Varnost igrač (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je izjava Komisije o varnosti igrač.
Günter Verheugen
podpredsednik Komisije. - (DE) Gospa predsednica, spoštovani poslanci, o igračah vedno razpravljamo pred Božičem, kar je tudi prav, saj je to čas, ko se ljudje za igrače najbolj zanimajo. Vesel sem, da to letos počnemo še enkrat, saj je varnost igrač zadeva, ki je v interesu tako Parlamenta kot Sveta in Komisije in za katero smo opredelili najvišje zahteve.
Nocojšnjo razpravo so sprožila poročanja medijev v eni državi članici - Nemčiji. Izvirajo iz Zveznega inštituta za oceno tveganja in Združenja za tehnični nadzor (Technischer Überwachungsverein). Nobena od teh ustanov se ni neposredno obrnila na Komisijo. V zvezi s to zadevo se na Komisijo še ni obrnila niti nemška vlada. Zato vemo samo to, kar sta ti ustanovi navedli v svojih izjavah za tisk in kar smo lahko prebrali v nemških časopisih. Kljub temu gre za temo, ki jo je treba vzeti resno in to zadevo obravnavati, tudi če imamo na voljo samo poročanja v medijih.
Analiza v poročilih, ki jih imamo pred seboj, kaže, da se moramo lotiti štirih različnih vprašanj. Na prvo vprašanje je zelo lahko odgovoriti. Glede na izjavo nemškega Združenja za tehnični nadzor precejšen delež igrač na nemškem trgu, ki je bil preizkušen, ni izpolnjeval veljavnih pravnih določb Evropske unije. V tem primeru, gospe in gospodje, so pravila popolnoma jasna. Če država članica odkrije kaj takšnega, je obvezna o tem nemudoma seznaniti vse druge države članice in Evropsko komisijo ter sprejeti potrebne ukrepe. Lahko gre tako daleč in takoj umakne vse te proizvode s trga, kar dejansko pomeni po vsej Evropi, lahko pa tudi prepove uvoz, če se ti proizvodi proizvajajo zunaj Evropske unije. Upam, da bodo nemški organi zelo hitro obvestili države članice in Komisijo prek sistema RAPEX, kot je v takšnih primerih ustrezno. Če bi bilo treba prepovedati uvoz, potem vam tukaj in zdaj zagotavljam, da bo Komisija neposredno in brez odlašanja takšno prepoved odobrila. A kot sem rekel, nam nemški organi do zdaj še niso poslali nikakršnih tovrstnih informacij.
Nadzor trga - in to moram na tem mestu jasno povedati - je v izključni pristojnosti držav članic. Ne Evropska komisija ne Parlament niti Svet nimajo na voljo nikakršnih instrumentov za nadzor trga. Ti so v izključni domeni držav članic. Vendar pa so države članice z zakonom, vključno z veljavno Direktivo o igračah, obvezne izvajati ta nadzor trga. Ko berem novice iz Nemčije, da obstaja dvom v to, ali nadzor trga v tej državi sploh lahko izpolni zahteve nove Direktive o igračah, potem lahko rečem samo to, da je nemška vlada nemškim organom za nadzor trga dolžna zagotoviti, da bodo lahko te zahteve izpolnjevali. Zato mislim, da je odgovor na to vprašanje dokaj jasen.
Tudi drugo vprašanje je enostavno. Gre za staro temo, o kateri je Parlament imel intenzivne razprave, povezane s sprejemanjem Direktive o igračah, in v zvezi s katero je večina na ključnem glasovanju v tem Parlamentu sprejela jasno in nedvoumno odločitev v okviru poimenskega glasovanja. Govorim o vprašanju obveznega certificiranja igrač s strani tretjega organa. Ta predlog je vložila Nemčija. Podprlo ga je nemško Združenje za tehnični nadzor, predlog pa je bil povsem upravičeno zavrnjen, kajti certificiranje s strani tretjega organa v primeru igrač, ki ponavadi niso tehnično zapletene, ne bi zagotovilo prav nobene dodatne varnosti, saj bi se v tem primeru certificiral prototip.
Vendar pa problem pri igračah ni v prototipu, temveč, kot vemo iz izkušenj, v tem, ali bodo vsi dobavitelji in vsi tisti, ki so vključeni v dobavno verigo, v celotnem proizvodnem procesu dejansko izpolnjevali visoke zahteve, ki jih postavljamo. Tako ko na vseh drugih področjih se tudi pri igračah držimo načela, da mora proizvajalec prevzeti vso odgovornost za to, da bo proizvod skladen z veljavnim zakonom. Proizvajalcev ne smemo odrešiti te odgovornosti ne glede na to, kje na svetu se nahajajo.
