Poplatky za bezpečnostnú ochranu letectva (rozprava)
Predsedajúca
Ďalším bodom programu je správa pána Leichtfrieda v mene Výboru pre dopravu a cestovný ruch o návrhu smernice Európskeho parlamentu a Rady o poplatkoch za bezpečnostnú ochranu letectva - C7-0038/2009 -.
Jörg Leichtfried
Vážená pani predsedajúca, v súčasnosti je v oblasti bezpečnostnej ochrany európskeho letectva a poplatkov za túto ochranu situácia taká, že každý si robí, čo chce. Nikto to nerobí naozaj správne. Za to však budeme musieť všetci zaplatiť. Toto naozaj nemôžeme nechať len tak a cieľom tejto správy je túto situáciu zmeniť. Čo presne sa zmení a čo presne chceme zmeniť?
Hneď na začiatku chcem povedať, že takmer vo všetkých bodoch - a chcem poďakovať svojmu kolegovi - existuje jednotný názor, že táto správa môže priniesť väčšiu transparentnosť. Transparentnosť znamená, že na jednej strane budú mať letecké spoločnosti v budúcnosti k dispozícii informácie, ktoré im umožnia pochopiť, aké poplatky za bezpečnostnú ochranu im budú letiská účtovať, na čo slúžia a či nie sú príliš vysoké, k čomu v súčasnosti stále niekedy dochádza. A, samozrejme, aj cestujúci následne pochopia, čo od nich letecké spoločnosti požadujú. Mám v tomto prípade podozrenie, že transparentnosť leteckých spoločností sa niekedy zámerne obmedzuje, hoci, ako hovoria, veľmi sa o transparentnosť snažia.
V tejto súvislosti je veľmi dôležitá skutočnosť, že v rámci Európy existuje mnoho rozdielnych systémov financovania bezpečnostných opatrení. Niektoré štáty ich financujú výlučne prostredníctvom daní. V niektorých štátoch platí len koncový používateľ a iné majú zmiešaný systém.
Naším zámerom bolo zaistiť zachovanie týchto systémov. Nechceme žiadnemu členskému štátu predpisovať, ako sa majú financovať poplatky za bezpečnostnú ochranu, chceme len zaistiť, aby ten, kto platí, naozaj vedel, za čo platí.
Sú alebo boli rôzne názory na to, ktoré letiská by sa mali zahrnúť, a rozhodli sme sa, že je to otázka bezpečnosti. Nejde o zárobky či zisky, ide o bezpečnosť. Preto sme sa rozhodli, že sa musia zahrnúť všetky komerčné letiská, a myslím si, že to bolo správne rozhodnutie.
Nakoniec sme tu v pléne dosiahli výraznú zhodu, najmä v súvislosti s tým, že by sme mali rozlišovať medzi poplatkami za bezpečnostné opatrenia v rámci pravidiel EÚ a poplatkami za bezpečnostné opatrenia, ktoré idú nad tento rámec - nazývame ich "prísnejšie opatrenia".
Povedali sme, že všetko, čo sa týka EÚ, zostane tak, ako to je - každý členský štát bude môcť urobiť, čo uzná za vhodné. Ak sa však prijmú bezpečnostné opatrenia nad rámec tohto základu, členské štáty si ich budú musieť financovať samy. Na jednej strane by sa tým malo dosiahnuť to, že tieto veci sa budú riešiť citlivo, že bezpečnostné opatrenia sa nebudú prijímať okamžite bez zváženia, či sú naozaj potrebné, a že sa tiež bude brať ohľad na to, čo to bude znamenať pre cestujúcich a pre letecké spoločnosti a letiská.
Na druhej strane musíme tiež zaistiť, aby sa v tejto súvislosti uplatňovala zásada, že bezpečnosť je aj verejnou povinnosťou. Útoky na letecké spoločnosti spravidla nie sú zamerané na samotné letecké spoločnosti, ale na štáty, z ktorých pochádzajú, a preto si tiež myslíme, že bezpečnosť je v zásade stále verejnou povinnosťou, a teda sa musí financovať aj z verejných zdrojov.
Stručne chcem povedať pár slov aj o pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhoch, ktorých počet dosiahol neuveriteľne vysoké číslo - celkovo sú tri. Myslím si, že všetky sú veľmi dobre zdôvodnené a sú postavené na dobrých základoch. Povedal by som, najmä čo sa týka dvoch pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov Skupiny zelených/Európskej slobodnej aliancie, že si naozaj zaslúžia podporu, nie preto, že pani Lichtenbergerová sedí vedľa mňa, ale preto, že obsahujú sociálne požiadavky pre zamestnancov letísk. Myslím si, že je to veľmi dôležité, a to najmä v čase, keď sú letecké spoločnosti a letiská pod tlakom.
Andris Piebalgs
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, návrh smernice o poplatkoch za bezpečnostnú ochranu letectva je výsledkom diskusie o financovaní bezpečnostnej ochrany letectva, ktorá prebieha od roku 2001. Súvisí s rastúcimi nákladmi na bezpečnosť pozorovanými po teroristických útokoch z 11. septembra 2001 a s vytvorením regulačného rámca EÚ pre bezpečnostnú ochranu letectva.
Zámerom legislatívneho návrhu Komisie je vytvoriť transparentný a nediskriminačný rámec pre vyberanie poplatkov za bezpečnostnú ochranu letectva v Európe. Komisia sa ďalej domnieva, že poplatky za bezpečnostnú ochranu letectva by sa mali stanoviť na základe konzultácií s používateľmi letísk a mali by závisieť od nákladov. Chcem zablahoželať pánovi Leichtfriedovi k fantastickej práci na tejto správe a tiež poďakovať členom Výboru pre dopravu a cestovný ruch, ktorí k tejto správe tiež prispeli.
Domnievam sa, že správa sa uberá presne smerom plánovaných cieľov Komisie, a vítam podporu, ktorú v tejto súvislosti vyjadrila návrhu Komisie.
