Ändring av direktiv 2003/87/EG för att integrera luftfartsverksamheten i gemenskapssystemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en andrabehandlingsrekommendation från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet om rådets gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2003/87/EG så att luftfartsverksamhet införs i systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (05058/3/2008 - C6-0177/2008 - 2006/0304) (Föredragande: Peter Liese).
Nathalie Kosciusko-Morizet
rådets tjänstgörande ordförande. - (FR) Fru talman! Till att börja med skulle jag vilja tacka det slovenska ordförandeskapet, parlamentets föredragande och kommissionen som med gemensamma ansträngningar lyckades enas om att luftfart ska ingå i EU:s system för handel med utsläppsrätter. Och jag vet att detta var svårt.
Denna överenskommelse är en viktig politisk signal och ett instrument för att nå de ambitiösa mål som vi har fastställt för att bekämpa klimatförändringarna. Det är också ett ambitiöst åtagande som utgör en del av en större politisk kontext, nämligen de pågående förhandlingarna om energi- och klimatpaketet i EU och de pågående förhandlingarna runt om i världen för att bekämpa klimatförändringarna.
Den internationella ekonomiska och politiska kontexten är svår och gjorde förhandlingarna om texten extra besvärliga. Vi var tvungna att ta hänsyn till en rad faktorer. Först och främst det stigande oljepriset och behovet av att bevara de europeiska flygbolagens globala konkurrenskraft, EU:s önskan och åtagande om att bekämpa klimatförändringarna och ingåendet av ett internationellt avtal i Köpenhamn 2009. Det var viktigt att ta hänsyn till alla parters intressen, inklusive regionernas intressen, eftersom dessa på grund av sin geografiska situation är extremt beroende av luftfart för sin utveckling och för sina band till fastlandet.
Vi tog också hänsyn till flygbolagen i de nya medlemsstaterna, där rörligheten för närvarande är låg men snabbt ökar. Till sist tar vi även hänsyn till små och medelstora företags situation. Resultatet är att dagens kompromiss är ett balanserat men ändå ambitiöst åtgärdspaket. I kompromissen erkänns att flygindustrin måste bidra till minskningen av koldioxidutsläppen. Samtidigt gör kompromissen det möjligt för sektorn, och detta är självfallet mycket viktigt, att förbereda sig inför och anpassa sig till de nya miljökraven.
Andelen utsläppsrätter som kommer att auktioneras ut är ganska liten och den övre gräns som används för att beräkna varje operatörs tilldelning av utsläppsrätter är realistisk. Överenskommelsen har global räckvidd. Den rör inte bara europeiska bolag utan även bolag från tredjeländer. Dels måste överenskommelsen ta hänsyn till de motsvarande åtgärder som tredjeländer kan genomföra, dels måste den framför allt ses som en föregångare till en framtida global överenskommelse om internationella flygbolags deltagande på koldioxidmarknaden. Det är vår ambition.
Medlemsstaterna och kommissionen vill därför fortsätta diskussionerna i olika internationella organ så att man kan skapa förutsättningar för en sådan global överenskommelse, eller bilaterala överenskommelser. Målet är att i framtiden skapa kopplingar mellan EU:s system och andra nationella eller regionala system.
Avslutningsvis var vi noga med att skicka ett särskilt budskap till utvecklingsländerna eftersom många av dessa länders flygbolag eventuellt kommer att undantas från systemet på grund av den klausul om minimistorlek som införlivades i överenskommelsen.
För att sammanfatta fortsätter texten i samma anda genom att det anges att auktionsintäkterna ska användas för att bekämpa klimatförändringarna både inom och utanför Europa genom en serie åtgärder som anges i texten. Särskild tonvikt läggs vid åtgärder för att underlätta anpassning till klimatförändringarna i utvecklingsländer, rymdforskning och transportslag med låga utsläpp.
Stavros Dimas
Fru talman! Till att börja med skulle jag vilja tacka och gratulera föredraganden, Peter Liese, till hans utmärkta arbete med förslaget om att införa luftfartsverksamhet i EU:s system för handel med utsläppsrätter, och Europaparlamentet för dess positiva och konstruktiva bidrag.
Jag är glad att det har gått att nå en överenskommelse vid andra behandlingen. Europaparlamentets ledamöter har spelat en avgörande roll för att bevara integriteten i kommissionens förslag och har satt upp högre miljömål på viss viktiga områden.
Genom att nå en överenskommelse om direktivet har gemenskapens institutioner visat att EU kan anta specifika åtgärder för att nå sina ambitiösa mål i kampen mot klimatförändringarna.
Detta direktiv är det första i en serie åtgärder som syftar till att nå EU:s mål om växthusgaser till 2020. Genom att anta direktivet skickar vi ett positivt budskap till de kommande förhandlingarna om paketet med klimat- och energiåtgärder.
Alla ekonomiska sektorer har en skyldighet att bidra till att vi når EU:s klimatförändringsmål. Att införa luftfartsverksamhet i systemet för handel med utsläppsrätter är en oumbärlig del av EU:s övergripande syn på hanteringen av luftfartens inverkan på klimatförändringarna.
Utsläppen från luftfartssektorn ökar i snabb takt. De har nästan fördubblats sedan 1990 och förväntas fördubblas en gång till fram till 2020. Därför är det nödvändigt att vidta kraftfulla åtgärder. Detta kan endast göras på EU-nivå, inte på nationell nivå.
Att vi har enats vid andra behandlingen bekräftar också kraften i EU:s system för handel med utsläppsrätter, som är världens största. Genom de internationella förhandlingarna för att nå en internationell klimatöverenskommelse efter 2012 kan systemet för handel med utsläppsrätter utgöra grunden för en kommande global marknad för koldioxid.
Genom att delta i EU:s system för handel med utsläppsrätter kommer flygbolagen att få nödvändig erfarenhet inför framtida begränsningar av utsläppen av koldioxid på global nivå.
Utöver att anta och genomföra direktivet kommer kommissionen fortsätta sitt arbete inom ramen för FN:s ramkonvention om klimatförändringar och med FN:s luftfartsorganisation ICAO för att nå en internationell överenskommelse om hantering av utsläpp från luftfartsverksamhet.
Vi kommer att fortsätta att arbeta för att luftfarten ska införas i det internationella systemet för begränsning av klimatförändringarna efter 2012, när Kyotoavtalet löper ut.
Det går emellertid inta att nå någon global överenskommelse om ingen är villig att gå i bräschen för dessa ansträngningar på global nivå. Genom att införa luftfartsverksamhet i EU:s system för handel med utsläppsrätter tar vi på oss denna ledande roll. Samtidigt betonar vi att vi är öppna för diskussion med våra partner, vilket vi hoppas kommer att leda till ett världsomspännande system.
