Podnebne spremembe in države v razvoju v okviru konference Združenih narodov o podnebnih spremembah v Københavnu (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka so izjave Sveta in Komisije o podnebnih spremembah in državah v razvoju v okviru konference Združenih narodov o podnebnih spremembah v Københavnu.
Andreas Carlgren
Gospod predsednik, smo na odločilni točki. V nekaj manj kot dveh mesecih bo svet podpisal sporazum v Københavnu za boj proti podnebnim spremembam, s katerimi se soočamo. Ta sporazum mora izpolnjevati tri pogoje: globalno segrevanje mora zadržati pod dvema stopinjama Celzija, obsegati mora vse narode in prilagoditi prihodnja prizadevanja za večje ambicije, ko bo na voljo novo znanje.
Sedaj, ko je preostalo le še 48 dni do začetka pomembne konference Združenih narodov o podnebnih spremembah, je skrajni čas, da se politična volja spremeni v konkretna dejanja. Vendar pa pogajanja potegako prepočasi. Številna ključna vprašanja še niso bile razrešena. Mnogo ljudi sedaj izbira lažjo pot - vdajajo se pesimizmu.
Dovolite mi, da pojasnim eno stvar: tega ne namerava storiti EU.
Hočemo, da EU vodstvo pokaže z izražanjem jasne in nedvoumne politične volje. Obsežen in ambiciozen sporazum o podnebnih spremembah je najpomembnejša prednostna naloga švedskega predsedstva.
Odziv EU na težave pri pogajanjih je, da moramo pospešiti tempo. Stvari moramo pognati naprej, da bi zagotovili, da bo svet dosegel potrebni sporazum. Sprejeli bomo izziv, da druge narode sveta skupaj z nami pripeljemo v sporazum, ki je dovolj primeren za reševanje izziva podnebnih sprememb. Zato smo izbrali intenziven dvotirni pristop: najprej pošiljamo močno spročilo svojim pogajalskim partnerjem in drugič, EU združujemo za močnim pogajalskim mandatom pred konferenco v Københavnu. EU je temelje za to že položila s podnebnim in energetskim svežnjem, ki je bil decembra 2008 dogovorjen med Evropskim parlamentom in Svetom.
Rad bi izrazil posebno zahvalo za predanost, ki so jo pokazali mnogi tu v Parlamentu pri delu v zvezi s podnebnim in energetskim svežnjem. Odločitev, ki jo je takrat sprejel Evropski parlament, postavlja EU v močan pogajalski položaj. Ta tedem bodo pripravljeni zadnji deli, ki bodo zagotovili popolno sliko tega močnega položaja. Pogajanja bodo naslednji teden v Evropskem svetu zaključena in vem, da boste mnogi med vami to pozorno spremljali. Veseli me, da boste nekateri med vami lahko prisotni tudi v Københavnu. Prav tako pozdravljam resolucijo, ki jo pripravlja Evropski parlament.
Emisije je treba omejiti na raven, ki je potrebna za zadrževanje globalnega segrevanja pod dvema stopinjama Celzija. To pomeni, da trenutno predlagane ponudbe ne zadostujejo. EU bo emisije do leta 2020 zmanjšala za 30 %, če se bodo tudi druge strani ustrezno zavezale. Na 30-odstotni cilj gledamo kot na način spodbujanja drugih, da se nam pridružijo in povečajo svoje ambicije. Do leta 2050 je treba emisije zmanjšati vsaj za 80 %, vendar pa samo ukrepi EU ne zadostujejo za zagotavljanje, da globalno segrevanje ne bo preseglo dveh stopinj Celzija. Poskrbeti moramo, da bodo vključeni vsi. Videli smo obetajoče znake, na primer s strani nove vlade na Japonskem. Sedaj pa pozivamo druge razvite države - nenazadnje ZDA -, da izboljšajo svoje ponudbe.
Države v razvoju imajo priložnost doseči trajnostni razvoj, hkrati pa bodo zmanjšale emisije. To pomeni načrtovanje nizkoogljične rasti, vključevanje podnebnih ukrepov in prilagajanje nacionalnih razvojnih strategij. To je način kako poskrbeti, da bodo podnebni in razvojni ukrepi vključeni v vse politične odločitve, in zagotoviti, da bo rast v korist vsem; način izgradnje in odprtja demokratičnega upravljanja, prispevanja k enakosti in boja proti revščini ter k njenemu zmanjševanju.
Posebne zahteve imamo glede najhitreje rastočih držav v razvoju - nenazadnje Kitajske, ki je država z največ emisijami. Emisije je treba v primerjavi s položajem, ko ni sprejet noben ukrep, do leta 2020 zmanjšati tako, da se bomo približali 30 % .
Pri sporazumu, doseženem v Københavnu, morajo biti povsem v središču razvojne teme. Evropski svet je sklenil, da podnebne spremembe slabijo prizadevanja za boj proti revščini in doseganje trajnostnega razvoja. Podnebne spremembe pomenijo grožnjo za Razvojne cilje tisočletja. Pri pogajanjih bodo prav tako sodelovali strokovnjaki na področju razvoja. Razvojna vprašanja bomo izpostavili zlasti v okviru pogajanj, ki so v teku.
Vsi narodi - razen najmanj razvitih - bi morali imeti skupno odgovornost za stroške ukrepov za boj proti podnebnim spremembam, a mi v razvitih državah moramo prevzeti pobudo s tem, da sami zmanjšamo emisije in finananciramo pomembne ukrepe. Potrebujemo trajnostno mednarodno strukturo za sodelovanje in podporo držav v razvoju. Takšna struktura bi nam prav tako omogočila, da bi lahko pomagali najrevnejšim in najbolj ranljivim državam, ki jih pogosto najbolj prizadanejo podnebne spremembe. V tem pogledu so potrebni prilagoditveni ukrepi.
Nazadnje pa naj izjavim, da je EU pripravljena svojo odgovornost vzeti resno. Svet se zaveda obsega potrebnega financiranja. Komisija ocenjuje, da bodo stroški v državah v razvoju do leta 2020 znesli skoraj 100 milijard EUR na leto. V EU smo prav tako pripravljeni zagotoviti takojšnje financiranje za nemudne ukrepe v obdobju do leta 2012, saj bi bil to pri podnebnih pogajanjih način povečanja zaupanja med severom in jugom. V teh zadnjih tednih pred Københavnom se soočamo z velikim izzivom. Zato vas prosim, da določite tempo. Potrebujemo vodstvo vlad držav članic, prizadevanja nacionalnih parlamentov in podporo prebivalstva držav članic EU. Evropski parlament mora igrati zelo pomembno vlogo, če želimo v Københavnu doseči svoje cilje.
Karel De Gucht
Član komisije. - Gospod predsednik, naj se vam najprej zahvalim, ker ste mi dali priložnost, da izrazim stališča Komisije glede tega občutljivega vprašanja.
Zavedate se že, da v Københavnu ne bo prišlo do ambicioznega sporazuma, če ne bodo upoštevane skrbi držav v razvoju, ne le držav v gospodarskem vzponu, ampak v veliki meri tudi skrbi najbolj ranljivih in najrevnejših držav v razvoju.
Kljub temu pa je v našem skupnem interesu, da v Københavnu dosežemo dober sporazum. Države v razvoju so države, ki so najranljivejše za podnebne spremembe. EU je prva donatorka na svetu in je voditeljica v boju proti podnebnim spremembam. Svoja prizadevanja moramo združiti. Ko obravnavamo podnebne spremembe, ni prostora za primerjave med severom in jugom.
Šel bi še dlje in dejal, da ne more biti nobeno drugo zavezništvo tako odločilno in učinkovito, kot je tisto, ki vključuje najranljivejše države in tiste, ki so na pogajalsko mizo položile najbolj ambiciozne predloge za boj proti tej kugi - torej Evropo.
Naš splošni pristop do najranljivejših držav, ki se sedaj nadaljuje preko Globalnega zavezništva o podnebnih spremembah, je sestavljen iz treh vzporednih delov, ki so med seboj povezani in se medsebojno krepijo.
Prvi je oblikovanje političnih zavezništev preko okrepljenega dialoga o podnebnih spremembah. Z Afriko, Karibi in Pacifikom so bile podpisane tri skupne politične izjave, ena pa s celotno skupino AKP.
Drugi del je spodbujanje razumnih politik in strategij, ki povezujejo podnebne spremembe in razvoj. Menim, da je treba odpornost proti podnebnim spremembam in nizkoogljične politike vključiti v širši razvoj in strategije naših partnerjev za zmanjšanje revščine. Obstaja lahko le ena razvojna strategija, ki vključuje zadeve, povezane s podnebjem, in zasleduje cilje trajnostnega razvoja in zmanjšanja revščine. Ne gre za izbiranje med enim ali drugim: oba sta bistvena.
V tem duhu že podpiramo izvajanje obstoječih nacionalnih programov za prilagajanje ukrepov najmanj razvitih držav v 15 upravičenih državah.
Tretji pa je spodbujanje ustreznega prispevka EU za financiranje podnebnih ukrepov, zlasti za prilagoditev, ki je prednostna skrb tistih držav, ki so najranljivejše za vpliv podnebnih sprememb, a le malo prispevajo k emisijam toplogrednih plinov.
Le 50 dni nas še loči od Københavna. Pričakovanja so zelo velika. In zaskrbljeni smo, ker so pogajanja trenutno nevarno blizu mrtve točke. Sedaj je čas, da pokažemo svoja prizadevanja. To je storila Evropa in pričakujemo, da bodo to storili tudi naši partnerji.
Najprej smo podali predloge v smislu zavez. EU je že predložila ambiciozne cilje in zaveze - do sedaj so bili to drugi najbolj ambiciozni predlogi na pogajalski mizi. Zagotovili smo že enostransko zmanjšanje emisij za 20 % do leta 2020 in zavezali smo se, da bomo ta cilj povečali na 30 %, če si bodo primerljivo s tem glede na svoje odgovornosti in sposobnosti prizadevali tudi drugi.
Drugič, ponudbe v smislu financiranja. Vsi se zavedamo, da bo sporazum o financiranju ključnega pomena za dosego sporazuma v Københavnu. Da bi se pri pogajanjih pomaknili naprej, je ES sredi septembra izdala svoje lastne finančne predloge.
Eden izmed njih je potreba po tem, da se kratkoročno mednarodno javno financirane za podnebje poveča za obdobje 2010-2012, da se bo mogoče prednostno odzvati na nujne potrebe, identificirane v najranljivejših državah v razvoju in zlasti v najmanj razvitih državah (NRD), malih otoških državah v razvoju (MODR) in afriških državah, kakor je opredeljeno v balijskem akcijskem načrtu.
Drugi je pripravljenost EU, da prevzame svoj pošten delež ocenjenih potreb po financiranju, pri tem pa prispevki javnega financiranja temeljijo na prednostnih merilih plačilne sposobnosti in odgovornosti za emisije. To lahko vodi do prispevka EU med 2 milijardama EUR in 15 milijardami EUR letno v letu 2020. O teh predlogih bo razpravljal Evropski svet konec oktobra in to upamo, da bo osnova za goden pogajalski položaj EU glede financ.
A niso dovolj le ukrepi EU. Močno upamo, da nam bodo sledile druge razvite države, saj pritisk pred Københavnom narašča. Računamo tudi na države v razvoju. Zgrabiti morajo priložnost, ki jo nudi podnebno financiranje, da bodo prilagoditve v celoti vključile v svoje razvojne strategije in se počasi dolgoročno pomaknile na pot nizkoogljičnega razvoja.
Čeprav smo se do sedaj osredotočali na prilagajanje za najrevnejše in najranljivejše države v razvoju, obstaja podlaga za spodbujanje oblikovanja nizkoogljičnih razvojnih poti (tj. blažilnih ukrepov), ki so v skladu s cilji zmanjšanja revščine v tistih državah.
Ključnega pomena je posebna osredotočenost na mehanizme za izogibanje krčenju gozdov in za spobujanje trajnostnega upravljanja gozdov. Zagotovo je boj proti krčenju tropskih gozdov največji takojšnji izziv za najmanj razvite države na področju blažilnih ukrepov in lahko so upravičene do mednarodnega financiranja preko mehanizmov, kot je zmanjševanje emisij od shem krčenja in propadanja gozdov.
Podobno bi moralo biti v prihodnosti zagotavljanje bolj uravnoteženega porazdeljevanja investicij CDM (mehanizmov čistega razvoja) v korist najmanj razvitih držav tudi del sedanjega odraza reforme tega mehanizma.
Nazadnje pa še nekaj besed o dostavnih kanalih za financiranje podnebnih ukrepov. Mi, kot Komisija, nismo za ustvarjanje novih skladov. Pri novem financiranju za podnebje bi bilo treba uporabiti obstoječe in morda izboljšane dostavne kanale, ki bi spodbujali decentralizirano strukturo upravljanja od spodaj navzgor v podporo ukrepom posameznih držav.
Karl-Heinz Florenz
Gospod predsednik, zelo sem vesel, da vas vidim pri tej razpravi, zlasti zato, ker ste nekdanji član Odbora za podnebne spremembe. Predsednik Sveta, komisar, popolnoma pravilno je, da Evropa v København pošlje jasen signal. Vendar pa se v prihodnjih 50 dneh resnične aktivnosti ne bodo toliko odvijale v Københavnu kot za zaprtimi vrati konference. Pri tem sodelujem že od konference o podnebju, ki je leta 1992 potekala v Riu. Razpoloženje pred temi konferencami je vedno enako, a obstajajo tudi priložnosti.
Komisar, rad bi vas videl, da v pogajanjih nekoliko bolj navdušeno pozitivno pritiskate na svoje kolege iz ZDA, saj še naprej kažete določeno flegmatičnost, na kateri moramo še kaj storiti. Mislim, da je pravilno, da ne bi smeli sedaj začeti z nekakšno finančno tekmovalnostjo. Ena stranka pravi 15 milijard, druga pa pravi 30 milijard. Nekateri preprosto želijo vložiti denar, nekateri želijo od sedaj naprej vsako leto ponuditi 150 milijjard EUR. Razvijmo merila za način porabe denarja. Nato bomo lahko zagotovili velik prispevek iz Evrope, a to ne sme biti brezno brez dna.
Dovolj je bilo povedanega o krizi. Vendar pa bi se rad še enkrat poglobil v priložnost, ki jo ima industrializiran svet v Združenih državah in Evropi. Če bomo določili prave standarde, bomo lahko razvili učinkovitost. To bo potem Evropi omogočilo, da bo po svetu prodajala učinkovite mehanizme, na primer na Kitajsko, kjer se na primer energija trenutno proizvaja na najbolj neučinkovite načine. Ne vidim le grožnje za podnebne spremembe, pač pa v veliki meri tudi priložnost da posel in gospodarstvo vodimo naprej z razvijanjem ultra moderne tehnologije. Zgrabiti moramo to priložnost, biti moramo mnogo drznejši in ukrepati moramo kot podjetniki, kot politični podjetniki, ker če tega ne bomo storili, potem smo nemarni in smo izbrali napačno pot.
Komisar, želim vam veliko sreče in dobro opravljeno delo! Pojdite naprej pozitivno! S sabo vzemite Američane in Indijce in bomo že na pol poti.
Véronique De Keyser
v imenu skupine S&D. - (FR) Gospod predsednik, podnebne spremembe so krive za več kot 300 000 smrti na leto. Prizadenejo 325 milijonov ljudi in več kot 90 % prizadetih ljudi, več kot 90 % smrti, se zgodi v državah v razvoju.
Gospodarske izgube zaradi podnebnih sprememb so ocenjene na več kot 125 milijard USD na leto in ponovno jih 90 % nosijo države v razvoju.
Te države istočasno zadevajo tudi finančna kriza, podnebne spremembe in izredno neenaki mehanizmi oblike razuzdanega kapitalizma, ki jih ropa v vsakem kotičku sveta.
K čemu torej pozivamo? Najprej - in res je, kot ste dejali, tu se obračam na Svet - pozivam k obsežnim in dolgoročnim ukrepom za boj proti podnebnim spremembam, ki pomenijo nov in ambicioznejši Kjotski protokol, in zato je vrh v Københavnu, ki bo decembra, tako pomemben; drugič, k povečanju finančne pomoči za že dane zaveze, da bi do leta 2015 dosegli 0,7-odstotni BDP; in nazadnje, tretjič, k pravni zaščiti za vse te nove okoljske begunce, ki začenjajo prihajati v množicah.
Kaj bomo torej storili z njimi? Kam jih bomo vrnili, če bodo morda hoteli vstopiti v Evropo? V Libijo, kakor je predlagano s tem trgovinskim sporazumom, ki vas vabim, gospod De Gucht, da ga preučite, s tem prihodnjim sporazumom, ki ga imamo z Libijo? Nujno moramo vzpostaviti ustrezen akcijski načrt in ustrezna sredstva upravljanja tokov okoljskih migrantov in premostiti moramo pravne vrzeli, ki vplivajo na zaščito teh migrantov.
Mislim, da imamo veliko odgovornost, ker je jasno, da je tu na kocki mnogo več kot solidarnost; resnično se ukvarjamo s prihodnostjo tega planeta.
Corinne Lepage
Gospod predsednik, mi, poslanci EP, imamo dvojno odgovornost, najprej, do naših državljanov, ki pričakujejo, da si bomo resno prizadevali v Københavnu, in drugič, do držav na jugu, ki jih je Evropa vedno podpirala, če ni bila celo glavna podpornica, na mednarnodni ravni. Državam na jugu moramo poslati odkrito sporočilo z jasno finančno zavezo, ki bo omogočila dogovor o svežnju pomoči poleg razvojne pomoči, ki mora nujno doseči dogovorjeno raven, tj. 0,7 % Prispevek Unije do leta 2020 ne bi smel biti manj kot 35 milijard EUR na leto in od leta 2010 bi moralo biti državam na jugu za pokrivanje najnujnejših zahtev danih na razpolago med 5 in 7 milijardami EUR.
Moja druga točka se nanaša na metodo financiranja. Ne bomo se omejevali - ne bomo se mogli omejevati - le na obstoječa sredstva. Najti bo treba druge metode financiranja, ker če v Københavnu ne bo denarja, v Københavnu tudi ne bo ambicioznega sporazuma. To bo najverjetneje pomenilo - čeprav je tema zelo polemična -, da bomo morali izpostaviti vprašanje davka, nekakšnega "zelenega Tobinovega davka" za financiranje boja proti podnebnim spremembam.
Tretjič, glede krčenja gozdov, ki bi poudaril, da je danes vzrok za 20 % sedanjih emisij toplogrednih plinov, pa je popolnoma nujno, da potrdimo cilj ničelnega bruto krčenja gozdov do leta 2020. Vašo pozornost bi pritegnila k razliki med bruto krčanjem in neto krčenjem gozdov, ki bi omogočila, da se prvotni gozdovi nadomestijo s topoli, pri čemer je zamisel, da je rezultat enak. Vsi vemo, da to ni res.
Res je, da moramo biti glede naše industrije realistični, a prav tako moramo biti realistični glede našega preživetja in preživetja naših otrok.
Eva Joly
Gospod predsednik, gospod Carlgren, komisar, gospe in gospodje, ni dvoma, da bo v Københavnu na kocki prihodnost sveta, a pred tem bo konec oktobra v Bruslju na kocki verodostojnost Evropske unije, kot globalne voditeljice v boju proti globalnemu segrevanju. Države članice morajo pripraviti predloge za financiranje, ki se nanašajo na podnebje in so sorazmerni za tragične razmere.
