Enako obravnavanje moških in žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost - Noseče delavke (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je skupna razprava o:
poročilu gospe Lulling v imenu Odbora za pravice žensk in enakost spolov o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o uporabi načela enakega obravnavanja moških in žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost, in o razveljavitvi Direktive 86/613/EGS - C6-0341/2008 -,
poročilu gospe Estrela v imenu Odbora za pravice žensk in enakost spolov o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive Sveta 92/85/EGS o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo - C6-0340/2008 -.
Astrid Lulling
Gospod predsednik, 22 let po glasovanju o besedilu, katerega namen je bil že takrat zagotoviti enako obravnavanje moških in žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost, in njihovih zakoncev, ki jim pri tem pomagajo, je Komisija končno predstavila predlog, ki naj nadomesti neučinkovito in zastarelo besedilo iz leta 1986, pri tem pa je uporabila čvrstejšo pravno podlago.
Najprej bi rada omenila glavno izboljšavo, namreč, države članice ne smejo več prepovedovati ustanavljanja družbe med zakoncema ali življenjskima partnerjema. To je učinkovit pristop k izboljšanju položaja zakoncev oziroma partnerjev, ki samozaposlenemu pomagajo pri izvajanju dejavnosti, to je milijonov nevidnih delavcev v kmetijstvu, obrti, trgovini, MSP in svobodnih poklicih. Njihov položaj vzbuja Evropskemu parlamentu skrbi že od devetdesetih let.
Na žalost ima predlog Komisije še vedno bistveno šibko točko: socialno varnost zakoncev oziroma življenjskih partnerjev, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti. Izkušnje kažejo, da se zakonci, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti, v veliki meri ne prijavljajo v sistem socialnega zavarovanja, če morajo za to poskrbeti sami. Nihče od njih se ne zaveda, da lahko ob ločitvi, četudi pogosto po več kot 20 letih zakona in dela v družinskem podjetju, ostanejo brez vseh pravic iz socialnega zavarovanja, še zlasti pokojninskega zavarovanja.
Želimo ohraniti dosedanjo določbo o priznavanju dela zakoncev pri določanju odškodnine, še posebej v primeru ločitve, ki privede zakonca, ki je leta pomagal v družinskem podjetju, v negotov materialni položaj.
In nazadnje, glede varstva med nosečnostjo in materinstvom smo našli obrazec, ki najbolje ustreza posebnim okoliščinam samozaposlenih delavk in partnerk, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti. Imeti morajo pravico do porodniškega dopusta, katerega trajanje izberejo same, seveda pa skupno trajanje ne sme presegati zgornje meje, ki jo določa Direktiva o delavkah.
To so spremembe, ki se nam zdijo najpomembnejše, da ne bi samo izdali še ene razvodenele direktive, ki ne bi zagotovila enakega obravnavanja moških in žensk na tem področju.
Obveščeni smo bili o ducatu spremembe, ki jih je vložil gospod Cocilovo v imenu Skupine Zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo in zadevajo opredelitev pojma zakonca in življenjskega partnerja, ki pomaga pri izvajanju dejavnosti. Rahlo sem presenečena, kajti v Odboru za pravice žensk in enakost spolov smo - in tu govorim o vseh skupinah - se dogovorili, da bomo upoštevali opredelitve iz predloga Komisije, ki so pravno ustrezne in sprejemljive za vse, namreč, da za zakonce, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti, štejejo tudi življenjski partnerji samozaposlenih delavcev, če nacionalna zakonodaja priznava tako partnerstvo.
Ta opredelitev je jasna in natančna. Čemu predlagati ohlapne in pravno neustrezne spremembe? Pozivam Skupino ALDE, naj te spremembe umakne. Sklepam, da je prišlo do nesporazuma med poročevalcem v senci iz te skupine in gospodom Cocilovom. Trenutno skušam to rešiti.
Odbor za pravice žensk in enakost spolov je žal sprejel še eno poročilo, ki vsebuje 74 sprememb, od katerih pa večina nima neposredne zveze z izhodiščnimi ciljem predloga Komisije, namreč, okrepiti podlago za varstvo med nosečnostjo in materinstvom prek izboljšanja zdravstvenih in varnostnih pogojev za noseče delavke in delavke, ki so pred kratkim rodile ali dojijo.
Rada bi pojasnila, da ta direktiva ne zadeva samozaposlenih delavk, zakonskih žena ali življenjskih partnerk, ki pomagajo samozaposlenim delavcem pri izvajanju dejavnosti. Njihov posebni položaj bomo preučili v okviru nove direktive o enakem obravnavanju moških in žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost, ki bo tudi predmet poročila.(k)
(Predsednik je prekinil govornico)
Edite Estrela
Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, najprej bi se rada zahvalila: poročevalcem v senci, pripravljavcema mnenj Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve in Odbora za pravne zadeve, sekretariatu Odbora za pravice žensk in enakost spolov in Skupini socialdemokratov v Evropskem parlamentu, socialnim partnerjem, nevladnim organizacijam, strokovnjakom, ki so sodelovali na javni obravnavi v Bruslju in v Lizboni, predstavnikom Komisije in Sveta ter svojim pomočnikom. Vsem se zahvaljujem za podporo in predloge.
Predlogi v mojem poročilu so tako rezultat visoko participativnega postopka in številnih delovnih srečanj z vsemi, ki želijo Evropsko unijo opremiti z direktivo o porodniškem dopustu, primerno našemu času. Glavni cilji sprememb, ki jih predlagam, so: prvič, učvrstiti pravice delavk med nosečnostjo, po porodu in med dojenjem, drugič, prispevati k večji uglašenosti poklicnega, družinskega in zasebnega življenja, in tretjič, pomagati Evropejcem, ki si želijo otrok, to željo uresničiti, s tem pa povečati število rojstev.
Zato predlagam podaljšanje zaščite pred odpustom na 12 mesecev, odpravo obveznega nočnega dela ali nadurnega dela, če delavka tako želi, in skrajšanje delavnika za dve uri za dojenje, brez krčenja kakršnih koli pravic. Najizvirnejši predlog, v primerjavi s predlogom Komisije, pa se nanaša na očetovski dopust. Zakonodaja Skupnosti mora uveljaviti načelo deljenega dopusta, s čimer bo spodbudila pravičnejšo porazdelitev zasebnih in družinskih odgovornosti med moškimi in ženskami, s tem pa prispevala h kakovosti življenja in dobremu počutju otrok. Očetje morajo sprejeti družinske odgovornosti že od rojstva oziroma posvojitve otroka naprej. Boriti se moramo tudi proti gospodarskim, socialnim in kulturnim predsodkom v zvezi s pravico do očetovskega dopusta in spreminjati uveljavljeno miselnost.
Medtem ko na primer na Švedskem oče, ki ne sodeluje pri starševskem dopustu, velja v očeh družbe za slabega starša, velja v državah južne Evrope nasprotno: delodajalci in sodelavci pritiskajo na očete, naj ne izkoristijo očetovskega dopusta, čeprav jim ta po zakonu pripada. Zato predlagam, naj bo dvotedenski starševski dopust obvezen in neprenosljiv, ob 100 % nadomestilu plače ter brez posledic na pravice iz dela. Izkazalo se je, da je delitev družinskih odgovornosti med moškimi in ženskami prvi korak k temeljni uglasitvi družinskega in poklicnega življenja. Ob izenačenih pravicah žensk in moških glede poklicne kariere namreč ne moremo pričakovati, da bodo ženske zunaj doma opravljale enako delo kot moški, doma pa še trikrat toliko dela.
