Az Európai Unió éves jelentése az emberi jogokról - Francia javaslat az ENSZ-ben a homoszexualitás depenalizációjáról (vita)
Elnök
A következő napirendi pont az Európai Uniónak az emberi jogokról szóló éves jelentésről és az ENSZ-ben a homoszexualitás depenalizációjára irányuló francia javaslatról szóló tanácsi és bizottsági közleményekkel kapcsolatos közös vita.
Van egy kis problémánk: a Tanács képviselője, Yade asszony, még nem tud csatlakozni hozzánk. Gépe Strasbourg közelében van, de nem tud leszállni. Azt javaslom, hogy kezdjük a Bizottsággal, és aztán folytassuk a vitát, hogy Yade asszonynak időben át tudjuk adni a szót.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - (DE) Köszönöm, elnök asszony. (FR) Hölgyeim és uraim, ismét eljött az év vége, és megjelent az emberi jogokról szóló éves jelentés.
Ez az ülés különös jelentőséggel bír az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatának 60. évfordulója miatt. A Nyilatkozaton, a 30 cikkelyből álló tökéletes egyszerűsége és az általa megtestesített univerzális vízió miatt nem fogott az idő. Hovatovább jelenleg, amikor a világban túl sok ember alapvető jogait sértik meg naponta, még sokkal időszerűbb, mint valaha volt. A fenti esetek mindegyike arra emlékeztet bennünket, hogy még nagyon sok a tennivaló ahhoz, hogy a Nyilatkozatban szereplő jogok kézzel fogható valósággá váljanak.
Az egész Európai Parlamenthez hasonlóan ma délelőtt engem is nagyon meghatott az, hogy a legtöbb Szaharov-díjas itt volt, és nagyon mélyen érintettek Bonner asszony szavai is. Rendkívüli mértékben csodálom az emberi jogok védelmezőit.
Most pedig, hölgyeim és uraim, az emberi jogokról szóló éves jelentés felsorolja az Európai Unió által a cél megvalósítása érdekében végrehajtott tevékenységeket. Két fontos fejleményt, és két kihívást szeretnék külön megemlíteni.
Az első fejlemény, amit meg szeretnék említeni az, hogy az Európai Unió 2008-ban jelentős előrehaladást ért el a külkapcsolati politikai eszközök konszolidációja terén a nőkkel szembeni hátrányos megkülönböztetés és a nők elleni erőszak problematikájának kezelése érdekében. A szimbolikus jelentőségű eseteken túlmenően - ezek közé tartozik a kelet-kongói helyzet - a nők elleni erőszak továbbra is globális veszélyt jelent.
Továbbra sem megfelelő a Biztonsági Tanács 1325-ös, "A nők részvétele a béketeremtésben és a biztonságban”, valamint 1820-as "A nők elleni erőszakról” szóló határozatainak a végrehajtása.
Az ENSZ főtitkára, Ban Ki Mun, nemrégiben adott pozitív választ az általam, 40 női vezető támogatásával megfogalmazott kérésre, hogy 2010-ben szervezzenek miniszteri konferenciát az 1325-ös számú határozat végrehajtásáról, és ez nagy örömömre szolgál.
Ebből a szempontból azon leszünk, hogy megerősítsük az európai eszközök összehangolását. A Tanács nemrégiben fogadott el egy új, átfogó megközelítést az 1325-ös és az 1820-as határozatok megvalósítása érdekében, amelyek egyaránt érvényesek az európai biztonsági és védelmi politika kapcsán megvalósuló tevékenységekre, és a Közösség által alkalmazott eszközökre. Ez segíteni fog bennünket a társadalmi nemekkel kapcsolatos témák integrálásának javításában a megelőzéstől és a válságkezeléstől kezdve a béke és az újjáépítés megszilárdításáig.
Ugyan ebben a szellemben fogadta el nemrégiben az Európai Unió, a francia elnökség alatt, az Európai Unió új útmutatásait az erőszak és a nők hátrányos megkülönböztetése elleni küzdelemmel kapcsolatban.
A másik fejlemény, amely közel áll a szívemhez, az emberi jogokról folytatott párbeszédünkkel kapcsolatos. 2008-ban új párbeszédet indítottunk Kazahsztánnal, Kirgíziával, Türkmenisztánnal, és Tádzsikisztánnal, és ezzel elértük azt a célunkat, hogy az összes közép-ázsiai országgal meginduljon a párbeszéd. A fentiekhez hasonlóan ez évben két, ígéretes megbeszélés-sorozatot tartottunk az Afrikai Unióval folytatandó új párbeszédünk keretében.
Végezetül, döntést hoztunk az öt új, Latin Amerikával folytatandó párbeszéd gyakorlati részleteiről. A korábbinál sokkal határozottabban be kívánjuk vonni a civil társadalmat mind a párbeszéd előkészületeibe, mind annak nyomon követésébe. Ezek a párbeszédek közel sem egyszerűek - amint azt a Kínával nemrégiben folytatott párbeszéd is mutatja -, ennélfogva nagyon fontos a fenti erőfeszítések hatásainak mérlegelése. Ki kell dolgoznunk a politikai üzenetek és a helyszíni, kézzel fogható akciók közötti kapcsolatok javításának módozatait.
És ezzel el is jutottam a korábban említett két kihíváshoz. Először a multilaterális kihívásról szeretnék beszélni. Az Egyesült Nemzetek munkája életbevágóan fontos, mivel ez biztosítja az emberi jogok egyetemlegességét. Hogyan tudjuk jobbítani az ENSZ hatékonyságát és a mi hozzájárulásunkat az ENSZ munkájához? Nyilvánvaló, hogy az Európai Unió elkötelezettsége meghozta az eredményét, így például azt, hogy egyre több ország támogatja a halálbüntetéssel kapcsolatos határozatot, és az Iránra, Észak-Koreára és Burmára vonatkozó határozatok elfogadását, mely kezdeményezéseket az Európai Unió indítványozott, illetve támogatott New Yorkban.
Ami a mai, a Tanács és a Bizottság által hozott közös nyilatkozatot illeti, szeretném megerősíteni a támogatásunkat a szexuális orientációról szóló francia kezdeményezés mellett. A Bizottság készen áll arra, hogy a harmadik országokkal fennálló kapcsolatai keretében felvesse a fenti kérdéseket, beleértve a homoszexualitás depenalizációját is, a kölcsönös tisztelet, érzékenység és a vonatkozó szokások kontextusában.
Genfben elkezdődik az egyetemes, időszakos felülvizsgálati folyamat. Ezek az eredmények ugyanakkor nem fedhetik el előlünk azokat az egyre növekvő nehézségeket, amelyekkel az Európai Uniónak szembe kell néznie akkor, amikor a hídépítő szerepét kívánja betölteni az ENSZ környezetében, ami polarizáltabb, és ahol az országok blokkokba szerveződve lépnek fel. Az Andrikienasszony jelentésében megfogalmazott javaslatok, amelyeknek a ház általi elfogadására januárban kerül sor, segítenek abban, hogy tovább tudjunk gondolkodni a fenti témákon.
Végezetül, a második kihívást a hatékonyság jelenti. Az Európai Unió egyre több országban fokozza tevékenységét az emberi jogok védelme érdekében. Hogyan lehet hatékonyságunkon javítani? Úgy vélem, hogy elő kell mozdítanunk a prioritásaink elérését szolgáló eszközök - legyenek azok akár politikai párbeszédek, akár diplomáciai lépések -, valamint az európai demokráciát és az emberi jogokat biztosító eszközök, továbbá a választási megfigyelés, de még az emberjogi szempontok külpolitikánkba való integrálása közötti kapcsolatokat is.
Minden intézmény számára a legfőbb problémát a koherencia mint célkitűzés, és ezáltal a jobb hatékonyság elérése jelenti.
