Peking + 15 - izhodišča Organizacije združenih narodov za ukrepanje na področju enakosti spolov (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o:
vprašanje za ustni odgovor Svetu: Peking + 15 - izhodišča Organizacije združenih narodov za ukrepanje na področju enakosti spolov gospe Svensson v imenu Odbora za pravice žensk in politiko enakih možnosti - B7-0007/2010) in
vprašanje za ustni odgovor Svetu: Peking + 15 - izhodišča Organizacije združenih narodov za ukrepanje na področju enakosti spolov gospe Svensson v imenu Odbora za pravice žensk in politiko enakih možnosti - B7-0008/2010).
Eva-Britt Svensson
Vprašanje pravic žensk je vedno visoko na mojem dnevnem redu, zato me še posebej veseli, da danes o tem razpravljamo tudi na plenarnem zasedanju. Odbor za pravice žensk in politiko enakih možnosti je sprejel resolucijo, ki predstavlja stališče Parlamenta glede pekinških izhodišč za ukrepanje. Zahvaljujem se našim kolegom v odboru za dobro sodelovanje.
Izhodišča, sprejeta 1995 znotraj okvira Združenih narodov, so bila zgodovinsko pomemben korak. Izhodišča za ukrepanje so bila prvi tovrstni globalni dokument. Zajemala so celoten pogled na razmere in pravice žensk. ZN imajo dolgo in ponosno tradicijo na področju človekovih pravic in so deklaracijo sprejeli že leta 1948.
Splošna deklaracija vsebuje 30 členov, ki so pogostokrat citirani. Ta deklaracija je že navajala - v členu 2 -, da je vsakdo upravičen do vseh pravic in svoboščin, brez kakršnega koli razlikovanja, spol pa je izrecno omenjen. Znotraj EU vprašanje enakosti med ženskami in moškimi jasno temelji tako na pogodbah, kot tudi v Listini o temeljnih pravicah.
Odbor je bil enotnega mnenja glede pomembnosti pekinških izhodišč za ukrepanje in potrebe po delu znotraj EU pri sistematičnemu spremljanju dogodkov in zagotavljanju, da se na vseh področjih približamo večji enakosti spolov. Nov Evropski inštitut za enakost spolov, s sedežem v Vilni, nam bo omogočil, da bomo pridobili pomoč pri tem delu, prav tako pa bo lahko izvedel raziskavo, s katero bo pokazal, da so politični ukrepi najbolj učinkoviti, saj ostajajo številna področja na katerih nimamo potrebnih dejstev ali znanja.
Podpiramo predlog o evropskem nalogu za zaščito in zelo vesela sem, da ga je špansko predsedstvo predložilo. Pekinška izhodišča za ukrepanje vsebujejo številna področja, ki so izjemno pomembna, če želimo doseči napredek. Gre za področja, kot so revščina, ki najbolj pesti ženske, neustrezen dostop do zdravstvene oskrbe za ženske, nasilje nad ženskami v vseh oblikah in neenakost v gospodarskih strukturah in gospodarski politiki.
Kot veste, bo delegacija osmih poslancev v EP odpotovala v New York, kjer bo zastopala Evropski parlament. Spremljali bomo razprave in pogajanja, ki so del ocene, kakšen napredek je svet v 15 letih dosegel pri uresničevanju ciljev teh izhodišč. Resolucijo, ki jo bomo jutri sprejemali, bomo odnesli v New York in za nas je zelo pomembno, da jo imamo s sabo.
Odbor je sprejel odstavek, v katerem je navedeno, da spolno in reproduktivno zdravje ter spolne in reproduktivne pravice predstavljajo del pravic žensk ter da jih je treba izboljšati v Evropi in globalno. Skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) je glede tega ostavka zahtevala ločeno glasovanje. Vsi se zavedamo, da ko želijo ljudje glasovati ločeno o odstavku, je to zaradi tega, ker gre za še posebej pomemben odstavek in zato ne želijo, da bi se o njem glasovalo v paketu s preostalim delom resolucije.
Popolnoma se strinjam s skupino PPE, da je odstavek 9 osrednji del resolucije. Vendar pa se bojim, da želijo glasovati proti temu odstavku, kar bi bilo po mojem obžalovanja vredno. V celoti se zavedam, da imajo poslanci Parlamenta različne poglede in vrednote in prav je tako. Zato razpravljamo in debatiramo. Vendar to besedilo predstavlja minimum in bi ga zaradi tega lahko vsi podprli. Predlagano ni bilo nobeno besedilo, ki bi nadomeščalo odstavek 9. Obžalovanja vredno bi bilo, če bi odšli v New York z resolucijo, ki ne navaja niti minimuma glede tega temeljnega vprašanja, ki je nenazadnje osrednje vprašanje na globalni ravni.
Upam in verjamem, da lahko vsakdo sprejme besedilo v trenutni obliki, saj navaja le to, kar je za vse nas samoumevno. V procesu smo prav tako tesno sodelovali z več tisoč različnimi ženskami in ženskimi organizacijami, da bi temu dokumentu dali edinstveno podlago.
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. - (ES) Gospa Svensson, hvala za vaše vprašanje, saj vemo, da je enakost spolov eno izmed ključnih in prednostnih vprašanj španskega predsedovanja Svetu Evropske unije. Predsedstvo ima več sklopov ciljev, ki izražajo to idejo enakosti z vidika pomembnost nediskriminacijske klavzule pa tudi v povezavi s tem, kar ste omenili in sicer z bojem proti seksističnim nasiljem in pomembnostjo obstoja naloga za zaščito žrtev seksističnega nasilja.
Veseli me, da je prisotna komisarka Reding, ki je odgovorna za izvedbo vsega, kar se nanaša na enakost med moškimi in ženskami s sodnega stališča. Prav tako se želim opravičiti, da ni prisotna španska ministrica za enakost, ker se je pravkar udeležila glasovanja v španskem senatu glede reforme zakona o splavu z dobrim rezultatom, saj je bil danes popoldan sprejet v španskem parlamentu.
Svet Evropske unije je vedno odobraval in podpiral Unijo in Združene narode na področju enakosti spolov. Švedsko predsedstvo je pripravilo poročilo Peking +15, ki ga bo špansko predsedstvo predstavilo na 54. seji Odbora za status žensk in povedati moramo, da čeprav je na tem področju bil dosežen velik napredek, je še vedno treba opraviti veliko dela.
V zvezi s tem je predsedstvo na primer izpostavilo potrebo po izboljšanju podatkov in boljši uporabi kazalnikov, ki smo jih vzpostavili v zvezi s pekinškimi izhodišči za ukrepanje. Kot veste, znotraj Evropske unije obstaja 12 kazalnikov za spremljanje, ocenjevanje in vrednotenje dejanske enakosti spolov, čeprav jih v nekaterih primerih še vedno nismo uspeli oblikovati, na primer na področju človekovih pravic, medijev in okolja.
Povedati želim, da bo špansko predsedstvo v maju izvedlo tehnično zasedanje, namenjeno razpravi o ženskah, medijih in stereotipih, kot temo, ki se nanaša na medije, kar prav tako spada v pristojnost komisarke Reding.
Na koncu želim povedati, da trenutno obstaja zelo pomembno vprašanje, ki se ga vsi zavedamo in sicer gospodarska kriza. Poleg škode, ki jo povzroča, lahko prav tako predstavlja oviro za napredek na področju enakosti med moškimi in ženskami. Prav tako drži, čeprav je paradoksalno, da nam lahko enakost spolov pomaga pri premagovanju in v boju proti krizi: prek enakosti spolov in enakem dostopu do delovnih mest za ženske in moške.
Pri tem posebej izpostavljam strategijo Evropa 2020. Institucije Evropske unije so javno izrazile, da strategija Evropa 2020 vključuje tudi stališče enakosti spolov tako, da je enakost med moškimi in ženskami prav tako del strategije.