Družinsko življenje je eden od razlogov za večji delež nezaposlenih med ženskami kot med moškimi. Nadalje je običajno vprašanje med razgovorom s kandidatkami za zaposlitev, ali se nameravajo poročiti ali imeti otroke. To pomeni nadzor nad osebnim življenjem žensk, in če ne zatajijo svoje naravne želje po materinstvu, tvegajo izločitev iz izbora. Ne moremo dopustiti, da bi za delodajalce oziroma za gospodarstvo veljajo materinstvo za težavo. Nasprotno, materinstvo je usluga družbi, saj nam omogoča omiliti problem majhnega števila rojstev in staranja prebivalstva, ob tem pa tudi zagotavlja trajnost sistema socialnega varstva.
Zato ni sprejemljivo, da se ženske kaznuje, ker so matere. V resnici pa pogosto ne morejo napredovati v karieri, niso deležne običajnih dodatkov na delovno uspešnost ali udeležene pri dobičku, sprejemati morajo podrejena dela in dela, ki nudijo manj poklicnega zadovoljstva. To stanje moramo spremeniti.
Vladimír Špidla
član Komisije. - (CS) Gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci, na začetku bi se želel zahvaliti gospe Estrela in gospe Lulling za njuni poročili. Cenim njuno delo in podporo, ki jo je izrazil Evropski parlament predlogom Komisije v okviru svežnja ukrepov za uglasitev družinskega in poklicnega življenja, sprejetih lansko jesen.
Kot veste, je uskladitev delovnega, družinskega in osebnega življenja ena od prednostnih nalog načrta Komisije o enakosti med spoloma. Proces spodbujanja politik v zvezi s temi vprašanji je ključnega pomena za večje vključevanje žensk na trg dela in za obvladovanje težav, povezanih s spreminjanjem oblik družine in staranjem prebivalstva, ter za spodbujanje enakega obravnavanja moških in žensk. V tem smislu menim, da so izboljšave zakonodaje na področju porodniškega in starševskega dopusta potrebne. Podobno je nujno izboljšati tudi položaj žensk, ki opravljajo samostojne dejavnosti.
Vesel sem doseženega napredka pri obeh zakonodajnih predlogih Komisije. Vesel sem tudi uspeha pogajanj o starševskem dopustu med socialnimi partnerji. Upam, da bom lahko že pred poletnimi počitnicami predložil uradni predlog, s katerim bo doseženi dogovor postal zavezujoč. Rad bi na kratko omenil cilje Komisije pri spreminjanju direktive o porodniškem dopustu, ki so: zagotoviti visoko raven zaščite zdravja in varnosti za matere, spodbuditi ženske, naj imajo toliko otrok, kot si jih same želijo, in okrepiti vključevanje žensk na trg dela. V tem smislu je bil namen predloga Komisije predvsem podaljšati porodniški dopust s 14 na 18 tednov, zvišati porodniška nadomestila, kar bi ženskam omogočilo finančno varnost, ko prekinejo delo in skrbijo za otroka, in zagotoviti ženskam širše možnosti pri urejanju porodniškega dopusta in delovnih pogojev ob vrnitvi na delo. Zavedam se težavnosti iskanja ravnotežja med zviševanjem ravni zaščite ter ekonomsko sprejemljivostjo dodatnih ukrepov za delodajalce in države članice.
Gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci, Komisija pozdravlja številne spremembe, ki jih je predložil Parlament in ki bodo pripomogle k okrepitvi oziroma razjasnitvi osnutka. Med te spremembe spadajo: sprememba 11 o demografskih spremembah, sprememba 25, ki poudarja potrebo po boljši uskladitvi poklicnega in družinskega življenja, sprememba 50 o spodbujanju držav članic k ureditvi možnosti skrajšanega delovnega časa, sprememba 35 o neobveznem porodniškem dopustu pred porodom, sprememba 53 o pravici žensk do zvišanja plače med porodniškim dopustom ter sprememba 56 o pokojninskih pravicah. Komisija je pripravljena sprejeti tudi vrsto drugih sprememb, bodisi načelno, bodisi v celoti.
Pozdravljam tudi spremembo, po kateri bi se lahko pod določenimi pogoji starševski dopust štel za porodniški dopust. Taka ureditev bi omogočila upoštevati razlike med državami članicami, ugodila pa bi tudi zahtevam držav članic, ki imajo razvitejše sisteme dopustov iz družinskih razlogov, na primer skandinavskih držav. Vendar pa ne bi želel, da bi bila revizija Direktive 92/85/EGS izrabljena kot priložnost za vključevanje tematik, ki bi jih morali obravnavati drugje. Po mojem mnenju bi to spodkopalo cilje predloga Komisije, med katere spadata predvsem, prvič, okrepitev zaščite mater, in drugič, spodbujanje vključevanja žensk na trg dela.
S tega vidika - čeprav v celoti podpiram vaše predloge o uvedbi starševskega dopusta - menim, da ta direktiva, usmerjena v zaščito mater, ni primeren instrument za omenjene cilje. Komisija zato zavrača spremembe, povezane s starševskim dopustom. Ne glede na to Komisija meni, da bo treba to vprašanje v prihodnosti obravnavati in doseči dokončni sporazum o starševskem dopustu med evropskimi socialnimi partnerji.
Vesel sem tudi zahteve Parlamenta, naj se dopust uvede tudi ob posvojitvi otroka (spremembe 44). Zamisel je razumna, vendar tudi v tem primeru menim, da revizija Direktive 92/85/EGS ni pravi način za urejanje tega vprašanja. Zavedati se moramo, da je položaj matere, ki posvoji otroka, drugačen. Vendar, enako kot pri starševskem dopustu, Komisija meni, da bo treba vprašanje obravnavati v prihodnosti, in sicer v povezavi s starševskim dopustom.
Gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci, Komisija pozdravlja vaš predlog 20-tedenskega porodniškega dopusta. Ta predlog je v skladu z logiko predloga Komisije, ki predvideva, v nekaterih primerih, odobritev porodniškega dopusta, daljšega od 18 tednov. Nujno pa je pojasniti učinke tega podaljšanja na druge določbe iz predloga Komisije. Kar se tiče dojenja, bi ženske ob 18-tedenskem porodniškem dopustu imele dovolj časa za dojenje in ne bi bilo treba prilagajati njihovega delovnega časa. V takih okoliščinah ne bi podprl uvedbe zakonske obveze prilagajanja delovnega časa pri doječih ženskah. Namesto tega bi raje pozval države članice, naj preučijo možnosti drugih ukrepov, s katerimi bi omogočile ženskam dojenje tudi po 18 tednih porodniškega dopusta. Podobno v zvezi z nadomestili med porodniškim dopustom predlog Komisije uvaja načelo nadomestila v polni višini plače. V resnici so številne države članice to načelo že uveljavile. Predlog Komisije dopušča, da države članice določijo zgornjo mejo teh nadomestil. Komisija ni naklonjena predlogu Parlamenta, naj nadomestilo v polni višini plače velja za določeno obdobje, za preostanek porodniškega dopusta pa naj se uvede najvišji znesek, saj bi to odvračalo matere od polne izrabe porodniškega dopusta. Zato Komisija ne priporoča sprejema teh sprememb.
Komisija tudi meni, da nekatere spremembe pomenijo bodisi razvodenitev predloga, uvajajo preveč podrobnosti ali presegajo področje veljavnosti direktive. To velja na primer za spremembo 30 o pravici do zavrnitve nočnega dela. Menim, da bi morale imeti nosečnice ali doječe matere imeti pravico zavrniti nočno delo kadar koli, ne da bi jim bilo treba navajati razloge za zavrnitev. Enako velja za vprašanje sankcij. Glede tega je stališče Komisije, da je pomembno predpisati, da nadomestilo ne sme biti omejeno z nikakršno zgornjo mejo na ravni nacionalne zakonodaje. To pomembno načelo je uveljavilo Sodišče Evropskih skupnosti. Zato Komisija ne more sprejeti spremembe 68.
Gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci, zdaj bi se rad nekoliko podrobneje posvetil poročilu gospe Lulling. Najprej naj poudarim pomen, ki ga Komisija pripisuje temu predlogu. Dejansko je nujno izboljšati razmere, kar se tiče enakega obravnavanja moških in žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost, saj je delež žensk na tem področju premajhen, in sicer zgolj ena tretjina v Evropski uniji. Prav tako je nujno izboljšati položaj zakoncev, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti. Ne smemo se sprijazniti s sedanjim stanjem, v katerem ljudje, ki redno sodelujejo v poslovanju družinskega podjetja, ne uživajo nikakršnega socialnega varstva.
Veseli me, da se mnenja Parlamenta in Komisije pretežno ujemajo. Zato lahko Komisija (v celoti ali v načelu) sprejme znatno večino sprememb, ki jih je predstavila poročevalka: predvsem spremembo 15 o porodniškem dopustu za ženske, ki opravljajo samostojno dejavnost, in spremembo 18, katere namen je ponovna uvedba člena 7 Direktive 86/613/EGS o priznavanju dela zakoncev, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti. Tudi številne druge spremembe lahko Komisija sprejme v celoti ali v načelu. Spremembe večinoma razjasnjujejo predlog Komisije, torej je njihov cilj večja pravna določnost.
Rad bi pa vseeno opozoril, da Komisija ne more sprejeti spremembe 14 o socialni zaščiti zakoncev, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti. Zavedam se, da je ta vidik za Evropski parlament pomemben. Sprememba sama pa odpira določene probleme. Prvič in predvsem pomeni prostovoljni pristop oz predloga Komisije bistveno izboljšanje v primerjavi s sedanjim položajem. Predlog Komisije določa - in to pomeni zakonsko predpisano obveznost držav članic - da mora biti zakoncem, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti, na zahtevo priznana enaka raven zaščite, kot jo uživajo osebe, ki opravljajo samostojno dejavnost. Obvezna vključitev zakoncev, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti, v sistem socialnega varstva bi imela tudi pomembne finančne učinke. V sedanjem času krize bi si morali prizadevati, da podjetjem, zlasti malim družinskim podjetjem, ne bi proti njihovi volji nalagali dodatnih finančnih obremenitev. Zato menim, da bi morali zakoncem, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti, ponuditi možnost izbire. Nadalje bi ta sprememba hudo zapletla možnosti za soglasje Sveta.
Za zaključek bi rad še povedal, da je Komisija Parlamentu posredovala svoja stališča o spremembah obeh zakonodajnih predlogov tudi v pisni obliki in ta stališča bodo priložena zapisniku plenarne seje.
Joel Hasse Ferreira
Gospa Madeira je skušala zagotoviti resnično enakost nosečih delavk in žensk v rodni dobi pri dostopu na trg dela in ohranjanju mesta na njem. Gospe in gospodje, ženske so pogosto soočene z izbiro med poklicnim življenjem in družinskim življenjem, zlasti v zvezi z materinstvom, to pa jim krati občutek popolne osebnosti v smislu fizičnega in psihičnega zdravja. Zato moramo sprejeti rešitve, ki ne bodo ogrožale pravic in zaščite žensk, v skladu z evropskim socialnim modelom. V to ureditve bi radi vključili tudi starševski dopust, za katerega pa, kot smo videli, se Komisija ni odločila.
Komisar, kdor koli je odsoten z dela 18 tednov, potrebuje ob ponovnem nastopu dela posebno usposabljanje, da lahko ohrani normalne možnosti za nadaljnji razvoj poklicne kariere in da ni dvojno kaznovan v poklicnem življenju. Zato moramo zagotoviti naslednje: delovna mesta je treba zaščititi za 12 mesecev, da si lahko ženske ob vrnitvi na delo preuredijo domače življenje, da opravijo ponovno usposabljanje in si spet pridobijo delovno rutino. Podaljšanje s šestih na dvanajst mesecev je preprosto rešitev po meri zdrave pameti. Nujno je, da vsaka država članica zakonsko uredi pravice žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost, in to je jasen politični znak, kaj pričakujemo od Komisije.
Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, prilagoditev delovnega časa po rojstvu otroka ne bi smela biti izključna pravica žensk, saj bi moral imeti pravico zahtevati tako prilagoditev od delodajalca tudi zakonec, partner oziroma drugi starš. Ta predlog je zelo pomemben in njegovo uveljavljanje morajo v državah članicah spremljati regulativni organi. Gospe in gospodje, prepričani smo, da je tak pristop bolj usklajen z evropskim socialnim modelom, ki ga želimo uveljaviti. Vprašanje ne zadeva le žensk, zadeva tudi družbo.
Luigi Cocilovo
Gospod predsednik, gospe in gospodje, da nam prihranim čas, naj že na začetku povem, da v bistvu soglašam s sliko, ki nam jo je podala gospa Lulling, ki je pripravila poročilo v imenu osnovnega odbora.
Predmet poročila je "enako obravnavanje moških in žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost". Odbor za zaposlovanje in socialne zadeve je sprejel več sprememb, ki sem jih predložil v imenu naše skupine. Menim, da lahko nekatere od njih umaknemo, saj se prekrivajo s spremembami, ki jih je sprejel osnovni odbor.
Tudi mi vztrajamo pri spremembi 14, ki zadeva člen 6, saj smo prepričani, da pomeni neobvezna vključitev zakonca ali življenjskega partnerja, ki pomaga pri izvajanju dejavnosti, pri čemer je vključitev za nosilca dejavnosti obvezna, znižanje ravni zaščite in da lahko to ogrozi cilje, ki jih skuša doseči Komisija.
Glede ostalega verjamem, da se bomo uskladili z gospo Lulling in privzeli uporabo navedbe "življenjskega partnerja, ki pomaga pri izvajanju dejavnosti" in zakonca v vseh delih besedila Komisije, ne pa pustili zadeve prostemu tolmačenju. Odkrito povedano je to vprašanje drugotnega pomena b primerjavi z glavnim ciljem, ki ga podpiramo vsi.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Gospod predsednik, namen Direktive Sveta iz leta 1986 je bil uveljaviti načelo enakega obravnavanja moških in žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost, zagotoviti zakoncem, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti, jasno opredeljen poklicni položaj, pravice in najmanjša jamstva pravic. Sedanji predlog Komisije še ni dovolj ambiciozen in vsebuje precej malo zavezujočih rešitev.
Predlog, naj imajo ženske, ki opravljajo samostojno dejavnost, zagotovljeno možnost 14-tedenskega porodniškega dopusta, skupaj z dvema tednoma obveznega dopusta, je vreden podpore, prav tako predlog, naj se zagotovi zakoncem, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti, pravica do socialnega varstva na enaki podlagi kot nosilcem samostojne dejavnosti.
Na drugi strani pa je predlog, naj bodo izvajalci samostojne dejavnosti, še zlasti zakonci, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti, izvzeti iz obvezne vključitve v sistem socialnega zavarovanja, moteč. Taka rešitev ne bo prispevala k enakemu obravnavanju žensk in moških, zato bi bilo priporočljivo, da bi pravilno izvajanje te direktive nadziral organ, pristojen za vprašanja enakosti spolov v okviru direktiv.
Na koncu bi rada čestitala obema avtoricama za odlično pripravljeni gradivi.
Maria Petre
Najprej bi se rada zahvalila poročevalki gospe Estrela za poročilo in za trud, ki ga je vložila v njegovo pripravo.