Če se v določeni državi pojavi problem zanesljivosti, potem moramo s to državo govoriti o tem, kako izboljšati proizvodne pogoje; in prav to je tisto, kar počne Komisija. Govorim o Kitajski. S Kitajsko smo v tesnih in stalnih stikih glede vprašanja, kako naj dejansko zagotovimo, da bodo proizvodni pogoji v tej državi, ki je daleč največja proizvajalka igrač na svetu, izpolnjevali naše zahteve. Dosegli smo napredek, a zagotovo moramo storiti še več.
Tretji sklop vprašanj se nanaša na kemične snovi in težke kovine v igračah. To je izredno težko in zapleteno vprašanje. Politična smernica, ki sem jo dal mojim kolegom, ko je potekalo delo na Direktivi o igračah, je bila določiti najstrožja možna pravila - najstrožja možna! S tem sta se strinjala tudi Svet in Parlament. Zaradi tega so mejne vrednosti, vključene v novo Direktivo o igračah, ki se bo začela uvajati postopoma od leta 2011 naprej, predstavljale najnovejše dosežke v smislu znanstvenih dognanj v času, ko je bila direktiva sprejeta.
Vendar pa smo se zavedali, da je to proces, ki se razvija - znanost seveda vedno napreduje in vedno prihaja do novih rezultatov in novih ugotovitev -, zato smo direktivo skupaj namenoma zasnovali tako, da bi se lahko nove ugotovitve o tveganjih, ki jih prej nismo opazili, in o tem, da so mejne vrednosti previsoke, zelo hitro vključila v direktivo s komitološkim postopkom, ki vključuje Parlament. V skladu s sedanjim pravnim položajem, ki ga je sprejel Evropski parlament, je za oceno tveganj, ki jih predstavljajo proizvodi, potreben pristojen znanstveni odbor.
Letos se je že dvakrat pokazalo, da bi lahko prišlo do novih ugotovitev. Prvič v pismu, ki mi ga je letos spomladi poslala nemška zvezna ministrica za prehrano, kmetijstvo in varstvo potrošnikov. Pismo se je nanašalo na kadmij. Takoj sem uredil, da se ta problem posreduje znanstvenemu odboru; ne samo v zvezi s kadmijem, temveč tudi v zvezi z drugimi težkimi kovinami. Rezultate njihove preučitve pričakujemo v prvi polovici leta 2010 - najpozneje do konca junija. Če bo pri tem dejansko prišlo do novih ugotovitev, bomo nemudoma predlagali poostritev direktive, ki še ni začela veljati, da bi torej leta 2011 začela veljati s strožjimi mejnimi vrednostmi.
Drugi primer je dokaj zapleten in ga je težko razložiti. Nanaša se na policiklične aromatske ogljikovodike, znane kot PAH, ki nas obkrožajo v našem vsakodnevnem življenju - niti zavedamo se ne, s čim vse prihajamo v stik. Tudi v tem primeru smo bili obveščeni, da so mejne vrednosti za te policiklične aromatske ogljikovodike mogoče previsoke. To zdaj preučuje znanstveni odbor. Rezultati bodo tudi v tem primeru prišli pravočasno, da bomo lahko naredili popravke.
Naj na tem mestu poudarim, da je to problem, ki ga kot politiki ne moremo zares rešiti. Gre za izredno zapletena strokovna vprašanja. Povsem odkrito vam bom priznal, da ne razumem vedno vseh izredno zapletenih znanstvenih analiz, ki jih prejmem. In ne mislim, da je v tem Parlamentu veliko poslancev, tudi če bi nocoj bili vsi tu, ki bi lahko trdili, da jih razumejo. Ne moremo jih razumeti, ker nimamo ustrezne izobrazbe. Zato moramo do neke mere zaupati našim strokovnjakom. Tu pa tiči problem.
Seveda vsi vemo, da je znanstvena zgodovina polna primerov, v katerih so se splošno sprejeti nauki izkazali za napačne. Je tudi polna primerov, v katerih so se tako imenovana manjšinska mnenja na koncu izkazala kot pravilna. Kako naj se torej odločimo kot politiki, če pa se znanstveniki med seboj ne strinjajo? Ne moremo se in to je tveganje, ki ga nosi s seboj naše delo na področju politike in ki se mu ne moremo izogniti.
Pravilo, ki ga v tem smislu imamo v evropskih institucijah, je, da upoštevamo priporočila pristojnih znanstvenih odborov, in tako smo storili tudi v tem primeru. Vendar pa bi želel povsem odkrito povedati, da to vprašanje jemljem zelo resno, da Komisija zelo resno jemlje vsak namig o možnih novih ugotovitvah ne glede na to, kako majhen je - tudi če jih izvemo iz časopisov -, da bomo to takoj posredovali znanstvenikom.
