Tillämpning av social lagstiftning om vägtransporter (kortfattad redogörelse)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Alejandro Cercas, för utskottet för sysselsättning och sociala frågor, om tillämpning av sociallagstiftning i samband med vägtransporter.
Alejandro Cercas
Herr talman! Tack för att ni är här, herr kommissionsledamot! Som ni vet kom rådet och Europaparlamentet i mars 2002 fram till en överenskommelse efter medling om direktiv 2002/15/EG om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter för att garantera deras hälsa och säkerhet samt trafiksäkerheten och även för att utforma rättvisa konkurrensvillkor för alla företag. Det gällde alla typer av arbete, inte bara körning utan också det fysiska arbete som dessa förare ibland utför i samband med lastning och lossning eller rengöring av fordonen.
Medlingsförfarandet löste det största problemet, som var om egenföretagare skulle inkluderas, och parterna kom med stöd av kommissionen överens om att egenföretagare borde inkluderas för att en gång för alla få slut på problemen med dubbel lagstiftning, de dubbla standarder som tillämpas för de förare som är egenföretagare och anställda förare.
Bristen på gemensamma regler ledde till enorma problem: de förare som var egenföretagare arbetade extremt långa dagar vilket ledde till problem för deras personliga hälsa och för trafiksäkerheten, och även eftersom förare påstod att de var egenföretagare vilket undergrävde reglerna för lojal konkurrens.
Det var därför ett fantastiskt resultat att man en gång för alla kunde sätta punkt för denna dubbla lagstiftning, efter en rimlig övergångsperiod. År 2002 kom kommissionen, rådet och parlamentet fram till att detta var det mest rationella och logiska steget.
Herr kommissionsledamot! Vi har utarbetat detta initiativbetänkande med stöd av utskottet för sysselsättning och sociala frågor och utskottet för transport och turism, då det nu verkar som om denna princip, detta åtagande från kommissionen, rådet och parlamentet, inte är så fast längre. Det verkar som om det finns oklarheter. Det verkar råda förvirring och förekomma förklaringar som vi inte kan acceptera.
Kommissionen skulle ha lagt fram en rapport som beskrev lagstiftning som kunde garantera att dessa egenföretagare verkligen togs med. Sanningen är att rapporten lades fram förra året, men den var, enligt vad som sägs i rapporten, otillräcklig, och vi väntar på slutrapporten, vilket innebär att vi nu, sex månader efter utgången av den tidsperiod som fastställdes för integrationen, inte har någon rapport eller några initiativ från kommissionen.
Det är därför, herr kommissionsledamot, när nu datum för att inkludera de förare som är egenföretagare närmar sig - och vi är inte övertygade om att den vilja som fanns förr finns kvar i dag, och vi hör rykten om att man tänker revidera kriterierna - som parlamentet har lagt fram detta betänkande med två syften: som en påminnelse och som ett krav.
Det är en påminnelse om de åtaganden som gjordes av rådet, kommissionen och Europaparlamentet till arbetstagarna, företagen och alla medborgare om att få slut på denna situation, som är en grogrund för stämningsansökningar, och ett krav på att löftena ska infrias. Det har inte uppkommit några omständigheter som gör att skälen bör ändras. Samma behov finns fortfarande kvar. Därför, för arbetstagarnas hälsa, för trafiksäkerheten och för att utforma en perfekt konkurrens, bör vi inkludera förare som är egenföretagare i direktivet.
En sista fråga, herr kommissionsledamot. Jag tycker det är mycket viktigt, i slutet av denna mandatperiod, att ni inte backar från de löften som getts. Ekonomiska krav eller sektorer i branschen som eftersträvar överdrivna konkurrensfördelar bör aldrig gynnas framför de allmänna behov som jag hänvisar till.
Därför, och eftersom detta är viktigt, herr kommissionsledamot, vill jag, som företrädare för alla mina kolleger i kammaren, uppmana er att inte rucka på balansen och se till att den utlovade lagstiftningen snart kommer på plats.
Vladimír Špidla
ledamot av kommissionen. - (CS) Mina damer och herrar! Europaparlamentet diskuterar i dag tillämpningen av, och möjliga sätt att ytterligare utveckla, direktivet om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter. Genom det direktivet regleras arbetstiden för personer som utför mobilt arbete på våra vägar, till exempel bussförare och lastbilschaufförer. Direktivet omfattar emellertid inte förare som är egenföretagare.