Chcel by som len zdôrazniť dve konkrétne otázky, ktorými sa správa zaoberá. Po prvé, správa zavádza jeden naozaj nový prvok, konkrétne dôležitú a niekedy veľmi kontroverznú otázku, kto má platiť za bezpečnostnú ochranu letectva. Návrh Komisie sa touto otázkou nezaoberal, a to z dôvodu, že takmer všetky členské štáty trvajú na tom, že nie sú v pozícii preberať takéto záväzky, hoci uznávajú, že verejné financovanie bezpečnostnej ochrany letectva by sa malo povoliť.
Výber by sa mal teda podľa nášho názoru ponechať na jednotlivých členských štátoch, čiže táto otázka by sa mala riešiť subsidiaritou.
S týmto na pamäti a v súvislosti s pozíciou prezentovanou v správe, ktorá sa bude prijímať, chce Komisia pripomenúť, že pozmeňujúci a doplňujúci návrh 32, ktorý by členským štátom uložil povinnosť financovať prísnejšie opatrenia, by vyvolal intenzívne diskusie s Radou o tomto návrhu smernice. Verím však, že pán spravodajca si toto všetko uvedomuje a tento boj s Radou očakáva.
Druhá otázka sa týka skôr objasnenia a súvisí s hodnotením vplyvu, ktoré sa má uskutočniť pred prijatím akýchkoľvek ďalších opatrení týkajúcich sa bezpečnostnej ochrany letectva v rámci rámcového nariadenia. Toto je rozhodne veľmi opodstatnené opatrenie, mali by ste však vedieť, že už máme niektoré fungujúce mechanizmy a nemali by sme sami seba nadmerne zaťažovať.
V prvom rade je tu Poradná skupina zúčastnených strán pre bezpečnostnú ochranu letectva, ktorej členmi sú okrem iného zástupcovia odvetvia leteckej dopravy a ktorá sa plne podieľa na vytváraní koncepcie akýchkoľvek navrhovaných opatrení týkajúcich sa bezpečnostnej ochrany letectva.
Po druhé, regulačný postup s kontrolou zaisťuje, aby mohol Parlament uplatňovať svoje právo veta, ak to uzná za vhodné.
Ďakujem vám veľmi pekne za túto vynikajúcu správu. Veľmi sa tešíme na spoluprácu s pánom spravodajcom a s Parlamentom a na ďalší pokrok v tejto otázke.
Hans-Peter Martin
(DE) Vážená pani predsedajúca, mrzí ma, že musím zaťažovať plenárne zasadnutie, ale v súlade s článkom 151 rokovacieho poriadku som nútený urobiť osobné vyhlásenie. Pred chvíľou som tu bol napadnutý. To je typické, ak žijete v Rakúsku. Máme tam skupinu, ktorá sa podľa medzinárodných štandardov klasifikuje ako extrémna pravica. Vedúci predstavitelia tejto strany robia do vzduchu určité gestá a nemyslia na dôsledky. To sú ľudia, ktorí nedokážu zniesť porážku v demokratických voľbách a potom odmietajú akúkoľvek formu podania ruky alebo kontaktu. Ak na nich zamávate, vidia len jednu vec: vec, s ktorou majú naozajstné skúsenosti, a to Hitlerov pozdrav.
Tieto problémy, samozrejme, jednoducho ukazujú, že našej krajine sa, bohužiaľ, nepodarilo vyrovnať sa s minulosťou a že nebudeme mať len jednu extrémne pravicovú stranu, ktorá je tu zastúpená, ale čoskoro dve. Chcem tu len ešte raz jednoznačne povedať: sme demokrati. Zástupcovia extrémnej pravice sedia tam. Som hrdý, že patrím do politickej skupiny, ktorá dokázala rozhodujúcou mierou prispieť k skutočnosti, že v tomto Parlamente už nemáme extrémne pravicovú skupinu, a dúfam, že ani nikdy mať nebudeme. Odpoveďou je teda mať viac demokracie a nie viac extrémne pravicovej politiky, nepriateľstva voči ľuďom a cynického pohŕdania ľuďmi. Toto sú ľudia, ktorí už raz povedali, že by som mal vyhľadať psychiatrickú pomoc, pretože nedokázali zniesť demokratickú porážku vo voľbách.
Predsedajúca
Otázky podľa postupu zdvihnutia modrej karty v súvislosti s osobným vyhlásením podľa článku 151 rokovacieho poriadku nie sú povolené. Vaša požiadavka vystúpiť v tejto chvíli teda nemôže byť prijatá.
Zoltán Balczó
(HU) Toto je otázka podľa postupu zdvihnutia modrej karty položená predchádzajúcemu rečníkovi. Žiadam pol minúty na položenie otázky.
Ioan Mircea Paşcu
Vážená pani predsedajúca, táto poznámka - ktorá je úplne prijateľná - narúša rozpravu o danej téme. Navrhujem, aby ste takéto veci riešili medzi rozpravami o jednotlivých správach.
Predsedajúca
Ďakujem vám. Teraz budeme pokračovať v rozprave. Povolila som osobné vysvetlenie, pretože predchádzajúca procedurálna námietka sa týkala priamo pána Martina. Teraz budeme pokračovať v rozprave a venovať jej plnú pozornosť.
Artur Zasada
Vážená pani predsedajúca, na začiatku chcem poďakovať spravodajcovi pánovi Leichtfriedovi za skvelú správu a za ideálnu spoluprácu počas našej práce na tomto dokumente.
