Položaj Romov v Italiji (razprava)
Predsednik
Naslednja točka je izjava Komisije o položaju Romov v Italiji.
Vladimír Špidla
Gospod predsednik, gospe in gospodje, Komisija močno obsoja vsako obliko nasilja proti Romom in poziva organe vseh držav članic, da zagotovijo osebno varnost vseh ljudi znotraj njihovega ozemlja. Dogodki prejšnjega tedna v Ponticelliju niso osamljen primer. Rasno nasilje, ki ga spodbujajo politični populizem, sovražni govor in napihovanje medijev, je fenomen, ki ga lahko opazimo v številnih državah članicah.
Komisija odločno zavrača kakršno koli stigmatizacijo Romov ali njihovo povezovanje z zločinci. Organi držav članic ne smejo le odvračati od takšnega obnašanja, ampak tudi postavljati zgled v boju proti rasizmu in ksenofobiji. Obvezani so k preiskavi rasističnih napadov in h kaznovanju tistih, ki jih spodbujajo in zakrivljajo.
Nekaj bi rad poudaril. Bistvo Evropske unije je premagati tisto, kar je zaznamovalo zgodovino Evrope skozi stoletja, rasno sovraštvo, pogromi in uničenje z ognjem. Evropa spodbuja pravico vsakega moža, žene in otroka do zaščite pred preganjanjem in diskriminacijo. Uteleša družbeno solidarnost, demokracijo in vladavino prava, skupaj s spoštovanjem do vsakega posameznika različnega porekla, vere, barve kože ali načina življenja.
Ne smemo si zatiskati oči pred dejanskimi težavami, s katerimi se soočajo Romi v Italiji in drugih državah. Vsak lahko vidi, da so žrtve velike revščine, družbene izključenosti, pretrganih zaposlitev in nizke ravni izobrazbe. Te razmere vodijo k trpljenju ljudi in k socialnim napetostim. Rome potiskajo na rob družbe. Ta izguba talentov in potenciala je krutost za Rome in izguba za Evropo.
Zakaj takšne razmere obstajajo? Romi niso manj inteligentni kot večina, prav tako niso berači ali rojeni zločinci. Kaj lahko storimo, da se bodo takšne razmere spremenile? Bodimo odkriti glede tega, kaj lahko stori Komisija in kaj morajo storiti vlade držav članic. Kot je bilo upravičeno izpostavljeno v sklepu Evropskega sveta decembra 2007, s katerim se je vaš Parlament strinjal, morajo države članice in Unijo storiti vse, kar je v njihovi moči, za izboljšanje vključitve Romov.
V zvezi s prostim pretokom državljanov v Evropski uniji temelji direktiva 2004/38 na dobro vzpostavljenih načelih prava Unije. Številne njene določbe so v veljavi že desetletja. Direktiva vključuje tudi precedenčno pravo Sodišča evropskih skupnosti o teh zadevah. Po pristopu Romunije k Evropski uniji uživajo Romuni enako svobodo gibanja kot ostali državljani Unije. Romuni niso več imigranti iz tretjih držav. Romuni so državljani Unije. Pod nobenimi pogoji se jih ne sme obravnavati slabše kot ostale državljane Unije in Komisija bo zagotovila spoštovanje njihovih pravic.
Direktiva državam članicam dopušča, da državljanom Unije, ki so nezaposleni ali nimajo zadostnih sredstev, odrečejo pravico do prebivanja na njenem ozemlju, zato da ti ljudje ne postanejo breme njihovega sistema socialne pomoči. Ocena teh sredstev ne sme biti samodejna, ampak mora upoštevati obnašanje posameznika.
Pravila o prostem gibanju niso narejena zato, da koristijo zločincem. Direktiva dopušča izgon oseb, katerih obnašanje predstavlja resnično, dejansko in dovolj hudo grožnjo temeljnim interesom družbe. Boj proti zločinu se mora izvajati s spoštovanjem pravne države. Odločitev za izgon se lahko sprejme na osnovi posameznega primera, pri tem je treba spoštovati postopkovna jamstva in temeljne pogoje. V primerih takojšnjega izgona je treba nujnost ustrezno utemeljiti. Izgon državljanov Unije je skrajni ukrep. Je omejitev temeljne svoboščine Pogodbe.
Večina temeljnih vidikov vključitve Romov v družbo, kot so izobrazba, zaposlitev, socialna vključenost, javno zdravje, izboljšanje infrastrukture in stanovanjske zadeve, je v pristojnosti držav članic. Evropska unija je kljub temu pripravljena prevzeti vlogo koordinatorke, ki bo podpirala in olajševala nacionalno zakonodajo. Če se naučimo izvajati medsebojni pritisk, bomo dosegli rezultate.
Na področju boja proti diskriminaciji, kjer Evropska unija ima pristojnosti, se zavezujem k zagotovitvi uporabe zakonodaje Skupnosti. Direktiva 2000/43 je pomemben instrument s širokim spektrom uporabe. Njeno izvajanje na nacionalni ravni pa morajo ne glede na to dopolniti pobude za dviganje ozaveščenosti, ki se osredotoča na pravice in obveznosti. Budno spremljanje pritožb, ki ga izvajajo organi, odgovorni za enakost, in celostno vključevanje civilne družbe v takšno spremljanje sta nujna pogoja za kakršen koli napredek v tem položaju.
Dogodki prejšnjega tedna v Italiji zahtevajo skupna prizadevanja iz naše strani. Naši sodržavljani Romi potrebujejo našo solidarnost, da bi izstopili iz začaranega kroga izključitve in nasilja iz obupa. Ta izbruh nasilja razumem kot klic na pomoč. Kot politični vodje je naša dolžnost, da vsakemu posamezniku ponudimo upanje za trajnostno rešitev teh težav. Proti socialni izključenosti se lahko borimo s pomočjo usmerjenih, po meri narejenih programov, ki se financirajo iz evropskih strukturnih skladov, zlasti iz evropskega socialnega sklada. Ta program bi lahko izboljšal življenjske pogoje celotnega prebivalstva, in tako tudi življenjske pogoje manjšin ter večine.
V odgovor pozivu Evropskega sveta in Evropskega parlamenta zdaj pregledujemo instrumente in politiko Skupnosti, ki se lahko izvajajo za spodbujanje vključitve Romov. Rad bi pozval italijansko vlado in vlade drugih držav članic, da razpravljajo o izidih te naloge z nami in da upoštevajo lekcijo, ki izhaja iz tega.
(Ploskanje.)
Najlepša hvala, komisar Špidla. Družbena solidarnost, demokracija, pravna država: Želim si, da bi bil Parlament bolj uglašen s temi vrednotami!
Lívia Járóka
v imenu skupine PPE-DE. - (HU) Hvala, gospa predsednica. Gospa predsednica, gospe in gospodje, položaj Romov v Italiji, kot po vsej Evropi, je grozen in je takšen že toliko desetletij. Naredili smo zelo malo in vlade, ki jih vodimo ali podpiramo, celo vlade, ki pripadajo našim lastnim političnim skupinam, si ne prizadevajo zadosti za zaustavitev takšnega položaja.
Niti levičarskim niti desničarskim vladam ni uspelo ničesar spremeniti skozi pretekla desetletja kar se tiče sprejetja Romov, in zato menim, da je zelo pomembno temu vprašanju dodeliti redno točko na dnevnem redu ter pri razpravah v tem parlamentu. Pozivamo k še večji zavezanosti političnih skupin, vendar menim, da so potrebni programi, ki bodo zagotavljali resnično in ustrezno integracijo Romov v Evropi, ki je potrebna, če ne želimo, da so Romi žrtve grozodejstev, ki izhajajo iz takšnega tipa množične histerije.
Menim, da govori na plenarnih zasedanjih ne zadostujejo ter da je popolnoma neuporabno to vprašanje obravnavati kot strankarsko politično vprašanje, saj ni niti socialdemokratskim, liberalnim ali konservativnim vladam uspelo storiti ničesar. Sedanjemu stalnemu pomanjkanju dejavnosti v Evropi glede vprašanja Romov nasprotujemo, prav tako nasprotujemo vsakršnemu navezovanju na ali izvajanju načela kolektivne krivde ter prav tako nasprotujemo zločinom.
Menim, da je izredno pomembno, da italijanska vlada naredi vse, kar je v njeni moči, da izpolni obljubo in zagotovi, da načrtovan varnostni paket ne bo usmerjen k nobeni posamezni etnični skupini ter da se izogne množičnim izgonom. Vendar je po mojem mnenju še bolj pomembno sporočilo, ki ga lahko pošljemo državam od tu, iz Evrope, in odgovornost, ki jo mora prevzeti Evropska komisija, da bi zagotovila namestitev minimalnih zahtev in dogovor med državami članicami o tem, kako nameravajo takoj spremeniti položaj Romov v Evropi.
