Egyperces felszólalások fontos politikai kérdésekben
Elnök
Következő napirendi pontként egyperces felszólalások következnek fontos politikai kérdésekben.
Ádám Kósa
(HU) Tisztelt képviselőtársaim! Szeretném felhívni a figyelmet a Lisszaboni Szerződésen belül a fogyatékos emberekkel kapcsolatban az Alapvető Jogok Chartájára. Az Európa Tanács most foglalkozik egy új, antidiszkriminációs jogszabálytervezettel, és szeretném felhívni a figyelmet három dologra. Az első, hogy a Charta szerint senkit nem lehet közvetetten, sem közvetlenül megkülönböztetni, mert valakinek fogyatékkal élő gyermeke vagy fogyatékkal élő családtagja van. A második, hogy mostantól a biztosítók nem tudják megtagadni a biztosítás megkötését, mert valakinek genetikai betegsége vagy fogyatékossága van. A harmadik, hogy az Európai Unió intézményei és a keresztény-demokratikus jogokban a fogyatékkal élő emberek életminőségének tiszteletben tartása nagyon fontos. Szeretném felhívni képviselőtársaim figyelmét erre, mert szeretném kérni önöket, hogy támogassák a Disability Intergroup megalakítását ezen a héten.
Jarosław Kalinowski
(PL) Elnök úr, az Európai Unió, amelynek minden hetedik polgára valamilyen nemzeti kisebbséghez tartozik, büszke lehet arra, hogy teljes körű biztosítékot nyújt a polgárok jogainak tiszteletben tartásához. Itt szeretném kiemelni az Európai Unió "Egység a sokféleségben” jelmondatának jelentőségét. E Házban valamennyien tudjuk, hogy a valódi demokrácia záloga a kisebbségekkel szembeni bánásmódban rejlik. A Lisszaboni Szerződés egyértelműen kötelez bennünket arra, hogy tiszteletben tartsuk a kisebbségek jogait, emellett az Alapjogi Charta megtiltja az etnikai származáson vagy hovatartozáson alapuló hátrányos megkülönböztetést.
Sajnos még mindig vannak olyan európai uniós tagállamok, amelyek bár elfogadták az erre vonatkozó nemzetközi jogi kötelezettségeiket, mégis szándékosan megfosztják kisebbségeiket nemzeti identitásuktól és asszimilációba kényszerítik őket. Litvániára gondolok itt, ahol több mint 20 éve van jelen a hátrányos megkülönböztetés valamilyen formája az élet különböző területein, amit a tagállamban tervszerűen hajtanak végre, ráadásul az ilyen jellegű gyakorlatok száma az ország uniós csatlakozása óta csak nőtt. Jó példa erre a litván alkotmánybíróság döntése, miszerint a lengyel vezetékneveket litván írásmóddal kell leírni.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Elnök úr, az Európai Bizottság október 14-én nyilvánosságra hozta éves bővítési stratégiájának részleteit. A dokumentum tartalmazza a nyugat-balkáni régióban és Törökországban a gazdasági világválság idején elért előrehaladások értékelését, valamint azokat a legfontosabb problémákat, amelyekkel ezek az országok a közeljövőben megbirkóznak majd.
Az EU-Törökország parlamenti vegyesbizottság európai parlamenti küldöttjeként rövid beszédemben szeretném bátorítani Törökországot arra, hogy folytassa reformtörekvéseit, az ország teljes demokratizálódására és a szomszédos országokkal fennálló konfliktusok gyors megoldására irányuló célkitűzéseit. Mivel a csatlakozási tárgyalások előrehaladott fázisban vannak, Törökországnak még jobban kell igyekeznie, hogy megfeleljen a tagsághoz szükséges kritériumoknak. Az Európai Unióhoz történő csatlakozás távlati lehetőségének ösztönöznie kellene Törökországot a demokrácia megszilárdítására és az emberi jogi kérdések figyelembevételére, csakúgy, mint az ország továbbépítésére, modernizálására és az uniós normák bevezetésére.
Marc Tarabella
(FR) Elnők úr, hölgyeim és uraim, a világon minden hatodik másodpercben éhen hal egy gyermek, az alultápláltságtól szenvedők száma pedig elérte az egymilliárdot.