Laima Liucija Andrikienė
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (LT) Az Európai Parlament számára napjainkban elképzelhetetlen az emberi jogokról folytatott vita Hu Jia nevének említése nélkül. Néhány évvel ezelőtt mindannyian részt vettünk egy megindító ünnepségen, amelyen Hu Jia nem tudott személyesen megjelenni, de napjainkban az emberek a világ minden részén hallani fognak az AIDS betegségben szenvedők jogainak védelme, és a környezet védelme érdekében kifejtett munkásságáról és erőfeszítéseiről Kínában. Néhány évvel ezelőtt jártam Kínában, és személyesen győződtem meg arról, hogy mennyire igaza van Hu Jianak akkor, amikor a környezet védelméért harcol. Borzalmas dolog, ha az erőteljes szennyeződés miatt nem láthatjuk a napot. A mai napon meg kell még említenünk több, korábban Szaharov-díjjal kitüntetett személy nevét is: közéjük tartozik San Suu Kyi Burmából, valamint Oswaldo Paya és Damas de Blanco. A mai napon mindannyian hiányoljuk őket az Európai Parlamentből, és ismét beszélnünk kell az emberi jogok nem kielégítő helyzetéről Burmában és Kubában.
Egy héttel ezelőtt említést tettünk az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatának 60. évfordulójáról, de a mai napon azt is el kell ismernünk, hogy sok országban nem csak hogy nem tisztelik az emberi jogokat, de durván meg is sértik azokat. Az Emberi Jogokról szóló 2008-as éves jelentésről vitatkozunk. Ez a jelentés átfogóan tükrözi az emberjogi problémákat. Az Európai Tanács és a Bizottság megérdemli a gratulációt ennek a kiváló dokumentumnak az elkészítéséért. Több dolgot szeretnék hangsúlyozni. Először, amint Ferrero-Waldner asszony is említette, az Egyesült Nemzetek Szövetsége Emberjogi Tanácsának és az Európai Uniónak ezzel kapcsolatos szerepét, valamint az Egyesült Nemzetek Szövetsége által az emberi jogok védelme terén az egész világon betöltött általános szerepet. Másodszor, az Európai Unió politikájának a halálbüntetéssel és annak az alkalmazásával kapcsolatos meghatározó pontjait. Harmadszor, az emberi jogokról folytatott párbeszédet és konzultációkat.
Kollégák, különösen fontosnak tartom, hogy rávegyük az Egyesült Nemzetek Szövetsége Emberjogi Bizottságát az Egyesült Nemzetektől kapott mandátum egységes és célirányos használatára az emberi jogok védelme, továbbá az intézmények maximális átláthatóságnak biztosítása, valamint a civil társadalomnak a munkájában való részvételének biztosítása érdekében. Mindannyiunk nevében szeretném sürgetően felhívni az Európai Unió intézményeit arra, hogy egymással összhangban dolgozzanak együtt az emberi jogok védelme érdekében az egész világon.
Raimon Obiols i Germà
Biztos asszony, minden, amit elmagyarázott, teljes mértékben igaz. Mindenben egyetértünk vele. Egyetértünk a következtetéseivel is: következetesebbnek kell lennünk.
A rendelkezésünkre álló rövid idő alatt egy dolgot azonban szeretnék kihangsúlyozni a következetességgel kapcsolatban. A világ emberjogi helyzete terén sokat várnak Európától, és Európát sok kritika éri a világ emberjogi helyzete miatt. Az emberek azt állítják, hogy Európa csak azokban az esetekben ragaszkodik az elveihez, amikor számára ez megfelelő, avagy amikor ez az állampolgárai érdekeit szolgálja. Az egyetlen válasz a fenti követelésekre és kritikákra a következetességben rejlik az emberi jogok területén megvalósuló uniós kül- és belpolitika terén.
A világban nem lehetünk hitelesek akkor, ha - különösen - a bevándorlás kezelése terén alkalmazott intézkedéseink, illetve a terrorizmus által okozott tragikus eseményekre adott válaszaink nem példamutatóak az emberi jogok vonatkozásában.
Biztos asszony, ez az alapvető kérdés: következetesség az emberjogi vonatkozásokban az EU kül- és belpolitikájában.
Mindezek elmondása után talán két prioritást kell hangsúlyozni, és erre használom fel a fennmaradó kevés felszólalási időmet. A halálbüntetés elleni küzdelem olyan dolog, amelynek a jelen generáció talán megéli a sikerét. Ez egy lehetséges cél, és erre kell koncentrálnunk. Másodszor, örülök annak, hogy az Európai Unió emberjogi politikája a jelenlegi francia elnökség alatt feministává vált a nők emberi jogainak a területén megvalósuló specifikus politika következtében.
Marco Cappato
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, én is köszönetet szeretnék mondani az előadónak, Andrikienasszonynak, az általa az Európai Uniónak az ENSZ-ben betöltött szerepével kapcsolatban végzett munkája miatt.
Nincs elég időnk arra, hogy a Tanács által az emberi jogokról beterjesztett teljes jelentést részletesen megtárgyaljuk. Véleményem szerint a legfontosabb kérdés a saját szabályaink, és különösen az együttműködési megállapodásokban szereplő emberjogi záradékokban megjelenő mechanizmusok tiszteletben tartása, de ezt a témát lesz majd időnk részletesen megvitatni akkor, amikor elérünk Obiols i Germà úr jelentéséhez.
A fennmaradó rövid idő alatt, a jegyzőkönyvbe vétel végett szeretném elismerésemet kifejezni, és szeretnék gratulálni a francia elnökségnek és Yade asszonynak azért, hogy az ENSZ-ben kezdeményezték a homoszexualitás egyetemleges depenalizációját. Én ezt rendkívül fontos politikai kezdeményezésnek tartom, ami annál is inkább elismerést érdemel, mert máris elnyerte 60 állam támogatását.
Ferrero-Waldner asszonytól hallottuk ezt, és örömmel üdvözöljük a szavait és az elkötelezettségét. Fontos az, hogy az Európai Unió ne csak egységes legyen ebben a témában, de hasonló szerepet is töltsön be, mint akkor, amikor más kontinensek más országait is bevontuk a halálbüntetéssel kapcsolatos egyetemes moratórium elérésébe. Ez kulcsfontosságú stratégia volt.
Ezzel a témával kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a Szentszék, vagyis Vatikán állam, amelyikkel kulturális párbeszédet folytatunk, nem vallási entitásként lépett fel, hanem olyan államként, amelyik megfigyelőként van jelen az Egyesült Nemzetek Szövetségében, és keményvonalas, kritikai támadást intézett a francia kezdeményezés ellen. A nemzetközi kapcsolatokban megkövetelt őszinteséggel hiszem azt, hogy emlékeztetnünk kell Vatikán államot arra, hogy számunkra fontos a homoszexualitás depenalizációja, hogy ez emberjogi kérdés, és hogy az általuk teremtett kihívást döntően elutasítjuk.
Hélène Flautre
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök asszony, szégyen, hogy erre a vitára a Tanács távollétében kerül sor, és rendkívül sajnálatos tény az is - mivel nem 15 perces, hanem három és egy negyed órás a késés -, hogy ezt a Szaharov-díjat úgy kell átadni, hogy a Tanács nincs itt velünk, az Európai Bizottsággal.
Egy sürgős témát szeretnék felvetni. Tegnap Izrael megtagadta az ENSZ különleges megbízottjától a palesztin területekre való belépés jogát. Véleményem szerint ez olyan, rendkívül agresszív tett, amire a Tanácsnak és a Bizottságnak azonnal reagálnia kell, és - különös tekintettel az EU és Izrael között megerősödő kapcsolatokra - az üzenetnek egyértelműnek és azonnalinak kell lennie.