Menim, da je za evropski položaj v moralnem in konkurenčnem smislu nujno, da prenehamo s praznim govoričenjem in se raje dejavno lotimo uresničevanja resnih načrtov. To bi moralo biti ključno. Prav tako menim, da je naša naloga, da to spodbujamo in zahtevamo. Hvala.
Martin Schulz
v imenu skupine PSE. - (DE) Gospa predsednica, skupina socialdemokratov v Evropskem parlamentu je zahtevala to razpravo in zahvaljujem se vam, komisar Špidla, da ste omenili ključne elemente tega, kar mora biti povedano. Prav tako sem vam hvaležen za vaše zelo jasne besede.
Dovolite mi torej, da začnem s pozivom vsem. Tako tisti na desni kot tisti na levi strani te sejne dvorane si delijo skupne vrednote. Zelo sem hvaležen številnim konservativnim poslancem v tem Parlamentu, ki se strinjajo z nami o tem, da moramo k težavam, ki jih moramo rešiti, pristopiti humanitarno.
O človeški dostojnosti se v Evropski uniji ne pogaja. Požiganje taborov, preganjanje ljudi po ulicah je nedopustno! Tak pristop ne bo rešil ničesar. Hvala, komisar Špidla, da ste to temeljno vrednoto evropske politike postavili v središče vaših opazk.
Želimo prispevati k reševanju težav, zato želim jasno izpostaviti eno. Težava, o kateri govorimo danes, ni italijanska težava, vendar težava, ki se je poleg v Italiji zgodila dejansko povsod v Evropski uniji v zadnjih letih. Težava je, da manjšine niso dovolj dobro vključene v evropske družbe, zaradi tega zlasti romske skupnosti trpijo v vseh državah EU.
Dogodki, kot so se zgodili v Italiji in o katerih smo danes izražali ogorčenje, so se zgodili tudi v drugih državah EU. Zato povem še enkrat, zdaj ni čas za kazanje s prstom na Italijo. Čas je za razmislek o tem, kako lahko skupaj z oblastmi v Italiji rešimo to težavo, zlasti za interese romske skupnosti, ki potrebuje takojšnjo neposredno pomoč. Treba jo je rešiti na način, ki je v interesu lokalnih oblasti, majhnih krajev in mest, med katerimi so nekateri zgroženi nad integracijskim delom, ki se od njih zahteva. Tudi župani potrebujejo našo pomoč. Zato je bilo zelo modro od vas, komisar, da ste predlagali razmislek o tem, kako lahko občinam pomagamo takoj, z razpoložljivimi sredstvi EU.
Menim, da moramo naša prizadevanja usmeriti v eno smer. Na tem mestu ne smemo obsojati, kdo je za kaj kriv ali kdo česa ni storil. Kolektivno si moramo prizadevati, da nedavne dogodke razumemo kot razlog za izjavo, da romska skupnost potrebuje pripravljenost za njihovo vključitev iz vseh držav članic EU, iz celotne skupnosti evropskih državljanov. Vztrajati moramo tudi na tem, da romska skupnost sama sebi dopusti vključitev v našo družbo. To mora postati mogoče, s popolnim spoštovanjem do kulturne identitete te skupnosti.
Danes sem po telefonu govoril z gospodom Frattinijem, italijanskim ministrom za zunanje zadeve, in mu povedal, da želi socialdemokratska skupina skupaj s Komisijo in Svetom doseči rešitev najbolj nujnih težav, ker menim, da ne smemo dopustiti, da Romi postanejo tarče napadov ljudi, ki si hočejo privoščiti desničarsko populistično politiziranje na podlagi teh pomanjkljivosti. To je naša skupna naloga, zaradi tega smo zahtevali to razpravo.
(Ploskanje.)
Viktória Mohácsi
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, čestitam komisarju za njegov zelo dober govor o tej temi. Rada bi izrazila svoj odziv na protiromske pogrome, ki so se zgodili v Neaplju 13. maja letos in dogodke, ki so sledili v Italiji. Odločila sem se obiskati Rim in Neapelj prejšnji konec tedna, da bi izvedla terensko raziskavo, ter osebno govorila s tamkajšnjimi prebivalci. Prav tako sem zahtevala nujno posredovanje italijanskih oblasti za zagotovitev temeljnih pravic in zaščito Romov v državi pred nadaljnjimi nasilnimi dejanji, rasno agresijo, ter ublažitev protiromskega ozračja, ki prevladuje v Italiji. Silviu Berlusconiju sem 23. februarja napisala pismo. Skupaj z 88 drugimi nevladnimi organizacijami smo bili resno zaskrbljeni, da je izvedena politična kampanja Rome povezovala z negativnimi stereotipi in celoten romski narod uporabila kot volilne grešne kozle, kar je popolnoma v nasprotju z evropskimi vrednotami. Zdaj lahko vidimo vpliv tiste kampanje.
Izredne razmere v zvezi z Romi so bile razglašene, ko so mediji poročali o 16 letni romski deklici, ki je skušala materi v Neaplju ugrabiti 6 mesečnega dojenčka. Glede na mojo misijo ugotavljanja dejstev, je ta zgodba napačna: policija o tem nima zapisov, v zvezi s primerom ne poteka preiskava.
Tolpa približno 60 ljudi je 13. maja z molotovkami zažgala romske tabore v Neaplju. Podobni nasilni izpadi so se zgodili tudi v drugih italijanskih mestih, na primer v Milanu. Skrb vzbujajoče je, da glede na podatke, ki sem jih dobila od policistov v Neaplju, o tem primeru ne poteka policijska preiskava. Povedati vam moram, da se zdi, da je italijanska vlada odločna s šibkimi in šibka z odločnimi. Kadarkoli opozarjajo na varnostna vprašanja, bi morali najprej opozoriti na organiziran kriminal, ki ga izvaja camorra. Poskušajo govoriti o imigraciji in vprašanju Romov, da bi pozornost usmerili stran od dejanskih težav Italije. Upam, da bodo italijanske oblasti zagotovile ustrezne in učinkovite preiskave dogodkov, ki so se zgodili v Neaplju in Milanu, in z vsemi pravnimi sredstvi preganjala vse odgovorne osebe, vključno z javnimi uradniki, ki so podajali sovražne izjave o Romih in s tem sprožili rasno sovraštvo.
Italijanske oblasti pozivam k celostnemu sodelovanju z medvladnimi institucijami, mednarodnimi organizacijami in domačo civilno družbo pri hitrem in učinkovitem reševanju težavnega položaja človekovih pravic Romov v Italiji. Prav tako pozivam Evropsko komisijo, da predlaga EU strategijo za Romsko vprašanje s ciljem, prednostno obravnavati vključitev Romov in zagotoviti vodstvo in koordinacijo za države članice, da bodo zagotovile spoštovanje pravic njihovih romskih državljanov.
Monica Frassoni
v imenu skupine Verts/ALE. - (IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, Parlament ni pravi kraj za polemike proti kateri koli vladi; je kraj, kjer razpravljamo, preiskujemo in iščemo skupne rešitve vprašanj, ki zadevajo in skrbijo evropske državljane, in to, kar se dogaja v Italiji, zadeva številne Evropejce.
Incidenti se zelo razlikujejo glede pomembnosti in teže: od napadov na Rome, položaja razkroja in revščine na celotnih območjih, ki so pod nadzorom kriminalnih združb, kjer se Italijani in priseljenci kregajo glede ničesar, do tragičnih kriz z odpadki in nazadnje neverjetnih izjav, ki jih je nedavno podala italijanska lepa ministrica za enake možnosti, ki mejijo na homofobijo.
Zato se brez sterilnih polemik držimo dejstev in poglejmo, kaj lahko storimo za pomoč in izboljšanje položaja, namesto da ga otežujemo. Ne smemo zanikati dejstev. Zakaj razpravljamo o položaju Romov v Evropi in Italiji? Zato, ker so Romi najbolj diskriminirana manjšina v Evropi in Parlament se s tem vprašanjem ukvarja že leta. Nismo dobrodelneži, vendar smo doživeli več dejanj skrajnega nasilja, nestrpnosti in rasizma, katere moramo nasloviti s pravim imenom, če jih želimo rešiti.
