Beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger - Afgiftssvig i forbindelse med import og andre grænseoverskridende transaktioner (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om følgende betænkninger:
af Benoît Hamon for Økonomi- og Valutaudvalget om forslag til Rådets direktiv til ændring af direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger - C6-0464/2008 -, og
af Cornelis Visser for Økonomi- og Valutaudvalget om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 2005/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem for så vidt angår afgiftssvig i forbindelse med import og andre grænseoverskridende transaktioner - C6-0039/2009 -.
Benoît Hamon
Hr. formand! Jeg vil gerne starte med at takke skyggeordførerne, som har bidraget til vedtagelsen af denne betænkning i Økonomi- og Valutaudvalget, ikke mindst fru Pietikäinen og fru Raeva, og lykønske koordinatorerne fra Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater og Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa, hr. Gauzès og hr. Klinz, som spillede en vigtig rolle, da denne betænkning, som vi skal stemme om i morgen på plenum, blev vedtaget i Økonomi- og Valutaudvalget.
De ved, at nogle af EU's statschefer - og tilmed nogle fremtrædende af slagsen - ved slutningen af G20-mødet hævdede at have sejret ved gennem en strøm af meddelelser at annoncere, at bankhemmelighedens tidsalder var forbi.
Bortset fra disse tordentaler er Europa-Parlamentet - og det hilser jeg velkommen - nu gået i gang med det praktiske arbejde og interesserer sig ikke for kommunikation, men for bestræbelser, der kan bidrage effektivt til bekæmpelse af skatteunddragelse, som skønnes at beløbe sig til 200 mia. EUR om året. Disse 200 mia. EUR skal sammenholdes med beløbene til genopretningsplanerne, der skal hjælpe Europas lande med at klare kristen. De skal sammenholdes med EU's budget, og de skal også sammenholdes med underskudsniveauerne i de europæiske lande. I dag kan Europas skatteydere med fuld ret bede den europæiske banksektor og dermed de europæiske banker foretage den nødvendige indsats for at give medlemsstaternes skattemyndigheder mulighed for at inddrive de skatteindtægter, de mister på grund af unddragelse eller svig.
Vi har lavet et konstruktivt stykke arbejde, og jeg mener, at vi har undgået at forfalde til diktater eller gensidige beskyldninger. Vi har gjort fremskridt på tre fronter, og jeg vil gerne anbefale udkastet fra Kommissionen og det arbejde, der foregik omkring kommissær Kovács, som helt uden tvivl gik i den rigtige retning. Vi har forsøgt efter bedste evne og ved at bruge det, de europæiske skatteydere fortæller os som målestok, at forbedre Kommissionens tekst på tre områder.
Vi besluttede, at med hensyn til direktivets dækningsområde var teksten lidt for spag, både vedrørende de pågældende juridiske strukturer og med hensyn til definitionen af opsparingsprodukter. Vi ved, at finansartisterne har en fantastisk fantasi, når det drejer sig om at opfinde nye finansielle produkter, der kan give nogle mennesker mulighed for at slippe for at betale skat. Derfor foreslår Parlamentet og Kommissionen at indføre en udvalgsprocedure for tilpasning af definitionen på opsparingsprodukter til den aktuelle virkelighed inden for finansartisteriet.
Men i denne forbindelse er mange produkter i øjeblikket udelukket fra dækningsområdet, og de bør efter vores mening medtages så hurtigt som mulig. Dette gælder navnlig visse typer af pensionsordninger, der fungerer ved hjælp af kapitalisering, og mere overordnet mener vi, at forslaget om at medtage produkter, der garanterer 95 % af investeringen, ikke yder tilstrækkelige garantier.
Derfor mener vi, at grænsen på 90 % er mere fornuftig. Vi vil fremsætte ændringsforslag om dette på plenum i morgen. Vi får se, om de bliver vedtaget. Jeg beklager, at det ikke er lykkedes at nå frem til et kompromis i udvalget om dette punkt, og jeg håber, at vi på plenum kan sende et stærkt signal ved at definere opsparingsprodukter som produkter, der garanterer 90 % af kapitalen og ikke bare 95 %-produkter, som Kommissionen er foreslår.
Vi opnåede imidlertid bred enighed om, hvordan direktivets dækningsområde skal udvides, navnlig i forbindelse med ordlyden i bilag I og III. Bilag I styrkes desuden kraftigt takket være betænkningen, eftersom vi opstiller en meget lang liste af skattely, hvor ingen jurisdiktioner går fri, og som til forskel fra G20-listen specifikt omfatter Delaware og Nevada. Vi har en bredere definition end Kommissionen af de juridiske konstruktioner, som disse jurisdiktioner anvender til at vise, at de enten ikke findes på deres område, eller at de er skattemæssigt gennemsigtige, og jeg mener, at denne omvendte bevisbyrde er en mere effektiv metode til bekæmpelse af skatteunddragelse.