Ez a jelentés - mint minden évben, mondhatnám - jó dokumentum, mivel bemutatja a tevékenységeket, és ezért rendkívül hasznos munkaanyag, de, ugyanakkor, nem tartalmazza azoknak a kritikai elemzéseknek, hatástanulmányoknak, és a Tanács által elfogadott stratégiáknak minden elemét, amelyek hozzájárulnak az emberi jogoknak a keretekbe való teljes integrálásához, így például, az energia-, kereskedelem-, illetve a biztonságpolitikánkat.
A Parlament vállalta magára ezt a feladatot. Ez rendkívül kényes tevékenység, és amit hallanak, az nem mindig kellemes. El kell mondani azt is, hogy, például, a Szaharov-díj hálózat létrehozásának ötlete ebből a jelentésből, és ebből a tanulmányból született. A mai napon sor kerül ennek a hálózatnak a létrehozására ebben a 20. évfordulós nyilatkozatban, és jelenleg sok javaslat is napirendre került, beleértve a Szaharov-díj irodát, a Szaharov-útlevelet, és az általunk odaítélt díjakat és a világ különböző részein az emberjogi harcosokat támogató Szaharov-alapítványt is. Ötletekben nincs hiány.
Örülök annak, hogy ez az előadás a következő, az alapvető jogok helyzetét az Európai Unióban bemutató jelentéssel együtt került megtartásra. Obiols i Germà úrnak igaza van. Az Unió számára létfontosságú feladat az, hogy belsőleg összekapcsolja az eredményeit, és külsőleg összekapcsolja a céljait. Ráadásul ez a hitelességének is döntő fontosságú garanciája.
El szeretném mondani, hogy mindenképpen reagálnunk kell az Európai Unió menekültügyi és bevándorlási politikájával kapcsolatban az összes kontinens és nemzetközi szervezet részéről megfogalmazott sok-sok kritikára. Mindenképpen reagálnunk kell az Európai Unió tagállamai részéről megnyilvánuló cinkosságra a terrorizmus elleni küzdelem terén, ami lehetővé tette egy sor, feltételezett terrorista kiadatását és megkínzását.
Vittorio Agnoletto
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, nagy odafigyeléssel hallgattam a biztos asszony nyilatkozatát. Tény, hogy számtalan előrelépés történt, de ismét emlékeztetnem kell Önt, biztos asszony arra, hogy a Parlament által három évvel ezelőtt jóváhagyott demokratikus záradékot, a Parlament kérése ellenére, még nem alkalmazzuk minden ország esetében a kereskedelmi megállapodásokban.
Még mindig kettős mércével mérünk - kemények vagyunk a gyengékkel, és tiszteletteljesek az erősekkel, attól függően, hogy a kereskedelmi megállapodásokban mi a legkedvezőbb Európa számára, de ezt a kettős mércét más helyzetekben is alkalmazzuk. Egy olyan témára utalok, amiről már volt szó: a Vatikán állam által a homoszexualitás depenalizációjára tett javaslattal kapcsolatban képviselt álláspontot szégyenteljesnek és elfogadhatatlannak tartom. Elfogadhatatlan állapot az, hogy az európai intézményeknek szinte minden hónapban folyamodványokat kell küldeni azoknak az államoknak, amelyek továbbra is üldözik azokat az embereket, akiknek az egyetlen bűnük az, hogy homoszexuálisak, miközben egy szót sem szólunk akkor, amikor a Vatikán és annak ENSZ képviselője ilyen komoly és előítéletes álláspontot képvisel az emberjogi kérdésekben.
Ez olyan álláspont, ami ellentétes az emberi jogok egyetemes nyilatkozatával, aminek a 60. évfordulóját ebben az évben ünnepeljük. A Vatikán nyilatkozata ellentétes az alapvető szemponttal, miszerint az emberi jogok, függetlenül a szexuális irányultságtól, a fajtól, a bőr színétől stb., oszthatatlanok, egyetemlegesek és megvédendők.
Az Emberjogi Albizottság elnökét arra kértem, hogy intézzen felhívást Vatikán állam Európai Uniós képviselőjéhez annak érdekében, hogy vegyen részt az albizottság egyik ülésén és adjon választ erre a viselkedésre és adjon lehetőséget a kérdés megvitatására. Általában ezt az eljárást követjük minden olyan állammal, amelyiknek van diplomáciai képviselete az Európai Unióban. Világossá szeretném azt is tenni, hogy a visszatáncolásra tett kísérlet azáltal, hogy mindössze annyit mondunk, hogy Franciaország még nem adta be a dokumentumot igazi baklövés volt, mert ez nem változtat a tényeken: Vatikán állam még nem lépett vissza az általa tett súlyos nyilatkozatoktól.
Zbigniew Zaleski
- (PL) Elnök asszony, elmélkedjünk el egy percig a következőn: az emberi jogok, amelyek írott és írtatlan társadalmi megállapodásokból származnak, és amelyek, időnként, a természeti törvényekre utalnak, képezik a társadalmi együttélés alapját. Kétségünk sem férhet ahhoz, hogy a valóság ettől eltérő.
Az emberi jogok koncepciója mára kibővült, új területeket is lefed, meghatározása szemantikailag gazdagabbá vált, és a mi feladatunk az, hogy megvédjük ezeket a jogokat. Úgy tűnhet, hogy globálisan haladást értünk el ezen a területen, de továbbra is fennáll az a szomorú tény, hogy a totalitárius rendszerek még napjainkban is léteznek. Harcolnunk kell minden egyes olyan emberért, minden egyénért, minden bátor aktivistáért, aki milliók lelkiismeretét képviseli, mivel az emberek milliói gyakran félnek a megszólalástól, még akkor is, ha esetleg szenvednek. Úgy tűnik, hogy egyes rendszerek a cselekedeteiket elítélő határozataink és nyilatkozataink elleni tiltakozással válaszolnak a döntéseinkre. Nem engedhetjük meg magunknak, hogy megfélemlítsenek ezek a válaszok. Így tudjuk az emberekben tudatosítani az emberi jogokat. Szeretném hangsúlyozni, hogy minél többen vannak tisztában a fent említett kérdésekkel, annál nagyobb esélyünk van arra, hogy közös frontot alakítsunk ki egy igazságos társadalom megteremtése érdekében.
Az emberi jogokba történő befektetés prioritást jelent a csoportom számára, és prioritásnak kell lennie az egész Európai Parlament esetében is. Legyen a Szaharov-díj a mi zászlónk, ami képviseli az aggodalmainkat a Föld minden egyes emberének a normális és boldog élethez való alapvető joga miatt.
Richard Howitt
Elnök asszony, az Európai Parlamentnek örömmel kell fogadnia az Európai Unió emberi jogokról szóló éves jelentését. Ugyanakkor azonban ismét meg kellene követelnünk azt, hogy nagyobb hangsúlyt helyezzünk a kézzelfogható helyszíni eredményekre, és az emberi jogoknak az Európai Unió egész rendszerén belüli meghatározó szempontként való érvényesítésére. Örömmel üdvözlöm az idei év nagy eredményét - az EU által támogatott, a halálbüntetésre vonatkozó moratóriumot, amit a portugál elnökségi kollégáink terjesztettek be -, de még így is több mint 1200 embert végeztek ki a világ 24 országában, és ennek a kampánynak folytatódnia kell.
Sok még a tennivaló az emberi jogok főszempontként való érvényesítése terén. Sajnálom, hogy a Bizottság éppen az elmúlt héten hagyta jóvá 16 ország GSP+ kedvezményes kereskedelmi státuszát annak ellenére, hogy a Bizottság dokumentált bizonyítékokban szerzett tudomást az emberi jogok megsértéséről, a munkajogi szabályok figyelmen kívül hagyásáról, és még gyilkosságokról is egyes, a fenti csoportba tartozó országokban, így Kolumbiában és Sri Lankán.