Ponavljam, nismo dobrodelneži. V osrčju rešitve, ki jo vsi iščemo, je zakonitost: s tem mislim spoštovanje vseh pravil. To vključuje pravila, ki ljudi odvračajo od kraje in nezakonitega naseljevanja na javnih objektih, siljenja otrok v beračenje ali žensk v suženjstvo, ter tudi tista pravila, ki prepovedujejo diskriminacijo in preganjanje revnih, ter desetletno zatiranje ljudi, ki več ne vedo, kakšno državljanstvo imajo in niso popotniki po lastni izbiri, ampak ker jim zaradi toliko let bežanja preostane le še življenje na cesti. Gospe in gospodje, to je realnost številnih Romov v Italiji in Evropi.
Za konec se zahvaljujem komisarju Špidli za njegov prispevek, ker je zavzel pogumno stališče in pojasnil nekatere točke, ki so vedno izstopale glede direktive 2004/38/ES in njene delne napačne interpretacije s strani italijanske vlade. Upam, da se bo njegovo delo pri uvajanju jasnosti nadaljevalo, z našo podporo.
Cristiana Muscardini
v imenu skupine UEN. - (IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, morda bi resnost gospodarskih, energetskih in varnostnih položajev vseh državljanov EU morala ta Parlament prepričati, da prevzame zajezitev plime strahu, ki očitno zajema vse evropske države.
Vendar je včeraj s svojo strankarsko odločitvijo izbral drugačno pot, čeprav je morda to storil le zaradi medijske odzivnosti. Očitno je, da temelji te odločitve niso politični, ampak strankarsko-politični zaradi dejstva, da gre za razpravo brez resolucije. To veliko pove! Strinjamo se s papeževimi besedami o solidarnosti in velikodušnosti. Preden pa lahko dosežemo solidarnost, moramo spoštovati pravo. Italija je znana po svoji velikodušnosti. Medtem ko so druge države streljale na nedržavljane Skupnosti, medtem ko so druge države zavračale ladje z begunci ali pustile ljudi, da se utopijo, obešajoč se na ribiške mreže ali razbitine, je Italija vedno sprejela državljane držav, ki niso članice EU, in državljane EU z veliko prijaznostjo in velikodušnostjo.
Dejansko so vedno obstajala grozovita dejanja in ta morajo biti obsojena; sedanja vlada jih je zares obsodila. Vendar se sprašujemo, zakaj gospa Mohácsi položaja Romov v Italiji ni zaznala lansko leto, pred petimi meseci ali celo pred letom in pol. Zakaj Parlament o tem govori danes, pet tednov pred glasovanjem, ko pa se mu ni uspelo z vprašanjem ukvarjati, ko je bilo dejansko nujno? Ne, gospod Schulz; če bi bil naslov te razprave "Položaj Romov v Evropi", bi lahko verjeli, da gre za splošno težavo. To je strankarsko vprašanje, pri katerem so potrebne politične rešitve.
Roberto Musacchio
v imenu skupine GUE/NGL. - (IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, strinjam se s komisarjem Špidlo: soočamo se s političnimi dejanji in dogodki, ki imajo nezaslišano težo. Direktive in deklaracije Evropskega parlamenta morajo veljati za vse, tudi za Italijo. To govorimo sedanji vladi, katere dejanja in izjave ob prevzemu mandata povzročajo resne skrbi in so nas pretresli. To smo rekli tudi prejšnji vladi.
Boj proti diskriminaciji in obveza za vključitev Romov se kaže v parlamentarnih glasovih. Pravici do mobilnosti in stalnega prebivališča sta stebra evropskega državljanstva. Evropa mora olajšati izvajanje svojih določil. Romom kot evropski manjšini, ki so jo preganjali nacisti, mora biti priznana pravica do državljanstva.
Menim, da so nedavni dogodki izjemno resni: gre za politično izkoriščanje strahu, na primer romofobije, za pridobitev volilnega soglasja; izkoriščanje strahu kot osnove za pridobivanje glasov. V tem procesu se dušita politika in demokracija, zastruplja mirno sobivanje in uničuje civilizacija, ki bi jo morala negovati Evropa. Ta razprava mora prinesti konkretne rezultate: spremljanje dejavnosti držav članic, spremljanje lokalnih dejavnosti in spremljanje življenjskih pogojev romskih državljanov.
Gerard Batten
v imenu skupine IND/DEM. - Gospa predsednica, dogajanje v Italiji je primer tega, ko se križata realnost in utopični idealizem Evropske unije. Idealizem EU je v tem, da lahko prinese veliko, novo, brezmejno državo s pomočjo neomejenega, nenadzorovanega in nediskriminiranega priseljevanja. Realnost pa je, da takšno množično in nenadzorovano priseljevanje prinese množične družbene težave. Jaz in moja stranka popolnoma obsojamo nedavno nasilje v Italiji proti skupinam ljudi zaradi njihovega etničnega porekla.
Slišali smo integracijo skupnosti v sovražne družbe, vendar kako lahko to pomaga, če tega ne dopuščajo visoke številke priseljencev? Naloga EU je ustvariti veliko brezmejno državo in to je pripeljalo do neizmernih gibanj ljudi v Evropi v zadnjih letih, gotovo največjih od padca Rimskega imperija. Gospod Frattini, novi italijanski zunanji minister, želi uvesti strožje zakone o priseljevanju. Gre za istega gospoda Frattinija, ki je med službovanjem kot komisar EU dejal, da Evropa potrebuje vsaj 20 milijonov novih priseljencev iz Afrike in tretjega sveta. Zdaj ko je gospod Frattini zapustil slonokoščene stolpe EU in ima službo v resničnem političnem svetu, je spremenil svojo naravnanost.
Politika odprtih meja EU pomeni, da nobena država članica ne more nadzorovati, kdo lahko in kdo ne sme vstopiti v njihovo državo. V Britaniji je to privedlo do neznosne obremenjenosti infrastrukture, javnih in socialnih služb ter stanovanj. Prineslo je več bolezni in kriminala. Večina organiziranega kriminala v Londonu, mojem volilnem okrožju, je zdaj področje tujih etničnih tolp. Vsaka država bi morala imeti politiko priseljevanja, ki jo lahko nadzoruje, tako da bi lahko izbrali, katere priseljence hočejo v ustreznem številu za svoje potrebe. Grozoviti prizori nasilja v Italiji so neposreden rezultat Evropske unije, ki hoče prevzeti nadzor nad nečem, kar bi moralo biti izključno provinca in pod nadzorom nacionalnih držav.
Luca Romagnoli
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, če se ne motim, prihajajo večkratne obtožbe španskih socialdemokratov proti Italiji in njeni suvereni pravici do notranje varnosti iz strani tistih, ki budno varujejo svoj obalni pas, tistih, za katere je afera Ceute in Melille še vedno sveža, tistih, ki se s katalonskim in baskovskim separatizmom ukvarjajo tako, da politične polemike in terorizem mečejo v isti koš.
Ali španski in evropski socialdemokrati vedo, kako velikodušna je bila Italija z Romi? Ali vedo, koliko blaginje, finančne podpore, izobrazbe in zdravstvenega varstva prejmejo Romi, česar ne dobijo niti italijanski državljani? Ali vedo, kakšen odstotek prekrškov zoper družbene vrednote gre pripisati tem "popotnikom"? Komisarja Špidlo bi rad vprašal, kdo ščiti otroke, ki beračijo na ulicah, prodajajo vrtnice in čistijo vetrobranska stekla na semaforjih v italijanskih mestih; na kratko, gre za izkoriščene otroke, katerih starši so pogosto neznani. Zakaj, na primer, se ne analizira DNK vseh teh otrok z dvojnim namenom zaščite manjšin in potrditve njihovega rodu? Menim, da lahko upravičeno omenim, da obstaja temu precedenčni primer iz Argentine, primer otrok skupine izbrisanih (desaparecidos).
Po mojem mnenju, komisar, ne bi smeli obstajati romski tabori v Italiji ali Romuniji ali v kateri koli državi Evropske unije. Dejansko, da bi Romom dopustili prav izraz njihove identitete ter za njihovo lastno zaščito in boljše samoupravljanje predlagam, da EU spodbuja ustanovitev romske države, morda celo v vzhodni Evropi, glede na to, da številni Romi prihajajo iz tistega območja.
To bi pomenilo konec njihove diaspore, lahko bi se sami avtonomno nadzorovali in upravljali, izboljšala bi se kakovost njihovega življenja in blaginje ter, če mi dovolite, izboljšala bi se tudi kakovost našega življenja!
Stefano Zappalà
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, minuta vsekakor ni dovolj za to temo. Bilo je rečeno, da se italijanske vlade ne obsoja, vendar je bilo v slišanih govorih več omemb populistične desničarske politike.
