golfstaterne og hele den resterende flåde af frihandelsaftaler, som vi forsøger at forhandle på plads. Oprigtigt talt kan vi også glemme Doha. Der er tale om en vigtig aftale, hvor Europa har nået sine strategiske mål. Lad os udsende et positivt signal til resten af verden om, at Europa er åben for forretninger, og at vi trods denne konjunkturtilbagegang er indstillet på at holde vores markeder så åbne som muligt.
Seán Kelly
(EN) Hr. formand! Jeg vil fatte mig i korthed. Det her er alt sammen meget nyt for mig, og jeg fandt diskussionen meget stimulerende og lærerig. Da Lady Ashton først talte, syntes jeg, at det var en fantastisk aftale for EU, og jeg tænkte på, om Korea mon også fik noget ud af den. Så præsenterede den ene taler efter den anden det modsatte synspunkt, så jeg håber, at Lady Ashton vil besvare spørgsmålene og kommentarerne fra hr. Arif, hr. Theurer, hr. Campbell Bannerman og de øvrige talere, og at hun kan oplyse, om der er andre igangværende forhandlinger med specifikke asiatiske lande om bilaterale aftaler, og i givet fald hvor langt man er nået hermed.
Gerard Batten
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne støtte påstanden fra min kollega hr. Campbell Bannerman. I 2006 bestilte den schweiziske forbundsregering en rapport om alle aspekter af eksisterende og mulige forbindelser med EU.
De konkluderede, at et fuldt EU-medlemskab ville koste dem op til seks gange så meget som deres aktuelle bilaterale ordninger. Da schweizerne er schweizere, besluttede de, at de var bedre stillet ved ikke at opnå et fuldt EU-medlemskab.
Hvis det gælder for schweizerne, så gælder det bestemt også for briterne, og hvis bare vores regering havde en lige så fornuftig og pragmatisk tilgang til Storbritanniens økonomi, som schweizerne har til Schweiz' økonomi, ville vi melde os ud, på samme måde som Schweiz ikke vil melde sig ind.
David Martin
(EN) Hr. formand! De er en meget tolerant formand, men det fremgår meget tydeligt af vores regler, at bemærkninger under catch-the-eye-proceduren skal vedrøre det aktuelle emne. Det havde ikke noget med Korea eller frihandelsaftaler at gøre.
Sari Essayah
(FI) Hr. formand! I sit indlæg sagde hr. Martin, at det er utrolig vigtigt at indgå aftaler, der fremmer den økonomiske vækst og beskæftigelsen og fjerner generelle handelshindringer - i særdeleshed under den aktuelle økonomiske krise. Vi skal imidlertid huske på, at vi i dag også har haft en meget alvorlig drøftelse om krisen i den europæiske bilindustri, og i denne uge vil vi også se på problemerne i tekstilindustrien og muligheden for støtte fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen som kompensation for de omfattende afskedigelser i denne sektor i Spanien og Portugal. Vi må således tage europæernes bekymring om håndteringen af jobtabene i Europa alvorligt og undersøge, hvilke midler Kommissionen agter at benytte. Frihandel er godt for beskæftigelsen og den økonomiske vækst på det generelle plan, men hvordan forhindrer vi tab af arbejdspladser inden for disse traditionelle europæiske industrier?
Catherine Ashton
Hr. formand! Jeg vil gerne sige, at forhandlingen på en måde slet ikke overraskede mig, fordi kollegerne har udtrykt betænkeligheder gennem flere måneder.
Først vil jeg rose hr. David Martin for hans indsats i udvalget. Det er meget vigtigt, at jeg anerkender, i hvor høj grad Udvalget om International Handel har samarbejdet med mig i de foregående måneder, og jeg er selvfølgelig udmærket klar over, at kollegerne indtil videre ikke har haft den fordel at se detaljerne i aftalen. Jeg vil derfor forsøge at se på betænkelighederne. Hvad vigtigere er, vil vi sørge for at give flere detaljer, da det er vigtigt at se på fakta snarere end på de fremsatte påstande.
Først har jeg nogle generelle kommentarer til fremgangsmåden for denne aftale. Aftalen blev sat i spil for at opnå det bedst mulige resultat for den europæiske industri - inklusive den britiske industri, må jeg sige til kollegerne fra UKIP. Efter min opfattelse er det bestemt i Europas interesse at gå videre med denne aftale, og ellers ville jeg ikke have stået her og foreslået, at vi fortsætter, sådan som jeg har gjort.
Under processen var der en klar modus operandi, en klar fremgangsmåde fra Kommissionens side, der som tidligere nævnt fik støtte fra Parlamentet, Kommissionen og Rådet, og som vi har fulgt. Min kollega, hr. Arif, vil formentlig ikke have noget imod, at jeg siger, at jeg finder det alarmerende eller måske en smule deprimerende, at nogen antyder, at jeg ofrer en industri, for det er bestemt ikke en fremgangsmåde, som jeg vil benytte mig af.