Végezetül, ha a jövőt nézzük, az Európai Uniónak most azzal kell foglalkoznia, hogy már a korai szakaszban megvitassa az Amerikai Egyesült Államokban újonnan hivatalba lépő adminisztrációval az ENSZ Emberjogi Tanácsával kapcsolatos ismételt kötelezettségvállalást. A mostani időpont, és a Közgyűlés által 2011-ben végzett felülvizsgálat közötti időszakban, világos célkitűzésekben kell megállapodnunk a Tanáccsal kapcsolatban.
Sarah Ludford
Elnök asszony, engedje meg, hogy először is jóváhagyjam azt, amit a kollégám, Marco Cappato mondott, megtapsolva azt az ENSZ rendelkezést, amellyel el kívánják érni a homoszexualitás depenalizációját az egész világon. Ezt én egyértelműen támogatom.
Egy szót szerettem volna mondani - és ezen a ponton egyetértek Hélène Flautre asszonnyal - a Tanács és az elnökség teljes mértékben botrányosnak minősíthető távolmaradásáról a ma délelőtti Szaharov-díj átadó ünnepségről. Rendkívül sajnálatos, hogy az elnökség nem volt jelen, és nem tudta meghallgatni Hu Jia feleségének megindító és bátor üzenetét. Úgy vélem, hogy ez gondolatébresztő újragondolását eredményezheti a Kínával fennálló kapcsolatunknak.
Ugyanakkor azonban néhány szót szerettem volna szólni a kínzásokról is. Júniusban az EU, "A kínzás áldozatai támogatásának nemzetközi napján” hangsúlyozta, hogy kiemelten kezeli a kínzás globális megszüntetésének kérdését, és bátorított minden államot arra, hogy írja alá és ratifikálja az OPCAT-ot, vagyis a kínzásról szóló egyezmény fakultatív jegyzőkönyvét. Miért csak kilenc EU tagállam vált teljes jogú taggá, és miért csak további 12 tagállamban folyik a ratifikálás? Mi a helyzet a többi hattal? Létezik közös álláspont? És ha nem, miért nem?
Ugyan ebben a júniusi nyilatkozatban az EU elítélt minden olyan cselekedetet, aminek a célja a kínzásra és az embertelen bánásmód más formáira való felhatalmazás. Miért van az, hogy közel két év elteltével még mindig nincs megfelelő és átfogó válasz a Parlament által Európának a különleges kiadatásban való együttműködésről készített jelentésére? Jelenleg az igazság Washingtonból szivárog ki, éppen úgy, ahogy kiszivárog a Szenátus védelmi bizottságától. Ha az EU tagállamai nem tisztázzák magukat, akkor a piszkos titkaikra a tengerentúlról fog fény derülni.
Végezetül, miért nem válaszolunk az Egyesült Államokból, és a portugál Külügyminisztériumból érkező, a guantánamói fogva tartottak letelepedésének segítésével kapcsolatos kérésekre? Segítenünk kellene a hivatalba lépő Obama elnököt abban, hogy lezárja Amerika és Európa történelmének ezt a szégyenteljes fejezetét.
Gay Mitchell
Elnök asszony, a mai napon általunk megvitatott jelentés egy sor olyan témával foglalkozik, amelyek közvetlenül kapcsolódnak az izraeli-palesztin helyzethez. Az említett 12 európai szomszédsági politikáról szóló cselekvési tervből kettő Izraelre és a palesztin megszállt területekre vonatkozik.
Elsősorban ezekkel kapcsolatban a jelentés azt írja, hogy "jelentős romlás következett be az emberjogi helyzetben, különös tekintettel az élethez és a személyes biztonsághoz való jog, és a személyes szabadsághoz és biztonsághoz (elsősorban a letartóztatások, a házkutatási eljárások, és a kihallgatások során elkövetett kínzások, valamint a rossz bánásmód vonatkozásában) való jog területén. A palesztin és az izraeli hatóságok egyaránt felelősek az emberi jogok megsértéséért”.
Bátorságot adtak nekem azok az átgondolt és megfontolt levelek, amiket olyan emberektől kaptam, akiket nyilvánvalóan heves érzelmekkel töltött el, és nagyon megérintett a régióban uralkodó zűrzavaros helyzet. Ezek a témák általában felvetésre kerülnek az Izraellel a rendszeres politikai párbeszéd keretében tartott találkozókon, és különösen az EU - Izrael informális emberjogi munkacsoport ülésein.
Ez az oka annak, amiért nagy általánosságban támogatom az izraeli párbeszéd folytatását, miközben erőteljesen elítélem a mindkét fél által elkövetett jogsértéseket az emberi jogok terén. Eközben hatékony segélyek formájában továbbra is segítenünk kell a Gázában és a nyugati parton élő, szenvedő embereket.
Rendelkezünk olyan útvonal-tervvel, amelyikben részt vesz az EU és az Egyesült Államok. Az új amerikai elnök megválasztásával eljött az ideje annak, hogy ezt a kérdést a külkapcsolatok napirendjén a legelső helyre tegyük. A lehető legsürgősebben olyan, két-államos megoldást kell kidolgoznunk, ami teljes egészében tiszteletben tartja az emberi jogokat, és az ENSZ összes határozatát.
Ana Maria Gomes
Elnök asszony, a Parlamentünk által, a kínai és tibeti nép valamennyi védelmezője nevében, Hu Jianak odaítélt Szaharov-díj, az európai és a pekingi vezetők óhajától függetlenül, az emberi jogokat az EU és Kína közötti kapcsolatok középpontjába helyezi.
Amint már más kollégáim is elmondták, az EU nem képes elősegíteni a jogállamiság és az emberi jogok megvalósulását a világban akkor, ha nem következetes a fenntartásuk terén Európában, és Európa külkapcsolataiban. Sajnálatos módon az emberi jogokról szóló 2008. évi jelentés azt mutatja, hogy az európai kormányok és intézmények továbbra is eltitkolják az igazságot azzal kapcsolatban, hogy Európa hogyan hunyt szemet a Bush adminisztráció rettenetes gyakorlata felett az igazság minimalizálása, és több ezer, Guatantanamo-n és a titkos börtönökben sok éven át fogva tartott férfi, nő, hovatovább gyerek megkínzásának "bérbeadása” kapcsán. Szégyenletes módon az EU trojkáról és az Egyesült Államokkal az emberi jogokról folytatott tárgyalásokról szóló fejezetben az erre való hivatkozás az EU-nak "az Egyesült Államok által a terrorizmus ellen folytatott küzdelem terén megnyilvánuló egyes gyakorlata és politikája” miatti aggodalmára korlátozódik. Ez több kötetet kitevően mutatja a kettős mércét, az álszent magatartást, és a dolgok elfedését. Amíg az európaiak nem vállalják a felelősségüket és nem működnek együtt a megválasztott, de hivatalba még nem lépett Obama elnökkel az igazság feltárásában, és Guantánamo, valamint a titkos börtönök bezárásában, és nem kárpótolják az áldozatokat, addig Európa nem tudja visszaszerezni az erkölcsi tekintélyét, a politikai hitelét, illetve az emberi jogok előmozdítása terén megnyilvánuló hatékonyságát.
Eoin Ryan
Elnök asszony, nagyon helyes, hogy megünnepeljük a Szaharov-díj 20. évfordulóját, amely jogosan és méltányosan hangsúlyozza annak a sok embernek a bátorságát, akik az életüket kockáztatják a szólásszabadság és az emberi jogok érdekében.
De itt a beszédeknél többről van szó. Amint az egyik híres ír férfi mondta, a gonosz számára a győzelemhez csak annyi kell, hogy a jó emberek tétlenek maradjanak. Tegnap beszéltem az egyik díjazottal, Salih Osman úrral, aki elmondta nekem, hogy Darfúrban továbbra is folytatódnak a légitámadások a civilek ellen, és hogy az ártatlan emberek számára alig van védelem. Igen, bizonyos mértékű előrelépés történt abban az értelemben, hogy a Nemzetközi Döntőbíróság tevékenykedik, de ennél még sokkal többet kellene tenni, és Európának is jóval többet kellene tennie.