A szeptemberben Pittsburgben megtartott G20-ak csúcstalálkozóján a résztvevők aggodalmukat fejezték ki ezzel a nagyon súlyos helyzettel kapcsolatban. 20 milliárd dollárnyi támogatást szavaztak meg a fejlődő országok mezőgazdaságának támogatására. Egyébként ugyanez hangzott el a G8-ak L'Aquila-i csúcstalálkozóján is.
Mindazonáltal az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezete támogatásával november 16-án Rómában megrendezett élelmiszer-biztonsági csúcstalálkozón már egészen más volt a helyzet: szinte valamennyi G8 vezető hallgatott az ígéretről, így az előzetes intézkedések ratifikálásából semmi sem lett. Gondolom, ezek után senki sem lepődik meg azon, hogy nem szerepel pontos összeg a leirat körülbelül negyven cikkében, mint ahogy az a 44 milliárd dollár sem, amelyre az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezete szerint évente szükség lenne ahhoz, hogy a legszegényebb országok mezőgazdasági rendszere fenntartható legyen.
A zárónyilatkozat szerzői a G8-ak L'Aquila-ban tett ígéreteikhez színleg hűségesek ugyan, de valójában kettős mércével mérnek, és az is megkérdőjelezhető, hogy a G20-ak egyáltalán képesek-e ilyen jellegű intézkedéseket megvalósítani. A híres francia komikus Pierre Dac szavaival élve: ”a végtelenségig kell várni, hogy az örökkévalóságig tartó problémák megoldódjanak”.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Elnök úr, igen súlyos a helyzet a nyugat-szaharai térségben. Hazámból, az asturiasi Emberi Jogi Intézettől és egyéb szervezetektől érkező híreket sokkal komolyabban kellene vennünk. Hét fogoly vár katonai tárgyalásra azért, mert meglátogatták családjukat Tindoufban, emellett vannak politikai bebörtönzöttek, kínzások történnek, emberek tűnnek el, ráadásul Aminatou Haidart, a sivatag Ghandhijaként tisztelt hősnőt, a Sakharov-díj várományosát is száműzték a megszállók a régióból. Példátlan, precedens értékű tett ez, amellyel nem találkozhatunk a nemzetközi törvényekben és jogszabályokban.
Malmström asszony, az Európai Bizottság tagjai és a tanács új vezetői! Az Európai Uniónak támogatnia kellene ezeket az elnyomottakat. A berlini fal leomlásának 20. évfordulóját ünnepeljük, és közben hagyjuk, hogy a közelünkben egy hasonló falat emeljenek a szabadság korlátozására.
Hallgassák meg Aminatou asszony szavait! Mentsék meg az életét!
Carl Haglund  (ALDE
). - (SV) Elnök úr, az elmúlt pár hétben ismét lesújtó híreket kaptunk a Balti-tenger ökológiai állapotáról. Szeretnék néhány szót szólni erről a problémáról, annál is inkább, mert a múlt héten a Tanács és a Parlament döntött a 2010-es költségvetésről. Nagy öröm számunkra, hogy a balti-tengeri régióra vonatkozó stratégia megvalósításához a Parlament újabb 20 millió eurót kíván elkülöníteni.
Szeretném felhívni a Bizottság jelen lévő képviselőinek figyelmét, hogy a balti-tengeri stratégiához jogalapra van szükségünk, mert csak így ültethető át a gyakorlatba, és a projekthez elkülönített pénzalap is csak ily módon használható fel. Mint már említettem, az elmúlt pár hétben érkező jelentések alapján azonnali tettekre van szükség. Sok dolgunk van és gyorsan kell cselekednünk. Remélem, hogy mi, döntéshozók hamarosan valóban a tettek mezejére lépünk, és a Bizottság, a Tanács, valamint minden érintett követi majd a példánkat.
Hélène Flautre  (Verts/ALE
). - (FR) Elnök úr, csütörtökön részt vettem Taoufik Ben Brik író-költő tuniszi tárgyalásán, aki ellen homályos, megalapozatlan és mindenki számára érthetetlen okok alapján emeltek vádat Tunéziában. Az október 25-én tartott tunéziai "választások” óta azoknak, akik az emberi jogok védelmében emelik fel szavukat, a korábbiakhoz nem mérhető meghurcoltatást és zaklatást kell elviselniük. Ezelőtt én sem láttam hasonló megtorlást, pedig ismerem az ország belügyeit.