På vissa avgörande punkter har Europaparlamentet varit framgångsrikt i sina förhandlingar och därför går slutdokumentet längre än kommissionen ursprungliga förslag, särskilt när det gäller övre gränser och hur stor del av utsläppsrätterna som ska auktioneras ut.
Jag är extra glad att Europaparlamentet under hela förhandlingsprocessen framhöll behovet av att skapa ett ambitiöst direktiv som kan hantera luftfartsverksamhetens inverkan på klimatförändringarna. Överenskommelsen om detta direktiv är ett viktigt steg framåt i kampen mot klimatförändringarna. Europeiska kommissionen kan därför godta kompromisspaketet så att vi kan nå en överenskommelse vid andra behandlingen.
Peter Liese
Fru talman, fru kommissionsledamot, fru rådsordförande, mina damer och herrar! Växthusgaser från luftfartsverksamhet har faktiskt fördubblats sedan 1990, och kanske mer än fördubblats för vi har ännu inte sett de senaste siffrorna. Detta rimmar illa med EU:s mål om en tjugoprocentig minskning av växthusgaserna till 2020, vilket faktiskt ska ökas till 30 procent om vi även får med oss andra. Beslutet att införa luftfartsverksamhet i systemet för handel med utsläppsrätter är därför något vi har väntat länge på och det är skönt att vi nu har lyckats nå en kompromiss vid andra behandlingen.
Denna överenskommelse är en viktig signal för det allmänna klimat- och energipaketet som vi fortfarande hoppas kunna avsluta i år, om det överhuvudtaget går. Jag vill tacka alla som har bidragit till det lyckade resultatet, framför allt skuggföredragandena, företrädarna för andra utskott, exempelvis Georg Jarzembowski i utskottet för transport och turism, olika tjänstemän, företrädare för kommissionen och rådet och framför allt det slovenska ordförandeskapet, som spelade en avgörande roll i de svåra diskussioner som fördes på rådsnivå.
Vi var tvungna att argumentera och brottas med många viktiga frågor men till sist kom vi fram till en fungerande kompromiss som innehåller många positiva delar. Handeln med utsläppsrätter inom luftfartssektorn kommer nu att kunna fungera på ett smidigt sätt redan från början, vilket inte var fallet med kraftbolagen och de energiintensiva industrierna. Det kommer inte att finnas några nationella tilldelningsplaner och därför inga relaterade problem som övertilldelning, snedvriden konkurrens och liknande. Vi ska införa ett standardiserat europeiskt distributionssystem baserat på riktmärken och auktioner. Det innebär att företag som redan har investerat i ren teknik kommer att belönas och inte som tidigare i vissa fall bestraffas.
Vi måste övertyga ministerrådet om att godkänna en skrivning som innebär att intäkterna öronmärks, vilket går längre än något som rådet hittills har varit berett att godta på andra områden. Det handlar helt och hållet om klimatskydd. Vi vill inte införa nya skatter på detta område utan i stället se till att intäkter öronmärks. Personligen tilltalas jag av denna tanke, att vi koncentrerar stödet till dem som använder sig av miljövänliga transportmedel som tåg och bussar. Även de drabbas av de höga oljepriserna och till skillnad från flygbolagen måste de ibland betala alla möjliga skatter, vilket i mitt land även innefattar miljöskatt. Vi måste verkligen försöka ändra detta förhållande och nu kan vi göra just det.
Det revolutionära i detta förslag är att flygningar och flygbolag från tredjeländer har inkluderats. Detta är nödvändigt av miljöskäl för två tredjedelar av de utsläpp som omfattas av vårt system har inte sitt ursprung i resor inom EU utan från interkontinentala flygningar. Vi vill också införliva tredjeländer av konkurrensskäl. Vi är övertygade om att våra regler är förenliga med internationell rätt, exempelvis Chicagokonventionen, och det finns flera rättsutlåtanden som stöder detta.
Vi måste leva med att den nuvarande amerikanska administrationen ser det på att annat sätt. Jag är inte den som kritiserar president Bush för allt han gör - jag brukar vara mer balanserad i min kritik - men just i det här fallet anser jag att det är oacceptabelt att Förenta staternas regering säger att vi fortfarande bör förhandla på internationell nivå, vilket innebör ICAO-nivå. ICAO har haft ansvaret för att minska utsläppen från luftfartsverksamheten sedan 1997, med andra ord sedan Kyoto, och har än så länge inte uppnått några resultat överhuvudtaget, absolut ingenting. Ett av huvudskälen är det motstånd som den nuvarande amerikanska administrationen har visat upp.
Med anledning av detta vill jag än en gång klargöra följande. Vi vill ha en internationell överenskommelse. Men om vi ska vara realistiska kommer detta bara att ske när en ny president tillträder i Vita huset, någon som tar miljöskydd på allvar. Det spelar sedan mindre roll om det är Barrack Obama eller John McCain. Då kan vi göra framsteg även på detta område. Sammantaget anser jag att alla måste göra eftergifter. Men det är en bra kompromiss och jag skulle bli glad om en stor majoritet röstar för den vid omröstningen i kammaren.
Georg Jarzembowski
Fru talman, fru rådsordförande, herr kommissionsledamot! På PPE-DE-gruppens vägnar vill jag rikta ett varmt tack till föredraganden, Peter Liese, för vad han har uppnått. Det finns två skäl till detta. För det första ett välbalanserat och framgångsrikt resultat av förhandlingarna mellan parlamentet och rådet. För det andra har vi även ett balanserat resultat mellan önskemålen från miljölobbyn, transportindustrins intressen och näringslivet, och vi kan se att detta är mycket komplexa frågor.
Jag är extra glad att vi har enats om att införa systemet 2012. Det ger oss tid att göra framsteg i våra förhandlingar med tredjeländer. I samband med skulle jag vilja rikta en vädjan till er herr kommissionsledamot. Vi kan inte bara ha inställningen att vi har rätt och att andra ska följa oss. Då kommer vi att få länder som hämnas på våra flygbolag. Det är inte bra. Vi borde inte offra flygbolagen, och att bolag flyttar sin verksamhet från de europeiska flygplatserna, till förmån för en ensidig miljöpolitik.
Jag ber er även att ta den uppgift som rådet och parlamentet har tilldelats på allvar och snabbt agera i förhandlingarna under de kommande åren. Jag erkänner att när det gäller Förenta staterna kan man lämna läget oförändrat till 2010. Men med de andra länderna - som Ryssland och Kina - måste vi verkligen diskutera detta så att vår icke-integrerade lösning inte hotar våra flygbolag och våra flygplatser med deras tusentals och miljontals anställda.
