A Dél-Kaukázusra vonatkozó uniós stratégia szükségessége (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Kirilov úr jelentése a Külügyi Bizottság nevében a Dél-Kaukázusra vonatkozó uniós stratégia szükségességéről (2009/2216 (INI)).
Evgeni Kirilov
előadó. - Elnök úr! Először is szeretném megköszönni az árnyékelőadók és mindazon képviselőtársam munkáját, akik részt vettek a dél-kaukázusi térségre vonatkozó uniós stratégia szükségességét felvázoló jelentés elkészítésében. A Dél-Kaukázus nemcsak az Unió közvetlen szomszédságában elhelyezkedő térség - Romániával és Bulgáriával közös tengeri határa van -, hanem egy olyan térség is, amely az Unió számára politikai, gazdasági és biztonsági szempontból rendkívüli stratégiai fontossággal bír.
Éppen ezért az Európai Unió fő célkitűzésének a régió stabilitásában való aktív szerepvállalást, Örményország, Azerbajdzsán és Grúzia stabil és demokratikus állammá való fejlődésének ösztönözését; a jószomszédi kapcsolatok és az uniós szakpolitikák integrálását kell tekinteni. Az Európai Parlament határozottan támogat minden olyan kezdeményezést, amely növeli az uniós jelenlétet a térségben, és különösen a legutóbbit, a keleti partnerséget. Értékes keretet biztosít a fokozottabb regionális együttműködéshez, az Unióba történő vízummentes beutazás bevezetéséhez, valamint átfogó szabadkereskedelmi megállapodások megkötéséhez. Ez egy kétirányú folyamat, amely mindkét fél részéről erőfeszítéseket és elszántságot követel; mindhárom ország létfontosságú érdeke, hogy folytassák a további demokratizálódás irányába tett erőfeszítéseiket.
A felelősségteljes kormányzás, a politikai pluralizmus, a jogállamiság és az emberi jogok tiszteletben tartása kiemelt fontosságú az Unióval való jövőbeli kapcsolatuk meghatározásánál. Éppen ezért az Európai Uniónak továbbra is pénzügyi és technikai támogatást kell számukra nyújtania ezen elvek előmozdítása érdekében, a politikai feltételrendszer keretei között. Az, hogy a térség elhelyezkedése geopolitikai szempontból stratégiai fontosságú, hogy a Kaszpi-tengert, illetve Közép-Ázsiát Európával összekötő folyosóként egyre nagyobb jelentőséggel bír az energia, a közlekedés és a kommunikáció tekintetében, valamint az, hogy az EU-t egyre nagyobb mértékben érinti az energiabiztonság kérdése, a régió energetikai projektjeiben való aktívabb részvételt tesz szükségessé, beleértve a Nabucco csővezeték-projekt befejezését is.
Ugyanakkor e nagyra törő uniós szakpolitikákat szinte lehetetlen megvalósítani amikor egy nagy árnyék vetül a régióra: a megoldatlan grúziai és hegyi-karabahi konfliktusok. Komoly akadályait jelentik a demokratizálódásnak, a politikai stabilitásnak, illetve a társadalmi és gazdasági fejlődésnek. Sajnálatos módon a 2008-as grúziai háború kellett ahhoz, hogy az Unió felismerje, hogy a térségben aktívabb szerepet kell vállalnia a konfliktusok megelőzésében és kezelésében. A konfliktusok következtében kialakuló patthelyzet és a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése egy kezdeményezőbb uniós politikára jogosít fel. Ez különösen érvényes a hegyi-karabahi konfliktusra, amelyben az Unió gyakorlatilag nem vesz részt. Nem elég pusztán szóban támogatni a Minszk-csoport munkáját, ha az EU komolyan veszi, hogy a külpolitikában új és aktívabb szerepet kell vállalnia.
Az Unió az a nemzetközi közvetítő, amelyet mindkét oldal elfogad és jelenléte nem vitatott. Arra van szükség, hogy az Unió vezesse ebben a konfliktusos térségben a rehabilitációra és újjáépítésre irányuló nemzetközi erőfeszítéseket azáltal, hogy megbékélési projekteket és emberek közötti programokat és kapcsolatokat kezdeményez, illetve egy politikai megoldás birtokában missziót küld a térségbe.
A térségben fennálló konfliktusok különleges erőfeszítéseket követelnek, tekintettel a lakóhelyét elhagyásra kényszerült több százezer személy helyzetére is, amelynek súlyos humanitárius következményei vannak. Az Európai Unió rendelkezik azon eszközökkel és tapasztalattal, amely révén hozzájárulhat egy toleránsabb légkör kialakításához a Dél-Kaukázusban. Saját történelmi tapasztalataiból is merítenie kell és a térségben élőknek meg kell mutatnia, hogy lehet békében és jólétben együtt élni, és helyre lehet állítani a történelem során kialakult jó kapcsolatokat és bizalmat. A legfőbb feladatot az Unió számára az jelenti, hogy próbálja meggyőzni a vezetőket és az embereket - az emberek teljes támogatását élvezve - a térségben arról, hogy ne a fenyegetéseket és a feszültségeket, hanem a békekezdeményezéseket támogassák. Éppen ezért fényes jövő áll előttünk, ha mindezt közösen próbáljuk megtenni.
Štefan Füle
a Bizottság tagja. - Elnök úr!
Örülök, hogy részt vehetek ezen az Európai Parlamenttel folytatott eszmecserén, amelynek témája az Európai Unió kapcsolata Örményországgal, Azerbajdzsánnal és Grúziával, a három dél-kaukázusi országgal. Április 28-án, röviddel a térségbe tett látogatásom után, már volt egy nagyon jó beszélgetésem a Dél-Kaukázusról a Külügyi Bizottság tagjaival.
Üdvözlöm ezt a jelentést, mint egy értékes hozzájárulást annak átgondolásához, hogy hogyan tud az Európai Unió egy még erősebb és szélesebb kapcsolatrendszert kiépíteni Örményországgal, Azerbajdzsánnal és Grúziával. Hadd emlékeztessek arra, hogy szilárd kötelezettségvállalási keretrendszerrel rendelkezünk, nevezetesen a jól működő európai szomszédságpolitikával és a tavaly elindított keleti partnerséggel. Az előbbi az Európai Unió külkapcsolatainak továbbra is egyik legfőbb prioritást jelenti. A második sikeres megvalósítása, a partnerországok tevékeny kötelezettségvállalása mellett, tovább fogja erősíteni a közös értékeken alapuló kapcsolatainkat.
Az ide vezető út két nagyon fontos mérföldkövét szeretném kiemelni.
Múlt héten a Bizottság közzétette a dél-kaukázusi országokról szóló harmadik éves helyzetjelentését. Az ENP cselekvési tervek és azok végrehajtásának rendszeres értékelése továbbra is elengedhetetlen eszközül szolgálnak ezen országok politikai és gazdasági reformjainak, illetve az Európai Unióval való együttműködésük előmozdításához.
Ez alkalommal az európai szomszédságpolitikai csomag ötéves értékelését választottuk. Az a fő célunk, hogy a megállapítások képezzék a tagállamokkal, Önökkel itt a Parlamentben, és a szomszédságunkban élő partnerekkel folytatott széleskörű konzultációk alapját és hogy visszajelzést kapjunk Önöktől - tőlük -arra vonatkozóan, hogy a helyes eszközökkel rendelkezünk-e, hogy megfelelő-e a források összege és elosztása illetve, hogy erőfeszítéseink a helyes ütemben, körben és irányban haladnak-e.
Az eredményeket a jövő évi csomag keretében fogjuk ismertetni, amitől politikánk egységesebb lesz és kétségtelenül szomszédaink nagyobb fokú elkötelezettségéhez fog vezetni. Ez ideális alkalom lesz arra is, hogy nagyon határozottan tudjunk érvelni amellett, hogy megfelelő forrásokat bocsássanak rendelkezésre a következő pénzügyi tervre.
