2. Dødsstraf i Nigeria
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er fortsættelse af forhandlingen om seks beslutningsforslag om dødsstraf i Nigeria.
Marios Matsakis
forslagsstiller. - (EN) Hr. formand! Nigerias retssystem er gennemsyret af mangler, forsømmelighed og korruption. For at gøre en så frygtelig situation værre har anakronistiske islamiske shariadomstole jurisdiktion over straffedomstolene i en tredjedel af Nigerias stater. Disse religiøse domstole, der ledes af vanvittige fanatikere, fortsætter den dag i dag med at terrorisere befolkningen ved at afsige domme med dødsstraf, piskning og amputation.
Naturligvis fordømmer vi her i Europa disse anakronistiske religiøse domstole, men hvad med den islamiske verden? Hvorfor tager islamiske politiske personligheder og islamiske stater - som der findes nogle globalt og regionalt meget magtfulde og indflydelsesrige af, og nogle af dem er vi handelspartnere med - hvorfor tager de ikke ansvar og bekæmper sharialoven, islamiske domstole og andet ondt? Hvorfor fordømmer islamiske religiøse leder i nogle af de mere udviklede islamiske lande ikke selv en sådan brug af islam? Jeg mener, at deres tavshed eller lunkne reaktion er en stiltiende støtte til disse aktiviteter, og denne holdning er i mine øjne lige så kriminel som dem, der rent faktisk administrerer sharialoven.
Jeg håber, vores budskab om afsky over dette aspekt af islamisk fundamentalisme når frem til dem i den islamiske verden, som burde gøre en drastisk indsats for at ændre situationen til det bedre, men som desværre ikke gør det.
Paulo Casaca
Hr. formand! Selv om situationen i Nigeria selvfølgelig slet ikke kan sammenlignes med, hvad der sker i Somalia, er der en alvorlig risiko for, at den udvikler sig til en lignende situation. Som det blev nævnt, anvendes sharialoven effektivt i en tredjedel af landet, og der er sket en klar forværring af menneskerettighedssituationen.
Her er jeg nødt til at sige, at vi, før vi taler om eller fordømmer religiøse ledere, især islamiske religiøse ledere, bør huske på, at vores grundlæggende rolle består i at opretholde dialogen med og opmuntre de muslimske ledere, som ikke deler de fanatiske holdninger.
Jeg kan forsikre Dem om, at der findes mange af disse ledere, og personligt kender jeg en hel del. Problemet nu er, at EU-institutionerne i stedet for at kommunikere med landet og med islam, som har de samme værdier og synspunkter, som vi har, gør det modsatte. EU-institutionerne er tilsyneladende optaget af at formilde de mest fanatiske og værste lovovertrædere, som nedslagter alle muslimers menneskerettigheder. Muslimerne er nemlig først og fremmest ofre for denne situation - det må vi erkende. De er vores vigtigste allierede. Det er dem, vi skal arbejde sammen med. Det er dem, vi socialdemokrater vil kunne arbejde sammen med om håndteringen af disse udfordringer.
Ryszard Czarnecki
forslagsstiller. - (PL) Hr. formand! Denne forhandling handler selvfølgelig på sin vis om dødsstraf som sådan, men jeg ønsker ikke, at den skal bevæge sig i den retning, for i virkeligheden bør vi drøfte denne konkrete situation.
Vi er selvfølgelig bekendt med rapporter, hvor vi kan læse, at den seneste nedgang i antallet af dødsdomme ikke har reduceret kriminaliteten i landet. Dette frister fortalere for dødsstraf til at fortsætte med at kræve denne straf. Det forholder sig imidlertid sådan, at kun syv ud af 53 lande i Den Afrikanske Union eksekverede dødsdomme sidste år, hvorimod dødsdomme i 13 lande blev udsat, og i 22 lande bliver dødsstraf ganske enkelt ikke brugt.
Jeg mener, at Nigeria bør vælge denne vej, måske under pres fra EU. Vi kunne gøre opmærksom på, at dødsstraf anvendes på unge og helt unge mennesker. Dem er der mange af, mindst 40 i Nigeria. Dette er en særligt chokerende situation, når så unge mennesker venter på at blive henrettet.
Dette er naturligvis et meget bredere emne. Det er et land, hvor det er meget nemt at dømme folk til døden, især da en fjerdedel af Nigerias regioner er under sharialoven, en islamisk eller muslimsk lov, som faktisk tillader amputation af hænder og fødder, og som også bruger piskning. Dette er en uacceptabel situation, og vi er nødt til at råbe op om den.
