Območje Sporazuma Generalne komisije za ribištvo v Sredozemlju (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je poročilo o predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o nekaterih določbah za ribolov v območju Sporazuma GFCM (Generalne komisije za ribištvo v Sredozemlju), ki ga je v imenu Odbora za ribištvo vložil gospod Crescenzio Rivellini - C7-0204/2009 - (Α7-0023/2011).
Crescenzio Rivellini
Gospod predsednik, gospe in gospodje, cilj tega predloga uredbe je prenesti nekatera priporočila, ki jih je sprejela Generalna komisija za ribištvo v Sredozemlju (GFCM), da bi pomagali izboljšati pravno varnost in naredili pomemben korak proti poenostavitvi.
Priporočila, ki jih je sprejela GFCM so bila v zakonodajo EU do zdaj prenesena le začasno, in sicer z letnimi uredbami o ribolovnih možnostih. Trajna narava tega priporočila pa zahteva trajnejši pravni instrument za njegov prenos v pravo Skupnosti. Zato je primerno, da se zadevna priporočila prenesejo s pomočjo enotnega zakonodajnega akta, ki mu je prihodnja priporočila mogoče dodati s spremembami k temu aktu.
Kar zadeva vsebino priporočil, ki jih je sprejela GFCM, so v naslovu II predloga uredbe ("Tehnični ukrepi") številne omejitve ribolova v Lionskem zalivu, ki zadevajo mreže, ki se lahko uporabljajo (člen 5), izdajo posebnih ribolovnih dovoljenj in varstvo naravnih habitatov.
Ladje, ki imajo dovoljenje za ribolov delfink, pa prejmejo posebno dovoljenje in se dodajo na seznam, ki ga država članica posreduje Komisiji (člen 13). Glede ribolovnega orodja pa predlog uredbe natančno določa najmanjšo velikost mrežnega očesa v Sredozemlju (člen 15) in v Črnem morju (člen 16) ter prepoveduje uporabo vlečnih strgač in vlečnih mrež pod 1000 m globine (člen 17).
Naslov III obravnava nadzorne ukrepe. Med drugim je predvideno, da vsaka država članica po običajni poti za obdelavo podatkov Komisiji pošlje posodobljen seznam plovil skupne dolžine več kot 15 metrov, ki plujejo pod njeno zastavo, so registrirana na njenem ozemlju in jim z izdajo dovoljenja za ribolov dovoli loviti v območju GFCM (člen 18).
Poglavje 2 obravnava ukrepe držav pristanišč. Področje uporabe zadeva ladje tretjih držav, ki bodo lahko nadzorovane in pregledovane pri iztovarjanju in pretovarjanju (člen 21). Poleg tega države članice ne dovolijo uporabe svojih pristanišč ladjam tretjih držav, ki ne plujejo pod zastavo ene od članic GFCM, če je ladja opravljala nezakoniti, neprijavljeni in neregulirani ribolov, ali če nima veljavnega dovoljenja za ribolov (člen 23).
Naslov IV (Sodelovanje, obveščanje in poročanje) predloga uredbe predvideva, da Evropska komisija in države članice sodelujejo in izmenjujejo informacije z izvršilnim sekretarjem GFCM (člen 24) ter da mu v predvidenem roku posredujejo statistične matrike (registrska številka ladje, zmogljivosti, bruto tonaža, konjske moči itd.).
V zvezi z določbami iz naslova V (Končne določbe) zlasti člen 28 dovoljuje Komisiji, da na podlagi soglasja Evropskega parlamenta in Sveta z delegiranimi akti spremeni tiste, ki zadevajo nebistvene elemente zadevnega zakonodajnega akta v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).
Poleg tega opažamo, da se od pogodbenic GFCM zahteva, da od datuma, ki ga določi GFCM, zagotovijo celovito izvajanje dogovorjenih ukrepov. Pravočasen prenos je torej potreben, da bi takšni mednarodni ukrepi začeli neposredno veljati za fizične ali pravne osebe na ravni Unije in da bi se v tej zvezi zagotovila pravna varnost.