A második mérföldkő a Tanács felhatalmazása, erre szintén múlt héten került sor, miszerint megkezdődhetnek Örményországgal, Azerbajdzsánnal és Grúziával a társulási megállapodásokról szóló tárgyalások. E tárgyalási irányelvek elfogadása világosan jelzi, hogy erősen elkötelezettek vagyunk az Európai Unió és a dél-kaukázusi országok közötti kapcsolatok elmélyítése mellett, a közös értékek, valamint a demokráciát, a jogállamiságot és az emberi jogok tiszteletben tartását is magában foglaló közös elvek alapján.
A Bizottság már most is készül ezekre a tárgyalásokra, amelyek várhatóan a következő hónapokban fognak megindulni. Ez a két terület világosan megmutatja, hogy az EU egy jól működő és átfogó stratégiával rendelkezik a Dél-Kaukázus vonatkozásában, amelynek lehetőségeit teljes mértékben megpróbáljuk használni, egy olyan stratégiával, amelynek révén ez a térség közelebb kerül az Európai Unióhoz.
Kirilov úr jelentése alapján, amely egy nagyon értékes és nagyra tartott hozzájárulás, azt a következtetést vonom le, hogy az Európai Parlament véleménye számos ponton közel áll a Bizottságéhoz. A Dél-Kaukázus stabilitása és biztonsága közvetlenül kihat Európára. Éppen ezért az Európai Unió osztozik a konfliktus békés megoldásának és a bizalomépítésnek támogatásával járó felelősségben. A Dél-Kaukázus fontos az Európai Unió számára, különösen energiája és közlekedési összeköttetései miatt. A hatékonyabb kormányzás és a jogállamiság erősebb rendszere elősegíti a kereskedelmet, a beruházásokat, valamint az emberek mobilitását. Az új társulási megállapodások pedig a kereskedelmi rendelkezéseket fogják kiterjeszteni a partnerségi és együttműködési megállapodások értelmében.
Úgy vélem, hogy az Európai Unió helyes úton jár afelé, hogy Örményországgal, Azerbajdzsánnal és Grúziával megerősítse kapcsolatát. Ugyanakkor hangsúlyoznom kell, hogy a kötelezettségvállalások konstruktív keretrendszerének létrehozásával járó felelősségben közösen kell részt vállalnunk. Dél-kaukázusi partnereink Európához való közeledés melletti elkötelezettségének, a demokrácia, a piacgazdaság és a politikai stabilitás irányába való további előrehaladásban kell testet öltenie. Ezért arra szólítom fel Örményországot, Azerbajdzsánt és Grúziát, hogy további erőfeszítéseket tegyenek a szomszédaival békében élő modern, befogadó, pluralista demokratikus és virágzó társadalom megteremtése irányába.
Metin Kazak
a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság véleményének előadója. - (BG) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért képviselőcsoport koordinátoraként lehetőségem volt ismertetni a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság véleményét a Dél-Kaukázusra vonatkozó uniós stratégia szükségességéről. Tudom, hogy ez a jelentés több területen is összetett és kényes kérdéseket érint.
A stratégia elengedhetetlenül fontos egy következetes, jó szomszédságpolitika biztosításához. Megerősíti az általános külpolitika és a biztonságpolitika szempontjából az Európai Uniónak mint globális szereplőnek a térségben játszott szerepét. A Dél-Kaukázussal az energiaágazatban, valamint a demokrácia és felelősségteljes kormányzás elősegítésében való együttműködést az EU fő prioritásai közé sorolni.
Fontos ez a regionális együttműködés érdekében, de fontos egyrészt Örményország, Azerbajdzsán és Grúzia, másrészt pedig Oroszország, Irán és Törökország, mint uniós tagjelölt ország, geopolitikai helyzete miatt is. A kereskedelmi akadályokat meg kell szüntetni, az EU és Dél-Kaukázus közötti kereskedelmi és gazdasági kapcsolatokat pedig meg kell erősíteni. Ez hozzájárul majd a politikai stabilitáshoz és az emberi jogok tiszteletben tartásához, valamint fenntartható növekedést és jólétet fog eredményezni a térségben.
Ez egy újabb ok arra, amiért egy társulási megállapodás és az átfogó szabadkereskedelmi megállapodások aláírását fő célkitűzésnek kell tekinteni a Dél-Kaukázusra vonatkozó külpolitikánkban. Ez hozzájárul majd a befagyasztott konfliktusok rendezéséhez, lehetővé fogja tenni, hogy Azerbajdzsán nagyon rövid időn belül csatlakozzon a Világkereskedelmi Szervezethez, és javuljon ezen országok igazgatási és intézményi kapacitása. Ezzel összefüggésben arra szólítom fel a Bizottságot, hogy nagyobb elkötelezettséget tanúsítson e célok elérése iránt.
Anna Ibrisagic
Elnök úr! Ma fogunk szavazni a Dél-Kaukázusra vonatkozó uniós stratégia szükségességéről. Ez egy nagyon fontos téma. Tekintettel a térségben uralkodó politikai helyzetre, döntő fontosságú, hogy az EU sokkal aktívabb szerepet játsszon.
Az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) képviselőcsoport árnyékelőadójaként különösen sokat dolgoztam azon, hogy kiemeljem az Európai Unió Dél-Kaukázusban betöltött szerepét, és meghatározzam, hogy milyen konkrét intézkedéseket hozhatunk mi itt az Európai Unióban az érintett országok megsegítése érdekében, és hogy saját egyéni tempójuk szerint és különleges sajátosságaik alapján közelebb kerülhessenek az Európai Unióhoz. A jelentés két fontos lépést javasol, amit az EU-nak sürgősen meg kell tennie annak érdekében, hogy megvalósíthassa a stratégiát - fel kell gyorsítania a vízumliberalizációról folytatott tárgyalások ütemét, és létre kell hoznia egy szabadkereskedelmi térséget az EU és Dél-Kaukázus között.
A térség minden országa - Grúzia, Örményország és Azerbajdzsán - volt szovjet tagállam, és Oroszország továbbra is befolyást gyakorol a térségre, sokkal nagyobb mértékben, mint ahogy azt egyesek gondolják. Annak érdekében, hogy a jövőben sikerüljön fenntartani a biztonságot, a stabilitást és a békét, az EU-nak a jelenleginél sokkal nagyobb jelenléttel kell a térségében rendelkeznie. Nagyon fontos, hogy ezen országok állampolgárainak nagyobb uniós perspektívát kínáljunk és kulcsfontosságú, hogy az EU tisztában legyen a kaukázusi stabilitás fontosságával.
Már én is nagyon vártam, hogy világos jelentések készüljenek a régióban meglévő, régóta fennálló ellentétekről és arról a tényleges veszélyről, hogy ezek fegyveres konfliktusokba torkollnak. Éppen ezért örömmel látom, hogy a szöveg egyértelműen megismétli, hogy feltétel nélkül támogatjuk Grúzia területi integritását és nemzetközileg elismert határainak sérthetetlenségét, és határozottan elítéljük, hogy az Oroszországi Föderáció elismeri a grúziai szakadár abháziai és déloszét régiók függetlenségét, ami ellentétes a nemzetközi joggal.
Örömmel tapasztaltam, hogy a mai napon szavazásra kerülő jelentés széles körű politikai támogatást kapott a bizottságban. Mindenkit arra szeretnék felszólítani, hogy "igen”-nel szavazzon a PPE képviselőcsoport, valamint az Európai Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége képviselőcsoport és a Zöldek/Európai Szabad Szövetség képviselőcsoport közösen benyújtott módosításaira.
Hannes Swoboda
az S&D képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, szeretném megköszönni Kirilov úr minden részletre kiterjedő munkáját, amely, mint ahogy az már elhangzott, értékes hozzájárulást jelent a térségre vonatkozó stratégiánkhoz.
Amikor a közelmúltban a térségben, Tbilisziben jártam, valaki a térség egy másik országából azt mondta, hogy a regionális együttműködés egy olyan koncepció, amit Európa erőltetett a térségre. Ez szemlélteti a térség több politikusának és felelősségteljes pozícióban lévő embereinek hozzáállását. Tulajdonképpen mi egyáltalán nem akarunk együttműködni, de ha Európa ezt akarja tőlünk, akkor valószínűleg nincs más választásunk.
