De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder - De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder - De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder (valgfri protokol) (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét:
om redegørelse fra Rådet om De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder
om betænkning af Rumiana Jeleva for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender om forslag til Rådets afgørelse om undertegnelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder - C6-0116/2009 -
om betænkning af Rumiana Jeleva for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender om forslag til Rådets afgørelse om undertegnelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af den valgfrie protokol til De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder - C6-0117/2009 -.
Petr Nečas
formand for Rådet. - (CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne starte med at takke ordføreren Rumiana Jeleva for de to fremragende betænkninger, hun har udarbejdet. Jeg regner med, at mine bemærkninger til betænkningerne og konklusionerne i dem bliver ret kortfattede.
Den 11. juni 2007 vedtog Rådet på sit første uformelle ministermøde om handicapspørgsmål en klar holdning med støtte til FN's konvention om handicappedes rettigheder. Ved dette møde anerkendte Rådet FN-konventionen som et grundlæggende skridt for støtte, beskyttelse og hensigtsmæssig gennemførelse af menneskerettigheder og grundlæggende friheder for alle personer med handicap. Samtidig forpligtede ministrene sig til at fortsætte udviklingen af relevante politikker med henblik på at sikre den fuldstændige gennemførelse af konventionen. De opfordrede Kommissionen til at sikre, at de nye prioriteringer i den europæiske handlingsplan på handicapområdet kan bidrage til den konkrete gennemførelse af FN-konventionen.
I sin beslutning vedrørende aktiviteter i forbindelse med Det Europæiske År for Lige Muligheder i 2007, som blev vedtaget i december 2007, opfordrede Rådet Kommissionen og medlemsstaterne til at fortsætte processen med underskrivelse, tiltrædelse og ratificering af FN-konventionen i overensstemmelse med deres respektive beføjelser. Den 10. marts 2008 vedtog Rådet en beslutning om situationen for handicappede i EU. I denne beslutning opfordrede Rådet medlemsstaterne og Kommissionen til i overensstemmelse med deres respektive beføjelser at sikre, at handicappede fik sikret alle deres menneskerettigheder. Dette omfatter ratificering, indgåelse og gennemførelse af FN-konventionen, herunder fælles europæiske løsninger inden for rammerne af en styret og koordineret tilgang til gennemførelsen af denne konvention. Rådet modtog efterfølgende et forslag til Rådets afgørelse om undertegnelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder fra Kommissionen. Revisionen af dette forslag indledtes mod slutningen af sidste år, og Rådet er stadig i færd med at behandle det.
Mine damer og herrer, som det fremhæves i Deres betænkning, giver betænkningen anledning til en række vigtige spørgsmål i forbindelse med beføjelser, og disse spørgsmål kræver yderligere diskussion i Rådet. Men formandskabet har forpligtet sig til at forsøge at få forhandlingerne afsluttet hurtigst mulig, således at konventionen snart kan tiltrædes af Fællesskabet. Jeg vil gerne takke Parlamentet for dets interesse for dette emne. Formandskabet vil holde Dem underrettet om fremskridtene med de igangværende drøftelser i Rådet.
Olli Rehn
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Konventionen om handicappede er den første menneskerettighedskonvention, som Det Europæiske Fællesskabet har underskrevet sammen med sine medlemsstater. Dette skridt var nødvendigt for at sikre den fulde gennemførelse af konventionen i EU, herunder på politikområder, der ligger inden for Det Europæiske Fællesskabs ansvarsområder.
Eftersom både konventionen og den valgfrie protokol trådte i kraft for et år siden, den 3. maj 2008, prioriterer vi nu, at både medlemsstaterne og Fællesskabet tiltræder konventionen. Syv medlemsstater har rent faktisk allerede gjort det.
Jeg vil gerne udtrykke min taknemmelighed over for Parlamentet og navnlig over for ordføreren, fru Jeleva, for deres støtte til Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af denne FN-konvention om handicappedes rettigheder og den valgfrie protokol. Det glæder mig at se, at Parlamentet kan støtte begge forslag.
Eftersom konventionen falder inden for Fællesskabets og medlemsstaternes fælles kompetence og ligeledes er bindende for EU's institutioner, glæder det mig at konstatere, at de er parate til at samarbejde for at sikre, at denne konvention gennemføres korrekt.
