Harmadik országokból származó húsimport (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottság harmadik országokból származó húsimportról szóló nyilatkozata.
Androulla Vassiliou
a Bizottság tagja. - (EL) Elnök asszony, elnézést kérek, amiért a Parlament tisztelt képviselői érdekében nyilatkozatom kicsit hosszadalmas lesz, mivel a témát nagy érdeklődés övezi, és rengeteg megközelítése létezik.
a Bizottság tagja. - A Bizottság egy egész sor szigorú uniós állat-egészségügyi és közegészségügyi követelményt támaszt a harmadik országokból érkező húsokkal szemben.
Az unió évek óta hatékony importpolitikát folytat, számba veszi a tudományos eredményeket és a harmadik országok aktuális járványügyi helyzetét. Különös figyelmet szentel az exportáló harmadik országokban a száj- és körömfájásra, amely komoly gazdasági károkat okozhat, mivel, mint tudják, az EU mentes ettől a betegségtől. A Nemzetközi Állatjárványügyi Hivatal rendkívül részletes előírásokat és követelményeket vezetett be a száj- és körömfájás terjedésének megakadályozása érdekében.
Az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedésekről szóló WTO-megállapodás tudomásul veszi, hogy az egyes országokban alkalmazott eltérő előírások és termékvizsgálati módszerek nem vezetnek szükségszerűen az állat-egészségügyi és közegészségügyi kockázatok emelkedéséhez. Az EU nem írhatja elő saját belső jogalkotási intézkedéseinek alkalmazását a harmadik országok számára, ugyanúgy, ahogy a tőlünk importáló harmadik országok sem írhatják elő nekünk saját nemzeti szabályaik alkalmazását. Csak azt várhatjuk el, hogy az ő követelményeik is ugyanolyan hatással bírjanak.
Vegyük a nyomon követhetőség példáját. Nálunk az EU-ban a szarvasmarhák nyomon követhetősége és egyedi azonosítása szigorúan szabályozott. Egy járvány kitörése esetén a mi szabályozásunk lehetővé teszi a lehetségesen fertőzött állatok kiszűrését a járvány terjedésének megfékezése érdekében. Továbbá szabályozási rendszerünknek köszönhetően az élelmiszerek és takarmányok útját a termelés és az elosztás minden fázisában nyomon tudjuk követni, a gazdaságoktól egészen az asztalig. Másrészről viszont az EU-ba exportáló harmadik országokra vonatkozó nyomon követhetőségi szabályozás mindössze azt célozza, hogy az importált húsok ne jelentsenek váratlan veszélyt az EU számára. Így e szabályok hatásköre sokkal korlátozottabb, mint más, az EU-ban hatályos szabályoké.
Azt is hangsúlyozni szeretném, hogy a szarvasmarhákra vonatkozó nyomon követhetőségi intézkedéseket főleg BSE-válság hatására dolgozták ki, amely - ha visszagondolnak - a fogyasztói bizalom drámai csökkenéséhez vezetett és hatalmas törést okozott a marhahús-kereskedelem belső piacán.
Most pedig hadd ragadjam meg az alkalmat arra, hogy részleteiben elmagyarázzam marhahúsimportra vonatkozó kockázatcsökkentő intézkedések egymásra épülő rendszerét, amely a lehető legnagyobb védelmet biztosítja az uniós állategészségügy és közegészségügy számára, miközben szem előtt tartja az OIE (Nemzetközi Állatjárványügyi Hivatal) előírásait, és az SPS-megállapodás elveivel is teljes mértékben összhangban van. Ezek az intézkedések öt védelmi szintre csoportosíthatók. Olyannyira összetettek, hogy a harmadik országok közül csupán 12 képes megfelelni az elvárásoknak, következésképpen csak ezekből az országokból importálunk marhahúst.
Először is a marhahús importja csak azokból a harmadik országokból vagy ezen országok olyan régióiból engedélyezett, amelyek kifelezetten engedélyt kaptak az állat-egészségügyi hatóságok illetékességének és az általános állat-egészségügyi helyzet ellenőrzésére irányuló bizottsági vizsgálatot követően. Másodszor: a szarvasmarhafélék származási helyét az OIE-nek és az Európai Uniónak is száj- és körömfájásmentesnek kell nyilvánítania. Harmadszor: a marhahúst exportáló országoknak rendelkezniük kell egy jóváhagyott tervvel azon állatgyógyászati termékek, növekedésserkentők és hozamfokozók szermaradványainak ellenőrzésére, amelyek használata korlátozott vagy tiltott az EU-ban az élelmiszer-előállítás céljából tartott állatok esetében. Negyedszer: az összes importált frisshús-szállítmánynak olyan jóváhagyott vágóhídról kell származnia, amelyet kifejezetten erre a tevékenységre kaptak engedélyt és vettek nyilvántartásba. Ötödször: a hústermelés és -tárolás tekintetében speciális feltételeket írtunk elő.
További védelmet jelent számunkra az, hogy a csontos hús behozatalát kizárólag Ausztráliából, Kanadából, Chiléből, Új-Zélandról és az Egyesült Államokból engedélyezzük. A többi hét, engedéllyel rendelkező országból kizárólag csontozott, érlelt és belsőségek nélküli hús behozatalát engedélyezzük az Európai Unió területére. Ez az eljárás biztosítja a száj- és körömfájást okozó vírus inaktivációját, amely a korábban említett intézkedések ellenére is jelen lehet, és ez egy további védelmi vonalat jelent számunkra. Az Európai Unió piacára szánt hússzállítmányokat egy hatósági állatorvosnak kell hitelesítenie, aki garantálja, hogy azok megfelelnek az összes fent említett kritériumnak.
Amikor a hússzállítmány az EU területére érkezik, az ellenőrző vizsgálatokat a tagállamok hivatalos állat-egészségügyi szolgálatai végezik az állat-egészségügyi határellenőrzési pontokon Minden importált húsnak kötelező állat-egészségügyi ellenőrzésen kell átesnie az EU határain. A határállomások kötelesek ellenőrizni az okmányokat és a származást, illetve fizikai ellenőrzést végezni. Az importált húsok okmányait és származását 100%-ban ellenőrizni kell a határállomásokon, továbbá az említett szállítmányok legalább 20%-át fizikai állat-egészségügyi ellenőrésnek is alá kell vetni. Sőt, további védelmet jelent az a tény hogy az EU-ban tilos az állatok moslékkal vagy hulladékkal történő etetése. Ez az intézkedés biztosítja, hogy az EU-ban található száj- és körömfájásra fogékony állatfajok védettek maradjanak a betegséget okozó vírustól, amely a korábban vázolt összes intézkedés ellenére bejuthat az EU területére.
Minden fent említett intézkedés teljes mértékben összhangban áll egymással. Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság elismerte, hogy ezek az intézkedések meglehetősen hatékonyan csökkentik a száj- és körömfájás betegség EU-ba történő bejutásának kockázatát. Az EFSA állásfoglalásában a következő áll: "Az EU ezért kifinomult import-ellenőrzési rendszerrel rendelkezik. Ezek az erőfeszítések rendkívül hatékonynak bizonyulnak a húsok és húskészítmények jogszerű kereskedelme tekintetében.”