Gospa Mohácsi je rekla, daje incident iz Neaplja v zvezi s 6 mesečnim dojenčkom neresničen. Gospa Frassoni je krivila italijansko ministrico za enake možnosti. Vlada, ki je prevzela mandat pred samo šestimi dnevi, je tarča resnih obtožb španskih ministrov, medtem ko se veliko resnejši incidenti dogajajo v Španiji.
Mislim, dejansko sem prepričan, da bi bilo precej bolj koristno, če bi komisar govoril o solidarnosti do državljanov na splošno, namesto samo do nekaterih državljanov. Mi in jaz smo za vprašanje univerzalne solidarnosti. Vendar sem prepričan, da je dolžnost vlade zagotoviti varnost vseh državljanov, ne le nekaterih, njena dolžnost je zagotoviti, da lahko vsi otroci živijo v enakih pogojih in ne le nekateri, njena dolžnost je stremeti k integraciji, vendar ne postati zatočišče za zločince. Varovati mora vsakega.
Gospa predsednica, zelo ste bili velikodušni, zato mi dovolite, da zaključim to misel. Menim, da se vlade ne more in ne sme obtožiti, zlasti ne vlade, ki je bila v Italiji večinsko izglasovana. Menim, da se moramo s tem vprašanjem, ki je izredno občutljivo in pomembno, o čemer se vsi strinjamo, ukvarjati resno in ne s pomočjo političnih gest. Vedno sem podpiral zamisel, da mora Parlament, Evropska unija, enkrat za vselej opustiti politično zavzemanje stališč in uvesti verodostojno politiko evropske integracije brez napada na posamezne vlade.
Gianni Pittella
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, komisar Špidla je imel prav, ko je rekel, da so bili nedavni napadi na romske tabore v Rimu in Neaplju zelo resni incidenti, in da je treba zanje poiskati odgovore, ki ne bodo odvzeli krivdo Evropi niti ustvarjali grešnih kozlov ali uporabljali diskriminatoren in ponižujoč jezik. Opravičujem se gospodu Romagnoliju, ki smo ga pravkar slišali. Odzivi takega tipa tvegajo netenje nevarnega ozračja, ki lahko izbruhne v nasilje in rasizem.
Ta razprava, gospod Zappalà, ni sodba Italiji ali njeni vladi: Komisija je izrazila jasno željo po sodelovanju. Od italijanske vlade pričakujemo prepričljive in konkretne odgovore v skladu z dvema ključnima zahtevama: integracija in varnost ter sprejem, integracija in varnost v skladu z zakonom ter izvajani s strani države, ne s strani vojske in nadzornih patrulj, ki so ostanki temnih časov zgodovine naše države in katerih si ne želimo ponovno. Nekateri naslovi današnjih časopisov se glasijo "Evropa sodi Italiji" ali "Kolega Schulz, Berlusconijev nasprotnik, proti Italiji". To je nesmiselno.
Rad bi povedal, da Italija, država z visokim spoštovanjem in civiliziranimi vrednotami, poziva Evropo k izpolnitvi svoje vloge pri krepitvi varnosti in spodbujanju integracije.
Marco Pannella
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, dovolite mi le naslednje: kljub resnosti teh dogodkov, ki jo po mojem mnenju priznavamo vsi, obstaja določen način razmišljanja in razmere v Italiji in Evropi se ne upoštevajo, zaradi česar sem zelo zaskrbljen. Vedno je kriv nekdo drug. Zato zahtevam obveznost in pravico do samoobtožbe. V Rimu in Neaplju smo na oblasti že 15 let. V Rimu, Neaplju in po vsej Italiji se je pojavila sramotna televizijska kampanja. Delež časa prenosa, namenjenega obsodbi kriminala, ki ustvarja psihozo strahu, se je povečal z 10 % na 24 %.
Gospa predsednica, rekel bi le, da brez demokracije ni miru za Rome ali celo za Italijane. Italija ni demokracija in pravna država ne obstaja. Začnemo lahko na tej točki in se borimo ter upamo, vendar ne z ničvredno moralo, ki je med nami preveč pogosta.
Elly de Groen-Kouwenhoven
Gospa predsednica, zelo sem razočarana, ker se predsednik Barroso ne ukvarja dovolj z vprašanji Romov. V tem parlamentarnem obdobju smo sprejeli dve skupni resoluciji o Romih in poročilo o romskih ženskah ter se večkrat srečali z Evropsko komisijo. Medtem se je nestrpnost do Romov povečala, očitno pa tudi sprejemanje rasizma s strani javnosti. Skrajni čas je za ukrepanje.
Ta primer v Italiji glede Romov je jasen primer vladno podprtega rasizma. Nasilje nad romskimi grešnimi kozli v Italiji me spominja na protijudovske in protiromske pogrome v 30. letih prejšnjega stoletja. Berlusconijeva politična taktika je podobna Miloševićevi taktiki etničnega čiščenja v nekdanji Jugoslaviji.
Pozivam vas k solidarnemu pritisku na Evropsko komisijo in Svet, da se oblikuje politika EU o Romih. Prepričana sem, da predsedstvo EU posluša to razpravo in bo romsko vprašanje na naslednjem vrhu EU preučilo bolj resno.
Roberta Angelilli
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, tudi sama bi odpravila kakršen koli nesporazum. Kakršno koli dejanje nasilja in diskriminacije je treba odločno obsoditi, vendar moramo upoštevati razmere ter se izogniti zlasti hinavščini ali, še huje, političnemu izkoriščanju. Opravičujem se za takšno odkritost, vendar bi rada zbudila dvom o poskusih veliko poslancev v tem parlamentu, da bi krivdo za sedanji položaj Romov v Italiji naprtili Silviu Berlusconiju.
Morda gospod Veltroni in gospod Bassolino vesta več o krivdi, zlasti glede bede v nezakonitih romskih taborih. Vse pa bi pozvala, naj poskusijo ravnati odgovorno in iskreno, kar moramo storiti po vseh zamudah in neuslišanih pozivih k rešitvi.
Podvojiti moramo naše prizadevanje in se zavzeti za ljudi, ki živijo v romskih taboriščih v povsem nečloveških in nesprejemljivih pogojih, pozabiti moramo na mater, katere otroka so poskusili ugrabiti, in družino gospe Reggiani, ki je bila skoraj pred letom posiljena in umorjena, na žalosten primer, s katerim se je ukvarjal ta parlament.
Naši dolgoletni predlogi so jasni: vključeni so v zadnjo resolucijo Evropskega parlamenta o položaju Romov v Evropski uniji in evropsko strategijo o otrokovih pravicah. Prvič: odpraviti težavo romskih taborov, v katerih ne obstajata zdravje in varnost, drugič: predlagati skrajne ukrepe, kot so odvzem starševske odgovornosti staršem, ki silijo svoje otroke v prosjačenje, prostitucijo in delo otrok, tretjič: zmanjšati stopnjo opuščanja šolanja med romskimi otroki, ki je v nekaterih državah članicah 75-odstotna, četrtič: bolje uporabiti sredstva Skupnosti za vse romske prebivalce, ki delajo, se želijo vključiti in svoje otroke šolajo, vendar hkrati izločajo in vračajo povratnike.
K temu pozivam celotno Evropsko unijo, ker ta težava zadeva vse države članice, na kar je žal nedavno opozoril tudi Svet Evrope.
Umberto Guidoni
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, gospod komisar Špidla, zelo sem zaskrbljen zaradi nedavnih dogodkov v Italiji. Razpoloženje je podobno lovu na čarovnice, katerega cilj je boj proti Romunom in Romom, pogoste so kazenske ekspedicije in požigi nomadskih taborov. Italijanska vlada je začela obsesivno varnostno kampanjo, ki ogroža Evropo, schengenski sporazum in svobodo gibanja v EU.
Ponovno moramo obravnavati vprašanje varnosti, in sicer z vidika pravne kulture, na katero ne sme vplivati vidik izrednih razmer. V skladu s pravno državo mora biti kazenska odgovornost individualna in je ni možno uporabiti za skupine. Odmik od tega načela je nevaren precedens, zaradi katerega bodo kriminalizirane celotne etnične skupine. Zahteva glede varnosti je upravičena, vendar ne smemo uporabiti izkoriščanja, katerega namen je krepiti sovraštvo in ksenofobijo zaradi političnih ciljev.
