Timp afectat întrebărilor adresate Preşedintelui Comisiei
Preşedintele
Următorul punct pe ordinea de zi îl reprezintă timpul afectat întrebărilor adresate Preşedintelui Comisiei.
Întrebări pe orice subiect, adresate în numele grupurilor politice.
Urmează apoi a doua parte a şedinţei - întrebări privind situaţia ocupării forţei de muncă în Uniunea Europeană.
Othmar Karas
Domnule preşedinte, domnule Barroso, Centrul pentru Studii Europene, problemele cu care s-a confruntat Grecia, strategia Europa 2020 şi căutarea de soluţii pentru criza financiară şi economică, toate acestea ne arată clar că, în demersul de a lua măsurile necesare, vom ajunge curând la limitele a ceea ce este posibil potrivit tratatelor existente. Pe de altă parte, multe state membre se refugiază într-o formă nouă de interguvernamentalism, naţionalism şi protecţionism, în loc să caute ajutor de la Europa.
Ce intenţionaţi să faceţi pentru a depăşi aceste probleme, pentru a stabili obiectivele comune necesare şi pentru a crea instrumente europene credibile, astfel încât să putem acţiona în mod eficace şi să furnizăm răspunsurile corecte?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Este adevărat că, în mod destul de surprinzător, unii politicieni naţionali interpretează Tratatul de la Lisabona în mod interguvernamental. Tratatul de la Lisabona a fost creat tocmai pentru a spori dimensiunea europeană, pentru a consolida puterile Parlamentului European, pentru a facilita procesul de luare a deciziilor prin votul cu majoritate calificată şi pentru a consolida rolul Comisiei în monitorizarea economică şi în afacerile externe. Prin urmare, acest gen de interpretare este foarte surprinzător, însă există cu adevărat.
Rolul Comisiei este, fără îndoială, acela de gardian al tratatelor, potrivit articolului 117 din Tratatul de la Lisabona, de a proteja dreptul european şi de a fi fermă în ceea ce priveşte respectarea dreptului european, pentru că în ziua în care Uniunea Europeană va înceta să fie o comunitate de drept, nu va mai fi o Uniune reală.
În al doilea rând, rolul său este acela de a promova iniţiative şi de a prelua conducerea în iniţiative. În acest sens, îşi va îndeplini sarcina de a încerca să prezinte propuneri care, sper eu, vor obţine susţinerea acestui Parlament. În orientările mele politice am menţionat relaţia specială cu Parlamentul şi intenţionez să transform această idee în realitate.
Othmar Karas
Dl Rehn a propus la Madrid un pachet care nu a fost adoptat încă, dar care a implicat o discuţie privind sancţiunile, care a avut loc chiar la începutul dezbaterii. După părerea mea, nu ar trebui să începem discuţiile cu sancţiunile împotriva statelor membre, pentru că astfel am pune carul înaintea boilor. În schimb, ar trebui să stabilim obiectivele, proiectele şi instrumentele comune de care avem nevoie în afară de ceea ce este stabilit deja şi abia apoi să ne gândim la sancţiuni pentru comportamentele care dovedesc lipsă de solidaritate. Care este opinia dumneavoastră în această privinţă?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Aşa cum aţi spus şi dumneavoastră, domnule Karas, încă nu s-a luat o decizie. A avut loc o primă dezbatere cu miniştrii de finanţe şi, de fapt, luna viitoare Comisia va prezenta un comunicat cu privire la guvernanţa economică întărită. Scopul nostru este de a consolida aspectul preventiv şi pe cel corectiv ale Pactului de stabilitate şi creştere. Vom face propuneri pentru o monitorizare mai eficientă şi mai largă a dezechilibrelor macroeconomice din zona intra-euro şi vom explora opţiunile pentru crearea unui mecanism de rezolvare a crizei, însă ne vom concentra pe conţinut.
Credem că este posibil, graţie tratatelor actuale, să facem mult mai multe în domeniul monitorizării zonei euro şi a uniunii economice şi monetare, dacă statele membre sunt într-adevăr dispuse să colaboreze şi să respecte tratatele.
Martin Schulz
Articolul 125 din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene este aşa numita clauză "fără salvare”, cu alte cuvinte, interdicţia ca statele membre ale UE să preia datoriile altor state membre. Care este opinia dumneavoastră în privinţa faptului că pachetul de ajutorare creat pentru Grecia va avea drept rezultat situaţia în care ţări precum Republica Federală Germania, de exemplu, împrumută bani statului elen pe o perioadă de trei ani la o rată a dobânzii de 5 %, în timp ce ele însele împrumută aceste sume pe trei ani cu o dobândă de 1,5 %? Având în vedere un total estimat de 8,4 miliarde de euro, acest lucru înseamnă un profit de 620 de milioane de euro. Clauza "fără salvare” nu include cumva şi cerinţa ca, dacă un stat membru nu poate prelua datoriile altui stat membru, nici să nu poată câştiga bani din datoriile altui stat membru? Sunteţi pregătit să discutaţi cu guvernul german sau cu alte guverne ceea ce mie mi se pare a fi un mecanism absolut inacceptabil?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Este adevărat, domnule Schulz, faptul că Tratatul de la Lisabona nu permite aşa numita "salvare” a statelor membre. Soluţia care s-a găsit până acum - şi care nu a fost activată încă, pentru că nu a fost încă solicitată - este, potrivit Comisiei, complet aliniată prevederilor tratatului. Doresc să subliniez acest lucru. Ştiu că are loc o dezbatere în anumite cercuri din Germania - şi într-adevăr, în alte câteva state membre, însă în special în Germania - şi vreau să spun că este pur şi simplu greşit ca ceea ce am gândit noi să fie considerat un fel de salvare. Nu este. Este o coordonare de împrumuturi. Comisia va avea această responsabilitate. FMI va fi şi el implicat în schema care, trebuie să spun, este una creativă. Este o soluţie care a devenit posibilă numai după discuţii extinse cu statele noastre membre, însă este pe deplin în conformitate cu tratatele şi, bineînţeles, respectă prevederile Tratatului de la Lisabona.
Permiteţi-mi să închei într-o notă politică şi să spun că mi se pare extraordinar că a fost atât de dificil să se găsească o soluţie de solidaritate pentru Grecia, când o asemenea soluţie s-a putut găsi pentru Letonia, Ungaria şi România. Dacă putem găsi astfel de soluţii de solidaritate şi responsabilitate în afara zonei euro, cred că este evident că ar trebui să le găsim şi în interiorul zonei euro.
Martin Schulz
Domnule Barroso, înţeleg că încercaţi să evitaţi să daţi un răspuns la întrebarea mea, pentru că este una neplăcută. Prin urmare, o voi repeta.
Există cel puţin o posibilitate prin care statele membre care pot lua cu împrumut bani în condiţii mai bune decât cele în care îi dau cu împrumut să poată profita de datoriile altei ţări. Întrucât clauza fără salvare precizează că statele membre nu pot prelua datoriile altora, nu ar trebui nici să li se permită să profite de pe urma acestor datorii. Sunteţi pregătit să spuneţi dnei Merkel sau dlui Sarkozy, de exemplu, sau oricui altcuiva că vă opuneţi acestei acţiuni?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Discut de multe săptămâni acest subiect cu liderii pe care i-aţi menţionat şi cu alţii, aşa că vă pot spune foarte cinstit, domnule Schulz, că, din păcate, aceasta a fost singura soluţie posibilă. Comisia a cerut de la început un semnal mai concret de solidaritate cu Grecia, respectând totodată, bineînţeles, principiul responsabilităţii. Însă ceea ce trebuie să facem acum este să ne asigurăm că Grecia poate fi încurajată să revină la finanţarea pieţei cât mai curând posibil şi, de fapt, soluţia găsită a fost una prin care împrumuturile statelor membre din zona euro să fie garantate la rate neconcesionate ale dobânzii. Preţul împrumuturilor acordate de FMI a fost considerat un punct de referinţă potrivit pentru stabilirea condiţiilor împrumuturilor bilaterale ale statelor membre din zona euro, deşi cu unele modificări asupra cărora s-a convenit la 11 aprilie.