Skupaj z zavezo - ki upam, da bo ambiciozna - za zmanjšanje toplogrednih plinov, bo glavno temo prihodnjih pogajanj predstavljalo vprašanje financiranja in zmanjšanja ter prilagajanja na podnebne spremembe v državah v razvoju.
Številke povedo vse: 100 držav, večina med njimi je revnih, povzroči 3 % globalnih emisij. Čeprav so države v razvoju najmanj prispevale k tem emisijam toplogrednih plinov, so že sedaj najbolj prizadete.
Po nedavnem poročilu Oxfama je bilo 26 milijonov ljudi zaradi učinkov podnebnih sprememb ali drugih oblik okoljske škode že prisiljenih k preseljevanju. Do leta 2050 bi lahko znašalo število teh podnebnih beguncev že več kot 200 milijonov. Učinki podnebnih sprememb bi lahko uničili dosedanji napredek v nekaterih državah v razvoju in bi lahko preprosto preprečili doseganje razvojnih ciljev tisočletja.
Tu torej ne gre za vprašanje dobrodelnosti. Gre za vprašanje sprejetja polne odgovornosti in polaganja temeljev za pošten in miroljuben svet. Sedanja strategija Evropske unije ni vredna ambicij, ki jih razglašajo vodje okoljske diplomacije. Da bi lahko ponovno začela pogajanja, mora svoje karte položiti na mizo.
Unija v javnih financah ne more upravičeno obljubiti manj kot 35 milijard EUR. Samoumevno je, da lahko ta sredstva le dopolnjujejo tista, ki so že obljubljena za uradno razvojno pomoč, še toliko bolj, ker naše države članice ne spoštujejo vedno zavez na tem področju.
Minister, komisar, gospe in gospodje, prihodnost našega planeta je v naših rokah. Če ne bomo prekinili škode, ki se povzroča našemu okolju, in neenakosti, se lahko bojimo najhujšega.
Izbiramo lahko med ambiciozno in proaktivno Evropo in med bojazljivo Evropo, ki se pridruži Združenim državam in ji je malo mar za usodo držav v razvoju. Pozivam vas, da sprejmete pravo odločitev.
Miroslav Ouzký
Gospod predsednik, gospod Carlgren, komisar, najprej bi rad odgovoril na predhodni govor. Mislim, da se Evropski parlament in Evropska unija ne bi smela omejevati na skromne ambicije na tem področju. Pred letom dni smo zaključili s pripravljanjem podnebnega svežnja, ki je jasno najnaprednejši in najbolj ambiciozen tovrsten sveženj na svetu. Prav tako bi morali priznati dejstvo, da bo morda imel največji gospodarski vpliv katere koli zakonodaje, ki je bila tu sprejeta v zadnjem desetletju. Ko sem prebral izjavo, ki jo je pripravil Evropski parlament za København, sem v njej videl stvari, ki so mi všeč. Izjava govori o potrebi po krepitvi vloge Evropskega parlamenta, o potrebi po tem, da se pripravimo na prilagajanje podnebnim spremembam in vsekakor se lahko vsi strinjamo s členom glede krčenja gozdov, v zvezi s katerim bi rad poudaril, da krčenje gozdov ni in ni bilo le problem sveta v razvoju, ampak tudi evropski problem, zato moramo svojo pozornost osredotočiti na njo.
Vendar pa tu manjka napotitev na potrebo po globalnem sporazumu, kar so poudarili tako predstavniki Sveta kot tudi predstavniki Komisije, ki so tu prisotni. Brez globalnega sporazuma ne bomo prišli nikamor.
Tu govorimo o pomoči za najrevnejše države, kar je zelo dobro, a če pogledamo sedanje številke glede proizvodnje toplogrednih plinov, lahko jasno vidite, da tudi, če bi bili ambicioznejši v Evropi in dejansko prekinili vse naše energetske vire, to ne bi spremenilo ničesar v zvezi s podnebnimi spremembami, saj je preprosto nemogoče, da bi mi upočasnili ta pojav.
Vemo, da je danes treba govoriti ne le o Kitajski, ki jo vedno znova omenjamo, ampak tudi o drugih hitro rastočih gospodarstvih, kot so Mehika, Brazilija, Južna Afrika in zlasti Indija. Ne morem si predstavljati kakšni bodo naslednji koraki Indije in to, kar sem slišal do sedaj, moram povedati, da ni bilo preveč razveseljivo. V tej dvorani bi rad poudaril, da če ne bomo dosegli globalnega sporazuma, potem se bodo vsa naša prizadevanja stopnjevala do bremena za evropsko gospodarstvo in mazohističnega uničenja evropske konkurenčnosti.
Bairbre de Brún
v imenu skupine GUE/NGL. - (GA) Gospod predsednik, podpreti moramo države v razvoju, da bi jim pomagali, da se bodo lahko prilagodile podnebnim spremembam, za katere niso odgovorne, a zaradi katerih nesorazmerno trpijo.
Države v razvoju nimajo sredstev za boj proti podnebnim spremembam, ki jih imamo v Evropi. Ko svojo pozornost obračamo k pogajanjem Združenih narodov v Københavnu, potrebujemo resnično in praktično solidarnost.
Solidarnost moramo kazati preko finančne in tehnične podpore. Ta podpora mora biti dodatek naši ravojni pomoči čezmorskim državam. Ne smemo po eni strani nečesa dajati, po drugi strani pa to jemati stran.
Te države morajo imeti popolno vlogo sodelovanja, ne glede na to kakšni finančni mehanizmi so izdelani za razporejanje te finančne podpore.
Eden najpomembnejših načinov, kako bi morali meriti vsak sporazum, sprejet v Københavnu, je da pogledamo način, kako pomaga dražavam v razvoju pri spopadanju z izzivom podnebnih sprememb. Na primer, pomembna pomoč za boj proti krčenju gozdov bo bistvenega pomena za obsežen sporazum.
Brez finančne solidarnosti in prenosa tehnologije ne bomo doživeli napredka, ki ga vsi potrebujemo.
Ni dvoma, da se podnebne spremembe pospešujejo. Ne smemo še naprej tratiti časa. Če ne bomo reševali podnebnih sprememb, bodo njihova posledica naravne nesreče povsod po svetu. Gospodarska recesija bi nam morala dati pogum za hitrejše pomikanje proti zelenem gospodarstvu. Naš znanstveni pristop ne bi smel biti spremenjen. Ne smemo zmanjšati svojega poguma in politične volje, ki smo ju pokazali do sedaj.
Ukrepi, ki bodo izvedeni na mednarodni ravni, morajo biti ambicioznii in povezani z znanstveno realnostjo našega vremena in naprej se moramo pomikati z vednostjo, da niso bile države v razvoju tiste, ki so ustvarile ta problem. Sami smo ga ustvarili.
Anna Rosbach
v imenu skupine EFD. - (DA) Gospod predsednik, prejšnjo noč je na veliko odobravanje Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane sprejel božični seznam za konferenco o podnebnih spremembah, ki bo decembra v Københavnu. V tem seznamu je vključenih mnogo dobronamernih, velikih in težkih daril. A, dragi božiček, znan tudi kot Komisija: ali obstaja kakršna koli možnost, da se vse te dobronamerne želje uresničijo, ko pa ima 500 milijonov državljanov ZDA na svoji agendi zdravje, pokojnine, delovna mesta in blaginjo, 2,5 milijard Kitajcev in Indijcev pa hoče enake življenjske standarde, kot jih imamo nekateri med nami v zahodni Evropi?
Nimamo nikakršnega vpliva na to, kaj dela sonce. Kot vsi vemo, določa velik del podnebja na našem planetu. Da povem drugače: kaj lahko Komisija realno stori, da bo pripravila 6 milijard ljudi na zemlji k manjši porabi virov, ne v prihodnosti, ampak tu in sedaj?
Nick Griffin
Gospod predsednik, tu imamo dve glavni temi: prva je skrb glede vse večjega prepada med politično elito in navadnimi davkoplačevalci. Druga pa je histerična obsedenost z globalnim segrevanjem, ki ga je povzročil človek. Ti dve temi sta intimno povezani.
Kompleks globalnega segrevanja je klasičen primer tega, kako politični razred ni v stiku z malimi ljudmi, ki morajo plačevati račune. Medtem ko EU podpira københavnske predloge za nadaljnjo deindustrializacijo zahoda in skupno prevlado nad tretjim svetom, vse večja večina običajnih ljudi podnebne spremembe smatra za prevaro elite - izgovor, da nas lahko še bolj obdavčujejo in nadzirajo ter uveljavljo mednarodno dogmo ter globalno vlado v škodo nacionalne države. Ali ne vidite nevarnosti v tem vse večjem prepadu? Čas je, da pogledamo dejstva.
Globalno segrevanje, ki ga povzroča človek, je nedokazana teorija, ki temelji na manipulativni statistiki. Tako imenovana soglasnost glede vprašanja ni proizvod razprave, ampak zadušitev drugačnega mnenja strokovnjakov. Preden si drznejo politični razred in kompleks zelene industrije drznejo uveljavljati nov enotni davek, zastrupljene žarnice ali neuporabne vetrne elektrarne navadnemu davkoplačevalcu, morajo poskusiti prepričati javnost, da je za globalno segrevanje kriv človek, da je vračanje v toplejše podnebje srednjega veka slabo in da dejansko obstaja nekaj, kar lahko Evropa - v nasprotju z Združenimi državami, Kitajsko in Indijo - lahko stori glede tega. Ali ohranite razpravo in odpravite brezno med sabo in ljudmi ali pa se ne pritožujte, ko jo mi, nacionalisti - tisti, ki ljudi poslušamo - za vas zakjučimo.
Andreas Carlgren
Gospod predsednik, rad bi se zahvalil bolj ali manj vsem, ki ste sodelovali v tej razpravi, za podporo, ki jo dajete EU pri njenem izredno pomembnem delu v podnebnih pogajanjih. EU ima pomembno odgovornost. Če želimo uspešno igrati svojo vlogo, bomo resnično potrebovali podporo Parlamenta. Prizadevanja in stališča Parlamenta so ključnega pomena za to delo.
Ali lahko tudi odkrito izjavim, kako zelo cenim dejstvo, da so imela razvojna vprašanja v tem delu razprave osrednjo vlogo. Strinjam se s komentarjem gospoda Florenza, da je izredno pomembno, da to ne postane preprosto "lepotno tekmovanje". To ni dražba v Londonu, kjer je naša naloga, da prekosimo drug drugega. To gre bolj za ustvarjanje čvrste arhitekture, ki pristno in dolgoročno ustvarja predvidljive in razširjene pobude za države v razvoju. V tem kontekstu je bistvenega pomena prizadevno delo EU.
Posledično se strinjam tudi z izzivom gospe de Keyser, da razvite države končno dosežejo 0,7-odsoten cilj za razvojno pomoč. Konec koncev je to stvar solidarnosti. Kot ena bogatejših regij sveta ima EU dober razlog, da pokaže svojo moč in solidarnost. Prav tako bi povedal gospe Lepage, da se popolnoma strinjam, da so potrebni novi, povečani in predvidljivi pobude in viri. Vendar pa bo uradna pomoč za razvoj prav tako igrala vlogo pri zagotavljanju, da se razvojna vprašanja vključijo v podnebno politiko. Posledično bodo potrebni tako viri uradne razvojne pomoči kot tudi novo financiranje.
Ključno razvojno vprašanje je prekinitev krčenja deževnih gozdov. Rad bi močno podporo v Københavnu za pobude za boj proti krčenju deževnih gozdov in za spodbujanje pogozdovanja in trajnostnega gozdarstva. Sistem, ki se trenutno ustvarja pod imenom REDD (Zmanjšanje emisij zaradi krčenja in propadanja gozdov), bo v tem kontekstu ključnega pomena.
Verjamem, da tisti, ki zanikajo podnebni problem, dejansko prenašajo račun na navadne ljudi. Nadalje je to način skrivanja problema in razlogov zakaj morajo navadni ljudje plačati ceno poslabšanja podnebja. Tako je v razvitih državah - in še bolj je tako v državah v razvoju, kjer bodo najrevnejši najverjetneje tisti, ki jih bo poslabšanje podnebja najbolj prizadelo. Zato se obračamo na celotno skupino razvitih držav. Kakor pravi gospod Florenz, moramo sodelovati z velikimi narodi, kot so ZDA. Vendar pa je prav tako potreben pritisk za povečanje prizadevanj, da razpošljemo sporočilo, da je treba ustrezno zmanjšati emisije. Zato je tako pomembno, da pride EU do bistva problema emisij, tj. dejanskih povečanj emisij. Imamo najbolj ambiciozne in najbolj daljnosežne cilje na svetu. Sedaj je treba poskrbeti, da bomo prepričali druge, da se nam pridružijo pri sprejemanju ukrepov na ravni, potrebni za reševanje podnebja.
Gospodarska kriza nudi odlično priložnost za povečanje investicij v zelene pobude, z drugimi besedami v nove zelene proizvode, v nova podjetja z zeleno proizvodnjo, v rastoča podjetja z zeleno prizvodnjo in v nova delovna mesta, ki jih ustvarjajo zelene pobude. Prav tako je to način za pomladitev naših gospodarstev. Prevzeti moramo vodilno vlogo v kampanji za nizkoogljično družbo, ki bo prav tako ustvarila pogoje za resnične razvojne priložnosti v državah v razvoju. Državam v razvoju moramo omogočiti, da bodo obšle pot gospodarstev, odvisnih od goriv, ki so jo izbrale razvite države, in namesto tega v prihodnosti ustvarjale nizkoogljično rast.
To je prav tako način, da se končno obrnemo k hitro rastočim gospodarstvom v razvoju in jim povemo, da so razvite države odgovorne za najrevnejše in najranljivejše, a najhitreje rastoča gospodarstva med državami v razvoju - in Kitajska že povzroča največ emisij na svetu - morajo prav tako prevzeti svojo odgovornost in prispevati k reševanju podnebnih problemov. S tem pristopom bomo lahko igrali ključno pomembno vlogo, ko bomo na čelu poti proti ambicioznem sporazumu v Københavnu.
Karel De Gucht
član Komisije. - Gospod predsednik, prvič, v tej razpravi sem opazil, da se vse politične skupine strinjajo z načeli, ki jih moramo predložiti v Københavnu. Mislim, da je to zelo pomembna odlika. Ne zgodi se zelo pogosto, da bi imeli vaši predlogi v Parlamentu, kjer je tako veliko političnih strank in političnih skupin, kljub vsemu enotno podporo.
Drugič, gospod Florenz in drugi so dejali, da ne bi smeli tekmovati pri predlaganju ponudb - gre za zaveze. To je morda res, a po drugi strani mislim, da je pomembno, da smo predložili ponudbo in dejali, da smo pripravljeni to storiti, seveda pod pogojem, da bomo kasneje ta mesec dobili od Evropskega sveta zeleno luč. To ni le tekmovanje. Tu gre za angažiranost Evropske unije. Veselimo se, da bodo tudi druge politične in gospodarske velesile predložile svoje ponudbe, česar do sedaj mnoge med njimi niso storile. Razumemo, da razmere v Združenih državah trenutno niso zelo enostavne, a da se bomo lahko pogajali je pomembno, da predložimo ponudbo. Drugače bomo še naprej na mrtvi točki, na kateri se bojimo, da smo sedaj.
(FR) Verjamem, da je res, da so najbolj prizadete države v razvoju, tako zaradi gospodarske krize, za katero niso odgovorne, kot tudi zaradi podnebnih sprememb. Državam v razvoju moramo v tem pogledu ponuditi znatno podporo.
Vendar pa bomo morali biti poleg tega, da države v razvoju podpiramo v tem duhu, pogumni tudi glede naših lastnih industrij in naših lastnih gospodarskih subjektov. Ko ljudje govorijo o krčenju gozdov v državah v razvoju, je tudi to naša odgovornost, odgovornost Evropske unije. Verjamem, da bomo morali po Københavnu priznati potrebo po sprejetju zakonov z zunajozemeljskimi vidiki, da se ne bomo soočali z razmerami, kjer na eni strani financiramo prilagajanje na podnebne spremembe in ublažitev tega pojava, na drugi strani pa gospodarski subjekti v državah v razvoju doživljajo ravno nasproten učinek.
Zadnja beseda o uradni razvojni pomoči: Mislim, da je to zelo pomembna tema, ki jo moramo reševati tudi med sabo, saj je eden največjih strahov ta, da bo 0,7 % BDP doseženega z dodajanjem prizadevanj za prilagajanje.
Že sedaj URP vključuje mnogo tem, ki tvorijo prilagajanje in to je dokaj običajno. To se bo seveda nadaljevalo, a najti bi morali mehanizem za merjenje, s katerim bi lahko jasno ločili sedanja prizadevanja od dodatnih prizadevanj, ki so potrebna za podnebne spremembe. To je nekaj, k čemer se bomo zagotovo morali vrniti po Københavnu.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Gospod predsednik, po 10 letih razprav se sedaj bližamo konferenci o podnebnih spremembah v Københavnu. Ostalo nam je 50 dni, v katerih moramo doseči ambiciozen sporazum z zavezujočimi cilji, ne le za Evropo, ampak tudi za Združene države in države kot sta Kitajska in Indija. Za ambiciozen sporazum so potrebna zadostna finančna sredstva - kakor je bilo pred kratkim omenjeno v tej razpravi - in ne le iz Evropske unije. Da bodo lahko tudi države v razvoju sodelovale v podnebnem sporazumu, bodo morale finančna sredstva zagotoviti vse države. Navsezadnje mora biti solidarnost z najrevnejšimi trdno usidrana v vsak podnebni sporazum.
Komisija je po pravici prevzela vodilno vlogo glede financiranja, a gospod Florenz je v glavnem hotel povedati, da v tem Parlamentu v veliki meri poskušamo prekositi drug drugega glede tega kdo da največ, in vprašanje je, ali to res pomaga. Po pravici ste izzvali države članice, naj sodelujejo, pohvaliti pa moram tudi švedsko predsedstvo za njegova prizadevanja. Vseeno pa morajo tudi Združene države in gospodarstva v vzponu seči v svoje žepe. Lahko računate na našo podporo.
Vendar pa je treba tudi v Evropi storiti še mnogo. Čeprav smo med vodilnimi svetovnimi silami, ko gre za naše standarde glede emisij, pa zelo zaostajamo za Združenimi državami v smislu vlaganja zasebnega sektorja v tehnološke inovacije in trajnost. Pozitivne pobude za zelene investicije in inovacije s strani podjetij vidim kot mnogo obetavnejše od novega evropskega davka. Navsezadnje je treba zlasti v času, ko nujno potrebujemo več aktivnosti in zaposlovanja, evropske investitorje in podjetja vse bolj spodbujati, da prispevajo svoj del za ta nujni prehod v Evropi in v svetu.
Marita Ulvskog
(SV) Gospod predsednik, gospod Carlgren - ki danes tu zastopa Svet - je začel z besedami, da je veliko ljudi pred konferenco v Københavnu nagnjenih k pesimizmu. Lahko se le strinjam s tem in resnično upam, da lahko večina Evropskega parlamenta zagotovi, da pesimisti, s katerimi se mora v svoji predsedniški vladi in v Svetu boriti gospod Carlgren, ne bodo mogli imeti odločilnega glasu.