Jag är glad att vi har behållit balansen. Vi går faktiskt tillbaka till åren 2004-2006 som referensdatum för tilldelningen av certifikat. Men vi har satt ett mycket rimligt tak på 97 procent respektive 95 procent och tilldelar inledningsvis 85 procent av certifikaten gratis. Endast 15 procent kommer att auktioneras ut. Genom detta hoppas vi uppnå den avsedda effekten och minska luftfartsindustrins inverkan på miljön. Samtidigt måste vi kunna hålla flygbolagens kostnader och passagerarna avgifter på en rimlig nivå.
Med tanke på att priset på jetbränsle har stigit så dramatiskt måste vi se till att vi balanserar våra medborgares intressen mellan dels miljön, dels deras transportmöjligheter och rörlighet. Av detta skäl vill jag än en gång gratulera föredraganden till hans insats.
Matthias Groote
Fru talman, fru rådsordförande, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Låt mig först tacka föredraganden, Peter Liese, för hans hjälpsamma och konstruktiva samarbete. Det ger mig stort hopp inför det energipaket som vi ska ta fram här i parlamentet och sedan anta tillsammans med rådet. Och allt detta ska ske under denna valperiod.
Den nuvarande kompromissen visar att EU nu tar miljön på allvar. Denna gränsöverskridande kompromiss är också en indikation påatt vi även gör framsteg internationellt, inte bara när det gäller klimatskydd utan även när det gäller energieffektivitet. Jag är extra glad att alla flygplan över 5,7 ton ingår i åtgärderna och att vissa flygplan, exempelvis företagsjetplan, inte undantas. Allmänheten hade inte förstått om vi hade gjort undantag för privilegierade grupper.
Vi har haft många utfrågningar om klimatförändringarna i parlamentet de senaste veckorna. Alla experter har sagt att vi måste bryta utsläppsnivåernas uppåtgående trend och vi måste göra det under nästa decennium. Med denna kompromiss har vi sett till att stoppa trenden inom luftfartssektorn. 2012 ska vi införa en övre gräns på 97 procent för tilldelning av certifikat. Denna kommer att sänkas till 95 procent 2013. Detta kommer att bryta trenden inom just denna sektor där utsläppen har stigit kraftigt och ökat med 73 procent mellan 1990 och 2003. Vi kan vända trenden.
Vissa av mina kolleger har redan nämnt att 85 procent av certifikaten kommer att tilldelas gratis medan 15 procent kommer att auktioneras ut. Jag skulle ha föredragit en mer ambitiös strategi på denna punkt. Men detta är en kompromiss som alla kan godta och en kompromiss är bättre än att gå vidare till tredje behandlingen.
Intäkterna bör användas för att bekämpa klimatförändringarna och för att finansiera anpassningsåtgärder. Detta anges uttryckligen i direktivet. Jag uppmanar än en gång medlemsstaterna att faktiskt avsätta pengar för detta ändamål och inte för att täppa till hål i någon budget. Dessa intäkter måste anslås till lämpliga åtgärder. Annars kommer de att ses som en extra skatt.
Jag välkomnar speciellt att direktivet ska ses över 2014. Det ger oss möjlighet att avgöra om vi måste göra justeringar någonstans eller om vi kan anta en mer ambitiös nivå.
Under lagstiftningsprocessen om kväveoxidutsläpp stödde jag införandet av ett multiplikatorsystem. Jag har nu en fråga till kommissionsledamoten. När kommer kommissionen att lägga fram ett lagförslag om detta?
Holger Krahmer
Fru talman! Jag är förvånad, glad och oroad på samma gång. Jag är förvånad hur snabbt parlamentets föredragande, i sina enskilda samtal med rådets ordförandeskap, lyckades rensa förslaget från nästan allt som parlamentet hade ansett viktigt i detta ärende under de två senaste åren. Detta bör inte vara ett riktmärke för vår kommande debatt om energipaketet för det är politik bakom stängda dörrar, inte demokrati med insyn.
Jag är emellertid glad att vi har lyckats behålla fötterna på jorden. När flygbolagen införs i systemet är det viktigt att hålla nere kostnaderna. Alla flygbolag som i dag saknar ett effektivt bränsleprogram betalar priset i form av sin egen undergång.
Till sist är jag oroad över det önsketänkande som vissa verkar ha när det gäller den internationella situationen. Peter Liese! Handel med utsläppsrätter i Förenta staterna förkastades inte av presidenten utan i senaten, där det parti som har majoriteten mycket väl kan vara samma parti som nästa president kommer att komma ifrån. Vi måste verkligen vara realistiska i vår bedömning av situationen. Även om vi lyckas övertyga amerikanerna om att delta i systemet med handel med utsläppsrätter har vi fortfarande kvar många andra länder runt om i världen. Jag vet ens inte hur vi ska kunna inleda samtal med dem. Jag tänker exempelvis på emiren av Dubai.
I kommersiella termer är denna region en mycket större utmaning för oss, och konkurrensen från just denna källa är mycket betydelsefullare än den som kommer från ett par - om ni ursäktar ordvalet - bankrutta amerikanska flygbolag. Delta är något som vi helt har ignorerat. Det är oerhört viktigt att behålla rätt proportioner, rätt perspektiv när vi anser att vi visst bör gå framåt men inte göra så mycket framsteg att andra inte längre kan hålla jämna steg med oss. Vi provocerar fram ett handelskrig här. Peter Liese! Detta måste vara något som ni uppmärksammades på under era utfrågningar i den amerikanska kongressen. Men det kommer ni väl aldrig att erkänna här.
Därför har vi nu en kompromiss som är ganska realistisk, men vi får hoppas att förfarandet inte är ...
(Talmannen avbröt talaren)
Roberts Zīle
Fru talman, fru rådsordförande, herr kommissionsledamot! Till att börja med vill jag tacka föredraganden, Peter Liese, för hans goda samarbete med rådet för att nå denna kompromiss. Jag kommer bara att ta upp två punkter. Den ena är förstås en prestation - från och med 2012 kommer handel med utsläppsrätter att inledas i hela sektorn, även i de tre statliga flygbolag som bedriver luftfartsverksamhet inom EU. Även om jag skulle vilja betona den särskilda treprocentskvot som ger extra möjligheter till unga och snabbväxande EU-företag, med en genomsnittlig tillväxt på mer än 18 procent under fyra år, anser jag för det andra att detta kommer att ge dem möjlighet att konkurrera på dessa marknader och samtidigt sätts en övre gräns på en miljon för sådana företag. Detta är därför en utmärkt prestation och ett utmärkt betänkande. Tack.