Prepričana sem, da bo izboljšanje Direktive 92/85 rešilo resničen in resen problem, s katerim se sooča Evropa. Pri tem imam v mislih staranje prebivalstva in upadanje števila prebivalstva, o katerem govorimo že dolgo. Za Skupino Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov je družina kot temeljna vrednota vsekakor utemeljen razlog za oblikovanje političnih ukrepov za reševanje tega vprašanja, zato tudi pozdravljamo potek postopka v zvezi z direktivo o materinstvu in o zdravju mater.
Vesela sem, da je v naši zbornici komisar Špidla podprl podaljšanje porodniškega dopusta, ki ga je odobril Odbor za pravice žensk in enakost spolov. Menim, da to ni povezano z enakimi možnostmi žensk glede vključevanja na trg dela. Vsi vemo, da Svetovna zdravstvene organizacija in UNICEF na podlagi znanstvenih dokazov trdita, da ženska po porodu dejansko potrebuje 24 tednov za popolno obnovitev zmožnosti za delo.
Prepričana sem, da ne smemo mladih žensk siliti v izbiro med domačim življenjem in poklicno kariero. Naša današnja razprava o spremembi direktive bo dejansko zagotovila podlago za vzpostavitev ravnotežja med delom in življenjem. Pozdravljam uvedbo pojma očetovskega dopusta, čeprav morda ne že v tem trenutku, saj s tem pošiljamo sporočilo mladim družinam, ki nekaj takega pričakujejo od nas, od Evropskega parlamenta.
Verjamem, da je prisotnost obeh staršev nujna za novorojenčke v prvih tednih življenja. Prav tako menim, da sta materinstvo in očetovstvo del življenja, zato odobravam obravnavo te zadeve na način, ki ga zasluži, ne pa kot problem ali morda celo kot neprijetnost. Kot romunska poslanka in mati dveh otrok, ki sta bila žal rojena še pod komunističnim režimom, vam zagotavljam, da imam za podporo predlaganih ukrepov še svoje dodatne razloge.
Lissy Gröner
v imenu skupine PSE. - (DE) Gospod predsednik, Odbor za pravice žensk in enakost spolov je v tem primeru pomembno prispeval k socialni Evropi in rada bi se iskreno zahvalila obema poročevalkama, gospe Estrela in gospe Lulling.
Za člane Skupine socialdemokratov v Evropskem parlamentu ima zadeva dva zelo pomembna vidika, ki bi ju rada na kratko očrtala. Na eni strani je treba v okvirno strategijo zajeti tudi očete, za vzpostavitev boljšega ravnovesja med poklicnim in družinskim življenjem. Ne želimo, kot pravi Komisar, osemnajsttedenskega porodniškega dopusta, saj je tak dopust že uveljavljen v večini evropskih držav, razen v Nemčiji in na Malti. Želimo napraviti še korak naprej, namreč, uvesti dvotedenski očetovski dopust.
Menimo, da bi morali obe direktivi zagotavljati enake pravice tudi istospolnim parom. To je pomembno pri direktivi o zakoncih in zunajzakonskih partnerjih, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti. Rada bi tudi poudarila, da morajo biti ti sistemi zaščite obvezni, drugače bodo preohlapni.
Še enkrat bi se rada dotaknila argumenta delodajalcev, namreč, da bi podaljšanje porodniškega dopusta pomenilo preveliko breme za podjetja v času krize. Ta argument preprosto ne more držati. V Nemčiji imamo ureditev, pri kateri je v primeru sprotnega plačevanja zagotovljena povrnitev stroškov celo do sto odstotkov! Zato pozivam skupino konservativcev k razumevanju in k podpori našim prizadevanjem za boljšo zaščito mater-delavk.
Pred evropskimi volitvami hočemo poslati ljudem, zlasti materam in očetom, jasno in odločno sporočilo, da Evropa tudi v času krize ne namerava opustiti svojih socialnih načel, in jim jasno povedati, da bomo še naprej vlagali v ljudi, v prihodnje generacije in v demografske spremembe. Rada bi tudi prosila komisarja Špidlo, naj v zvezi z vključitvijo očetov v starševski dopust zadevo še enkrat pretehta in skupaj z nami poskusi doseči v Svetu preboj glede porodniškega dopusta in izboljšanja ravnovesja med poklicnim in družinskim življenjem.
Claire Gibault
v imenu skupine ALDE. - (FR) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, rada bi gospe Estrela čestitala in se ji zahvalila za njeno kakovostno poročilo.
Zdaj morata Komisija in Parlament skupaj urediti to vprašanje. Nujno potrebujemo ukrepe za zaščito nosečnic in žensk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo, in nujno moramo zagotoviti spoštovanje njihovih pravic. S tega vidika je poročilo dobro uravnoteženo: obravnava ureditev nočnega dela, zaščito pred odpustom, pravice, povezane s socialnim varstvom in pogodbami o delu, ter zaščito teh pravic, zlasti pravic do nadomestila med porodniškim dopustom.
Ne soglašam pa s predlogoma gospe Estrela v zvezi z obveznim starševskim dopustom in s trajanjem porodniškega dopusta. Priznati moramo, da je materinstvo mladim ženskam še vedno ovira pri poklicni karieri. Zato ne smemo prezreti tudi pomembnega vidika vračanja mladih mater na delo.
Porodniški dopust ženskam ne sme škodovati. Predolg porodniški dopust bi ženskam neogibno omejeval priložnosti na trgu dela. Zato je predlog Komisije, po katerem naj porodniški dopust traja 18 tednov, spremljajo pa naj ga realistični ukrepi, odličen, saj upošteva tako potrebe delavk kot potrebe delodajalcev.
Če se želimo boriti proti diskriminaciji in zaščititi pravice žensk, moramo poskrbeti, da se ženskam ne bo treba posloviti od poklicne kariere, ampak da bo morebitno tako slovo še vedno ostalo zavestna življenjska odločitev. Razgaliti moramo licemerstvo prepričanja, da gre za svobodno odločitev, saj je taka odločitev pogosto neposredna posledica neenakosti plačila med moškimi in ženskami ter nezadostnih zmogljivosti otroškega varstva.
Menim, da očetovski dopust ne spada v to direktivo. Če pa že mora ostati v njej, mora biti ureditev prožna. Kompromis, izglasovan v odboru, namreč skrajšanje očetovskega dopusta s štirih na dva tedna, je korak naprej, ampak zakaj neki bi moral biti očetovski dopust obvezen?
Strinjam se, da bi morali očetje prevzeti svojo vlogo, ampak ne smemo jim tega vsiljevati kot čašo strupa - če naj bo ob materi pri otroku prisoten tudi oče, moramo ohraniti občutek svobodne izbire. Uskladitev poklicnega in družinskega življenja je srčika evropskega socialnega projekta in o tako pomembni kulturni spremembi bi se morali pred uveljavitvijo prostovoljno dogovoriti.
Ewa Tomaszewska
Gospod predsednik, predlog, ki vključuje podaljšanje najmanjšega trajanja porodniškega dopusta in še nekatere določbe, ki bodo olajšale usklajevanje družinskega in poklicnega življenja, je korak v pravo smer. Predlog podpiramo, čeprav menimo, da ne gre dovolj daleč.
V času demografske krize v Evropi je dragocena vsaka oblika pomoči in podpore družini. Stik otroka, še posebej dojenčka, z materjo spodbuja pravilen čustveni razvoj otroka. Dojenje otroka je zelo pomembno za njegove imunske sposobnosti in biološko zdravje. Predlagana sprememba pa žal ni zadostna. V skladu z načelom subsidiarnosti bi si morale posamezne države članice prizadevati najti boljše rešitve.