V svojem lanskem poročilu je Evropski parlament pozval Svet in Komisijo, da v strategijo 2020 vključita poglavje o povezovanju dimenzije spolov. Svet EU za zaposlovanje, socialno politiko, zdravje ter potrošnike je lani 30. novembra, neuradni svet EPSCO, ki je pravkar potekal v Barceloni, je prav tako navedel, da si morajo države članice in Svet prizadevati v skladu s pristojnostmi, da bi bilo mogoče dimenzijo spolov vključiti v strategijo 2020 in da bodo upoštevana vsa ustrezna politična področja. Zato sem prepričan, da bo to, skupaj s programom dela Komisije, obsežnim programom dela, ki je bil vedno temeljni instrument pri usmerjanju te strategije, pomenilo, da bo ta vidik vključen v dokument, ki nam ga je Komisija obljubila za 3. marec o strategiji 2020 (kar sta omenila tudi predsednik Van Rompuy in predsednik Komisije José Manuel Barroso).
Še naprej si moramo prizadevati, še naprej moramo strmeti za napredkom na področju politik enakosti spolov. Ne gre le za vprašanje pravice, ampak tudi za vprašanje doslednosti z duhom Evropske unije, tako da lahko še naprej predstavlja referenčno točko za enakost med moškimi in ženskami v svetu.
Viviane Reding
Gospod predsednik, v čast mi je, da v prvem govoru v času za vprašanja v Parlamentu lahko odgovorim na vprašanja, ki se nanašajo na ženske. Kot komisarka za temeljne pravice resnično menim, da je tema človekovih pravic, povezana z enako obravnavo med moškimi in ženskami, ena izmed najpomembnejših, pa tudi ena najstarejših tem. Prav tako se čustveno spominjam, da sem pred več kot 15 leti, kot mlada poslanka v EP iz Luksemburga, tam pripravljala pekinška izhodišča za ukrepanje; sedaj v Evropskem parlamentu pripravljamo nadaljevaje pekinških izhodišč za ukrepanje. Sklenili smo poln krog.
Tega mi ni treba poudarjati; kot veste je enakost med moškimi in ženskami ena izmed temeljnih vrednot v Evropski uniji in računate lahko na trdno podporo Komisije na tem področju.
V tem letu bom predstavila novo strategijo Komisije o enakosti spolov, ki bo nadaljevanje obstoječega Načrta za enakost 2006-2010. čez nekaj dni, ko se bo začelo delo na 54. seji Odbora za status žensk v Združenih narodih, kar obeležuje 15. obletnico Pekinga, bo Evropski parlament poslal zelo pomembno delegacijo. Tudi sama bom navzoča, skupaj s predsednikom Sveta in to bo prvič. Med plenarnim zasedanjem bova oba spregovorila. Mislim, da je tudi to zelo močno sporočilo.
Prav tako bo priložnost, da na mednarodni ravni ocenimo napredek, dosežen na 12 področjih ukrepanja, ki so bila opredeljena v Pekingu in hkrati priložnost, da pogledamo, katere neenakosti še ostajajo, saj še vedno niso bili odpravljeni vsi problemi, čeprav je bil dosežen velik uspeh. Prav tako moram povedati, da je Evropska unija in bo tudi v prihodnosti pomembna zagovornica dela Združenih narodov, tako glede trenutne reforme institucionalnih mehanizmov in vzpostavljanja te enakosti spolov znotraj Združenih narodov.
Evropska unija prav tako predstavlja vplivno zagovornico z vidika razvoja, predvsem v sklopu razvojnih ciljev tisočletja, kar 50 % državljanom, ki globalno prispevajo k temu razvoju, zagotavlja pomembno vlogo. Zelo dobro se zavedamo, da brez prispevka žensk ne bo napredka. Zaradi tega je enaka obravnava moških in žensk horizontalna politika v Komisiji, ki je ne izvaja le komisarka, odgovorna za to področje, ampak tudi drugi komisarji na svojih področjih odgovornosti in sicer na področjih, ki se nanašajo na politike znotraj Evropske unije, kot tudi njene zunanje politike, predvsem pa na njene politike sodelovanja in razvoja.
Vsi vemo, da priprava pekinških izhodišč za ukrepanje, predstavlja velik korak naprej. Po sprejetju teh izhodišč se je integracija načela enakosti spolov razširila po vsej Evropski uniji. V Pekingu je bilo posredovan signal. Vpliv je bil resnično izjemen, glede na to, da v vseh naših državah članicah politike enakosti med spoloma niso več omejene na usmerjene ukrepe, ampak so sedaj vključene v vse ustrezne politike.
Pekinška izhodišča za ukrepanje so nam prav tako omogočila, da spremljamo dosežen napredek v zvezi z enakostjo na podlagi kazalnikov, ki jih je razvil Svet za večino področij ukrepanja. Obstaja 12 ukrepov in devet kazalnikov. Zelo ponosni smo na rezultate, vendar je še vedno treba pripraviti tri kazalnike, za katere menim, da jih bo Svet pripravil s sprejetjem sklepov za nadaljnji razvoj in pripravo teh izjemnih kazalnikov.
15. obletnica pekinških izhodišč za ukrepanje. Švedsko predsedstvo je pripravilo evidenco stvari, ki so bile izvedene v EU glede enakosti. Svet je sprejel nekaj sklepov, Parlament pa bo predstavil to gradivo, ki bo seveda prav tako našlo mesto v vseh drugih politikah, ki jih bo pripravila Evropska unija.
Oba predsednika sta pravkar izrazila svoji mnenji o strategiji Evropa 2020. Povsem naravno je, da bodo v tem sistemu, ki bo Evropo ponovno spravil v gibanje, ženske odigrale posebno vlogo, predvsem v času, ko je vsem manj ljudi zaposlenih. Dejansko nimamo več izbire: zenske potrebujemo za gospodarski razvoj. Ne gre več samo za vprašanje enakosti spolov; gre izključno za vprašanje gospodarske politike. Torej v tej zadevi nimamo nobene druge možnosti. Potrebujemo ženske, če želimo, da bo Evropa premagala svoje težave in ti novi kazalniki nam bodo pri tem seveda pomagali. V skupini na visoki ravni smo razvili program dela, ki nam bo omočil spremljanje obstoječih kazalnikov in pripravo kazalnikov, ki jih še moramo uvesti. Seveda nam bo pri tej nalogi pomagal Evropski institut za enakost spolov, ki bo od naslednjega tedna - in to je še en znak, ki se ujema z datumom zasedanja v New Yorku - imel stalni sedež v Vilni.
Gospod predsednik, po vrnitvi iz New Yorka vas bom obiskala, da bomo lahko obravnavali strategijo Komisije glede enakosti. Skupaj jo bomo pripravili. Pripravili jo bomo za 50 % našega prebivalstva, za 50 % naših državljanov in uspelo nam bo.
Christa Klaß
Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, svetovna konferenca o ženskah, ki bo naslednji teden potekala v New Yorku, nam daje priložnost, da svetovno družbo opozorimo na enakost med moškimi in ženskami. S tem bomo vsekakor izpostavili naš trenuten položaj glede na to, kar smo dosegli in kaj še želimo doseči, da bi opravili kritičen pregled. Poziv k enakosti, razvoju in miru na Svetovni konferenci o ženskah, ki je potekala 15. junija 1995 v Pekingu, je danes še vedno konkretna izjava naših ciljev, vključno v Evropi.
Smo na začrtani poti, trdno osredotočeni na cilje. Vendar pa moramo priznati, da ne gre za enostavno pot, da prihaja do prometnih zamaškov, blokad, včasih pa tudi do enosmernih cest. Vedno znova moramo na novo opredeliti pot, pri tem pa ostajati osredotočeni na končno destinacijo. Star nemški pregovor se glasi: vse ceste vodijo v Rim. Med iskanjem prave skupne poti nas vse pozivam, da poiščemo skupna stališča.
