Päätös kiireellisestä käsittelystä
Puhemies. -
Aloitamme äänestämällä pyynnöstä, joka koskee kiireellisen käsittelyn noudattamista ehdotuksessa neuvoston asetukseksi tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämistä koskevista poikkeuksista (kymmenes muutos) (KOM/2003/0041 - C5-0048/2003 - 2003/0015 (CNS)).
Annan ensimmäisen puheenvuoron kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtajalle, jäsen Hernández Mollarille.

Hernández Mollar (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta, jonka puheenjohtaja olen, piti todellakin eilen ylimääräisen kokouksen käsitelläkseen asiaa ja päätti hylätä pyynnön kiireellisen menettelyn soveltamisesta kahdesta syystä: ensinnäkin, kiireellistä menettelyä ei ole lupa soveltaa yhden päivän varoitusajalla, eivätkä komissio tai neuvosto esittäneet kokouksessa riittäviä perusteluja; toiseksi, mielestäni meidän on vaadittava neuvostoa perustelemaan kiireellinen menettely ja olemaan kohtelematta parlamenttia pelkkänä muodollisuutena, vaikka on myönnettävä, että tässä tapauksessa ehdotus kuvastaa myös parlamentin kantaa. Asiaa käsitellään joka tapauksessa valiokuntamme säännönmukaisessa kokouksessa ensi maanantaina. 
Puhemies. -
Jollei muita puheenvuoropyyntöjä ole, äänestämme pyynnöstä noudattaa kiireellistä käsittelyä. 
Annan kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön mennä äänestykseen.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön noudattaa kiireellistä käsittelyä.)
Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Malliorin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0021/2003) ehdotuksesta neuvoston suositukseksi huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien riskien ehkäisemisestä ja vähentämisestä (KOM(2002) 201 - C5-0270/2002 - 2002/0098(CNS)).
Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, tämä ehdotus neuvoston suositukseksi perustuu EY:n perustamissopimuksen 152 artiklaan, jossa määrätään, että kansallista politiikkaa täydentävä yhteisön toiminta käsittää laajalle levinneiden vaarallisten sairauksien torjunnan. Perustamissopimuksessa mainitaan huumausaineet ja niiden aiheuttamat haitat seuraavasti: "Yhteisö täydentää huumausaineiden aiheuttamien terveyshaittojen vähentämiseen tähtäävää jäsenvaltioiden toimintaa, johon kuuluu tiedotus- ja ehkäisemistoimia."
Saanen myös muistuttaa, että yhdessä EU:n tärkeimmistä huumausaineiden torjuntaa koskevista aloitteista, EU:n huumausainestrategiassa (2000-2004), mainitaan yhtenä kolmesta kansanterveyttä koskevasta päätavoitteesta huumausaineisiin liittyvien terveyshaittojen ja huumekuolemien huomattava vähentäminen. Euroopan unionissa ilmoitetaan huumausaineiden yliannostukseen liittyviin syihin kuolevan vuosittain noin 7 000 ihmistä. Huumeiden käytöstä epäsuorasti johtuvat kuolemat, joita aiheuttavat aids, liikenneonnettomuudet, väkivalta ja itsemurhat, nostavat tämän luvun noin 20 000:een vuodessa. 
Ensisijaisesti on estettävä laittomien huumeiden käyttö. Tämä on saavutettavissa vähentämällä sekä huumausaineiden tarjontaa että niiden kysyntää. Suositusehdotus kattaa nimenomaisesti kysyntäpuolen ja jatkaa siitä, mihin poliisin tarjonnanestämiskeinot päättyvät. 
Tietenkin meidän olisi pyrittävä siihen, että laittomia huumeita ei lainkaan käytettäisi. Jollei ihmistä kuitenkaan voida estää käyttämästä huumeita, on erittäin tärkeää tehdä kaikki mahdollinen hänelle aiheutuvien haittojen ja niiden epäsuorien haittojen vähentämiseksi, joita hän saattaa aiheuttaa muille. Huumausaineista riippuvainen on saatava aktiivisesti mukaan näihin toimiin. Tätä kutsutaan riskinvähentämiseksi, joskus myös haittojen vähentämiseksi tai haittojen minimoimiseksi. Tämä on suosituksen pääaihe. Suosituksessa mainitut riskinvähentämismenetelmät ovat vakiintuneita. Niitä on käytetty vaihtelevassa määrin useimmissa tai kaikissa jäsenvaltioissa. 
Opiaatit, kuten heroiini, ovat useimpien huumekuolemien pohjimmainen syy. Yksi vanhimmista riskinvähentämismenetelmistä on metadonitablettien valvottu käyttö suonensisäisen heroiinin korvikkeena. Metadonia ruvettiin ensimmäisen kerran käyttämään EU:ssa 1960-luvun loppupuolella opiaattien käytön yleistyessä. HIV:n ilmaantuminen 1980-luvulla johti neulojen- ja ruiskujenvaihto-ohjelmiin. 
Viime vuosina äkillisten huumekuolemien määrä on EU:ssa vakiintunut, vaikka huumeiden käyttö on lisääntynyt. Tähän kehitykseen ovat vaikuttaneet monet tekijät. Joissakin maissa suonensisäinen käyttö on vähentynyt, ja yliannostusten hoito on parantunut. Suositukseen sisältyvät riskinvähentämismenetelmät ovat todennäköisesti kuitenkin suuresti myötävaikuttaneet myönteiseen kehitykseen. 
Huumausaineiden käyttäjille tarkoitettujen palvelujen on oltava helposti saatavilla, ja niiden on tavoitettava huumeiden käyttäjät siellä missä he kulloinkin ovat eikä siellä missä me haluamme heidän olevan. Tätä kutsutaan etsiväksi kenttätyöksi. Näitä palveluja tulisi tarjota ilman epärealistisia vaatimuksia, "matalakynnyspalveluina". Tavoitteena on estää käyttäjien terveyden ja sosiaalisten olojen huononeminen entisestään sekä heidän motivoimisensa hakeutumaan hoitoon. 
Kiistellyimpiä riskinvähennysmenetelmiä ei mainita suosituksessa, vaikka niitä käytetään joissakin jäsenvaltioissa. Valvottu heroiinin suonensisäinen käyttö, lailliset heroiinin piikityspaikat, avoin huumeiden myynti ja paikan päällä tapahtuva nimetön huumausaineiden testaus edellyttävät lisätutkimuksia ja arviointia ennen kuin niitä voidaan suositella yleisesti. 
Suosituksessa korostetaan, että arviointi on keskeinen huumausaineisiin liittyvien toimenpiteiden parantamiskeino. Lissabonissa sijaitsevalla Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksella (EMDC) on keskeinen rooli kehitettäessä perusindikaattoreita huumeidenkäytön seuraamiseksi ja vertailemiseksi jäsenvaltioissa. Se myös avustaa laatimalla suuntaviivoja huumeisiin liittyvien hankkeiden arvioimiseksi sekä arvioi ohjelmia ja toimintalinjoja. 
Komissio on saanut Lissabonin seurantakeskukselta arvokasta apua valmistellessaan suositusta, jota pidän edistysaskeleena huumeiden käyttäjille ja kansanterveydelle yleensä.
Malliori (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, huumausaineiden väärinkäyttö on valitettavasti nykyajan suurimpia sosiaalisia ongelmia, mikä merkitsee, että tähänastiset toimenpiteet ja toimintalinjat ovat olleet riittämättömiä. Huumausaineiden käyttö lisääntyy muiden nyky-yhteiskuntaa koettelevien ongelmien tavoin. Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EMDC) vuosikertomus vuodelta 2002 osoittaa, että huumausaineiden käyttö on pysynyt verrattain vakaana: 15-64-vuotiaiden ikäryhmässä 2-9 henkilöä 1 000:sta on käyttäjiä. Näistä 500 000-1 000 000 on suonensisäisiä käyttäjiä eli heroiinin käytöstä riippuvaisia. Tästä syystä aloite on mielestäni erittäin tärkeä, vaikka ensisijainen tavoitteemme ongelman käsittelyssä on yhä ja tulee aina olemaan ehkäisy. Arvoisa komission jäsen, onnittelenkin teitä huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien riskien ehkäisemistä ja vähentämistä koskevasta ehdotuksesta. 
Sanon suoraan, että olisin toivonut tämän nimenomaisen ehdotuksen olevan lainsäädäntöehdotus, sillä yhteinen eurooppalainen politiikka tai ainakin lainsäädännöllinen lähestymistapa tekee politiikastamme tehokasta. Tästä huolimatta katson, että suositusehdotus on tärkeä edistysaskel sekä kansanterveyden että käyttäjien henkilökohtaisen terveyden suojelussa ja että lähettämämme poliittinen viesti on oikea: huumeriippuvaiset ovat potilaita, jotka tarvitsevat lääketieteellistä ja sosiaalista hoitoa, eivät pelkästään rikollisia, joina heitä useimmissa yhteiskunnissa nykyään pidetään.
Esittämissämme tarkistuksissa tarkennetaan lähinnä paikallisella tasolla tarvittavia toimia, jos halutaan saavuttaa mahdollisimman hyvät tulokset tällä vaikealla ja arkaluonteisella alalla. Yleisön tietoisuuden lisääminen, jotta erilaiset hoitomuodot ja muut käyttäjien suojeluohjelmat hyväksyttäisiin, on ehdottoman välttämätöntä ehdotetun suosituksen täytäntöönpanemiseksi. Toisin sanoen, kun puhumme huumeiden käytön aiheuttamien haittojen vähentämisestä, on päätavoitteena edelleen käyttäjän parantaminen. Kuten tiedämme, suuri osa huumausaineiden käytöstä riippuvaisista ihmisistä ei kuitenkaan osallistu hoito-ohjelmiin, ja juuri tällä ryhmällä on eniten ongelmia. 
Voimme pysäyttää hepatiitin, aidsin ja tuberkuloosin kaltaisten vaarallisten tautien leviämisen vain, jos valistamme tätä ryhmää terveysriskeistä. Tämän pitäisi myös kannustaa entistä varovaisempaan huumeiden käyttöön ja terveellisempään elämäntapaan. On myös ryhdyttävä erittäin riskialttiisiin ympäristöihin, esimerkiksi vankiloihin, kohdistuviin toimiin. EU:ssa niiden vankien osuus, jotka ilmoittavat käyttäneensä huumeita, vaihtelee 29 ja 86 prosentin välillä vankilasta ja maasta riippuen. Vangit ovat erityisen alttiita sairastumaan yhteisen ruiskujen ja neulojen sekä sukupuolisten kontaktien seurauksena. Myös vankilahenkilöstö on väistämättä välittömässä vaarassa, ja suositukseen on ehdotettu joitakin tähän liittyviä tarkistuksia. 
Arvoisa komission jäsen, kuten tiedätte, huumekeskustelu on ollut pinnalla jo jonkin aikaa, ja sen yhteydessä esitetään aina hyvin monia, usein ristiriitaisia näkemyksiä. Olemme kuitenkin onnistuneet tuomaan, ja tästä kiitän kaikkia kollegojani ja erityisesti varjoesittelijöitä heidän yhteistyöstään, täysistunnon käsiteltäväksi tänään verrattain laajan kannatuksen saaneen ehdotuksen 103 alkuperäisestä tarkistuksesta huolimatta. Uskon, että jos jäsenvaltiot panevat täytäntöön edes joitakin ehdotetuista toimista, sekä käyttäjät että heidän perheensä ja Euroopan kansalaiset tuntevat, että olemme määrätietoisesti tekemässä jotakin tämän monitahoisen ja vaikean ongelman ratkaisemiseksi.

Bowis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää mietinnöstä ja komission jäsentä ehdotuksen esittämisestä. Mielestäni komission jäsen on oikeassa siinä, että suositus on tässä vaiheessa paras muoto. Eri jäsenvaltioiden kulttuurit ovat erilaisia, ja meidän on kunnioitettava sitä, joten hyviä käytäntöjä koskevat suositukset lienevät paras tapa edetä tässä vaiheessa. 
Haluaisin myös huomauttaa hänelle ja teille, arvoisa puhemies, että hänen on syytä käydä läpi tiedonantonsa teksti ollakseen täysin varma, ettei siinä ole mitään, mikä saisi ihmiset pelkäämään ja luulemaan huumeiden käyttöä jollakin tavalla edistettävän. Turvallista huumeiden väärinkäyttöä ei ole. Voimme vain pohtia erilaisia keinoja väärinkäytön aiheuttamien vahinkojen vähentämiseksi ja estämiseksi. 
Minun kotimaassani laittomien huumeiden käyttäjiä on kolme miljoonaa, josta 28 prosenttia on 16-29-vuotiaita ja 14 prosenttia 14-15-vuotiaita. Joka vuosi kirjataan 12 000 uutta huumausaineista riippuvaista henkilöä, 70 000 huumerikosta ja 1 200 huumekuolemaa. EMDC:n Eurooppaa koskevista luvuista käy ilmi, että huumerikosten määrä on kaksinkertaistunut EU:ssa vuodesta 1991 ja nelinkertaistunut joissakin maissa, kuten Ranskassa, Kreikassa ja Espanjassa. Äkillisten huumekuolemien määrä on kaksinkertaistunut vuodesta 1985. Joidenkin mielestä huumeriippuvaisia pitäisi kohdella samoin kuin aidsin uhreja: unohtaa tartunnan saaneet, mutta suojella muita ja pelastaa heidät. Emme kuitenkaan saa hylätä huumeriippuvaisia ihmisiä. Luvuista näemme, että monet heistä ovat lapsia. 
Olemme häviämässä taistelun, mutta emme saa antaa periksi. Tavoitteinamme pitäisi olla huumausaineiden tuottajien ja valmistajien, myyjien ja kauppiaiden kiinni saaminen; valistaminen, varoittaminen ja ehkäiseminen, mutta myös huumeriippuvaisille ja heidän kanssaan kosketuksiin joutuville aiheutuvien haittojen vähentäminen. Suosituksessa tehdään juuri näin. Yhtäkään jäsenvaltiota ei pakoteta tekemään mitään. Tämä sopii ehkäisytoimien rinnalle. Kollegalleni, jäsen Santinille sanoisin, että jos hänen tarkistuksensa 60, 61, 63 ja 64 lisättäisiin tämän mietinnön ehdotuksiin, hyväksyisin ne ilomielin. En haluaisi niiden kuitenkaan korvaavan nykyisiä ehdotuksia. 
Nyt ei ole oikea hetki keskustella laillistamisesta, ja tiedän, että eräät tarkistukset koskevat juuri sitä. Siksi en käyttäisi tässä yhteydessä laillistamista ja dekriminalisointia koskevia perusteluja. Mietinnössä ei korvata haittojen vähentämistoimia muilla toimilla, ei ainakaan "sano vain ei" -iskulauseella, joka ei toimi. Tiedän sen, koska olen ollut oman maani huumausaineasioista vastaava ministeri. Nuorille on kerrottava ennen kaikkea totuus. Heidän on tiedettävä sekä hyvät että huonot puolet. Leah Betts oli nuori tyttö, joka kuoli otettuaan ekstaasia, erästä amfetamiinia. Hänen vanhempansa sallivat urheasti näyttää tytön ruumiista otettua videota, jotta nuoret ymmärtäisivät ekstaasin vaikutukset. He tekivät myös yhteistyötä kanssamme, kun neuvoimme yökerhoja vastaavien katastrofien estämisessä tulevaisuudessa. Kyse on muun muassa juomaveden ja selviämistilojen tarjoamisesta, ei laillisista heroiinin piikityspaikoista, mikä on aivan eri asia. 
Niin monet nuoret tarvitsevat tukeamme ja ansaitsevat sen. Neulojen vaihtopisteet suojelevat sekä huumeiden käyttäjiä että niitä, joiden kanssa he ovat kosketuksissa. Vankiloiden terveystilanteeseen olisi puututtava, ja huumeiden väärinkäyttö vankiloissa on saatava loppumaan, mutta haittojen vähentämisestä on myös huolehdittava. Meidän on oltava varmoja, ettemme saa aikaan vääristyneitä kannustimia, jotka loppujen lopuksi edistävät huumeiden käyttöä. 
Olen tyytyväinen mietintöön. Aihetta on kaiken kaikkiaan käsiteltävä varovasti, ja tiedän komission jäsenen huolehtivan siitä, että näin tapahtuu, kun etenemme ja otamme käyttöön hyviä käytäntöjä kaikkialla Euroopan unionissa.

Puhemies.
 Annan puheenvuoron jäsen Sandberg-Friesille, jonka toivotan samalla tervetulleeksi takaisin Euroopan parlamenttiin.

Sandberg-Fries (PSE).
? (SV) Arvoisa puhemies, mietinnössä käsitellään huumausaineiden väärinkäytön aiheuttamien riskien ehkäisyä ja rajoittamista. Me ruotsalaiset sosiaalidemokraatit olemme alusta asti olleet sitä mieltä, että suosituksessa keskitytään aivan liikaa haittojen vähentämiseen. Me lähdemme siitä, että haittojen vähentämiseksi on tärkeintä ehkäistä väärinkäyttöä sinänsä. Tämä ei tarkoita, että kiistämme haittojen vähentämistoimien tarpeen. Näiden toimien on kuitenkin oltava osa yhtenäistä strategiaa, jonka tavoitteena on pysyvä muutos, elämä ilman laittomia huumausaineita tai muita päihteitä. Valiokunta on hyväksynyt useita tämänsuuntaisia ehdotuksia, joita olemme esittäneet. 
Siksi on erittäin omituista, että sama valiokunta on samassa mietinnössä hyväksynyt joitakin täysin päinvastaisia muutosehdotuksia, jotka koskevat selviämistiloja, huumausaineiden luokittelua, myönteistä tieto huumeista ja erityisiä piikityspaikkoja. Moisia ehdotuksia emme missään tapauksessa voi kannattaa. Ne merkitsisivät huumeiden väärinkäytön sosiaalista hyväksyntää. Emme tietenkään liioin hyväksy ehdotuksia, jotka ovat pohjimmiltaan YK:n huumausainesopimuksen vastaisia. 
Ruotsin kouluissa viimeksi tehty laaja tutkimus vahvistaa mielestäni sen, että ehkäisyn, hoidon ja valvonnan kolmeen pilariin perustuva huumausainepolitiikka voi olla todella tehokas. Tutkimuksen mukaan ruotsalaisissa kouluissa 92 oppilasta sadasta ei ole edes kokeillut huumeita. Tulos on kansainvälisesti katsoen erittäin rohkaiseva.

Ries (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, kuten valiokunnassakin, haluan ilmaista tukeni esittelijällemme, jäsen Malliorille tässä vähintäänkin intohimoja herättävässä ja kiistanalaisessa asiassa. Komission ja esittelijämme tarkoituksella valitsema paikallisiin ja asteittaisiin, kovien huumeiden käyttäjille tarkoitettuihin ohjelmiin perustuva lähestymistapa on mielestämme oikea ja tuottaa todennäköisimmin konkreettisia ruohonjuuritason tuloksia sekä kääntää huolestuttavalta vaikuttavan kehityksen suuntaa. Useimmissa jäsenvaltioissahan huumekuolemat näyttävät olevan lisääntymään päin.
Näistä syistä liberaaliryhmä on tyytyväinen tarkistuksiin, jotka tuovat suositukseen kansanterveyteen liittyvää lisäarvoa. Hallitustemme on todellakin asetettava etusijalle riskialtteimmat ympäristöt. Kaduilla, vankiloissa, yökerhoissa ja rave-juhlissa kovat huumeet liikkuvat vapaasti ilman alkeellisintakaan terveysturvaa. Katuja ja vankiloita koskevat toimintaohjelmat on tietenkin asetettava etusijalle, mutta emme saa myöskään unohtaa yöllisiä vapaa-ajanviettopaikkoja, joissa huumausaineiden yhteiskäyttö on yleistä. Huumausaineiden ja alkoholin yhtäaikaiseen käyttöön, joka tekee tuhojaan erityisesti nuorten ja yhä nuorempien parissa, on puututtava sekä ehkäisyn että valistuksen keinoin. On myös laajennettava huumausaineiden testausta sekä nopeaa reagointia pahoinvointiin ja vieroitusoireisiin. Niiden 8 000 kansalaisen vuoksi, jotka vuosittain kuolevat Euroopan unionissa yliannostuksen, laimennettujen aineiden ja yhteisten neulojen uhreina, Euroopan unionin kannattaa ryhtyä voimakkaisiin riskinvähentämistoimiin. 
On ikävää, ettemme täysin onnistuneet keskittymään mietinnössä pelkästään terveydenhoidolliseen puoleen, silläkin uhalla, että sanomamme olisi vesittynyt ja olisimme ajautuneet eettiseen ja globaaliin keskusteluun, joka jälleen kerran olisi osoittautunut hedelmättömäksi ja jossa ehkäisy- ja rankaisutoimet olisi asetettu vastakkain. Yhdyn jäsen Bowisin näkemyksiin, mutta en voi hyväksyä kollegani, jäsen Sandberg-Friesin mielipiteitä. 
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni toteamalla, että meidän on asetettava saavutettavissa olevia tavoitteita, jotta voisimme edes huomenna sanoa, että unionin uusi huumausaineita koskeva toimintasuunnitelma on onnistunut.
González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi onnitella esittelijä Mallioria, joka turvautuu, kuten kaikki esittelijät aina mietintöjä laatiessaan, muiden ryhmien mielipiteisiin saadakseen aikaan lopputuloksen, jonka voimme kaikki hyväksyä. Tässä tapauksessa mielipide-eroja näyttää olevan, mutta uskon, että parlamentin enemmistö voi hyväksyä mietinnön. 
Mietintö ja komission tiedonanto koskevat riskien ehkäisyä ja vähentämistä. Kaikki parlamentin jäsenet ilmaisevat tässä salissa oman käsityksensä siitä, miten riskejä pitäisi ehkäistä ja vähentää. 
Jäsen Malliorin mietinnössä viitataan selvästi tarjonnan ja kysynnän vähentämiseen, yhtenäisiin toimintalinjoihin, hyvien käytäntöjen vaihtoon ja huoleen sosiaalisesta kuntoutumisesta, jotka ovat mietinnön perusta. Tavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan ehkäisyohjelmia sekä eri hoito- ja kuntoutusmenetelmien arviointia, jossa otetaan huomioon entisten huumeriippuvaisten, heidän perheidensä ja heidän kanssaan työskentelevien yhteisöjen työ. 
Omalla alueellani Asturiasissa on tällä tavoin toimiva järjestö nimeltä Proyecto Hombre, joka saa aikaan päivittäin näkyviä tuloksia. Yhtäältä se rohkaisee paikallisia yhteisöjä perustamaan liikkuvia yksiköitä, jotka valistavat, neuvovat, avustavat ja antavat ensiapua yliannostustapauksissa, ja toisaalta - enkä tässä yhteydessä ymmärrä kaikkia ehdotettuja tarkistuksia - liikkuvia yksiköitä, jotka jakavat kondomeja, neuloja ja ruiskuja, minkä on osoitettu vähentävän aids- ja muita tartuntoja. 
On niin ikään tarpeen tukea innovatiivisia ehdotuksia, jotka koskevat joidenkin jäsenvaltioiden kokeiluja kuolemien estämiseksi ja riskien vähentämiseksi. Kuten yhdessä hyväksytyssä tarkistuksessa todetaan, ne ovat olleet varsin onnistuneita. Tiedän, että asiasta ollaan erimielisiä myös omassa ryhmässäni, jossa ruotsalaiset kollegani eivät ole kanssani samalla kannalla. Kannatin jäsen Daviesin esittämää tarkistusta, joka hylättiin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa ja jossa ehdotettiin sen sallimista ja arvioimista, että lääkäri voi määrätä heroiiniriippuvaisille heroiinia, jotta nämä eivät joutuisi kauppiaiden kynsiin. 
Omassa maassani - ja kuulin komission jäsenen sanovan hänen olevan nyt valmis hyväksymään tämän vaihtoehdon - on tarkoitus toteuttaa yhdellä autonomisella alueella, Andalusiassa, pilottihanke, jossa lääkäri antaa kroonisesti sairaille, kuntoutusohjelman läpikäyneille ihmisille tietyt heroiiniannokset, mutta vain jos he ovat osoittautuneet kykenemättömiksi luopumaan huumeista. Hanke arvioidaan aikanaan. Ohjelman tuloksellisuuden tutkimiseksi on valittu 130 kroonisesti heroiiniriippuvaista henkilöä. Arvoisa komission jäsen, mielestäni tämä ohjelma on erittäin kannatettava, sillä siitä saattaa tulevaisuudessa olla apua meille kaikille. 
Lopuksi totean, että mietinnössä käsitellään myös vankiloiden tilannetta. Se on hyvinkin vakava joissakin maissa, ja hyvin monilla vangeilla on erilaisia tartuntatauteja vain siksi, että he ovat käyttäneet huumeita sekä saastuneita neuloja ja ruiskuja.

Buitenweg (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, mietintö, jossa käsitellään suhtautumista huumausaineiden väärinkäyttöön, aiheuttaa aina ristivetoa parlamentissa, koska se osoittaa, ettemme voi hallita todellisuutta, mikä on meille poliitikoille vaikeaa. Mielestäni on siksi rohkeaa ja kiitettävää, että esittelijä on onnistunut pitämään jalat maassa. Hän sanoo perusteluissaan näin: "Ideaalisessa maailmassa ei esiintyisi huumeiden väärinkäyttöä. Todellisessa maailmassa huumeet ovat aina kuuluneet elämän tosiasioihin." Näinhän se on. Ratkaisuksi ei riitä nollatoleranssi tai silmien sulkeminen, joka on vieläkin helpompi vaihtoehto. Meidän poliitikkojen on siis vastattava kysymykseen, miten voimme parantaa todellisuutta, josta emme pidä.
Yksi vaihtoehto kuvaillaan tarkistuksessa 24, jossa kehotetaan jäsenvaltioita helpottamaan synteettisten huumausaineiden testausta. Näitä huumeita käyttävät enimmäkseen nuoret diskoissa, konserteissa ja juhlissa. Hyvin monet nuoret käyttävät niitä, ehkä jopa omat poikamme ja tyttäremme, mutta monet niistä eivät ole vaarattomia, eivät ainakaan jos niitä on käsitelty niistä saatavan voiton kasvattamiseksi entisestään. Tarkoitan ekstaasia, jonka seurauksia jäsen Bowis juuri kuvaili. Sen käyttö johtaa usein kohtalokkaisiin onnettomuuksiin. Testauksella voidaan vähentää terveysriskejä. Sen avulla sosiaalityöntekijät tapaavat käyttäjiä, ja se auttaa arvioimaan markkinoilla olevia vaarallisia aineita. Testaus voidaan suorittaa eri puolilla maata sijaitsevissa testauskeskuksissa tai paikan päällä juhissa tai konserteissa. 
On tietenkin varottava, ettei tabletin hyväksymistä voida tulkita sen käyttämisen hyväksymiseksi, sillä näinhän ei tietenkään ole. Neuvonta, valistus ja ehkäisy ovat tietenkin aina ensisijaisia, mutta mielestäni on kuitenkin erittäin tärkeää, että hallitukset pyrkivät tekemään yöelämästä edes hiukan turvallisempaa. On eittämätön tosiasia, että nuoret käyttävät näitä pillereitä, ja mielestäni on tärkeää estää kuolemaan johtavat onnettomuudet lastemme yöelämässä.

Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, ottaen huomioon huumeongelman vakavuuden on mielestäni käsittämätöntä, että komission jäsen Byrne ja Malliorin mietintö suosittelevat politiikkaa, jossa "lyödään päätä seinään". 
Parlamentin päätöslauselmassa huumausaineiden torjuntaa koskevasta EU:n toimintasuunnitelmasta (2000-2004) todettiin selvästi, että huumausaineiden väärinkäyttö aiheuttaa muun muassa biologisia, psykologisia ja sosiaalisia ongelmia, sairauksia, perheeseen ja työhön liittyviä ongelmia, rikollisuutta ja liikenneonnettomuuksia. Huumausaineiden väärinkäyttö on myös uhka nuorisolle. Näistä syistä vuoden 1999 päätöslauselmassa vaadittiin, että on kaikin voimin pyrittävä ensisijaisesti suojelemaan alle 18-vuotiaita lapsia ja vähentämään huumekuolemia.
Eri huumausaineet eroavat tunnetusti toisistaan. Pahimmat huumausaineisiin liittyvät ongelmat ovat suonensisäisillä käyttäjillä, joita on Euroopan unionissa EMDC:n mukaan 500 000-1 000 000. Suonensisäinen huumeiden käyttö johtaa väistämättä sosiaaliseen eristyneisyyteen, sillä normaalin elämän puitteet eli työ, perhe, ihmissuhteet ja pysyvä asunto käyvät ennen pitkää mahdottomiksi. 
Tämä ei kuitenkaan tarkoita, ettei muissa huumeissa ole mitään vikaa. Keskusteluissa todettiin perusteetta, että niin sanotut miedot huumeet ovat vaarattomia. Tämä luulo on osittain syynä siihen, että kannabiksen käyttö on suunnattomasti lisääntynyt. On lisäksi tieteellisesti todistettu, että näiden huumeiden käytön ja mielenterveyden välillä on yhteys. Esimerkiksi riski sairastua skitsofreniaan on kannabiksen käyttäjillä 30-50 prosenttia suurempi. Siteeraan tässä 23. marraskuuta 2002 ilmestynyttä British Medical Journalia.
Lisäksi mietojen huumeiden suvaitseminen on - esimerkiksi Alankomaissa - johtanut käytön lisääntymiseen etenkin nuorten parissa. On myös osoitettu, että siirtyminen koviin huumeisiin on käytännössä paljon helpompaa, kun huumeiden käyttö sinänsä on jo hyväksyttyä. 
Käsiteltävänämme oleva suositus koskee huumeriippuvuuteen liittyviä terveysriskejä. Euroopan komissio korostaa riskien rajoittamista ehkäisyn asemesta. Esittelijän mielestä tarvitaan lisätoimia erityisesti huumeiden käyttäjien hoitamiseksi paikallisesti, esimerkiksi auttamalla heitä aloittamaan terveempi elämä. Esittelijä mainitsee joidenkin perusterveyspalvelujen, kuten puhtaiden ruiskujen ja verikokeiden, järjestämisen. Näillä voitaisiin ehkä hieman parantaa hygieniaa, mutta ne eivät auta ratkaisemaan ongelmaa. Olen vakuuttunut siitä, että huumeiden käytön lopettaminen on paras tapa ryhtyä elämään terveemmin. 
Haittojen vähentämispolitiikka ei toimi, sillä on osoitettu, että käyttäjien aiheuttama ylikuormitus lisääntyy taas jonkin ajan kuluttua, ja ilmaisen metadonin tarjoaminen näyttää johtavan vain riippuvuuden lisääntymiseen. Liberaalilla huumepolitiikalla on se kielteinen vaikutus, että se johtaa ihmisten ajautumiseen tietyille alueille. Rikollisuus, rappio ja turvattomuus ovat joissakin kaupunginosissa lisääntyneet hälyttävässä määrin.
Näiden perustelujen torjuminen sanomalla, että tämä suositus koskee ainoastaan terveysvaikutuksia, ei päde. Terveysvaikutuksia voidaan parhaiten vähentää rajoittavalla politiikalla. Kannatan lisäksi huumeriippuvaisten asianmukaista auttamista. Tämä riippuu kuitenkin siitä, miten heitä autetaan. Emme auta huumeriippuvaisia hoitamalla ainoastaan oireita. Jos haluamme huumeriippuvaisten pääsevän kierteestä, on huumeiden käytön lopettaminen - joko vapaaehtoisesti tai muutoin - paras tapa. Alankomaissa on onneksi esimerkkejä niin sanotuista toivottomista tapauksista, joita on autettu huumeettomaan elämään oikealla motivoinnilla. Tämä on paras tapa edistää terveyttä. 
Voin hyväksyä, että jäsen Bowisin tarkistusehdotuksia 60, 61 ja 64 pidetään lisätarkistuksina.

Thomas-Mauro (NI).
Arvoisa puhemies, on huolestuttavaa, että huumausaineiden käyttöä pidetään kaikkialla merkityksettömänä ja tavanomaisena. Samaan aikaan on alettu sosiaalisesti hyväksyä niiden myyminen viihdekäyttöön, joka voi olla päivittäistä. Huumausaineet eivät kuitenkaan ole väistämätön kohtalo, johon on alistuttava. Niiden käyttöön sisältyy vakavia tart4untariskejä, ja huumausaineiden käyttö aiheuttaa todellista sosiaalista syrjäytymistä. Asioita on kutsuttava niiden oikeilla nimillä. Mietinnössä puhutaan riskeistä, sillä vaarasta on todella kyse. 
Sallinette, että ihmettelen, miksi valiokunnassa ei hyväksytty esittämääni tarkistusta, jonka tarkoituksena oli välttää lankeaminen huumeiden käytön vähättelyn ansaan. Kuinka voidaan torjua paha, jota lähtökohtaisesti pidetään väistämättömänä tai jopa välttämättömänä? Se on surullista ja todellisuudelle vierasta. Riskit eivät vähene vajoamalla poliittisen korrektiuden välinpitämättömyyteen. Huumausaineriippuvuutta ei pidä suvaita. Se on vitsaus, jota vastaan on taisteltava. Mietoja huumeita ei ole olemassakaan. Valistusta tietenkin tarvitaan, mutta vähättelyn ansaan ei pidä langeta. Riskinvähentämispolitiikka on vaarojen fatalistista hyväksyntää. Ei ole kyse huumeiden käyttäjien syrjäytymisen lisäämisestä eikä riskinvähentämistoimien tekemisestä tyhjäksi, vaan sen osoittamisesta, että vihdoinkin haluamme selkeästi suosia ehkäisytoimia. Niiden olisi kohdistuttava sekä tarjontaan että kysyntään, mutta myös sosiaaliseen vastuuntuntoomme. Jos kieltäydymme vähättelemästä huumeiden käyttöä, kannamme vastuumme sekä nuorisostamme, jota asia ensisijaisesti koskee, että sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta, joka ei saa lakata yhdistämästä meitä kaikkia.
Moreira da Silva (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuulun niihin, jotka katsovat, että huumeriippuvuuden maailmanlaajuisiin vaikutuksiin, jotka koskevat kansanterveyttä, rikollisuutta ja turvattomuutta, tulisi mieluiten reagoida Euroopan laajuisin toimin aina kun se on mahdollista. Olen siis tyytyväinen tähän suositusehdotukseen ja jäsen Malliorin laatimaan erinomaiseen mietintöön. 
Huumeriippuvuuden torjuntapolitiikkamme on osoittautunut epäonnistuneeksi: Kieltoihin perustuva linja on piristänyt laitonta kauppaa, tehnyt siitä entistä kukoistavampaa ja tuottavampaa, kasvattanut sekä järjestäytynyttä että pikkurikollisuutta, korruptoinut hallintoja ja nöyryyttänyt meitä, jotka olemme olleet voimattomia sen edessä. Lisäksi huumeriippuvaisten terveyden huononeminen on huolestuttavaa, samoin HIV:n, tuberkuloosin, hepatiitti B:n, hepatiitti C:n ja muiden tartuntatautien aiheuttamat terveysriskit sekä lisääntyneet yliannostus- ja myrkytyskuolemat. Tässä tilanteessa on mahdotonta olla ehdottoman varma siitä, miten asiaa olisi lähestyttävä. Meidän on kuitenkin muutettava suuntaa. 
Vaikka YK:ssa on mielestäni jatkettava kiihkotonta keskustelua joidenkin huumausaineiden mahdollisen dekriminalisoinnin vaikutuksista kansanterveyteen ja rikollisuuteen, en pidä sitä meille tärkeimpänä asiana. Mielestäni meidän tärkein tehtävämme on suunnitella järkiperäisiä ehkäisytoimia, jotka perustuvat tutkittuun tietoon jokaisesta huumausaineesta - eivät tunnereaktioon ja radikaaliin lähestymistapaan, jossa kaikkia huumeita pidetään tasaveroisina ja jolla lopulta tuhotaan kaiken ehkäisevän toiminnan uskottavuus. 
Toiseksi meidän on kehitettävä riskinvähentämispolitiikka. Metadonikorvaushoitoja on annettava edelleen tartunnan saaneille ja niille, joita lääkkeetön hoito ei ole auttanut. On myös tärkeää, että muissa valtioissa jatketaan ja käynnistetään kokeiluja, joissa heroiinia annetaan lääkärin valvonnassa kroonisesti sairaille potilaille, jotka eivät lukuisista yrityksistä huolimatta ole hyötyneet hoidoista. Meidän on myös voitava arvioida näiden kokeilujen tuloksia. Monilla niistä on onnistuttu vähentämään rikollisuutta, myrkytysyliannostustapauksia sekä HIV-, tuberkuloosi-, hepatiitti B ja hepatiitti C -tartuntoja.
Corbey (PSE).
Arvoisa puhemies, huumeriippuvuus on monisyinen ongelma, jolla on tuntuvia sosiaalisia seurauksia käyttäjälle ja hänen ympäristölleen. Se aiheuttaa terveysriskejä ja jatkuvaa rikollisuutta. Huumeriippuvuudella ei kuitenkaan ole ainoastaan sosiaalisia seurauksia vaan myös sosiaalisia syitä. Esittelijämme Minerva Malliori ja hänen räätälöity lähestymistapansa ansaitsevat tukemme - räätälöity, sillä koska kaikki huumeiden käyttäjät eivät ole samanlaisia, on huumeiden käytön ehkäisyn perustuttava käyttäjän kunnioittamiseen. Vuosien varrella huumausaineongelma ja suhtautuminen siihen ovat aiheuttaneet runsaasti kiistoja, sillä kaikki ratkaisut perustuvat vahvoihin näkemyksiin. 
Komissio on valinnut riskinvähennys- tai haitanrajoituspolitiikan. Tämä on perusteltua, sillä riskinvähennys voi rajoittaa terveydellisiä haittavaikutuksia. Aineiden valvonta ja puhtaat ruiskut voivat pelastaa ihmishenkiä. Riskinvähennys ei tietenkään saa johtaa itsetyytyväisyyteen. Riippuvuusongelmaa ei saa unohtaa. Kääntäen, haittojen vähentäminen tekee mahdolliseksi uskottavan suhtautumisen huumerikollisuuteen. Haitanrajoituspolitiikan ja huumeiden käytön ehkäisypolitiikan ei siis tarvitse olla toisilleen täysin vastakkaisia. Meidän olisi kyettävä ymmärtämään molempien hyödyt. Jäsen Malliorin paikallisella lähestymistavalla voidaan saada paljon aikaan, ja liikkuvan matalakynnyspalvelun perustaminen on hyvä ajatus. Meidän ei kuitenkaan tarvitse pyrkiä yhtenäiseen lähestymistapaan, vaikka meidän onkin oltava valmiita oppimaan toisiltamme. Meidän on vertailtava lähestymistapoja nähdäksemme, mitkä niistä ovat tehokkaita riippuvuuden ehkäisyssä. Tämä mietintö antaa meille mainion tilaisuuden perehtyä eri maiden menettelytapoihin. Olette lämpimästi tervetulleita tutustumaan Alankomaiden toimiin. Haluan vielä kerran kiittää esittelijä Mallioria hänen arvokkaasta mietinnöstään.