Zadnja točka je precej moteča. V tej zvezi moram reči, da sem res pričakoval, da bo inštitut, ki pripada vladi države članice, upošteval minimalne zahteve dobre znanstvene prakse. Trditev Zveznega inštituta za oceno tveganja, ki so jo na široko pograbili nemški mediji, da imamo v zvezi s policikličnimi aromatskimi ogljikovodiki stokrat strožjo mejno vrednost za pnevmatike kot za otroške igrače, ni nič drugega kot navadno obrekovanje. Je čisto obrekovanje in znanstveniki to vedo.
Resnica je, da pravila, ki veljajo za proizvodnjo pnevmatik in predvsem za olja, ki se uporabljajo v tem procesu, izvirajo iz časov pred Direktivo REACH in pred Direktivo o varnosti igrač, v tem primeru pa je ena izmed teh snovi določena kot referenčna vrednost. Ta snov predstavlja skupino približno stotih drugih snovi. Torej morate to referenčno vrednost pomnožiti s sto. Tako boste dobili mejno vrednost, ki velja tudi za druge proizvode v Evropski uniji.
Z drugimi besedami, ker mejna vrednost, ki se nanaša na uporabo nekaterih olj pri proizvodnji pnevmatik, temelji na najmanjši vsebnosti teh snovi, ki je še merljiva v proizvodu, je ta popolnoma enaka tudi pri igračah. Vsebina je opredeljena v smislu najmanjše merljive vsebine. Zato pozivam Zvezni inštitut, da umakne to zavajajočo in neutemeljeno trditev. Res je nedopustno, da se moramo ukvarjati s takšnimi stvarmi.
Če povzamem: z Direktivo o igračah smo sestavili dokument, ki po našem najboljšem prepričanju ustreza temu, kar je bilo v času njenega sprejetja mogoče storiti. Poleg tega smo jo zasnovali tako, da bo vanjo mogoče kadar koli vključiti nove ugotovitve, da bodo naše varnostne zahteve za igrače vedno odražale najnovejše znanstvene in raziskovalne dosežke.
Andreas Schwab
Gospa predsednica, gospod komisar, želel bi se vam iskreno zahvaliti za jasnost in verodostojnost vaše izjave o mejnih vrednostih, o katerih tukaj razpravljamo. V imenu Skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) - iz naših vrst je kot poročevalka za Direktivo o igračah v tistem času prišla tudi Marianne Thyssen - bi zato želel pojasniti, da si tudi mi prizadevamo doseči in ohraniti popolno zaščito v zvezi z vsemi nevarnimi snovmi. Zavedamo se, da smo v tem smislu posebej odgovorni za zdravje naših otrok in s tem za našo prihodnost.
Zlasti pred Božičem - kot ste omenili tudi vi, gospod komisar - morajo biti starši in stari starši prepričani, katere igrače so varne za njihove otroke in vnuke in katere igrače jim torej lahko kupijo. Tako kot vi, tudi jaz pozivam organe za nadzor trga v državah članicah, predvsem v Nemčiji, da izpolnijo svoje obveznosti in s trga umaknejo nevarne igrače. Mislim, da smo se takrat pravilno odločili, da ne uvedemo certificiranja s strani tretjih organov kot splošnega merila ocenjevanja za igrače.
Kar zadeva mejne vrednosti, je bil podoben poziv podan že pred enim letom - kot ste omenili. Takrat sem vam poslal pismo, v katerem sem vas prosil, naj zadevo posredujete znanstvenemu odboru Komisije, in za to sem vam zelo hvaležen. Poskušal pa sem pridobiti še več znanstvenih mnenj iz Nemčije in do zdaj sem dobil tole. Rad bi citiral iz ene študije, ki jo je opravil Stuttgartski urad za kemične in veterinarske preizkuse (Chemisches und Veterinäruntersuchungsamt Stuttgart): "Primerjave višjih mejnih vrednosti migracije v novi direktivi s petnajst let starimi vrednostmi iz DIN EN 713 je s strokovnega vidika težko oceniti."
Glede na to mislim, da lahko rečem, da ne gre za preprosto obešanje zadeve znanosti, češ da "tega ne bomo natančneje preučevali, ker tega ne želimo razumeti,", temveč da gre za pravo in zapleteno nesoglasje in da inštitut iz Nemčije očitno podaja svoje stališče posebej odločno. Kljub temu vas, gospod komisar, pozivam, da storite vse, kar je mogoče, da bi zbližali vključene znanstvene inštitute in jim omogočili, da se končno dogovorijo o znanstveno objektivnem mnenju.
Sylvana Rapti
Gospa predsednica, v tem času leta vskočijo starši in poskrbijo, da Božiček prejme vsa pisma. Otroci v teh pismih prosijo za igrače. Ena izmed teh igrač bi lahko bila tudi ta tukaj in ta tukaj bi lahko bila ena izmed 104 igrač, ki so pod nadzorom zveznega nemškega inštituta, zadolženega za odkrivanje nevarnosti v potrošniških izdelkih.