Če hočemo pesimistom dokazati, da nimajo prav, moramo rešiti dve specifični vprašanji. Najprej je to seveda financiranje podnebnih prizadevanj v državah v razvoju, ki je že bilo omenjeno. Predlog Komisije preprosto ne zadostuje. Prispevki EU k državam v razvoju morajo do leta 2020 na leto znašati vsaj 30 milijard EUR in za ukrepe prestrukturiranja moramo že do leta 2012 zagotoviti izdatno podporo za ukrepe prestrukturiranja. Seveda mora biti ta podpora dodatek k redni pomoči. Preusmerjanje denarja, ki je že bil obljubljen, bi le ogrozilo našo sposobnost, da dosežemo globalni sporazum o podnebju. Gospoda Carlgrena bi rada vprašala, ali ima za svoje visoke ambicije podporo Sveta.
Drugič, dvostopenjski cilj moramo jemati resno. Če hočemo pri tem uspeti, ne bo dovolj, da razviti svet zmanjša svoje emisije toplogrednih plinov za 20 %. Zato bi želela, da gospod Carlgren kot predstavnik Sveta ponovno izrazi svoje stališče glede te zadeve. Mnogi med nami menimo, da je nujno do leta 2020 emisije zmanjšati za 30 % do 40 %. Kakšna je raven ambicij Sveta in ali ima gospod Carlgren podporo Sveta?
Charles Goerens
(FR) Gospod predsednik, po mojem mnenju so v tej razpravi tri pomembne točke.
Najprej, konferenca v Københavnu je tvegana igra za prihodnost. Kakor je ravno izpostavilo predsedstvo, se ta tvegana igra še ni izplačala. Ne bom šel tako daleč in dejal, da je vse odvisno od Evropske unije, a brez odločnosti in verodostojnosti, kot je omenila gospa Joly, na tem področju ne bomo dosegli ničesar.
Moja druga točka pa je, da moramo biti previdni, da ne bomo negotovosti dodali še z zmede. Ko gre za vpliv podnebnih sprememb na države v razvoju, mora Evropska unija ostati verodostojna. Leta 2005 se je zavezala glede ravni uradne razvojne pomoči, ki mora leta 2015 doseči 0,7 %. Pri tem cilju varčevanje ne pride v poštev.
Razvodenitev te obljube ne sme postati vprašanje, niti z zmanjšanjem obveznosti, kakor sem ravno pojasnil, ali preko prerazporejanja zneskov, ki se za namene boja proti podnebnim spremembam plačujejo iz naslova uradne razvojne pomoči.
Poudatiti bi bilo treba, da morajo biti vsote, ki bodo v Københavnu objavljene za namene dodeljevanja državam v razvoju, dodatna sredstva. Ravno je bil omenjen znesek v višini 35 milijard EUR; gre za dodatnih 35 milijardah EUR.
Evropsko unijo ne bi smela dovoliti niti najmanjšega dvoma glede odločnosti za boj za doseganje razvojnih ciljev tisočletja na eni strani in proti podnebnim spremembam na drugi strani. Če bi Evropska unija zašla s te poti, bi posledično prišlo do političnega zloma, ki bi nedvomno oslabil zaupanje držav v razvoju v Evropsko unijo. Tudi če se nam uspe glede tega dogovoriti, ta razprava ni bila zaman.
Tretjič, potrebujemo Združene države, Kitajsko, Indijo in vse industrializirane države, a potrebujemo tudi države v gospodarskem vzponu in seveda države v razvoju. Za ta namen bi bilo pametno razmisliti o novih partnerstvih sever-jug, zlasti na področju alternativnega pridobivanja energije. Uporaba sončne energije za pridobivanje električne energije na jugu Sredozemlja lahko, če želimo, postane eden največjih projektov sever-jug, na eni strani kot odziv na gospodarsko krizo, na drugi strani pa kot odziv na krizo podnebnih spremeb. Pod nobenim pogojem pa to ne bi smelo oslabiti prizadevanj, ki so potrebna v kontekstu boja proti krčenju gozdov, na primer, kjer je odgovornost - kar tudi zelo rad poudarjam - držav v gospodarskem vzponu, nekatere med njimi so tudi članice G20, ogromna.
Satu Hassi
(FI) Gospod predsednik, gospe in gospodje, finski pesnik je človeštvo primerjal s potniki na vlaku, ki so na potovanju v pekel, a se osredotočajo na pričkanje za sedež v prvem razredu. Sedaj je ponovno čas za vodstvo EU. Najboljši način, da pomagamo prekiniti to mrtvo točko v pogovorih o podnebju je, da vrh EU naslednji teden ponudi financiranje podnebnih ukrepov v državah v razvoju.
Včeraj je Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane dal svojo podporo deležu financiranja s strani EU, in sicer za znesek v višini 30 milijard EUR. Očitno je, da 2-15 milijard EUR, ki jih je predlagala Komisija, ne more biti dovolj. Če smo iskreni, moramo priznati svojo zgodovinsko odgovornost za podnebne spremembe in da so naše emisije na prebivalca še vedno mnogo večje kot na primer tiste na Kitajskem ali v Indiji.
Peter van Dalen
(NL) Gospod predsednik, vrh o podnebnih spremembah mora uspeti in Evropa mora govoriti soglasno in v pogajanjih postaviti visoke cilje. København je pomemben, ker je božja stvaritev izredno ranljiva in nanjo močno vplivajo človeška dejanja.
Posebno pozornost je potrebno posvetiti državam v razvoju. Ljudje v teh državah skoraj ne prispevajo k podnebnim spremembam, a oni so tisti, ki nosijo njen najtežji del le-teh. Pridelke prizadane suša ali pa jih odplavijo poplave, vasi uničujejo cikloni, razvoj celotnih regij se v eni sami noči pomakne za več let nazaj. Naše industrializirane države so v veliki meri prispevale k podnebnim spremembam in so zato odgovorne, da državam v razvoju zagotavljajo zadostno in trajnostno finančno in tehnično podporo. V balijskem akcijskem načrtu je to dobro zastavljeno.
Zato je tudi pomembno, da damo na razpolago zadostna evropska sredstva; navsezadnje, gre tu ravno za to. Zato pravimo, da mora iti letno najmanj 15 milijard EUR v sklad za podnebje, temu pa je treba dodati še prispevek drugih velikih svetovnih gospodarstev. Tudi ona se morajo soočiti s svojimi odgovornostmi.
Nazadnje pa sem vesel, da je predsednik Sveta pozornost pritegnil h krčenju gozdov. Menimo, da je to pomembno področje. Boj proti krčenju gozdov je najboljši način za zmanjšanje CO2.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Gospod predsednik, ko se v luči razvojne pomoči razpravlja o podnebnih vprašanjih, je krčenje gozdov pogosto nekoliko zanemarjeno. K sreči pri današnji razpravi v tem Parlamentu ni tako. Gozdovi, vključno s tropskimi deževnimi gozdovi, preprečujejo precejšen delež emisij CO2. Spremembe uporabe zemljišč, kot je krčanje gozdov in uničevanje deževnega gozda, povzroča vsaj 18 % sodobnih emisij CO2. Podobno zlovešč rezultat krčenja gozdov je, da je mnogo domorodnih ljudstev v državah v razvoju izgnanih iz njihovih ozemelj in ne morejo več zadostiti svojim eksistenčnim potrebam. Tudi mehanizem čistega razvoja (CDM) ne deluje; tj. financiranje projektov v državah v razvoju, da bi lahko sami oddajali več emisij CO2.
Žal je še vedno na svetu tako, da se interesi bogatih držav in velikih industrij smatrajo za pomembnejše kot socialna in gospodarska pravica. Krčenje gozdov je treba ustaviti, industrializirane države pa imajo moralno obveznost državam v razvoju pri tem dajati finančno in tehnično podporo.
Oreste Rossi
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, včeraj zvečer je bila delegacija stranke Lega Nord edina politična stranka, ki je v odboru glasovala proti tej resoluciji. Proti njej smo glasovali, ker menimo, da je to evropska norost.
V času industrijske krize, kakršno doživljamo, z izgubo konkurenčnosti in delovnih mest, je zamisel o financiranju tehnoloških inovacij tretjih držav, ki so države v razvoju, enaka oznanjanju smrti za evropska podjetja. To besedilo določa sredstva v višini 30 milijard EUR letno do leta 2020 za države, kot so Kitajska, Indija in Brazilija, ki so naše najnevarnejše in nepoštene tekmice, in hkrati od naših industrij zahteva še večje zmanjšanje emisij z resnimi gospodarskimi posledicami.
Upravičenega boja za zaščito okolja ne moremo spremeniti v vojno med revnimi ljudstvi. Dokler obstajajo države, kot je Kitajska, za katere je nepoštena konkurenca industrijska politika, ne moremo imeti ekološko trajnostnega globalnega trga.
V delegaciji stranke Lega Nord podpiramo delavce, poslovne ljudi, ki se morajo vsakodnevno boriti z velikanskimi industrijskimi skupinami držav, ki ne poznajo koncepta pravil. "Da" okolju, a "ne" financiranju naših tekmic na strošek naših delavcev.
Zoltán Balczó
(HU) Gospod predsednik, glede tega do kolikšne mere človeštvo vpliva na podnebne spremembe, se mnenja razlikujejo. Moje stališče je, da nanje vplivamo, in namen konference o podnebju v Københavnu je ta vpliv ublažiti. Prepričan sem, da bo o izidu odločala politična oblast.
Katera sredstva lahko uporabimo, da bi uspešno prepričali največje onesnaževalce, naj zmanjšajo svoje emisije? Tega ne bomo uspeli z zagovarjanjem močnega sporočila iz Evrope, da naša zmanjšanja ne bodo 20-odstotna, ampak 30 in 40-odstotna. Prepričati moramo navječjega onesnaževalca na svetu, Združene države, da zmanjšajo svoje obsežno onesnaževanje. Odločitev za izvajanje takšne spremembe je bila dejansko predlagana v zadevnem odboru. Mnogo ljudi je optimistično pričakovalo, da bo Barack Obama prinesel velike sprememe in pripotoval v København. Vendar pa se je namesto tega udeležil sestanka Olimpijskega komiteja, da bi promoviral Chicago. Neuspešno.
Voditelji Evropske unije pogosto brez potrebe ukrepajo v imenu 500 milijonov ljudi. Vprašanje je, zakaj si ne drznejo odločneje ukrepati sedaj, saj bomo lahko le z njihovim posredovanjem dosegli uspeh pri globalnem vprašanju, nekaj, česar ne moremo storiti na lokalni ravni.
Filip Kaczmarek
(PL) Gospod predsednik, z veliko bojaznijo sem sprejel novice o srečanju finančnih in okoljskih ministrov in posebno o osnutku končnega dokumenta, ki ne vsebuje rešitve za ključno vprašanje: kako želi Evropska unija podpreti najrevnejše države sveta v njihovem prizadevanju za omejitev emisij ogljikovega dioksida in prilagajanje na podnebne spremembe?
Vsekakor je to ključna zadeva. V osnutku dokumenta niso ponovljene niti vsote, ki jih predlaga Evropska komisija - da so potrebe držav v razvoju na tem področju ocenjene na 100 milijard EUR letno do leta 2020 in kakšen bi lahko bil prispevek EU k tem znesku. Še več, ni nikakršnega sklepa glede tega, kakšen mehanizem financiranja s strani držav članic bi bil uveden, in vemo, da so predlogi glede tega zelo raznoliki.
Seveda lahko razumemo argumente, ki pravijo, da bi morali biti previdni pri dajanju specifičnih izjav, in da bi morali počakati na predloge drugih držav, zlasti tistih z močnimi gospodarstvi. Vendar, če želi biti EU voditeljica v boju proti podnebnim spremembam, mora predstaviti specifične predloge in specifične rešitve, zlasti zato, ker del problema predstavljajo naše notranje zadeve, kot je mehanizem sofinanciranja.
Naša dolžnost je, da izpogajamo pošten sporazum z državami v razvoju. Najrevnejše države sveta so v najmanjši meri prispevale k podnebnim spremembam in hkrati nosijo največje posledice teh sprememb. Pomembna odvisnost mnogih revnih držav od kmetijstva in ribištva in tudi njihova šibka infrastruktura jih puščata v zelo težkem položaju, ko gre za podnebne spremembe. V zadnjih štirih letih je Afrika, ki je najrevnejša celina in ena tistih, ki so najbolj izpostavljene posledicam podnebnih sprememb, prejela manj kot 12 % sredstev, ki so na voljo za boj proti podnebnim spremembam. To ni način, kako prepričati takšne države, da bi se vključile v ta proces.
Thijs Berman
(NL) Gospod predsednik, na območju Pacifika se mora zaradi poplavljanja njihovih otokov seliti več tisoč ljudi, v Sudanu pa živina poginja zaradi žeje. Te podobe smo videli vsi in najpomembnejša stvar glede tega in drugih učinkov podnebnih sprememb je ta, da mora onesnaževalec plačati. V Københavnu se bo svet letos decembra soočal z zgodovinsko nalogo, da te besede udejanji.
Vendar pa je Oxfam izračunal, da so do danes tri četrtine sprememb v revnih državah te države naredile same. Medtem pa nafta neovirano izginja iz teh držav v razvoju, pogosto ne da bi njihove zakladnice doseglo pošteno plačilo. V prihodnosti bodo podnebne spremembe države v razvoju stale več kot 100 milijard EUR na leto. Ta denar ne gre za razvoj, ampak le za ustvarjanje predpogojev za razvoj, saj se bo morda otoku v Pacifiku zaradi podnebne politike le uspelo izogniti potopitvi, lahko pa se prepreči dezertifikacija, da bodo lahko ljudje še naprej živeli in delali tam, kjer želijo.
Seveda obstajajo podnebni ukrepi, ki lahko tudi spodbujajo razvoj v revnih državah. Sajenje dreves pomaga pri boju proti dezertifikaciji. Vendar pa sedaj denar za podnebne spremembe prihaja v glavnem iz sredstev razvojne politike in to je nesprejemljivo. "Brez novih sredstev" pravi komisar Ge Gucht. Pošteno, a potem bi morali zagotoviti, da se obstoječa sredstva dopolnijo.
Države v razvoju sedaj trpijo zaradi trojnega udarca. Večina držav EU ne uspeva držati svojih lastnih obljub glede razvojne politike, gospodarska kriza pomeni, da se vse manj vlaga v revne države in proračun za razvoj se zmanjšuje. Dodati je mogoče še četrto točko: revne države morajo same plačevati za podnebno škodo, ki je niso povzročile. V Københavnu moramo premagati to logiko tako, da bomo predstavili nove finančne mehanizme. Razvojno politiko je treba od sedaj naprej uskladiti s podnebno politiko. Uskladiti ju bo treba, kot nista bili še nikoli prej. Ko gre za pregledno potrošnjo sklada za podnebje, je najpomembnejše, da dobijo besedo same države v razvoju. Zato mora biti ta sklad uveden za EU in za svet.
Marielle De Sarnez
(FR) Gospod predsednik, mi smo tisti, ki smo najbolj odgovorni za podnebne spremembe, a glavne žrtve tega so države v razvoju, zato se bodo morale razvite države, ki so največje onesnaževalke, v Københavnu močno zavezati. To je za nas nujno, a še nujneje je za južne države.
Dolgo časa smo kopičili dolg, zlasti pri Afriki. Zato bomo morali najti pravo raven finančnega in tehnološkega nadomestila. Evropa bo morala opraviti svojo nalogo, čeprav je to boleče za naše sodržavljane. Morali bomo pomagati tem državam, da svoja gospodarstva prilagodijo in da premagajo podnebne spremembe in prav tako si bomo morali hitro izmisliti drugačno razvojno politiko. Če naj bi končno prišlo do nastanka trajnostnega kmetijstva, potrebuje Afrika zaščiten trg. Afrika mora svoje gozdove, svoja tla in svoja sredstva zaščititi pred plenjenjem razvitih držav. København bo uspel le, če bomo izrazili to sporočilo skupne odgovornosti in solidarnosti.
Yannick Jadot
(FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, podnebne spremembe so že povzročile 300 000 smrtnih žrtev in jih bodo v prihodnosti povzročile še več milijonov.
Neukrepanje je zločin proti človeštvu. To je nujno, a pogajanja so dejansko na mrtvi točki. Vendar pa si države, kot so Japonska, Avstralija, Norveška, Kitajska, Brazilija in Južna Afrika, prizadevajo sorazmerno s svojimi odgovornostmi. To ne velja za Združene države in žal ne velja več za Evropo. Širjenje evropskih ambicij na celotni planet bi pomenilo globalno segrevanje za 4 stopinje. To je popolnoma nesprejemljivo. Vendar je Evropa tista, ki drži ključ do Københavna.
Gospod predsednik Sveta, če evropski vrh, ki deluje po priporočilih Evropskega parlamenta, konec meseca sprejme prave odločitve, potem bo lahko Evropa pospešila pogajanja - s cilji 30-odstotnega zmanjšanja in svežnjem pomoči v višini 35 milijard EUR za države na jugu.
Gospod predsednik, način, kako določene države članice danes uporabljajo pomoč za južne države kot pogajalsko orodje, je po mojem mnenju popolnoma nezaslišan. Stiska južnih držav ni stvar, o kateri bi se pogajali.
Sajjad Karim
Gospod predsednik, nujno je doseči mednarodno soglasje glede reševanja podnebnih sprememb in globalnega segrevanja. Vrh v Københavnu nam daje to priložnost. A pomislimo za trenutek na probleme, ki čakajo ta vrh. ZDA, največje svetovno gospodarstvo, se ne strinja s specifičnimi zmanjšanji emisij toplogrednih plinov za leto 2020 in mnogi drugi razviti industrializirani narodi so negotovi glede tega, ali so potrebni ambiciozni ukrepi mogoči.
Bodimo jasni: resnično nimamo izbire. EU je pri zastavljanju ambicioznih ciljev za leti 2020 in 2050 ravnala pogumno in sedaj mora druge spodbuditi, da storijo enako. Svojih ciljev ne moremo doseči brez sodelovanja drugih držav. Vzpostavitev učinkovitega globalnega trga ogljika je odločilna, enako pa velja tudi za mednarodno soglasje, če se želimo znotraj EU izogniti tveganju protekcionističnih ukrepov za emisije CO2. V Københavnu moramo spodbuditi pogumno vodstvo nacionalnih vlad velikih industrializiranih narodov. Čeprav so posamezne države v ZDA začele reševati podnebne spremembe, gre tu le za žalostno pomanjkanje vodstva Zvezne vlade. Za prihodnost našega planeta je potrebno, da ZDA in gospodarstva v vzponu, kot sta Indija in Kitajska, z nami oblikujeta partnerstvo.
Države v razvoju lahko spodbujamo, da bodo šle po drugačni poti, ki je za okolje manj škodljiva pot industrializacije. Še vedno imajo čas za svež pristop, ki bo manj škodljiv za okolje, in pomagati jim moramo pri načrtovanju in gradnji infrastrukture s katero bodo to dosegle.
João Ferreira
(PT) Gospod predsednik, pristopu k problemu podnebnih sprememb so bili odvzeti določeni poglavitni vidiki in predvsem so ga izkrivile tako imenovane "tržne rešitve" . Fosilna goriva trenutno zagotavljajo 85 % svetovnih energetskih potreb. Dosleden pristop k podnebnim spremembam bi moral biti osredotočen na zmanjšanje te odvisnosti. Namesto tega glavno orodje, ki ga je predlagala Evropska unija za reševanje podnebnih sprememb, trgovanje z ogljikom, ne bo neuspešno le pri pomoči za zmanjšanje te odvisnosti, ampak se bo samo izkazalo kot ovira za nujne spremembe v energetski paradigmi.