Davies (ELDR).
Arvoisa puhemies, satoja tuhansia ihmisiä kuolee joka vuosi täysin laillisten huumeiden käyttöön. Siitä huolimatta tuemme tupakan viljelyä samalla kun tuhoamme kannabisviljelmiä. Järjetöntä puuhaa. 
Totuus on, että monet ongelmamme johtuvat kielloista. Kiellot tuottavat suunnattomia voittoja rikollisille, jotka haluavat laajentaa markkinoitaan. Kiellot suosivat korruptiota ja varastamista. Kieltojen vuoksi käyttäjät eivät saa huumausaineista tietoja, jotka ovat kaikkien niiden saatavilla, jotka nauttivat illalla lasillisen alkoholia. Jos haluamme edistää terveyttä ja suojella yhteiskuntaa, kiellot on korvattava sääntelyllä. Rikollisilta on evättävä voitot, jos haluamme saada nämä ongelmat hallintaan. 
Suositusehdotus on erinomainen edistysaskel. Siinä ei sorruta aiemmin niin yleiseen moraaliseen närkästykseen, vaan keskitytään käytännöllisiin ja järkeviin toimiin, joilla voidaan valistaa ihmisiä ja vähentää haittoja. Se on täysin päinvastainen kuin Ruotsin lähestymistapa, jota pidän todella hirvittävänä. Kuten jäsen Bowis totesi, ei riitä, että ihmisiä kehotetaan sanomaan huumeille ei. Se on täysin tuloksetonta valtaosassa yhteiskunnista, joissa elämme. Esimerkiksi ajatus, että pyrkisimme estämään neulojen vaihdon, johtaa vain yhä useampiin kuolemantapauksiin ja verenmyrkytyksiin sekä aidsin leviämiseen. Ajatus on raaka ja julma.

Dell'Alba (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, Italian radikaaliryhmän jäsenet eivät myöskään kannata mietintöä. Neljäkymmentä vuotta kieltopolitiikkaa ja ponnettomia "kevyen sarjan" toimenpiteitä, jotka ovat epäonnistuneet surkeasti laittomien huumeiden leviämisen estämisessä ja ovat päinvastoin jopa pahentaneet sosiaalisia haittavaikutuksia sekä vaikutuksia ihmisten elämään ja terveyteen, on saanut aikaan onnettomia seurauksia. Niiden valossa ja tällaisena aikana, kun meillä on tilaisuus keskustella huumausaineista, Malliorin mietintö ei anna Euroopan parlamentille mahdollisuutta lausua muutamia yksinkertaisia totuuksia. Yksi näistä totuuksista on, että kieltopolitiikka on epäonnistunut, ja meidän on sen vuoksi ryhdyttävä toimiin, edettävä vaikka askel kerrallaan, markkinoiden erottamiseksi toisistaan ja esimerkiksi sen estämiseksi, että musta pörssi houkuttelee hasiksen tai marijuanan - jotka eivät ole huumeita - kuluttajia ja saa heidät lähestymään muiden huumeiden markkinoita. Meidän on perehdyttävä laillisiin heroiinin piikityspaikkoihin ja muihin kokeiluihin, joita on tehty Sveitsissä ja muissa Euroopan maissa, löytääksemme muun kuin nykyisen toimintatavan, joka on saanut Euroopan maat ja kaikki huumausaineita turhaan torjumaan pyrkivät maat jatkamaan kieltolakilinjaansa. 
Tämän vuoksi olemme yhdessä muiden parlamentin jäsenten ja kansainvälisen huumekieltolain vastaisen liiton (International Antiprohibitionist League) kanssa käynnistäneet laajamittaisen kampanjan YK:n yleissopimusten purkamiseksi. Tämä on meidän kantamme, ja äänestämme sen mukaisesti Malliorin mietintöä vastaan, koska se ei sisällä mitään uutta ja siinä ainoastaan painotetaan ongelmien vakavuutta ehdottamatta ratkaisuja ja joissakin tapauksissa jopa esitetään nykyistä huonompaa lähestymistapaa.

Santini (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, puhuessamme huumausaineista tarkoitamme selvästi suoranaista sotaa. Emme voi tyytyä vain muutamaan lyhyeen taisteluun. Taisteluilla, joista puhumme tänään, ehkäistään ja vähennetään haittoja, mutta kaikki nämä toimet ovat selvästi joka tapauksessa riippuvaisia muiden toimenpiteiden, kuten huumausainekaupan ja huumeiden käytön torjumisen, onnistumisesta.
Haluan kiinnittää huomiota siihen, että on aloitettava puuttumalla erään ihmisryhmän eli huumeriippuvaisten kohteluun. Meidän on muutettava suhtautumistapaamme ja ryhdyttävä kohtelemaan huumeriippuvaisia sairaina ihmisinä eikä rikollisina. Meidän on otettava käyttöön tämän näkemyksen mukaisia toimintatapoja, esimerkiksi hoitomuotoja, joilla autetaan huumeriippuvaisia paranemaan eikä syrjäytetä heitä yhteiskunnasta. Tästä syystä monet meistä pitävät kahdesta yhä keskustelun alla olevasta hoitomuodosta parempana inhimillisempää tapaa eli kuntoutusyhteisöjä ja terapeuttisia yhteisöjä kuin huumeiden vaihtoehtoina tai korvikkeina toimivien kemiallisten aineiden jakamista. Emme kannata metadonin ja muiden sen kaltaisten aineiden käyttöä kuin äärimmäisissä kliinisissä tapauksissa. 
Huumeriippuvaisten on saatava lääkärin- ja lääkehoidon lisäksi myös psykologista apua. Ensisijainen tehtävämme on tehostaa taistelua, jota käydään toimintaansa valitettavasti yhä jatkavia huumekauppiasverkostoja vastaan. 
Metadonista sanoisin, että se on korvikeaine, joka ei ratkaise huumeriippuvuusongelmaa ja, mikä pahinta, ei paranna huumeriippuvaista. Se on hiukan kuin huumaisi sairaan ja antaisi hänelle särkylääkkeitä suorittamatta koskaan parantavaa leikkausta. Blokland ja muut jäsenet ovat maininneet myös alan vapauttamis- ja laillistamisyritysten huonot tulokset. Moisista lähestymistavoista on luovuttava. 
Siksi myös minä olen ottanut vapauden ehdottaa joitakin tarkistuksia, jotka jäsen Bowis ystävällisesti esittelee äänestyksen aikana ja joita ehdotetaan esittelijällemme ei korvaavina vaan mietinnön sisältöä täydentävinä tarkistuksina. Tarkistukset koskevat ennen kaikkea huumeiden käytön ehkäisyä. Tarkistuksessa 60 esitetään ajatuksia siitä, miten huumeriippuvaiset voitaisiin vapauttaa riippuvuudestaan iskemällä suoraan pahan ytimeen. Tarkistus 61 koskee hoitoja, jotka eivät perustu lääkkeisiin vaan sairaalle huumeriippuvaiselle annettavaan huomattavaan psykologiseen apuun. Tarkistuksessa 62 suositellaan suurta varovaisuutta neulojen, kondomien ja ruiskujen jakamisessa. Tarkistusten 63 ja 64 aiheena ovat ehkäisevät ja valmistelevat toimenpiteet, ja ne on suunnattu etenkin näiden toimenpiteiden toteuttamisesta vastaaville henkilöille. Muissa tarkistuksissa ehdotetaan toimenpiteitä huumausaineiden torjumiseksi vankiloissa, ehkäisyä koskevan tiedon keräämisen kannustamiseksi ja jälleen kerran korvaushoidoista luopumiseksi. Korvaushoidothan eivät ainoastaan epäonnistu haittojen ja kulutuksen vähentämisessä, vaan suorastaan lisäävät ja vilkastuttavat mustan pörssin kauppaa.

Schmidt, Olle (ELDR).
? (SV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen hyvin huolissani. Jäsen Daviesin puheenvuoron kuunteleminen on erittäin masentavaa. Yhä useampi Euroopan nuorista päätyy huumeiden käytön aiheuttamaan kurjuuteen. Kehitys menee väärään suuntaan. Sitä mieltä on myös Chris Davies, mutta yhä useampi EU:n jäsenvaltio näyttää antaneen periksi. Niitä, jotka haluavat laillistaa ja vapauttaa huumeet sekä jakaa ne vaarallisiin ja vähemmän vaarallisiin, kuullaan yhä useammin tässäkin salissa. 
Parlamentti haluaa repiä YK:n huumausaineita koskevat yleissopimukset. Arvoisa komission jäsen, meidän on tukeuduttava juuri niihin. Pelkään, että Euroopan huumepolitiikka on menossa alaspäin. Malliorin mietintö on valitettavasti pääosin tämän suuntainen, vaikka siinä on rakentaviakin kohtia, muun muassa vaatimus huumeettomista vankiloista. On sitä vastoin täysin järjetöntä puhua huumausaineiden "myönteisistä vaikutuksista", selviämistiloista ja piikityspaikoista. Huumausainepolitiikalla on saatava huumeriippuvaiset lopettamaan huumeiden väärinkäyttö, ei tehdä siitä sisäsiistiä. Ainoa tapa on käyttää kieltoja, hoitoa, ehkäisevää toimintaa ja kansainvälistä yhteistyötä yhdessä. 
Tavoitteenamme on oltava huumeeton yhteiskunta. Sitä emme saa muuttaa. Me ruotsalaiset liberaalit äänestämme mietintöä vastaan, koska siitä puuttuu edellä mainittujen toimien muodostama kokonaisuus.

Frank Vanhecke (NI).
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää ne muutamat sekunnit, jotka olen saanut puheaikaa, ensinnäkin huomauttaakseni kollegoilleni, että oman alueeni, Belgiassa sijaitsevan Flanderin hallitus on viime vuosina laiminlyönyt mitä törkeimmällä tavalla huumeongelmaa ja vähätellyt huumeiden käyttöä. 
Flanderissa niin kutsutut miedot huumeet on itse asiassa laillistettu, ja tätä on myös mainostettu nuorille televisio-ohjelmissa, joissa istuvat ministerit käyttäytyvät kuin polttaisivat hasista. 
Tällä hetkellä kukaan Flanderissa ei tiedä, mikä on oikeasti laillista ja mikä ei ole sallittua tai sosiaalisesti hyväksyttävää. Tällä on mitä vakavimpia seurauksia, eivätkä nuoret ja lapset tällä hetkellä tiedä, mikä tilanne on. Meidän pitäisi tänään antaa viesti Euroopasta, joka haluaa vakavasti ja johdonmukaisesti torjua huumausaineet - tietenkin ehkäisemällä huumeiden käyttöä ja tukemalla huumeriippuvaisia ja heidän perheitään, mutta myös pakollisilla vieroitusohjelmilla ja rankaisemalla huumekauppiaita mahdollisimman ankarasti. Mielestäni on ikävää, että käsiteltävänä olevat suositukset eivät sisällä kumpaakaan näistä välttämättömistä tekijöistä, joten valitettavasti en kykene hyväksymään mietintöä.

Väyrynen (ELDR).
Arvoisa puhemies, rouva Malliorin mietintö on sinänsä pääosin hyväksyttävä. Mietinnön lähtökohdat ovat terveydelliset, mutta yleinen sävy voidaan tulkita huumeisiin nähden sallivaksi. Siksi korostan, että huumeita vastaan tulee toimia tiukasti, ja että EU:ssa on päästävä vähimmäisnormeihin sekä lainsäädännössä että rangaistuskäytännöissä.
Huumeidenvastaisten toimiemme uskottavuutta heikentää se, että jäsenvaltioissa suhtaudutaan sallivasti tai jopa ihannoiden toisten päihteiden, alkoholijuomien, käyttöön. Malliorin mietinnön ansioksi on luettava, että alkoholiongelmat rinnastetaan siinä huumeongelmiin. Tällä tiellä meidän on edettävä. EU:ssa on sovittava alkoholiverojen korottamisesta, jolloin sekä kulutus että haitat vähenevät ja sosiaali- ja terveydenhuollon menot pienenevät, jolloin muuta verotusta voidaan keventää. Jäsenvaltioiden on myös voitava ylläpitää sellaista tuontisuojaa, joka tekee mahdolliseksi terveyttä edistävän kansallisen alkoholipolitiikan.

Ebner (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, aluksi kielsimme ongelman olemassaolon. Sitten siirryimme asteittain ongelman kieltämisestä sen vähättelyyn; tämä vaihteli hieman maasta ja yhteiskunnasta toiseen. Mielestäni mietinnössä esitellään kokonaisvaltainen lähestymistapa. Pidän sitä pääosin myönteisenä, vaikka siinä on selvästi parantamisen varaa. 
Analyysi on kattava ja hyvä. Tarkastellessamme viittä tasoa eli tuotantoa, kuljetusta, markkinointia, kulutusta ja seurauksia huomaamme, että yhteiskuntana ja lakia säätävänä elimenä meidän on puututtava useisiin eri asioihin eri aloilla. Tuotannon osalta katson, että tarvitaan huomattavasti määrätietoisempia kehitysapuun liittyviä toimia. Kehitysapu on tietenkin eri ala, mutta se liittyy olennaisesti tähän. Sillä jollemme kykene nyt jakamaan vaurauttamme vapaaehtoisesti, meidän on varmasti tehtävä se tulevaisuudessa. 
Mielestäni on lisättävä kuljetuksen, markkinoinnin ja niihin liittyvän rikollisuuden vastaisia toimia, joiden rinnalla on ehdottomasti tehostettava ehkäisy- ja hoitotoimia. Vaikka tämä ei suoranaisesti liity meidän vastuualueeseemme, katson ja olen itse asiassa vakuuttunut, että asia on syytä ottaa esille. 
Kulutusta pidetään yleensä yksilön ongelmana. Se ei kuitenkaan ole pelkästään yksilön, perheen ja muun lähipiirin ongelma, vaan paikallisen yhteisön ja koko yhteiskunnan ongelma. Seuraukset ovat, kuten mietintöön liittyvässä analyysissä perusteellisesti selvitetään, myös kansanterveysongelma. Se on siten koko yhteiskunnan ongelma, ja katson, että tähän ilmiöön - joka vähättelyn jälkeen on taas tulossa uuteen, kokonaisvaltaisen näkemyksen vaiheeseen - voidaan tarttua vain vuoropuhelun kautta ja jos koko yhteisö, etenkin paikallisyhteisö, on valmis ja halukas osallistumaan huumeiden käyttäjän hoitamiseen. Toivon yhteiskunnan asenteen vähitellen muuttuvan ja ihmisten olevan valmiimpia tekemään osansa, sillä se on välttämätöntä tämän vitsauksen voittamiseksi.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, arvostan jäsen Malliorin mietintöä suuresti, erityisesti hänen perusteluissa esittämiään monia viisaita huomioita, jotka osoittavat hänen tuntevan alan perusteellisesti ja suhtautuvan asiaan myönteisesti. 
Haluan aluksi ilmaista selvästi, että käytön ehkäisy tulee aina olemaan ensisijainen tavoitteemme. Suosituksessa keskitytään kuitenkin ennen kaikkea riskinvähentämiseen. Se ei ole vaihtoehto käytön ehkäisylle, vaan huumausaineiden vastaisen taistelun toinen tärkeä osa. 
Useimmat ehdotetuista tarkistuksista vahvistavat suositusta. Olen iloinen voidessani ilmoittaa, että komissio hyväksyy 41 tarkistusta esitetyistä 66:sta. Osa niistä on päällekkäisiä, ja uudelleen muotoilu voi olla tarpeen muista syistä. Rahoitussitoumuksia edellyttävät tarkistukset on käsiteltävä normaalimenettelyjä noudattaen.
Olen erityisen tyytyväinen tarkistuksiin 12 ja 24, joissa ehdotetaan uusien synteettisten huumeiden, esimerkiksi ekstaasin käyttöön liittyviä riskinvähentämiskeinoja. Tarkkaan ottaen niiden voitaisiin katsoa hipovan suosituksen soveltamisalan äärirajoja, sillä useimmat näiden huumeiden käyttäjistä eivät ole varsinaisesti riippuvaisia. Näiden huumeiden käyttö on kuitenkin lisääntymässä. Jotkut käyttävät niitä jo pakonomaisesti ja kuuluvat usein verkostoihin, joissa huumeiden käyttö on hyvin yleistä. 
Kuten sanoin, monet ehdotetuista tarkistuksista ovat kannatettavia, mutta en ehdi mainita niitä kaikkia. Tarkistuksista en voi hyväksyä 25:tä. Tämä ei välttämättä johdu siitä, että olisin eri mieltä niiden sisällöstä vaan siitä, etteivät ne selvästikään kuulu suosituksen soveltamisalaan. Olen huolehtinut siitä, että parlamentin sihteeristölle toimitetaan luettelo, joka voidaan asian selventämiseksi ja tarkentamiseksi liittää tämän keskustelun pöytäkirjaan

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen Byrne.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Stihlerin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0008/2003) komission tiedonannosta yhteisön ja jäsenvaltioiden rintaimplantteihin liittyvistä toimenpiteistä (KOM(2001) 666 - C5-0327/2002 - 2002/2171(COS)).
Stihler (PSE)
Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia, jotka ovat osallistuneet aiheesta käytyyn keskusteluun. Yksimielisyys on ollut laajaa koko prosessin ajan, ja kerrankin useimmat kollegat ovat sitä mieltä, että on syytä ryhtyä toimiin. Siksi hyväksynkin kaikki kolme tähän mietintöön ehdotettua tarkistusta. 
Kuinka tähän on tultu? Yli kahdeksan vuotta sitten Margot Cameron -niminen nainen tuli tapaamaan kollegaani, jäsen Milleriä, ja sanoi, ettei kukaan halua kuunnella häntä. Kollegani innoittui Margot Cameronin tarinasta niin, että Euroopan parlamentille esitettiin vetoomus, joka osoitti, ettei Margot Cameron ollut yksin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja kaikkialla EU:ssa on monia hänen kaltaisiaan, jotka voivat kertoa samanlaisen tarinan silikonin aiheuttamista ongelmista. Vetoomus johti siihen, että komissio luokitteli implantit uudelleen lääkinnällisistä laitteista annetun direktiivin 93/42/ETY mukaisiksi III luokan tuotteiksi. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 1. elokuuta 2003 mennessä. Ellen erehdy, komissio on nyt ensimmäisen kerran ryhtynyt suoriin toimiin tällaisen vetoomuksen perusteella. Toivon, että yhä useammat EU:n kansalaiset löytävät ongelmiinsa ratkaisun tätä kautta. 
Vaikka parlamentti pitää komission toimia myönteisinä, haluaisimme mennä vielä pidemmälle. Yhä useampien naisten päättäessä asennuttaa rintaimplantteja - joko puhtaasti kosmeettisista syistä tai rinnan korjaamiseksi rintasyövän jälkeen tai epämuodostuman vuoksi - meidän on varmistettava, että he voivat tehdä harkitun ja tietoisen päätöksen, ja asetettava potilaiden turvallisuus etusijalle. 
Mietinnössäni pyrin ottamaan huomioon sekä tuhansien naisten oikeutetun huolen että tarpeen asettaa potilaiden turvallisuus etusijalle. Sen vuoksi mietinnössä kehotetaan jäsenvaltioita ryhtymään toimenpiteisiin, joilla voidaan parantaa potilaille tiedottamista jäljittämällä ja valvomalla implantteja sekä laadunvalvonnalla ja -varmistamisella.
Tätä varten haluan erityisesti korostaa kolmea avainseikkaa: ensinnäkin tarvitaan vastuuntuntoista mainontaa, jolla tarkoitan kaikkia suoria mainontakeinoja, esimerkiksi aikakauslehtimainoksia ja "ennen ja jälkeen" -kuvia. Meidän on suhtauduttava ankarammin tähän harhaanjohtavaan mainontaan, joka lisää kysyntää ja johon monet naiset panevat toivonsa. Ehkä "ennen ja jälkeen" -valokuvat naisista, joiden implantit ovat repeytyneet, kertoisivat asian toisen laidan hienojen kuvalehtien lukijoille. Toivoisin asetettavaksi 18 vuoden ikärajan - sellaisia tapauksia lukuun ottamatta, joissa syyt ovat lääketieteellisiä - nuorten naisten suojelemiseksi harkitsemattomilta ulkonäköpäätöksiltä. 
Toiseksi, tiedottamisen parantaminen edellyttää asianmukaisia merkintöjä ja markkinointia, joka sisältää varoitukset mahdollisista terveysriskeistä. Naisten olisi esimerkiksi tiedettävä, että rintaimplantit on uusittava jonkin ajan kuluttua. On todella huolestuttavaa, että häikäilemättömät kosmetiikka-alan liikemiehet ovat aivan liian kauan saaneet harjoittaa toimintaansa kertomatta näitä perusasioita. Tästä syystä on laadittava kansainvälinen luettelo valtuutetuista plastiikkakirurgeista.
Kolmanneksi, on saatava aikaan vastuuntuntoista tutkimusta. Ennen rintaimplanttien saattamista markkinoille valmistajien on kerättävä kliinisiä tietoja tuotteen ominaisuuksista ja toimivuudesta. Rintaimplanttien valmistajien on myös jäljitettävä tuotteensa. Siksi onkin ehdottoman välttämätöntä perustaa kansallisia rekistereitä rintaimplanttipotilaista, jotta naisille voidaan tiedottaa tuotteessa mahdollisesta ilmenevästä viasta. 
Tämä ongelma ei poistu itsestään. Toivon, että vastaisuudessa yhä useammat naiset voivat tehdä tietoisen päätöksen eikä heidän tarvitse kärsiä niin kuin monet Margotin tapaiset naiset ovat joutuneet kärsimään. Toivon, että komissio voi tehdä parlamentille selkoa siitä, miten jäsenvaltiot ovat edistyneet rintaimplanttien uudelleenluokituksessa, ja että se seuraa edelleen silikonigeelistä valmistettuja rintaimplantteja koskevan tilanteen kehittymistä asettaen aina potilaiden terveyden etusijalle.
Byrne
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi onnitella jäsen Stihleriä ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan jäseniä erinomaisesta työstä. Sama koskee myös vetoomusvaliokunnan sekä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan jäseniä, jotka hekin osallistuivat mietinnön laatimiseen. 
Mietintö kuvastaa Euroopan parlamentin ja komission välistä poliittista yksimielisyyttä. Olen tyytyväinen voidessani ilmoittaa parlamentille, että komissio antoi viime viikolla direktiivin rintaimplanttien uudelleenluokituksesta lääkinnällisiä laitteita koskevan lainsäädännön puitteissa. Rintaimplantteja koskevat nyt erittäin tiukat arviointimenettelyt. Tarkemmin sanoen rintaimplantit, jotka aiemmin kuuluivat II b luokkaan, on nyt luokiteltu III luokkaan kuuluviksi lääkinnällisiksi laitteiksi. Tämän mukaisesti edellytetään lisäksi kliinisiä tietoja ja mallin määritteitä erityisesti biologisesta yhteensopivuudesta sekä fyysisistä ja mekaanisista ominaisuuksista. Tämä lisää rintaimplanttien turvallisuutta. 
Komission ja jäsenvaltioiden pyynnöstä Euroopan standardointikomitea (CEN) aikoo lisäksi tarkistaa perusteellisesti rintaimplantteja koskevat eurooppalaiset standardit. 
Komissio sai jäsenvaltioilta rohkaisevia tietoja marraskuussa 2001 annetun komission tiedonannon mukaisesti suoritetuista tai edelleen kehitetyistä toimenpiteistä. Tiedot toimitetaan parlamentille komission valmisteluasiakirjassa, joka koskee jäsenvaltioiden suorittamia tai suunnittelemia, rintaimplantteja koskevia kansallisia toimenpiteitä. Asiakirja valmistuu lähiviikkoina. 
Komissio katsoo, että sen tiedonanto ja parhaillaan laadittava valmisteluasiakirja ovat johtaneet merkittäviin tuloksiin. Kaikki jäsenvaltiot ovat tarkistaneet kansallisia toimintalinjojaan ja aloittaneet tiedonannossa suositeltujen toimenpiteiden käyttöönoton. Eturyhmät ja kansalliset viranomaiset voivat jatkossakin käyttää näitä kahta asiakirjaa hyvien käytäntöjen edistämiseksi ja uusien toimien innoittamiseksi jäsenvaltioissa. 
On syytä korostaa parlamentin ja komission erinomaista yhteistyötä tässä asiassa, sillä kokonaistulos on erittäin myönteinen.
Klaß (PPE-DE)
- (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, tuhannet naiset ovat vedonnet parlamenttiin, jotta se ottaisi kantaa silikonista valmistettuihin rintaimplantteihin liittyviin vaaroihin. Rintaimplantteihin sovelletaan lääkinnällisten laitteiden laatu- ja turvallisuusvaatimuksia koskevia standardeja, joista säädetään direktiivissä 93/42/ETY, kuten komission jäsen mainitsi. 
Komission tiedonanto sai alkunsa silikonigeelistä valmistettujen rintaimplanttien haittavaikutuksista kärsivien naisten oma-apuryhmien painostuksesta. Silikoni-implantteja käytettiin vuosia ennen kuin niiden käyttöä ryhdyttiin sääntelemään tai valvomaan. Kollegani, naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lausunnon valmistelija Ria Oomen-Ruijten, joka ei valitettavasti itse voi olla täällä tänään, korostaa erityisesti rintaimplantteja koskevan avoimen tiedon tarvetta. 
Kansanterveys ja terveydenhuolto kuuluvat valtaosaltaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Kehotamme nyt yhdessä jäsen Stihlerin kanssa kaikkia jäsenvaltioita perustamaan kansallisen rekisterin, joka sisältäisi myös tietoa jälkihoidon järjestämisestä ja siihen osallistumisesta. 
Henkilösuojaa on noudatettava. Rekistereihin tutustumisen on siten oltava rajoitettua, ja niiden sisältöä on käsiteltävä luottamuksellisena. Tiedot hyvistä käytännöistä on julkaistava, ja niitä on sen jälkeen sovellettava kaikkialla Euroopassa. Turvallisuutta ja implanttien sietoa on tutkittava ja kehitettävä edelleen. Tietojen keräämistä voisi auttaa implanttipotilaille tarkoitettu passi ja pakolliset jälkitarkastukset. 
Tietoa ei pidä antaa mainoksissa, sillä mainonta lisää implanttien kysyntää. Sitä vastoin tarvitaan tasapuolista tietoa. Lääkäreillä ja hoitajilla - sekä mies- että naispuolisilla - on erityinen vastuu sellaisen objektiivisen, kattavan ja tieteellisesti ajantasaisen tiedon antamisesta kirjallisesti, joka koskee potilaille asennettujen implanttien ominaisuuksia, mukaan luettuina tunnistenumero, tilavuus ja tyyppi. 
Haluan kiittää jäsen Stihleriä tasapuolisesta mietinnöstä. Arvoisat kollegat, mielestäni rintaimplantitkin ovat olennainen osa terveyttä. Niitä tarvitaan rintojen korjaamiseksi. Syyt saattavat usein olla esteettisiä, mutta jos nainen pitää itseään muita huonompana, hänen yleinen terveydentilansa kärsii. Implanttien avulla hyvinvointi voidaan palauttaa.

Fourtou (PPE-DE)
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, vetoomusvaliokunnalle esitettiin vuonna 1998 kaksi vetoomusta, joissa oli yhteensä yli 1 000 allekirjoitusta. Ne olivat peräisin naisilta, jotka kuten jäsen Stihler mainitsi, olivat huolissaan tästä asiasta tai itse kokeneet ongelmia ja pyysivät Euroopan parlamenttia ottamaan kantaa rintaimplanttien ja erityisesti silikoni-implanttien aiheuttamiin ongelmiin. 
Vetoomusvaliokunta, joka kuuntelee herkästi kansalaisia, reagoi tuolloin pyytämällä riippumattoman ja perusteellisen STOA-tutkimuksen laatimista implanteista. Sen jälkeen se järjesti kuulemistilaisuuden, joka sai runsaasti huomiota tiedotusvälineissä, ja esittelijänä sain tehtäväkseni laatia päätöslauselman, jonka Euroopan parlamentti hyväksyi yksimielisesti 13. kesäkuuta 2001.
Se, että äänestämme tänään tiedonannosta, joka koskee yhteisön ja jäsenvaltioiden rintaimplantteihin liittyviä toimenpiteitä, tuottaa minulle siis kaksinkertaisen ilon. Ensinnäkin se on tunnustus tämän tiedonannon varsinaisen alkuunpanijan eli vetoomusvaliokunnan toiminnalle. Toiseksi, jäsen Stihlerin erinomaiseen mietintöön on omaksuttu ja siinä vahvistetaan lähes kaikki kesäkuun 2001 päätöslauselmassa esitetyt ehdotukset. Ne koskevat ennen kaikkea mainontaa, potilaille annettavia tietoja, implanttien laatua koskevia takuita, tutkimusta, niin valmistajien kuin kirurgien ja sairaaloiden vastuuta sekä kehotusta jäsenvaltioille laatia kansalliset rekisterit ja suostumuslomake. 
Olen pettynyt vain siihen, ettei ajatusta potilaille annettavasta passista omaksuttu alkuperäiseen mietintöön. Siksi kannatan 10 a kohtaa koskevaa tarkistusta 3, jota esitetään uudelleen Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän nimissä ja joka koskee passin sisällyttämistä uudelleen suositukseen. 
Tätä voidaan vastustaa sanomalla, että kyse on vain yhdestä lisäpaperista, mutta mielestäni passi olisi tehokas tapa kerätä tietoja myöhemmin perustettavaan eurooppalaiseen tietokantaan. Lisäksi sen ansiosta potilaalla olisi täydelliset tiedot implantin ominaisuuksista. 
Lopuksi totean olevani iloinen voidessani äänestää tästä päätöslauselmasta, joka on osoitus Euroopan komission ja parlamentin valiokuntien välisestä hyvästä yhteistyöstä Euroopan kansalaisten odotusten täyttämiseksi. Se osoittaa, että vetoomusvaliokunta, jonka kautta kansalaiset yleensä tuovat esille yhteisön järjestelmän puutteita, voi myös panna alulle rakentavia ja myönteisiä yhteisön aloitteita. Se myös osoittaa vetoomuksen esittäneille, että me kannamme vastuumme.
Müller, Emilia Franziska (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan kiittää esittelijä Stihleriä erinomaisesta mietinnöstä ja erityisen hyvästä yhteistyöstä myös kollegani Ria Oomen-Ruijtenin puolesta. Hän ei voi olla täällä tänään, ja siihen on tärkeä syy, nimittäin virkaanasettamisseremonia Alankomaissa. Hän pyysi välittämään pahoittelunsa. 
Rintaimplantteihin sovelletaan lääkinnällisistä laitteista annettua direktiiviä. Olen hyvin tyytyväinen, että komissio, kuten komission jäsen Byrne myös aiemmin kertoi, on vastikään ilmoittanut luokittelevansa rintaimplantit uudelleen ja vaativansa parempaa potilasturvallisuutta. 
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä voivat yleisesti ottaen kannattaa Stihlerin käsiteltäväksi jättämää mietintöä. Meidän on kohdattava se Eurooppaa koskeva tosiasia, että Euroopan unionissa sairastuu rintasyöpään joka vuosi 160 000 naista eli joka kahdeksas nainen. Pelkästään Saksassa tämä tarkoittaa vuosittain yli 50 000 naista.
Parlamentti on erittäin tietoinen asian ajankohtaisuudesta ja arkaluonteisuudesta. Rintasyövän leikkauksenjälkeisessä hoidossa rintaimplantit ovat usein ratkaiseva elämänlaatua parantava tekijä. Rintojen epämuodostumien ja kauneusleikkausten yhteydessä potilaille on selvitettävä, mitä muita vaihtoehtoja on olemassa, ja taattava heidän turvallisuutensa. 
Vaadimme näin ollen ryhtymistä useisiin määrätietoisiin toimiin komission ehdotusten lisäksi. Rintojen kauneusleikkauksille on ehdottomasti asetettava alaikäraja. Niitä ei pitäisi tehdä alle 18-vuotiaille nuorille naisille, lukuun ottamatta lääketieteellisin perustein tehtäviä leikkauksia. Lisäksi tällaisten leikkausten suurelle yleisölle suunnattu mainonta on kiellettävä Ranskan esimerkin mukaisesti. Mainontaa voisi käyttää vain objektiivisen tiedon julkaisemiseksi ei-kaupallisissa yhteyksissä. 
On taattava, että plastiikkakirurgiaan erikoistunut lääkäri antaa neuvoja ja tietoja potilaalle ennen leikkausta. Mielestämme on ehdottoman tärkeää, että tapaaminen järjestetään vähintään neljästä kuuteen viikkoa ennen kuin leikkauksen päivämäärästä sovitaan. Näin naiset saisivat harkinta-aikaa punnitakseen saamaansa objektiivista ja luotettavaa tietoa. 
Kuten muillakin aloilla, potilaille tiedottamiseen on panostettava enemmän. Ennen kuin leikkauspäivämäärästä päätetään, leikkausta suunnittelevan naisen olisi siten saatava asiaa koskevaa tietoa kirjallisesti. Sen olisi perustuttava plastiikkakirurgian laadunvarmistusta ja lääkinnällisiä laitteita käsittelevän komitean (EQUAM) jo laatimaan sisältöön, ja siinä olisi oltava sekä varoitus mahdollisista terveysriskeistä että selkeä kehotus sopia leikkauspäivästä vasta, kun kaikki epäselvät kohdat on täysin selvitetty. Tähän pyritään myös tarkistuksella, jota olen esittänyt mietinnön 9 kohtaan. 
Silikoni-implanttien osalta tarvitaan korkeat kansainväliset turvallisuus- ja laatustandardit. Tätä varten rintaimplanttien rajatylittävä rekisteröiminen on tehtävä pakolliseksi kaikkialla maailmassa. EU:n jäsenvaltioita olisi siksi kehotettava liittymään kansainväliseen rintaimplanttirekisteriin. 
Viime vuosien tutkimustyö on tuottanut ratkaisevia tuloksia tällä alalla. Mielestämme on siksi myös tärkeää tukea tätä tutkimusta ja taata tieteellisen työn jatkuminen kaikkialla Euroopassa. 
Kaikkiaan komission tiedonanto ja parlamentin esittämät tarkistukset muodostavat tärkeän edistysaskeleen. Tarkoituksena ei ole vaikeuttaa rintaimplanttien käyttöä lääketieteellisistä tai kosmeettisista syistä. Aloitteen tavoitteena on mahdollisimman korkean tuoteturvallisuuden takaaminen, sen varmistaminen, että potilaat saavat kattavaa tietoa, ja pohjimmiltaan niiden naisten elämänlaadun parantaminen, joita asia koskee. 
Jöns (PSE).
Arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, minäkin haluaisin kiittää jäsen Stihleriä erinomaisesta ja ennen kaikkea tärkeästä mietinnöstä. 
Naiset valittavat kerta toisensa jälkeen rintaimplanttien aiheuttamista terveyshaitoista tai leikkauksista, joilla on ollut ei-toivottuja kosmeettisia seurauksia. Totean ohimennen, että 80 prosenttia rintaimplanttileikkauksista tehdään puhtaasti kosmeettisista syistä. Implanttileikkaukset aiheuttavat usein suunnatonta ja jatkuvaa fyysistä ja henkistä kärsimystä. Tämän pitäisi olla vältettävissä, sillä syynä eivät ole implantit sinänsä. Tämä on tutkimuksin todistettu, erityisen vakuuttavasti vuonna 2000 tehdyllä STOA-tutkimuksella. Syynä on useimmiten se, että implanttia ei ole asentanut siihen erikoistunut lääkäri, sitä ei ole vaihdettu automaattisesti muutaman vuoden kuluttua tai säännöllinen jälkihoito on järjestelmällisesti laiminlyöty, puhumattakaan siitä, että naiset eivät vieläkään saa ennen leikkausta riittävästi tietoa mahdollisista riskeistä, jotka ovat tapauskohtaisia. Siksi on mitä pikimmin saatava jäsenvaltiot vakuuttuneiksi siitä, että niiden on lopultakin varmistettava, että naiset saavat kaiken tarvittavan tiedon ennen tällaista leikkausta, ja ennen kaikkea estettävä lukemattomien, riittämättömästi koulutettujen kauneuskirurgien toiminta ottamalla käyttöön täydentävät pätevyysvaatimukset ja kiristämällä heidän sairaaloidensa valvontaa. 
Laadunvarmistuksen optimoinnissa tämä on toinen askel nyt kun olemme jo ottaneet ensimmäisen askelen yhdessä komission kanssa hyväksymällä tiukemmat tuoteturvallisuusstandardit. Tarkoitan äskeistä päätöstä rintaimplanttien uudelleenluokittelusta III luokan lääkinnällisiksi laitteiksi. 
Ryhmäni vaatii myös sellaisen rintaimplanttipassin käyttöönottoa, josta kävisivät ilmi sekä implantin ominaisuudet että tarvittava leikkauksen jälkeinen hoito ja leikkauksen suorittanut kirurgi. Lääkäri ja potilas allekirjoittaisivat passin ennen leikkausta, jolloin se toimisi selkeänä suostumuksena. Ottaen huomioon kaikki mahdolliset rintaimplanttileikkauksen jälkiseuraukset - joista saimme tietää erityisesti vuonna 1998 saamistamme, tuhansien naisten allekirjoittamista vetoomuksista - on mielestäni suoraan sanoen häpeällistä ja täysin käsittämätöntä, että toistaiseksi vain yksi jäsenvaltio on perustanut kansallisen implanttirekisterin. Ei siis ole myöskään yllättävää, että tällä hetkellä ei ole olemassa tarkkoja lukuja suoritetuista implanttileikkauksista eikä tieteellisiä tutkimustuloksia naisten kokemista haittavaikutuksista. Siksi on ehdottoman välttämätöntä perustaa välittömästi kaikkiin jäsenvaltioihin kansallinen rintaimplanttirekisteri ja liittyä kansainväliseen rintaimplanttirekisteriin. 
Mielestäni koko tämä surullinen tarina osoittaa jälleen kerran, miksi tarvitsemme kipeästi rintojen hoitoon erikoistuneita monialaisia keskuksia, joissa saman katon alla voidaan sekä hoitaa hyvän- ja pahanlaatuisia sairauksia että tehdä kauneusleikkauksia ja joissa taataan korkea laatu.