Pravkar sem poslušala, kako komisar krivi inštitut za opravljanje svojega dela. Poslušala sem, kako s krivdo zasipava znanstvenike. Poslušala sem, kako s krivdo zasipava države članice, ki so odgovorne za nadzor. Vse to sem poslušala z velikim zanimanjem, prav tako kot sem ga poslušala, ko nam je ves čas govoril, z veliko iskrenosti in na podlagi trdnih podatkov, da se vsaka prejšnja direktiva kdaj pa kdaj izboljša z novimi podatki. Že samo to dejstvo potrjuje, da zvezni nemški inštitut svoje delo dobro opravlja. Zato tega ne smemo pozabiti.
Kar zadeva direktivo, je načrtovano, da se začne uporabljati leta 2011, za kemične snovi pa se bo, kot veste, začela uporabljati leta 2014. In še ena stvar: 17. decembra, torej pojutrišnjem, se bodo države članice odpravile v Komisijo, da bi predstavile svoje osnutke v zvezi z ureditvijo nadzora trga.
Ti se nanašajo neposredno na Božični trg. Ti se nanašajo neposredno na zdravje naših otrok, ki se igrajo z igračami, ki jim jih kupujemo mi. Zelo pomembno je, da razprava o igračah ne poteka več samo v tem času leta. Razprava o igračah in varnosti bi dejansko morala potekati vse leto. To je dolžnost Komisije.
Jürgen Creutzmann
Gospa predsednica, gospod komisar, Skupina zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo podpira stališča, ki so izražena v mnenju nemškega Zveznega inštituta za oceno tveganja o tem, da bi se pri oceni rakotvornih snovi moralo uporabljati načelo ALARA, z drugimi besedami načelo, ki pomeni "tako nizko, kot je še razumno dosegljivo".
Drugič, na podlagi tega mora Komisija preučiti, ali so tudi za to načelo ustrezne mejne vrednosti, ki so določene v Direktivi o igračah.
Tretjič, če se to ne zgodi, pozivamo Komisijo, da poskrbi, da bodo, dokler leta 2011 Direktive o igračah ne prenesejo vse države članice, mejne vrednosti v Direktivi o igračah določene tako, da bo izključeno vsako tveganje zdravja otrok zaradi mehčalnih sredstev v igračah.
Četrtič, v zvezi z dostopnimi deli igrač se mora izvajati načelo, ki je vsebovano v Direktivi o igračah in po katerem so nedovoljene vse kemikalije, ki so potencialno rakotvorne, mutagene ali strupene za razmnoževanje. To je treba dejansko doseči z opredeljenimi mejnimi vrednostmi, sicer bo takšna direktiva brez vrednosti.
Petič, za to je predvsem potreben boljši in učinkovitejši nadzor trga, saj mejne vrednosti, ki jih je določila Unija, ponavadi presegajo prav igrače, ki so uvožene v EU. Učinkovit nadzor trga pa bi omogočil, da se preizkusi izvajajo tudi na igračah, ki so proizvedene v EU, in da se tako preveri, ali tudi slednje izpolnjujejo mejne vrednosti.
Šestič, če to drži, potem je popolnoma nesprejemljivo, da se za uvoz v EU uporabljajo nižji standardi kot na primer za uvoz v ZDA. Vendar pa je grožnja nemške zvezne ministrice za prehrano, kmetijstvo in varstvo potrošnikov Ilse Aigner, da bo storila po svoje in kar sama prepovedala tako imenovane "strupene igrače" po mojem mnenju popolnoma napačna poteza, ki ima povsem nasprotni učinek, ko gre za gradnjo zaupanja v evropski notranji trg. Širjenje nacionalno priljubljenega mnenja ne škodi zgolj zaupanju v evropske institucije; škodi tudi nemški zvezni vladi, ki je Direktivo o igračah odobrila.
Heide Rühle
v imenu skupine Verts/ALE. (DE) Gospa predsednica, gospod komisar, to razpravo smo zahtevali, da bi popravili in pojasnili, koliko je v teh trditvah resnice in koliko je zgolj cenenega populizma. To je bilo naše izhodišče. Pričakovali bi, da se bo Komisija prej obrnila na tisk, a če je zadevo mogoče pojasniti s to razpravo, bomo s tem zelo zadovoljni.
Pozdravljam napovedi, da nameravate opraviti preizkuse v zvezi s težkimi kovinami in mehčalnimi sredstvi. Mislim, da je to nujno potrebno. Želela bi poudariti, da je število novih otrok, mlajših od 15 let, ki so oboleli za rakom, med letoma 1980 - ko so se podatki začeli zbirati - in 2006 naraslo za več kot 50 %.
Maligni tumorji so drugi najpogostejši vzrok smrti pri otrocih. Zato moramo ukrepati, moramo preveriti, ali so te številke točne, in moramo se ustrezno odzvati. Če bo najnovejša študija nemškega Zveznega inštituta za oceno tveganja pokazala, da spremenjena Direktiva o igračah ne zagotavlja zadostne zaščite pred rakotvornimi mehčalnimi sredstvi, bomo morali ukrepati.