Világossá kell tennünk, hogy Európában a regionális együttműködés jelentette számunkra az egyesülés és a békés fejlődés alapját, és ennek ebben a térségben is ugyanígy kell lennie. A térséget érintő negatív külső hatások jelentős része, idesorolva a régi nagy testvér, Oroszország nyomását is, kisebb hatást gyakorolna, amennyiben a térség országai képesek lennének egymással együttműködni.
A térség nemcsak Európa, de természetesen szomszédos országai számára is fontos. Különösen Törökországra gondolok, amely szomszédos országgal nagyon szorosan tudunk a térségében együttműködni. Azt szeretném, ha a közeljövőben sikerülne közös megoldást találnunk két olyan problémára, amelyekért Törökország biztosan, illetve valószínűleg részben felelős, más szóval, egyrészről a vele szomszédos Örményországgal, másrészről pedig a Hegyi-Karabahhal összefüggő problémákra.
Semmi sem akadályozza az örmény csapatokat abban, hogy legalább azokból az azerbajdzsáni tartományokból visszavonuljanak, amelyek nem képezik a Hegyi-Karabah részét. Ez alapot teremtene az Örményország és Törökország közötti kapcsolatok javulásához.
Képviselőcsoportom tagjai, különösen Severin úr és jómagam, már többször is felvetettük az EU és a Fekete-tengerrel határos országok közötti unió gondolatát, mert nagyon fontosnak tartjuk az EU és ezen országok közötti, de a szomszédos Törökországgal és Oroszországgal folytatott együttműködést is. Úgy gondolom, hogy a jelentés tartalma egy ilyen jellegű unió kezdetét jelenthetné. Ebben a pillanatban ez még mindig csak egy elképzelés, de remélem, hogy hamarosan valósággá válik.
Norica Nicolai
A Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért képviselőcsoport árnyékelőadójaként úgy vélem, hogy ez a jelentés fontos kiindulópontot jelent a kaukázusi térség egységes megközelítéséhez, és minőségi referenciapontul szolgál a jövőbeli jelentésekhez. Ezen ok miatt gratulálok Kirilov úrnak és úgy hiszem, hogy a politikai képviselőcsoportok részéről megnyilvánuló erőfeszítések révén sikerült egy teljesen egységes megközelítést kialakítaniuk e térségre vonatkozóan.
Véleményem szerint 2010 egyszerre teremt lehetőséget az Európai Unió és a térség országai számára, mivel amennyiben az európai diplomácia aktívabb részt vállalna a konfliktusokkal foglalkozó három kiemelt jelentőségű kérdéskörben, itt Abháziára és Oszétiára, a Hegyi-Karabahra, illetve a Törökország és Örményország közötti vitára utalok, akkor jelentős előrehaladást lehetne elérni.
Ez a jelentés, amely egy kulcsfontosságú tényezőt emel ki energiabiztonságunk szempontjából, azt a következtetést vonja le, hogy nekünk, az Európai Uniónak nagyobb szerepet kell vállalnunk a térség biztonsági helyzetének normalizálása érdekében. Úgy gondolom, hogy olyan megközelítést kell elfogadunk, amely kiszélesíti a kereskedelemi kapcsolatokat. Ehhez azonban az Európai Unió részéről olyan jelentős erőfeszítéseknek kell társulniuk, amelyeknek az a célja, hogy demokrácia és stabilitás jöjjön létre a térségben, mivel a totalitarizmus kísértése még mindig erős befolyással bír a térségre, a demokrácia pedig teljes mértékben hiányzik.
Nagyszabású, megfelelően támogatott szakpolitikákat és projekteket kell létrehoznunk, hogy a térség számára meghatározó tényezőket, különösen a kormányzás hiányát, az ellenséges nézetek terjedését, és végül, de nem utolsósorban a korrupciót meg lehessen szüntetni. Ugyanakkor ennek eléréséhez, demokratikus akaratra van szükség mind a mi részünkről, mind pedig a régió kormányainak részéről.
A jelentés minden általam említett ponttal és az Európai Unió megközelítése szempontjából fontos kérdésekkel is foglalkozik. Itt az egyéni jogokra és szabadságokra utalok. Kulcsfontosságúnak tartom továbbá, hogy az Európai Unió és tagállamai vizsgálják meg egy stratégiai partnerség lehetőségét is.
Ulrike Lunacek
Elnök úr! Az előző felszólalókhoz hasonlóan, én is szeretném Kirilov úrnak, az előadónak megköszönni kitűnő munkáját és kiváló, rendkívül átfogó jelentését.
Néhány olyan pontot szeretnék érinteni, amelyekről eddig nem esett szó, ugyanakkor számomra nagyon fontosak. Sajnálatos módon az a helyzet, hogy a térség három befagyasztott konfliktusa óriási akadályt jelent nemcsak az európai szomszédságpolitika egész fejlődése, de maguknak az országoknak fejlődése szempontjából is. Amikor egy vélt vagy tényleges külső ellenség létezik, akkor viszonylag egyszerű a helyzet. Ez esetben, a kormányok és államok gyakran szinte alig fektetnek hangsúlyt a szegénység elleni küzdelemre, arra, hogy tegyenek valamit az emberekért, és felelősséget vállaljanak állampolgáraikért. Ennek alapján annak szükségessége, hogy a jelentésben is kifogásolt, elmúlt években egyre nagyobb védelmi kiadásoktól elmozduljanak a lakosság érdekeit szolgáló szociális ellátás, valamint a kultúra és környezetvédelem javát szolgáló kiadások irányába, központi eleme a jelentésnek, és örülök, hogy ez bekerült.
Egy másik szempont, amellyel például a Grúzia és Oroszország közötti konfliktusról szóló Tagliavini-jelentés is foglalkozik, az a lefegyverzés szükségessége intellektuális és nyelvi szinten, az uszító hangvétel és a történelem kiforgatásának ellensúlyozása érdekében. Mindez szükséges ahhoz, hogy valóban sikerüljön békét teremtenünk ebben a térségben.
További tényezők közé tartozik a nagyobb demokrácia szükségessége, a civil társadalom támogatása, az etnikai, a szexuális és vallási kisebbségek, illetve az emberi jogok védelme. Mindezekre változatlanul szükség van. Egy azerbajdzsáni példa annak a két fiatal bloggernek az esete, akik voltak olyan bátrak, hogy kritizálni merjék a kormányt és már hat hónapja börtönben vannak, és még mindig nem engedték őket szabadon. A média szabadsága minden országban probléma. Az előző felszólalókhoz hasonlóan úgy látom, hogy ez a jelentés szerencsére mindezen tényezőkkel foglalkozik. Fontos a regionális vetület és a határokon átnyúló együttműködés. Éppen ezért támogatjuk a Bizottság folyamatban lévő közös tevékenységeit ezen a területen.
Charles Tannock
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Mint azt a Kirilov jelentés egyértelművé teszi, a dél-kaukázusi országok stratégiai jelentőségűek számunkra, különösen az energiabiztonság szempontjából, ilyen például a Kaszpi-tengeri kőolaj- és földgáztermelés, illetve a térség országain keresztül történő szállítás. Sajnálatos módon azonban ezt a térséget továbbra is megbénítják a befagyasztott konfliktusok, amelyek közül a legutóbbit természetesen Abházia és Dél-Oszétia - véleményünk szerint grúziai szuverén területek - oroszországi de facto megszállása jelenti. Az EU-Oroszország kapcsolatok vonatkozásában nem tehetünk egyszerűen úgy, mintha ez meg sem történt volna.