Október 25-én Ben Ali elnök kétségtelenül felismerte, hogy "népe” rendkívül elégedetlen személyével. A helyi nagykövetségek és az Európai Bizottság - amelyek politikai vízum hiányában nem jelenhetnek meg az íróéhoz hasonló tárgyalásokon - teljes érdektelenséget mutatnak az országban kibontakozó helyzettel kapcsolatban.
Teljesen őszintén szólva, bűnösök vagyunk, mert nem teljesítjük jogi kötelességünket. Mi akadályozza meg a nagykövetségeket és az Európai Bizottságot abban, hogy kikérdezze Ben Alit tetteiről, amelyek teljesen ellentmondanak a Tunéziára kötelező érvényű megállapodásoknak és kölcsönös kötelezettségvállalás iránti kötelezettségeknek?
João Ferreira
(PT) Az Európai Unió és Izrael között november 4-én született kereskedelmi egyezmény, amely a nyers és feldolgozott mezőgazdasági termékek, valamint a halászati termékek szabad kereskedelmét alapozza meg, több szempontból is elfogadhatatlan. Ennek okait szeretném bővebben kifejteni.
Először is, elfogadhatatlan, hogy az egyezmény neoliberális politikai elvekhez igazítva jött létre, ami még tovább súlyosbítja a gazdasági és szociális válságot a térségben - különösen a mezőgazdaság és halászat terén. Mindazonáltal a helyzet attól válik különösen komollyá, hogy az egyezmény keretében egy olyan országot támogatunk, amely nemzetközi jogokat sért meg és sárba tiporja a palesztinok alapvető jogait; amely nem teljesíti a béke érdekében meghatározott kötelezettségvállalásait, a gázai övezetet ostrom alatt tartja, további telepeket hoz létre, tovább építi a falat, és palesztinokat utasít ki Jeruzsálemtől. Egy olyan országról beszélek, amely továbbra is megsérti az emberi és nemzetközi humanitárius jogokat.
Kifogásoljuk és elítéljük az egyezmény aláírását, amely lehetővé teszi palesztin területen található izraeli telepekből érkező termékek kereskedelmét is, és ezáltal az Európai Unió tagadhatatlanul és elfogadhatatlanul Izrael tettestársává válik az előbb említett súlyos jogsértések megvalósításában.
Szeretném kifejezni együttérzésünket a palesztin emberekkel, ugyanakkor kiállunk a szabad és független állam megteremtésére vonatkozó jogaik mellett.
Gerard Batten
Elnök úr, a száműzetésben élő Pavel Sztrojlov a közelmúltban nyilvánosságra hozta azokat az iratokat, amelyekből kiderül, hogy a brit munkáspárt és a Szovjetunió együttműködött a hidegháború idején.
Szovjet archív dokumentumok szerint az ellenzéki párt vezetője, Neil Kinnock a 80-as években titkos diplomáciai csatornákon keresztül megpróbálta kipuhatolni Mihail Gorbacsov szándékát és a Kreml reakcióját arra az esetre, ha a munkáspárti kormány felfüggesztené a Trident rendszerű nukleáris rakéta-programját. Ha a Gorbacsovnak készített jelentés hiteles, akkor ez azt jelenti, hogy Lord Kinnock Nagy-Britannia egyik ellenségéhez fordult, hogy jóváhagyást kérjen védelmi politikájához, megválasztása esetén pedig nemcsak pártja, hanem Nagy-Britannia védelmi politikájához.
Ha a jelentésben szereplő tények megalapozottak, akkor Lord Kinnock hazaárulást követett el. A brit hatóságok kötelessége a rendelkezésre álló dokumentumok hitelességét a lehető legnagyobb körültekintéssel kivizsgálni, Lord Kinnockot pedig ki kell hallgatni a szovjet bizonyítékok alapján.
