Tuotevastuu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0068/99) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 85/374/ETY muuttamisesta (12872/1/98 - C4-0016/99-97/0244(COD)) (Esittelijä: Roth-Berendt).

Roth-Behrendt
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kuulitte juuri puhemiehen toteavan, että tuotevastuuta koskeva asia on meillä tänään toisessa käsittelyssä. Palautan vielä mieliin asian historiaa: me kaikki tämän parlamentin jäsenet totesimme - käsittääkseni yksimielisesti - marraskuussa 1997 BSE-asian yhteydessä - BSE-asian käsittelyhän oli yksi tämän parlamentin suurista menestyksistä -, että tuotevastuuta on muutettava, jotta BSE: stä aiheutuneet vahingot tulevat vastaisuudessa katetuiksi. Komissio teki tätä koskevan ehdotuksen, johon on nivelletty mukaan ja sisällytetty maatalouden alkutuotteet. Tämä olikin tervetullut ehdotus. Komissaari Monti, se oli kuitenkin myös vähintä, mitä te saatoitte tehdä. Olen aina ennenkin sanonut teille, että te kyllä suipistitte suutanne, mutta ette viheltänyt! Sitä minä kritisoin. Jollette te olisi komission korkea-arvoinen komissaari, vaan edelleen - sanokaamme vaikkapa - jossakin muussa virkatehtävässä, sanoisin teille nyt, että se, mitä te teitte, oli kuin kivettynyt jäänne menneisyydestä. Niin en teille asiaa ilmaise.
Nyt asian toisessa käsittelyssä me ympäristövaliokunnassa olemme liittäneet yhteiseen kantaan kahdeksan tarkistusta. Kahdeksan tarkistusta ei ole paljon. Olen esittelijänä yrittänyt olla hyvin maltillinen ja esittänyt vain ne tarkistukset, jotka saivat ensimmäisessä käsittelyssä taakseen enemmistön ja joilla pitäisi minun käsitykseni mukaan olla kompromissiin pääsyn edellytyksiä myös parlamentin muilla tahoilla. Nyt sekä täällä parlamentissa että sen ulkopuolelta kuuluu ääniä, joiden mukaan meidän ei pitäisi tehdä asiaan minkäänlaisia muutoksia. Antakaa vain ehdotuksen mennä läpi muuttamattomana! Meidän olisi siis hyväksyttävä komission ehdotus, tämä yhteinen kanta, sellaisenaan. Minun on vastattava näille äänille ja myös niille kollegoille, jotka sanoivat samaa asian ensimmäisessä käsittelyssä, että parlamentin pitäisi olla asiassa johdonmukainen.
Kun olemme todenneet, että ehdotukseen on tehtävä muutoksia BSE-asian yhteydessä, silloin meidän täytyy johdonmukaisuuden nimissä korvata myös niitä ihmisiä koskevat tapaukset, jotka ovat sairastuneet taudin uuteen muotoon eli Creutzfeldt-Jakobin taudin uuteen muunnokseen. Me kaikki tiedämme, että taudin itämisaika voi olla 10-20 vuotta. Niinpä ympäristövaliokunta on johdonmukaisuuden vuoksi pidentänyt korvaukseen oikeuttavaa aikaa piilevien vahinkojen varalta - ja vain niistä me täällä puhumme - kymmenen vuoden sijasta kahteenkymmeneen vuoteen. Eihän nimittäin kukaan Creutzfeldt-Jakobin tautiin sairastuva voisi esittää korvausvaatimusta hänelle näin aiheutuneesta vahingosta siinä tapauksessa, että hän tai hänen omaisensa saavat tietää sairaudesta vasta kymmenen vuoden kuluttua.
Olemme myös korottaneet vahingonkorvaussummaa kaikista niistä vahingoista, joita yhteensä voi ilmetä, 70 miljoonasta ecusta 140 miljoonaan ecuun, ja olemme jättäneet asian jäsenvaltioiden ratkaistavaksi. Tämäkään ei ole mitenkään kuohuttava asia, ja sen pitäisikin itse asiassa olla kompromissikelpoinen täällä parlamentissa.
Nyt eräät teistä ovat sanoneet - myös komissaari Monti -, että tätä lainsäädäntöä ollaan kaikesta huolimatta joka tapauksessa tarkistamassa. Onhan 1. tammikuuta 2000 mennessä tulossa vihreä kirja. Silti, vaikka komissio olisi toimintakykyisempi kuin se nyt on, olen epäillyt, mahtaneeko se suoriutua siitä. Nyt olen aivan varma asiasta, ja me kaikki tiedämme, että se ei ole mahdollista 1. tammikuuta 2000 mennessä. Olettehan te itsekin komission jäsenenä sanonut, että ette ota hoitaaksenne enää uusia hankkeita - ja niin ollen ette taatusti myöskään uusia lainsäädäntöasioita. Uusi komissio ei valmistele ensi töikseen vihreää kirjaa. Siinäkin tapauksessa, että saisimme tämän vihreän kirjan, saisimme asiaa koskevan lainsäädännön vasta joskus kahden, kolmen tai neljän, viiden vuoden kuluttua. Sehän ei voi olla meidän tarkoituksemme! Sellaista emme myöskään voi ottaa vastuullemme!
Käännyn nyt muutamien kollegojeni puoleen ja katson nimenomaan myös PPE-ryhmän suuntaan, sillä kollegani Grossetête, joka kuuluu minun ohellani ympäristövaliokuntaan, sanoi ensimmäisessä käsittelyssä, että ihmiset eivät halua tätä ja että tällä tarkistuksella minä kääntäisin monta asiaa päälaelleen. Etenkin PPE-ryhmän kannan huomioon ottaen olen jättänyt kokonaan pois esimerkiksi käänteisen todistustaakan tai todistustaakkaan liittyvät kysymykset. Teille, rouva Grossetête, esitän sen pyynnön, että jospa voisitte sittenkin miettiä vielä kerran suhtautumistanne näihin kahteen tarkistukseen, jotka koskevat määräaikaa ja korvaussummaa, ja sanon teille, että ihmiset kyllä haluavat, ei vain ennen Eurooppa-vaaleja vaan yleensäkin, että me toimimme heidän henkilökohtaisen hyvinvointinsa puolesta, heidän aivan henkilökohtaisen hyvinvointinsa puolesta!
Tähän me olemme pyrkineet ympäristövaliokunnassa, joka on vastuussa kuluttajansuojasta ja terveyspolitiikasta. Tähän me olemme pyrkineet niillä kahdeksalla tarkistuksella, jotka on osittain hyväksytty PPE-ryhmän riveissä ja jotka koskevat lainsäädännön määrittelyä ja tarkistamista. Niillä olemme pidentäneet määräaikaa ja muuttaneet korvaussummaa. Mikään tässä ei vie tuhoon ketään Euroopan unionissa. Sen sijaan mahdollisia vahinkoja saattaa ilmetä - eikä muuten pelkästään käytettäessä saastuneita verituotteita, jotka voivat aiheuttaa aidsia, tähän en puutu tässä lainkaan, vaan pysyttelen tällä kertaa vain alkutuotteissa. Näin luodaan turvaa Creutzfeldt-Jakobin tautiin sairastuville ihmisille. Toivon, että näitä tarkistuksia ei jouduttaisi milloinkaan soveltamaan, koska kukaan ei sairastu. Jos näin kuitenkin tapahtuu, silloin Euroopan unionin asukkailla on oikeus vaatia, että me luomme tuotevastuuta ja heidän vahingonkorvausvaatimuksiaan varten kunnollisen oikeusperustan.
Olen sitä mieltä, että me teemme täällä juuri sen, ei enempää eikä vähempää, näillä tarkistuksilla. Mielestäni se ei ole ylettömyyksiä tavoittelevaa tai liioitellun kunnianhimoista. Pyydän teiltä, että te tukisitte näitä tarkistuksia tässä toisessa käsittelyssä ja että me onnistuisimme pääsemään asiassa neuvoston kanssa yhteispäätösmenettelyä noudattaen järkevään ratkaisuun.

Grossetête
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, luulen, että voimme olla iloisia siitä, että komissio päätti ulottaa direktiivin 85/374/ETY soveltamisalan maataloustuotteisiin. Euroopan parlamentti oli sitä paitsi vaatinut tätä BSE: n aiheuttaman ongelman johdosta.
Haluan kuitenkin sanoa heti rouva Roth-Behrendtille, että hänen ehdotuksiaan on täysin mahdotonta kannattaa, sillä hän on käyttänyt tätä tilaisuutta hyväkseen muuttaakseen direktiivin sisältöä. Hän nimittäin paitsi muuttaa maataloustuotteiden määritelmää, myös sisällyttää direktiiviin vastuun psyykkisistä vammoista, poistaa omavastuun ja poistaa vastuun määrän ylärajan. Lopuksi, ja juuri tämä vaikuttaa minusta erityisen vakavalta, hän pidentää oikeuksien vanhentumisajan 20 vuoteen 10 vuoden asemesta niiden vahinkojen osalta, jotka ovat seurausta sellaisesta virheestä, jota ei ole voitu havaita. Asia on kuitenkin niin, että kun vahinkoa aiheutuu, se johtuu sellaisesta virheestä, jota ei ole voitu havaita ja joka huomataan yleensä vasta silloin, kun vahinkoa on jo aiheutunut.
Siirryn siis maanviljelijöiden ongelmaan, näiden maanviljelijäparkojen, joita meidän on jo nyt vaikea saada hyväksymään sitä, että heidän tuotteensa sisällytetään uudelleen tämän direktiivin soveltamisalaan. Maanviljelijöidemme, jotka pelkäävät tulevaisuutta, maanviljelijöidemme, jotka ovat erittäin huolissaan YMP: n uudistuksesta ja joita aiomme vaatia kantamaan vastuun, jota he eivät voi kantaa rouva Roth-Behrendtin meille ehdottamalla tavalla. Direktiivissä määrätään joka tapauksessa tuotantoprosessiin osallistuvien henkilöiden välisestä yhteisvastuun mahdollisuudesta. Jos siis ongelmia esiintyy, ja rouva Roth-Behrendt ottaa esille BSE: n aiheuttaman ongelman, vastuu vahingoista on jo nyt olemassa. Jos hyväksymme rouva Roth-Behrendtin tekemät ehdotukset, annan teidän kuvitella mielessänne, minkälaisia vakuutussopimuksia maanviljelijät joutuvat pakosta tekemään, sopimuksia, jotka saattavat olla kohtuuttomia.
Te varmasti kysytte minulta kuluttajien asemasta tässä asiassa. No, vastaan teille, että on odotettava vihreää kirjaa, ja käännyn siis komission puoleen. Komissio on sitoutunut laatimaan vihreän kirjan vuoteen 2000 mennessä. Vihreän kirjan, joka laadittaisiin tuottajien, jälleenmyyjien, kuluttajien, maanviljelijöiden ja vakuutusyhtiöiden kuulemisen jälkeen. Direktiivin tasapainoa ei voida muuttaa ilman, että sitä ennen on tehty kaikessa rauhassa tutkimuksia, vaikka kyse olisikin kuluttajien suojelusta, sillä minä selitin jo, että jokaisen tuottajan, jonka tuotteesta on aiheutunut vahinkoa, vastuuseen saattaminen joka tapauksessa suojelee kuluttajia.
Rouva Roth-Behrendtin hyvät aikomukset ovat demagogisia, sillä jos haluamme suojella kuluttajia ilman kunnon ennakkoselvityksiä, masennamme maanviljelijät ja ruuhkautamme tuomioistuimet. Siksi, rouva Roth-Behrendt, olen pahoillani, mutta emme voi kannattaa ehdotuksianne.

Eisma
Arvoisa puhemies, mahdollisuus asettaa tuottajat vastuuseen on kuluttajille erittäin tärkeää. Kuluttajista voi tulla täysiarvoisia markkinaosapuolia, jotka itse määräävät, minkälaisia tuotteita on tarjolla ja mitä he haluavat ostaa vain, mikäli heillä on selkeät oikeudet ja tiedonvälitys on kunnollista. Vastuuseen asettaminen takaa sen, että tuottajat asennoituvat tuotteisiinsa huolella. Halutaan välttyä kuluttajaan kohdistuvilta terveysriskeiltä, joita syntyy, jos tuotteessa on puutteita. Jos tuottaja ei kuitenkaan olisi ollut riittävän huolellinen, kuluttajalla on joka tapauksessa oikeutensa.
BSE-taudilla on ollut tärkeä osa tämän mietinnön syntymisessä. Se toimi katalysaattorina, jotta myös maataloustuotteet saataisiin lopultakin viallisia tuotteita koskevien tuotevastuusäännösten piiriin. Huolimattomuuden takia useita ihmisiä on kuollut Creutzfeldt-Jakobin tautiin. Jos vastuusta olisi ollut olemassa selvät säännökset, mahdollisuus tapahtuneeseen olisi ollut paljon pienempi.
Rouva Roth-Behrendt teki asian selväksi ensimmäisessä käsittelyssä. Hän haluaa, että säännökset koskevat kaikkia vaarallisia tuotteita. Olen periaatteessa samaa mieltä hänen kanssaan ja olen myös sitä mieltä, että hän oli rohkea asian ensimmäisessä käsittelyssä. Silti en tukenut häntä ensimmäisessä käsittelyssä siinä asiassa. Mielestäni näin tärkeästä ja vaikeasta aiheesta tarvitaan syvällistä keskustelua ja harkittua päätöksentekoa. Mielestäni asiasta ei voitu päättää toisen mietinnön sivutuotteena.
Minä ja koko ryhmäni tuemme täysin rouva Roth-Behrendtin toisessa käsittelyssä esittämiä tarkistuksia.

Blokland
 Arvoisa puhemies, mielestäni on käsittämätöntä, että yhteisessä kannassa ei oteta millään tavalla huomioon sitä, mitä Euroopan parlamentti esitti ensimmäisessä käsittelyssä. En pidä aiheellisena sitä komission puolustelua, jonka mukaan tätä direktiiviä on tutkittava perusteellisesti uudelleen Agenda 2000 -ohjelman puitteissa. Neuvostokaan ei ole suhtautunut tässä asiassa vakavasti Euroopan parlamenttiin, kun se on jättänyt esitetyt tarkistukset täysin huomiotta.
On täysin oikeutettua, että esittelijä on esittänyt nämä tarkistukset uudestaan. BSE-kriisin akuutti luonne osoitti, että viallisia tuotteita koskevan vastuun laajentamisen on tapahduttava mahdollisimman nopeasti. Sen lisäksi muutoksen on koskettava myös muita tämänhetkisiä puutteita. Näin vältytään kaksinkertaiselta työltä. Parlamentin tavoitteissa mennään tässä todellakin pitemmälle kuin komission tavoitteissa. Se ei nähdäkseni sinänsä ole syy hylätä näitä tarkistuksia, ei etenkään, kun parlamentin puhemies on julistanut tarkistukset hyväksyttäviksi.
Mielestäni enimmäismäärän korottaminen 70 miljoonasta eurosta 140 miljoonaan on tärkeää. Ei saa olla niin, että kuluttaja ei saa vahingonkorvausta ostettuaan viallisen tuotteen, koska hän ei ole ensimmäinen vaan ties monesko, joka esittää korvausvaatimuksen. Mielestäni on myös vain kohtuullista pidentää voimassaoloaikaa 20 vuoteen asti, sillä viallisen tuotteen vahinko voi ilmetä vasta kymmenen vuoden kuluttua.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, vuonna 1985 annetulla direktiivillä on tähän asti säännelty vahingonkorvauksista sellaisille henkilöille, jotka ovat kärsineet vahinkoa virheellisten tuotteiden takia. Komission tarkoituksena on korottaa nyt käsiteltävänä olevalla ehdotuksella kuluttajansuojan tasoa elintarvikkeiden ja maatalouden perustuotteiden turvallisuuden osalta. Tällä erityisen herkällä alalla on nyt tarkoitus laajentaa direktiivin soveltamisalaa koskemaan vastedes myös maatalouden raaka-aineita, jotka eivät ole tähän asti kuuluneet sen piiriin. Tarkistukset 1 ja 2 ovat ehdottomasti kannatettavia, sillä niillä taataan se, että ne, jotka valmistavat geneettisesti muunnettua siemenviljaa, voidaan saattaa myös vastuuseen mahdollisista seuraamuksista. Ei voi olla oikein, että maanviljelijöiden olisi vastattava vahingoista, joista vastuu kuuluu suuryrityksille.
Valitettavasti tätä komission ehdotusta on käytetty samalla tilaisuutena esittää osittain sellaisiakin tarkistuksia, jotka kajoavat syvällisesti kansallisen siviilioikeuden alaan ja jotka ovat vailla asiallista perustaa. Tästä syystä emme voi suostua siihen ehdotukseen, että direktiivin soveltamisalaa laajennettaisiin maataloustuotteisiin.

Graenitz
 Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijää hänen ehdotuksistaan ja myös siitä, että hän on tarttunut tilaisuuteen ja tuonut esiin sellaisia parlamentin ehdotuksia, jotka menevät komission tekemää ehdotusta pitemmälle. Mielestäni komissiolta olisi voinut odottaa näitä pitemmälle meneviä ehdotuksia jo silloin, kun se jätti tämän lainmuutosehdotuksen, sen sijaan että keskustellaan vuosikausia asiasta, joka olisi pitänyt toteuttaa jo aikoja sitten.
Jos nyt on niin, että asiasta on määrä julkaista ensi vuonna vihreä kirja, en voi kuvitellakaan, että saisimme lainsäädäntötyön päätökseen ennen vuotta 2002. Saanen vain muistuttaa, että elintarvikelainsäädännön tulevaisuutta käsittelevä vihreä kirja, jonka hyväksyimme vuosi sitten ja jonka osalta kaikki hyväksyivät parlamentin asiasta tekemät ehdotukset, ei ole johtanut toistaiseksi minkäänlaisiin tuloksiin, toisin sanoen ei ole annettu mitään sellaista lakia, jolla pantaisiin toimeen se, mistä tuolloin päätimme.
Olen sitä mieltä, että ei käy päinsä, että antaisimme ajan kulua ja asioiden edetä omalla painollaan asiassa, joka on niin tärkeä jokaiselle unionin kansalaiselle. Itse asiassa kummeksun suuresti parlamentin toista laitaa edustavia kollegojani sen johdosta, että he ovat nyt yhtäkkiä unohtaneet hyvin paljon sellaista, josta me päätimme täällä puolitoista vuotta sitten BSE: tä koskevan päätöksenteon yhteydessä kaikessa sovussa, yksimielisesti ja yksissä tuumin. Olen sitä mieltä, että olemme eurooppalaisille kuluttajille velkaa myös sen, että toimimme sen mukaan, mitä olemme täällä kerran päättäneet.
Haluaisin korostaa vielä erästä toistakin asiaa: jos otamme tuotevastuudirektiiviin mukaan vastuun maatalouden alkutuotteista, silloin käy nähdäkseni välttämättömäksi myös se, että ketjusta tehdään todella täysin aukoton. Esitinkin asian ensimmäisessä käsittelyssä tätä koskevan tarkistuksen, joka hyväksyttiin. Mielestäni emme saa jättää vastuuta pelkästään maanviljelijöiden kannettavaksi, ilman että he voisivat vastaavasti siirtää vaateen edelleen heidän itse käyttämiensä maatalouden raaka-aineiden tuottajille. Tämä on ehdottoman välttämätöntä! Ehkä ei pitäisikään pyrkiä sulkemaan ketjua vaan koettaa sulkea ympyrä niin, että kukin tuottaja kantaisi viime kädessä vastuun markkinoille tuomistaan tuotteista, kuitenkin niin, että tämä vastuu kuuluisi hänelle myös pitemmäksi ajaksi sellaisista tuotteista, joista tiedämme, että niistä mahdollisesti seuraavia sairauksia ei pystytä toteamaan vuoden eikä myöskään kymmenen vuoden aikana.
Pyydän kollegoitani miettimään todella vielä kerran sitä, että nyt kun tähän tilaisuuteen on tartuttu, meidän pitäisi osata iloita siitä. Olemme nyt eurooppalaisessa lainsäädännössä kerrankin vähän ripeämpiä, eikä meidän pitäisi odotella ja jättäytyä alttiiksi syytöksille, että jätämme kuluttajat oman onnensa nojaan!