Az európai szomszédságpolitika keleti partnerségének mechanizmusán keresztül természetesen most kétszer nagyobb erőfeszítéssel kell díjaznunk Grúzia euroatlanti törekvései elérésére tett határozott lépéseit, és képviselőcsoportommal maradéktalanul támogatjuk, hogy végre létrejöjjön egy szabadkereskedelmi megállapodás, vízumliberalizáció és társulási megállapodás valamennyi dél-kaukázusi ország esetében. Örményország nagy barátjaként örülök annak, hogy a jelentés végső változata kiegyensúlyozottabb lett, mint az első változatok. Ugyanakkor még mindig aggódom a jelentés azon elemei miatt, amelyek ellentmondani látszanak a hegyi-karabah kérdésre vonatkozó állásfoglalásáról szóló hivatalos uniós álláspontnak, és különösképpen a Minszk-csoport álláspontjának.
Örményország bátor erőfeszítéseket tett arra vonatkozóan, hogy elmozduljon a Hegyi-Karabahhal kapcsolatos, már rég kialakult holtpontról. Rendezni próbálta kapcsolatait Törökországgal, e lépésnek a Dél-Kaukázus stabilizálódását kell eredményeznie. Jó lenne, ha Törökország is hasonló konstruktív módon reagálna, előfeltételek nélkül. Amennyiben sikerülne újra megnyitni ezt a határt, az nemcsak a hosszú ideje szenvedő Örményországot mentesítené a túlságosan régóta érvényben lévő embargó alól, de gazdasági jólétre is lehetőség nyílna Kelet-Törökország nagyon szegény és fejletlen térségében. Törökország saját jól felfogott érdeke, hogy előrelépjen ebben a kérdésben. Véleményem szerint nem hiteles, hogy Örményországgal közös határának végleges lezárását a megoldatlan Hegyi-Karabah körüli vita kapcsán, az úgynevezett türk testvéreivel, Azerbajdzsánnal vállalt szolidaritásával indokolhatja. Ez éppolyan logikus mintha azt mondanánk, hogy Görögországnak azért kell Törökországgal közös határát Trákiánál lezárnia, mert Ciprus török megszállása miatt szolidaritást vállal a ciprusi görögökkel. Mi az EU-ban abban hiszünk, hogy a nyitott határok és a szabadkereskedelem a kontinensünkön és a Dél-Kaukázusban is elengedhetetlen feltételei a békének és stabilitásnak.
Fiorello Provera
az EFD képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Én is gratulálni szeretnék Kirilov úrnak munkájához, amit egy olyan nehézségekkel ugyanakkor lehetőségekkel teli területen végzett, mint az uniós országok és a dél-kaukázusi országok közötti kapcsolatok.
Európa elindított egy érdekes keleti partnerségi projektet, amely támogatásra és érdeklődésre talált Örményország, Grúzia és Azerbajdzsán részéről. Ugyanakkor rengeteg kihívás áll előttük, amelyek energetikai, gazdasági és politikai, illetve főként biztonsági kérdéseket érintenek, ilyen Grúzia esetében a Hegyi-Karabah kérdése, valamint a Törökország és Örményország közötti feszültségek.
Az Európai Unió és e három ország közötti kapcsolatok sokkal hatékonyabban fognak fejlődni, amennyiben Örményország, Grúzia és Azerbajdzsán között sikerül megteremteni a kölcsönös együttműködés légkörét, összhangban a területi integritás elvével, valamint a régió konfliktusmegoldásának alapját jelentő ENSZ határozatokkal. Fontos az államhatárok sérthetetlenségének hangsúlyozása, amit az EU mindig is támogatott: e határokat semmilyen körülmények között sem lehet katonai erő alkalmazásával megváltoztatni.
Dimitar Stoyanov
(BG) Elnök úr! Először is arról szeretném tájékoztatni Önöket hölgyeim és uraim, hogy az előadók, Kirilov úr és Kazak úr olyan pártokhoz tartoznak, amelyek a bolgár nemzetgyűlésben szisztematikusan az örmény népirtás elismerése ellen szavaznak. Ennek fényében nem meglepő, mint azt előttem Tannock úr is elmondta, hogy ez a jelentés eltér néhány eddig ismertetett állásponttól. Számos tekintélyes örmény szervezet lépett velem kapcsolatba, elsősorban a Hegyi-Karabah kérdésével összefüggésben, és arról tájékoztattak, hogy a jelentésről például említés sem esett, és semmilyen konzultációra nem került sor a Minszk-csoport vezető személyiségeivel. Ugyanez a helyzet a madridi kritériumokkal, amelyekre ugyan utal a jelentés, azonban eltér tőlük.
Éppen azért kívánok konstruktív kritikával élni Kirilov úrral szemben, mert úgy gondolom, hogy kizárólag az egyik fél egyoldalú képviselete nem fog javítani a helyzeten és nem fog segíteni a konfliktusok megoldásában. Olyan rugalmas megközelítésre van szükség, amely valóban minden szempontból vizsgálja a kérdést. Ellenkező esetben a konfliktusok megoldása helyett csak tovább súlyosbítjuk őket.
Iuliu Winkler
Elnök úr! Úgy gondolom, hogy a demokratizálódás, a jogállamiság, az emberi jogok tiszteletben tartása jelentik azokat az alapokat, amelyekre az Örményországgal, Azerbajdzsánnal és Grúziával kialakítandó jövőbeli kapcsolatunknak épülnie kell. A dél-kaukázusi regionális szintű, határokon átnyúló együttműködés is megerősíti majd a térség Európai Unióval való lehetséges együttműködését.
Gazdasági együttműködésünknek számos nagyon fontos vetülete van, az egyik az energia-együttműködés és energiabiztonság, különösen az Európai Bizottság által támogatott értékes projektek vonatkozásában - ilyen például a Nabucco csővezeték-projekt. A Kaszpi-tengeri és fekete-tengeri régiók létfontosságúak az európai energiabiztonság számára, és a Dél-Kaukázusra vonatkozó uniós stratégia helyesen ismeri fel e tényezőket.
Három nagyon konkrét elemet szeretnék röviden kiemelni. Az egyik a helyi hatóságok bevonása a határokon átnyúló együttműködésbe, mivel a Dél-Kaukázusban erős regionális együttműködésre van szükségünk; illetve szót kell ejtenünk Azerbajdzsán WTO-hoz való csatlakozásának kérdéséről. Szerintem a Bizottságnak meg kell adnia Azerbajdzsánnak a csatlakozáshoz szükséges technikai segítséget és minden egyéb támogatást.
A harmadik és egyben utolsó pontom a technikai segítségnyújtási mechanizmust érinti, amit valószínűleg biztosítani tudnánk a dél-kaukázusi államok bankrendszerének és pénzügyi rendszerének megerősödése érdekében. Ezzel nagyon kedvező kilátások nyílnának meg az üzleti környezet és a befektetők előtt.
Adrian Severin
Elnök úr! Kirilov úr jelentése a Dél-Kaukázusra vonatkozó uniós stratégia szükségességéről szól. Valóban, én is úgy gondolom, hogy szükség van stratégiára, de egy stratégiának célokra van szüksége, a célok pedig világos geopolitikai identitást feltételeznek. Talán törekednünk kellene geopolitikai identitásunk jobb meghatározására. Milyen célokat tűztünk ki a Dél-Kaukázusban? Dióhéjban, stabilitást, nyitottságot a térségben, valamint jogi, demokratikus és politikai átjárhatóságot, és még sorolhatnám.
Szem előtt kell tartani a térség keleti partnerség keretein belüli sajátosságát, és ennek megfelelő megközelítést kell alkalmazni. Szem előtt kell tartani a térség minden egyes országának sajátosságát is, és ezekkel megfelelő módon kell foglalkozni. El kell ismernünk, és értékelnünk kell Törökország térségben betöltött szerepét, és a Törökországgal folytatott tárgyalásainkat keretként kell felhasználni ahhoz, hogy az EU és Törökország közötti partnerség fejlesztése révén válaszokat találjunk a helyi és regionális kihívásokra. Mint ahogy az már elhangzott, Törökország, és ebben biztos vagyok, ebből a szempontból nagyon hasznos szerepet tölthet be.