Csaba Sógor
(HU) Szomorú, hogy a kisebbségek kollektív jogfosztását igazoló politika még ma is kerékkötője lehet az integrációs folyamat továbblendülésének. Itt szeretném megköszönni az Elnök úrnak, amit a normalitás helyreállítása érdekében tett Szlovákiában. A nyelvtörvény csak ilyen szomorú kis fejezet. A másik a cseh eset volt. A cseh államfőnek a Lisszaboni Szerződés nélkül is tudnia kell, hogy a Benes-dekrétumok a kollektív bűnösség elvének érvényesítésével születtek és nem az Alapjogi Charta törvényerőre emelkedésével válnak jogellenessé, hanem jelenleg is ellentétesek több mint hat európai dokumentummal. Bízunk abban, hogy a Lisszaboni Szerződés és az EU jövőjét nem a II. világháborús kollektív jogfosztás újramelegítése fogja meghatározni, hanem a kisebbségek jogainak szavatolása a bevett európai gyakorlat szerint, kulturális területi autonómiák biztosításával.
Anna Záborská
(SK) November 20-án ünnepeljük húszéves évfordulóját annak, hogy az ENSZ közgyűlése elfogadta a gyermekek jogairól szóló egyezményt.
E jeles napon alakult meg a Családügyi és Gyermekvédelmi Frakcióközi Bizottság. Az Európai Unióban a demográfiai, a munkahelyi és magánélet egyensúlyának megteremtésére irányuló kihívások és az ellátásra szorulók ügyének, valamint a társadalmi befogadással kapcsolatos kérdések megoldásához, emellett a családokat és gyerekeket érintő szegénység okozta helyzet és a generációk közötti szolidaritási problémák kezeléséhez szükség van a gyermekek érdekeit védő családsegítő szervezetek szakértelmére.
A gyermekek jogairól szóló egyezmény kimondja, "hogy a gyermek személyiségének harmonikus kibontakozásához szükséges, hogy családi környezetben, boldog szeretetteljes és megértő légkörben nőjön fel”. A Családügyi és Gyermekvédelmi Frakcióközi Bizottság a Parlament részeként a párttagok szerteágazó szemléletének platformjaként működik. Arra kérem önöket, hogy támogassák ezt a szervezetet saját politikai pártjukon belül, hogy a Parlament a továbbiakban is hasznosan végezhesse tevékenységét.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Az olaszországi román közösség helyzete egyre nagyobb aggodalomra ad okot. Európa-szerte köztudott, hogy néhány bűnelkövető tettei hogyan befolyásolják a teljes közösség megítélését. Az egyre súlyosbodó problémák mellett nap mint nap megfélemlítéssel kell szembesülniük az országban.
Hadd hozzak fel néhány példát. Nem is olyan régen a hátrányos megkülönböztetés egy kirívó példájáról olvashattunk a sajtóban. Egy olasz távközlési vállalat igazgatója azt tanácsolta alkalmazottainak, hogy ne kössenek szerződéseket román állampolgárokkal. Egy másik esetben egy sérült, roma származású román állampolgárságú gyermektől tagadták meg a messinai kórházak az ellátást. A Cataniába vezető úton belehalt sérüléseibe. Ez csak néhány kirívó eset, ám az olaszországi románok mindennap áldozatul esnek hasonló incidenseknek.
Úgy gondolom, hogy az Európai Uniónak világosan utasítania kellene az olasz kormányt arra, hogy szabjon gátat a román bevándorlók elleni hátrányos megkülönböztetésnek.
Derek Vaughan
Elnök úr, a 2013 utáni időszakra - többek között a walesi régiónak - szánt európai strukturális alapok fontosságáról szerettem volna beszélni felszólalásomban, azonban úgy érzem, hogy reflektálnom kell Batten úr megjegyzéseire, amelyekkel egy rendkívüli brit politikus és korábbi európai bizottsági tag hitelességét kérdőjelezte meg. Hazaárulással vádolni egy ilyen embert, enyhén szólva nyomdafestéket nem tűrő módon, gyalázatos dolog. Szégyellje magát! Arra szeretném kérni, hogy vonja vissza szavait, vagy ha ezt az én kérésemre nem teszi meg, akkor az elnök urat kérem, hogy hívja fel erre Batten úrat.
Ivo Vajgl  (ALDE
). - (SL) Hamarosan döntés születik, itt a Házban, a külügyi és biztonságpolitikai főképviselő személyéről.