Whitehead
Arvoisa puhemies, kannatan ehdottomasti kollegani Graenitzin sanoja ja onnittelen siis esittelijää ja esitän kantani näiden tarkistusten niistä seikoista, jotka vaikuttavat minusta erityisen tärkeiltä. Viittaan etenkin tarkistuksiin 5 ja 6. Rouva Roth-Behrendtin oli, kuten minunkin, kiinnitettävä huomiota moniin todisteisiin BSE-taudista ja tämän taudin epätavallisesta luonteesta sekä siitä, miten se lopulta siirtyi ihmisiin.
Jos tarkastelemme nyt vastuun ehtoja ja sitä vahingonkorvauksen määrää, joka saattaa olla tarpeen, enää ei voida sanoa, että joidenkin tiettyjen tuotteiden virheet, joita ei ole voitu havaita, etenkään elintarvikkeista tai lääkkeistä peräisin olevien tuotteiden virheet, ilmaantuvat välttämättä kymmenen vuoden kuluessa.
Tulin tänään tähän keskusteluun lähes suoraan eräästä tilaisuudesta, jossa tapasin sellaisten ihmisten sukulaisia, joiden lapset ovat kuolleet BSE-tautia ihmisillä vastaavan CJD-taudin uuteen muunnelmaan. Kaikki eivät saaneet tautia suoraan saastuneista elintarvikkeista. Jotkut saivat sen kasvuhormoneista. Ihmiset muistelevat talidomidia ja ajattelevat, että jonkin tuotteen vaarat ilmenevät hyvin nopeasti synnynnäisinä vikoina tai vastaavina. Ymmärrämme nyt paljon selvemmin, ettei asia ole niin ja että hyvin usein viat jossakin tuotteessa alkavat näkyä kyseessä olevan yksilön elinaikana. Jos meillä ei ole mahdollisuutta, jota näissä tarkistuksissa kaavaillaan, nostaa korvauskannetta tavanomaisten prosessien puitteissa pidempänä ajanjaksona, otamme riskin, että tuotteiden valmistajat voivat päästä vahingonkorvausvastuusta ilman kalliita oikeudenkäyntimenettelyjä, joiden tarkoituksena on jälleen kerran muuttaa lakia.
Rouva Roth-Behrendtin tekemissä tarkistuksissa määrätään myös vuonna 2000 alkavasta tarkastusprosessista, ja tämäkin on ilmeisen oikein. Haluaisin yksinkertaisesti onnitella esittelijää vielä kerran ja pyytää anteeksi, etten ollut täällä kuulemassa hänen puhettaan.

Bru Purón
 Arvoisa puhemies, olen täysin samaa mieltä rouva Roth-Behrendtin mietinnöstä, koska mielestäni hän on tehnyt merkittävän työn tämän direktiivin parissa sekä subjektiiviselta kannalta että objektiiviselta ja tilannekohtaiselta kannalta. Subjektiiviselta kannalta valmistajan määritelmää on laajennettu ja myös tuotteen määritelmää, joka ei käsitä enää ainoastaan valmistettuja tuotteita vaan myös viljelijöiden ja karjankasvattajien tuotteita eikä ainoastaan lopputuotteita vaan myös välituotteita, joista, kuten täällä on tänä aamuna sanottu, alkutuotteet ovat erittäin tärkeitä, ja niihin olisi tulevaisuudessa lisättävä geneettisesti muunnetut aineet, joita ei ole todennettu asianmukaisesti. On myös hyvä, että määräaikaa pidennetään, koska BSE-taudin ja muiden olemassa olevien tautien tapauksessa oireet voivat ilmaantua vasta 10 vuoden kuluttua.
Mielestäni on erittäin tärkeää, ettei mukaan oteta ainoastaan näiden tautien fyysisiä seurauksia vaan myös niiden psyykkiset seuraukset, ja me espanjalaiset, joilla on kokemusta rypsiöljyn tai metyylialkoholin aiheuttamista taudeista, tiedämme, miten hirveitä nämä psyykkiset seuraukset voivat olla.
Korvausten osalta vaikuttaa siltä, että se 70 miljoonaa euroa, josta aiemmin puhuttiin, on unionimme taloudessa hyvin vähän, ja mielestäni on ehdottomasti oikein, että summa nostetaan vähintään 140 miljoonaan euroon.
Ja lopuksi haluaisin, että parlamentti kannattaisi edelleen sitä ajatusta, että osittain käännetty todistustaakka olisi hyvä tässä asiassa. On otettava huomioon se, että kun valmistaja on luonut sellaisen ilmapiirin tai tilanteen, että jonkin tuotteen käyttö on johdonmukaista ja normaalia, uhrilla ei tarvitsisi olla koko todistustaakkaa, kun todellakin yhteisesti tiedostetaan se, että tauti on seurausta tuollaisesta vaarallisesta tuotannosta.

Flemming
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, käsiteltävänä oleva mietintö on talouden kannalta aivan poikkeuksellisen merkittävä. Sitä kohtaan on esitetty hyvin painavia epäilyksiä, erityisesti tarkistusta 4 kohtaan, joka koskee omavastuun pois jättämistä, ja tarkistusta 5 kohtaan, joka koskee vanhentumisajan pidentämistä 20 vuoteen. Kysynkin, eikö meidän pitäisi miettiä asiaa näiltä osin vielä uudestaan.
Toisin on tarkistusten 1 ja 2 laita. Niissä on kyse maa- ja metsätaloustuotteiden raaka-aineiden määrittelystä. Tiedän, että neuvoston työryhmässä keskusteltiin siitä, eikö vähintäänkin johdanto-osan perusteluihin pitäisi ottaa jonkinlainen määritelmä. Keskustelussa lähdettiin siitä, että siemenviljaa geneettisesti muuntelevaa yrittäjää olisi joka tapauksessa pidettävä raaka-aineen tuottajana, joten asian selventämistä ei katsottu tarpeelliseksi. Minusta tämä on kerta kaikkiaan väärin. Mielestäni on ehdottoman välttämätöntä, että hyväksymme nämä molemmat tarkistukset. Niin varmistettaisiin, että mikäli maanviljelijät ovat käyttäneet geneettisesti muunneltuja tuotteita, heillä olisi mahdollisuus esittää vaade edelleen geneettisesti muunnellun siemenviljan tuottajalle.
Nyt käsiteltävänä olevan ehdotuksen perusteella sen nykyisessä muodossa tämä ei olisi mahdollista. Maanviljelijät, myös kuka tahansa pienviljelijä, voitaisiin asettaa vastuuseen geneettisesti muunneltujen tuotteiden aiheuttamista vahingoista - mikä ei ole mitenkään edes kuviteltavissa eikä ajateltavissa! -, kun taas ne, jotka ovat tämän geneettisen muuntelun toteuttaneet, suuret yritykset, kuten Monsanto ja Novartis, eivät joutuisi vastaamaan siitä mitenkään. Tämä ei voi olla meidän etujemme mukaista! Pyydän sen vuoksi hyvin hartaasti, että hyväksytte nämä kummatkin tarkistukset.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen ollut jo tarpeeksi kauan tässä parlamentissa, jotta oikeastaan uskoisin enää tosissani siihen, että tämänkaltainen keskustelu voisi vielä muuttaa mielipiteitä, ja siitä huolimatta ryhdyn vielä kerran tähän yritykseen - en teidän suuntaanne, komissaari Monti, tehän ette ole enää kumppanimme. Meidän kumppanimme tässä yhteispäätösmenettelyssä on vastedes neuvosto, mutta kohdistan yritykseni tämän parlamentin toiselle laidalle. Puhun teille, rouva Grossetête, sillä olemme puhuneet asiasta suoraan ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa ja keskustelleet siitä myös täällä.
Te olette sanonut, että minä haluan muuttaa aivan liikaa direktiivin sisältöä. Otitte puheessanne esille määrittelyn. Juuri sillä minä suojelen maanviljelijöitä, ja teidän kollegannekin esittivät teille juuri äsken saman asian. Rouva Flemming totesi juuri edellä saman vielä kerran. Nämä ovat tarkistuksia, jotka olen ottanut mukaan mietintööni ja jotka ovat lähtöisin teidän ja minun ryhmästäni, ja pidän lähtökohtana sitä, että nimenomaan silloin, jos haluatte tukea maanviljelijöitä, teidän on asetuttava tarkistusten 1 ja 2 kannalle. Sitten pyydän teitä vielä kerran tarkastelemaan huolellisesti tarkistuksia 5 ja 6, kysymystä määräajan pidentämisestä piilevien vahinkojen osalta ja kysymystä enimmäismäärän korottamisesta. Määräajan pidentäminen piilevistä vahingoista: kymmenen ihmistä on sairastunut jälleen viime viikkoina uuteen Creutzfeldt-Jakobin taudin muunnokseen, kymmenen ihmistä! Nämä ihmiset ovat saaneet tämän tartunnan joskus menneinä vuosina, ehkä 15, 8 tai 20 vuotta sitten, sitä emme tiedä. Se on ollut piilevä vahinko, ja vahinkoa kärsineiden ihmisten on täytynyt itse osoittaa, että heille on aiheutunut vahinkoa. Minulla, joka olen kärsinyt vahinkoa, on näyttövelvollisuus! Voitte päätellä mielessänne, kuinka usein tilanne ylipäänsä voi olla sellainen, että voisin onnistua tässä, ja silti me haluamme antaa tämän mahdollisuuden. Olen myös vakuuttunut siitä, että meidän on myös annettava se näille ihmisille.
Samalla kollegat ovat sanoneet: jäsenvaltioille myönnettävän enimmäismäärän korottaminen 70 miljoonasta eurosta 140 miljoonaan euroon on asia, jonka jätämme jäsenvaltioiden itsensä päätettäväksi ja joka ei ole kokonaissummana vielä nytkään liian paljon. Rouva Grossetête, sanoitte jotakin, joka sai minut hieman hämmästymään, mutta joka myös kosketti minua. Te sanoitte: maanviljelijät pelkäävät jo muutenkin tulevaisuutta. Juuri me kuitenkin suojelemme maanviljelijöitä! Miettikääpä vaikka sitä, että viljelijä ostaa nykyään parhaan kykynsä ja taitonsa mukaan eläinrehua ja ruokkii sillä eläimiään siinä vakaassa uskossa, että rehu ei sisällä eläinvalkuaista, koska siitä ei ole mainintaa tuoteselosteessa, ei edelleenkään. Jos rehussa on kuitenkin siitä huolimatta ollut eläinvalkuaista ja eläimet ovat sairastuneet BSE: hen ja tästä on syntynyt vahinkoja, silloin vastuullinen ei olekaan viljelijä itse vaan eläinrehun toimittaja! Juuri me suojelemme näillä tarkistuksillamme viljelijöitä piileviltä vahingoilta.
Siksi pyydän teitä tarkastelemaan tarkistuksia 5 ja 6 vielä kerran ja toivon, että voisitte tukea tarkistusten 1 ja 2 ohella ainakin näitä kahta tarkistusta, jotta voisimme sen jälkeen yhteispäätösmenettelyn kuluessa taistella yhdessä ehkä vieläkin paremman ratkaisun puolesta!

Monti
Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentin BSE-taudista antamien suositusten seurauksena ja erityisesti seurauksena suosituksesta laajentaa vuoden 1997 loppuun mennessä direktiivin 85/374/ETY mukainen huolimattomuudesta riippumaton korvausvastuu maatalouden alkutuotteisiin ja riistatuotteisiin, komissio esitti ehdotuksensa 1. lokakuuta 1997. Vuoden 1985 direktiivissä todetaan jokaisen uhrin oikeus viallisista tuotteista aiheutuneista vahingoista saataviin korvauksiin ilman velvoitetta osoittaa tuottajan toiminnan tahallisuutta. Laajentaessaan tämän oikeuden maatalouteen komissio palaa alkuperäiseen vuoden 1976 ehdotukseensa.
Parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä marraskuussa 1998 parlamentin enemmistö ilmaisi tukensa tälle periaatteelle. Myös neuvosto yhtyi tähän tavoitteeseen ja hyväksyi komission ehdotuksen yksimielisesti. Kolmen toimielimen tavoite, eli vastuun laajentaminen maatalousalalle, on valitettavasti vaarassa jäädä toteutumatta, mikäli uuden ehdotuksen perustana olevan vuoden 1985 direktiivin muuttamisen aikataulusta syntyy epäsopua parlamentin ja neuvoston välille, sillä tämä on mainittua rajoitettua tavoitetta laajempi seikka. Ehdottamalla uudelleen ensimmäisessä käsittelyssä hyväksyttyjä tarkistuksia asiasta vastaava valiokuntanne kehottaa teitä näet korjaamaan yhteistä kantaa. Olen jo aiemmin ilmoittanut, että neuvosto on ilmoittanut hyväksyvänsä yksimielisesti komission ehdotuksen tekstin ja pitää mahdottomana vuoden 1985 direktiivin korjaamista tässä tilanteessa.
Komissio katsoo, että tämä kysymys on merkittävä ja erittäin kiireellinen. On tärkeää päästä yhteiseen kantaan perustuvaan sopimukseen ja laajentaa siviilioikeudellista vastuuta koskevat normit siten mahdollisimman pian maatalouteen. Komissio ei voi tästä syystä hyväksyä tarkistuksia 3-7, jotka liittyvät psyykkisiin vammoihin, kokonaisvastuuseen, määräaikoihin, enimmäismäärään ja direktiivin muuttamiseen vuonna 2000. Muut kolme tarkistusta, jotka koskevat pelkästään maatalouden raaka-aineita, toisin sanoen tarkistukset 1 ja 2, jotka koskevat välituotteista ja tuotantomenetelmistä aiheutuneita vahinkoja, ja tarkistus 8, jossa esitetään velvoite esittää vuonna 2000 kertomus direktiivin vaikutuksista, vaikuttavat turhilta, kun otetaan huomioon vuoden 1985 direktiivin artiklan 2, 3 ja 21 yleinen tulkinta.
Kuten komissio on jo viime marraskuussa ilmoittanut, arvoisa puhemies, oikea hetki ja oikea tapa vuoden 1985 direktiivin muuttamiseen on direktiivin soveltamista koskevan kertomuksen, joka komission on esitettävä parlamentille ja neuvostolle vuonna 2000, yhteydessä käytävä keskustelu. Tätä kertomusta edeltää laaja kuuleminen, joka on avoin kaikille niille, joita asia koskee, ja joka toteutetaan julkaisemalla vihreä kirja, joka esitellään heti tämän ehdotuksen hyväksymisen jälkeen. Tämä on nopein tapa saada aikaan muutosehdotus, jossa otetaan asianmukaisesti huomioon mainitun direktiivin suuri merkitys koko sosioekonomisen kentän kannalta ja joka mahdollistaa sen, että vuoden 1985 direktiiviä muutettaessa voidaan oikeutetusti harkita kaikkia keskeisiä seikkoja. Sen tähden toivon, että Euroopan parlamentti tukee tätä lähestymistapaa muuttamatta neuvoston yhteistä kantaa ja antaa siten mahdollisuuden edistää oman 19. helmikuuta 1997 antamansa suosituksen toteuttamista ja myös nopeuttaa vuoden 2000 kertomuksen esivalmisteluun liittyvän kuulemisen aloittamista.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari Monti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä klo 15.00.

Maailmanlaajuinen hallitseminen ja YK: n uudistaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana De Melon laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0077/99) maailmanlaajuiseen hallitsemiseen liittyvistä haasteista ja YK: n uudistamisesta.

De Melo
 Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, tämän vuosisadan viimeisinä vuosina politiikalla on ollut voimakas taipumus globalisoitua sekä turvallisuuskysymysten että taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristönsuojeluun liittyvien kysymysten osalta. Jotta nämä kysymykset voitaisiin kohdata maailmanlaajuisella tasolla, tarvitaan maailmanlaajuinen järjestö, joka kykenee laatimaan yleiset käytännesäännöt, joita myös kunnioitetaan ja noudatetaan sen jälkeen kun ne on hyväksytty. Tuo järjestö on itse asiassa jo olemassa; sen toimintamahdollisuudet ovat tosin rajalliset, mutta se on kuitenkin yltänyt jo lähes historialliseen ikään, ja sen rooli, menettelytavat ja toiminta ovat olleet kaikin puolin ansiokkaita. Jossain määrin ongelmallisena voidaan pitää kenties vain sitä, että lähes historiallisesta iästään huolimatta tuo järjestö ei ole kyennyt kehittämään toimivaltuuksiaan ja toimintakapasiteettiaan. Tarkoitan luonnollisestikin Yhdistyneitä Kansakuntia, joka on 50: n viimeksi kuluneen vuoden aikana ansiokkaasti ja merkittävästi myötävaikuttanut monien maailmanlaajuisten ongelmien ja konfliktien ratkaisemiseen.
Näiden nähdäkseni kiistattomien syiden vuoksi olen vakuuttunut siitä, että Yhdistyneet Kansakunnat on sopivin kehys kansainvälisen yhteisön pyrkiessä vastaamaan globalisaation asettamiin haasteisiin. YK: n on kuitenkin saatava käyttöönsä riittävät keino, jotta se voisi tehokkaasti ohjata poliittisia kysymyksiä maailmanlaajuisella tasolla, ja kansainvälisten suhteiden ajattelutavassa ja logiikassa olisi sen vuoksi aivan ensimmäiseksi tapahduttava muutos.
Ensinnäkin: rauhaan ja turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä YK: n käyttöön on annettava tehokkaita toimintakeinoja, joihin se voi oikeutetusti turvautua sen jälkeen kun väliintulon oikeus ja velvollisuus on määritelty uudelleen. Kansainvälisen rikostuomioistuimen perustaminen on merkittävä läpimurto, jonka avulla voidaan luoda yksilöä koskeva kansainvälinen rikosoikeudellinen vastuu. Turvallisuusneuvoston kokoonpano heijastaa viime maailmansodan päättyessä vallinnutta tilannetta, ja se on niin ollen määriteltävä uudelleen nykyisen geopoliittisen tasapainon edellyttämällä tavalla. Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmään on lisäksi sisällytettävä myös parlamentaarinen ulottuvuus, jotta järjestöstä voisi tulla merkittävämpi tekijä maailman parlamenteissa.
Toiseksi: talouden globalisoiduttua ja kaupan sekä rahoitusmarkkinoiden vapauduttua myös taloudellinen päätöksenteko on luisunut poliittiselta vallalta taloudellisen mahdin suuntaan. Siten pieni joukko maailmanlaajuisia yhtiöitä tekee tosiasiassa suurimman osan maailmantalouteen ratkaisevasti vaikuttavista päätöksistä kokonaan demokraattisen valvonnan ulottumattomissa, ja nuo päätökset vaikuttavat usein tuhoisasti sosiaalisiin oloihin ja ympäristönsuojeluun. Talouden globalisaatiota on sen vuoksi ohjattava tulevaisuudessa hallitumpaan suuntaan. Toistan: talouden globalisaatiota on ohjattava hallitumpaan suuntaan. Kulttuurien vastavuoroinen tunnustaminen, eettisyys ja oikeudenmukaisuus kansainvälisissä neuvotteluissa ovat välttämättömiä poliittisen vallan ja talouden välisen tasapainon palauttamiseksi. Jotta näitä periaatteita todella kunnioitettaisiin kansainvälisellä tasolla, olisi myös aiheellista luoda maailmanlaajuisen turvallisuuden neuvosto, jonka tehtävänä olisi yhteensovittaa ja kontrolloida varsinaisten turvallisuuskysymysten lisäksi myös taloudelliseen kehitykseen, sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen ja ympäristönsuojeluun liittyviä ongelmia.
Kolmanneksi: jotta ihmisoikeudet sekä kansalaisten velvollisuudet, vapaudet, yhteisvastuullisuus ja oikeudenmukaisuus toteutuisivat maailmanlaajuisella tasolla, YK: n ja kaikkien siihen kuuluvien kansakuntien on asetettava nämä periaatteet välttämättömäksi ehdoksi kaikille eri toimielinten ja valtioiden välisille sopimuksille. Haluamme myös ilmaista tukemme " Maailman ympäristöviraston" perustamiselle ja ympäristönsuojelupolitiikan sisällyttämiselle siten nykyistä tiiviimmin kansainvälisiin suhteisiin.
Olen esittänyt nämä näkökohdat tiivistetyssä muodossa, mutta niitä käsitellään laajemmin mietinnössä, ja lisäksi kollegat ovat esittäneet parannusehdotuksia, jotka olen yleensä hyväksynyt. Kaikkien esiintuomieni syiden vuoksi pyydän teitä äänestämään tämän esityksen puolesta.

