Den europæiske beskyttelsesordre (forhandling) 
Formanden
Det næste punkt er betænkningen af fru Jiménez-Becerril Barrio og fru Romero López for Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om den europæiske beskyttelsesordre (00002/2010 - C7-0006/2010 -.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
Hr. formand! I dag er en vigtig da for alle ofre, for i dag vedtager vi den europæiske beskyttelsesordre, der er et væsentligt skridt fremad med hensyn til deres rettigheder. Det er uretfærdigt, at ofrene glemmes, og det er et paradoks, at gerningsmændene ofte har flere rettigheder, og at der er nedskrevet mere om gerningsmændenes rettigheder end om ofrenes rettigheder.
I dag vil Parlamentet ære alle ofre og erindre om, at dem, der troede, at grænserne ville beskytte dem, mens de forfølger deres ofre, kan tro om igen, fordi denne europæiske beskyttelsesordre vil yde lige beskyttelse til alle ofre i EU fra og med i dag.
For over et år siden tog vi fat på arbejdet med dette mål for øje og for at opnå fremskridt inden for det område for frihed og sikkerhed, der blev nævnt i Stockholmprogrammet, og i dag kan vi med en vis stolthed i stemmen sige, at vi har nået målet, selv om vejen hertil ikke har været uden hindringer, da mange mennesker ofte ikke har forstået ordren og har sået tvivl om dens effektivitet og klarhed.
Jeg må sige, at vi efter trepartsmøderne med det belgiske formandskab og mange samtaler med Kommissionen har opnået en tekst, som næsten alle de politiske grupper var tilfredse med. Denne betænkning blev derfor vedtaget med et stort flertal, hvor ingen stemte imod, i den fælles afstemning i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling.
Jeg håber, at Parlamentet i dag vil følge den beslutning, der blev truffet af disse udvalg og os, der har udarbejdet denne betænkning, som blev vedtaget med et stort flertal. Dette ville være et klart budskab til Rådet om, hvad europæerne ønsker, hvilket blot er at bo i et område med sikkerhed og retfærdighed, at blive beskyttet og, når det drejer sig om et offer, der har et tilhold mod sin gerningsmand i sit hjemland, ikke at skulle anlægge yderligere retssager, hvis hun flytter til et andet land.
Vi er forpligtet til at fremme adgangen til domstolsprøvelse for de europæiske borgere og især for ofrene, som er de mest sårbare. For mig har beskyttelsen af alle ofre uden undtagelse været rettesnoren gennem hele udarbejdelsen af denne betænkning. Jeg ønskede derfor at medtage ofrene for terror, menneskehandel, organiseret kriminalitet og æresforbrydelser samt et særligt kapitel for mindreårige, der er de mest sårbare ofre, og vi tænker aldrig på, hvordan vi kan beskytte dem.
Selv om denne ordre vil beskytte alle ofre, vil kvinder, der bliver udsat for vold i hjemmet, drage størst fordel af dette instrument for retligt samarbejde, da deres gerningsmænd ikke vil kunne rejse gennem Europa, uden at det får konsekvenser, og gerningsmændene vil vide, at de vil blive retsforfulgt på samme måde som i det land, hvor de angreb deres partner.
Parlamentet skal derfor sende et klart budskab til Rådet i dag, om hvad vi ønsker. Vi vil derfor afgive vores stemme med vores øjne fæstnet på ofrene, på dem, der lider, på dem, der har brug for, at vi beskytter dem, på dem, der er bange og har brug for at leve i frihed og med håb.
Vi vil ikke opgive dette rimelige og nødvendige mål, der støttes af flertallet af de europæiske borgere, bare fordi nogle mennesker er bange og aldrig tør gå skridtet videre. Vi bliver nødt til at være modige, medlemsstaterne bliver nødt til at være modige, og jeg håber, at afstemningen i dag vil resultere i, at flertallet stemmer for og dem, der stadig betvivler, om dette instrument vil åbne en dør for ofrene, vil blive opmuntret. Jeg håber også, at Kommissionen i den nærmeste fremtid vil fremsætte vidtgående lovgivning til gavn for ofrenes rettigheder, da den har min og, er jeg sikker på, Parlamentets fulde støtte hertil.
Jeg gentager: Dette lille, men store, skridt i form af den europæiske beskyttelsesordre vil øge beskyttelsen for alle ofre, hindre yderligere forbrydelser og afhjælpe konsekvenserne af dem, der allerede er blevet begået.
I dag har vi en forpligtelse til at fjerne de hindringer, der hidtil har stået i vejen for en reel beskyttelse i hele Europa. Med vores stemme i dag har vi mulighed for at redde liv, hvilket er det, vi kommer til at gøre, og vi bør virkelig være stolte af det.
Carmen Romero López
Hr. formand! Dette forslag til et direktiv, som vi fremsætter på plenarmødet i dag, og som har til formål at holde gerningsmænd på afstand, som forfølger deres ofre, indtil de dræber dem, uanset hvor ofrene gemmer sig, er et klart budskab, som Parlamentet skal sende til det europæiske samfund og til Rådet.
Vi vil ikke blive ved med at stå forsvarsløse over for de forbrydelser, der fortsat begås igen og igen på daglig basis i de europæiske lande, og som holdes skjult bag hjemmets fire vægge. Disse forbrydelser er heller ikke synlige i statistikkerne, og det er som om, princippet om, at den stærkeste overlever, har fået patent på at definere sameksistens, men vi forsøger at håndhæve chartret om grundlæggende rettigheder, som vi vedtog i Lissabontraktaten.
Faldt det aldrig dem, der udarbejdede chartrets kapitel 1, ind, at en trussel mod den fysiske integritet og værdighed ikke blot kunne komme fra de offentlige institutioner og staten, men ligeledes forklædt som kærlighed? For de 25 % af de europæiske kvinder, der på nuværende tidspunkt bliver udsat for en form for vold, gælder det, at deres torturbødler har hemmelige navne, og deres forsvar mod angrebene gør det ikke muligt for dem at være borgere.
I henhold til ikkestatslige organisationer er der hvert år flere end 2 500 kvinder, som dør i EU, uden at vi har spurgt os selv, om disse forbrydelser kan forebygges eller undgås. De europæiske kvinder har derfor glædet sig over medlemsstaternes og det spanske formandskabs initiativ til at forelægge Parlamentet den europæiske beskyttelsesordre.