Men den største svaghed ved denne tekst - og det bliver min afsluttende bemærkning - drejer sig om overgangsperioden for tre medlemsstater: Belgien, Østrig og Luxembourg. Selv om Belgien har meddelt, at man er i færd med at afskaffe systemet med kildeskat, så jeg gerne systemet med automatisk informationsudveksling blive udbredt, og for at dette skal kunne ske, vil jeg gerne have en sidste frist for overgangsperioden. Derfor ønsker vi, selv om vi har indført princippet om en undersøgelse, hvor man skal vurdere fordelene ved henholdsvis systemerne for kildeskat og informationsudveksling i 2011, når direktivet skal revideres, at 2014 fastsættes som slutdato for denne overgangsperiode. Jeg vil gerne sige, at vi har forsøgt at arbejde i åbenhedens ånd og for at sikre større åbenhed i en periode, hvor de europæiske skatteydere skal yde deres bidrag, især for at komme den europæiske banksektor til undsætning.
Cornelis Visser
ordfører. - (NL) Hr. formand! Jeg vil gerne starte med at takke skyggeordførerne for deres solide samarbejde.
Jeg vil gerne sætte tingene i perspektiv. Kampen mod svig er ganske vist i høj grad medlemsstaternes ansvar, men kan ikke udelukkende føres på nationalt niveau. Den skal være en prioritering for EU, og vi skal sørge for, at der foregår et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Eftersom momsreformen er blevet sat på vågeblus i øjeblikket, har Kommissionen koncentreret sig om den såkaldte klassiske foranstaltning, hvilket vil sige ændringer i momslovgivningen, der indebærer tekniske forbedringer, men ikke grundlæggende ændringer af det eksisterende system.
Jeg støtter initiativet fra kommissær Kovács, fordi det er et skridt i den rigtige retning. Skattesvig indebærer navnlig krænkelser af princippet om rimelig og gennemsigtig beskatning og kan føre til konkurrenceforvridning, hvis den ene virksomhed opkræver moms, mens den anden ikke gør, hvortil kommer alle omkostningerne for staten. Dette påvirker det indre markeds funktion, eftersom ærlige virksomheder stilles ringere i konkurrencen på grund af skattesvig. Jeg glæder mig i høj grad over Kommissionens bestræbelser på at forsøge at imødegå kriminelle banders bevidste misbrug af momssystemet, hvor man forsøger at udnytte hullerne i systemet.
Moms er ikke bare en vigtig indtægtskilde for medlemsstaterne, men også for EU. EU modtager omkring 20 mia. EUR fra momsindtægterne. Det skønnes, at momssvindel i Europa beløber sig til 100 mia. EUR om året. Dette omfatter det beløb, som importørerne ikke betaler ved grænsen. Det er en grund til at gå efter de importører og eksportører, der begår svig.
Kommissionen indfører imidlertid en vigtig ændring, idet man forsøger at gøre leverandører, der handler i god tro, solidarisk ansvarlige med importører, der begår svig. Derfor har jeg forsøgt at styrke den juridiske beskyttelse af eksportører, der handler i god tro. Virksomhederne skal med andre ord ikke bære ansvaret for manglerne i det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne. Hvis medlemsstaterne blot får yderligere beføjelser til at retsforfølge eksportører på tværs af grænserne, vil medlemsstaterne ikke have det store incitament til at forbedre det administrative samarbejde.
Med vores ændringsforslag forsøger vi, at forhindre, at ærlige eksportører straffes unødigt. Derfor skal den ærlige eksportør modtage en advarsel to måneder før den egentlige sanktion, så vedkommende får mulighed for at bevise, at han har handlet i god tro. Kontakten skal i denne forbindelse ske til eksportørens eget skattekontor og ikke skattekontoret i importmedlemsstaten.
Den Socialdemokratiske Gruppe i Europa-Parlamentet er tilhænger af en maksimal inddrivelsesperiode på fem år. Det er jeg ikke enig i. Hæftelsesperioden for moms på nationalt plan er ikke blevet harmoniseret. I Belgien er den f.eks. tre år, undtagen i sager, hvor det kan bevises, at der er foregået svig. En længere periode for solidarisk momsansvar ved grænseoverskridende transaktioner er ikke ønskværdigt, fordi virksomhederne vil skulle bære en langt større administrativ byrde, hvilket fører til høje omkostninger ved at drive forretning, og det er bestemt ikke ønskeligt i den nuværende krise.
Desuden vil virksomhederne fra 2010 skulle indsende månedlige opgørelser over deres grænseoverskridende transaktioner inden for EU, hvilket betyder, at skattemyndighederne automatisk vil modtage de nødvendige oplysninger, så de kan krydstjekke transaktioner inden for Fællesskabet. Disse oplysninger skal udnyttes af skattemyndighederne på en hensigtsmæssig og målrettet måde.
Hvorfor skulle det være nødvendigt at give dem fem år mere, før vi foretager disse krydstjek, når de allerede modtager månedlige data? Jeg er bange for, at resultatet af en lang karenstid vil være, at skattemyndighederne handler sent, så svindlerne er forsvundet. Dette betyder, at kravene om inddrivelse vil blive rejst over for virksomheder, der kan have handlet i god tro.