Ries (ELDR).
Arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, joka vuosi kymmenille tuhansille naisille tehdään leikkaus rintaimplantin tai rintaimplanttien asentamiseksi. Pelkästään Belgiassa on viimeisen kymmenen vuoden aikana asennettu yli 4 000 endoproteesia ja vuonna 1999 yhteensä 313 naista tarvitsi sairaalahoitoa komplikaatioiden vuoksi.
On siis vähintään kolme syytä toteuttaa tämä toimi yhteisön tasolla: potilaille suunnatun tiedotuksen parantaminen joissakin tapauksissa, rintaimplanttien mahdollisesti aiheuttamien sivuvaikutusten selvittäminen mahdollisimman tarkkaan erityisesti tutkimuksen avulla sekä tietenkin naisista koostuvien kansalaisryhmien esittämien vetoomusten huomioon ottaminen ja sen tutkiminen, onko heidän vaatimuksensa silikoni-implanttien välittömästä kieltämisestä perusteltu. Nämä kolme syytä käyvät selkeästi ilmi jäsen Stihlerin mietinnöstä, josta haluan häntä tässä yhteydessä onnitella ja jonka liberaaliryhmä laajasti ottaen hyväksyy. Erityisesti tarkoitan suurelle yleisölle suunnatun suoran mainonnan kieltämistä ja proteesien asentamista alle 18-vuotiaille yksinomaan tiukoin lääketieteellisin perustein. 
Liberaaliryhmä ei kuitenkaan kannata kaikkia mietinnössä suositeltuja toimenpiteitä, etenkään pakollista kirjaamista kansallisiin rekistereihin tai tarkistusta 3, jossa ehdotetaan implanttipotilaille annettavaa passia. Vaikka ne ensi näkemältä vaikuttavat hyviltä ajatuksilta, pelkäämme niiden osoittautuvan huonoiksi. Ei ole pelkästään kyse toimien kustannuksista tai toteutettavuudesta, vaan siitä, voidaanko tässä asettaa huomattavasti suurempia vaatimuksia kuin muiden raskaiden ja vaativien leikkausten yhteydessä. Viittaan esimerkiksi sydänkirurgiaan, jota koskevat komission asettamat velvoitteet ovat riittävän rajoittavia. 
Arvoisa puhemies, toteaisin lopuksi, että naiset odottavat selviä vastauksia kysymyksiin, jotka ovat monille heistä ahdistavia tai jopa traumaattisia, kun ne heräävät sairauden yhteydessä. Meidän on tietenkin kerrottava heille totuus. Totuus ei löydy kiellosta, joka voisi yksinkertaisesti ajaa naiset Euroopan rajojen ulkopuolelle. Tätä varten liberaaliryhmä kannattaa voimakkaasti sosialistiryhmän esittämää tarkistusta 2. Totuus koostuu siitä, että naiset, joita houkuttaa tällainen, kuten kuulimme, voimakkaasti yleistymässä oleva leikkaus, saavat riittävästi tietoa ja heitä suojellaan. Tähän olemme pyrkineet.
González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kuten jäsen Fourtou hyvin selvästi ilmaisi, päätöslauselma on saanut alkunsa vetoomusvaliokunnasta, ja sen perustana ovat tuhansien naisten allekirjoittamat vetoomukset. Nämä naiset osallistuivat eräänä aamupäivänä kuulemistilaisuuteen, jossa he ilmaisivat olevansa huolissaan ja peloissaan tiettyjen implanttien heidän terveydelleen aiheuttaneista seurauksista. 
Tämä johti STOA-tutkimukseen, jonka mukaan silikoni-implanttien ja esimerkiksi syövän välisestä yhteydestä ei ilmeisesti ole näyttöä. Oli kuitenkin selvää, että implantit aiheuttivat monenlaisia vaivoja naisille, jotka olivat halunneet tällaiseen leikkaukseen tai tunteneet olevansa siihen pakotettuja. 
Mielestäni jäsen Stihlerin ehdotuksessa otetaan huomioon STOA-tutkimuksesta laaditussa selvityksessä ja muualla esitetyt ehdotukset, jotka myös me hyväksymme ja joissa yleensä pyydetään pikaisia erityistoimia. Niistä tärkeimpiä on implanttileikkausta toivoville naisille annettavan riippumattoman tiedon parantaminen. On myös ehdotettu, että tietoa ei antaisi leikkauksen suorittava yksityinen sairaala, että tieto olisi kattavaa, että naiset saisivat harkinta-aikaa leikkauksen hyvien ja huonojen puolten punnitsemiseksi, että heidän olisi annettava etukäteissuostumus leikkaukseen, että järjestettäisiin implantteja koskeva seuranta ja valvonta sekä suoritettaisiin implanttien perustutkimusta sekä ennen kaikkea että jäsenvaltiot valvoisivat kaikkia ja etenkin yksityisiä sairaaloita tiukasti.
Omassa maassani sattui valtakunnallista keskustelua herättänyt tapaus, jossa Kanarian saarilla sijaitsevassa kampaamossa oli asennettu implantteja lukuisille naisille ilman minkäänlaisia lääketieteellisiä takeita. Ongelma tuli yleiseen tietoisuuteen, kun yhdeltä implantit asennuttaneista naisista oli poistettava molemmat rinnat. 
Tämä lienee äärimmäinen tapaus, jollaisia ei varmastikaan ole monia, mutta jäsenvaltioiden on ehdottomasti valvottava tiukasti kaikkia sairaaloita ja kaikkia implantteina käytettäviä tuotteita, jotta voitaisiin parantaa niiden naisten tilannetta, jotka syystä tai toisesta pitävät implantteja välttämättöminä.

McKenna (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan onnitella jäsen Stihleriä erinomaisesta mietinnöstä. 
Yksi keskeisistä kysymyksistä on suurelle yleisölle suunnatun suoran mainonnan kieltäminen. Oikea tapa edetä on ei-kaupallisen tiedon jakaminen kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien kautta. Ranskassa kielto on jo voimassa. Kaikkien jäsenmaiden tulisi noudattaa sen esimerkkiä ja kieltää implanttien mainonta, sillä niihin liittyy aina riskejä. 
Kauneusleikkausten mainonta yleisesti ottaen on suuri ongelma. Olisi ryhdyttävä toimiin sellaisten tilanteiden estämiseksi, joissa naiset tai jopa miehet painostetaan suostumaan tarpeettomiin ja riskialttiisiin leikkauksiin.
On totta, että rintaimplanteille on monesti terveydellisiä ja psykologisia perusteita, mutta tässä on oltava varovainen. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä ikärajasta. Rintaimplanttien asentamisen alle 18-vuotiaille pitäisi olla sallittua vain lääketieteellisin perustein. Alle 18-vuotiaat ovat erittäin haavoittuvia, ja heidät voidaan taivutella sellaiseen, mitä he myöhemmin katuvat. Kauneusleikkausten mainoksiin pitäisi aina liittyä selviä terveysvaroituksia. 
Meidän on käytettävä enemmän voimavaroja sen edistämiseen ja varmistamiseen, että naiset hyväksytään sellaisina kuin he ovat sen sijaan, että mainostajien annetaan tyrkyttää käsitystä kauneudesta yleisenä normina. Tämä koskee niin miehiä kuin naisia. Naistenlehtien takasivuilla on lukemattomia mainoksia, joissa naisia kehotetaan lisäämään kehoonsa jotakin tai poistamaan jotakin muuta. Mainosala on vastuussa paljosta. Rintaimplantit ovat joskus välttämättömiä terveyssyistä, mutta, kuten esittelijä totesi, niiden on myös oltava helposti jäljitettävissä, ja potilaiden on saatava tietoa. Meidän on selvitettävä, mikä on mainosalan rooli siinä, että ihmisiä painostetaan puhtaasti kosmeettisista syistä tehtäviin rintaimplanttileikkauksiin, joita he voivat myöhemmin katua.
Mussa (UEN).
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, haluan onnitella jäsen Stihleriä hänen mietinnöstään. Syöpätauteihin erikoistuneena kirurgina ja yliopiston tutkijana luin mietinnön hyvin tarkkaan ja kannatan monia sen sisältämiä ehdotuksia. Mielestäni sen sävy on kuitenkin liiankin pelkoa lietsova, ja kerron teille syyn. Silikoneja on käytetty noin 50 vuoden ajan laajalti suureen kulutukseen tarkoitetuissa tuotteissa, kuten juomissa, jälkiruuissa, leivonnaisissa, lääkkeissä, lastentarvikkeissa, tahdistimissa, läppäproteeseissa, huulipunissa, voiteissa ja kankaissa - ja on osoitettu, että mitkään näistä eivät aiheuta ihmiselle syöpää. Silikonirintaimplantteja on käytetty 40 vuoden ajan kaikkialla maailmassa sekä esteettisistä syistä, esimerkiksi vakavissa psykologisissa ongelmissa, että korjausleikkauksissa, kuten rintasyövän poistamiseksi tehtävissä rinnanpoistoleikkauksissa, joissa ei tunneta ikärajoja. 
Los Angelesin yliopistossa tutkittiin vuonna 1986 yhteensä 3 000 naista, joilla oli ollut implantit vähintään kuusi vuotta. Lisääntynyttä kasvain- tai liikkumattomuusriskiä ei havaittu. Calgaryn yliopistossa tutkittiin vuonna 1992 yhteensä 11 000 naista ja päädyttiin samaan tulokseen. Myös Yhdysvaltojen reumatologiyhdistys (American Association of Rheumatologists) tuki kahta selvitystä, joissa tutkittiin silikoni-implantteja kantavien naisten autoimmuniteettiriskiä. Kaikissa tapauksissa sietokyky osoittautui hyväksi. Implanttien keski-iäksi todettiin 15-25 vuotta, ja spontaanin rikkoutumisen todettiin aiheuttavan harvoin oireita. Implanttien käytön estämiselle ei siis ole riittävän vakavia perusteita alle 18-vuotiaita nuoria naisia lukuun ottamatta. 
Minun on myös huomautettava, ettei mietinnössä viitata lainkaan rintaimplantteihin, jotka asennetaan ehkäisevänä hoitona sellaisille naisille, joiden on ennustavilla geneettisillä testeillä osoitettu olevan erityisen alttiita syövälle. Näitä testejä suoritetaan erityisesti syöpää sairastaneiden naisten lapsille, ja käytäntö on yleistymässä. 
Haluaisin huomauttaa 10 a kohdasta, että potilaiden suostumuslomakkeet ovat jo käytössä kaikissa unionin jäsenvaltioissa. Ennen kuin mitään hoitoa annetaan, potilaan on allekirjoitettava lomake, kun hän on saanut kaiken tarpeellisen tiedon. Tämä koskee myös implantteja. Mielestäni passin mainitseminen on siksi turhaa. Katson myös, että olisi hyödyllistä perustaa eurooppalainen rekisteri ja kansallisia rekistereitä, joihin kerättäisiin tietoja sekä esteettisistä että terapeuttisista rintaimplanteista. Niin ikään on tärkeää, että alaan erikoistunut lääkäri suorittaa vuositarkastuksen ja että naiset pääsevät maksuttomaan ultraäänitutkimukseen. Sen sijaan en pidä tarpeellisina mammografiaa, tietokonetomografiaa tai muita invasiivisia tutkimuksia, joissa potilaat yhä altistuvat säteilylle ja jotka ovat julkiselle terveydenhuollolle kalliinpuoleisia. Implantteja koskevan tiedon kerääminen ja säännelty seuranta auttaisivat sellaisen pätevän selvityksen tekemistä, josta olisi hyötyä tarkemman arvioinnin laatimisessa. Tämä varmasti rauhoittaisi kaikkia naisia.

Van Brempt (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, poliittiset ryhmät ovat asiasta merkittävän yksimielisiä muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta. Näihin kuuluu edellinen puhuja - kenties se, että hän on mies, vaikuttaa asiaan.
Tässä asiassa äänessä ovat olleet enimmäkseen naiset, ja siihen on hyvä syy. En usko tämän liittyvän millään lailla henkilökohtaiseen kokemukseen, vaan pikemminkin siihen, että tunnemme kaikesta huolimatta voimakasta yhteenkuuluvuutta parlamentille vetoomuksen jättäneiden tuhansien naisten kanssa. Emme heränneet aamulla ja sanoneet: tätä on säänneltävä. Kysymys nousi ruohonjuuritasolta, ja tämän perusteella olemme työskennelleet pitkään luodaksemme toimivat yhteisön puitteet. Haluan myös kiittää lämpimästi jäsen Stihleriä erinomaisesta mietinnöstä sekä komission jäsentä, joka toivoakseni esittelee pian jäsenvaltioita koskevan raportin, kuten hän hetki sitten lupasi. Toivon hänen myös näkevän paljon vaivaa varmistaakseen, että tänään esittämämme suositukset toteutetaan. 
En halua toistaa jo todettua, mutta kysyisin lyhyesti, mikä on erityisen tärkeää ja mitkä ovat lähtökohtamme. Päätavoitteenamme on potilaiden suojelu. Emme halua holhota heitä vaan suojella heitä. Tämä on ratkaisevan tärkeää. Emme halua kieltoa, sillä naisen on itse voitava hyvässä uskossa päättää, haluaako hän rintaimplantit vai ei. Sen sijaan haluamme varmistaa, että hän saa riittävästi oikeaa tietoa ja tuntee rintaimplanttien haitat ja mahdolliset vaarat. Tämän haluamme taata, ja tämän vuoksi mainonta on niin ongelmallista. Ei ole kyse kahvinkeittimen myymisestä vaan lääketieteellisestä toimenpiteestä. Emme halua, että harhaanjohtavalla mainonnalla saadaan naiset houkuteltua muuttamaan rintojaan.
Miksi pakollinen rekisteröinti on niin tärkeää? Tiedämme Euroopassa liian vähän rintaimplanteista, tiedämme liian vähän vaaroista, tiedämme liian vähän näiden naisten olinpaikoista ja seurauksista. Siksi on välttämätöntä huolehtia kunnollisesta rekisteröinnistä. 
Lopuksi haluan mainita potilaan suojelun. On suojeltava nuoria ja varmistettava, että he saavat riittävästi aikaa harkita asiaa.

Meijer (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, ihmiset, joiden on tapaturman tai leikkauksen seurauksena tultava toimeen ilman jotakin ruumiinosaa, ovat yleensä iloisia, että nykyään on mahdollista palauttaa heidän puuttuva toimintakykynsä. Jos sitä ei voida palauttaa, he haluavat ainakin varmistaa, että näkyvä vaurio on mahdollisimman huomaamaton. Tämä koskee tietenkin myös naisia, joille on tehty rintasyöpäleikkaus. Heidän mielestään menetetyn ruumiinosan korvaaminen keinotekoisella proteesilla, joka on yhtä liikkuva ja kimmoisa kuin alkuperäinen, elävä kudos, oli hyvä ratkaisu. Nyt jotkut näistä naisista ovat pettyneitä, koska he ovat hoidon seurauksena saaneet kehoonsa myrkkyjä. He haluavat varoittamalla estää tätä toistumasta ja vetoavat kiellon puolesta. Uusi materiaali kestää yleensä vain muutaman vuoden; sen jälkeen silikoni saattaa vuotaa tai siirtyä kehoon. Ne, joille näin tapahtuu, olivat ehkä kauniita vähän aikaa mutta ovat sen jälkeen pitkään sairaita. 
Myönteistä esittelijän ehdotuksessa on tällaisen ratkaisun mainonnan kieltäminen sekä kielteisiä seurauksia ja vaihtoehtoja koskevan neuvonnan parantaminen. Silikonirintojen kanssa saattaa olla hyvä elää, jos ne vaihdetaan silloin tällöin uusiin. Tässä lähestymistavassa otetaan suoranaista kieltoa paremmin huomioon naiset, jotka ovat alttiita leikkauksen jälkeisille psykologisille ongelmille, ja estetään laittomat leikkaukset, jotka tehdään antamatta potilaalle riittävästi tietoa. Huono puoli saattaa olla se, että herkkäuskoiset naiset, jotka eivät kykene ottamaan selvää riskeistä ja joilla on kehossaan vanhaa silikonia, joutuvat jatkossakin vaikeuksiin, koska heillä ei ole varaa toistuviin leikkauksiin tai he pelkäävät niitä. Olen samaa mieltä jäsen McKennan kanssa siitä, että jos näiden leikkausten huomattava rajoittaminen ei ole mahdollista, kieltoon on väistämättä pian mentävä.

Schörling (Verts/ALE).
? (SV) Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää komissiota tästä ehdotuksesta ja onnitella Catherine Stihleriä erinomaisesta mietinnöstä, joka koskee erittäin tärkeää aihetta. Se liittyy moniin terveys- ja kuluttajapolitiikan näkökohtiin. Tuhannet ongelmista kärsineet naiset ovat ottaneet yhteyttä Euroopan parlamenttiin haluten meidän ilmaisevan kantamme silikoni-implanttien vaaroihin. Tämä osoittaa, että näitä leikkauksia suorittavat eivät aina ole luotettavia eikä tietoa ole saatavissa läheskään tarpeeksi. 
Mainosten antama kuva siitä, miltä nuoren naisen tulee näyttää - kapea vyötärö ja suuret rinnat - saa hyvin nuoret naiset enenevässä määrin teettämään rintaimplanttileikkauksia. Aikakauslehdet tekevät osansa julkaisemalla "ennen ja jälkeen" -kuvia. Siksi meidän on vastuullisina poliitikkoina korkea aika ryhtyä raivaamaan tätä alan epäjärjestystä potilaiden suojelemiseksi. 
Olen täysin samaa mieltä jäsen Stihlerin kanssa siitä, että tämä on vain yksi askel oikeaan suuntaan. Mielestäni näitä implanttileikkauksia suorittavilta on edellytettävä paljon useampia velvoittavia sitoumuksia. Ehdotuksen tärkein osa on mielestäni alle 18-vuotiaita koskeva ikäraja, joka merkitsee, että alle 18-vuotiaille tytöille ei saa asentaa rintaimplantteja muuten kuin lääketieteellisin perustein. Pidän tärkeänä myös ehdotusta siitä, että kirurgien ja sairaaloiden on annettava takuut. Toisin kuin kollegani, katson, että rekisteröinti sekä kansallisesti että EU:n tasolla on perusteltua. Jos tutkimustietoa ei ole riittävästi, tarvitaan rekisteri. Olen hyvin tyytyväinen mietintöön. Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä kannattaa sitä ja siihen ehdotettuja tarkistuksia kaikilta osin.

Miller (PSE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella esittelijää ja kaikkia kollegoja, jotka ovat olleet mukana laatimassa mietintöä ja auttaneet pitämään kysymystä julkisuudessa. 
Esittelijä kertoi teille naisesta nimeltä Margot Cameron, joka tuli tapaamaan minua kahdeksan vuotta sitten. Hän astui huoneeseeni, sillä kukaan ei halunnut kuunnella häntä, ja me istuimme alas, tutustuimme hänen ongelmaansa ja aloitimme kampanjan. Se onnistui, sillä tarkastelemme nyt lainsäädäntöä, jonka parlamentti on hyväksymässä. Se on hienoa. 
Haluaisin kertoa teille toisenkin tarinan, jolla ei ole yhtä onnellinen loppu. Kuten sanoin, Margot Cameron tuli tapaamaan minua kahdeksan vuotta sitten. Käynnistimme kampanjan ja toimme asian esille kansallisesti ja lopulta EU:n tasolla. Siihen mennessä olimme olleet yhteydessä eri puolella Eurooppaa toimiviin ryhmiin ja tuoneet asian vetoomusvaliokuntaan vuonna 1998. Nyt kun katson ympärilleni, en näe yhtäkään silloista valiokunnan jäsentä. 
Muistan menneeni valiokuntaan ja puolustaneeni vetoomusta naisten rinnalla. Muistan kuitenkin myös, että komissiossa sanottiin: "Sori, ei kuulu meille - tämä on jäsenvaltioiden asia." Tämä viivytti työtämme useita vuosia. Vasta vuonna 2001 saimme komissiolta vastakaikua. Sinä aikana pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa ehdittiin tehdä 28 000 leikkausta. Näistä implanteista noin 20 000:n arvioidaan vuotaneen tai repeytyneen tuona aikana. Mitä tuo viive aiheutti? Petimme vetoomuksen allekirjoittaneiden naisten luottamuksen, mutta jätimme pulaan myös monet implantin hankkineet naiset. 
Tämä osoittaa, että näihin asioihin ja ongelmiin on puututtava nopeammin niiden ilmaannuttua eikä naisten saa antaa kärsiä entiseen tapaan. Monet jäsenvaltiot ovat kieltäneet Trilucent- ja suolaliuoksella täytetyt implantit. Tulevaisuudessa on harkittava silikoni-implanttien kieltämistä. Miksi? Koska ne vaikuttavat ihmisten terveyteen. Jos miehille asennettaisiin näitä implantteja, kielto tulisi voimaan heti huomenna, mutta näin ei tapahdu, koska niitä ei asenneta miehille. Haluaisin todeta vielä yhden seikan: mietinnön nimessä on sana "rintaimplantit", mutta silikoni-implanteilla voi korvata muitakin ruumiinosia. Niillä on samat haittavaikutukset.

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, olen tullut tänne ilmaisemaan solidaarisuuteni niitä ihmisiä kohtaan, jotka ovat vuosia yrittäneet saada poliitikot lopultakin käsittelemään tätä ongelmaa. On tietenkin hyvä, että lukemattomat rinnanpoistoleikkauksen kokeneet naiset voivat saada proteesin, emmekä saa unohtaa, että tämä on sinänsä merkittävä edistysaskel. On kuitenkin todella häpeällistä, että monien naisten herkkäuskoisuutta käytetään röyhkeästi hyväksi uskottelemalla heille, että taivas aukenee, kunhan heille asennetaan rintaimplantit ulkonäön parantamiseksi. Ketä varten? Miksi? Mielestäni on todella pöyristyttävää, että kollegani jäsen Van Brempt ja muut hänen kaltaisensa ovat joutuneet kuuntelemaan parjausta sellaisilta henkilöiltä, jotka ansaitsevat tällä tavalla omaisuuksia.
Siksi olen iloinen voidessani omalta osaltani onnitella jäsen Stihleriä ja henkilöitä, jotka aikanaan panivat alulle tämän vetoomuskampanjan, sekä niitä, jotka ovat valmiita ottamaan huolehtiakseen asiasta eli kieltämään mainonnan ja varmistamaan, että erityisesti nuoret eivät lankea harhaanjohtavan mainonnan ansaan, että tuotteet ovat tietenkin luotettavia ja että jälkihoito järjestetään jäsenvaltioissa tehokkaasti.

Zrihen (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, elämme todellakin kaikenkattavassa mediayhteiskunnassa, jossa on tapana suosia tiettyä kauneuskäsitystä. Monet naiset ja myös miehet joutuvat kiusaukseen muuttaa ulkonäköään. 
Monet ottavat ratkaisevan askelen ja turvautuvat kauneusleikkaukseen. Joillekin tehdään korjaavia plastiikkakirurgisia toimenpiteitä haavojen parantamiseksi ja kehon osien korjaamiseksi, mutta siitä huolimatta on kyse vieraasta esineestä, joka heidän kehonsa on hyväksyttävä. Joka tapauksessa on ehdottoman välttämätöntä, että rintaimplantteja, jotka ovat proteeseja, säännellään ja tutkitaan, että kaikkien toimenpiteiden yhteydessä annetaan tietoja turvallisuudesta ja että etenkin naispotilaita seurataan hyvin pitkään. Tässä tilanteessa voimme vain olla yhtä mieltä jäsen Stihlerin mietinnön kanssa ja hyväksyä ehdotetut tarkistukset, jotta sekä nais- että miespotilaat saisivat enemmän tietoa ja heitä voitaisin suojella paremmin. 
Haluan mainita joitakin toimia, joihin meidän mielestäni pitäisi keskittyä. Silikoni-implanteilla on erittäin huono maine, ja niitä on tutkittu paljon, mutta proteeseissa käytetään muitakin aineita kuin silikonia. Katson siten, että tällä alalla on jatkettava tutkimustyötä ja kliinisiä tutkimuksia pitkäaikaisvaikutuksia ja muiden aineiden vaikutuksia painottaen, erityisesti silloin kun kyse on naisista. Minusta olisi niin ikään tärkeää, että jäsenvaltiomme ja niiden terveydenhoitopalvelut verkottuvat, vaihtavat alaa koskevia tietoja ja hyviä käytäntöjä, jotta kaikki Euroopan potilaat hyötyisivät samoista tiedoista ja takuista ja tutkimus saisi uutta vauhtia. 
Tiedotuksen ja seurannan kannalta on ensisijaisen tärkeää, että kaikilla naisilla on implanttejaan ja heille tehtäviä leikkauksia koskevat täydelliset tiedot. Heille on myös kerrottava rintaimplanttien asentamiseen ja kantamiseen liittyvistä riskeistä, kustannuksista, hyödyistä ja haitoista. Mielestäni Euroopan kannattaisi kerrankin ottaa mallia Thaimaasta ja suunnitella toimia kuluttajien suojelemiseksi tältä mainonnan ja muodin ilmiöltä ja erityisesti kieltääkseen implanttien asentamisen nuorille tytöille. Selkeän, tieteellisen ja helposti ymmärrettävän tiedon tarjoaminen kaikille yleisöryhmille on yhä tärkeämpää, jotta voimme estää heitä joutumasta valheellisten mainosten tai kauneuskäsitysten uhreiksi. 
Katson siis, että potilaiden hyvinvointi ja heidän lääketieteellinen seurantansa edellyttävät sellaisten kansallisten rekistereiden ja eurooppalaisen rekisterin perustamista, joihin kerätään keskitetysti tämän alan tietoja. On tietenkin noudatettava henkilötietojen suojaamista koskevaa lainsäädäntöä, eikä tietoja saisi käyttää kuin terveysalan ja erityisesti naisten terveyden tutkimustarkoituksiin.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää jäsen Stihleriä tämän mietinnön laatimisesta sekä tietenkin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaa. Kun ensimmäisen kerran tutustuin asiaan, se oli poliittinen kysymys vetoomusvaliokunnassa, jonne jäsen Miller toi asian työskenneltyään sen parissa pitkään ja ahkerasti. Saimme vihdoin komission ryhtymään toimiin. Olen siis erittäin tyytyväinen siihen, että komission jäsen ilmoitti tänään implanttien uudelleenluokituksesta lääkinnällisinä laitteina, ja siihen, miten tämä vaikuttaa niiden valvontamahdollisuuksiin. 
Kaikkien implanttien, mutta erityisesti rintaimplanttien mainontaa olisi säänneltävä. Emme voi hyväksyä, että näitä implantteja mainostetaan ongelmattomina ja yksioikoisina ilmoittamatta, että niihin liittyy terveydellisiä riskejä. Erityisesti on varmistettava, että alle 18-vuotiaat voivat saada rintaimplantteja vain lääketieteellisin perustein. Heidän holhoojilleen on myös kerrottava kaikista leikkauksiin liittyvistä seurauksista.
On erityisen tärkeää tutkia edelleen rintaimplanttien ja, kuten jäsen Miller totesi, muiden implanttien vaikutuksia. Silikoni-implantteihin liittyy kysymyksiä, joihin ei ole tutkimuksilla vielä saatu vastauksia, ja toivoisinkin, että näiden asioiden tutkimista jatketaan. 
Lopuksi haluaisin olla hiukan eri mieltä jäsen Van Bremptin kanssa, joka on tehnyt tässä asiassa paljon työtä, ja huomauttaa, että sukupuoleni ei todellakaan ole vaikuttanut asiaa koskeviin näkemyksiini. Mielestäni ei ole syytä kiinnittää huomiota puheenvuoron käyttävien parlamentin jäsenten sukupuoleen.
Puhemies.
 Keskustelu on päättynyt. 
Äänestys toimitetaan klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 11.54, ja sitä jatkettiin klo 12.00.)
Redondo Jiménez (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, puutun keskusteluun pyytääkseni parlamentin sihteeristöä korjaamaan tehdyn virheen ja korvaamaan yhdessä hyväksytyssä tarkistuksessa käytetyn ilmaisun "metsäekosysteemi" ilmaisulla "metsä". Pyydän, että tämä muutos tehdään, kirjataan ja otetaan huomioon.
Pyytäisin myös etenkin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja eurooppalaisten demokraattien ryhmää - jonka jäsenet eivät tällä hetkellä kuuntele - kiinnittämään huomiota tarkistukseen 41, joka on korjattu. Meidän on äänestettävä tätä tarkistusta vastaan, tai muutoin oma tarkistuksemme hylätään.

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, en tiedä, miten äänestyslista on laadittu, mutta nyt on käynyt niin, että tarkistuksen 49 toinen osa on täysin sama kuin tarkistuksen 15 toinen osa. En ymmärrä, miksi valtaosa on hylännyt tarkistuksen 49 toisen osan, mutta se on joka tapauksessa hylätty. Koska emme hyväksyneet tarkistuksen 49 toista osaa, en ymmärrä, miten voimme nyt hyväksyä tarkistuksen 15 toisen osan, joka on täysin sama.

Puhemies.
 Hyvä parlamentin jäsen Ribeiro e Castro, asiasta vastaavat yksiköt tutkivat asiaa. Parlamentti on kuitenkin äänestänyt, emmekä voi enää perua kyseistä äänestystä.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman)

Minerva Melpomeni Malliorin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston suositukseksi huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien riskien ehkäisemisestä ja vähentämisestä (KOM(2002) 201 - C5-0270/2002 - 2002/0098(CNS)) (A5-0021/2003) 
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman)
Bernié, Butel, Esclopé, Mathieu, Raymond ja Saint-Josse (EDD)
. (FR) Vaikka yhtenäismarkkinat luotiin jo 1986, mitään todellisia yhteisiä markkinoita ei ole toteutettu. Unionin laajentuminen kymmenellä uudella valtiolla etäännyttää meidät edelleen tästä tavoitteesta, ja määräaikaa siirretään eteenpäin vuodesta 2013.
Ongelmana ei ole niinkään antaa kaikkien tai enemmistön kannattama direktiivi vaan laatia kattava asiakirja, joka voidaan panna täytäntöön. Koska tärkeitä yksityiskohtia on lukuisia, tulkintaerot ja rikkomusmenettelyjen määrä kasvavat entisestään.
Strategiana on oltava tällaisten ristiriitojen vähentäminen eikä niiden ratkaiseminen lainvoimalla. Kun otetaan huomioon taloudellinen ja yhteiskunnallinen tilanne, olennaista on tahto ja kyky soveltaa tekstiä. Uusien tavoitteiden esittelemisen sijaan komissiota olisi pitänyt moittia sen haluttomuudesta ja vilpillisyydestä julkisten palvelujen vapauttamisen vaikutuksen arvioinnissa.
Mietinnön tavoitteena on terveydenhoitopalvelujen yhdenmukaistaminen ja mietinnön mukaan turvalausekkeiden käyttö saattaa vahingoittaa yhdenmukaisuutta. Se on selvä osoitus niistä riskeistä, joille nykyiset yhteenkuuluvuuden muodot ovat alttiita, ja siitä periaatteellisesta vihamielisyydestä, jota esiintyy monimuotoisuuden huomioon ottamista kohtaan.
Vastustamme käytännössä tätä mietintöä.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Esittelijä kannattaa vakaasti komission tiedonannon taustalla olevaa filosofiaa nopeuttaa käynnissä olevia vapauttamisprosesseja ja noudattaa tiiviisti kevään Eurooppa-neuvostoa varten laaditun yhteenvetoraportin ehdotuksia, joilla pyritään nopeuttamaan "Lissabonin strategiaa". Näin pyritään maksimoimaan sisämarkkinoiden mahdolliset edut ja jätetään huomiotta köyhyyden, syrjäytymisen ja epätasa-arvon lisääntyminen EU:ssa, uusien valtaosaksi arveluttavien työpaikkojen huono laatu ja Delorsin kuuluisassa valkoisessa kirjassa annetut lupaukset 15 miljoonan uuden työpaikan luomisesta; tavoite, jota on nyt lykätty vuoteen 2010.
Esittelijä jättää huomiotta myös taloudellisen kasvun mahdollisuudet, jotka on hukattu soveltamalla rajoittavaa raha- ja talousarviopolitiikkaa, jossa kokonaisinvestoinnit ja todelliset palkankorotukset ovat jääneet suhteellisen vähäisiksi. Nämä tekijät ovat heikentäneet sisäistä kysyntää ja lisänneet deflaation vaaraa eurovyöhykkeellä, etenkin Saksassa.
Kaikkein vakavin näkökohta on se, että kaikista näistä ongelmista huolimatta esittelijä suosittelee nykyisten politiikkojen uudelleen muotoilemisen sijaan käynnissä olevien vapauttamiseen, yksityistämiseen ja sääntelystä purkamiseen liittyvien politiikkojen nopeuttamista ja ehdottaa jopa, että jäsenvaltioiden olisi allekirjoitettava muodollinen julistus sisämarkkinoiden toteuttamisen nopeuttamiseksi ...
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys)

Marques (PPE-DE)
Onnittelen jäsen Harbouria hänen laatimastaan erinomaisesta mietinnöstä komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: sisämarkkinoiden strategian katsaus vuodeksi 2002 - lupauksista toimintaan, jota kannatan kaikilta osin, etenkin tarvetta laatia toimenpiteitä ja aloitteita, joilla kannustetaan palvelujen sisämarkkinoiden kattavaan toteuttamiseen, ja etenkin toimia, joilla pyritään parantamaan sisämarkkinalainsäädännön soveltamista ja estämään tarpeettoman pitkälle viety soveltaminen.
Tässä yhteydessä haluaisin korostaa, miten tärkeää on, että parlamentti ja komissio järjestävät yhdessä toisen sisämarkkinoita käsittelevän foorumin, jonka avulla kansalaiset ja alan toimijat, etenkin pk-yritykset, voivat kertoa huolenaiheistaan ja keskustella ratkaisuista sisämarkkinoiden viimeistelemiseksi sekä määrittää tämän kysymyksen yhdeksi vuoden 2003 taloushuippukokouksen ensisijaiseksi aiheeksi.