Vi skaber et europæisk område med sikkerhed, for den europæiske arrestordre er ensbetydende med, at ingen af EU-landene kan være et tilflugtssted for kriminelle. Lad os skabe et klima med gensidig tillid. Ved hjælp af beskyttelsesordren skaber vi et område med retfærdighed og frihed, fordi ofrene for disse forbrydelser kan rejse til ethvert land uden at skulle igennem flere retssager, som nævnt af ordføreren, fru Jiménez-Becerril.
Vi taler om privat terrorisme, som er den betegnelse, vi har givet denne fortsatte forbrydelse, der omfatter angreb, som skjules bag hjemmets fire vægge. Vi taler ligeledes om forebyggende foranstaltninger fra en anden kilde. Ikke alle lande har eller vil få samme retstraditioner, og jo større fremskridt, vi gør, jo mere vil det blive og er det nødvendigt med et instrument, som tager højde for vores mangfoldighed. Både Rådets juridiske tjeneste og Parlamentets juridiske tjeneste er af denne opfattelse. Hvor møder vi modstand? Vi møder ikke modstand i vores retssystemers kompleksitet, som fortsat vil bestå.
Lovgivningen er ikke et redskab til at skabe konflikter, men et redskab til at løse dem. Dette har været synspunktet hos de konservative regeringer, der har støttet initiativet baseret på en fornuftig dømmekraft. Hvis vi talte om garantier og grundlæggende rettigheder, da vi talte om terror, hvordan kunne vi have gennemført internationale aftaler, hvis det ikke var fordi, vi talte om sikkerhed? Er 2 500 kvinder hvert år ikke et sikkerhedsproblem for Europa?
Det er ikke første gang nogensinde, at lovgivningen er kommet til kort. Vi beklager derfor Kommissionens holdning gennem proceduren, for vi kan ikke tale om retsgrundlag, når vi taler om politisk vilje. Lad os ikke blot gøre loven gældende, når det passer os.
Denne tekst er resultatet af en aftale. I de forbedringer, vi har indarbejdet med hensyn til retten til information, oversættelse og proceduremæssige garantier, er der taget højde for, at dette er et anerkendelsesinstrument, og Parlamentet har besluttet, at det er et prioriteret område, at medlemsstaterne åbenlyst lægger de eksisterende oplysninger frem på bordet
Vi har ikke glemt ofrenes ret til psykologisk bistand og juridisk bistand. Vi vil fortsætte med at kæmpe for disse rettigheder, og lad os håbe, at de vil blive medtaget i den næste pakke om ofre.
Vi ønsker at takke det belgiske formandskab for dets indsats, og denne tak rettes også til alle skyggeordførerne og holdet bag os. Med denne afstemning i dag ønsker vi at sende et budskab til Rådet om, at dette er Parlamentets vilje, og at det nu er op til Rådet at påtage sig sit ansvar. Det vil ikke lykkes os at håndtere forebyggelse, hvis nogle medlemsstater er af den opfattelse, at der ikke foreligger et problem, fordi der ikke foreligger oplysninger.
Nu er det op til Rådet at beslutte, om Europa virkelig skal deltage i bekæmpelsen af vold og forsvaret for de grundlæggende rettigheder.
Viviane Reding
næstformand i Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Beskyttelsen af borgere, i praksis oftest kvinder, der udsættes for eller er i fare for at blive udsat for vold, står meget højt på dagsordenen for alle de institutioner, der på nuværende tidspunkt arbejder med dette emne.
Det er vigtigt, at det står på dagsordenen, da vi har en fælles målsætning, nemlig at yde den bedst mulige beskyttelse til ofrene på tværs af EU's grænser. Derfor har jeg også fra starten bakket op om målet med denne beskyttelse, og derfor er jeg i færd med at udarbejde den ambitiøse pakke om ofrenes rettigheder. der sættes til afstemning i foråret 2011.
Jeg er fuldt ud bevist om ordførernes, fru Jiménez-Becerril Barrios og fru Romero López', indsats og om arbejdet i både Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, der har ydet et stort bidrag til det igangværende arbejde for at øge beskyttelsen af ofrene. Jeg ser på nogle af de forslag, der er blevet udarbejdet, som f.eks. at ofrene ikke skal afholde omkostningerne, at de modtager oversættelses- og tolkebistand, og at forsinkelser i anerkendelsesprocedurerne begrænses. Jeg er klar til at arbejde i retning af en effektiv og juridisk forsvarlig mekanisme, der udformes med henblik på at bistå ofrene med at drage fordel af civilretlige beskyttelsesforanstaltninger i hele EU.
Vi har beskæftiget os med de proceduremæssige rettigheder for personer, der er anklaget. Den naturlige følge heraf er at vi arbejder med rettighederne for de personer, der har været ofre, fordi vi i retssager ofte taler om den, der er anklaget, men glemmer, at der har været et offer, så vi bliver nødt til at få rettet fokus tilbage på ofret.
Derfor vil Kommissionens kommende ofrepakke bygge på og videreudvikle det fremragende stykke arbejde, som det spanske formandskab, det belgiske formandskab, Rådet og naturligvis Parlamentet har udført. Alt dette arbejde er meget vigtigt. Det vil blive sammensat således, at når ofrepakken ligger klar, vil den være omfattende, fuldstændig og gøre virkelig forskel for alle ofrene, det være sig kvinder, børn eller mænd, selv om de fleste er kvinder og børn, således at vi hurtigt kan fremlægge konkrete foranstaltninger, der finder anvendelse, og som ikke skaber retlig usikkerhed. Tak for denne indsats. Arbejdet vil blive taget i betragtning ved udarbejdelsen af ofrepakken.
Monica Luisa Macovei
Hr. formand! Omkring 8 000 rumænske kvinder i Spanien har som ofre i år draget fordel af beskyttelsesordrer, der er gyldige i Spanien. De skal ligeledes udvides til at omfatte Rumænien og andre medlemsstater, hvortil kvinderne rejser.
I henhold til uofficielle skøn drager ca. 100 000 kvinder i Europa fordel af beskyttelsesordrer, der er gyldige i den stat, der har udstedt dem. Direktivforslaget ændrer det begrænsede, territoriale aspekt, der kendetegner disse beskyttelsesforanstaltninger. Det instrument, der indføres, vil sikre, at beskyttelsesordrer, som udstede i én medlemsstat, vil blive anerkendt i de medlemsstater, som ofret rejser i, således at området med frihed, sikkerhed og retfærdighed bliver en realitet, og ofrene for vold eller andre ofre kan leve og rejse uden frygt.