Tror jeg, at hvis man ønsker en seriøs handelsaftale, skal man erkende, at den faktisk er til gavn for begge parter? Ja, det gør jeg. Hvis vi vil have handelsaftaler, og hvis vi tror - hvilket jeg tror, at vi gør - at handel er den drivkraft, der fører os ud af lavkonjunkturen, skal vi have seriøse og hårde forhandlinger med de industrier og de lande, som vi ønsker en aftale med. Ellers kan vi blot lave handler dagen lang med lande, som vi ikke bryder os meget om, og vi kan åbne markeder, fordi vi ikke er rigtig interesseret.
Korea er et seriøst marked med ægte muligheder for kemikalieindustrien, lægemiddelindustrien og andre industrier. Vi er nødt til at anerkende værdien og betydningen af at gøre dette, hvis vi ønsker seriøse handelsaftaler. Vi er faktisk en økonomisk supermagt. Jeg er fuldstændig uenig med mine kolleger fra Det Forenede Kongerige, når de taler om Schweiz og drager paralleller til det forhold, som vi i Europa forsøger at få til Korea. Eller også har jeg bare ikke fattet pointen.
Det handler om seriøse forhandlinger for at få et seriøst resultat, og efterhånden som detaljerne af indsatsen viser sig, vil kollegerne forhåbentlig se på dem i den ånd, som vi har arbejdet i.
I begyndelsen gav bilindustrien os en liste over ting, som de gerne ville have os til at opnå. De var virkelig meget interesserede i at holde markedet i Korea åbent, og vi har opnået alt det, som de bad os om i starten.
Med hensyn til tekstilindustrien er jeg overbevist om, at der ikke er den store grund til bekymring. De eksisterende tekstilindustrigarantier vil sørge for, at vi bevarer europæiske job.
Jeg er slet ikke interesseret i at afskaffe job eller industrier i Europa, og det er heller ikke effekten af denne aftale. Og hvis nogen af Dem mener at kunne bevise det modsatte, vil jeg gerne se disse beviser, for retorik er én ting, og virkelighed er noget ganske andet, og vi er nødt til at nå ud over retorikken og ind i aftalens realitet.
Jeg vil bestemt hævde, at den aktuelle aftale er meget vigtig for alle de industrielle sektorer. Spørgsmålet om toldgodtgørelse er for mig at se ganske enkelt. Toldgodtgørelsen er udformet på en sådan måde, at vores reaktion på den vil forhindre et bestemt problem. Spørgsmålet er, om det er den eneste måde at løse et problem på? Hvis der findes andre måder at løse problemet på, som kan give os en bedre handelsaftale, vil jeg undersøge dem. Men jeg ønsker stadig at løse det samme problem, og jeg er overbevist om, at de eksisterende mekanismer gør netop det. Det er ikke noget, som vi for evigt har skrinlagt som værende den eneste måde at nå vores mål på - effektivt at forhindre import ad bagdøren - og efter min mening har vi løst problemet på en anderledes måde.
Så jeg vil ikke komme med undskyldninger - hverken politisk, økonomisk eller på anden måde - til Parlamentet for at have investeret i forhandlingerne om denne vigtige handelsaftale. Jeg undskylder ikke for det, og jeg undskylder ikke for at have præsenteret Europa-Parlamentet for det, der efter min mening er en seriøs frihandelsaftale for det 21. århundrede med enorme fordele for hele EU's økonomi. Jeg undskylder specielt ikke for at gøre det under en økonomisk krise, for hvis der nogensinde har været et tidspunkt, hvor det har været mit ansvar at yde mest mulig støtte til Europas virksomheder og arbejdstagere, så er det efter min mening nu, og det er præcis det, som denne aftale gør.
Som tidligere nævnt opfordrer jeg kollegerne til at se på virkeligheden i aftalen. De vil blive udsat for lobbyisme - jeg har været udsat for lobbyisme - men når man ser på, hvad vi har opnået, er det efter min mening et meget konkret resultat, der vil være til enorm gavn for Europas økonomi. Det er i sidste ende, hvad vi forsøgte at opnå, og det er det, som vi har opnået.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (forretningsordenens artikel 149)
Tokia Saïfi  
Frihandelsaftalen mellem EU og Sydkorea, der skulle være på plads i midten af oktober, giver anledning til en del bekymring blandt europæiske industrier. Den europæiske handelskommissær betragter denne frihandelsaftale som den mest ambitiøse, EU nogensinde har forhandlet om, men specielt bilproducenterne finder den meget uafbalanceret. Disse producenter frygter en massiv tilstrømning af koreanske køretøjer til det europæiske marked som en konsekvens af Kommissionens toldpræferencer. Der er ingen tvivl om, at en fastholdelse af visse toldklausuler som f.eks. toldgodtgørelse vil være urimelig og skabe konkurrenceforvridning til skade for den europæiske bilindustri. Det er især tilfældet i betragtning af det faktum, at EU's generøsitet ikke synes at være blevet gengældt med en sænkning af de koreanske myndigheders ikketoldmæssige handelshindringer (importkvoter på europæiske benzindrevne køretøjer). Kommissionen har derfor en pligt til her og nu at revidere betingelserne for denne aftale for at genskabe betingelserne for en rimelig og retfærdig konkurrence og sikre en langsigtet overlevelse for vores industri og vores job i Europa.