Remélem, hogy az új hatás, amit Barack Obama elnökké történő beiktatása jelent, meg fogja újítani a nemzetközi erőfeszítéseket, az együttműködést, és a cselekvést - valós cselekvéseket, mit például a Darfúr feletti repüléstilalmi övezet létrehozásának támogatása -, és hogy az újesztendőben végre a szép szavaink és az erkölcsi kötelezettségeink szerint fogunk élni. Szemlélői voltunk, és láthattuk, hogy a korábban Afrika élelmiszer-ellátójának számító Zimbabwe hogyan vált a kontinens reménytelen helyzetű országává. Hányszor kell még azt mondanunk, hogy 'soha többé'?
Czesław Adam Siekierski
- (PL) Elnök asszony, már többször beszéltem az emberi jogokról, és különösen a nők és a gyermekek jogairól, valamint arról is, hogy az Európai Unió állampolgáraiban tudatosítani kellene a jogaikkal, illetve a diszkrimináció elleni fellépéssel kapcsolatos témákat. Ragaszkodnunk kell ahhoz is, hogy az Európai Unióhoz csatlakozni kívánó országok, a koppenhágai kritériumokkal összhangban, tartsák tiszteletben az alapvető emberi jogokat, aminek pozitív hatása lenne az emberek millióinak az életére Európában, és a világ minden táján. A tagállamoknak kellene ebben példát mutatniuk.
Ez az ügy kibogozhatatlanul kapcsolódik a következő témához - aggodalmamat szeretném kifejezni a Jugendamt néven ismert német ifjúsági szolgálatok működésével kapcsolatban. Lengyelországban nemrégiben napvilágra került egy ügy, amelyikben egy anya, a fiával együtt, kénytelen volt a gyermek apja elől elrejtőzni, mivel az anya attól félt, hogy a férfi, aki német állampolgár, elveszi tőle a gyerekét. Az Európai Bizottságnak ki kellene vizsgálnia a fent említett szolgálatoknak a tevékenységét annak érdekében, hogy felmérjük az Európai Unió által meghatározott normáknak való megfelelésüket.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Elnök asszony, Európában a demokrácia az alapvető jogok hatékony védelmének biztosításán és előmozdításán alapul. Ennek véghezvitele fontos szerepet játszik Európának, a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térségnek a megszilárdításában. Az alapvető jogok védelme szükségességének az eredői a tagállamok közös alkotmányos hagyománya, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény, és a nemzetközi jog területének más jogszabályai.
Azon a véleményen vagyok, hogy minden európai politikai célkitűzés esetében annak kellene lennie a célnak, hogy fenntartsuk azokat az alapvető jogokat, amelyekről a lisszaboni szerződés kegyelettel tesz említést. Alá szeretném húzni azt is, hogy az alapvető jogok területén nem korlátozhatjuk a politikai tevékenységünket a közfigyelem középpontjába kerülő esetekre. Ahhoz, hogy meg tudjuk őrizni az Európai Unió hitelét a világban, fontos, hogy elkerüljük a kettős mércék alkalmazását a kül- és a belpolitikánkban.
Milan Horáček
(DE) Elnök asszony, ez az átfogó jelentés világossá teszi, hogy naponta milyen sokszor sértik meg az emberi jogokat a világban. Ez különösen riasztó 60 évvel az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatának kihirdetése után, és felhívást jelent számunkra az erőfeszítéseink megsokszorozására. Ezért is érvelek amellett, hogy a jelenlegi Emberjogi Albizottság státuszát emeljük a bizottság szintjére.
A mai napot átadtuk a Szaharov-díjat Hu Jianak, aki az emberi jogok és a környezet védelmezője Kínában. Mivel börtönben van, nem tudta a díjat személyesen átvenni. Ez Kína szégyene. Ráadásul holnap ez a Ház az oroszországi emberi jogsértéseket fogja megvitatni. A fenti két országgal fenntartott kapcsolatainkban nagyobb jelentőséget kell tulajdonítani nem csak a gazdasági érdekeknek, de, különösen, az emberi jogoknak.
Követeljük Hu Jia szabadon bocsátását Kínában, és Mihail Hodorkovszkij szabadon bocsátását Oroszországban.
Jim Allister
Elnök asszony, a homoszexuálisok jogairól folytatott vitával kapcsolatban el kell mondanom, hogy nekem úgy tűnik, mintha teljes mértékben figyelmen kívül hagynánk sokak szólásszabadságának a megsértését, és különösen, a témával kapcsolatos vallásos vélemények kifejtését.
A homoszexualitásról szóló bibliai tanításokat elfogadó hívő embereket rágalmazzák, hovatovább üldözik azért, mert ki merik nyilvánítani a lelkiismeretük és a meggyőződésük által diktált véleményüket. Svédországban elítéltek egy lelkészt, mert a Bibliát idézte. Hazámban betiltották az egyik egyházat arra való hivatkozással, hogy idézte a Szentírást.
Ugyanakkor tavaly, a belfasti Meleg Büszkeség felvonuláson, "Jézus buzi” feliratú táblát lehetett vinni, és semmilyen intézkedés nem történt ez ellen a vérlázító gyűlöletkeltés ellen. Miért? Azért, mert úgy vélem, hogy ennek a dédelgetett csoportnak a jogait a többiek jogai fölé helyezték, és ez helytelen.
Marios Matsakis
Elnök asszony, egy olyan témát szeretnék felvetni, ami tabunak tűnik az EU intézményeiben, és ez a gyarmatosítás kérdése. Azoknak az EU tagállamoknak, például Nagy-Britannia és Franciaország, a gyarmatairól beszélek, amelyeknek több tucat gyarmata van a világ különböző részein, közülük kettő az én hazámban, Cipruson, és az ott élő embereknek még demokratikus joguk sincs arra, hogy saját kormányt válasszanak. Legtöbbjüket olyan kormányzó irányítja, akit, például, Anglia királynője választott meg. Minden alkalommal, amikor erről kérdezem Ferrero-Waldner asszonyt vagy bárki mást a Bizottságban, akkor becsukják a szemüket, a szájukat, a fülüket, és nem adnak kielégítő választ.
Biztos asszony, arra kérem, hogy válaszoljon a következő kérdésre: Egyetért azzal, hogy az EU tagállamoknak a 21. században gyarmataik vannak?
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, először az szeretném elmondani, hogy ismerem az okát annak, amiért Rama Yade kollégánk számára nehézséget okozott az idejutás. Tegnap nekem is öt órát kellett várnom a strasbourgi gépre. Talán neki is ugyan ilyen problémái vannak, tehát legyünk vele elnézőek, hisz végül is vis maior esetről van szó.
(Közbeszólás az ülésteremből: "Vándorcirkusz!”)
Rendben, öt óra nem nevezhető szokásosnak. Mindössze annyit szeretnék mondani, hogy nem tudom pontosan mi történt vele, de velem ez történt, és nagyon örültem, hogy tegnap nem volt megbeszélésem, mert én is ugyan így járhattam volna. Csak az együttérzésemnek akartam hangot adni.
Másodszor, az emberi jogokról folytatott párbeszéd, és az emberi jogokról szóló jelentés az egyik legnagyobb aggodalomra okot adó téma számunkra. Szeretném megmutatni Önöknek az EU új jelentését. Amikor biztosként kezdtem el dolgozni, a Tanács és a Bizottság külön jelentést készített, és most boldogan számolok be arról, hogy a Tanács és a Bizottság együtt készítették ezt a jelentést. Az előszót Bernard Kouchner, Javier Solana és én írtuk. Véleményem szerint nagyon fontos megmutatni azt, hogy ebben a témában tényleg együtt dolgozunk.