Museli sme odpovedať na štyri otázky, ale v prvom rade sme museli definovať úlohu, ktorou bola ochrana záujmov cestujúcich v leteckej doprave. To bola najdôležitejšia časť našej práce. Avšak štyri otázky, ktoré sme si položili, sa týkali odpovede na otázku transparentnosti, teda ktoré skupiny sa môžu zúčastniť na tomto postupe. Bola to otázka týkajúca sa rozsahu tejto smernice alebo toho, na ktorých letiskách sa táto smernica môže uplatňovať. Bola otvorená aj veľmi dôležitá otázka financovania, na ktorú Komisia nedokázala odpovedať. Spolu s pánom Leichtfriedom sme však dokázali nájsť riešenie, za čo mu osobitne ďakujem. Hovorím o prísnejších opatreniach, ktoré by mali financovať členské štáty.
Ďalšia otázka sa týkala právomocí nezávislého úradu pre dohľad pri zavádzaní poplatkov spojených s bezpečnostnou ochranou leteckej dopravy. V priebehu práce sme dospeli k spoločnej pozícii, ktorú považujem za veľmi ambicióznu. Dnes predstavuje výzvu pre Radu i Komisiu. Myslím si, že ako cestujúci v leteckej doprave by sme na rozdiel od cestujúcich loďami, automobilmi či železnicami nemali platiť za takúto bezpečnosť. Toto je gesto smerom k Rade, je to kompromisná pozícia a zo strany Rady dnes očakávam rovnako ambicióznu pozíciu.
Saïd El Khadraoui
Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, pán komisár, v prvom rade by som chcel poďakovať pánovi spravodajcovi za skvelú prácu, niektorí by možno dokonca povedali fantastickú prácu. Ďakujem vám teda a ďakujem aj tým, ktorí k nej prispeli.
Chcem vám len pripomenúť, že otázka financovania nie je nová. Tento dokument sa pripravoval v podstate od chvíle, keď sme prijali európske nariadenie o uplatňovaní bezpečnostných opatrení na európskej úrovni po útokoch z 11. septembra 2001. Hneď od začiatku Európsky parlament vždy zdôrazňoval, že otázka financovania je vážna a že musíme nájsť európske riešenie. Rada tomu však vždy bránila. V nadväznosti na túto rozpravu by sme mali opäť vyzvať Radu, aby dodržiavala dohody, ktoré s nami uzatvorila v minulosti, najmä tú, ktorá by nám umožnila pripraviť samostatný návrh v súvislosti s touto otázkou, a aby sa zaviazala spolupracovať s nami pri hľadaní riešenia.
Samozrejme, musíme pamätať na niekoľko vecí. Prvou a najdôležitejšou je transparentnosť. V súčasnosti sa nezaoberáme tým, kto presne by mal v jednotlivých členských štátoch zaplatiť účet. Čo však rozhodne chceme, je zorganizovať konzultácie o tejto otázke, aby sme dosiahli dohody, ktoré následne budeme dodržiavať. Inými slovami, chceme, aby sa zisky vzniknuté poplatkami za bezpečnosť skutočne investovali späť do financovania bezpečnostných opatrení a nie napríklad do nejakého parkovania. To je dôležité a musí byť jasné, že v tejto veci nesmieme ustúpiť.
Ďalšou dôležitou vecou je, že musíme rozlišovať medzi bezpečnostnými opatreniami, na ktorých sme sa spoločne dohodli na európskej úrovni, a inými dodatočnými opatreniami, ktoré prijmú jednotlivo členské štáty. Pokiaľ ide o prvú otázku, pravidlá transparentnosti sú jasné a musia sa uplatňovať. Čo sa týka druhej otázky, musíme jasne povedať, že finančnú zodpovednosť majú členské štáty a že sú to ony, kto musí financovať dodatočné bezpečnostné opatrenia. Bonusom by tiež bola koordinácia bezpečnostných opatrení na európskej úrovni a ak sa členské štáty samostatne rozhodnú zaviesť používanie telesných skenerov alebo niečo podobné, potom budú musieť niesť aj finančné dôsledky.
Gesine Meissner
Vážená pani predsedajúca, v prvom rade by som chcela poďakovať spravodajcovi pánovi Leichtfriedovi, a to aj v mene pani Hennisovej-Plasschaertovej. Dnes nemohla prísť. Všetkým týmto veciam sa venovala spolu s vami a bola tiež úplne spokojná.
Môžeme tiež povedať, že ďalšou vecou, ktorá ukazuje, aká dobrá je táto správa, je skutočnosť, že hlasovanie vo výbore bolo úplne jednohlasné. Aj toto je - tak ako otázka na ústne zodpovedanie, ktorá bola práve položená - otázkou ochrany spotrebiteľov a tiež otázkou bezpečnostnej ochrany letectva. Chceme bezpečnosť, ale chceme aj to, aby spotrebitelia vedeli, koľko a za čo platia. Už bolo povedané, že systémy v rôznych členských štátoch sa veľmi líšia, a to vo všeobecnosti nechceme meniť. Nechceme nič prikazovať. Chceme však, aby tu bola transparentnosť v súvislosti s tým, ako sa dávajú dohromady náklady, a s podielom, ktorý má zaplatiť spotrebiteľ. V súčasnosti to tak vždy nie je. Chceme teda vedieť, aký podiel z ceny letenky - v súčasnosti je to len podiel z ceny letenky, ktorý sa platí na bezpečnosť - ide naozaj na bezpečnosť. Ďalej tiež chceme záruku, že to, čo sa zaplatí za bezpečnosť, sa na bezpečnosť aj použije, a že z toho nikto nemá zisk. Myslím si, že prístup, ktorý sme v tejto súvislosti zvolili, je tiež úplne logický.
Je tu kritický sporný bod medzi tým, čo by Parlament chcel, a tým, čo členské štáty považujú za dobré, a to je otázka, kto zaplatí za dodatočné bezpečnostné opatrenia, ktoré idú nad rámec toho, čo chceme v Európe pre cestujúcich. Tu sme povedali, že skutočne by to mali robiť členské štáty. To je otázka národnej bezpečnosti, na ktorej by malo veľmi záležať aj národným štátom. Štáty za to, samozrejme, nechcú platiť. Ako už tiež bolo povedané v súvislosti s otázkou, či chceme telesné skenery alebo nie, nepochybne tiež budeme musieť zvážiť, či ich chceme v celej Európe alebo nie, a kto za ne nakoniec zaplatí. Budeme si, samozrejme, tiež musieť položiť otázku, či naozaj prinesú väčšiu bezpečnosť.