Politika enakosti spolov ne more in ne sme biti predmet glasovanja in stvar tesne, vsiljene večine. Moja skupina dopušča svobodo odločanja glede te zadeve in zaradi tega želimo glasovanje po delih, gospa Svensson. Enakost mora postati način razmišljanja. To zahteva pozornost in zahteva moč prepričevanja. Gospa Svensson se je v resoluciji dotaknila številnih odprtih ran. Še vedno obstajajo številne nezaključene zadeve, ki jih je treba obravnavati in ki so bile omenjene: nobenega stereotipnega razmišljanja, enako plačilo za enako delo, revščina med ženskami, nasilje nad ženskami in starajoča se družba, ki še posebej vpliva na ženske. Za nas so to ključna vprašanja ter resolucije, ki jih želimo obravnavati.
Izjave o nameri niso kaj dosti v pomoč. Samo seznam številnih resolucij, strategij in paktov zavzema dve strani poročila gospe Svensson. Za mojo skupino je zelo pomembno, da so, ko govorimo o enakosti, vedno omenjeni moški in ženske - pod enakimi pogoji, če se tako izrazim - in upamo, da nas bo konferenca, ki povzema po konferenci v Pekingu pripeljala en korak bližje k večji enakosti.
Zita Gurmai
v imenu skupine S&D. - Gospod predsednik v 2010 obeležujemo 15. obletnico priprave pekinških izhodišč za ukrepanje. To je čas za premislek, ko moramo premisliti tudi o novih načinih za doseganje ciljev, ki so bili zastavljeni leta 1995 in ne le ovrednotiti tisto, kar smo dosegli.
Začetek je bil ohrabrujoč: 1995 je bil dosežen globalni sporazum, v skladu s katerim so bile ženske in moški enaki v vseh pogledih, vključno v političnem, gospodarskem, pravnem in družbenem pogledu. Vendar je nadaljevanje kljub temu sporazumu manj vznemirljivo. Številni cilji pekinških izhodišč za ukrepanje še vedno niso izpolnjeni. V številnih državah ženske še vedno nimajo ustrezne vloge in položaja, revščina pa ima ženski pridih.
Celo v 21. stoletju, celo v razvitih državah, ponovno opažamo razprave o nekaterih osnovnih vprašanjih, ki postavljajo pod vprašaj že vzpostavljene pravice, kot je pravica do spolnega in reproduktivnega zdravja. Veseli me, da Evropski parlament temu ne sledi in se ravno nasprotno zavezuje k tem temeljnim pravicam. Vendar pa so politične razprave, konzervativni napadi na človekove pravice zaskrbljujoči in jasno kažejo na dejstvo, da boj za pravic žensk še zdaleč ni končan.
Mislim, da o človekovih pravicah ni mogoče razpravljati. Ne smemo dopuščati skupnega najmanjšega imenovalca. Ko bomo čez nekaj dni odšli v New York, si moramo torej prizadevati za to, da bodo vse ženske imele enake pravice in da bodo te pravice zaščitene. Osebno bom to storila pod sloganom "moje telo, moja pravica", ki ga moramo posredovati vsem ženskam v svetu.
Antonyia Parvanova
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, če se ozremo nazaj na doseženo vse od sprejema deklaracije in pekinških izhodišč za ukrepanje pred 15 leti, ne moremo zanikati, da je treba še veliko storiti. Še vedno smo daleč od strateških ciljev Pekinga. Neenakost in stereotipi na podlagi spola so še vedno prisotnih v vseh regijah sveta, vključno z Evropsko unijo. Če želimo doseči napredek na tem področju, je ključnega pomena, da imamo na nacionalni ravni in na ravni EU zanesljive in primerljive podatke o pekinških kazalnikih. Prav tako moramo poskrbeti, da bodo ti kazalniki spremljani in bo tako mogoče ustrezno posodobiti strategijo EU o enakosti spolov.
V Evropi moramo še veliko postoriti.
Kot primer vzemimo razmere na trgu dela: zapolniti moramo vrzel v povprečni plači med spoloma, hkrati pa moramo biti pozorni na mesta in zastopanost žensk na vodilnih položajih, tako v javnih, kot tudi v zasebnih organizacijah.
Če globlje obravnavamo družbene pomisleke, neenakosti in diskriminacija, ki prizadenejo ženske, v večini primerov vodijo v izključenost in revščino. Revščina najbolj vpliva na zdravje. Feminizacija revščine ima resnične posledice na psihično in duševno zdravje žensk.
Ženske manjšin se spopadajo z revščino, izključenostjo in diskriminacijo. Njihovih potreb večinoma ne poznamo in jih spregledamo, njihovega glasu pa nihče ne sliši. Za Rominje je pričakovana življenjska doba lahko tudi 10 let krajša od življenjske dobe večinskega prebivalstva. Umrljivost dojenčkov je tri do štirikrat večja, kot pri večinskem prebivalstvu.
Diskriminacijo, izključenost in revščino je treba obravnavati tudi v luči starajočega se prebivalstva. Razlike v pričakovani življenjski dobi med moškimi in ženskami bodo povečale gospodarske in socialne težave samske starejše ženske. To je nov in resen pojav, ki ga je treba podrobno preučiti in ustrezno obravnavati.
Gospa komisarka, na koncu vas želim spodbuditi, da pripravite direktivo o nasilju nad ženskam. Vsi vas bomo podprli.
Nicole Kiil-Nielsen
v imenu skupine Verts/ALE. - (FR) V letu 2006 je OZN sporočila, da so najranljivejši in najrevnejši prebivalci glavne žrtve podnebnih sprememb. Dejstvo je, da ženske predstavljajo večino v obeh skupinah.
Na primer v podsaharski Afriki se ženskam, ki so že tako ali tako diskriminirane z vidika dostopa do in nadzora zemlje, vse večje pomanjkanje obdelovalne zemlje zaradi suše, še bolj omejuje sredstva za preživetje.
Nedavno poročilo kaže, da bo leta 2050 milijarda ljudi na begu pred sovražnim okoljem. Izguba varnosti za te podnebne begunce, ki so prisiljeni iskati zavetišče v začasnih taboriščih, še povečuje ogroženost žensk.
Vendar pa moramo priznati, da v zadnjih 15 letih niti eno evropsko zakonodajno besedilo o okolju ni vključevalo vidika enakosti spolov.
V imenu Skupine Zelenih/Evropske svobodne zveze pozivam Evropsko unijo in njene države članice, da vključijo perspektivo enakosti med moškimi in ženskami v vse presoje vpliva, zakonodajo in politike, ki se nanašajo na okolje.
Marina Yannakoudakis
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, skoraj 100 let je že, odkar je bila vsem ženskam v Združenem kraljestvu dana volilna pravica. Boj za pravice žensk ni nov pojav in rada bi se poklonila vsem zenskim organizacijam po svetu, ki se še vedno borijo za enakost med moškimi in ženskami.
Ženske želijo sprejemati neodvisne odločitve o svojih poslovnih karierah ali družini: izbira za delo v tradicionalno moškem poklicu ali enakost, izbira o skrbi za otroka in dela na domu. Okrepiti moramo položaj in vlogo žensk. Kot konzervativci verjamemo v izbiro in z izbiro v prožnost za ženske in skladno s tem tudi enakost.
Ali nenamerno povzročamo, da so ženske manj zaposljive s tem, ko zahtevamo takšne pravice poslovnih ponudb, ki jih v današnjem gospodarski klimi ne morejo zagotoviti? Ali prav tako ženske puščamo, da ostanejo doma pri otrocih zaradi tega, ker kot družba to manj cenimo, kot delovno mesto?
Komisarka je upravičeno povedala, da moramo ženske potegniti iz recesije in jih spraviti nazaj na delo. Prav tako moramo zagotoviti delovna mesta v malih podjetij, s tem pa bomo lažje dosegli ta cilj. Zaradi prekomerne zakonodaje tvegamo opuščanje malih podjetij, s tem omejujemo možnosti, ki jih želimo zagotoviti ženskam in posledično enakost, ki si jo zaslužijo.