Caroline Lucas
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Fru talman! Till att börja med vill jag tacka Peter Liese för hans utmärkta arbete. Det är bara synd att den överenskommelse vi har framför oss trots hans ansträngningar är en överenskommelse som min grupp endast med stor tveksamhet kan stödja. Det beror på den djupt beklagliga bristen på ambition från rådets sida.
Under flera år har regeringarna talat entusiastiskt om systemet för handel med utsläppsrätter som det stora svaret för att se till att luftfartssektorn bidrar till minskningen av utsläppen. Handel med utsläppsrätter har verkligen potential att spela en viktig roll men allt beror på hur systemet utformas. På grund av rådets omedgörlighet är dagens överenskommelse långt från vad vi verkligen behöver och visar på det oerhörda gap som råder mellan våra regeringars retorik om klimatförändringarna och graden av politisk vilja som de faktiskt är redo att uppbåda.
I överenskommelsen saknas viktiga aspekter, exempelvis ett sätt att begränsa flygbolagens möjligheter att fortsätta precis som förut genom att köpa upp utsläppsrätter från andra sektorer. Det saknas fullständig utauktionering av utsläppsrätter, trots att det uppfyller kommissionens kriterium om att till fullo kunna vältra över kostnaderna, och det saknas en tuff övre gräns som åtminstone ligger i närheten av det som krävs inom andra sektorer.
Parlamentet har gjort sitt bästa och dagens överenskommelse innebär åtminstone vissa förbättringar av den gemensamma ståndpunkten. Det är ett litet steg i rätt riktning. Men det är också verkligen en missad möjlighet till något bättre. För att överenskommelsen ska bli meningsfull, och för att verkligen kunna ta itu med luftfartens utsläpp, måste insatserna öka och ges den miljöintegritet som de är i akut behov av.
Jens Holm
för GUE/NGL-gruppen. - Fru talman! Den här sommaren kan bli den första utan is på Arktis. Några av världens största glaciärer åker nu kana från inlandsisen på Grönland ut i Nordatlanten. Aldrig någonsin har så mycket is och snö smält som det gjort under de senaste åren. Jag såg det själv med egna ögon vid ett Grönlandsbesök i fjol. Till och med FN:s klimatpanels experter häpnar inför den avsmältning som pågår.
Denna skrämmande utveckling är förstås direkt kopplad till våra utsläpp och den globala uppvärmningen. Det är vi i den rika världen - USA, Australien, Japan och självklart EU som bär skulden till detta. Det är därför vi måste nagelfara alla sektorer som bidrar till utsläpp av koldioxid och växthusgaser.
Flygindustrin har hittills ökat sina utsläpp med ungefär 100 procent sen 1990. Flygindustrin har hittills kommit lätt undan. Flygbränsle är skattebefriat, och kommuner och regioner subventionerar ofta flygplatser i Europa. Här i EU flyger vi i en aldrig minskande utsträckning.
Den kompromiss som vi nu ska ta ställning till är tyvärr långt ifrån de nödvändiga åtgärder som vi i GUE/NGL-gruppen ville ha. Minskningskraven på flyget borde ha varit högre, andra utsläpp än CO2 borde ha tagits med, utsläppsrätterna borde inte delas ut gratis. Detta är i alla fall en överenskommelse som är ett litet steg i rätt riktning. Flyget kommer att tvingas minska sina utsläpp, och en liten del av utsläppsrätterna måste auktioneras ut. Genom auktioneringen får vi också intäkter som kommer att användas till klimatåtgärder inom Europa och i utvecklingsländer.
Avslutningsvis skulle jag vilja ställa en fråga till kommissionen: Kan ni lova att länder som vill vidta parallella åtgärder för att minska flygets utsläpp, till exempel Storbritanniens Air Passenger Duty, kan fortsätta att göra det?
Johannes Blokland
Överenskommelsen om att införa luftfartsverksamhet i systemet för handel med utsläppsrätter har nu kommit till andra behandlingen. Jag vill rikta ett varmt tack till föredraganden, Peter Liese, för det sätt som han har fört förhandlingarna med rådet på och för hans ansträngningar för att nå detta resultat.
Det är sant att den överenskommelse som vi nu har framför oss inte är lika ambitiös som den som parlamentet föreslog. Den övre gränsen för utsläpp är exempelvis högre än vad parlamentet föreslog, medan andelen som ska auktioneras ut är lägre. Samtidigt uppvisar denna överenskommelse mer ambition än kommissionens ursprungliga förslag. Och det är bra tycker jag.
Luftfartssektorn måste också bli renare och minska sina utsläppa av växthusgaser. Denna överenskommelse är ett viktigt steg i rätt riktning i vår kamp mot miljöföroreningar och klimatförändringarna, framför allt i ljuset av det klimatpaket som parlamentet just nu håller på med.
Françoise Grossetête
(FR) Fru talman, fru rådsordförande, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! I dag diskuterar vi en kompromiss som gör det möjligt att införa luftfartsverksamhet i systemet för handel med utsläppsrätter. Det är ett positivt steg för vi stöder alla EU:s åtagande i klimatförändringsfrågan. Och vi håller alla med om att vi måste minska koldioxidutsläppen, även om detta inte får ske till vilket pris som helst. Vi behöver därför en internationell överenskommelse. Utan tvekan måste ICAO spela en roll här. Och EU måste spela en avgörande roll i debatterna inom ramen för ICAO för att garantera en realistisk syn i frågan.
Samtidigt vill vi se ett mer konkurrenskraftigt EU. Vi behöver inte skjuta oss själva i foten och vara fast beslutna att inkludera flygbolag från tredjeländer. Vi måste vara försiktiga så att vi inte skadar våra lågprisbolag, eller till och med våra stora flygbolag, som skulle kunna besluta sig att inte trafikera vissa marknader eftersom det skulle kosta för mycket. I slutändan kommer det att bli slutkunderna som kommer att drabbas och som kanske kommer att börja se flygresor som en lyx. Vi har därför en kompromiss som är oerhört viktig för samtalen i Poznań i slutet av 2009, och givetvis för vårt Köpenhamnsåtagande 2009.
Det finns emellertid en viktig punkt, auktionsintäkterna. Parlamentet kommer att vara mycket vaksam när det gäller hur dessa används. De måste användas för ren transport, forskning och utveckling inom luftfartssektorn. Men framföra allt får de inte användas för andra ändamål. Annars kommer detta att få ytterst negativa konsekvenser och eventuellt hindra ingåendet av internationella överenskommelser. Därför är det viktigt att öka kampen mot koldioxidutsläppen genom att se till att andra delar av politiken genomförs samtidigt, den tekniska delen och den del som rör open sky-avtalet.