Målene med konventionen er de meget vigtige generelt at fremme en positiv indvirkning på vores handicappede medborgeres hverdag, at forbedre konsekvensen af den juridiske gennemførelse af visse bestemmelser inden for Fællesskabets kompetence og at sikre en ensartet minimumsbeskyttelse af handicappedes rettigheder over hele EU i henhold til de forpligtelser, der udspringer af konventionen.
Vi skal arbejde sammen for at beskytte handicappedes menneskerettigheder, og det kan vi gøre gennem en effektiv gennemførelse af FN-konventionen. Jeg stoler på, at vi kan arbejde sammen om at nå dette fælles mål.
Rumiana Jeleva
ordfører. - (BG) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! I dag, hvor vi diskuterer Europa-Parlamentets betænkninger om FN's konvention om handicappedes rettigheder, den valgfrie protokol og udtalelsen om disse to dokumenter fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, vil jeg gerne minde Dem om, at handicappede udgør mere end 10 % af befolkningen i EU og på verdensplan. I henhold til data fra Verdenssundhedsorganisationen er denne procentdel i stadig vækst på grund af den samlede stigning i Jordens befolkningstal, fremskridtene inden for lægevidenskaben og den globale tendens til, at befolkningen bliver ældre.
FN-konventionen, som vi forhandler om i dag, er den første på menneskerettighedsområdet, som er åben for tiltrædelse og formel godkendelse af Det Europæiske Fællesskab. Dette markerer også et enestående første skridt i Europa-Parlamentets aktiviteter. Formålet med konventionen er at fremme, beskytte og sikre, at alle handicappede får fuld og ligelig adgang til alle menneskerettigheder og grundlæggende friheder, samtidig med at deres menneskelige værdighed respekteres.
Det glæder mig overordentlig meget, at vi under forhandlingerne i Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender kunne arbejde sammen i en ånd kendetegnet af god vilje og samarbejde. Jeg mener, at det er meget vigtigt, at mine kolleger og jeg i vores parlamentsudvalg besluttede at sige lidt mere end blot et kort "ja" til betænkningerne om konventionen og protokollen og udarbejdede et forslag til beslutning.
Kære kolleger, Europa-Parlamentet har altid konsekvent støttet alle Fællesskabets bestræbelser på at udforme, gennemføre og håndhæve lige muligheder samt bekæmpe forskelsbehandling over for handicappede. Når spørgsmålet om handicappede kommer op, forsvinder de politiske forskelle i forbindelse med endemålet, nemlig at sikre en bedre livskvalitet og bedre arbejdsforhold. Der findes naturligvis forskellige holdninger til, hvordan vi kan nå vores mål, men med sin næsten enstemmige beslutning - kun én stemme var ikke et "ja" - beviste Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, at man kan sætte sig ud over forskellene vedrørende metoden til opnåelse af fornuftige, langsigtede og bæredygtige løsninger.
Kære kolleger, jeg mener, at vores beslutninger, Europa-Parlamentets beslutninger, er af kolossal betydning for de handicappede i EU. Nu vil jeg gerne henlede Deres opmærksomhed på, at de kompetencer, der udspringer af gennemførelsen af FN-konventionen og den valgfrie protokol deles af Fællesskabet og medlemsstaterne. Gennemførelsen af den valgfrie protokol er vigtig med henblik på at give den enkelte eller en befolkningsgruppe mulighed for at gøre FN's komité for handicappede opmærksom på krænkelser af deres rettigheder i henhold til konventionen. Det er vigtigt at understrege, at denne mulighed vil stå åben, når mulighederne inden for de nationale retsbeskyttelsesinstrumenter er udtømt.
Som vi siger i betænkningen om den valgfrie protokol, vil vi kræve, at Kommissionen og medlemsstaterne hvert tredje år aflægger rapport om dens gennemførelse i henhold til deres relevante kompetenceområder. Jeg mener, at Europa-Parlamentet som den eneste europæiske institution med medlemmer, der vælges direkte af EU's borgere, har retten til og hovedansvaret for at respektere alle borgernes rettigheder.