Izkušnje nam kažejo, da trgovanje s pravicami do emisij ni vodilo do zmanjšanja emisij toplogrednih plinov, ampak ravno nasprotno. Različni primeri dokazujejo lažnost sposobnosti trga, da nadzira emisije, medtem ko drugi kažejo učinkovitost normativne ureditve in ciljno naravnanega investiranja, zlasti v povezavi z vplivi in zaščito okolja.
Okoljskih problemov, s katerimi se danes sooča človeštvo, je mnogo in so raznoliki in so dovolj resni, da ogrožajo obstoj življenja na zemlji, kakršnega poznamo, a težko bo najti rešitev znotraj nerazumnega sistema, ki jih je povzročil.
Godfrey Bloom
Gospod predsednik, to priložnost bi izkoristil, da vzhodnim evropskim mestom zaželim uspeh v prihajajoči smučarski sezoni s snegom in ledom, ki ga imajo. Seveda bi s tem rad pokazal na dejstvo, da je sedaj neodvisna znanost potrdila, da se planet dejansko ohlaja in se ohlaja že od leta 2002, temperature pa so v glavnem enake od leta 1998. Torej tu vsi govorimo o nečem, kar se ne dogaja.
Vedno znova poslušam poslance, ki tu govorijo o CO2 kot onesnaževalu. Onesnaževalo! To je naravni plin, ki daje življenje. To mi daje vtis, da nekateri od naših poslancev niso imeli ugodnosti formalne izobrazbe.
Ne gre tu v resnici le za to, da lahko država s svojo roko iz denarnic navadnih ljudi pokrade še več davkov? Ne gre tu le za politični nadzor? Ne gre tu le za politiko in velik posel? Vse skupaj je prevara - ta ponarejena hipoteza, ta smešen nesmisel, da CO2, ki ga ustvarja človek, povzroča globalno segrevanje. Prenehajmo s tem, prosim, preden nepopravljivo škodimo globalnemu gospodarstvu.
George Becali
(RO) Sam se štejem med poslance EP, ki menijo, da je kmetijstvo rešitev in ne le vzrok podnebnih sprememb. Mislim, da je celo ena izmed žrtev tega pojava, ker suše in poplave vse rednejše prizadevajo vse nas v Evropi, a njihov vpliv v prvi vrsti čutijo kmetje.
Prav tako se štejem med poslance EP, ki mednijo, da potrebujemo skupno kmetijsko politiko tudi v prihodnosti. Potrebujemo jo, da bomo lahko razvili nove modele in nove metode proizvodnje za ponovno oživitev kmetijske in domače biološke raznolikosti, ki smo je 70 % izgubili že v začetku tega tisočletja. Ko govorimo o kmetijstvu, govorimo o živih bitjih, začnemo pri prsti, potem pri rastlinah, zlasti drevesih, gozdovih in pašnikih. Rad bi verjel, da sta to takšna sporočilo in pristop, ki bosta čez dva meseca v dokaz v Københavnu, in da bo politika EU na tem področju razumljena na konkreten in strateški način, pa tudi da bo v proračunskem smislu kmetijstvo obravnavano kot rešitev, kakor sem omenil na začetku svojega govora.
Richard Seeber
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, tu razpravljamo o politiki in ne o veri. Zaradi tega bi morali razlikovati med dejstvi in empiričnimi dejstvi na eni strani in med hipotezami na drugi. Dejstvo je, da se je globalna temperatura v primerjavi s predindustrijskim obdobjem dvignila za 0,7 ℃. Vendar pa je prav tako dejstvo, da se temperatura v zadnjih desetih letih skoraj ni dvignila.
Še eno dejstvo je, da je København mednarodna konferenca in da emisije CO2 v Skupnosti predstavljajo približno 17 % vseh svetovnih emisij. Skupnost že izvaja zakonodajo, ki zahteva, da se emisije CO2 do leta 2020 zmanjšajo za 20 %.
Sedaj pa poglejmo hipoteze. Ena hipoteza je, da se bo globalna temperatura še naprej dvigala. Druga hipoteza je, da je neposredna povezava med emisijami CO2 in vsebnostjo CO2 v zraku in dvigom temperature, tretja hipoteza pa je, da lahko človeštvo resnično vpliva na to vsebnost CO2 v zraku. Glede tega obstajajo različna znanstvena mnenja. To je dilema, s katero se soočamo mi, politiki, in glede nje se moramo odločiti.
Vendar pa bi bilo za zagotavljanje orientacije pri našem oblikovanju politike koristno upoštevati tudi drugo pripombo, in sicer je ta pripomba, da so vse družbe, ki zelo učinkovito delajo z energijo in viri, zelo uspešne. V tej luči je smiselno izvajati politiko, ki omogoča energetsko učinkovitost in učinkovitost na področju virov, in to storiti na ravni Skupnosti, da bomo lahko še naprej igrali vodilno mednarodno vlogo s stališča gospodarske politike, pa tudi da bomo nudili pomoč drugim državam, zlasti manj razvitim državam, da bodo šle po isti poti.
Če sedaj pogledamo prenose sredstev, o katerih v zvezi s tem razpravljamo, je ključna točka, da bi jih bilo treba zelo dobro spremljati in da bi morali biti pogojeni, ker drugače s tem odpiramo le še eno pot do razvojne pomoči.
Linda McAvan
Gospod predsednik, mislim, da Godfrey Bloom ni slišal govornika BNP, a če bi ga, bi ugotovil, da imata mnogo skupnega, kakor sem vedno sumila. Govor je bil skoraj kopija.
Slišali smo nekaj o glasovanju. Dejansko je v nedavni raziskavi več kot dve tretjini Evropejcev dejalo, da so podnebne spremembe resno vprašanje, 20 % pa jih je dejalo, da je precej resno vprašanje.
Za Združeno kraljestvo podatki kažejo, da je 51 % oseb dejalo, da gre za zelo resno vprašanje, 30 % pa, da gre za precej resno vprašanje.
To je 81 %. Dejansko je le 10 % Evropejcev dejalo, da sploh ne gre za resno vprašanje. Javnomnenjske raziskave kažejo, da ljudi v Evropi skrbi glede podnebnih sprememb in da razumejo. Zato vse glavne stranke v tem Parlamentu podpirajo Svet in Komisijo v Københavnu in zato smo lani podprli zakonodajni sveženj.
Včeraj zvečer so v Odboru za okolje poslanci s 55 proti 1 glasovali za podporo ambicioznemu pogajalskemu stališču Evropske unije v Københavnu. Na finančnem področju, ki je ta teden izredno pomembno - in vemo, da se danes sestanejo finančni ministri - želimo dodatna sredstva, brez dvojnega obračunavanja, in dobre strukture upravljanja.
Včasih v življenju vidiš stvari, ki jih nikoli ne pozabiš. Pred približno tremi leti sva šli s Fiono Hall v severno Kenijo. Šli sva v eno najrevnejših skupnosti in tam srečali pastirske kmete. Srečali sva mlade ženske (dekleta), ki so se v severni Koreji poročale v zelo zgodnjih letih. Zakaj? Ker, ko se v Keniji mlada ženska poroči, dobi njen oče v zameno za njo kot plačilo krave, ker so krave plačilno sredstvo. Krave v severni Keniji zaradi podnebnih sprememb postajajo redka dobrina. Če se ne bomo lotili podnebnih sprememb, revščina ne bo nikoli zgodovina, in ta Parlament se je dolžan odzvati na ta klic.
Marit Paulsen
(SV) Gospod predsednik, če vključite celotno proizvodno verigo, prihaja okoli 40 % vseh emisij toplogrednih plinov iz proizvodnje hrane. Lahko bi rekli, da je kmetijstvo v tem kontekstu velik zlodej. Razumeti moramo, da sta kmetijstvo in gozdarstvo verjetno najbolj ključni področji, ki ju moramo obravnavati, če se hočemo spopasti s problemom emisij. Vendar pa moramo biti mi, bogate države, da bi lahko to storili, dovolj pogumni, da bomo sprejeli novo tehnologijo in se oddaljili od preteklih izkušenj. Spremeniti moramo svojo kmetijsko politiko, da ne bomo več odlagali pridelkov na trge držav v razvoju. Morda bi bil to eden najkoristnejših ukrepov, ki bi jih lahko sprejeli, da bi lahko pomagali afriškemu kmetijstvu, da se postavi na lastne noge in osvobodi afriške ženske.
Carl Schlyter
(SV) Gospod predsednik, gospod Carlgren, vedno znova prihajate sem z lepimi govori, kaj pa dejanska vsebina? V državah v razvoju se zemlja suši, bolezni pa se širijo. Vse več je podnebnih beguncev. Jim pravite, naj se smejijo soočeni s smrtjo?
Lahko obrnete pesimizem, ki ga s Svetom sama ustvarjata, in sicer tako, da daste nekatere specifične obljube. Torej, želel bi vedeti, ali boste ponudili 35-40 milijard EUR na leto v novi pomoči za podnebne ukrepe? Ali boste izključili jedersko energijo in zajemanje in shranjevanje ogljika iz projektov, ki ustrezajo pogojem za pomoč? Ali boste sprejeli obvezno izdajanje dovoljenj za pomembno zeleno tehnologijo za najrevnejše države? Ali boste rešili gozdove tako, da boste zavrnili mehanizme REDD, ki temeljijo na trgu? Če lahko obljubite vse to, potem boste dosegli 40-odstotno zmanjšanje in potem bomo vsi odšli od tu z nasmehom na obrazu.
Konrad Szymański
(PL) Gospod predsednik, stališču Parlamenta o globalnem razporejanju obveznosti glede zmanjšanja CO2 žal primanjkuje ravnotežja glede načina, kako se bodo nosili stroški tega zmanjšanja. S sprejetjem resolucije spodkopavamo podnebni sveženj, ki smo ga težko izpogajali, in katerega stroški trenutno neenako padajo na države članice osrednje Evrope. Sprejem danes predlaganih rešitev bo to neenakost še bolj povečal. Državam članicam poskušamo vsiliti norme, ki so smrtonosne za njihova gospodarstva, hkrati pa od držav, ki na svetovni ravni nosijo največjo odgovornost za emisije CO2 ne zahtevamo ničesar specifičnega. To je nepravično in neučinkovito. Brez sorazmerja na svetovni ravni le povečujemo konkurenčno prednost Kitajske, Indije in Brazilije.
Resolucija gre še dlje - predlaga subvencioniranje najrevnejših držav. Znesek 330 milijard EUR do leta 2020 pomeni za državo kot je Poljska prispevek od 16,5 milijard EUR pa do 40 milijard EUR. To je politična norost, ki izpodbija gospodarski smisel članstva v Evropski uniji. Nadalje je to neučinkovita metoda, kar so pokazale priprave za začetek izvažanja električne energije iz regije Kaliningrada, ki meji na Poljsko. V Københavnu ne bo vredno podpisati sporazuma, v katerem bremena, povezana z omejevanjem emisij CO2, ne bodo sorazmerno razporejena na svetovni ravni.
Marisa Matias
(PT) Gospa predsednica, obravnavanje akcijskega načrta za podporo državam v razvoju v smislu podnebnih sprememb je preprosta zadeva pravice in enakopravnosti. To so najbolj prizadete države, a vseeno so one tudi tiste, ki so najmanj prispevale k razmeram, v katerih smo se znašli. Zato moramo narediti več kot podati le golo izjavo o nameri. To, da bomo presegli izjavo o nameri, kaže, da smo odločni in resni glede temeljnih vprašanj, kot je financiranje.
Ne glede na to, kako ambiciozna je naša strategija, ne bomo mogli imeti nikakršne konkretne politike, če ne bodo jasno opredeljena vprašanja financiranja. Svet govori o 100 milijardah EUR do leta 2020. Obstajajo različne ocene, vključno s tistimi, v katerih je omenjena potreba po 120 milijardah EUR na leto, vsako leto, za podporo državam v razvoju. Zato potrebujemo svoja lastna sredstva, ne le blažila. Zaradi tega je bistvenega pomena, da določimo, kako se bo to financiranje izvajalo in kdo ga bo zagotovil. Biti moramo dovolj pogumni, da se lotimo tega vprašanja in da vključimo zainteresirane strani, hkrati pa tudi zasebni sektor in industrijo. Ali pa morda upamo, da se bodo sami ponudili, da bi prispevali k tej zavezi.
Timo Soini
(FI) Gospa predsednica, podnebna mafija uporablja optimistične zelene politike, da bi več sto milijonov evrov davčnih sredstev razvitih držav preusmerila v nadnacionalna podjetja, ki v državah v razvoju dosegajo ogromne zaslužke, in v državna podjetja v državah v razvoju, in sicer v obliki tovrstne podnebne dajatve, ki se sedaj zagovarja. Na primer, Kitajska bi lahko za svoje obveznosti enostavno poskrbela sama, saj je v smislu svojih rezerv tuje valute najbogatejša država na svetu.
Finska in Evropska unija morata rešiti svoje lastne železarske, strojniške in gozdarske industrije tako, da v Københavnu pozoveta k uvedbi specifičnega emisijskega sistema za doseganje podnebnih ciljev za podnebne produkte, namesto da predstavljata cilje, ki temeljijo na odstotkih in trgovanju z emisijami. To je bolj poštena možnost.
(Aplavz)
Pilar del Castillo Vera
(ES) Gospa predsednica, rada bi se zahvalila Svetu in Komisiji. Glede teme, o kateri razpravljamo, obstajajo nekatere gotovosti in vrsta negotovosti.
Prva gotovost oziroma prvi skupni element je, da se sedaj zbližujejo mnenja, da je treba zmanjšati emisije in razviti čiste energetske vire.
Gotovo je tudi, da je za reševanje tega problema potreben globalni pristop oziroma način reševanja. Zato morajo države, ki izpuščajo največ CO2 v ozračje, sodelovati v vseh mednarodnih sporazumih. Med glavnimi proizvajalci CO2 so Združene države, Kitajska, Indija in Brazilija.
Gotovo pa je tudi, da Evropska unija daje predlog, ki je obvezujoč sistem ciljev: 20 % ali 30 %.
Gotovo je, da iz različnih razlogov ni razumnih znakov, da bodo države z največ emisijami CO2 sprejele tovrstni sporazum, in to je resničnost.
Če bomo priznali resničnost, ne bo tolikšnega pomanjkanja optimizma; pesimizem bo zmagal, če ne bomo poznali resničnosti. Le s priznavanjem resničnosti lahko ustvarimo učinkovito politiko in to bo bolj optimistična politika.
Mislim, da ima Eropska unija, ko prevzema vodilno vlogo glede tega vprašanja, dolžnost, da predlaga dodatne ukrepe in poda dodatne predloge. Tu je bila omenjena Japonska in govoriti moramo o uspehu projektov, kot je projekt Sector Focus, ki vplivajo na največje onesnaževalce v industriji. Na podlagi primerjalnega procesa so s takšnimi projekti na Japonskem dosegli izredne cilje. To so realistični načini reševanja podnebnih sprememb.
København je priložnost, a če bo temeljila na resničnosti, bo to bolj priložnost za učinkovitost kot pa za govorjenje.
Jo Leinen
v imenu skupine S&D. - (DE) Gospa predsednica, komisar Olli Rehn je ta Parlament hvalil zaradi njegovih dejavnosti pri izdelavi svežnja o zaščiti podnebja in dejansko je naš namen, da ostanemo še naprej ambiciozni.
Včeraj zvečer je Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane glasoval 55-1 v korist sprejema resolucije, ki postavlja visoke cilje za pogajanja v Københavnu. Ta rezultat kaže, da zanikanje podnebnih sprememb, nepoznavanje teh zadev, zastopa vse manjša manjšina posameznikov tu v Parlamentu, katerih stališč ne bi smeli upoštevati in ki so svoja stališča tu že večkrat oznanjali, a ki dejansko plavajo proti toku mnenj državljanov vseh držav Evropske unije.
Za ozračje Zemlje ni pomembno od kod prihaja CO2. To pomeni, da potrebujemo globalni sporazum za vsako državo in ne - kakor se že dokazuje v Bangkoku - več sporazumov, torej z enim za ZDA, enim za Evropo in enim za države v razvoju - to bi bilo katastrofalno. Potrebujemo globalni pakt proti podnebnim spremembam in to pomeni, da potrebujemo tudi globalni pakt o solidarnosti bogatih držav z revnimi. To je bilo izpostavljeno že večkrat.
Podnebne spremembe predstavljajo priložnost za nas in tudi za države v razvoju, da z novimi tehnologijami začnemo nizkoogljični razvoj, skupaj s posodabljanjem infrastrukture. Evropa mora pomagati, da se to zgodi. Ko gre za financiranje, smo podprli zahtevo, da EU potrebuje 30 milijard EUR do leta 2020 in da moramo razviti orodja za financiranje, ki so trajna in predvidljiva. Ne smejo biti preprosto odvisna od sredstev iz proračuna, ampak morajo imeti tudi druge vire financiranja.
Ponovno bi rada poudarila, da je treba vključiti ladijski prevoz in letalstvo in da imajo tudi gozdovi in kmetijstvo svoj lasten pomemben delež. Razvoj in podnebna zaščita si ne nasprotujeta - v Københavnu ju je treba združiti v sintezo.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Gospa predsednica, konec koncev za problem podnebnih sprememb obstaja le ena rešitev in to je tehnologija. Le nova tehnologija nam lahko omogoči, da bomo ohranili svoj način življenja. A razvoj tehnologije poteka prepočasi in njegovo širjenje poteka zlasti v državah v razvoju posebno počasi. Podnebje je globalni problem, a se ga nismo lotili tako, da bi delili najboljšo tehnologijo, ki je na voljo. To je bil po Kjotskem sporazumu popoln neuspeh in naučimo se kaj iz tega.
Seveda moramo upoštevati intelektualno lastnino. Zlasti podjetja, ki so v takšnem razvoju v ospredju, je treba ustrezno spodbujati in nagraditi. A to znanje je trebe hitreje širiti. Za ta namen je bil ustanovljen sklad glede ozonskega problema po Protokolu iz Montreala in izpostavljena je bila zamisel o večstranskem skladu za podnebno tehnologijo. Ali lahko Komisija in Svet pojasnita svoja stališča glede tega?
Nazadnje pa je prekinitev krčenja gozdov posebno pomembna, kar zadeva države v razvoju, a vseeno sklepam, da je sedaj Evropska unija razdeljena glede vloge gozdov, zlasti zaradi Švedske, Finske in Avstrije. Kako lahko prepričamo države v razvoju, naj ustavijo krčenje gozdov, če pa ima sama EU dvoumen odnos do svojih lastnih gozdov? Vesel bi bil, če bi gospod Carlgren to komentiral.
Bas Eickhout
(NL) Gospa predsednica, govorimo o podnebnih spremembah, a govoriti bi morali o ljudeh, ki so jih najbolj prizadele, namreč o ljudeh v najmanj razvitih državah. Na Maldivih se ljudje bojujejo z vse višjo morsko gladino in v Sudanu se bojujejo za rodovitno zemljo.