Ez egyúttal próbatétel is lesz számunkra, amely egyrészt rámutat arra, hogy Európa milyen befolyással rendelkezik a közel-keleti békefolyamatok megvalósításában, másrészt hogy az Európai Unió egyáltalán képes-e aktívan részt venni ezeknek a problémáknak a megoldásában. Ez idáig nem értünk el felmutatható eredményeket, ahogy azt képviselőtársam korábban már részletesen kifejtette.
Az elmúlt pár napban az erőszakos esetek száma tovább nőtt a Közel-Keleten. Elsőként Hamász terroristák indítottak rakétatámadást, amelyre Izrael aránytalan megtorlással válaszolt. Szinte lehetetlen meghatározni, hogy hány civil és katona halt meg az összecsapásokban.
Véleményem szerint egy percig sem szakíthatjuk meg a közel-keleti békefolyamat érdekében tett erőfeszítéseinket.
Chris Davies  (ALDE
). - Elnök úr, számos európai nemzet, köztük az Egyesült Királyság katonái harcolnak és halnak meg Afganisztánban. Sokféle érvet hoznak fel a háború mellett: meg kell védenünk országainkat az al-Qaedától, a demokrácia csak így tartható fenn, küzdenünk kell a drogkereskedelem ellen, támogatnunk kell Pakisztánt vagy éppen ki kell állnunk a nők jogai mellett. Én azonban már nem hiszek az efféle magyarázatokban. A célkitűzések mellett nem áll átgondolt politikai stratégia, és nem tudom, hogy katonáink halála pontosan mi célt szolgál. Így nem teremtünk biztonságos légkört, sőt úgy vélem, hogy jelenlétünk egyre növekvő veszély forrása lehet, hiszen iszlám szélsőségesek úgy állítanak be minket, mint a helyi kiskirályok és drogbárók kormányát támogató idegen megszállókat. Tetteinkkel radikális és nyugatellenes iszlám nézeteknek engedünk teret. Egységes diplomáciai stratégiára van szükségünk. Párbeszédet kell folytatnunk a tálibokkal, elő kell mozdítanunk a megbékélést, meg kell találnunk a módját annak, hogy a jelenlegi kormány összetétele színesebb legyen, és ki kell vonnunk csapatainkat az afgán területekről.
Isabelle Durant  (Verts/ALE
). - (FR) Elnök úr, bizonyára tudomást szerzett arról, hogy a belga állam 2009 októberében olyan megállapodást írt alá a GDF Suezzel, amely 2025-ig kiszélesíti és megerősíti a vállalat monopóliumát. Ez a lépés teljesen ellentmond a liberalizációs törekvéseknek. A megállapodás értelmében az atomenergia monopóliuma is erősödni fog, ami megnehezíti a megújuló energiaforrások használatára irányuló tervek megvalósítását és az erre épülő munkahelyek megteremtését.
Csodálkozom azon, hogy egy szabályozó szerv ahelyett, hogy a függetlenségre törekedne, a piaci felügyeletet és árképzést egy nyomon követési bizottságra bízza, amelynek élén a GDF Suez foglal helyet. Remélem, hogy a Bizottság nem hagyja válasz nélkül ezt a lépést és kezébe veszi az ügyet, amelyben mindannyiunknak egyformán lehetősége lesz ítélkezni és ellenőrizni a folyamatokat.
Remélem, hogy a Bizottság hangot ad véleményének, különösen a koppenhágai csúcs előestéjén, ahol az energiaügyi kérdések, különösen a megújuló energiák, hangsúlyos szerepet kapnak. Bízom benne, hogy a Bizottság gondoskodik arról, hogy Belgiumban az energiaügyi megállapodás elsődleges célja ne az Electrabel GDF Suez monopóliumának megerősítése legyen.
Joe Higgins  (GUE/NGL
). - Elnök úr, holnap állami dolgozók tízezrei sztrájkolnak Írországban. Alulfizetett közalkalmazottak, ápolók, tanárok, önkormányzati dolgozók csatlakoznak a sztrájkhoz, akiknek elegük van abból, hogy egyrészt bűnbakként kezelik őket az írországi és a világgazdasági válságban, másrészt hogy azért kell bűnhődniük, amiért egyáltalán nem felelősek.