Många av er ledamöter minns att direktivet antogs 2002 efter ett besvärligt medlingsförfarande, på grundval av vilket en komplicerad klausul godkändes. Enligt den klausulen ska direktivet utsträckas till att även omfatta förare som är egenföretagare från och med den 23 mars 2009, om kommissionen skickar en rapport till rådet och Europaparlamentet om en konsekvensbedömning av de nuvarande förhållanden enligt vilka förare som är egenföretagare inte inkluderas, samt utarbetar ett förslag till lagstiftning om förare som är egenföretagare.
Även om det verkligen är svårt att avgöra frågan om huruvida direktivet ska omfatta förare som är egenföretagare eller inte, så låt mig säga att frågan är felställd. Kommissionens huvudmål när den utarbetade ett lagförslag om arbetsförhållanden i samband med vägtransporter var att garantera ett omfattande socialt skydd och rättvis konkurrens samt att förbättra trafiksäkerheten. Följaktligen ansåg kommissionen att det var nödvändigt att införa ett särskilt system för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter genom särskild lagstiftning som åtföljer det allmänna direktivet om arbetstider.
Genom bestämmelserna som infördes efter 2002 har emellertid lagstiftningen om förare ändrats kraftigt och det har varit en positiv förändring. Tack vare er hjälp och framför allt genom Helmuth Markovs bidrag kunde nya regler om körtider, viloperioder och kontrollförfaranden antas 2005.
Arbetstidsdirektivet som antogs 2002 gällde ursprungligen enbart anställda förare, medan reglerna som antogs 2005 gällde alla förare, både anställda och egenföretagare. Reglerna gäller 80 procent av arbetstiden för alla förare. Följaktligen stillades verkligen parlamentets välgrundade oro som framfördes under medlingsförfarandet för 2002 års arbetstidsdirektiv. När det gäller revideringen av 2002 års arbetstidsdirektiv är det ingen hemlighet att de enskilda medlemsstaternas ståndpunkter skiljer sig kraftigt åt och att åsikterna också går i sär inom medlemsstaterna och inom transportsektorn.
Kommissionen offentliggjorde sin rapport om konsekvenserna av att utesluta förare som var egenföretagare från direktivets tillämpning i maj 2007. I rapporten redovisades två slutsatser. För det första sa man att det fanns både för- och nackdelar med att såväl inkludera som utesluta förare som var egenföretagare. För det andra hade direktivets tillämpning orsakat vissa problem, eftersom medlemsstaterna tyckte det var svårt att genomdriva det. Det problemet berodde i första hand på en felaktig klassificering av vissa förare som egenföretagare. Detta är hur transportsektorn beskriver de förare som, även om de officiellt är egenföretagare, i själva verket är beroende av ett enda företag och inte kan planera sitt arbete själva på det sätt som de skulle vilja göra. De är socialt sårbara och även om direktivet redan gäller för dem så måste vi, som jag sa tidigare, se kraftiga förbättringar i fråga om tillämpningen. Kommissionen övervakade införlivandet av direktivet i den nationella lagstiftningen mycket omsorgsfullt och vidtog vid behov åtgärder i de fall överträdelser kunde konstateras. Så snart medlemsstaterna hade slutfört införlivandet av direktivet i den nationella lagstiftningen, gjorde vi en grundlig kontroll av kvaliteten på det införlivandet. I flera fall resulterade det i att vi påbörjade förfaranden i de fall där överträdelser konstaterades.
För närvarande håller kommissionen också på att genomföra en konsekvensbedömning för att lägga en stabil grund för ett lagstiftningsförslag som ska utarbetas i år. Följaktligen skulle det vara förhastat av kommissionen att redan nu anta en ståndpunkt i frågan om huruvida förare som är egenföretagare ska omfattas av arbetstidsdirektivet eller inte.
Jag välkomnar Alejandro Cercas betänkande, framför allt de nya synpunkterna om införlivandet. Men, som jag sa tidigare, kommissionen anser att den lösning som läggs fram i betänkandet inte tar hänsyn till problemet med ett fullständigt och korrekt införlivande av direktivet för de arbetstagare som det redan omfattar. Det är detta vi har arbetat med hittills och som vi hoppas kunna uppnå med nästa ändring.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Mary Lou McDonald  
skriftlig. - (EN) Vägtransporter är en viktig ekonomisk verksamhet inom EU. Att reglerna för körning, arbetstider och viloperioder efterlevs är grundläggande för att garantera trafiksäkerheten och förarnas och passagerarnas hälsa och säkerhet.
Vi välkomnar särskilt att samtliga arbetstagare i sektorn, inklusive förare som är egenföretagare, omfattas av reglerna om arbetstider, vilket kommer att garantera en lojal konkurrens inom sektorn.
Det måste också stå klart att direktivet fastställer minimikrav och att det under inga omständigheter får innebära en anpassning nedåt av de strängare villkor som redan existerar i vissa medlemsstater.