Ezzel el is érkeztünk a következő ponthoz, amiről beszélni akartam. A behozatalra vonatkozó állat-egészségügyi feltételek '70-es évekbeli harmonizációja óta nem tört ki száj- és körömfájásjárvány az EU-ban jogszerű behozatalból származó húsok okán. Biztos vagyok benne, hogy senkit nem kell emlékeztetnem arra, hogy a 2001-es száj- és körömfájásjárványt jogellenes importból - nagy valószínűséggel Ázsiából - származó hús és moslékkal történő illegális etetés okozta. Ezért úgy gondolom, hogy erőfeszítéseinket azokra a pontokra kell összpontosítanunk, amelyek valós veszélyt jelentenek, továbbá a jogellenes vagy személyes behozatallal kell foglalkoznunk ahelyett, hogy megpróbálnánk túlszabályozni a jogszerű behozatalt. Ezzel kapcsolatban remélem mindannyian találkoztak már azokkal a plakátokkal az EU repülőterein és az EU más határátlépési pontjain, amelyek felhívják az utazók figyelmét az állati eredetű termékek behozatalának szabályaira.
Tudom, hogy néhányan Önök közül aggodalmukat fejezték ki a Brazíliából importált marhahússal kapcsolatban. Szeretném emlékeztetni önöket, hogy tavaly januárjában további követelményeket vezettünk be a Brazíliából importált húsokkal szemben. Az általam már említett követelményeken felül ezek magukban foglalják a származási gazdaságok brazil hatóságok általi ellenőrzését és jóváhagyását. Mára a brazil hatóságok megkövetelik, hogy egyedileg azonosítsák azokat a szarvasmarhaféléket, amelyek húsát az EU piacára szánják, és ezeket egy adatbázisban rögzítsék. Ez a brazil szarvasmarha-állomány kevesebb mint 1,5%-át érinti, amely kb. 2,9 millió állatot jelent a jóváhagyott birtokokról. Következésképpen a brazil hatóságok újraértékelték azokat a gazdaságokat, amelyek EU-exportra kívánnak marhahúst termelni. A 2007 novemberében összesen több mint 10 000 exportra jogosult birtokból jelenleg mindössze 1 708-at hagytak jóvá. Ennek következtében az EU Brazíliából származó marhahús-behozatala jelentősen lecsökkent. 2009 elején egy bizottsági vizsgálat során feltártak néhány hiányosságot és a brazil hatóságok teljes mértékben együttműködtek a hiányosságok azonosításában. Az átfogó eredmények semmi esetre sem indokolták a brazil marhahús-behozatal bármilyen nemű további szigorítását. A jelenlegi helyzetben a brazil marhahús-behozatallal szemben tett bármilyen további korlátozást néhányan protekcionizmusként értékelnének, amely oda vezetne, hogy a Kereskedelmi Világszervezet megkérdőjelezné intézkedéseinket.
Azt is szem előtt kell tartanunk, hogy az EU időről időre szembesülni fog állat-egészségügyi és élelmiszer-biztonsági problémákkal, és mi ekkor is ragaszkodni fogunk ahhoz, hogy a harmadik országok megfelelő módon reagáljanak ezekre a problémákra. Ezért jó példával kell elöl járnunk és a nemzetközi kereskedelem szabályai szerint kell eljárnunk.
Végezetül biztosítani szeretném a Parlamentet arról, hogy a Bizottság továbbra is a magas követelményeket leginkább veszélyeztető, jogellenes behozatalra összpontosítja figyelmét. Ezenkívül a Bizottság továbbra is arányos megközelítést fog alkalmazni a harmadik országokból - köztük Brazíliából - származó marhahús-behozatallal szemben, ahogy azt jelenleg is teszi. Ezzel biztosítjuk az EU-ban a magas színvonalú közegészségügyet és állat-egészségügyet, illetve nemzetközi viszonylatban az EU jó hírnevének megőrzését.
Esther Herranz García
a PPE képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök asszony, a világon az Európai Unió rendelkezik a legszigorúbb előírásokkal a közösségi termelők számára az élelmiszerbiztonság, az egészségügy, az állatjólét és a környezetvédelem területén. Az európai állattenyésztők kötelesek megfelelni ezeknek az előírásoknak, mivel ez az európai uniós támogatások előfeltétele. A nagytöbbség számára ez a támogatás nem ellensúlyozza a megnövekedett terheket, a felszámolt gazdaságok száma pedig riasztó. Ez a folyamat csak megfelelő intézkedések bevezetésével állítható meg.
Vizsgáljuk meg közelebbről ezt a helyzetet! Az európai termelésben mutatkozó egyre növekvő hiányt a harmadik országokból - leginkább Brazíliából - származó behozatalból pótoljuk. A közösségi állattenyésztőkre gyakorolt nyomás mellett tisztességtelen volna olyan hússzállítmányok közösségi piacokra való behozatalának az engedélyezése, amelyek nem felelnek meg az Európai Unió és a harmadik országok által elfogadott minimumkövetelményeknek.
Továbbá azt is ki szeretném emelni, hogy ezek a követelmények alacsonyabbak, mint a saját termelőinkkel szemben támasztottak, mert ha a harmadik országokból importált hússal szemben pontosan ugyanolyan követelményeket támasztanánk, az úgy tűnik, nem felelne meg a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) szabályainak. Ha már a WTO miatt nem alkalmazhatjuk ugyanazokat az előírásokat az importárukra, mint az európai állattenyésztőkre, akkor legalább a Bizottságnak kell azt garantálnia, hogy a Közösség határait átlépő húsok olyan gazdaságokból származzanak, amelyek megfelelő vizsgálatokon estek át. Nem lenne értelme megakadályozni a behozatalt olyan országokból, mint Brazília, mivel ebben az estben létezik betartandó közösségi előírás. Mindemellett nem szabad szemet hunynunk más szabálytalanságok felett, amelyeket az Európai Unió Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatala tárhat fel a szokásos vizsgálatok során.
Azt szeretném megtudni, hogy a Bizottság miért próbálja meg elbagatellizálni ezeket a szabálytalanságokat, miközben az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal legutóbbi brazíliai kiküldetése során megerősítette, hogy néhány tanúsító hatóság nem felel meg a szükséges vizsgálati előírásoknak. Az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal hatalmas folytonossági hiányosságokat talált a brazil nyomon követési rendszerben és problémákra bukkant az Európai Unióba szánt számos szállítmány esetében, amelyek nem rendelkeztek a szükséges tanúsítványokkal.
Ezen információ birtokában hogyan garantálható, hogy az 1500 brazil gazdaság teljesíti a megállapodás szerinti követelményeket?
Alan Kelly
az S&D képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, le kell szögeznünk azokat az európai húsimport politikáját alkotó alapelveket, továbbá egy szigorú, de igazságos szabályozási rendszert kell kialakítanunk.
Ezeknek az alapelveknek a fogyasztók biztonságán és bizalmán, a környezetvédelmen és alapvetően a hústermelőkkel szembeni igazságos bánásmódon kell alapulniuk. A jelenlegi rendszer nyilvánvalóan igazságtalan mind a termelők, mind a fogyasztók szempontjából. Termelőinket hosszadalmas és költséges gyakorlatokra kényszerítjük, amellyel csak azt érjük el, hogy az EU-n kívülről érkező hústermékekkel alájuk kínáljanak, amire a legjobb példa Brazília. Ezzel kapcsolatban az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal meglehetősen sok bizonyítékkal rendelkezik.
Ez a helyzet egyszerűen tarthatatlan. Sok esetben a brazil gazdaságokban alkalmazott gyakorlatok egyszerűen nem felelnek meg az Európában ismert és elfogadott követelményeknek. Ha nem vagyunk elég elővigyázatosak, egy idő után nem ösztönzi majd semmi a jó minőségű és biztonságos hústermelést, mert engedjük, hogy a gyengébb minőségű húsok lenyomják az árakat és a termelők bevételeit. Értelemszerűen már csak az élelmiszerlánc integrációjának módja miatt is, ha a hús egyszer bekerül a rendszerbe, azt a termékek széles körében fogják felhasználni, miáltal a hús útja egyszerűen követhetetlenné válik. Hogy lehet ez igazságos az európai fogyasztókkal szemben?