Szeretném, ha az Európai Parlament támogatásáról biztosítaná a sztrájkoló dolgozókat. Az ír kormánynak nincsen demokratikus felhatalmazása ahhoz, hogy kegyetlen megszorító programot hajtson végre. Arra ösztönzöm az ír munkavállalókat, hogy lépjenek a tettek mezejére, és váltsák le ezt a demokráciaellenes kormányt, kényszerítsék ki az általános választásokat, és hagyják, hogy a nép akarata érvényesüljön.
Az Európai Tanács és Bizottság is felelős a megerőltető, kegyetlen írországi megszorításokért. Ezek az intézmények még többet veszítettek hitelességükből ezen a héten, miután cinikus egyezség született az Európai Néppárt és az elnökségért induló szociáldemokraták között. Ezt a tényt súlyosbítja, hogy egy olyan nőt neveztek ki külügyi és biztonságpolitikai főképviselőnek, akit köztestületbe sohasem választottak meg, és aki az új pozícióját a munkáspárt üdvöskéjeként feudális őskövületek szavazatával nyerte el.
Az európai dolgozóknak igenis ki kellene állniuk magukért ahelyett, hogy egy ilyen neoliberális többségű Háztól függjenek.
Andreas Mölzer  (NI
). - (DE) Elnök úr, minden hetedik európai polgár valamilyen etnikai kisebbséghez tartozik. Ennek ellenére a helyi kisebbségek érdekei nem élveznek prioritást. Míg Brüsszel folyamatosan korlátozza a tagállamok jogköreit, addig a Bizottság azt vallja, hogy nem kíván beavatkozni az egyes tagállamok belügyeibe, és a kisebbségi konfliktusok megoldását az érintett országok feladatának tekinti. Nincs egységes szemlélet Európában: a nemzetközi jogi rendelkezéseket minden állam másként értelmezi.
Franciaország például nem ismeri el az etnikai kisebbségeket, míg Szlovéniában az AVNOJ döntéseivel minduntalan megszegi a nemzetközi jogszabályokat. Ausztriában ezzel szemben a szlovén kisebbségek számos lehetőséget kapnak a fejlődésre. Szerintem ezek az ellentmondások egyértelműen azt mutatják, hogy szükség van egy, az etnikai csoportokról szóló jogszabályra. Ha Európa szeretné a történelme során kialakult etnikai sokféleségét megőrizni, akkor szükség van egy, az etnikai csoportokról szóló, nemzetközileg hatályos európai jogszabályra, amely a helyi kisebbségek jogait is védené. Ezzel az Unió bebizonyíthatná, hogy nem csak a "száját jártatja”, ha az európai nemzeti sokféleség védelméről van szó.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Elnök úr, az ez év november 9-én megrendezett ünnepségsorozat keretében, amelyet a berlini fal lebontásának 20. évfordulója alkalmából rendeztek meg, Németország egyesítését is ünnepelték. Üdvözölték azt az utat, amelyet Közép- és Kelet-Európa járt be a szabadság és demokrácia irányába, és amelynek Németország és Európa is az útján járt Németország újraegyesítéséig.
A berlini fal leomlása ennek az útnak a végét jelentette, fontos azonban, hogy az átalakulás folyamata Közép- és Kelet-Európában 1980 augusztusában a lengyel partoknál történt eseményekkel és Lech Wałęsa vezetésével a Szolidaritás megalakításával indult el. Emlékezzünk meg az 1956-os magyarországi forradalomról, a júniusi poznańi tüntetésekről, az 1968-as csehszlovákiai eseményekről és az 1970-ben elesett gdański hajógyári munkásokról is.
Sokan csatlakoztak az ellenállókhoz, akik szabadságért és tisztességért harcoltak Európa-szerte. Sokan életüket adták ezekért az eszmékért. Adózzunk tisztelettel emléküknek. Végül gondoljunk azokra a politikusokra is, akik hozzájárultak a szabadság, demokrácia és piacgazdaság megteremtéséhez elképzeléseikkel.
Elnök
Hölgyeim és uraim, megszakítom a fontos politikai kérdéseket érintő egyperces felszólalásokat, mert bejelentést teszek.