Komisija še naprej predvideva, da bodo akterji na trgu pomembno prispevali k prilagajanju na podnebne spremembe. Vendar pa, kadar koli govorimo z vsemi investitoriji, ti vseskozi govorijo eno in isto. "Da, dajemo denar, a v glavnem za gospodarstva v vzponu. Ne bomo vlagali v ranljive države." Navsezadnje so to nestabilni trgi in projekti, ki so vključeni, ko gre za vlaganja v prilagajanje na podnebne spremembe, so majhni. To ni nekaj, v kar bi investitorji vlagali svoj denar.
Sedaj je treba zelo jasno povedati, da je treba javno financiranje usmeriti v najmanj razvite države. Svetovna banka jasno izjavlja, da mora zadevni znesek znašati vsaj 80 milijard EUR. Čas je, da EU pokaže resno vodstvo tako, da da resno ponudbe namesto da ponuja negotov znesek 2-15 milijard EUR. EU mora preprosto slediti zgledu Parlamenta in ponuditi vsaj 30 milijard EUR.
James Nicholson
Gospa predsednica, konferenca o podnebnih spremembah v Københavnu, ki bo decembra, nam predstavlja edinstveno priložnost, da obravnavamo ta masiven in ogromen problem. Če pomislimo na posledice globalnega segrevanja, je očitno, da svet v razvoju plačuje ceno za okoljsko škodo, ki jo povzročajo bogatejši narodi.
Podnebne spremembe niso edini okoljski problem, s katerim se soočamo, a nujno je, da ga poskušamo obravnavati v Københavnu. EU ima priložnost govoriti z enim glasom in najti rešitve za problem, ki vpliva na vse nas. Vse države morajo v smislu doseganja ciljev in trajnostnega razvoja odigrati svojo vlogo. Svet v razvoju je treba podpirati in spodbujati, a cilji, postavljeni za te narode, morajo biti realistični.
Vem, da imajo nekateri drugačno stališče kot jaz, a ne verjamem, da si lahko privoščimo in počakamo še nadaljnih 50, 60 ali 70 let, da bi ugotovili kdo je imel prav in kdo ne. Danes je naša odgovornost, da ukrepamo sedaj in storimo kar lahko, dokler smo tu.
John Stuart Agnew
Gospa predsednica, kakšno olajšanje, da smo prenehali zažigati krivoverce, drugače bi bil sedaj že na garmadi. Vendar pa goreče nasprotujem konceptu podnebnih sprememb, ki jih je ustvaril človek.
Ogljikov dioksid predstavlja le 0,038 % našega ozračja in le na 4 % tega vpliva človekova dejavnost. To je življenjsko pomembna in nenadomestljiva hrana za življenje rastlin. Več ko ga rastline prejmejo, hitreje rastejo. Pomanjkanje tega plina bo mnogo bolj resno kot pa višek. Alarmantne in nepravilne izjave, ki namigujejo, da bo kakršno koli povečanje ogljikovega dioksida povzročilo bistven dvig morske gladine, se uporablja kot izgovor lokalnih oblasti, da jim ni treba vzdrževati poceni lesenih morskih varnostnih pregrad. Ko te neizogibno strohnijo, potem ko so svojo nalogo opravljale 40 let, jih nihče ne popravi, zato so izgubljeni domovi. To med obalnimi skupnostmi ustvarja občutek obupa. Če z računalniškimi napovedmi ne moremo pravilno kratkoročno napovedati vremena, potem nimamo nikakršne pravice napovedovati dolgoročnih sprememb.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Spoštovani, zahvaljujem se ministru in komisarju za podani izjavi, me pa nekaj skrbi. Namreč to, da govorimo o kvantitativnih ciljih, ki segajo do leta 2020 oziroma do 2050, strokovnjaki pa nas opozarjajo, da moramo začeti zniževati globalne izpuste že leta 2015, in zanima me, ali je Komisija morda ta cilj spregledala oziroma opustila.
Potem druga stvar: v Københavnu potrebujemo celovit sporazum, ki bo vključeval vse države. Premalo bomo dosegli, če bomo visoke okoljske standarde zahtevali zgolj v Evropi in se bo tehnologija, ki povzroča velike emisije, selila v druge dele sveta. Zato bi resnično želela slišati od Komisije, kako bo v pogajanja vpeta skrb za enakovredno obremenitev razvitih industrijskih držav in s kakšnimi argumenti bo dosegla prevzemanje odgovornosti držav v razvoju. Kako bomo preprečili uhajanje ogljika, torej carbon leakage. Zelo si želim, da bi imeli v rokah kakšnega asa, kakšno skrivno dobro karto.
Tretji poudarek: ne smemo si zatiskati oči pred realnostjo. Fosilna goriva so glavni vir izpustov in tega v kratkem časovnem okviru ne bomo preprečili. Nerealno je pričakovati, da se bodo države kar odrekle izkoriščanju premoga. Tega ne bodo storile razvite države, še manj bodo to storile države v razvoju. Zato bi morali v mednarodnih pogajanjih posvetiti veliko pozornosti tudi nadaljnjemu razvoju in uporabi tehnologij, ki omogočajo učinkovito rabo fosilnih goriv brez izpustov toplogrednih plinov. In še nekaj je, kar Evropa lahko stori takoj in zdaj: povečamo lahko finančni delež v sedmem okvirnem programu, ki je namenjen mednarodnemu sodelovanju na področju podnebnih sprememb.
Matthias Groote
(DE) Gospa predsednica, gospod komisar, gospod Carlgren, gospe in gospodje, tema o podnebnih spremembah nas bo zaposlila za mnogo več časa kot pa finančna in gospodarska kriza. Obstajata vzporednici - obe staneta mnogo denarja in København bo pomenil doseganje sporazuma o finančnih orodjih za tretji svet in države v razvoju.
Konferenca v Københavnu mora uspeti in mi lahko pri doseganju tega odigramo svojo vlogo. Včeraj smo opravili dobro delo, v Odboru za okolje, javno zdravje in varnost hrane smo z veliko večino sprejeli resolucijo in mislim, da bo ta resolucija dosegla veliko večino tu v Parlamentu in s tem bomo ob približevanju Københavna spremenili politično ozračje. To ima pogosto tudi psihološko stran in vsi bi morali sodelovati.
Še vedno me nekaj posebno skrbi. V Evropskem parlamentu smo poskušali v trgovanje z emisijami vključiti letalstvo in na koncu nam je uspelo. Zato pozivam Komisijo in Svet, da zagotovita, da si bosta za to temo skladno prizadevala v Københavnu. Doseči moramo mednarodni sporazum, da bosta ladijski prevoz in tudi letalstvo vključena v pogobi, ki bo nasledila Kjotski protokol. To je zato, ker ta dva prevozna sektorja rasteta nesorazmerno in zato nesorazmerno prispevata k globalnemu segrevanju.
Ne smemo preseči meje 2 stopinj Celzija. Dejansko se tu prenehata vzporednici med finančno krizo in podnebnimi spremembami. Če bomo šli preko te meje, bomo naredili nepopravljivo škodo našemu planetu, to pa pomeni, da te škode ne bo mogoče popraviti.
Pat the Cope Gallagher
Gospa predsednica, pogledati moramo priložnosti, ki lahko nastanejo zaradi deseženega obsežnega mednarodnega sporazuma v Københavnu, da bomo lahko učinkovito ustavili podnebne spremembe. Unija se zavezuje, da bo zagotovila, da bo do leta 2020 20 % vseh svojih energetskih potreb pridobila iz sektorja obnovljive energije. Evropa, in zagotovo moja država Irska, lahko postaneta svetovni voditeljici pri razvoju novih in inovativnih tehnologij, ki temeljijo na valovih in plimovanju.
Razvoj takšnih tehnologij je bistvena sestavina naših strategij za dosego naših ciljev glede podnebnih sprememb. Zagotoviti moramo, da bomo od sedaj pa do leta 2020 do največje mere povečali financiranje pod sedmim in osmim raziskovalnim in tehnološkim okvirnim programom.
(GA) Investicije v zeleno tehnologijo bodo v času gospodarske krize pomagale pri ustvarjanju delovnih mest v Evropi. Vemo, kakšne velike težave bodo nastale, če ne bomo sprejeli svojih mednarodnih odgovornosti. Poznamo izzive, ki so pred nami. Takšni se bomo s temi izzivi soočili neomajno in odgovorno.
Claude Turmes
Gospa predsednica, poznate rusko ruleto? Ali ste kdaj igrali rusko ruleto? Seveda ne, ker obstaja ena šestina možnosti, da umrete ali pa se poškodujete. Če København ne bo uspel, nimamo niti 50 % možnosti, da bi preprečili, da ta planet doživi nevarne podnebne spremembe.
Zakaj smo v tej nemogoči situaciji? V bistvu smo zgubili dvajset let - dvajset let od velike konference v Riu, dvajset le od takrat, ko so na nas pritiskale umazane industrije, kot so naftna, premogovna in avtomobilska industrija. Dvajset let od takrat, ko je desna sredina v ZDA in Evropi Zelenim in drugim preveč otežila ambiciozno agendo.
Zato je evropski vrh, ki bo naslednji teden v Københavnu, zadnja priložnost za desnosredinsko Evropo - s švedskim predsedstvom Sveta, Dansko, pa tudi Francijo in Nemčijo, ki ji vladajo desnosredinski politiki - da ukrepa odgovorno.
Bogusław Sonik
(PL) Gospa predsednica, Evropska unija se na mednarodnem prizorišču šteje za voditeljico na področju spodbujanja dialoga glede ukrepanja proti podnebnim spremembam in določanja političnih prednostnih nalog za zmanjšanje emisij CO2. Kot del priprav, ki potekajo za konferenco v Københavnu, je Evropska unija sprejela več zavez kot katera koli druga regija na svetu. Do danes ni niti ena industrijska sila - Združene države, Japonska, Avstralija - poslala specifičnega predloga s specifičnimi številkami in dala podrobnih podatkov glede pomoči za države v razvoju pri njihovih prizadevanjih za omejevanje emisij CO2 in podpore za razvoj energetsko učinkovitih tehnologij, ki temeljijo na obnovljivih virih energije.
Evropa bo verodostojna partnerka v pogajanjih le, če bo predstavila realne, dostopne in smiselne predloge, ki bodo izhodiščna točka za dosego mednarodnega soglasja in razumevanja. Evropa sedaj potrebuje zaveznike in podporo za svoje obstoječe predloge. Zato moramo biti previdni tudi glede povečanja zavez glede zmanjšanja z 20 % na 30 %, saj druge industrializirane države ne kažejo volje, da bi si postavile tako ambicipzne cilje, medtem ko mora biti finančna podpora za države v razvoju prav tako realna zaveza. To ne sme biti le seznam želja. Mora biti sistem dajanja pomoči, ki je v skladu z načelom trajnostnega razvoja in ki mora upravičencem omogočiti, da bodo lahko načrtovali svoje delo.
S stališča državljanov Evrope je pomembna še ena stvar. Ne smemo pozabiti, da mora vrh v Københavnu, naše resolucije in priprave Parlamenta na vrh spremljati jasno opredeljen sistem komunikacije z državljani, z družbo. Nočemo, da med družbo in institucijami EU nastane vrzel v sistemu sporočanja informacij o globalnem segrevanju.
Michael Cashman
Gospa predsednica, ustvaril bom malo emisij CO2 in bom kratek. Komisar, dobro je, da vas vidimo na vašem mestu. Predsedstvo, dobro vas je videti tu.
Le govoriti o 2020 ali 2050 ni dovolj. Sporazum in dosežke potrebujemo sedaj, ker podnebne spremembe pomenijo tveganje za zmanjšanje revščine. Doživljamo preusmerjanje proračunov uradne razvojne pomoči stran od razvoja. To je nesprejemljivo in ogroža razvojne cilje tisočletja, ki morajo biti doseženi. V Københavnu bomo videli kako bo 27 držav za dosego ambicioznih ciljev delovalo skupaj kot ena sama.
Tu v tem Parlamentu smo slišali nekatere, ki zanikajo podnebne spremembe. Naj povem le tole: govori se o rastlinah in CO2; imamo krčenje gozdov in dezertifikacijo. To pomeni, da ponekod ni vode. Ni dreves. Podnebne spremembe ubijajo. To je tako zelo enostavno. Bodimo jasni - države članice morajo ohraniti svojih 0,7 % BND za razvoj in preseči vsakršno uporabo tega BND na največ 10 % in nato dodati dodatna sredstva, ki so potrebna za boj proti podnebnim spremembam in za njihovo premagovanje.
Fiona Hall
Gospa predsednica, skrbi me, da so izračuni Komisije o mednarodnih podnebnih financah le prikrivanja.
Najprej je trdila, da lahko 90 % ukrepov za energetsko učinkovitost financirajo države v razvoju same. To je 30 milijard EUR na leto. V EU je največja ovira za uvedbo ukrepov za energetsko učinkovitost za obe vladi in za posamezne državljane pomanjkanje vnaprejšnjega financiranja. Zakaj Komisija misli, da lahko države v razvoju financirajo ukrepe za učinkovitost brez vnaprejšnjega financiranja, ko se same države članice EU borijo, da to dosežejo?
Nerealistična je tudi zamisel, da mednarodni trg ogljika lahko financira 38 milijard EUR na leto. Videli smo, kako počasi se je pobral trg ogljika EU ETS in kako zelo je gospodarska kriza preusmerila ceno ogljika. Verjetno bo preteklo mnogo let, preden bomo imeli ustrezno delujoč mednarodni ogljični trg, zato nov in dodaten finančni ukrep potrebujemo sedaj.
Françoise Grossetête
(FR) Gospa predsednica, podnebne spremembe, kakor govorimo že od zjutraj, so preprosto večja dezertifikacija in suša, to je krčenje gozdov, to so naravne nesreče, to je širjenje lahkote in revščine, zlasti v državah na jugu, in to so tokovi preseljevanja.
Vrh v Københavnu mora doseči zavezo svetovnih narodov, da bodo našli ravnotežje med štirimi pomembnimi cilji, med katerimi je seveda prvi zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, a tu gre tudi za vprašanje, ali ne zaviramo svojega gospodarstva, ali preprečujemo okoljski dumping in ali spodbujamo nove evropske tehnologije.
Zato bi rad na to temo, ker moramo upoštevati najrevnejše države, vašo pozornost pritegnil na države v razvoju, zlasti na najnaprednejše države v razvoju. Ta pojem se ne pojavlja v mednarodnih besedilih in te države padajo v kategorijo držav v razvoju. Tako se jih ne obravnava kot države, ki morajo nadaljevati s prizadevanji za zmanjšanje toplogrednih plinov, čeprav so ene izmed največjih porabnikov ogljika. Seveda imam v mislih Kitajsko, Indijo in Brazilijo, ki se morajo v Københavnu nujno zavezati, da bodo dosegle cilje, ki bodo podobni tistim za industrializirane države, saj strogo gledano niso nič podobne drugim državam v razvoju.
Prizadevanja za zmanjšanje CO2 je treba porazdeliti pod najbolj poštenimi pogoji. Preprečiti moramo vsakršna izkrivljenja konkurence. Pogajanja morajo biti tudi priložnost za spodbujanje uporabe naših novih tehnologij in za omogočanje znatnega investiranja v raziskave in razvoj.
V Københavnu bomo morali na podlagi skupnih interesov - in to je nuja - ustvariti pogoje za trajnostno trgovino med državami. Uspeh bo sestavljen iz spodbujanja širjenja tehnologij v najmanj razvitih državah v zameno za priznavanje pravic intelektualne lastnine in odprtje njihovih trgov za te tehnologije.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Gospa predsednica, dve najresnejši krizi na svetu sta revščina in učinki podnebnih sprememb: dve krizi, ki bosta še tesneje povezani v prihodnosti, dve krizi, ki z vsakim novim dnem postaneta bolj uničujoči.
Sedaj je mnogo več revnih ljudi, kot jih je bilo pred letom dni, več deset milijonov več. Danes so učinki podnebnih sprememb resnejši in bolj intenzivni, kot so bili kdaj koli prej.
Sedaj je še mesec dni in pol do Københavna, le še nekaj tednov. V Københavnu se moramo zelo potruditi. Več prizadevanj moramo osredotočiti na boj proti podnebnim spremembam, a ne z uporabo sredstev, ki jih trenutno uporabljamo za razvojno pomoč, ne s sredstvi, ki jih trenutno uporabljamo za izobraževanje in zdravstvo.
Države v razvoju potrebujejo obe vrsti sredstev. Zato moramo preseči 0,7 % BND. To je bilo sporočilo različnih voditeljev na nedavnem srečanju Združenih narodov. To je bilo sporočilo predsednika španske vlade.
Peter Liese
(DE) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, na srečanju, na katerem je bila udeležena komisarka za zdravje, gospa Vassilou, in strokovnjaki s področja medicine iz celotne Evrope in je potekalo pred nekaj dnevi v Bruslju, je tekla razprava o temi "Zdravje in podnebne spremembe". Šlo je za zelo informativen dogodek z naslovom "Recept za zdrav planet". Predsednik Stalnega odbora evropskih zdravnikov (CPME) je uporabil zelo dobro prispodobo - pacient planet Zemlja je kot oseba, ki trpi zaradi resne bolezni. Pozneje kot ukrepaš, bolj boleče je zdravljenje in na neki točki je za zdravljenje prepozno. Na tej točki je pacient poškodovan tako zelo, da ga ni mogoče pozdraviti. Zato moramo za pacienta planet Zemljo ukrepati hitro in odločno. Upam, da se glede tega vsi strinjamo.
Ravno toliko je res, da podnebne spremembe vplivajo na vse - vako državo na zemlji in vsak sektor evropskega gospodarstva. Tu vidim neravnovesje - zelo težka bremena smo naložili tradicionalnim udeleženkam pri evropskem trgovanju z emisijami, a predstavljajo manj kot 50 % emisij Evropske unije. Zato potrebujemo več ramen, ki bodo nosila to breme - to smo se odločili včeraj zvečer. Prav tako smo sprejeli spremembe 198 do 202 glede vključitve letalskega - kot je omenil gospod Groote - in ladijskega prevoza. Mogoče je treba to bolje dodelati in razlikovati, a to je poteza v pravo smer. Komisija in Svet se morata v tem pogledu končno bolj vključiti. Na vrhu EU pred Pittsburghom in v samem Pittsburghu glede tega ni bil dosežen nikakršen napredek. Svet in Komisija morata glede tega storiti več.
Za konec bi rad dodal še nekaj. Tudi druge regije po svetu morajo storiti več. Vesel sem, da je Barack Obama dobil Nobelovo nagrado, a če ne bo prišel v København in ne bo predložil dostojnega predloga, potem bo zapravil svojo verodostojnost. Ravno zato mora nekaj prinesti v København.
Kriton Arsenis
(EL) Gospa predsednica, države v razvoju so k podnebnim spremembam prispevale manj kot kdorkoli drug. Vendar pa hkrati doživljajo najhujše posledice. V Afriki mora več milijonov ljudi vsako leto potovati dlje, da bi prišli do vode, lesa za kuhanje in hrano. To so ljudje, ki so odvisni od storitev, ki jim jih nudijo naravni ekosistemi, in ljudje, ki niso nič prispevali k podnebnim spremembam.