Hr. formand, jeg vil slutte nu. Vi skal gribe hurtigt ind over for importører, der begår svig. Den ærlige eksportør skal modtage en henvendelse fra sin egen skattemyndighed med et varsel på to måneder og inden for en periode på højst to år, idet denne periode begrænser de administrative byrder på ærlige virksomheder mest mulig.
László Kovács
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! I en globaliseret verden, hvor skattesnydere og -svindlere udnytter de nationale skattemyndigheders begrænsede beføjelsesområder, er et effektivt samarbejde og gensidig bistand mellem skattemyndighederne væsentligt for en mere effektiv bekæmpelse af skattesvig og -unddragelse. Forbedrede regler og større gennemsigtighed er vigtige faktorer.
Dette blev understreget for nylig på G20-topmødet i London, og det er endnu mere relevant på det indre marked midt i finanskrisen, hvor der også er behov for at stramme EU's finanspolitikker. På denne baggrund glæder det mig at kunne drøfte to forslag med Dem her i aften, der begge bidrager til målet om at bekæmpe skattesvig og skatteunddragelse på to forskellige beskatningsområder.
Den foreslåede revision af direktivet om beskatning af indtægter fra opsparing har til hensigt at lukke huller og forebygge skatteunddragelser. Jeg glæder mig meget over den konstruktive holdning og opbakning til dette forslag, der kommer til udtryk i betænkningen af hr. Hamon og udtalelsen fra fru Siitonen.
Jeg er klar over, at det mest kontroversielle punkt ved diskussionerne i udvalget har været ændringsforslag 20, hvori der fastsættes en slutdato for overgangsperioden, hvor tre medlemsstater har tilladelse til at opkræve kildeskat i stedet for automatisk informationsudveksling. Jeg har også bemærket det modsatte initiativ fra fru Lulling og hr. Karas, som gennem ændringsforslag 28 støtter, at disse tre medlemsstater skal fortsætte med at opkræve kildeskat og afstå fra permanent informationsudveksling.
Jeg vil gerne erindre om, at endemålet med direktivet om beskatning af indtægter fra opsparing er automatisk informationsudveksling på det bredest mulige grundlag, eftersom dette er det eneste fornuftige redskab, der giver skatteyderens opholdsland mulighed for at anvende sine egne skatteregler på grænseoverskridende indtægter fra opsparing. Dette falder udmærket i tråd med den seneste udvikling på internationalt plan - såsom G20's konklusioner - hvor man fremmer gennemsigtighed og styrker samarbejdet mellem skattemyndighederne på grundlag af informationsudveksling. Derfor kan jeg forsikre Dem for, at Kommissionen ganske vist afviser ændringsforslag 28, fordi det strider mod direktivets målsætning, men ikke ser negativt på ændringsforslag 20.
Men vi mener, at det er for tidligt på nuværende tidspunkt at fastsætte en slutdato for overgangsperioden, og at dette kan hindre den nødvendige hurtige vedtagelse af det ændrede forslag i Rådet. Der findes rent faktisk et behov for at evaluere, hvornår og hvordan de politiske forpligtelser til et forstærket samarbejde, som en række jurisdiktioner har indgået, kan gennemføres i praksis. Kommissionen vil dog ikke modsætte sig en styrkelse af de tilhørende bestemmelser i direktivet, som kan vedtages enstemmigt i Rådet.
I ændringsforslag 22 anmodes Kommissionen om inden udgangen af 2010 at fremlægge en komparativ analyse af fordele og ulemper ved såvel informationsudvekslingssystemet som ved kildeskat. Men fristen for udarbejdelse af denne analyse virker urealistisk: Alle medlemsstater vil også fra i år skulle stille de dele af statistikkerne, hvis indsendelse er valgfri i henhold til Rådets konklusioner fra maj 2008 og bilag V i det ændrede forslag, til rådighed for Kommissionen.
Med hensyn til de øvrige ændringsforslag af mere teknisk art, der sigter mod at udvide dækningsområdet for en bestemt bestemmelse - som f.eks. ændringsforslag 17 om forsikring - eller mod at begrænse den administrative byrde på de erhvervsdrivende, mener Kommissionen, at dens forslag allerede er resultatet af en vanskelig balanceakt mellem forbedring af direktivets effektivitet og begrænsning af en supplerende administrativ byrde.
Det foreslåede ændringsforslag kan imidlertid påvirke denne skrøbelige balance negativt. De kan enten føre til uforholdsmæssig forøgelse af den administrative byrde - dette gælder navnlig for ændringsforslaget om udvidelse af dækningsområdet - eller have en ugunstig indvirkning på bestemmelsernes effektivitet.
Selv om Kommissionen værdsætter Parlamentets konstruktive tilgang, kan vi derfor ikke acceptere nogle af ændringsforslagene i deres nuværende form. Kommissionen vil imidlertid forsvare ånden i en række af disse ændringsforslag ved drøftelserne i Rådet uden formelt at ændre sine forslag.