Jeg vil gerne understrege, at da vi indledte arbejdet med dokumenterne mod slutningen af 2008, havde kun fire medlemsstater - Østrig, Spanien, Slovenien og Ungarn - ratificeret konventionen og den valgfrie protokol, mens yderligere tre har gjort det - Sverige, Tyskland og Italien - efterfølgende.
Jeg mener, at vi med dagens forhandling og forhåbentlig med vores vedtagelse i morgen vil slå to fluer med et smæk: Vi vil godkende Kommissionens forslag til Rådets afgørelser, og vi vil sende et positivt, opmuntrende signal til medlemsstaterne om at fortsætte processen med henblik på ratificering og/eller tiltrædelse.
Jeg vil gerne slutte med endnu en gang at takke alle mine kolleger, som har arbejdet med betænkningerne og forslaget til beslutning. Jeg vil også gerne takke mine kolleger fra Kommissionen for deres hjælpsomme medvirken samt repræsentanterne for handicaporganisationerne for deres forslag.
Hiltrud Breyer
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling. - (DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Handicappede kvinder og piger oplever multipel diskrimination, og handicap har meget tydelige kønsspecifikke dimensioner. Vi skal gøre handicappede kvinder og piger mere synlige og især sikre, at de får større bevågenhed på EU-plan.
Europa-Parlamentet tydeliggjorde meget vigtige aspekter for mig i sin beslutning om handicappede kvinders situation, som blev vedtaget i 2007. Kvinders og pigers specifikke situation skal også have fuld bevågenhed ved gennemførelsen af FN-konventionen. Desværre har kun fire EU-medlemsstater indtil videre ratificeret konventionen og protokollen. Vi har brug for at indarbejde ligestillingsaspektet i EU's politikker over for handicappede, navnlig vedrørende adgangen til arbejde og integration på arbejdspladsen. Uddannelse, ikkeforskelsbehandling og retten til arbejde skal sikres.
Det største problem er vold, og vi skal helt klart give den det røde kort. Handicappede kvinder og piger er meget udsatte for vold, herunder seksuel vold, både i og uden for hjemmet. Ofte begrænses deres ret til seksualitet og moderskab, eller de tvinges til abort eller sterilisation. Medlemsstaterne bør derfor vedtage lovgivning for at beskytte dem mod vold og yde ofrene bedre støtte.
(Formanden afbrød taleren)
Rovana Plumb
Hr. formand, hr. kommissær, hr. minister! Først og fremmest vil jeg gerne takke min kollega fru Jeleva for hendes effektive samarbejde om denne betænkning samt alle de øvrige kolleger og handicaporganisationerne.
Jeg vil gerne understrege, at vi skal yde god beskyttelse til ugunstigt stillede grupper, så meget desto mere fordi vores forhandling finder sted på et tidspunkt, hvor man mærker virkningerne af den økonomiske krise.
Jeg vil gerne understrege, at EU fremmer en aktiv integration af handicappede og deres fuldstændige deltagelse i samfundet. Det er denne fremgangsmåde, der er det centrale i FN's konvention om handicappedes rettigheder. Derfor opfordrer vi til, at disse internationale dokumenter hurtigst mulig ratificeres af EU's medlemsstater, og til aktiv inddragelse af de handicappede og deres repræsentative organisationer i processen for overvågning og gennemførelse af disse dokumenter. Vi opfordrer også medlemsstaterne og Kommissionen til at sikre fri adgang og formidling...
(Formanden afbrød taleren)
Elizabeth Lynne
for ALDE-Gruppen. - Hr. formand! Først vil jeg gerne takke ordføreren for hendes samarbejde i forbindelse med vedtagelsen af denne betænkning i Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender. Som De ved, var jeg Europa-Parlamentets ordfører vedrørende FN-konventionen i 2003, da FN-konventionen blev udarbejdet.
Siden da har vi opnået en juridisk bindende konvention, som efter min mening er historisk. Dette er i sig selv en milepæl, men jeg vil gentage, hvad jeg sagde i 2003. Hvis EU skal have nogen troværdighed i denne forhandling, skal vi foregå med et godt eksempel. De internationale menneskerettighedstraktater er fuldkommen ubrugelige, hvis landene ikke tiltræder, ratificerer og gennemfører dem. Ja, alle medlemsstaterne har tiltrådt den, men ikke alle har tiltrådt protokollen. De fleste af dem har ikke ratificeret, og de har bestemt ikke gennemført den - noget, vi har opfordret til i talrige betænkninger fra Parlamentet.