Ez az európai marhahústermelőket igen érzékenyen érinti, és a helyzet mind a termelők, mind a fogyasztók részéről tarthatatlan. Senki nem hiszi, hogy a nemrégiben bevezetett új intézkedéseket ellenőrzik. Rengeteg példát tudunk hozni arra, hogy olyan marhákat dolgoztak fel és jelentettek be engedélyezett gazdaságokban, amelyek nem is onnan származtak.
Biztos asszony, én nem helyeslem a protekcionizmus semmilyen megjelenési formáját, de ideje tennünk valamit. Nem nézhetjük ölbe tett kézzel, hogy ez a gyakorlat folytatódjon. Ez egyszerűen igazságtalan. Igazságtalan mind az európai fogyasztókkal, mind pedig az európai termelőkkel szemben, akik olyan gyakorlatokat kötelesek folytatni, amelyeket a brazil termelők nem fogadtak el és nem is alkalmaznak.
George Lyon
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, szeretnék köszönetet mondani a biztos asszonynak nyilatkozatáért, amelyben körvonalazta mindazokat a védelmi és egyéb intézkedéseket, amelyek biztosítják, hogy a harmadik országokból importált húsok megfeleljenek a lehető legmagasabb követelményeknek. Főleg az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal Brazíliáról szóló jelentéséről szeretnék beszélni. Az EU Brazíliával szemben támasztott követelményeinek középpontjában a megfelelő nyomon követhetőség és a kijelölt gazdaságok állnak; ennek célja, hogy megakadályozzák a fertőzött húsoknak az említett országból az EU-ba történő behozatalát. Ez alapvető fontosságú az unió fogyasztóinak, termelőinek és adófizetőinek biztonsága szempontjából.
Ne felejtsük el, hogy Brazíliában a száj- és körömfájás még mindig hatalmas problémát jelent. Ennek ellenére a Bizottság Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatalának februári jelentése számos hiányosságra mutatott rá: A vizsgálat alá vont, uniós exportra kijelölt gazdaságok 50%-ánál találtak problémákat. Ezek 25%-a súlyos problémának minősül, mint például az azonosításra szolgáló füljelzők hiánya, vagy hogy a gazdaságokban olyan egyedek találhatók, amelyek beazonosítása lehetetlen - fogalmuk sem volt, honnan származhattak ezek az egyedek. A dokumentációk hiányosak voltak; összeférhetetlenségi problémák merültek fel; az unió ellenőrei egy esetben azt a felfedezést tették, hogy az egyik állami ellenőr épp a marhák azonosításáért felelős személlyel házasodott össze - és fény derült arra is, hogy éppen abban a gazdaságban van néhány állatuk, ahol az állomány nyilvántartása nem volt megfelelő.
Biztos asszony, én azért aggódom, mert az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal az említett jelenés összefoglalásában azt állítja, hogy az ellenőrzés során általában mindent megfelelőnek találtak. Már bocsásson meg, de a jelentés tartalma egyáltalán nem támasztja alá a következtetéseket, és mint nemzetek csoportjának, elővigyázatosnak kell lennünk. Nem kell emlékeztetnem a tisztelt Házat arra, hogy egy nagyméretű járvány milyen hatással lehet az adófizetőkre, a termelőkre és a fogyasztókra. A legutóbbi járvány kitörésekor az Egyesült Királyságban - amire Ön is utalt - a száj- és körömfájás miatt állatok millióit pusztítottuk el, és ez az adófizetőink számára 4 milliárd fontba került. Ezt a kockázatot vállaljuk újra, ha nem járunk el helyesen, tehát igen körültekintőnek kell lennünk.
Nem azt kérem, hogy korlátozásokat vezessünk be Brazíliával szemben, hanem biztosítékot kérek a biztos asszonytól arra itt, ma esete, hogy ezt a témát megfelelő komolysággal kezelik, és hogy az e jelentésben feltárt hiányosságokat a következő jelentésig orvosolni fogják. Tiszta egészségügyi bizonylatokat szeretnénk látni, hogy biztosíthassuk termelőinket, adófizetőinket és fogyasztóinkat arról, hogy biztonságban vannak, és arról hogy szabad és a kölcsönösség elvén működő kereskedelmet folytatunk Brazíliával.
Alyn Smith
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, én is szeretnék köszönetet mondani a biztos asszonynak ezért a mindenre kiterjedő nyilatkozatért - amely talán a legalaposabb és leglényegretörőbb a biztosok által az utóbbi időben tett nyilatkozatok közül.
Ez a téma valóban megérdemli a figyelmet, és mint a brazil marhahús elleni első háború egyik utolsó veteránjának, nagyon jó érzés ennyi ismerős arcot látni ebben a teremben ma este. Remélem, ez azt jelenti, hogy ez a téma mindenkit ennyire érdekel, illetve mindenki ennyire komolyan veszi azt. Mindannyian támogatjuk Önt abban, amit az importszabályozásról és a száj- és körömfájásról mondott. Őszintén szólva, nem egészen erről szólt ez a téma, ezért nagyon örülök annak, hogy akik ki akarták terjeszteni a témakört a harmadik országokból származó behozatalra is, elérték a céljukat.
Ez nem csak a brazil marhahúsról szól. Ez egy szélesebb körben alkalmazandó alapelv, amelyet fogyasztóink, szavazóink és termelőink követelnek meg annak érdekében, hogy az ide importálni kívánó országok feleljenek meg az előírásainknak - ami az összes előírás betartását jelenti.
Ezért nehéz számomra azt hallani, hogy Önök elfogadják azt a tényt, hogy Brazília a miénknél alacsonyabb követelményeket támaszt a nyomon követhetőség szempontjából, azzal az indokkal, hogy az valószínűleg nem jelent olyan nagy fertőzési kockázatot az Európai Unió területére érve. Fogyasztóink pontosan ugyanazokat az előírásokat várják el az Európai Unió határait átlépő valamennyi termékkel kapcsolatban. Elfogadom álláspontjukat, ha a szigorú járványvédelemről van szó, de most igazságosságról és korrektségről beszélünk. Fogyasztóink elvárják - és termelőink, valamint igazság szerint mi is elvárjuk - hogy Brazíliában és az összes harmadik országban is ugyanazokat a nyomon követhetőségi előírásokat alkalmazzák. Egy olyan jelentést előterjeszteni, amely szerint a vizsgálatok 50%-a sikertelen volt, illetve problémákat találtak, olyan mintha egy falka éhes farkas elé koncot dobnának, aminek ma este talán tanúi is lehetünk. Tudnak-e minket biztosítani arról, hogy a legközelebbi Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal jelentését valóban komolyan veszik, és tilalmat rendelnek el minden olyan ország esetében, amely nem felel meg a követelményeknek?
James Nicholson
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, az első dolog, amit ma este itt tisztázni szeretnék, az az, hogy ez nem a harmadik országokból származó húsimportról szól. Ez a brazil marhahús behozataláról szól. Erról van itt szó.
Elszomorít a tény, hogy itt állok ma este, és mégsem született állásfoglalás. Nem tudom miért, de megértem, hogy néhány nagy parlamenti képviselőcsoport nem volt felkészülve arra, hogy szembeszálljon a brazil nagykövettel, aki a múlt héten Brüsszelben lobbizott. Ez a szocialista képviselőcsoportra vonatkozik, a liberálisoknak pedig hagyni fogom, hogy maguk magyarázzák el, miért nem álltak ki az Elnökök Értekezletén az állásfoglalás ügyében.
