Declaraţia Preşedinţiei
Preşedintele
Doamnelor şi domnilor, mi s-a solicitat să fac următoarea afirmaţie. Săptămâna aceasta comemorăm 60 de ani de la deportarea sutelor de mii de cetăţeni din statele baltice. În noaptea de 24 martie 1949, a început un val de deportări sovietice, în timpul cărora, zeci de mii de estonieni, letoni şi lituanieni au fost expulzaţi cu forţa din ţările lor natale. Ei au fost privaţi de drepturile lor civile şi ale omului şi au murit din cauza condiţiilor vitrege, inumane la care au fost supuşi în lagărele închisorii sovietice.
Aproape fiecare familie din Letonia, Lituania şi Estonia, precum şi din alte foste republici ale Uniunii Sovietice, a suferit din cauza actelor extrem de violente săvârşite de către regimul comunist totalitar. Aproape fiecare familie avea rude care au dispărut în Siberia, fiind persecutate de KGB sau încarcerate şi oprimate. Evenimentele despre care discutăm nu au avut loc într-un trecut întunecat şi îndepărtat. Ele rămân amintiri vii pentru mulţi oameni care, astăzi, sunt cetăţeni ai UE.
Astfel, avem datoria, în numele valorilor noastre comune şi în scopul comemorării multitudinii de victime ale acestor deportări, de a condamna în mod clar şi hotărât aceste crime abominabile săvârşite de regimul comunist totalitar din Uniunea Sovietică. Deoarece noi le datorăm victimelor evaluarea trecutului într-un mod obiectiv, profund şi atent, întrucât reconcilierea se bazează doar pe adevăr şi comemorare.