Vendar pa se zaradi dolgega časovnega obdobja zdi, da je redni zakonodajni postopek v tem posebnem primeru preobsežen, kar zadeva vprašanja v zvezi s prenosom sprememb določb člena 28, kar po mojem mnenju ni temeljnega pomena in o čemer se je že razpravljalo in dogovorilo v okviru držav članic, v delovni skupini, v Svetu in tud med samo sejo, še preden se je predlog posredoval oziroma se je to sprejelo na letnem zasedanju GFCM.
Dejstvo, da Evropska unija ni mogla zagotoviti tega prenosa v evropsko pravo v predpisanem obdobju, lahko velja za kršitev njenih mednarodnih zavez. To bi lahko zmanjšalo verodostojnost Evropske unije znotraj GFCM in drugih mednarodnih organizacij za upravljanje ribištva.
To dela slabo uslugo Evropski uniji, zagotovo pa bo še bolj podžgalo kritike Unije, ki bi lahko posumili, da Evropska unija zapravlja čas za nepomembnosti, namesto da bi se osredotočila na bolj temeljna vprašanja.
Na koncu je treba opozoriti, da so v sistem delegiranih aktov vključeni tudi pomembni zaščitni ukrepi, kot sta možnost ugovora dveh sozakonodajalcev, Parlamenta in Sveta, v zvezi s posebnimi akti, ki jih Komisija sprejema na podlagi svojih prenesenih pooblastil, in možnost popolnega umika pooblastil, če sozakonodajalca nista zadovoljna s tem, kako jih Komisija izvaja.
Zato menim, da je člen 28 o delegiranih aktih dober kompromis, o katerem bomo v vsakem primeru na drogu obravnavi ponovno razpravljali s Svetom, da bi dosegli končni sporazum. Ta pristop je v skladu s poročilom gospe de Brún o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 998/2003 o zahtevah v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, ki se uporabljajo za netrgovske premike hišnih živali in s poročilom gospoda Romeva o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o uvedbi programa za dokumentacijo o ulovu navadnega tuna.
Predsednik
(glede na dejstvo, da je gospod Rivellini smel prekoračiti čas, ki mu je bil dodeljen za govor) Gospod Rivellini, prepričan sem, da boste v svoji pisarni obesili eno veliko mojo sliko. V zahvalo za to, kar se je zgodilo danes, vam jo lahko pošljem in tudi podpišem.
Maria Damanaki
članica Komisije. - Gospod predsednik, jaz vaše slike ne bi obešala, zato bom morala biti kratka.
Najprej bi se želela zahvaliti gospodu Rivelliniju za njegovo delo pri tem poročilu. Zelo sem vesela, da Odbor za ribištvo in Parlament tako zelo podpirata vsebino tega pomembnega predloga. Zlahka se lahko strinjam s celovito predstavitvijo gospoda Rivellinija in tudi z dejstvom, da je izvajanje različnih ukrepov, ki jih je sprejela GFCM, ključnega pomena za zagotovitev trajnostnega upravljanja ribolovnih virov v Sredozemskem morju.
To moramo storiti, ker Sredozemsko morje to tudi zares potrebuje. To moramo storiti, če želimo zagotoviti biotsko raznovrstnost v Sredozemlju in poskrbeti, da se Sredozemsko morje ne bo spremenilo v mrtvo morje. Dovolite mi, da omenim samo eno institucionalno vprašanje, o katerem je govoril tudi gospod Rivellini.