Tisztázni szeretném. A brazil nagykövet nálam nem lobbizott. Talán úgy gondolta, velem nem érdemes találkoznia; nem tudom. Vagy talán úgy gondolta túl kemény dió vagyok, mert - és hadd tisztázzam ezt itt ma este - a jövőben, biztos asszony, nem engedem hogy Ön a Bizottságban nap mint nap ellehetetlenítse a termelőket a hústermelés követelményeivel, majd aztán nekünk tartson kiselőadást a WTO-ról és minden másról.
Tudatom Önnel, biztos asszony, hogy mi itt leszünk a következő öt évben. Nem tudom, hogy Ön még meddig lesz hivatalban, de amíg ott van - vagy annak, aki az Ön helyét átveszi -, minden tekintetben meg kell felelnie az igényeinknek; az Európába érkező húsnak alakra, méretre és formára minden tekintetben ugyanazoknak a követelményeknek kell megfelelnie, mint az általunk termelt húsnak. Többé nem elégszünk meg a második legjobbal. Ön többé már nem tehet tönkre minket. Remélem, továbbítja ezt a tisztviselőinek, mert nem várhatják el tőlünk, hogy az európai gazdákat képviselve ezeket elfogadjuk.
John Bufton
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, nekem is komoly aggályaim vannak a brazil húsexport biztonságával és fenntarthatóságával kapcsolatban. Ellenőrizetlen húst importálunk több ezer mérföld távolságból a helyi termelők költségére. A hús olyan fertőzési kockázatokat hordozhat magában, mint a száj- és körömfájás, ahogy azt ma este is hallhattuk.
Ráadásul Brazíliában a szigorú szabályozás hiánya tisztességtelen versenyelőnyhöz juttatja az exportőröket az európai gazdákkal szemben. A külföldi marhahúsexporttal kapcsolatos képmutatás még nyilvánvalóbb, mint az éghajlatváltozásról folytatott párbeszéd esetében. Míg nekünk azt mondogatják, hogy kötelezzük el magunkat egy nagyra törő éghajlat-változási ütemterv mellett, addig az EU szemet huny afölött, hogy az exportra szánt brazil marhahús előállítása felelős az Amazonasi esőerdők kiirtásának 80%-áért.
A 2007-es tilalmat megelőzően 30 000 telep exportált marhahúst az EU-ba. Jelenleg ezeknek mindössze 12%-a rendelkezik engedéllyel, de nap mint nap egyre több telep szerez engedélyt az EU-ba irányuló exporthoz. Havonta körülbelül 100 gazdaság válik jogosulttá.
Amikor elkezdtünk foglalkozni ezzel a témával, az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal a jelentésében még súlyos problémákról számolt be Brazília tekintetében a nyomon követhetőséggel és a gazdaságok tanúsításával kapcsolatban. Komoly aggályok merültek fel a vágóhidakon leölt azonosítatlan marhákkal kapcsolatban is. Nagy érdeklődésre tart számot továbbá az is, hogy számos felügyelő szoros kapcsolatban áll vagy akár tulajdonosa is az exportengedéllyel rendelkező gazdaságoknak.
Az európai termelők kötelesek betartani a fogyasztók biztonsága érdekében hozott előírásokat. Az a tény, hogy a külföldi kollégáikra nem vonatkoznak ugyanilyen szabályok, a tengerentúli exportőröket tisztességtelen versenyelőnyhöz juttatja. Az Egyesül Királyság számára valós problémát jelentenek az EU-n kívüli termelők, akik sokkal alacsonyabb áron képesek nagy mennyiségű húst exportálni.
A világ legnagyobb kiskereskedői közül néhányan, például a Carrefour és a Wal-Mart, már tiltólistára helyezték a brazil marhahúst az iparágnak felróható erdőirtások okán. Minden évben Belgium-méretű területet irtanak ki az Amazonas mentén a jövedelmező marhahúsexport miatt. Becslések szerint az illegális erdőirtás 80%-áért a marhatartás felel.
Egyszerűen meghökkent az, hogy míg a brit és európai termelőkre egyféle szabályozás vonatkozik addig a brazil termelőkre teljesen más. Valójában melyik mezőgazdasági ágazatot támogatja az EU és a Bizottság?
(A felszólaló hozzájárul ahhoz, hogy az eljárási szabályzat 149. cikkének (8) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban válaszoljon egy kékkártyás kérdésre.)
Alyn Smith
Elnök asszony, szívesen hallgattam Bufton úr felszólalását, de egy dologgal nem értek egyet, ezért kérdést szeretnék feltenni egyik állításával kapcsolatban. Azt állította, hogy ellenőrizetlen húst importálnak az EU-ba. A felszólalása legelején mondta ezt, Bufton úr. A biztos asszony korábbi, 15 perces előadása után tisztában van azzal, hogy egyáltalán nem erről van szó; hogy az Ön túlzó kijelentései inkább aláássák ezt a komoly, meglehetősen szakmai szabályozás kapcsán folytatott ma esti párbeszédet; hogy ezzel inkább hátráltatja, mintsem elősegítené az ügy megoldását?
John Bufton
Elnök asszony, kész vagyok válaszolni erre a kérdésre. Ha megnézzük, hogy mi történik a Brazíliából és a hasonló országokból érkező hússal - ahol, mint tudjuk, problémák vannak -, akkor állíthatjuk, hogy természetesen nincsenek ellenőrizve. Ez ilyen egyszerű. Az egész probléma nyilvánvalóan ebben rejlik. Tehát tisztában vagyok azzal, hogy érvei fontosak, de most újra elmondom, hogy ellenőrzés nélküli hús érkezik ezekből az országokból.
Mi a csudáért alakult ki ez a helyzet az Európai Unióban? A tengeren túlról kapjuk a húst - hallhattuk ma este, hogy nem ellenőrzik őket sem ezeken a helyeken, sem a vágóhidakon, sem máshol, valamint korábban szóltam már arról, hogy az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal jelentése is kitér erre a kérdésre. Egyértelmű, hogy ez a helyzet. Ebben a kérdésben ugyanazon az oldalon állunk.
Diane Dodds  (NI
). - Elnök asszony, köszönöm a biztos asszony hosszú és kimerítő nyilatkozatát. Biztos asszony, többedmagamhoz hasonlóan ebben a teremben, engem is megtévesztett az Ön beletörődése abba, hogy semmit sem tehetünk a fejlődő országokból importált húsokkal kapcsolatban.
Éppen nyilatkozatában említette korábban, hogy mint ahogy a harmadik országok sem írhatnak elő számunkra követelményeket, úgy mi sem írhatunk elő semmilyen követelményt más országok számára. Jelenleg ez a helyzet számos gazda számára előnytelennek tűnhet, és tisztelettel kijelentem itt ma este, hogy igen is előírhatunk követelményeket, amíg bizonyosságot nem szerzünk. Amíg pedig az élelmiszerügyi és állat-egészségügyi jelentések nem számolnak be arról, hogy a harmadik világ országai megfelelnek az általunk figyelembe vett rendelkezéseknek, addig nem kellene marhahúst importálnunk ezekből az országokból.
Számos termelőnk szenved a túlhajszolt termelés miatt és érzékeli ezt az igazságtalanságot, valamint Ön is hallhatta itt a teremben, hogy milyen indulatokat ébreszt sokunkban ez a téma.
Mairead McGuinness  (PPE
). - Elnök asszony, mint a kérdés egyik társszerzője, csak csatlakozni tudok Jim Nicholson beszédéhez, és nagyon sajnálatosnak tartom, hogy különösen a szocialisták - akik most népszerűségi okokból krokodilkönnyeket hullatnak a téma fölött - nem támogatták ezt az állásfoglalást ebben a fontos ügyben. Előfordul, hogy késő este dühbe gurulunk, de néha minden okunk megvan rá.