Mara Bizzotto
Gospod predsednik, gospe in gospodje, v poročilu švedskega predsedstva o Pekingu ni nobenih sklicev na razmere nezahodnih žensk v Evropi. Torej tam problemi ne obstajajo ali pa jih nočemo videti. Vendar pa so razmere muslimank v svetu danes, tudi v Evropi, tragične.
Če ima zahodni feminizem krizo identitete, je to zaradi tega, ker smo se zaradi všečnosti multikulturnosti mnogi izognili reševanju teh vprašanj, ki predstavljajo temelj bojev, s katerimi se soočajo številne muslimanke v Evropi in v svetu.
Pustimo multikulturnost in politično korektnost pri miru in se spoprimimo z novim izzivom: Evropejci in Evropejke morajo sedaj podpreti muslimanke v Evropi pri njihovem boju za emancipacijo ter tako tudi pomagati tistim gibanjem v svetu, ki nasprotujejo islamskemu fundamentalizmu.
Smo se pripravljeni boriti in s tem zagotoviti, da ženske v Evropi ne bodo več obremenjene s simbolom duhovne smrti, kot je burka? Ali smo pripravljeni obravnavati poslabšanje položaja žensk v muslimanskih državah in v Evropi?
Če bo duh razprave o teh vprašanjih prevladal nad molkom, bomo dovolj močni, da podpremo boj žensk v svetu pri osvobajanju izpod islamskega jarma.
Edit Bauer
(HU) 15 let po sprejetju pekinških izhodišč za ukrepanje, lahko in moramo spregovoriti o številnih zadevah. Vendar bi raje spregovorila o naši nalogi. Na voljo nam je orodje in to orodje je sprejemanje zakonodaje. Na ravni držav članic in EU so se v 15 letih zgodile številne stvari; narejeni so bili številni koraki, predvsem kot posledica sprejemanja nediskriminatornih zakonov. To je predstavljalo pomemben korak naprej pri zagotavljanju enakih možnosti. Ne moremo biti zadovoljni z zakonodajo Skupnosti, pogostokrat pa tudi ne z zakonodajo držav članic, saj lahko pogostokrat vidimo dokaze, kako neučinkoviti so ti predpisi. Pogostokrat se po uveljavitvi zakonov razmere le malo spremenijo. Kot primer lahko navedemo razliko v plači med ženskami in moškimi. Zakon že več kot 30 let prepoveduje diskriminacijo na podlagi spola, pa vendar so se v zadnjih letih te razlike komajda kaj spremenile, občasno se celo povečujejo.
Dostop do teh pravic je poseben problem, saj je pravno sredstvo pogostokrat zelo drago in zapleteno. Oblasti, odgovorne za uveljavljanje enake obravnave, ki so zadolžene za nadzor nad zakonodajo o nediskiminaciji, so pogostokrat slabo opremljene, njihova pristojnost pa je zaradi pomanjkanja virov pogostokrat omejena na zagotavljanje informacij in nasvetov. Upam, da bomo letos imeli priložnost in preučili učinkovitost zakonov, ki jih tukaj oblikujemo in sprejemamo. Očitno je, da ni mogoče vsega rešiti z zakonodajnimi sredstvi. Stereotipe je težko spremeniti, vendar se moramo zavedati, da je učinkovitost naših zakonov odvisna od tega, ali bomo pri tem uspešni. En stavek za zaključek: občasno se je vsekakor vredno ozreti nazaj na pot, ki smo jo opravili, vendar pa moramo pri tem jasno videti tudi, kam gremo. Velika upanja polagamo na preoblikovano strategijo 2020, kot tudi na preoblikovanje strategije enakih možnosti.
Edite Estrela
(PT) Z velikim veseljem sem vam prisluhnila. Dali ste nam pozitivna sporočila in potrdili pripravljenost na ukrepanje. Res potrebujemo še veliko ukrepov, saj 15 let po Pekingu lahko vidimo, da so rezultati žal še vedno precej skromni. Ne gre le za revščino, s katero se še naprej soočajo predvsem ženske, ampak tudi za nepismenost, brezposelnost in nizke plače. Še naprej je prisotna diskriminacija pri dostopu do izobrazbe in zdravstvene oskrbe. Ženske so glavne žrtve trgovine z ljudmi in fizičnega, spolnega in psihološkega nasilja. Ženske so premalo zastopane v politiki in v upravah podjetij ali, povedano drugače, izključene so iz političnega in gospodarskega sprejemanja odločitev.
Prav tako vemo, da če naj bodo politike enakosti spolov ustrezne in učinkovite, morajo biti diagnoze zanesljive ter morajo temeljiti na primerljivih statističnih podatkih, ki so razčlenjeni po spolu. To potrebujemo, če želimo postaviti pravilne diagnoze in potem izvesti pravilne ukrepe.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Gospod predsednik, rada bi povedala, da nisem prišla v Parlament pozdraviti popolnoma nov zakon o splavu v Španiji.
Skrbi me za življenje ljudi in predvsem pa me skrbi za ženske - tu sem, da jih zagovarjam - katerih življenje je ogroženo zaradi seksističnega nasilja in tu sem, da jim ponudim prostor, v katerem lahko svobodno in varno živijo.
Resolucija parlamenta z dne 2. februarja 2006 je državam članicam priporočila, da zavzamejo stališče, ki ne dopušča nobenih oblik nasilja nad ženskami in da sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi bi zagotovile boljšo zaščito za ženske.
Stockholmski program, ki je bil sprejet v Parlamentu, vzpostavlja območje svobode, pravice in varnosti za vse evropske državljane, boj proti seksističnemu nasilju pa je bil označen kot prednostna naloga v tem programu. To je odražalo mojo zahtevo španskemu predsedstvu, da v svojem mandatu spodbuja evropski nalog za zaščito žrtev seksističnega nasilja, ter tako zagotovi, da bodo žrtve teh kaznivih dejanj deležne enake zaščite v vseh državah članicah.
V Evropi brez meja, bi moral tudi boj proti seksističnemu nasilju biti brez meja, države članice pa bi si morale močno prizadevati za uskladitev svojih zakonodaj, tako da bi boj proti zlorabi žensk prevladal nad zakonodajnimi ovirami, mi pa bi lahko končno zaščitili življenja žensk in njihovih otrok, vsaj v Evropski uniji.
Zato pozivam Komisijo in Svet, da storita vse, kar je potrebno in vse kar je v njunih močeh, da pride do napredka pri evropskem nalogu za zaščito žrtev, ki je zelo učinkovit instrument za zagotavljanje, da bodo tisti, ki ne spoštujejo dostojanstva žensk in njihove pravice, da živijo svobodno in varno, kaznovani.
Iratxe García Pérez
(ES) Gospod predsednik, ... (začetek govora zaradi tehničnih razlogov ni na voljo) ... 30 000 žensk je združilo svoj glas, zamisli, načrte za doseganje bolj poštene in enake družbe. Prihajajo iz različnih krajev, iz različnih ideologij in kultur, vendar si prizadevajo za isti cilj pri priznavanju pravice do enakosti in pravice, družbeni in politični udeležbi žensk, deljenju odgovornost, pravicah za spolno in reproduktivno zdravje.
Danes so ti cilji močneje prisotni, kot kadar koli prej in pred nami je še dolga pot. Ta resolucija torej izpostavlja temeljna vprašanja, kot so potreba po tem, da Evropska komisija pripravi svojo strategijo za nadziranje programa dela, trdne povezave s pekinškimi izhodišči in zagovarjanje politik večje enakosti, pri tem pa ne smemo pozabiti na perspektivo spola v zakonodajnem procesu.
Ne smem pozabiti, da lahko danes Evropa ostalemu svetu predstavlja referenčno točko na področju politik enakosti, vendar pa pri naših prizadevanjih in delu ne smemo pozabiti na ženske izven Evrope, ki nimajo nobenih temeljnih pravic.