Jeg vil gå videre til det følsomme emne momssvig og vil minde om, at Rådet på ØKOFIN-mødet den 4. december 2007 opfordrede Kommissionen til at fremskynde sit arbejde med de konventionelle foranstaltninger til bekæmpelse af momssvig. ØKOFIN opfordrede også Kommissionen til at fremsætte lovgivningsforslag, der skal rette op på manglerne ved den nuværende lovgivning.
Herefter fremlagde Kommissionen en meddelelse om en koordineret strategi til styrkelse af kampen mod momssvig i EU i december 2008. I meddelelsen beskrives en række foranstaltninger, om hvilke Kommissionen snart regner med at fremlægge lovgivningsforslag. Det nuværende forslag er en del af den første gruppe af forslag, der annonceres i denne meddelelse.
Forslaget vil give medlemsstaterne mulighed for bedre at kunne bekæmpe momssvig på to måder. For det første ved at fremlægge yderligere præciseringer af betingelserne for fritagelse af visse former for vareimport og for det andet ved at skabe et retsgrundlag for at tillade grænseoverskridende solidarisk hæftelse for erhvervsdrivende, der undlader at opfylde deres indberetningsforpligtelser.
Jeg vil gerne takke Parlamentet og navnlig ordføreren, hr. Visser, for at have behandlet dette forslag så hurtigt og for den konstruktive betænkning. Jeg har imidlertid nogle bemærkninger.
I ændringsforslag 2 og 4 til betænkningen kræves det, at Kommissionen foretager en evaluering af, hvordan den nye bestemmelse om grænseoverskridende solidarisk hæftelse fungerer. Desværre råder Kommissionen ikke over disse oplysninger, eftersom fastsættelsen og inddrivelsen af skatter udelukkende er en national kompetence. Hvis Kommissionen modtager klager fra de erhvervsdrivende, om at bestemmelsen misbruges af de nationale skattemyndigheder eller fører til uønskede resultater, vil den desuden påtage sig sit ansvar som fællesskabslovgivningens vogter og træffe hensigtsmæssige foranstaltninger. Dette omfatter navnlig fremsættelse af et forslag om en eventuel ændring af denne bestemmelse.
Ændringsforslag 3 og 5 strider mod kompetencefordelingen mellem medlemsstaterne i forbindelse med den overordnede funktion af Fællesskabets momssystem. Dette system er baseret på, at der finder en skattepligtig begivenhed sted i en bestemt medlemsstat, der fører til en momsgæld og en momspligt i denne medlemsstat. Det er den medlemsstat, hvor momsen er skyldig, der fastsætter den procedure, der skal følges for at opkræve denne moms, også fra ikkeetablerede handlende.
Derfor vil en handlende, som ikke er overholder sine indberetningsforpligtelser i udgangsmedlemsstaten, skulle begrunde sin manglende overholdelse over for skattemyndighederne i den medlemsstat, hvor momsen er skyldig og ikke skattemyndighederne i vedkommendes egen medlemsstat. Sidstnævnte vil kun gribe ind efter anmodning fra førstnævnte medlemsstat for at få yderligere oplysninger eller inden for proceduren for skatteinddrivelse.
Eva-Riitta Siitonen
ordfører for udtalelsen fra Retsudvalget. - (FI) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg støtter kompromiset fra Økonomi- og Valutaudvalget. Hr. Hamons betænkning om direktivet om beskatning af indtægter fra opsparing er fremragende og afbalanceret. Det drejer sig om forebyggelse af skatteunddragelse og større gennemsigtighed.
Parlamentet skal være stringent på dette område. Vi burde f.eks. harmonisere skattesystemerne for indtægter fra opsparing i form af renter. Vi skal have de resterende medlemsstater med i informationsudvekslingssystemet. Bankhemmeligheden, som er alt for rigid, skal lempes, så vi har mulighed for at bekæmpe skattely. G20-konferencen gjorde også afviklingen af skattely til et af hovedmålene.
Parlamentet skal foregå med et eksempel, så vi kan komme os over finanskrisen og genvinde befolkningens tillid. Gennemsigtigheden skal sikres inden for banksektoren, og det vil kun være muligt gennem informationsudveksling.
Astrid Lulling
Fru formand! Forhandlingerne og diskussionerne om beskatningssystemet for opsparing har taget en så passioneret drejning, at det er blevet foruroligende. Jeg vil ikke tøve med at forsvare det, der tilsyneladende er en mindretalsholdning her, men vi får se, hvad der sker i morgen, selv om vores ordfører og kommissæren stadig tager pærer for æbler.
Lad os vende tilbage til problemets rod. Direktivet om beskatning af opsparing trådte i kraft i 2005 og havde til formål at beskatte ikkehjemmehørendes kapitalindkomst. Der er tale om to systemer her: informationsudveksling mellem skattemyndigheder og kildeskat.