Ne more biti mogoče, da lahko otroci v samo eni uri prek stika s kožo večkrat vpijejo tolikšno količino rakotvornih snovi, ki jih vsebuje dim štiridesetih cigaret. Tem snovem se je mogoče izogniti. Študija kaže, da je to tehnično mogoče. Sedemdeset odstotkov prodanih igrač ne presega teh mejnih vrednosti. Zato lahko kadar koli zahtevamo, da jih izpolnijo tudi druge igrače. Verjetno gre za ceno, a tega trg sam ne more regulirati, kadar je ogrožena varnost otrok. Potrebni so politični ukrepi, da bi se mejne vrednosti ustrezno prilagodile in dvignile.
Seveda so za nadzor trga odgovorne države članice: ne Evropa, ne Parlament in tudi ne Komisija. Tudi Nemčijo smo že večkrat pozvali, naj resno sprejme svoje naloge na področju nadzora trga in naj tudi ustrezno ukrepa. Vendar to nikakor ne pomeni, da nam ni treba ukrepati, če se pojavi dvom glede tega, ali naše mejne vrednosti še odražajo najnovejše znanstvene ugotovitve, zato upam in prosim novo Komisijo, naj čim prej predstavi predloge Parlamentu, da bomo lahko prilagodili ustrezne mejne vrednosti v komitološkem postopku.
Marianne Thyssen
(NL) Gospa predsednica, gospod komisar, gospe in gospodje, varnost otrok - naših najmanjših in najranljivejših potrošnikov - je bila vedno na prvem mestu za Skupino Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in dejansko tudi za vse v tem Parlamentu; natanko iz tega razloga smo pred enim letom sprejeli novo, strogo direktivo o varnosti igrač. Zahvaljujoč izvrstnemu sodelovanju s komisarjem in njegovimi službami, s predsedstvom Sveta in z mojimi kolegi poslanci Evropskega parlamenta iz vseh političnih skupin, smo lahko končali to ogromno nalogo; in končali smo jo hitro, torej že na prvi obravnavi. Vse naše institucije so bile prepričane, da smo sestavili zakonodajo, ki je najstrožja na svetu in ki jo skrbno upoštevajo celo tako daleč, kot na Kitajskem in v Združenih državah.
Parlament je v zvezi s certificiranjem s strani tretjih oseb ravnal razumno in zavzel posebej strogo stališče glede standardov za kemične snovi, kot so alergeni in težke kovine. V zvezi s snovmi, ki so rakotvorne, mutagene ali strupene za razmnoževanje smo se odločili za popolno prepoved z nekaj izjemami pod zelo strogimi pogoji. Ta zakonodaja predvideva prehodno obdobje, kar pa je samoumevno - gre za del sistema -; v vsakem primeru pa je to prehodno obdobje krajše od tistega, za katerega je industrija rekla, da bi mu lahko bila kos. Gospe in gospodje, mogoče smo se popolnoma motili in pri tem aktu doživeli neuspeh, ali pa sta se znanost in tehnologija tako močno razvili, da je treba akt že spremeniti, kar je mogoče storiti zelo hitro s komitološkim postopkom; ali pa ni narobe prav nič, kar pomeni, da se ne smemo po nepotrebnem igrati z bojaznijo ljudi in njihovo upravičeno skrbjo za varnost njihovih otrok. Poslušala sem komisarja in mu tudi verjamem, vidim pa tudi, da Evropska komisija opravlja svojo dolžnost.
Če bi na tem področju prišle na dan nove kršitve, potem mislim, da smo s tem lahko prepričani, da nadzor trga obstaja in da deluje. Imamo torej dve vprašanji: ali je zakonodaja še vedno najsodobnejša in ali je nadzor trga ustrezen? Če je odgovor na obe vprašanji pritrdilen, potem se zagotovo ne smemo vdajati populizmu in moramo ljudem jasno povedati, da ni nobenega razloga za skrb.
Christel Schaldemose
(DE) Gospa predsednica, hvala, gospod komisar, za vaš uvod. Če sem vas prav razumela, ste želeli poskrbeti, da bi se opravila študija o tem, ali je v otroških igračah v Nemčiji dejansko preveč strupenih snovi, kot kaže študija. Če se ne motim, potem bi rekla, da je to dobra zamisel. Zelo pomembno je, da hitro ukrepamo. Če imamo kakršen koli razlog za sum, da je varnost naših otrok ogrožena, potem moramo ukrepati. Poleg tega bi seveda bili veseli, če bi se nam lahko Komisija spet hitro pridružila v Parlamentu, da bi nam pojasnila, ali je kaj v teh trditvah ali ne. Vendar pa bi želela poudariti, da imamo v resnici veliko raziskovalcev, ki v zvezi z mehčalnimi sredstvi v igračah pravijo, da ni nikakršne varne meje. Edina varna stvar, ki jo lahko storimo, je, da iz otroških igrač v celoti izključimo mehčalna sredstva. Zares mislim, da bi morali do tega zavzeti stališče in premisliti o tem, da bi pravila poostrili. Nisem prepričana, ali so pravila dovolj dobra; tudi tista, ki jih določa Direktiva o igračah.