Trdo si moramo prizadevati zanje in za ženske v Evropi.
Mariya Nedelcheva
(FR) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, čestitati želim gospe Svensson za pripravo osnutka te resolucije o izhodiščih Organizacije združenih narodov za ukrepanje na področju enakosti spolov.
Med moškimi in ženskami še danes na številnih področjih obstajajo neenakosti. Tu mislim na zaposlovanje, kjer je razlika v plačah občutna, še vedno pa je težko uskladiti družinsko in poklicno življenje. Naštela bi lahko še druge primere.
Kljub prizadevanjem v boju proti neenakosti med moškimi in ženskami, ni bil v celoti izpolnjen noben cilj Peking +15 - izhodišča za ukrepanje. Tu ne gre za vprašanje nenehnega ponovnega opredeljevanja ciljev, saj jih vsi dobro poznamo. Razmisliti moramo o vzpostavljenih ukrepih za doseganje teh ciljev.
Po mojem mnenju je ključnega pomena, da Evropska unija pripravi strategijo znotraj okvirov ciljev izhodišč Organizacije združenih narodov za ukrepanje, s poudarkom na treh glavnih področjih. Naša strategija mora obravnavati kratkoročno, srednjeročno in dolgoročno obdobje.
Kratkoročno mora biti opravljen podroben pregled vseh občutljivih področij v kontekstu gospodarske in finančne krize. Gre za natančno določanje kazalnikov, s katerimi bomo lahko ovrednotili in merili vpliv krize na zaposlovanje in gospodarske razmere žensk. Ti kazalniki morajo biti osredotočeni na gospodarske, socialne in okoljske vidike.
Srednjeročno gre za vprašanje, na nacionalni ravni, rednega spremljanja in posodabljanja statističnih podatkov, ki jih imamo. Prav zaradi tega je treba redno revizijo sklopov kazalnikov, ki so že bili razviti v okviru pekinških izhodišč za ukrepanje, izvajati kot pomembno funkcijo političnega, gospodarskega in socialnega konteksta. Upoštevanje teh dveh vidikov nam bo zagotovilo skladnost, ki jo za uresničevane naših skupnih ciljev potrebujemo na evropski ravni.
Dolgoročno moramo zagotoviti, da bodo politike enakosti spolov vključene, prav tako pa moramo spodbujati izmenjavo dobrih praks med državami članicami ter zagotoviti, da se bo načrt Evropske komisije ujemal z doseženim napredkom.
S sprejetjem te strukture na treh ravneh bomo občutno povečali možnosti za uresničitev naših glavnih ciljev.
Silvia Costa
(IT) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, Peking +15 se letos sooča z finančno, gospodarsko in zaposlitveno krizo, ki ima negativne posledice na življenjske in delovne pogoje več milijonov žensk v Evropi in svetu, ki pa lahko predstavlja priložnost za ponoven pregled razvojnih modelov, organizacije trga dela in socialnih politik.
Pri krepitvi ciljev Peking +15 mora Evropska unija kot prednostno nalogo, v imenu žensk, postaviti politike za zagotavljanje dostopa do okoljskih virov in kreditov, vključno s pomočjo mikofinanciranja; ravnovesje med družinskim in poklicnim življenjem, vključno s pomočjo sprejetja direktive o starševskem dopustu; politike usposabljanja in pobude za podjetja, ki zaposlujejo mlade ljudi in ženske; in boj proti trgovanju z ljudmi z novo direktivo, za katero upamo, da bo temeljila na resoluciji, ki je bila sprejeta na zadnjem delnem zasedanju v Strasbourgu.
Predvsem pa moramo podporo razvoju sodelovanja osredotočiti na krepitev položaja in vloge žensk v najrevnejših državah, predvsem v afriških državah, ter tako z ženskami zgraditi evro-afriško zavezništvo.
Dobro bi bilo - tu se obračam na komisarko in predsednika -, če bi evropska delegacija v New Yorku spodbujala in pridobila podporo za kampanjo, namenjeno podeljevanju Nobelove nagrade za žensko v Afriki, ki bi jo simbolično izročili voditelji združenj, ki delujejo v državah, ki zaradi konfliktov in revščine najbolj trpijo.
Sylvie Guillaume
(FR) Danes razpravljamo o enakosti med moškimi in ženskami, 15 let po četrti svetovni konferenci o ženskah, ki je potekala v Pekingu, prav tako pa praznujemo evropsko leto boja proti revščini in socialni izključenosti.
Rada bi vzpostavila povezavo med tema dvema, saj vsekakor drži, da so ženske še naprej žrtve negotovosti pri zaposlovanju. V Franciji na primer predstavljajo 80 % delavcev s polovičnim delovnim časom na negotovih in slabo plačanih delovnih mestih. Osemdeset odstotkov žensk zasluži manj, kot znaša minimalna plača, kar pomeni, da na koncu dobijo pokojnine, ki mejijo na minimalni dohodek, ki se omogoča preživetje. Poleg tega ostaja razlika med povprečnimi plačami žensk in moških še naprej zelo visoka.
Do neke mere torej enakost spolov obstaja samo v teoriji in ženske, ki še vedno nosijo velik del družinskih odgovornosti, so včasih prisiljene, da opravljajo več del hkrati za različne delodajalce in na koncu še vedno zaslužijo manj kot moški.
Zato moramo obvezno uvesti javne politike, ki so posebej namenjene tem neenakostim, tako na trgu dela, kot tudi doma, pa tudi sisteme socialnega varstva, ki se aktivno odzivajo na potrebe žensk. Brez takšnih ukrepov bodo cilji iz Pekinga še naprej ostali utopija.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Načelo enakosti spolov je zelo pomembno za Evropsko unijo v prizadevanjih za uresničitev ciljev rasti, zaposlovanja in socialne kohezije. Evropska unija je dosegla velik napredek pri izvajanju pekinških izhodišč, vendar ne moremo biti popolnoma zadovoljni s trenutnimi razmerami. Poročilo o izvajanju pekinških izhodišč je pokazalo, da v Evropski uniji cilji, ki si jih je zastavila, še niso bili doseženi. Zelo pomembno je, da se pekinški kazalniki uporabljajo za razvoj perspektive enakosti spolov v nacionalnih programih reform, kot tudi v nacionalnih poročilih o socialni varnosti in socialni vključenosti. Še vedno ni dovolj zanesljivih in primerljivih podatkov tako na nacionalni ravni, kot na ravni EU, ki bi določevali socialne kazalnike, vključno z revščino žensk, nasiljem nad ženskami in institucionalnimi mehanizmi. Ena izmed nalog Evropskega instituta za enakost spolov je obdelava primerljivih podatkov. Cilji, določeni v programu dela instituta, bi morali še posebej prispevati k izvajanju kazalnikov, določenih v Pekingu. Prepričana sem, da je v času gospodarske recesije ključnega pomena krepitev institucionalnih mehanizmov za enakost spolov.
Mairead McGuinness
Gospod predsednik, zahvaljujem se kolegom za prispevek k tej razpravi.
Nedavno sem se pogovarjala s skupino javnih uslužbenk na visoki ravni, z ženskami, ki so dosegle najvišje položaje pri svojem delu in skrbi jih, kako bi lahko še bolj napredovale. Nekoliko želim spremeniti potek te razprave, saj menim, da preveč časa porabimo, ko skušamo ženske spraviti v poklice, ne da bi pri tem upoštevali, zakaj obstajajo poklici, v katerih moški ne sodelujejo. Ključni razlog je v tem, da niso dovolj plačani in glede tega bom zelo jasna - ljudi, ki čistijo, dela, ki ga nihče ne želi opravljati, ne plačamo dovolj. Če bi pogledali, kako so porazdeljena plačila v tovrstnih poklicih, bi dosegli enakost na tej ravni, kot tudi na drugem koncu. Če želimo resnično enakost spolov, moramo po mojem mnenju obravnavati ta vprašanja.