Hvad kan vi så konstatere efter flere år med systemet? Både officielle og uofficielle analyser viser, at informationsudveksling er behæftet med alvorlige mangler, fordi den er kompliceret, besværlig og dyr. Kildeskat har derimod mange dyder.
Hvad tror De, man udleder af alt dette - især hos vores ordfører og kommissæren? Tja, at det system, der ikke fungerer og ikke garanterer betaling af den skyldige skat, skal gøres obligatorisk. Forstå det, hvem der kan!
Spørgsmålet savner ikke pikanteri, for man kan også konstatere, at systemet med kildeskat hele tiden vinder terræn i de forskellige medlemsstater - 19 ud af 27 anvender det til deres almindelige tilfredshed. Men det, der er godt nok hjemme, bliver uacceptabelt, når man krydser grænsen.
Denne logik vil blot føre til en afvikling af noget, vi har opbygget gennem årtier, med andre ord det indre marked for finansielle ydelser. Der stilles også spørgsmålstegn ved EU's acquis med fri bevægelighed for kapital, fordi de såkaldt vigtige lande presser på for en repatriering af deres hjemmehørendes kapital.
Men nu er alle slag tilladt i kampen mod denne nye Hydra inden for bankhemmelighed. Jeg vil sige til mine kolleger, som kæmper mod dette såkaldte uhyre, der er skyldigt i alle synder: De har valgt det forkerte mål ved at blande emnerne sammen inden for rammerne af dette direktiv, og frem for alt stikker De Dem selv blår i øjnene.
Her til sidst, fru formand, håber jeg, at mange af mine kolleger vil lytte til fornuft og stemme for ændringsforslag 28 fra min gruppe, der vil give medlemsstaterne intet mindre end frit valg mellem kildeskat og informationsudveksling.
Kristian Vigenin
Fru formand, hr. kommissær! Jeg er ked af, at hr. Visser ikke er blevet for at høre afslutningen på forhandlingen om dette emne, men jeg vil først sige, at vi støtter Kommissionens forslag i denne retning. En fuldstændig momsreform vil naturligvis være langt bedre, men da dette ikke er muligt i øjeblikket, vil Deres forslag kunne løse nogle af de problemer, som medlemsstaterne støder på i deres bestræbelser på at bekæmpe momssvig.
Især i forbindelse med krisen mener vi, at det er meget vigtigt at sikre momsindtægterne, for i øjeblikket forsøger medlemsstaterne at investere milliarder for at støtte økonomien. I denne forbindelse bør enhver mulighed for at begrænse risikoen for svig støttes af Parlamentet.
Jeg vil også gerne sige, at vi overordnet støtter forslagene fra hr. Visser i Økonomi- og Valutaudvalget. De vil måske føre til en lidt større tillid inden for erhvervslivet sammenholdt med Kommissionens oprindelige forslag. Men vi mener også, at forslaget i artikel 1, litra c), om, at perioden mellem levering af varerne og modtagelsen af den anmeldelse, der omtales i andet underafsnit, skal være på to år, gør denne periode for kort og giver efter vores mening yderligere mulighed for at begrænse dækningsområdet for og resultaterne af Kommissionens forslag.
Derfor foreslår PSE-Gruppen, at denne periode skal være på fem år, hvilket efter vores mening er tilstrækkelig kort til erhvervslivet, men også en tilstrækkelig lang periode til, at skattemyndighederne kan afslutte deres arbejde. Desuden hænger indførelsen af dette litra c) ikke sammen med hverken forslagene om startdato og gennemførelsesforanstaltninger, hvilket efter vores mening vil skabe yderligere problemer for medlemsstaterne.
Vi håber, at forslaget vil opnå støtte og give de forventede resultater.
Bilyana Ilieva Raevа
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! På baggrund af den økonomiske og finansielle krise skal vi støtte EU i bestræbelserne på at opnå et mere effektivt drevet og effektivt skattesystem.
Kommissionens forslag om at ændre direktivet om beskatning af opsparing i andre medlemsstater giver mulighed for at forbedre den eksisterende ordning. De af os, der sidder i Europa-Parlamentets Økonomi- og Valutaudvalg, støtter udvidelsen af dets anvendelse til nye finansielle instrumenter og geografiske områder. De Liberale i Europa foreslog medtagelsen af områder med lempeligt regulerede skattesystemer som f.eks. delstaterne Delaware og Nevada i USA samt en forsikring om ligebehandling af medlemsstaterne samt en reduktion af den administrative byrde i forbindelse med direktivets gennemførelse.
Men hr. kommissær, det grundlæggende spørgsmål er fortsat, hvorvidt man skal afskaffe et system med skatteberegning ved kilden til fordel for automatiseret informationsudveksling. Fra et liberalt synspunkt er spørgsmålet her, hvordan vi kan øge inddrivelsen af skatteindtægter, og hvorvidt anvendelse af udelukkende informationsudveksling vil betyde - hvilket bekræftes af allerede gennemførte undersøgelser - at man forhindrer skattesvig eller øger inddrivelsen af skatteindtægter, eller om det kun vil fratage nogle medlemsstater deres konkurrencefordel. Kildeskat er ikke bare mere effektivt, men sikrer også større gennemsigtighed i forbindelse med skatteopkrævningen.