Det Forenede Kongeriges regering - min egen regering - har f.eks. endnu en gang overskredet sin egen frist sidste år for ratificering af konventionen, hvilket er en absolut skændsel. Jeg finder det skammeligt. Jeg ønsker, at Kommissionen og Parlamentet fastholder presset på medlemsstaterne for at ratificere og gennemføre den. Denne konvention rummer potentialet til at sikre bedre muligheder for millioner af handicappede i EU. Nu skal vi gøre alt, hvad vi kan, for at gøre den til virkelighed.
Elisabeth Schroedter
Hr. formand, hr. kommissær, hr. rådsformand, mine damer og herrer! Med konventionen er retten til beskyttelse og anerkendelse af handicappedes menneskelige værdighed og fulde deltagelse i samfundet blevet sikret internationalt. Nu er det endnu vigtigere, at Rådet indgiver ratificeringsinstrumentet til FN senest på den internationale handicapdag i år.
Samtidig opfordrer vi alle medlemsstaterne til at ratificere den valgfrie protokol, således at FN-konventionen udstyres med en international klagekomité. Jeg kan blot fortælle Dem, hvor vigtigt dette er i forbindelse med mit eget land. Hidtil er handicappede blevet nægtet lige adgang til uddannelse. Kun 15 % af de handicappede børn integreres i uddannelsessystemet. Kravene om adgang for handicappede omgås i mit land med oversættelsestricks. Derfor skal vi protestere mod, at den slags stadig forekommer, og sikre handicappedes fuldstændige deltagelse i samfundet i EU's medlemsstater fremover.
Richard Howitt
(EN) Hr. formand! Jeg er meget stolt over at have været til stede i Sadler's Wells i 2001, da kampagnen for konventionen blev skudt i gang. Jeg er meget stolt over, at medlemmer på tværs af Parlamentet har spillet en førerrolle i forbindelse med udarbejdelsen af konventionen. Jeg er meget stolt over at have været med Underudvalget om Menneskerettigheder i Genève ved Menneskerettighedskommissionen og Rådet for at føre lobbyvirksomhed for konventionen. Jeg er meget stolt over, at Kommissionen og De Europæiske Fællesskaber for første gang har underskrevet et menneskerettighedsinstrument. Jeg er meget stolt af, at det er den konvention i De Forenede Nationers historie, der hurtigst er opnået enighed om, men jeg er især meget stolt af, at de handicappede og handicaporganisationerne har spillet en fuldgyldig rolle i forbindelse med udarbejdelsen og vedtagelsen.
Med vores støtte til ratificeringen i denne uge bør vi lægge vægt på tre punkter. For det første siger EU ved at være den ottende, der ratificerer konventionen, til sine medlemsstater, at de også bør ratificere og gennemføre den, herunder den valgfrie protokol.
For det andet, hr. kommissær, bør vi og Kommissionen, på tværs af alle dens kompetenceområder, gennemgå de eksisterende politikker og procedurer for at sikre os, at vi overholder konventionen og handler i overensstemmelse hermed.
(Formanden afbrød taleren)
Ilda Figueiredo
(PT) Hr. formand! Jeg glæder mig også over, at vi er her for at forhandle om og vedtage FN's konvention om handicappedes rettigheder og samtidig for at bede om, at medlemsstaterne ligeledes tager hensyn til den tilknyttede valgfrie protokol.
Dette udgør et betydningsfuldt fremskridt i forsvaret for og fremme af handicappedes rettigheder med henblik på at respektere deres værdighed. Men det er ikke nok, at landene har underskrevet denne konvention, eller at de er klar til at tage hensyn til den tilhørende valgfrie protokol. Disse lande skal nu også ratificere denne konvention og være klar til at anvende konventionen og protokollen hurtigst mulig.