Kot veste, priporočila GFCM postanejo od datuma, ki jih GFCM določi, zavezujoča za Evropsko unijo in v skladu s Pogodbo tudi za države članice. Pravočasen prenos je torej potreben, da bi takšni mednarodni ukrepi začeli neposredno veljati za fizične ali pravne osebe na ravni EU in da bi se v tej zvezi zagotovila pravna varnost. Preprečiti moramo, da bi se prenos ukrepov GFCM pretvoril v sodobno inačico zgodbe o Sizifu. Sprejetje te uredbe je potrebno, da bi se prenesli ukrepi, ki jih je GFCM sprejela v zadnjih letih. A GFCM bo najverjetneje zelo kmalu sprejela nove spremembe, ki jih bo treba v nekem določenem roku prenesti v pravo EU. Torej se nam bo to vedno znova dogajalo.
Zato menim, da bi Komisija morala dobiti pooblastila za prenos vseh prihodnjih sprememb v pravo EU. Zelo me skrbi, da bo omejitvi pooblastil, prenesenih Komisiji, sledilo tveganje, da se prenosi več ne bodo opravljali pravočasno. To je nekaj, čemur se moramo izogniti. Ne gre za to, da se izogibamo pristojnosti Evropskega parlamenta pri teh vprašanjih: zagotoviti moramo samo pravočasen prenos. Bojim se, da to s takšnim postopkom ne bo mogoče.
Zato mi je žal, da se institucije ne morejo dogovoriti o tem pomembnem vprašanju. Želim poudariti, da bi takšne zamude lahko ogrozile zmožnost EU, da izpolni svoje mednarodne obveznosti, lahko pa tudi zmanjšajo njeno verodostojnost v mednarodnih organizacijah za ribištvo.
Vendar pa menim, da moramo hitro napredovati k sprejetju te uredbe, zato stališče Evropskega parlamenta pozdravljam kot korak v pravo smer. Upam, da nam bodo nadaljnji, podobni koraki omogočili, da ponovno odpremo pogajanja o predlogu in nadaljujemo z njegovim sprejemanjem. Obenem moramo še naprej preučevati najučinkovitejše načine za prenos ukrepov, ki jih sprejemajo regionalne organizacije za upravljanje ribištva, v pravo EU.
Komisija bo še naprej iskala boljše rešitve, zato vas vabim, da združimo moči. Še enkrat bi se želela zahvaliti gospodu Rivelliniju za poročilo in odboru za njegova prizadevanja v zvezi s tem pomembnim vprašanjem.
Alain Cadec
Gospod predsednik, najprej bi rad rekel, da nam je tu v Strasbourgu čisto dobro. Gospa komisarka, gospe in gospodje, na začetku bi se želel zahvaliti gospodu Rivelliniju za njegovo poročilo in pogajanja s Svetom in Komisijo, ki so trajala od leta 2009.
To poročilo, ki je bilo ustavljeno do začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe in novih predpisov o izvedbenih ukrepih, zdaj prenaša priporočila, ki jih je na prvi obravnavi sprejela Generalna komisija za ribištvo v Sredozemlju (GFCM).
Ta priporočila, ki jih je sprejela GFCM, se nanašajo na uvedbo nekaterih omejitev ribolova v Lionskem zalivu, ki zadevajo mreže, ki se lahko uporabljajo, izdajo dovoljenj za opravljanje ribolova in predvsem na varstvo naravnih habitatov. To poročilo je ključnega pomena, saj določa zaprta območja za ribolov v Sredozemskem morju.
Glede ribolovnega orodja besedilo določa najmanjšo velikost mrežnega očesa v Sredozemskem in Črnem morju ter prepoveduje uporabo vlečnih strgač in vlečnih mrež pod 1000 m globine. Ni treba omenjati, da me ta ukrep zelo veseli.
Najmanjša velikost mrežnega očesa določene vlečne opreme bo določena kot: bodisi kot mreža s kvadratastimi očesi velikosti najmanj 40 mm na vreči ali - na podlagi ustrezno utemeljene zahteve lastnika plovila - mreža z rombastimi očesi velikosti 50 mm, ki mora imeti priznano selektivnost velikosti, ki je enaka ali večja od mrež s kvadratastimi očesi velikosti 40 mm.