Biztos asszony, köszönöm hosszú és részletes előadását, amit természetesen értékelek, de ne haragudjon, éppen a lényegre nem tért ki. Őszinte leszek. Csupán az ír gazdaszövetség (IFA) nyomásgyakorlása és tettei kényszerítették Önt arra, hogy így cselekedjen; erről az Irish Farmers' Journal is cikkezett, és ezt a tisztelt Ház is nyomon követette. A politikai nyomás térítette Önt észre.
Végig figyelmesen hallgattam beszédét, jegyzeteket készítettem, amelyet majd újra el fogok olvasni. Mindazonáltal tényleg szeretném, ha elfogadná, hogy kényszerből cselekedett. Szeretném felhívni figyelmét a saját maga által említett adatokra: elég meghökkentő, hogy míg 2007-ben 10 000 gazdaság felelt meg az exportkövetelményeknek, jelenleg már csak 1700 rendelkezik exportengedéllyel. Ez azt jelenti, hogy a többi gazdaság egyáltalán nem is exportálhatott volna? Ez komoly és jogos kérdéseket vet fel az import körül itt, a tisztelt Ház falai között.
Elég kevés időm maradt, tehát hadd beszéljek még két pontról. Nem bízom abban, hogy a jelenlegi Bizottság megfelelően és felelősséggel kezeli ezt az ügyet. Mindemellett figyelmeztetem a jövőbeni biztosok testületét - elnökét és tagjait - hogy jómagam és társaim a tisztelt Házban végig visszük ezt a témát, mert rá kell bírnunk a termelőinket, hogy eleget tegyenek a magas követelményeknek. Ha azt látják, hogy a harmadik országokból érkező áru lerontja ezt a színvonalat, lázadni kezdenek.
Lehet, hogy Önök nem érzékelik ezt a feszültséget, de higgyék el nekem, hogy létezik. A gabonabehozatal területén is ezzel a problémával fogunk szembesülni a növényvédő szerekre vonatkozó szigorúbb európai szabályozás miatt, valamint ugyanezzel fogunk szembesülni az állatjóléti szabályozás kapcsán is, amikor néhány éven belül betiltják a ketreces tojástermelést és a kisketreces termelésből származó tojáspor behozatalát.
Nyugodt lehet afelől biztos asszony, hogy bár már lehet hogy késő, de nagyon is éberek vagyunk, és a következő Bizottságnak nem árt vigyáznia!
Marc Tarabella
(FR) Elnök asszony, biztos asszony, miben különbözik az európai marhahús az importált marhahústól? Nem feltétlenül ízében és nem is csak az árában; mindenekelőtt azoknak az uniós egészségügyi előírásoknak a tekintetében, amelyek nem feltétlenül léteznek a húst exportáló harmadik országokban.
Ha már a brazil marhahúsról beszélünk, például az ír gazdaszövetség által 2007-ben Brüsszelben benyújtott jelentés kifejezetten állat-egészségügyi és egészségügyi hiányosságokról tesz említést. A belga közegészségügyi tudományos intézet által végzett vizsgálatok kimutatták például, hogy feltálaláskor az argentin marhahús bakterológiai minősége nem volt olyan jó, mint a helyi húsé. Ez aligha meglepő, ha figyelembe vesszük azt a tényt, hogy az argentin marhahús körülbelül két hónapon keresztül utazik, mire Európába ér. Belgiumban például sokkal rövidebb a fogyasztási ciklus, mivel a termék szinte a vágóhídról közvetlenül az asztalra kerül.
Ez az oka annak, hogy az Európai Unió által bevezetett egészségügyi előírásokat nem csak az európai országoknak kellene betartaniuk; egyaránt fontos, hogy az Európába exportáló harmadik országok is betartsák ugyanezeket az előírásokat. Ellenkező esetben úgy tűnhet, hogy az Európai Bizottság - aki a tilalmat korainak és indokolatlannak tartja - nem képes a fogyasztói érdekek felelősségteljes védelmére, és az európai termelőket bünteti.
Végezetül, azok az országok mutatják Európának az utat, akik tilalmat rendeltek el a brazil marhahús behozatalára, mint például az Egyesült Államok, Chile és Japán, hiszen a minőség számunkra is alapvető követelmény. Tehát cselekedjünk ennek megfelelően, védelmezzük a termelőinket, akik a minőség garanciáját jelentik.
Marian Harkin  (ALDE
). - Elnök asszony, a biztos asszony állítása szerint nem írhatjuk elő ugyanazokat a követelményeket, de azt biztosítanunk kell, hogy hatásuk ugyanaz legyen. Szintén említette a gazdaságtól az asztalig tartó nyomon követhetőséget is, de azt is hozzátette, hogy a harmadik országokban a nyomon követhetőség köre sokkal korlátozottabb. Ha ez a kör sokkal korlátozottabb - és ezek a szavak a biztos asszony szájából hangzottak el - akkor hogyan lehetne ennek a hatása ugyanaz?
Viszont felszólalásom fő tárgya az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal Brazíliáról szóló jelentése. Az én problémám az, hogy mind a Bizottság, mind az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal megpróbálja következetesen elbagatellizálni a kutatási eredmények hatásait, és megpróbál minél kevesebb kedvezőtlen információt közölni. Valóban engedélyeztek további előírásokat, de ez mindössze a Mezőgazdasági Bizottság és az ír gazdaszövetség nyomására történt, ahogy arra kollégám, McGuinness asszony is rámutatott.
Világ életemben matematika tanár voltam, és ha diákjaimnak 12 példát adtam fel - mint a biztos asszony, aki 12 brazil intézménynél tett látogatást -, de ők mindössze hatot oldottak meg helyesen, nem adtam volna "elégséges” érdemjegyet a dolgozatukra. Ha ezek közül három példa egyszerű, három pedig összetettebb, nem tekinteném jó eredménynek, pláne akkor, ha éveken keresztül dolgoztam volna velük együtt azon, hogy feljavítsák a jegyeiket.
Az uniós gazdák tisztességes és szabad kereskedelmet akarnak, az uniós fogyasztók pedig biztonságot érdemelnek. Mindkettő biztosítása az Európai Bizottság és az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal felelőssége. Én biztosan nem adnék "kiváló” érdemjegyet a munkájukra.
Richard Ashworth  (ECR
). - Elnök asszony, nagy örömmel tölt el, hogy a biztos asszony ilyen elszánt az uniós élelmiszerek minőségének fenntartásában, de két témában is szeretném kérdőre vonni.
Először is, biztos asszony, Ön említette a repülőtereken elhelyezett plakátokat. Meg kell mondanom, én soha nem láttam semmilyen figyelmeztetést a behozott élelmiszerekről, illetve soha nem tapasztaltam semmilyen erre irányuló vizsgálatot az EU repterein. Azt javaslom, újra vizsgálja meg ezt a kérdést, mert nem működik olyan mértékben, mint ahogy azt Ön gondolja.
Másodszor pedig, engem nem győzött meg a brazil marhahússal kapcsolatos érvelése. Én magam is jártam ott, és a saját magam tapasztalatai alapján ebben a kérdésben támogatom ez előttem felszólalókat.
Az uniós gazdák a világ legszigorúbb előírásaihoz igazodnak, nagyon helyesen. Habár ez olyan szintű költségeket jelent, amelyeket nem terhelhetünk rá a fogyasztóinkra. Ezért meglehetősen méltánytalan olyan termékeknek kitenni az európai termelőket és fogyasztókat, amelyek egyszerűen nem felelnek meg az általunk elvárt feltételeknek.