Namesto da italijanska vlada kriminalizira nezakonito priseljevanje, bi morala sredstva EU uporabiti učinkoviteje za politiko vključevanja. Na kratko to pomeni, da moramo ponovno začeti razpravo o izgonu Romov v ustreznem evropskem okviru in potrditi, da je treba veljavno zakonodajo izvajati, pri čemer ne sme biti ogrožena svoboda gibanja prebivalcev EU, ki je neodtujljiva pravica v okviru evropskega državljanstva.
Roberto Fiore
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, to je obtoževanje vlade, ki je dve leti več sto tisoč ljudem dovoljevala vstop v državo in jim hkrati dovoljevala povsem bedno življenje, zaradi česar se je oblikoval nov delavski podrazred. Obtožiti bi morali tudi tiste, ki niso upoštevali moratorija ob vstopu Romunije in drugih držav v EU.
Menim, da Italija poleg drugih resnih vprašanj, kot so ravnanje z odpadki, zaposlovanje in stanovanjska vprašanja, te težave ne more rešiti. Romsko vprašanje je nepremostljiva težava glede na to, da to "solidarnost" predstavljajo tabori, ki so bili prikazani v včerajšnji oddaji Porta a porta [italijanska dnevna informativna oddaja] in ki so teoretično zakoniti, čeprav so v njih zlorabe otrok stalne, higienske razmere pa popolnoma grozljive.
Vse, kar lahko Italija ob nujni podpori Evrope naredi, je: 1) začasno zadrži izvajanje schengenskega sporazuma za najmanj šest mesecev glede Italije, ker Parlament priznava, da je obstoj Romov v Italiji težava, zato je treba izvajanje schengenskega sporazuma začasno zadržati, 2) kriminalizira nezakonito priseljevanje v Italiji, tako kot v drugih državah, 3) začne pogajanja z Romunijo, Bosno, Makedonijo in Srbijo, tj. z državami članicami EU in tretjimi državami, o humanem vračanju romskih prebivalcev v Italiji.
Mario Mauro
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, čeprav dvomim, bom verjel gospodu Schulzu, ki pravi, da si želi konstruktiven pristop k sprejemanju in neizogibnim pravilom, ki jih morajo Romi tako kot vsi drugi upoštevati, če želijo sodelovati v projektu sobivanja, kot pravimo Evropski uniji.
Stalno zmanjševanje pravic in dostojanstva teh ljudi ter italijanske žrtve, vključene v vedno hujše nasilje v zadnjih 18 mesecih, so izraz protislovij teh vlad in institucij, ki po eni strani zagovarjajo razumevanje, po drugi strani pa dovolijo, da ljudje živijo v bedi, da so oropani, posiljeni in umorjeni in da pravico deli množica.
Gospod Schulz, gospe in gospodje, če zares želimo najti rešitev, moramo priznati, da se ni le zrušila vlada gospoda Prodija, ampak da morata levica in desnica poskušati sprejeti druga drugo. Tako se bomo lažje spopadli s težavo, pri kateri bi drugače bili v primežu zastarele politike in bi morali iz gospoda Berlusconija narediti prikazen, da bi se lahko počutili odrešeni svojih napak. Hvala.
Adrian Severin
Gospa predsednica, v Italiji, državi, ki jo lahko spoštujemo in ljubimo, se je populistična retorika združila s skrajnimi desno usmerjenimi doktrinami, razplamtela je medetnično sovraštvo, spodbudila protiromske pogrome in pripravila temelje za rasno zakonodajo. Strah pred Romi se je na nenavaden način združil s strahom pred Romuni. Medtem ko odločno nasprotujemo nečloveškemu ravnanju in diskriminaciji v Burmi ali drugih oddaljenih krajih, je bilo včeraj število poslancev, ki so menili, da je zaradi dogodkov v Italiji potrebno več, kot le vljuden enominutni govor, le za šest večje od števila poslancev, ki menijo, da to ni običajno.
Težava v Italiji ni težava v zvezi z Romi ali težava v zvezi z Romuni, kot je včeraj rekel gospod Daul. Romuni in Romi so le žrtve. Tudi Italijani so žrtve. Dogodki in dogajanje v Italiji so le nezaslišan izraz prikritega gibanja, ki je v Evropi pogosto. Zato se lahko razširijo po vsej Evropi, kar pomeni, da je to evropska težava. Da bi to težavo odpravili in se soočili z izzivom glede Romov, ne potrebujemo več represije, ampak večje vključevanje. Ne potrebujemo več policije, ampak več pravičnosti, zlasti socialne pravičnosti. Potrebujemo tudi države, ki delujejo, medije, ki ne zamenjujejo kriminalitete z narodnostjo, in Evropsko unijo, ki lahko oblikuje in okrepi zares celovito in drzno evropsko strategijo o Romih in medkulturnih odnosih na splošno. Če tega izpita ne bomo opravili uspešno, bo zaradi plamenov v Neaplju zagorela celotna Evropa.
Milan Horáček
- (DE) Gospa predsednica, v Evropski uniji več kot 10 milijonov Sintov in Romov živi na robu družbe. Zaradi pobude o desetletju vključevanja Romov, ki se je začela leta 2005, se za zdaj ni spremenilo veliko. Dogodki v Italiji jasno kažejo, da so dosedanji ukrepi proti izključevanju in diskriminaciji bili precej neuspešni in se niso izvajali.
Januarja smo spet pozvali k strategiji vključevanja za Rome, danes pa razpravljamo in sprejemamo okvirno direktivo o prepovedi diskriminacije. Pogromi na območjih v Italiji, na katerih živijo Romi, kažejo, kako nujno potrebna je prava, celovita politična rešitev. Ne potrebujemo nasprotovanja. Pravo vključevanje Romov v našo družbo bi bil dejanski dokaz, da Evropska unija temelji na demokraciji, pravni državi in človekovih pravicah.
Mario Borghezio
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, kot veste, morajo prebivalci naše države zahtevati, naj vlada nujne razmere glede kriminala, vključno z romskim kriminalom, reši stvarno in ne kot naivni človekoljub.
Zaščita človekovih pravic z vsemi sredstvi bi bila prava izbira v Ceuti, namesto tega pa je socialistična internacionala zarotniško molčala. Kolega Schulz, ali se strinjate? Najpomembnejša je zaščita poštenih državljanov pred nezakonitim ravnanjem drugih, vključno z Romi. Osebno se bom zavzemal za to, da vlada v naši državi kriminalizira članstvo v kriminalni združbi, zelo podobni običajnim romskim tolpam, ki kradejo, vlamljajo in storijo še hujša kazniva dejanja.
Ksenofobično nasilje ni značilno za naš narod, še manj pa za prebivalce Kampanje ali Neaplja. Značilno je za camorro, proti kateri se moramo boriti. Ljudje zahtevajo varnost, pri čemer se zavedajo, da to ne izključuje humanitarnih in solidarnih ukrepov. Vendar ima varnost prednost, kar moramo zagotoviti.
Prazne besede Komisije nas niso prepričale: prebivalci Italije in Evrope zahtevajo zaščito pred nenadzorovanim priseljevanjem in prihodom ljudi, ki se ne preselijo zaradi dela, ampak so pogosto storilci kaznivih dejanj, ki se izselijo, in ne izseljenci, ki storijo kazniva dejanja.
Vito Bonsignore
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, zaradi zapletenih razmer na področju javnega reda in miru ter naravnega javnega odziva po več nasilnih dejanjih, ki so pretresla javno mnenje v moji državi, je italijanska vlada sprejela nove varnostne ukrepe. Menim, da moramo odločno zavrniti poskuse nekaterih posameznikov, ki menijo, da so določbe varnostnega paketa, ki ga zdaj ratificira italijanski svet ministrov, diskriminacijske, rasistične in presegajo direktive Skupnosti.
Strogi ukrepi o naseljevanju objektov brez lastnika, izgonu migrantov brez vizuma in višjih kaznih za storilce kaznivih dejanj zoper družbene vrednote so v skladu z evropsko zakonodajo. Italija je in bo ostala država, ki je naklonjena sprejemanju, pri čemer pripravlja novo politiko vključevanja, vendar ni več pripravljena dopuščati bivanja nezakonitih priseljencev.
Dobrodošli so vsi državljani EU in državljani držav nečlanic EU, če upoštevajo pravila mirnega sobivanja. Evropska unija in njenih 27 držav članic morajo izpolniti svoj del naloge, mi pa moramo razmere spremljati in zagotoviti, da se državljanske pravice spoštujejo v vsej Evropi.
Claudio Fava
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, če dovolite, se bom držal dejstev. Dejstvo je, da vlada Silvia Berlusconija ponovno uvaja pojem rase v italijanski pravni sistem in hitro marginalizira Italijo znotraj EU ter sistematično krši temeljna načela, na katerih temelji direktiva 2001/38/ES, predvsem pa temeljno načelo svobode gibanja oseb.