Poročevalec poziva tudi k nujno potrebnem pregledu veljavne uredbe o izvedbenih aktih in pojasnilu stališča Parlamenta o tem vprašanju. O tem ste pravkar govorili vi, gospa komisarka.
Komisija mora do 30. junija 2012 Parlamentu in Svetu predstaviti poročilo o izvajanju te določbe, za katero mora predlagati prilagoditve.
Upam, da bo to poročilo na voljo še pred drugo obravnavo tega besedila.
Kriton Arsenis
v imenu skupine S&D. - (EL) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, Sredozemsko morje predstavlja zelo majhen del našega planeta, samo približno 1 % njegovih morij, in vendar je zelo bogato: ima 8 do 9 % morske biotske raznovrstnosti. Polovica vseh evropskih ribiških plovil je v Sredozemskem morju, 60 % delovnih mest in zaposlitev v ribištvu je v Sredozemskem morju, žal pa je do prelova prišlo pri 54 % rib, 32 do 36 % pa je zunaj svojih bioloških meja. Kaj je vzrok za to? Očitno je to dosedanji neuspeh skupne ribiške politike, večkratni neuspeh, da uporabimo naše skupne odločitve, to pa so predvsem odločitve, ki smo jih sprejeli brez vsakršnega upoštevanja znanstvenih dognanj, odločitve, ki jih sprejemamo subjektivno na podlagi slabo premišljenih nacionalnih interesov.
Leta 2006 je Komisija poskušala rešiti problem Sredozemskega morja. Imeli smo uredbo o ribolovu v Sredozemskem morju, vendar pa se problemi ne ustavijo pri tem, kar počnejo države članice Evropske unije. Ribolov v Sredozemskem morju in prihodnost staležev sta odvisna od tega, kar za skupni vir naredijo vse sredozemske države, tako znotraj kot zunaj Evropske unije, in če ne bomo ukrepali skupaj, bo ta vir zelo ogrožen.
Nadaljevali smo s prvo obravnavo tega poročila in žal moram reči, da je Svet, ki danes v Parlamentu ni prisoten, nenavadno vztrajal pri vprašanju podpore izvedbenim ukrepom. Svet mora razumeti, da je treba Lizbonsko pogodbo izvajati, in sprejeti mora pravico Parlamenta do sodelovanja pri teh odločitvah in sprejemanju delegiranih aktov.
Raül Romeva i Rueda
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospod predsednik, zadnji dve desetletji izvajanja SRP sta pokazali, da se z ločenim obravnavanjem ribištva v Sredozemskem morju prek predpisov v zvezi z mrežnimi očesi samo ohranjajo dvojni standardi na področju upravljanja ribištva v Evropi: tj. atlantski in sredozemski.
S tem so se v Sredozemskem morju ukoreninili slabo upravljanje, nezadostno izvrševanje in prelov. S preteklostjo bo mogoče odločno prelomiti samo, če bodo zainteresirane strani iz Sredozemlja - od ribičev do vlad - prevzele odgovornost skupaj z zainteresiranimi stranmi z Atlantika, za katere veljajo skupni standardi in uradni postopki. Ne sredozemski morski ekosistemi in ribji staleži ne ribiči in družba na splošno si ne morejo privoščiti, da bi SRP pri tokratnem celovitem obravnavanju ribištva v Sredozemskem morju ponovno doživela neuspeh.
Evropsko ribištvo v Sredozemskem morju ne sme več veljati za nekaj oddaljenega in mora biti v celoti in odločno zajeto v vseh vidikih nove SRP. To pomeni, da je treba politiki ohranjanja zagotoviti nov in dobro razvit operativni načrt za upravljanje ribolovnega napora v sredozemskem ribištvu. Ta bi moral prispevati k uresničitvi istih standardov ohranjanja kot uveljavljeni operativni načrt, ki se uporablja za ribištvo v Atlantiku.