A legutóbbi tapasztalatok azt mutatják, hogy pusztán a kereskedelmi érdekek nem oldhatják meg ezt a problémát. Az Európai Uniónak egy erős élelmiszer-politikára van szüksége. Ez nem protekcionizmus - ez a közös agrárpolitika, amely pontosan úgy működik, ahogy kell: biztosítja a megfelelő mennyiségű és minőségű élelmiszerellátást. Az általam kiemelt két szempont viszont rámutat arra, hogy ez hamarosan összeomlik.
Albert Deß
(DE) Elnök asszony, biztos asszony, nagyon köszönöm Herranz García asszonynak, hogy elhozta ma hozzánk ezt a témát a Parlamentbe. Ez a párbeszéd alapvető fontosságú az élelmiszer-politika szempontjából. Nekem nem célom Brazíliát vagy más országokat pellengérre állítani. Az alapvető kérdés a következő: Valóban szükség van az európai mezőgazdasági termelés ilyen szigorú szabályozására a fogyasztók biztonsága érdekében? Ha a válasz "igen”, az azt jelenti, hogy a fogyasztóvédelem jól működik. Ha pedig szükség van a szabályozásra, akkor viszont a behozatalra ugyanolyan előírásoknak kell vonatkozniuk, mint a gazdáinkra. A Bizottságnak nem szabad olyan országokból engedélyeznie a behozatalt, amelyek nem tesznek eleget a feltételeknek. Nem büntethetjük meg az európai szarvasmarha-tenyésztőket azért, mert az egyik tehén füléből hiányzik az azonosító, miközben engedélyezzük az olyan csordából származó hús behozatalát, ahol egyetlen azonosító sincs. Ez elfogadhatatlan. Ha a nyomon követhetőség olyan fontos a fogyasztóvédelem szempontjából, akkor ennek a behozatalra is vonatkoznia kell! Ha ezt nem tudjuk biztosítani, akkor igazságtalan a gazdáinktól ezt követelni.
Az a benyomásom, hogy az Bizottság importért felelős szakemberei "kettős mércét” alkalmaznak. Mint azt már említettem, nem célom Európa megosztása. Én egy igazságos versenyt szeretnék az európai gazdáknak, hogy továbbra is garantálhassuk félmilliárd ember élelmiszerellátását a jövőben. Biztos asszony, egy dologról biztosíthatom - és ezt továbbíthatja az utódjának is - a Parlament nem fogja annyiban hagyni. Addig nem adjuk fel, míg egyenlő versenyfeltételeket nem teremtenek. Olyan érveink vannak, amelyeket időről-időre el tudunk ismételni a jövőbeli európai élelmiszerellátás biztonságának garantálása érdekében.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Elnök asszony, biztos asszony, képviselőtársaim, az Európai Bizottságnak továbbra is ellenőriznie kell, hogy a harmadik országokból származó behozatal megfelel-e az európai előírásoknak, mivel ez az ellenőrzés csak a javunkra válik. Kedvez a gazdáinknak és az állattenyésztőinknek, akik nagyon keményen megdolgoztak az európai előírásoknak való megfelelésért, kedvez fogyasztóinknak, akik egyre nagyobb tömegben érdeklődnek a kiváló minőségű, növényvédelmi, állatjóléti és nyomon követhetőségi szempontból is megfelelő mezőgazdasági és állattenyésztési termékek iránt, továbbá kedvez azoknak a harmadik országoknak is, amelyek az Európai Unió piacára kívánnak exportálni.
Végül szeretném emlékeztetni önöket, hogy ez a probléma nem csupán egyetlen ágazatra vagy országra korlátozódik. Az európai mezőgazdaság versenyképessége nagyon összetett kérdés, amely mélyreható vitát igényel.
Julie Girling  (ECR
). - Elnök asszony, az én délnyugat-angliai régióm különleges éghajlati és területi adottságokkal rendelkezik, jó legelőket és kiváló marhahúst biztosítva. A brit gazdák a világ leghatékonyabb termelői közé tartoznak, és egy keserű élmény után is a legmagasabb színvonalú állatjólétért és nyomon követhetőségért dolgoznak. Mindezen tényezők, illetve ezzel párhuzamosan a föld népességének növekedése és a biztonságos élelmiszerellátásért tett fokozott erőfeszítések alapján elégedettnek kellene lenniük.
De semmi nem állhat messzebb az igazságtól. Több oldalról is támadás éri őket. Csak ezen a héten azzal szembesülünk, hogy a Parlament olyan állításokról társalog a vegetáriánus lobbival, miszerint a húsfogyasztók és közvetve a gazdák is bűncselekményeket követnek el az éghajlat ellen. Közben pedig azt látjuk, hogy az EU már nem igazán szigorú azokkal az országokkal, amelyek esőerdőket irtanak ki a marhatenyésztés érdekében. Milyen logikát láthat ebben a fogyasztó?
A marhahústermelők nem kiváltságokat akarnak, csak egyenlő feltételeket. Alapvető fontosságú hogy támogassuk őket; nem protekcionizmus által, hanem annak biztosításával, hogy az EU-ba exportált húsok megfeleljenek a magas követelményeknek. Biztos asszony, nyomatékosan javasolom önnek, hogy szigorítson a fellépésén, egyenesítse ki a gerincét, olvassa el és adja be újra az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal jelentését.
Giovanni La Via  (PPE
). - (IT) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyein és uraim, úgy vélem a ma este megvitatott téma mindössze egy nagyobb probléma része. A behozatal kezelése és a saját gazdáink számára előírt feltételek közötti igazságosság kérdése nem csak a hústermelést és a húsimportot érinti, hanem más termelési ágazatokat is.
Mint azt jól tudják, Európa nettó húsimportőr. Kontinensünkön, Európában, igényeinknek mindössze 60%-át tudjuk kielégíteni saját termelésből. Ez azt jelenti, hogy kénytelenek vagyunk importálni. Ugyanakkor fogyasztóink egészségét és a fogyasztási feltételeket is garantálni szeretnénk. Reméljük, hogy utoljára hallottuk a ma elhangzottakat, más szóval: lehetetlen ugyanolyan követelményeket támasztani az importtal kapcsolatban, mert nyilvánvalóan nem ebbe az irányba kell elindulnunk.
Ugyan nálunk meghatározták a termékek nyomon követhetőségre vonatkozó feltételeket, amelyek az EU-n belül elősegítik a színvonal javítását a fogyasztóink számára, úgy gondolom, hogy ezeket az előírásokat mind termelőink, mind pedig a külföldről érkező behozatal esetében fenn kell tartani.
Esther de Lange  (PPE
). - (NL) Biztos asszony, mint utolsó hivatalos felszólaló, megpróbálom összefoglalni ezt a vitát. Azt hiszem erre egy holland közmondás a legalkalmasabb: "Az egy rendbe tartozó szerzeteseknek egyforma csuhát kell viselniük”. Elnézést kérek azoktól, akik számára ez közmondás értelmezésre szorul e késői órán. Bár Hollandiában mára már igen kevés szerzetes maradt, mi még mindig használjuk ezt a közmondást, ha azt akarjuk kifejezni, hogy egyforma helyzetekre ugyanazok a szabályok vonatkoznak. Éppen ezért, bármilyen követelményeket is írnak elő az uniós termelőknek, az unió piacára belépni kívánó, harmadik országokból származó termelőkre is ugyanezeket kell alkalmazni. Ellenkező esetben egyszerűen tönkretesszük termelőink versenyképességét.