Parlamentets ønske er, at beskyttelsen af ofrene bliver udvidet. Dette er årsagen til, at vi efter dette direktiv anmoder Kommissionen om og forventer, at det næste skridt vil være at udvide beskyttelsen til at omfatte ofre inden for dette fælles område med retfærdighed og sikkerhed. Vi afventer derfor pakken med iver og interesse i foråret 2011.
Afslutningsvis vil jeg gentage, at Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater) støtter beskyttelsen af ofre, dette direktivforslag og en udvidet beskyttelse af ofre.
Silvia Costa
Hr. formand, mine damer og herrer! Med dette direktivforslag, som jeg vil sige mange tak for til ordførerne, som jeg samarbejdede med i min egenskab af skyggeordfører, støtter og udvider Parlamentet Rådets forslag, der var udformet med henblik på at beskytte de borgere i alle de 27 medlemsstater, som lider under forfølgelse eller alvorlige og gentagne trusler fra allerede kendte og tidligere identificerede personer, der ofte er ekskærester, eksmænd eller tidligere partnere, som udgør en trussel mod deres fysiske og seksuelle integritet, værdighed og personlige frihed.
Antallet af angreb og drab på navnlig kvinder er nemlig stigende. Ofte tager politiet og retsvæsenet ikke deres anmeldelser tilstrækkelig alvorligt, og beskyttelsesordrer og foranstaltninger mod gerningsmanden er på nuværende tidspunkt kun gyldige i det land, hvori de bliver udstedt. Den foranstaltning, der er ved at blive godkendt, er muligvis ikke perfekt, men den udfylder et lovgivningsmæssigt tomrum, kommissær Reding.
I forbindelse med skabelsen af det europæiske område med frihed, sikkerhed og retfærdighed har vi trods alt handlet empirisk og til tider presset spørgsmål igennem, hvis det har været nødvendigt. Vi mener da også, at dette initiativ er vigtigt, fordi det vil gøre det muligt for alle EU's borgere, dvs. både mænd og kvinder, og alle de personer, der opholder sig i Europa, at rejse frit på tværs af grænserne og tage deres menneskerettigheder og deres ret til beskyttelse og sikkerhed med sig i bagagen som anført i Lissabontraktatens artikel 3, som vi i Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet mente skulle være retsgrundlaget, for at gøre forslagets struktur mere sammenhængende.
Med vedtagelsen af den europæiske beskyttelsesordre garanteres det, at der også bliver passet på den beskyttede person i andre medlemsstater ved hjælp af en hurtig og vederlagsfri procedure. Hver enkelt medlemsstat skal udpege en kompetent myndighed, der skal informere ofrene om deres rettigheder, gennemføre kampagner, indsamle statistikker og underrette den pågældende, så snart deres nationale beskyttelsesordre er blevet udstedt. Desuden er den et stort skridt i retning af oprettelsen af et europæisk retsområde og gennemførelsen af den frie bevægelighed, og der anvendes også den almindelige lovgivningsprocedure, som for første gang indebærer fælles beslutningstagning mellem Rådet og Parlamentet.
Jeg håber, at Rådet vil bekræfte denne forpligtelse, og jeg håber, at Kommissionen ved at lægge særlig vægt på den kommende "sikkerhed for ofre"pakke med foranstaltninger ikke forpasser denne særlige chance for at reagere omgående på denne særdeles alvorlige situation, der også fremgår af de europæiske og nationale statistikker. Dette kunne blandt andet føre til en væsentlig juridisk konvergens blandt medlemsstaterne.
Jeg foreslår derfor, at vi uden tøven forpligter os specifikt til denne særlige form for ofrebeskyttelse.
Izaskun Bilbao Barandica
Hr. formand! Jeg ønsker, at den europæiske beskyttelsesordre skal være særlig effektiv med hensyn til at forebygge vold mod kvinder og fungere som en nyttig forløber for det forslag, som Kommissionen er i færd med at udarbejde, således at vi har et tilsvarende instrument for alle former for forbrydelser.
Jeg beklager, at udarbejdelsen af denne tekst har været så vanskelig og kompliceret, på trods af at vi alle er enige om hovedmålsætningen.
Jeg ville også have ønsket, at denne ordre omfattede to områder. Det første er det europæiske register over beskyttelsesordrer med de tilhørende garantier om databeskyttelse for at hindre bureaukrati i forhold til ofrene og for at sikre, at ordrerne træder i kraft omgående. Dette ville endvidere mindske de omkostninger, som er forbundet med de processer, som skal gennemføres af de kompetente myndigheder, og ville i sidste ende give standardiserede og konstant ajourførte statistikker.
For det andet mener jeg, at vi burde have gjort en indsats for at undersøge mulighederne for samarbejde inden for dette område med tredjelande, især hvis vi kigger på statistikkerne vedrørende ofrenes oprindelse og deres mulige ændring af opholdssted.
Den spirende Tjeneste for EU's Optræden Udadtil har således forpasset muligheden for at introducere sig selv for offentligheden med en mission som denne, som de europæiske borgere forstår, og som resulterer i løsning af problemer, som er reelle for alle europæere for øjeblikket.
Jeg ønsker at takke ordførerne for alt deres arbejde, og jeg håber, at kommissær Reding vil være modtagelig over for dette initiativ.
Raül Romeva i Rueda
Hr. formand! Efter min mening er vi i Parlamentet nødt til at udvise stor ansvarlighed og handle inden for det mandat, vi har fået tildelt, og hvorefter vi også på europæisk plan skal beskytte kvinder, der er ofre for vold og sætte en stopper for mordere.
Som det er blevet nævnt, handler det om at bekæmpe en form for social terror, der er chauvinistisk vold. Vi skal derfor ikke lade os opsluge af statistikker eller juridiske spidsfindigheder. Det, som det handler om, er retfærdighed, grundlæggende rettigheder, liv og død, et forsvar for dem, der skal forsvares mod deres aggressorer, og, som det vigtigste, undgåelsen af at skulle beklage det forhold, at 2 500 kvinder hvert år bliver ofre for den juridiske træghed, som vi alle er omsvøbt af.
Vi er alle klar over de juridiske vanskeligheder, og at det er en innovativ øvelse i den institutionelle dynamik efter Lissabon. Imidlertid bør disse vanskeligheder under ingen omstændigheder være en undskyldning for ikke at gøre fremskridt. Beskyttelsen af rettighederne, der tilhører de kvinder, som har været eller kan blive ofre for vold og drab, og forebyggelsen af disse handlinger kan ikke gøres afhængig af et par juridiske spørgsmål. Vi bliver nødt til at udvise den politiske vilje, som denne sags hastende karakter og vigtighed kræver.