Jeg mener helt sikkert, at medlemsstaterne skal bevare deres selvstændighed med hensyn til valg af skattesystem. ALDE-Gruppen foreslog, at der skulle gennemføres en komparativ analyse af de to systemer. Vi håber, at vi får resultaterne fra Kommissionen senest i december 2010. Vi håber også, at disse resultater vil danne grundlaget for et fremtidigt forslag fra Kommissionen om ændring af beskatningssystemet for opsparing inden for EU.
I morgen stemmer vi om en anden vigtig tekst vedrørende momssvig i forbindelse med import. Formålet med dette direktiv er at sikre en hurtig udveksling af hensigtsmæssige oplysninger af god kvalitet. I dette tilfælde er fem år et ret langt tidsrum for erhvervslivet. Det har også til formål at indføre en mekanisme for solidarisk ansvar. Samtidig med at vi beskytter de enkelte medlemsstaters skatteindtægter, er det imidlertid også vigtigt for os at sikre solidarisk hæftelse, når de indsendte oplysninger er behæftet med alvorlige uregelmæssigheder eller indsendes med en ubegrundet forsinkelse. Ellers risikerer vi at pålægge virksomhederne en yderligere tung byrde.
Jeg håber, at vi stemmer for disse betænkninger i morgen.
Nils Lundgren
Fru formand! Skatteunddragelse er ikke vores største problem, når verdensøkonomien rystes i sin grundvold. Det er korrekt, at vi lever med skattesvig over hele Europa, i USA og faktisk i hele verden. Det er korrekt, at vi har skattely rundt om i verden, hvor rige mennesker og virksomheder kan placere og efterlade penge. Men det er ikke vores største problem i dag. Ved at fokusere på dette undslår vi os vores ansvar.
Det, vi har brug for nu, hvis vi overhovedet skal have et beskatningsgrundlag i fremtiden, er at få klaret finanskrisen. Hvorfor befinder vi os i den nuværende situation? Det skyldes især, at vi nu har en kapitalisme uden ejermand. I praksis ledes finansvirksomhederne, de store banker og de fleste store virksomheder nu af tjenestemænd, og disse tjenestemænd kan indføre bonusser, fratrædelsesgodtgørelser og pensioner, der alle afhænger af overskuddet i den virksomhed, som disse mennesker skal forvalte. Intet i denne verden er lettere end at forøge rentabiliteten på kort sigt og dermed overskuddene i disse virksomheder. Det drejer sig bare om at tage større risici. Der findes talrige analyser af "Taleb-fordelinger", som vi ofte kalder dem, hvor man ved at øge risikoen betydeligt, kan regne med, at overskuddet stiger dramatisk, så alle kan få del i disse bonusser og andre fordele, med andre ord disse frynsegoder. Så begynder risiciene naturligvis at manifestere sig, men så har dem, der leder virksomheden, allerede forladt den eller er på vej til det. De kan så købe slotte i Frankrig eller spille golf i Spanien. Vi skal ikke have ondt af dem, men systemet er simpelthen ikke bæredygtigt.
Desuden har ingen af aktørerne noget incitament til at forhindre denne udvikling. Kreditvurderingsbureauerne er afhængige af at skaffe sig kunder, men de har ingen kunder, hvis de siger, at deres kunder ikke er kreditværdige. Indskyderne ved, at der findes indskudsgarantier, og derfor skal de ikke bekymre sig om, hvilken bank de anbringer deres penge i. Andre aktører ved, at de kan indgå en aftale med den anden part og stole på, at de er for store til at gå ned, fordi regningen altid bliver sendt videre til skatteyderne. Dette betyder, at landene allerede fra begyndelsen skal sige, at de ikke vil bære alle risiciene. Det er meget svært at gøre, men det er nødvendigt. Desværre tror jeg ikke, at Europa-Parlamentet vil samarbejde om dette, men jeg vil anbefale alle i Parlamentet at gøre det.
Ieke van den Burg
(NL) Fru formand! I modsætning til, hvad jeg plejer, vil jeg starte med en politisk erklæring, fordi jeg anser skatteunddragelse for at være absolut skandaløst i disse tider med stigende arbejdsløshed og stadig større lønforskelle. Ved valget bliver det klart, hvilke partier der virkelig ønsker at løse dette problem.
Hr. Hamons betænkning om beskatning af opsparingsindtægter er et eksempel på det foreliggende spørgsmål. Jeg er klar over, at det er vanskeligt for kommissæren at nå frem til en egentlig aftale om dette i henhold til reglen om enstemmighed. Den Socialdemokratiske Gruppe i Europa-Parlamentet har flere ambitioner end det, man kan finde i Kommissionens forslag, og disse er indarbejdet i en række ændringsforslag, som vi har stillet.