Guy Verhofstadt
Domnule preşedinte, domnule preşedinte al Comisiei, înainte de toate, în ceea ce priveşte clauza "fără salvare”, tratatul nu precizează ceea ce s-a spus. Tratatul spune că un stat membru nu poate fi obligat să preia datorii. Tratatul nu spune că este interzisă preluarea de datorii. Acest lucru trebuie precizat clar, altfel devine o cacofonie cu privire la tratat. Repet: tratatul prevede clar că un stat membru nu poate fi obligat să preia datorii. Prin urmare, tot ceea ce se elaborează în legătură cu Grecia implică lucruri care sunt posibile potrivit tratatului şi care pot fi puse în aplicare.
Întrebarea mea este oarecum diferită. Ratele dobânzii pentru împrumuturile elene au crescut din nou la 7,6 %, cu alte cuvinte la 450 de puncte peste rata germană. Prin urmare, este nevoie de alte măsuri, iar eu mă gândesc la reforme fundamentale semnificative: un Fond Monetar European, o piaţă europeană a obligaţiunilor, o strategie 2020 mai ambiţioasă.
Domnule Preşedinte al Comisiei, întrebarea mea este următoarea: când intenţionaţi să prezentaţi Consiliului un pachet cu reforme de acest fel, inclusiv cu reformele în care dl Rehn s-a implicat deja? Pentru că de acest lucru avem nevoie acum, trebuie să prezentăm un pachet ambiţios de reforme alături de o măsură specifică pentru Grecia.
José Manuel Barroso
În primul rând, domnule Verhofstadt, şi îi dau astfel un răspuns şi dlui Schulz, haideţi să fim clari şi cinstiţi cu noi înşine: dacă aveţi întrebări pe care doriţi să i le adresaţi dnei Merkel, trebuie să i le adresaţi. Eu nu mă aflu aici să răspund în numele dnei Merkel. Mă aflu aici să răspund în numele Comisiei. Haideţi să clarificăm acest lucru.
De asemenea, haideţi să clarificăm lucrurile şi din punctul de vedere al Comisiei. Soluţia care a fost găsită respectă îndeaproape ceea ce este cunoscut drept clauza "fără salvare”. Evident, am fost foarte atenţi în această privinţă. În ceea ce priveşte măsurile pe care le intenţionăm să le luăm, comunicarea şi propunerile la care vom lucra vor fi prezentate luna viitoare. Aş dori să vorbesc despre comunicarea privind guvernanța consolidată a zonei euro. Deja a avut loc o dezbatere privind politica, iar dl Rehn a primit un mandat de la Comisie în vederea unei discuţii iniţiale cu miniştrii de finanţe. Prin urmare, vă pot spune că, undeva în mai, veţi afla principalele măsuri pe care le vom prezenta în viitor pentru a ajuta la consolidarea guvernanței în zona euro şi în Uniunea Europeană în general.
Guy Verhofstadt
Domnule preşedinte, îmi permiteţi să îl întreb pe preşedintele Comisiei dacă ideea Fondului Monetar European va face parte din această propunere?
José Manuel Barroso
Domnule preşedinte, ca să dau un răspuns concret la această chestiune, vă pot spune că poziţia noastră tinde să fie împotriva ideii de a crea o instituţie nouă, în contextul uniunii economice şi monetare.
Cel puţin în ceea ce mă priveşte pe mine personal, nu sunt sigur că este o idee bună, însă vă pot spune - vorbind în nume propriu, întrucât Colegiul nu a luat încă o decizie - că ideea unei facilităţi menite să asigure stabilitate financiară în zona euro mi se pare una bună. Aş putea adăuga că ne aflăm în plin proces de explorare a diverselor modalităţi de furnizare şi consolidare a mecanismelor de asigurare cum sunt cele care răspund îngrijorărilor care au dat naştere ideii de a crea un Fond Monetar European.
Daniel Cohn-Bendit
Domnule preşedinte, domnule Barroso, mi-aş fi dorit să avem un preşedinte al Comisiei care să spună pur şi simplu să cerem Germaniei să dea bani cu împrumut cu aceeaşi dobândă ca cea cu care îi împrumută, adică de 3 %. Aţi putea măcar să spuneţi aceste lucruri în mod public. Astfel, aceste lucruri ar fi incluse în dezbaterea din Germania, însă dumneavoastră nu puteţi spune aceste lucruri simple.
Aş dori să adresez o altă întrebare cu privire la ACTA. Negociaţi Acordul ACTA împotriva pirateriei şi contrafacerii încă din 2008. În martie, o rezoluţie a Parlamentului European v-a solicitat să reduceţi negocierile ACTA privind contrafacerea. Mâine veţi publica pentru noi - şi vă mulţumim, am aşteptat un an de zile acest moment - evaluarea dezbaterilor şi un text adoptat la sfârşitul summitului din Noua Zeelandă.
Ştiţi că Parlamentul va trebui să spună "da” sau "nu” la finalul acestor negocieri. Nu cumva ar fi mai normal ca Parlamentul să participe mai vizibil, asigurând astfel o anumită transparenţă în ceea ce priveşte aceste negocieri? Altfel, vă veţi găsi în aceeaşi situaţie cu Parlamentul în care v-aţi aflat şi în cazul acordului SWIFT. Prin urmare, aş dori să vă solicit ca, de acum înainte, să dovediţi o mai mare transparenţă şi să ne permiteţi să avem acces la textele negocierilor, aşa cum le permiteţi marilor companii. Parlamentul este la fel de important ca o companie mare.
José Manuel Barroso
Domnule preşedinte, domnule Cohn-Bendit, nu există niciun dubiu în această privinţă, iar eu am cel mai mare respect pentru Parlament. Aş adăuga că din acest motiv Comisia, şi mai precis dl De Gucht, a obţinut de la partenerii noştri în aceste negocieri permisiunea de a face publice toate textele din timpul negocierilor. După cum ştiţi, textele vor fi făcute publice mâine, 21 aprilie.
Fără îndoială, ştiţi că aceste negocieri au început înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, iar noi dorim la rândul nostru să implicăm Parlamentul îndeaproape în aceste negocieri. Parlamentul a obţinut puteri noi în domeniul negocierilor internaţionale, iar Comisia se declară în favoarea ideii ca Parlamentul să joace un rol mai important în aceste negocieri.
Daniel Cohn-Bendit
Domnule preşedinte, domnule Barroso, haideţi să nu ne jucăm cu termenii: indiferent dacă aţi cerut sau nu acest lucru, până când nu faceţi transparenţa publică, nu veţi putea continua negocierile, având în vedere că există Tratatul de la Lisabona.
Prin urmare, nu discutăm faptul că aţi cerut partenerilor să publice rapoartele pentru Parlament; trebuie să faceţi acest lucru, pentru că altfel Parlamentul nu vă va spune niciodată "da”, întrucât acum sunteţi obligaţi prin Tratatul de la Lisabona.
Astfel, potrivit Tratatului de la Lisabona sunteţi obligaţi să dovediţi transparenţă faţă de Parlament, pentru că, în cele din urmă, trebuie să obţineţi un "da” de la Parlament, iar acest lucru nu este o certitudine, dacă ţinem cont de situaţia negocierilor şi de textul cu care avem de-a face.
José Manuel Barroso
Aţi pomenit despre intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona. Sunt în favoarea ideii ca rolul Parlamentului European să fie consolidat şi în acest domeniu, iar textul care urmează să fie făcut public mâine, pentru care a fost nevoie să obţinem permisiunea de la partenerii noştri de negociere, este textul negocierilor, textul proiectului de negociere. Vom face acest lucru. Fără îndoială, ştiţi foarte bine că unele negocieri internaţionale sunt mai sensibile şi necesită o abordare prudentă pentru anumite domenii, însă ne dorim să implicăm, pe cât posibil, Parlamentul, căruia Tratatul de la Lisabona i-a acordat în mod corect puteri în domeniul negocierilor internaţionale.