Ribeiro e Castro (UEN)
Äänestin tyhjää tästä komission kertomusta sisämarkkinoiden strategiasta koskevasta mietinnöstä toimitetussa äänestyksessä. Moitteettomasti toimivat tavaroiden ja palvelujen sisämarkkinat on tärkeä osa Lissabonissa sovittujen talousuudistustavoitteiden saavuttamista. Olenkin esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että moitteettomasti toimivat palvelujen sisämarkkinat parantavat kuluttajien valintamahdollisuuksia ja mahdollistavat palvelujen hankkimisen muista jäsenvaltioista. En kuitenkaan yhdy esittelijän näkemykseen siitä, että jäsenvaltioita olisi painostettava rajoittamaan turvalausekkeiden käyttöä minimiin ja että komissiota olisi pyydettävä varmistamaan, että turvalausekkeiden laatimiseen ja seurantaan liittyy riittävät takuut. Lisäksi esittelijä väittää jopa, että turvalausekkeiden käyttö jäsenvaltioissa saattaa vahingoittaa yhteisön lainsäädännön yhdenmukaisuutta. Jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeutta on kunnioitettava pohdittaessa tarvetta ottaa käyttöön tai parantaa turvamekanismeja talouksien tietyillä aloilla. Muussa tapauksessa yhteisö sääntelee kaikkia kysymyksiä, mikä vahingoittaisi toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita.

Mathieu (EDD)
. (FR) Vastustamme niin Forest Focus -asetusta kuin Redondon mietintöäkin seuraavista syistä.
Ensinnäkin alan toimijat - kuten metsänhoitajat ja paperinvalmistajat - ovat hylänneet yksimielisesti Euroopan komission ehdotuksen, eivätkä he ole päässeet asiasta sopimukseen.
Toiseksi oikeusperustan muuttuminen huolestuttaa meitä. Metsät eivät enää kuulu maatalouden otsakkeeseen vaan ne ovat ympäristöpolitiikan uusi osa. Suuntaammeko kohti YYP:tä - yhteistä ympäristöpolitiikkaa - hävittääksemme paremmin YMP:n?
"Metsää" koskeva yhteisötason määritelmä on epärealistinen ja liian rajoittava pinta-alan osalta, sillä sen mukaan metsällä tarkoitetaan maata, jolla puiden "latvuspeittävyys ... on yli 10 prosenttia ja jonka pinta-ala on yli 0,5 hehtaaria". Käytännössä lähes kaikki metsiköt kuuluisivat tämän asetuksen soveltamisalaan.
Kun otetaan huomioon EU:n monimuotoinen maasto ja monimuotoiset maantieteelliset ja ilmastolliset olot, ei ole mitään syytä sisällyttää metsiä EU:n yhteisiin politiikkoihin.
Komissio haluaa muuttaa Forest Focus -ohjelman asetukseksi, jolla täydennetään lintu- ja luontotyyppidirektiivejä, mitä mielestämme ei voi hyväksyä näiden kahden direktiivin soveltamisessa ja rahoittamisessa ilmenneiden vaikeuksien vuoksi.
Lopuksi komissio unohtaa metsien ensisijaisen tehtävän maaseutualueilla toisin sanoen talouden kehittämisen.

Moreira da Silva (PPE-DE)
. (PT) Suhtaudun hyvin myönteisesti päätöslauselmaesitykseen, mutta mielestäni yhtä asiaa olisi tarkasteltava syvällisemmin - metsien merkitystä hiilinieluina. Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen mukaan eräs politiikka, jolla voitaisiin lieventää ilmastonmuutosta, on edistää metsien käyttöä hiilen sitomiseen metsittämis- ja uudelleenmetsittämistoimien avulla. Kioton pöytäkirjassa rajataan hiilinielujen käyttöä jäsenvaltiossa asettamalla sille yläraja sen varmistamiseksi, että maat saavuttavat kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevat tavoitteensa. Koska tieteellinen perusta metsien käytölle hiilinieluna on hauras, Euroopan unioni ei ole ollut innostunut tarkastelemaan tätä toimenpidettä Kioton pöytäkirjassa, ja se hyväksyttiin lopulta myönnytyksenä, joka oli välttämätön sopimukseen pääsemiseksi eritoten Japanin ja Venäjän kanssa. Nyt kun asiasta on päätetty etenkin Marrakeshin konferenssin ansiosta, EU:n olisi hyödynnettävä Forest Focus -asetusta ja kehitettävä hiilinielujen käyttöä koskeva eurooppalainen strategia.
Ribeiro e Castro (UEN)
Äänestin mietinnön puolesta, koska sillä edistetään merkittävästi sellaisten kestävän kehityksen mukaisten tehokkaampien toimien toteuttamista, joiden avulla torjutaan tekijöitä, jotka heikentävät osaltaan Euroopan unionin metsien tilaa. Tämä on erityisen tärkeää Portugalille, jossa on Euroopan tihein metsäkanta ja jossa riehuu joka vuosi tuhoisia metsäpaloja. On äärimmäisen valitettavaa, että joka vuosi metsäpalojen seurauksena menetetään yksi prosentti Välimeren alueen metsistä. Metsien biologista monimuotoisuutta, maaperää, ilmastonmuutosta ja hiilen sitomista koskevien uusien seurantatoimien käyttöönotto on olennainen ennakkoehto sille, että säilytämme ympäristöperintömme, jota Euroopan on suojeltava tarkasti. Metsät ovat rakenteiltaan kaikkein monimutkaisimpia ekosysteemejä, ja vaikka joillakin suurilla metsäalueilla on edelleen hyvin monimuotoinen lajisto, niillä on rajansa, joita meidän on seurattava tarkkaan. Metsien kestävä käyttö on ensisijaisen tärkeää, kuten olemme saaneet kuulla eräältä tämän alan asiantuntijalta Masahiro Saitolta, sillä suotuisissa oloissa puuta ja puuhiiltä tuottava metsä palautuu ennalleen ja sallii uudelleen hyödyntämisen vasta 20 vuoden jälkeen. Meidän on hyväksyttävä metsäpalojen torjuntatoimia pitäen erityisesti mielessä, että näiden on oltava ...
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys)

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, kannatan tätä ensisijaisen tärkeää asetusta ja toimia, joilla tuetaan kehitysmaiden äitejä tai tulevia äitejä ja neuvotaan lisääntymisterveyttä koskevissa kysymyksissä etenkin koulutus- ja tiedotuskampanjoiden avulla. Haluan, että köyhyyttä vastaan taistellaan ja epäinhimillisiä ja järkyttäviä yhteiskunnallisia oloja torjutaan. Olen kuitenkin pahoillani siitä, että enemmistö esti yhteisymmärrykseen pääsyn ja hylkäsi vaikeuksissa olevia äitejä koskevat erityiset säännökset. Pahoittelen, ettei käytettyä kieltä haluttu selventää ja että sekaannus voi johtaa kansainvälisellä tasolla raskaudenkeskeytyksiä edistävien politiikkojen tukemiseen Euroopan unionin varoilla.
Mietinnön kannattajien ja tarkistusteni vastustajien eilen täysistunnossa esittämät puheenvuorot puhuvat itsensä puolesta. Täydennän jo kertomaani lainaamalla Marie Stopes International -järjestön edustajaa, sillä minulla ei ollut eilen aikaa esittää koko lainausta.

Puhemies. -
Äänestys on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 12.45 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Bastos (PPE-DE)
Yhdysvallat ei voi määrätä köyhimmille maille annettavan avun yhteydessä sovellettavaa kehittämismallia toteuttamalla toimia, jotka liittyvät seksuaalisuutta ja lisääntymistä koskeviin oikeuksiin. Viittaan eritoten sterilisaatioon ja raskaudenkeskeytykseen. EU ei voi edistää ja vielä vähemmän kannustaa tällaisia käytäntöjä altruismin varjolla annettavalla tuella kahdesta perustavasta syystä: ensinnäkin ihmisoikeuksien kunnioittamisen vuoksi - ja etenkin, koska on suojeltava oikeutta elämään - ja toiseksi taloudellisesta tuestamme hyötyvien valtioiden ja kansojen itsemääräämisoikeuden asettamien rajojen vuoksi. Mietinnön sisältö on monitulkintainen ja se voi johtaa väärinkäytöksiin, koska sillä edistetään epäsuorasti raskaudenkeskeytyksiä. Kunkin valtion on itse voitava päättää terveysalaan liittyvistä vaihtoehdoista tai toimenpiteistä kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti. Voimme äänestää ainoastaan sellaisen mietinnön puolesta, jolla turvataan kumoamaton oikeus elämään ja kunnioitetaan valtioiden itsemääräämisoikeutta. Emme epäile mietinnössä esitettyjä vakuutteluja siitä, että raskaudenkeskeytystä ei pitäisi koskaan pitää perhesuunnittelun keinona eikä ainakaan seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuollon palveluna.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Päätöslauselmassa ehdotetaan uutta budjettikohtaa raskauteen ja synnytykseen liittyvien kuolemien torjumiseksi maailman köyhimmissä maissa.
Olemme kannattaneet tätä aloitetta sen rajoitteista huolimatta. Tätä uutta budjettikohtaa varten ei kuitenkaan ole saatavana uutta rahoitusta. Välttämättömät varat otettaisiin nykyisestä budjetista.
Pyydämme, että tämä tuki rahoitetaan yrityksille maksettavan tuen talousarviosta, sillä sen maksamisen verukkeista riippumatta tukea ei käytetä turvaamaan työpaikkoja, joita tuhotaan edelleen laajamittaisesti eri puolilla Eurooppaa, vaan osakkeenomistajien salkkujen lihottamiseen.

Caudron (GUE/NGL)
. (FR) Äänestin mietinnön puolesta, vaikka joissain kohdin oma arvioni ja jopa oma lähestymistapani oli jossain määrin erilainen.
Euroopan parlamentti on itse asiassa onnistunut vastustamaan äärioikeiston harjoittamaa taantumuksellista painostusta.

Caullery (UEN)
 - (FR) On vaikea ymmärtää, miksi Sandbækin mietinnöstä on tehty tällainen kiistakapula, vaikka olisi ollut helppoa päästä aitoon yhteisymmärrykseen tarpeesta parantaa kyseisten maiden terveyspalveluja ja -infrastruktuuria.
Esittelijän ja komission todelliset aikomukset raskaudenkeskeytysten osalta herättävät kuitenkin valtavasti epäilyksiä, sillä toimenpiteet rahoitettaisiin Euroopan veronmaksajien varoilla. Kun tällainen toimenpide tehdään mahdolliseksi, siitä tulee oikeutettu, huolimatta siitä, että aihetta koskevat näkemykset poikkeavat toisistaan merkittävästi ja ovat ennen kaikkea yhteen sovittamattomia. Demokraattisen edustajakokouksen ei sovi panna vireille sellaista yhteisön politiikkaa, jonka monet jäsenvaltioistamme torjuvat, tai tehdä Euroopan tasolla sellaisia valintoja, joihin väestömme suhtautuu varauksellisesti tai jopa vihamielisesti.
Parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan itse muotoilemalta kompromissilta olisi voitu odottaa enemmän. Valiokunta on laatinut epäilyttävistä verukkeista kootun asiakirjan, jossa on luovuttu tietoisesti tavoitteesta määrittää sanamuoto siten, että sillä kunnioitetaan ihmisarvoa eli toisin sanoen saatetaan sopusointuun naisten terveys ja lasten elämä.
Tässä groteskissa tilanteessa - voimme äänestää joko puolesta tai vastaan - päätämme turvautua yksinkertaiseen ennalta varautumisen periaatteeseen ja äänestämme mietintöä vastaan.

Darras (PSE)
 - (FR) Yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteena on edistää kehitysmaiden kestävää kehitystä ja taloudellista kehitystä sekä kehitysmaiden yhdentymistä maailmantalouteen ja köyhyyden torjuntaa.
Kun pidetään mielessä, että lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskevien oikeuksien puuttumisen ja köyhyyden välillä on ilmeinen yhteys, tällaisen tavoitteen saavuttaminen edellyttää ehdottomasti sellaisen yhteisövälineen käyttöönottoa, jolla edistetään lisääntymis- ja seksuaaliterveyteen sekä lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskeviin oikeuksiin liittyviä politiikkoja ja toimia. Minusta on täysin selvää, että eräs kehittämisen tuloksista on väestön terveyden ja hyvinvoinnin kestävä lisääntyminen. Siksi on annettava kiireellisesti tukea näiden maiden naisille, jotka muodostavat 99 prosenttia niistä 600 000 naisesta, jotka kuolevat vuosittain raskauden seurauksena. Pariskunnille on tarjottava nykyaikaisia perhesuunnittelupalveluja ja annettava apua ja tietoa, jotta he voivat päättää vapaasti ja vastuullisesti, montako lasta he haluavat. Vuosittain kolmannes raskauksista on epätoivottuja tai suunnittelemattomia. Tämän seurauksena naiset turvautuvat vaarallisissa oloissa tehtäviin raskauden keskeytyksiin, joiden vuoksi kuolee vuosittain jopa 78 000 naista.

De La Perriere (NI)
. (FR) On hienoa, että Euroopan unioni haluaa auttaa kehitysmaita huolehtimaan väestönsä terveydestä. Avun tarjoaminen ei kuitenkaan tarkoita sen määräämistä, että kulttuuriltaan ja perinteiltään erilaisten maiden on omaksuttava eurooppalaiset mallimme. On moraalisesti tuomittavaa asettaa apumme ehdoksi, että kansakunnat kieltävät oman identiteettinsä ja että niiden on hyväksyttävä käsityksemme perhesuunnittelusta.
Raskaudenkeskeytystä ei myöskään saa käyttää uutena ehkäisykeinona. Siihen tämä mietintö kuitenkin johtaa, vaikka jäsen Sandbaek väittääkin muuta. Abortti on rikos, jossa lapsi kuolee ja äiti tuhoutuu. Tarjoamalla naisille aborttia ainoana vaihtoehtona sen sijaan että heitä autetaan, heidän vaikeuksiaan lisätään uudella traumalla. Kannatan siksi tarkistuksia, joilla pyritään kehittämään politiikkaa, jolla vaikeuksissa oleville tuleville äideille voidaan antaa apua niin, että tuetaan heitä valinnassaan pitää lapsi. Näin voimme antaa heille sellaista psykologista ja aineellista apua, jota he tarvitsevat.
Siksi äänestän tätä mietintöä vastaan. Sillä ei millään tavoin auteta vaikeuksissa olevaa väestöä vaan pelkästään lisätään heidän avuttomuuden tunnettaan.

Kinnock (PSE)
. (EN) Tämänpäiväisessä Sandbaekin mietintöä koskevassa äänestyksessä Euroopan parlamentti hyväksyi selvästi ensimmäisessä käsittelyssä sen, että asetus lisääntymis- ja seksuaaliterveyttä sekä lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskevista oikeuksista kehitysmaissa edellyttää kiireisiä toimia. Kannattamalla tätä päätöslauselmaa olemme valmistelleet tietä sille, että komissio voi rahoittaa toimia ja laitoksia, joiden tavoitteena on vähentää vastasyntyneiden, lasten ja äitien kuolleisuutta. Olemme tunnustaneet kaikkien ihmisten oikeuden terveydenhuollon palveluihin sekä oikeuden päättää, miten monta lasta he hankkivat ja milloin.
Olemme kannattaneet rahoituspuitteiden uudistamista ja rahoituksen lisäämistä 74,95 miljoonaan euroon. Komission jäsen korosti, ettei hän voi antaa komission virallista sitoumusta summalle, mutta hän teki selväksi, ettei se estä meitä pääsemästä sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä, ja totesi luottavansa siihen, että pääsemme asiassa ratkaisuun. Torjuimme uudet tarkistukset, joissa pyritään vääristämään asetuksen painopistettä ja sisältöä. Kehitysyhteistyövaliokunta ja parlamentti ovat sopineet tekstistä, joka vastaa täysin sitä, mitä sovittiin Kairossa vuonna 1994 pidetyn kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin ja sen vuonna 1999 järjestetyn viisivuotisseurantakonferenssin toimintaohjelmassa.

Mathieu (EDD)
. (FR) Kollegani, jäsen Sandbaekin mietintö on herättänyt paljon keskustelua ja syvällisiä tunteita. Mietintö sisältää kuitenkin vain järkeviä tarkistuksia.
Kannatan voimakkaasti tavoitteita vähentää raskaana olevien naisten kuolleisuutta ja edistää raskausajan terveyteen sekä lisääntymisoikeuksiin liittyvien hoitopalvelujen ja etuuksien yhdenvertaista saatavuutta vuonna 1994 pidetyn kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin (ICPD) päätösten mukaisesti.
Useissa kehitysmaissa naiset taistelevat lisääntymisoikeuksiensa ja seksuaalisuuteensa liittyvien päätösten puolesta. Näille naisille tällaisten oikeuksien ja päätäntävallan saaminen tarkoittaa sitä, että he voivat vapaasti päättää lastensa määrästä ja synnytysten tiheydestä.
Vastustamalla tällaisen tiedon yleistä saatavuutta ja tällaisten oikeuksien myöntämistä kaikille suljetaan ovi köyhyyden vastaiselta taistelulta ja hidastetaan taloudellista kehitystä, joka liittyy läheisesti kehitysmaiden väestöjen terveyden ja terveydenhoidon edistämiseen.
Muutamat kollegat ovat kuitenkin päättäneet kieltää naisilta nämä perusoikeudet ehdottamalla erästä toista keinoa, eli naisten tukemista heidän valinnassaan pitää lapsensa. Tämä on pelkurimainen tapa kieltää naisilta heidän luovuttamaton oikeutensa aborttiin.
Näiden kaikkien syiden vuoksi olen kannattanut hyvällä omallatunnolla Sandbaekin mietintöä.

Scallon (PPE-DE)
Koska tarkistusta 53 ei hyväksytty, en voi kannattaa tätä kehitysapua koskevaa tärkeää velvoittavaa asetusta.
Esittelijä totesi irlantilaisessa radio-ohjelmassa 19. marraskuuta 2002, että EU:n veronmaksajat rahoittaisivat köyhimmissä maissa tehtäviä abortteja ja että se kuuluu EU:n lainsäädännössä vahvistettuihin oikeuksiin. 
Tarkistuksella 53 olisi selkeytetty parlamentin, komission ja neuvoston kompromissin aikomuksia ja taattu samalla naisten korkeatasoinen terveydenhuolto ja torjutaan äitiyskuolleisuutta ja äitien sairastavuutta. Sillä olisi myös suojattu Irlannin perustuslaillista asemaa ja rauhoitettu ehdokasvaltioiden ja vähiten kehittyneiden maiden edustajia, jotka ovat hyvin huolissaan siitä, että joillakin tämän asetuksen säännöksillä Euroopan unionille annettaisiin kehitysyhteistyön alalla sellainen oikeudellinen toimivalta, jota sillä ei ole unionissa.
Esittelijän huomautusten herättämien epäilysten vuoksi ja koska tarkistusta 53 ei hyväksytty, Irlannin hallituksen, joka on todennut, että yksittäisten maiden on itse voitava päättää raskaudenkeskeytystä koskevista säännöksistä, on varmistettava neuvostossa, että nykyisellä asetusluonnoksella ei sallita veronmaksajien rahojen käyttöä aborttien rahoittamiseen köyhimmissä maissa.
Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE)
Me maltilliset uskomme, että huumeiden väärinkäyttöä vastaan on taisteltava voimallisesti. Poliitikkojen ja viranomaisten on siksi korostettava selvästi, että kaikenlainen huumeiden väärinkäyttö on tuomittavaa. Emme hyväksy mietinnössä ehdotettuja toimenpiteitä, joilla voidaan helpottaa tiettyjen huumausaineiden käyttöä. Niin kutsutun haittojen vähentämisen vaarana on se, että näin muodostetaan mahdollisuus nuorten huumeiden väärinkäytölle eikä niinkään lisätä turvallisuutta. Vastustamme myös ruiskujen vaihto-ohjelmia, sillä niitä voidaan tulkita siten, että viranomaiset ja hoitolaitokset hyväksyvät suonensisäisten huumeiden väärinkäytön.
Mietintö ei ole sopusoinnussa toissijaisuusperiaatteen suuntaviivojen kanssa. Jäsenvaltioiden on itse kehitettävä hoitomuotoja osana riippuvuushoitoa. EU:n tehtävänä on sen sijaan estää huumeiden väärinkäyttö koordinoimalla toimia, joilla torjutaan rikoksia, kuten huumausaineiden tuontia ja salakuljetusta EU:hun.
Me maltilliset äänestämme siksi edellä mainittua mietintöä vastaan.

Caudron (GUE/NGL)
. (FR) Tässä hyvässä mietinnössä edetään oikeaan suuntaan kohti realismia taantumuksellisen ideologian sijaan, ja se on saanut laajaa kannatusta. Se on hyvä asia! Siksi äänestin mietinnön puolesta.

Ducarme (ELDR)
. (FR) Kannabiksen käyttö lisääntyi huomattavasti useimmissa maissa 1990-luvulla. Kovien suonensisäisten huumeiden käyttäjät on kuitenkin vaikeimmin tavoitettava ryhmä, jota odottaa siksi väistämättä sosiaalinen syrjäytyminen, kuten mietinnössä todetaan. Meidän on ryhdyttävä toimiin tämän johdosta.
Nyt on ensinnäkin ensisijaisen tärkeää, että edistämme torjuntatoimia tiedotuskanavien välityksellä. Sen toteuttamiseksi meidän olisi varmistettava taloudelliset resurssit ja ryhdyttävä toimiin järjestämällä kampanjoita nuorten tietoisuuden lisäämiseksi etenkin kouluissa. Meidän on annettava jatkuvasti tietoa, jotta nykyiset säännöt eivät hämärry Euroopan nuorten silmissä.
Toiseksi on ensisijaisen tärkeää, että saamme kaikki asianosaiset mukaan toimintaan: vanhemmat, mutta myös opettajat, poliisiviranomaiset, oikeusjärjestelmän ja ennen kaikkea myös huumeriippuvaisia auttavat järjestöt. Siksi meidän olisi suhtauduttava myönteisesti suositukseen, jossa kehotetaan paikallisyhteisöjä auttamaan huumeidenkäyttäjiä valitsemaan terveemmän elämän.

Figueiredo (GUE/NGL)
Mietintöön on suhtauduttava yleisesti myönteisesti, ja siksi äänestimme sen puolesta. Meidän on kuitenkin korostettava, että on ensisijaisen tärkeää varmistaa, että huumausaineiden väärinkäytölle ominaisissa hyvin riskialttiissa ja monimutkaisissa tilanteissa toteutettavissa toimissa omaksutaan moniulotteinen lähestymistapa, jotta luodaan synergiavaikutuksia toimien tehokkuuden lisäämiseksi. Esimerkiksi joissain tapauksissa vaarojen vähentämiseen ja laittomien huumausaineiden käytöstä johtuvien haittojen minimoimiseen tähtäävissä toimenpiteissä samalla parannettava elinoloja ja elämän laatua. Se tarkoittaa työpaikan tarjoamista, uudelleensopeuttamista yhteiskuntaan, kaupunkirakenteen palauttamista ennalleen siten, että torjutaan huumausainekauppaa ja ryhdytään tehokkaisiin ensisijaisiin ennaltaehkäiseviin toimiin kouluissa tai kohdennetaan toimet nuorisoryhmiin, joiden tilanne on riskialtis.
Tällainen tilanne edellyttää monitieteellisiä toimirakenteita sekä monimuotoista johtajuutta ja resurssien hallintaa kunkin tilanteen mukaisesti, mikä on mahdollista vain, jos jokainen jäsenvaltio kantaa oman vastuunsa. Siksi olisi toivottavaa, että päätöslauselmassa ehdotettaisiin tämän tason rakenteiden perustamista - toimenpiteitä, joilla vastataan aidosti äärimmäisen vakaviin tilanteisiin - tarpeen mukaan eikä määritetä epämääräisesti ja hajanaisesti, mitkä ovat perheiden ja yhteisöjen vastuut tällä alalla.

Maaten (ELDR)
 - (NL) Olen tyytyväinen Euroopan parlamentin päätöslauselmaan huumausaineongelman torjumiseksi Euroopassa. On hienoa, että Euroopan parlamentin jäsenet ovat vihdoinkin vastaanottavaisia Alankomaiden tavalle käsitellä huumeiden väärinkäyttäjiä. Alankomaita on kohdeltu vuosia kuin hylkiötä, mutta nyt saamme kiitosta tavasta hoitaa näitä asioita. Tämän äänestyksen tulokset on osoitus Alankomaiden huumausainepolitiikan hyväksymisestä.
Olen tyytyväinen, että parlamentin jäsenet ovat päättäneet tässä mietinnössä kehottaa jäsenvaltioita asettamaan huumepolitiikan painopisteeksi väärinkäytön ehkäisemisen ja riskien rajoittamisen. Tässä yhteydessä meidän olisi tarjottava käyttöön erilaisia toimia, joilla autamme huumausaineiden väärinkäyttäjiä pääsemään eroon tavastaan. Meidän olisi myös hyödynnettävä paremmin entisten huumeidenkäyttäjien kokemuksia, kun tiedotamme aiheesta kouluissa ja muissa keskuksissa. Antamalla parempaa tietoa voimme antaa nuorille paremman käsityksen huumeiden käytön seurauksista. Meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota vankeihin. Mielestäni jäsenvaltioiden olisi hyvä saada vankilat kokonaan huumeettomiksi.
Siksi olen äänestänyt ehdotuksen puolesta.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Huumeiden väärinkäyttöä ja sen seurauksia koskevaa keskustelua häiritsevät usein toisaalta ne, jotka luulevat, että huumausaineiden käyttö voidaan poistaa yksinkertaisesti lakisääteisillä kielloilla, vankiloilla ja poliisivoiman käytöllä ja toisaalta ne, jotka puolustavat täydellistä vapautta ja joiden mielestä mahdollisuuksia käyttää huumausaineita käytännössä on pidettävä saavutettuna oikeutena, johon hallituksen ei tulisi puuttua lainkaan. Molemmat näkökannat häiritsevät asianmukaista tiedottamista ja hyvän terveystason saavuttamista. Sen sijaan on paljon parempi erottaa toisistaan miedot ja kovat huumausaineet sekä keskittyä kovien huumausaineiden torjunnassa tiedottamaan nuorille huumeiden käytön kielteisistä seurauksista. Voimme oppia tältä osin alkoholi- ja tupakkariippuvuuden torjumiseksi toteutetuista toimista. Kannatan esittelijän ehdotusta hyödyntää entisten huumeidenkäyttäjien kokemuksia ja varmistaa neuvojen, tuen, terveydenhuollon ja useampien mahdollisuuksien tarjoaminen, jotta autetaan ihmisiä pääsemään eroon huumeriippuvuudestaan. Hän on oikeassa vaatiessaan ekstaasin kaltaisten aineiden kemiallisen koostumuksen valvontaa, sillä nuoret käyttävät sitä valitettavan usein juhlissa, ja vaatiessaan riskien vähentämiseen liittyvien hyvien käytäntöjen parempaa määrittämistä.

Moraes (PSE)
. (EN) Lontoolaisena parlamentin jäsenenä kannatan voimakkaasti huumekuolemien ja huumausaineisiin liittyvien terveyshaittojen, kuten HIV:n, hepatiitti B:n ja C:n sekä tuberkuloosin torjumista ja vähentämistä, mikä on yksi Eurooppa-neuvoston vuonna 1999 hyväksymän EU:n huumausainestrategian (2000-2004) tavoitteista.
Kannatan Malliorin mietintöä muutamia pieniä poikkeuksia lukuun ottamatta. Vaikka siinä ehdotetaankin erilaisia toimenpiteitä, jotka eivät ole sitovia, siinä painotetaan aivan oikein paikallisyhteisöjen ja etenkin poliisiviranomaisten, sosiaalityöntekijöiden, paikallistason terveydenhuoltohenkilöstön ja muiden toimijoiden roolia.
Kannatan erityisesti ehdotusta, jonka mukaan jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä enemmän huomiota erityisen riskialttiisiin ympäristöihin, kuten vankiloihin, sekä vaatimusta ryhtyä toimiin huumeiden käytön uusien muotojen, kuten muotihuumeiden käytön torjumiseksi, sillä ne yleistyvät myös minun vaalipiirissäni.

Ribeiro e Castro (UEN)
Äänestin tyhjää tätä mietintöä koskevassa äänestyksessä. Vaikka yhdynkin esittelijän huolenaiheisiin ja hänen lopullisiin tavoitteisiin, minun on pahoiteltava sitä, että mietintöön on sisällytetty kohtia, jotka mielestäni johtavat juuri päinvastaiseen tilanteeseen kuin mihin niillä pyritään. Pahoittelen myös sitä, että Bloklandin ja Santinin esittämät erinomaiset tarkistukset hylättiin, sillä niiden hylkääminen pienimmän mahdollisen enemmistön turvin on osoitus halusta hylätä mahdollisuus tasapainoiseen tekstiin, josta oltaisiin laajalti yhtä mieltä. Siksi olen pahoillani, että useat säännökset ovat turhan varovaisia, sillä vaikka ne näyttävät demokraattisilta, ne voivat johtaa epäonnistuneiden mallien ja vääristyneiden näkökantojen omaksumiseen huumausaineiden käytön torjunnassa. Esittelijä olisi voinut tehdä enemmän torjuakseen huumausaineiden käytöstä käytävää kaksitahoista keskustelua. Se on tyypillistä joillekin eurooppalaisille vasemmistoryhmille, jotka kieltäytyvät näkemästä, että huumausaineiden käyttö merkitsee velvollisuuden rikkomista muita kansalaisia kohtaan. YK:n huumeiden ja rikosten torjuntaelimen UNODC:n (United Nations Office on Drug Control and Crime Prevention) vuonna 1997 laatimassa raportissa todetaan, että toimet huumausaineiden maailmanlaajuisen kulutuksen vähentämiseksi menettävät tehokkuuttaan, jos kysynnän vähentämiseen tähtäävien ohjelmien vaikutusta heikennetään vaatimalla huumausaineiden laillistamista. Totuus on valitettavasti se, että virheellisillä politiikoilla aiheutetaan aina inhimillisiä onnettomuuksia maan päällä.

Sacrédeus (PPE-DE)
Olen äänestänyt tätä mietintöä vastaan, joka hyväksyttiin äänin 375 puolesta, 46 vastaan ja 35 tyhjää. 
Ilmaisu "riskien vähentäminen" on vastoin YK:n huumausaineita koskevien yleissopimusten henkeä ja kirjainta. Siksi on erityisen valitettavaa, että neuvosto ehdottaa neljässä 2 kohdassa esitetystä kahdestatoista suosituksessaan "riskien vähentämistä" yhtenä menetelmänä. Käytännössä se on paranneltu muoto huumausaineisiin suvaitsevasti suhtautuvien tahojen aiemmin käyttämälle ideologiselle avaintermille "haittojen vähentäminen", joka on joutunut epäsuosioon ymmärrettävistä syistä. Neuvoston suositus merkitsee toisin sanoen luopumista huumausaineiden väärinkäyttäjien täydellisestä kuntoutuksesta ja parantamisesta.
Esittelijä panee merkille huumausaineiden yleisyyden laitoksissa ja ehdottaa, että vankiloissa olisi tarjottava ruiskujen ja neulojen desinfiointiaineita. Suhtaudun kriittisesti tällaiseen alistuvaan suhtautumiseen. Tämä tarkoittaisi huumausaineiden väärinkäytön laillistamista laitoksissa. Toimet on sen sijaan kohdennettava laitosten puhdistamiseen huumeista.
Jäsen Malliorin erään aloitteen tavoitteena on pehmentää huumausainerikoksia koskevaa lainsäädäntöä hyvin arveluttavalla ehdotuksella ottaa käyttöön vaihtoehtoja vankeusrangaistukselle. Vankeusrangaistuksia langetettaisiin ainoastaan vakavista huumausainerikoksista, kuten suurten huumausainemäärien kauppaamisesta ja hallussapidosta. Rangaistusten lieventämisellä annettaisiin niin rikollisille kuin suurelle yleisöllekin väärä viesti, jonka mukaan yhteiskunta suhtautuu entistä suvaitsevammin huumausainerikoksiin.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Koko keskustelu parhaasta tavasta tappaa siististi tai käydä sotaa tappamatta siviilejä on jo sinällään surrealistista. Tämä pätee etenkin nykytilanteessa, sillä tiedämme, että Euroopan suurvaltojen avoimella tai hurskastelevalla tuella Yhdysvallat on valmistautumassa seuraavien päivien aikana alkavaan sotaan Irakia vastaan, ja vaikka sota päättyisikin diktaattori Saddam Husseinin kaatumiseen, sodassa kuolisi tuhansia siviilejä.
Hyödynnämme tätä mahdollisuutta vastustaaksemme imperialistista sotaa Irakia vastaan.
Äänestimme muutamien kohtien puolesta, joissa ehdotetaan henkilömiinojen kieltämistä, vaikka ymmärrämmekin, että ehdotukset eivät ole riittävän päättäväisiä eivätkä ne toteudu käytännössä. Äänestimme kuitenkin koko tekstiä vastaan, koska hyväksymällä sodat, jotka ovat kansainvälisen oikeuden mukaisia, oikeutetaan menneet, nykyiset ja tulevat imperialistiset hyökkäykset.

