A tagállamok bíróságai közötti együttműködés a polgári és kereskedelmi ügyekben a bizonyításfelvétel tekintetében (rövid ismertetés)
Elnök
A következő napirendi pont a Medina Ortega úr által a Jogi Bizottság nevében a polgári és kereskedelmi ügyekben a bizonyításfelvétel terén a tagállamok bíróságai közötti együttműködésről készített jelentés rövid ismertetése.
Manuel Medina Ortega
előadó. - (ES) Elnök asszony, ezen a késői órán, egy hétfői napon a Bizottságot feltehetőleg más, aggályosabb dolgok is foglalkoztatják, mint ez a jelentés. Hogy rövid legyek, most mindössze annyit teszünk, hogy válaszolunk a Bizottság jelentésére, amely a polgári és kereskedelmi ügyekben a bizonyításfelvétel tekintetében történő, a tagállamok bíróságai közötti együttműködésről szóló, 2001. május 28-i 1206/2001/EK tanácsi rendelet alkalmazásáról szól.
Ez valójában nem közösségi szféra, hanem kormányközi, amelyben a Tanács - a rendelet révén - megpróbálta ösztönözni a bíróságok közötti együttműködést. Úgy vélem azonban, hogy az Európai Unió részéről bizonyos értelemben hiányzott a szigor az erre irányuló kísérleteiben. Úgy értve, hogy bizonyos intézkedésekre sor került, például a gyakorlati ötletek megfogalmazására, az elektronikus média használatára és így tovább, de azt is elismerem, hogy a Bizottság számára elég nehéz a fellépés.
Nem tudom, a Bizottság mit ért el vagy minek az elérésében reménykedik, de nekem elég nehéznek tűnik bármit is elérni, a kormányközi együttműködés e formájával járó óriási nehézségek miatt. Csak az igazságügyi hatóságok együttműködését kérjük, de 27 országról van szó, olyan igazságügyi hatóságokról, amelyek 22 különböző nyelvet használnak, egymástól jelentősen különböző jogrendszerekről, és így próbálunk eredményeket elérni.
A Bizottság úgy találta, hogy az eredmények nem jók, nagy késés van ezeknek az együttműködési mechanizmusoknak a végrehajtásában, és ezért nincsenek forrásaink ennek megvalósítására. Az ideális megoldás a fizikai eszközök használata lenne. Például mit tud tenni a Bizottság annak érdekében, hogy a bíróságokat, különösen az alacsonyabb szintűeket, technológiai berendezésekkel szerelje fel, például videokonferencia-rendszerrel? A videokonferencia olyan ötlet, amely talán elérhetetlennek látszik az Európai Unió sok kicsi bírósága számára, de egyelőre ez tűnik az egyetlen megoldásnak.
Szerintem az Európai Uniónak ki kellene használni a már létező intézményeket, konkrétan az Európai Igazságügyi Hálózatot. Meg kell erősítenünk ezt az intézményt, hogy az együttműködési rendszereiket használva a bírák maguk fejleszthessék tovább ezt a fajta kommunikációt.
Másrészről viszont létfontosságú a bírák képzésének egész területe. Ez szintén olyan dolog, amit a Bizottság egymagában nem tud elvégezni. A Bizottság ugyanakkor azt megteheti, hogy támogatja az ilyen fajta kurzusok fejlesztését, a közösségi jogról és a különböző jogrendszerek ismeretéről szóló képzést.
Ettől eltekintve van egy másik nagy akadály is, mégpedig a nyelvek problémája: hogyan tud például egy spanyol bíró egy finn bíróval kommunikálni, amikor a két nyelv között ekkora a különbség? Nem lehet azzal érvelni, hogy a bíráknak amellett, hogy szakértőknek kell lenniük a saját joguk területén - ami önmagában is kellően összetett -, ilyen jellegű ismeretekkel is kötelezően rendelkezni kellene.
Mit tehetünk gyakorlati szempontból, hogy segítsük a bírákat a tolmácsolás és a fordítás tekintetében? Mit tehetnénk azért, hogy ezt el tudják érni? E jelentés összeállításakor nem volt célom, hogy szigorúan vagy zordan viszonyuljak a Bizottsághoz. A feladat szerintem meglehetősen bonyolult. Azt szeretnénk megtudni - kihasználva ezt a helyzetet, hogy a körünkben tartózkodik a biztosok egyike, aki érintett e témában -, hogy a Bizottság szerint mit lehetne tenni annak érdekében, hogy ez a 2001-es rendelet több szigort kapjon, mivel kissé homályos, és túlzott mértékben támaszkodik az önkéntes cselekvésre; nem tudom, hogy gyakorlati szempontból képes-e eredményeket elérni, illetve hogy ad-e lehetőséget az előrehaladásra e téren.
Jacques Barrot
a Bizottság alelnöke. - (FR) Elnök asszony, először is köszönöm Medina Ortega úrnak, aki alapvető fontosságú kérdések egész sorát vetette fel. Tény, hogy a bíráknak és a jogi szakembereknek minden országban jobban kellene ismerniük ezt a rendeletet.
Hangsúlyozni kell, hogy a rendelet 17. cikkében említett közvetlen bizonyításfelvétel leegyszerűsítette és felgyorsította a bizonyítás lefolytatását, anélkül hogy különösebb problémát okozott volna. A rendeletben említett központi szervek fontos szerepet játszanak azon bíróságok felügyeletében, amelyeknek az e rendelet alapján benyújtott kérelmeket kezelniük kell, valamint az általuk tapasztalt problémák megoldásában.
A központi szervek segítségnyújtása elengedhetetlen lehet az olyan, kis bíróságok esetében, amelyek első alkalommal találkoznak határokon átnyúló bizonyításfelvételhez kapcsolódó problémával.