Rada bi opozorila tudi na dva problema. Pravice žensk iz pokojninskega zavarovanja navadno bodisi ne upoštevajo obdobij, v katerih ženska skrbi za otroke, ali pa ta obdobja upoštevajo premalo. Ženske in matere z veliko otroki, so žrtev diskriminacije na trgu dela in v pokojninskem sistemu. Prizadevati bi si morali za uvedbo nadomestila za skrb za otroke.
Raül Romeva i Rueda
v imenu skupine Verts/ALE. - (ES) Gospod predsednik, vesel sem, da vprašanja v zvezi z enakostjo moških in žensk, še zlasti pa z odpravo diskriminacije med spoloma, postopoma pridobivajo pomen v sferi družbe in politike. Vendar pa razprave, ki smo jih imeli v zadnjih tednih v zvezi s spremembami teh dveh direktiv, kažejo, da nas čaka še veliko razpravljanja in prepričevanja.
Spadam med tiste, ki trdimo, da bomo resnično enakopravnost lahko dosegli le z vzpostavitvijo ustreznih okvirov, ki bodo preprečevali diskriminacijo žensk v javnem življenju in pri delu, in ki bodo očetom omogočili očetom, pravzaprav jih prisilili, da bodo prevzeli svoje odgovornosti v zasebnem življenju in doma.
Glede na to bi rad poudaril, da bi porodniški dopust po vsej Evropi moral trajati 24 tednov, kot že zdaj zahtevata Svetovna zdravstvena organizacija in Evropski ženski lobi; vztrajam tudi, da je treba nujno vzpostaviti skupno in enakopravno odgovornost parov, tako da si bosta partnerja delila bremena in odgovornosti pri vzgoji otrok.
Věra Flasarová
v imenu skupine GUE/NGL. - (CS) Gospe in gospodje, gospa Lulling si je zadala težko, a nujno nalogo. V večini držav članic EU pomočniki, zlasti zakonske žene in možje, nimajo nikakršnega pravnega statusa in njihovo delo ni priznano, čeprav delež njihovega dela v samostojnih dejavnostih v Evropski uniji presega 11 %. Ti ljudje navadno tudi niso socialno zavarovani. Če bo ostalo pri svobodni izbiri, se bodo številni odločili, da zavarovanja kot dodatnega stroška ne bodo plačevali. Tako se ljudje, ki na tak način sodelujejo v družinski dejavnosti, po odhodu ali smrti partnerja pogosto znajdejo povsem sami, brez sredstev za preživljanje in brez vseh pravic iz socialnega in pokojninskega zavarovanja. Zato podpiram predlog uvedbe obveznega socialnega zavarovanja v državah Evropske unije. Naj pa dodam, da bi moralo biti zavarovanje takim ljudem spodbuda, torej bi morale biti premije dostopne.
Irena Belohorská
- (SK) Čestitam gospe Estrela in gospe Lulling za predloženi poročili in trdno sem prepričana, da bosta poročili pomagali številnim družinam ter odpravili diskriminacijo na področju gospodarstva ter na področju podpore materinstvu. Veliko žena pomaga svojim možem pri gospodarski dejavnosti, sedanja ureditev socialnega varstva pa jim ne zagotavlja nikakršne zaščite. Podpiram ureditev, v kateri bi žene oziroma možje, ki pomagajo v družinskem podjetju, uživali enako zaščito kot osebe, ki opravljajo samostojno dejavnost.
Seveda tu ne sme biti zajeto navidezno delo, pač pa le dejansko delo v okviru poslovanja podjetja. Plačilo za tako delo mora biti v sorazmerju z opravljenim delom. Soglašam s poročevalko, da v nasprotju s Komisijo ne podpiramo prostovoljne vključitve, pač pa pravico zakonca, ki pomaga pri izvajanju dejavnosti, da se v sistem socialnega zavarovanja vključi na enak način kot nosilec samostojne dejavnosti, zavarovanje pa mu nato krije nadomestila za bolniško odsotnost, starostno in invalidsko pokojnino.
Predlagana direktiva je zelo pomembna za odpravo diskriminacije žensk, ki pomagajo možem v njihovih podjetjih in ki niso upravičene nikakršne podpore med porodniškim dopustom ali v starosti, zato so odvisne in s tem zelo ranljive. Taki primeri so pogosti zlasti v novih državah članicah, kjer je poslovno načrtovanje na področju samostojnih dejavnosti še pomanjkljivo.
Edit Bauer
(HU) Za Skupino Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov pomeni družina temeljno vrednoto. Vsi se jasno zavedamo sedanje demografke krize. Dandanes je sicer ne omenjamo prav pogosto, vendar so njene posledice vsaj tako hude kot posledice gospodarske krize. V takih razmerah si predpisi o varstvu pri delu, namenjeni materam, zaslužijo posebno pozornost. Predlagana direktiva pa deli mnenja evropske javnosti, deli pa tudi mnenja v Parlamentu.
Ni dobro širiti predpisov o varstvu pri delu, ki veljajo izključno za nosečnice in doječe matere, tudi na očete, saj zaradi tega, ker postanejo očetje, ne potrebujejo nikakršne spremembe ureditve varstva pri delu. Če se bomo dogovorili za razširitev pravne podlage uredbe, tako da bo ta zajemala tudi člen 137 Pogodbe ES, in če bomo razširili področje veljavnosti uredbe tako, da bo zajemala tudi starševski dopust, bosta starševski dopust, vključno z očetovskim dopustom, istočasno urejali dve uredbi. Če naj bi zaprosili socialne partnerje za soglasje k ureditvi starševskega dopusta po Direktivi 96/94/ES, kar je omenil tudi komisar Špidla, zakaj skušamo vnaprej napovedovati, kakšen sporazum bomo dosegli?
V nekaterih državah so razlike med zakonodajo in prakso tako velike, da sprememba direktive zahteva izredno pozornost in napor. Ne bi bilo dobro, če bi se Parlament zagnal v razpravo kot slon v trgovino s porcelanom. Slabo sestavljena uredba o zaščiti lahko v določenih okoliščinah celo ogrozi zaposlitvene možnosti mladih žensk, saj bi bili stroški njihove zaposlitve višji od stroškov zaposlitve njihovih moških vrstnikov.
Anne Van Lancker
(NL) Gospod predsednik, rada bi prisrčno čestitala gospe Estrela za njeno sijajno delo. Parlament svojega predloga o podaljšanju porodniškega dopusta na 20 tednov ob polnem nadomestilu, od tega šest mesecev po porodu, nikakor ni vzel iz zraka. Številne države že zdaj zagotavljajo materam 18 tednov dopusta in nadomestila na ravni 80-100 %. Zato ne razumem, zakaj skušajo kolegi iz Skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov skrčiti ambicijo Evrope na bornih 16 tednov.
Tistim, ki se jim zdijo stroški previsoki, naj povem, da ženske zaradi materinstva ne smejo biti na izgubi. Danes se pogosto dogaja, da se morajo ženske zatekati k drugim oblikam starševskega dopusta, vendar pravic do takega dopusta nimajo vse. Poleg tega so precej slabše plačane, zato tak dopust za manj premožne ženske ne pride v poštev.
Gospe in gospodje, zdi se nam pomembno, da ta direktiva uredi tudi vprašanje očetovskega dopusta in dopusta ob porodniškem dopustu, saj zadeva enako obravnavanje žensk in moških. Pravična razdelitev odgovornosti za nego otroka zahteva, da se tudi očetom odobri dopust ob rojstvu otroka. Odkrito rečeno, gospe in gospodje, dva tedna pomenita zelo skromen začetek, je pa začetek pomemben v državah, kjer je treba očetom šele pokazati njihovo mesto v mladi družini.