Timothy Kirkhope
în numele grupului ECR. - În martie, Comisia Europeană a anunţat că va face o altă revizuire a Directivei privind timpul de lucru, după ce revizuirea anterioară a picat. Insistenţa Parlamentului de a elimina din directivă opţiunile naţionale de nealiniere a fost cea care a generat impasul. După cum ne aducem aminte cu toţii, deputaţii europeni britanici laburişti au votat de capul lor eliminarea opţiunii de nealiniere a Marii Britanii, în ciuda instrucţiunilor contrare primite de la propriul lor guvern.
Acum, având o altă revizuire şi considerând că multe ţări ale UE vor ca lucrătorii lor să aibă opţiunea de a munci după un program de lucru mai flexibil, poate dl Preşedinte Barroso să confirme că această Comisie va propune o directivă care va respecta opţiunile naţionale de nealiniere la ideea săptămânii de lucru de 48 de ore?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Domnule preşedinte, încă nu am în buzunar un proiect de propunere legislativă. În acest moment este prea devreme ca să avem idei fixe cu privire la substanţa schimbărilor. După cum ştiţi, există un document consultativ care are în mod intenţionat un ton degajat. Doresc să aud şi punctul de vedere al partenerilor sociali.
Noile reguli ar trebui să protejeze lucrătorii de riscurile pentru sănătate şi siguranţă pe care le reprezintă munca după un program de lucru lung şi fără suficientă odihnă. Regulile ar trebui să fie suficient de flexibile încât să permită concilierea între viaţa profesională şi viaţa de familie şi să promoveze competitivitatea societăţilor, în special a întreprinderilor mici şi mijlocii.
Domnule Kirkhope, cred că trebuie să găsim o soluţie pentru aceste lucruri, pentru că, sincer vorbind, aşa cum ştiţi şi dumneavoastră, la Curtea de Justiţie au fost prezentate cazuri care ne obligă să găsim o soluţie.
Prin urmare, vom încerca să găsim o susţinere largă pentru o propunere nouă şi să evităm discuţiile lungi care au marcat ultima tentativă de revizuire a directivei.
Timothy Kirkhope
în numele grupului ECR. - Înţeleg că dl preşedinte Barroso nu doreşte să anticipeze în ceea ce priveşte rezultatul consultărilor Comisiei. Totuşi, există foarte multe persoane în UE - şi nu mai puţin de trei milioane de persoane din Marea Britanie care beneficiază de opţiunea de nealiniere - care vor aştepta de la preşedinte un angajament că, pe timp de criză, Comisia dumnealui nu va vrea să împiedice oamenii să muncească. Mă tem că dl comisar Andor nu ne-a oferit această garanţie în timpul audierii ţinute pentru confirmarea în funcţie, însă am încredere că dl preşedinte Barroso o va face acum.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Sunteţi foarte amabil, domnule Kirkhope, însă, în afară de Marea Britanie, în Uniunea Europeană mai există încă 26 de state membre, prin urmare veţi înţelege că, deşi suntem foarte receptivi faţă de îngrijorările pe care le-aţi exprimat, eu trebuie să ascult şi alte îngrijorări îndreptăţite.
Este o chestiune foarte dificilă şi extrem de sensibilă. Trebuie să găsim echilibrul potrivit între flexibilitatea pe care o menţionaţi pentru întreprinderile mici şi mijlocii şi protecţia muncitorilor, o chestiune cu care sunt sigur că sunteţi de acord. Acestea sunt lucrurile pe care intenţionăm să le facem. Acesta este motivul pentru care facem apel la partenerii sociali să prezinte o propunere constructivă.
Lothar Bisky
Domnule Barroso, aţi vorbit despre programul dumneavoastră de lucru şi acesta a fost discutat în Parlament. Aţi spus că doriţi să acţionaţi luând în seamă remarcile critice. Am o întrebare. În ultimul timp am discutat foarte mult despre criză şi despre modul în care o putem depăşi. Totuşi, am impresia că s-au schimbat foarte puţine lucruri în felul în care băncile fac afaceri.
De asemenea, aş fi foarte interesat să aflu răspunsul la încă o întrebare. Credeţi că noi şi Comisia am făcut suficient de mult? Dacă nu, ce credeţi că încă trebuie să facem pentru a combate cauzele crizei financiare pe termen lung, astfel încât băncile să nu poată continua să facă afaceri aşa cum o fac în prezent?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Chiar astăzi, în programul de lucru, am prezentat acţiunile noastre din sectorul financiar. Am realizat o mare parte din demersuri, însă tot mai rămâne de făcut o parte importantă.
Cred că propunerile Comisiei au fost cele corecte. De fapt, regret că, în anumite cazuri, statele membre au redus nivelul ambiţiei, de exemplu în ceea ce priveşte cadrul de supraveghere pe care dumneavoastră îl analizaţi în prezent în Parlament, iar noi vom prezenta câteva propuneri - există o listă completă, pe care am prezentat-o astăzi Parlamentului - în viitorul apropiat.
Ca să fiu mai concret, cred însă că există anumite lucruri specifice pe care le putem face. De pildă, susţin ideea introducerii unui impozit bancar. Cred că aceasta ar trebui să fie un subiect de discuţie pentru G20. Consider că ar fi corect ca, după toate problemele pe care le-a creat în situaţia economică generală, industria bancară să contribuie şi la viitorul economiilor noastre.
Prin urmare, ca întotdeauna, este o chestiune de echilibru. Nu vrem să subminăm ceea ce este un sector foarte important al economiilor noastre - sectorul financiar - însă credem că este nevoie de mai multe măsuri pentru a restabili încrederea în sectorul financiar.
Lothar Bisky
Domnule Barroso, mai am o întrebare scurtă. Preşedintele băncii Deutsche Bank, doctorul Ackermann, este o persoană greu de impresionat. Dumnealui a spus de curând că doreşte să obţină câştiguri de 25 %. Nu credeţi că această declaraţie dă peste nas măsurilor care au fost luate de Comisie şi de guvernele individuale? Dumnealui nu schimbă nimic. A declarat că vrea să obţină din nou câştiguri de 25 %. Aceasta este declaraţia doctorului Ackermann, preşedintele Deutsche Bank, o instituţie financiară extrem de importantă.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Îmi pare rău, nu am urmărit declaraţiile făcute de preşedintele Deutsche Bank şi nu pot face comentarii asupra unui lucru pe care nu îl cunosc.
William  Dartmouth
în numele grupului EFD. - Pentru că această criză financiară a fost o criză a creditelor şi o criză bancară care s-a produs şi a fost generată de marile bănci comerciale - Royal Bank of Scotland, IKB, Fortis şi celelalte - sunteţi de acord că Directiva privind administratorii fondurilor de investiţii alternative, în afară de faptul că este extrem de dăunătoare pentru Marea Britanie, reprezintă o iniţiativă de reglementare nechibzuită şi greşit direcţionată a Comisiei, care este îndreptată către o ţintă complet greşită?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Chiar deloc. Consider că este o iniţiativă foarte bună, al cărei obiectiv este tocmai acela de a restabili un oarecare grad de încredere în ceea ce este un sector foarte important al pieţelor noastre financiare. Cred că este în interesul sectorului financiar să aibă credibilitate. Haideţi să fim corecţi şi deschişi în această privinţă. Există în prezent o problemă de credibilitate în sectorul financiar, problemă care, să spunem, îşi are originea în comportamentul iresponsabil al unora dintre jucătorii importanţi din acest sector, nu doar în Marea Britanie, aşa cum aţi spus dumneavoastră, ci şi în alte ţări din Europa, în afară de situaţia care a fost generată în Statele Unite. Avem nevoie de un nivel adecvat de reglementare. Credem că regulamentul pe care l-am prezentat creează echilibrul potrivit şi nu are scopul de a crea dificultăţi pentru sectorul financiar. Dimpotrivă: intenţia lor este aceea de a construi încrederea. Sectorul financiar are nevoie de acest gen de credibilitate pentru a finanţa economia.
William  Dartmouth
în numele grupului EFD. - Cum va reuşi Directiva AIFM, care este direcţionată către administratorii fondurilor de investiţii alternative, să restabilească încrederea în sectorul financiar, dacă problema este creată de marile bănci comerciale? Aceasta este întrebarea mea.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Îmi pare rău, dar nu sunt de acord cu ideea că problema este numai a marilor bănci.