Izpostavljam le dve posledici takšnega ravnanja: prvo smo lahko pred nekaj dnevi opazili v Neaplju, ko so bili člani camorre imenovani za nadomestne organe pregona in so vse, ki so ostali v romskih taborih v mestu, odstranili z molotovkami. Drugo nam je povedal gospod Romagnoli, ki je predstavil predlog, katerega izvora nedvomno ni možno olepšati. Predlog je popolnoma neizviren: oživiti, zgraditi ali oblikovati državo, v katero bi zaprli vse Rome. Kot se spomnim, je enak predlog o Romih in Judih imel Goebbels v nacistični Nemčiji v 30. letih prejšnjega stoletja, preden se je začela vojna ter so državo Romov in Judov nadomestili krematoriji. To je sporočilo predloga, ki smo ga danes slišali.
Romano Maria La Russa
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, čeprav sem nameraval govoriti le enkrat, bom po govoru gospoda Fave to nedvomno storil ponovno. Gospa predsednica, zelo mi je žal, vendar glede na to, kar sem slišal danes, menim, da je razlog za to razpravo napad, katerega namen je preganjati, obtožiti in kaznovati državo članico ter vlado, ki je bila izvoljena z veliko večino. Vendar je ta vlada žal za nekatere kriva, ker ne spada na levico.
Nismo krivi, če so Romi v Italiji znani skoraj samo zaradi svojih kaznivih dejanj kraje, ropa, ugrabitve otrok in prosjačenja. Takšna je podoba Romov v Italiji, takšno podobo so kljub našim velikim prizadevanjem ustvarili Romi. Še vedno nisem našel Roma v Italiji, ki bi bil zakonito zaposlen in plačeval davke, zato naj mi kdo pove, če kakšnega pozna.
Ne obtožujte me rasizma in bodite resni, prosim vas. Ščitim le poštene Evropejce - utihnite in se vrnite na svoj balkon, vrnite se na svoj balkon! - gospa predsednica, prekinili so me. Ne obtožujte me rasizma in bodite resni. Ščitim le poštene Evropejce in poštene Rome. Vsaka država članica bi morala na prvo mesto postaviti varnost svojih državljanov, drugače bodo imeli občutek, da lahko pravico delijo sami.
Zato naj se poslanci španskega in Evropskega parlamenta obvladajo, molčijo in malo bolj uredijo stvari pri sebi.
Predsednica
Gospod La Russa in gospod Pannella, prosim vas. Nismo v italijanskem parlamentu, zato se obnašajte ustrezno in prenehajte s takšnimi potezami. Ali me razumete? Prosim, prenehajte s tem, sicer bom poklicala pristojno osebje.
Csaba Sógor
(HU) Hvala, gospa predsednica. Osupel sem, ker smo se po Tibetu in Kosovu preselili na območje Evropske unije. Ne pozabimo, da so Romi državljani Evropske unije, tudi oni so državljani EU. Socialna vprašanja in ksenofobija so vedno povezani. Veselilo bi me, če bi se naši prijatelji socialdemokrati oglasili tudi takrat, ko je bil socialistični in nekdanji komunistični kandidat za predsednika vlade Walter Veltroni še župan, ko je glasno zahteval deportacijo nezaželenih oseb in zamenjeval Rome z Romuni.
Poleg tega ne smemo pozabiti, da je vprašanje manjšin večplastno: imamo Rome, nove priseljence in nacionalne manjšine, pri čemer so vsi enaki glede tega, da mora vsaka država članica Evropske unije najti rešitev za njihove težave. Najmanj, kar bi lahko naredili, je, da bi leta 2009 ustanovili odbor za človekove pravice in zagotovili, da je zakonodaja usklajena v vsej Evropski uniji.
Na koncu bi povedal le nekaj besed o preventivni strategiji: EU ne sme le skrbeti za gašenje požara, ampak mora sprejeti stališče, da Evropa brez socialne varnosti, upoštevanja temeljnih človekovih pravic ter kulturne in teritorialne avtonomije manjšin ne obstaja. Hvala.
Enrique Barón Crespo
(ES) Gospa predsednica, najprej se zahvaljujem gospodu komisarju Špidli za jasen govor in hiter odziv Komisije. Gospa predsednica, dovolite mi, da spregovorim v imenu nekdanjega poslanca Evropskega parlamenta, prvega španskega romskega poslanca, izvoljenega pred petnajstimi leti, Juana de Diosa Ramíreza Heredie, ki mi je poslal naslednje pismo:
"Dobro veste za obžalovanja vredne dogodke, ki so v zadnjem času povzročili veliko žalosti več sto nedolžnim romskim družinam, žrtvam rasističnega nasilja. Kot Unión Romaní hočemo to razpravo, da nihče ne bo mogel spregledati dejstva, da moramo za vsako ceno zaščititi človekove pravice in prednost, ki jo mora zakonodaja vedno imeti pred političnimi strastmi.
Kot evropski Romi verjamemo v Evropo. Nihče ni stalno zagovarjal Evrope brez meja, tako kot Romi. Zato menimo, da bi določanje samovoljnih omejitev svobode gibanja oseb na evropskem ozemlju pomenilo znatno nazadovanje za evropsko povezovanje, o katerem z velikim upanjem sanjamo."
Gospa predsednica, dovolite mi, da na koncu nagovorim gospoda komisarja Špidlo, ki je pred tremi leti v tem parlamentu skupaj z gospodom podpredsednikom Frattinijem predložil načrt za zakonito preseljevanje. Menim, da je bil gospod podpredsednik Frattini dober komisar, in upam, da bo pomagal tudi pri reševanju teh razmer v Italiji.
Magda Kósáné Kovács
(HU) Hvala, gospa predsednica. V Neaplju je družbena stvarnost, ki je bila začasno zakrita s simptomatskim urejanjem, prišla na dan z neverjetno močjo. V Evropi s 27 državami članicami te težave ni več možno reševati na ravni držav članic, ampak so nujno potrebni bistveno bolj zapleteni ukrepi Skupnosti.
Bistvo težave niso odnosi med dvema narodoma ali med starimi in novimi državami članicami ali celo med romskim in neromskim prebivalstvom. S krizo so se pokazale brezupne razmere, v katerih živi milijon prebivalcev Evropske unije na robu družbe, na mestnih obrobjih, kjer vlada brezposelnost, kjer živijo v zasilnih stanovanjih, nehigienskih razmerah, kjer se neopaženo borijo za preživetje brez ustrezne pomoči ali usposabljanja.
Skupina socialdemokratov v Evropskem parlamentu ni molčala. Ni le govorila o ukrepanju, ampak je ukrepala, poleg tega je navedla, da je v združeni Evropi nesprejemljivo obtoževati romsko prebivalstvo za sedanje razmere na področju javne varnosti.
Od nas pa je odvisno, koliko razumemo zadeve na podlagi dogodkov, kot je bil v Neaplju, in kako lahko razpoložljiva sredstva Skupnosti najbolje uporabimo za reševanje teh težav. Kot poročevalec Evropskemu parlamentu o romskih vprašanjih ponujam gospodu komisarju naše sodelovanje, k temu pa pozivam tudi kolege poslance v tem parlamentu.
Giuseppe Gargani
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, na podlagi pozornega spremljanja celotne razprave bi predstavil končno mnenje.
Pri večini razprave nista bila upoštevana poročilo gospoda komisarja in poziv gospoda Schulza, naj se izognemo posameznim težavam ali preračunljivosti posamezne države, natančneje Italije, in obravnavamo splošne težave, s katerimi se po mojem mnenju strinjamo vsi, in sicer sprejemanje in solidarnost s tistimi, ki pridejo v različne države, z Romi, s katerimi je nedvomno povezana posebna težava, ter hkrati varnost in zakonitost, ker na njiju temeljita sprejemanje in solidarnost, ki ju moramo pokazati.
Odgovoriti bi morali na vprašanje gospoda komisarja: kaj lahko stori Komisija? Menim, da je gospod Barón Crespo nedavno izjavil, da lahko Komisija ob podpori Parlamenta izda smernice: evropske direktive, če so prenesene v nacionalno zakonodajo. Vprašanje odpadkov ter vprašanje državljanov držav nečlanic EU in državljanov EU bi lahko rešili z direktivo, razen če Parlament, Komisija in Svet ne izkoristijo svoje solidarnosti, kadar jo uporabijo za razpravo, ki obravnava izključno Italijo in je manipulativna, saj je vlada na oblasti le nekaj ur, nekaj dni.