Petr Nečas
formand for Rådet. - (CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg tror, at vi er enige om, at selv om EU gennem de seneste år og årtier har gjort kolossale fremskridt med bekæmpelse af diskrimination imod handicappede, er situationen stadig langt fra tilfredsstillende. I dag og hver eneste dag, hver eneste måned og hver eneste uge er tusinder, titusinder, hundredtusinder af handicappede EU-borgere udsat for diskrimination. De udsættes for forskelsbehandling på arbejdsmarkedet, i servicesektoren, på transportområdet. De udsættes for forskelsbehandling som følge af ringere adgang til offentlige tjenester, og de udsættes meget ofte for forskelsbehandling selv i forbindelse med adgangen til visse grundlæggende offentlige tjenester som de forskellige niveauer inden for uddannelsessektoren. Jeg er helt sikker på, at vi er enige om, at det største problem, vi står over for på dette område, er den sociale udstødelse af vores handicappede medborgere. For at løse dette problem har vi brug for en lang række retsakter, der vil forhindre forskelsbehandling, men samtidig har vi også brug for et fungerende system af sociale tjenester som et nøgleelement til ikke bare at begrænse den sociale udstødelse, men også til at sikre social integration. Det største problem, som handicappede borgere står over for, er naturligvis deres langt højere arbejdsløshedsprocent.
Med de økonomiske problemer, som EU er ramt af i øjeblikket, ved vi alle, at det er vores handicappede medborgere, der betaler den højeste pris for den stadig værre situation på arbejdsmarkedet. Adgangen til beskæftigelsesmuligheder er værre for dem end i opgangstider. De betaler meget ofte prisen for at have ringere kvalifikations- og uddannelsesstrukturer end resten af befolkningen, og dette har naturligvis meget negative konsekvenser for deres chancer for at blive integreret på arbejdsmarkedet. De har ofte meget vanskeligere ved at få adgang til uddannelse, til almindelige skoler og uddannelsesinstitutioner, som fru Schroedter med rette påpegede. Jeg vil også gerne sige, at vi er meget opmærksomme på multipel diskrimination, som rammer mange handicappede borgere, som fru Breyer var inde på. Og her vil jeg gerne sige, at den konvention, vi diskuterer, indeholder en specifik artikel vedrørende kvinder, så vi har ikke glemt multipel diskrimination her. I øjeblikket skal vi naturligvis rose de syv lande, der har ratificeret konventionen. De har vist et eksempel til efterfølgelse for andre lande, der endnu ikke har gennemført proceduren. Den tydelige opfordring fra fru Lynne til at fremskynde ratificeringsprocessen er vigtig, men på den anden side skal vi respektere, at ratificeringen er omfattet af regler, at disse regler skal respekteres, at disse regler ofte er meget forskellige i de forskellige medlemsstater, og at de skal respekteres.
Jeg vil også gerne bifalde de erklæringer, vi har hørt i dag, f.eks. fra fru Plumb, som påpegede den vigtige rolle som partnere i den frivillige sektor spiller for udformning og gennemførelse af politikker over for vores handicappede medborgere, hvormed man forsøger at begrænse diskriminationen imod dem, at begrænse deres sociale udstødelse og at integrere dem i samfundet. Jeg vil blot gerne sige, at Rådet har viet dette spørgsmål stor opmærksomhed, og at formandskabet lægger stor vægt på deltagelse af partnere fra den frivillige sektor. I samme ånd som vores motto, "Europa uden grænser", har vi også inviteret alle repræsentanter for handicappede til begivenheder i forbindelse med dette spørgsmål. Med formandskabet som sponsor er der gennemført en række begivenheder arrangeret af handicaporganisationerne.
Jeg vil gerne nævne mødet i rådet for det europæiske handicapforum, der fandt sted i Prag mellem den 28. februar og den 1. marts 2009. I denne uge blev der også afholdt en international konference med titlen "Europa uden forhindringer". Den var arrangeret af det tjekkiske nationalråd for handicappede. Konferencen blev afholdt direkte under formandskabet og var en af formandskabets begivenheder. Som deltager kan jeg bekræfte, at FN's konvention om handicappedes rettigheder var et af hovedpunkterne på konferencens dagsorden. Formandskabet er fast besluttet på at udvikle vigtige aktiviteter på dette område, herunder regelmæssige kontakter med repræsentanter for den frivillige sektor på paneuropæisk plan.