Casaca (PSE)
Köyhdytettyä uraania sisältävien ammusten käytön vaaroja koskevissa teksteissä, joista parlamentti on äänestänyt, tyydytään toistamaan kaksi vuotta sitten esiteltyjen tekstien tavoin väitteet, jotka eivät perustu minkäänlaisiin tosiasioihin tai tieteelliseen tietoon. Tällaisilla teksteillä vääristetään ongelmia ja vahingoitetaan parlamentin uskottavuutta.
Köyhdytetty uraani, jota on useissa ympäristömme laitteissa, ei altista radioaktiiviselle saastumiselle, vaan sitä käytetään jopa säteilyltä suojautumiseksi. Etenkin palamisen aikana kemiallisen saastumisen vaara on kuitenkin todellakin suuri, ja siksi Internetissä saatavana olevien länsimaisten sotavoimien käsikirjoissa esitetyt suojautumisohjeet ovat perusteltuja. Luonnossa uinuvassa tilassa oleva köyhdytetty uraani ei ole kuitenkaan sen vaarallisempi kuin metsästyspanoksissa tai vesijohtoputkissa oleva lyijykään.
Köyhdytetyn uraanin korvaamista plutoniumilla/MOX-ydinpolttoaineella tai muulla ydinjätteellä olisi todellakin valvottava tarkkaan. Erään sanomalehden mukaan Kosovossa palvelleiden sotilaiden verestä löytynyt U-236-isotooppi vahvistaisi tämän.
Euroopan parlamentin olisi tarkasteltava ja tutkittava nimenomaan tätä kysymystä sen sijaan, että se hyväksyy julistuksia, jotka ovat pelkästään osoitus ennakkoluuloista ja tietämättömyydestä ja joista tunnen olevani pakotettu etääntymään.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Vaikka olenkin täysin eri mieltä muutamista päätöslauselmassa esitetyistä näkökohdista, etenkin Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan ja tämän politiikan mukaisten sotilastoimien hyväksymisestä, mielestäni se sisältää myös myönteisiä näkökantoja. Näin etenkin kun otetaan huomioon nykyinen kansainvälinen tilanne, jossa Yhdysvaltain hallitus on esittänyt Irakille tuomittavan, perusteettoman ja laittoman uhkauksen sotilaallisesta hyökkäyksestä. Arvostan muun muassa pyyntöä asettaa välittömästi sirpalepommien ja köyhdytettyä uraania sisältävien ammusten (ja muiden uraanitaistelukärkien) väliaikainen käyttökielto siihen saakka, kunnes niitä koskeva tutkimus saadaan valmiiksi ja ne kielletään kokonaan.
Itse asiassa minun on esitettävä tämän lausunnon yhteydessä oma näkemykseni aiheesta, sillä vierailin Irakissa vasta hiljattain ja tunsin inhoa sitä kohtaan, mitä Yhdysvaltain armeijan maassa käyttämät aseet ovat tehneet tapaamilleni kansalaisille ja etenkin lapsille, mitä ei voi suvaita. Lopuksi haluaisin korostaa, että PPE-DE:n parlamenttiryhmä vetäytyi yhteisestä päätöslauselmasta ja äänesti sitä vastaan, millä on suuri poliittinen merkitys.

Korakas (GUE/NGL)
. (EL) On kulunut kaksi vuotta siitä, kun USA:n ja Naton Persianlahden ja Jugoslavian sodissa käyttämien köyhdytettyä uraania sisältäneiden ammusten aiheuttamat lukuisat - toisinaan kohtalokkaat - sairaudet tulivat julki, eikä mitään ole siitä huolimatta tehty. Päinvastoin ne aiheuttavat edelleen välitöntä vaaraa, ja uhkaavassa sodassa Irakia vastaan käytetään entistä vaarallisempia aseita, vaikka maassa on raportoitu useista vastasyntyneiden epämuodostumia koskevista tapauksista ja lapsista, jotka sairastavat leukemiaa tai muuntyyppistä syöpää.
Myös Kreikassa on sotilaita, jotka ovat altistuneet ja kärsivät nyt erilaisista syöpätaudeista ja heitä hoidetaan salassa. Tällaisia aseita on käytetty eri puolilla Kreikkaa. Aluksi hallitus valehteli ja kielsi, ettei sotilasjoukoilla ole käytössään tällaisia aseita. Myöhemmin se on kuitenkin yrittänyt vähätellä tätä ongelmaa. Kuten ympäristöä ydinvoiman ja biokemiallisten aineiden aiheuttamalta uhalta suojeleva Kreikan lääketieteellinen yhdistys totesi hiljattain, kyse on pienimuotoisesta ydinsodasta, joka on jo peruuttamattomasti saastuttanut Balkanin alueen.
Terrorismin vastaisista laeista ja nopeista toimintajoukoista huolimatta vanha kunnon kansainvälinen yhteisö ei ole tehnyt mitään kieltääkseen köyhdytettyä uraania sisältävät ammukset.
Euroopan parlamentin päätöslauselma sisältää muutamia hyviä kohtia, mutta siinä ei vaadita täydellistä käyttökieltoa vaan ainoastaan kehotetaan päättämään väliaikaisesta käyttökiellosta siihen saakka, kunnes lisätutkimus saadaan valmiiksi.

Ducarme (ELDR)
. (FR) Kuten perusteluissa todetaan, "huomion keskittyminen silikonigeeli-implantteihin 1990-luvulta lähtien on johtanut moniin erilaisiin epidemiologisiin tutkimuksiin, joissa ei ole pystytty löytämään todisteita vakavien sairauksien riskistä".
Viime vuosien aikana kosmeettisessa kirurgiassa on edistytty merkittävästi ja käytetyissä tekniikoissa on saavutettu vähintäänkin tyydyttävä turvallisuuden taso. Jos varoitukset kuitenkin yleistyvät ja kuluttajia ylisuojellaan, lääkärit voivat lannistua.
Mainitsen esimerkkinä keisarinleikkaukset. Ne ovat yleistyneet merkittävästi, sillä naiset ovat vakuuttuneita siihen liittyvistä pienemmistä riskeistä. Siksi vaarannamme nyt heidän luottamuksensa lääkärin ammattiin. Meidän on suojeltava potilaita mutta meidän on myös säilytettävä palvelut osoittamalla luottavamme palvelujentarjoajiin.

Maaten (ELDR)
 - (NL) Ymmärrän, että on lisättävä tiedottamista ja annettava enemmän takeita rintaimplanttien laadusta. Euroopan unioni menee kuitenkin liian pitkälle määrätessään, että naisten on suojeltava itseään. Meidän ei pidä säännellä omanarvontuntoa tai rintaimplanttien muita käsitteellisiä vaihtoehtoja Euroopassa. Parlamentin ei myöskään pitäisi kehottaa jäsenvaltioita "keskittymään siihen, että ne edistävät naisen olemuksen hyväksymistä sellaisenaan". Euroopan ei tule määrätä "kansallisista rintaimplanttirekistereistä" tai vuotuisista pakollisista jälkitutkimuksista. Tällä vahvistettaisiin entisestään holhoavaa kuvaa Euroopan unionista. Jäsenvaltioiden olisi paljon järkevämpää antaa tätä alaa koskevat omat säädöksensä.
Uskon, että naiset ovat täysin kykeneviä tekemään omat päätöksensä ja saavat hyviä ohjeita lääkäreiltään, eikä mainontakielto ole siksi tarpeen. Juutumme aina yksityiskohtiin. Kuuluuko tämä kysymys Euroopan unionille? Toisinaan käy mielessä, kuka byrokraatti tämänkin ajatuksen on keksinyt pöytänsä ääressä.
Siksi olen äänestänyt päätöslauselmaa vastaan.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR)
Tämä mietintö koskee aihetta, joka on henkilökohtainen ja arkaluonteinen monille naisille, joille on tehty rintaimplanttileikkaus joko esteettisistä tai lääketieteellisistä syistä.
Kannatamme ajatusta siitä, että kaikille asianomaisille potilaille olisi tiedotettava riskeistä, vaihtoehdoista ja leikkauksen jälkeisistä tutkimuksista. Olemme vakuuttuneita myös siitä, että tämä voidaan toteuttaa muulla tavoin kuin yksityisyyttä loukkaavalla, pakollisella rekisteröinnillä, sillä mielestämme tällainen toiminta ei ole sopusoinnussa poliittisen lähestymistapamme kanssa.
Lisäksi tietyt mietinnön osat koskevat potilaskysymyksiä, jotka eivät kuulu EU:n toimivaltaan. Mielestämme rintaimplantteja koskevaa kysymystä on parempi käsitellä kansallisella tasolla, vaikka se onkin tärkeä kysymys. Olemme siksi päättäneet äänestää nykyistä mietintöä vastaan.

Moreira da Silva (PPE-DE)
. (PT) Kun otetaan huomioon rintaimplantteihin liittyvien onnettomuuksien suuri määrä ja implanttien yhä yleistyvä käyttö etenkin alle 18-vuotiaiden joukossa, tähän Euroopan komission tiedonantoon on suhtauduttava hyvin myönteisesti. Mielestäni Euroopan parlamentti on parantanut osaltaan alkuperäistä ehdotusta esittämällä tarkistuksia, joilla pyritään varmistamaan sitoutuminen tieteelliseen tutkimukseen, parempi julkinen tiedottaminen, implanttien jälkeinen lääketieteellinen seuranta ja kielto laittaa implantteja alle 18-vuotiaille, jollei siihen ole lääketieteellisiä perusteita.

Sacrédeus (PPE-DE)
Olen äänestänyt kohtia 19-21 vastaan. Niissä Euroopan parlamentti "suosittelee, että kaikkia rintaimplanttileikkauksia koskevat yksityiskohdat olisi ehdottomasti kirjattava kunkin jäsenvaltion pakolliseen rintaimplanttirekisteriin".
Edellisellä kerralla vuonna 2001 ilmaisin suhtautuvani hyvin varauksellisesti ajatukseen perustaa kansallisia ja eurooppalaisia rekistereitä ihmisistä, jotka olivat pyytäneet ja saaneet rintaimplantin. Kansanterveys kuuluu kansalliseen toimivaltaan ja kansallisen lainsäädäntövallan piiriin.
Sen sijaan että perustaisimme rekistereitä osana luonnollista lääketieteellistä toimintaa tehtävien rintaimplanttileikkausten sallimiseksi, meidän olisi noudatettava 19 kohdan mukaista, jäsenvaltioille esitettyä suositusta ja kiellettävä Ranskan tavoin rintaimplanttien suora mainonta. On ensisijaisen tärkeää edistää omanarvontuntoa ja suvaitsevaisuutta vaihtoehtoina rintaimplanteille, kuten 15 ja 16 kohdassa todetaan.
Olen myös tyytyväinen mietinnössä ehdotettuihin myönteisiin kampanjoihin, joilla pyritään siihen, että jäsenvaltiot "edistävät naisen olemuksen hyväksymistä sellaisenaan ja varmistavat hyväksymisen myönteisten kampanjoiden avulla sen sijaan, että ne sallivat sääntelemättömän mainonnan, jolla syötetään normin kaltaista kauneusihanteen käsitettä".
Asiaa ei olisi voitu ilmaista yhtään paremmin.

Puhemies.
 Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma terästeollisuuden kriisistä ja yhteisön tasolla toteutettavista toimista.
Puheenvuoro on komission jäsenellä Byrnellä.

Byrne
Arvoisa puhemies, Euroopan terästeollisuus on käynyt läpi vaikean ajanjakson viimeisten 20 vuoden aikana. Koko alan uudelleenjärjestely oli välttämätöntä. Tällä hetkellä Euroopan terästeollisuus on hyvin kilpailukykyinen. Yritysten on kuitenkin sitouduttava mukauttamaan jatkuvasti rakenteitaan säilyttääkseen maailmanlaajuisen asemansa. 
Terästeollisuudessa pyritään edelleen kiivaasti tehokkuuteen, mutta vaikka jäljellä olevaa liikakapasiteettia suljetaan, teollisuuden näkökulmasta ei voida puhua todellisesta kriisistä samassa mittakaavassa kuin 1980-luvulla vaan pikemminkin sosiaalisesta kriisistä, joka on seurausta uusista sulkemisista. Uudelleenjärjestely tarkoittaa usein samaa kuin työpaikkojen menetykset, joilla saattaa olla traagisia seurauksia minkä hyvänsä alueen sosiaaliselle rakenteelle, mutta erityisesti sellaisten alueiden, joilla mahdollisuudet uusien työpaikkojen luomiseen ovat heikot. 
Komissio tietää erittäin hyvin, että kansalaisten ja työntekijöiden on tunnettava olonsa turvalliseksi vaikeina aikoina. Viime viikkoina on jälleen nähty hyvin erilaisia tapoja kokea tai toteuttaa suurimittaisia yritysten uudelleenjärjestelyjä. Joissakin tapauksissa toimet valmistellaan hyvissä ajoin etukäteen yhdessä työntekijöiden edustajien kanssa. Tällöin työskennellään vähemmän haitallisten ratkaisujen löytämiseksi ja valmistellaan aktiivisesti sekä hyvissä ajoin niitä työntekijöitä kohtaamaan yhtäkkisen työttömäksi joutumisen haasteet, jotka todennäköisimmin kärsivät kyseisistä toimista. 
Toisissa tapauksissa nämä toimet aloitettiin ja toteutettiin vailla asianomaisiin työntekijöihin kohdistuvaa huolenpitoa tai kiinnostusta. Aikaisemmin komissio on kaikissa yhteyksissä aina korostanut seuraavia perusperiaatteita. Ensinnäkin yritysten uudelleenjärjestelyä koskevat päätökset ovat edelleen sekä johdon etuoikeus että velvollisuus. Tämä tarkoittaa sitä, että harkitessaan toimia, joilla saattaa olla vakavia sosiaalisia seurauksia, yritysten on aina aktiivisesti etsittävä ja valittava vähiten haitalliset vaihtoehdot. 
Toiseksi silloin, kun irtisanominen osoittautuu välttämättömäksi, yritysten on tehtävä kaikkensa asianomaisten työntekijöiden työllistettävyyden parantamiseksi. Tämä edellyttää kyseisten prosessien ennakointia ja tarkoituksenmukaista hallintoa. 
Kolmanneksi mikään ei oikeuta sitä, ettei työntekijöiden edustajille tiedoteta eikä heitä kuulla ajoissa ja tehokkaasti. Euroopassa ollaan laajalti yksimielisiä näistä peruskysymyksistä. Kaikeksi onneksi yritykset aloittavat yhä harvemmin tuhoisia uudelleenjärjestelyhankkeita, joissa nämä perustavanlaatuiset huolenaiheet sivuutetaan, mutta toisinaan niin toki tapahtuu. Metaleuropin tapa hoitaa Pas de Calais'n tehtaan sulkeminen on pahin mahdollinen esimerkki piittaamattomuudesta työntekijöiden etuja, huolenaiheita ja oikeuksia sekä ympäröivän väestön terveyttä ja turvallisuutta kohtaan. 
On toki oikeudenmukaista ja tarpeellista korostaa muitakin lähestymistapoja: toisessa ääripäässä on Arcelor, jolla on niinikään edessään työntekijöihin väistämättä haitallisesti vaikuttava uudelleenjärjestely, mutta joka on päättänyt hoitaa asian eri tavalla. Komissio ei halua sekaantua johdon päätösten taustalla oleviin taloudellisiin syihin, sillä päätösten teko kuuluu johdolle tiiviissä neuvotteluissa työntekijöiden edustajien kanssa. Arcelor toteutti monia myönteisiä ja tuloksekkaita toimia ongelmien ennakoimiseksi hyvissä ajoin ennen viimeaikaisten ilmoitusmenettelyjen aloittamista. Hiljattain johto vahvisti uudelleen pyrkivänsä aloittamaan tehokkaat neuvottelut työntekijöiden edustajien kanssa kaikilla tasoilla. Neuvotteluissa käsitellään seuraavia kysymyksiä: suunniteltujen sulkemisten taustalla olevat taloudelliset syyt, riippumattoman asiantuntija-avun hyödyntäminen, kaikkien mahdollisten toimien toteuttaminen sulkemisten välttämiseksi tai niiden sosiaalisten vaikutusten pienentämiseksi sekä toimet paikallisympäristön puhdistamiseksi ja suljettujen tehtaiden ottamiseksi uudelleen käyttöön.
Tämä laaja-alainen ohjelma on vakavasti otettava, ja kaikki sidosryhmät suhtautuvat siihen niin. Ohjelman taustalla ovat erilaiset työmarkkinasuhteet, joiden ansiosta on esimerkiksi päästy sopimukseen työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan yli valtion rajojen, mitä pidetään laajalti hyvin edistyksellisenä ja tehokkaana. Tätä myönteistä lähestymistapaa ilmentää myös se, että työntekijöiden edustajille on varattu kolme johtokuntapaikkaa, vaikka laissa ei toistaiseksi edellytetä tällaista. Tämä itse asiassa ennakoi eurooppayhtiön perussääntöä. 
Euroopan unionissa on viime vuosina laadittu laaja valikoima lainsäädännöllisiä välineitä vastaamaan näihin huolenaiheisiin. Tällaisia ovat esimerkiksi työntekijöiden joukkovähentämisestä, yritystoiminnan siirrosta, työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan annetut direktiivit sekä eurooppalaisista yritysneuvostoista annettu direktiivi.
Uusimmissa teksteissä edistetään selkeästi työntekijöiden varhaista osallistumista päätöksentekoon, joka koskee erityisesti strategisia kysymyksiä ja ennakoitavissa olevaa työllisyyden kehitystä yrityksessä. Tämä on ainoa keino auttaa Euroopan työntekijöitä kohtaamaan menestyksekkäästi muutoksiin liittyvät haasteet, sillä se antaa mahdollisuuden kehittää oikea-aikaisesti työntekijöiden työllistettävyyttä ja sopeutuvuutta.
Aikaisemmin mainitsemani kaksi tapausta vahvistavat näitä väitteitä, toinen myönteisesti ja toinen kielteisesti. Kansallisten tuomioistuinten ja muiden viranomaisten on varmistettava, että yhteisön direktiivejä noudatetaan. Komissio toimii tietenkin tehtävänsä mukaisesti viime kädessä yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon valvojana, mikäli rikkomuksista ei rangaista tehokkaasti. 
Kyseiset näkökohdat ovat keskeisiä osatekijöitä eurooppalaisista yritysneuvostoista annetun direktiivin tulevan tarkistuksen yhteydessä. Mikä tärkeintä, komissio toivoo hartaasti, että Euroopan työmarkkinaosapuolet määrittelevät ja löytävät keinot kehittää yritysten uudelleenjärjestelyihin liittyviä hyviä käytäntöjä koko EU:ssa, niin kuin ne päättivät tehdä vastatessaan myönteisesti viime vuoden kuulemisen yhteydessä.
Näihin hyviin käytäntöihin kuuluu paljon muuta kuin työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa. Niihin kuuluvat muun muassa toimet markkinoiden ja teknologisen kehityksen ennakoimiseksi, jatkuva panostaminen ihmisiin, työllistettävyyden kehittäminen, vaihtoehtojen etsiminen sulkemisille ja irtisanomisille sekä uudelleenjärjestelyn kohteeksi joutuvien työntekijöiden uudelleentyöllistäminen aina kuin se on mahdollista. Nämä ovat juuri niitä hyviä käytäntöjä, joiden avulla Arcelorin työntekijät toivoakseni selviytyvät nykyisistä vaikeuksista ja joiden poissaolo Metaleuropin tapauksessa on silmiinpistävää.
On myös hyödyllistä muistuttaa tässä yhteydessä muista komission aloitteista, jotka liittyvät yritysten sosiaaliseen vastuuseen, työmarkkinaosapuolten väliseen vuoropuheluun ja Euroopan muutoksenseurantakeskukseen. 
Näiden toimintatapoja koskevien kysymysten lisäksi lähin huolenaiheemme tänään ovat viimeaikaiset uudelleenjärjestelyt. Komissio haluaa todeta selkeästi, että mekin olemme pahoillamme ja huolissamme työntekijöihin mahdollisesti kohdistuvista sosiaalisista vaikutuksista. Toivon vilpittömästi, että ne pyritään kaikin voimin estämään tai niitä pyritään lieventämään kaikkien asianomaisten osapuolten välisen vuoropuhelun avulla.

Hansenne (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minun on pakko myöntää, että komission jäsenen puheenvuoro on mielestäni valtava pettymys. Hän esitti yleisiä huomioita tilanteesta, josta me olemme kaikki tietoisia. Nämä huomiot koskivat lähinnä yritysten uudelleenjärjestelyjä monilla toimialoilla, mutta niissä ei käsitelty nimenomaan niitä ongelmia, joita lukuisilla alueilla on tällä hetkellä. Myönnän yllättyneeni suuresti siitä, että komission jäsen tuomitsi Metaleuropin asenteen - yrityksen, joka on kaikkien mielestä toiminut erityisen pöyristyttävällä tavalla - ja ylisti samanaikaisesti toista viime kuukausina otsikoihin päässyttä yritystä, Arceloria.
Arcelorin päätös sulkea vähitellen yrityksen kuumavalssauslinjat Manner-Euroopan tuotantolaitoksissa otettiin tietenkin asianomaisilla alueilla huolestuneena vastaan. Päätökseen suhtauduttiin myös vihaisesti erityisesti Liègen alueella, sillä sen myötä rikotaan sitoumus, jonka Usinor oli tehnyt ennen fuusioitumistaan uuteen Arcelor-konserniin ja jonka mukaan sen oli määrä sijoittaa Liègen sulattoon kuumavalssauslinjojen säilyttämiseksi. Sitoumuksen vastapainoksi työntekijät lupasivat puolestaan pyrkiä lisäämään tuottavuutta, jotta varmistettaisiin tuotantolaitoksen kilpailukyky. Työntekijät noudattivat sitoumustaan, mutta Usinor on rikkonut omansa, ja työntekijöiden mielestä heitä on huiputettu. Tämän vuoksi kaikki alueelliset tahot samoin kuin Vallonian hallitus ja Belgian liittohallitus vaativat Arcelorilta selitystä.
Mielestäni on tärkeää, että myös Euroopan komissio omaksuu tämän kannan. Yhdessä laatimamme päätöslauselman ensisijaisena tavoitteena on varmistaa, että Arcelor noudattaa sitoumuksiaan. Siihen on entistä enemmän syytä ottaen huomioon, että teidän mukaanne - ja tämä on antamanne julkilausuman tärkeä osatekijä - terästeollisuus ei ollut kriisissä ja yritykset olivat yleisesti ottaen kilpailukykyisiä, minkä vuoksi Arcelorilla ei ole mitään syytä perua sitoumuksiaan muista kuin taloudellisista syistä. Tämän vuoksi meidän ei pitäisi ensisijaisesti suunnitella uudelleenjärjestelyjen toteuttamista Cockerill-Sambren ja sen jälkeen Usinorin kanssa. Liègen alue on jo käynyt läpi terästeollisuuden kriisin ja maksanut siitä kalliisti. Nyt tarvitaan aikaa, jotta varmistetaan uudelleenjärjestelyjen onnistuminen.
Liègen alue ei hyväksy sitoumusten rikkomista ja meille asetettujen määräaikojen lyhentämistä, ja sen vuoksi pyydämme selkeästi komissiota muistuttamaan Arceloria sen sitoumuksista. Meidän olisi myös kyseenalaistettava Arcelorin käytös, sillä tietoomme on tullut, että se aikoo ostaa tuotantolaitoksia yhdestä ehdokasvaltiosta, joka liittyy pian Euroopan unioniin. Tämä herättää Euroopan unionissa lukuisia kysymyksiä. 
Dehousse (PSE).
Arvoisa puhemies, jäsen Hansennen puheenvuoron hengessä haluaisin ensin muistuttaa arvoisaa komission edustajaa siitä, että komissio on Euroopan hiili- ja teräsyhteisön korkean viranomaisen perillinen, eikä Euroopan hiili- ja teräsyhteisöä perustettu järjestämään Euroopan teollisen toiminnan hautajaisia, luetteloimaan eri tapoja kuopata teollinen toiminta alueillamme tai toimimaan jonkinlaisena sosiaalisena Punaisena Ristinä työntekijöille ja alueille, jotka ovat kärsineet paljon vahinkoa. 
Yritän sanoa, että pidämme jäsen Hansennen tavoin komission julkilausumaa tarpeellisempana kuin koskaan, mutta se on myös mielestämme suureksi osaksi riittämätön. Tämä pätee erityisesti minuun, sillä lähetin komissiolle todisteita Arcelorin halusta käynnistää toiminta mantereella olevissa tuotantolaitoksissa Puolassa, vaikka olemme juuri selostaneet kolmella Euroopan alueella, että mantereella olevat tuotantolaitokset ovat tuomittuja häviämään. Arvoisa puhemies, en aio sanoa enempää, jotta kolleganikin saisivat puheenvuoron.

Ducarme (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluaisin ensiksi korostaa mielestäni keskeistä seikkaa: komission julkilausuma on huono. Komission velvollisuutena tällä hetkellä on toimia julkisena viranomaisena sen toimivallan rajoissa, jonka se on perinyt Euroopan hiili- ja teräsyhteisön korkealta viranomaiselta. On syytä huomauttaa, että komission ei pidä olla sivustakatsoja vaan aktiivinen julkinen toimija Euroopan unionin terästeollisuuden hallinnoinnissa. 
Esitetyssä päätöslauselmassa on joitakin mielestämme olennaisia aiheita. Toivon, että komissio pystyy vastaamaan neljään varsin yksityiskohtaiseen kysymykseen näistä neljästä aiheesta. Ensinnäkin ottaen huomioon, että Euroopan on toimittava vakaasti, jotta terästeollisuus saataisiin jakautumaan oikeudenmukaisesti koko maailmassa, aikooko komissio varmistaa, ettei Puolan hallitus voi osallistua taloudellisesti teollisuusprosesseihin tukeakseen siten Arcelor-konsernin suunnitelmia Puolassa? Toiseksi, katsooko komissio olevansa edelleen täysin kykeneväinen varmistamaan, että Euroopan unioni voi valita ja säilyttää omanlaisensa terästeollisuuden, vai odottaako se koko toimialan katoamista? Toisin sanoen, onko komissio tietoinen siitä, että sillä on edelleen tietty velvollisuus EHTY:n perustamissopimuksen 3 artiklan nojalla, vai onko se unohtanut kyseisen artiklan? Kolmanneksi, onko komissio valmis käyttämään tästä lähtien alueellisen uudelleenjärjestelyn ja sosiaalisen tuen yhteydessä kaikkia eurooppalaisia välineitä osana toimivaltaisten viranomaisten eli Belgian tapauksessa Vallonian alueviranomaisten kanssa neuvoteltavaa ohjelmaa, jotta varmistetaan, että kaikki tuki suunnataan sosiaaliseen tukeen ja uudelleenjärjestelyyn eikä valtiontukea kohdisteta muille alueille? Neljäs kysymys kuuluu: mitä toimia komissio aikoo toteuttaa sen varmistamiseksi, että nykyistä Euroopan sosiaalilainsäädäntöä noudatetaan ennen kuin yksikään ryhmä tekee päätöksensä? Tämä edellyttää erityisesti lukuisten työehtosopimusten noudattamista. Samansuuntaisesti, onko komissio valmis vetoamaan yhtiöoikeuden osalta EHTY:n perustamissopimuksen 5 artiklaan, jonka mukaan komission tehtävänä on varmistaa sosiaalisen toiminnan jatkuminen niin kauan kuin yleinen tuotanto Euroopassa ei ole vaarassa?
Arvoisa puhemies, Euroopan on nyt osoitettava komission välityksellä liiketaloudellista horjumattomuutta muuhun maailmaan nähden ja tehtävä teollisuuden puolesta valinta edistää aktiivisesti sosiaalisia kysymyksiä ja toteuttaa uudelleenjärjestely hyödyllisellä tavalla. Lopuksi totean, että komission on hyödynnettävä asemaansa julkisena vallankäyttäjänä, jotta Euroopan työoikeus ja yhtiöoikeus toteutuvat. Odotan innokkaasti komission jäsenen vastausta ja toivon, ettei hänen puheenvuoronsa parlamentin jäsenten kommenttien jälkeen ole yhtä yleisluonteinen kuin ensimmäinen.

Ainardi (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, muutaman ensimmäisen puheenvuoron perusteella asiasta on jo uskoakseni muodostunut yksimielisyys: komission vastaus ja ehdotus eivät tällä hetkellä vastaa tilannetta. 
Voidaan todellakin vain todeta ja tuomita se, että yhä useammissa yrityksissä toteutetaan uudelleenjärjestelyjä, joihin liittyy sosiaalisuunnitelmia ja irtisanomisia. Niillä on tuhoisia seurauksia työntekijöiden lisäksi myös kokonaisille alueille, jotka joutuvat kärsimään näiden toimien seurauksena. Tämä koskee monia aloja mutta erityisesti terästeollisuutta. 
Sanotaan, että tilanne on epäsuotuisa kasvun hidastuminen vuoksi. Suurin osa yrityksistä on todellakin kuluttanut loppuun väitteen siitä, että uudelleenjärjestelyt ja sulkemiset ovat tarpeellisia kansainvälisen kilpailun vuoksi. Todettakoon kuitenkin se tosiasia, että yritysjohdon lähestymistapa on usein taloudellinen eikä suinkaan teollisuuden etujen mukainen silloin, kun se määrittelee strategiaansa. Johdon tavoitteena on saavuttaa mahdollisimman suuri tuottavuus ilman, että joudutaan huolehtimaan sosiaalisista tai ympäristöllisistä seurauksista. Tämä johtaa usein toiminnan siirtämiseen unionin ulkopuolisiin maihin, missä näitä kysymyksiä koskevat säännöt ovat käytännössä olemattomat. 
Arvoisa komission jäsen, mainitsitte Metaleuropin tapauksen. Pitää paikkansa, että vaikka siinä on kyse metalliteollisuudesta eikä nimenomaan teräksestä, esimerkki on hyödyllinen: tämä voimakkaasti saastuttava yritys aikoo luopua tuhansista työpaikoista ilman, että se ottaa minkäänlaista vastuuta sosiaalisista tai ympäristöllisistä kysymyksistä. 
Mielestäni tilanne tuo kuitenkin esiin laajemman kysymyksen siitä, millaisia pyrkimyksiä Euroopalla on uuden perustamissopimuksen laatimisen suhteen. Aikooko Euroopan unioni hyväksyä tällaista käytöstä yrityksiltä, jotka ovat - tämä on syytä muistaa - hyötyneet suuresti Euroopan poliittisesta tuesta? Viittasitte tietenkin olemassa olevaan lainsäädäntöön, jota on sovellettava. Mielestäni on kuitenkin toteutettava uusia toimia, joilla ammattiyhdistyksille ja tehdaskomiteoille tiedotetaan myönnetyistä tuista. On myös toteutettava toimia, joilla nämä yritykset tehdään tilivelvollisiksi niille myönnettyjen lainojen käytöstä ja pakotetaan ne maksamaan lainat takaisin, mikäli tehtyjä sitoumuksia ei noudateta. 
Erään toisen yrityksen yhteydessä mainitun laajentumisen myötä Euroopan on hankittava lisää määrärahoja voidakseen edistää kunnianhimoista teräspolitiikkaa, jonka avulla varmistetaan voimakkaan teräsalan säilyminen ja uudenaikaistaminen sekä tarpeellisten sosiaalisten ja ympäristönormien sisällyttäminen terästeollisuuteen kestävän kehityksen periaatteiden mukaisesti. Arvoisa komission jäsen, jos näin ei tehdä, emme etene kohti solidaarista unionia vaan kohti unionia, jossa työntekijöiden ja kansalaisten keskuudessa vallitsee valtava vastakkainasettelu. 
On säädettävä lisää lakeja työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmän edistämiseksi. Mielestäni uusissa eurooppalaisissa laeissa unionissa toimivat yritykset on pakotettava entistä tehokkaammin hoitamaan velvollisuutensa. 
Komission ja jäsenvaltioiden on otettava käyttöön ennalta ehkäisevä strategia vastauksena teollisuuden uudelleenjärjestelyihin ja niiden sosiaalisiin vaikutuksiin. Mielestäni tässä on kyse myös etiikasta. Onko mahdollista, että Euroopassa, joka pyrkii puolustamaan kansalaistensa perusoikeuksia, voimme vain katsoa sivusta ja olla tekemättä mitään, kun tuhansia työntekijöitä potkitaan tehtaista niin kuin he olisivat kauppatavaraa? Meidän on tuettava nimenomaan vastakkaista lähestymistapaa, jotta Euroopan teollisuus saa uutta vauhtia. Työntekijöille olisi annettava yrityksissä uusia oikeuksia kaikilla tasoilla. Tarkoitan tietenkin eurooppalaisia yritysneuvostoja. Olen kuitenkin sitä mieltä, että demokratian lisääminen johtokunnissa estäisi monien yritysten uudelleenjärjestelyt tai konkurssiin hakemisen, joista johto päättää lähinnä taloudellisen painostuksen vuoksi ja jotka eivät suinkaan vastaa teollisuudenalan vaatimuksia. Tämän vuoksi olen sitä mieltä, että unionin olisi pakotettava asianomaiset yritykset ottamaan paremmin huomioon ammattiyhdistysten esittämät vaihtoehdot ennen kuin ne tekevät päätöksensä.

Flautre (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, sanoitte, että yritysten uudelleenjärjestelyjä on toteutettu niin teräs- kuin metalliteollisuudessakin jo pitkään. Niitä on tehty 25 vuotta. Haluaisin korostaa, että näiden rakenneuudistusohjelmien luonteessa on nykyään suuri ero. 
Kuten tiedätte, kaksikymmentä vuotta sitten kokonaisia alueita hylättiin ja työntekijöiltä riistettiin heidän työpaikkansa uudenaikaistamisen ja tuottavuuden nimissä. Tämä oli ihmisille erittäin vaikeaa, mutta he tunsivat, että oli tapahtumassa muutos, jota pidettiin - oikeutetusti tai ei - tarpeellisena, ja vaikka ihmiset tunsivat itsensä hylätyiksi, he ymmärsivät suurin piirtein, miksi tämä kaikki tapahtui. 
Tällä hetkellä ongelmana on, ettei missään ole enää järkeä, toisin sanoen uudelleenjärjestelyjä ohjaa laki, jonka mukaan kaikki käy, ja erityisesti osakkeenomistajien laki, jota sovelletaan yhtäkkiä, epäoikeudenmukaisesti, mielivaltaisesti ja odottamatta. 
Näissä tarinoissa ei ole enää mitään järkeä, ja se tekee niistä masentavia. Ne toisin sanoen joko inhottavat tai masentavat ihmisiä. Ihmiset ovat erityisen pettyneitä Eurooppaan, sillä kaikki uudelleenjärjestelyt tapahtuvat sillä tasolla. Niinpä käynnissä on Arcelor-konsernin tapauksessa eräänlainen pingpongpeli: suljetaan yksi tehdas täällä, ostetaan toinen tuolta, kyseisen yrityksen tapauksessa Puolasta. Kaikki tuntevat kilpailevansa kaikkien muiden kanssa, ja tätä haluaisin korostaa. Miten voitte olettaa, että kansalaiset luottavat Eurooppaan tai haluavat enemmän Eurooppaa, jos tämä Eurooppa näyttäytyy heille ennen kaikkea kilpailukenttänä, jossa ajoittain korruptoituneet osakkeenomistajat laativat säännöt? Pitäisikö meidän puhua Glencorista, korruptoituneesta osakkeenomistajasta, sillä jotkut tässä parlamentissa eivät pidä nimien mainitsemisesta? Voimmeko antaa teollisuuden ja talouden kehittämisstrategiat sekä tuhansia työpaikkoja sellaisen korruptoituneen osakkeenomistajan käsiin, joka on kykeneväinen upottamaan Prestigen, ostamaan tuottoisia jalokiviä Metaleurop-konsernin sisällä ja jättämään jälkeensä alueen, joka on sietämättömän saastunut? Mielestäni on puhuttava myös teollisuusalueiden hirvittävästä saastumisesta ja työntekijöiden, heidän lastensa ja perheidensä terveydelle aiheutuvista vakavista uhkista. 
Kuka on vastuussa? Kenen kuuluu maksaa? Ovatko yritykset riistäjiä, jotka ottavat hyödyn itselleen osakkeenomistajien määräysvallan alla ja jättävät sitten kaiken vahingon julkisten viranomaisten korjattavaksi? Vai aikooko Eurooppa hankkia tarvittavat välineet tämän toiminnan sääntelemiseksi ja rajoitusten asettamiseksi? On tehtävissä joitakin hyvin yksinkertaisia asioita. On välttämätöntä lisätä työntekijöiden valtaa Euroopan tasolla. Työntekijöiden on voitava keskustella, osallistua yritysstrategioihin, koordinoida toimintaansa ja puolustaa asiaansa yhdessä. 
Kaikki täällä ovat arvostelleet komission julkilausumaa kunnianhimon puutteesta. On totta, että siitä puuttuu kunnianhimoa, en aio väittää muuta. Hyvät parlamentin jäsenet, meidän on kuitenkin syytä ymmärtää, että vaikka komissio voi sanoa ei fuusiolle vedoten monopolitilanteeseen ja siihen, ettei kilpailuoikeutta noudateta, se ei voi sanoa ei uudelleenjärjestelylle, jossa ei noudateta työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan koskevaa lakia. Haluaisin pyytää, että tämä otettaisiin huomioon valmistelukunnassa käytävässä keskustelussa sosiaalisesta Euroopasta. Eräässä lehtiotsikossa todettiin hiljattain: "Valmistelukunta on jättämässä huomiotta sosiaalisen Euroopan. " Ajatellaanpa tätä. Haluammeko, että kansalaiset menettävät kaiken toivonsa Eurooppaan? Haluan, että komissio pystyy sanomaan ei uudelleenjärjestelyille, joissa rikotaan Euroopan lainsäädäntöä. Komissio itse ei kuitenkaan vastustanut tätä, vaan unionin jäsenvaltiot päättivät neuvostossa säilyttää lailliset ja hallinnolliset keinot tämän mahdollisuuden sallimiseksi. Miten oletatte tämän toimivan? Haluan, että komissiolla on toimivaltuudet sanoa ei uudelleenjärjestelyille, joissa loukataan työntekijöiden oikeuksia tai joissa ei oteta huomioon ympäristöä ja teollisuusalueiden kunnostamista. Minun mielestäni tämä kuuluu valmistelukunnalle. 
Hyvät jäsenet, kehotan teitä painostamaan kaikkia ryhmienne jäseniä, jotka ovat mukana valmistelukunnassa, kaikkia joihin olette yhteydessä, jotta he edistäisivät sosiaalista Eurooppaa. Muuten tämä Eurooppa on masentava, ja uskokaa minua, ihmiset eivät tue sitä, kun heidän mielipidettään kysytään kansanäänestyksessä.