Az információs technológiának és a videokonferenciának, egy biztonságos e-mail továbbító rendszerrel párosulva, Medina Ortega úr, a bizonyítékküldés általános eszközévé kell válnia. Az Európai Igazságügyi Hálózatnak a polgári és kereskedelmi ügyekben, mint Ön is mondta, az a feladata, hogy megkönnyítse ezt a jogi együttműködést Európában. Amióta a rendelet hatályba lépett, a bizonyításfelvétel terén történő végrehajtása számos alkalommal központi helyet kapott a hálózat munkájában. 2006-ban kézikönyv készült a rendelet alkalmazásáról, és ezt 2007-ben valamennyi európai bíróságnak kiosztották. Az Európai Igazságügyi Hálózat polgári és kereskedelmi ügyekben kétségkívül saját kapcsolatait is felhasználhatja - ebben igaza van, Medina Ortega úr -, hogy nagyobb mértékben részt vegyen a bizonyításfelvétel iránti kérelmeknek a rendeletben előírt határidőkön belül történő, jobb teljesítése érdekében. Ez igaz.
A továbbiakban szeretném röviden megvizsgálni a kilátásokat. Tény, hogy a rendelet pontos kritériumokat ír elő a kérelem formájára és tartalmára nézve. A kérelmet egy megadott formanyomtatványnak megfelelően kell kitölteni, és konkrét információkat kell tartalmaznia: az eljárásban részt vevő felek nevét, címét, az adott ügy jellegét és tárgyát, valamint az átadandó bizonyítékok leírását. A rendelet azt is kimondja, hogy a kérelmet a megkeresett bíróság tagállama hivatalos nyelveinek egyikén, vagy egyéb olyan nyelven kell benyújtani, amelyet a megkeresett tagállam elfogadhatóként jelöl meg, de, amint az imént Ön is hangsúlyozta, a nyelv sem utolsó kérdés a problémák sorában.
A bizonyításfelvételre irányuló kérelmet rendes esetben gyorsan kell teljesíteni. Ha a kérelem teljesítése a megkeresett bíróság által történő kézhezvétel időpontjától számított 90 napon belül nem lehetséges, az említett bíróságnak erről tájékoztatnia kell a megkereső bíróságot, megadva ennek okait.
A bizonyításfelvétel iránti kérelem teljesítésének elutasítása csak kivételes és szigorúan korlátozott esetekben lehetséges.
Ilyen volt a rendelet. Az alkalmazásáról 2007. márciusban tanulmány készült, és a tanulmány eredményei alapján a Bizottság 2007. decemberben jelentést fogadott el. A jelentés a rendelet 23. cikkének megfelelően készült. Mit állapított meg? Hogy a rendelet alkalmazása valamelyest javította, egyszerűsítette és felgyorsította a bíróságok közötti együttműködést a polgári és kereskedelmi ügyekben történő bizonyításfelvétel terén.
Ilyenformán máris elérte két fő célkitűzését: hogy egyszerűsítse a tagállamok közötti együttműködést, és felgyorsítsa a bizonyításfelvételt.
Az egyszerűsítést különösen a bíróságok közötti közvetlen továbbítás bevezetésével - bár a kérelmek olykor a központi szervekhez kerülnek -, valamint a formanyomtatványok bevezetésével sikerült elérni. A bizonyításfelvétel iránti kérelmek kezelésének sebessége terén is megfigyelhető volt az előrehaladás. A legtöbb kérelmet szerencsére gyorsabban teljesítették, mint a rendelet hatálybalépését megelőzően, és a teljesítés belül volt a rendeletben előírt 90 napos határidőn.
Ezért azt mondanám, Medina Ortega úr, hogy szerintünk nincs szükség a rendelet módosítására. A működését azonban feltétlenül javítani kell. A 2008. novemberben elfogadott cselekvési tervben a Tanács megbízta a Bizottságot egy európai e-igazságszolgáltatási portál létrehozásával. A portál első változatának létrehozása és üzembe helyezése ez év folyamán abszolút elsőbbséget élvez számunkra és számomra.
Ami a videokonferencia használatát illeti, ez is prioritást fog élvezni. Az Európai Igazságügyi Hálózat polgári és kereskedelmi ügyekben most dolgozik egy kézikönyvön a videokonferencia használatának jogi aspektusairól a bizonyításfelvétel során. Ezt a kézikönyvet értelemszerűen el fogják küldeni az európai bíráknak; befejezése ez év végére várható. Ez is része lesz a portálnak, amely mint mondtam, még az év vége előtt meg fog jelenni.
A bírósági üléstermeket természetesen még fel kell szerelni a videokonferenciához szükséges berendezésekkel. Reméljük, hogy ki tudjuk használni az új finanszírozási módszereket a 2010-2013-ra szóló pénzügyi terv felülvizsgálata során. A határokon átnyúló projektek finanszírozására már most is vannak lehetőségek a polgári igazságügyi programban, ahol a videokonferencia használata prioritásként szerepel.
Azt mondanám Önnek, Medina Ortega úr, hogy Ön mellett állok egy fontos kérdésben, amelyet szerintem Stockholmnak kiemelten kellene kezelnie, mégpedig a bírák képzésére gondolok. Az Ön által ma este felvetett kérdéshez, a bizonyításfelvételhez, tényleg megfelelő képzésben kell részesítenünk a bírákat. Számomra ez lesz az egyik fő iránymutatás az elkövetkező stockholmi programhoz.
Mindenesetre köszönöm ezt a hasznos jelentést, nagyon jól rávilágított a lényegre.
Elnök
A napirendi pontot ezzel lezárom. A szavazásra holnap kerül sor.