Vendar pa bi v tej zvezi želela opozoriti še na eno zadevo, in sicer, da smo pred enim mesecem in pol prejeli študijo Komisije o tem, kako se nova zakonodaja o nadzoru trga izvaja v vsaki državi članici. Prav je, da so države članice tiste, ki so dolžne zagotoviti ustrezno delovanje nadzora trga. Vendar pa je ta študija pokazala, da sta se kljub dejstvu, da smo poostrili pravila, samo dve državi članici odločili, da za nadzor trga namenita več denarja. Morali bi bolje opraviti. Bistveno boljši nadzor trga potrebujemo prav zato, da bi preprečili grozljive zgodbe o nevarnih igračah na trgu. Zato upam tudi, da bo Komisija zagotovila, da bodo države članice to dosegle.
Anna Hedh
(SV) Gospa predsednica, želela bi se zahvaliti gospodu komisarju Verheugenu, da je prišel sem in nam spregovoril o tej pomembni zadevi. Naša ogromna odgovornost je, da zagotovimo, da naši otroci ne zbolijo oziroma da niso izpostavljeni tveganju. Želela bi izkoristiti to priložnost za nekaj vprašanj, ki jih imam v zvezi z zavezami, ki jih je Komisija dala glede pogajanj pred glasovanjem o Direktivi o igračah na prvi obravnavi, kakor tudi pred našim plenarnim glasovanjem.
Skupine strank, ki so bile vključene v pogajanja, so se strinjale, da odstranijo nekatere omejitve ravni hrupa, ker je besedilo, ki ga je potrdil odbor, vsebovalo določene ravni decibelov. Komisija je rekla, da bi te ravni lahko bile previsoke, zato je obljubila, da bo oblikovala standard na podlagi najvišjih ravni za trajajoč hrup in nenaden hrup. Kako daleč je Komisija s svojim delom, s katerim namerava zagotoviti, da igrače ne bodo povzročile poškodbe sluha? Kdaj lahko pričakujemo standard, ki bo določal najvišje ravni hrupa za igrače?
Želela bi poudariti tudi vprašanje velikosti črk na varnostnih opozorilih. Tudi pri tem je bilo rečeno, da bo to rešeno s standardizacijo. Kakšno je stališče Komisije o pravilih, ki bi se morala uporabljati tukaj? Kdaj lahko pričakujemo standard, ki vključuje najmanjšo velikost črk za varnostna opozorila?
Małgorzata Handzlik
(PL) Tema varnosti igrač zbuja veliko zanimanja, zlasti v tem predbožičnem času, ko razmišljamo o tem, katere igrače kupiti za naše najmlajše. V prejšnjem parlamentarnem mandatu smo pripravili, kar je po mojem mnenju zelo dobra rešitev za povečanje varnosti igrač, s katerimi se igrajo naši otroci. Na žalost moramo počakati, da bi videli učinke teh določb. Kljub temu verjamem, da bodo ustvarile oprijemljive rezultate.
Na tem mestu bi se želela zahvaliti službam Komisije za organiziranje turneje igrač, saj je to zelo pomembna pobuda, ki podjetjem pomaga, da se pripravijo na spremembe, ki jih prinaša direktiva.
Gospe in gospodje, skrbi pa me neka druga informacija. Konec novembra je Komisija za varnost potrošniških proizvodov v Združenih državah sklenila, da s trga umakne več kot milijon otroških posteljic. Še en milijon se jih bo umaknilo s kanadskega trga. Posteljica je nekaj, kar se uporablja vsak dan, in otroci so v stiku z njo mogoče še pogosteje, kot z igračami. Glede na razsežnost ukrepa bi bila hvaležna, če bi gospod komisar lahko povedal nekaj besed o tej zadevi. Ali smo lahko prepričani, da so otroške posteljice, ki so na voljo na evropskem trgu, varne?
Anja Weisgerber
(DE) Gospa predsednica, gospod komisar, tudi jaz bi se vam želela najiskreneje zahvaliti za vaša pojasnila. V osnovi je treba povedati, da je Direktiva o igračah na splošno prinesla precejšnje izboljšave na področju zaščite naših otrok. Vsi smo se je lotili z namero, da bi ustvarili najstrožjo zakonodajo na svetu. Toda mnogi starši in stari starši so zdaj zaskrbljeni - kot ste dejali - zaradi študij nemškega Zveznega inštituta za oceno tveganja. Zdaj se moramo vprašati, ali so izjave in mnenje inštituta točni ali ne. V vsakem primeru moramo zelo natančno preučiti vsa dejstva v tej zadevi. Gre za vprašanje zaščite naših otrok.