Menim, da je špansko predsedstvo zelo zaskrbljeno glede vloge žensk v kmetijstvu. Tudi tukaj bodo odigrale zelo pomembno vlogo, vendar se tega nihče ne zaveda in na to nihče ne računa, vsekakor pa je to pomemben vidik naših prihajajočih reform kmetijske politike.
Obstajata dve drugi vprašanju, ki ju želim omeniti. K tej razpravi prispeva veliko žensk, vendar menim, da moram biti odkriti glede tega, koliko izmed nas ima vzdrževane otroke. Ali bi lahko bile tu, če bi jih imele? Da, ampak samo zaradi tega, ker zaslužimo veliko več, kot drugi ljudje, ki tega ne morejo.
Na koncu opozorimo še na ženske v Iranu. Včeraj smo slišali o njih in menim, da bi v tej razpravi in Parlamentu morali pohvaliti njihov boj in jim zaželeti vse najboljše.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Enake možnosti za ženske in moške predstavljajo temeljno načelo Evropske unije, ki izhaja iz zakonodaje Skupnosti. V 2009 so ženske predstavljale 24 % poslancev v nacionalnih parlamentih, 26 % članov nacionalnih vlad in 33 % izvršnih direktorjev v evropskih podjetij, pa tudi 18 % profesorjev na evropskih javnih univerzah. Prav tako želim omeniti, da je 81,3 % mladih žensk dokončalo vsaj srednješolsko izobrazbo, medtem ko 59 % univerzitetnih diplomirancev v Evropski uniji predstavljajo ženske.
Strategija za rast in zaposlovanje Evropske unije skuša zagotoviti, da bo do 2010 stopnja zaposlenosti med ženskami 60 %. Vendar pa je tveganje za revščino med ženskami predvsem mogoče pripisati razmeram v enostarševskih družinah, ki jih vodijo ženske. Pomembno je, da ženskam zagotovimo enake možnosti za razvoj in načrtovanje poklicne kariere, kot tudi pogoje, ki bodo podpirali uravnoteženost osebnega, poklicnega in družinskega življenja. Glede tega želim poudariti pomembnost ustanov za varstvo otrok. Zagotoviti skušamo, da bo 30 % otrok, mlajših od treh let, vpisanih in bo deležnih ugodnosti oskrbe otrok v tej starostni skupini.
Ilda Figueiredo
(PT) Ko se približujemo proslavljanju mednarodnega dneva žena, praznovanju ob stoletnici in 15 obletnici potrditve pekinških izhodišč za ukrepanje, lahko opazimo, da v življenju žensk še vedno obstajajo resni problemi, saj so žrtve negotovih zaposlitev, brezposelnosti, vse večje neenakosti, krize kapitalizma in nasilja v družbi, na delovnem mestu ter v družini. Revščina ima ženski pridih, tudi tu v Evropski uniji, kjer ženske predstavljajo večino od 85 milijonov ljudi, ki živijo v revščini. Zaradi teh razlogov ne podpiramo le resolucije, ki jo je potrdil Odbor za pravice žensk in politiko enakih možnosti, ampak hkrati tudi upamo, da jo bo potrdila večina v Parlamentu, vključno z odstavkom, ki poudarja spolno in reproduktivno zdravje, pravice pa so sestavni del načrta za pravice žensk, prav tako pa je ključnega pomena, da si še bolj prizadevamo za izboljšanje reproduktivnih pravic in zdravja žensk, tako v Evropi, kot tudi globalno.
Čas je, da odpravimo neenakost in stereotipe ter postavimo na prvo mesto zagovarjanje enakih pravic žensk in moških v socialnem razvoju.
Corina Creţu
(RO) Eno izmed področij ukrepanja, navedenih v pekinških izhodiščih za ukrepanje iz leta 1995, je bilo namenjeno boju proti nasilju nad ženskam. Petnajst let od te zgodovinske konference ZN je ocena prizadevanj za izboljšanje razmer žensk v svetu nerazveseljiva. Številni programi, ki so bili sprejeti v teh letih, še zdaleč niso prinesli želenih rezultatov, da ne omenim razvojnih ciljev tisočletja, ki vključujejo spodbujanje enakosti spolov. Žal nasilje v družini, uporaba posilstev, kot orožja v vojni, pohabljanje spolnih organov, prisilne poroke, trgovanje z ljudmi ali spolno suženjstvo še naprej ostajajo nočne more, ki uničujejo življenja več milijonov žensk v svetu.
Menim, da ne moremo govoriti o uspehu, če Evropska unija ne bo močneje sodelovala na tem področju. Potrebujemo celovito strategijo, namenjeno boju proti revščini, pomanjkanju izobrazbe in informacij, nekaznovanosti, oboroženim konfliktom in trgovanju z ljudmi za namene prostitucije. Ne smemo pozabiti, da je nasilje nad ženskami, preden postane vzrok hudobije, posledica, ki jo sproži sklop dejavnikov, za katere si moramo skupaj in odločno prizadevati, da jih odpravimo.
Franz Obermayr
(DE) Gospod predsednik, skozi izhodišča za ukrepanja iz Pekinga se vleče rdeča nit in sicer nediskriminacija. To je dobro. Ženske ne bi smele biti deležne slabših pogojev kot moški, če za to ne obstajajo utemeljeni razlogi.
Vendar menim, da uporaba ženskih kvot -, tako imenovane "pozitivne diskriminacije" - ni razumen pristop k temu problemu. Glavno merilo mora biti usposobljenost, ne spol. Zato odločno zavračam kvote za ženske pri imenovanju Evropske komisije. Namesto, da se ukvarjamo s kvotami, bi se morali osredotočiti na ženske, ki so zatirane in diskriminirane.
V Evropi še naprej dopuščamo, da muslimanke živijo v neke vrste vzporedni družbi, kjer so nasilje nad ženskami in druge oblika zatiranja del vsakodnevnega življenja. Dopuščamo, da muslimanke v Evropi nimajo nobene svobode pri odločanju o številnih področij svojega življenja. Začne se z načinom oblačenja, nadaljuje pa prek izobraževanja do izbire poklica, kot tudi z njihovo izbiro moža. Zagovorniki pravic žensk iz islamskih držav se obračajo na nas v upanju, da bomo na tem področju nekaj ukrenili. Kje je Evropa človekovih pravic, ko jo potrebujemo?
Zato menim, da bi morali prenehati s temi umetnimi razpravami o kvotah in se namesto tega spopadimo z množično diskriminacijo, ki smo ji vsak dan priča v Evropi pod pretvezo verske svobode - to resnično ne sodi v naše prosvetljeno skupnost vrednot.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Če ne bi bilo prejšnjega govornika, vas in ministra, bi imeli skupino žensk, ki razpravljajo o tem, kako izboljšati enakost spolov. Nedvomno gre za eno izmed najpomembnejših vprašanj v sodobni družbi in v sodobnem času, in strinjam se z gospo Svensson, da potrebujemo usklajene dejavnosti na vseh ravneh.
Poleg dejanskega problema nenehne trdovratne neenakosti spolov na evropski ravni prav tako ni nobene visoko kakovostne resolucije o razlikovanju med spoloma, ki bi se nanašala na dogovorjene indikatorje, na primer na področjih revščine pri ženskah, nasilja nad ženskami ali človekovih pravic žensk. Komisija bi zaradi tega Eurostatu morala naložiti nalogo priprave povezav za usklajevanje zbiranja primerljivih podatkov ali podatkov držav članic, istočasno pa bi morala Komisija pritisniti na države članice, naj aktivno sodelujejo z Eurostatom.
Kljub temu je EU še vedno vodilna v svetu na področju enakosti spolov in mislim, da bi morali s preostalim svetom deliti primere dobre prakse, ki jih v EU že imamo. V naslednjem krogu pogajanj bi se morali pogovarjati tudi o dobrih stvareh, ki smo jih dosegli. Verjamem, da bi čez pet let, ko bo 20. obletnica Pekinga, končno morali proslaviti večji napredek pri reševanju neenakosti spolov v svetu.