Poplatky za bezpečnostnú ochranu letectva takéhoto druhu sa teda musia spravovať transparentne.
(Predsedajúca prerušila rečníčku.)
Anna Rosbach
Vážená pani predsedajúca, kedysi bolo letisko miestom, kde ste si kúpili letenku, zaregistrovali batožinu, ukázali pas a odleteli alebo pristáli. Dnes vyzerajú letiská skôr ako malé mestá ponúkajúce všetky druhy zariadení - ale s bezpečnostnými opatreniami, ktoré z nich urobili niečo ako pevnosť Fort Knox. A veci sa hýbu len jedným smerom: týchto opatrení je stále viac.
Samozrejme, letecké katastrofy boli v minulosti a, bohužiaľ, sú aj dnes. Práve preto je také dôležité, aby sa rovnaké pravidlá uplatňovali v rámci EÚ aj mimo nej. V tomto ohľade je EÚ príliš malá na to, aby bola izolovaným ostrovom. Toto je oblasť, v ktorej môžeme vidieť výhody rovnakých pravidiel, rovnakých transparentných pravidiel pre lietadlá z každej krajiny. To platí aj pre poplatky. Každý - cestujúci aj letecké spoločnosti - musí mať jasno v tom, na čo sa používajú poplatky za bezpečnostnú ochranu letectva. Nikto by sa nemal stratiť v džungli nejasných poplatkov. Cestujúci musia presne vedieť, čo poplatok zahŕňa, a nemali by byť nútení platiť osobitné vnútroštátne poplatky ani poplatky navyše leteckým spoločnostiam. Bezvýhradne podporujem správu Výboru pre dopravu a cestovný ruch ...
(Predsedajúca prerušila rečníčku.)
Mathieu Grosch
(DE) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, v prvom rade by som chcel poďakovať spravodajcovi, ako aj ostatným skupinám, za ich prácu. Vo Výbore pre dopravu a cestovný ruch sme mali zaujímavú debatu. Som však toho názoru, že s Radou sme už urobili veľa kompromisov, pričom tá sa v tejto súvislosti ukázala ako veľmi neochotná pristúpiť na kompromis, a tak to bolo aj v minulosti. Diskusia totiž začína vtedy, keď začneme hovoriť o implementácii. My ako Parlament by sme tiež mali očakávať podporu zo strany Komisie, pokiaľ ide o myšlienku, že poplatky za bezpečnostnú ochranu sa budú týkať všetkých letísk. Nemali by sme zopakovať to, čo sme už urobili v iných oblastiach - či už v prípade pozemnej obsluhy alebo leteckých poplatkov -, teda umožniť výnimky týkajúce sa dvoch alebo piatich miliónov cestujúcich.
Druhá vec, ktorá je pre mňa ešte dôležitejšia, je, samozrejme, otázka zaistenia transparentnosti pre cestujúcich - kto, koľko a za čo platí - a to je jednoznačne povinnosť letísk a leteckých spoločností. To je podľa môjho názoru veľmi dôležitá vec.
Tým sa dostávam k tretiemu bodu, platbám - to je oblasť, v ktorej sú, samozrejme, vždy sporné body. Čo sa týka financovania, osobne zastávam názor, že verejná bezpečnosť by sa mala platiť z verejných finančných prostriedkov. Robíme kompromisy už tým, že niektoré veci nechávame na takzvanú subsidiaritu. To je v tomto Parlamente vždy účinný trik a platí to aj pre Komisiu: ak nedokážete nájsť riešenie s Radou, jednoducho to nazvete otázkou subsidiarity. Osobne ma to veľmi neteší, ale taká je realita. Preto si myslím, že by sme sa aspoň mali držať toho, čo sme tu povedali, teda že osobitné opatrenia, prísnejšie opatrenia, sa musia rozhodne financovať z verejných peňazí. Poplatky za bezpečnostnú ochranu a vo všeobecnosti za bezpečnosť sa v posledných rokoch podstatne zvýšili. Tento dokument má teda aj hospodársku stránku. Teraz hovoríme o približne 30 % nákladov. Keď hovoríme o bezpečnosti a o tom, kto za ňu bude platiť, zajtra to bude mať aj hospodársku stránku. Tieto tri body sú teda pre mňa kľúčové. Dúfam, že aspoň pokiaľ ide o súčasné požiadavky, dosiahneme s Radou a Komisiou kladný výsledok.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Predkladaný právny predpis ponúka rámec na stanovenie poplatkov za bezpečnostnú ochranu letectva, ktorý je transparentný, nediskriminačný a poskytuje právo na odvolanie. Bezpečnosť letísk je zodpovednosťou členských štátov.
Cestujúci sú však tí, kto nakoniec zaplatí za bezpečnostné opatrenia prostredníctvom ceny letenky. Preto majú cestujúci nárok na samostatnú informáciu o tom, aká časť konečnej ceny letenky ide na bezpečnosť.
Smernica o poplatkoch za bezpečnostnú ochranu letectva a smernica o letiskových poplatkoch by sa mali zharmonizovať. Parlament opakovane žiadal, aby poplatky za bezpečnostnú ochranu letectva uvedené v tejto smernici používali spoločnosti a prevádzkovatelia letísk len na účely opatrení bezpečnostnej ochrany letectva. Parlament tiež žiadal transparentnosť a koreláciu bezpečnostných daní a poplatkov s cieľmi, ktoré sa presadzujú.
Členské štáty môžu uplatňovať aj prísnejšie bezpečnostné opatrenia, ich náklady však budú platiť výlučne ony. Tieto bezpečnostné opatrenia však nesmú brániť plynulému pohybu cestujúcich na letiskách. Žiaľ, najmä tu v Bruseli sme svedkami nekonečných radov, ktoré musia cestujúci vystáť, aby mohli cestovať.