Michael Gahler
Hr. formand! Nigeria er et af de største og vigtigste lande i Afrika i politisk og økonomisk henseende. Derfor er det også et af vores store partnerlande. Desværre lader situationen i landet meget tilbage at ønske med hensyn til retsorden, og især med hensyn til retssystemet. Vi har under denne debat fokuseret på dødsstraf. I Nigeria er der mange mennesker på dødsgangen. En fjerdedel af dem har ventet i fem år på færdigbehandling af deres appel, og 6 % har ventet i 20 år. Det er ikke en acceptabel situation, og derfor opfordrer vi Kommissionen til at hjælpe de nigerianske myndigheder med at forbedre retsordenen og komme med henstillinger, som kan være til gavn. Præsidenten har også nedsat kommissioner, som har udarbejdet anbefalinger med angivelse af den rigtige retning for Nigeria. Jeg tror imidlertid, at der bør lægges et større politisk pres på dette område.
Ewa Tomaszewska
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! I Nigeria kan man rent faktisk blive dømt til døden for at være fattig. Jeg vil gerne rette en appel til de nigerianske myndigheder om at indføre et moratorium for henrettelser og ændre dødsdommene.
Hundredvis af de dødsdømte er folk, som ikke har råd til en fair rettergang. Med en dom, der er baseret på vidneudsagn afgivet under tortur, uden midler til at hyre en kvalificeret forsvarsadvokat, uden en chance for at finde journaler, som forsvandt for fem eller 15 år siden, venter de på deres henrettelse under umenneskelige vilkår. Ofte vender vinduerne i deres celle ud til henrettelsespladsen. Ca. 40 af de dødsdømte er unge mennesker. De forbrydelser, de angiveligt skulle have begået, blev begået, da de var 13-17 år gamle. En appel tager i gennemsnit fem år, nogle gange op til 20. 41 % af de dømte har ikke appelleret deres dom. Deres sagsdokumenter er gået tabt, eller de ved ikke, hvordan de selv skal udfylde ansøgningen, og har ikke råd til en advokat. Tortur er ikke tilladt i henhold til nigeriansk lov. Loven anerkender ikke vidneudsagn, der er afgivet på denne måde. Ikke desto mindre anvender politiet tortur. Retssagerne er langvarige. Vidneudsagn afgivet af torturofre er ofte de eneste beviser i sagen. Det er praktisk taget umuligt for fattige at få en retfærdig rettergang.
Erik Meijer
for GUE/NGL-Gruppen. - (NL) Hr. formand! Dødsstraf er en frygtelig ting i sig selv. I stedet for at forsøge at hjælpe dem, der har skadet deres medmennesker eller hele samfundet, til at blive bedre mennesker i fremtiden, tager man hævn ved at slå de dømte ihjel. Dette er en uoprettelig beslutning, der til tider endog bygger på justitsmord. Det bliver endnu mere frygteligt, når det ikke er alvorlige forbrydelser, der straffes. I Nigeria er der snarere tale om dårlig organisering af retssystemet kombineret med administrativt kaos.
Der er også i stigende grad tale om fastholdelse af primitive, fundamentalistiske holdninger i de nordlige stater, hvor grundholdningen er, at Gud har givet mennesket fuldmagt til at fjerne dets syndige medmennesker. I modsætning til Somalia, hvis situation blev drøftet under det forrige punkt på dagsordenen, er Nigeria en stat, der fungerer. Det er imidlertid en stat med en masse delstater, som fungerer uafhængigt af hinanden, og som koordineres af en central myndighed, som ofte er havnet hos militæret efter statskup. Lige for tiden synes situation at være blevet bedre i Nigeria uden diktatur og uden fortidens voldelige konflikter. En række regioner mod nord, såsom Iran, dele af Somalia og det nordvestlige Pakistan, udgør en prøveregion for en tilbagevenden til middelalderen. Det er også en form for klassebaseret retssystem. De dømte er hovedsagelig fattige uden retshjælp. Vi er nødt til at sætter en stopper for alt dette og redde de mennesker fra kaos, egenrådighed og fanatisme.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Hr. formand! I dag er den vigtigste besked, som Europa-Parlamentet sender til delstatsregeringerne og centralregeringen i Nigeria, at henrettelserne øjeblikkeligt må bringes til ophør, der skal indføres et moratorium for dødsstraf, og dødsstraffen skal helt afskaffes.
137 af 192 medlemslande i FN har, når det kommer til stykket, afskaffet dødsstraffen. Selv blandt de 53 medlemmer af Den Afrikanske Union er Nigeria et af de få lande, hvor dødsstraf stadig eksekveres.
Både den nationale undersøgelsesgruppe og præsidentens kommission i selve Nigeria har anbefalet at afskaffe dødsstraffen, da den ikke nedsætter kriminaliteten.