De fapt, problema apărută în Statele Unite nu a fost creată numai de băncile mari. A fost generată şi de bănci necomerciale şi de societăţi de investiţii, dar şi de fonduri ambigue. Prin urmare, nu suntem de acord cu analiza potrivit căreia criza a fost creată de marile bănci. De fapt, unele dintre marile bănci comerciale tradiţionale nu au fost responsabile pentru criză.
Au existat multe feluri de jucători care poartă un anumit grad de responsabilitate pentru situaţia dificilă, să spunem foarte clar acest lucru, care a fost creată în sectorul financiar. Credem că un nivel adecvat de reglementare reprezintă cea mai bună modalitate de a aborda atât problema băncilor, cât şi a altor tipuri de instrumente sau operatori de pe piaţă.
Andrew Henry William Brons
Domnule preşedinte, Serviciul european pentru acţiune externă va fi responsabil în faţa Înaltei Reprezentante. Potrivit articolului 18, rolul Înaltului Reprezentant este acela de a conduce politica externă şi de securitate comună a Uniunii Europene, în conformitate cu mandatul stabilit de Consiliu. Deşi are neajunsurile sale, Consiliul include cel puţin reprezentanţi ai statelor membre.
Totuşi, voci influente din cadrul grupurilor politice din acest Parlament susţin ideea potrivit căreia Comisia ar trebui să joace un rol mult mai decisiv în serviciu. Se afirmă în special că de la Comisie trebuie să vină cel puţin 50 % din personalul Serviciului european pentru acţiune externă şi că serviciul nu ar trebui să fie supus influenţei interguvernamentalismului. Îmi cer scuze pentru acest termen. Nu îmi aparţine, însă eu îl consider a fi un cod pentru Consiliu şi Consiliul European. Mai mult, bineînţeles, Înaltul Reprezentant este ex-officio vicepreşedinte al Comisiei.
Toate acestea par să indice probabilitatea că, în realitate, politica externă a UE va fi condusă de către Comisie, iar ideea că aceasta va fi condusă de Înaltul Reprezentant, cu mandat din partea Consiliului, ar fi de fapt o ficţiune legală. Sunteţi de acord?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Nu sunt de acord. Lucrurile nu stau aşa. De fapt, după cum ştiţi, crearea poziţiei instituţionale a Înaltului Reprezentant şi Vicepreşedinte al Comisiei reprezintă una dintre cele mai importante inovaţii ale Tratatului de la Lisabona, iar ideea este aceea de a aduna la un loc ceea ce numim în mod obişnuit competenţe şi competenţe comunitare.
În ceea ce priveşte politica externă şi de securitate comună, aceasta va rămâne în principiu interguvernamentală: este prerogativa statelor membre. Există însă alte competenţe comunitare care nu ar trebui să fie transferate acum în partea intergurvernamentală. Fără îndoială, ar trebui menţinute în cadrul metodei comunitare.
Prin urmare, Înaltul Reprezentant şi Vicepreşedinte al Comisiei poartă, aşa cum spunem noi, două pălării. Folosind cele mai bune sinergii, acesta va trebui să reunească aceste două competenţe. Astfel, vor fi, bineînţeles, competenţe pe care va putea să le dezvolte în interiorul Comisiei, în calitate de vicepreşedinte al Comisiei, însă lucrând totodată mână în mână cu statele membre şi cu Consiliul. Consider că aceasta este contribuţia de care este nevoie pentru a crea relaţii externe mai coerente şi mai consistente ale Uniunii Europene, pentru a consolida apărarea intereselor noastre şi pentru a promova valorile noastre în lume.
Andrew Henry William Brons
Înţeleg consecvenţa internă despre care vorbiţi în calitate de euro-integraţionalist, calitate pe care eu nu o am.
Însă, de fapt, ceea ce sugeraţi este faptul că ar trebui să trecem dincolo de Tratatul de la Lisabona, care şi aşa este destul de rău, şi aproape să eliminăm Consiliul care, după părerea mea, cu toate greşelile sale, cel puţin include reprezentanţi ai statelor naţionale.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Nu aş putea sugera niciodată ca membrii Comisiei să încalce tratatele, pentru că datoria Comisiei este aceea de a se asigura că tratatele sunt respectate. Nu fac altceva decât să le cer statelor membre să respecte tratatul şi toate instituţiile trebuie să respecte tratatul.
Tratatul creează un echilibru, iar acest echilibru trebuie respectat. Reprezintă un progres în comparaţie cu situaţia din trecut, când diverse instituţii s-au ocupat de o chestiune care este, de fapt, un foarte important punct comun de interes - anume apărarea valorilor europene în lume. Consider că este posibil, respectând în totalitate tratatul, să realizăm exact ceea ce tratatul îşi propune să realizeze. Acest lucru poate fi făcut în spiritul unei bune colaborări între toate instituţiile, respectând totodată toate statele noastre membre.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, eu vin din sudul Italiei, iar în această regiune economia se bazează pe întreprinderi mici şi mijlocii, pe industria textilă, producătoare de îmbrăcăminte şi încălţăminte, şi pe agricultură.
Astăzi, aceste tipuri de industrie se află într-o gravă dificultate, din cauza afluxului de bunuri provenite de pe pieţele din China şi din Asia. În regiunea noastră, în sudul Italiei, fabricarea unui pantof costă 13 euro. Costul produsului finit provenit din China este de 5,50 euro. Un costumaş pentru copii produs de noi costă 45 de euro, în timp ce unul chinezesc costă 1 euro.
Întreprinzătorii se mută pentru a supravieţui sau se închid, iar când afacerile se închid se pierd mii de locuri de muncă, lucru care provoacă şi el o criză a consumului şi sărăcie în regiune.
De fiecare dată când mă întâlnesc cu întreprinzători, aceştia mă întreabă: "Ce vă împiedică să impuneţi taxe vamale şi impozite?” În China, costurile de producţie sunt mici pentru că aici copii începând cu vârsta de 12 ani lucrează 10 ore pe zi fără a beneficia de asigurări, asigurări sociale şi de sănătate.
Ştiu că măsurile protecţioniste nu sunt de dorit, însă care este soluţia? Domnule Barroso, când mă voi întâlni cu întreprinzători, ce să le spun că face Europa pentru a combate o criză ireversibilă în care se adâncesc atât de multe afaceri, când se pierd atât de multe locuri de muncă şi când regiuni întregi din Europa, inclusiv cele mai sărace zone, sudul Italiei, se confruntă cu o criză gravă şi ireversibilă? Aş dori să îmi puteţi da câteva răspunsuri, domnule Barroso, şi aş dori să le aud chiar de la dumneavoastră.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Vă înţeleg îngrijorarea, care este una legitimă şi aş dori să spun câteva cuvinte despre întreprinderile mici şi mijlocii, care de fapt sunt, aşa cum ştiţi, cel mai important motor pentru crearea de locuri de muncă în Europa.
Cum puteţi răspunde la această problemă a concurenţei care vine din alte părţi ale lumii care au standarde mai scăzute, nu doar în muncă, ci şi în ceea ce priveşte mediul înconjurător? Cred că soluţia nu se găseşte în niciun caz în apropiere de graniţele noastre, pentru că Uniunea Europeană este de departe cel mai mare exportator din lume. Prin urmare, soluţia este promovarea muncii decente şi creşterea standardelor sociale în întreaga lume. Aceasta este o chestiune pe care am promovat-o în interiorul G20; aceasta este o chestiune pe care am prezentat-o Organizaţiei Internaţionale a Muncii şi care face parte din dialogul nostru cu alţi parteneri. Însă cred cu tărie că nu este o soluţie - cu excepţia cazului în care există dumping - să acţionăm prin intermediul unor instrumente anti-dumping şi nu este o soluţie nici să ne închidem graniţele în faţa altor parteneri comerciali importanţi ai Europei. Ar fi o strategie prin care vom pierde la propriul nostru joc.