Vecchi
Arvoisa puhemies, tämänpäiväisessä keskustelussa parlamentilta on pyydetty vastausta lähinnä kahteen kysymykseen. Ensimmäinen kysymys: onko globalisoituvassa maailmassa mahdollista tuoda voimakkaita hallintoelementtejä tärkeimpiin maailmanlaajuisiin prosesseihin? Toinen kysymys: onko Yhdistyneet Kansakunnat keskeinen elin tällaisen ohjaamisen tahdon ja kyvyn kehittämisessä? Molempiin kysymyksiin vastaamme myöntävästi. Kyllä, ei ole ainostaan välttämätöntä, vaan myös mahdollista hallita demokraattisesti niitä suuria ongelmia ja suuria haasteita, jotka kohtaavat ihmiskuntaa: turvallisuusongelmista köyhyyteen, ympäristön ongelmiin ja niin edelleen. Kyllä, YK on maailmanlaajuinen järjestö, jonka on oltava ensisijainen elin, jossa voidaan etsiä ja löytää välttämättömiä vastauksia. Emme tietenkään tarjoa näkemystä YK: sta kaikenkattavana järjestönä. Sen tehtävät on määriteltävä selkeästi ja on kehitettävä tarpeellista synergiaa jäsenvaltioiden kanssa, alueellisten järjestöjen kanssa, Euroopan unionista ja muista kansainvälisistä toimielimistä alkaen. Samalla lukuisat uudistukset YK: n organisaatiossa ja toiminnassa ovat välttämättömiä. Niistä, jotka olemme maininneet, korostamme erityisesti turvallisuusneuvoston kokoonpanoon ja toimintaan, maailmanlaajuisen taloudellisen turvallisuuden neuvoston tai maailmanlaajuista turvallisuutta käsittelevän neuvoston luomiseen ja alajärjestöjen rakenteen järkeistämiseen liittyviä uudistuksia.
YK: ssa on asetettava erityisen tärkeään asemaan inhimillisen kehityksen ja maailmanlaajuisen köyhyyden ja syrjäytymisen vastaisen taistelun tarjoamat haasteet. Olemme varmoja siitä, että jotta näin tapahtuisi, on toimittava siten, että toisin kuin tähän mennessä on tehty, myös Maailmanpankin ja Kansainvälisen valuuttarahaston kaltaisten elinten toiminta on johdonmukaista Yhdistyneiden Kansakuntien tavoitteiden kanssa.
Valmistelemani kehitys- ja yhteistyövaliokunnan lausunto sisältää kaikki ne yksityiskohtaiset ehdotukset, joita olemme näistä seikoista esittäneet. Paljon kuitenkin riippuu sen asenteen johdonmukaisuudesta, jonka Euroopan unionin valtiot ottavat YK: hon tulevina vuosina. Tämä on keskeinen testi todellisen Euroopan ulko- ja turvallisuuspolitiikan luomisessa.
Lopuksi tahtoisin onnitella esittelijää, herra De Meloa, erinomaisesta työstä, jonka hän on tehnyt laatiessaan mietinnön, josta nyt keskustelemme.

Barón Crespo
 Arvoisa puhemies, haluan ennen kaikkea onnitella herra De Meloa tästä erinomaisesta mietinnöstä, jossa käsitellään erästä keskeistä asiaa: hyvää maailmanlaajuista hallintoa aikana, jolloin maailmanlaajuistumista käytetään avainsanana kaikissa keskusteluissa ja pohdinnoissa selitettäessä sitä, mitä maailmassa on tapahtumassa. Maailmanlaajuistuminen ei voi olla hallitsematon prosessi, kuten ennen kaikkea rahoitusmarkkinoilla on tapahtumassa, vaan mikäli tilanne on sellainen, että maailmanlaajuinen todellisuus muuttuu entistä yhtenäisemmäksi, meillä on myös velvollisuus laatia oikeus- ja turvallisuusnormeja, jotka voisivat vastata siihen. Näin ollen on erittäin perusteltua laatia tällainen mietintö. Kyse ei ole pelkästään teoreettisista pohdinnoista.
Toteaisin myös, että Euroopan unionin vastuu YK: n tulevaisuudesta on erittäin perusteltu. Miksi? Siksi, että tätä nykyä unionin 15 jäsenvaltion osuus Yhdistyneiden Kansakuntien toimintatalousarviosta on 38 %, ja me hoidamme maksumme säännöllisesti. Mikä on meidän ongelmamme? Ongelmamme on se, että hoidamme maksumme kukin erikseen emmekä yhdessä, ja silloin ponnistelumme eivät todellakaan ole tarpeeksi tehokkaita. Sama koskee myös kaikkia näitä väliintulo- ja rauhanturvajoukkoja - joita kutsumme unionin slangissa " Petersbergin tehtäviksi" -, joissa myös Euroopan unionin maiden panos on keskeinen. Mielestäni on mainittava myös ponnistelumme kehitysavun alueella.
Tämä kaikki ei kuitenkaan ole tarpeeksi tehokasta, ja se on sitäkin valitettavampaa, kun otetaan huomioon, että koska Euroopan unioni on rauhaan ja yhteistyöhön perustuva alueellinen organisaatio, sillä on luontainen kutsumus olla yhteydessä Yhdistyneisiin Kansakuntiin ja kehittää sitä.
Korostaisin joitakin kohtia, joihin olemme keskittäneet tarkistuksemme, sosialistiryhmän tarkistukset, ja joiden osalta näitä pohdintoja on mielestämme myös jatkettava, koska olen sitä mieltä, että meidän on seuraavaa vaalikautta varten jatkettava näitä ponnisteluja, varsinkin kun YK: lta pyydetään nyt kylmän sodan päätyttyä - YK oli kylmän sodan aikaan varsin toimintakyvytön - kaikenlaisia tehtäviä ja sitä kuormitetaan liikaa sellaisilla pyynnöillä, jotka eivät vastaa sen käytettävissä olevia keinoja. Tämä voi myös tuoda meidät lähemmäksi erästä ongelmaa, jonka saamme nyt kokea entistä lähempänä.
Näin ollen mielestäni on tärkeää, että laadimme selkeät kriteerit paitsi taloudellisen turvallisuuden neuvoston perustamisesta myös siitä, mikä on Euroopan näkemys turvallisuusneuvoston kokoonpanosta; tästä asiasta ei nykyisin ole olemassa yksimielisyyttä tai perusluonteista sopimusta edes jäsenvaltioiden välillä.
Toiseksi on mainittava myös ne ponnistelut, jotka liittyvät rauhan ja turvallisuuden turvaamistehtäviin osallistumiseen, kansainväliseen rikostuomioistuimeen ja ennen kaikkea pyrkimyksiin käydä vuoropuhelua Yhdysvaltojen kanssa. Se on mielestäni keskeistä, jotta voidaan varmistaa YK: n tulevaisuus, sillä nykytilanne on se, että olemme todellisessa pattitilanteessa tämän pääasiallisen liittolaisemme kanssa.
On korostettava myös Bretton Woodsin pohjalta syntynyttä talousrakennetta ja työskenneltävä sen kehittämiseksi, toisin sanoen pohdittava, miten voidaan selvittää ja muuttaa yhdessä Kansainvälisen valuuttarahaston, Maailmanpankin ja Maailman kauppajärjestön tulevaisuutta ja niiden suhdetta Kansainväliseen työjärjestöön puolustamalla erästä ympäristöä koskevaa arvokasta ajatusta, joka on yksi Euroopan unionin identiteetin tunnuksista, ja tarkoitan tässä kestävää kehitystä.

Spencer
Arvoisa puhemies, ryhmäni antaa tunnustuksen tälle erinomaiselle ja merkittävälle mietinnölle ja onnittelee esittelijää. Olin noin kaksi viikkoa sitten New Yorkissa puhumassa tästä mietinnöstä Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle ja huolestuin kuullessani, että koko Yhdistyneiden Kansakuntien uudistusprosessi, jonka piti huipentua vuonna 2000 järjestettävässä vuosituhatkokouksessa, on jumissa. Euroopan unionin on hoidettava osansa melkoisen kiireellisesti tämän uudistusprosessin esteiden poistamisessa.
Toiseksi haluan korostaa, aikaisempien puhujien tavoin, että meidän on toteutettava tämä uudistus kokonaisvaltaisesti. Rahatalouden epäjärjestyksen ja maailmanlaajuisten ympäristöhaasteiden aikana on välttämätöntä toteuttaa johdonmukaisia toimia sekä Yhdistyneiden Kansakuntien toimielinten että Bretton Woodsin toimielinten osalta, jotta ne voisivat olla keskenään paremmassa vuorovaikutuksessa. Tämä kävi hyvin selvästi ilmi viime viikolla Genevessä WTO: n kauppaa, ympäristöä ja kehitystä käsitelleessä korkean tason seminaarissa, joka järjestettiin Sir Leon Brittanin aloitteesta. Tuon seminaarin päätelmät osoittivat selvästi, että WTO: n vuosituhannen vaihteen neuvottelukierroksen menestys riippuu samanaikaisesti toteutettavasta muiden maailmanlaajuisten instituutioiden uudistuksesta ja niiden toiminnan parantamisesta.
Haluaisin kiinnittää huomiota mietinnön yhteen tiettyyn ajatukseen, joka on hyödyllinen näiden maailmanlaajuisesti hallitsevien instituutioiden oikeutuksen kannalta. Tällainen oikeutus voi olla peräisin ainoastaan parlamentaarikoilta. En usko, että aika on vielä kypsä täydelliselle maailmanlaajuisen tason parlamentaariselle elimelle. Tiedämme, miten ongelmallista parlamentaarisen elimen on toimia edes yhdessä yhtenäisessä maanosassa, kuten Euroopassa. Kannatan kuitenkin ajatusta parlamentaarisista valvontakomiteoista, jotka koostuisivat maailman parlamenttien erikoisvaliokuntien puheenjohtajista. Ulkoasiainvaliokuntien kaikkien puheenjohtajien tai Maailman kauppajärjestöön liittyvien kauppavaliokuntien kaikkien puheenjohtajien tai Maailman ympäristöjärjestöön tai UNEPiin (YK: n ympäristöohjelmaan) suoraan liittyvien ympäristövaliokuntien kaikkien puheenjohtajien kokoukset voisivat olla hyödyllisiä.
Sanon puheenvuoroni lopuksi, että meitä odottaa lajimme henkiin jäämisen kannalta ratkaiseva vuosikymmen vuosina 2000-2010. Ei voi olla mitään parempaa tapaa juhlistaa uutta vuosituhatta kuin varustaa ihmiskunta sellaisilla maailmanlaajuisilla instituutioilla, jotka se tarvitsee siirtääkseen perintönsä lapsilleen.

Bertens
 Arvoisa puhemies, kansainvälistyminen ja maailmanlaajuistuminen jatkuvat. Toisin kuin muut, oma ryhmäni ei pidä tätä ongelmana, mutta hyvä maailmanlaajuinen hallitseminen vaatii kylläkin pystyvää maailmanlaajuista elintä. Yhdistyneet Kansakunnat on tällainen maailmanlaajuinen järjestö. YK: lla ei kuitenkaan vieläkään ole niitä välineitä, menettelyjä eikä myöskään sitä asemaa, joita se tarvitsisi toimiakseen tehokkaasti, ja olenkin ilahtunut, että herra De Melo on esittänyt asian hyvin mietinnössään, josta me haluamme kiittää häntä.
YK: n menettämä uskottavuus rauhan- ja turvallisuuden turvaamiskysymyksissä on palautettava nopeasti. Mitä tarkoittaa nopeasti? Hidastavat päätöksentekomenettelyt on lopetettava. Se merkitsee konkreettisesti esimerkiksi sitä, että on perustettava nopea reaktioyksikkö. On mahdollistettava YK: n nopea toiminta humanitaaristen toimien yhteydessä. Se voi olla yksinkertaista. Sen mahdollistamiseksi on muutettava yksinkertaisesti päätöksentekomenettelyä. Siihen eivät sovi veto-oikeudet.
Ja lopuksi, YK: n on saatava taloudelliset mahdollisuudet. On häpeä, ja tästä olette varmaan yhtä mieltä kanssani, että Yhdysvallat on lyönyt maksuvelvollisuutensa laimin niin pitkään, ja kansainvälisellä tasolla on myös painostettava kaikkia muita maita, jotka eivät ole maksaneet osuuksiaan.

Alavanos
Arvoisa puhemies, Yhdistyneet Kansakunnat on instituutio, joka juontaa juurensa toisen maailmansodan tuhoista ja joka on vaikuttanut mahdollisuuksiensa rajoissa koko kahtiajaon ja kylmän sodan ajan, se on ollut heikko ja kykenemätön, mutta kuitenkin se on edistänyt turvallisuutta ja kenties auttanut välttämään suuremmat yhteenotot.
Kuitenkin 1990-luvulta lähtien esiin on tullut seuraava peruskysymys: onko Yhdistyneet Kansakunnat olemassa? Onko se keskeisessä roolissa kansainvälisen turvallisuuden ja rauhan takaamisessa? Nyt tämä kysymys on entistäkin ajankohtaisempi. Voi olla, että jonkin ajan kuluttua Kosovossa, Jugoslavian tasavallassa, ryhdytään sotilaalliseen väliintuloon. Missä on YK? Milloin YK on pitänyt kokouksen? Mitä Kofi Annan on sanonut? Kuulemme, mitä sanovat Solana, Albright ja Holbrooke. Missä on Kofi Annan? Miksi hän vaikenee? Voiko YK: lla olla oma erityisrooli tällaisessa yksipuolisessa ilmapiirissä, jossa Euroopan unioni on täysin alistettu?
Tästä näkökulmasta haluaisin korostaa, että De Melon mietinnössä esitetyt ehdotukset ovat varmasti hyvin myönteisiä ja kiinnostavia, ja on tärkeää viedä niitä eteenpäin. En ole kuitenkaan sitä mieltä, että vastaukseksi riittää pelkästään joukko institutionaalisia toimenpiteitä, jos Euroopan unionin kaltaiset maailman voimatekijät eivät kasva eroon niitä vaivaavasta lapsellisuudesta, jos ne eivät tunne itseään riippumattomiksi ja saa itsevarmuutta ja jos ne eivät ryhdy esittämään merkittävää osaa ja kyseenalaista Yhdysvaltojen tukahduttavaa monopolia.
YK ei ole läsnä Kosovossa, YK ei ole läsnä Kurdistanissa, YK sulkee silmänsä sotilaalliselta väliintulolta Jugoslaviassa, YK sulkee silmänsä kurdeihin kohdistuvilta ihmisoikeusrikkomuksilta, YK pitää yllä sietämätöntä kaksinaismoralismia. YK ei voi kehittyä tällä tavoin. Moni asia riippuu nyt Euroopan unionista.

Hautala
Arvoisa puhemies, herra De Melo on tehnyt erittäin hyvän mietinnön, josta myös vihreän ryhmän puolesta onnittelen. Nythän parhaillaan hahmottuu eräänlainen maailmanlaajuinen perustuslaki, mutta valitettavasti se tapahtuu hyvin epädemokraattisesti. Monta kertaa on nähty, että kansalliset parlamentit hyväksyvät näitä sopimuksia ja koska ne ovat varsin pitkälle neuvoteltuja, yksityiskohtiin ei enää siinä vaiheessa voi puuttua, ja tällä tavalla itse asiassa tärkeät kysymykset ratkaistaan lähinnä hallitusten kesken pitkälti salaisissa neuvotteluissa. Uskon, että Euroopan parlamentti on yksi parhaista foorumeista, jossa on uskallettu ottaa kantaa näihin sopimuksiin, muun muassa Maailman kauppajärjestön sopimukseen. Vaikutelmani on myös, että kansalliset parlamentit eivät aina uskalla käyttää niitä oikeuksia, joita niillä olisi suhteessa hallituksiinsa, kun sopimuksia neuvotellaan. Ehkäpä tilanne paranisi, jos kansainvälisiin järjestöihin kuten Maailman kauppajärjestöön syntyisi jonkinlaisia parlamentaarisia kokouksia. Niissä varmasti olisi tärkeimpänä tehtävänä taata se, että myös tiedonsaanti ja näiden järjestöjen toiminnan läpinäkyvyys ja avoimuus paranee. Tavoitteena pitäisi olla jonkinlainen maailmanlaajuinen federalismi, jossa osa päätöksistä tehdään maailmanlaajuisilla päätöksillä mahdollisimman avoimesti ja demokraattisesti.

Dupuis
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää joitakin varauksia tähän herra De Melon hyvään mietintöön, etenkin turvallisuusneuvostoa koskevan kysymyksen osalta. Olen sitä mieltä - ja muut kollegat, kuten herra Barón, ovat sanoneet samaa -, että olemme ottaneet askeleen taaksepäin. Vaikka olimme edellisessä mietinnössä vaatineet unionin edustusta turvallisuusneuvostoon, tätä kohtaa ei enää tässä mietinnössä ole. Mielestäni kysymys turvallisuusneuvostosta on todellakin keskeinen, mutta päinvastaisista syistä kuin ystäväni Alavanos esitti. Turvallisuusneuvosto on mielestäni tällä hetkellä osoitus Yhdistyneiden Kansakuntien rajallisista toimintamahdollisuuksista.
Olemme nähneet Guatemalan tilanteen osalta, miten Kiina pysäytti rauhanprosessin vetollaan, joka sillä on turvallisuusneuvostossa. Samoin kävi hiljattain Makedonian kohdalla, kun jälleen Kiinan takia rauhanturvajoukot joutuivat muuttamaan mandaattiaan. Kosovon osalta Venäjä harjoittaa kovaa painostusta veto-oikeutensa ansiosta. Kaikki tämä on erittäin huolestuttavaa Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmän jatkamisen ja mahdollisen vahvistamisen kannalta.
Itse asiassa joudumme tällä hetkellä yhä enemmän luottamaan Yhdysvaltain johtajuuteen ja ottamaan valitettavasti huomioon sen, ettei Eurooppa kykene johtamaan Yhdistyneiden Kansakuntien tarjoamien puitteiden ulkopuolella rauhanturvatoimia, kuten Kosovossa on todennäköisesti tulevaisuudessa tarpeen. Tämä on hyvin valitettavaa ja osoittaa, että turvallisuusneuvoston toimintasääntöjä on välttämätöntä muuttaa. Veto-oikeuden järjestelmä on syynä asioiden täydelliseen lukkiutumiseen, ja pahoittelen, ettei herra De Melo korostanut tätä kohtaa enemmän mietinnössään.

Imbeni
 Arvoisa puhemies, tahtoisin kiittää herra De Meloa erinomaisesta työstä, joka liittyy vanhan kollegamme Trivellin vuonna 1993 tekemään työhön hänen laatiessaan sangen merkittävän YK: ta koskevan päätöslauselman. Myös parlamentissa käydyssä keskustelussa on kuultu kaikuja protestista, joka on viime vuosina kuultu kaikkialla maailmassa, Afrikan tai Bosnian tragedian tai eräiden muiden tragedioiden yhteydessä. Olemme usein kuulleet puhuttavan YK: n epäonnistumisesta, YK: n voimattomuudesta, ikään kuin olisi mahdollista sanoa, että on olemassa YK - sanokaamme sitä kumppanien yhdistykseksi - ilman, että arvioidaan sen tärkeimpien jäsenten merkitystä ja sitä määräävää asemaa, joka on tärkeimmillä jäsenillä, joita ovat, kuten tiedämme, Yhdysvallat ja eräät muut valtiot.
Mikä on siis ongelmana? Kuten herra De Melo oikeutetusti toteaa mietinnössään, on saatava aikaan uudistus, joka olisi samansuuntainen niiden suurten muutosten kanssa, joita meidän aikanamme on tapahtunut. Emme voi enää nähdä YK: ta sellaisena kuin se oli kylmän sodan aikana, silloin, kun Neuvostoliitto vielä oli olemassa, ja kun Etelä-Afrikassa ja Etelä-Amerikassa oli diktatuureja. Meidän on ajateltava uudenlaista YK: ta, ja tällä uudella YK: lla on oltava rooli kaikkein merkittävimmillä alueilla, joita ovat sen historiallinen, niin sanoakseni perinteinen rooli konfliktien ehkäisemisessä, yhä keskeisempi rooli ihmisoikeuksien puolustamisessa, asema taloudellisten ja rahoitukseen liittyvien häiriöiden ehkäisemisessä ja rikollisuuden, vanhan ja uuden, vastaisten toimien koordinoinnissa.
Tältä kannalta aihe, johon täällä on viitattu, turvallisuusneuvoston uudistaminen, on valtavan suuri aihe. Meillä on oltava hieman enemmän rohkeutta. Tulevaisuuden tärkeimpien jäsenten joukossa on oltava yksi, joka tällä hetkellä on jaettuna 15 osaan, toisin sanoen Euroopan unioni. Meidän on pyrittävä toimimaan niin, että tämä turvallisuusneuvoston uudistus voitaisiin, kuten ehdotatte päätöslauselmassanne, herra De Melo, toteuttaa mahdollisimman nopeasti.