Ashley Fox
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, na začetku bi se rad zahvalil gospe komisarki Damanaki za njen nedavni predlog za zaustavitev grozne prakse izločanja zavržkov. V času, ko staleži rib upadajo in ko določeni prebivalci tega sveta nimajo dovolj hrane, je sramotno, da ulovimo dobro ribo, jo ubijemo, nato pa jo vržemo nazaj v morje za hrano galebom in rakom. Upam, da se bo ta zakonodaja začela nemudoma izvajati, da bi se ta sramotna praksa lahko čim prej ustavila.
Poleg nedavne napovedi gospe komisarje pozdravljam tudi priporočila GFCM. Predvsem pozdravljam tista priporočila, ki se nanašajo na ribolovno orodje, zlasti na uvedbo najmanjše velikosti očes, ki se lahko uporablja v Sredozemskem in Črnem morju, ter na prepoved uporabe vlečnih strgač in vlečnih mrež pot tisoč metri globine. To bo prispevalo k večji trajnosti našega ribištva.
Skupina ECR v celoti podpira to poročilo, sam pa se gospe komisarki Damanaki še enkrat zahvaljujem, da se je zavzela za prepoved izločanja zavržkov.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Gospod predsednik, na današnji razpravi bi morali poudariti, da je Sredozemsko morje obdano s kopnim, ki pripada trem celinam, kar je edinstven pojav na svetu. To je stičišče mnogih kultur, vključno z državami članicami in različnimi drugimi državami. S tem se ustvarjajo razmere, v katerih najpomembnejše vprašanje na področju upravljanja ribolovnih virov za Evropsko unijo predstavlja ureditev določb v zvezi z ulovi, izdajo dovoljenj in oblikovanjem metod nadzora za ladje, ki plujejo v tem območju. Ribištvo in plovba v tem območju cvetita že več kot tisoč let, izkoriščata pa bogatost morskih živalskih vrst Sredozemskega morja.
Da bi se ohranilo ravnovesje in zagotovila pošteno porazdelitev teh dobrin za namen izkoriščanja, je treba podpreti pobude, o kakršnih govori tudi to poročilo. Rad bi se zahvalil gospodu Rivelliniju za njegovo poročilo, ki na realen in natančen način opredeljuje načela za upravljanje virov Sredozemskega morja in ki bo prispeval k zaščiti tega občutljivega ekosistema.
Guido Milana
(IT) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, mislim, da bo ta ukrep pomenil, da bodo vprašanja v zvezi s Sredozemskim morjem dosegla celo še bolj zavezujočo raven, kot smo uspeli doseči z akti, ki so se izvajali do zdaj. Mislim, da je akt, o katerem govorimo danes, precej pomembnejši od učinkov uredbe EU iz leta 2006.
Mislim, da vsebuje tudi odziv na nekatere omejitve navedene uredbe, ki je zaradi svoje enostranske narave v velikih delih ribiškega sektorja pustila vtis, da Evropa izpolnjuje svoje obveznosti, druge sredozemske države pa ne. Menim, da bi bilo s strateškega vidika pametno, da se vprašanja lotimo s tega vidika in s temi značilnostmi. Mislim, da se moramo gospodu Rivelliniju na tem zasedanju uradno zahvaliti za delo, ki ga je opravil in ki je bilo deležno splošne podpore.
Vendar pa se mi dozdeva, da se zaradi dejstva, da tega vprašanja ne moremo rešiti na prvi obravnavi in da bomo imeli drugo, zlasti kar zadeva tolmačenje člena 28 te uredbe, postavlja eno vprašanje: Parlament je tokrat na strani Komisije. Parlament v bistvu pravi, da je prav, da je za te delegirane akte odgovorna Komisija; v Svetu je v zvezi s tem čutiti nekaj nasprotovanja, njihova odsotnost danes pa je mimogrede pomenljiva.