Angelika Werthmann
(DE) Gospod predsednik, enakost spolov je temeljno načelo EU. To načelo je navedeno v pogodbah, na spletnih straneh in pogostokrat veselo citirano na številnih mestih. Torej upravičeno vprašamo, zakaj vedno govorimo o tem. Odgovor je precej enostaven, saj enakost ni zagotovljena na številnih področjih. Veselim se dne, ko nam ne bo treba več govoriti o tem in bo načelo enakosti spolov končno uresničeno na socialnem področju.
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. - (ES) Gospod predsednik, strinjam se z vsemi govori, ki smo jih slišali, z vsemi, razen z govorom gospoda Obermayrja, s katerim se strinjam le deloma.
Ti govori poslank izražajo novo fazo, ki se začenja v Evropski uniji, tudi na področju enakosti spolov.
Enakost spolov ne prinaša koristi le ženskam, ampak tudi moškim. Enakost spolov je temeljno načelo za sobivanje. Vedel sem, da bodo danes spregovorile tako ženske, kot tudi moški, saj nam je to vsem v korist, ne samo ženskam in menim, da se je Evropska unija zelo inteligentno zavezala enakosti spolov.
To je storila v členu 2 Pogodbe o Evropski uniji, ki prvič omenja načelo enakosti med moškimi in ženskami v primarni zakonodaji; v členu 3 te pogodbe; v členu 8 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki navaja, da mora za vse politike Unije veljati načelo enakosti spolov. To pomeni vse politike: povedano drugače, pogodbe postavljajo načelo enakosti spolov v samo središče evropskih politik in postalo je temeljno načelo na političnem načrtu Evropske unije. Ta mandat, ki nam ga podeljuje Pogodba o Evropski uniji, moramo uveljaviti v praksi.
To želi doseči Špansko predsedstvo, to želi doseči Svet Unije in prepričani smo, da bo na sodelovanje pripravljena tudi Komisija.
Ravno včeraj smo imeli sestanek s Komisijo v Madridu. Prisotna je bila komisarka Reding in prepričani smo, da bo Komisija zelo tesno sodelovala in nam pomagala, da se bodo naše ambicije glede enakosti spolov uresničile že v času tega predsedovanja.
Če omenim samo eno stvar, ki se bo kmalu zgodila, 8. marec bo pomemben dan, saj gre za mednarodni dan žena, ko bo Evropski parlament v Strasbourgu obravnaval Listino za pravice žensk. Na isti dan bo tudi Svet EU za zaposlovanje, socialno politiko, zdravje ter potrošnike obravnaval idejo o enakosti, povezano s socialno kohezijo, ki je drugo načelo EU, enakost spolov, povezano s socialno kohezijo in odpravo nasilja.
Tema, ki je v govorih bila najpogosteje omenjana, je bila verjetno potreba po izkoreninjenju seksističnega nasilja, ki je največja težava naših družb, najslabše v naših družbah: nasilje nad ženskami.
Prepričan sem, da bo nalog za zaščito pred seksističnim nasiljem eden izmed dosežkov, saj bomo v naslednjih mesecih šele videli, kaj bo doseženo. Še enkrat povem, da bomo s Komisijo in Evropskim parlamentom še naprej sodelovali na tem področju.
Viviane Reding
članica Komisije. - Gospod predsednik, direktive o enakosti so se začele sprejemati v sedemdesetih letih prejšnjega stoletja in mnoge niso prispevale le k spremembi zakonov v državah članicah - takrat v državah članicah ni bilo nobenih zakonov - ampak so pripomogle k pripravi zakonov v državah članicah, zakonov o enakosti med moškimi in ženskami na vseh ravneh naše družbe. Kljub temu, glede tega imate prav, imamo dobre zakone, ki pa se v praksi ne izvajajo dobro. Mislim, da nam ni treba pripravljati novih zakonov, ampak moramo najprej poskrbeti za to, da se bodo zakoni dejansko izvajali v družbi.
Sanjam o času, ko bomo lahko v Parlamentu razpravljali pri tem pa bo 50 % govornikov in 50 % govornic. Sanjam o dnevu, ko ne bomo več potrebovali mednarodnega dneva žena, ker ne bomo imeli več nobenih problemov. Lepo je sanjati, praksa obstaja in stvari moramo vzeti v svoje roke. Prav zaradi tega sem zelo hvaležna španskemu predsedstvu, ki je vprašanje žensk postavilo na sam vrh seznama prednostnih nalog.
Skupaj z kolegi v Komisiji si zelo prizadevamo za to, da bi bila integracija načela enakosti spolov vključena v vse politike, ki jih bomo predstavili. Skupaj s kolegom gospodom Andorom, ki je odgovoren za zaposlovanje, bova poskrbela, da se bo to začelo izvajati v praksi v programu 2020.
Pri drugih zadevah bom, kot sem že povedala, sodelovala z Odborom za pravice žensk in politiko enakih možnosti pri novi strategiji enakosti, kjer bodo na samem vrhu dnevnega reda zelo pomembna vprašanja, kot sta vrzel v povprečni plači med spoloma in ženske na vodilnih mestih, saj moramo rešiti resnične strukturne probleme. Obstajajo pa tudi vprašanja družbe, ki segajo zelo globoko in ki jih moramo razrešiti s pomočjo ženskih organizacij, ministrov v državah članicah, mednarodne zakonodaje, evropske zakonodaje, seveda pa je prisotno tudi strašno vprašanje nasilja nad ženskami. Verjamem, da bo to v ospredju dela, ki ga bomo opravljali.
Kljub temu menim, gospe, ko bo vaša močna delegacija odšla v New York na praznovanje 15. obletnice pekinških izhodišč, da moramo biti ponosni, saj smo v zadnjih 15 letih veliko dosegli. Seveda se vedno nismo uresničili naših sanj, vendar smo dosegli veliko in na podlagi teh izkušenj lahko veliko pomagamo ženskam na drugih celinah. To bo tema zasedanja v New Yorku. Pozornost ne bo namenjena le temu, kaj počnejo Evropejke, ampak tudi kako lahko Evropejke, evropske politike, razvojne politike pomagajo ženskam na drugih celinah.
Prav tako verjamem, da Listina o temeljnih pravicah, to čudovito besedilo, ki bi ga moral prebrati vsak otrok v evropskih šolah in ki bi ga moral obravnavati vsak študent na naših univerzah, resnično poudarja pravo stvar: med moškimi in ženskami ni razlik. So enaki, naša odgovornost pa je, da spregovorimo, kadar se to temeljno vprašanje ne uveljavlja v praksi pri izvajanju zakonodaje v državah članicah. Za to si ne smemo prizadevati le na tem mestu; spregovoriti moramo tudi v naših državah članicah ter izpostaviti probleme, ki nastajajo in ki niso rešeni, ne pa da molčimo, vse dokler problema ne rešimo.
K temu pozivam vse moške v Parlamentu. Prosim, združite svoje glasove z glasovi žensk.
Predsednik
Prejel sem en predlogov resolucije, s katerimi se v skladu s členom 115(5) Poslovnika zaključi razprava.
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo jutri ob 11.30.