Gospe in gospodje, socialnim partnerjem ni uspelo doseči sporazuma o očetovskem dopustu ali posvojiteljskem dopustu, zato naša Skupina socialdemokratov v Evropskem parlamentu meni, da je naša dolžnost urediti to področje v tej direktivi v korist očetov in posvojiteljev. Prepričana sem, da nas bo večina v zbornici pri tem podprla.
Siiri Oviir
(ET) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje. Uskladitev dela, družinskega in zasebnega življenja je ena od šestih prednostnih področij, ki jih naštevajo smernice o enakopravnosti žensk in moških. Navsezadnje se vsi dobro zavedamo, da se Evropska unija sooča z demografskimi težavami, kakršni sta nizko število rojstev in vedno večji delež starejših prebivalcev. Vendar uvedba finančnih olajšav delodajalcem za spodbujanje svojih delavk k rojstvu otrok nikakor ne bi bila najboljša rešitev.
Ne morem podpreti spremembe 22, zlasti njenega drugega dela. Materinstvo in očetovstvo sta temeljni pravici, zelo pomembni za ravnovesje v družbi. Prav tako je zelo pomembno, da v otrokovem življenju že od prvih mesecev naprej sodelujeta oba starša. Ne morem pa soglašati s predlogom uvedbe obveznega očetovskega dopusta. S tem bi naredili slabo uslugo družino novorojenega otroka - očetje običajno zaslužijo več. Ureditev očetovskega dopusta mora biti prožna - le tako lahko dosežemo pozitiven rezultat. Na koncu bi se rada zahvalila gospe Estrela za delo, ki ga je opravila s takim zanosom.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Gospod predsednik, poročilo gospe Lulling o delavcih, ki opravljajo samostojno dejavnost, je celovito in ona osebno je vložila v to zadevo toliko truda, da se mi ne zdi potrebno, da bi še mi kaj dodajali. Moramo pa opozoriti kolege na poročilo gospe Estrela, ki si seveda prizadeva ženske čim bolj zaščititi, ki pa ji je pri tem morda rahlo zdrsnilo - v Parlamentu imamo sami sebe pogosto za male bogove in verjamemo, da so naši sklepi čarobna paličica, ki uresniči naše sanje. Ni naša naloga delati, kar želimo, ampak oblikovati izvedljive rešitve, ki bodo ženskam resnično v korist.
Imamo direktivo, ki zadeva izključno ženske, saj le ženske lahko rodijo, zanosijo in dojijo. Zdaj pa hočemo v tej direktivi določiti pravice moških, ob tem pa imamo drugo direktivo socialnih partnerjev o starševskem dopustu, ki lahko zajema moške na način, za katerega so se odločili socialni partnerji. Zato ne bi smeli "prodajati" pravic žensk v obdobju, ki je enkratno v njihovem življenju, tako da dajemo drugim pravico do ugodnosti na podlagi vsega, kar morajo ženske fizično prestati, in ne smemo žensk kaznovati s prisilno odsotnostjo z dela med predolgim porodniškim dopustom, ki ni v interesu nobenega delodajalca, zato bodo ženske zaposlovali šele po štiridesetem letu starosti.
Gabriela Creţu
(RO) Nekatere teme so za institucije Evropske unije bolj pomembne, druge pa manj. O pomembnih temah tečejo razprave na srečanjih, kjer je udeležba največja in ki uživajo največjo pozornost javnosti, ali pa na takih srečanjih vsaj iščemo rešitve in odgovarjamo na vprašanja. Na žalost moramo reči, da pravice žensk ne spadajo med take teme.
Mnenje, da je reševanje vprašanj enakosti spolov drugotnega pomena, delijo konservativci v Parlamentu, Komisija in države članice, res pa ne vsi v enaki meri. Ker je to zadnja plenarna razprava o tej temi v tem mandatu Parlamenta, lahko ugotovimo, da je Parlament vsekakor tista evropska institucija, ki najresneje jemlje pravice in socialno-ekonomski položaj žensk, tudi nosečnic in žensk, ki opravljajo samostojne dejavnosti.
Prek zakonodaje in samoiniciativnih poročil smo poskušali uveljaviti v praksi nekatera načela, ki so zapisana v pogodbah, in uvrstiti tudi "nevidne" skupine ljudi v javno razpravo. To smo sicer res najpogosteje počeli v poznih urah ali neposredno po prihodu z letališča. Ugotavljamo pa pomanjkanje politične volje. To je zelo očitno, ko gre za uveljavitev in izvrševanje potrebne in težko pričakovane zakonodaje, ki jo sestavljamo. V državah članicah pogosto naletimo na zamude ali nepopolno izvrševanje.
Nujno pozivamo Evropsko komisijo in države članice, naj ne izkoriščajo krize kot opravičilo za zanemarjanje drugih ključnih zadev, zadev, povezanih z uveljavljanjem evropske zakonodaje, sedanje ali dosedanje, na tem področju. Žrtvovanje žensk in njihovih pravic na oltarju domnevnih gospodarskih interesov vodi v propad družbe. Ne vem sicer, ali so ženske prihodnost moških, zagotovo pa vem, da je prihodnost naše družbe odvisna od žensk in njihovega zdravja.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Gospod predsednik, študije Svetovne zdravstvene organizacije kažejo, da je 16-tedenski porodniški dopust prekratek, in priporočajo celo 24-tedenski porodniški dopust. Podobno kot Mednarodne organizacija dela (MOD) Komisija predlaga 18 tednov. Parlament se je odločil za 20 tednov, res pa glede tega še ostaja nesoglasje med našo skupino in Skupino socialdemokratov v Evropskem parlamentu: mi zagovarjamo obrazec 16 tednov plus 4, Skupina PSE pa 20 tednov. Na koncu se mi zdi sprejemljivo tudi 20 tednov.
Moja druga misel se nanaša na starševski, očetovski in posvojiteljski dopust. Odločno sem za to, da je v prvih nekaj otrokovih tednov po rojstvu vključen tudi oče, ampak vsi vemo, in komisarju Špidli bi se rada zahvalila, da nam je to tako jasno povedal, da tega vprašanja ne moremo urediti v tej direktivi. Navsezadnje ta direktiva zadeva zdravje in varnost, ne pa starševskega dopusta. Za to je potrebna druga ureditev, o kateri se je treba dogovoriti s socialnimi partnerji.
Moja tretja misel se nanaša na porodniški dopust žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost, in za partnerice, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti. Mislim, da je gospa Lulling glede tega opravila odlično delo.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Obravnava sprememb direktive o materinstvu je v tem trenutku zelo smiselna, saj nam omogoča ne le pokazati našo demokratično odgovornost pri reševanju določenih problemov v družbi, pač pa tudi usmeriti našo pozornost na prihodnost Evrope. S poročilom gospe Estrela v našo skrb za matere, nosečnice, doječe matere in starše na splošno vgrajujemo novo filozofijo. Zlasti je pomembno, da se v vzgojo in odraščanje otrok vključijo tudi očetje. To bo okrepilo vlogo družine. Izrabimo to za obnovitev ravnovesja, ki je pomembno tudi za vzgojo otrok že od ranih let naprej. To bo pomenilo dopolnitev vseh naših drugih sklepov v zvezi s protidiskriminacijskimi politikami Evropske unije.
Nosečim ženskam moramo nujno zagotoviti varnost in gotovost, v družini in pri delu. Zagotoviti jim moramo enake možnosti zaposlovanja, prilagodljiv delovni čas in posebne zdravstvene storitve, ob tem pa moramo zagotoviti tudi dosledno izvrševanje zakonodaje. Nesprejemljivo je zavrniti zaposlitev ženske, ker je noseča in je pred porodniškim dopustom. Poskrbeti moramo, da bodo ženske na porodniškem dopustu samodejno deležne vseh ugodnih sprememb, ki jih uvede delodajalec.