En sidste bemærkning til fru Lulling, som stiller de to systemer med informationsudveksling og kildeskat op over for hinanden. Jeg mener ikke, at det er det, der er det centrale. Vi taler om de eksisterende huller i lovgivningen vedrørende begge systemer, og det er disse ting, vi bør fokusere på. Man har taget visse skridt, men der skal gøres mere end det, der forslås i den foreliggende betænkning.
László Kovács
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke Dem for Deres bemærkninger og de synspunkter, De har fremført under forhandlingen. Det glæder mig at se, at Europa-Parlamentet og Kommissionen deler de samme holdninger til, hvilke foranstaltninger der skal gennemføres for at sikre en mere effektiv kamp mod skattesvig og skatteunddragelse i EU, og det glæder mig, at der er bred opbakning til de to forslag.
Jeg vil gerne endnu en gang takke Dem, fordi De prioriterer spørgsmålet om beskatning at opsparing, og for Deres støtte til Kommissionens bestræbelser på at fremme en forsvarlig forvaltning på skatteområdet. At opnå hurtige fremskridt i diskussioner om ændringsforslagene er også en af det tjekkiske formandskabs prioriteringer. På grund af det internationale klima - den finansielle og økonomiske krise - er det også en prioritering for de fleste medlemsstater.
Jeg er overbevist om, at når først medlemsstaterne bliver enige om, hvordan de kan lukke de eksisterende smuthuller i direktivet om beskatning af opsparing, er det sandsynligt, at Rådet vil bede Kommissionen ajourføre aftalerne med de fem ikke-EU-lande og 10 andre jurisdiktioner, der deltager i mekanismen om beskatning af opsparing. Det er for tidligt i dag at overveje, hvordan de vil reagere på vores fremgangsmåde. EU skal først nå frem til en enstemmig aftale internt. Men under hensyntagen til de fremskridt, vi har opnået ved G20-samtalerne om overholdelse af OECD's standarder for informationsudveksling, er jeg også optimistisk på dette område.
Med hensyn til hr. Vissers betænkning har jeg tidligere givet udtryk for, at Kommissionen ikke kan acceptere Parlamentets ændringsforslag, men vi har taget betænkningens henstillinger til efterretning. Navnlig behovet for en bedre koordinering mellem de forskellige medlemsstater, de nødvendige forbedringer af kvaliteten af de oplysninger, der udveksles, behovet for at give andre medlemsstater automatisk adgang til visse data i medlemsstaternes databaser og kravet om harmonisering af procedurerne for registrering og afregistrering er tanker, som Kommissionen bakker fuldt op om. Det er også grunden til, at Kommissionen sidst i maj måned vil fremsætte et mere omfattende forslag til omarbejdning af forordningen om administrativt samarbejde, hvor disse forslag vil blive indarbejdet.
Sammenfattende og som allerede sagt tidligere er det klart, at der ikke findes nogen enkelt og samlet løsning til afskaffelse af skattesvig og skatteunddragelse. Det forslag, vi har diskuteret i dag, udgør to vigtige skridt i den rigtige retning inden for rammerne af den samlede strategi for bekæmpelse af skattesvig på EU-niveau.
Benoît Hamon
Fru formand! Jeg skal gøre det meget kort, da jeg allerede har talt længe lidt tidligere.
Først vil jeg gerne takke fru Raeva og fru Siitonen og ligeledes medlemmerne for deres taler og bidrag til denne tekst og sige til hr. Kovács, at jeg forstod, hvad han sagde.
Men jeg mener, at et stærkt signal i morgen fra Europa-Parlamentet i spørgsmålet om dækningsområdet, i spørgsmålet om bankhemmelighed og i spørgsmålet om listen over skattely vil være en værdifuld hjælp for Rådet, navnlig hvis vi på et senere tidspunkt skal forhandle om nye aftaler med tredjelande.
Nu vil jeg gerne afslutte med den kritik - den milde kritik skulle jeg måske tilføje - som fru Lulling rettede mod hr. Kovács og mig. Hun kritiserede os for at blande æbler og pærer, selv om hun gjorde det meget blidt. Jeg vil gerne sige til hende, at jeg tror, at Parlamentet i morgen, selv om det undertiden blander æbler og pærer, vil kunne skelne mellem den almene interesse og private interesser, og jeg håber, at vi dermed vil have bidraget til at intensivere kampen mod skatteunddragelse.
Astrid Lulling
(FR) Fru formand! Jeg bad om ordet for at komme med en personlig bemærkning. Hr. Hamon har netop kritiseret mig for noget, men jeg kan fortælle ham, at jeg kan se, at han selv og kommissæren desværre fortsætter med at blande æbler og pærer. Jeg vil også sige, at det eneste system, der sikrer, at alle skatteydere betaler deres skat - hvilket er, hvad vi alle ønsker - at det bedste system er opkrævning af kildeskat, fordi systemet med informationsudveksling er en fiasko. Det har ikke fungeret, og vi ved ikke, hvem der har betalt hvad, fordi myndighederne ikke ved, hvordan de skal forvalte systemet.