Georgios Papanikolaou
(EL) Domnule preşedinte, ca să revin la referirile făcute mai devreme cu privire la abordarea problemei Greciei, toţi aceia dintre noi care urmăresc îndeaproape demersurile şi felul în care sunt abordate aceste probleme îşi dau seama, şi mulţi dintre noi au acest sentiment, că, în prezent, Consiliul a dat Comisia la o parte.
Cred că, încă de la început, Comisia a reprezentat un factor de echilibru în relaţia dintre statele membre mai mici şi mijlocii ale Uniunii şi Consiliu. Astăzi, consider că rolul său în privinţa problemelor cu care se confruntă Grecia, dar nu numai Grecia, este limitat la acţiuni şi declaraţii de natură tehnocrată.
Întrebarea mea punctuală este următoarea: vorbim despre economie, despre uniune monetară cu elemente supra-naţionale mai evidente. Vorbim, de asemenea, despre ambiţioasa strategie Europa 2020 care este elaborată de Comisie şi vorbim despre combaterea şomajului şi sărăciei. În condiţiile în care Comisia nu are rolul pe care se cade să îl aibă, cum va fi posibil ca aceste strategii ambiţioase să fie puse în aplicare?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Aşa cum ştiţi, problema ocupării forţei de muncă depinde de situaţia economică generală. Să vorbim foarte clar în ceea ce priveşte acest aspect. Nu putem reface nivelurile de ocupare a forţei de muncă pe care le aveam înainte de criză până când în Europa nu vom avea o creştere mai mare.
Acesta este motivul pentru care ne concentrăm eforturile pe sursele noi de creştere şi, de fapt, încercăm să refacem această creştere care este extrem de importantă pentru Uniunea Europeană.
Aceasta este prioritatea noastră acum. Acestea fiind spuse, au existat anumite măsuri care au fost luate special pentru ocuparea forţei de muncă. În strategia noastră UE 2020 există unele propuneri referitoare la calificări noi, la locuri de muncă noi, la programe pentru tineri, însă lucrul cel mai important este să recreăm condiţiile pentru creştere, inclusiv încrederea în economia noastră.
În ceea ce priveşte situaţia din Grecia, aşa cum ştiţi, multe lucruri se leagă şi de încrederea în viitorul economiei Greciei. De aceea situaţia depinde atât de mult de corectarea anumitor dezechilibre fiscale.
Frédéric Daerden
(FR) Domnule preşedinte, domnule preşedinte al Comisiei, situaţia ocupării forţei de muncă în Europa este foarte îngrijorătoare, aşa cum colegii mei deputaţi tocmai au subliniat. În 2009, 2,7 milioane de persoane din zona euro şi-au pierdut locurile de muncă. Mai mult, rata de risc al sărăciei pentru populaţia care deţine un loc de muncă a crescut la 8 % dintre lucrătorii din Europa, ca să nu mai spunem că un procent de aproape 17 % din populaţie trăieşte sub pragul sărăciei.
Fiind puşi în faţa acestei situaţii, nu credeţi că ar trebui pusă în aplicare o strategie bilaterală? Pe de o parte, prin consolidarea muncii decente - ar fi meritat ca acest subiect să fie inclus în Strategia 2020, în locul ocupării forţei de muncă de dragul creşterii; mai mult, vă bazaţi pe promovarea unor locuri de muncă verzi, inteligente, pentru a dezvolta o societate durabilă, unită? - şi, pe de altă parte, prin creşterea nivelului general al ocupării forţei de muncă în Europa, punând accentul în special pe locurile de muncă pentru tineri - aţi vorbit despre acest subiect - dar şi pentru persoanele trecute de 50 de ani.
În această privinţă, creşterea numărului de solicitări făcute către Fondul european de ajustare la globalizare şi restructurările din mai multe sectoare subliniază necesitatea de a dezvolta o politică industrial globală.
José Manuel Barroso
Domnule Daerden, toate aspectele pe care le-aţi menţionat sunt abordate în Strategia 2020. Am vorbit deja despre munca decentă în cadrul orientărilor mele politice, aşa cum am vorbit şi despre existenţa unei politici industriale veritabile pentru Europa - nu vechea industrie politică, ci o politică menită să furnizeze Europei o industrie durabilă, o politică mai modernă, concentrată pe durabilitate.
În ceea ce priveşte tinerii, cel puţin două dintre principalele iniţiative sunt dedicate acestora, mai precis iniţiativa "Tineretul în mişcare” şi iniţiativa "Calificări noi pentru locuri de muncă noi”. Am subliniat o serie de obiective, de exemplu, legate de educaţie, lupta împotriva sărăciei şi campania pentru includere socială. Acest aspect apare în Strategia 2020, tocmai pentru că noi considerăm că lupta împotriva şomajului este în prezent principala prioritate. Consider că dezvoltarea acestei strategii ne va permite să obţinem rezultate semnificative în lupta împotriva şomajului.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, aşa cum ştiţi, în ultimii câţiva ani, rata şomajului a crescut în toate ţările din Europa - chiar dacă în forme care diferă de la ţară la ţară - şi se estimează că va creşte şi mai mult.
Toţi economiştii sunt de acord că va dura cel puţin doi ani până când semnele temporare de redresare care apar din loc în loc vor deveni normă şi că, în orice caz, timp de cel puţin 10 ani, redresarea va fi atât de limitată încât nu va crea niciun loc de muncă în plus. Acest lucru înseamnă că vom înregistra o creştere a ratei şomajului, că unii dintre cei care sunt angajaţi în prezent îşi vor pierde locul de muncă şi, în acelaşi timp, că vor exista generaţii de tineri care nu pot şi nu vor putea intra pe piaţa muncii.
Vă întreb dacă nu credeţi că este necesar, în faţa unei astfel de situaţii, să se promoveze o măsură menită să garanteze un venit standard în Europa pentru toţi cei care îşi pierd locul de muncă, o măsură care să considere problema tinerilor un element de urgenţă şi, prin urmare, să elaboreze o măsură specifică legată de pregătire care să le fie benefică tinerilor pe întreaga perioadă de timp în care rămân în afara pieţei muncii.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - În esenţă aveţi dreptate în analiza pe care aţi făcut-o în ceea ce priveşte situaţia pieţei muncii. De fapt, situaţia continuă să se deterioreze, chiar dacă acest lucru se întâmplă într-un ritm mai moderat decât în trecut. Începem, de asemenea, să vedem semne mai concrete de stabilizare în unele state membre.
Însă au trecut nouă luni de când economia a început să se redreseze din grava recesiune şi ar mai putea dura ceva timp anul acesta până când revenirea fragilă din activitatea economică va avea impact asupra inversării tendinţei de pe piaţa muncii. Acesta este motivul pentru care acum prioritatea noastră este ocuparea forţei de muncă. Şomajul este un fenomen îngrijorător, în special pentru tineri, aşa cum aţi spus şi dumneavoastră. Mai mult de 20 % dintre tinerii din Europa sunt şomeri. Iată de ce am lansat trei iniţiative pentru acest an. Două dintre ele le-am menţionat deja. Mai există şi iniţiativa pentru Angajarea tinerilor. Printre iniţiativele specifice pe care intenţionăm să le dezvoltăm se numără şi sporirea pregătirii vocaţionale prin mai multe scheme de ucenicie, care sunt finanţate de Fondul social european şi care includ totodată experienţa învăţării de înaltă calitate la locul de muncă după absolvire, aşa numitul stagiu de pregătire, inclusiv posibilitatea de efectuare a stagiului de pregătire în alte state membre.
Graham Watson
Săptămâna trecută, Fundaţia europeană pentru climă şi-a lansat "Harta 2050”. Acest plan arată trei modalităţi prin care Uniunea Europeană şi-ar putea reduce emisiile de CO2 cu 80 la sută până în 2050, în conformitate cu aspiraţiile noastre de la Kyoto. Am putea realiza acest lucru cu puţin mai mult decât costul obişnuit al afacerilor. Am putea deveni aproape complet independenţi din punct de vedere al resurselor energetice şi am raporta o creştere netă semnificativă a numărului de locuri de muncă prin decarbonizarea economiei.