Ta akt pomeni, da je Parlament zdaj prepričan, da bo delo na ohranjanju biotske raznovrstnosti, na ohranjanju številčnosti rib v tem pomembnem morju, pomagalo ribičem zagotoviti prihodnost. Mislim torej, da se je treba v naslednji stopnji procesa ponovno osredotočili na idejo o soodločanju. Ti delegirani akti so delegirani z razlogom, zato je danes za njih odgovorna Komisija, medtem ko morajo biti mednarodni sporazumi, ko do njih pride, jasna odgovornost Parlamenta.
Jim Higgins
(GA) Gospod predsednik, z veseljem sprejemam to poročilo, ki ga bom zagotovo podprl, ko bo prišlo v Parlament.
Generalna komisija za ribištvo v Sredozemlju je bila ustanovljena leta 1949 in zajema tudi Črno morje.
Gospod predsednik, najprej bi rad v celoti izrazil strinjanje s pripombami enega od prejšnjih govornikov, gospoda Foxa, ki je pohvalil gospo komisarko za dokončno odpravo in prepoved sramotne prakse izločanja zavržkov. Odlično, gospa komisarka. To je bil zelo pameten ukrep in za to smo vam izredno hvaležni.
Drugič, v zvezi z vprašanjem Sredozemskega in Črnega morja, je treba reči, da oba dobesedno predstavljata raj, ko gre za ribogojstvo in okolje. Kar ste, ali bolje, kar smo storili tukaj, je, da smo povezali vse pomembne elemente. Na primer: ukrepi na področju ohranjanja, upravljanja, izkoriščanja, spremljanja, trženja in izvrševanja, saj je izvrševanje pomembno z vidika ribogojstva in proizvodov iz ribogojstva.
S tem se dejansko združujejo različne niti. Kar smo imeli do zdaj, so različne resolucije in različni predpisi, s tem pa smo jih povezali v en smiseln, celovit sveženj.
Zaščitni znak svežnja sta: jasnost in poenostavitev, da bi lahko vsi razumeli, za kaj točno gre. Upam, da bo to, kar počnemo s sprejetjem in uveljavitvijo tega poročila, zagotovilo poenostavljen, uporaben, učinkovit okvir za Sredozemsko in Črno morje.
Barbara Matera
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, strinjam se s poročevalcem, da je treba poenostaviti ribolovna pravila z uredbo, ki bo lahko izvajala priporočila Generalne komisije za ribištvo v Sredozemlju.
Strinjam se s cilji in načeli, ki se uporabljajo v skupni ribiški politiki, vendar menim, da morajo vse obalne države članice zagotavljati pravo ravnovesje med družbenogospodarsko vrednostjo in zaščito ekosistemov. Mislim, da moramo zato zahtevati, da se zaščitijo posebni interesi lokalnih skupnosti.
Ta uredba zelo natančno določa orodje, ki ga je dovoljeno uporabljati za ribolov v vodah na območju GFCM in zlasti v Sredozemskem morju. Opažam, da ima cilj varovanja naših naravnih habitatov resne posledice za nekatere ribiške skupnosti. Italija čaka na Komisijo, da odredi izvzetje prepovedi ribolova dveh posebnih vrst, ki predstavljata glavni ulov ekstenzivne ribiške industrije.
Na koncu bi rada pozvala vse predstavnike 27 držav članic in prek njih tudi Komisijo, da preučijo, kako te instrumente narediti prožnejše, da bi lokalni ribiški industriji dali, kar potrebuje za preživetje.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Gospod predsednik, cilj tega predloga uredbe je prenesti v en sam dokument priporočila, ki jih je sprejela Generalna komisija za ribištvo v Sredozemlju (GFCM), ki želi spodbuditi ustrezno upravljanje sredozemskega bazena tako, da bi se vključili in odgovornost prevzeli vsi, ki vplivajo nanj. Poročevalcu želim čestitati za njegovo delo.