Ez Brazília szarvasmarha-azonosítási és -nyilvántartási rendszerére, valamint az állatbetegségek megelőzését szolgáló intézkedéseire vonatkozik. Habár ugyanennek kellene vonatkoznia az Egyesült Államokból származó klórozott csirkére és a szarvasmarhák esetében alkalmazott növekedési hormont tartalmazó tejre is. De ide sorolhatnám a klónozott állatokat is, hiszen a lista végtelen, biztos asszony. Képviselőtársaimat hallgatva az a benyomásom támadt, hogy pontosan ez lesz az, amiért a Parlament bírálni fogja az új Bizottságot - függetlenül attól, hogy ugyanazokat az előírásokat alkalmazza-e az egyforma esetekre. De nem fogják úgy bírálni őket, mint mi immár öt éve, de jóval az új Bizottságot hivatalba lépése előtt.
Biztos asszony, Ön a száj- és körömfájást is említette. Egyetértek Önnel abban, hogy valóban tettünk előremutató lépéseket. Például mára már nagyobb jelentőséget tulajdonítanak a vakcinázásnak a betegség elleni küzdelemben. Hála Istennek, mert országomban 285 állatot kellett elpusztítani 26 száj- és körömfájásos eset miatt. Noha, biztos asszony, a következő Bizottságot azért is bírálni fogják, hogy képesek vagyunk-e eladni az Európai Unióban az ilyen vakcinázott állatokból származó termékeket.
Peter Jahr  (PPE
). - (DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! A parlament mezőgazdasági szakemberei nem támasztottak nagy igényeket. Nem kérnek sem többet, sem kevesebbet, mint egyenlő feltételeket a hazai - azaz az Európai Unión belüli - termelés és a behozatal tekintetében.
Érdeklődéssel hallgattam Vassiliou asszony több mint tízperces fejtegetését arról, hogy ez lényegében lehetetlen. Tömörebben is válaszolhatott volna. Mondhatta volna csupán azt: "Igen, a Parlamentnek igaza van, a véleményt elfogadom és legközelebb figyelembe veszem”. A Parlament és képviselőcsoportom jelenlegi kérésének semmi köze a kereskedelmi korlátozásokhoz. Éppen ellenkezőleg; ez egy rendkívül fontos követelmény a tisztességes világkereskedelem és a kölcsönös árucsere szempontjából. Nem többet, nem kevesebbet, csak igazságos szabályozást akarunk az uniós és a külföldi piacgazdaságban. Most és a jövőben is ezt kérjük a Bizottságtól. Ebben biztosak lehetnek.
Graham Watson  (ALDE
). - Elnök asszony, az előző vita az éhezésről szólt. Ez a két vita pedig összefügg. A biztos asszonynak igaza van abban, hogy mindent megtesz, amit tud az európai fogyasztók védelmének biztosítása érdekében, és a teremben ülő kollégáknak is igaza van, amikor beszámolásra kényszerítik és a legmagasabb előírásokhoz ragaszkodnak.
De a marhahús mezőgazdasági árucikk. Az országok olyan olcsón termelik, amilyen olcsón csak tudják. Sajnálatos módon egy kilogramm marhahús előállításához százszor annyi víz szükséges, mint egy kilogramm szója megtermeléséhez.
Ha annyira aggódunk a fogyasztók védelme miatt az egész világban, két dolgot tehetünk. Először is több segítséget nyújtunk a harmadik országoknak ahhoz, hogy a szükséges nyomon követhetőségi rendszereket kialakítsák, másodszor pedig megfogadjuk kollégám, Chris Davies legutóbbi vitában elhangzott tanácsát, amelyben fogyasztóinkat a húsevés elhagyására buzdította.
Elisabeth Köstinger  (PPE
). - (DE) Elnök asszony, fogyasztóink elvárásai az élelmiszerbiztonsággal és az élelmiszer minőségével kapcsolatban igen magasak. Ez pedig nem csak az állategészségügyre és az élelmiszerbiztonságra terjed ki, hanem a környezetvédelmi követelményekre, a termelésre és az állatjóléti szempontokra is. Az élelmiszerek a termelőtől a fogyasztóig tartó nyomon követhetősége és az ehhez társuló átláthatóság csak Európában garantált. Mindenféleképpen biztosítani akarjuk a fogyasztók biztonságát, az európai mezőgazdasági termékek versenyképességét és ezáltal magának a mezőgazdasági ágazatnak a versenyképességét. Ezért úgy gondolom, hogy nem csak létfontosságú, de európai parlamenti képviselőként kötelességünk is a vitafolyamat felgyorsítása és a kapcsolódó megfelelő politikai keret biztosítása.
Rareş-Lucian Niculescu  (PPE
). - (RO) Elnök asszony, biztos asszony, mint az Önök is jól tudják, Románia nem jogosult sertéshúst és sertéshúsból készült termékeket forgalmazni az európai piacon, amiért cserébe jövő évtől jogosultak leszünk sertéshúst importálni más tagállamokból, és azt feldolgozott formában exportálni.
Ráadásul legfeljebb egy éven belül, egy világos, szigorú és költséges vágóhídi szabályozást is be kell vezetnünk. Biztos vagyok benne, hogy a román sertéstartók mérhetetlenül boldogok lennének, ha ezeket a szabályokat egy felületes és szelektív ellenőrzési rendszer vagy néhány reptéri kiragasztott plakát váltaná fel. Természetesen csak viccelek, de a szabályoknak - ha már szabályokat alkalmazunk - egyformáknak és mindenki számára kötelezőnek kell lennie.
Michel Dantin  (PPE
). - (FR) Elnök asszony, biztos asszony, köszönöm nyilatkozatát, amely véleményem szerint jól tükrözi a mandátuma alatt folytatott figyelemreméltó munkáját. Európa egy olyan élelmiszeripari modellt választott, amelynek célja a lakosság védelme. Állampolgáraink készek fejenként évi 100 eurót kifizetni, ha garantáljuk élelmiszereik minőségét.
A minap a bizottságban megismerhettük az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal jelentését. Meg kell mondanom, új képviselőként nagyon aggasztó volt számomra munkatársainak feszélyezettsége, akik nyilvánvalóan nem tudtak vagy nem akartak válaszolni kérdéseinkre.
Biztos asszony, szégyellnünk kellene a fogyasztók védelme érdekében bevezetett szigorú szabályainkat? Szégyellnünk kellene, hogy ezeket a szabályokat írjuk elő azoknak, akik fogyasztóinkat etetik? Szégyenkezünk akkor, amikor a repülőgépek és az autók eladása érdekében ugyanezek az országok arra kényszerítenek bennünket, hogy ilyen vagy olyan gyárat alapítsunk, vagy amikor ilyen-olyan feltételeket írnak elő számunkra?
Piacra jutási feltételeink nagyon fontos feltételek, mert hatással vannak az élelmiszereinkre, amelyek viszont a lakosaink egészségére vannak hatással. Nincs miért szégyenkeznünk.
Czesław Adam Siekierski  (PPE
). - (PL) Elnök asszony, exportálni akarunk, de importálnunk is kell. A kereskedelem előmozdítja a fejlődést, előnyt kovácsol a csere résztvevői számára, de be kell tartani bizonyos szükséges, minőséggel és alkalmas előírásoknak való megfeleléssel kapcsolatos követelményeket. Európában a vizsgálatoknak és az ellenőrzéseknek számos formája létezik, amely megvédi a piacot az európai előírásoknak nem megfelelő vagy egészségünket veszélyeztető élelmiszerek beáramlásától. Abból, amit a biztos asszony elmondott, az tűnik ki, hogy nem várhatjuk el ugyanazokat az ellenőrzési folyamatokat, amelyeket saját termelőinkkel szemben alkalmazunk - jól értelmezem ezt? Mit jelent az - ahogy arra nyíltan rámutatott -, hogy csak az intézkedések hatásai lehetnek azonosak? Ha már az összehasonlításnál tartunk, szeretném megkérdezni, hogy például Oroszország vagy más ország előírhat-e olyan követelményeket az EU-ból származó behozatalra, amilyet mi nem írhatunk elő például a Brazíliából származó marhahúsra? Tényleg csak ezek hatása számít, mint a brazil import esetében is?