Însă acest lucru poate fi făcut numai la nivel european. Va accepta Comisia această hartă? Se va strădui să dea Uniunii Europene un nou elan pentru a propune măsurile politice necesare? Având în vedere oportunităţile de creare de locuri de muncă, dumneavoastră, domnule Barroso, veţi folosi ideea de a uni statele membre în acţiunea de care este nevoie?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Cunosc acel raport al Fundaţiei europene pentru climă şi, într-adevăr, potrivit Strategiei 2020, am propus o iniţiativă principală pentru o Europă eficientă din punct de vedere al resurselor, iniţiativă al cărei obiectiv este tocmai acela de a separa creşterea de resurse, oferind Europei un avantaj competitiv, în comparaţie cu alţi parteneri internaţionali.
Acest obiectiv a fost tradus complet în programul de lucru al Comisiei pentru 2010 şi dincolo de acesta. Intenţia Comisiei este de a dezvolta o cale pentru tranziţia Europei către o economie cu emisii scăzute de carbon, eficientă din punct de vedere al resurselor şi fermă în ceea ce priveşte schimbările climatice până în 2050, în special prin decarbonizarea sectorului energetic şi al transporturilor, oferind astfel un cadru pe termen lung pentru politică şi investiţii. Subliniez cuvântul investiţii.
Suntem de părere că programul privind clima poate reprezenta, aşa cum o arată sectorul energiei regenerabile, o modalitate de a crea mai multe locuri de muncă în Europa, pe care noi le numim de obicei "locuri de muncă ecologice”.
Helga Trüpel
Mai multe anunţuri recente de noi instrumente IT, precum Google Books sau iPad, ar facilita accesul la conţinut cultural în format digital, mai precis prin aşa numitele "cărţi electronice” (e-books). Totuşi, cele mai multe dintre aceste iniţiative vin din Statele Unite. Ce face Comisia pentru a promova digitalizarea moştenirii noastre culturale pe continentul european?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Biblioteca Europeană Digitală, care abordează provocarea de a pune on line colecţiile bibliotecilor noastre naţionale, muzeele şi arhivele acestora, reprezintă o sarcină importantă a procesului de digitalizare, valorificare şi conservare a bogăţiei culturii noastre. Totuşi, trebuie să facem aceste lucruri fără a pune în pericol drepturile autorilor şi editorilor, inclusiv operele care nu sunt tipărite şi aşa numitele lucrări "orfane”. Trebuie, de asemenea, să evaluăm dacă eforturile noastre financiare şi parteneriatele public-privat care se desfăşoară din când în când se ridică la nivelul acestei provocări sociale atât de importante.
În această perspectivă, le-am cerut vicepreşedintei Kroes şi dnei comisar Vassiliou să înfiinţeze un sfat al înţelepţilor. Sunt bucuros să vă anunţ astăzi că dl Maurice Lavie, dna Elizabeth Nigerman şi dl Jacques Decare vor fi însărcinaţi cu această îndatorire. În calitate de membri ai sfatului înţelepţilor, vor promova această idee de a păstra moştenirea noastră foarte importantă prin digitalizare, bineînţeles respectând în totalitate drepturile de proprietate. Aştept cu interes să primesc recomandările dumnealor în ceea ce priveşte aceste chestiuni importante până la sfârşitul acestui an.
Ryszard Czarnecki
(PL) Domnule Barroso, aş dori să aflu, după părerea dumneavoastră, în ce fel va fi afectată ocuparea forţei de muncă din sectorul aviaţiei din cauza închiderilor spaţiului aerian care durează de câteva zile? Astăzi, pe prima pagină a influentului ziar Financial Times era scris că situaţia închiderii spaţiului aerian, care a afectat aproape 7 milioane de pasageri şi a dus la anularea a 80 000 de zboruri, a provocat industriei aviatice pierderi de 200 de milioane de dolari pe zi. După părerea dumneavoastră, cum va afecta acest lucru ocuparea forţei de muncă din acest sector? - pentru că am înţeles că acesta a fost principalul motiv pentru care dumneavoastră şi dl Van Rompuy nu aţi putut fi prezenţi la funeraliile preşedintelui Poloniei, care s-au desfăşurat la Cracovia.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - În primul rând, în ceea ce priveşte funeraliile, aş dori să separ această chestiune de restul lucrurilor.
I-am purtat un respect deosebit preşedintelui Kaczyński. Am colaborat în mod foarte loial cu dumnealui. Am făcut tot ce am putut ca să ajung la înmormântare.
Am fost prezent la toate ceremoniile la care am putut ajunge, ceremonii care au marcat decesul preşedintelui Kaczyński, al soţiei sale şi pe cele ale tuturor celor care şi-au pierdut viaţa în acel accident tragic. Nu pot înţelege cum este posibil să se aducă asemenea critici instituţiilor europene, folosind decesul atâtor oameni.
Am încercat până în ultimul moment să merg la funeraliile preşedintelui Kaczyński. Problema a fost că de-abia sâmbătă seara, foarte târziu, am primit informaţia că zborul care era organizat de autorităţile belgiene a fost anulat. Aşa că nu a mai fost posibil să merg la înmormântare.
Prin urmare, vreau să precizez foarte clar faptul că am făcut tot ce mi-a stat în putinţă să îmi prezint omagiile, nu doar celor care au murit în tragicul accident, ci şi naţiunii poloneze.
În legătură cu acest subiect, permiteţi-mi să folosesc celălalt minut pentru a răspunde la întrebarea privind sectorul aviatic, suntem conştienţi de impactul puternic pe care această problemă vulcanică îl are asupra industriei şi tocmai de aceea deja ne facem treaba, pentru a găsi o cale pentru a ajuta, dacă este nevoie, industria aviatică europeană.
Companiile suferă grave pierderi economice, care sunt cauzate de faptul că nu îşi pot efectua activităţile comerciale timp de mai multe zile. Este nevoie să căutăm o soluţie globală pentru a ajuta industria să iasă din această criză şi, de fapt, avem un precedent, care a fost criza de după 11 septembrie. Prin urmare, căutăm posibilităţi pentru a mai îndulci regulile privind ajutorul de stat, aşa cum am făcut şi în trecut. Am discutat această chestiune în timpul întrunirii de astăzi a colegiului.
Nikolaos Chountis
(EL) Domnule preşedinte, domnule Barroso, potrivit statisticilor oficiale, şomajul din Uniunea Europeană a fluctuat între 8 şi 9 % între 2000 şi 2006, graţie Strategiei de la Lisabona, în care se vorbea despre ocupare completă a forţei de muncă.
Într-un raport recent, Comisia susţine că rata şomajului va atinge şi va depăşi 10 % în 2010, că va fi "un vulcan social”, ca să folosesc limbajul momentului.
În plus, într-un grup de ţări care aplică programe de austeritate, precum Irlanda şi Grecia, dar şi în ţări precum România, Ungaria şi Letonia, unde s-a implicat Fondul Monetar Internaţional, şomajul a ajuns la niveluri record.
În acest context, vă întreb: a studiat Comisia repercusiunile acestor politici de austeritate, pe care le promovaţi şi pe care îndemnaţi ţările să le urmeze pentru a ieşi din criză? Aţi studiat repercusiunile asupra ocupării forţei de muncă şi asupra economiei unei ţări în care s-a implicat Fondul Monetar Internaţional? Credeţi că rata şomajului va scădea în Europa ca urmare a acestor politici?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Nu obligăm pe nimeni să ia vreo măsură. În ceea ce priveşte Grecia, deciziile au fost luate de autorităţile elene, însă veţi înţelege cu siguranţă că această situaţie de dezechilibre macroeconomice din economia Greciei este una negativă atât pentru creştere, cât şi pentru ocuparea forţei de muncă.
Este clar că, fără o restabilire a încrederii în finanţele publice ale Greciei, nu vor exista nici investiţii şi nici creştere în Grecia. Fără creştere, nu putem genera ocuparea forţei de muncă. Iată de ce nu trebuie să aşezăm stabilitatea şi rigoarea macroeconomică în contradicţie sau în opoziţie cu creşterea. Problema este să vedem cum putem gestiona o tranziţie, cum putem menţine stimulii în economiile care pot face această tranziţie şi, în acelaşi timp, să respectăm echilibrele necesare ale stabilităţii macroeconomice. Acestea sunt motivele pentru care este în interesul economiei Greciei şi al lucrătorilor eleni ca finanţele publice ale Greciei să îşi recapete credibilitatea cât mai repede posibil.