Carnero González
Arvoisa puhemies, olemme juuri uutta maailmanjärjestystä edeltävässä siirtymävaiheessa. Tämä kehitys on saanut alkunsa kylmän sodan päätyttyä, ja tällä siirtymävaiheella - jossa otetaan askelia eteen- ja taaksepäin - on selvästikin - tämä on todettu niissä monissa puheenvuoroissa, joita on käytetty ennen minua - kaksi luonteenomaista piirrettä: poliittiselta kannalta tietynlainen yksinapaistuminen; sosioekonomiselta kannalta - mutta laajemmin ajatellen myös poliittiselta kannalta - kiihtyvä globalisaatio.
Todellakin kysymys koskee sitä, kuten kollegamme Vecchi sanoi, kykenemmekö me hallitsemaan tätä globalisaatiota, hallitsemaan tätä kehitystä. Olen sitä mieltä, ettemme ainoastaan kykene siihen, vaan meidän on onnistuttava siinä. Kansainvälisestä kehityksestä on tehtävä demokraattista, yhteiskunnallista; sitä on loppujen lopuksi hallittava. Sitä ei ole hallittava vain oikeudenmukaisuussyistä vaan ennen kaikkea tehokkuussyistä. Jotta voitaisiin tehokkaasti estää konflikteja ja hallita kriisejä; jotta voitaisiin tehokkaasti estää nykyisen kaltaisten rahoituskriisien toistuminen; jotta voitaisiin tehokkaasti kuroa umpeen pohjoisen ja etelän välinen kuilu, joka ei ainoastaan ole jatkuvasti olemassa vaan joka syvenee maapallon rikkaiden ja köyhien maiden välillä.
Miten tämä tehdään? Mielestäni selkeiden keinojen avulla. Ensiksikin lujittamalla ja vahvistamalla kansainvälistä oikeutta, joka on teoriassa olemassa, mutta jota ei monesti sovelleta. Ja sen soveltamiseksi tarvitaan välineitä, joiden avulla siinä onnistutaan, Yhdistyneistä Kansakunnista alkaen. Kaikesta arvostelusta huolimatta YK: n tarpeellisuus on kiistaton, kuten herra Melo sanoi, koska tämän organisaation tehottomuus ei johdu sen olemassaolosta vaan siihen kuuluvilta valtioilta puuttuvasta poliittisesta tahdosta, sen peruskirjan puutteellisesta soveltamisesta ja noudattamisesta, sille kuuluvien todellisten päätöksentekovaltuuksien puuttumisesta, varojen niukkuudesta ja ilman muuta myös täydellisen demokratian olemattomuudesta.
Yhdistyneitä Kansakuntia on uudistettava, mutta sen toiminnasta ei saa tehdä loppua, vaan sitä on kehitettävä ja vahvistettava. Euroopan unionilla on tässä keskeinen asema ensinnäkin siksi, että yleinen mielipide vaatii sitä, ja toiseksi siksi, arvoisa puhemies, että ellei Euroopan unioni tee sitä, niin kuka sitten?

Schörling
 Arvoisa puhemies, tämä mietintö, jossa käsitellään maailmanlaajuiseen hallitsemiseen liittyviä haasteita ja YK: n uudistamista, ansaitsee mielestäni täyden tuen; haluan todellakin onnitella esittelijää. Mielestäni mietinnön tarkoituksena on tuoda esiin tapa, jolla suuntaa voidaan muuttaa ja jolla voidaan luoda tietty tasapaino vallassa olevien henkilöiden ja kansalaisyhteiskunnan välille. Jotta maailmanlaajuisilla päätöksillä olisi mitään oikeutusta, niiden on oltava edustuksellisia. Siksi myös kansalaisyhteiskunnan on osallistuttava maailmanlaajuisella tasolla tapahtuvien päätösten perustan laatimiseen. Jos tarkastelemme taloudellista kriisiä, joka vallitsee maailmassa, jossa rikkaiden ja köyhien välinen kuilu levenee ja ympäristöä koskevat ongelmat lisääntyvät, on tästä todellakin syytä ottaa opiksi. On jo korkea aika tehdä niin ja syventää ymmärrystä esimerkiksi sijoitusten ja maailman kehityksen välisistä yhteyksistä.
Ennen kuin MAI-sopimuksen kaltainen sijoituksia koskeva sopimus saadaan aikaiseksi, sitä on verrattava tehtyihin arviointeihin ja tehtyihin päätöksiin, jotka YK: n suurissa konferensseissa on mainittu. 150 pohjoismaista järjestöä on tehnyt yhdessä aloitteen, jossa ne ovat todenneet, että jos MAI-sopimusta koskevia neuvotteluja aiotaan jatkaa WTO: ssa, keskustelu on siirrettävä YK: hon, jotta sopimukselle saataisiin tarvittava oikeutus.
Mielestäni on myös hyvä, että mietinnössä viitataan Yhdysvaltoihin, sillä onhan erittäin häpeällistä, että Yhdysvallat ei ole maksanut jäsenmaksuaan pitkään aikaan.
Rauhan ja turvallisuuden ylläpitäminen on tietenkin YK: n tärkein tehtävä. Sallikaa minun vain lisätä, että mielestäni pitäisi vielä odottaa, ennen kuin Nato aloittaa pommitukset, ja että asiaa olisi käsiteltävä YK: n turvallisuusneuvostossa.

Howitt
Arvoisa puhemies, herra De Melon erinomaisen mietinnön yhteydessä suosittelen teille kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa tekemiäni tarkistuksia, eli tarkistusta 13, jossa tuetaan YK: n alkuperäiskansoihin liittyvää työtä; tarkistusta 23, jossa tuetaan YK: n pakolaisasiain päävaltuutetun työtä; ja tarkistusta 24, jossa pyydetään herättämään henkiin YK: n monikansallisia yrityksiä koskeva keskus. Haluan kuitenkin rajoittua puheenvuorossani siihen, että tuen erityisesti ehdotusta YK: n yhteydessä toimivan taloudellisen turvallisuuden neuvoston perustamiseksi.
IMF: n johtaja herra Camdessus on sanonut julkisesti, että YK on ainoastaan yksi maailmanjärjestelmän neljästä pilarista. Tämän näkökannan mukaan IMF, Maailmanpankki ja WTO käsittelevät vakavasti otettavia talousasioita, kun sosiaaliasiat taas sysätään pelkästään YK: n hoidettavaksi. Ei ole mikään ihme, että Maailmanpankki ja IMF ovat kehittyneet vastoin niiden köyhyyden vähentämiseksi asetettuja perustavoitteita. Ne ovat määränneet rakenteellisia mukautusohjelmia vastaukseksi kolmannessa maailmassa 1980-luvulla vallinneeseen velkakriisiin, mikä on itse asiassa johtanut työttömyyden lisääntymiseen ja köyhille myönnettävän sosiaaliturvan kuihtumiseen.
Ainoana ratkaisuna on yhdistää Bretton Woodsin toimielimet tehokkaasti YK: n järjestelmään ja saada ne suoremmin vastuuseen maailman kaikille kansakunnille maksukykyyn katsomatta sekä ulottaa YK: n kehitysohjelman mukainen periaate köyhyyden vähentämisestä taloudelliseen päätöksentekoon kaikkialla maailmassa.

Ephremidis
 Arvoisa puhemies, YK on ollut ja on ainoa paikka, jossa kiistoja voidaan ratkaista rauhanomaisesti ja ylläpitää rauhaa, ja luulen, että me kaikki haluamme sen pysyvän sellaisena. YK: lla on ollut tämä tehtävä yli 50 vuoden ajan toisen maailmansodan tuhojen jälkeen. Tietysti YK: lla on ollut ja on yhä puutteensa ja heikkoutensa, ja voi olla, että ne ovat lisääntyneet. Tarkastelkaamme syitä tähän.
On ollut mahteja, erityisesti Yhdysvallat sekä sen liittolaiset ja kollektiivisesti koko Nato, jotka ovat heikentäneet YK: n arvovaltaa, estäneet sen toimintaa ja kieltäneet sen, tehneet aloitteita, jotka ovat vastoin sitä, mitä YK: n pitäisi tehdä, ja nyt olemme räjähdysherkän tilanteen kynnyksellä, jolla voi olla arvaamattomat seuraukset muuallakin kuin Jugoslavian ja Balkanin alueilla.
Näin ollen haluaisin, että herra De Melon mietinnössä, jossa oikealla tavalla tunnustetaan YK: n ainutlaatuisuus, korostettaisiin tarvetta puolustaa YK: ta sen arvovallan heikentämisyrityksiä vastaan, mietinnössä pitäisi olla aloitteita ja siinä pitäisi esittää ideoita ja ehdotuksia siitä, kuinka YK: ta voitaisiin päinvastoin vahvistaa entisestään, jotta se voisi täyttää tehtävänsä. Mitä tulee turvallisuusneuvoston veto-kysymykseen, minäkin kallistuisin sen poistamisen kannalle, mutta näin joutuisimme ojasta allikkoon, koska silloin YK: sta tulisi lähestulkoon pelinappula Yhdysvalloille ja hämärille tarkoitusperille, jotka liittyisivät turvallisuusneuvostoon omia etujaan ajaakseen ja kansojen kustannuksella.
Vielä yksi asia: minua ihmetyttää tämän kansainvälisen rikostuomioistuimen rooli. Pelkäänpä, että on mahdollista, että käyttämällä tekosyynä terrorismia tai rikoksia ihmiskuntaa vastaan - siis tekosyynä - tuomioistuimesta tehdään työkalu, jolla tukahdutetaan ja sorretaan kansallisia vapautusliikkeitä. Katsokaa, kuinka kurdiliikettä kohdellaan ja kuinka se voisi saada rangaistuksen myös kansainvälisessä tuomioistuimessa!

Amadeo
Arvoisa puhemies, kun keskustelemme De Melon mietinnöstä, meidän pitäisi voida erottaa toisistaan kaksi ongelmakenttää: Yhdistyneiden Kansakuntien uudistukseen liittyvät kysymykset, jotka liittyvät välttämättömyyteen sopeuttaa jo kauan olemassa olleet rakenteet muuttuneisiin vaatimuksiin ja useilla mantereilla muuttuneeseen geopoliittiseen tilanteeseen, ja Euroopan kyvyttömyyden toistuvasti ilmenevää ongelma, sen kyvyttömyys ilmaista itseään jälleen kerran yksimielisesti tai toimia diplomatiassa riittävän vahvasti. Yhdistyneet Kansakunnat voi tässä mielessä olla ihanteellinen paikka kehittää unionin yhteistä ulkopolitiikkaa, jota tarvittaisiin tähän mennessä saavutettujen yhteisen talouspolitiikan tulosten vahvistamiseen.
Puhuakseni välttämättömistä uudistuksista yksityiskohtaisemmin, näyttää tarpeelliselta korostaa YK: n turvallisuusneuvoston uudistusta demokraattisempaan ja vähemmän elitistiseen suuntaan, aihetta, joka sitä paitsi on jo otettu mukaan yleiskokouksen esityslistalle 59 kohtaan. Lisäksi monet valtiot toivovat tätä uudistusta, jopa siinä määrin, että Coffee Group -ryhmän jäseniä on jo 49, kun niitä aluksi oli 30, ja Durbanissa järjestetty 113 sitoutumattoman valtion huippukokous hylkäsi suurella enemmistöllä houkutuksen luopua YK: n peruskirjan 108 artiklan noudattamisesta, jonka mukaan uudistuksen periaatteita koskevassa äänestyksessä vaaditaan jäsenvaltioiden kahden kolmasosan enemmistö.
Uudistuksiin liittyvät ongelmat ovat tietenkin laajoja ja monimutkaisia eikä niitä voida tiivistää puoleentoista minuuttiin. Tällä hetkellä meillä on yhtenäisvaluutta: seuraava askel ei voi olla muu kuin yhteinen ulkopolitiikka, ja Yhdistyneet Kansakunnat on paikka, jossa voidaan luoda perusteet tämän merkittävän tavoitteen saavuttamiseksi.

Van den Broek
 Arvoisa puhemies, minäkin saanen esittää arvostukseni ja kiitokseni herra De Melolle ja kaikille muille parlamentin jäsenille, jotka ovat osallistuneet tämän kattavan ja niin ikään tulevaisuuteen suuntautuvan mietinnön laatimiseen. Se tulee hetkellä, jolloin jokainen on tekemisissä maailmanlaajuistumisen haasteiden kanssa. Hetkellä, jolloin monet näkevät myös asian kielteiset puolet eikä ratkaisuista ole olemassa yksimielisyyttä. Meidän on huolehdittava siitä, että maailmanlaajuistumisen mahdollisesti suuret edut voidaan hyödyntää ja että ne koituvat kaikkien maiden hyväksi.
Olen samaa mieltä teidän kanssanne, että ratkaisut on löydettävä parannetuissa monenkeskisissä puitteissa. Tässä yhteydessä YK ja myös kansainväliset rahoituslaitokset ja Maailman kauppajärjestö ovat johtavassa asemassa.
Jäsenvaltioidemme hallitusten on huolehdittava siitä, että tekeillä olevat uudistukset todellakin toteutetaan. Monet tärkeät kohdat, jotka mainitsette mietinnössänne, kuten ihmisoikeudet ja myös taloudelliset, sosiaaliset ja turvallisuustekijät, on sisällytettävä yleiseen politiikkaan. Monien kansainvälisten järjestöjen on ponnisteltava saadakseen lähestymistapansa ja toimenpiteensä vastaamaan hyvin toisiaan. Mielestämme YK: n vuosituhannen vaihteen huippukokous, joka pidetään vuoden 2000 syksyllä, tarjoaa erinomaisen mahdollisuuden maailmanlaajuisen hallitsemisen haasteisiin puuttumiseen ja myös YK: n roolin tarkempaan määrittelyyn 2000-luvulla.
Toivommekin hartaasti, että laajentuva Euroopan unioni näyttelee tärkeää osaa koko tässä keskustelussa ja että se tuo esille oman kokemuksensa niistä ongelmista ja mahdollisuuksista, joita mainittujen eri politiikan alojen ylikansallinen yhdentyminen yleiseen politiikkaan tuo mukanaan. Unionin uskottavan aseman varmistamiseksi tässä keskustelussa tarvitaan todellakin, kuten parlamenttikin on monta kertaa huomauttanut, voimallisempaa, johdonmukaisempaa ja tunnistettavampaa unionin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Sitä varten on vielä otettava institutionaalisesti ja välineellisesti välttämättömät askeleet. Toivomme hartaasti, että näin tapahtuu pian.
Sallinette minun esittää muutaman huomautuksen niistä toimielimiin liittyvistä määräyksistä, jotka on esitetty esillä olevan päätöslauselman lopussa, vaikka myönnänkin, että ne on tarkoitettu etenkin jäsenvaltioille. EU: n muistio on olennainen osa sitä julkilausumaa, jonka Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja antaa vuosittain YK: n yleiskokouksessa. Julkilausuma on laaja yhteenveto EU: n viimeaikaisesta politiikasta ja toimenpiteistä ja siinä puututaan myös laajasti temaattisiin ja maantieteellisiin kysymyksiin. Sellaisena se on erittäin hyödyllinen viiteasiakirja. Käsiteltyjen kysymysten moninaisuuden vuoksi se ei mielestäni voi kuitenkaan olla pohjana yhteiselle strategialle Amsterdamin sopimuksen 13 artiklan tarkoittamassa merkityksessä. Tällaisia yhteisiä strategioita voidaan kehittää tarkemmin määritellyistä aiheista ja niiden tulee olla luonteeltaan vähemmän kuvailevia. Tämä mainittiin muuten myös eilen yleisten asiain neuvoston kokouksessa, kun käsittelimme uudestaan Kölnissä hyväksyttävää EU: n yhteistä Venäjän suhteiden strategiaa.
Mitä tulee komissiolle osoitettuun pyyntöön, että se laatisi kertomuksen päätöslauselmanne tiettyihin kohtiin liittyvästä unionin kannasta, joka esitetään YK: n tulevien kokousten ja muiden asianmukaisten foorumien puitteissa, voin sanoa, että komissio jatkaa varmasti käytäntöään antaa neuvostolle ja parlamentille tiedonantoja ennen tärkeitä kansainvälisiä tapahtumia, joissa vaaditaan unionin yhteistä kantaa. Komissio haluaa edelleen pitää Euroopan parlamentin asiasta vastaavat valiokunnat ajan tasalla, kun Euroopan unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikassa tapahtuu merkittävää kehitystä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 15.00.