Det er selvsagt vigtigt at gøre arbejdet ordentligt, men frem for alt er det af afgørende betydning, at vi gør arbejdet, og efter min mening er dette det grundlæggende synspunkt, vi kan formidle til både Rådet og Kommissionen med denne tekst, som jeg håber, at vi vedtager. Det er nødvendigt at forstå, at vi under ingen omstændigheder kan sætte initiativer i bero, fordi der er tekniske vanskeligheder, som vi ikke har været i stand til at afhjælpe før.
Jeg ønsker at benytte lejligheden til at takke de to ordførere og både det spanske og det belgiske formandskab for deres indsats for at opnå et fortsat fremskridt ved at arbejde og få bugt med den plage, som jeg gentager, at chauvinistisk vold er.
Timothy Kirkhope
på vegne af ECR-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Jeg har fulgt nøje med i trepartsmøderne og ønsker at takke mine kolleger fra især PPE- og S&D-Gruppen for det arbejde, de har udført.
Som advokat i Det Forenede Kongerige har jeg gennem årene fået erfaring med at give juridisk rådgivning og bistand til mennesker, der har været ofre for vold i hjemmet, stalking eller chikane begået af en slægtning eller af en tidligere partner. Jeg har førstehåndskendskab til den belastning, som fysisk, psykologisk og seksuelt misbrug kan medføre, og til ofrenes sårbarhed.
Jeg støtter fuldt ud målene og målsætningerne for dette forslag. Jeg bliver imidlertid også nødt til at udtrykke bekymring over retsgrundlaget og anvendelsesområdet. Det synes åbenlyst for mig, at der kun er et strafferetligt grundlag for dette forslag, idet artikel 82 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde anvendes. I kraft af deres art og i henhold til loven er nogle af de lovovertrædelser, som det er hensigten, at dette forslag skal omfatte, civilretlige sager, men alligevel er der en bemærkelsesværdig mangel på henvisninger til artikel 81.
Selv om jeg ikke er modstander af et retligt samarbejde i EU, er jeg fuldt overbevist om, at vi bliver nødt til at sikre, at den lovgivning, som vi udarbejder på EU-plan, er juridisk forsvarlig, solid og effektivt kan gennemføres i medlemsstaterne uden at kompromittere eksisterende medlemsstaters retssystemer.
Paul Nuttall
for EFD-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Jeg støtter beskyttelsen af ofre. Da jeg først hørte om den europæiske beskyttelsesordre, syntes jeg imidlertid at det lød lidt frygtindgydende, ligesom den europæiske arrestordre, som efter min mening er en af de mest påtrængende og diktatoriske retsakter, der nogensinde er blevet trukket ned over hovedet på den britiske befolkning.
Om det forslag om den europæiske beskyttelsesordre, der agiteres for, siges det, at det drejer sig om beskyttelsen af kvinder. Vi fik at vide, at den europæiske arrestordre drejede sig om at bistå med bekæmpelsen af terrorisme, og vi ved alle, at den har udviklet sig til langt mere end dette. Lad os nu være tydelige i mælet og ærlige og indrømme, at det underliggende mål er at skabe et grundlag for et tværeuropæisk retssystem, som uden tvivl vil underminere britisk lovgivning. Hvis der er behov for beviser, behøver vi blot at kaste et blik på den europæiske arrestordre.
Efter min mening vil disse ordrer også være yderst vanskelige at håndhæve i Det Forenede Kongerige, for vi vil ende med en situation, hvor en ordre udstedes af en udenlandsk dommer i udlandet, som intet kender til forholdene i de britiske byer eller vores levevis. I England har vi et ordsprog, der lyder: Brændt barn skyr ilden. Vi er en gang blevet brændt af den europæiske arrestordre. Jeg foreslår, at vi skyr den europæiske beskyttelsesordre.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Hr. formand! Når man tager de foreslåede ændringsforslag i betragtning, er der ingen tvivl om, at det pågældende direktiv er et af de første initiativer, som sigter mod at nå disse vigtige mål. Vi bør ikke blot sørge for, at ofrene for vold sikres mod at blive gjort yderligere fortræd i deres eget land, men også at de bliver omfattet af disse beskyttelsesforanstaltninger i hele EU. Jeg mener derfor, at vi bør tilslutte os ordførerens holdning.
Det bør desuden bemærkes, at initiativet bevidst har et bredt anvendelsesområde. Selv om hovedparten af de beskyttelsesordrer, der udstedes, vedrører kvinder, der er ofre for kønsbaseret vold, kan initiativet omfatte alle voldsofre, det være sig børn og voksne af begge køn, forudsat at gerningsmanden er blevet identificeret. I denne forbindelse anføres det i Stockholmprogrammet, at de ofre for forbrydelser, herunder terror, som er mest sårbare, eller som befinder sig i særligt udsatte situationer, som f.eks. personer, der udsættes for gentagne tilfælde af vold i tætte forhold, ofre for kønsbaseret vold eller personer, der bliver ofre for andre former for forbrydelser i en medlemsstat, hvori de ikke er statsborgere eller bosiddende, har brug for særlig støtte og juridisk beskyttelse.
I forbindelse med det ovenstående bør den europæiske beskyttelsesordre finde anvendelse på ofre for alle forbrydelser, herunder menneskehandel, ofre for kvindelig omskæring, tvangsægteskaber, æresdrab, incest og andre forbrydelser af denne art. Derfor bør dette initiativ støttes, og jeg giver ordføreren min fulde støtte.
Emine Bozkurt
(NL) Hr. formand! 100 000 personer er for øjeblikket omfattet af den europæiske beskyttelsesordre. En af dem er Rasja, der gerne ville flytte til Spanien med sine børn. Hvis den ordre, der er udstedt mod hendes stalker i Nederlandene, ikke vil gælde for hende i Spanien, vil hun og også børnene være lette ofre der, medmindre de spanske myndigheder anerkender eller håndhæver den samme ordre. Heldigvis forholder det sig sådan, at Spanien faktisk anerkender den.
Denne beskyttelse finder ligeledes anvendelse på dem, der forfølges, efter de har udøvet deres ret til ytringsfrihed. De bliver nødt til at kunne tale i andre europæiske lande vel vidende, at dem, der har truet dem, ikke sidder blandt publikum. Den europæiske beskyttelsesordre gør dette muligt. Det er et fremragende initiativ, og et initiativ, der er blevet støttet af den hollandske regering. Desværre har den nye koalition medført, at status for de personer, der er omfattet af en sådan beskyttelse, er vendt 180 grader: Kvinder, mænd og børn, der bliver nødt til at leve i frygt hver dag, efterlades ubarmhjertigt i en meget vanskelig situation. Det er simpelthen uacceptabelt, at en persons sikkerhed ophører ved grænsen.