Ti naravni ekosistemi kot so afriški gozdovi, shranjujejo več kot trikrat več ogljika, kot so ga izpustili v ozračje, trikrat več ogljika, kot ga je sedaj v ozračju, medtem ko absorbirajo 50 % ogljika, ki ga mi vsako leto izpustimo v ozračje. Zato bi morala biti zaščita in širjenje gozdov na podlagi naravnih procesov in brez poslovnih namenov glavna prednostna naloga naše politike, tako za boj proti podnebnim spremembam kot tudi za prilagajanje držav v razvoju in razvitih držav nanje.
Theodoros Skylakakis
(EL) Gospa predsednica, rada bi zavzela položaj glede specifične a zelo pomembne zadeve ladijskega prevoza v zvezi s Københavnom in z razvitimi državami. Imam dve pripombi: velika napaka bi bila obravnavati ladijski prevoz in letalstvo, kot da sta eno in isto. Ladijski prevoz je najučinkovitejša in okolju prijazna oblika prevoza, medtem ko je letalstvo bolj ali manj najslabša. Cilje je treba določiti v ladijskem prevozu, a biti morajo pošteni glede na - zlasti - cestni prevoz, ki je tekmec ladijskemu prevozu in bolj onesnažuje. Z nesorazmernim udarjanjem po ladijskem prevozu v primerjavi s cestnim prevozom nesorazmerno udarjamo po jedru gospodarstva držav v razvoju, ker države v razvoju temeljijo predvsem na surovinah, kmetijskih proizvodih in industriji, ki v osnovi uporablja ladijski prevoz, medtem ko so naša gospodarstva v glavnem storitvena gospodarstva.
Sprašujem se, ali bomo lahko prepričali države v razvoju glede naših dobrih namenov s tem, ko jim bomo predlagali, da financiramo prizadevanja glede podnebnih sprememb z denarjem, ki ga bomo nesorazmerno vzeli ladijskemu prevozu, ki bo po odstotku BDP bolj obremenil države v razvoju kot pa razvite države?
Prav tako se sprašujem, glede na to, da sem obveščen, da je včeraj skupina Zelenih/Evropske svobodne zveze zavrnila podporo razravi o soodvisnosti ciljev za ladijski prevoz in ciljev za kopenski prevoz, če je vožnja po evropski avtocesti v luksuznem avtimobilu pri hitrosti 180 kilometrov na uro bolj ekološko prijazna kot pa prevažanje hrane in surovin za gospodarstvo planeta.
Gilles Pargneaux
(FR) Gospa predsednica, gospod Carlgren, gospod predsednik Komisije, soočamo se z izzivom za človeštvo, izzivom za prihodnje generacije. København mora, da bi sprejel izziv, zagotoviti pogoje za globalni sporazum, en sporazum, ker, kakor je prej povedal predsednik Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane, gospod Leinen, je nujno univerzalno zavezništvo, ki vključuje industrializirane države in enako tudi države v gospodarskem vzponu.
Danes s svojo razpravo, pa tudi z oblikovanjem osnutka resolucije s strani Parlamenta, ponovno pozivamo Evropsko unijo, da ohrani svojo vodilno vlogo pri tej nujni politiki za boj proti podnebnim spremembam. Zapomnimo si, da moramo govoriti enoglasno, če želimo ohraniti svojo verodostojnost.
Da, v Københavnu moramo skleniti sporazum, da bi omejili povečevanje povprečne globalne temperature, da ne bo presegla predindustrijskih ravni za več kot 2 stopinji. Da, v Københavnu moramo podpisati sporazum, da bomo skupaj zagotovili, da bo do leta 2020 za 30 % manj emisij toplogrednih plinov kot jih je bilo leta 1990. Vendar pa to ne bo dovolj. Ni le nujno, da razvite države bistveno zmanjšajo svoje emisije, ampak morajo Drave v razvoju tudi pomagati doseči te cilje.
Iz tega sledi, da morajo industrializirane države državam v razvoju zagotoviti zadostno, dolgoročno in predvidljivo finančno in tehnično podporo, da bi jih spodbudile k sprejetju zaveze za zmanjšanje njihovih emisij toplogrednih plinov. København mora državam v razvoju prav tako zagotoviti, da se pomaknejo v smeri proti nizkoogljičnim modelom.
Tako mi dovolite, da naslovim dve področji, ki menim, da sta nujni za našo prihodnost. Najprej uvod, na mednarodni ravni financiranja za boj proti globalnemu segrevanju, ki temelji na obdavčenju finančnih transakcij. Drugič menim, da je nujno, da uvedemo prilagoditev davka na mejah Evrope, ki bi zadevali uvoz blaga, proizveden brez kakršne koli skrbi za zaščito okolja, davčno prilagoditev, povezano s pogodbeno določitvijo za vračilo državam južno od ogljičnega davka, ki bi se tako pobiral na mejah Evrope in bi se uporabljal za investiranje v opremo, ki jo potrebujejo za boj proti podnebnim spremembam.
Rachida Dati
(FR) Gospa predsednica, po vzoru nedavnega G20, ki je bil priložnost za Evropo, da je lahko igrala glavno vlogo pri opredelitvi novega svetovnega gospodarskega reda, bo imela Evropa na konferenci v Københavnu ponovno odgovornost, predvsem pa obveznost, da pokaže svojim mednarodnim partnerjem po kateri poti naj gredo.
Nasprotno od tega, kar je bilo ravno povedano, zlasti s strani nekaterih mojih kolegov poslancev iz skupine Zelenih/Evropske svobodne zveze, je Evropa začela svoje odgovornosti v smislu okoljske zaščite začela prevzemati decembra 2008, ko je bil sprejet energetski in podnebni sveženj. S tem svežnjem bo imela Evropa vso legitimnost, ki jo potrebuje za vodenje pogajanj proti opredelitvi ambicioznega, praktičnega in globalnega odziva na izzive podnebnih sprememb.
Sporazum, ki mora biti dosežen v Københavnu, bo moral temeljiti na načelu skupne odgovornosti, a tudi ločene odgovornosti. V konkretnem smislu, kakor je ravno povedala gospa Grossetête moramo mi kot industrializirane države zagotoviti, da bodo naši partnerji, države v razvoju, imeli sredstva, da nam bodo lahko sledili, ko bomo naredili ta ambiciozen korak v boju proti podnebnim spremembam.
Prav tako moramo določiti primer, ne le s tem, ko se bomo zavezali k ambicioznemu programu, ki je usmerjen v 80-odstotno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov do leta 2050. Istočasno pa moramo ustvariti tudi pogoje za zagotavljanje, da bodo lahko poleg nas v teh globalnih prizadevanjih sodelovale države v razvoju.
Do teh držav imamo odgovornost pa tudi dolžnosti. Preprosto dejstvo je, da moramo premagati skupni izziv, ki zahteva vpletenost vseh. Vendar pa, kakor vemo, nimamo vsi enakih zmožnosti in nimamo vsi enake zgodovine. København mora biti zato uspešen, a uspešen v smislu doseganja s pomočjo edinstvenega prispevka, ki presega le golo zavezo. Evropsko unijo bodo sodili po tem prispevku in po tej zavezi.
Če posledica Københavna ne bo ta, da bodo naši mednarodni partnerji sprejeli trdne in skupne zaveze za konkretne ukrepe, kakor je dejal zadni govornik, potem bomo morali v Evropi uvesti davek na ogljik na naših mejah. To bo edini način, da poskrbimo, da nas bodo slišali in da bomo zagotovili, da bo imela naša poštena zaveza pomen. Na Evropi je, da zagotovi, da bo to sporočilo jasno slišano.
Anni Podimata
(EL) Gospa predsednica, osnovni izziv, ki ga imamo pred sabo sedem tednov pred vrhom v Københavnu, je ali nam bo uspelo doseči sporazum v smislu prevzemanja odgovornosti za globalno financiranje politik za zmernost podnebnih sprememb na strani držav v razvoju. Evropa je naredila pomembne korake s tem, ko je opredelila vire financiranja in načine njegove organizacije, a sedaj je prišel čas, da prepričamo druge razvite države, da prevzamejo svoj delež odgovornosti, pri čemer pa moramo upoštevati, da podpora za prizadevanja držav v razvoju za boj proti podnebnim spremembam prav tako zasluži priložnost za boj proti globalnim neenakostim in za zmanjšanje razdora med razvitimi državami in državami v razvoju.
Zlasti tu v Evropski uniji pa ne smemo pozabiti še nečesa. Smo na točki, ko bomo ustvarili novo obliko beguncev, podnebne begunce, ki jih danes ne ščiti nobena medanrodna konvencija in posledično nimajo nikakršnih pravic. Zaprtje te pravne vrzeli in znatna podpora podnebnim beguncev je osnovna obveznost mednarodne skupnosti, v kateri mora Evropska unija prevzeti vodilno vlogo.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Gospa predsednica, gospod Carlgren, gospod De Gucht, Evropska unija mora še naprej igrati vodilno vlogo v mednarodnih pogajanjih za dosego ambicioznega sporazuma v Københavnu. Ta sporazum mora temeljiti na načelu skupne a ločene odgovornosti. To načelo se mora enakopravno uporabljati za države v razvoju, a za vsako so potrebni ukrepi, prilagojeni njenim individualnim razmeram, saj so na različnih stopnjah in imajo različne okoliščine. Vse države v razvoju, razen najmanj razvitih, bi morale sprejeti nacionalne nizkoogljične razvojne strategije.
Države v razvoju bodo soočene s stroškom približno 100 milijard EUR za zmanjšanje njihovih emisij in prilagoditev na učinke podnebnih sprememb. Del financiranja bo prišel iz zasebnega sektorja, a mednarodno javno financiranje bo prav tako nujno poleg uradne razvojne pomoči. Bistveno je, da opredelimo, kako bo oblikovan sistem financiranja skupaj s sredstvi in količino financiranja, da bomo lahko zavarovali sporazum v Københavnu.
Po drugi strani pa je treba preoblikovati mehanizem po Kjotskem protokolu za čist razvoj, da bodo sredstva pripisana le projektom, ki omogočajo doseganje dodatnih zmanjšanj. Ekonomsko naprednejše države v razvoji in gospodarsko konkurenčnejši sektorji bi morali biti postopoma izključeni iz tega mehanizma, da se lahko osredotoči predvsem na najrevnejše države, zlasti tiste v Afriki.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Evropska unija služi za vzgled drugim celinam s tem ko se loteva groženj, ki se visijo nad našim planetom. To prav tako krepi boj proti podnebnim spremembam. Evropska Unija je pripravljena za vodenje tudi v prihodnosti, a boju se morajo pridružiti vse države, ki sodelujejo na konferenci v Københavnu.
Za države v razvoju je potrebna dodatna pomoč. Njihova gospodarska rast, kot gospodarska rast držav BRIC, mora temeljiti na "zelenih tehnologijah". Več pozornosti je treba posvetiti skupni uporabi najnaprednejših tehnologij in znanja. EU bi morala biti privlačen vzor, ne le s sprejemanjem obvez za zmanjšanje emisij, ampak tudi s spodbujanjem obnovljive energije in povečanjem energetske učinkovitosti.
Ne pozabimo, da je tudi v Evropski uniji znatna vrzel med tistimi državami, ki uspešno izvajajo nove tehnologije in varčujejo energijo in tistimi, ki postopajo za njimi. Za odpravo te vrzeli so potrebna skupna prizadevanja in to je ponovno dober vzor za vse.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Gospa predsednica, priznati je treba določena dejstva. Najprej, naša prizadevanja glede podnebja nam do sedaj niso prinesla še nikakršnih koristi. Strategija se je izkazala za neučinkobito, ker so se emisije povečale tako v absolutnem kot relativnem smilsu. V nasprotju s pričakovanji se je globalna intenzivnost ogljika povečala le v natanko istem času, ko so potekale mednarodne investicije v to področje. Emisije na tono proizvodnje v državah, ki so ratificirale sporazum, niso padle z nič večjo stopnjo uspeha kot v državah, ki se niso pridružile Kjotskemu protokolu. Imamo slab sporazum in zamenjati ga je treba z boljšim, obsežnejšim, učinkovitejšim in bolj ambicioznim.
Drugič, povedati je treba, da vemo manj, kot smo menili pred nekaj časa. Čeprav so se emisije povečale bolj kot smo predvideli, sedaj temperature ne sledi logično povečanju emisij. Sedaj se je nehala višati in v prihodnjih letih se pričakuje nadaljevanje globalnega ohlajanja. Kljub vsemu pa je časovno obdobje prekratko za sklepanje kakršnih koli zaključkov ali da bi nam omogočilo, da pozabimo na prejšnji vzorec segrevanja. Ta informacija, ki bega splošno javnost zato ne pomeni, da nam ni treba več skrbeti za podnebne spremembe, pač pa pomeni, da potrebujemo več raziskav. Posledično morajo ostati emisije v vseh razmerah na razumni ravni, ne glede na to, ali hitro segrevanje dejansko obstaja ali ne. Izhodiščna točka za to bi morale biti zamisli o trajnostnem razvoju v poročilu ZN glede razvojnih ciljev tisočletja. Tam ni pod drobnogledom le vprašanje ogljika, pač pa je to tudi obsežna politika o podnebju.
Tretjič, preživljamo gospodarsko krizo in posledično imamo odgovornost do naših državljanov. Naša dejanja morajo biti modra in učinkovita. Svet si ne more več privoščiti slabega sporazuma o podnebju. Napake iz Kjota se ne smejo nadaljevati in ne potrebujemo sporazuma, v katerem bomo zadovoljni s preprostim prestavljanjem emisij iz enega kraja na drugega, ne da bi jih dejansko zmanjšali. Ker se merila, na katerih temelji podnebna politika, trenutno nanašajo na emisije iz proizvodnje in ne iz potrošnje, je mogoče vzrok za ta problem prestaviti drugam. Glede na izpuščanje ogljika, ki je posledica tega, je celo mogoče, da se bodo ob zmanjšanju lokalnih emisij povečale globalne emisije. Namesto tega potrebujemo ogromno investicijo v dekarbonizacijo in tehnologijo, ki zmanjšuje emisije. Umazana proizvodnja ne sme biti mogoča nikjer. Ne smemo ustvarjati vrzeli, čeprav je trgovanje z emisijami v EU model kako to početi!
Ivari Padar
(ET) Gospa predsednica, ambiciozni podnebni ukrepi bi pomagali rešiti trenutno gospodarsko krizo z ustvarjanjem novih delovnih mest in s povečanjem gospodarske dejavnosti. Mednarodna agencija za energijo meni, da je nujno v Københavnu skleniti sporazum, da bi se lahko investicije, ki so bile zaradi krize zamujene, preusmerile v investicije v sektor okoljsko trajnostne energije.
Tu vidim tudi priložnost za mojo domačo državo Estonijo. Potrebujemo obsežen program za varčevanje z energijo in tudi ambiciozen in dolgoročen pristop na področju obnovljive energije. Vendar pa se ne moremo omejiti na to. Ponovno moramo pregledati svojo lastno zakonodajo na področju prevoza in logistike, izkoristiti okolju prijazne gradbene materiale in tehnologije, zmanjšati uporabo materialov in kemikalij v industriji, preoblikovati metode pakiranja, ki se uporabljajo v maloprodaji in razviti ekološko kmetovanje.
Te in še mnogo drugih rešitev bodo bistveni rastoči sekorji prihodnosti. Mnoge med temi novimi rešitvami zahtevajo prizadevanja naših znanstvenikov, nekatere pa lahko ustvarimo le z lastnimi prizadevanji.
Elisabetta Gardini
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, opazila sem, da je bilo večkrat omenjeno glasovanje, ki je potekalo včeraj v Odboru za okolje, javno zdravje in varnost hrane.
Vendar pa bi rada razjasnila, da ne moremo vsega položiti v eno samo ekstremistično ideološko stališče. Slišali smo mnogo stališč naših kolegov poslancev, ki se zelo razlikujejo, mnogo bolj večplastna, mnogo bolj temeljijo na zdravem razumu, in zato mislim, glede na to, da tesneje odražajo resničnost, da je večja verjetnost, da bodo zagotovila resnične rešitve.
Znanost ni totem. Ko je bilo po napaki izbrano eno vprašanje na tak ideološki način, niso bile zagotovljene rešitve, to pa je vodilo v katastrofo. Evropa bi morala biti glede tega strokovnjak, da ne ponavlja istih napak, četudi so v različnih oblikah in imajo označbe, ki se na površju zdijo mnogo prijaznejše. Poudariti moram, da direktiva o trgovanju z emisijami natančno določa, da mora Komisija oceniti pošteno pot, po kateri gre Evropska unija, glede na izid konference.
Zagotovo moramo iti na konferenco s trdnimi stališči in jasnimi zamislimi, a tudi z absolutnim ciljem, da bomo svoja prizadevanja, najprej in predvsem, pošteno delili med vse industrializirane države, ki morajo sprejeti enake cilje za zmanjšanje emisij. Prav tako moramo upoštevati, kar je zelo dobro izrazila gospa Grossetête, in sicer, da ne smemo biti več neuspešni pri razlikovanju med državami v razvoju: nekatere države se resnično razvijajo in nekatere so nova gospodarstva v vzponu, kot so Indija, Kitajska in Brazilija. Tudi to so države, ki morajo nositi svoje obveznosti.
No, če v Københavnu ne bo dosežen uravnotežen rezultat, pa sama po drugi strani pozivam Evropsko unijo, da še naprej zagotavlja, da bodo v skladu z Direktivo 2003/87/ES brezplačno dodeljevana nadomestila za ogrožene sektorje. To so ključne točke. Hočemo, da sam Kjotski protokol ohrani svojo pomembnost za okolje in predvsem se želimo izogniti ustvarjanju finančnega balona na račun Evropskih podjetij.
Vincent Peillon
(FR) Gospa predsednica, kakor so to jutro večkrat ponovili naši kolegi poslanci, lahko problem financiranja boja držav v razvoju proti podnebnim spremembam povzroči neuspeh vrha v Københavnu, ko vsi upamo, da bo ta uspešen.
Vendar pa, kot vemo, so te države pogosto glavne žrtve globalnega segrevanja, a za to niso odgovorne. Industrializirane države so zagotovile znaten sveženj finančne pomoči. Danes to ni dovolj in celo priznanih zneskov se dejansko ne upošteva. To nas vse obvezuje in nas bo obvezalo k temu, da najdemo nove vire financiranja.
Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane je po sledi Odbora za razvoj priznal, da je sedaj potrebno premisliti o uvedbi davka na finančne transakcije, podobnega Tobinovemu davku. Ta 0,01-odstotni davek na špekulativne transakcije bi prinesel 100 milijard USD na leto, z drugimi besedami, vsoto, za katero se ocenjuje, da bo do leta 2020 potrebna v državah v razvoju za boj proti podnebnim spremembam.
Zato Parlament s tem, da gre po sledi določenih nacionalnih političnih vodij, prevzema svoje odgovornosti. Rad bi vedel, kakšna so stališča Sveta in Komisije in ali nas bosta glede točke podprla.
Lena Ek
(SV) Gospa predsednica, svet se trenutno sooča s tremi glavnimi krizami: finančno krizo, krizo na področju zaposlovanja in podnebno krizo. Rešitve, do katerih pridemo skupaj, nam morajo pomagati rešiti vse te tri krize. Naša podjetja se soočajo z velikimi izzivi, a obstajajo tudi velike priložnosti za nova delovna mesta in za reševanje številnih socialnih kriz. Če jih bomo uporabljali na pravilen način, s pravimi odločitvami in z zadosti močnimi odločitvami tistih, ki vodijo ta pogajanja, bomo morda lahko doživeli obnovo in novo okoljsko trajnostno gospodarstvo na svetu.