Na tem mestu bi se vam želela najiskreneje zahvaliti, ker ste rekli, da ste to pripravljeni storiti. Vendar pa mislim, da se morajo stvari odvijati hitreje. Pravite, da bodo ugotovitve znanstvenega odbora na voljo ne do naslednjega leta, temveč v prvi polovici naslednjega leta. To je treba opraviti hitreje. Gre za vprašanje zaščite naših otrok. Res ne morem razumeti, zakaj je zvezni inštitut čakal tako dolgo, da je dal te izjave. Tudi to želim tukaj poudariti.
Georgios Papanikolaou
(EL) Gospa predsednica, v zadnjih letih je bilo zabeleženih več ducat primerov - 36 samo leta 2000 -, v katerih so otroci potrebovali takojšen kirurški poseg zaradi škodljivih snovi v igračah. Parlament bi želel spomniti, da je bilo prejšnji teden v Ameriki objavljeno poročilo, ki pravi, da ena tretjina igrač, danih na trg, vsebuje nevarne kemične snovi.
Zato moramo razumeti, da znak evropske skladnosti (CEE) ni zadostno zagotovilo varnosti igrače. Podeljuje se na podlagi spisa, ki ga predloži zadevno podjetje, in ne na podlagi preventivnih pregledov proizvoda in pregledov na kraju samem, zato tudi ne moremo domnevati, da so igrače varne.
Da bi torej zagotovili, da bodo naši otroci - sam jih nimam, upam pa, da jih bom nekega dne imel - od Božička, kot je bilo omenjeno prej, dobili igrače, ki so popolnoma varne in staršem ne povzročajo skrbi, moramo pritisniti na države članice, da opravijo temeljitejše preglede in da seveda poostrijo veljavno zakonodajo.
Günter Verheugen
Gospa predsednica, gospe in gospodje, vesel sem zaradi splošnega soglasja, ki ste ga pokazali na tej razpravi. Dovolite mi, da podam uvodno pripombo. Opravka imamo z znanstvenim inštitutom, nemškim Zveznim inštitutom za oceno tveganja, na katerega sem pozoren že nekaj časa zaradi njegovega nagnjenja k alarmantnim javnim objavam, ne da bi o svojih ugotovitvah obvestil Komisijo ali katero koli drugo evropsko institucijo. O tem lahko presodite sami. Edina stvar, ki jo vem o tem, je, da se zdaj razpravlja o nadaljnjem financiranju tega inštituta iz nemškega zveznega proračuna. Mogoče je to ena izmed razlag za intenzivne dejavnosti inštituta pri odnosih z javnostmi, medtem ko očitno ne da veliko na to, da bi nam omogočil, da tudi mi na ustrezen način preučimo njegove ugotovitve.
Kljub temu - in mislim, da me pri tem niste razumeli - tudi če nekaj samo preberemo v medijih, to še vedno razumemo kot možno novo znanstveno ugotovitev, zato sem vse skupaj že posredoval znanstvenemu odboru. Tukaj izražen poziv, da naj to storim, ni potreben. Takoj ko sem prejel obvestilo, da mogoče obstajajo nove znanstvene ugotovitve o varnosti igrač in mejnih vrednostih, ki smo jih določili, je bila ta informacija posredovana znanstvenemu odboru.
Vendar pa moram ponoviti, da ne morete pričakovati od mene, da bom sprejel odločitev v sporu med znanstveniki o metodah; tega tudi jaz ne morem pričakovati od vas. Tega ne morete storiti. Jaz tega ne morem storiti in tudi vi ne morete tega storiti. Lahko samo rečem, da smo o vprašanju metodologije merjenja možnih mejnih vrednosti temeljito razpravljali tako v Parlamentu, kot v Svetu in Komisiji. Poleg tega se z mnenjem tega nemškega inštituta ne strinja noben drug znanstveni inštitut v Evropi - niti eden! Če menite, da sem dolžan upoštevati mnenje enega samega inštituta in se ne meniti za vse druge, potem mi to povejte in lahko me tudi oštejete zaradi tega. Te odgovornosti ne morem prevzeti. In tudi nihče izmed vas je ne more. A naj ponovim: če pridejo na dan kakršne koli nove ugotovitve, bomo sprožili postopek.
Gospa Weisgerber, rekli ste, da bi postopek moral biti hitrejši - na žalost to ni možno. To so zelo zapletena znanstvena vprašanja. Potrebni so preizkusi. Mogoče se tega ne zavedate, a potrebni so na primer obsežni preizkusi na živalih, da bi lahko preverili takšne trditve. Znanstvenikov ne morete prisiliti, da pridejo do ugotovitev v nekem določenem časovnem okviru. Žal mi je, ampak to ni mogoče. Zato vas moram samo prositi, da sprejmete, da nam je znanstveni odbor povedal, da bo potrjene rezultate lahko posredoval do sredine naslednjega leta in tako tudi bo. Komisija bo na podlagi teh rezultatov takoj pripravila nove predloge, če se bo izkazalo, da je dejansko prišlo do novih ugotovitev. Upam, da sem s tem zadevo pojasnil.