Varainhoitovuoden 2000 yleisen talousarvioesityksen suuntaviivat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Bourlangesin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A4-0109/99) vuoden 2000 talousarviomenettelyn suuntaviivoista: Pääluokka III - Komissio, -Müllerin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A4-0120/99) vuoden 2000 talousarviomenettelyn suuntaviivoista: Pääluokka I - Euroopan parlamentti - liite: OikeusasiamiesPääluokka II - NeuvostoPääluokka IV - TuomioistuinPääluokka V - TilintarkastustuomioistuinPääluokka VI - Talous- ja sosiaalikomitea ja alueiden komitea.
Bourlanges
Arvoisa puhemies, saamme kohta komission ja neuvoston kanssa päätökseen kolmen toimielimen väliset neuvottelut, tai ainakin niiden rippeet, ja olen mielestäni, kuten kardinaali de Bernis sanoisi, epämääräisyyden yleisesittelijä, koska olemme uskomattoman epävarmassa tilanteessa.
Yhtäältä institutionaalinen epävarmuus on huipussaan, koska tätä parlamenttia ei enää ole 13. kesäkuuta. Voidaan ajatella, että talousarviomenettely tapahtuu siis heinäkuusta lähtien melko perinpohjaisesti erilaisen parlamentin kanssa ja sellaisten neuvottelukumppanien kanssa, jotka eivät ole aina ja järjestelmällisesti samoja. Epävarmuutta aiheuttaa myös komission eroaminen, komission, joka joutuu siis laatimaan alustavan talousarvioesityksensä poliittisen painottomuuden oloissa. Kiitän muuten komissaari Liikasta siitä, että hän on täyttänyt velvollisuutensa. Kun hän kerran on täällä, toivon hänen käyttävän puheenvuoron, vaikka hän onkin eroava komissaari, koska alustavan talousarvioesityksen laatiminen kuuluu komissiolle, olipa tämä millainen tahansa. Komissaari Liikasen on siis hyvä käyttää puheenvuoro.
Epävarmuus on myös erittäin suuri institutionaalisten olojen osalta. Emme tiedä, onko meillä rahoitusnäkymiä. Emme tiedä, saadaanko Agenda 2000: sta aikaan sopimusta. Emme tiedä, saavatko parlamentti ja neuvosto aikaan sopimusta järjestelmien kaikesta hallinnasta. Emme toisin sanoen tiedä, tuleeko seuraavasta talousarviosta vuosittainen talousarvio, joka perustuisi 203 artiklaan, vai talousarvio, joka sisältyy tuleviin rahoitusnäkymiin.
Näissä puitteissa on hyvin vaikea laatia parlamentille tyydyttäviä ja täsmällisiä prioriteetteja. Olemme korostaneet kahta avainsanaa: budjettikuria ja prioriteettien keskittämistä. Haluamme kurinalaisen talousarvion, ja tämä koskee useita tasoja. Haluamme keskitetyn talousarvion.
Otsakkeessa 3, joka kiinnostaa meitä aivan erityisesti, korostamme välttämättömyyttä keskittää ponnistelut hajautettuihin tiedotustoimiin pakolaisten vastaanoton ja Eurodac-järjestelmän rahoituksen alalla. Toivomme, että talousarvion greening-prosessia laajennettaisiin uusille aloille. Haluamme myös, että komissio valmistautuu tämän talousarvion avulla Euroopan unionin terveydenhoitoa ja kuluttajansuojelua koskevien toimivaltuuksien laajentumiseen. Lopuksi tutkimusta koskevan ohjelman osalta haluamme, että tasapaino järjestelmän rahoitusvaatimuksen, päätettyjen määrärahojen noudattamisvaatimuksen ja sisäisiä politiikkoja koskevan riittävän liikkumavaran järjestämisen välillä löytyy, sillä tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelma ei saa rasittaa kaikkia muita otsakkeeseen 3 kuuluvia menoja.
Otsakkeen 4 osalta suhtaudumme erittäin myötämielisesti, kuten asiasta vastaava valiokunta pyytää, köyhimmille maille myönnettävien tukien keskittämiseen. Haluamme tehdä näin prioriteettien osalta. Sanon kuitenkin vielä kerran, että tätä kaikkea on täsmennettävä. Viestimme pääasiallinen sisältö, jonka haluamme välittää eteenpäin, koskee budjettikuria. Mielestämme määrärahojen hallinnon alalla on vielä tehtävä huomattavia ponnisteluja.
Ensinnäkin otsakkeen 1 osalta maatalousmäärärahojen hallinnon on todellakin oltava tiukempaa ilman, että rahoituksen riittävyyden periaate jätetään huomiotta. Otsakkeen 2 osalta tiettyjen rahastojen nimikkeistöjen uudistuksen avulla on oltava mahdollista hallinnoida menoja, ei hallintoyksikköjen välisen menojen jakautumisen mukaisesti, vaan rakennerahastojen tavoitteiden mukaisesti, ja vaadimme tässä suhteessa nimikkeistön uudistusta. Etenkin otsakkeen 5 osalta ponnistelujen on oltava huomattavia.
Osumme tässä hallinnoinnin ongelmaan. Haluamme lopettaa vähitellen teknisen avun toimistot. Haluamme arvioida uudelleen toimintoihin liittyviä henkilöstötarpeita. Ja haluamme etenkin, että ennen kesäkuun 30. päivää komissio tulee esiin ja ilmaisee meille selvästi henkilöstötarpeensa tehtäviensä hoitamiseksi. Tässä asiassa salailu on lopetettava ja on tuotava selvästi esiin, mitkä ovat komission tarkat vaatimukset, jotta budjettivaltaa käyttävä toimielin voisi ilmaista kantansa ja tehdä asiantuntevasti päätöksen toteutettavista tehtävistä ja annettavista varoista. Juuri tämän talouspolitiikan tiukkuutta ja selvyyttä koskevan tärkeän viestin haluamme välittää eteenpäin.
Suosionosoituksia

Müller
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, näinä viikkoina eurooppalaiset toimielimet saavat osakseen sellaista huomiota, joka kuvastaa kenties ensimmäisen kerran asianmukaisella tavalla sitä poliittista painoarvoa, joka unionin toimielinten tekemille päätöksille nykyään kuuluu. Tähän liittyy tehtäviä, jotka ovat paljon kauaskantoisempia kuin pelkkä uusien kasvojen vaihtaminen vanhojen tilalle. Kansalaiset - kuten muuten eri toimielinten palveluksessa toimivatkin - odottavat meiltä nyt aivan aiheellisesti myös rakenteellisia uudistuksia, ja tähän minä sisällytän nimenomaan mukaan myös neuvoston ja Euroopan parlamentin. Ihmiset odottavat nykypäivänä nykyaikaista hallintojohtamista, joka tekee julkisen hallinnon tehokkuudeltaan vertailukelpoiseksi yksityisen talouden kanssa.
Viisihenkisen asiantuntijakomitean kertomuksessa tuodaan keskeisesti esiin vastuullisuuden käsite. Siinä on myös minun nähdäkseni koko uudistustarpeen ydin. Me tarvitsemme jatkossa ja aivan ensisijaisesti täsmällisempää onnistumisten ja vastuullisuuden kohdentamista, ei vain komissaaritasolla vaan myös virkamiestasolla, ei vain komissiossa vaan myös Euroopan parlamentissa. Sen vuoksi olen tehnyt yhdessä kollegani Jean-Louis Bourlangesin kanssa aloitteen ryhtyä hyödyntämään kokemuksia, joita yksittäiset jäsenvaltiot tai alueet ovat hankkineet budjetoinnin alalla, tai kuten sitä myös kutsutaan, activity based budgeting , sekä aloitteen tukea komissiota sen tämänsuuntaisissa pyrkimyksissä.
Olen varma siitä, että tämä on myös meidän parlamenttimme ja kaikkien muiden toimielinten työntekijöiden etujen mukaista. Hajautettu ja avoimuuteen perustuva vastuiden jakautuminen lisää motivaatioita, kuten eri jäsenvaltioista ja alueilta saadut kokemukset osoittavat. Se huomio, jota toimielimemme saa parhaillaan osakseen toteuttamansa valvontatehtävän yhteydessä, edellyttää myös vastuuta, johon meidän täytyy varautua. Me kaikki tiedämme, että meillä itsellämmekin on vielä jonkin verran kotitehtäviä suoritettavana. Kun esimerkiksi parlamentin tuloja ja menoja koskevassa ennakkoarviossa vuodeksi 2000 on esitetty varattavaksi 3, 8 miljoonaa euroa pelkästään valintamyymälän perustamiseen, silloin meidän on syytä huolehtia valvontatehtävästämme myös siltä osin, niin kuin nyt yhdessä budjettivaliokunnan kanssa teille esitän. Sellaisia yksiköitä, joilla ei ole yhteyttä toimielimen toimintaan, ei pitäisi voida rahoittaa parlamentin talousarviosta myönnettävillä avustuksilla, vaan niiden olisi oltava taloudellisesti itsenäisiä.
Talousarviota koskevien neuvottelujen edellä olin pyytänyt hallintoa laskemaan sen kustannukset, että mahdollinen Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntö otetaan mukaan budjettiin, sääntöhän on vielä neuvoston päätettävänä. Ennakkolaskelmien mukaan kyse on 60 miljoonasta eurosta pakollisten ja 45 miljoonasta eurosta muiden kuin pakollisten menojen tapauksessa. Ottamalla nämä varat vuoden 2000 budjettiin meidän olisi tarkoitus osoittaa neuvostolle, että olemme vakavissamme henkilöstösäännön suhteen, ja jos ymmärsin oikein sen, mitä puheenjohtaja Verheugen eilen sanoi, myös puheenjohtajamaa Saksa pyrkii siihen, että ohjesäännöstä päätetään vielä sen puheenjohtajakaudella.
Saanen ottaa esille vielä toisen arkaluonteisen aiheen. Tarkoitan tämän parlamentin jäsenten vapaaehtoista eläkerahastoa. Siinä on kyse tavallaan yksityisestä rahastosta, jonka hoitoa koskevat päätökset, kuten esimerkiksi maksuosuuksien ja eläkeoikeuksien määrittelyn, tekee puhemiehistö. Tämä on muuten johtanut aikoinaan myös hyvin tunnettuun vajaukseen. Riippumatta minun tunnetusti kriittisestä suhtautumisestani rahastoihin sinänsä kehottaisin kollegoitani mitä hartaimmin liittymään kaikista puolueryhmistä koostuvaan uudistusliittoon ja tekemään siten mahdolliseksi ainakin parlamentin ja vapaaehtoisen eläkerahaston erottamisen institutionaalisesti toisistaan, mikä on mainittu tarkistuksessa 6. Samaa mieltä asiasta ovat muuten myös kollegamme rahaston johtokunnassa.
Sivumennen sanottuna, meidän olisi ryhdyttävä hyökkäykseen myös siinä, että tuomme julki parlamentin jäsenten ajamia asioita, tarkemmin sanottuna menemällä Internetiin. Komissio on ottanut yhteisen vastuun laiminlyönneistään, koska parlamentti toteutti sille kuuluvaa valvontatehtävää. Kahden kuukauden kuluttua äänestäjät toteuttavat meihin kohdistuvaa valvontatehtäväänsä. Tehkäämme siis kaikkemme, jotta annamme vuoden 2000 talousarviossa merkin siitä, että rakennamme toimielimiimme nykyaikaista, tehokasta ja avointa hallintoa!
Suosionosoituksia

Ferber
 Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, vuoden 2000 talousarviota käsitellyt yleisesittelijämme, ystäväni Jean-Louis Bourlanges, on viitannut erittäin hyvässä esityksessään toimielimiä koskeviin ongelmiin, varsinkin sillä alueella, joka kiinnostaa minua erityisesti tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan lausunnon valmistelijana. Meille on tärkeää se, muotoillakseni asian aivan yksinkertaisesti, että lainsäädäntöprosessin tuloksia myös noudatetaan tutkimuksen viidennen puiteohjelman osalta ja että parlamentin oikeudet tulevat täysin turvatuiksi. Tämän puolesta olemme sovittelumenettelyn yhteydessä taistelleet. Ne olivat hyvin sitkeät neuvottelut. Niissä oli kyse niin sanotusta giljotiinilausekkeesta, siis kysymyksestä, millä tavoin rahoitusnäkymät vaikuttavat tutkimuksen viidennen puiteohjelman kokonaisrahoituskehykseen. Tässä onnistuimme toteuttamaan parlamentin oikeudet täydellisesti, ja luonnollisesti myös nyt edessä olevissa talousarvioneuvotteluissa pidämme itsestään selvänä, että parlamentti otetaan niihin täysipainoisesti mukaan.
Energia-alalla on meidän kannaltamme jälleen kerran kyse siitä, että on varmistettava myös budjettioikeudellisesti se vastuu, jonka Euroopan unioni on ottanut kantaakseen esimerkiksi kasvihuoneilmiötä lisäävien kaasujen vähentämisessä. Julkilausumat ovat yksi asia, ja poliittinen täytäntöönpano, asian esittäminen budjettikohtina, on toinen - mutta se meidän täytyy tehdä. Tekemällä energia-alan puiteohjelmaa koskevat päätökset olemme luoneet oikeudelliset edellytykset sille, ja toiveenamme on luonnollisesti se, että tämä näkyy vastaavalla tavalla myös talousarviossa. Tässä olivat lyhyesti sanottuna tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan toiveet vuoden 2000 talousarviosta, ja toivon, että kollegat täällä voisivat tukea niitä myös asian jatkokäsittelyn yhteydessä.

Carlotti
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, herra Bourlanges sisällytti päätöslauselmaesitykseensä joitakin tärkeitä periaatteita ja etenkin sen, jonka mukaan vuoden 2000 talousarviossa on pidettävä huoli siitä, että kestävä yhteistyö- ja kehityspolitiikka säilyy. Se nimittäin ilmentää Euroopan unionin identiteettiä, jossa solidaarisuus on unionin rakentamishankkeen keskeinen osa. Se myötävaikuttaa Euroopan unionin vahvistumiseen maailmassa.
Yksimielinen kehitys- ja yhteistyövaliokunta haluaa sanoa komissiolle, että sen paremmin rahoitusnäkymät kuin rakennerahastojen tai YMP: n uudistuksetkaan eivät voi missään tapauksessa johtaa siihen, että Euroopan unioni hylkää tämän alan tai vähentää voimakkaasti alaan liittyviä sitoumuksiaan. Komission myöntämä etusija unionia maantieteellisesti lähellä sijaitseville maille ei voi johtaa AKT-maille myönnettävien määrärahojen pienentymiseen. Kehitys- ja yhteistyövaliokunta asettaa köyhyyden vähentämisen etusijalle. Niinpä köyhimpien maiden osuudesta olisi tehtävä otsakkeessa 4 merkittävämpi.
Tavoite on kunnianhimoinen, koska tarkoituksena on vähentää puolella äärimmäisessä köyhyydessä elävien ihmisten lukumäärää vuoteen 2005 mennessä. Ja tämän asian osalta voisimme ehkä muistuttaa jäsenvaltioita, että ne mukautuisivat Yhdistyneiden Kansakuntien suosituksiin kehityspolitiikkaan tarkoitetun osuuden nostamisesta vähintään 0, 7 %: iin BKT: sta.
Vakuutamme siis uudelleen, että pidämme tärkeänä EKR: n ottamista mukaan talousarvioon, ja toistamme tavoitteemme, että käyttämättömät määrärahat varataan uudelleen matalan tulotason maiden hyväksi esimerkiksi Phare-, Tacis- tai Meda-ohjelmien kautta. Toivomme riittävän humanitaarisen avun varaamista talousarvioon. Teemme tietenkin kaikkemme edistääksemme meille tärkeitä aiheita, kuten ympäristön- ja trooppisten metsien suojelua, sukupuolten välistä tasa-arvoa, henkilömiinojen kieltoa, ja niin edelleen.
Mitä tulee kunnostamiseen ja jälleenrakentamiseen, määrärahojen johdonmukaisuuden puuttumisen ja niiden ripottelemisen, mikä johtuu määrärahojen varaamisesta maantieteellisen aluejaon perusteella, pitäisi saada meidät nyt kokoamaan budjettikohdat. Lopuksi pidämme erittäin tärkeänä kansalaisjärjestöjen työtä, ja toivomme, että budjettikohtaan B7-6000 varataan riittävästi maksumäärärahoja. Pidämme huolen siitä, ettei pieniä kansalaisjärjestöjä aseteta epäedulliseen asemaan suuriin kansalaisjärjestöihin nähden uusissa määräyksissä, joita komissio voi antaa.
Sanon lopuksi, että kannatan ponnekkaasti esittelijän tekemiä huomautuksia otsakkeesta 5 ja etenkin komission henkilöstövajeesta. Ja haluan korostaa, että ongelma on erityisen paha PO VIII: n ja Echo-ohjelman osalta.

Wynn
 Arvoisa puhemies, puhun ryhmämme puolesta molemmista mietinnöistä. Voinen ensinnäkin käsitellä rouva Müllerin mietintöä ja kiittää häntä hänen työstään. Emme aina äänestä hänen tekstiensä tai tarkistustensa puolesta; mutta hän tietää, että pyrimme samoihin päämääriin, kuten useimmat muutkin ryhmät budjettivaliokunnassa. Tavoitteiden toteuttamistapamme vain ovat erilaiset.
Voinen sanoa, että esittelijän näkemykset ja valiokunnan näkemykset on esitetty lyhyesti hänen mietintönsä 1 kohdassa, jossa hän kehottaa toimielimiä ja komiteoita - ja korostan sanoja " toimielimet" ja " komiteat" enkä sanaa " elimet" , kuten rouva Müllerin tarkistuksessa yritetään tehdä - noudattamaan strategiaa, joka tähtää tehokkuuden parantamiseen lisäämällä avoimuutta, motivaatiota, henkilöstön kiertoa ja jatkokoulutusta. Juuri tätä odotamme suuntaviivoilta. Jotkin muut huomautukset eivät olleet tarpeellisia, ja siksi äänestimme melko useita tämän mietinnön kohtia vastaan.
Minun on arvosteltava sitä, että rouva Müller on jättänyt esittelijänä käsiteltäväksi 8 tarkistusta. Esittelijällä ei ole oikeutta tehdä niin, sillä hän on valiokunnan palvelija. Hänen pitäisi esitellä valiokunnan mietintö parlamentille eikä jättää käsiteltäväksi tarkistuksia ryhmänsä puolesta.
Kaikki hänen käsiteltäväksi jättämänsä tarkistukset jakautuvat kahteen luokkaan. Yhtäältä niihin, jotka budjettivaliokunta jo hylkäsi ja joita vastaan me tietenkin äänestämme, koska äänestimme niitä vastaan aikaisemmin ja koska jotkin tarkistukset ovat kokonaan uusia. Se, ettemme ole käsitelleet ollenkaan näitä uusia tarkistuksia, tarkoittaa jälleen kerran sitä, että äänestämme niitä vastaan täysistunnossa. Minua inhottaisi ajatella, että nämä tarkistukset jätettiin käsiteltäväksi ainoastaan poliittisena juonena tai lehdistöä varten, koska niissä vaaditaan, että Leopoldin kaupunginosan asukkaat voisivat käyttää parlamentin yhteydessä toimivia palveluja, kuten kauppoja. Mutta minua inhottaisi myös ajatella, että meitä arvostellaan siitä, ettemme tue ihmisiä, jotka asuvat näillä kulmilla. Sanon tästä huolimatta, etteivät nämä tarkistukset ole suuntaviivoja eikä niiden pitäisi sisältyä tähän mietintöön.
Siirryn käsittelemään herra Bourlangesin mietintöä ja kiitän häntä hänen tekemästään työstä. Me emme olisi kirjoittaneet tällaista tekstiä, mutta äänestämme kuitenkin sen puolesta, kuten hän tietää. Kuten hän sanoi puheenvuorossaan, 2 kohdassa esitetään parlamentin prioriteetit, etenkin työpaikkojen luonnin osalta. Tämän on oltava ensimmäisenä mielessämme. Mietinnössä viitataan kuitenkin myös teknisen avun toimistoihin. Tämä on aihe, joka ei katoa ja joka pysyy etualalla kaikissa keskusteluissa ja vuoden 2000 talousarviota ja sen jälkeistä aikaa koskevassa strategiassa. Mutta tietenkin, jos saavutamme tavoitteemme ja lakkautamme ne teknisen avun toimistot, joiden työn komissio voi tehdä itse, neuvoston ja meidän on tunnustettava tällaisen toimen mahdolliset seuraukset.
Tämä johtaa meidät otsakkeeseen 5. Jos otsake 5 ei kasva 1, 5 %: a, 4000 työpaikkaa häviää vuosina 2000-2006. Komissiossa olevien 850 avoimen viran ongelma on yhä ratkaisematta. Siksi toimielinten välinen sopimus on niin merkittävä, kuten on herra Colom I Navalin ja muiden henkilöiden tekemä työkin niiden kolmen toimielimen välisessä vuoropuhelussa, jotka kokoontuivat tänä aamuna. On erittäin tärkeää, että pääsemme sopimukseen.
Äänestämme tästä mietinnöstä ennen Berliinin huippukokousta ja oletamme, että neuvosto pääsee sopimukseen Agenda 2000: sta ja että neuvoston ja parlamentin välille saadaan aikaan toimielinten välinen sopimus. Jollei, Bourlangesin mietinnön johdanto-osan C kappale ja 1 kohta on todellakin otettava huomioon. Minun on sanottava, ettei tilanne ole sama kuin vuonna 1994, jolloin meidän oli odotettava aina joulukuuhun asti, ennen kuin saimme tietää, mikä olisi vuoden 1994 talousarviota koskeva lopullinen tilanne. Toivokaamme, että saamme asiat päätökseen hyvissä ajoin ennen joulukuuta.

Müller
Arvoisa puhemies, Terence Wynn arvosteli edellä joissakin kohdin suhtautumistani ja menettelytapojani. Siksi haluaisin mielelläni oikaista asian. Ensinnäkin: kaikki esittämäni tarkistukset ovat sellaisia, joita on käsitelty valiokunnassa. Uutta tarkistusta, joka koski yleisön pääsyä valintamyymälään, ei ollut esitetty minun nimissäni, vaan sen on esittänyt eräs puolueryhmäni jäsen. Toiseksi: pitämäni lehdistötilaisuus oli yhteinen lehdistötilaisuus Jean-Louis Bourlangesin kanssa, ja sen tarkoituksena oli esitellä mietintöä, ja budjettivaliokunnassa olimme päättäneet enemmistöllä juuri siitä kohdasta, joka koski valintamyymälää, ja siltä osin esitin lehdistölle vain sen, mihin valiokunnan äänestystuloskin perustui.

Puhemies
Asia ei liity menettelytapoihin, rouva Müller.