Pisne izjave (člen 149)
Vasilica Viorica Dăncilă  
Organizacija združenih narodov je uvedla mednarodni dan žena, ki ga ves svet vsako leto praznuje 25. novembra, z namenom izkoreninjena nasilja nad ženskami. Ta pojav je zelo razširjen, saj je 45 % žensk v Evropi žrtev različnih oblik nasilja. Na globalni ravni je bila ena ženska od treh pretepena, prisiljena v spolne odnose ali zlorabljena na drugačen način. Ta pojav se ne odraža le v nasilju v družini nad ženskami in dekleti, ampak tudi prek izkoriščanja, spolnega nasilja, trgovanja z ljudmi, zločinov, storjenih zaradi časti, nevarnih tradicionalnih praks, kot so zažiganje nevest ali zgodnje poroke ter druge oblike nasilja nad telesom, umom in častjo žensk. V večini primerov je napadalec mož, partner ali znanec. Menim, da je nasilje nad ženskami ena izmed najresnejših kršitev človekovih pravic. Še resnejša je zaradi tega, ker je prisotna na vseh celinah, v vsaki državi in kulturi, ne glede na stopnjo gospodarskega razvoja. Storilci teh dejanj morajo biti strogo kaznovani. V primeru obsežnih prekrškov mora pomembno vlogo odigrati Mednarodno kazensko sodišče ter vzpostaviti tesno povezavo z odločitvami, sprejetimi na nacionalnih sodiščih.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
v pisni obliki. - (PL) Gospod predsednik, gospe in gospodje, 15. obletnica slavne svetovne konference o enakih pravicah za ženske, ki jo je organizirala OZN v Pekingu, se pravkar približuje. V teh 15 letih je 189 držav, ki so podpisale izhodišča OZN za ukrepanje na področju enakosti spolov, uspelo doseči nekaj napredka na vseh 12 področjih, ki so bila v dokumentu izpostavljena. Vendar pa je večina prepoznanih problemov danes še vedno prisotnih, predvsem problem nasilja v družini nad ženskami in vpletenost žensk v oborožene konflikte. Teh tem v Evropskem parlamentu ni treba predstavljati - o njih razpravljamo v razpravah o primerih kršenja človekovih pravic na skoraj vsakem plenarnem zasedanju. Zato želim izraziti svoje spoštovanje do pobude ZN. Vsakih pet let v številnih državah poteka podroben pregled izhodišč za ukrepanje (zadnji je bil opravljen v 2005), prav tako pa so izpostavljene najnujnejše zadeve. Pred petimi leti na konferenci v New Yorku je bila pozornost držav podpisnic izhodišč za ukrepanje usmerjena na visoko število posilstev žensk, povečevanje okužb z boleznijo HIV/AIDS med ženskami in diskriminacijo žensk na področju zaposlovanja. Žal bi lahko ta opažanja izpostaviti tudi danes. Potrebujemo zelo specifičen akcijski načrt z resnično podporo vseh podpisnic izhodišč in vključenostjo Evropske unije, da bo ob naslednjem pregledu programa čez pet let napredek očiten.
Daciana Octavia Sârbu  
v pisni obliki. - (RO) Trdno verjamem, da mora biti enakost spolov med ključnimi cilji vsake demokracije. Čeprav so v Evropski uniji bili vloženi znatni napori za uresničevanje ciljev pekinških izhodišč za ukrepanje, ni bilo mogoče vseh uresničiti. V Evropi se še vedno soočamo z močnimi stereotipi, ki se nanašajo na ženske in znatno vrzeljo v povprečni plači med spoloma, medtem ko je bil napredek na področju privabljanja več žensk na vodilne položaje zelo majhen. Na splošno pa enake možnosti še vedno ostajajo le želja, predvsem v državah vzhodne Evrope, novih državah članicah EU. Da bi dosegli boljše rezultate v državah članicah na področju uresničevanja ciljev pekinških izhodišč za ukrepanje, nujno potrebujemo zanesljive, primerljive podatke o razmerah žensk tako na evropski, kot tudi na nacionalni ravni. Prav tako se mora redno izvajati pregled napredka, dosežnega na ključnih področjih, ki so prepoznana v izhodiščih. Vendar me veseli, da je špansko predsedstvo probleme enakosti spolov vključilo na svoj seznam prednostnih nalog in se posebej osredotočilo na ženske, ki delajo v kmetijskem sektorju. Zato bi rada izkoristila to priložnost in predsedstvu čestitala za to pobudo.
Joanna Senyszyn  
Eno izmed strateških področij, opredeljenih v pekinških izhodiščih za ukrepanje so pravice žensk kot neodtujljiv, celosten in nedeljiv del univerzalnih splošnih človekovih pravic. Cilj je v celoti uvesti mednarodne instrumente za zaščito teh pravic, vključno s Konvencijo Organizacije združenih narodov o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk. Ena izmed oblik diskriminacije je kršitev reproduktivnih pravic žensk. Poročilo o spoštovanju človekovih pravic na Poljskem v 2007 in priporočil Odbora OZN za človekove pravice, ki temeljijo na tem poročilu, jasno kažejo, da imajo Poljakinje težave pri dostopu do brezplačne kontracepcije, zdravstvenega varstva med nosečnostjo, testov nosečnosti in celo do poroda brez bolečin. Odvzeta jim je možnost zakonitega splava praktično v vseh primerih, tudi v primerih, ko zakon to dopušča. Zaradi tega na Poljskem vsako leto opravijo 200-400 zakonitih prekinitev nosečnosti v primerjavi s 100 000 nedovoljenimi prekinitvami nosečnosti.
Predlagam sprejetje stopnje zakonitih splavov, ki se izračuna kot število zakonitih prekinitev nosečnosti na 1 000 živorojenih otrok letno, kot merilo enakosti žensk v državah članicah EU. V državah, kjer se ženske lahko odločijo za splav, se ta stopnja giblje okoli 200. Na Poljskem je 1. To je objektivno merilo kršitve reproduktivnih pravic žensk na Poljskem. Pozivam k učinkovitejšem sodelovanju med EU in OZN pri spremljanju človekovih pravic in izvajanju ukrepov, ki količinsko opredeljujejo kršitve pravic žensk.
Anna Záborská  
v pisni obliki. - (FR) Resolucija ne odraža vseh pekinških izhodišč za ukrepanje. Kot vedno je enostavnejše razmišljati o stereotipih na podlagi spola, "reproduktivnem zdravju", da ne omenim splava, Konvenciji Organizacije združenih narodov o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk, nasilju in kvotah. Ali za veliko večino žensk in mater v Evropi in po svetu ni nobenih drugih problemov? Ali ni že skrajni čas, da obravnavamo tudi druge ovire? Točka 9 pekinških izhodišč za ukrepanje za svoj cilj določa krepitev vloge in položaja vseh žensk. Ključnega pomena je, da se lahko vse ženske poistovetijo z javnimi politikami enakih možnosti, ki upoštevajo njihove naravne razlike in njihovo obvezno dopolnilno naravo, pri tem pa ne pozabljajo na pomembnost nacionalnih in regionalnih identitet ali zgodovinsko, kulturno in versko raznolikost. Izvajanje izhodišč za ukrepanje spada v suvereno pristojnost vsake države članice, pri čemer se upoštevajo in strogo spoštujejo različne verske in etične vrednote, prav tako pa tudi kulturna dediščina in filozofska prepričanja posameznikov njihovih skupnosti. Če bi se pri izvajanju pekinških izhodišč spoštovale te navedbe, ne bi bili priče le zelo majhnemu napredku na področju razmer žensk. Ta resolucija daje prirejeno sporočilo, ki razdvaja, ne pa združuje.
Artur Zasada  
V celoti podpiram delo gospe Svensson glede problema enakosti spolov in strinjam se, da vprašanja, ki jih je izpostavila, znatno vplivajo na postopek doseganja enakih pravic za ženske in moške. Istočasno želim izpostaviti, da se številne ženske zavestno in svobodno odločijo za delo doma v imenu družine. Včasih so prisiljene opustiti svojo poklicno kariero zaradi nepredvidljivih razlogov, kot je potreba po oskrbi bolnega ali invalidnega otroka. Velik problem pri tem predstavlja pomanjkanje ustreznih rešitev, povezanih s pokojninskimi pravicami teh žensk. V številni državah rešitve na tem področju sploh ne obstajajo, ali pa obstoječe rešitve ženskam ne zadostujejo za spodobno življenje. Zato je ključnega pomena tudi to, da razprava o enakosti spolov vključuje temo o upravičenosti do ugodnosti za ženske, ki skrbijo za dom in otroke.