Ljudje povsod po svetu pričakujejo, da bo konferenca v Københavnu prinesla močne ukrepe. Zavedati se moramo, da bodo hotele ZDA rešitve, ki temeljijo na trgu, Evropa bo hotela rešitve, ki temeljijo na zakonodaji, Kitajska pa bo hotela rešiti svoje lastne domače socialne probleme. Prav tako obstajajo razlike v pristopu znotraj Evrope. V Evropskem parlamentu so poslanci, ki hočejo meje postaviti tako visoko, da bo v Københavnu nemogoče doseči rešitev, medtem ko hočejo drugi še naprej vztrajati le na prostovoljnih rešitvah.
Prihodnost leži v zelenem gospodarstvu s svobodnim trgom. Poskrbeti moramo, da bodo potrošniki dobili priložnost, da bodo lahko z znanjem in preglednostjo izkoristili svojo moč na trgu.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Krčenje gozdov, pojav, ki je bil v tej razpravi pogosto omenjen, je zagotovo nekaj, kar vpliva zlasti na države v razvoju. Vendar pa moramo, preden bomo okrivili te države, spoznati, da je krčenje gozdov pomembno za zadoščanje nekaterih potreb za preživetje.
V današnji razpravi bi rad omenil sklepe iz nedavno izvedene študije, v katerih je poudarjeno, da skoraj polovico kmetijskih površin na svetu pokrita vsaj 10 % gozdov. To kmetijsko območje, ki ga pokriva gozdno rastlinstvo, znaša dvakrat več kot območje amazonskega deževnega gozda. Mislim, da nas to spodbudi k temu, da spoznamo vrednost tega rastlinstva. Samoumevno je, da bi si kmetje mnogo bolj prizadevali za zaščito tega rastlinstva, če bi imeli dovolj finančnih sredstev, da to storijo.
Še en vidik, ki bi ga lahko prav tako upoštevali, bi bilo spodbujanje slojevitih kmetijsko-gozdarskih sistemov, kjer se kombinira gojenje pridelkov in dreves. Tovrstni pridelki, ki so manj donosni, se pogosto opuščajo. Verjamem, da je treba pri vsaki rešitvi, ki je usmerjena k temu, da se izognemo krčanju gozdov, upoštevati sisteme za nadomestilo kmetovalcem, vključno tistim kmetom v Evropi, ki pridelke gojijo na ta slojevit način.
Judith A. Merkies
Gospa predsednica, "uspeh ali neuspeh, to je zdaj vprašanje". Vse vrste kriz so bile že omenjene, a poleg globalnega segrevanja je bila pozabljena ena in to je kriza javnega zaupanja v politike.
Strinjam se z gospodom Carlgrenom. Poskrbimo, da ne bo to postalo lepotno tekmovanje v tem kdo je bolj ambiciozen in kdo manj, kdo je bolj ali manj realističen in kdo je bolj ali manj pripravljen plačati. Jasne morajo biti štiri stvari, ker je na kocki preveč: potrebujemo jasno in ambicozno politično držo, potrebujemo jasno zavezo, potrebujemo jasne poti in jasne roke; in nenazadnje, potrebujemo jasnost glede finančne podpore. Če København ne bo popoln uspeh, ne bodimo reve in ne začnimo imenovati in sramotiti, ampak si zastavimo jasen potek in časovno pot za dosego rezultata. Pokažimo, da smo zanesljivi in odgovorni tako v določanju ciljev kot tudi v pošteni finančni perspektivi.
Graham Watson
Gospa predsednica, mnogo govorimo o taljenju ledenih pokrovov, a poleg Arktike in Antarktike obstaja tudi "tretji pol": himalajski ledeni pokrov in njegovi ledeniki, ki dajejo vodo približno dvema milijardama ljudem - skoraj tretjini svetovnega prebivalstva - na Kitajskem, v Indiji in drugod po podcelini.
Ti ledeniki hitro izginjajo, ker se zaradi industrializacije v velikih količinah pojavlja črni ogljik, ta pa se pojavlja tudi iz generatorjev, ki jih poganjajo fosilna goriva in se uporabljajo v kmetijstvu in bodo več milijard ljudi prikrajšale za vodo za pitje in tudi za namakanje. Evropska unija mora priznati, da bo potrebna pomoč za izboljšanje kakovosti strojev, ki se uporabljajo, in za zmanjšanje onesnaževanja, ki ga povzročajo.
Mislim, da bi bilo to treba dati na agendo za København, a da bi bilo to treba dati na agendo tudi prihodnjega vrha Evropske unije z Indijo in drugih vrhov s zadevnimi državami. Razen če jim bomo pomagali, ne bomo mogli preprečiti taljenja himalajskih ledenikov ali resnih problemov z zagotavljanjem vode za tretjino človeštva.
Iosif Matula
(RO) Živimo na planetu z raznolikim podnebjem. Vendar pa na vse to vpliva le en dejavnik: podnebne spremembe. Resničnost nam kaže, da učinki teh sprememb ne spoštujejo meja ali geografskih območij. Vsak izmed nas je prizadet na drugačen način, lahko v obliki poplav, suše, požarov ali močnih neviht.
Glavni vzrok za katastrofe je očitno nebrzdan razvoj določenih skupin dejavnosti, katerih posledica je povečanje emisij ogljikovega dioksida in globalno segrevanje. Glede na trenutno statistiko je morda delež emisij ogljikovega dioksida na prebivalca pri razvitih državah v primerjavi z državami v razvoju več stokrat višji.
Glede na sedanje razmere se čutim dolžan vprašati naslednje retorično vprašanje: ali je naša dolžnost podpirati države v razvoju s pobudami in tehnologijami, da bi ohranili naš planet čist? Mislim, da je odgovor na to očiten. Zato ne moremo na noben način odlašati s sprejetjem specifičnih ukrepov za naše dobro in za dobro prihodnjih generacij.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Gospa predsednica, zelo pomembno je, da v nizkoogljični svet preidemo pošteno in da imamo izvedljiv politični sistem, ker na trgu ni nikoli prostora za pravičnost. Zato je srečanje v Københavnu pomembno.
Všeč bi mi bilo, da bi minister Carlgren natančneje določil prednostne naloge. Poskrbeli ste, da je vse prednostno in zato dejansko ni prednosti dobilo nič.
Verjamem, da mora podnebna politika igrati vodilno vlogo tudi pri učinkih razporejanja dohodkov. Kako lahko prilagajanje olajšamo gospodinjstvom z nizkimi dohodki v Evropi? Ali ni v Evropi še nobena država premišljevala o tem? Na primer, za spodbujanje zelenih strukturnih sprememb bi lahko bila izdelana prožnejša raba strukturnih skladov. Ni dovolj rešiti svet: rešiti moramo ljudi v njem.
András Gyürk
(HU) Gospa predsednica, ena ključnih tem na prihodnjem podnebnem vrhu v Københavnu je lahko upravljanje gozdov. Dejansko ni naključje, da se v zraku zaradi krčenja gozdov zbira več škodljivih plinov kot jih je mogoče pripisati na primer prevozu. Nesposobnost reševanja teh razmer poudarja dejstvo, da se po ocenah skoraj 40 % svetovne sečnje izvaja nezakonito.
Ko govorimo o sečnji, najprej pomislimo na tropske gozdove, a ni nam treba pogledati tako daleč od doma. Po nedavno objavljeni študiji je tretjina lesa, ki se uporablja na Madžarskem, podrtega nezakonito. Zaradi pomanjkanja sankcij na tem področju, se tla, ki so očitno pridobljena z viri obnovljive energije, dejansko zakrivajo delno nezakonito kurjenje in podiranje dreves. Na podlagi tega, kar sem opisal, moramo poostriti predpise, ki urejajo trajnostno upravljanje gozdov. Københavnski podnebni vrh lahko zagotovi priložnost da upravljanje postane sestavni del sistemov za zaščito podnebja.
Mairead McGuinness
Gospa predsednica, v tej razpravi o podnebnih spremembah je treba omeniti vprašanje varnosti preskrbe s hrano, zlasti za države v razvoju. Zelo težko je prositi ljudi, naj razmišljajo o lajšanju podnebnih sprememb, če pa niso zadovoljene njihove osnovne potrebe po hrani. Dovoliti jim moramo uporabo najboljše tehnologije, ki je na voljo, da bodo lahko na trajnosten način proizvajali hrano, ki ne škoduje okolju, in da se bodo lahko lotili vprašanja podnebnih sprememb.
Imam pa eno skrb glede Svetovne trgovinske organizacije in sporazum o kmetijstvu ne upošteva na primer vpliva krčenja gozdov v Braziliji, saj le-ta Evropski uniji dobavlja govedino. To so zelo zapletena vprašanja. Problem lahko rešimo na enem kraju in na drugem ustvarimo drugega. Očitno potrebujemo globalni sporazum, ki rešuje podnebne spremembe, a prav tako moramo priznati zelo resno vprašanje varnosti preskrbe s hrano.
Andrew Henry William Brons
Gospa predsednica, dokazi ne kažejo, da rastoče ravni CO2 vodijo do dviga temperature, ampak je vzročna povezava ravno obratna; a seveda, ne smemo dovoliti, da bi bila dejstva v napoto dobri zgodbi.
Vendar pa za trenutek sprejmimo, da so emisije, ki jih povzroča človek, slabe zaradi različnih razlogov. Zakaj potem britanska laburistična stranka podpira agresivne in nezakonite vojne, ki ne ubijajo le britanskih vojakov, Iračanov, Afganistancev in v prihodnosti Irancev, ampak povzročajo tudi ogromna povečanja globalnih emisij?
Edite Estrela
(PT) København je odlična priložnost, da se globalni sporazum doseže preden bo prepozno. Prvič imajo Združene države upravo, ki je zavezana gradnji rešitev in tudi iz drugih držav prihajajo pozitivni znaki. Vendar pa potrebujemo nov pristop k podnebnim spremembam, v katerem bodo upoštevana vprašanja varnosti, oživitve gospodarstva, preseljevanja in celo boja proti terorizmu. Pozabiti ne smemo niti, da bo za podnebne spremembe potreben prispevek znanosti, tehnologije in ekonomije.
Glavna ovira za sporazum v Københavnu je vprašanje financiranja. Do sporazuma ne more priti, razen če bo financiranje prilagojeno državam v razvoju. Nadalje, komisar, pa je treba poudariti, da sedanje financiranje ne zadostuje. Razvite države morajo voditi s svojim vzorom, s postavitvijo ambicioznih ciljev za zmanjšanje emisij za vsaj 30 % in s pomočjo državam v razvoju, tako da jim zagotovijo financiranje in tehnologijo.
Milan Zver
(SL) Gospa predsedujoča, spoštovani gospod komisar, predstavnik Sveta, kolegice in kolegi, avdienca, obiski, tudi iz Slovenije, lepo pozdravljeni. Dovolite, da vas opozorim na kratko samo na eno dejstvo: København morda res ne prihaja v pravem času. Živimo v času krize in težko se je odločati o tako velikih in pomembnih stvareh, kot se bo odločalo v času decembrskega Københavna.
Pa vendarle bi rad poudaril, da bo København zgodba o uspehu samo, če bo ohranil tako ekološko kakor tudi socialno funkcijo. Če bomo uspeli zmanjšati ali pa se dogovoriti o zmanjšanju emisij v prostor. Tukaj se še mora Svet in pa Komisija še uskladiti o želenih odstotkih do leta 2020, in pa če bo zagotovil tudi trajnostni razvoj, če bo imel tudi socialno funkcijo, če bomo uspeli - razviti del sveta - omogočiti financiranje zlasti držav v razvoju. V kolikor tega ne bo, mislim, da bo ta generacija zamudila izjemno zgodovinsko priložnost, ki jo ima.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Gospa predsednica, v kontekstu naše razprave bi rada pozornost pritegnila k dvema vprašanjema. Najprej, ko bomo predložili predlog glede omejevanja emisij CO2 in glede sredstev, dodeljenih za države v razvoju, ne smemo pozabiti na sedanje gospodarske in finančne razmere, ki jih je povzročila svetovna kriza, ker je določitev ambicioznih ciljev zelo pomembna, a mislim, da je njihovo doseganje še toliko bolj.
Drugič, pozornost moramo posvetiti vprašanju ozaveščenosti državljanov in potrebe po spremembah na področju ekoloških vprašanj. Raziskave, ki so bile lansko leto izvedene v času podnebne konference v Poznańu, so pokazale, da družba podnebne spremebe šteje za zelo resen problem, a meni, da je reševanje tega problema izključno zadeva za oblasti. Zato je potreben poziv, informacijska kampanja, ki bo spremenila ta odnos in spodbujala vedenjske modele, katerih cilj je povečanje učinkovitosti in zmanjšanje potrošnje energije na domovih. Potrebujemo kampanjo, da bomo ljudi ozavestili, da ima način njihovega življenja in dela gospodarsko in ekološko ceno.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Razvoj in mehanizmi sodelovanja in dodeljevanje znatnih sredstev za države v razvoju za reševanje podnebnih sprememb so pomembni ukrepi v smislu sklenitve mednarodnega sporazuma po Kjotu.
Vendar pa najboljši argument, da prepričamo druge države, da bodo spoštovale sporazum, ki je nasledil Kjotski sporazum, zagotavljajo ukrepi, ki jih sprejema Evropska unija, da bi izpolnila zaveze, ki jih je že prevzela.
V primeru sektorjev, ki jih ETS ne pokriva, lahko zadevni ukrepi vključujejo naslednje: obnovo stavb s slabo energetsko učinkovitostjo, ustvarjanje sklada za energetsko učinkovitost v vsaki državi članici in bistveno povečanje stopnje ESRR, ki jo je mogoče uporabljati za povečanje energetske učinkovitosti stavba in za razvijanje javnega prevoza. Ti ukrepi nam bodo omogočili, da po Evropi do leta 2020 ustvarimo približno 7 milijonov delovnih mest.
V primeru sektorjev ETS so za nizkoogljično gospodarstvo potrebni finančni mehanizmi. Posodobitev tehnologije, ki jo uporabljajo evropska podjetja, katerih področje delovanja je proizvodnja energije ali metalurgija, jim bo omogočila uporabo okolju prijazne metode proizvodnje.
Seán Kelly
Gospa predsednica, krčenje gozdov so omenili že mnogi govorniki in popolnoma pravilno je tako - tako industrializirano krčenje gozdov kot tudi individualno krčenje gozdov.
Ko sem prostovoljno delal v Afriki, sem sam opazil, da sem dan za dnem videval ljudi, ki so plezali na goro in porabili ves dan za sekanje lesa svojimi majhnimi sekirami in se popoldne vračali ter nosili svoje majhne butare lesa na glavah ali na kolesih.
Očitno je, da se tega ne moremo lotiti ne da bi reševali celotno vprašanje globalne revščine, saj posamezniki ne bodo prenehali podirati dreves za dobrobit družbe, če to pomeni, da bodo morali sami stradati. Tako bo treba podnebne spremembe in globalno revščino reševati z roko v roki.
Diane Dodds
Gospa predsednica, v tej dvorani se je to jutro mnogo govorilo o državah v razvoju, ki igrajo svojo vlogo pri reševanju podnebnih sprememb in to je zagotovo res. Kot mnogi drugi, bi tudi sama rada pritegnila pozornost k dejstvu, da se bodo morali ta Parlament, Svet in Komisija, da bi se to zgodilo v regijah, kjer je velika revščina, seznaniti z vpletenimi stroški, za reševanje tega pa bo potrebna strategija.
Vendar pa ne bi šla rada iz tega Parlamenta ne da bi povedala, da bo treba pri obravnavi stroškov za reševanje podnebnih sprememb na območjih, kot je moje na Severnem Irskem, na območjih z visokimi energetskimi stroški, prav tako potrebno storiti nekaj za upoštevanje prikrajšanih - kjer so med prikrajšanimi ljudmi visoke ravni pomanjkanja goriva, kjer imamo gospodarsko podlago, ki sloni na malih podjetjih.
Zoran Thaler
(SL) Rad bi izrazil svoje strinjanje s temeljnimi cilji naše strategije, tj. preprečiti, da se klima v povprečju segreje bolj kot za dve stopinji. To je strategija, ki temelji predvsem na omejevanju - manj toplogrednih plinov, manj povišanja temperature.
Bi pa opozoril rad še na eno komponento, tj. na tehnološke preboje, ki so potrebni. Sam verjamem v tehnologijo. Mi samo z omejevanjem ne bomo dosegli svojih ciljev. Potrebujemo večje investicije v tehnološke preboje, predvsem pri umetnem zmanjševanju toplogrednih plinov v ozračju ter pri razvoju fuzijskega reaktorja, in pozivam Komisijo, da se vse bolj in čim bolj ukvarja tudi s tovrstnimi investicijami.
Andreas Carlgren
Gospa predsednica, rad bi se zahvalil poslancem Parlamenta za njihovo predanost k tej razpravi in za njihove daljnosežne prispevke. Seveda široka politična podpora Evropskega parlamenta igra zelo pomembno vlogo pri odločanju evropskega stališča v pogajanjih. Prav tako odkrito pozdravljam resolucijo o podnebnih spremembah, ki jo je pripravil Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane. Zavezanost Parlamenta je zelo pomembna za preostalih 48 dni, ki še ostajajo pred konferenco v Københavnu. Te dni moramo resnično izkoristiti na najboljši možen način. To pomeni, da moramo iti v preostali svet in pritiskati na druge države. Globalna grožnja kliče po globalnem odzivu. V razpravi je bilo omenjeno globalno partnerstvo - s tem se strinjam. Omenjena je bila potreba po doseganju nizkoogljičnega razvoja na globalni ravni - s tem se strinjam. Omenjena je bila potreba po novi zeleni tehnologiji - in tudi s tem se strinjam. Rad bi povedal tudi, da potrebujemo globalni pakt o solidarnosti.
Sedaj grem na sestanek Luksemburškega sveta za okolje, kjer bomo prav tako podrobno razložili mandat EU za konferenco v Københavnu. Tu govorimo o dolgoročnih ciljih EU, ki morajo biti usmerjeni v zmanjšanje emisij za več kot 80 % do leta 2050. Govorimo o tem, kako spodbuditi druge države, naj povečajo svoja zmanjšanja emisij, da bomo lahko tudi dosegli svoje 30-odstotno zmanjšanje emisij. Nenazadnje se to nanaša na zadevo, ki je bila izpostavljena v tej razpravi - namreč na ukrepe za boj proti krčenju gozdov in za trajnostno gozdarstvo, financiranje, o katerem mora odločitev sprejeti Ecofin. Nazadnje pa gre za to, da bomo imeli mandat, ki ga je sprejel Evropski svet. Parlamentu bi se rad zahvalil za njegovo podporo.
Karel De Gucht
član Komisije. - Gospa predsednica, zelo na kratko nekaj točk. Mislim, da po tej razpravi, potem kar je dejal Svet, lahko rečemo, da smo že pripravljeni na to konferenco v Københavnu. Opazil sem zelo široko podporo za naše predloge in to velja za cilje, ki so bili predloženi, finančne zaveze, ki smo jih sprejeli.