Elles
 Arvoisa puhemies, budjettivaliokunnan esittelijämme ovat aina käyttäneet erinomaisia alustuspuheenvuoroja. Herra Bourlanges korosti oikein sitä epävarmuutta, jonka kanssa olemme tekemisissä tässä talousarviomenettelyssä. Minun on myönnettävä, olenhan ollut budjettivaliokunnan jäsen vuodesta 1984, että olemme tottuneet epävarmuuteen käsittelemissämme budjettiasioissa. Hylkäämme talousarvioita; käytämme väliaikaisia kahdestoistaosia; käymme kaikenlaisia neuvotteluja neuvoston kanssa, mutta koko tänä aikana olemme tosiaan onnistuneet jotenkin pitämään homman raiteilla. Olen varma, että esittelijämme tekee samoin näissä vaikeissa oloissa, etenkin kun meitä ei ole koskaan tarvinnut ohjata tilanteessa, jossa Euroopan komissio ei ole ollut virassa. Annan tunnustuksen sille, että komissio, vaikka se ei olekaan virassa, on vaivautunut saapumaan paikalle ja osallistuu varmasti keskusteluun.
Teen ryhmäni puolesta kaksi huomautusta Euroopan parlamentin talousarviosta ja sen jälkeen komission talousarviosta. Haluaisin sanoa herra Wynnille, että tuemme useimpia tarkistuksia, jotka rouva Müller on jättänyt esityslistan mukaan käsiteltäväksi. Ne on käsitelty valiokunnassa; pidimme niitä kohtuullisina, ja siksi ne ansaitsevat tukemme. Pahoittelen etenkin sitä, ettei neuvosto ole täällä tänään läsnä, koska olisin halunnut kuulla heiltä, minkälaiset mahdollisuudet meillä on saada aikaan päätös parlamentin jäsenten ohjesäännöstä ja heidän avustajiensa ohjesäännöstä, jotka mainitaan mietinnössä ja joista Eurooppa-neuvoston on tehtävä päätöksiä mahdollisimman nopeasti.
Komission talousarvion osalta on selvää, että meillä on jälleen kerran käsiteltävänämme kurinalainen talousarvio. Komission, neuvoston ja parlamentin talousarviot ovat olleet kurinalaisia muutamana viime vuotena. Tästä vuodesta ei tule poikkeusta. Tosiaankin myös prioriteeteista tulee melko samankaltaisia verrattuna niihin, jotka sisältyvät komission talousarvioesitykseen. Vuoden 2000 talousarviota koskeva todellinen kysymys liittyy kuitenkin hallintokuluihin ja asiantuntijakomitean laatiman kertomuksen seurantaan. Minkälaisia varoja tarvitaan? Mitkä ovat todelliset tarpeet? Mitä ohjelmia komissio aikoo hoitaa? Keskustelemme tästä varmasti myöhemmin tänä vuonna, mutta tässä vaiheessa haluaisin sanoa puheenvuoroni lopuksi, että ainakin meidän ryhmämme tarkastelee talousarvion tätä kohtaa paljon kriittisemmin kuin muita kohtia.

Brinkhorst
Arvoisa puhemies, elämme välikauden aikaa, kuten Reinhold Niebur sanoi, ja muut kollegat tekivät tämän asian todellakin hyvin selväksi. On erittäin myönteistä, että kaksi herra Bourlangesin ja rouva Müllerin kaltaista kokenutta kollegaa ohjaa tämän parlamentin ja seuraavan parlamentin läpi vaikean budjettikauden.
Puhun erityisesti kahdesta asiasta. Sanon ensinnäkin, että tulevalla kaudella keskitytään vähemmän uusiin määrärahoihin, kuten oli asia aikaisemmin, ja enemmän nykyisten määrärahojen hallintaan. Siksi on erittäin tärkeää tänä epävarmuuden aikana, että parlamentti itsekin osoittaa, että se on täysin tietoinen keskeisestä vastuustaan tässä asiassa. Viiden viime vuoden aikana parlamentti on parantanut valtavasti talousarvion toteuttamisen laatua ja lisännyt muidenkin valiokuntien kuin budjettivaliokunnan osallistumista. Muiden valiokuntien osallistuminen on tulevaisuuden kannalta olennaista, jos aiomme täyttää velvollisuutemme.
Parempi toimielinten välinen tasapaino on tietenkin ehdottoman välttämätöntä. On ehkä jälleen ironista, että neuvosto on poissa tänään, päivää ennen Agenda 2000: n ja myös koko rahoitusjärjestelmän käsittelyä. Meidän on edelleen pyrittävä tähän tasapainoon, ja toivottavasti uusi parlamentti tekee samoin. Tarvitsemme pohjimmiltaan toimielinten välistä sopimusta, mutta emme hinnalla millä hyvänsä. Siksi on korostettava herra Bourlangesin mainitsemaa avointa tilannetta eli siis sitä, että saatamme laatia talousarvion 203 artiklan mukaisesti.
Rouva Müllerin mietinnön olennainen kohta koskee eriteltyä kustannuspaikkalaskentaa, kuten hän asian ilmaisi. Olen tyytyväinen siihen, että komissaari Liikanen korosti tätä aikaisemmin. Meidän on tuotava esiin neuvostossa nykyisin vallitseva ristiriitaisuus. Yhtäältä neuvosto haluaa leikkauksia ja, kuten herra Wynn sanoi, tämä saattaa johtaa valtaviin henkilöstömäärärahojen leikkauksiin. Toisaalta asiantuntijakomitean kertomus osoittaa sen olennaisen ristiriidan, että jos jätämme asioiden hoidon teknisen avun toimistoille, joudumme hallinnollisiin ongelmiin. Parlamentti keskittyy tähän ristiriitaan koko tulevan budjettikauden ajan. Toivon ja luotan siihen, että rouva Müller toimii hyvänä oppaana tässä prosessissa.
Arvoisa puhemies, koska tämä on todennäköisesti viimeinen budjettikeskusteluni täällä, haluaisin kertoa, miten paljon toivon, että uusi parlamentti parantaa edelleen talousarvioon liittyvää toimintaansa varainhoitovuodeksi 2000 nimitettyjen kahden kollegamme hyvällä opastuksella.

Giansily
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käynnistäessämme talousarviomenettelyn varainhoitovuotta 2000 varten en voi salata teiltä syvää huolestuneisuuttani. Huolestuneisuuteni liittyy nimittäin siihen täydelliseen epävarmuuteen, joka ilmentää tämänhetkistä tilannetta. Emme edelleenkään tiedä, saadaanko toimielinten välinen sopimus uudistettua ja uusia rahoitusnäkymiä laadittua vuosiksi 2000-2006. Kuten saatoimme sitä paitsi äsken panna merkille, esittelijällä itselläänkään ei ole tästä mitään tietoa. Ja sanon Sacha Guitryn käyttämää ilmausta mukaellen, että neuvosto horjuu, että komissio on kuollut, ja mitä esittelijään tulee, hän ei vaikuta minusta kovinkaan ponnekkaalta.
Nämä huolet liittyvät etenkin siihen enemmän tai vähemmän ennakoitavissa olevaan neuvoston valtuuskuntien enemmistön kantaan, neuvoston, jonka ensisijainen, ellei ainoa, huoli on maksaa mahdollisimman vähän unionille, eli laatia nollakasvun talousarvio tai pitää unionin varat nykyisellä tasolla.
Uusia rahoitusnäkymiä koskevan sopimuksen puuttuessa on kuitenkin selvää, kuten etevä kollegamme, Jean-Louis Bourlanges, sanoi erittäin tarkasti, että varainhoitovuotta 2000 koskevan talousarvion rahoituskehys on muodostettava mukauttamalla otsakkeiden enimmäismääriä 29. lokakuuta 1993 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 25 artiklan mukaisesti. Tämä tarkoittaa budjettivallan käyttäjän kannalta sitä, että sillä on velvollisuus säilyttää esittelyhankkeisiin ja valmistelutoimiin myönnetyt määrät.
Tämä tarkoittaa toisin sanoen sitä, että vuoden 2000 talousarvion on jatkettava kurinalaisten talousarvioiden linjaa ja että kurinalaiseen talousarvioon pyritään turvaten samalla se, että unionilla on politiikkansa toteuttamiseksi tarvittavat keinot, kuten esittelijä muistutti, niin kuin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 3 kohdassa määrätään. Olipa nykyinen asiayhteys kuinka vaikea tahansa, toiselle budjettivallan käyttäjälle on toisin sanoen sallittua ja jopa suositeltavaa laatia vakavasti otettava, tiukka ja tehokas talousarvio vuodeksi 2000 Euroopan unionin poliittisten sitoumusten mukaisesti ja toimielinten välisen sopimuksen henkeä ja kirjainta noudattaen.
En valitettavasti usko, että neuvosto suhtautuu asiaan näin, ja vaikka hyväksymmekin innostuneesti Jean-Louis Bourlangesin määrittelemät suuntaviivat, tuomitsemme yhtä ponnekkaasti sen, että joiltakin neuvoston valtuuskunnilta on tähän asti puuttunut halua kantaa poliittista vastuuta ja pitää huolta yhteisön solidaarisuudesta. Minun on etenkin sanottava, että olin erityisen järkyttynyt Ison-Britannian valtiosihteerin rouva Hewittin kirjoituksesta, joka julkaistiin eilen Le Figaro - sanomalehdessä ja jossa hän vaati muitta mutkitta YMP: n purkamista saattamalla se uudelleen kansallisen toimivallan piiriin.
Vaikka neuvoston vuoden 2000 talousarviota koskevia prioriteetteja, jotka riippuvat kiinteästi Agenda 2000: ta koskevien neuvottelujen tuloksista, ei olekaan yksilöity, näyttää selvältä, että neuvoston valtuuskuntien enemmistön johtoaihe rajoittuu periaatteeseen, jonka mukaan yhteisön talousarvion menokehitys ei voi olla suurempi kuin kansallisten talousarvioiden menokehitys. Palaamme jatkuvasti Fontainebleaun oireyhtymään.
Tällainen käsitys, joka ei juurikaan vastaa Euroopan unionin kehityksen etua, johtaisi meidät erittäin vaikeaan menettelyyn ja epävarmaan lopputulokseen, jos haluamme välttää, että meidät pakotetaan hyväksymään sellainen periksi antamista osoittava talousarvio, jossa halveksitaan unionin politiikkojen tavoitteita ja joka on täysin valtionvarainministerien vaalimielialojen armoilla.
Olemme realisteja, hyväksymme talousarvion tiukkuuden, mutta toisin kuin neuvosto, haluamme edistystä tiukkuutta noudattaen sekä valtioiden ja hallitusten päämiesten tekemiä poliittisia sitoumuksia ja neuvoston allekirjoittamia sopimuksia noudattaen. Tämän kaiken unohtaminen merkitsisi Euroopan itsensä unohtamista. Mitä tulee lopuksi Edith Müllerin erittäin hyvään mietintöön, koska se ei ole sisällöltään yhtä epävarma, ryhmämme tukee sitä valiokunnan tarkistamassa muodossa.

Müller
Koska en pysty erottelemaan näitä asioita toisistaan, joudun nyt ottamaan kantaa kollegani Jean-Louis Bourlangesin mietintöön. Strategisten aloitteiden, jotka koskevat tämän talousarvion varojen keräilyä, täytyy pakollisten menojen ja monivuotisten ohjelmien suuren osuuden vuoksi liittyä ennen kaikkea sisä- ja ulkopolitiikkoihin. Pidän sen vuoksi erityisen kannatettavana meidän yhteistä vaatimustamme siitä, että kehittämispolitiikkojen osuutta yhteisön talousarviossa korotetaan. Tällöin kuitenkin edellytetään sitä, että kehittämisvaikutusta jokaista käytettyä euroa kohti on saatava korotetuksi kestävän kehityksen nimissä - ja käytän tätä käsitettä tässä sekä sen ekologisessa että taloudellisessa merkityksessä.
Hyvän hallinnon on oltava tähänastista merkittävämpi edellytys avustusten myöntämiselle, sikäli kuin ne ylittävät hätäavun määrän. Elintarvikeapuamme on tarkasteltava entistä tarkemmin sen kokonaistaloudellisten seurausten ja vähemmän maatalousbudjetin etujen kannalta. Muistelen tässä vaikkapa vain Venäjän-avusta käymäämme keskustelua. Aivan kuten muuten Maailmanpankkikin toteaa kertomuksessaan Assessing Aid , kehitysavusta olisi tehtävä mahdollisimman pitkälle monenkeskistä, toisin sanoen sitä olisi siirrettävä myös jäsenvaltioilta unionille. Uskottavuutemme säilyttämiseksi meidän olisi kuitenkin myös ilmoitettava, missä haluamme toteuttaa säästöjä, kuten minun nähdäkseni olisi aivan ensisijaisesti tehtävä kiistellyssä KEDO-hankkeessa. Kuitenkin myös vienninedistämisohjelmat olisi otettava perusteellisesti tutkittaviksi, eikä vain pitäen silmällä Euroopan saamaa lisäarvoa, vaan tarkastelemalla niitä myös sitä kysymystä vasten, kuuluuko tällainen ylipäänsä yhteiseurooppalaisen kaupan tehtäviin.
Kuinka valmiita me todella olemme suhtautumaan vakavasti siihen, mitä olemme nyt jo usean päivän ajan vaatineet, nimittäin, että olisi keskityttävä olennaiseen? Toivon kovasti, että vuoropuhelu, jota käymme Jean-Louis Bourlangesin mietinnöstä ja prioriteeteista, auttaa meitä ottamaan tärkeän kehitysyhteistyöpolitiikkaan liittyvän askeleen eteenpäin.

Dell'Alba
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämän keskustelun puitteet ovat vaikeat, kuten me kaikki hyvin tiedämme. Tämän takia haluaisin sanoa, että kunnioitan komissaari Liikasen työtä ja läsnäoloa. Näinä vuosina yhteistyömme budjettivaliokunnassa on ollut erittäin hedelmällistä, vaikka meidän, parlamentin, onkin tutkittava omaatuntoamme - viime viikkojen tulosten perusteella emme ole tehneet tarpeeksi. Tältä kannalta Bourlanges ottaa mietinnössään kielteisen kannan erääseen niistä periaatteista, jotka ovat hallinneet tätä laitosta, budjettivaliokuntaa ja koko filosofiaamme näinä vuosina: siihen periaatteeseen, että pidetään mahdollisena aloitteiden ja toimien lisäämistä säilyttäen ja antaen julkiselle mielipiteelle takuita nollakasvusta ja siihen, että on muka mahdollista pystyä aina parempaan samoin julkisin, sisäisin ja henkilöstövoimavaroin. Mielestäni tämä on nyt ensimmäinen kerta, kun näissä suuntaviivoissa ei painoteta tätä periaatetta, joka oli mielestäni eräs, ja ehkä tärkein, niistä syistä, jotka ovat aiheuttaneet niin paljon kielteisiä seurauksia ja tästä syystä minusta on tervetullut se lähestymistapa, jota voidaan tulevina vuosina soveltaa ja jota myös puheenjohtaja Fischer eilen erittäin vastuuntuntoisesti korosti.
Lopuksi minäkin haluaisin sanoa erään asian Müllerin mietinnöstä: valiokunnassa äänestimme tasapainoisen ja johdonmukaisen mietinnön puolesta. Ryhmämme seuraa tätä suuntaviivaa ja tukee mietintöä sellaisena kuin valiokunta on sen hyväksynyt.

Van Dam
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa jotakin Bourlangesin mietinnöstä. Yksi suurimmista vuoden 2000 talousarvioon liittyvistä ongelmista on maksamatta olevien määrärahojen suuri määrä. Ratkaistakseen tämän ongelman mahdollisimman nopeasti, esittelijä ehdottaa, että 50 % maksamattomista määrärahoista otetaan vuoden 2000 talousarvioon. Kun siihen lisätään odotettavissa olevat aivan uudet varat, saamme tulokseksi 95 miljardin euron suuruisen talousarvion.
Vaikkei otettaisikaan lukuun sitä, saako näin suuri talousarvio neuvoston tuen, en usko, että tämä on oikea ratkaisu. Kuinka on mahdollista, herra esittelijä, että määrärahojen maksut ovat niin jäljessä? Viittaatte viime vuosien rajoittavaan budjettipolitiikkaan. Onko se todellinen syy? Talousarvioauktoriteetti on kuormittanut komissiota viime vuosina maksumäärärahoilla. Eikö oikea syy ole paremminkin se, että komission yksiköt eivät pysty hallitsemaan näitä varoja kunnolla? Kun otetaan huomioon asiantuntijaryhmän johtopäätökset, pelkäänpä, että näin on. Pakollinen maksamattomien määrärahojen korotus vuodelle 2000 ei siis ole paikallaan. Se merkitsee vaikeuksia.
Ratkaisua on pikemminkin etsittävä viisaasta itsehillinnästä. Määrärahat on mitoitettava komission toteuttamiskyvyn mukaan. Unionin on rajoituttava niihin politiikan aloihin, joilla eurooppalainen toiminta saa aikaan lisäarvoa. Ohjelmat, joita ei voida hallita tarkoituksenmukaisesti, on lakkautettava nopeasti.

Samland
 Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, vuoden 2000 talousarvio on ensimmäinen uusiin rahoitusnäkymiin kuuluva talousarvio tai sitten se pohjautuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 203 artiklaan. Tämän saamme nähdä huomisen ja ylihuomisen kuluessa. Meillä oli tänä aamuna kolmen toimielimen välinen neuvottelu, ja keskustelimme puheenjohtajamaan edustajien kanssa vähimmäisrajoja koskevasta kysymyksestä, jonka aiomme asettaa otsakkeiden 3, 4, 5 ja 7 kehittämisen osalta mahdollisen toimielinten välisen sopimuksen ehdoksi. Niin ollen kaikkea sitä, mitä herra Bourlanges on nyt esittänyt, on tarkasteltava aina vaihtoehtojen " sekä - että" tai " joko - tai" taustaa vasten.
Mikäli päätyisimme " tai" -vaihtoehtoon, siihen, että toimielinten välistä sopimusta ei solmittaisi, teimme tänä aamuna kolmen toimielimen neuvotteluissa täysin selväksi, että käyttöömme jäisi taloudelliselta kannalta enemmän rahaa kuin saisimme silloin, jos solmisimme toimielinten välisen sopimuksen. Tämä on hyvin selvää: vain siinä tapauksessa, että kansalliset budjetit päätettäisiin lähivuosina jatkuvasti 0, 9 % alijäämäisinä ja kasvu jäisi alle 1, 5 %: iin, vain silloin syntyisi sellainen tilanne, jossa puoleen enimmäismäärästä perustuva menojen määrä olisi pienempi kuin menot, jotka saataisiin vielä sovittavana olevien rahoitusnäkymien tuloksena. Tämä tulkoon sanotuksi pikemminkin neuvostolle, jonka edustaja ei ole nyt paikalla, kuin kollegoille täällä, sillä tämä asia on syytä tietää neuvostossa aivan tarkkaan, kun se tekee huomenna ja ylihuomenna päätöksiä siitä, millaiseksi varojen jakautuminen otsakkeiden 3, 4 ja 5 osalta muodostuu.
Yhden toisenkin asian haluan tässä yhteydessä sanoa. Mielestäni rouva Müller käsittelikin jo sitä. Mikäli neuvostossa parhaillaan käsiteltävänä olevaa pohjaa on tarkoitus käyttää henkilöstökulujen ja hallintokulujen osalta perustana vuoden 2000 ja sitä seuraavien vuosien talousarvioille, talousarvion jäädyttäminen merkitsee, että Euroopan unionin täytyy vähentää yhteensä 3 880 virkaa. Nämä jakautuvat toimielinten osalle näin: parlamentti - vähennys 420 virkaa, komissio - vähennys 3 000 virkaa, tuomioistuin - vähennys 182 virkaa, tilintarkastustuomioistuin - vähennys 58 virkaa - sekä alueiden komitean ja talous- ja sosiaalikomitean muodostama yksikkö - vähennys vielä 220 virkaa lisää. Toistan vain selvyyden vuoksi: jos joku puhuu hallinnon jäädyttämisestä, se tulee maksamaan 3 880 viran menetyksen verran.
Ei siis ole mahdollista, että yhtäältä sanotaan, että haluamme jatkuvaa ohjelmien kehittämistä, mutta toisaalta taas, että hallinnolliset kustannukset jäädytetään tai että niitä jopa vähennetään. Tämä ei ole - jotta minua ei ymmärrettäisi nyt väärin - mikään avaus kehittämiseen siinä hengessä, että " nytpä käytämmekin tilaisuutta hyväksi ja palkkaamme lisää henkilöstöä" , vaan kysymys on siitä, että virkojen määrä vähenisi varojen jäädyttämisen tuloksena eikä lisää virkoja perustettaisi. Sen vuoksi parlamentilta edellytetään tässäkin, että se luo tähän vaadittavat taloudelliset edellytykset.
Haluaisin sanoa vielä jotakin suorittamattomista maksuista. Se suorittamattomien maksujen kasauma, joka tänä vuonna on syntynyt, on liittynyt siihen, että julkisuudessa osoitettu huomio yhteisön menoihin on keskittynyt entistä enemmän maksuihin ja yhä vähenevässä määrin velvoitteisiin. Talousarviomme jakautuu kuitenkin kahteen osatekijään, nimittäin velvoitteisiin, joita olemme ottaneet hoitaaksemme, ja niiden pohjalta porrastettuihin maksuihin. Ei ole, aivan kuten edellinen puhuja sanoi, komission ongelma, että nämä varat eivät ole ohjautuneet ulos, vaan ongelma on jäsenvaltioiden tai jäsenvaltioihin kuulumattomien maiden, nimittäin Keski- ja Itä-Euroopan maiden, sillä juuri niiden tehtävänä on korjata tai säädellä rakennerahastoihin, tutkimuspolitiikkaan tai ulkopoliittisiin ohjelmiin varattujen varojen ohjautumista omilla toimillaan. Tässä on syntynyt - tahallisesti tai tahattomasti - suma, jonka kokonaismäärä on yli 40 miljardia. Sen purkaminen ei voi tapahtua nyt niin, että ilmoittaisimme vain lisäävämme sen yksinkertaisesti talousarvioon, sillä silloin - siinä olette aivan oikeassa - olisimme siinä tilanteessa, että vuoden 2000 talousarvion kasvu saavuttaisi luvut, jotka yltäisivät hyvän ja pahan tuolle puolen, mutta joilla ei olisi mitään tekemistä menojen tosiasiallisen kehityksen kanssa, vaan kyse olisi pelkästä vanhasta painolastista, jota raahaamme perässämme ja joka meidän täytyy nyt saada puretuksi. Sen vuoksi kannatamme, kuten herra Bourlanges on ehdottanutkin, että se jaettaisiin kahteen osaan, eikä sitä sisällytettäisi yhteen ainoaan budjettiin, jotta tällä saataisiin tehtyä selväksi, mikä on kasvua ja mikä vanhaa painolastia, joka meidän on selvitettävä.