Rada by som tiež spomenula zákaz brať si na palubu tekutiny. Znamená to, že je možné skonfiškovať rôzne veci. Napríklad na bruselskom letisku, žiaľ, funguje zdĺhavý postup, ktorého súčasťou sú dodatočné poplatky aj konfiškácia vecí. Je poľutovaniahodné, že tento postup nezahŕňa možnosť nechať si neskôr tieto veci poslať na adresu daného cestujúceho.
Jaroslav Paška
(SK) Zavedenie poplatkov za bezpečnostnú ochranu vnieslo do trhu v leteckej doprave nový finančný náklad, ktorý prevádzkovateľ letísk a letecké spoločnosti okamžite a šikovne preniesli na cestujúcich.
Preto je namieste hľadať mechanizmy na ochranu cestujúcich, aby sa netransparentné pripočítavanie akejsi fiktívnej hodnoty skrývajúcej sa za názov poplatku za bezpečnostnú ochranu nestalo dobre utajenou položkou pre vytváranie neoprávneného zisku prefíkaných podnikavcov v oblasti leteckej dopravy. Výška týchto poplatkov môže zodpovedať len preukázateľne vynaloženým nákladom na ochranu bezpečnosti cestujúcich.
Našou povinnosťou, vážený pán komisár, je preto zadefinovať jasné a transparentné pravidlá. Pravidlá, ktoré odstránia súčasnú anarchiu v tejto oblasti a už do budúcnosti neumožnia prevádzkovateľom zneužívať povinné opatrenie na ochranu cestujúcich na neoprávnený profit.
Treba zadefinovať pravidlá a nie zriaďovať ďalšie inštitúcie a úrady, ktoré ešte viac zaťažia doplnkovými nákladmi cestujúcich, leteckých prevádzkovateľov, ako i daňových poplatníkov.
Ak chceme, vážený pán komisár, pomôcť Európe, aby sa stala konkurencieschopnou, musíme zabudnúť na vytváranie nových úradov. V úradoch sa totiž nevytvára pridaná hodnota, ktorá umožňuje zvyšovať životnú úroveň občanov. Ďakujem za pozornosť.
Predsedajúca
Mali sme tu technický problém, takže toto vystúpenie bolo o niečo dlhšie ako jedna minúta. Hodiny však už opäť fungujú správne a azda už teraz všetko pôjde podľa stanoveného harmonogramu.
Andreas Mölzer
(DE) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, dôsledky oblaku sopečného popola v európskom vzdušnom priestore, ktorý, ako vieme, spôsobil zrušenie tisícov letov, sú dobrým príkladom toho, prečo je bezpečnostná ochrana letectva dôležitá. Už teraz je tu rozsiahla polemika o tom, kto by mal pokryť vzniknuté náklady - kto by mal, takpovediac, platiť za prírodnú katastrofu - a do akej miery sú obmedzenia oprávnené. Kým si nad tým budú ministri dopravy lámať hlavu, musíme rozhodnúť, ktoré náklady súvisiace s protiteroristickými bezpečnostnými nariadeniami, ktoré sú čoraz reštriktívnejšie, možno preniesť na cestujúcich. Koniec koncov, náklady na úlohu, ktorú má vykonávať štát, teda udržiavanie verejnej bezpečnosti, nemožno len tak jednoducho preniesť na občanov. Riziku nesystematického nárastu počtu telesných skenerov a iných viac menej smiešnych bezpečnostných opatrení môžeme predísť len vtedy, ak budú samotné krajiny musieť prevziať finančnú zodpovednosť za prísne bezpečnostné opatrenia, ktoré boli predpísané.
Zatiaľ čo my sa stále trápime s dohodou SWIFT, USA uzatvárajú v mene boja proti terorizmu dohody o výmene údajov o cestujúcich s Európskou komisiou a s rôznymi leteckými organizáciami. Navyše sa v tejto diskusii dostala do pozadia skutočnosť, že nedostatok pracovníkov riadenia letovej prevádzky a ich rastúce pracovné zaťaženie by mohli mať na bezpečnosť letectva katastrofálne dôsledky. Od liberalizácie v 90. rokoch a vízie jednotného európskeho vzdušného priestoru sa zdá, že v popredí záujmu sú predovšetkým náklady a už menej bezpečnosť. Je zrejmé, že oblak popola len oddialil ohlásený štrajk pilotov. Jeden by teda mohol ironicky poznamenať, že letectvo sa azda nedostane z jednej chaotickej situácie do ďalšej.
Christine De Veyrac
(FR) Vážená pani predsedajúca, aj ja chcem zablahoželať nášmu spravodajcovi pánovi Leichtfriedovi za jeho text a za ducha spolupráce na tejto veci. Podporujem najmä jeho návrhy týkajúce sa financovania bezpečnostnej ochrany letectva, pretože o nej tu teraz diskutujeme, nie o bezpečnosti leteckej dopravy.
Náš výbor dlhé roky bojoval za uznanie zásady, že najprísnejšie bezpečnostné opatrenia by mali financovať členské štáty, a v tomto bode plne podporujem nášho spravodajcu. Bezpečnosť sa v skutočnosti netýka len cestujúcich, ale všetkých občanov, a je zodpovednosťou štátov podniknúť protiteroristické opatrenia.
Je preto neobhájiteľné, aby náklady na bezpečnostné opatrenia na letiskách a na palubách lietadiel niesli len cestujúci v leteckej doprave, najmä keď bezpečnostné opatrenia týkajúce sa dopravných prostriedkov ako vlaky a lode financujú štáty podľa vhodnosti, či už úplne alebo čiastočne. Preto si myslím, že musíme predstúpiť pred Radu a až do trpkého konca brániť pozmeňujúci a doplňujúci návrh 32 správy prijatej Výborom pre dopravu a cestovný ruch.