Linda McAvan
(EN) Fru talman! Tack till Peter Liese, Matthias Groote och de andra skuggföredragandena för att ni har lyckats nå vad jag anser vara en bra överenskommelse. Den kunde ha varit bättre, men den fastställer några mycket viktiga principer om auktioner och hur resurserna ska användas. Den visar också att EU tar klimatförändringarna på allvar. Fru minister! Ni sa att vi vill visa världen att vi kan ta itu med klimatförändringarna, att det inte bara är tomma ord vid EU-toppmötena utan att dessa omsätts i konkret EU-lagstiftning. Dagens överenskommelse är ett tecken på att vi, om vi vill, kan nå en överenskommelse om klimatförändringspaketet innan årsskiftet.
Men både ni och kommissionen har säkert hört vissa här i kammaren som inte har varit så nöjda med den överenskommelse som Peter Liese har arbetat fram. Jag ber dem tala om vad alternativet är. Vad föreslår de i stället om de inte anser att EU bör gå i bräschen på luftfartsområdet? Vad ska vi gå i bräschen för? Vad ska vi göra med systemet för handel med utsläppsrätter? Tänker ni vänta tills det sker förändringar i Vita huset? Fru minister och herr kommissionsledamot! Jag hoppas att ni båda håller fast vid er hållning och arbetar tillsammans med Avril Doyle om systemet för handel med utsläppsrätter. Detta är en överenskommelse om luftfart. Vi vill även arbeta med sjöfart. Vi ber medborgarna att bidra till kampen mot klimatförändringarna. Vi måste bidra här i EU genom lagstiftning. Jag ber därför alla på andra sidan av kammaren, som inte är här just nu men som har uttryckt tvivel, att lägga fram bättre alternativ.
Urszula Krupa
(PL) Fru talman! Flera vetenskapliga studier har visat att dagens luftfart har liten inverkan på klimatet tack vare att utsläppen innehåller låga halter av antropogen koldioxid och kväveoxid, och att den bara har 0,1 procents inverkan på molnformationerna genom kondensationsslingor, eller cirrusmoln. Stigande oljepriser har på ett avsevärt sätt minskat flygbolagens möjligheter att höja priset på sina transporttjänster och tillsammans med det extra kravet att täcka kostnaderna för systemet för handel med utsläppsrätter kommer tillväxten inom sektorn att bromsas upp och senarelägga eller göra det omöjligt att införa ekologiska lösningar. Därför vore det klokt att undvika plötsliga och riskabla åtgärder inom luftfartssektorn, särskilt i de nya medlemsstaterna som precis håller på att komma i kapp. Det finns ingen mening med att begränsa luftfarten utan att lägga fram praktiska alternativ, eller att avsätta den tid som krävs för systematisk anpassning.
Aldis Kušķis
(LV) Tack fru talman! Införandet av luftfartsverksamhet i EU:s system för handel med utsläppsrätter för utsläpp av växthusgaser är ett logiskt steg. 85 procent av tillstånden kommer att distribueras gratis men i slutändan är det förorenaren som betalar. Det ger oss möjlighet att bromsa klimatförändringarna. Vi kommer att få större möjligheter att behålla vår livskvalitet i Europa. Jag tackar föredraganden, Peter Liese, för hans arbete. Tillsammans med honom har vi arbetat fram en utmärkt lösning för den särskilda reserven för snabbväxande flygbolag. Lettlands anslutning till EU gjorde det till ett av de länder som har högst tillväxt. Och jag är också stolt över vårt nationella flygbolag, airBaltic, som de senaste åren har haft en tillväxt på 50 procent. Europaparlamentet utarbetar miljöpolitik av hög kvalitet, tillsammans med en ansvarsfull transportpolitik. Givetvis kommer detta även att påverka den europeiska turistindustrin. Jag är övertygand om att ansvarsfull turism kan leda till mycket högre livskvalitet. Ansvarsfull turism av hög kvalitet utgör grunden i EU:s turistpolitik. Det är en av de ekonomiska drivkrafterna och skadar i betydligt mindre grad miljön, infrastrukturen och kulturen. Antagandet av direktivet om införande av luftfartsverksamhet i systemet för handel med utsläppsrätter undergräver verkligen luftfartsindustrins status och mest av allt den heliga ko som nationella flygbolags status utgör. Men kanske var det dags för det. Jag vill än en gång tacka Peter Liese och jag uppmanar er att stödja hans betänkande, den första delen kompromissändringsförslag och den särskilda treprocentsreserven för nya och snabbväxande bolag. Jag tackar er på de snabbväxande bolagens vägnar.
Paulo Casaca
(PT) Fru talman! Vi debatterar en fråga som är extra viktig för de yttersta randområdena. I dessa regioner, på dessa avlägsna öar, är priset på en flygbiljett priset för frihet. Vi måste inse detta.
Jag vill tacka föredraganden, Peter Liese, för hans uppenbarligen djupa förståelse för de yttersta randområdena. Jag beklagar emellertid kommissionen okänslighet när det gäller våra regioners situation. Trots att vi har nått en positiv kompromiss och ett steg i rätt riktning anser vi att frågan på intet sätt har avgjorts. Jag vill vädja till Avril Doyle, som är ansvarig för det betänkande som vi snart ska behandla, att vi tar hänsyn till de yttersta randområdenas läge och att vi tänker på att det är en helt annan sak att befinna sig i en region som är helt avskuren från kontinenterna än att befinna sig här mitt i Europa. Om vi inte inser detta kommer vi inte att kunna utarbeta bra lagstiftning. Jag uppmanar därför Avril Doyle att låta sig inspireras av andan i Peter Lieses betänkande så att vi kan skicka en positiv signal till dessa regioner.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Fru talman! Det är nästan något av en etikettsregel att tacka föredraganden för hans betänkande. Jag tackar också honom, inte för att det tillhör etiketten utan på grund av föredragandens egna meriter. Peter Liese är en kollega som har förstått vad det innebör att vara föredragande. Det handlar inte om att få gruppen att lyssna till sina egna idéer men att få människor att vilja lyssna till och veta mer om gruppens idéer och göra dem rättvisa, Peter Liese har gjort det på ett mycket bra sätt. Tack.
Vi har arbetat tillsammans med luftfart i flera år. Vi kan vara relativt nöjda med slutresultatet, med tanke på att ensidig handel med utsläppsrätter aldrig kan var ett önskvärt sätt att arbete. Ett ensidigt beslut kan orsaka handelstvister och i värsta fall även tvister om luftrum. Utsläpp av koldioxid är ett hot eftersom det direkt påverkar miljön, men framför allt EU:s ekonomi och sysselsättning.