Moja domovina, Bolgarija, ima izredno ugodno zakonodajo v zvezi z materinstvom, z dolgim porodniškim dopustom in vrsto drugih možnosti, med katerimi lahko izbirajo ženske. Kombinacija pravic in svobodne izbire, družinske obveznosti in poklicna kariera so dobre prakse, ki jih lahko priporočimo vsem državam članicam. Dejansko je to del celovite politike enakega obravnavanja žensk in moških.
Christa Klaß
(DE) Gospod predsednik, države članice nosijo jasno odgovornost za zakonodajo na področju zdravstvenega varstva. Evropa je predpisala minimalne standarde za porodniški dopust. Med zakonodajami držav članic so precejšnje razlike, tako da primerjave niso mogoče. V nekaterih državah nadomestilo dohodka med porodniškim dopustom krije proračun. V drugih, na primer tudi v Nemčiji, ga krijejo zdravstvene zavarovalnice, večino stroškov pa nosijo podjetja. Razlike so tudi pri trajanju in finančni podpori med porodniškim dopustom. Povsod pa matere uživajo zaščito v primeru bolezni, tudi po izteku porodniškega dopusta.
Tu mešamo dve zadevi: porodniški dopust in starševski dopust sta dve različni zadevi - kot ste nas opozorili tudi vi, komisar Špidla. Zanima pa me, ali bi na primer v Nemčiji porodniški dopust in starševski dopust skupaj izpolnjevala zahteve nove direktive? Podaljšanje porodniškega dopusta, ki sicer meri na zdravje matere, ženskam ne bo nujno vedno v korist. Podjetja bodo zaposlovala manj žensk, saj moški ne odhajajo na porodniški dopust.
Nadalje strožja pravna zaščita pred odpuščanjem ne pomaga pri iskanju nove zaposlitve. Poskrbeti moramo tudi, da bodo ženske našle delo in da bodo delale pod enakimi pogoji. V tem smislu pričakujemo pomoč od podjetij pri zagotavljanju družini prijaznega delovnega okolja.
Ljudmila Novak
(SL) Pri nas pravimo, da so otroci največje bogastvo, ker so naša prihodnost. Žal se zdi, da Evropejci nočemo tega bogastva, zato je ogrožena tudi evropska kultura in identiteta.
Pozdravljam poročilo Estrela za čim boljše zdravstvene pogoje nosečnic in mater. To pa hkrati pomeni tudi boljše zdravje otrok in manj vzgojnih problemov. V nekaterih manj bogatih državah Evropske unije imajo ženske veliko več porodniškega dopusta kot v bogatejših, zahodnih državah. Menim, da bi moral Evropski parlament podpreti najboljše možne rešitve, tako za matere kot otroke. Varčevanje na račun otrok je najslabša naložba za prihodnost.
Ženske želimo biti matere, hkrati pa seveda moramo v negotovem svetu, v negotovih zakonskih zvezah poskrbeti tudi za svojo socialno varnost. Omogočanje združevanja poklicnega in družinskega življenja bi morala biti naša največja prioriteta pri reševanju demografskih problemov Evrope.
Ilda Figueiredo
(PT) Gospod predsednik, rada bi spregovorila o poročilu gospe Estrela o izboljšanju varnosti in zdravja pri delu za noseče delavke. To je droben korak k boljši zaščiti materinstva in očetovstva, ki sta temeljni pravici in vrednoti naše družbe.
V imenu svoje skupine, Konfederalne skupine Evropske združene levice/Zelene nordijske levice, sem zahtevala še večjo zaščito materinstva in očetovstva, in sicer 22-tedenski dopust ob 100-odstotnem nadomestilu. Poročilo predlaga le 20 tednov, 100-odstotno nadomestilo pa ni zagotovljeno ves čas dopusta. Zato ne razumem stališča Skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov, ki nočejo sprejeti niti tega.
Droben korak, ki ga predlaga poročilo, moramo danes sprejeti v prid pravic žensk, otrok in družin. Ni dovolj samo govoriti, da te pravice branimo. Za spodbujanje in obrambo teh pravic so potrebni tudi taki drobni koraki.
Zita Pleštinská
- (SK) Materinstvo je največji čudež, s katerim je Bog obdaril ženske. Ne bi smelo služiti kot podlaga za diskriminacijo žensk; nasprotno, družba bi ga morala ceniti v času aktivnega življenja ženske in v obdobju starosti.
Moramo pa ostati realisti, kajti dobronamerni predlogi včasih ustvarjajo probleme. Države članice EU imajo različne sisteme socialnega varstva. Skandinavske države so glede tega zelo razvite, nove članice iz skupine EU-12 pa morajo večino še ujeti, zato bi bilo verjetno zelo težko vzpostaviti enotna pravila, ki bi jih bilo mogoče uveljaviti po vsej EU.
Ob nekaterih zelo pozitivnih spremembah osnutka direktive pa je v poročilu gospe Estrela tudi nekaj spornih točk, ki po mojem mnenju ne spadajo v poročilo in bi jih bilo treba umakniti, kot je omenil tudi že komisar Špidla.
Spremembe, ki jih je predložila naša politična skupina, Skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov, se nanašajo na take točke, na primer na trajanje porodniškega dopusta in višino nadomestila ter podaljšanje ob prezgodnjem porodu ali rojstvu več otrok in dojenju, skrajšanje delovnega časa za dojenje ter pravice do zaposlitve po vrnitvi s porodniškega dopusta. Upam, da bodo te spremembe pri glasovanju sprejete.
Siiri Oviir
(ET) Jasno se moramo zavedati, da je potrebno učinkovitejše uveljavljati načela enakega obravnavanja žensk in moških, ki delajo kot samostojni podjetniki, in partnerjev, ki jim pomagajo pri dejavnosti.
Na žalost partnerji-pomočniki ne sestavljajo velike in enotne ciljne skupine, njihov položaj ni urejen v nobeni držav članici in njihovo delo ni priznano. Nimajo socialne zaščite, izpostavljeni so visokemu tveganju revščine, v primeru ločitve pa postanejo pravi izobčenci z vidika socialnega varstva.
Zato sem prepričana, da bi morala biti vključitev v sistem socialnega varstva za partnerje, ki pomagajo pri dejavnosti, obvezna in da bi morali vzpostaviti okvir minimalnih zajamčenih pravic.
Vladimír Špidla
član Komisije. - (CS) Gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, rad bi se vam zahvalil za razpravo, ki je osvetlila predlog z več vidikov. Menim, da ni potrebno navajati vseh sprememb. Velika večina utemeljitev je bila povsem jasna, kot sem poudaril že v uvodnem govoru. Mislim pa, da smo dva predloga slišali zaporedoma z najrazličnejših strani zbornice in da ste poslanci o njiju razpravljali z najrazličnejših vidikov. Prvi je očetovski dopust. Naj jasno povem, da sem sicer naklonjen očetovskemu dopustu, sem pa vseeno prepričan, da direktiva, namenjena zaščiti zdravja mater, ni primeren akt za uvajanje načela očetovskega dopusta. V uvodnem govoru sem povedal, da so socialni partnerji dosegli dogovor o starševskem dopustu, zato bi bilo logično vključiti možnost očetovskega dopusta v ta sporazum. Torej imamo po mojem mnenju na voljo tudi druge instrumente. Druga zadeva, ki jo želim omeniti, je sprememba 14, namreč uvedba obveznega zavarovanja. Glede tega bi rad dodal, da argumente sicer razumem, vendar menim, da ni primerno uvesti tako radikalne novosti v enem samem koraku, zlasti ker bi to resno ogrozilo možnosti za sklenitev kompromisnega sporazuma. Na drug strani pa bi rad poudaril, da so naši predlogi znaten korak naprej, saj se v nekaterih državah danes sploh ni mogoče vključiti v sistem, niti na zahtevo. To pomeni, da bomo uvedli novo obveznost. To je po mojem mnenju značilen primer usklajevanja na višjo raven.