Azt is el kell ismernünk, hogy a térség az Oroszországgal közös szomszédságunk része, ahol törekednünk kell közös politikák előmozdítására. A biztonsági kérdésekkel biztosan, de talán egyes, energiával kapcsolatos kérdésekkel is, háromoldalú formában lehetne foglalkozni. Ez talán segítene megoldásokat előmozdítanunk az úgynevezett "befagyasztott” konfliktusokra. Ezzel összefüggésben el kell fogadnunk, hogy e konfliktusok csak részei egy nagyobb, globális jelentőségű átfogó, szélesebb és összetettebb problémának. Éppen ezért érdemes lenne talán megfontolni egy megállapodás-csomagot. Ezenkívül úgy gondolom, hogy meg kell szüntetnünk bizonyos félreértéseket és meg kell értenünk, hogy az önrendelkezés és területi integritás elvét nem lehet minden esetben együttesen alkalmazni.
Végezetül, úgy gondolom, hogy meg kell vizsgálnunk a dél-kaukázusi biztonságról és együttműködésről szóló konferencia lehetőségét annak érdekében, hogy egy stabilitási paktumot tudjunk kidolgozni a térség számára.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Az Európai Parlament Örményországért felelős állandó előadójaként, hangsúlyozni szeretném a Dél-Kaukázusra vonatkozó világos és hatékony uniós stratégia meghatározásának szükségességét. Nagy reményeket fűzünk ehhez a térséghez egy szabad és demokratikus Európa kiépítésének folyamatában. Ennek megvalósításához következetesen támogatnunk kell a térség országait, és további szabadpiaci reformokra kell bátorítanunk őket.
Ezzel összefüggésben alapvető jelentősége van annak, hogy minél előbb lezáruljon a Dél-Kaukázus és az Európai Unió országai közötti új típusú társulási megállapodással kapcsolatos tárgyalási folyamat. Meggyőződésem, hogy e megállapodások ösztönzőleg hatnak majd a térségre a tekintetben, hogy folytatódjanak a demokratikus normák bevezetésére irányuló erőfeszítések. Grúzia példája bizonyítja, hogy az ilyen reformok már eredménnyel jártak. A Doing Business 2010-ben, a Világbank által készített üzletbarát államok rangsorában Grúzia a 11. helyen szerepel, ami azt jelenti, hogy négy év alatt 101 hellyel került előbbre. A Transparency International szerint, Szaakasvili elnök hivatali ideje alatt a bürokrácia terén elért csökkentés eredményeként Grúzia korrupció érzékelési indexe a felére csökkent.
Az Európai Uniónak méltányolnia kellene azt a tényt, hogy Szaakasvili elnök következetesen szabadpiaci politikát alkalmaz, és reformjai jó példát jelentenek a többi kaukázusi állam számára.
Bernd Posselt
(DE) Elnök úr! Május 9-én Buzek elnök 20 000 emberrel együtt itt, Strasbourgban, megünnepelte a Robert Schuman-nyilatkozat 60. évfordulóját. Ezzel összefüggésben szeretném elmondani, hogy a Dél-Kaukázus előtt két alternatíva áll. Az egyik, hogy vagy valami olyasmivé válik, mint amilyen a Balkán volt az első világháború előtt, de globális szinten, vagy pedig valami olyasmivé, mint amilyen az Európai Szén- és Acélközösség volt a második világháború után. A Kirilov jelentésben a második lehetőséget választjuk.
Egyetértek abban Swoboda úrra, hogy amennyiben a három dél-kaukázusi ország szorosabban együttműködik, akkor a külső befolyások, például az orosz befolyás hatását csökkenteni lehetne. Éppen ezért mindhárom ország érdeke, hogy összetartson. Támogatom Örményország arra irányuló erőfeszítéseit, hogy sikerüljön elismertetnie az Oszmán Birodalom által végrehajtott népirtást. Ugyanakkor Örményország sokkal hitelesebb lenne, ha végre visszavonná csapatait Azerbajdzsánból. Mielőbbi békés megoldásra van szükségünk a Hegyi-Karabahban és a megszállt azerbajdzsáni területeken. Ugyanilyen fontos, hogy nagyobb stabilitás legyen Grúziában, hiszen ha Grúzia darabokra szakad, mint ahogy azt Moszkvában sokan szeretnék, akkor azzal az egész térség destabilizálódik.
Ebből kifolyólag a fő kérdések közé a béketárgyalások folyamata, a nemzeti konfliktusok megoldása tartozik és mindenekelőtt az, hogy a lakóhelyüket elhagyni kényszerült emberek visszatérhessenek otthonukba, Nem fordulhat elő, hogy a 21. században a lakhelyelhagyásra kényszerítést politikai eszközként használják fel, és egyesek megpróbálják fenntartani ezt a folyamatot. Lényegesen nagyobb érzékenységre van szükség, és sokkal többet kell tennünk ezen a területen.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Szeretnék képviselőtársamnak, Evgeni Kirilov úrnak gratulálni az alapos és rendkívül jelentős jelentéséhez. Az Európai Unió felszólítja Örményországot, Azerbajdzsánt és Grúziát, hogy tegyenek meg minden tőlük telhetőt annak biztosítása érdekében, hogy ezen országok stabil, békés és valóban demokratikus államokká váljanak, ahol tiszteletben tartják az emberi és kisebbségi jogokat, és ahol civilizált verseny van a kormány és ellenzék között.
Nem könnyű regionális együttműködésről beszélni, amikor nagyon jól tudjuk, hogy mindhárom országot befagyasztott vagy teljesen új keletű konfliktusok sújtják. Ennek ellenére az európai tapasztalat (különösen, ha arra gondolunk, hogy az Európai Uniót véres háborúkat követően hozták létre) ékes bizonyíték arra, hogy nincs más megoldás, mint hogy beszéljünk, tárgyaljunk, begyógyítsuk a sebeket, és ne a múltba, hanem a jövőbe tekintve cselekedjünk. A dél-kaukázusi országok egy sokkal világosabb európai perspektívával fognak rendelkezni, ha képesek lesznek maguk között és a tágabb régióban is együttműködni. Egyértelmű, hogy ez a szomszédországok viselkedésétől is függ.
Az Európai Uniónak lehetősége van arra, hogy sokkal aktívabb politikai szerepet vállaljon a Dél-Kaukázusban, aminek révén biztosítani tudja mindenekelőtt a szegénységet csökkentő programok megvalósítását, a társadalmi elszigeteltség enyhítését, a nemek közötti egyenlőséget, a nők jogait, valamint az oktatásba és egészségügyi ellátásba való beruházást.
Fontos, hogy mielőbb közvetlen kapcsolat alakuljon ki a Dél-Kaukázus és az uniós tagállamok állampolgárai között. Különösen a mobilitási programokban résztvevő diákok, tanárok és kutatók számát kell növelnünk.
Ez valamennyiünk közös érdeke.
Ryszard Czarnecki
(PL) Ez egy fontos lépés az Európai Parlament részéről abba az irányába, hogy kitárjuk az ajtót olyan nemzetek előtt, amelyek nyilvánvalóan európaiak, mint például a grúzok és örmények. Őszintén szólva, ez egy egyértelműen megkésett lépés. Sajnálatos, hogy nem két évvel ezelőtt tettük ezt meg akkor, amikor Oroszország katonailag beavatkozott Grúziába. Mindenestre, ez a helyes irányba tett lépés. Remélem, hogy konkrét politikai tartalmat fog kapni és azt is, hogy az EURONEST Parlamenti Közgyűlés eszközül szolgál majd a nyilvánvalóan európai orientáltságú államok törekvéseinek támogatásához.
Végezetül, nagyon szeretném, ha valamennyien, akik ma e térség országainak demokratikus deficitjéről beszélünk, éppilyen egyértelműen beszélnénk arról a demokratikus deficitről is, amely ezen országok egyik szomszédjánál tapasztalható, és itt Oroszországra gondolok, a kettős mérce elkerülése érdekében.
Krzysztof Lisek
(PL) Örményország, Azerbajdzsán és Grúzia kétségkívül európai államok, kétségkívül európai nemzetek. Ezen államok az Európa Tanács tagjai és az Európai Unió országaival együttműködésben, több nemzetközi misszióban is részt vesznek. Az Európai Uniónak el kell ismernie minden állam önrendelkezéshez való alapvető jogát, és a nemzetek saját jövőjük meghatározásához való jogát. Nem fogadhatjuk el a régiók és befolyási övezetek archaikus jogát.