Glavni cilj GFCM je zdravo ekološko stanje tega pomembnega morskega bazena, spodbujanje njegovega trajnostnega razvoja pa predvideva celo vrsto ukrepov za ohranjanje in upravljanje morskih bioloških virov, h katerim je usmerjena GFCM in ki bi morali urejati ribolovne prakse v tej regiji.
Boj proti nezakonitemu ribolovu je eden od največjih izzivov, s katerimi se ta strategija ohranjanja spopada. Večji del tega predloga uredbe Evropskega parlamenta in Sveta je pozitiven. Pomembno je tudi, da nadzorujemo izvajanje vseh ukrepov nadzora, sodelovanja, obveščanja in poročanja, ne samo v zvezi z ladjami, ki plujejo pod zastavo EU, temveč tudi v zvezi z vsemi tistimi, ki bi prav zato, ker plujejo pod zastavo države članice ali pogodbenice te GFCM, morale poskrbeti za to, da uporabljajo dobre ribiške prakse.
Ustrezna uporaba priporočil, ki bodo začela veljati, če bo ta predlog uredbe sprejet, bo omogočila izpolnitev zgoraj omenjenih ciljev, ter zagotovila enako obravnavanje vseh flot, ki so vključene v ta ribolov.
João Ferreira
(PT) Gospod predsednik, radi bi opozorili tukaj na en vidik tega predloga uredbe, za katerega menimo, da je najpomembnejši in ki ga žal ne moremo sprejeti.
Ne dvomimo v pomen večstranskega sodelovanja pri ustreznem ohranjanju živih vodnih virov; ravno nasprotno. Vendar pa se s tem predlogom želijo na Komisijo prenesti pooblastila za sprejemanje zakonodajnih aktov na območjih, ki v primeru Republike Ciper, trčijo ob suverenost države članice in njene izključne ekonomske cone.
To dejstvo je toliko resnejše, ker, kot vemo, suverenost tega območja danes nezakonito ogroža tretja država, ki je kandidatka za pristop, zaradi česar je ta tema politično zelo občutljiva. Ta predlog posega v legitimno pravico države članice, da izkoristi naravne vire na morskem dnu v njeni izključni ekonomski coni ter njegovem podtalju, kar priznava Konvencija Združenih narodov o pomorskem pravu.
Zato vas pozivamo, da podprete naš predlog za omejitev obsega delegiranih aktov z glasovanjem proti odstavku, za katerega smo zahtevali ločeno poimensko glasovanje.
Maria Damanaki
članica Komisije. - Gospod predsednik, želela bi se zahvaliti vsem za njihove prispevke in dati dve kratki pripombi.
Strinjam se s cenjenimi poslanci, ki so poudarili, da je to, kar zdaj zares potrebujemo, dobro izvajanje uredbe o Sredozemskem morju. Navedena uredba velja šele zelo kratek čas, zato bi ji morali omogočiti, da uspe. Ne razumem, kako jo je mogoče zdaj spreminjati ali prositi za več odstopanj. Uredba je zelo prožna. Države članice morajo upoštevati pravila, če si želijo odstopanj od te uredbe.
Drugič, kar zares potrebujemo - in strinjam se s poslanci, ki so to omenili - je, da bo stanje v Sredozemskem morju podobno stanju v drugih morskih bazenih. Popolnoma jasno je, da Sredozemsko morje potrebuje ureditev. V okviru reforme SRP si moramo postopoma prizadevati, da bomo za Sredozemsko morje pridobili enak status, kot to počnemo za druge morske bazene v Evropi.
Zamisel Komisije v zvezi s tem, da bi imeli delegirane akte za izvajanje odločitev mednarodnih organov, v katerih sodeluje EU, na noben način ne posega v suverenost držav članic. Ravno nasprotno: želimo samo možnost, da olajšamo prenos teh odločitev v evropsko pravo.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo jutri (v torek, 8. marca 2011).