Stručne by som chcela upozorniť ešte na jeden bod. Hoci podporujem pokrok, ktorý tento text prinesie v oblasti nediskriminácie a transparentnosti, nemyslím si, že cieľom tejto smernice je zaviesť jednotný a rovnaký systém poplatkov za bezpečnostnú ochranu v Európe.
Pri rešpektovaní spoločných pravidiel musí byť členským štátom dovolené zachovať si svoje súčasné systémy vyberania poplatkov. V štátoch ako Španielsko, Taliansko alebo Francúzsko schvaľujú poplatky parlamenty a v týchto prípadoch musí ako nezávislý úrad pre dohľad pôsobiť orgán zodpovedný za vyšetrovanie odvolaní na súd. Toto je predmetom pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu 40, ktorý, dúfam, mnohí z vás pri hlasovaní podporia.
Inés Ayala Sender
(ES) Vážená pani predsedajúca, napriek ťažkostiam, ktoré sa tento týždeň kruto ukázali v súvislosti s momentálne neexistujúcim jednotným európskym vzdušným priestorom a, čo je dôležitejšie, neexistujúcim ozajstným a jediným orgánom, ktorý by riadil a spravoval tento jednotný vzdušný priestor, sa krok za krokom posúvame bližšie k cieľu, ktorý sme si stanovili. Tento text by mal byť ďalším nástrojom, ktorý nám na tejto ceste pomôže.
Poznám vytrvalosť spravodajcu pána Leichtfrieda, ktorému blahoželám k jeho práci a tiež k jeho mimoriadnej citlivosti v otázkach leteckej dopravy a sociálnych otázkach. V tomto prípade sa však obávam, že sa možno stávame obeťou určitej naivity a maximalizmu a že tým, že hľadáme dokonalosť, riskujeme, že nedosiahneme ten najlepší výsledok.
Hoci úplne súhlasím s vytvorením spoločného systému vrátane nezávislého úradu pre dohľad s možnosťou prevziať spravodlivé a transparentné právomoci v súvislosti s poplatkami, pričom mám na zreteli aj environmentálne a sociálne kritériá, ochranu cestujúcich atď., stále si myslím, že niektoré aspekty tu chýbajú, a chcela by som, aby ich Komisia objasnila. Mám na mysli napríklad to, o čom práve hovorila pani De Veyracová. Nevidím jednoznačné uznanie systému, ktorým národný parlament hlasuje o poplatkoch prostredníctvom parlamentnej dohody, pretože to je orgán, ktorý ich musí uplatňovať. Mám tiež ťažkosti predstaviť si - a chcela by som, aby to Komisia objasnila -, do akej miery môže byť tento text životaschopný vzhľadom na rozdielny pohľad Rady a, čo je dôležitejšie, vzhľadom na súlad, alebo podľa môjho názoru skôr jeho nedostatok, medzi týmto textom a všeobecnou smernicou o letiskových poplatkoch.
Vzhľadom na veľkú neistotu a nezhody, pokiaľ ide o to, kto za túto bezpečnosť zaplatí - a priznávam, že ide o verejnú bezpečnosť -, si myslím, že musíme jasne povedať, že keď hovoríme o tom, že platiť budú členské štáty, vo všeobecnosti vlastne zaplatí verejnosť. Keď hovoríme o členských štátoch, znie to ako abstraktná osoba, ale nie je to tak: je to aj každý jeden z nás, cestujúcich občanov. Mám preto strach, že nakoniec uvidíme len veľmi malý pokrok.
Chcela by som preto, aby Komisia vyjadrila svoje stanovisko v súvislosti s tým, ako vidí budúcnosť tohto textu.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Je pravda, že letecká doprava je najbezpečnejšia forma dopravy. Letecké incidenty s celosvetovými dôsledkami, ako napríklad ten, ktorý sa stal pred 10 dňami, či chaos spôsobený výbuchom sopky, nás však stavajú pred problém celého bezpečnostného reťazca v odvetví leteckej dopravy. To zahŕňa letiská, letecké spoločnosti, kontrolné veže, lietadlá, posádku i cestujúcich. Tieto veci musia byť mimoriadne úzko prepojené a musí existovať otvorená komunikácia.
Cestujúcich zaujíma iba ich cesta a pohodlie a nedokážu pochopiť potrebu bezpečnostných opatrení bez ohľadu na to, či sú benevolentné alebo prísne, a dokonca ani náklady, ktoré si vyžadujú, pokiaľ si neuvedomia význam takých dramatických a tragických udalostí, aké sa odohrali 11. septembra 2001. Hrozba terorizmu, chyba pilota, technické poruchy, nedorozumenie medzi pilotom a kontrolnou vežou a nepredvídané poveternostné podmienky sú všetko faktory, s ktorými treba počítať, a musia sa prijať prísnejšie opatrenia s cieľom uplatňovania nariadení v duchu a podľa zákona.
Súhlasím s prijatím mimoriadnych opatrení v prípade situácií, ktoré som spomenul. Tieto opatrenia však musia byť transparentné. Cestujúci majú právo na bezpečné cestovanie, ktoré im musí byť zaručené, a rovnako majú právo dozvedieť sa pravdu. Bohužiaľ, komunikácia a transparentnosť sú tie vlastnosti odvetvia bezpečnostnej ochrany letectva, ktoré sa musia naliehavo zlepšiť. Je to úloha pre letiská a letecké spoločnosti, ktoré sa musia stať otvorenejšími a transparentnejšími. Na druhej strane si cestujúci musia uvedomiť, že bezpečnostné opatrenia uplatňované na letiskách a na palubách lietadiel sú bez ohľadu na ich prísnosť predovšetkým a len v ich záujme.
Thomas Ulmer
(DE) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, dámy a páni, v prvom rade by som chcel poďakovať pánovi Leichtfriedovi za vynikajúcu správu, ktorá obsahuje dobré a udržateľné návrhy.