Szeretnék néhány másodpercet Grúzia területi integritásának szentelni. Nagyon jó, hogy az Unió kinyilvánította, hogy támogatja ezt az ügyet. Az Unióra nemcsak a világban, de - és ez még fontosabb - ezen országokban is úgy tekintenek, mint a térség biztonságának biztosítékára. Nem szabad megfeledkeznünk erről. Sajnálatos módon a 2008. augusztus 12-i és szeptember 8-i tűzszüneti megállapodások egyes pontjait nem hajtották végre. Ismereteim szerint jelenleg is folynak tárgyalások Genfben, de talán még egyszer fel kellene hívnunk erre a figyelmet az Orosz Föderációval való kétoldalú tárgyalásokon.
A második téma a vízumok kérdése. Egyetértek Malmström asszonnyal, aki elmondta, hogy ez a módja annak, hogy közelebb kerüljenek az emberek egymáshoz, és lehetővé tegyük az európai polgárok utazását. Ennek, kétségkívül Grúziára, Örményországra és Azerbajdzsánra is vonatkoznia kellene.
George Sabin Cutaş
(RO) Szem előtt tartva Örményország, Grúzia és Azerbajdzsán geopolitikai helyzetének jelentőségét az Európai Unió, Törökország, mint uniós tagjelölt ország, Oroszország és Irán vonatkozásában, szükség van egy olyan Dél-Kaukázusra vonatkozó európai uniós stratégia kidolgozására, amely a gazdasági növekedés, a politikai stabilitás, valamint az emberi jogok tiszteletben tartásának előmozdítására összpontosít.
A kereskedelem egyike azon kulcsfontosságú eszközöknek, amely az EU rendelkezésére áll e célok eléréséhez. Az ezen államokkal kötött szabadkereskedelmi megállapodások fellendítenék a külföldi beruházásokat, új munkahelyeket teremtenének és ösztönöznék a növekedést a térségben. Az energiabiztonság garantálása az Európai Unió és a dél-kaukázusi régió közös érdeke.
Fokozni kell az energia-együttműködést, elsősorban a Nabucco projekt mielőbbi befejezésével és azzal, hogy az EU támogatást nyújt a Dél-Kaukázusban az energiahatékonyságot ösztönző és alternatív energiaforrásokat fejlesztő energiaprojektekhez.
Paweł Robert Kowal
(PL) Grúzia és Örményország, és ezt a jelentés szerzői is hangsúlyozzák, dinamikusan és sikeresen valósítanak meg egy európai stratégiát, egy szomszédságpolitika stratégiát. Reagálnunk kellene erre, és minden esetben figyelembe kellene vennünk az egyes dél-kaukázusi országok egyedi sajátosságait. Ennek a stratégiának minden egyes országra vonatkozóan tartalmaznia kell olyan területeket, mint a közlekedés, a természetes környezet, a kultúra és társadalom.
Elnök úr! A Dél-Kaukázussal összefüggésben, nagyon gyakran beszélünk befagyasztott konfliktusokról és etnikai problémákról. Nagyon jó, hogy beszélünk róluk. Ugyanakkor a dél-kaukázusi problémákra az lenne az Európai Unió helyes válasza, ha a hangsúlyt a korszerűsítésre, illetve ezen országok oly módon való megváltoztatására helyezné, hogy a konfliktusok ne játszhassanak ilyen jelentős szerepet.
Ebben a vitában nagyon gyakran feledkeztünk meg arról, hogy Grúzia most lábalt ki egy háborúból. Azt vizsgáljuk, hogy mit lehet ezzel kapcsolatban tenni. Amennyiben azt akarjuk, hogy a Dél-Kaukázusban ne legyen háború, akkor a korszerűsítést kell támogatnunk, mert legalábbis Grúzia, de Örményország és Azerbajdzsán is, olyan magas gazdasági növekedést mutatott az elmúlt években, amely támogatásunkra érdemessé teszi őket. Köszönöm.
Andrey Kovatchev
(BG) Elnök úr! Üdvözlöm Kirilov úr jelentését, amely kiemeli annak szükségességét, hogy az Európai Uniónak aktívabb szerepet kell vállalnia a Dél-Kaukázusban, amely régió fontos geopolitikai jelentőséggel bír. A Dél-Kaukázusban tapasztalható pozitív fejlemények egyaránt hasznosak a szomszédos fekete-tengeri régió számára, amelyre az Európai Uniónak sajnos még mindig nem alakult ki a közeljövőben megvitatható világos stratégiája, valamint az Európai Unió egésze számára.
Szeretném kifejezni aggodalmam a Törökország és Örményország között tavaly októberben aláírt jegyzőkönyv ratifikálási folyamatának elhúzódása miatt. Úgy gondolom, hogy egyik fél sem kötheti feltételekhez a jegyzőkönyvek ratifikálását, mivel ezek mind a törökök, mind az örmények érdekeit szolgálják. Ahogy azt a jelentés helyesen jegyzi meg, az Örményország és Törökország között a határmegnyitásról, a diplomáciai kapcsolatok létesítéséről folyó tárgyalások, illetve az EBESZ Minszk-csoportjában a Hegyi-Karabahról folytatott tárgyalásokat különálló kérdésként kell kezelni.
Az Európai Uniónak határozottan aktívabb szerepet kell vállalnia a hegyi-karabahi konfliktus jövőbeli rendezésében. A Balkánon, illetve a közelmúltban Grúziában szerzett tapasztalatainkból kiindulva az Európai Unió kedvező helyzetben van ahhoz, hogy kulcsszerepet játsszon a régióban. Érdekünkben áll, hogy egy stabil, biztonságos és sikeres Dél-Kaukázus jöjjön létre, és legfőbb ideje, hogy felelősséget vállaljunk.
A Lisszaboni Szerződés keretet biztosít az Európai Unió számára ahhoz, hogy valódi globális szereplővé válhasson. Konkrét példa lenne erre az, ha az Európai Unió hivatalos tagként venne részt a Minszk-csoportban, és nemcsak bizonyos tagállamok lennének tagjai.
Elnök
Hölgyeim és uraim! Nyolcan kívánnak felszólalni a "catch the eye” eljárás szerint. Nincs idő mindenkire, mert rá kell térnünk a szavazásra. Éppen ezért csak hat képviselőnek fogom megadni a szót.
Andrzej Grzyb
(PL) A Dél-Kaukázusról szóló jelentés kiváló. Szeretném hangsúlyozni, hogy a jelentés különleges figyelmet fordít az Európai Unió közvetítőként és az értékek előmozdítójaként, de mindenekelőtt a régió országai közötti együttműködés előmozdítójaként betöltött szerepére. A megoldandó problémák elsősorban ezen országok területi integritásának kérdésével, illetve azzal függnek össze, hogy hogyan lehet őket gazdaságilag megerősíteni. Az Európai Unió ezeken a területeken segíthet ezen országoknak.
Szeretném hangsúlyozni, hogy az egyik fő problémát a menekültek rendezetlen ügye jelenti. Posselt úr már beszélt erről. Igazán szégyenletesnek tartom, hogy napjainkban és ebben a korban nem lehet ezt a problémát megoldani. Egyfajta hiányosságnak tartom azt a tényt, hogy a jelentés nem hivatkozik a nemzeti kisebbségek védelméről szóló keretegyezményre, holott ezt a térség minden országa aláírta. Nagyon köszönöm.
Ioan Mircea Paşcu
Elnök úr! Ma egy nagyon fontos és kiválóan megírt jelentést vitatunk meg, amely az EU-hoz közel fekvő fontos területről, a Dél-Kaukázusról szól. Ez a terület tökéletesen indokolja az Unió biztonsági stratégiájának általános ajánlásait. Fekvése stratégiai jelentőségű; lehetővé teszi a Kaszpi-tengeri olaj- és gázszállítást az EU irányába; és számottevő saját tartalékokkal rendelkezik. Ez megköveteli teljes figyelmünket és cselekvés iránti eltökéltségünket. Ugyanakkor, pontosan stratégiai és energetikai fontossága miatt, külföldi hatalmak ádáz versenyt folytatnak ezért a területért, kihasználva belső megosztottságát és konfliktusait, legyenek akár "befagyasztott” vagy "felolvasztott” konfliktusok.