Grosch (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, terästeollisuuden kriisi ja erityisesti Arcelorin viimeaikaiset päätökset eivät ole Belgian alueellinen ongelma vaan eurooppalainen ongelma. Ei tarvitse asua sulaton vieressä ymmärtääkseen, millainen inhimillinen vaikutus tehdyillä päätöksillä ja niiden tekotavalla on tai tiedostaakseen niiden taloudellista vaikutusta, joka ulottuu kauas Liègen alueen ulkopuolelle ja jopa rajojen yli. 
Tämä ei kuitenkaan ole ainoa seikka, joka osoittaa, että nyt käsiteltävä kysymys ei ole ainoastaan alueellinen vaan myös eurooppalainen. Ongelma ei koske ainoastaan terästeollisuutta. Se on osa liiketaloudellista ajattelutapaa, jonka mukaan taloudellinen kannattavuus on tärkeämpää kuin läheisyyden aito korostaminen ja varsinkin niiden sitoumusten kunnioittaminen, joita on tehty Euroopan alueiden kestävän kehityksen puolesta. Näin ollen, jos vastaamme tähän kehitykseen varsin ponnettomin lausahduksin, vahvistamme kyvyttömyytemme varmistaa, että keskeistä sosiaalilainsäädäntöä noudatetaan, ja valvoa julkisten varojen käyttöä tai edes estää niiden käytön siihen, että halpoja työpaikkoja luodaan laadukkaiden ja luonnollisesti kalliimpien työpaikkojen kustannuksella. 
Tällä hetkellä voimme panna täytäntöön oikeuden valvoa julkisten varojen käyttöä sen sijaan, että teemme lupauksia ja annamme julkilausumia. Tällä hetkellä mielestäni vaikuttaa kuitenkin siltä, että resurssit ovat riittämättömät. Tämä herättää kysymyksen siitä, mitkä ovat tavoitteemme huomisen Euroopan suhteen? Laajentumisen lähestyessä on erittäin tärkeää määritellä sosiaaliset säännöt, joita markkinat eivät ikinä määrittelisi itselleen, mikäli halutaan estää epäoikeudenmukainen ja tuhoisa kilpailu Euroopan alueiden välillä. Emme saa unohtaa, että taloudelliset säännöt, joiden nojalla parhaillaan ammennetaan tyhjiin joitakin Euroopan alueita toisten hyväksi, saattavat tulevaisuudessa olla ammentamassa tyhjiin koko Eurooppaa maailman muiden alueiden hyväksi. 
Tämä keskustelu koskee toki sosiaalista tulevaisuutta, mutta myös Euroopan talouden tulevaisuutta. Tämän vuoksi kansallisten hallitusten ja parlamenttien, mutta myös komission, on luotava kiireesti tehokkaita välineitä, joiden avulla hallitaan sekä taloudellista että sosiaalista Eurooppaa. Kun lainsäädäntöoikeutta pannaan täytäntöön niin, että tarkoituksena on hallita paremmin tulevaisuutta, ei ole kyse pystymisestä vaan poliittisesta tahdosta. Aivan ensimmäiseksi on päästävä eroon liberalisointiin liittyvästä kohtalonuskosta sekä joidenkin alueiden ja maiden itsekkyydestä ja annettava unionin hoidettavaksi sen tasolla parhaiten hoidettavat asiat, jotta saadaan varmistettua vahva talous mutta myös korkeatasoinen työllisyys, joka on sen sosiaalisen mallin arvoinen, josta aina puhutaan.

De Keyser (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tässä parlamentissa vallitsee kaikkien puolueryhmien yksimielisyys, eikä tällä kertaa kyseessä ole heikko yksimielisyys, vaan aidosti voimakas viesti komissiolle. Terästeollisuutta koskeva päätöslauselma hyväksytään kohta. Kannatamme sitä täysin. 
Tämän sanottuani saanen poiketa hieman päätöslauselmasta ja ilmaista suuttumukseni, sillä olen liègeläinen sosiaalidemokraatti ja asun sen tuotantolaitoksen vieressä, joka kärsi ensimmäisenä Arcelorin uudelleenjärjestelystä. Kuten olemme todenneet, kärsimme nyt kaikki siitä, ettei meillä ole lainsäädäntökehystä, joka antaisi mahdollisuuden vastustaa monikansallisten yritysten ääriliberalistisia toimia Euroopan tasolla. Tiedän, että tämä lause saattaa olla jonkun mielestä huvittava, mutta minä seison sen takana. Emme voi enää suvaita pelkästään taloudellisiin näkökohtiin perustuvia päätöksiä, joilla jokin alue voidaan pyyhkiä yhdellä vedolla maailmankartalta ottamatta huomioon siellä asuvia perheitä, alueen rakentaneita työntekijöitä ja siellä aikuisiksi kasvavia lapsia. Nyt on vuorossa Liège, seuraavaksi kenties Firenze, Bremen, EKO Stahl; terästeollisuuden jälkeen voi olla korkean teknologian vuoro. Tällä mielivaltaisella kehityksellä ei ole loppua. 
Arvoisa komission jäsen, esititte Arcelorin Euroopan hyvänä oppilaana. Mielestäni tämä kansainvälinen teräsyritys on toiminut kauhistuttavalla tavalla, joka on sekä inhottava että naurettava. Sille ei riittänyt Cockerillille tehtyjen, teknologisen innovaation kehittämistä, työvälineiden uusimista ja työllisyyden edistämistä koskevien sitoumusten rikkominen, vaan se myös uhkailee. Arcelorin johtajat ovat ilmoittaneet, että järkeistämisen on jatkuttava tai muuten toiminta saatetaan lopettaa aikaisemmin tai jopa välittömästi. Yhtäkkiä johtajat puhuvat 1800-luvun kapitalististen järjestelmien työsulusta. Lisäksi samaan aikaan kuin Arcelor-konserni on ilmoittanut Euroopan kuumavalssauslinjojen lakkauttamisesta, se pyrkii ostamaan puolalaisia yrityksiä ja ennen kaikkea sijoittaa huomattavasti Brasilian mantereella oleviin kuumavalssauslaitoksiin. Arvoisa komission jäsen, tämä on inhottavaa.
Naurettavaa on se, että Internet-sivuillaan Arcelor kuvaa itseään yritykseksi - ja lainaan nyt aivan vakavasti - "joka on sosiaalisesti tiedostava ja tietoinen roolistaan yhteisössä sekä tukee ja rahoittaa tiedettä, lääketiedettä, urheilua ja taidetta". Valitettavasti emme tänään puhuu sponsoroinnista, taiteesta tai urheilusta, vaan tietyn alueen tulevaisuudesta. Tältä osin Arcelor pyrkii rauhoittelemaan ihmisiä. Se on luvannut laatia sosiaalisuunnitelman ja varhaiseläkkeet. Ketä se oikein yrittää hämätä? Niiden 1 700 työntekijän lisäksi, joita tämä asia koskee suoraan ja jotka näin ollen hyötyvät sosiaalisuunnitelmasta, mitä tapahtuu lopuille 5 000:lle tai 7 000:lle aliurakoitsijalle ja tavarantoimittajalle, jotka jäävät ilman töitä?
Arvoisa komission jäsen, lopuksi pyydän teitä antamaan meille keinot tukea johdonmukaista ja eheää eurooppalaista toimintamallia, johon talous epäilemättä antaa leimansa mutta joka on myös sosiaalisesti vakuuttavaa. Pyydän neuvostoa ja komissiota valmistelemaan lopultakin sääntelykehyksen, jonka avulla voimme estää kaikkivoipia taloudellisia näkökohtia murskaamasta liittoa Euroopan ja sen kansalaisten välillä. Tämä liitto on nimittäin helposti särkyvä, ja mitä järkeä on siinä, että Eurooppa on talouden jättiläinen, jos se tekee niin kuin tarinan hirviö ja syö omat lapsensa?
Puhemies.
Puheenvuoro on Jäsen Boogerd-Quaakilla, ja haluaisin toivottaa hänet takaisin tähän parlamenttiin.

Boogerd-Quaak (ELDR).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, voi vaikuttaa hieman oudolta, että joku, joka ei asu asianomaisella alueella, on kiinnostunut tästä ongelmasta. ELDR-ryhmässä olemme kuitenkin keskustelleet laajalti tämän teollisuudenalan kilpailuedellytyksistä ja erityisesti tasapuolisista toimintaedellytyksistä, joita tällä toimialalla pitäisi olla. Tämän vuoksi olin hieman pettynyt siihen, mitä Euroopan unioni voi mielestänne tehdä. Meidän on loppujen lopuksi ymmärrettävä, ettei Euroopassa ole suinkaan aina ollut tasapuolisia toimintaedellytyksiä, päinvastoin, eikä niitä paikoin ole vieläkään. Erityisesti Maailman kauppajärjestö ja OECD tarjoavat edelleen hienoja mahdollisuuksia. 
Oli kyse sitten tästä vaikeuksissa olevasta teollisuudenalasta tai jostakin muusta alueesta, alueen asukkaiden kannalta on erittäin tärkeää, että innovaatiota ja tutkimusta edistetään kunnolla. Euroopalla on varoja, joita voidaan käyttää. Ei ole kyse siitä, etteikö komissio voisi tehdä yhtään mitään. Haluaisin muistuttaa, että silloin, kun Euroopan unioni tajusi jääneensä jälkeen tietoyhteiskunnan kehityksestä, edeltäjänne Bangemann perusti toimintaohjelman, jolla tuettiin unionin jäsenvaltioita kuromaan ero umpeen. Ottaen huomioon unionin tulevan laajentumisen Itä-Eurooppaan, emme saa tälläkään alalla viestittää, että yritysten on siirryttävä muualle, vaan meidän on yritettävä pitää innovaatio hallussamme. Tämä tarkoittaa sitä, että tutkimusvaroilla voi todellakin olla hyvin tärkeä tehtävä ja Euroopan komissio voi myös toimia kannustajana. 
Lopuksi haluaisin kiinnittää huomionne Euroopan sosiaalirahastoihin. Minusta vaikuttaa johdonmukaiselta, että siellä, missä noudatetaan hyvää sosiaalista peruskirjaa ja yritykset toteuttavat itse aktiivisesti toimia, Euroopan sosiaalirahaston olisi annettava lisäpanos, jotta irtisanomisten ollessa todellakin väistämättömiä ihmisille tarjotaan mahdollisuuksia uudelleenkoulutuksen kautta, eikä heitä jätetä oman onnensa nojaan. Tulevaisuudessa meidän on vastattava kysymykseen siitä, voimmeko toimia yhdessä ja antaa Euroopalle toisenlaiset kasvot kuin Yhdysvallat välittää tällä hetkellä maailmalle. Kannatan voimakkaasti liberaalia Eurooppaa, mutta se on oltava sosiaalinen liberaali Eurooppa. Olen myös sitä mieltä, että puheenvuorossanne viitataan liian vähän aloitteisiin, joita voitaisiin tehdä sekä Euroopassa että jäsenvaltioissa.

Laguiller (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Arcelorin suunnittelemat tehtaiden sulkemiset ovat pöyristyttäviä. Maailman terästeollisuuden voimakkain konserni, joka kylpee saamissaan voitoissa, ilmoittaa kylmästi aikovansa sulkea yhteensä kuusi sulattoa Belgiassa, Saksassa ja Ranskassa ja irtisanoa tuhansia työntekijöitä, tuomita heidän perheensä köyhyyteen ja tuhota kokonaisia alueita. 
Se, että tällainen päätös tehtiin johtokunnassa salaa ja muutaman rahoittajan vaatimusten mukaisesti, osoittaa, missä määrin teidän puolustamanne järjestelmä merkitsee rahan diktatuuria. Se, että tällaista voi ylipäänsä tapahtua ilman, että poliittiset vallanpitäjät reagoivat millään muulla tavalla kuin tekopyhin valituksin, osoittaa, miten vähän työntekijät voivat luottaa siihen, että viranomaiset puolustavat heitä.
Meille sanotaan, että teollisuuden säännölliset uudelleenjärjestelyt ovat väistämättömiä, mutta miksi niistä joutuvat aina kärsimään työläiset eivätkä koskaan osakkeenomistajat tai yritysjohtajat? 
Tiedän, ettei ongelma koske ainoastaan terästeollisuutta. Tällä hetkellä Ranskassa Air Lib -niminen lentoyhtiö aikoo myös lopettaa toimintansa ja irtisanoa 3 200 henkilöä. Air Lib ei ole teräsyritys, mutta sen taustalla vaikutti kaksi vuotta sitten sama rahoituskonserni, Marine Wendel, joka rikastuminen perustui monen sukupolven terästyöntekijöiden hiellä ja tuskalla, ellei jopa sydänverellä tekemään työhön. Konsernin osakkeenomistajat ja heidän kärkihahmonsa, Ranskan työnantajien liiton MEDEFin Ernest Antoine Sellière, vetivät pois pääomansa ja ovat näin ollen vastuussa Air Libin kaatumisesta.
Tämän vuoksi sanon sekä terästeollisuuden että lentoliikenteen alan työntekijöille ja niille, jotka joutuvat joukkoirtisanomisten kohteeksi kaikkialla Euroopassa, että meidän on työskenneltävä luodaksemme vallan tasapaino, jonka avulla työntekijät voivat kieltää joukkoirtisanomiset pakkolunastuksen uhalla. Meidän on maksettava yrityksen voitoista tai tarpeen mukaan omistajien ja osakkeenomistajien yksityisestä omaisuudesta palkkarahat kaikille työntekijöille, joihin uudelleenjärjestely kohdistuu.

Zrihen (PSE).
Arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minustakin komission jäsenen vastaus oli huolestuttava. Minusta tuntui siltä, kuin olisin katsonut luetteloa ensiapupakkauksen sisällöstä silloin, kun onnettomuus on jo tapahtunut, ja tietenkin me uskomme, että onnettomuus on väistämätön. Emme kuitenkaan saa panna päätämme pensaaseen, sillä tässä meillä on loistava esimerkki sääntelemättömästä maailmanlaajuistumisesta. 
Maaliskuussa 2002 - eli melkein tasan vuosi sitten, joten kohta on vuosipäivä - Yhdysvaltojen terästeollisuuden protektionistisia toimia perusteltiin sillä, että Yhdysvallat halusi suojella kansallista terästeollisuuttaan väitetyltä halpojen tuotteiden tulvalta. Eurooppa päätti komission jäsenen Lamyn ja komission johdolla puolustautua. Komission jäsen Lamy kertoi meille tässä parlamentissa, että Euroopan unioni aikoi puolustaa teollisuudenalojaan ja työpaikkojaan toteuttamalla kaikki mahdolliset keinot. Komission jäsen Lamy vaati myös, että nämä puolustuskeinot olisi toteutettava tiukasti unionin lähinnä Maailman kauppajärjestössä tekemien kansainvälisten sitoumusten puitteissa. Samassa puheenvuorossa komission jäsen Lamy kuvasi terästeollisuuttamme uudelleenjärjestelyn läpikäyneeksi, tuottavaksi, vahvaksi ja kilpailukykyiseksi ja myönsi lisäksi, että hänestä olimme maksaneet äärimmäisen korkean sosiaalisen ja taloudellisen hinnan vuosien 1980 ja 1990 välillä, mutta että voisimme nyt olla ylpeitä yleisesti ottaen myönteisestä tuloksesta ja erityisesti siitä, ettei meidän enää tarvinnut pelätä tulevaisuuden puolesta. Samoihin aikoihin hän vieraili Sidmar de Gandin tehtaassa, Arcelor-konserniin kuuluvassa tuotantoyksikössä. Sama yritys on nyt potkimassa ulos tuhansia työntekijöitään ja syöksemässä koko alueen epätoivoon. 
Ei selvästi tullut kysymykseenkään, että Euroopasta voisi tulla eräänlainen villi länsi, missä kaikki voivat tehdä mitä haluavat ja vahvin voittaa väistämättä heikommat. Komissio myönsi, että oikeudellisten sääntöjen puuttuessa näyttämö oli avoinna ainoastaan valtataisteluille, ja tämän vuoksi me reagoimme noudattamalla sääntöjä ja lakia. Edessämme on nyt järjestymätön maailmankaupan järjestelmä, jossa Arcelor ei odottanut markkinoiden sääntelyä, koska kyse on juuri tästä. Yhdysvaltojen protektionismi vaikuttaa meihin kaikkiin, mikä sai Arcelorin turvautumaan markkinoiden sääntelyyn, toisin sanoen rauhoittaakseen omien perustelujensa mukaan osakkeenomistajia, jotka janosivat suuria voittomarginaaleja. 
Euroopan unionista on näin ollen tulossa todellinen villi länsi sosiaalikysymysten osalta. Päivittäin monikansalliset yritykset - enkä nyt mainitse niitä suuria yrityksiä, jotka pitävät työntekijöitä ja pieniä yrityksiä kertakäyttönenäliinoina, jotka voi heittää pois käytön jälkeen - päättävät irtisanoa työntekijöitä ja sulkea tehtaita voidakseen avata niitä muualla. Ne pakottavat kansalliset sosiaaliturvajärjestelmät kilpailemaan keskenään ja ajavat valtioita rajoittamaan työntekijöiden oikeuksia. Lisäksi nämä yritykset saavat tukipalkkioita ja toisinaan jopa etuisuuksia. Ne eivät noudata sitoumuksiaan ja hyödyntävät jokaista mahdollista porsaanreikää, jopa laajentumisjärjestelmään edelleen sisältyviä puutteita. Euroopan unionilla on selvästi riittämätön valikoima sosiaalipolitiikan lainsäädäntövälineitä, ja jotkut eurooppalaiset poliitikot erityisesti valmistelukunnassa ovat edelleen sitä mieltä, ettei Euroopan unioni saa sekaantua sosiaalipolitiikan kysymyksiin. 
Tänään Arcelor, eilen Renault Vilvoorde; nämä esimerkit ovat saaneet meidät taistelemaan ja sanomaan tänään tässä parlamentissa, että Euroopan on oltava sosiaalinen Eurooppa tai ei minkäänlainen Eurooppa. Missään tapauksessa ei voida jatkaa työntekijöiden oikeuksien polkemista samalla tavoin kuin nyt. On tärkeää varmistaa, että yritykset täyttävät täysin vapaaehtoisesti sosiaaliset velvollisuutensa. Tätä varten tarvitaan lukuisia sitoumuksia. Eurooppa osaa mitä parhaiten muistuttaa kunnianhimoisen teollisuuspolitiikan säännöistä: mitä on tehtävä kilpailukyvyn säilyttämiseksi perinteisillä tuotantoaloilla kuten terästeollisuuden, tietoliikenteen, kaasun ja sähkön alalla? Tällainen Eurooppa voisikin täysin ongelmitta seurata hiljaa sivusta uudelleenjärjestelyjä ja tehtaiden sulkemisia, kun me valitut parlamentin jäsenet, työntekijöiden ja kansan edustajat, hyväksyisimme sen kädet puuskassa, avaisimme ensiapupakkauksen ja ihmettelisimme, miten Punainen Risti kutsutaan paikalle! 
Terästeollisuuden tilanne olisi voitu ennakoida. Komissio tuntuu ymmärtävän sen ensi kertaa, ihme kyllä. Arvoisa puhemies, haluan todeta yhteenvetona, että jos Euroopan yhdentymisprosessi luotiin EHTY:ssä, jonka tehtävät on jo mainittu, jos emme halua kertoa kansalaisille jälleen kerran, että tämä Eurooppa ei ole heitä varten vaan se on rahan Eurooppa, meidän olisi mielestäni kehitettävä erityinen terästeollisuuden ongelmaan soveltuva toimintamalli.

Byrne
Arvoisa puhemies, olen kuunnellut hyvin huolellisesti ja tarkkaavaisesti sekä kiinnostuneena tätä tärkeää keskustelua. En voi olla kuin liikuttunut siitä lujuudesta ja kiihkosta, jolla parlamentin jäsenet ovat ilmaisseet kantansa tästä valitettavasta asiasta. Keskustelun aikana esitettiin monia mielenkiintoisia ajatuksia, ja komissio tarkastelee niitä kaikkia erittäin huolellisesti. 
Käsittelin useimpia mainituista kysymyksistä avauspuheenvuorossani, enkä aio tässä puuttua niihin yksityiskohtaisesti. Korostan toistamiseen perusperiaatetta, jonka mukaan yritysten uudelleenjärjestelyjä koskevat päätökset ovat johdon etuoikeus mutta myös sen velvollisuus. 
Euroopassa vaikuttaa olevan laaja yksimielisyys siitä, miten puuttua kriiseihin, jotka ovat seurausta yritysten tarpeesta mukautua, teollisuuden muutoksista ja yritysten rakenneuudistuksista. Haluan painottaa jälleen, että tehokas, oikea-aikainen ja kattava työntekijöiden edustajille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa on tärkeää. 
Olette kuitenkin ilmaisseet erilaisia huolenaiheita, ja haluaisin kertoa teille komission alustavan näkemyksen niistä. Sitä ennen haluaisin ottaa esiin muutamia kohtia. Puheenvuoroissa mainittiin esimerkiksi Euroopan hiili- ja teräsyhteisö, ja minulta kysyttiin, voidaanko 3 ja 5 artiklaa soveltaa näissä olosuhteissa. Ilmeisesti 3 ja 5 artikla eivät enää päde, koska EHTY ei ole enää toiminnassa. Valtiontuet eivät myöskään ole mahdollisia. Tiedämme kaikki sen. EU:lla ei ole toimivaltaa käsitellä monia niistä asioista, joita arvoisat parlamentin jäsenet ovat tuoneet esiin tämän iltapäivän keskustelussa. 
Voin ainoastaan lainata jäsen Zriheniä, joka totesi puheenvuorossaan hetki sitten, että lainsäädäntövälineiden valikoima on riittämätön. Näin todellakin on. Monissa tapauksissa mainitsemienne kysymysten osalta ei ole paljonkaan tehtävissä juuri siitä syystä kuin jäsen Zrihen sanoi. 
Käsittelen nyt joitakin mainitsemianne kysymyksiä. Ensinnäkin komissio noudattaa Yhdysvaltojen ja EU:n välisessä terästeollisuuden kauppakiistassa erittäin aktiivista linjaa suhteessa Yhdysvaltojen toteuttamiin yksipuolisiin toimiin terästeollisuutensa suojelemiseksi. Näihin puolustuskeinoihin kuuluvat konfliktin ratkaisemiseen tähtäävien tiiviiden kahdenvälisten yhteyksien lisäksi vastatoimet ja WTO:n riitojenratkaisumenettelyn käyttäminen. Kollegani, komission jäsen Lamy, ajaa tarmokkaasti tätä asiaa. 
Toinen keskustelussa esiin tullut kysymys koskee laajentumista. Terästeollisuudelle ja monille muille teollisuudenaloille laajentuminen tarjoaa ennen kaikkea mahdollisuuden kehittää liiketoimintaa omien ja työntekijöiden etujen mukaan. Uusissa jäsenvaltioissa on ilmennyt normien noudattamiseen liittyviä ongelmia erityisesti sosiaaliasioiden ja ympäristön alalla. Niihin on kuitenkin vastattu antamalla uusille jäsenvaltioille teknistä apua, jotta edistetään niiden teollisuudenalojen mukautumista, sekä vakuuttamalla, että uusien jäsenvaltioiden on noudatettava asianomaista yhteisön lainsäädäntöä liittymispäivästä lähtien. 
Monet jäsenet viittasivat muun muassa sosiaalirahastoihin ja siihen, että varsinkin yhteisön varoja ja erityisesti Euroopan sosiaalirahastoa voitaisiin käyttää vapaasti uudelleenjärjestelyn kohteeksi joutuneiden työntekijöiden kouluttamiseen ja ammatilliseen uudelleensuuntaamiseen.
Haluaisin esittää tästä kysymyksestä muutamia huomioita. EHTY:n perustamissopimuksen umpeutumisen jälkeen ainoa mahdollisuus on ollut turvautua Euroopan sosiaalirahastoon ja rakennerahastojen tukitoimiin. Pitkän aikavälin päätavoitteena on oltava paikallisten teollisuustoimintojen uudelleenjärjestely. Tällä on paljon suuremmat vaikutukset alueisiin kuin työntekijöille annettavalla suoralla sosiaalituella, vaikka joitakin siirtymävaiheen toimia voidaankin harkita. On muistettava, että vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja uudelleenjärjestelyn toteuttamiseksi annettavat tuet, kuten investointituki, ovat edelleen periaatteessa kiellettyjä esimerkiksi rauta- ja terästeollisuudessa. Samat säännöt koskevat unioniin liittyviä valtioita ja uusia tukia. 
Puheenvuoroissa viitattiin myös siihen, että valtiontuen ehdoksi asetettaisiin työpaikkojen säilyminen. Yleisesti ottaen yrityksille annettavaa valtiotukea koskevat jo tämänkaltaiset ehdot. Monissa nykyisissä välineissä valtiontuen saamisen ehtona on nimenomaan velvollisuus työllistää ihmisiä vähimmäisajan verran. Alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa tehdään selväksi, että työpaikkojen luomiseen myönnettävän tuen ehtona on oltava luotujen työpaikkojen säilyminen vähintään viiden vuoden ajan. Samaan tapaan komission asetuksessa työllisyystuesta säädetään, että kyseistä tukea voidaan myöntää vain, jos työpaikat säilytetään vähintään kolmen vuoden ajan tai pk-yritysten tapauksessa kahden vuoden ajan. Työntekijöille olisi annettava mahdollisuus yhtämittaiseen työjaksoon silloin, kun on kyse epäedullisessa asemassa olevien tai alentuneesti työkykyisten työntekijöiden palkkaamiseen myönnetystä tuesta.
Rakennerahastoista annetut asetukset eivät sisällä samanlaisia ehtoja, mutta siltä osin kuin rakennerahastoista osarahoitetaan valtiontukiohjelmia, on selvää, että työntekijöiden työllistämistä vähimmäisajaksi koskevia asiaankuuluvia velvollisuuksia on noudatettava. 
Puheenvuoroissa viitattiin myös asiaan liittyvän yrityksen väitettyihin pyrkimyksiin tehdä yritysostoja Puolasta. Mikäli Arcelor ostaa joitakin tehtaita Puolasta tai muista unionin ulkopuolisista maista, komissio tekee asiasta selvityksen yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 nojalla. Komissio korostaa, että sallittuja ovat ainoastaan yhtenäismarkkinoiden kanssa yhteensopivat yrityskeskittymät. Arvioinnissaan komissio tekee johtopäätöksiä ainoastaan kilpailunäkökohdista eikä puutu yksityisyrityksen teollisuuspolitiikkaan. Totean myös, ettei komissiolla ole mitään tietoja siitä, että kyseisen yrityksen ostosuunnitelmat olisivat toteutuneet. 
Lopuksi toteaisin, että teollisuuden muutoksilla on taloudellisia seurauksia ja että ne vaikuttavat työllisyyteen sekä sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Muutoksiin liittyy kuitenkin myös mahdollisuuksia silloin, kun niitä ennakoidaan, valmistellaan ja hallitaan. Vuoropuhelu, avoimuus, työntekijöiden asianmukainen osallistuminen, ennakointi, riskien ennaltaehkäisy ja työllistettävyyden kehittäminen ovat avaintekijöitä Euroopan tavassa vastata tähän kehitykseen. Tehkäämme parhaamme sellaisten lainsäädännöllisten tai muiden välineiden luomiseksi, joilla edistetään näitä periaatteita.

Puhemies.
 Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelun päätteeksi ilmoitan, että olen vastaanottanut neljä päätöslauselmaesitystä

Puhemies.
 Esityslistalla on seuraavana keskustelut ihmisoikeuksista sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden loukkauksia koskevista tapauksista.
Jäsen Ribeiro e Castro käyttää työjärjestyspuheenvuoron.

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, haluan esittää pyynnön kollegani António Mussan puolesta. Hän on suhteista Kazakstaniin ja alueen muihin maihin vastaavan parlamentin valtuuskunnan tilapäinen puheenjohtaja, ja hän pyytää, että tätä esitystä koskeva äänestys siirretään pidettäväksi myöhemmin. Valtuuskunta oli yllättynyt siitä, ettei esitystä jätetty sen käsiteltäväksi. Tilanne alueella on nähtävästi melko kireä. Valtuuskunta on seurannut tarkasti tilanteen kehittymistä, ja sen jäsenet ja erityisesti sen puheenjohtaja olisi halunnut tutustua esitykseen.
Olen pahoillani, arvoisa puhemies, minun olisi pitänyt tutustua työjärjestykseen; tarkistukset on tehty, enkä ole aivan varma siitä, millaista menettelytapaa tässä asiassa olisi pitänyt noudattaa, mutta toimitan parlamentin valtuuskunnan puheenjohtajana toimivan kollegani pyynnön ja jätän päätöksen puhemiehistön ja parlamentin tehtäväksi.

Puhemies.
 Jäsen Ribeiro e Castro, ymmärrän täysin valtuuskuntanne puheenjohtajan esittämän pyynnön. Minun on varmistettava, että noudatamme työjärjestystä, jonka 146 artiklassa määrätään, että aikomuksesta jättää keskustelun lykkäämistä koskeva esitys on ilmoitettava puhemiehelle vähintään kaksikymmentäneljä tuntia etukäteen, ja puhemies ilmoittaa siitä välittömästi parlamentille.
Koska tätä pyyntöä ei esitetty meille säädetyn määräajan kuluessa, äänestys toimitetaan välittömästi keskustelun jälkeen parlamentin työjärjestyksen mukaisesti. Voitte uskoa, että ymmärrän kyllä pyyntönne, mutta minun on noudatettava parlamentin sääntöjä.

Puhemies.
 Esityslistalla on seuraavana keskustelu seuraavista kuudesta ihmisoikeuksia Kazakstanissa ja Keski-Aasiassa koskevasta päätöslauselmaesityksestä:
B5-0135/2003 Van den Berg ja muut PSE-ryhmän puolesta: Kazakstan, 
B5-0136/2003 Morgantini ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta: ihmisoikeusrikkomukset Kazakstanissa ja Keski-Aasiassa,
B5-0143/2003 Maat ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta: ihmisoikeudet Kazakstanissa ja Keski-Aasiassa, 
B5-0144/2003 Staes ja Isler Béguin Verts/ALE-ryhmän puolesta: Kazakstanin tilanne,
B5-0147/2003 Di Pietro ELDR-ryhmän puolesta: Kazakstanin tilanne,
B5-0152/2003 Belder EDD-ryhmän puolesta: Kazakstanin tilanne.

Bordes (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, sekä Kazakstanissa että Tad?ikistanissa on autoritaarinen tai diktatuurinen järjestelmä, jossa perusoikeuksia poljetaan, poliittista toimintaa rajoitetaan ja jossa tapahtuu vieläkin kidutusta. Tuemme luonnollisesti vetoomuksia demokraattisten oikeuksien ja vapauksien kunnioittamisen puolesta näissä kahdessa maassa ja tuomitsemme Tad?ikistanissa yhä tapahtuvat teloitukset. On kuitenkin syytä korostaa, että se, ettei Kazakstanin hallitus kunnioita ihmisoikeuksia, minkä Euroopan parlamentti pian tuomitsee, ei lainkaan häiritse suuria öljy-yhtiöitä. Nämä yhtiöt sijoittavat miljardeja dollareja - 13 miljardia dollaria eli enemmän kuin Venäjälle - päästäkseen hyödyntämään Kazakstanin huomattavia energiavaroja. Ihmisoikeuksien polkeminen ei myöskään häiritse rakennusyhtiöitä, kuten Bouygues-yhtiötä, joka on tehnyt suuria voittoja maan uuden pääkaupungin Astanan rakennustöissä.
Tämä tarkoittaa sitä, että nämä yhtiöt, jotka kuuluvat niin kutsutun länsimaisen kapitalismin tärkeimpiin pilareihin, ovat myös diktatuurien tukijoita Keski-Aasiassa, Lähi-idässä ja muuallakin.

Maat (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen jossain määrin pahoillani siitä, että keskustelemme jälleen Kazakstanista. Suruani lisää se, että Kazakstan on upea valtio, jossa asuu hienoja ihmisiä, ja että maalla voisi olla loistavat mahdollisuudet, kun otetaan huomioon maan talous ja se, että maahan luotu demokratia on ottamassa ensiaskeleitaan. Tästä syystä Euroopan unionin velvollisuus on Kazakstanin kanssa tehtävän yhteistyön puitteissa keskustella molempien osapuolten kannoista hyvinä ystävinä, ja juuri tämä aiheuttaa tällä hetkellä huolia. Olemme huolissamme demokratian kehityksestä ja lehdistön vapauden supistamisesta entisestään. Voin esimerkiksi mainita lehtimies Sergei Duvanovin, joka pidätettiin sen jälkeen, kun hän oli julkaissut joitakin kriittisiä artikkeleja. Häntä syytettiin myös seksuaalirikoksesta melko hatarin perustein, eikä hänelle myönnetty asianmukaista oikeudenkäyntiä. Pelottelusta on näin ollen paljon muitakin esimerkkejä.
Toinen merkittävä asia on se, että poliittisten puolueiden ja yhteiskunnallisten järjestöjen perustamisesta on Kazakstanissa tullut erittäin vaikeaa, sillä niiden perustamiselle on asetettu yhä tiukempia ja tiukempia vaatimuksia. Lisäksi maassa ollaan vähitellen menossa siihen suuntaan, että näiden järjestöjen annetaan toimia ainoastaan, jos ne voivat osoittaa, että niillä todella on kymmeniätuhansia jäseniä maan kaikilla alueilla. Tällä tavoin ei edistetä perustuslaillisen demokratian kehittämistä. Ottaen huomioon allekirjoittamamme yhteistyösopimukset me, eli Euroopan unioni, olemme osittain vastuussa suhteistamme Kazakstaniin. Erityisesti tämä seikka huolestuttaa meitä, mutta se antaa meille myös enemmän vastuuta sopimusten täytäntöönpanosta ja Kazakstanin kehityksen jatkumisesta. Tästä syystä pyydän komissiota ja neuvostoa nimenomaan kiinnittämään huomiota maan tilanteeseen näiden yhteistyösopimusten pohjalta sekä ottamaan yhteyttä Kazakstanin presidenttiin Nazarbayeviin ja maan hallitukseen, jotta komissio ja neuvosto voisivat Kazakstanin todellisina ystävinä löytää keinon kehittää demokratiaa ja kiinnittää enemmän huomiota ihmisoikeuksiin. Todelliset ystävät voivat kertoa toisilleen totuuden, ja meidän on voitava tehdä näin myös Kazakstanin kanssa. Toivon, että komissio ja neuvosto yrittävät allekirjoittamiemme sopimusten pohjalta todella toimia näin.