Če pa celoten parlament nameni pozornost solidarnosti, kot predlaga gospod komisar, menim, da bi lahko našli rešitve in dosegli rezultate.
Ioan Mircea Paşcu
Gospa predsednica, ko je bila Romunija država kandidatka, so nam ljudje, kot je nekdanji komisar Frattini, stalno govorili, da je treba nujno spoštovati pravice manjšin, vključno z Romi.
Zdaj smo postali člani in veliko Romov, ki so evropski državljani, je odšlo v druge države, kot je Italija, kjer so se pridružili drugim Romom, pri čemer nekateri od njih živijo v taborih, ki obstajajo že 40 let.
Strinjam se, da so nekateri od njih storili kazniva dejanja, zato morajo biti ustrezno kaznovani. Kljub temu sta posploševanje in zbujanje nasilnih, negativnih občutkov proti vsem, tudi z napačnimi poročili v medijih, nesprejemljiva. Če dopuščamo to hudo kršitev temeljnih evropskih vrednot, na katere se tako radi sklicujemo, in si zatiskamo oči glede tega, kdo je odgovoren, le spodbujamo najhujše, nad čemer bomo kmalu popolnoma izgubili nadzor, to pa bo zelo negativno vplivalo na celotno Unijo.
Renate Weber
(RO) Menim, da bi lahko to razpravo poimenovali: "Hude kršitve človekovih pravic v Italiji", ker dejansko gre za neukrepanje italijanske vlade, čeprav je neka skupnost izpostavljena neverjetnemu nasilju, ki ga je omogočil rasistični govor nekaterih italijanskih medijev in nekaterih glavnih politikov, ki nas v zadnjih mesecih žal spominja na najhujša obdobja novejše zgodovine Evrope.
Italijanska vlada mora uvesti preiskavo zoper storilce teh nasilnih dejanj, ki jim je treba soditi, odločitev pa mora sprejeti italijansko sodstvo. Sicer italijanska vlada hudo krši člen 6 Pogodbe o Evropski uniji. Nedržavni subjekti, kriminalci morajo odgovarjati pred italijanskimi sodišči. Italijanska vlada mora odgovarjati Evropski uniji. To je v duhu člena 6 Pogodbe.
László Tőkés
(HU) Gospa predsednica, po ocenah je v Romuniji več milijonov romskih državljanov, vendar namesto da bi imeli odgovorno socialno in manjšinsko politiko, ki bi obravnavala njihov nevzdržen položaj, svet izve za njihovo usodo običajno prek senzacionalističnih medijev. To se je zgodilo v primeru kaznivih dejanj, ki so jih romunski Romi storili v Italiji.
Obžalovanja vredno in mučno je, da je bil prag družbenega odziva Evropskega parlamenta dosežen šele z nezaslišanimi dogodki v Italiji. Še bolj žalostno je, da nekatere politične sile te dogodke obravnavajo kot poseganje v notranje zadeve Italije in poskušajo z romskim vprašanjem pridobiti politične točke.
Po drugi strani moramo nasprotovati ravnanju nekaterih političnih sil, ki uporabljajo mnenje javnosti, uperjeno proti romunskim Romom, da bi spodbudili splošno protiromunsko razpoloženje. Razmere v Italiji niso le notranja zadeva Italije in niso le vprašanje, povezano z romunskimi Romi. Gre za vprašanje, ki je povezano z vsemi Romi v Evropski uniji ter zahteva in upravičuje več kot le posamično ali simptomatsko obravnavo.
Giusto Catania
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, v Italiji poteka politična in medijska kampanja za kriminalizacijo priseljencev in Romov. Več italijanskih poslancev je danes tukaj pokazalo pravi obraz italijanske vlade, na primer gospod Fiore, gospod Borghezio in gospod La Russa, ki so, kot smo vsi slišali, jasno izjavili, da je treba zadržati izvajanje schengenskega sporazuma, kriminalizirati nezakonito priseljevanje in izgnati vse Rome: to je izenačevanje Romov s kriminalci.
To je resnična italijanska vlada. Ta kampanja je jasna, ker je vlada pravkar napovedala imenovanje posebnega pooblaščenca za Rome. Temu je sledila racija Romov, namesto da bi prijeli požigalce romskih taborov v Italiji. Takšne izjave, kot smo jih slišali tukaj, pogosto dajejo različni ministri v italijanski vladi.
Gospa Muscardini, zato o tem nismo razpravljali prej, ampak šele zdaj. Povedati je treba le še nekaj, potem pa bom končal: v Italiji je 200 000 Romov. Od tega jih je 80 000 italijanskih državljanov. Od ostalih 120 000 jih je 50 000 rojenih v Italiji. Če bi jim dodelili državljanstvo, bi verjetno rešili velik del romske težave v Italiji.
Vladimír Špidla
komisar. - (CS) Gospe in gospodje, hvala, da ste mi po razpravi dali besedo. Dovolite mi, da zelo na kratko omenim nekaj vprašanj. Iz preteklosti Evrope vemo, da se rasizem, etnično sovraštvo in nestrpnost vedno prej ali slej končajo katastrofalno. Tisti, ki se iz preteklosti ne naučijo ničesar, bodo lahko takšno katastrofo doživeli ponovno. Pojem človekovih pravic je odgovor Evrope na izkušnje iz preteklosti. Človekove pravice so nedeljive in jih morajo varovati vsi ustavni sistemi v Evropi, v vseh državah članicah. Vsaka država mora to izpolnjevati in si ustrezno prizadevati, da to obveznost izpolni.
V zvezi s tem bi omenil še nekaj. Danes zjutraj smo razpravljali o revščini in socialni izključenosti. Res je, da je revščina v Evropi zelo individualizirana in zelo odvisna od osebnih okoliščin. Vendar obstaja izjema. Če ste pripadnik romske manjšine, ste dejansko povsod v Evropi socialno izključeni in revni, razen v zelo malo primerih. Takšna je resničnost. Po drugi strani je jasno, da položaj Romov ni enak v vseh državah in da obstajajo učinkoviti projekti in metode za izboljšanje njihovega položaja. Poleg tega se je v razpravi jasno pokazalo, da je vprašanje manjšin zelo zapleteno, kot sem že omenil, pa ga morajo obravnavati predvsem države članice, čeprav lahko pri tem storita kaj tudi Evropska unija in Evropska komisija. Gospe in gospodje, zato lahko z veseljem rečem, da bomo že junija Svetu predložili idejni dokument, s katerim bomo poskušali pregledati do zdaj neučinkovite politike. Resnica je žal takšna, zato si moramo pri tem vprašanju zelo prizadevati.
V razpravi se je jasno pokazalo, kako preprosto lahko takšna skrajna vprašanja postanejo politični instrument. Ena od nalog vseh demokratičnih sil je, da preprečijo takšno manipulacijo, zaradi katere je kakršen koli učinkovit pristop k temu vprašanju nemogoč.
Gospe in gospodje, zahvaljujem se vam za izražena stališča, ki jasno kažejo veliko vidikov tega vprašanja. Morda bi dodal le še kratko misel: izrazili ste veliko različnih stališč, od katerih jih veliko ne podpiram. To je običajno, saj se morda nekateri od vas ne strinjate z mojimi stališči. Vendar smo slišali tudi stališče, ki je precej nesprejemljivo. Ne spomnim se, kdo ga je izrazil, vendar verjamem, da ste ga tudi vi opazili.
Predsednica
Ta razprava je končana.
Hvala, gospod komisar Špidla. Želim si, da bi lahko o tem vprašanju razpravljali mirno, humano in dostojanstveno, kot pogosto reče predsednik Pöttering.
Gospod Romagnoli, nisem pozabila na vas. Predložili ste zahtevo na podlagi člena 145, kar pomeni, da gre za osebno izjavo, zato boste imeli besedo po razpravi, tj. zdaj. Na voljo imate eno minuto. Naj vas le spomnim, da v skladu s členom 145 ne smete obravnavati glavne vsebine razprave, ampak navesti le osebno zadevo ali pripombe, ki so vam bile po vašem mnenju pripisane napačno.
Luca Romagnoli
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, menim, da bi morali na tem mestu razpravljati svobodno in kulturno, vendar to ni možno, če se dopuščajo nevljudnost in žalitve, ki so lahko neutemeljene.
Osebno sem vedno obsojal in še vedno obsojam vsakršno nasilje in diskriminacijo posameznikov in skupnosti ne glede na to, kdaj in v kakšni obliki se pojavlja, pri čemer menim, da mora samoodločba, če jo omogočimo Palestincem, veljati tudi za druge, prav to pa sem mislil, ko sem povedal svoje stališče o Romih.