Hotet är verkligt för flygbolagen straffas just nu i form av högre oljepriser. Det har varit många konkurser och linjer har lagts ned. Vi vill ha ett snabbt beslut och inte vänta på resultaten från mötet i Köpenhamn i denna fråga. Och vi vill få till stånd en internationell överenskommelse inom sektorn. I stället har vi väntat i mer än tio år på att anta det gemensamma europeiska luftrummet, vilket omedelbart skulle ge en minskning av koldioxidutsläppen med 12 procent per år. Detta visar att handel med utsläppsrätter inte alltid handlar om att skydda miljön utan mer om politik.
Jag hoppas att handel med utsläppsrätter för luftfart så snart som möjligt införs på global nivå. Och att detta inte kommer att leda till något koldioxidläckage utan verkligen belöna minskade utsläpp och rationalisering av alla möjliga verksamheter, med miljömålen i åtanke. Därför var det bra att användningen av multiplikatorfaktorn ströks i detta skede eftersom det skulle ha lett till fusk och miljöfördelarna hade varit små.
Jag är extra glad att min ståndpunkt om att plöja ned intäkterna från handeln med utsläppsrätter i forskning om minskade utsläpp från luftfartsverksamhet har antagits i slutkompromissen. Det hade varit ett allvarligt misstag att inte ta med luftfartsverksamhet och investera pengarna i andra transportslag, vilket ursprungligen föreslog. Om vi verkligen ... (Talmannen avbröt talaren.)
Avril Doyle
(EN) Fru talman! Till att börja med skulle jag vilja tacka min kollega, Peter Liese, för hans enorma arbete i denna fråga. Han har lyckats nå en kompromiss med medlemsstaterna i rådet, och även om den inte sär så ambitiös som vissa hade hoppats (det är kanske det som utmärker en bra kompromiss) ger den en ram för att införa den snabbast växande transportsektorn i EU:s system för handel med utsläppsrätter från 2012. Som fördragande för förslaget om översynen av EU:s system för handel med utsläppsrätter inser jag hur komplex denna fråga är och hur svårt det är att förhandla fram en bra och balanserad kompromiss. Peter har visat att det går och min uppgift blir att upprepa hans framgång i mitt betänkande.
Sedan den EU-stödda avregleringen av sektorn har EU-medborgarna spenderat ca 80 miljoner euro om året på flygbiljetter. Och den siffran inkluderar inte ens lågprisbolagen. Det råder ingen tvekan om att den senaste tidens tillgång till lägre biljettpriser, till och med gratis biljetter, har gjort det lättare att resa.
Med tanke på de problem vi står inför till följd av klimatförändringarna och 2°C-målet skulle det vara oansvarigt att undanta luftfartssektorn, och även sjöfartssektorn, från deras skyldighet att bidra till en snabb lösning på det snabbast växande globala problemet.
Vi måste röra oss i riktning mot ett utsläppssnålt samhälle och att driva på innovationer och ny teknik. Och handel med utsläppsrätter är det mest kostnadseffektiva sättet att uppnå dessa mål.
Eftersom luftfartssektorn kan vältra över kostnaderna på konsumenterna verkar det rimligt att utsläppsrätterna ska auktioneras ut, även i det nuvarande bränsleklimatet där allt tal om att vältra över kostnaderna blir extra känsligt.
Det nya systemet kommer att gälla både flygningar inom EU och internationella flygningar, inklusive tredjeländers flygbolag. På detta sätt ser man till att flygbolagens konkurrenskraft garanteras inom EU. Flygplatsförvaltning, trafikledning och ett gemensamt europeiskt luftrum kan alla starkt bidra till att minska bränsleförbrukningen och på så sätt minska flygbolagens bränslekostnader och kostnader för koldioxidkrediter.
John Purvis
(EN) Fru talman! Systemet med handel med utsläppsrätter med en övre gräns och auktioner bör ersätta alla flygplatsskatter, passagerarskatter och potentiella skatter som man hotar att införa på flygbränsle. Systemet med handel med utsläppsrätter är mycket effektivare än skatter för att verkligen nå våra utsläppsmål. Kostnaderna för passagerare, fraktbolag och flygbolag kommer att stå i direkt relation till hur mycket utsläpp de ger upphov till och regeringarna kommer inte att kunna fylla sina hål i statskassan genom att införa falska miljöskatter på luftfart och resenärer.
Systemet för handel med utsläppsrätter är ett ärligt sätt att nå våra utsläppsmål. Och att införa luftfartsverksamhet i systemet för handel med utsläppsrätter är ett ärligt sätt att se till att flygbolagen och dess kunder bidrar med sin beskärda del, och endast sin beskärda del, för att nå detta viktiga mål.
Saïd El Khadraoui
(NL) Är detta en perfekt överenskommelse? Nej. Är det ett steg i rätt riktning? Absolut. Jag skulle vilja tacka förhandlarna för det. Faktum är att vi vill att luftfartsindustrin ska bidra till att vi når våra ambitiösa klimatmål. Systemet med handel med utsläppsrätter kommer att ge flygbolagen incitament att förbättra sin organisation och införa mer ekonomiska flygplan och fler nya flygplan för att undvika extra kostnader.
Detta är givetvis inte ett isolerat projekt. Det måste ses i kombination med ett antal andra åtgärder, exempelvis de förslag som lades fram förra månaden om att organisera det europeiska luftrummet på ett effektivare sätt och många andra åtgärder.
Avslutningsvis skulle jag vilja säga att det är uppenbart att vi från och med nu även måste anstränga oss för att göra tredjeänder mer delaktiga och få dem att införa liknande system så att vi får ett världsomfattande system för handel med utsläppsrätter inom luftfartssektorn. Bara då kan vi nå verkliga resultat.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Fru talman! Tack för detta betänkande och för de förhandlingar som har förts, även om jag måste säga att jag är lite besviken. De åtgärder som vidtas måste vara noggrant övervägda och ta hänsyn till både miljöskydd och kostnaderna för luftfartssektorn. Det är inte rätt om åtgärderna bara diskriminerar europeiska flygbolag och europeiska passagerare, särskilt i de nya medlemsstaterna. Låt oss dessutom komma i håg att luftrummet omfattar hela världen. Våra åtgärder måste därför samordnas med andra länders. Annars kommer vi att göra förluster och de andra flygbolagen kommer bara att skratta åt oss. Låt oss även hoppas att detta uppmuntrar åtgärder som leder till att det konstrueras nya flygmotorer, en ny generation motorer, och forskning om nya sätt att driva flygplanen. Vi måste vara försiktiga i dessa frågor.