Astrid Lulling
poročevalka. - (FR) Gospa predsednica, zelo mi je žal, da komisar nasprotuje ključni spremembi v mojem poročilu, ki so jo podprle vse politične skupine, in po kateri bi morali imeti zakonci, ki pomagajo pri izvajanju dejavnosti, pravico do enake socialne zaščite kot nosilci samostojne dejavnosti, in sicer obvezno, ne le na zahtevo. Izkušnje dokazujejo, da prispevkov za socialno zavarovanje ne plačujejo, če to ni obvezno, iz nesrečnega razloga, ki ste ga omenili, komisar: zaradi stroškov.
Seveda socialno varstvo stane, pri izvajalcih samostojne dejavnosti prav tako kot pri zaposlenih delavcih. Želja prihraniti denar pri prispevkih za socialno varstvo je huda zmota, ki bi jo morali izkoreniniti.
Očitno ne moremo zahtevati, da bi bilo socialno varstvo v določeni državi članici obvezno za partnerje, če ni obvezno za nosilce samostojne dejavnosti. Partnerji pa bi morali imeti možnost vključitve v sistem na svojo zahtevo. Glede tega bom vložila ustno spremembo, v skladu z gospodom Cocilovom.
Dovolite mi še nekaj besed o zaščiti materinstva, saj je bilo naše stališče razumljeno hudo narobe. Ko želimo okrepiti zaščito matere s podaljšanjem porodniškega dopusta, ne smemo pozabiti, da je njegovo podaljšanje na 18 tednov, od katerih se le ena tretjina prekriva z obveznimi šestimi tedni po porodu, v nasprotju s ciljem bolje zaščititi zdravje matere in otroka.
Zato bi bila po našem mnenju najboljša rešitev šest obveznih tednov in podaljšanje na 20 tednov v primeru rojstva več otrok in dojenja. Ne pozabimo težav pri zaposlovanju, ki jih imajo ženske v rodni dobi že zdaj.
V današnjem času je absurdno prizadevanje, da bi očetje imeli enak dopust kot nosečnice. Gospa predsednica, širjenje neplodnosti med evropskimi moškimi je vsekakor zaskrbljujoče, vendar ne toliko kot neenakost med moškimi in ženskami pri delitvi družinskih odgovornosti, saj je ta neenakost razlog za odločitev številnih žensk, da ne bodo imele otrok. Poleg tega demografskih težav Evrope ne bomo rešili s pretirano zaščito, saj bi ta lahko ženskam zaprla vse možnosti zaposlitve.
Edite Estrela
Gospa predsednica, komisar, hudo sem presenečena nad stališčem Evropske komisije glede mojega predloga očetovskega dopusta. To stališče je konservativno in nesprejemljivo in nima nikakršnega stika s stvarnostjo.
Komisar, nisem govorila o starševskem dopustu, pač pa o očetovskem dopustu. To sta dva povsem različna pojma.
Če očetovski dopust ne spada v to direktivo, zakaj je potem Komisija predlagala razširitev pravne podlage in zakaj pravna podlaga ni omejena samo na člen 137 v zvezi z zaščito zdravja? Zakaj je Komisija uvedla člen 141 Pogodbe ES, ki govori o spodbujanju enakih možnosti moških in žensk?
Komisar in člani Skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov, materinstvo in očetovstvo sta temeljni družbeni vrednoti, ki ju je treba spoštovati in zbližati. Tu, v tej direktivi, je treba združiti očetovski dopust in porodniški dopust. Misliti moramo na otroke, komisar. Misliti moramo na koristi otrok, kajti, če že od najzgodnejše starosti uživajo podporo očeta in matere, lahko to zelo prispeva k njihovem fizičnem in psihološkem razvoju.
Nadalje, komisar, gotovo veste, da očetovski dopust že zdaj določajo nacionalne zakonodaje številnih držav članic. Ali Komisija res želi ostati odmaknjena od stvarnosti v državah članicah?
Zelo sem presenečena nad vašim stališčem, komisar. Prav zaradi odmaknjenosti evropskih institucij od stvarnosti se ljudje odvračajo od institucij. Prav zato je udeležba na volitvah tako nizka.
Državljanom moramo dati razlog, da bodo prišli na volišča. Zato, komisar, moramo sprejemati zakonodajo, ki jim pomaga. Če bodo videli, da v Evropskem parlamentu sprejeti sklepi prispevajo k njihovemu boljšemu življenju, bodo naslednji mesec zagotovo imeli več razlogov za udeležbo na volitvah.
Predsednica
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v sredo, 6. maja 2009, ob 12.00.
Pisne izjave (člen 142)
Zita Gurmai  
v pisni obliki. - Tudi v času krize bi moralo biti enako obravnavanje moških in žensk ena od prednostnih nalog politike. Sedanja kriza bo dolgoročno hudo udarila po ženskah, utrpele pa bodo še drugi val odpuščanj. Morale se bodo spoprijeti z negotovim družbenim in materialnim položajem in vedno težjim bremenom lovljenja ravnotežja med služenjem denarja za preživetje ter domačimi obveznostmi. V takih okoliščinah ne smemo dopustiti, da bi ženskam kratili pravice.
Samostojna dejavnost je za ženske zelo pomembna, saj jim lahko pomeni zaščito pred brezposelnostjo in pomoč pri usklajevanju poklicnega in družinskega življenja. Tako imajo ženske na voljo učinkovite možnosti prispevati k razvoju gospodarstva. Ženske bi morale imeti enake priložnosti za opravljanje samostojne dejavnosti in za ustanavljanje podjetij; ureditev porodniškega dopusta bi morala zagotoviti ženskam, ki opravljajo samostojno dejavnost, enake možnosti glede dopusta kot zaposlenim delavkam. Ob tem sta ključnega pomena tudi zdravje in varnost nosečnic in žensk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo.
To bo Evropo ubranilo pred izgubo ženskih talentov in ženske delovne sile, pomagalo pa ji bo tudi pri obvladovanju sedanjih demografskih izzivov, otrokom pa bo zagotovilo zdrav fizični, čustveni in duševni razvoj.
Rovana Plumb  
Kot socialdemokratka in mati podpiram direktivo, saj ureja naslednja vprašanja: varnost in zdravje nosečih delavk in žensk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo, vprašanja enakega obravnavanja, pa tudi pravico do vrnitve na enako ali enakovredno delo, pravico do poklicne kariere, ureditev dopustov in pravic iz delovnih pogodb, ugodnejše nadomestilo med porodniškim dopustom.
Sedaj porodniški dopust traja od 14 tednov v nekaterih državah članicah do 28 tednov v drugih. Ponekod lahko dejansko traja do 52 tednov, vendar nadomestilo krije le del tega časa. Zato menim, da je podaljšanje porodniškega dopusta in dvig nadomestil med porodniškim dopustom ustrezen način za izboljšanje zdravja in varnosti žensk, pa tudi za njihove boljše možnosti usklajevanja poklicnih in družinskih obveznosti, s tem pa spodbuja enake možnosti moških in žensk na trgu dela.
Stresni delovni pogoji lahko vplivajo na psihično stanje nosečnice ali ženske, ki je pred kratkim rodila. Zato je potreben preventivni pristop, ki bo poskrbel za ustrezne ocene tveganj na delovnih mestih.