Žal mi je za sprevračanje pomena mojih besed. Žal mi je, da so mi nekateri kolegi dali imena, ki si jih ne zaslužim, s čimer bi se strinjal vsak, ki me pozna. Nihče noče dvomiti v človekove pravice. Gospe in gospodje, nisem rasist ali ksenofob, vendar vztrajam pri pravici do socialnega reda, za katerega bi se morali zavzemati vsi, ki smo tukaj, in pri pravici Italije do popolne suverenosti.
Predsednica
Predložena je bila zahteva, ki jo sekretariat preverja, ker ni navedeno, kakšne vrste je. Kot veste, ni resolucije in glasovanja.
Reinhard Rack
- (DE) Gospa predsednica, popolnoma razumem, da je pogosto nemogoče dati besedo vsem, ki jo zahtevajo na podlagi prijave k razpravi.
Vendar ne razumem, zakaj se pri izbiri pravica do besede dodeli vsaki skupini. S tem se znatno izkrivlja politično ponderiranje v Evropskem parlamentu. To pravzaprav pomeni, da majhne skupine vedno dobijo bistveno večjo težo. Gre za upravičeno politično vprašanje, čeprav to ni namen prijave k razpravi iz poslovnika.
Poleg tega prosim, da se v prihodnje tistim, ki se prijavijo k besedi v skladu s poslovnikom, dejansko da beseda.
Predsednica
Na voljo imamo še pet minut dodeljenega časa. Tako je odločila konferenca predsednikov in to je pravilna količina časa. Kljub temu bom vaše pripombe upoštevala.
Pisne izjave (člen 142)
Titus Corlăţean
, v pisni obliki. - (RO) Nasilje nad romunskimi priseljenci in romskim prebivalstvom v Italiji se je povečalo neposredno zaradi skrajnih fašističnih govorov, ki so jih spodbujale desno usmerjene in skrajne desno usmerjene stranke v volilni kampanji, ki se je pred kratkim končala v Italiji.
Italijanski organi bi morali upoštevati, da morajo zakonodajne spremembe, ki jih nameravajo sprejeti, natančno izpolnjevati evropska pravila, da ne smejo določati skupinskih izključitev ali še naprej spodbujati ksenofobičnega odnosa do državljanov Skupnosti, ki živijo v Italiji.
Glavna težava dejansko ni povezana s kriminaliteto. Ta vključuje odgovornost posameznika, zato jo mora kaznovati italijansko sodstvo v skladu z italijanskimi zakoni. Prednost ima usklajena politika vključevanja v italijansko družbo in podpora italijanske države, vključno z uporabo evropskih sredstev na tem področju.
Obžalujemo prejšnje stališče liberalne vlade v Bukarešti in skupine ALDE v Evropskem parlamentu, ki je zavrnila podaljšanje mandata evropskemu komisarju, ki ga je Romunija imenovala za manjšinska vprašanja v Evropi, vključno z vprašanji v zvezi z romskim prebivalstvom.
Tako je Romunija izgubila pomemben političen vzvod in možnost, da bi ustvarjala evropske rešitve za vprašanje vključevanja Romov v evropsko družbo.
Corina Creţu
v pisni obliki. - (RO) Veseli me, da se je Evropski parlament odločil za razpravo o položaju romske skupnosti v Italiji. To pomeni, da začenjamo razumeti pravo razsežnost tega vprašanja, tj. evropsko razsežnost. Vprašanje Romov je tako zapleteno, da lahko le s prizadevanjem celotne Evropske unije najdemo konkretno rešitev razmer, ki izhajajo iz preteklosti. Zato potrebujemo strategijo in usklajeno ukrepanje na ravni celine. Pristojne komisarje pozivam, naj nujno predlagajo s tem povezan delovni načrt.
Poleg tega menim, da morajo evropski forumi zavzeti odločno stališče o tem, kako italijanski organi razumejo izvajanje skrajnih ukrepov. Požigi nomadskih taborov, nočni roparski pohodi, pridržanja brez naloga in grožnje z mobilizacijo vojske za boj proti kriminalu kažejo, da v 21. stoletju obstaja ozračje mučne nestrpnosti, in ogrožajo prihodnost EU.
Če bomo sprejemali zakonodajo o ozračju etničnega in rasnega sovraštva, menim, da mora EU razmisliti o sprejetju možnih sankcij proti vladi, ki krši temeljne vrednote združene Evrope.
Rovana Plumb
v pisni obliki. - (RO) Zadnji dogodki v Italiji in ksenofobično stališče predstavnikov desno usmerjenih in skrajnih desno usmerjenih strank, ki so oblikovale novo vlado, proti Romom dokazujejo, da v Evropi leta 2008 žal obstajajo fašistični govor in ukrepi.
Dodajanje etnične razsežnosti kriminaliteti je zelo nevarno, prav tako kot dejstvo, da politiki in mediji s poročanjem o kaznivih dejanjih Romov spodbujajo zamisel, da so vsi kriminalci Romi. Kriminal je ravnanje posameznika in ga je treba kaznovati v skladu z zakoni Italije.
Večje besedno in fizično nasilje nad Romi v Italiji je zaradi posledic, ki jih lahko ima, evropska težava, ki jo lahko rešimo s politiko italijanskih organov o vključevanju Romov. Evropska unija zagotavlja več skladov za financiranje takšnih programov socialnega vključevanja, ki jih italijanski izvršilni organi lahko uporabijo in morajo uporabiti.
Drugič, izvršilni organi Skupnosti morajo sprejeti ukrepe glede diskriminacije nekaterih etničnih skupin na italijanskem trgu dela, ker zdaj Italija niti približno ne izpolnjuje cilja polne zaposlenosti.
Theodor Dumitru Stolojan
, v pisni obliki. - (RO) Strinjam se s stališčem Evropske komisije, ki ga je posredovala prek evropskega komisarja Vladimírja Špidle, da obsoja nasilje nad Romi, ne glede na to, kje so.
Poudarjam, da potrebujemo tudi evropsko strategijo o vključevanju romskega prebivalstva v gospodarsko, družbeno in politično življenje evropskih držav, v katerih živijo.
Brez takšne evropske strategije bo vsaka država poskušala rešiti svoje težave glede romskega prebivalstva tako, da bo včasih uporabila politiko in sredstva, ki so nezdružljiva s temeljnimi človekovimi pravicami in svobodo gibanja oseb na evropskem območju. Zato Evropsko komisijo opozarjam, da je Evropski parlament novembra 2007 potrdil resolucijo o evropski strategiji za Rome.
Moja država, Romunija, si je zelo prizadevala za vključitev Romov. Rezultati so že vidni, vendar je za oceno učinkovitosti programov, ki se izvajajo, potrebnega več časa. Od teh programov naj omenim zlasti usposabljanje strokovnjakov med Romi na področju javne uprave in policije, zmanjšanje opuščanja šolanja med romskimi otroki in njihovo vključevanje na univerze.
Silvia-Adriana Ţicău
, v pisni obliki. - (RO) Eno od temeljnih načel Evropske unije je svoboda gibanja oseb. Območje svobode, varnosti in pravice mora zagotoviti varnost in zlasti spoštovanje pravic vseh evropskih državljanov.
Zaradi sedanjega položaja Romov v Italiji so ogrožene prav skupne temeljne vrednote, na katerih temelji evropska struktura. Listina Evropske unije o temeljnih pravicah je bila 14. decembra 2007 podpisana in sprejeta. Evropska unija priznava vrednote iz te listine, iz člena 6, ki določa: "Unija [...] temelji na nedeljivih in univerzalnih vrednotah človekovega dostojanstva, svobode, enakopravnosti in solidarnosti" ter "[p]osameznika postavlja v središče svojih dejavnosti z vzpostavitvijo državljanstva Unije in oblikovanjem območja svobode, varnosti in pravice". Poleg tega člen 19 evropske listine o temeljnih pravicah izrecno določa, da so kolektivni izgoni prepovedani.
Italijansko vlado pozivam, naj zagotovi izpolnjevanje pravic romunskih državljanov v Italiji in njihovo varnost. Italijansko vlado pozivam, naj sprejme ukrepe proti kakršni koli diskriminaciji na podlagi narodnostnih ali etničnih meril.
Komisijo pozivam, naj kot varuh pogodb odločno kaznuje kršitve temeljnih pravic evropskih državljanov in ne dovoli sprejetja zakonodaje ali ukrepov, ki bi omejili svobodo gibanja oseb.