Paul Rübig
(DE) Întrebarea mea se referă la erupţia vulcanică, un fenomen care, fără îndoială, va avea un anumit impact asupra particulelor de materie şi a emisiilor de CO2. Credeţi că este posibil să se evalueze ce niveluri de particule de materie ar trebui luate în calcul pe viitor pentru ca locurile de muncă să nu fie puse în pericol? Directivele noastre privind calitatea aerului prevăd restricţii semnificative în acest sens.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Această problemă a erupţiei vulcanului depăşeşte limitele de control ale instituţiilor europene sau ale guvernelor naţionale. Fenomenul s-a petrecut, iar acum noi trebuie să reacţionăm la consecinţele sale.
În ceea ce priveşte industria aviatică, am spus deja că analizăm ce putem facem, bazându-ne totodată pe precedentul care s-a stabilit după 11 septembrie.
În ceea ce priveşte situaţia economică, sunt de părere că este prea devreme pentru a face o evaluare generală a pagubelor provocate şi probabil este mai bine să evităm scenariile prea dramatice - sau să spunem panicarde. Credem că acum este important să evaluăm pagubele şi să căutăm să vedem ce putem face la nivel european, ţinând cont de un lucru important - la nivel european, noi suntem responsabili pentru 1 % din bugetul public. Restul de 99 % depinde de statele membre. Prin urmare, cred că este nedrept să aşteptăm de la Uniunea Europeană să încerce să rezolve toate problemele, în condiţiile în care nu dispunem de mijloacele necesare pentru acest lucru.
Piotr Borys
(PL)Domnule Barroso, în Strategia 2020 aţi prezentat niveluri foarte ambiţioase ale creşterii ocupării forţei de muncă, de la 63 % la 76 %, şi o reducere a ratei şomajului în rândul persoanelor care îşi abandonează studiile la 10 %, însă şi o mai mare importanţă acordată educaţiei, care este cheia dezvoltării, în aşa fel încât, în viitor, 40 % dintre cetăţenii europeni să îşi finalizeze studiile terţiare.
În această privinţă, aş dori să adresez următoarea întrebare: Fondul social european şi fondurile destinate cercetării şi dezvoltării vor fi menţinute în viitorul buget al Uniunii Europene? Pentru că acestea sunt, de fapt, cheia promovării metodelor moderne, inovaţiei şi creşterii ocupării forţei de muncă. Nu credeţi că ar trebui să dăm, de asemenea, mai multă importanţă dezvoltării microîntreprinderilor? Pentru că aceasta este cea mai bună metodă de a încuraja auto-angajarea, iar nivelul de auto-angajare este încă scăzut în prezent. Prin urmare, în acest context, aceste întrebări par să fie justificate.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Da, ştiţi că am propus ca educaţia să fie unul dintre obiectivele din UE 2020, care să includă şi lupta împotriva abandonului şcolar şi o mai bună promovare a educaţiei terţiare. Credem că este imposibil să discutăm despre competitivitatea europeană fără a face referire la educaţie.
De aceea încercăm să convingem statele membre să accepte acest obiectiv şi, bineînţeles, după aceea va trebui să existe o mobilizare a resurselor, unele de la statele membre şi unele de la Uniunea Europeană. Apoi va trebui să discutăm perspectiva financiară. Nu am ajuns încă în acel punct, însă, fără îndoială, cred că anumite măsuri trebuie luate şi la nivel european, pentru a completa eforturile depuse de guvernele naţionale. Într-adevăr, în cadrul Fondului social, avem deja anumite acţiuni pentru tineri, pentru stagii de ucenicie şi pentru stagii de formare. Aceasta este intenţia noastră. Nu putem anticipa ce fonduri vor fi disponibile pentru Fondul social, însă cu siguranţă credem că ar trebui să dovedim ambiţia necesară la nivelul instrumentelor europene.
Jutta Steinruck
(DE) Ieri, presa ne anunţa că fabrica Opel din Antwerp se va închide. Acesta este doar unul dintre multele exemple de pierdere a locurilor de muncă în Europa. Joia viitoare, sindicatele europene din industrie vor organiza o zi de proteste în întreaga Europă. Sindicatele solicită ca locurile de muncă şi viitorul Europei ca bază industrială să fie protejate. Membrii sindicali doresc ocuparea completă a forţei de muncă, însă doresc şi politici europene eficiente şi răspunsuri clare acum, nu peste cinci ani.
Programul dumneavoastră nu furnizează informaţii foarte decisive în acest sens. V-aţi referit numai la orientări şi la raportul privind Strategia Europa 2020. După părerea mea, aceste lucruri nu sunt suficient de specifice. Ar trebui să daţi exemple. Ce intenţionaţi să faceţi pentru a restabili sectoarele industriale de importanţă strategică din Europa şi ce rol joacă acum Comisia în asigurarea viitorului industriei auto şi în protejarea locurilor de muncă?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Orientările privind ocuparea forţei de muncă depind foarte mult de creşterea economică generală, însă intenţionăm să consolidăm aspectul privind ocuparea forţei de muncă din strategia noastră UE 2020. De fapt, avem patru orientări: creşterea participării pe piaţa muncii şi reducerea şomajului structural, dezvoltarea unei forţe de muncă calificate, promovarea calităţii locurilor de muncă şi învăţarea de-a lungul vieţii, îmbunătăţirea performanţei sistemelor de educaţie şi creşterea nivelului de participare la socioeducaţie, precum şi combaterea sărăciei şi a excluderii sociale.
Acestea sunt orientări generale care acum trebuie urmate de instituţiile europene cu toate instrumentele pe care le au la dispoziţie, dar şi de guvernele naţionale. Este adevărat că problemele nu se vor rezolva aşa, însă nu există o soluţie magică sau un remediu pentru şomajul din Europa. Soluţia trebuie să vină şi din măsurile generale luate pentru creştere din punctul de vedere al respectului pentru stabilitatea financiară, al încrederii în pieţele noastre şi al folosirii potenţialului pieţei interne. Este singura modalitate de a acţiona.
În ceea ce priveşte industria auto, bineînţeles că ştim că s-a înregistrat supracapacitate nu numai în Europa, ci şi în întreaga lume, şi urmărim acest aspect îndeaproape chiar în industrie, inclusiv în cadrul sindicatelor din sector.
Hannu Takkula
(FI) Domnule preşedinte, domnule comisar, şomajul şi excluderea în rândul tinerilor reprezintă o mare problemă. Aşa cum aţi spus şi dumneavoastră, 20 % dintre tineri sunt şomeri.
Problema este şi faptul că, în timp ce multe persoane sunt disponibilizate, o mare parte dintre cei disponibilizaţi au depăşit vârsta de 50 de ani. Totuşi, în acelaşi timp, cetăţenii din unele state membre spun că trebuie să extindem perioada de timp pe care oamenii trebuie să o muncească, şi se spune, de asemenea, că trebuie să ridicăm pragul de pensionare şi că avem nevoie de mai mulţi lucrători de peste hotare. Prin urmare, acest lucru ar necesita o cantitate mare de migrare a forţei de muncă. După părerea mea, aici este o contradicţie.
Aş dori să întreb: dacă oamenii vor să prelungească perioada de timp de muncă, atunci de ce persoanelor cu vârste de peste 50 de ani nu li se oferă şansa de a continua să muncească; de ce sunt, în schimb, disponibilizaţi? De ce nu creăm oportunităţi pentru tineri, ci le spunem că avem nevoie de migrarea forţei de muncă de peste hotare?
Care este strategia europeană în acest sens? Nu putem elabora o astfel de strategie? Cred că suntem cu toţii de acord că tinerii talentaţi ar trebui să îşi găsească un loc de muncă şi că nu ar trebui să fie excluşi. Societatea noastră va plăti mereu scump această excludere.
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Eu vreau să câştigăm această bătălie a competitivităţii la nivel mondial. Un lucru este sigur: avem nevoie de mai mulţi oameni, care să muncească mai mult şi pentru o perioadă mai mare de timp - şi, aş adăuga, mai competitiv.