Amint a bevezetőmben elmondtam, keményen dolgozunk azon, hogy előrelépést érjünk el az emberi jogok megvalósulásának elősegítése terén. Azzal is tisztában vagyunk azonban, hogy a pohár lehet félig üres, és lehet félig tele. Még sok a tennivaló, és nagyon megrendítő volt ma délelőtt látni, hogy milyen sok emberi jogvédő volt itt. Elena Bonnerről beszéltem, de beszélhettem volna sokan másokról is közülük, és természetesen Hu Jia feleségének videofelvétele ma délelőtt nagyon megrendítő volt: Hu Jia felesége nagy bátorságról tett tanúbizonyságot.
Szeretnék válaszolni a felvetett kérdések egy részére. A Bizottság nevében nem tudok minden kérdésre választ adni, de a lehetőségek szerint a legrészletesebb válaszokat fogom adni.
Először, ami a halálbüntetést illeti, el szeretném mondani, hogy rendkívül eréllyel vetettem fel ezt a témát. Teljes mértékben ellenzem a halálbüntetést, és az év során az ENSZ-ben erőteljesen támogattuk a még több országban bevezetendő moratóriumról szóló határozatot. De a probléma továbbra is fennáll: néhány országban - egyrészt Iránban, sajnálatos módon Kínában, és még sok más országban - tovább folytatják a kivégzéseket. Folytatnunk kell az ellene vívott küzdelmet oly módon, hogy minden párbeszéd során napirendre tűzzük a témát. A legfontosabb, hogy ezt megtegyük: minden kivégzett ember eggyel több a kelleténél.
Ezzel összefüggésben hadd mondjam el azt is, hogy mindannyian megpróbáltuk megakadályozni Wo Weihan kivégzését. Sajnálatos módon éppen az EU és Kína közötti emberjogi párbeszéd napján végezték ki. Ez rettenetes példája volt annak, hogy mennyire nem hallgatjuk meg egymást.
Másodszor, el szeretném mondani Agnoletto úrnak, hogy az emberjogi záradékok valóban nagyon fontosak. A tagállamok, és a Bizottság éppen a mostani percekben végzi az EU külpolitikai megállapodásokban alkalmazott szabvány politikai záradékokra vonatkozó politikájának az általános felülvizsgálatát azért, hogy megtalálják a helyes egyensúlyt egyrészt az EU kulcsfontosságú, "érinthetetlen” elvei és másrészt a különböző részek tárgyalása során tanúsítandó szükségszerű rugalmasság iránti igény között, hiszen kísérletet kell tennünk a megállapodások megkötésére, és meg is kell kötnünk azokat.
Ez a felülvizsgálat folyik. A jelenlegi helyzetben kissé korai lenne még megjegyzéseket fűznöm a felülvizsgálat eredményeihez, mivel még nem született meg a végeredmény, de az emberjogi záradék alkalmazása az egyik olyan téma, amit alaposan fontolóra vesznek. A politikai záradékok ugyanakkor jelen vannak az összes politikai megállapodásban, és a különböző kereskedelmi és ágazati megállapodásokban is, és ott is kell lenniük.
A következő témám az Emberjogi Bizottsággal kapcsolatos. Andrikienasszony, egyetértek azzal, hogy lehetne sokkal több pozitív fejlemény, és ezért ragaszkodnunk kell ahhoz, hogy legyenek különleges előadók, és talán országos határozatok is, mert az én véleményem szerint ez segíthetne. Rendkívül pozitívnak tartom azt is, hogy négyévente minden egyes országot átvilágítanak, és ebbe a folyamatba bevonják a civil társadalmat is. Meg kell mondanom, hogy ez ideig azt tapasztaltuk, hogy az országok meglehetősen felkészültek voltak. Ez pozitívum, és mélyreható vita is van, aminek folytatódnia kell. Mindannyian tudjuk, hogy a dolgok nem tökéletesek, de tovább folytathatjuk, és további javulásokat érhetünk el.
Szeretnék említést tenni Kínáról és az emberi jogokról. Egyebek mellett a Kínával fenntartott kapcsolatokért felelős biztosként nyitott vagyok arra, hogy a kölcsönös megbecsülés alapján szoros kapcsolatokat építsünk ki Kínával. Meg kell mondanom azt is, hogy aggodalommal tölt el az, amit észlelek, vagyis az emberi jogokkal kapcsolatos kínai álláspont megkeményedése, amit Wo Weihannak az emberjogi párbeszéd napján történő kivégzése is mutat.
Ezt megerősíti az is, amit a mai és az elmúlt napokban hallottunk, mint például a demonstrációk elfojtása Pekingben az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatának 60. évfordulóján - ezzel kapcsolatban elnökségi állásfoglalás született; a külföldi weboldalak, így például a BBC weboldalának blokkolása, és az ENSZ kínzás elleni bizottsága által három héttel ezelőtt készített rendkívül negatív jelentés.
Mindamellett, át szeretném venni Hu Jia feleségének, Zeng Jinyan asszonynak ma délelőtti szavait, aki azt mondta, hogy Kína nagy léptekkel halad egy nyílt és demokratikus társadalom megvalósítása felé. Szerintem ez a folyamat folytatódik. Sok más dolog is van, Kína sok mindent tett az elmúlt években például a munkajog területén. Fontos, hogy volt előrelépés, bár sok probléma továbbra is fennáll, különösen a megvalósítással kapcsolatban. Időnként, még ha le is vannak írva a dolgok, amint ezt ma is hallottuk, a megvalósítás várat magára.
Ezért ismételten hangsúlyozni szeretném, hogy készen állunk, például, arra, hogy szakértői segítséget nyújtsunk a további jogszabályi reformok megvalósítása terén. Amint Pöttering úr is elmondta, Kína nagy ország. Sok közös érdekünk van, és együtt kell dolgoznunk, de én úgy vélem, hogy nekünk, vagyis az Európai Uniónak, nem szabad elhamarkodott döntéseket hoznunk. El kell gondolkoznunk a Kína által az utóbbi időben az emberi jogokkal kapcsolatban küldött negatív jelzéseken, amelyek veszélyeztetik a kölcsönös bizalmat. Véleményem szerint most Kínán a sor, hogy pozitív jelzéseket küldjön a fenti bizalom ismételt kiépítése érdekében.
Ami Guantánamót illeti, az itt megtartott viták legtöbbje során, amelyeken én is részt vettem, ismételt felhívásokat intéztünk Guantánamo bezárására. Természetesen mi is örömmel üdvözöljük a megválasztott elnök, Barack Obama kijelentését, miszerint lépéseket fog tenni az idegenrendészeti célokat szolgáló központ mihamarabbi bezárása érdekében.
Hajlandók vagyunk együtt dolgozni az amerikai adminisztrációval annak érdekében, hogy megtaláljuk a Guantanámo bezárását követően felmerülő gyakorlati kérdések, így a fogva tartottaknak harmadik országokba történő áttelepítésével, megfelelő megoldásának a módját. Például, az Európai Unió nemrégiben aggodalmát fejezte ki a titkos fogva tartások miatt, és reméljük, hogy a megválasztott elnök majd foglalkozni fog ezzel a kérdéssel, és a tagállamoknak lehetőségük nyílik a válaszadásra. A tagállamok nevében, általánosságban, azonban nem beszélhetek.
Ami a közel-keleti, és különösen a gázai helyzetet illeti, rendkívül sajnálom, hogy az utóbbi napokban visszatért az erőszak; a fegyverszünet által elért öt hónapos nyugalom sajnos túl rövid volt, de nagy örömünkre szolgált. Nagyon rossz volt látni az erőszak visszatérését. Elítéltük a Gázából az utóbbi időben indított rakétatámadásokat, de ezzel egy időben elítéltük az átkelőhelyek bezárását is.