Isler Béguin (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, toisin kuin kollegamme Maat me olemme tyytyväisiä siihen, että tänään tällä päätöslauselmalla parlamentti uhraa ajatuksen Kazakstanille ja sitä myötä Keski-Aasialle.
Vaikka onkin totta, että Euroopan unioni kiinnittää joihinkin alueisiin enemmän huomiota kuin toisiin, tämä laaja ja herkkä Kiinan ja Venäjän välissä sijaitseva niemimaa, jossa on käynnissä siirtymävaihe, jää liian usein vaille huomiotamme ja vaatimuksiamme. Nämä valtiot ovat unionin kannalta liian kaukana ja tästä syystä liian kaukana valvottavaksi. Kazakstanista saadut viestit antavat kuitenkin pikemminkin kuvan neuvostotyylin paluusta kuin siirtymisestä kohti oikeusvaltion, demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamista. 
Miten muutoinkaan voisimme tulkita näitä lehtimiesten ja opposition pelotteluja ja vainoamisia? Mitä meille tulee historiasta mieleen näistä vilpillisistä ja mielivaltaisista oikeudenkäynneistä, joihin ovat viime aikoina joutuneet muun muassa Irina Petrushova, Mukhtar Abbyazov ja Galymzhan Zhakiyanov? Tarkoittaako tällaisten tapausten lisääntyminen viime aikoina sitä, että maa olisi pikemminkin palaamassa edellisen hallinnon kaltaiseen autoritaariseen järjestelmään ja ettei kyse ole demokratiaan siirtymiseen väistämättömästi kuuluvista ylä- ja alamäistä?
Yli vuosikymmen Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen tämänkaltaisia vastoinkäymisiä ja tekosyitä ei voida hyväksyä. Vaikka voimmekin suhtautua varauksella siihen, onko Euroopan unioni viime vuosina ollut riittävän tarkkaavainen näitä Keski-Aasian tasavaltoja kohtaan, unionin on nyt osoitettava todellista päättäväisyyttä, jotta sen periaatteita ja arvoja noudatettaisiin myös tällä alueella. Pian eräät entisen Neuvostoliiton tasavallat liittyvät Euroopan unioniin. Unioni on jo nyt merkittävä taloudellinen ja teollinen voima Euroopassa ja maailmalla. Sen on käytettävä tätä voimaa poliittisesti hyväkseen kaataakseen epädemokraattiset hallitukset näissä maissa, jotka niin kovasti haluavat yhteisön sijoituksia.
Meillä on ilman muuta keinomme painostaa Kazakstania ja Keski-Aasian maita, jotka näin globalisaation ja Euroopan unionin laajentumisen aikoina eivät enää ole eivätkä enää saakaan olla näköpiirimme ulkopuolella. Meillä on kyky - ja meidän on velvollisuus - saattaa Kazakstanin tämänhetkinen tilanne sellaiseksi, että maa noudattaa kansainvälisiä yleissopimuksia ja sopimuksia ja erityisesti Euroopan unionin ja Kazakstanin välistä kumppanuus- ja yhteistyösopimusta. 
Haluan täällä parlamentissa vedota kazakstanilaisen lehtimiehen Sergei Duvanovin puolesta kuten vetosimme myös valkovenäläisen professori Baudajevskin ja mauritanialaisen Chbih Ould Cheikh Malaininen puolesta. Haluan, että Euroopan unioni arvioi Kazakstanin poliittista kehitystä ja ihmisoikeuksien kehitystä.

Belder (EDD).
Arvoisa puhemies, päätöslauselmaesityksen johdanto-osan C perustelukappaleessa parlamentti kehottaa kiinnittämään huomiota myös Kazakstanin uskonnollisiin vähemmistöihin kohdistuvan uhkailun ja vainon lisääntymiseen. Tämän asian esiin ottaminen on täysin perusteltua, ja Stichting Friedensstimme Nederland pitääkin sitä valitettavana suuntauksena, joka on ilmennyt viimeisten 18 kuukauden aikana. Asioista perillä olevat kertovat hallituksen ja poliitikkojen tekemien hyökkäysten, joihin liittyy myös kristillisten jumalanpalvelusten häirintä, lisääntyneen, ja sanovat sen tuovan mieleen kommunistihallinnon kauden sorrot. 
Kahden rekisteröimättömän baptistiyhteisön kimppuun hyökättiin tämän kuun alussa. Lauantaina 1. helmikuuta poliisi teki väkivaltaisen rynnäkön rukoushuoneeseen Yevgenyevkassa Kazakstanin koillisosassa. Rynnäkön yhteydessä tuhottiin materiaalia, suoritettiin takavarikointeja ja jopa pastorin henkilökohtaisia tavaroita takavarikoitiin, vaikka Kazakstanin perustuslaissa ei kielletä rekisteröimättömiä uskonnollisia ryhmittymiä. Kaiken lisäksi kyseiselle uskonnolliselle yhteisölle määrättiin viime vuonna epämääräinen sakko.
Seuraavana päivänä eli sunnuntaina 2. helmikuuta kaksi poliisikonstaapelia ja kaksi humalaista "todistajaa" häiritsivät rekisteröimättömän baptistiyhteisön aamujumalanpalvelusta Leninogorskissa.
Pyydän komissiota ja neuvostoa saattamaan nämä väärinkäytökset Kazakstanin viranomaisten tietoon ja kehottamaan maan viranomaisia parantamaan maan kristillisen vähemmistön asemaa.

Ford (PSE).
Arvoisa puhemies, pyydän keskusteluun osallistuvilta kollegoilta anteeksi sitä, etten osannut ennakoida keskustelun siirtämistä myöhempään ajankohtaan. Odotin keskustelun alkavan klo 16.30.
Minulla oli tilaisuus vierailla lyhyesti Kazakstanissa ja Kirgisiassa Keski-Aasian maiden valtuuskunnan kanssa syys-lokakuun vaihteessa 2002. Minun on sanottava, että kaikki merkit viittaavat siihen, että Kazakstan on luisumassa kohti autoritaarista hallintoa. Lehdistön uhkailu ja vaino on lisääntynyt. Kolmen ja puolen vuoden vankeusrangaistukseen tuomitun Sergei Duvanovin tapaus on tunnettu ja täälläkin jo mainittu. Respublika weekly -lehden toimittajan Irina Petrushovan tuomitseminen puoleksitoista vuodeksi vankeuteen on toinen esimerkki. Vireillä on myös on monia muita rikosasioita.
Oppositiopuolueiden perustamista koskevan uuden lain mukaan puoleen rekisteröiminen edellyttää vähintään 50 000 kansalaisen allekirjoitusta. Monilla Euroopan unionissa edustettuina olevilla puolueilla ei ole näin laajaa tukijakuntaa. Lisäksi luonnollisesti myös opposition painostus on lisääntynyt.
Maalla on yhä lainsäädäntöön liittyviä ongelmia. Erityisen ongelmallista on se, että maassa tapahtuu yhä laittomuuksia, maassa harjoitetaan yhä laajalti kidutusta eikä maan rikoslainsäädännössä ole edelleenkään määritelty kidutusta. Haluamme, että Kazakstanin hallitus ja oppositio neuvottelevat asioista ja että maa noudattaa kansainvälistä lainsäädäntöä. Samalla kehotamme neuvostoa ja komissiota ottamaan nämä kysymykset päättäväisesti esiin seuraavassa neuvoston, komission ja Kazakstanin hallituksen välisessä kokouksessa.

Bowis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan vahvistaa, ettemme ole vaihtaneet tehtäviä parlamentin Keski-Aasian valtuuskunnassa. Olen yhä sen varapuheenjohtaja, Di Pietro puheenjohtaja ja Koukiadis niin ikään varapuheenjohtaja. Mussa edusti meitä ystävällisesti eilisessä kokouksessa. Suhtaudumme myönteisesti todelliseen vuoropuheluun, jota käymme Kazakstanin hallituksen, parlamentin, opposition ja laajan kansalaisyhteisön kanssa.
Kazakstan on tällä hetkellä muuttumassa neuvostotasavallasta itsenäiseksi ja demokraattiseksi valtioksi. Meidän tehtävämme on auttaa maata pysymään päättäväisesti tällä linjalla. Tunnemme sympatiaa Kazakstania kohtaan ja tuemme maata sen ryhtyessä käsittelemään sen edessä olevia monia ongelmia, joita ovat muutamia mainitakseni saasteet, kaskaat ja aids. Ymmärrämme, kuinka paljon Kazakstan on jo edistynyt demokratian ja ihmisoikeuksien alalla. Kazakstan ymmärtää tarpeemme tuoda julki huolemme, kun niitä ilmenee ja kun niitä meille esitetään. Tämän päätöslauselman käsittely on jo tuonut joitakin vastauksia. Oikeusasiamiesjärjestelmää esimerkiksi voitaisiin laajentaa. Ehkäpä Euroopan unioni voisi auttaa Kazakstania tässä asiassa. Kazakstan on joka tapauksessa ensimmäinen entisen Neuvostoliiton maa, jossa on oikeusasiamiesjärjestelmä.
Uskonnolliset vähemmistöt ovat olleet hallituksen sortotoimien kohteena, mutta olen iloinen kuultuani, että maan presidentti on puuttunut asiaan. Sergei Duvanovin oikeudenkäynti oli yleisöltä suljettu, mihin emme ole täysin tyytyväisiä. Yhdysvaltojen ja Alankomaiden suurlähetystö olivat edustettuina, mutta miksi Kazakstanin ihmisoikeusjärjestöt eivät olleet edustettuina? Oppositiopuolueiden neuvosto on perustettu, vaikka yksi suurimmista oppositiopuolueista ei olekaan siinä edustettuna. Meidän on saatava lisätietoja 19. tammikuuta säädetystä poliittisia puolueita koskevasta presidentin laista, jolla vaikeutetaan joidenkin oppositioliikkeiden mahdollisuuksia toimia maassa laillisesti. 
Kazakstan ei saa livetä linjastaan. Me tarkkailemme, kuuntelemme ja tuemme maata. Tässä päätöslauselmaesityksessämme esitetyt huolenaiheet on otettava käsiteltäviksi. Meidän on pyydettävä parlamentin Keski-Aasian valtuuskuntaa ottamaan tämän asian esityslistalle kumppanuus- ja yhteistyösopimusta koskevissa keskusteluissa, jotka piakkoin käymme Kazakstanin edustajien kanssa, sekä raportoimaan asiasta parlamentille.

Byrne
Arvoisa puhemies, viime vuosien aikana demokratia on useimmissa Keski-Aasian maissa on heikentynyt. Komissio ymmärtää kuitenkin, miksi parlamentti kiinnittää tässä keskustelussa huomiota nimenomaan Kazakstaniin.
Viimeisten kahden vuoden aikana, joiden aiemmin odotettiin olevan toiveikkaita alueen kannalta, on kuitenkin isketty voimakkaasti poliittista oppositiota ja kriittistä lehdistöä vastaan. Erityisen voimakkaasti on isketty niitä vastaan, jotka ovat rohjenneet arvostella maan korkeimmalla tasolla tapahtuvaa korruptiota, johon ovat sekaantuneet maan presidentti ja hänen perheensä. Komissio myöntää, että korruptiosta syytettyjen kahden DCK-oppositiopuolueen johtajan Mukhtar Ablyazovin ja Galymzhan Zhakianovin oikeudenkäynneissä täyttyvät kaikki poliittisen oikeudenkäynnin tunnusmerkit. Komissio on huolestuneena seurannut pelottelukampanjaa, jonka kohteeksi ovat joutuneet monet maan kriittisistä joukkotiedotusvälineistä. Pelottelu on käsittänyt toimitilojen tuhoamista palopommeilla, lähettimien tulittamista konekiväärein, päättömän koiran naulaamista toimitilojen oveen sekä fyysisiä hyökkäyksiä yksittäisiä lehtimiehiä kohtaan. Näihin rikoksiin syyllistyneitä ei ole kertaakaan pidätetty, ja monien tapausten käsittely on yksinkertaisesti lopetettu. Monia lehtiä vastaan on lisäksi käynnistetty oikeudenkäyntejä, niiden tiloissa on vieraillut lukematon määrä vero- ja turvallisuustarkastajia ja niille on määrätty suuria sakkoja. Monet tapaukset ovat johtaneet lehtien lopettamiseen.
Komissio on myös yhtä mieltä siitä, että raiskauksesta syytettyä Sergei Duvanovia vastaan äskettäin käydyssä oikeudenkäynnissä oli vakavia puutteita. Tästä syystä uskomme vahvasti, että oikeudenkäynti pitäisi käydä uusia.
Tätä taustaa vasten presidentti Nazarbaevin äskettäisiin lausuntoihin, joiden mukaan Kazakstan pyrkii löytämään oman tahtinsa demokratisoitumisessa - joka on tarkoitus saattaa päätökseen vuoteen 2030 mennessä - ja joiden mukaan länsimaisia vaatimuksia ei pitäisi automaattisesti soveltaa Kazakstaniin, on suhtauduttava varauksella. Presidentti Nazarbaevin Brysselin-vierailulla 29. marraskuuta 2002 komission puheenjohtaja Prodi korosti, että komissio on erittäin huolissaan Kazakhstanin demokratian viimeaikaisesta kehityksestä.
Toisaalta on myös tärkeää ottaa huomioon maassa tapahtunut myönteinen kehitys. Vankilat on siirretty sisäministeriön alaisuudesta oikeusministeriön alaisuuteen, ja toivomme, että myös tutkintavankeusjärjestelmää kehitetään lähitulevaisuudessa. Vankilaolojen inhimillistämistä koskeva laki on hyväksytty, ja näyttää siltä, että vankilauudistus aiotaan todella panna täytäntöön. Kazakstan on monien muiden Keski-Aasian maiden tavoin perustanut ihmisoikeusasiamiehen viran, mutta ihmisoikeusasiamiehen toimivaltuuksien ja toimintavalmiuksien vahvistamisessa on vielä paljon tekemistä. Kansalaisyhteiskunnan demokratisoitumisen ja kehittämisen jatkamista käsittelevä pysyvä neuvosto perustettiin presidentin asetuksella 29. joulukuuta 2002. Lisäksi on syytä toivoa, että pysyvän neuvoston suositukset, kuten puoluelakia koskevat suositukset, pannaan täytäntöön.
Komissio panee merkille, että parlamentin päätöslauselmassa keskitytään pelkästään Kazakstaniin. Komissio katsoo kuitenkin, että Kazakstanin ihmisoikeuskysymystä tarkasteltaessa on otettava huomioon koko alueen tilanne. Sitä ei voida kiistää, etteikö hallituksenvastaisen lehdistö ja oppositio olisi Kazakstanissa joutunut ratsioiden kohteeksi. Komissio ei kuitenkaan usko, ettei demokratian ja ihmisoikeuksien tilannetta Kazakstanissa - taikka Kirgisiassa tai Tad?ikistanissakaan - voitaisi parantaa. Uskomme, että EU voi jatkossakin vaikuttaa demokraattisten olojen kehittämiseen näissä maissa kriittisellä mutta rakentavalla vuoropuhelulla kumppanuus- ja yhteistyösopimusten avulla.
Enemmän olemme huolissamme Uzbekistanin ja Turkmenistanin tilanteesta, josta parlamentin päätöslauselmassa ei mainita mitään. Uzbekistanissa ei ole riippumatonta lehdistöä, kun taas Turkmenistanissa ei oikeastaan ole mitään sellaista, joka ansaitsisi tulla kutsutuksi lehdistöksi. Oppositiopuolueita ei näissä maissa ole. Ihmisoikeuksia valvovat elimet ovat jonkin aikaa seuranneet tarkasti Kazakstanin ja Kirgisian ihmisoikeustilannetta, koska demokratia on heikentynyt. Tämä tarkkailu on varmasti ollut perusteltua. Älkäämme kuitenkaan unohtako, ettei Uzbekistanissa eikä varsinkaan Turkmenistanissa ole vuosiin ollut lainkaan demokratiaa, joka voisi heikentyä. Näissä maissa oppositioaktivistit, kriittiset lehtimiehet taikka pelkästään uskoaan harjoittavat muslimit voivat päätyä kidutuskammioon, vankileirille tai kuolemaan tuomituksi syytettynä terrorismista, uskonnollisesta kiihkoilusta taikka presidentin hengen uhkaamisesta.
Oppositio ja kansalaisyhteiskunta ovat Kazakstanissa, Kirgisiassa ja jossain määrin myös Tad?ikistanissa jatkuvan paineen alla, mutta tämä ei ole ainakaan vielä lannistanut niitä tai saanut niitä vaikenemaan. Rakentavalla vuoropuhelulla ja kohdennetulla tuella EU voi yhä saada aikaan muutoksia näissä maissa.

Puhemies.
 Kiitos paljon arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelun jälkeen.

Puhemies.
 Esityslistalla on seuraavana keskustelu seuraavista Venezuelaa koskevista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0134/2003 Salafranca Sánchez-Neyra ja Fernández Martín PPE-DE-ryhmän puolesta: Venezuelan tilanne,
B5-0137/2003 Miranda ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta: Venezuela,
B5-0141/2003 Van den Berg ja muut PSE-ryhmän puolesta: Venezuelan tilanne,
B5-0146/2003 Frassoni ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta: Venezuelan tilanne,
B5-0149/2003 Sanders-ten Holte ja muut ELDR-ryhmän puolesta: Venezuelan tilanne,
B5-0153/2003 Queiró ja Ribeiro e Castro UEN-ryhmän puolesta: Venezuelan tilanne.

Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on jo jonkin aikaa seurannut mielenkiinnolla Venezuelan tilannetta. Haluan erityisesti kiinnittää huomiota Euroopan parlamentin jäsenten valtuuskuntaan, joka vieraili maassa arvioimassa Vargasin osavaltion tulvatuhoja. Palattuaan kotiin valtuuskunta laati päätöslauselman ja asetti käyttöön merkittäviä summia EU:n solidaarisuuden osoittamiseksi tulvista kärsineille.
Venezuelassa viimeksi vieraillut Euroopan parlamentin virallinen valtuuskunta havaitsi mahdollisen riskin antidemokraattisesta suuntauksesta, jonka tärkein osoitus oli Venezuelan parlamentin jäsenten valtuuskunnan vierailun estäminen Latinalaisen Amerikan parlamentissa.
Tällä hetkellä Venezuela on poliittisessa, taloudellisessa ja sosiaalisessa kriisissä, joka on aiheuttanut lukuisia uhreja, kuten aiheuttivat samankaltaiset kriisit tänä viikonloppuna myös Kolumbiassa ja aiemmin Boliviassa. Kaiken lisäksi Venezuelan tapahtumat ovat maan rauhanomaisten perinteiden vastaisia.
Tästä syystä katson, että Euroopan unionin yleisesti ottaen ja meidän parlamenttimme aivan erityisesti on tuettava Amerikan valtioiden järjestön ja ystävämaiden ryhmän toimia Venezuelan tilanteen palauttamiseksi sellaiseksi, että maa voi jollain tavalla jälleen palata taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tielle kohti vakautta, demokratian lujittamista sekä perusoikeuksien ja -vapauksien kunnioittamista. 
Euroopan komission on kuitenkin autettava meitä tässä tehtävässä, ja luonnollisesti toimenpiteet, jotka komissio toteutti toissapäivänä rajoittaakseen yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisalaa ja mukauttaakseen järjestelmää, eivät juurikaan auta Kolumbian, Ecuadorin ja Venezuelan tilanteessa.
Mielestäni parlamentin on toimittava viipymättä ja esitettävä ensisijaiset toimensa näiden niin monien uhkien alla olevien maiden auttamiseksi. Venezuelan tapauksessa meidän on lisäksi löydettävä rauhanomainen, neuvoteltu ja demokraattinen ratkaisu ottaen huomioon maan vakavan tilanteen.

Morgantini (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Venezuelan poliittinen tilanne on sellainen, että Euroopan unionin on osoitettava siihen mahdollisimman suurta kiinnostusta ja huomiota. Ryhmämme tuomitsee 11. huhtikuuta tehdyn vallankaappausyrityksen tekijät, jotka edesvastuuttomasti yrittivät kaataa maan demokraattiset ja legitiimit perustuslailliset instituutiot. Erityisesti tuomitsemme Euroopan unionin neuvoston rikoskumppanuuden kaappauksen tekijöiden kanssa kaappauksen aikana. Emme ole vielä unohtaneet, että unionin puheenjohtajavaltio lähetti välittömästi kaappauksen alkuunpanijoille tukisähkeen, mikä merkitsi mustaa päivää Euroopan diplomatialle.
On tärkeää kunnioittaa Venezuelan perustuslakia, jonka on laatinut demokraattisesti valittu elin ja jonka on niin ikään demokraattisesti vahvistanut Venezuelan kansalaisten laaja enemmistö. Hallituksen vastainen toiminta, jonka on käynnistänyt Coordinadora Democrática -nimellä tunnettu oppositiojärjestö, on täysin Venezuelan perustuslain vastainen ja lisäksi hyödyttää ainoastaan Venezuelan ulkopuolisten tahojen taloudellisia ja kaupallisia intressejä. Nämä tahot eivät epäröi saattaa koko maata köyhyyteen voidakseen jatkaa etuoikeuksista nauttimista ja pyrkiä tavoitteisiinsa. Tämä ei luonnollisesti kuitenkaan tarkoita sitä, että meidän on sokeasti tuettava kaikkia Venezuelan laillisen hallituksen toimia.
Tuemme Venezuelassa toimivan Mesa de negociaciones y acuerdos -järjestön maltillisia toimia ja Carter Foundationin välitystyötä, jotka perustuvat Venezuelan kansan tahdon kunnioittamiseen. Tämä tahto on ilmaistu demokraattisesti useaan otteeseen. On tärkeää muistaa, että presidentti Chávez on moneen otteeseen julistanut, että hän haluaa noudattaa Venezuelan perustuslain säännöksiä ja järjestää kansanäänestyksen virkakautensa puolessavälissä. Venezuelan poliittisen historian kunnioittaminen tarkoittaa kansan arvokkuuden kunnioittamista, kansan, joka on päättänyt ottaa kohtalon omiin käsiinsä. Myös meillä on vastuumme prosessin jatkamisessa ja sen takaamisessa, ettei Latinalaisen Amerikan monitahoinen tilanne muutu vähimmässäkään määrin sellaiseksi, että se vaarantaa alituisesti kansan itsemääräämisoikeuden.
Tämä on toinen syy, miksi ryhmämme kannattaa sitä, että yhdessä laatimamme päätöslauselmaesitys hyväksytään ilman tarkistuksia.
Sánchez García (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Venezuela on Andien liiton maa, jolla on pitkät demokraattiset perinteet, joka on osoittanut lähihistoriassaan jalomielisyyttä ja jonne on paremman elämän toivossa saapunut monia uusia asukkaita työskentelemään Venezuelan vaurastumisen edistämiseksi. Tämä on se Venezuela, jonka sisäpolitiikassa tapahtui viime vuonna kaksi aivan uutta asiaa, jotka ovat institutionaalisesti, poliittisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti muuttaneet maan hallittavuutta. Ensinnäkin maassa tapahtui 11. huhtikuuta minivallankaappaus maan perustuslain mukaisesti vuonna 1998 valitun presidentin Hugo Chávezin kaatamiseksi. Toiseksi maassa oli yleislakko, joka alkoi joulukuun alussa ja joka aiheutti suuren särön yhteiskuntarakenteeseen. Emme myöskään saa unohtaa öljykysymystä.
Tämän yhteiskunnallis-poliittisen selkkauksen ja kriisin tilanteessa hallitus ja oppositio ovat kääntyneet kansainvälisen yhteisön puoleen tuen saamiseksi, jotta maahan voitaisiin neuvotteluteitse saada demokraattinen ratkaisu. Tässä yhteydessä Euroopan unioni ei voi jäädä syrjään, koska sen lisäksi, että sen on osoitettava demokraattista solidaarisuutta Venezuelan kohtaamien vakavien ongelmien takia, sen on myös otettava huomioon se, että sadattuhannet tai jopa miljoonat EU:n kansalaiset asuvat Venezuelassa. Tästä syystä parlamentin pitäisi osallistua tilanteen ratkaisemiseen ja aktiivisesti auttaa Venezuelaa selviytymään tämänhetkisestä kriisistään kunnioittaen luonnollisesti kuitenkin maan itsemääräämisoikeutta ja itsenäisyyttä. Näin ollen olisin kiitollinen, jos me kaikki tukisimme tätä päätöslauselmaesitystä. Haluan myös, että tuemme Ribeiro e Castron esittämää tarkistusta, jossa vaaditaan, ettei Venezuelassa asuvia EU:n kansalaisia unohdeta.

Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aloittaa kiittämällä edellistä puhujaa hänen sanoistaan, koska pidämme tätä kysymystä tässä yhteydessä äärimmäisen tärkeänä. Olemme Portugalissa olleet äärimmäisen surullisia ja huolestuneita nähdessämme, mitä Venezuelassa tapahtuu; maa on Portugalin ystävämaa, jossa asuu tuhansia portugalilaisia ja erityisesti Madeiralta kotoisin olevia portugalilaisia.
Yhteytemme Venezuelan kansaan ja valtioon ovat erittäin tiiviit. Meitä ahdistaa nähdä, kuinka Venezuela, joka on ollut yksi Latinalaisen Amerikan vankimmista demokratioista ja yksi vauraimmista, vakaimmista ja rauhallisista yhteiskunnista, on ajautumassa perikatoon. Presidentti Chávezilla, joka kiistämättä on valittu tehtävään murheelliseksi osoittautuneen toimikautensa ajaksi, on erittäin suuri vastuu. Tuntuu siltä, että hän haluaisi jatkaa politiikkaansa Latinalaisen Amerikan kansojen kiihottamiseksi, kuten valitettavasti tapahtui pari vuosikymmentä sitten kauhistuttavin seurauksin, joihin kuuluu myös väkivalta, josta yhä niin monet ystävämaamme Latinalaisessa Amerikassa kärsivät.
Tästä syystä tuemme päätöslauselmaa, mutta haluamme tehdä siihen selvennyksiä. Emme ainoastaan esitä tarkistusta vaan ehdotamme myös kohta kohdalta -äänestystä. Katsomme, että meidän tehtävämme on kannustaa maltillisuuteen, vuoropuheluun, demokratian kehittämiseen ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen.
Yhdellä Venezuelan kriisin osapuolista saattaa olla hieman epäasianmukainen tulkinta siitä, mitä tarkoittaa päätöslauselmassamme mainittu perustuslain kunnioittaminen. Kannatamme luonnollisesti demokraattisen perustuslain kunnioittamista, mutta tiedämme, että nyt keskusteltavina olevien Venezuelaa koskevien kysymysten osalta tämä on peruste, johon presidentti Chávez on turvautunut epäasianmukaisesti estääkseen tai yrittääkseen estää demokratisoitumisen maassaan. Näin ollen jos me käytämme tätä perustetta epäasianmukaisesti tässä yhteydessä, voimme antaa väärän viestin. Tästä syystä ehdotamme kohta kohdalta -äänestystä, jolle toivomme myös parlamentin tukea.

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa puhemies, Venezuelan kaksipuoluejärjestelmän kriisi on johtanut siihen, että ratkaisua on etsitty populistisesta ihmelääkkeestä. Nimittäin noin 40 vuotta kestäneen poliittisesti suhteellisen vakaan aikakauden jälkeen luottamus kaksipuoluejärjestelmään on mennyt korruptiosyytteiden takia ja demokraattisten instituutioiden huonon toiminnan takia.
Ratkaisuksi tuli järjestelmä, joka luonteeltaan on kansan laajaan tukeen nojaava, johon kuuluu uusi perustuslaki ja jossa presidentillä on huomattava kansan tuki mutta jossa demokraattiset instituutiot eivät toimi asianmukaisella tavalla.
Tämä ei itse asiassa ole pelkästään Latinalaiselle Amerikalle tyypillinen ilmiö. Myös Euroopassa on tällä hetkellä samankaltaisia suuntauksia, joissa pyritään löytämään ratkaisuja tämänkaltaisesta populismista, johon liittyy epäluottamusta parlamentarismiin ja edustuksellisiin elimiin. Mielestäni voimme sanoa Winston Churchillin tapaan, että "parlamentarismi on huonoin poliittinen järjestelmä ? lukuun ottamatta kaikkia muita järjestelmiä", ja nähdäkseni venezuelalaisten on nyt pohdittava, minkälaisen uuden perustuslain he haluavat.
Meidän ei kuitenkaan pidä kertoa venezuelalaisille, mitä heidän pitäisi tehdä. Päätöslauselmaesityksen tarkoituksena ei luonnollisestikaan ole suositella venezuelalaisille yhtä vaihtoehtoa toisen sijasta. Se on erilaisten poliittisten voimien välinen kompromissi, ja tästä syystä me tällä kertaa vastustamme ehdotuksia, joiden mukaan joistakin Ribeiro e Castron esittämän päätöslauselman kohdista pitäisi suorittaa kohta kohdalta -äänestys, vaikka itse asiassa tuemme hänen tarkistustaan, joka koskee siirtolaisten tilanteen huomioon ottamista.
Euroopan parlamentin pitäisi yhdessä yhteisön muiden toimielinten kanssa puuttua asiaan ja pyrkiä auttamaan venezuelalaisia luomaan keskinäisen ymmärryksen ilmapiiri. Parlamentilla on jo kokemusta tällaisiin kriiseihin puuttumisesta esimerkiksi Keski-Amerikassa - tarkemmin sanottuna El Salvadorissa, Nicaraguassa ja Guatemalassa - sekä Etelä-Amerikassa - tarkemmin sanottuna Chilessä ja Paraguayssa.
Puuttumalla asioihin tällä tavoin yhdessä Latinalaisen Amerikan parlamentaarikkojen kanssa maan tarvitsemaa luottamuksen ilmapiiriä voitaisiin edistää, jotta maan hallinto voisi toimia asianmukaisella tavalla.

Frassoni (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, Venezuelan tilanne aiheuttaa yhä suurta huolta - juuri samalla hetkellä kun Lula da Silvan ja Gutiérrezin valitseminen maidensa presidenteiksi on herättämässä suuria toiveita demokratisoitumisesta ja maanosan elpymisestä. Toivoimme, ettei meidän enää ikinä tarvitsisi keskustella vallankaappausyrityksistä tai tilanteista, joissa demokraattisilla elimillä on vaara tulla kaadetuiksi. Lisäksi haluamme korostaa, että tämä samainen presidentti Chávez, jonka asema on nyt uhattuna ja joka oli vaarassa joutua vallankaappauksen uhriksi huhtikuussa 2002, on myös itse yrittänyt vallankaappausta. Tästä syystä on selvää, ettei tällaisiin menetelmiin turvautuminen missään tapauksessa ole täysin mahdotonta kyseisellä mantereella.
Meidän mielestämme pahin on jo ohi, mihin olemme tyytyväisiä. Tästä syystä kannatamme päätöslauselmaa. Olemme tyytyväisiä suunnitteilla oleviin ja lisääntyneisiin pyrkimyksiin vuoropuhelun käynnistämiseksi ja olemme myös vakuuttuneita siitä, että kansainvälisillä toimilla ja Venezuelan ystävämaiden ryhmän ja Amerikan valtioiden ryhmän myönteisillä toimilla on kiistatta ollut myönteinen vaikutus Latinalaisessa Amerikassa, jossa sovittelu sisäisten asioiden ratkaisemisessa ei ole ollut yleinen käytäntö. Katsomme myös, että maan kriisi, johon liittyy pääasiassa lakkoja ja öljyteollisuuteen kohdistuvista boikotointitoimia, on johtanut epävakauteen, mikä ei ole pelkkää sattumaa. Ihmettelen, mitä Euroopan unioni voi tehdä asialle, ja olen täysin samaa mieltä siitä, mitä Salafranca juuri äsken sanoi.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mikäli en erehdy niin kaikki ne, jotka tähän mennessä ovat tässä keskustelussa esittäneet päätöslauselmia tai käyttäneet puheenvuoron, ovat romaanisten kansojen edustajia. Tämä osoittaa erityisen solidaarisuuden, jota nämä kansat tuntevat, mutta haluan myös tehdä selväksi, että Venezuelan ongelma koskee kaikkia eurooppalaisia ainakin jossain määrin.
Venezuela on merkittävässä asemassa muun muassa taloudellisessa mielessä raaka-aineiden, öljyn ja muiden luonnonvarojen ansiosta. Venezuelalla on pitkään ollut tärkeä rooli Andien alueen poliittisen vakauden edistämisessä. Tästä syystä olen tyytyväinen Euroopan unionin toimiin, joilla maata autetaan löytämään jälleen sisäisen vakautensa. Haluan erityisesti kiittää Salafrancaa ja muita siitä, että he ovat olleet jatkaneet päättäväisiä toimiaan. Mielestäni päätöslauselmassa on kaksi erittäin merkittävää kohtaa.
Ensinnäkin siinä korostetaan Venezuelan ystävien asemaa eli niiden maiden asemaa, jotka ovat erityisen ponnekkaasti pyrkineet tarjoamaan sovitteluapua. Tähän ryhmään kuuluu kaksi Euroopan unionin maata, Espanja ja Portugali, ja näillä mailla on ryhmässä erityisvastuu, jonka ne kantavat suurenmoisesti. Haluan kiittää näitä maita tästä ja kertoa Euroopan unionin toivovan, että Espanja ja Portugali pystyvät toimimaan tässä asiassa keskeisellä ja myönteisellä tavalla, ja olen vakuuttunut siitä, että ne tähän myös pystyvät.
Toiseksi päätöslauselmassa korostetaan sitä, kuinka tärkeää Euroopan parlamentille on toimia paikan päällä. Haluan korostaa tätä pyyntöä ja sanoa, ettei Euroopan parlamentti varmastikaan halua puuttua politiikkaan joka puolella maailmaa mutta se haluaa tarjota hyviä sovittelupalveluja kaikkialla siellä, jossa suhteellisen hyvin toimiva demokratia on vaarassa sen takia, että sitä uhkaavat toisaalta populismi sekä toisaalta pelko ja epävarmuus. Erilaiset poliittiset voimat on saatava neuvottelupöytään, koska ainoastaan lujittamalla oikeusvaltiota, vahvistamalla instituutioita ja lujittamalla moniarvoisuutta tässä rauhattomassa maassa voimme jälleen välttää vakavan kriisin maassa ja ehkäistä kestävät haitat, joita kriisi voisi aiheuttaa maalle ja koko alueelle.
Kuten sanoin haluan tästä syystä vedota sen puolesta, että Euroopan parlamentin tarjous toimia sovittelijana hyväksyttäisiin. En tarkoita, että haluamme kertoa muille valtioille, miten niiden pitää toimia. Meillä ei ole siihen oikeutta, mutta meidän velvollisuutemme on tarjota hyviä palvelujamme ja toimia sovittelijana.

Linkohr (PSE).
Arvoisa puhemies, pahinta tässä Venezuelan tilanteessa on se, osapuolet eivät enää keskustele toistensa kanssa. Heidän kyvyttömyytensä aloittaa vuoropuhelu saa yhteiskunnan ja koko valtion rakoilemaan ja jättää taakseen tyhjiön, jonka muut, epädemokraattiset voimat ovat innokkaita täyttämään.
Tästä syystä haluan tässä vaiheessa kiinnittää huomionne siihen seikkaan, että Latinalaisen Amerikan parlamentti ja Euroopan parlamentti ovat esittäneet aloitteen yhteisen ryhmän muodostamiseksi, jotta Venezuelan parlamentin molempien osapuolten välinen vuoropuhelu voitaisiin käynnistää ja tällä tavoin voitaisiin myös tukea Venezuelan ystävämaiden ryhmää pyrkimyksissä saada osapuolet neuvottelemaan. Toivon, että voimme todella rakentaa tämän sillan.
Irakin tämänhetkinen kriisi huomioon ottaen uskon, että mitä pidempään Venezuelan kriisi kestää, sitä todennäköisempää on, että Venezuelan öljy ajaa Yhdysvallat toimimaan. Se seikka, että yli 10 prosenttia Yhdysvaltojen käyttämästä öljystä on peräisin Venezuelasta, vaikuttaa Yhdysvaltoihin sekä Latinalaisen Amerikan muihin maihin, koska öljyn hinnan nouseminen johtuu ainakin osittain Venezuelan tilanteesta. Hinnan tästä kaikesta maksaa kadunmies Latinalaisessa Amerikassa.
Mitä muuta on tehtävä kuin saatava osapuolet neuvottelupöydän ääreen? Mielestäni ennemmin tai myöhemmin meillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin antaa kansan päättää. Tässä yhteydessä on mielestäni kuitenkin tärkeää pitää perustuslakia perustana, koska kaikista puutteistaan huolimatta perustuslain pätevyyttä ei ole asetettu kyseenalaiseksi. Latinalaisen Amerikalla on maine olla noudattamatta perustuslakia. Tässä on meille yksi syy lisää varmistaa, että siellä, missä perustuslaki todella on tunnustettu kansainvälisellä tasolla, sitä noudatetaan. Jos perustuslakia on muutettava, se on tehtävä molempien osapuolten suostumuksella, jotta vaalit voitaisiin mahdollisesti pitää pian.
Näen asiat kuitenkin niin, että ainoa tapa toimia on antaa kansan ja ainoastaan kansan päättää!
Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Kreikan kommunistisen puolueen puolesta haluan ilmaista tyytyväisyyteni siihen, että Venezuelan kansa on torjunut paikallisten ja ulkomaisten voimien yritykset horjuttaa maan demokratiaa ja perustuslakia. Vuosi Yhdysvaltojen tukeman vallankaappausyrityksen, jonka Euroopan unioni hiljaisesti hyväksyi ja jota EU:n silloinen puheenjohtajavaltio Espanja tuki avoimesti, jälkeen kehityksen, demokratian ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden viholliset yrittivät jälleen kaataa presidentti Chávezin hallituksen ja perustuslaillisen järjestyksen. Lakkoilevat liikemiehet eivät kuitenkaan kyenneet muuhun kuin lamauttamaan maan talouden ennen epäjärjestyksessä tapahtunutta vetäytymistään.
Päivät, jolloin imperialistit asettivat diktaattoreita valtaan, ovat ohi. Venezuelan, Kolumbian, Ecuadorin, Bolivian, Brasilian, Argentiinan, Uruguayn ja koko Latinalaisen Amerikan kansat ovat vauhdittaneet taisteluaan demokratian ja sosiaalisten uudistusten puolesta, ja me tarjoamme heille solidaarisuutemme ja varauksettoman tukemme.