Androulla Vassiliou
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, szeretném emlékeztetni a tisztelt képviselőket, hogy nem állítottam olyat, hogy nem írhatunk elő szabályokat a harmadik országok számára. Nagyon sajnálom, hogy a 10-15 perces előadás ellenére nem tudtam elmagyarázni, hogy milyen szabályokat vonatkoznak a harmadik országokból származó behozatalra.
Emlékeztetnem kell Önöket arra, hogy miközben harmadik országokból importáljuk a húst - jelenleg az Európai Unió marhahússzükségletének 5%-a brazil importból származik -, ugyanakkor mi vagyunk a harmadik országok - Oroszország és más országok - nagy exportőre is. Jelenleg az orosz exportunk 1 milliárd EUR körül mozog évente - amely főleg Írországból származik. Próbáljuk meggyőzni Oroszországot arról, hogy mi nem tudjuk az Oroszországban alkalmazott szabályokat elfogadni. A nemzetközi kereskedelemnek vannak szabályai, és mi azoknak megfelelő, de nem ugyanazokat a szabályokat alkalmazzuk, mivel megelégedésünkre azok elég szigorúak ahhoz, hogy fogyasztóink védelmét szolgálják.
Ezt tesszük. Brazília esetében azért vezettük be a biztonsági szabályok alkalmazását, mert az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal kiküldetései során azt tapasztaltuk, hogy valami nincs rendben. Nagyon szigorú szabályokat alkalmaztunk. Adatokkal is szolgálhatok.
A legutóbbi brazil kiküldetéskor valóban voltak problémák, de kérem Önöket, hogy olvassák el az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal bármely tagállamban végzett kiküldetéséről szóló jelentését és hasonlítsák össze. A tagállamok esetében is találkoznak majd igen komoly hiányosságokkal, amelyek kapcsán felszólítjuk a tagállamokat és azok hatóságait a problémák orvoslására. Erre Brazíliát is felszólítottuk.
Brazíliában azonosítottuk a problémákat. Egy államban, ahol három gazdaságban találtunk jelentős hiányosságokat, a brazil hatóságok korrekciós intézkedéseket tettek annak érdekében, hogy a szóban forgó gazdaságok mindegyike lekerüljön a listáról, valamint az ellenőrzésükért felelős ellenőröket felfüggesszék.
Másik három gazdaságban is azonosítottak problémákat, amelyek főként az állatok mozgásáról szóló értesítésekkel és az adatbázisok adatainak egységességével voltak kapcsolatosak. Ezeket a problémákat az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal csoportja enyhe hibának minősítette. Mindazonáltal a brazil hatóságok létrehoztak egy vállalkozást, amely a helytelen adatok kiküszöbölése érdekében ellenőrzi az adatbázist.
Útja során az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal ezeket tartotta szem előtt. Tisztában voltak vele, hogy találnak hibákat. A mi kötelességünk az, hogy kijavítsuk a feltárt hibákat - legyen az egy tagállamban vagy a harmadik országokban -, mert fogyasztóinkkal szemben ez a kötelességünk. Szeretném biztosítani Önöket arról, hogy a jövőben is szervezünk kiküldetéseket Brazíliába és más harmadik országokba, hogy meggyőződhessünk a feltárt hiányosságok kiküszöböléséről. Arról is biztosítanom kell Önöket, hogy a harmadik országokhoz viszonyítva nagyon is tisztességesen járunk el gazdáinkkal és a termelőinkkel szemben.
Volt egy megjegyzés Romániával kapcsolatban, amelynek helyzete megegyezik Bulgária és - évekkel korábban - sok más tagállam helyzetével, ahol a klasszikus sertéspestis problémát okozott. Sokat hallottunk Romániáról és Bulgáriáról. Meg kell kérnem Önöket, kérdezzék meg saját kormányukat arról, milyen segítséget ajánlottunk fel ahhoz, hogy megszabadulhassanak ettől a problémától. Biztos vagyok benne, hogy Románia hamarosan exportálhat húst pontosan az általunk felajánlott segítségnyújtás miatt, és Bulgária is megszabadul a klasszikus sertéspestistől.
Végezetül arról is biztosítani szeretném önöket, hogy elsősorban az európai fogyasztókért tartozunk felelősséggel, továbbá arról, hogy mindenki számára igazságos és tisztességes egyezséget szeretnénk. Abban is biztosak lehetnek, hogy az Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatal kiküldetései a jövőben is nagyon szigorúak lesznek. Továbbra is szemfülesek maradunk, és ha valami rosszul működik, mi megpróbáljuk kijavítani. Éberek és szigorúak maradunk. Hogy több gazdaság kerül-e a listára, az csak a brazil hatóságoktól függ, mint ahogy az is, elköltik-e azt a pénzt, ami gazdaságaik számára lehetővé tenné, hogy előírásainknak megfelelve engedélyezett gazdaságokká váljanak és exportálhassanak. Ha nem teszik meg, akkor exportálni sem fognak.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Béla Glattfelder
írásban. - (HU) Az Európai Unió élelmiszerbiztonsági szabályai a világon a legszigorúbbak és a legmagasabb szintűek. Ezeknek a szabályoknak a betartása azonban jelentős többletköltséget okoz az európai gazdáknak. Az európai termékek nem kerülhetnek versenyhátrányba harmadik országokból származó termékekkel szemben csupán amiatt, mert alacsonyabb szintű élelmiszeripari szabályok mellett termelték azokat. Az európai fogyasztók egészségét sem veszélyeztethetik olyan termékek, amelyek nem megfelelő minőségűek, illetve nem biztonságosak. A húsipari termékek különösen sokféle egészségügyi kockázatot hordozhatnak, ha nem megfelelő körülmények között állították elő. Az Európai Bizottságnak és a tagállamoknak ezért biztosítaniuk kell, hogy azonos feltételek vonatkozzanak az EU-n belül termelt és a harmadik országokból származó húsipari termékekre.
Wojciech Michał Olejniczak
írásban. - (PL) Hölgyeim és uraim, a napokban az Európai Bizottság jelentős növekedést tapasztalt a harmadik országokból, különösen Argentínából, Brazíliából és Uruguay-ból származó marhahús-behozatal tekintetében. Az Európai Unióba importált áruknak - ideértve a marhahúst is - igen magas közösségi előírásoknak kell megfelelniük, amelyeket az Európai Bizottság nemrég még tovább szigorított. Azonban a harmadik országokból érkező termékek nagyon gyakran nem felelnek meg ezeknek az élelmiszerbiztonsági előírásoknak. Ennek ellenére jelentősen alacsonyabb áruk mégis versenyképessé teszi őket a piacon. Jelenleg ezért is kulcsfontosságú kérdés gazdáink támogatása, valamint a szigorú európai előírásoknak is megfelelő, egészséges és biztonságos termékek népszerűsítése. A témának létezik egy másik nézőpontja is. Le kellene vonnunk a következtetéseket a tejpiac súlyos helyzetéből. Talán most, amikor sok uniós tagállam nem tudja kezelni a tejtúltermelést, érdemes lenne elgondolkodnunk a marhahús-termelési rendszer átszervezésének lehetőségeiről. Köszönöm a figyelmet.