Koniec koncov, o čo vlastne ide? Ide o posilnenie transparentnosti, ochrany spotrebiteľa, bezpečnosti a koordinácie, ako aj o kontrolu kvality. Neodporúčal by som však vytvárať nový orgán, ktorý by sa týmito otázkami zaoberal. Na subsidiaritu v správe sa pozerám kladne a rozhodne by sa mala zachovať. Veľmi dôležité je pre mňa aj to, aby sa jasne rozlišovalo medzi daňami a poplatkami, pričom všetky povinnosti vlády - či už ide o odoberanie odtlačkov prstov, fotografovanie, povinnosti polície, boj proti terorizmu alebo niečo podobné - musia byť jednoznačne financované prostredníctvom daní a nie poplatkov spotrebiteľov. Ak budú mať potom jednotlivé štáty skutočný záujem prijať bezpečnostné opatrenia nad tento rámec, myslím si, že by mali mať aj povinnosť niesť príslušné náklady. Ak nejaká vláda nariadi bezpečnostné opatrenia, musí za ne aj zaplatiť. Myslím si, že v prípade technickej alebo osobnej bezpečnosti je to iné - tu sa určite môžu náklady preniesť na cestujúceho za predpokladu, že ich účel bude jasne deklarovaný.
Stojí však za povšimnutie, že v hodnotení vplyvu, ktoré nám predložila Komisia, sa hovorí o sume približne 0,1 % z celkovej ceny letenky určenej na tieto opatrenia. Nemali by sme teda začínať príliš vysoko.
Som presvedčený, že prinášame udržateľný kompromis, a to aj s Nemeckou spolkovou republikou, ktorá má k oblasti subsidiarity značné výhrady. Dúfam, že konečný výsledok bude veľmi blízky nášmu návrhu.
Zuzana Roithová
(CS) Hoci plne podporujem tento návrh, pretože výrazne zvyšuje transparentnosť sadzieb a výpočtov bezpečnostných poplatkov pre všetkých európskych spotrebiteľov, ktorí využívajú leteckú dopravu, som prekvapená, že v tejto dôležitej oblasti nie je väčšia harmonizácia. Znepokojuje ma, že z dôvodu dominantného postavenia niektorých letísk budú cestujúci platiť neprimerane vysoké bezpečnostné poplatky bez priameho vplyvu na úroveň, rýchlosť a kvalitu bezpečnostných opatrení pri registrácii.
Komisia mala byť vo svojej hodnotiacej správe dva roky po vstupe tejto smernice do platnosti omnoho odvážnejšia a mala navrhnúť jednotnú a záväznú metódu výpočtu bezpečnostných poplatkov v celej EÚ.
Úplne súhlasím s požiadavkou, aby prísnejšie bezpečnostné opatrenia, napríklad telesné skenery, financoval štát a nie cestujúci, najmä keď stále pokračuje diskusia o ich potrebnosti a spojených zdravotných rizikách. V neposlednom rade ma znepokojuje interpretácia ustanovení o poplatkoch za náklady na bezpečnostné opatrenia, ktoré nevykonávajú letiská, ale priamo letecké spoločnosti. Tieto náklady by totiž naopak mohli byť účtované cestujúcim, čo podľa môjho názoru znamená potenciálne riziko zneužitia v podobe predraženia leteniek.
Ioan Mircea Paşcu
Vážená pani predsedajúca, pán Leichtfried má pravdu. Náklady na zvýšenú bezpečnosť by v konečnom dôsledku mali zaplatiť členské štáty. Koniec koncov, cestujúci a všetci občania už platia členským štátom za svoju bezpečnosť vo všeobecnosti.
Štát nemôže svojim občanom jednoducho povedať, že dostanú presne to, za čo zaplatili. Jeho povinnosti siahajú ďalej, pretože štát nie je len ďalším poskytovateľom služieb motivovaným výlučne ziskom. Pripomínam vám túto jednoduchú pravdu, pretože napriek tejto zásade sú to nakoniec cestujúci a nie ich štáty, kto platí účty za zvýšenú vzdušnú bezpečnosť, ako správne poznamenal spravodajca.
Často navyše dochádza k tomu, že zvýšenú bezpečnosť, za ktorú si cestujúci platia prostredníctvom zvýšených poplatkov, ani neposkytuje štát, ale subdodávateľské súkromné spoločnosti, ktoré často neberú ohľad na cestujúcich a ich práva, pričom sa radi odvolávajú na utajenie týkajúce sa bezpečnostných záležitostí vo všeobecnosti. To jednoducho musí skončiť.
Franz Obermayr
(DE) Vážená pani predsedajúca, vzhľadom na to, že otázka poplatkov za bezpečnostnú ochranu letectva v EÚ sa riešila veľmi rozdielnymi spôsobmi, myslím si, že je v tomto prípade dôležité uplatňovať objektívne kritériá. Veľmi rozumné by bolo zobrať za základ hodnotenia kombináciu počtu cestujúcich a maximálnej hmotnosti pri odlete. Je však dôležité, aby existovala jasná súvislosť medzi vyberaným bezpečnostným poplatkom a službami, ktoré sa skutočne poskytujú. Je dôležité definovať samotnú bezpečnostnú ochranu letectva a musíme tiež presne vedieť, za čo platíme. Presný spôsob, akým sa budú vypočítavať bezpečnostné poplatky, musí byť zrozumiteľný. Otvorene sa musia poskytovať informácie o výške poplatkov a o tom, čo zahŕňajú. Transparentnosť je tu nevyhnutná. Na to však potrebujeme nezávislé regulačné orgány, ktoré budú schopné rýchlo a účinne zakročiť proti prípadnému narušeniu hospodárskej súťaže.
Andris Piebalgs
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, táto rozprava o bezpečnostnej ochrane letectva bola fascinujúca a ukázala, že každý máme v tejto oblasti vlastné skúsenosti.