Amennyiben az EU érdekelt a Dél-Kaukázusban rejlő potenciál maradéktalan kihasználásában, akkor együttesen kell fellépnie, nem pedig külön-külön, és sokkal elszántabb lépéseket kell tennie, még akkor is, ha ennek mások nem fognak örülni. Ehhez pedig egy stratégiára van szükségünk.
Graham Watson
Elnök úr! Gratulálok Kirilov úrnak és Kazak úrnak a munkájukhoz.
Amennyiben kapcsolatainkat pusztán a földgáz- és kőolajszükségletünk prizmáján keresztül nézzük, akkor ezzel a feszültségeket fogjuk növelni, és nem tudunk majd más értelemben biztonságot teremteni. A dél-kaukázusi béke és gazdasági fejlődés igényének kell politikánkat meghatároznia; ami a NATO-val való együttműködést jelenti annak biztosítása érdekében, hogy az új stratégiai elképzelésük ezt tükrözze, jelenti továbbá az Oroszországgal és Törökországgal, a régió nagyhatalmaival folytatott együttműködést, amelynek célja a megállapodás maximalizálása, valamint azt, hogy igaz baráti kezet nyújtsunk az embereknek, többek között társulási megállapodásokon és vízumszabályozásokon keresztül.
Üdvözölnünk kell Medvegyev úr és Janukovics úr Moldvával kapcsolatos nyilatkozatát, amely bizonyítja, milyen sok mindent lehet diplomáciával elérni, és gratulálok Füle biztos úrnak a keleti szomszédságpolitika terén eddig elért fejleményekhez. Bizakodva várom, hogy az Európai Unió közös kül- és biztonságpolitikája kialakítása révén, az Európai Unió aktívabb szerepet vállal majd a fekete-tengeri régióval fenntartott kapcsolatok minden vonatkozásában.
Cristian Dan Preda
(RO) Én is gratulálni szeretnék Kirilov úrnak és szeretném megköszönni a jelentés kidolgozása során tanúsított együttműködését. Két pontot szeretnék kiemelni. Az első a demokrácia kérdésével kapcsolatos. Bernd Posselt korábban azt mondta, hogy a térség országainak együtt kell működniük. Ezen országok akkor tudnak majd együttműködni, ha Azerbajdzsán, Grúzia és Örményország a jogállamiság alapján fog működni, és amikor kiszámíthatóak és pluralisták lesznek. Amennyiben ez megvalósul, akkor ebből az EU csak nyerhet.
A második pont természetesen az energiakérdéssel függ össze. Szeretném ezen a ponton kiemelni Grúziának és Örményországnak mint az energiaforrások, illetve az energiaellátási források diverzifikálásának tranzitországaiként betöltött szerepét. Ugyanakkor szeretném elmondani, hogy helyes, hogy Örményországot is bevonjuk e projektekbe, beleértve a közlekedéssel kapcsolatos projekteket is. E tekintetben, a kulcsszó az átláthatóság.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök úr! Annak érdekében, hogy csökkentsük Európa energiaellátásának Oroszországtól való függőségét, a Kaszpi-medencéből a Dél-Kaukázuson keresztül kellene a földgázt az EU-ba hozni. Ezáltal a Kaukázus kulcsfontosságú szerephez jutna. Ez a térség nemcsak a világ földgáz- és kőolaj-kereskedelmének legnagyobb tranzitpontja, hanem egyben az a hely is, ahol Oroszország és a Nyugat érdekei ütköznek, és ahol még Törökország is jelen kíván lenni. Az olaj- és gázszerződéseken túlmenően Törökország megpróbál egy stabilitási és együttműködési paktumot kötni.
Kétségkívül az EU-nak is érdeke, hogy stabilitás legyen a Kaukázusban, de az ezzel járó felelősséget nem hagyhatjuk kizárólag Törökországra, mivel ez esetben új függőségek és nyomások fognak kialakulni a csatlakozási folyamat során. Mint ahogy azt Ciprus példája is mutatja, Ankara nem fogja vissza magát. Az európai földgázellátásért jelenleg folyó hatalmi harcok máris késleltették a nagyszabású Nabucco csővezeték-projekt kiépítését, amely már régóta a tervezési szakaszban áll. Remélem, hogy a vele versengő Déli Áramlat projekt nagyobb sikerrel fog járni, nehogy Kína legyen a Kaszpi-tengeri erőforrások kizárólagos haszonélvezője.
Jaroslav Paška
(SK) Az örmény kormány képviselői tegnap arra figyelmeztettek, hogy a Dél-Kaukázusra vonatkozó uniós stratégia szükségességéről szóló jelentésnek a hegyi-karabahi konfliktussal foglalkozó szakaszában olyan megfogalmazások szerepelnek, amelyek nincsenek összhangban az EBESZ államok külügyminiszterei által elfogadott nyilatkozat, illetve a 2009 decemberében, Athénban, az EBESZ miniszterek által közzétett nyilatkozat rendelkezéseiben kifejtett hivatalos uniós állásponttal.
Különösen a 8. és 10. pont tartalmaz olyan megfogalmazásokat, amelyek nem állnak összhangban azokkal a madridi elvekkel, amelyekben az EBESZ Minszk-csoport aláírói egymás között megállapodtak. Amennyiben e pontok a javasolt szöveg szerint kerülnek elfogadásra, akkor ezek komolyan megakadályozhatnak minden további előrelépést a hegyi-karabahi konfliktus békés megoldásának folyamatában.
Annak érdekében, hogy lehetőség legyen az említett kifogások felülvizsgálatára, azt szeretném javasolni, hogy vizsgáljuk meg a korábban említett két lehetőség valamelyikét: vagy hagyjuk ki a jelentésből a vitás rendelkezéseket, vagy pedig halasszuk el a jelentésről szóló szavazást egy későbbi időpontra, hogy kaukázusi barátainknak legyen idejük a jelentéssel kapcsolatos álláspontjukat az Európai Parlament előtt kifejteni.
Štefan Füle
a Bizottság tagja. - Elnök úr! A legutolsó felszólaló, Paška úr, nagyon fontos témát érintett. Három nagyon rövid megjegyzést kívánok tenni.
Először is, úgy gondolom, hogy a keleti partnerség révén van stratégiánk arra vonatkozóan, hogy közelebb hozzuk e három országot az Európai Unióhoz - tulajdonképpen "amilyen közel csak lehet”.
Másodszor, szerintem megvannak ehhez az eszközeink: társulási megállapodások, gazdasági integrációs megállapodások, mobilitás (a vízumkérdés) és végül, de nem utolsósorban egy másfajta Európai Unió - egy olyan Európai Unió, amely ötvözhetné a közösségi megközelítést a közös kül- és biztonságpolitikai megközelítéssel.
Ami a harmadik megjegyzésemet illeti, már várom, hogy a tisztelt képviselőkkel megvitathassuk a szomszédsági csomagot, ahol azt a kérdést is megbeszélhetnénk, hogy vajon a "lehető legközelebb az Európai Unióhoz” elképzelés igényel-e valamilyen intézményi meghatározást.
Evgeni Kirilov
előadó. - Elnök úr! Szeretném még egyszer megköszönni észrevételeiket és a folyamat során tanúsított eredményes együttműködésüket. Köszönöm a hozzászólásokat és a felszólaló képviselők többségétől kapott támogatást.
Szeretném megköszönni Kazak úrnak, az INTA bizottság véleménye előadójának, a bizottsága részéről előterjesztett konstruktív ötleteket, és az ITRE bizottság hozzájárulását, amelynek számos javaslata helyt kapott a jelentésben. Szeretném kifejezni hálámat az AFET titkárságnak és annak a számos szakértőnek, a nem kormányzati és egyéb szervezeteknek, amelyek aktívan tevékenykednek a régióban, és értékes hozzájárulást és támogatást nyújtottak.