Zelo pomemben je tudi skupen dogovor, ki ga imamo z državami v razvoju - zaveze, ki jih sprejemamo do njih, in morda je predvsem pomembno povedati, da smo se prav tako dogovorili za notranje prerazporejanje prizadevanj, ki so bila narejena v Evropski uniji, ker če sprejemamo zaveze in dajemo obljube, a ne dosežemo sporazuma med sabo, ne bomo zelo učinkoviti pri tovrstnih zadevah. Naprej se lahko pomaknemo, če bo Evropski svet te predloge kasneje ta mesec podprl. O tem ne dvomim.
Prav tako pričakujemo, da bodo pomoč ponudili tudi drugi. Potem bomo govorili o Združenih državah, govorili bomo tudi o državah BRIC. Ponuditi morajo svojo pomoč. Mislim, da v Københavnu potrebujemo iskreno in odprto razpravo. Zagotovo ne bo enostavno, to je najmanj kar lahko rečemo, a mislim, da bomo tam resnično razpravljali o naši skupni prihodnosti.
Predsednik -
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 149)
Elena Oana Antonescu  
Stroškov, vključenih v prehod na čiste energetske vire, ne smemo smatrati za gospodarsko breme, ki bo povečalo proizvodne stroške podjetij in javno potrošnjo kot del nacionalnih proračunov, a kot investicija bo to prineslo otipljive koristi v smislu ustvarjanja novih delovnih mest, tehničnih inovacij in čiste infrastrukture, ki bo podprla trajnostni razvoj naših posameznih držav.
Podnebne spremembe predstavljajo grožnjo za okoljsko ravnovesje in naše naravno življenjsko okolje. Evropa mora pokazati pogum in sprejeti trdno držo pri vodenju prizadevanj za boj proti globalnemu segrevanju. Na podlagi premislekov o poštenosti in zgodovinski odgovornosti je treba revnim državam pomagati ne le, da bodo svoja gospodarstva utrdile in jih prilagodile novim izzivom, ampak da se bodo tudi zaščitile pred vplivi globalnega segrevanja, za katere so najbolj dovzetne.
Upam, da bodo tisti, ki se bodo decembra udeležili konference, spoznali, da za zmanjšanje emisij onesnaželacev ni nikakršne alternativne možnosti in da bo odlašanje s kakršno koli odločitvijo v Københavnu glede obveznih ciljev pomenilo neuspeh ne le za konferenco, ampak tudi za večstranski dialog o globalnih temah, ki vplivajo na prihodnost vseh nas.
Nessa Childers  
v pisni obliki. - Pogajanja za nov globalni sporazum o podnebju so sedaj na tanki meji. Zdi se, da ZDA niso sposobne sprejeti zakonodaje za omejitev prekomernih emisij CO2. Zdi se, da Kitajska ni pripravljena sprejeti zavezujočih ciljev. Države v razvoju po pravici trdijo, da niso povzročile te krize.
Evropejci imamo zgodovinsko odgovornost, da počistimo podnebni nered, ki smo ga pomagali ustvariti. Dejansko je naše lahkomiselno zapuščanje okolja vodilo do tega nevarnega spreminjanja našega podnebja. To ni le okoljsko vprašanje in ni le gospodarsko vprašanje, ampak je tudi vprašanje mednarodne socialne pravičnosti. Svojim kolegom se pridružujem in podpiram pozive, da mora Evropa ponuditi realno financiranje za svet v razvoju, da bi mu pomagala v boju proti podnebnim spremembam in tako prekinila mrtvo točko v pogajanjih.
Potrebno je novo in dodatno financiranje (obstoječa obljuba v višini 0,7 % se ne sme spreminjati) in to mora biti zadostovati temu, da bo državam v razvoju z nujnimi ukrepi za blažitev in prilagajanje omogočilo boj proti podnebnim spremembam. Nekateri pravijo, da si ne moremo privoščiti takšnega novega financiranja. Vendar pa je večina vlad bankam, ko so prosile za pomoč, vključno z irsko vlado, še prehitro zagotovila več milijard davkoplačevalskega denarja. Naša gospodarstva si bodo opomogla, okolje pa si ne bo...
Vasilica Viorica Dăncilă  
v pisni obliki. - (RO) Podnebne spremembe predstavljajo eno najresnejših groženj ne le za okolje, ampak tudi za gospodarstvo in družbo. Donos pridelkov iz leta v leto niha, nanj pa zelo vplivajo spremembe v ekstremnih podnebnih pogojih. To vpliva na vsak sektor v gospodarstvu, a kmetijstvo ostaja najranljivejše.
Mislim, da je treba ta problem reševati na dva načina:
potreben je akcijski načrt za najbolj prizadeta območja, ki vključuje: uporabo določenih rastlinskih vrst, ki so odporne na nove podnebne pogoje, prilagoditev koledarja kmetijskih dejavnosti na nove pogoje, pogozdovanje, gradnjo zelenih hiš, upravljanje vodnih virov iz kmetijstva in spremembo onesnažene zemlje v okolju prijaznejšo;
drug ukrep mora biti načrt za prihodnost, ki je usmerjen v odpravo vzrokov za podnebne spremembe za spodbujanje globalnega gospodarstva, ki temelji na zmanjšanih emisijah ogljika skupaj s spodbujanjem energetske varnosti.
Prav tako mislim, da je pomembno, da izdelamo strategije za preprečevanje in obvladovanje naravnih katastrof, saj se v zadnjih desetih letih pogosto pojavljajo suše in poplave in kažejo neugoden učinek tako na kmetijsko pridelovanje kot tudi na rastlinstvo in živalstvo.
Močno podpiram Evropsko unijo, da ohrani svoj vodilni položaj v tem boju proti podnebnim spremembam. Zaradi sedanjih gospodarskih težav ne sme zdrsniti na drugo mesto.
Adam Gierek  
Že pet let sem priča temu, kako tu v Evropskem parlamentu določena skupina ljudi, zbranih iz vseh političnih skupin, a predvsem Zelenih in Socialdemokratov, razvnema histerijo glede podnebnih sprememb, ki ji ni primere. Ta histerija se pretkano ohranja preko govorov predsednika Komisije in tudi nekdanjega predsednika Parlamenta, ki nam predstavljata vesoljni potop, ki si ga ne moremo predstavljati in za katerega trdijo, da bo posledica podnebnih sprememb.
Ljudje, ki o tej zadevi razmišljajo razumno, so obtoženi pomanjkanja moralnih načel in preprosto - kakor se je danes zgodilo z mano - ne dobijo priložnosti, da bi spregovorili na "demokratičen" način. Gospodarske odločitve, ki jih vsebuje podnebni in energetski sveženj in so bile sprejete na podlagi ne preveč verodostojne hipoteze za vzrok podnebnih sprememb, niso le cinično roganje zdravi pameti, ampak so tudi znamenje prihodnje gospodarske katastrofe in civilizacijskega prevrata. Zahtevati bi morali pošteno razpravo, ki temelji na mnenjih celotnega objektivnega sveta znanosti o temi sedanjih podnebnih sprememb in njenih vzrokov in predvsem o metodi za reševanje njihovih učinkov.
Zita Gurmai  
Da bi zagotovili uspeh v boju proti podnebnim spremembam, moramo v Københavnu doseči ambiciozen in obsežen globalni sporazum. Vprašanje financiranja je postalo vodilna misel sporazuma v Københavnu. Vsaka država mora k financiranju prispevati svoj delež za boj proti podnebnim spremembam, in sicer glede na svoje vire in gospodrske zmožnosti. Evropska unija igra pomembno vlogo pri financiranju podnebnega programa in zanj prevzema zavezo. Glede na ocene za zagotavljanje podpore za države v razvoju in na podlagi izračunov za obdobje 2010-2012 bo znesek v višini 5-7 milijard EUR, ki je vsako leto potreben za financiranje, pomenil znatno breme tako za EU kot za nacionalne proračune.
Vendar pa nazadnje mislim, da je pomembno, da Evropska unija, ko premišljuje o tem, kako razporediti finančno breme, ki izhaja iz prihodnjih mednarodnih zavez glede financiranja za podnebje, upošteva zmožnosti posameznih držav članic in omejitve njihove produktivne zmogljivosti. Prav tako verjamem, da mora vsak evropski državljan sodelovati v boju proti podnebnim spremembam in da so za dosego tega potrebne obsežne kampanje za varčevanje z energijo.
Edit Herczog  
Dandanes nam je že jasno, da med nevarnostmi, ki grozijo Zemlji, do sedaj največjo težavo povzročajo toplogredni plini, zlasti emisije ogljkovega dioksida. Medtem ko se to sedaj zdi v vladajočih političnih krogih ideološka razprava, pa to vprašanje določa meje za gospodarske priložnosti in razvoj, ki določajo prihodnje investicije na teh področjih. Ko v Evropskem parlamentu govorimo o podnebnih spremembah in pripravah na konferenco v Københavnu, ne smemo pozabiti, da so bili z našo odobritvijo podnebnega in energetskega svežnja položeni temelji za Evropsko energetsko politiko, ki prednosti ne daje le vse večji konkurenčnosti in krepitvi zanesljivosti preskrbe, ampak tudi energetsko učinkovitost, okolju prijazno proizvodnjo energije in obrambo interesov potrošnikov. Tretji energetski sveženj je ustvaril priložnost s tržne perspektive, podnebni sveženj pa jo je ustvaril iz ureditvene perspektive za nove vlagatelje in gospodarske subjekte, da bodo lahko vstopili na evropski energetski trg. To je ključ do evropske politike o podnebnih spremembah in njenih Københavnskih ciljev. Potrebujemo nove investicije v energijo, nove tehnologije in nove gospodarske subjekte. Navsezadnje lahko znatno zmanjšanje emisij ogljikovega dioksida dosežemo tako na evropski in globalni ravni, če bomo razvili in izvajali nove tehnologije. Nedavne evropske odločitve to poenostavljajo. Na tej poti moramo še bolj napredovati.
Marian-Jean Marinescu  
Dosežen sporazum v Københavnu bo na globalni ravni zagotovil potreben zagon za usklajevanje ukrepov, ki jih je treba sprejeti proti podnebnim spremembam. Podnebna kriza mora biti neločljivo povezana z gospodarsko krizo. To zagotavlja priložnost, da se bomo lahko pomaknili iz netrajnostnega gospodarstva, ki temelji na omejenih naravnih virih, v trajnostno gospodarstvo. Poleg spodbujanja strategije za zanesljivost preskrbe z energijo in za energetsko učinkovitost mora Evropa izdelati načrt za vlaganja v nove energetske tehnologije. Spodbujanje zelenih tehnologij na ravni Skupnosti ne vključuje le iskanja alternativne rešitve za energetsko krizo, ampak tudi povečanje gospodarske rasti in ustvarjanja novih delovnih mest. Po drugi strani pa dosega sporazuma v Københavnu ponuja priložnost za spodbujanje prihodnjih povezav med sistemom EU za trgovanje z dovoljenji za emisije in regionalnimi ali zveznimi sistemi trgovanja v ZDA in drugih državah, ki izvajajo takšen sistem ali podobne sisteme. Nenazadnje pa mora EU sprejeti enotno stališče za vzdrževanje svoje glavne vloge v pogajanjih. Prav tako mora biti aktivno vključena v krepitev obstoječih partnerstev v podnebnem sektorju z državami v razvoju, pa tudi pri ustvarjanju novih partnerstev, kjer še ne obstajajo.
Wojciech Michał Olejniczak  
Mesec in pol pred vrhom v Københavnu in ob upoštevanju podnebnih sprememb, ki se jim ni mogoče izogniti, svet pričakuje od nas, da bomo sprejeli specifične ukrepe - ukrepe, ki kažejo odgovornost in skrbno premišljenost v zvezi s skupnim delom za ljudi in njihovo varnost. Vsi smo seznanjeni s poročili Mednarodnega odbora za podnebne spremembe, v katerih je jasno navedeno, da je večina segrevanja, opaženega v zadnjih 50 letih, posledica človeške dejavnosti. Podnebna vprašanja so postala geopolitična in gospodarska prednostna naloga 21. stoletja, prednostna naloga, za katero so potrebne odločitve, ki so drzne in temeljijo na dolgoročnih ukrepih.
Za dosego svetovnega soglasja je nujno določiti podnebne pogodbe, s katerimi bomo po letu 2012 gradili nove modele za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov. Kjotski protokol je bil prvi korak k spremembi miselnosti svetovnih vlad glede vprašanja zaščite okolja. Nadaljevati moramo s tem načinom razmišljanja. Vendar pa je dejstvo, da se ne moramo omejiti le na zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v razvitih državah, kot sta ZDA in Kitajska.
Pomembno je, da podpremo manjše, revnejše države, ki imajo težave z uvajanjem alternativnih, zelenih energetskih virov. To ni le stvar finančne podpore, ampak tudi izobraževanja in izmenjave izkušenj pri ustvarjanju zelenih gospodarstev. Ko sprejemamo odločitve, moramo pomisliti tudi na državljane. Obvestiti in poučiti jih moramo, ter jih prepričati, da bodo vlagali v zaščito okolja. Kot z vsakim političnim ukrepom na področju varnosti sta nepogrešljiva podpora in sodelovanje državljanov.
Sirpa Pietikäinen  
Gospa predsednica, gospe in gospodje, na dnevni ravni pridobivamo nove rezultate raziskav o napredovanju podnebnih sprememb, ki kažejo, da spremembe neprestano napredujejo in to hitreje, kot je bilo prej predvideno. Če želimo ohraniti zemljo v stanju, na kakršnega se je tu prilagodilo življenje, bomo morali do leta 2050 ustvariti gospodarstvo, ki je nevtralno glede uporabe ogljika. V luči teh študij podnebnih ciljev EU ni mogoče označiti za preveč ambiciozne. Vsi vemo, kako resen je problem. Kljub temu pa še vedno zapravljamo čas z razpravami o tem, ali smo stoodstotno prepričani, da ljudje povzročamo podnebne spremembe ali ne. Nepripravljenost za izvajanje pravih ukrepov je nerazumljiva, še zlasti, ker zdaj že dolgo časa vemo, kako izvajati spremembe, in poznamo tehnologije, ki so potrebne za to, hkrati pa izboljševati kakovost življenja z uporabo nove tehnologije. Za to inertnost obstaja psihološko pojasnilo. Nekateri naši vedenjski modeli trmasto nasprotujejo spremembam, medtem ko se preostali spreminjajo le počasi. Edini problem je, da nam je zmanjkalo časa. Eno izmed najresnejših vprašanj ob koncu leta je pripravljenost EU, da poskuša odločno zagotoviti, da bo sporazum, dosežen v Københavnu, kos podnebnemu izzivu. Unija se mora jasno zavezati k 30-odstotnemu zmanjšanju emisij do leta 2020 in k 80-odstotnemu do leta 2050. Del sporazuma bo verodostojna obljuba EU, da bo pomagala državam v razvoju s prenosom informacij in tehnologije in z ustrezno denarno pomočjo.
Rovana Plumb  
v pisni obliki. - (RO) V naslednjih 50 letih bodo imele podnebne spremembe pomemben vpliv na pomembne gospodarske sektorje, kot so kmetijstvo, prevoz, ekosistemi, turizem in zdravje.
Podnebne spremembe bodo vplivale tudi na gospodinjstva, podjetja in določene skupine v družbi, zlasti na starejši, invalidni ljudje in družine z nizkimi dohodki. EU je odločena, da bo hitro ukrepala in zmanjšala emisije toplogrednih plinov. Vendar pa za lajšanje vpliva podnebnih sprememb ni dovolj, da zmanjšamo le emisije toplogrednih plinov. Kratkoročno so potrebni dodatni ukrepi za lajšanje tega problema.
Pričakovati je, da bodo učinki podnebnih sprememb znatnejši, kot je bilo predvideno, in da bo do njih prišlo ne glede na ukrepe, ki jih bomo izvajali za njihovo lajšanje. Posledično so potrebni ukrepi za krepitev odpornosti naravnih in človeških sistemov v boju proti podnebnim spremembam, z drugimi besedami, politik za prilagajanje.
Te politike se uporabljajo v EU, a potrebne so tudi na globalni ravni. Zato mora biti konferenca v Københavnu uspešna na mednarodni ravni. Za razvoj zelenih gospodarstev potrebujemo globalni pakt o solidarnosti s spodbujanjem določenih čistih tehnologij, ki bodo zagotovile delovna mesta, pa tudi zaščitile okolje ini zdravje prebivalstva.
Pavel Poc  
EU je svetovna voditeljica v boju proti podnebnim spremembam. Ta položaj nam jasno daje odgovornost, da pomagamo državam v razvoju. Ko zagotavljamo pomoč, moramo biti odgovorni za visoko raven njenih posledic. Če naj bi države v razvoju dobile 30 milijard EUR na leto za svoja prizadevanja za lajšanje učinkov podnebnih sprememb, potem morata biti cilja tega ukrepa podnebna pravica in solidarnost. Ne smemo dovoliti cilja ali izida, ki bi sprožil nove napetosti z izkrivljanjem na področju socialnega in političnega razvoja. Povezave med državami v razvoju in razvitimi državami so zelo zapletene. Ko predajamo sredstva, si moramo pogledati vse mogoče vplive razvojne pomoči, vključno s političnimi posledicami in posledicami, povezanimi s prebivalstvom. Največji delež sredstev mora biti usmerjen v podpiranje izobraževanja in informacjiske tehnologije. Celo v Evropskem parlamentu nismo vsi prepričani, da so podnebne spremembe resnična grožnja. Če ne bomo razumeli resničnostni podnebnih sprememb in njenih posledic za ciljne države, ne bo naša pomoč nič več kot le podkupnina, ki jo bomo za našo blaginjo plačali vladam tistih držav, katerih prebivalci nimajo takšne blaginje. Če ambicioznih ciljev EU ne bodo ustrezno odražale druge večje stranke - ZDA, Kitajska, Indija in države Južne in Srednje Amerike -, se bo morala EU osredotočiti na krepitev svojih notranjih ukrepov in mehanizmov za prilagajanje, zlasti v povezavi z zdravjem in varnostjo prebivalcev EU.
Daciana Octavia Sârbu  
v pisni obliki. - Pogajanja v Københavnu o financiranju držav v razvoju bodo ključna, če bo ta vrh uspešen. Že sedaj so nekatere afriške države dejale, da se ne bodo mogle zavezati k tovrstnemu sporazumu, ki ga potrebujemo v Københavnu, če ta ne bo vseboval primernih ukrepov za financiranje ublažitev in prilagoditev v državah v razvoju. Tu imamo dve točki, in sicer je prva ta, da morajo biti javna sredstva, ki se dajejo tem državam v razvoju, nova in dodatna sredstva in ne smejo prihajati iz obstoječih proračunov. Druga točka je, da niso le javna sredstva tista, ki jih je mogoče uporabljati v tem okviru; poleg zagotavljanja neposredne pomoči je mogoče ukrepati tudi za spodbujanje vlaganja zasebnega sektorja v nizkoogljična gospodarstva. Obseg, v katerem je pripravljen zasebni sektor vlagati v države v razvoju bo odvisen od mednarodnih sporazumov o sistemih trgovanja z emisijami. Sporazumi o tem vprašanju bosta zagotovili usklajenost politik in stabilnost, ki bosta zasebnemu sektorju dali zaupanje za ustrezno vlaganje v države v razvoju. Zato moramo biti v pogajanjih usmerjeni tako k obsežnim zavezam glede javnega financiranja kot tudi h konkretnim ukrepom za zagovaljanje vlaganja s strani zasebnega sektorja.
(Seja je bila prekinjena ob 11.55 in se je nadaljevala ob 12.00)