Af hensyn til 100 000 personer siger jeg nu "ja" til den europæiske beskyttelsesordre. Jeg forventer, at alle regeringer, herunder mit eget lands regering, vil gøre deres ypperste for at øge deres borgeres sikkerhed, beskyttelse og frihed, således at alle personer kan leve i frihed og sikkerhed.
Nathalie Griesbeck
(FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! For det første bør jeg naturligvis takke de to ordførere, der efter vanskelige forhandlinger på trepartsmøderne, foreslår en kompromisaftale, som jeg i min egenskab af skyggeordfører for Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og på vegne af min gruppe naturligvis opfordrer medlemmerne til at vedtage.
Selv om jeg i lighed med andre, der har nævnt det i dag, beklager, at visse punkter, som f.eks. oversættelsen af dokumenter for ofre, ikke blev medtaget i affattelsen af denne aftale, eller at forenklingselementerne ikke var tilstrækkelig detaljerede, hvilket jeg regner med, at de vil være efter finpudsningen i "offerpakken", ønsker jeg for det andet at fremhæve, at alt dette i sidste ende lyder som almindelig fornuft i dag og som en logisk følge af den gradvise integration af et europæisk område for frihed og retfærdighed og i realiteten af oprettelsen af et tilsvarende retssystem.
Dette vidner om en vis grad af politisk mod og om viljen hos et stort flertal af medlemmerne til at gå længere end til politiske markeringer for at få et tydeligt redskab til samarbejde i straffesager. Som fru Reding tidligere understregede, udgør dette redskab i en vis grad en virkelig "rettighedspolitik" i Europa, dvs. en reel politik for de personer, især kvinder, hvis fysiske integritet kan være truet, og en politik, der er i overensstemmelse med den frie bevægelighed, som har eksisteret i lang tid, altså en "rettighedspolitik".
Véronique Mathieu
(FR) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil først og fremmest sige, at Rådets manglende tilstedeværelse siden i går er beklagelig, da Rådet generelt er blevet nævnt i forhandlingerne om alle de emner, vi har drøftet siden i går, nemlig de forhandlinger, der omhandler borgernes frihedsrettigheder, retlige og indre anliggender. Vi beklager, at Rådet ikke er til stede og kan høre Parlamentets holdning. Det er virkelig en skam.
Jeg lykønsker de to ordførere, der har ydet en enorm indsats med hensyn til denne tekst, som er et historisk fremskridt for alle ofre, det være sig først og fremmest ofre for vold i hjemmet - 45 % af de europæiske kvinder udsættes for vold i hjemmet, og det bliver nogle mænd også, for vi bør ikke glemme de mænd, som af kvinder udsættes for vold og herefter ofre for terror, herunder børn, og navnlig de sårbare børn naturligvis.
Den tekst, der forelægges for os i dag, er en utrolig vigtig tekst. Vi er spændte på at se den "offerpakke", som Kommissionen vil fremlægge for os næste år, og som vil fuldstændiggøre den tekst, som vi stemmer om i morgen.
Antigoni Papadopoulou
(EN) Fru formand! Vold i hjemmet, kønslig lemlæstelse, æresforbrydelser, tvangsægteskaber og menneskehandel er blot nogle af de former for vold, som 45 % af kvinder i hele Europa bliver udsat for.
Kvinder og mindreårige har brug for øget beskyttelse. Den europæiske beskyttelsesordre er et godt skridt i denne retning i fuld overensstemmelse med visionen i Stockholmprogrammet om et forenet Europa, nemlig et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed til gavn for borgerne.
Beskyttelsesordrer, der udstedes i et europæisk land mod en gerningsmand, vil således blive håndhævet i alle EU's øvrige medlemsstater. I det spanske formandskabs initiativ, som vi alle i dag hylder, fremhæves beskyttelsen af ofre og forebyggelse samt fremme af ensartede retsordreprocedurer. Den giver ofrene beføjelse til at bryde tavsheden, når de søger beskyttelse uden for de geografiske grænser i Europa.
Jeg håber, at Kommissionen fuldt ud støtter de to ordføreres betænkning i sin ambitiøse pakke om ofrenes rettigheder.
Salvatore Iacolino
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Der hersker ingen tvivl om, at dette direktiv om den europæiske beskyttelsesordre til beskyttelse af ofre er endnu et tegn på et afgørende skift i de reelle garantier, frem for alt for kvinder, men ikke udelukkende for dem, som det allerede er blevet sagt.
Retningslinjerne for denne foranstaltning var allerede blevet fastlagt i først Lissabontraktaten og derefter i Stockholmprogrammet. Jeg vil især lykønske de to ordførere, fru Jiménez-Becerril Barrio og fru Romero López, med deres omhyggelige arbejde og med deres håndtering af de mange problemer, de stødte på i Rådet i deres indsats for at bane vejen for dette særlig vigtige forslag og for et område med frihed, retfærdighed og sikkerhed, som virkelig vil være til gavn for borgerne.
I forslaget bekæmpes vold i hjemmet konsekvent og målrettet og omfatter en ret betydelig række foranstaltninger samt har et anvendelsesområde, der tilsyneladende er helt i overensstemmelse hermed. Disse færdigstrikkede, rettidige og effektive sikkerhedsforanstaltninger forleder os til at tro, at dette forslag også kan anvendes effektivt til at beskytte ofrenes familier. Vi afventer med interesse den mere strukturerede pakke, som kommissær Reding har annonceret, vedrørende beskyttelsen af ofre for vold, som vil ligge klar inden for de kommende uger.
Afslutningsvis vil jeg gerne slå fast, hvor vigtigt det er at have et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne samt en stor finfølelse med hensyn til anvendelsen af denne foranstaltning i praksis, ligesom det er af central betydning ikke at glemme betydningen af psykologisk bistand til ofrene. Jeg er sikker på, at Kommissionen vil tage behørigt højde for dette i lovgivningsprocessens afsluttende fase.
Heidi Hautala
(FI) Fru formand! Den europæiske beskyttelsesordre er et vigtigt skridt i retning af beskyttelsen af ofre i hele EU. Vi sender nu et kraftigt signal til Rådet og Kommissionen om, at Parlamentet er meget opsat på at få denne beskyttelsesordre, og at den bør træde i kraft snart. Vi må nu forsøge at afvæbne den modstand, der er mod ordren i Rådet, samt at afvise alle de juridiske begrundelser, som Kommissionen fremsætter mod forslaget.