Megkértem az izraeli nagykövetet, hogy jöjjön el az irodámba. Egyértelművé tettem előtte a gázai kérdés miatti aggodalmamat. Nem tudtuk biztosítani az általában általunk finanszírozott üzemanyagot, és nem tudtuk lehetővé tenni az UNRWA, az ENSZ Palesztin Menekülteket Segélyező és Munkaközvetítő Hivatala számára, hogy a szokásos dolgokat csinálják. Tegnap előtt New Yorkban voltam, és beszéltünk Ban Ki Mun úrral, az ENSZ főtitkárával, erről a témáról. A Tanács elnöke, Kouchner úr, és én levelet írtunk az izraeli hatóságoknak a támogatás további folyósítása érdekében. Rajta tartjuk a szemünket az ottani helyzeten. Sajnálatos módon a helyzet egyáltalán nem egyszerű, és ezt a témát minden párbeszédben és tárgyaláson megemlítjük.
Most pedig arról a koherenciáról szeretnék valamit mondani, amit a kül- és a belpolitika kapcsán említettek. Igen, szerintem ez igaz. Ezt az álláspontot kell képviselnünk. Ezt kezdtük el Jacques Barrot úrral is. A bevándorlással kapcsolatban oly módon próbált előrelépni, hogy sokkal nagyobb figyelem irányul az emberi jogok kérdésére. Véleményem szerint ez majd helyreállítja a hitelességünket, de sok dolog a tagállamok hatáskörébe tartozik, ami azt jelenti, hogy a helyzet egyáltalán nem egyszerű.
Üdvözlöm Rama Yade államtitkár asszonyt.
Csak azt tudom mondani, hogy az emberi jogokról folytatott párbeszéd kölcsönös: ami azt jelenti, hogy az Európai Unión belül is foglalkozunk az emberjogi kérdésekkel, és a különböző tagállamokban vannak JLS szakértőink.
Az ENSZ-nek is van emberjogi biztosa, aki fontolgatja egy brüsszeli iroda létrehozását, így tehát kísérletet teszünk a kül- és a belpolitika közötti összhang megteremtésére.
Itt abba kell hagynom. Sajnálom, de a gyarmatosítással kapcsolatban nem mondhatok semmit. Ez a téma a tagállamokra tartozik. Önök ezt nagyon jól tudják.
(Marios Matsakis közbeszólása)
Sajnálom, de nem tartozik a Bizottság hatáskörébe, hogy ezzel a kérdéssel foglalkozzon.
Rama Yade
Elnök asszony, biztos urak és hölgyek, hölgyeim és uraim, nagy örömömre szolgál, hogy az Európai Unió Bizottságának francia elnökségét képviselhetem, és hogy beszámolhatok az emberi jogok területén az elmúlt hónapokban elért eredményekről.
Mivel kihangsúlyozták, különösen az útmutatónak, mint az Európai Unió helyszínen végzett tevékenységét irányító dokumentumnak a rendkívül fontos szerepével szeretnék foglalkozni.
Miközben éppen ebben az évben ünnepeljük az ENSZ emberi jogvédőkről szóló nyilatkozatának a 20. évfordulóját, emlékezetünkbe kell idézni, hogy az Európai Unió különösképpen mozgósította magát, és komolyan fellépett az emberi jogok védelmezői érdekében, akciók, és nyilvános nyilatkozatok formájában egyaránt. Az Európai Unió a kérdéssel kapcsolatban frissítette a saját útmutatásait is azért, hogy erőteljesebbé tudja tenni azon férfiak és nők számára nyújtott támogatását, akik naponta küzdenek az emberi jogok egyetemességének fennmaradásáért.
A fennálló kérdéseken kívül ebben az évben útmutató tervezetet készítettünk a nők elleni erőszakról és megkülönböztetésről.
Nagyon örülök annak, hogy a képviselő kollégáim elégedettek vele. Az útmutatásokat december 8.-án fogadta el a Tanács. Az Unió francia elnökségének ez volt az egyik prioritása.
Ugyan ebben a szellemben szeretném szintén üdvözölni azt, hogy a Tanács elfogadott egy új dokumentumot az ENSZ Biztonsági Tanács 1325-ös és 1820-as határozatainak a végrehajtásáról, ami lehetővé teszi a külpolitikai, a biztonságpolitikai és a védelempolitikai műveleteket annak érdekében, hogy uralni tudjuk a fegyveres konfliktusok közben elkövetett szexuális erőszak problematikáját, és azt is, hogy támogatjuk a nők aktív részvételét a konfliktusokból kilábaló társadalmak újjáépítésében.
Az Unió által készített 2008. évi jelentés, ami felsorolja az Európai Unió intézkedéseit és sikereit, foglalkozik a halálbüntetés elleni küzdelemmel is. Így tehát 2007 decemberében az ENSZ Közgyűlése elfogadott egy eredetileg transznacionális, de az Európai Unió kezdeményezésére benyújtott, és a halálbüntetés egyetemes moratóriumának végrehajtásáról szóló határozatot. Ezt a sikert mostanság tovább növelte egy új, a Közgyűlés jelenlegi 63. ülésén jelentős többséggel elfogadott határozat, amely lényegileg ugyan ezzel a témával foglalkozik.
Az Európai Unió is közel 30 párbeszédet és konzultációt folytat az emberi jogokról harmadik országokkal, beleértve Kínát, a közép-ázsiai országokat, és az Afrikai Uniót, és új dialógusokat is kezdeményezett az elmúlt hat hónap során.
Az Unió által készített jelentés szintén megállapítja az Európai Unió különlegesen aktív szerepét az emberi jogokkal foglalkozó illetékes nemzetközi fórumok munkájában, vagyis az ENSZ Közgyűlés Harmadik Bizottságában, illetve az Emberjogi Tanácsban.
És ami a darfúri, és a burmai helyzetet, vagy az élelmiszerválságot illeti, az Emberjogi Tanácsnak sikerült megmutatnia fogékonyságát, habár még sok a tennivaló ahhoz, hogy megszilárduljon a hitele és nőjön a hatékonysága.
Tisztában vagyok azzal, hogy a Külügyi Bizottság december elején elfogadta Andrikienasszony jelentés-tervezetét, amelyik az Emberjogi Tanács, és különösen az Európai Unió által az Emberjogi Tanácsban játszott szerep megerősítése mellett érvel. Biztosíthatom Önöket arról, hogy a Tanács osztja ezt a nézetet.
Hasonlóképpen, továbbra is rendkívül óvatosnak kell lennünk annak érdekében, hogy az Emberjogi Tanács és más multilaterális fórumok ne váljanak olyan fogalmi Trójai falóvá, ami aláássa az emberi jogok egyetemességét. Ennek során az Európai Unió, amelyik hozzálátott a 2001-es darfúri, rasszizmussal kapcsolatban rendezett konferencia nyomon követéséhez, rendkívül óvatos lesz annak érdekében, hogy ez a folyamat ne eredményezze a már korábban megtárgyalt és elfogadott szövegek ismételt felvetését, illetve az olyan koncepcióknak, mint a vallások becsmérlése, a szólásszabadság rovására történő elismerését. Biztosak lehetnek abban, hogy az Európai Unió ebből nem fog engedni.
Van még egy másik téma, amit fel szeretnék vetni, és ez a büntetlenség elleni küzdelem. Tisztában vannak azzal, hogy ez évben ünnepeljük a Nemzetközi Büntetőbíróság létrehozásáról szóló Római Statútum elfogadásának 10. évfordulóját. Ezért rendkívül fontos, hogy az európai értékek nevében ismét megerősítsük a büntetlenség elleni küzdelem melletti elkötelezettségünket, mivel igazság nélkül nincs béke. Ezt bizonyítja, minden habozás nélkül, az Európai Unió azáltal, hogy felajánlja a politikai és pénzügyi segítségét a nemzetközi büntető jogszolgáltatásnak, az ad hoc bíróságoknak, illetve a Nemzetközi Büntetőbíróságnak. Az Európai Unió ily módon figyelemfelkeltő kampányokat folytatott harmadik országokban azért, hogy ragaszkodjanak a Római Statútumhoz, tárgyalt arról, hogy a harmadik országokkal kötött megállapodásokba vegyék be a Római Statútumhoz való csatlakozást kötelezővé tevő záradékokat, illetve elfogadott olyan nyilatkozatokat, amelyek megismétlik a szudáni kormány kötelezettségét a Nemzetközi Büntetőbírósággal való teljes körű együttműködésre.