Dette ville jeg lige præcisere.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen fredag den 24. april kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk  
Ved forhandlingen om skatteunddragelser i forbindelse med beskatning af indtægter fra opsparing og moms vil jeg gerne henlede opmærksomheden på følgende.
1. De samlede skatteunddragelser i alle EU's skattemæssige jurisdiktioner beløber sig til omkring 200 mia. EUR om året. Det er over 2 % af medlemsstaternes BNP, og det betyder, at de offentlige udgifter i medlemsstaterne reduceres med et stort beløb.
2. Derfor er det udmærket, at det nye direktiv lukker de smuthuller, man har fundet i skattelovgivningen, og i lyset af opfindsomheden hos de mennesker, der unddrager sig skattebetaling, også forsøger for at forhindre udviklingen af nye strategier til omgåelse af skattelovgivningen.
3. Spørgsmålet om skattely på EU's område blev taget op og ligeledes skattely i områder underlagt EU's medlemsstater. Den igangværende finanskrise har vist, at man ved at tolerere en uklar skattelovgivning, anonyme transaktioner og manglende samarbejde på skatteområdet på kort sigt kan sikre ekstra indtægter til bestemte lande og områder, men på langt sigt destabiliserer det finanssystemet og kan forårsage alvorlige finanskriser.
Siiri Oviir  
De mistede indtægter på grund af skattesvig inden for alle beskatningsformer beløber sig til mere end 200 mia. EUR om året i EU svarende til næsten 2 % af BNP.
Milliarder af euro i mistede indtægter hvert eneste år på grund af skattesvig fører til manglende investeringer i EU's medlemsstater og manglende offentlige udgifter af almen interesse, hvilket i forbindelse med den nuværende finanskrise kraftigt reducerer medlemsstaternes evne til at løse problemer, der opstår inden for socialvæsen, sundhedsvæsen og uddannelse.
Kampen mod skattesvig er et fantastisk vigtigt tema for EU, og vi skal fastholde vores førerrolle på dette område! Kun på denne måde får vi mulighed for at skabe en situation, hvor vigtige finanscentre uden for EU vil gennemføre foranstaltninger i lighed med dem, medlemsstaterne indfører.
Jeg støtter Kommissionens tanker om, at samtidig med, at vi tager skyldigt hensyn til princippet om fri bevægelighed for kapital, der er indeholdt i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, bør vi overveje at tilføje bestemmelser for at imødegå, at fysiske personer med ophold i EU forsøger at omgå opsparingsdirektivet ved at kanalisere renter optjent i EU gennem skattefri dækvirksomheder eller enheder, der befinder sig uden for EU's område eller uden for områder, hvor tilsvarende eller identiske foranstaltninger som dem, der er aftalt på EU-niveau, anvendes.
Der skal anvendes en nultolerancepolitik over for skattely. Enhver forsinkelse i gennemførelsen af løsninger, der sikrer en mere retfærdig og konsekvent anvendelse af foranstaltningerne på dette område, kan ikke begrundes i den nuværende økonomiske situation!
Sirpa Pietikäinen  
Revisionen af direktivet om beskatning af indtægter fra opsparing er en vigtig del af omarbejdningen af den finansielle arkitektur og reglerne for de finansielle markeder. Det nugældende direktiv er håbløst forældet. Det er forholdsvis let at omgå, f.eks. ved at bruge benytte investeringsselskaber som mellemmænd, idet disse i henhold til direktivet ikke defineres som betalingsagenter og derfor ikke er pligtige til at deltage i informationsudvekslingssystemet. Tilsvarende har det været muligt at tilrettelægge investeringsporteføljer på en sådan måde, at indtægterne, der svarer til renteindtægterne, ligger fortsat uden for definitionen som følge af "ompakning".
Reformen er et forsøg på at løse disse problemer. For at løse problemet med mellemmænd udvider Kommissionen definitionen af betalingsagenter til at omfatte stiftelser og fonde. Der er også planer om at medtage nye, innovative produkter og f.eks. visse typer af forsikringspolicer i direktivet.
Det er langt vanskeligere at medtage andre nye produkter. Desværre er det utroligt vanskeligt at indføre definitioner, der vil gøre det muligt at medtage alle indtægter, der er sammenlignelige med renteindtægter, som renteindtægter, navnlig når det er forholdsvis let at skabe nye produkter. I denne forbindelse bør vi generelt undersøge, hvordan disse produkter bedst kan reguleres, før de medtages i direktivet. Kommissionen regner også med at fremsætte et forslag om en ændring af direktivet om gensidig bistand, der også vil omfatte reformer vedrørende automatisk informationsudveksling.
For at undgå skatteunddragelse er det også meget vigtigt, at de tre lande, der er undtaget fra det nuværende informationsudvekslingssystem - Belgien, Luxembourg og Østrig - kommer med i det system, som de øvrige lande anvender. Vi bør give vores fulde opbakning til den frist, ordføreren foreslår i denne forbindelse, nemlig 2014.