Det er vigtigt, at direktivet anvendes inden for et stort område. Det skal ikke blot omfatte ordrer, der udstedes som følge af strafbare handlinger, men ligeledes forskellige andre former for beskyttelsesordrer. Det bør ikke indebære nogen form for juristeri. Denne beskyttelsesordre bør også være tilstrækkelig fleksibel til at tage højde for forskellene i den nationale lovgivning.
Det er vigtigt, at Parlamentets opmærksomhed ikke udelukkende er rettet mod ofrene for kønsbaseret vold, men derimod også på andre ofre for vold. Det er nødvendigt, at det i direktivet præciseres, hvilke rettigheder ofret har, og hvilke procedurer der er for at indgive en klage, og det er nogle af de aspekter, som jeg har forsøgt at fremhæve i Parlamentets holdning. Det er også vigtigt, at det land, hvori der anmodes om en beskyttelsesordre, underretter sine borgere om disse procedurer.
Når beskyttelsesordren træder i kraft, er det egentlig ikke ensbetydende med, at arbejdet er tilendebragt. Myndighederne skal instrueres, og vi kan ikke være helt tilfredse med en informationskampagne, der udelukkende er begrænset til de rammer, der er udstukket for den nuværende kampagne.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Fru formand! Bestemmelserne i den betænkning, der drøftes i dag, gør mig meget entusiastisk. Garantien for, at beskyttelse, der omfatter ofre i én medlemsstat, også vil finde anvendelse i enhver anden EU-medlemsstat, som ofrene tvinges til at rejse til af frygt for en gentagelse af volden, giver dem en mulighed for at leve et normalt liv. Den europæiske beskyttelsesordre vil betyde, at beskyttelsesforanstaltninger, der vedtages i én medlemsstat i EU, kan anerkendes, anvendes og håndhæves af domstole i en anden medlemsstat.
Desuden udgør en udvidelse af direktivets anvendelsesområde til ligeledes at omfatte ofre for enhver form for vold, og ikke blot ofre for kønsbaseret vold, en yderligere milepæl. Alle ofre fortjener at blive respekteret og forventer, at gerningsmændene får en retfærdig straf. Efter min mening kan kun en beskyttelsesmekanisme, der følger ofret, være fuldt ud effektiv og hindre en gentagelse af den samme forbrydelse samt give ofret en reel beskyttelse. Jeg glæder mig over, at Polen var et af de lande, der fremsatte dette initiativ.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Fru formand! Hvis EU virkelig skal være et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, skal vi fjerne de indbyrdes forskelle mellem medlemsstaterne, der stadig findes inden for dette område.
Ofre for vold skal ikke blot beskyttes mod deres gerningsmænd i deres hjemlande, men der skal ligeledes stilles beskyttelsesforanstaltninger til rådighed for dem i hele EU. Selv om dette forslag er bredt, vedrører det direkte kvinder, som er udsættes for vold i hjemmet. Det er godt, at det ligeledes omfatter en mulighed for at håndtere andre potentielle ofres situation, uanset om det drejer sig om ofre for menneskehandel, tvangsægteskaber, æresdrab eller incest eller situationen for vidner eller ofre for terror og organiseret kriminalitet. Personligt bifalder jeg i høj grad indsatsen for at yde ofrene den bedst mulige beskyttelse ved ligeledes at sikre bl.a. den nødvendige retssikkerhed. Ofrene bør kunne støtte sig til tydelige regler og bør til enhver tid orienteres om de foranstaltninger, der er tilgængelige for dem i deres oprindelseslande og i de lande, hvortil de ønsker at flytte, eller hvortil de allerede er flyttet.
Sonia Alfano
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg sætter stor pris på det arbejde, som de to ordførere har udført. Problemet med dette forslag til direktiv er, at det bygger på de mest almindelige former for stalking, hvor en person er blevet udsat for vold begået af en anden person og derfor skal beskyttes mod en gentagelse af det fysiske eller psykiske misbrug, der fandt sted. Det er indlysende, at dette er et spørgsmål af grundlæggende betydning for hundredtusindvis af kvinder i EU, og derfor støtter jeg indholdet.
Desværre tages der i disse foranstaltninger ikke højde for ofrene for organiseret kriminalitet, som i de fleste tilfælde ikke har behov for at blive beskyttet mod en person, der er blevet identificeret eller kan identificeres, men derimod mod organisationer, som det er helt umuligt at udstede tilhold mod. Jeg synes derfor, at Parlamentet bør anse dette direktiv for at være det første skridt i retning af gennemførelsen af Stockholmprogrammet, hvori der udtrykkeligt tales om foranstaltninger til beskyttelse af ofrene for kriminelle handlinger, og det lader til, at fru Jiménez og kommissær Reding er af samme opfattelse.
Jeg appellerer til Kommissionen om at sikre, at pakken med foranstaltninger til beskyttelse af ofre, der er planlagt til 2011, ligeledes beskytter ofre for organiseret kriminalitet og ofre, der bliver såret i tjenesten på europæisk plan.
Cornelia Ernst
(DE) Fru formand! Den europæiske beskyttelsesordre er et skridt i den rigtige retning. Princippet må være, at anerkendte ofre for vold ydes samme beskyttelsesniveau i alle medlemsstaterne. Den bedste løsning ville være en harmonisering af medlemsstaternes lovgivning inden for dette område, men det var ikke muligt at opnå dette. Et positivt aspekt ved denne beskyttelsesordre er, at formålet er at beskytte alle ofre for vold bedst muligt, og at anvendelsesområdet er bredt og omfatter seksuel vold, stalking og frem for alt udnyttelse af mindreårige, hvilket efter min mening er meget, meget vigtigt. Det sender derfor et positivt signal til ofrene for vold og til især kvinderne. Der er imidlertid en dråbe malurt i bægeret, nemlig at de i artikel 9 anførte grunde til at afslå anerkendelse af en europæisk beskyttelsesordre er meget omfattende og også til en vis grad kan udgøre et middel for medlemsstaterne til at undgå overholdelse af direktivet. Om et års tid bliver vi derfor nødt til at foretage en meget nøje vurdering af, hvordan vi kan videreføre disse forhandlinger, da alle ofre i alle lande har brug for samme beskyttelse.
Jaroslav Paška
(SK) Fru formand! Jeg vil gerne støtte den tanke, der ligger til grund for forslaget til en europæisk beskyttelsesordre.