Jeg opfordrer indtrængende Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne om at gøre brug af alle de muligheder, der er til rådighed, og alle kontakter med de nigerianske statslige institutioner, mens vi gør en indsats for at standse drabene på mennesker, først og fremmest mindreårige, i den nigerianske lovs navn.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Hr. formand! Dødsstraf har altid givet stof til eftertanke og rejst mange spørgsmål. For det første, om en person har ret til at træffe afgørelse om en anden persons liv. For det andet, om denne afgørelse kan træffes, hvis tilståelsen er opnået under tortur. Bør unge, mindreårige kriminelle henrettes eller uddannes? Der er mange flere spørgsmål, men svaret vil altid være det samme, nemlig at ingen har fået ret til at træffe en sådan afgørelse. Mennesker har tildelt sig selv denne ret. Men når det forholder sig sådan, kan mennesker også afskaffe den, give afkald på den og ophøre med at foretage disse handlinger. Jeg henvender mig her til Nigerias myndigheder, men også til alle, der anser sig selv for at være herre over en anden persons liv og død.
Siim Kallas
Hr. formand! Siden Nigeria blev selvstændigt, har landet kun haft tre perioder med en civil regering og har lidt under 29 års militærstyre.
For ni år siden tog Nigeria et skridt mod demokrati og fik en civil regering igen, selv om alle valg siden da fra mange sider er blevet kritiseret for uregelmæssigheder, snyd og vold. Valget i april 2007 kunne have sat et godt eksempel for andre lande, men lejligheden blev forpasset, og den nye regering indledte sit arbejde i en stemning af tvivl om dens legitimitet. Dette - samt betydningen af et stabilt Nigeria for Afrika - er baggrunden for, at der skal findes en passende strategi for, hvordan man får skabt en konstruktiv dialog med landets regering om menneskerettighederne.
Kommissionen deler til fulde den bekymring, som medlemmerne har givet udtryk for, i forbindelse med dødsstraffen og er enig i kravet om, at der bør indføres et øjeblikkeligt moratorium for alle henrettelser, indtil dødsstraffen fuldstændig afskaffes.
Samtidig bør man også anerkende, at der er sket en generel bedring af menneskerettighedssituationen i Nigeria, siden landet fik en civil regering igen. Der er taget skridt til at starte en debat i landet om, hvorvidt dødsstraf har nogen nytte og afskrækkende virkning over for grufulde forbrydelser. Flere af de indsatte på dødsgangen er blevet benådet i år, og Nigeria har forpligtet sig til at indgå i en intensiveret politisk dialog på højt niveau med EU, bl.a. om menneskerettighedsspørgsmål.
Kommissionen har bidraget væsentligt til indledningen af denne proces, som kan føre til en samlet politisk EU-strategi over for Nigeria, og som allerede har ført til en vigtig ministertrojka og til et omfattende fælles kommuniké.
I forbindelse med denne dialog bliver der mulighed for konstruktive drøftelser af menneskerettighedsspørgsmål og for at iværksætte en række samarbejdsaktiviteter inden for vigtige sektorer som fred og sikkerhed samt ledelse og menneskerettigheder. Eksempler på samarbejdsinitiativer, som overvejes, er: støtte til forbedring af det nigerianske politis efterforskningskapacitet; adgang til domstolene og støtte til fængselsreformer; støtte til reformer for at bekæmpe korruption; støtte til den demokratiske proces og støtte til de føderale institutioner, der har med menneskesmugling, ulovlige stoffer, menneskerettigheder og forfalskede lægemidler at gøre.
For at disse aktiviteter kan være effektive, skal civilsamfundet og de almindelige borgere oplyses herom. Kommissionen vil udvikle en strategi baseret på en kombination af støtte til lokale massemedier og kulturelle initiativer for at støtte følsomme samarbejdsinitiativer og formidle oplysende budskaber til offentligheden om respekt for menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder og grundlæggende værdier som demokrati, god regeringsførelse, hensyn til miljøet osv.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter afslutningen af forhandlingen.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Sebastian Valentin Bodu  
skriftlig. - (RO) Menneskerettighedsspørgsmålet kræver stadig vores opmærksomhed, selv om verden befinder sig i økonomisk krise. Fattigdom og mangel på politiske og økonomiske fremtidsudsigter fører altid til forringelse af folks levevilkår. Respekt for menneskerettighederne står længere nede på listen over presserende problemer, og fordi vores egen økonomiske elendighed har gjort os blinde, er det nemt for os at overse, at der er mange steder i verden, hvor folk stadig idømmes dødsstraf. Jeg tænker her på Nigeria, der har en befolkning på 140 mio., og hvor 725 mænd og 11 kvinder ifølge Amnesty International har ventet på at blive henrettet siden februar i år for forbrydelser som væbnet røveri, uagtsomt manddrab eller forræderi. Endvidere fremgår det af alarmerende rapporter, at mange af disse fængslede ikke har været igennem en egentlig rettergang, og at vidneudsagn er blevet afgivet under tortur. Disse mennesker bliver hængt for gerninger, som de måske ikke har begået, for i Nigeria har de fattige absolut ingen beskyttelse fra retssystemet, selv om vi taler om et land, der er medlem af Den Internationale Straffedomstol. Det internationale samfund har pligt til at gøre den nødvendige indsats, for at Nigerias regering erklærer øjeblikkeligt moratorium for alle henrettelser og nedsætter alle dødsdomme til fængselsdomme.