Nu există nicio contradicţie între a avea o perioadă mai lungă de lucru în timpul vieţii şi a avea un anumit grad de imigrare în Europa. De fapt, este un lucru extraordinar, însă în prezent sunt aproape un milion de locuri de muncă neocupate în Germania şi aproape o jumătate de milion în Marea Britanie. Acest lucru arată că există o problemă de dezechilibru între oferta şi cererea de muncă.
Sunt multe de făcut în acest domeniu. Eu cred că reformele pensiilor reprezintă o altă modalitate de a contribui la soluţie. Ţin să subliniez faptul că, în timpul crizei, statele membre nu au apelat la politica tradiţională de a obliga oamenii să părăsească mai repede câmpul muncii. Nu au făcut acest lucru. De fapt, a fost posibil să menţină oamenii mai mult timp în câmpul muncii. Este un lucru important, întrucât, pentru ca Europa să rămână competitivă, trebuie să creştem nivelul de ocupare a forţei de muncă în Europa.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Domnule Barroso, aţi spus în discursul dumneavoastră de astăzi că una dintre priorităţile Comisiei în cadrul politicii sale privind ocuparea forţei de muncă este, printre altele, să ajute absolvenţii şi tinerii să reuşească să intre pe piaţa muncii.
Ştim că rata şomajului înregistrată în acest grup social este foarte mare în prezent. În Spania este în prezent de aproape 40 %, în timp ce în Polonia este de 20 % şi, din păcate, creşte pe zi ce trece. Cred că o problemă este faptul că materiile care se predau nu sunt compatibile cu nevoile pieţei muncii şi, în plus, accesul la experienţă iniţială în muncă este unul foarte slab.
După părerea dumneavoastră, se poate vorbi despre o eficacitate scăzută a programului Leonardo da Vinci în domeniul educaţiei şi al pregătirii profesionale? Cum evaluaţi dumneavoastră programul? Pregăteşte Comisia Europeană măsuri noi pentru a soluţiona problema creşterii ratei şomajului în rândul tinerilor şi, dacă da, care sunt acestea? Domnule Barroso, ce le puteţi oferi şi propune astăzi tinerilor din Europa?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Şomajul în rândul tinerilor este cea mai gravă problemă din prezent din punctul de vedere al şomajului din Europa, întrucât a depăşit 20 %.
Tocmai de aceea am anunţat trei iniţiative concrete: "Tineretul în mişcare”, "Angajarea tinerilor” şi "Calificări noi pentru locuri de muncă noi”. "Tineretul în mişcare” pentru a creşte eficacitatea şi echitatea sistemelor europene de educaţie şi pregătire; "Angajarea tinerilor” pentru a găsi modalităţi de a depăşi impactul pe care criza îl are asupra tinerilor şi "Calificări noi pentru locuri de muncă noi” pentru a echilibra oferta şi cererea de calificări şi muncă.
Am subliniat situaţia din două dintre cele mai mari state membre din Europa, pentru că, până în 2020, încă 16 milioane de locuri de muncă vor necesita calificări înalte şi, de exemplu, Fondul social european va cheltui 13,5 milioane de euro, între 2007 şi 2013, pentru a promova măsuri de adaptabilitate pentru lucrători şi societăţi.
Prin urmare, există anumite măsuri pe care le luăm la nivel european, la nivel comunitar, pentru a completa acţiunea statelor noastre membre în privinţa problemei şomajului în rândul tinerilor.
Elisabeth Schroedter
(DE) Domnule Barroso, trebuie să vă contrazic. Aţi spus că Strategia Europa 2020 a inclus măsuri menite să exploateze potenţialul de creare de locuri de muncă ecologice în Uniunea Europeană. Nu este adevărat. Pur şi simplu nu aţi inclus acest aspect în strategie şi mă întreb de ce. Este evident că dacă doriţi să generaţi ocuparea locurilor de muncă, ecologizarea economiei reprezintă o foarte bună oportunitate pentru crearea de locuri de muncă. De ce nu face acest lucru parte din Europa 2020? Ce intenţionează Comisia să facă pentru a exploata complet potenţialul de creare de locuri de muncă al unei economii durabile în Europa, în special ţinând cont de faptul că Preşedintele Consiliului European a inclus acest aspect ca punct important în conceptul său, pentru că este de părere că oferă o foarte importantă oportunitate? Ce intenţionează Comisia să facă?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Trebuie să vă reamintesc faptul că pachetul privind schimbările climatice şi energia a fost lansat de Comisie, iar noi am subliniat potenţialul mare pentru crearea de locuri de muncă în anumite sectoare ale aşa numitei ecologizări a economiei şi că, fără îndoială, prioritatea pentru viitor este unul dintre cele mai importante obiective ale strategiei UE 2020.
Am pus în centrul strategiei UE 2020 obiectivele noastre privind climatul şi energia, de la reducerea cu 20 % a gazelor cu efect de seră la creşterea la 20 % a energiilor regenerabile şi la creşteri de 20 % în eficienţa energetică.
De exemplu, pentru a atinge obiectivul de creştere la 20 % a energiilor regenerabile, vom crea locuri de muncă în sectorul energiilor regenerabile. Prin urmare, acest aspect este un element central al strategiei noastre economice pentru viitor şi, de fapt, a devenit unul dintre principalele obiective. Creştere, nu doar creştere inteligentă şi echitabilă, ci şi creştere durabilă.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Domnule preşedinte, s-au spus foarte multe lucruri aici despre tineri, lucruri care sunt corecte de altfel. Mai există o categorie de persoane care sunt grav afectate de această criză a ocupării forţei de muncă, iar acestea sunt femeile. Adică, în acest moment, când economiile naţionale se îndatorează şi statele membre îşi reduc bugetele, aceste reduceri bugetare sunt deseori direcţionate spre domenii precum sănătatea şi educaţia, domenii în care lucrează femei.
Aş dori să vă mai întreb, domnule Barroso, ce veţi spune şi ce intenţionaţi să faceţi în privinţa acelor state membre care fac reduceri în domeniul resurselor umane, al educaţiei şi al sănătăţii, în ciuda faptului că Strategia 2020 spune că trebuie să fim inventivi în aceste domenii? Având în vedere faptul că, în acest moment, tendinţa din statele membre este "să taie, taie, taie” şi nu "să investească, investească, investească în oameni”, ce intenţionaţi să faceţi în ceea ce priveşte aceste state membre?
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - Şomajul în rândul femeilor crescuse la 9,3 % în februarie 2010, comparativ cu rata de 9,8 % înregistrată în rândul bărbaţilor, deci este mai scăzut decât în cazul bărbaţilor. Totuşi, aşa cum aţi spus şi dumneavoastră, este adevărat că, pe viitor, ocuparea forţei de muncă de către femei ar putea genera mai multă îngrijorare, întrucât unele dintre sectoarele care vor fi cel mai grav afectate de viitoarele înăspriri fiscale sunt tocmai cele care depind mai mult de activitatea femeilor.
Ceea ce trebuie să facem este să le cerem statelor membre să reflecte acest lucru în politicile lor şi să nu accepte ca femeile să fie dezavantajate în această tranziţie. Credem că obiectivul în ceea ce priveşte rata de ocupare a forţei de muncă - şi am discutat acest aspect cu statele membre în cadrul Consiliului European - ar trebui să fie direcţionat către promovarea ocupării forţei de muncă atât de către bărbaţi, cât şi de către femei. De fapt, în unele state membre, potenţialul este foarte mare în acest sens. Există unele state membre în care rata ocupării forţei de muncă de către femei este în continuare mult mai mică decât în cazul bărbaţilor.
Preşedinte
Domnule Preşedinte Barroso, vă mulţumesc pentru răspunsurile dumneavoastră şi pentru faptul că aţi fost prezent la timpul afectat întrebărilor din Parlamentul European. Cred că a fost o discuţie interesantă.
Vă mulţumesc, stimaţi colegi, că aţi fost activi în ora care a trecut.
Ne vom întâlni şi luna viitoare pentru timpul afectat întrebărilor cu preşedintele Barroso.