Byrne
Komissio on yhä erittäin huolissaan Venezuelan kriisistä ja se on korostanut tarvetta löytää neuvotteluteitse demokraattinen ja rauhanomainen ratkaisu, joka kunnioittaa asianmukaisesti Venezuelan perustuslakia sekä ihmisoikeuksia ja demokraattisia arvoja.
EU tukee Amerikan valtioiden järjestön, YK:n kehitysohjelman (UNDP) ja Carter-keskuksen muodostaman kolmikantatyöryhmän toimia, joilla pyritään helpottamaan hallituksen ja opposition välisen kansallisen vuoropuhelun käynnistämistä.
Komissio on tyytyväinen Venezuelan ystävämaiden ryhmän perustamiseen (ryhmään kuuluvat Brasilia, Chile, Meksiko, Portugali, Espanja ja Yhdysvallat) ja toivoo, että ryhmä tukee Amerikan valtioiden järjestön OAS:n toimia ratkaisun löytämiseksi tämänhetkiseen kriisiin.
Komissio katsoo, että Yhdysvaltojen entisen presidentin Jimmy Carterin ehdotus - jonka mukaan maassa vaihtoehtoisesti joko tehtäisiin perustuslain muutos, joka johtaisi enneaikaisiin vaaleihin, tai järjestettäisiin 19. elokuuta kansanäänestys presidentti Chávezin hallinnon kumoamisesta - on hyvä perusta osapuolten välisille neuvotteluille.
Komissio on hyväksynyt suunnitelman EU:n tuesta OAS:n toimille, joilla OAS:n välityksellä vuoropuhelua käyvien osapuolten väliset mahdolliset sopimukset pyritään panemaan täytäntöön. Sen lisäksi, että suunnitelmalla helpotetaan käynnissä olevaa vuoropuhelua, se koostuu kolmesta keskeisestä osasta: vapaiden ja rehellisten vaalien tukeminen, huhtikuun 2002 tapahtumien tutkiminen ja siviiliväestön aseistariisuminen. Nämä kolme kohtaa sisältyvät neuvottelujen esityslistalle.
Lisäksi komissio toivoo, että vastuullisella tavalla käytettävä lehdistön sananvapaus voisi auttaa Venezuelaa selviytymään tämänhetkisestä verbaalisen yhteenoton ilmapiiristä.

Puhemies.
 Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan pian sen jälkeen, kun olemme saaneet keskustelun päätökseen.

Puhemies.
 Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista ihmisoikeuksia Zimbabwessa koskevista päätöslauselmaesityksistä:
?5-0112/2003 Van Orden, Corrie, Deva, Foster, Parish, Tannock, Banotti, Gahler, Korhola, Lehne, Maij-Weggen, Posselt ja Sacrédeus PPE-DE-ryhmän puolesta: Zimbabwe,
?5-0138/2003 Sylla, Cossutta ja Miranda GUE/NGL-ryhmän puolesta: Zimbabwe,
?5-0142/2003 Kinnock ja van den Berg PSE-ryhmän puolesta: Zimbabwen ihmisoikeustilanne,
?5-0145/2003 Maes, Rod, Lucas, Lannoye, Schörling ja Isler Béguin Verts/ALE-ryhmän puolesta: Zimbabwen ihmisoikeustilanne,
?5-0148/2003 van den Bos ELDR-ryhmän puolesta: Zimbabwen ihmisoikeustilanne,
?5-0151/2003 Belder EDD-ryhmän puolesta: Zimbabwen tilanne.

Deva (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, puhun ystäväni Van Ordenin ja Ison-Britannian konservatiivien puolesta. Puhun myös Zimbabwen sorrettujen puolesta, jotka haluavat oikeutta. Jälleen kerran joudumme keskustelemaan Zimbabwesta. Joku voisi kysyä, miksi me teemme nyt näin. Zimbabwen tilanne on muuttunut huonosta vielä huonommaksi, nälänhätä on lisääntynyt sekä ihmisoikeuksien loukkaukset ja poliittinen sorto jatkuvat edelleen.
Tärkein asia tällä hetkellä liittyy kuitenkin toimiin, joita EU itse toteuttaa. On uskomatonta, että neuvoston piti keskustella pitkään pakotteiden jatkamisesta, jonka on tarkoitus tulla voimaan 18. helmikuuta mennessä. Kuka olisi uskonut, että niiden jatkaminen riippuu siitä, hyväksyykö neuvosto Mugaben vierailun Pariisissa! Mugabe on Zimbabwen kansaan kohdistuvan sorron ja kurjuuden keskeinen alullepanija ja EU:n toimien oletettu pääkohde. EU:n pakotteiden ongelma on ollut se, ettei niiden noudattamista ole valvottu tarkasti. Nyt suunnitelmana on antaa Mugaben ja hänen seurueensa matkustaa Pariisiin. Ei ihme, ettei EU:ta oteta vakavasti. Meidän ei missään tapauksessa pitäisi pyrkiä auttamaan Mugabea kiertämään itse asettamiamme pakotteita. Sen sijaan meidän pitäisi tehostaa pakotteita. Ainakin niiden soveltamisalaa pitäisi laajentaa! Meidän ei pitäisi olla yllättyneitä siitä, etteivät Afrikan johtajat ole innostuneita tukemaan kansainvälisiä toimia, kun EU:lta näyttää puuttuvat päättäväisyyttä.
EU:n heikkous on räikeässä ristiriidassa zimbabwelaisten kriketinpelaajien Henry Olongan ja Andy Flowerin rohkean kannanoton kanssa. Ennen astumistaan kentälle Zimbabwen avausotteluun World Cricket Cup -turnauksessa he sanoivat: "emme voi hyvällä omallatunnolla mennä kentälle ja olla välittämättä siitä, että miljoonia maanmiehiämme (...) sorretaan. (...) esitämme hiljaisen vetoomuksen asiasta vastuussa oleville, jotta he lopettaisivat ihmisoikeuksien loukkaamisen Zimbabwessa. Samalla rukoilemme, että tämä pieni ele auttaa osaltaan palauttamaan kotimaahamme tervettä järkeä ja arvokkuutta." Nämä kriketinpelaajat ovat rohkeudellaan vaarantaneet henkensä ja toimeentulonsa. He ansaitsevat kaiken tuen, jonka voimme antaa heille ja Zimbabwen kärsivälle kansalle.
Pyydän parlamentin jäseniä tukemaan päätöslauselmaa ilman tarkistuksia.

Sylla (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mielestäni tässä on esimerkki juuri siitä, mitä ei pidä tehdä. Deva sanoi juuri sen, mitä tällaisissa tapauksissa ei pidä tehdä. Mielestäni olemme päin vastoin tehneet vakavan virheen. Ihmisoikeusloukkausten myöntäminen on yksi asia, mutta opposition tukeminen ja kaikkensa antaminen demokratian luomiseksi on toinen asia. Lisäksi Devan ehdottama pakotteiden lisääminen ei ole asianmukainen keino nälänhädästä ja yleiskulkutaudeista kärsivän maan tapauksessa, sillä pakotteet eivät vaikuta Mugabeen vaan kansaan.
Uskon yhä, että meidän suuri virheemme oli juuri AKT-maiden ja EU:n yhteisen edustajakokouksen peruminen. Jos Belgia myöntää viisumin jonkin maan kansalaisille, jos asianomaiset edustajat ovat paikalla ja jos joillakin on oikeus osallistua kokoukseen mutta me yksipuolisesti ja diktatorisesti kiellämme heitä astumasta tähän rakennukseen, viemme itseltämme, afrikkalaisilta ja eurooppalaisilta, mahdollisuuden antaa päätöslauselma, jossa tuomitaan Zimbabwen tapahtumat. Tämä sijasta olemme vahvistaneet Mugaben tukijoiden asemaa. Olemme tarjonneet hänelle loistavaa julkisuutta. Vastuullista ei sen sijaan ole väittää, niin kuin te teitte, ettei Ranskalla ole oikeutta estää jotakin miestä osallistumasta Ranskan ja Afrikan maiden väliseen huippukokoukseen, jossa hänen paikkansa on, koska juuri siellä voisimme kertoa hänelle mielipiteemme kasvotusten.
Jos haluamme alueelle kestävän rauhan ja jos emme halua, että sorto ja väkivalta köyhimpiä kohtaan lisääntyvät näissä maissa, meidän on saatava alueelliset järjestöt ja erityisesti Afrikan unioni osallistumaan toimiimme. Jotta voisimme onnistua siinä, meidän on istuttava neuvottelupöytään heidän kanssaan. Täällä unohdetaan Zimbabwen historia siirtomaana. Maassa on tällä hetkellä varmasti väkivaltaa valkoisia maanviljelijöitä vastaan, mutta maa maksaa myös siitä - ja tämä meidän pitäisi myöntää - että se oli pitkään siirtomaa, jossa suurella mustaihoisella enemmistöllä ei moneen vuoteen ollut mahdollisuutta omistaa maata, kun taas tänään maassa on käynnissä maatalousuudistus. Tästä syystä emme voi ratkaista ongelmia yrittämällä hyökätä Mugabea vastaan vaan istumalla neuvottelemaan yhdessä, ja olen aivan eri mieltä teidän kanssanne ja teidän menetelmästänne.

Ford (PSE).
Arvoisa puhemies, on tapahtunut pieni väärinkäsitys. Sylla ei ollut yksi päätöslauselman laatijoista. Hän vastustaa päätöslauselmaa. En tiedä, kuinka tällainen virhe pääsi tapahtumaan.
Me PSE-ryhmässä tuemme päätöslauselmaa ja vastustamme Posseltin tarkistusta, koska se vesittää Mugaben arvostelun. Zimbabwe ei enää ole demokraattinen valtio. Parlamentti-, presidentin- ja paikallisvaaleille ovat ollut ominaisia uhkailu, sortotoimet, äänestysvilppi ja valtion tukema poliittinen väkivalta. Olemme nyt tilanteessa, jossa yli 7 miljoonaa zimbabwelaista - yli puolet väestöstä - on nälkäkuoleman partaalla. Hallituksen jakaman ruoan saaminen edellyttää ZANU-PF-puolueen jäsenkorttia. Työttömyysaste on 70 prosenttia, inflaatio on yli 100 prosenttia ja 50:tä prosenttia maasta ei enää viljellä. Maassa on myös Afrikalle tyypillinen ongelma eli aids.
Parlamentti on johdonmukaisesti vaatinut pakotteiden laajentamista ja niiden täytäntöönpanon valvomista samoin kuin muitakin toimenpiteitä, jotta kansainvälinen toiminta Mugaben hallintoa vastaan olisi tehokkaampaa. Tässä päätöslauselmassa tuomitaan se, ettei EU:n politiikka ole ollut johdonmukaista, ja vedotaan neuvostoon ja jäsenvaltioiden hallituksiin, etteivät ne pyrkisi etsimään poikkeuksia EU:n omaan pakotejärjestelmään, sillä se saatettaisiin tulkita väärin. Mugaben hallinnon vastaiset pakotteet olisi pidettävä jatkuvasti ja ilman poikkeuksia voimassa.
Oppositiota ja Morgan Tsvangiraita vastaan esitetyt syytteet ovat keinotekoisia ja perusteettomia. Haluamme laajentaa nykyisiä pakotteita sekä vahvistaa ja tehostaa niitä. Haluamme, että neuvosto ja komissio antavat enemmän tietoa pakotteiden kohteena olevien tahojen pankkitilien jäädyttämisestä. Haluamme laajentaa Zimbabwen hallituksen vastaisia pakotteita, joihin kuuluu myös kansainvälisiä urheilu- ja kulttuuritapahtumia koskeva boikotti. Tämä ei lisäisi Zimbabwen kansan kärsimyksiä. 
Arvostamme suuresti zimbabwelaisten kriketinpelaajien, Andy Flowerin ja Henry Olongan rohkeutta, jota he osoittivat pitämällä käsivarressaan mustaa surunauhaa symbolina demokratian ja ihmisoikeuksien huonosta tilasta Zimbabwessa. Tuemme Englannin krikettijoukkueen myöhäisesti esittämää kantaa sen kieltäydyttyä pelaamasta Zimbabwessa. Nyt on lisätoimien aika, ja pakotteita on vahvistettava ja lujitettava.
Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan täsmentää, etten ole yksi asiaa koskevan yhteisen päätöslauselman laatijoista vaan olen yhden päätöslauselman laatija. Esittämässämme päätöslauselmassa oli tarkoitus tuomita ankarasti Zimbabwen ihmisoikeustilanne ja erityisesti korostaa epäoikeudenmukaisen oikeudenkäynnin Morgan Tsvangiraille aiheuttamaa riskiä. Tsvangirai olisi normaalioloissa valittu maan presidentiksi, jos vaaleja ei olisi peukaloitu.
En kuitenkaan käytä jäljellä olevaa vähäistä puheaikaani tuomitakseni maan ihmisoikeustilannetta enää enempää, koska parlamentti haluaa toistaa kaiken uudelleen ja uudelleen ja korostaa jälleen tiukennettuja pakotteita samalla kun EU:n jäsenvaltiot Yhdistynyt kuningaskunta mukaan lukien vetoavat yhä 3 artiklan 3 kohtaan, jossa määrätään, että poikkeuksia on sovellettava kansainvälisiin kokouksiin. Euroopan unioni on soveltanut kyseistä artiklaa ja 3 kohtaa ja päättänyt jälleen, että Mugabe saa saapua ensi viikolla Pariisissa pidettävään huippukokoukseen kertomaan ihmisoikeustilanteesta, joka on kokouksen esityslistalla.
Miten herran tähden voimme selviytyä tästä ristiriitaisesta tilanteesta? Tämä asia jakaa jälleen meidät, vaikka haluamme yhdessä tuomita pakotteet. Emme kuitenkaan saa joutua tilanteeseen, jossa me Euroopan parlamentissa haluamme järjestelmällisesti enemmän pakotteita kuin yksikään jäsenvaltioista, joiden kansalaisia me kaikki olemme, jos neuvosto, joka sattumalta ei taaskaan puutu asiaan eikä esitä yksiselitteistä ratkaisua. Ryhmäni kannattaa määrätietoisesti sitä, että vuoropuhelua jatketaan ja että laaditaan pakotteita, jotka voidaan panna täytäntöön, mutta emme kannata pakotteita, jotka sulkevat pois kaiken vuoropuhelun. Olemme juuri kuulleet, millainen tilanne on Venezuelassa, jossa ei vuoropuhelua käydä. Venezuelalaiset haluavat vuoropuhelua; tässä tapauksessa vuoropuhelu on itse asiassa välttämättömyys!
Päätöslauselmassamme on monia kohtia, jotka haluaisimme saada hyväksytyiksi. Tästä seuraa kuitenkin, ettette voi odottaa sankarillisuutta mailta, joiden talous on enemmän kytköksissä Zimbabwen talouteen kuin EU:n jäsenvaltioiden talous, kun EU:lla ei ole edes rohkeutta kokoontua ja pyytää YK:n edustajaa tutkimaan ihmisoikeustilannetta paikan päällä Zimbabwessa. Tästä syystä äänestämme useita päätöslauselman kohtia vastaan emmekä voi hyväksyä päätöslauselmaa kokonaisuudessaan, mutta jatkamme samaa taistelua ihmisoikeuksien puolesta ja tätä turmiollista hallintoa vastaan.

Van den Bos (ELDR).
Arvoisa puhemies, eurooppalaista ulkopolitiikkaa ei voi olla niin kauan kun jäsenvaltiot jatkavat omien intressiensä ajamista. Edes Eurooppa-valmistelukunta ei pysty sellaista saamaan aikaan. Euroopan unioni ei pysty soveltamaan johdonmukaista, tarmokasta ja selkeää politiikkaa edes Zimbabwea kohtaan. Skandaalimainen ihmisoikeustilanne, poliittinen sorto, taloudellinen taantuminen ja nälänhätä eivät loppujen lopuksi ole niin tärkeitä asioita kuin Ranskan intressit Afrikassa. Emme saa unohtaa, että ankarat pakotteemme ovat ainoa vaihtoehto rangaistuksille, joista kärsii koko kansa. Zimbabwen kansa kärsii jo nyt aivan liikaa.
Ranska tallaa kuitenkin jalkoihinsa kaikki sopimukset kutsumalla Mugaben, ja näin tekemällä se asettaa Euroopan unionin uskottavuuden kyseenalaiseksi. Nyt näyttää siltä, että neuvosto yrittää lieventää pakotteita esittämällä poikkeussäännöksiä. Tarvittaisiin kuitenkin kiireisesti päinvastaisia toimenpiteitä. Sen sijaan, että Zimbabwen hallintoa koskevat pakotteet lopetetaan, niitä pitäisi laajentaa ja tehostaa. Lisäksi Robert Mugabelle ja hänen tukimiehilleen ei pidä myöntää viisumia eikä krikettijoukkueita pidä päästää pelaamaan Zimbabwessa. Onneksi parlamentti on johdonmukainen, tai ainakin useimmat puolueet ovat, ja näin on oltava jatkossakin. Jos Eurooppa ei ole johdonmukainen, kuinka me voimme odottaa Afrikan valtioiden olevan johdonmukaisia?
On äärimmäisen harmillista, että Etelä-Afrikka ja Nigeria näyttävät tukevan Mugabea ja haluavan, että Brittiläisen kansanyhteisön pakotteet kumotaan. Vapaat ja rehelliset vaalit on pidettävä lähitulevaisuudessa. Näytösluonteiset oikeudenkäynnit oppositiojohtajia vastaan on lopetettava välittömästi ja Yhdistyneiden Kansakuntien on nimitettävä ihmisoikeusraportoija. Ainoastaan ehdoitta sovellettavat toimet Zimbabwen hallintoa vastaan voivat vapauttaa kansan kärsimyksistä. Nälästä kärsivien, entisen vastarintaliikkeen sankarin terrorisoimien uhrien on voitava luottaa tukeemme. Jäsenvaltioiden on aika unohtaa omat taloudelliset intressinsä ja poistettava Euroopan tasolla kaikki ihmisoikeuksien noudattamisen esteet.
Belder (EDD).
Valtioterrorismi yhdistettynä korruptioon ja kuivuuteen on synnyttämässä kansallisen katastrofin. Zimbabwen tilanne vaatii jälleen kiireellistä keskustelua. Noin 7,2 miljoonaa zimbabwelaista eli yli puolet maan väestöstä on nälkäkuoleman partaalla. Järkyttävintä tilanteessa on se, että hallitus käyttää ruoanjakelua aseena taistelussaan poliittisia vastustajiaan vastaan. Pelko on päässyt maassa vallalle.
Taloudellinen kriisin syventyessä hallituksen sorto on saavuttamassa huippunsa. On tullut ilmi yhä useampia kidutustapauksia, joissa on käytetty sähköiskuja, myrkytyksiä ja raiskauksia. Oppositiopuolue MDC:n tukeminen aiheuttaa jo sinällään kuolemanvaaran. Tämä pätee puolueen johtajiin vielä enemmän kuin sen kannattajiin. Morgan Tsvangiraita, Welshman Ncubea ja Renson Gaselaa syytettiin äskettäin maanpetoksesta keinotekoisten perusteiden nojalla.
Tätä synkkää taustaa vasten on kerta kaikkiaan pöyristyttävää, että Ranska on kutsunut tämän diktaattorin Ranska-Afrikka-huippukokoukseen Pariisiin. Puolustus, jonka mukaan huippukokous alkaa 19. helmikuuta, kun taas pakotteet olivat alun perin voimassa 18. helmikuuta asti, on ontuva. Tästä syystä tuomitsen päätöslauselman 12 kohdan nojalla voimakkaasti tämän Ranskan yksipuolisesti toteuttaman poliittisen toimenpiteen. Toimenpide ei ole tällä hetkellä ainoa laatuaan.
Lopuksi ilmoitan tukevani sopimusta, johon Euroopan unioni viimein pääsi ja jonka mukaan pakotteiden voimassaoloa jatketaan 12 kuukaudella, mutta haluan, että pöytäkirjaan kirjataan, että esitän vastalauseen Ranskan toiminnasta. Vetoan neuvostoon ja komissioon, jotta ne panisivat yksimielisesti täytäntöön uudistetut pakotteet kokonaisuudessaan hyväksymättä linjasta poikkeamisia.

Gahler (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa teille, että aivan sattumalta myös Saksan parlamentti keskustelee Zimbabwen tilanteesta juuri tällä samalla hetkellä, ja katson, että poliittiselta kannalta on tärkeää, ettemme keskustele asiasta pelkästään täällä Euroopan parlamentissa - taikka historiallisista syistä ehkä myös Lontoossa - vaan myös muissa Euroopan parlamenteissa, jotta yleinen tietoisuus tilanteesta lisääntyisi.
Valitettavasti Mugaben hallituksen vastaisia pakotteita on laajennettava. Demokraattisten keinojen käyttäminen ei valitettavasti ole auttanut kansaa pääsemään eroon mahtimiehestä, joka on syyllisempi kuin kukaan muu maansa taloudelliseen, sosiaaliseen ja poliittiseen taantumaan sekä ihmisoikeustilanteen huononemiseen. Haluan kommentoida sitä, mitä Sylla sanoi. Pakotteemme eivät itse asiassa vaikuta tavalliseen kansaan. Niistä kärsivät ne, joilla joka tapauksessa on rahaa matkustaa. Kun esimerkiksi "propagandaministeri" Moyo lähti Etelä-Afrikkaan ostoksille joulun alla, myös tuossa demokraattisessa yhteiskunnassa paheksuttiin voimakkaasti, että joku näin lähellä hallintoa voi käyttäytyä tällä tavalla.
Olen erittäin pahoillani siitä, että keskustelut pakotteiden laajentamisesta muuttuivat poliittisiksi lehmänkaupoiksi, koska Ranska suostuu pakotteiden laajentamiseen ainoastaan, jos Mugaben annetaan osallistua Pariisissa järjestettävään Ranska-Afrikka-huippukokoukseen. En haluaisi kritisoida hallitusta, jonka poliittiset mielipiteet ovat näin lähellä omiani, mutta tässä tapauksessa haluaisin kehottaa Ranskan hallitusta pohtimaan sitä, onko Afrikan intressien mukaista, että Ranska toimii Afrikan politiikassa tällä tavalla. Valitettavasti aikaisempina vuosikymmeninä monet Euroopan maat ovat pitäneet vain yhtä kriteeriä ratkaisevana päätettäessä siitä, sekaantuvatko ne Afrikan politiikkaan: kriteerinä on ollut se, hyödyttääkö sekaantuminen maan omia taloudellisia intressejä. Tämän seuraukset näkyvät selvästi joissakin maissa, kuten Norsunluurannikolla ja Kongossa.
Euroopan on päin vastoin esiinnyttävä yhtenäisenä rintamana. Tästä syystä olen tyytyväinen siihen, että Portugali siirtää mieluummin EU-Afrikka-huippukokousta kuin antaa presidentti Mugaben matkustaa maahan. Lisäksi eurooppalaisten on YK:n ihmisoikeustoimikunnan 59. istunnossa järjestettävä varhaisessa vaiheessa neuvotteluja varmistaakseen, ettei käy niin, että Zimbabwea koskevaa päätöslauselmaluonnosta ei hyväksytä, kuten tapahtui viime vuonna, ja että se tämän vuoksi poistetaan jo etukäteen esityslistalta.
Ribeiro e Castro (UEN).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tämä ei ole ensimmäinen kerta kun puhun Zimbabwen ja sen diktaattorin Robert Mugaben pitkästä ja surullisesta tarinasta. Kantamme ei ole muuttunut: tuomitsemme edelleen jyrkästi Mugaben hallinnon, meneillään olevat äärimmäisen väkivaltaiset ja häpeälliset ihmisoikeusrikkomukset sekä tavan, jolla hän tuhoaa oman maansa ja tuomitsee kansansa elämään köyhyydessä. Tämä on sietämätöntä ja tuomitsemme sen ehdottomasti. Haluaisin kuitenkin sanoa yksinkertaisesti sen, että meidän on nyt toimittava järkevästi. Pakotteet ovat olleet voimassa nyt vuoden. On liian aikaista sanoa, ovatko pakotepolitiikan tulokset myönteisiä vai kielteisiä, mutta oli niiden tulos mikä tahansa, tiedämme kaikki, mitä on tapahtunut. Tiedämme myös, että tämä pakotepolitiikka edellyttää aina eritystä prosessia. Mielessäni on seuraava kysymys: kun otetaan huomioon vaikeudet, joita on tullut esiin, joista olemme itsekin kärsineet AKT-maiden ja EU:n yhteisen edustajakokouksen lykkäämisen muodossa, jotka tuntuvat myös Brittiläisen kansainyhteisön maissa ja jotka tällä hetkellä jakavat Eurooppaa, eikö olisi parempi toimia jonkin verran viisaammin?
Haluan ehdottaa vaihtoehtoista suunnitelmaa, vaikka olenkin huomannut, että enemmistö tämän parlamentin jäsenistä on jo kannastaan päättänyt! Miksi me emme hyväksy pakotteiden jatkamista kolmella kuukaudella, joiden kuluttua määräämme todella yksimielisestä pakotejärjestelmästä, jos Robert Mugaben hallinto ei ole toteuttanut vakavasti otettavia toimenpiteitä ihmisoikeuksien noudattamiseksi? Samalla voisimme tutkia mahdollisuuksia EU:n ja Afrikan vuoropuhelulle ja vetää jälleen kerran matto Mugaben jalkojen alta pikemminkin kuin ruokkia hänen propagandaansa...
Lisäksi meidän pitäisi käynnistää laaja myönteisen solidaarisuuden kampanja tukeaksemme Morgan Tsvangiraita, joka on joutunut epäoikeudenmukaisen ja vakavan vainon kohteeksi kotimaassaan. Meillä Euroopan parlamentissa on kyky tehdä tämä ja mobilisoida Euroopan julkinen mielipide. Kuten tiedätte, Morgan Tsvangirai on ollut jo kaksi kertaa ehdokkaana parlamentin joka vuosi myöntämän Saharov-palkinnon saajaksi. Laajan tukikampanjan käynnistäminen sen puolesta, että Morgan Tsvangirai saisi Saharov-palkinnon tämän vuoden lopulla, olisi paljon tehokkaampaa kuin mikään pakotepolitiikka.

Byrne
Komissio seuraa tarkasti Zimbabwen ihmisoikeustilannetta. Komissio on tietoinen siitä, että tilanne on yhä epävakaa, ja on syvästi huolissaan viime aikoina lisääntyneestä poliittisesta väkivallasta.
Tilanteen vakavuuden vuoksi komissio ehdottaa neuvostolle, että Cotonoun sopimuksen 96 artiklan nojalla Zimbabwea vastaan käynnistettyjä toimenpiteitä, jotka hyväksyttiin viime vuoden helmikuussa, laajennetaan. Toimenpiteillä suunnataan varoja sosiaalisektorille ja aloille, joilla ne hyödyttävät suoraan kansaa. Näitä toimenpiteitä on jatkettava vielä vuoden ajan.
Komissio yhtyy puheenjohtajavaltion ehdotukseen uudesta yhteisestä kannasta, jolla tarkistetaan ja laajennetaan pakotteita, kuten viisumikieltoa ja Zinbabwen varojen jäädyttämistä, ja pidennetään myös niiden voimassaoloa vuodella.
Komissiolle on ilmoitettu, että noin 770 000 euroa Zimbabwen varoja on jäädytetty pankkitileille jäsenvaltioissa ja niistä riippuvaisilla alueilla neuvoston yhteisen kannan mukaisesti.
Yhteisön tuki suunnataan jatkossakin hankkeisiin, joilla tuetaan kansalaisia demokratisoitumisen, ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja oikeusvaltion alalla. Demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevassa eurooppalaisessa aloitteessa Zimbabwea pidetään keskeisenä maana.
Komissio on erityisen huolestunut Zimbabwen elintarvikekriisistä ja on erittäin aktiivisesti pyrkinyt reagoimaan tilanteeseen. Vuoden 2002 huhti- joulukuussa varasimme noin 80 miljoonaa euroa hätäapuun ja humanitaariseen apuun.
Komissio katsoo, että kaikki mahdollisuudet vuoropuhelun käynnistämiseksi on tutkittava Zimbabwen tilanteen parantamiseksi. Tuemme kaikkea painostusta, jota kansainvälinen yhteisö ja erityisesti Afrikan maiden päämiehet voivat kohdistaa Zimbabwen hallitukseen Cotonoun sopimuksen keskeisten kohtien eli ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden kunnioittamisen alalla.
Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Toimitamme nyt äänestyksen.

Puhemies.
 Esityslistalla on seuraavana äänestys terästeollisuuden kriisistä

Ducarme (ELDR).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen äänestykseen päätöslauselmasta ja haluaisin korostaa kahta asiaa.
Ensinnäkin haluan vastata komission jäsenen aiemmin esittämiin ehdotuksiin ja kiinnittää hänen huomionsa siihen, että EHTY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa määrätään, että yhteisö avustaa ja helpottaa niiden toimintaa, joita asia koskee, hankkimalla tietoa, järjestämällä neuvotteluja ja asettamalla yleisiä tavoitteita.
Nähdäkseni Vallonian aluehallinnon osalta komission olisi syytä harkita tällaista toimenpidettä.
Toiseksi katson, että useiden komission meille esittämien kertomusten perusteella parlamentin voisi olla hyödyllistä laatia terästeollisuuden kehitystä koskeva oma-aloitteinen kertomus, jossa otetaan huomioon laajentumisen kiistatta mukanaan tuoma haaste.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Laguiller ilmoitti puheessaan meidän kaikkien puolesta, että vastustamme Arcelorin suunnittelemia toimipisteiden sulkemisia ja irtisanomisia. Ainoa tapa estää rahoitusryhmiä toimimasta näin, on kieltää joukkoirtisanomiset ja taata työntekijöiden palkat siirtämällä yritysten voitoista varoja tätä tarkoitusta varten.
Kompromissitekstissä, jossa esitetään ainoastaan joitakin protektionistisia toimenpiteitä ja lisäsääntöjä, joita yrityksen johtajat eivät kuitenkaan noudata, ei ehdoteta mitään käytännöllisiä toimenpiteitä työntekijöiden suojelemiseksi.
Tästä syystä emme voi missään nimessä hyväksyä tekstiä. Ainoa syy, miksi emme äänestäneet tekstiä vastaan, on se, että siinä ehdotetaan joitakin lisäoikeuksia ammattiliitoille, emmekä halua vastustaa niitä. Joukkoirtisanomiset eivät kuitenkaan ole hyväksyttävämpiä sillä perusteella, että ammattiliittoja on kuultu asiasta.

Puhemies.
 Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson, Sandberg-Fries ja Theorin (PSE)
Me Ruotsin sosiaalidemokraatit päätimme äänestää useita metsien ja ympäristövaikutusten seurannasta yhteisössä (Forest Focus) laaditussa mietinnössä esitettyjä tarkistuksia vastaan.
Suhtaudumme hyvin epäilevästi yhteisön politiikan lujittamiseen metsäalalla. Mielestämme EU:n perusolot vaihtelevat niin suuresti, että on kyseenalaista, minkälaista lisäarvoa tällaisella yhteisön politiikalla saataisiin.
Tämän lähestymistavan perusteella päätimme äänestää niitä kohtia vastaan, joissa ehdotetaan metsäpalojen torjunnan sisällyttämistä asetukseen. Vaarana on, että seurantatoimet vievät paljon resursseja muilta aloilta. Lisäksi palontorjuntatoimet ovat jo nyt osa maaseudun kehittämistä koskevaa unionin asetusta.
Lopullisessa äänestyksessä päätimme kuitenkin äänestää mietinnön puolesta epäilyksistämme huolimatta. Teimme niin, koska parlamentti lisäsi tekstiin toissijaisuusperiaatetta koskevan tärkeän sanamuodon ja korosti jäsenvaltioiden osallistumista asetuksen kehittämiseen.

Crowley (UEN)
. (EN) Riippumatta siitä, mitä muutamat parlamentin jäsenet sanovat tai toivovat, Euroopan unionilla ei ole minkäänlaista oikeudellista toimivaltaa raskaudenkeskeytykseen liittyvässä kysymyksessä.
Jokaisella on oikeus omaan mielipiteeseensä, ja eri jäsenvaltioissa on kieltämättä erilaiset eettiset toimintakehykset. Tästä ei olekaan kyse.
Kyse on siitä, missä kysymyksissä ja miten Euroopan unionilla on laillinen oikeus toimia. Tältä osin mietinnön ehdotukset johtaisivat unionin valtuuksien ja toimivallan häpeälliseen väärinkäyttöön.
Jos nyt säädämme, että EU:n varoja voidaan käyttää raskaudenkeskeytyspalvelujen tarjoamiseen, loukkaisimme jäsenvaltioiden oikeutta määrätä tästä kysymyksestä.
Koska olen irlantilainen parlamentin jäsen, en voi kannattaa tällaista edustamieni ihmisten perusoikeuden törkeää loukkaamista ja päättää raskaudenkeskeytystä koskevasta politiikasta. Tämä oikeus on vahvistettu Maastrichtin sopimuksessa ja puolustan sitä voimallisesti ja tinkimättömästi.
On yhtä lailla väärin yrittää määrätä raskaudenkeskeytyksestä maissa, jotka eivät sitä halua, ja on väärin antaa merkki siitä, että parlamentti tukee ainoastaan maita, jotka helpottavat raskauden keskeytyksen tekemistä, sillä se ei ole totta.

Sacrédeus (PPE-DE)
Olen äänestänyt yhdessä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja eurooppalaisten demokraattien ryhmän kanssa tarkistuksen 53 puolesta, joka kuitenkin hylättiin äänin 181 puolesta, 264 vastaan ja 11 tyhjää.
Mietinnöllä olisi saavutettu paljon, jos tarkistus 53 olisi hyväksytty. Tarkistuksella olisi selkeytetty "lisääntymis- ja seksuaaliterveyttä ja lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskevia oikeuksia" koskevaa käsitettä syntymättömän lapsen suojelun näkökulmasta seuraavalla sanamuodolla: "aborttia, jota ei koskaan voida markkinoida perhesuunnittelukeinona, ei tässä asetuksessa voida pitää palveluna, joka takaa lisääntymis- ja seksuaaliterveyden".
Nyt jää sen sijaan valitettavasti epäselväksi, tekevätkö lisääntymis- ja seksuaaliterveydenhuollon palveluja tarjoavat avustusjärjestöt EU:n toimesta ja EU:n rahallisen avun turvin myös abortteja osana niiden antamaa apua huolimatta siitä, että tietyissä jäsenvaltioissa, kuten Irlannissa ja Portugalissa, se on laitonta. Epäselväksi jää myös se, toteutetaanko tällaisia toimia de facto kehitysmaissa, vaikka sikiön elämä olisikin turvattu lainsäädännössä. Toisin sanoen tällöin toimitaan avunsaajamaan oikeudellisen kannan vastaisesti.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson, Sandberg-Fries ja Theorin (PSE)
Me Ruotsin sosiaalidemokraatit olemme päättäneet äänestää huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien riskien ehkäisemisestä ja vähentämisestä laadittua mietintöä vastaan siitä syystä, että parlamentti äänesti useiden sellaisten tarkistusten puolesta, jotka merkitsevät huumeiden väärinkäytön suoraa tai epäsuoraa sosiaalista hyväksymistä. Olemme olleet alusta alkaen sitä mieltä, että suosituksessa painotetaan kohtuuttomasti haittojen vähentämistä. Lähtökohtamme on se, että tärkein keino vähentää huumausaineiden käyttöön liittyviä riskejä on estää niiden väärinkäyttö. On rohkaisevaa, että äänestyksessä parlamentti päätti kannattaa valiokunnan sanamuotoa ehkäisevien toimien tärkeydestä ja huumausaineiden väärinkäyttäjien huumeettomasta kuntouttamisesta, mutta se ei kuitenkaan riitä meille, jotta hyväksyisimme mietinnön.