Beskyttelsen af personer, der trues i de enkelte medlemsstater, er tilsyneladende utilstrækkelig i mange tilfælde. Takket være åbenheden i det europæiske rum i dag indgår unge mennesker ofte ægteskaber på tværs af grænser og afgiver løfte om ægteskab på tværs af grænser. Det er imidlertid ikke alle disse forhold, der er langvarige, og børn bliver derefter ofte gidsler i tvister mellem deres forældre. Fjendtligt indstillede forældre afviser ofte at respektere afgørelser afsagt af domstole i andre lande, hvorefter forældremyndigheden over børnene tilfalder en af parterne, og tager simpelthen loven i egen hånd og bortfører børnene fra de tidligere partnere til deres egne hjemlande, hvorved de udnytter forskellene mellem de enkelte medlemsstaters retssystemer til at sætte gyldige retsafgørelser ud af kraft. Ofrene for dette juridiske anarki i EU er ofte små uskyldige børn. Jeg håber, at dette problem vil blive løst med den europæiske beskyttelsesordre.
Andreas Mölzer
(DE) Fru formand! Selv om der er i de senere år er blevet truffet nogle foranstaltninger for at beskytte ofre, føler mange af de berørte personer sig ofte ladt i stikken. Mens advokater og dommere under deres uddannelse hører meget om tiltaltes rettigheder, lærer de meget lidt om, hvordan de skal behandle ofre. Dette område er ikke det eneste, hvor der er brug for en øget bevidsthed. Der er også brug for en øget bevidsthed på lægeuddannelsen, således at det bliver lettere at opdage eksempler på vold. For så vidt angår børneofre er spørgsmålet om den ved lov fastsatte grænse for erstatningskrav i civilsager vigtig i tilfælde af sexforbrydelser. Kun personer, der har en uplettet straffeattest har tilladelse til at arbejde med børn. Hvis f.eks. tvangsægteskaber nu retsforfølges i Liechtenstein, også selv om ofret ikke har givet sit samtykke, og hvis det er muligt at indbringe tilfælde af omskæring af mindreårige for domstolene, viser dette klart faren ved det højt priste multikulturelle miljø. Det er efter min mening vigtigt at tage denne udvikling i EU i betragtning samt betydningen heraf i bekæmpelsen af menneskehandel.
Krisztina Morvai
(HU) Fru formand! Som advokat har jeg i mere end 10 år behandlet sager, der vedrører ofre for vold mod kvinder og børn, uanset om det drejede sig om vold i hjemmet, voldtægt eller handel med kvinder, og jeg havde mulighed for ved selvsyn at se, at beskyttelsesordren, som er genstand for forhandlingerne i dag, er et af de vigtige og uundværlige instrumenter til beskyttelse af kvinder, men det er langt fra det eneste. Det er nødvendigt med komplekse foranstaltninger, som f.eks. juridisk rådgivning, psykologisk bistand, støtte til de berørte børn, og det er meget vigtigt at lytte til ofrene, som desværre er de største eksperter med hensyn til, hvad de har brug for.
Jeg har to spørgsmål til fru Reding og ordførerne. For det første vil jeg gerne vide, i hvilket omfang de inddrager ofre for vold mod kvinder i dette arbejde for at gøre det muligt for disse at dele deres erfaringer. For det andet ønsker jeg at vide, i hvilket omfang fru Reding og ordførerne er bekendt med den konvention om vold mod kvinder, som EU's tvilling, Europarådet, er i færd med at udarbejde, og i hvilket omfang vi deltager i dette arbejde.
Angelika Werthmann
(DE) Fru formand! De berørte kvinders sikkerhed burde virkelig ligge os alle på sinde. Uanset hvor ofrene befinder sig, er det her et spørgsmål om, at de skal beskyttes fysisk mod deres gerningsmænd, og at deres menneskelige værdighed ligeledes skal tages i betragtning. Denne europæiske beskyttelsesordre bør finde anvendelse på alle ofre for vold, uanset deres alder og køn.
Antonyia Parvanova
(EN) Fru formand! Jeg vil også gerne takke ordføreren. Beskyttelsen af liv, den fysiske og psykologiske integritet samt den seksuelle integritet og frihed er prioriterede målsætninger, for så vidt angår beskyttelsen af ofre. Med vores politiske støtte til direktivet om den europæiske beskyttelsesordre, har vi givet dette emne den synlighed, som det fortjener, og har tilvejebragt en tværeuropæisk, omfattende pakke med særlige beskyttelsesforanstaltninger, som er effektive i EU og indeholder juridisk beskyttelse og bistand til ofre for forbrydelser, herunder især voldelige forbrydelser.
Retten til beskyttelse mod vold er en grundlæggende menneskeret uanset etnicitet, retlig status eller indvandrerstatus, og derfor er vi alle moralsk forpligtede til at værne om denne ret i og uden for de nationale grænser. Jeg er overbevist om, at denne nye tilgang til beskyttelsen af sårbare ofre er et meget stærkt politisk budskab med henblik på styrkelsen af friheden, sikkerheden og retfærdigheden i EU.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
Fru formand! Jeg synes, at vi i disse forhandlinger tydeligt har set, at vi alle er enige om at støtte målet med denne betænkning.
De forskellige politiske grupper har vist deres støtte til dette direktiv, som yder ofrene en bedre beskyttelse. Mit spørgsmål går derfor på, hvilke hindringer der ligger i vejen for vedtagelsen af dette instrument? Jeg gentager, hvilke bekymringer er der med hensyn til, at noget så centralt og enkelt som en lige beskyttelse af ofre i hele Europa, bliver til virkelighed?
I håbet om, at Parlamentet vedtager denne betænkning med et flertal, vil jeg erindre Rådet og Kommissionen om, at vi har overvundet de juridiske udfordringer i vores forhandlinger, og jeg glæder mig over, at Kommissionen anerkender vores arbejde, lige som vi anerkender det arbejde, som Kommissionen vil udføre fremover.
Vi bør derfor ikke udelukke os selv, men derimod hjælpe os selv ved at vedtage dette mere specifikke instrument i dag, og i morgen med at vedtage den mere omfattende pakke med foranstaltninger, der kan hjælpe ofre, og som vil blive forelagt af Kommissionen, som jeg lover at samarbejde med.
Lad os derfor udvise mod og ansvarlighed og hjælpe alle dem, der har ret til at leve i et mere sikkert Europa. Lad os hjælpe alle både mænd, kvinder og børn. Lad os hjælpe dem, der i dag bønfalder os om at give dem et bedre liv, dvs. et liv, der vil give dem deres frihed, deres sikkerhed og frem for alt deres værdighed tilbage.