Ilda Figueiredo
(PT) Fru talman! Det är viktigt att komma ihåg att införandet av luftfartsverksamheten i EU:s system för handel med utsläppsrätter skapar problem för de länder som har ekonomiska problem, särskilt i de yttersta randområdena, exempelvis Portugal med Azorerna och Madeira. Vi får inte glömma att luftfarten innebör en länk till kontinenten och mellan öarna så att befolkningen där inte känner sig fången. Därför är det viktigt att garantera att det åtminstone finns möjlighet att göra undantag för de yttersta randområdena. Vi kräver därför att flygförbindelserna till dessa yttersta randområden, inte bara mellan dem utan även till kontinenten, undantas från tillämpningen av systemet.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Den kompromisstext som Peter Liese har utarbetat är ett steg i rätt riktning för att nå målen EU:s klimatförändringsprogram.
För det första vill jag framhålla överenskommelsen om att inrätta en reserv med gratis utsläppsrätter för de snabbast växande flygbolagen. Denna åtgärd är avsedd att konsolidera denna sektor i de nya medlemsstaterna, just där det finns störst behov av expansion och utveckling.
Jag vill även framhålla möjligheten att använda en del av auktionsintäkterna till att utveckla luftfartssektorn. För ett gemensamt, rent och säkert luftrum måste vi tillsammans utveckla och genomföra kostnadseffektiva tekniska och operativa åtgärder.
Ett snabbt införande av ett gemensamt luftrum i EU kommer att leda till kortare rutter. Detta ger i sin tur ger minskad bränsleförbrukning, som leder till minskade utsläpp, som leder till lägre kostnader i systemet för handel med utsläppsrätter och därför till lägre priser.
Nathalie Kosciusko-Morizet
rådets tjänstgörande ordförande. - (FR) Fru talman, mina damer och herrar! Som flera av er har påpekat är ingen kompromiss perfekt. Denna kompromiss utgör emellertid en balans mellan miljökraven och de kvalitetsrelaterade ekonomiska begräsningarna. Om ni godkänner denna kompromiss tar EU ett viktigt steg framåt. Ni visar för det första att EU har förmågan att utveckla egen lagstiftning för att bekämpa klimatförändringarna och det bådar givetvis gott för diskussionerna om klimat- och energipaketet.
Ni kommer att stärka EU: s roll som ledare i den globala politiken mot utsläpp av antropogen koldioxid, vilket även bådar gott inför de internationella överläggningarna i Poznań i december 2008 och i Köpenhamn i december 2009. Slutligen kommer ni att uppmuntra de personer och politiska krafter bland våra internationella partner som vill driva på insatserna för att minska utsläppen av växthusgaser. Jag tänker självfallet på de bilaterala samtal som vi skulle kunna föra med länder som vill införa samma typ av system, men även de multilaterala samtalen inom ramen för ICAO. Av alla dessa skäl ber jag er stödja överenskommelsen.
(Applåder)
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag skulle vilja tacka alla inblandade för deras positiva bidrag. Genom att nå en överenskommelse om detta direktiv har gemenskapsinstitutionerna visat att de är fast beslutna att anta de konkreta åtgärder som krävs för att genomföra EU:s ambitiösa klimatförändringsmål.
Detta direktiv är det första i en serie åtgärder för att uppnå EU:s mål om minskade utsläpp av växthusgaser till 2020. Antagandet skickar en positiv signal till de kommande förhandlingarna om klimat- och energipaketet och de internationella förhandlingarna i Poznań och Köpenhamn. Jag har precis fått veta att G8-länderna har enats om ett långsiktigt mål om att minska utsläppen med 50 procent till 2050. Även om vi välkomnar detta mål är detta endast ett litet steg framåt eftersom de trots att både EU:s medlemsstater och kommissionen framhöll behovet av ett mål på medellång sikt inte kunde enas om ett sådant mål.
På grundval av den överenskomna texten kommer nu alla flygningar till och från EU att inkluderas i EU:s system för handel med utsläppsrätter från 2012. Det betyder att från och med 2012 behöver flygbolagen utsläppsrätter för att genomföra flygningar till och från EU. Under 2012 kommer antalet utsläppsrätter som luftfartssektorn tilldelas att ligga 3 procent under sektorns genomsnittliga årliga utsläpp under åren 2004-2006 . Från och med 2013 kommer antalet tilldelade utsläppsrätter att vara 5 procent lägre. Precis som de industrier som ingår i systemet kommer även flygbolagen att kunna sälja utsläppsrätter de inte behöver på marknaden. Men om deras utsläpp är högre måste de köpa fler utsläppsrätter eller utsläppskrediter från projekt för ren energi i tredjeländer.
Det är på så sätt som systemet för handel med utsläppsrätter skapar ett incitament för deltagarna att minimera sina utsläpp. De flesta utsläppsrätterna till flygbolag kommer att vara gratis, men 15 procent av utsläppsrätterna kommer att auktioneras ut. Intäkterna från dessa auktioner ska användas för att bekämpa klimatförändringarna i EU och i tredjeländer, särskilt i utvecklingsländer. Denna nivå kan ökas från och med 2013 inom ramen för den pågående diskussionen om revidering av direktivet om handel med utsläppsrätter.
I januari i år föreslog kommissionen att 20 procent av luftfartssektorns utsläppsrätter skulle auktioneras ut 2013, och att denna andel skulle öka till 100 procent 2020. Även om kommissionen stöder denna överenskommelse håller vi inom ramen för det reviderade direktivet om utsläppsrätter fast vid att auktionsnivån för luftfartssektorn bör vara 20 procent 2013 och ökas i linje med andra sektorer än energisektorn. För dessa sektorer föreslås att 20 procent av utsläppsrätterna ska auktioneras ut 2013, och att denna andel ska öka till 100 procent 2020.
När det gäller kväveoxidutsläpp angav kommissionen i sitt ursprungliga förslag att en särskild åtgärd skulle föreslås för att hantera utsläpp av kväveoxid. Kommissionen skulle därför vilja göra följande förklaring:
”Kommissionen påminner om att den senast i december 2008 har för avsikt att lägga fram ett lagförslag om att införa åtgärder för att begränsa utsläpp av kväveoxid från luftfartsverksamhet, framför allt för att på ett effektivt sätt ta itu med utsläppens följder för klimatförändringarna och undvika incitament som gör att utsläppen av koldioxid minskar på bekostnad av kväveoxid.”
För att sammanfatta är kommissionen mycket nöjd. Jag skulle framför allt vilja tacka Peter Liese för hans utmärkta arbete och resultat. Vi är mycket nöjda med resultatet av förhandlingarna. Kommissionen kan godta de föreslagna kompromissändringsförslagen i deras helhet.