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, on selvää, että tämänpäiväistä keskustelua käydään tilanteessa, joka on hyvin kriittinen Euroopan unionille. Kahden päivän päästä Eurooppa-neuvoston pitäisi päättää Agenda 2000: sta ja rahoitusnäkymistä. Toivottavasti nämä päätökset saadaan aikaan, koska, kuten tiedätte, asia on ollut ratkaisematta jo pitkään. Itse kuulun niihin, joiden mielestä politiikkaa on mahdoton harjoittaa ilman rahaa, mutta Euroopan unionissa tällainen katsanto on saanut vääräoppisen leiman. Joka tapauksessa haluaisin puhuessani aluepoliittisen valiokunnan lausunnon valmistelijana vuoden 2000 talousarviosta palauttaa mieliin ne kolme perusasiaa, jotka aluepoliittinen valiokunta on nostanut esille uudessa talousarviossa.
Ensiksi kiinnitämme huomiota tarpeeseen taata maksumäärärahojen riittävä saatavuus, jotta rakennerahastojen alaisuuteen kuuluvien, meneillään olevien ohjelmien kohdalla vältyttäisiin maksuvalmiusongelmilta. Kaikki tämä liittyy Agenda 2000: een ja uusiin rakenneohjelmiin.
Toiseksi pyydämme sallimaan otsakkeen 2 vuonna 1998 käyttämättä jääneiden maksumäärärahojen ottamisen vuoden 2000 talousarvioon ja näin kunnioittamaan Edinburghin sopimuksia.
Kolmanneksi aluepoliittinen valiokunta kannustaa komissiota osoittamaan joustavuutta meneillään olevien rakennerahastojen alaisuuteen kuuluvien ohjelmien jatkoajoissa silloin, kun se on oikeutettua, mikä sallisi panna täytäntöön Delors II -paketin tehokkaasti ja kaikilta osin.
Parlamentin päätöslauselmaluonnoksessa on kaksi kohtaa, jotka koskevat otsaketta 2, eli erittäin tärkeät 12 ja 13 kohdat, jotka koskevat käytännön teknisiä kysymyksiä, mutta me aluepoliittisessa valiokunnassa olemme sitä mieltä, että niistä puuttuu tarvittava poliittinen näkemys ja suunnanotto, suunta, jonka haluaisimme rakennerahastoille vuonna 2000.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, molemmat esittelijät ovat laatineet ensi vuoden talousarvion suuntaviivoista mietinnöt, jotka muodostavat hyvän pohjan jatkokäsittelylle. Siitä parhaat kiitokset sekä rouva Müllerille että herra Bourlangesille. Haluan kiinnittää huomiota vain pariin asiaan. EU: n henkilöstösäännöt on uudistettava. Viranhaltijoiden vastuuta on selkeytettävä. Riippumattoman asiantuntijakomitean, niin sanotun viisaiden komitean, huomio henkilökohtaisen vastuun puuttumisesta on otettava vakavasti, ja EU: n viranomaisten piilottelu toisten selän takana on loputtava. Henkilöstön määrän kasvu on pidettävä kurissa. Tässä suhteessa olen eri mieltä kuin viiden viisaan komitea. Nykyisellä henkilöstöllä on saatavissa aikaan paljon enemmän, kunhan vain henkilöstösäännöt antavat joustavuutta resurssien järkevään käyttöön. Henkilöstösääntöjen uudistamisen myötä myös varainhoidon valvontaa on selkeytettävä. Hallinnossa vastuuta maksujen aiheellisuuden toteamisesta ja hyväksymisestä on jaettava alemmaksi. Tulosvastuuta on korostettava. Vain täten voidaan henkilökohtaista vastuuta korostaa ja maksujen suoritusta nopeuttaa. Sinänsä tuen kurinalaista budjettipolitiikkaa, joka on yhdenmukaista jäsenmaiden hallitusten talousarviopolitiikan kanssa.

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi lausua kiitokset herra Bourlangesille hänen vuoden 2000 talousarvion suuntaviivoja käsittelevästä työstään. Parlamentilla on tapana hyväksyä suuntaviivat aina tähän aikaan vuodesta ja panna vuotuinen talousarviomenettely jollakin tapaa vireille. Olemme parlamentissa kaikki samaa mieltä siitä, että laadimme tällä kertaa suuntaviivat lähes täydellisen epävarmuuden vallitessa, sillä on paradoksaalista, että jos voisimme keskustella niistä perjantaina, meillä olisi ehkä käsissämme jotakin konkreettisempaa. Suuntaviivoissa ei kuitenkaan yleensä keskitytä lukuihin vaan talousarviota koskevien parlamentin prioriteettien määrittämiseen.
Haluaisin kuitenkin keskittyä kahteen konkreettiseen asiaan vuoden 2000 talousarvion suuntaviivoissa. Ottaisin ensiksi esille erään vakavan huolenaiheen. Budjettivaliokunnan puheenjohtaja, herra Samland, mainitsi jo sen, mutta minäkin haluaisin painottaa tätä seikkaa. Huolenaihe - se ei myöskään ole mitään uutta, koska siitä puhuttiin jo vuoden 1999 talousarvion yhteydessä - koskee sitoumusten ja maksujen välistä suhdetta; suhdetta, joka on nimenomaan mainittu toimielinten välisessä sopimuksessa, jossa puhutaan sitoumusten ja maksujen välisestä oikeudenmukaisesta suhteesta.
Kuitenkin viimeksi kuluneina varainhoitovuosina, kuten myös herra Samland totesi, maksut ovat kasvaneet huomattavasti vähemmän kuin sitoumukset, jotta näin saataisiin aikaan tietyllä tavalla - täysin kuvitellusti - kurinalainen talousarvio. Ja nyt meillä on edessämme niin sanottu " The burden of the future" , joka on jo tämän vuoden taakka, sillä joissakin tapauksissa maksamatta olevat määrärahat voivat vuoden 1999 lopussa olla jopa yli 200 % tehdyistä sitoumuksista.
Onnittelen esittelijää myös siitä, että hän on tehnyt meille tätä asiaa koskevan ehdotuksen, mutta haluan myös sanoa täällä selvästi jäsenvaltioille, että nyt on aika lopettaa vääränlaiset säästöt ja panna vireille sellainen talousarvio vuodeksi 2000, jossa on ratkaistava tämä erittäin vaikea taakka.
Toinen asia: herra Bourlanges, luulen, että olemme parlamentissa kaikki ehdottomasti samaa mieltä siitä, että talousarvion on oltava kurinalainen. En kuitenkaan ole enkä koskaan tule olemaan samaa mieltä siitä, että kurinalaisuus olisi tavoite sinänsä, vaan sen on oltava sopusoinnussa terveen ja tehokkaan hallinnon kanssa ja samalla sen on taattava unionin politiikkojen harjoittamisessa tarvittavien varojen saatavuus, kuten perustamissopimuksessa todetaan.
Rohkenen toistaa sen, mitä olen sanonut aiemmin: kansalaiset odottavat unionilta, että se osaisi vastata siihen, mitä he odottavat meiltä. Kyse ei ole yksinomaan tulojen ja menojen mukauttamisesta, vaan Euroopan kansalaiset ovat jäsenvaltioiden välityksellä siirtäneet unionille toimivaltuuksia, jopa osan suvereniteetistaan, jotta me näin huolehtisimme paremmin heidän tarpeistaan.
Herra Bourlanges, olen vakaasti sitä mieltä, että unionin talousarvio on eri tasolla kuin jäsenvaltioiden talousarviot. Se täydentää jäsenvaltion talousarvioita, mutta ne eivät koskaan ole verrattavissa toisiinsa. Tämä ei missään nimessä tarkoita sitä, etteikö Euroopan parlamentti menettelisi eikä tekisi vastuullisesti yhteistyötä varainhoitovuotenaan helpottaakseen jäsenvaltioiden siirtymistä euroon, mutta sen täytyy tarkoittaa sitä, että unioni vastaa politiikoissaan kansalaisten toiveisiin.

Bourlanges
 Arvoisa puhemies, ennen kuin komissaari käyttää puheenvuoron, haluaisin vain tehdä muutaman hyvin lyhyen täsmennyksen. Sanon ensinnäkin sen, että olen täysin samaa mieltä rouva Dührkop Dührkopin kanssa siitä, että budjettikuri ei merkitse kireää talouspolitiikkaa. Budjettikuri merkitsee sitä, että varat ja tavoitteet sovitetaan yhteen. Tämä ei tosiaankaan korvaa prioriteetteja, mutta prioriteeteista puheen ollen, älkäämme unohtako, että keskustelemme parhaillaan talousarviosta, jonka oikeudellisista perustoista kolmannes on epävarmalla pohjalla.
Toinen huomautus, jonka haluaisin tehdä hyvin nopeasti, sillä minulla ei ollut siihen äsken tarpeeksi aikaa, koskee sitä, että haluan korostaa vuorostani suorittamattomien maksujen ongelman merkittävyyttä. Useat puhujat ovat korostaneet tätä, muun muassa budjettivaliokunnan puheenjohtaja. Tämän parlamentin tavoitteena on myös, että tämä asia ratkaistaan, mutta ei tulevaisuuden sitoumusten eikä todellisten maksujen ja todellisia sitoumuksia vastaavien maksujen kustannuksella.
Kolmas huomautus, jonka haluaisin tehdä, koskee teknisen avun toimistoja. Jouduin sanomaan hyvin nopeasti, että kannatamme niiden vähittäistä lopettamista. Haluan sanoa, ettei kyse ole niiden täydellisestä lopettamisesta. Ymmärrämme, että jotkin teknisen avun toimistot ovat tarpeellisia, koska ne toteuttavat tilapäisiä tai teknisluonteisia toimia. Sellaisia teknisen avun toimistoja emme kuitenkaan halua, jotka toimivat komission henkilöstöpulan verhona. Haluamme siis lopettaa suuren määrän teknisen avun toimistoja, emme kaikkia, mutta ne, jotka toimivat väärin perustein.
Halusin tehdä nämä kolme täsmennystä. Kiitos, arvoisa puhemies, että annoitte minulle siihen mahdollisuuden.

Liikanen
Arvoisa puhemies, komissio päätti erotessaan jatkaa olennaisten oikeudellisten toimiensa ja velvollisuuksiensa hoitamista. Talousarvion laatiminen on komission oikeudellinen velvollisuus. Jos uutta komissiota ei nimitetä tietyssä ajassa, nykyisen komission on esiteltävä talousarvio parlamentille.
Teen tällä perusteella muutaman huomautuksen esittelijän ja joidenkuiden muiden puhujien puheenvuoroista. Komissio on ensinnäkin hyvin tyytyväinen esittelijän tekemään ehdotukseen ottaa parlamentin muut valiokunnat tiiviimmin mukaan talousarviomenettelyyn. On hyvin tärkeää lisätä talousarvion laadun ja osa-alueiden valvontaa. On siis hyvä, että tietystä alasta vastaavat valiokunnat käyvät suoria neuvotteluja budjettivaliokunnan kanssa. Toiseksi, komissio on tyytyväinen myös siihen, että parlamentti on vahvistanut sitoutumisensa maataloutta koskevaan oikaisukirjelmämenettelyyn toimielinten välillä. Tämä on ollut yksi merkittävimmistä uudistuksista tällä vaalikaudella ja on tärkeää, että se jatkuu tulevaisuudessa.
Kolmanneksi, komissio yhtyy esittelijän huoleen kuuluisien maksamattomien määrärahojen osalta. On hyvin tärkeää, että ne otetaan mukaan suoraan ensi vuoden talousarvioon. Ne osoittavat sen, millainen tuosta talousarviosta tulee ja mitä sellaisia maksuja on suorittamatta, jotka perustuvat aikaisempiin sitoumuksiin. Noudatamme talousarvion laatimisessa esittelijän toivetta.
Neljänneksi, teknisen avun toimistojen osalta aioin sanoa suunnilleen samaa kuin herra Bourlanges. Meidän ei pitäisi vain sanoa, etteivät teknisen avun toimistot tule enää kysymykseen. Se johtaisi helposti tilanteeseen, jossa eurooppalaisen pysyvän hallinnon olisi hoidettava erittäin tilapäisiä teknisiä tehtäviä. Se voisi olla erittäin kallista ja erittäin epäkäytännöllistä. On tietenkin hyvin selvää, että koko budjettikysymyksen käsittely, joka alkoi viime vuonna komission tehtyä ensimmäiset päätöksensä - ja komissiohan jatkaa teknisen avun toimistojen luettelointia -, on olennaisen tärkeä. Toivottavasti uusi komissio voi esitellä tämän luettelon parlamentille ensimmäisten toimiensa joukossa. Me huolehdimme teknisistä valmisteluista.
Mitä resursseihin tulee, ne laajat toimet, joihin komissio on ryhtynyt, pitäisi saada päätökseen kevääseen mennessä. Se jatkaa toimia yksiköissään, ja toivon, että voimme antaa talousarviomenettelyn yhteydessä lisätietoja tuloksista.
Eritellyn kustannuspaikkalaskennan osalta minun on sanottava, että talousarviomenettelyn perinpohjainen uudistus niin, että voimme aina käsitellä toiminta- ja hallintovaatimuksia samanaikaisesti, tarkoittaa eriteltyä kustannuspaikkalaskentaa. Komissio esitti tämän ajatuksen tänä vuonna, ja se teki päätöksensä sillä pohjalta, että vuoden 2001 talousarvio perustuu eriteltyyn kustannuspaikkalaskentaan. Se tarkoittaa avoimuutta. Se tarkoittaa sellaista toimintamenettelyä, että kaikki vaatimukset ovat täytettävissä.
Lopuksi, kuten te kaikki tiedätte, Berliinin huippukokous alkaa huomenna. Päätettävänä on isoja kysymyksiä, mutta kommentoin ainoastaan yhtä niistä - ja olemme jo muutaman kerran maininneet sen - eli kysymystä hallintokuluista. Komission ehdotus tähtäsi henkilöstömenojen vakauttamiseen vuoden takaiselle tasolle. Neuvoston enemmistön kantana on ollut vakauttaa hallintomenot, ja se johtaisi kaikissa toimielimissä 4000 viran ja komissiossa 3000 viran lakkauttamiseen. Emme voi hyväksyä tätä. Komissio on tehnyt rahoitusnäkymiin ehdotuksia henkilöstömäärän kohtuulliseksi kasvattamiseksi. Kukin 1000 viran lisäys maksaa rahoitusnäkymissä 100 miljoonaa euroa.
Kuulimme eilen, että puheenjohtajamaa suhtautuu tähän ajatukseen aikaisempaa myönteisemmin, mutta on hyvin tärkeää, että komissio ja parlamentti tekevät yhteistyötä sellaiseen toimielinten väliseen sopimukseen pääsemiseksi, joka takaa, että henkilöstömenoja voidaan seuraavalla budjettikaudella lisätä kohtuullisesti, mutta tiukan valvotusti.

Bourlanges
 Arvoisa puhemies, haluaisin vain kiittää komissaari Liikasta, ensinnäkin hänen lausumistaan sanoista, ja toiseksi sen yhteistyön laadusta, jota olemme hänen kanssaan aina tehneet. Mielestäni hän on erittäin pätevä komissaari, ja hänen kanssaan on ollut aina äärimmäisen miellyttävää työskennellä ilmapiirissä, joka on ollut yksityistasolla sydämellinen ja suurta luottamusta herättävä. Halusin, että tämä tulee sanotuksi.

Puhemies
Kiitoksia, herra Bourlanges.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 15.00.

Poliisiasiain yhteistyö
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Stewart-Clarkin laatima kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan mietintö (A4-110/99) ehdotuksista yhteiseksi toiminnaksi:
I.poliisiasiain yhteistyöstä Euroopan unionissa yhteisen käytännön toiminnan sääntöistämisen kynnyksellä (14061/98 - C4-0047/99-99/0908(CNS)), II.poliisiasiain yhteistyöstä: kansainvälisen rikollisuuden torjunta reitit mukaan lukien (14060/98 - C4-0048/99-99/0907(CNS)).
Stewart-Clark
Arvoisa puhemies, sallittehan minun sanoa ensinnäkin, että olen pettynyt siihen, etten näe neuvostoa paikalla, mutta olen äärimmäisen iloinen nähdessäni komissaari Gradinin. Ensimmäisessä ehdotuksessa - jonka numero on 130 - tarkastellaan poliisipäällystöön kuuluvien virkamiesten työryhmän perustamista EU-sopimuksen K3 artiklan puitteissa. Tällainen työryhmä on toki tarpeellinen, koska tähän asti ei ole käytännössä ollut foorumia, jossa tällaiset henkilöt olisivat voineet tavata, mutta sillä ei kuitenkaan saavuteta todellisen toiminnallisen lainvalvontayhteistyön tavoitetta. Tämän vuoksi ehdotukseen esittämilläni tärkeimmillä tarkistuksilla pyritään saamaan aikaan monialainen työryhmä, joka koostuu poliisin ja tullin päälliköistä ja muista lainvalvontaviranomaisista, esimerkiksi sisäministeriöiden huippuvirkamiehistä.
Toiseksi uskomme, että Europolille on annettava selkeämpi erityisrooli. Tekstissä annetaan ymmärtää, että Europolin osallistuminen on vain puolittaista. Siksi tarkistuksissani korostetaan Europolin merkitystä ja vaaditaan sitä mukaan keskusteluihin, suunnittelutyöhön ja täytäntöönpanoon. Kolmanneksi, muun muassa puheenjohtajamaa Saksan sekä Ison-Britannian sisäministeriön kanssa käymieni neuvottelujen jälkeen, olen esittänyt tarkemmin joitakin tehtäviä, joita työryhmän tulisi hoitaa. Niihin kuuluu yhteisiä tarkastusoperaatioita ulkorajoilla ja tehokkaan tietojenvaihdon ja nopean varoitusjärjestelmän käynnistäminen.
Toisessa ehdotuksista - jonka numero on 129 - toivotaan, että poliisi suorittaa valvontatoimia suurella miehistöllä tunnetuilla reiteillä. Tässä tapauksessa tekstiin on sisällytetty elintärkeä tiedustelunäkökohta ja sanamuoto on muutettu kuulumaan " jos on tarpeen suurella miehistöllä" . Haluan vain sanoa tässä, että on todella tärkeää, että käytämme hyväksemme tiedusteluresursseja, emmekä ainoastaan sijoita suurta poliisi- ja tullimiehistöä suurimmille reiteille. Suurten rikollisjärjestöjen jäsenet ovat itse riittävän älykkäitä tietääkseen, mihin poliisi on sijoittanut resurssinsa. Meidän on siksi torjuttava tämä parantamalla omia tiedusteluresurssejamme.
Toiseksi emme olleet ihastuneita sanamuotoon " mahdollisimman hyvä poliisitoiminnan tulos ennen kaikkea kiinniotoin" , ja se on korvattu muotoilulla " rikollisten ja heidän järjestöjensä jäljittäminen ja saattaminen oikeuden eteen" . Poliisi- ja tulliviranomaisten toiminnan tuloksia ei pidä mitata kiinniottojen määrällä vaan sillä, miten ne onnistuvat saattamaan rikollisjärjestöjä oikeuden eteen. Toiveeni on, että neuvosto, komissio ja parlamentti kykenevät yhteistyöhön varmistaakseen, että nämä muutokset toteutuvat näissä kahdessa todella arvokkaassa aloitteessa, joita tämä parlamentti on kyennyt parantamaan.