Carmen Romero López
Fru formand, fru kommissær! Vi ved, at den pakke, der er ved at blive udarbejdet for ofre, ikke indeholder nogen juridiske foranstaltninger. Dette er lige blevet kritiseret af de europæiske kvinders lobby i Parlamentet, for der tales om god praksis og koordinering, men der er stadig lang vej igen.
Jeg vil også gerne sige, at den vold, vi oplever, ikke har en eksotisk oprindelse, at det er vores vold begået af os selv. Til Rådet og medlemsstaterne vil jeg sige, at vold med oprindelse i andre kulturer ligeledes kræver et juridisk instrument. Det er ikke muligt at bekæmpe kønslig lemlæstelse, æresforbrydelser og alle de former for chikane, som kvinder fra andre kulturer udsættes for, uden et instrument af denne art.
Derfor er det så vigtigt, at de også medtages, og Parlamentet har på baggrund af alle skyggeordførernes ændringsforslag arbejdet på at sikre, at alle disse ofre ligeledes bliver omfattet af dette juridiske instrument.
Derfor er det så vigtigt, at vi samarbejder om dette emne, og derfor beklager vi, at Parlamentet og Kommissionen ikke har kunnet blive enige om den samme tekst i hele denne procedure. Selv hvis Parlamentet og Kommissionen var blevet enige om den samme tekst, ville vi stadig skulle kæmpe nogle kampe.
Det hjælper ikke ofre for vold at mene, at en forsinkelse af initiativet med to, tre eller fire år vil være til fordel for dem, for det er ikke tilfældet, fru kommissær.
I Deres tidligere indlæg sagde De, at vi ikke havde indset betydningen af chartret om grundlæggende rettigheder. Vi har imidlertid indset betydningen heraf. Problemet er, at det skal anvendes, og problemet er, at vi bliver nødt til at træffe foranstaltninger, og nogle gange er de foranstaltninger, der skal træffes, juridiske foranstaltninger, og nogle gange ligger der hindringer i vejen for disse. Den største hindring er den politiske vilje.
Derfor er det så vigtigt, at vi alle bliver enige om et initiativ af denne art, og nu er det op til Rådet. Nu er det op til medlemsstaterne at beslutte, om dette instrument virkelig er et, der vil være effektivt for ofrene og nødvendigt. Det mener vi, at det er, og derfor har vi slået til lyd for dette instrument, og derfor er vi til stede her i dag. Vi fastholder også, at det haster.
Derfor ønsker vi, at Parlamentet stemmer for med et stort flertal, således at de lande, der endnu ikke har besluttet sig, eller som har besluttet, at de er imod dette initiativ, vil se det som den eneste procedure, der kan anvendes nu og fremover. Det er et instrument, der er vanskeligt og komplekst, men som baner vejen og vil beskytte ofre og kvinders borgerskab.
Viviane Reding
næstformand i Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg havde ingen planer om at tage ordet igen, men det er nødvendigt at korrigere det, der er blevet sagt. De foranstaltninger, som offerpakken vil indeholde, omfatter overordnet kommunikation, lissaboniseringen af 2001-rammeafgørelsen om ofres stilling i forbindelse med straffesager, et forslag om civilbeskyttelsesforanstaltninger og, om nødvendigt, et forslag om strafferetlige beskyttelsesforanstaltninger. Dette vil blive forelagt Parlamentet i maj næste år.
Vi kan ikke bare gå i gang og skrive vores idéer ned. Alle vores forslag skal ledsages af en grundig konsekvensanalyse. Vi bliver nødt til at tage det meget alvorligt og sigte mod forsvarlige undersøgelser med en reel merværdi. Det er det, vi gør for øjeblikket. Vi er ved at færdiggøre konsekvensanalysen for at fastlægge de nærmere detaljer for eventuelle tiltag med hensyn til lovgivningsmæssige og praktiske foranstaltninger med retssikkerhed og hurtige og effektive beskyttelsesforanstaltninger for øje.
Når det er sagt, vil jeg ligeledes oplyse Parlamentet om, at de nationale parlamenter til dato har sendt fire udtalelser om beskyttelsesordren, nemlig positive tilbagemeldinger fra det italienske, græske og portugisiske parlament og en negativ udtalelse fra det tyske Bundesrat, som gør gældende, at direktivet ligger uden for anvendelsesområdet for artikel 82, da det omfatter ikke-strafferetlige foranstaltninger og forebyggelse af kriminalitet. Det er blevet afvist under henvisning til subsidiaritetsprincippet. Vi står plantet med begge ben midt i et meget kompliceret emne. Ved at foretage en seriøs analyse, før jeg fremlægger de juridiske og ikke-juridiske forslag, vil jeg forsøge at foreslå foranstaltninger, der er tilstrækkelig forsvarlige til, at ofrene ikke gøres til ofre igen, når det drejer sig om beskyttelsesforanstaltninger.
Formanden
Forhandlingerne er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Rovana Plumb
I Rumænien anslås vold i hjemmet at påvirke 1 200 000 mennesker hvert år, men kun 1 % af ofrene er modige nok til at melde det til myndighederne. Gentagne spændinger i hjemmet, slagsmål og tæsk gør familiemedlemmer til traumatiserede ofre, der er tvunget til at acceptere denne situation som værende normen. Vold påvirker børns normale, harmoniske udvikling. Undersøgelser viser, at mønstret med voldelig adfærd nedarves fra en generation til en anden i 75 % af tilfældene. Stockholmsyndromet skal behandles, men ikke ved hjælp af virkningsløse reformer, som det er tilfældet i Rumænien. Det er nødvendigt med proaktive foranstaltninger for at bekæmpe dette fænomen, og det er også nødvendigt at ændre den relevante lovgivningsramme og etablere en dialog og et samarbejde mellem alle de statslige institutioner med beføjelser inden for dette område og civilsamfundet. I denne forbindelse skal den europæiske beskyttelsesordre være et stærkt instrument, der kan skabe et fristed for ofre for vold på tværs af medlemsstaternes grænser. Det omfatter også beskyttelse imod voldshandlinger begået af grupper af mennesker og gælde for alle ofre for forbrydelser, såsom ofre for menneskehandel, kvindelig omskæring, tvangsægteskaber, æresforbrydelser, incest, kønsbaseret vold samt vidner til og ofre for terrorisme og organiseret kriminalitet.