(Applåder)
Peter Liese
Fru talman, herr kommissionsledamot, fru rådsordförande, mina damer och herrar! Jag skulle vilja tacka er för era komplimanger och vidarebefordrar dem till alla som har hjälpt till med detta projekt. Jag vill även tacka för den kritik som vissa av er har uttryckt.
Låt mig förtydliga vissa punkter ännu en gång. En talare sa att vi hade sysslat med politik i det fördolda Jag håller inte med. Hela processen var mycket öppen och talaren var själv närvarande i varje skede, skuggföredraganden hölls underrättad om alla detaljer och i min grupp diskuterade vi också olika frågor. Jag vet inte om man gjorde det även i talaren grupp. Men för oss var processen väldigt öppen och tydlig, även internt.
Vi lyckades att få ministerrådet att godta många av våra ändringsförslag. Kommissionen sa att resultatet är mer ambitiöst än det ursprungliga kommissionsförslaget och det antal ändringsförslag som vi lyckades få igenom - ett trettiotal allt som allt - är bara de ett bevis för att vi kunde ändra den gemensamma ståndpunkten, och i vissa fall i betydande grad.
Caroline Lucas, Jens Holm och andra har sagt att detta inte på långa vägar uppfyller miljögruppernas förväntningar. Det är korrekt men det hade inte heller blivit någon bra kompromiss om vi hade tagit med allt som miljöaktivisterna och De gröna krävde.
På två områden - och även kommissionen tog upp dessa - finns det fortfarande utrymme för justeringar. I och med det betänkande som Avril Doyle ska lägga fram får vi en ny möjlighet att justera den övre gränsen och auktionsnivån så att de är rättvisa gentemot de andra företag som ingår i systemet för handel med utsläppsrätter. Vi måste undersöka detta mycket ingående under andra halvåret i år.
För att sammanfatta skulle jag än en gång vilja betona att det vi vill ha är konkurrens på lika villkor. Vi vill ha en global överenskommelse och vi vill även inkludera flyg från tredjeländer. Men det är på tiden att flygbolagen hjälper till. Jag ser att de europeiska flygbolagens samarbetsorganisation AEA i en skrivelse anger att även efter att kompromissen har uppnåtts kommer den av förståeliga skäl att förkastas av andra regeringar. Vi måste fråga oss om vi fortfarande ska använda oss sådana personer eftersom de är mycket dåliga lobbyister.
Vi kommer nu att anta denna överenskommelse med en stor majoritet och kommer sedan gemensamt att vädja till tredjeländerna. Sedan kommer vi alla att arbeta tillsammans. Om parlamentets demokratiska beslut inte respekteras kommer vi emellertid att bli tvungna att tala om för flygbolagen att de endast skadar sig själva Jag ber er godkänna andrabehandlingsrekommendationen och vill tacka för det omfattande stöd jag har fått.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i dag.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Bairbre de Brún
skriftlig - (GA) Sedan 1990 har utsläppen av växthusgaser från flygningar till och från EU mer än fördubblats och står nu för 5-12 procent av de totala koldioxidutsläppen. Även om kompromissen är långt ifrån perfekt gör den det möjlighet för oss att sätta gränser för luftfartssektorn utsläpp från och med 2012.
Genom att införa luftfartsverksamhet i EU:s system för handel med utsläppsrätter skickar vi ett budskap om att vi tar orsakerna till klimatförändringarna på allvar. De kommande tio åren kommer att bli avgörande i kampen mot klimatförändringarna och för att undvika skador som inte går att reparera. Det är viktigt att den allmänna översynen inkluderar strängare krav på luftfartssektorn tillsammans med hårdare mål om minskade utsläpp från och med 2013.
Enligt de nya bestämmelserna får medlemsstaterna använda intäkter från utauktioneringen av utsläppsrätter för att mildra och anpassa sig till klimatförändringarnas effekter inom EU och i utvecklingsländer, och för att främja forskning om och utveckling av klimatvänliga transporter. Denna investering är nödvändig om vi till fullo ska kunna utnyttja införandet av luftfartsverksamhet i systemet för handel med utsläppsrätter.
Zita Gurmai
, skriftlig. - (HU) Att hantera de stora utmaningar som klimatförändringarna innebär, att göra åtgärderna på detta område stringentare och skynda på deras inrättande är viktiga uppgifter. Att minska utsläppen av växthusgaser från luftfartssektorn och fastställa en exakt övre gräns för utsläpp efter 2012 är avgörande. För att målet om att minska utsläppen av växthusgaser verkligen ska nås måste man samtidigt göra systemet för handel med utsläppsrätter mer stringent.
Auktionsintäkterna måste användas på ett pragmatiskt sätt (exempelvis för utveckling och användning av miljövänlig teknik), i huvudsak inom sektorer som EU finansierar. I samband med detta bör det även undersökas om man bör inrätta en separat valutafond. Om det komplexa genomförandet av programmen Galileo, SES och systemet för handel med utsläppsrätter sker så snabbt som möjligt skulle även detta främja effektiv bränsleanvändning.
Klimatförändringarna är ett globalt fenomen. Alla möjliga politiska instrument och förhandlingsmetoder måste användas för att få dem som släpper ut mest växthusgaser i världen att minska sina utsläpp världen över.
Daciana Octavia Sârbu  
skriftlig. - (RO) Detta direktiv är ett ambitiöst initiativ. Tack vare detta kan luftfartssektorn spela en viktig roll i kampen mot klimatförändringarna.
Förhandlingarna om denna kompromiss har varit svåra eftersom man under förhandlingarna var tvungen att ta hänsyn till oljepriset, de europeiska flygbolagens konkurrenskraft och skyddandet av miljö i försöken att skapa ett modellsystem på den internationella scenen för att införa luftfartsverksamhet i systemet för handel med utsläppsrätter. Trots detta får systemet inte hota just de europeiska flygbolagen, som kan förlora sin konkurrenskraft i förhållande till den konkurrerande luftfartssektorn i Förenta staterna eller Dubai. Att bestraffa den interna luftfartsindustrin kommer att leda till s.k. koldioxidläckage, dvs. att företagen styr bort sin verksamhet mot marknader med mindre stränga bestämmelser än dem EU inför, och leda till ett handelskrig. Vi måste hitta en balans mellan miljöskydd, konsumentskydd och luftfartssektorn om vi vill att det europeiska luftrummet ska bli effektivare.
Dessutom ska intäkterna från utauktioneringen av utsläppsrätter användas för att minska utsläppen av växthusgaser och anpassningen till klimatförändringarna, utan att medlemsstaterna ska kunna använda dessa pengar för andra ändamål. Om vi lyckas använda dessa auktionsintäkter på rätt sätt, och endast som ett miljöinstrument, kommer vi undvika att straffas i en internationell överenskommelse.