Jeg vil gerne slutte med at påpege sammenfaldet mellem den europæiske handlingsplan for handicap og FN-konventionen samt de opnåede resultater med gennemførelsen af handlingsplanen, hvor der lægges særlig vægt på værdighed, grundlæggende rettigheder, beskyttelse mod diskrimination, retfærdighed og social samhørighed. Det er nu almindeligt anerkendt, at nøglen til løsning af handicappedes problemer er selve det, at der tages hensyn til dette område. I denne henseende har man i handlingsplanen om handicap opfordret til og støttet adgangen til sociale tjenester, og man har givet øget adgang til varer og tjenester. Jeg tror fuldt og fast på, at EU vil fortsætte de positive takter med henblik på at overtage den fulde sociale integration af handicappede medborgere i samfundet.
Olli Rehn
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne endnu en gang takke alle, der deltog i den interessante forhandling, navnlig ordføreren, fru Jeleva - navnlig for den vigtige beslutning, der vil blive vedtaget på plenum i morgen. Jeg vil også gerne takke Rådet for dets forsikringer om, at det tjekkiske formandskab vil bestræbe sig på at nå frem til en hurtig afslutning på ratificeringen og hele processen.
Jeg vil også gerne takke Parlamentet for Deres støtte for nylig til Kommissionens forslag om et horisontalt direktiv om bekæmpelse af forskelsbehandling. Hvis dette direktiv vedtages af Rådet - hvor der er krav om enstemmighed - vil det yderligere konsolidere handicappedes rettigheder på europæisk plan, hvilket jeg betragter som vores fælles mål, både i Rådet og i Parlamentet - det er det helt sikkert for Kommissionen.
Rumiana Jeleva
ordfører. - (BG) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke Dem alle for Deres deltagelse og de synspunkter, De har givet udtryk for. Jeg vil gerne tro, at vi kan se dagens forhandling i en større sammenhæng, navnlig ved at koble den samme med det faktum, at FN's Økonomiske og Sociale Råd sidste år vedtog en beslutning om, at det prioriterede tema for revisions- og politikcyklussen for 2009-2010 bliver social integration.
En særlig plads i denne politiske cyklus for social integration er forbeholdt verdensprogrammet for indsatsen for handicappede. Jeg tror også, at dagens forhandling vil tilskynde de medlemsstater, der endnu ikke har ratificeret konventionen og/eller den valgfrie protokol, til at gøre dette i den nærmeste fremtid. Jeg er sikker på, og her vil jeg gerne erklære mig enig med Rådet, at afstemningen om betænkningerne vil hjælpe os med at tage et positivt skridt i den rigtige retning.
Europa-Parlamentet skal påtage sig sit ansvar for at forbedre de handicappedes vilkår. Som det blev understreget under denne forhandling, skal vi virkelig arbejde utrætteligt og udøve alle former for kontrol for at sikre, at den lovgivning, vi vedtager, håndhæves korrekt, og at vi ikke er ansvarlige for et godt retsgrundlag og en svag håndhævelse.
Jeg vil gerne endnu en gang takke alle kollegerne fra de forskellige politiske grupper for deres støtte og mine kolleger fra Kommissionen og ngo'erne, som vi samarbejdede med gennem hele processen.
Formanden
Jeg har modtaget et beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 103, stk. 2.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted fredag den 24. april 2009.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Filip Kaczmarek  
De handicappedes rettigheder krænkes regelmæssigt. For nylig indtraf der en hændelse i min hjemby Poznań, der er symptomatisk for dette. Et medlem af det polske parlament parkerede sin bil på en handicapplads. Paradoksalt nok har dette parlamentsmedlem en ven, der er handicappet. Hvorfor nævner jeg dette? Det er, fordi ingen love, konventioner eller dokumenter vil forbedre de handicappedes situation, hvis folk i offentlige embeder åbent og ustraffet bryder de regler, der er udformet specifikt for at hjælpe handicappede med at leve og fungere. Konventioner er naturligvis meget vigtige, men en virkelig, troværdig og fuldstændig gennemførelse er lige så vigtig. De handicappede er ikke tilfredse med rettigheder, som de kun har på papiret. Handicappede forventer konkrete ændringer, der vil sikre dem lige muligheder.