Gospod Creutzmann, načelo uporabe najnižjega možnega tveganja je umestno. Da bi to ugotovil, ne potrebujem pomoči Zveznega inštituta za oceno tveganja. Zahteve, ki ste jih iz tega potegnili, so torej tudi izpolnjene.
Gospa Rühle, pravite, da bi se moral prej obrniti na tisk. Presenečeni boste, ko vam bom povedal, da sem to tudi storil. Dvomim, da bo to, kar sem rekel nocoj tukaj v Parlamentu, prišlo v evropske medije, predvsem pa v nemške, zato slednji tudi niso povzeli moje, kot sem menil, mirne izjave o dejstvih. Vendar pa sem dal potrebno izjavo on pojasnil vsa dejstva o tej zadevi. Z veseljem vam bom dal to besedilo.
Gospod Davidson, imamo najstrožjo zakonodajo na svetu. To je nekaj na kar smo lahko ponosni. Ko gre za najvišjo možno raven varnosti za igrače, Komisija ne bo dovolila, da bi jo prekosil kdor koli v svetu.
Gospa Schaldemose, z vami se lahko samo strinjam in rečem, da odgovornost držav članic za nadzor trga ne sme biti vprašljiva. V celoti se strinjam z vami, ko pravite, da je pri tem ključno vprašanje izvajanja. Zato smo tudi v zvezi s tem opravili ustrezne priprave.
Zadnje vprašanje gospe Hedh je zelo pomembno. V zvezi s standardi za različna področja ste omenili dva primera: eden izmed teh so viri hrupa. Evropske organizacije za standardizacijo so prejele ustrezna navodila. A tudi pri standardih ni nič drugače kot pri drugem znanstvenem delu. Ne morete pričakovati, da jih bomo dobili v enem tednu ali enem ali dejansko nekaj mesecih. Za to je potreben čas. Vendar pa so vsi standardi, o katerih smo govorili, v pripravi in bodo kmalu na voljo, omogočili pa nam bodo, da bomo lahko proizvode natančno primerjali in okrepili nadzor trga.
Tu je še zadnja točka, o kateri želim spregovoriti. Otroški sedeži, ki so bili tukaj omenjeni in v zvezi s katerimi so se v ZDA pojavili neki problemi glede varnosti, niso igrače. Zato ne sodijo na področje uporabe Direktive o igračah, temveč bolj na področje Direktive o splošni varnosti proizvodov. V tem smislu se nam ni treba skrivati pred Američani. Sistem splošne varnosti proizvodov, ki ga imamo v Evropi, je v zadnjih nekaj letih ves čas dokazoval svojo vrednost. Če bi se nevarni proizvodi pojavili na evropskem trgu, lahko z določeno mero gotovosti domnevamo, da bodo o njih obveščene vse druge države članice in Komisija in da se bodo sprejeli tudi ustrezni ukrepi.
Predsednica
Razprava je zaključena.
Pisne izjave (člen 149)
Jim Higgins  
v pisni obliki. - Pozdravljam dejstvo, da bo nova Direktiva 2009/48/ES o varnosti igrač začela veljati leta 2011, čeprav je škoda, da ne bo začela veljati že v času naslednjega Božiča leta 2010, torej v času, ko se proda večina igrač, ki so izdelane ali uvožene v EU. Upam, da bodo države članice ugotovile, da je prav, da se vsi elementi te pomembne direktive prenesejo še pred končnim rokom za izvajanje, da bi tako bolj pomirili starše, ki so v tem primeru potrošniki.
Artur Zasada  
Želel bi izkoristiti priložnost v tej razpravi in opozoriti na potrebo po izboljšanju delovanja evidence Evropske unije o nezgodah potrošnikov, ki med drugim zbira podatke o nezgodah s smrtnim izidom in telesnih poškodbah zaradi uporabe različnih proizvodov, namenjenih za otroke. Ta evidenca bi morala biti pomemben element mehanizma sistema za varstvo potrošnikov, vključno z najmlajšimi in najbolj nebogljenimi. Na žalost pa po besedah strokovnjaka iz Strokovnega odbora za proizvode, namenjene majhnim otrokom, in varnost igrač Poljskega odbora za standardizacijo hitra izmenjava podatkov med državami članicami in Evropsko komisijo o proizvodih, ki predstavljajo nevarnost, ter ukrepih, ki jih določene države sprejemajo, da bi preprečile ali omejile vstop teh proizvodov na trg, še ne deluje zadovoljivo. Pozivam, da se ta zadeva temeljito preišče.