Mindössze egy dolgot szeretnék mondani. Egyazon elveket kell alkalmaznunk. Kritikai megjegyzéseket hallottam néhány képviselőtől. Tudnunk kell azt, hogy a Parlament biztosan nem támogatna bennünket akkor, ha területi integritásáról és önrendelkezéséről beszélnénk Grúzia esetében. Tudnunk kell azt, hogy az alapelvek egyetemes alkalmazása a legjobb alap a kapcsolatok beindításához és kiépítéséhez. Remélem, hogy a Tanács és a Bizottság is figyelembe veszi majd a Parlamentnek a szövegben szereplő ajánlását, és egy átfogó uniós stratégiát fog kidolgozni a Dél-Kaukázusra vonatkozóan, és szeretném kiemelni, hogy Füle biztos úr térségbe tett látogatása nagyon időszerű volt.
Azzal a kéréssel fordulok Ashton bárónőhöz, hogy hasonlóképpen járjon el és próbáljon meg részt venni a konfliktusmegelőzésben ebben a térségben. Hadd mondjam el, hogy üdvözöljük és támogatjuk a Tanács múlt heti határozatát a három országgal kötendő jövőbeli társulási megállapodások tárgyalási irányelveinek elfogadásáról, és fontos lépésnek tartjuk a három országgal meglévő szerződéses kapcsolatok magasabb szintre emelését. Ez a megfelelő idő arra, hogy felgyorsítsuk azon intézkedéseket, amelyek megakadályozzák a térségben tapasztalható kedvezőtlen fejlemények és feszültségek fokozódását. Ellenkező esetben fennáll annak veszélye, hogy megint csak akkor avatkozunk be, amikor már túl késő. Nem szabad megvárnunk, hogy ez megint így legyen.
Európa számára az integráció jelentette a nagy tanulságot. Ez az egyetlen fenntartható módja, annak hogy megbékéljünk a múlttal és beruházzunk egy jobb jövőbe.
Elnök
A vitát lezárom.
Most rátérünk a szavazásra.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Elena Băsescu
írásban. - (RO) A jelentés elfogadásával, az Európai Parlament megerősíti, hogy a Dél-Kaukázusnak kiemelt jelentősége van az Európai Unió számára, és szükség van a régióra vonatkozó stratégia kidolgozására. A dél-kaukázusi régió három országa, Grúzia, Örményország és Azerbajdzsán, mind a fekete-tengeri szinergiában, mind pedig a keleti partnerségben részt vesz. Következésképpen megvan a keret és megvannak az eszközök ahhoz, hogy az Európai Unió aktívabb szerepet vállalhasson a térségben.
Az Európai Bizottságnak konkrét együttműködési kezdeményezésekkel kell előállnia a következő területeken: energiabiztonság, közlekedés, gazdasági fejlődés és környezetvédelem. A dél-kaukázusi régió különösen fontos a déli folyosó, és éppen ezért egész Európa energiabiztonsága számára. Románia olyan konkrét projektekben vesz részt, amelyek célja a déli folyosó kiépítése.
Ezzel összefüggésben hazám képviselői, Grúzia és Azerbajdzsán aláírták az AGRI megállapodást. E megállapodás két folyékony halmazállapotú gázterminál megépítéséről rendelkezik két fekete-tengeri kikötőben, amelyek közül az egyik Grúziában, a másik pedig a romániai Konstancában van. Hangsúlyozni kívánom, hogy nem hagyhatjuk figyelmen kívül a térség befagyasztott konfliktusait, mivel elképzelhető, hogy helyzetük továbbromlik, ami a térség destabilizálódásához vezetne.
Tunne Kelam
írásban. - A dél-kaukázusi régió helyzete az Európai Unió részéről kezdeményező megközelítést igényel különösen most, hogy a Lisszaboni Szerződés olyan felhatalmazást ad az EU-nak, melynek alapján sokkal nagyobb szerepet vállalhat és nagyobb jelenléttel rendelkezhet a térségben. Grúzia nagy részének teljes orosz katonai megszállása 2007 augusztusában drámai módon megmutatta, hogy az úgynevezett befagyasztott konfliktusok könnyen válhatnak pusztító regionális konfliktusok forrásává, amennyiben az EU-hoz hasonló nagyhatalmak nem vállalnak aktív szerepet a térségben. 2007-ben sem az EU, sem a NATO nem volt felkészülve arra, hogy szembenézzen az új helyzettel. A keleti szomszédságpolitika keretei között az EU jó helyzetben van ahhoz, hogy vezető szerepet vállaljon a bizalom kiépítésében, az újjáépítésben és a rehabilitációban. Ez elsősorban azt jelenti, hogy növelni kell az Unió jelenlétét a térségben. Teljes mértékben támogatjuk különleges képviselőnk, Peter Semneby konstruktív misszióját. Ugyanakkor nem hagyatkozhatunk kizárólag a megfigyelő missziókra. Ezen túlmenően és megértve a 2007-es megállapodásokat, az EU megfigyelő misszióját még mindig nem engedik be az orosz ellenőrzés alatt álló szeparatista területekre. Ez a helyzet egyaránt tűrhetetlen és megalázó. Az orosz hatóságokkal csak abban az esetben tudunk továbbra is együttműködni, ha maradéktalanul tiszteletben tartják saját kötelezettségvállalásaikat.
Marek Siwiec
írásban. - (PL) A dél-kaukázusi konfliktusok egy nagyon veszélyes szintre jutottak, ahol hozzászoktunk ahhoz a gondolathoz, hogy ezek kezelhetetlen konfliktusok. Bármilyen erőfeszítéseket is teszünk - legyenek azok valódiak vagy színleltek -, ezeknek mindössze az a célja, hogy a tárgyalásokban zavar keletkezzen, ami biztos, hogy nem fog a konfliktusok megoldásához vezetni. Ugyanez vonatkozik a Grúzia és Oroszország közötti területi vitákra, és bizonyos módon a Hegyi-Karabahra is.
Álláspontom szerint a két ország - Örményország és Azerbajdzsán, amelyek a keleti partnerség értelmében és az európai szomszédságpolitikában is partnereink - közötti helyzet alakulása annak a ténynek az elfogadhatatlan jóváhagyását jelenti, hogy ezek a konfliktusok kezelhetetlennek.
Az Európai Uniónak, Oroszországgal egyetértésben, amely nagyon fontos partner ebben a kérdésben, olyan helyzetet kell teremtenie, amelyben egyértelmű állásfoglalásra kerül sor. Ennek mindenekelőtt világos üzenetet kell küldenie az uniós tagság elérésére törekvő országok felé azzal kapcsolatban, hogy a területi problémák megoldása és a menekültek ügyének legalább részleges rendezése alapvető feltétele annak, hogy a közeli vagy távoli jövőben komolyan megvizsgáljuk a tagság kérdését.
Számomra a jövő és az, ahogyan a hegyi-karabahi konfliktust kezelik, jelenti a lakmusz próbáját annak, amit a felek az európai ügyeket illetően meg akarnak megmutatni, illetve annak, ahogy tanúbizonyságot adnak hitelességükről ezen a területen.
Indrek Tarand
írásban. - Már nagyon időszerű volt, hogy megvitassuk a Kaukázusra vonatkozó stratégiát, amely nem hunyhat szemet az Ukrajna és Oroszország között jelenleg zajló kellemetlen folyamatok felett. Az eset a szevasztopoli haditengerészeti támaszpont bérbevételének 2050-ig történő meghosszabbításával függ össze. Az orosz vezetők nyilatkozata, miszerint a fekete-tengeri flottát sohasem fogják szomszédaik ellen használni, nem hangzik túl őszintének. Miért van akkor ott a flotta - hogy szórakoztassa a gyermekeket és az időseket a Krímben? Ceterum censeo, Franciaország úgy döntött, hogy elad Oroszországnak egy Mistral típusú hadihajót; szerintünk őszintén meg fogja bánni ezt a lépését.