Beszédemet azzal szeretném zárni, hogy felvetem a homoszexualitás depenalizációjának kérdését. Holnap New Yorkba utazom, és magammal viszem ezt, a sok európai nemzet által támogatott, és a homoszexualitás depenalizációjára felhívó tervezetet.
Hölgyeim és uraim, szeretném Önöket emlékeztetni arra, hogy a homoszexualitás a világ 90 országában továbbra is bűncselekménynek számít, és ezek közül hat országban halállal büntethető. Ez azt jelenti, hogy a férfiak és a nők nem juttathatják szabadon kifejezésre, a bebörtönzés, illetve a bíróság elé citálás veszélye nélkül, a szexuális identitásukat. Ezért lehetünk büszkék erre a kezdeményezésre, amit régebben, 2006-ban, Norvégia vetetett fel, és ami miatt holnap New Yorkba utazom, hogy képviseljem az Uniót a szöveg véglegesítése során, és a támogatásunk kifejezésre juttatása érdekében abban a reményben, hogy ezúttal többet tudunk elérni, mint két évvel ezelőtt. Akkor majd tényleg meglátjuk, hogy a lehető legtöbb állam támogatja-e ezt a kezdeményezést.
A vita folytatása előtt elnézést szeretnék kérni, elnök asszony, biztos urak és hölgyek, hölgyeim, és uraim, a késésemért. A gépem a tervezettnél később szállt le, és ezért késtem. Őszintén sajnálom, de úgy érzem, hogy a vita folytatása lehetővé teszi számunkra az intenzív véleménycserét.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Tunne Kelam  
írásban. - Az utóbbi évékben az emberi jogok főszempontként való érvényesítése volt a központi téma. Örömmel veszem, ha az SDP is bekerül ebbe a folyamatba. Tényleg nagyon fontos, hogy az emberi jogokat az EU minden tevékenysége során figyelembe vegyék.
Ugyanakkor azt is hangsúlyozni kell, hogy a harmadik országokkal fennálló kapcsolatokban az emberi jogok főirányként való kezelésének elvét az EU minden partnere esetében, kivétel nélkül, kellene alkalmazni. Utalni szeretnék az egyik legutolsó esetre, amikor a Montenegróval kötött kereskedelmi megállapodásba bevették az emberi jogokat. Ugyanakkor a jelentésük hangsúlyozza, hogy Kínában, Oroszországban, Iránban, és más országokban továbbra is, naponta sértik meg rendszeresen és súlyosan az emberi jogokat, miközben a vonatkozó tényeket nem igazán veszik figyelembe a fent említett államokkal kialakítandó gazdasági kapcsolatok során. Elfogadhatatlan, hogy ugyan azt a szabályt a különböző esetekben eltérően alkalmazzák.
Ezért hangsúlyozottan kérem a Tanácsot és a Bizottságot, hogy főirányként vegye fel az emberi jogok kérdését a Kínával, Oroszországgal, Iránnal, és más országokkal tárgyalt témák közé. Sajnálatos módon arra a következtetésre kell jutnunk, hogy az emberi jogokról folytatott párbeszédet például az orosz fél nem veszi komolyan. Arra hívom fel az EU intézményeit, hogy minden területen legyenek következetesek és állhatatosak, amikor az Unió alapvető értékeinek képviseletéről és védelméről van szó.
Katalin Lévai  
írásban. - (HU) Üdvözlendőnek tartom a Bizottság legújabb emberjogi jelentését. Elsősorban azért,mert a kisebbségek védelméről szóló részben a legnagyobb európai transznacionális kisebbségnek számító romák is figyelmet kaptak. Érdekesnek találom azonban, hogy habár egyre növekszik a romák ellen elkövetett, rasszista és etnikai jellegű bűncselekmények, szabálysértések száma Nyugat-és Közép-Európában is, a jelentés inkább a balkáni, illetve dél-kelet európai területekre fókuszál. Nemcsak a csatlakozni kívánó országok, de a saját házunk táján is akad tennivaló! Úgy gondolom továbbá, hogy még mindig hiányzik egy olyan országokon átívelő kezdeményezés, amely a transznacionális jellegű kisebbségek gondjait közösen orvosolná. Egy 10 milliós közösség jogainak vizsgálata, véleményem szerint megérdemelt volna egy külön fejezetet is a jelentésben, hangsúlyozva, hogy nem homogén etnikumról van szó. Hiányolom továbbá a gazdasági válság szociális hatásait vizsgáló tanulmányt, hiszen ilyen esetben mindig az érzékeny rétegek kerülnek veszélybe! Figyelemreméltónak találom azonban a fogyatékos ügy európai fejlődését. Üdvözlendő, hogy a Bizottság már dolgozik az 2008. augusztus 8-i a fogyatékossággal élők jogairól szóló ENSZ-egyezmény és annak fakultatív jegyzőkönyvének elfogadásáról szóló tanácsi határozatok tervezetén. Tartalma tekintetében az egyezmény egy jelentős változást képvisel, hiszen a fogyatékosságot nemcsak szociális, jóléti, hanem emberjogi és jogszabályi kérdéskent kezeli. Ez világszerte 650 millió fogyatékkal élő személy sorsát könnyíti meg, beleértve 50 millió európait. Fontosnak tartom, hogy előmozdítsuk, védelmezzük és garantáljuk a fogyatékkal élő társaink számára valamennyi emberi jog és alapvető szabadság teljes mértékű és másokkal azonos módon történő gyakorlását, és előmozdítsuk elidegeníthetetlen méltóságuknak tiszteletben tartását.
Sirpa Pietikäinen  
Az Európai Unió az egyik legfontosabb nemzetközi szereplő az emberi jogok terén. Az Unió munkája jelentős, hiszen az emberi jogok mellett szólal fel, fejlesztési segélyeket nyújt és védelmezi a demokrácia értékeit. Az EU éves jelentése az emberi jogokról, ami éppen most jelent meg, az Uniónak az emberjogi területen végzett többoldalú munkáját vizsgálja.
Az EU 2008. évi jelentése az emberi jogokról említést tesz a számtalan, az emberi jogok megteremtése érdekében globálisan megtett pozitív lépésről. Sajnálatos módon e lépések megtétele még mindig nagyon kevés az általános helyzethez képest, és még nagyon sok a teendő, hogy az alapvető emberi jogok az egész világon ugyanúgy érvényesüljenek.
Az ENSZ főtitkára, Ban Ki Mun, a múlt héten, az ENSZ Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatának 60. évfordulója alkalmából emlékeztetett bennünket arra, hogy az Emberi Jogok Nyilatkozatára legalább olyan nagy szükség van ma, mint amilyen nagy szükség volt rá az 1948-as megszövegezésekor. Azt mondta: "A napjainkban előttünk álló kihívások pont olyan félelmetesek, mint amilyenek a Nyilatkozat megszövegezői előtt állók voltak”.
Összes fontos munkája ellenére az Európai Uniónak meg kell állnia és komolyan meg kell vizsgálnia az emberi jogok területén végzett tevékenységét. Sajnálatos módon az emberjogi politikájából továbbra is hiányzik az erős emberjogi szereplőtől elvárható határozottság, koherencia és állhatatosság.
Meg kell állítani az emberi jogok fokozatos nemzetközi megnyirbálásának folyamatát. Az államok érték alapú uniójaként az Unióra különleges feladat hárul annak biztosítása terén, hogy az emberi jogok az egész világon érvényesüljenek. A nyilatkozatok önmagukban, konkrét tettek nélkül, üres szavak maradnak.