Ja som napríklad prišiel o všetok syr, ktorý som si chcel zobrať, pretože bol "natierateľný". Považoval som to za neprimerané, v každom prípade sa však domnievam, že sme celý systém vylepšili. Návrh Komisie ide o krok ďalej, pretože tam, kde je bezpečnosť, sú aj poplatky, pričom prvým pravidlom je transparentnosť. Správa a návrh Komisie sa navzájom posilňujú.
Čo sa týka otázky, kto by mal vyberať poplatky, myslím si, že najlepšou cestou je stále subsidiarita, pretože v konečnom dôsledku nebudú platiť členské štáty, ale občania. Jedinou otázkou je, či by mali platiť všetci daňoví poplatníci alebo len cestujúci.
Odpoveď nie je jednoduchá, myslím si však, že aspekt subsidiarity v našom návrhu je v súlade so súčasnými postupmi bezpečnostnej ochrany letectva.
Parlament ide ešte o krok ďalej, keď sa zaoberá celým odvetvím bezpečnostnej ochrany letectva. Uvidíme, kam táto diskusia povedie. Som presvedčený, že Komisia predložila veľmi rozumný návrh, a som veľmi rád, že Parlament ho vo výraznej miere prijal a ako zvyčajne ide ešte o niečo ďalej ako návrh Komisie. Domnievam sa, že načasovanie a zameranie tohto návrhu sú správne.
Jörg Leichtfried
Vážená pani predsedajúca, som trocha zahanbený toľkou chválou, takže budem stručný. Chcem však v každom prípade využiť príležitosť a poďakovať spravodajcom a tieňovým spravodajcom, ktorí na tom spoločne usilovne pracovali: pánovi Zasadovi, pani Hennisovej-Plasschaertovej, pani Lichtenbergerovej a pánovi Kohlíčkovi. Na tejto záležitosti sme usilovne pracovali takmer rok. Takto si predstavujem európsku politiku, nie ako fórum pre spory, ktoré sú len divadlom, za ktoré ju možno považujú niektorí kolegovia poslanci.
Po druhé, chcem sa obrátiť na Radu s výzvou. Výbor pre dopravu a cestovný ruch je naozaj veľmi priateľským výborom, ktorý pracuje a debatuje vecným spôsobom, a v tomto duchu sme v súvislosti s týmto zákonom vyšli Rade mimoriadne v ústrety. Od začiatku sme boli ochotní prijať kompromis. Chcem však upozorniť Radu, aby sa nezahrávala s ohňom. Keď ste ochotní prijať kompromis, potom musíte mať možnosť očakávať kompromis aj od vašich oponentov alebo partnerov.
Ak teraz Rada nechce v žiadnom prípade vyjsť Európskemu parlamentu v ústrety, potom sa zmení aj postoj tohto výboru. Nie je to len môj názor. Od viacerých kolegov som už počul, že ak Rada nie je ochotná vyjsť nám v ústrety, potom budeme diskutovať aj o telesných skeneroch úplne odlišným spôsobom a možno tiež nebudeme ochotní vyjsť Rade v ústrety. To je niečo, čo nie je vo všeobecnom záujme tejto veci a čo sa rozhodne nesmie stať. Preto vyzývam Radu a členské štáty, aby sa v tejto veci pohli dopredu. Teraz máme Lisabonskú zmluvu. Rada aj členské štáty musia v tejto veci urobiť krok vpred, lebo v opačnom prípade budeme možno opäť počuť: Poďme opäť SWIFTovať!
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční počas nasledujúceho plenárneho zasadnutia v Bruseli.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Nessa Childers  
písomne. - Pána Leichtfrieda treba pochváliť za dôkladnú a presvedčivú správu, ktorá riešila účinne mnohé otázky, ktoré zostali otvorené v dokumente Komisie. Je tu však niekoľko otázok, ktoré zostali nezodpovedané, a tieto otázky musíme vnímať v novom kontexte predĺženého uzatvorenia európskeho vzdušného priestoru. Letecký priemysel príde o viac ako 1 miliardu EUR v dôsledku oblaku sopečného popola, preto musí EÚ konať rýchlo a rozhodne s cieľom zmierniť finančný úder, ktorý zasiahol letecký priemysel. Hoci pánovi komisárovi Almuniovi treba zatlieskať za jeho dnešné priaznivé poznámky v súvislosti s krízou, aj my ako poslanci Európskeho parlamentu máme prostredníctvom tejto správy príležitosť pomôcť odvetviu, ktoré je za posledných desať rokov už tretíkrát na kolenách. Tento Parlament a naši kolegovia v Európskej rade a Komisii by mali začať uvažovať o štátnom financovaní navrhovaných bezpečnostných nákladov, a to najmä v prípade, že nebude prekročená spodná prahová hodnota pre počet cestujúcich. Tieto opatrenia síce neboli populárne pred minulotýždňovou erupciou, dnes sme však v situácii, keď sa každá nevyužitá príležitosť poskytnúť pomoc leteckému priemyslu môže ukázať ako osudná.
Debora Serracchiani  
Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, chcem poďakovať pánovi Leichtfriedovi za vynikajúcu prácu na správe o poplatkoch za bezpečnostnú ochranu letectva, ktorá sa okrem iných aspektov venuje aj jednému dôležitému bodu: ochrane spotrebiteľa a právam cestujúcich.
Musia existovať jasné a transparentné pravidlá, pretože ak budú letecké spoločnosti účtovať cestujúcim zvýšené poplatky za bezpečnostné opatrenia, tieto informácie sa podľa môjho názoru musia sprístupniť, aby sa zaistilo, že cestujúci nezostanú bez peňazí.
Domnievam sa, že je len správne, aby sa na konzultáciách zúčastnili aj organizácie na ochranu spotrebiteľov, aby tak získali prehľad o cenách bezpečnostných opatrení, ktoré potom môžu porovnať s cenami leteniek. Len takto bude možné zaručiť väčšiu transparentnosť a poskytovanie informácií cestujúcim.