Schmid
 Arvoisa puhemies, parlamentille käsiteltäväksi jätetyt ehdotukset poliisiasiain yhteistyön parantamiseksi Euroopassa ovat hyviä. Tämä koskee yhtäältä ajatusta siitä, että kun neuvoston poliisiasiain yhteistyötä käsittelevä ryhmä kokoontuu, mukaan otetaan myös ne, jotka tekevät alan varsinaista työtä, eli poliisiviranomaiset. Toiseksi on pidettävä hyvänä myös sitä lähtökohtaa, että ryhdytään operatiivisiin toimiin tunnetuilla reiteillä. Tätä onkin jo kokeiltu menestyksekkäästi Schengen-maiden välisen yhteistyön osana. Se toimii. Tähän mennessä saadut kokemukset - olen puhunut asiasta sellaisen poliisiviranomaisen kanssa, joka on itse mukana organisoimassa tätä toimintaa -, ovat osoittaneet olevan perusteltua, että se otetaan käyttöön poliisiyhteistyön välineenä Euroopan unionissa.
Sir Jack on esittänyt tarkistuksia, joihin suhtaudumme myönteisesti. Niin teemme jo senkin vuoksi, että tiedämme, että nämä ehdotukset ovat syntyneet alan ammattilaisten kanssa käytyjen keskustelujen tuloksena.
Erityisesti olemme hänen kanssaan yhtä mieltä kaikesta siitä, mitä hän ehdottaa poliisiasiain yhteistyötä koskevan yhteisen toiminnan yhteydessä, ja jaamme hänen näkemyksensä siitä, että sen ei tule kattaa vain poliiseja vaan myös henkilöt, jotka työskentelevät tullin tai muiden vastaavien viranomaisten palveluksessa.
Arvoisa puhemies, meillä on saksankielistä käännöstä koskeva ongelma. Saksaksi ilmaus law enforcement agency , jolla on englannin kielessä selkeästi rajattu merkityksensä, on käännetty sanoilla " Vollstreckungsteam" ja " Vollstreckungseinrichtung" . Niillä on saksan kielessä täysin toinen merkitys. Sanaa " Vollstrecken" (täytäntöönpano) käytetään saksan kielessä kuolemanrangaistuksen tai maksuvaatimusten yhteydessä. Se tarkoittaa jotakin aivan muuta. Olemme sen vuoksi jättäneet tarkistuksen, jolla asia korjataan.
Pelkäänpä, että samankaltainen ongelma meillä on siinä, mitä Sir Jack ehdottaa reittien varrella toteutettavan toiminnan yhteydessä. Englanninkielisessä tekstissä sanotaan: " the best and most sophisticated intelligence" . Siitä voin sanoa vain, että hän on oikeassa. Tämä on käännetty saksaksi " die besten nachrichtendienstlichen Instrumente" . Se tarkoittaa saksaksi salaisen palvelun ottamista mukaan toimintaan. Meillä on jäsenvaltioita - niihin kuuluu myös se maa, josta olen itse kotoisin -, joissa tehdään tarkka ero salaisen palvelun ja poliisin välillä. Pidämme sen vuoksi tärkeänä toteamusta siitä, että englanninkielinen versio on se, jota käytämme pohjana. Silloin voimme myös hyväksyä sen.
Jäljelle jääneet sekunnit lahjoitan jollekulle seuraavista puhujista!

Mendes Bota
Arvoisa puhemies, kollegamme, Sir Jack Stewart-Clarkin mietintö on lyhyt ja tehokas, ja siinä käydään suoraan asiaan. Kunpa viranomaiset, jotka vastaavat lain voimaansaattamisesta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden mukaisesti, voisivat aina olla nopeita, suoria ja tehokkaita torjuessaan järjestäytynyttä tai spontaania rikollisuutta, joka valitettavasti lisääntyy jatkuvasti. Poliisi- ja tulliviranomaisten yhteistyö nousee siten ratkaisevaan asemaan, jotta tuossa taistelussa voitaisiin onnistua. Kannatamme sen vuoksi esittelijän ehdotusta, jonka mukaan Eurooppaan olisi perustettava monialainen työryhmä, jolla olisi päätösvaltaa paremman tiedonvaihdon järjestämisessä sekä kansallisten viranomaisten välisten tiedonvälitysjärjestelmien yhdenmukaistamisessa.
Rikosten tutkinnan toimivuus ulkorajoilla on turvattava, ja myös rikollisuuden reittejä on tutkittava. Sen tähden on välttämätöntä, että Europol osallistuu tähän toimintaan nykyistä tiiviimmin, ja juuri siihen nyt ehdotetuissa tarkastuksissa pyritäänkin. Vaikka Europolin katsotaan aloittaneen toimintansa vasta viime lokakuussa, jolloin Europolista vuonna 1995 tehdyn sopimuksen pitkä ratifiointiprosessi saatiin päätökseen, sille annetaan kuitenkin Amsterdamin sopimuksessa erityisiä toiminnallisia tehtäviä. Kyse ei ole varsinaisesti eurooppalaisesta poliisista, vaan välineestä, jonka mahdollisuuksia jäsenvaltioiden poliisiviranomaisten olisi osattava käyttää täysimääräisesti hyväkseen. Tämä prosessi poliisiasiain yhteistyön toteuttamiseksi on tulosta Schengenin hallitustenvälisestä sopimuksesta, joka merkitsee tuolle yhteistyölle todellista koetinkiveä. Ja on selvää, että tuloksellisen toiminnan edellytyksenä on mahdollisuus toimia suurella miehistöllä, jos se on tarpeen, kuten toisessa luonnoksessa, Enfopol 129: ssä, toivotaan. Tämänkaltaisen poliisiasiain yhteistyön tuloksia on kuitenkin mitattava - kuten esittelijämme aivan oikein totesi - laadullisesti eikä pelkästään kiinniottojen määrällä.

Rosado Fernandes
 Arvoisa puhemies, härkätaistelussa on usein mukana niin sanottu ulkopuolinen osallistuja, joka hyppää areenalle sen ulkopuolelta ja ryhtyy taistelemaan. Minäkään en nyt voinut vastustaa kiusausta ottaa kantaa Sir James Stewart-Clarkin mietintöön, sillä tuo mietintö ilmentää nähdäkseni hyvin selvästi sellaisen ihmisen ajattelutapaa, jonka mielestä tarvitsemme korkeatasoisen poliisin. Itse asiassa rikollisuuskin on vuosien kuluessa muuttunut aiempaa tasokkaammaksi. Rikoksiin eivät enää syyllisty miehet, joilla on kultahammas tai joilta puuttuu toinen käsi. Rikoksiin syyllistyvät ihmiset, jotka istuvat meidän pöydässämme, joilla on samantasoinen koulutus kuin meillä, jotka ovat opiskelleet samoissa yliopistoissa ja jotka tulevat vieläpä erittäin hyvistä perheistä. Rikollisuus on ollut viime aikoina varsin kehittynyttä, ja sen tähden mietintöön sisältyvä ehdotus monialaisesta toiminnasta on mielestäni erittäin ansiokas. Rikollisuuden tekniikka on nykyään niin pitkälle kehittynyttä, että siitä on itse asiassa oltava perillä, jotta rikollisuutta voisi hallita. Toisin sanoen rikollisuudessa ei enää suinkaan ole kyse poliisista ja roistosta, vaan tällä alalla on muitakin näkökohtia, jotka ovat seurausta maailmassa tapahtuneesta globalisaatiokehityksestä.
Pidän Sir James Stewart-Clarkin ehdotuksia hyvin myönteisinä, sillä niiden tarkoituksena on ymmärtääkseni luoda kehittynyt, monialainen Europol, jossa on ammattitaitoisia, yliopistotasoisen koulutuksen saaneita ja muulla tavoin erikoistuneita ihmisiä.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, eri maiden poliisivoimien ja poliisin sekä tullin välinen yhteistyö on tietenkin välttämätön ja myönteinen asia rikollisuuden vastaisessa taistelussa. Suuri osa Europoliin liittyvästä työstä on tietenkin myös osa sitä. Sitä vastoin on tärkeää, että poliisiasiain yhteistyöstä ei muodostu sellaista, että poliisivoimat olisivat EU: n komennossa tai että poliisivoimia koskevat päätökset tehtäisiin ylikansallisella tasolla. Vaarana on lisäksi, että Europolin kehittäminen johtaa pitkällä aikavälillä päällekkäisen työn tekemiseen Interpolin kanssa. On tärkeää, että Europol toimii Interpolin lisänä eikä korvaa sitä.
Haluaisin erityisesti ottaa esiin tämän mietinnön yhden kohdan, nimittäin tarkistuksen 11, jossa käsitellään henkilötietojen siirtoa. Tarkistus on aivan erinomainen, sillä siinä korostetaan, miten tärkeää on, että tässä asiassa toimitaan Euroopan neuvoston yleissopimuksen mukaan. Luulen nimittäin, että nykyisessä Europolissa on hyvin suuria puutteita.
Jos tarkastellaan Europol-sopimusta ja sen 10 artiklan 1 kohtaa sekä sopimuksen soveltamista koskevia sääntöjä, ne antavat melko suuret mahdollisuudet sellaisten henkilöiden rekisteröimiseen, joita ei ole tuomittu tai joita ei epäillä rikoksista. Erittäin arkaluontoisia henkilötietoja voidaan rekisteröidä. Sen vuoksi on mielestäni tärkeää, että valvontaa tehostetaan ja että on vahva valvontaviranomainen, kun tämä rekisteri aikanaan otetaan käyttöön, jotta ei jouduta samaan tilanteeseen kuin Schengenin sopimuksen rekisterissä, SIS-rekisterissä. Käytännössä sitä rekisteriä ei enää pystytä hallitsemaan ja sen valvonnassa esiintyy puutteita. Sehän on kielteistä sekä koskemattomuuteen liittyvästä näkökulmasta että rikollisuuden vastaisen taistelun näkökulmasta. Mielestäni perusvaatimuksena on oltava, että rekisteriin on rekisteröitävä vain rikoksista tuomitut tai niistä epäillyt henkilöt.

Blot
 Arvoisa puhemies, sanon ensimmäisen tekstin osalta, että 2 artiklaan tehty tarkistus 4 sisällyttää tekstiin mielestäni sekavalla tavalla kaikenlaisia ylikansallisia valvontatoimia, jotka eivät vastaa mihinkään hallinnolliseen tarpeeseen, vaan ne vastaavat itse asiassa poliittisiin tarkoituksiin. Mielestäni tämä tarkistus on siis tarpeeton.
Toisen tekstin osalta, joka koskee rikolliseen toimintaan käytettyjen reittien valvontaa, olen melko yllättynyt siitä, että poliittisesti korrekti ja yhtenäinen ajattelutapa on esittelijän tekemissä tarkistuksissa näin voimakkaasti esillä. Tarkistuksesta 1 on nimittäin poistettu ilmaus " laiton maahanmuutto" ja tarkistuksesta 4 ilmaus " poliisiviranomaiset" . Olemme siis mielestäni tekemisissä täysin järjettömän ajattelutavan kanssa, jossa toivotaan, että sanoja poistamalla voidaan poistaa todellisuus.
Ehdotan siis, että pysymme järkevinä ja hylkäämme tarkistukset, jotka ovat seurausta taikauskoisesta pelosta sellaisten todellisuuteen liittyvien näkökohtien edessä, joista esittelijä ei ehkä pidä. Laiton maahanmuutto on todellinen ongelma. Poliisiviranomaiset ovat välttämättömiä jokaisessa sivistyneessä yhteiskunnassa. Ja sanon lisäksi, että suora kielenkäyttö on minusta pikemminkin edistystä kuin taantumista.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, eurooppalaisen poliisiyhteistyön suuri tulevaisuuden haaste ei tule olemaan toimintanormiston harmonisointi vaan käytännön ruohonjuuritason yhteistyömuotojen luominen kaikkien Euroopan valtioiden välille. Ilman yhteistä toimintakulttuuria ja yhteneviä resursseja erilaisia rikollisen toiminnan ennakkovaroitusjärjestelmiä ei saada koskaan toimimaan tyydyttävästi. Europolille on tulevaisuudessa annettava merkittävää toimivaltaa ja selkeä erityisrooli unionin ulkorajoilla tapahtuvien yhteisten tarkastusten koordinointityössä sekä viranomaisten käytössä olevien tietojenvaihto- ja varoitusjärjestelmien kehittämisessä.
On tärkeää, että Europolin avulla pystytään poliisi- ja tulliasioissa luomaan pysyvä yhteistyölinkki EU-jäsenyyttä hakeneiden KIE-maiden ja unionin toimijoiden välille. Yksi suurimmista eurokansalaisten huolista ja toiveista unionin laajentumiskehityksen yhteydessä on juuri sisämarkkinoiden toiminnan turvaaminen ja kansainvälisen rikollisuuden vastaisen työn tehostaminen. Tämän vuoksi liittymistä edeltävissä strategioissa on keskityttävä nykyistä enemmän entisten kommunististen maiden poliisi- ja tulliviranomaisten sekä niiden hallinnon kouluttamiseen. Hakijamaat pitää kytkeä kestävin sitein Europolin alla toimiviin yhteistyömuotoihin kuten poliisi- ja tullipäällystön työryhmiin hyvissä ajoin ennen maiden EU-jäsenyyttä.
Suomen EU-puheenjohtajuuskauden ylimääräinen Tampereella järjestettävä huippukokous tullaan pyhittämään unionin sisäiselle turvallisuudelle muun muassa sisämarkkinoilla rehottavan huumekaupan vastaisille toimille. Tampereella olisi myös ehdottomasti keskusteltava laajemminkin unionin poliisiyhteistyön tulevaisuuden haasteista keskittyen erityisesti unionin laajentumiskehityksen luomiin ongelmiin.

Gradin
Arvoisa puhemies, Stewart-Clark on laatinut erinomaisen mietinnön, joka koskee näitä kumpaakin yhteistä toimintaa. Puheenjohtajiston tarkoituksena on vahvistaa eurooppalaista yhteistyötä ja koordinointia järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa taistelussa, mille komissio tietenkin antaa täyden tukensa. Olemme jo kauan sitten panneet merkille, että olisi selvästi tarpeen parantaa sekä tietojenvaihtoa että rikostapauksia koskeviin tietoihin liittyvää yhteistyötä unionissa. Schengenin yhteistyö on jo päässyt alkuun, ja unionin on nyt otettava kaikki hyöty irti tästä yhteistyöstä. Tämän lisäksi tarvitsemme meidän mielestämme myös selkeämpiä suuntaviivoja yhteisten toimien, koulutuksen ja valmiusharjoitusten toteuttamiseen.
Toteamme myös tyytyväisinä, että Europolille annetaan tärkeä asema molemmissa yhteisissä toimissa. Kyse on erityisesti toimivien strategioiden laatimisesta, jotta paljastetaan salakuljetuksessa käytettävät reitit. Pidämme sitä erittäin myönteisenä. Komissio harkitsee yhdessä jäsenvaltioiden kanssa sitä, kuinka voisimme parhaiten auttaa toteuttamaan nämä kaksi yhteistä toimintaa. Ajattelen erityisesti niitä mahdollisuuksia, joita meillä on erilaisten hankkeiden tukemiseksi Oisin- ja Falcone-ohjelmien kautta.
Lopuksi totean, että komissio voi tukea Stewart-Clarkin ja kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan esittämiä tarkistuksia. Mielestämme ne selkeyttävät ansiokkaasti molempien välineiden sisältöä entisestään.

Puhemies
Kiitoksia, komissaari Gradin.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 15.00

Leonardo da Vinci -ohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0108/99) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston päätöksen tekemiseksi yhteisön ammatillista koulutusta koskevan Leonardo da Vinci -toimintaohjelman toisesta vaiheesta (13380/2/98 - C4-0001/99-98/0196(SYN)) (Esittelijä: S. Waddington).

Waddington
 Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, kuten tiedätte, Leonardo da Vinci - toimintaohjelma on ollut keskeinen osa komission kriisiä. Se on herättänyt huomiota, paitsi sen vuoksi, että sen tavoitteena ja tarkoituksena on olla Euroopan unionin ammatillisen koulutuspolitiikan lippulaiva, myös siksi, että se on yhdistetty huonoon hallintoon, petoksiin, salailuun ja nepotismiin. Tehtäväni esittelijänä on ollut auttaa uuden ohjelman, Leonardo II: n, laatimisessa. Tärkeimpänä tavoitteenani on ollut varmistaa, että uudesta Leonardo-ohjelmasta, jonka on määrä alkaa 1. tammikuuta 2000, on todellista hyötyä Euroopan unionin kansalaisille ja että se myötävaikuttaa ammatillisten koulutusjärjestelmien uudenaikaistamiseen kannustamalla liikkuvuuteen, rajat ylittävään yhteistyöhön ja hyvien toimintatapojen levitykseen.
Leonardo-ohjelman pitäisi olla sellainen uudistusten laboratorio, joka kannustaa monialaisia kumppaneita ja harjoittelijoita tavoittamaan uusia mahdollisuuksia ja uusia ajatuksia sekä mahdollistaa tämän. Joten olen keskittynyt pääasiassa ohjelman edunsaajiin. On merkittävää, että parlamentti on osoittanut sitoutumisensa ohjelman edunsaajien hyväksi jatkamalla tutkimusten tekemistä, neuvottelemista ja Leonardo II -ohjelmaan liittyvien parannusten tekemistä komission kriisistä huolimatta.
Komissio, tai tietyt sen osat, on tuottanut meille ja ohjelman edunsaajille pettymyksen jättämällä varmistamatta nykyisen Leonardo-ohjelman tehokkaan ja asianmukaisen hallinnon, mutta uskoakseni meillä on, tämän parlamentin jäseninä, valtuudet lisätä koulutusmahdollisuuksia parantamalla ohjelmia, joita Euroopan unioni rahoittaa. Suosittelen siksi parlamentille kahta tarkistusta otettuani huomioon tilintarkastuskertomuksen ja asiantuntijoiden kertomuksen.
Työllisyys- ja sosiaaliasiainvaliokunnassa sosialistiryhmä ja PPE-ryhmä eivät kumpikaan halua säilyttää sellaista järjestelmää, joka antaa urakoitsijalle mahdollisuuden käyttää ensin väärin yhteisön varoja ja julistaa itsensä sen jälkeen konkurssiin. Vetoamme siksi komission vastuullisiin yksiköihin, jotta ne ottaisivat tehtäväkseen Leonardo II -ohjelman hallinnoinnin, ja siksi suostuin tukemaan tarkistusta 34, jonka voitaisiin katsoa edustavan joko vanhaa työväenpuoluetta tai uuskonservatismia tai todellakin uutta, kolmatta tietä.
Siirryn nyt käsittelemään työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan hyväksymien muiden tarkistusten yksityiskohtia. Voin ensinnäkin sanoa tyytyväisenä, että neuvosto on suostunut moniin parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä jättämiin tarkistuksiin. Lisäksi puheenjohtajamaa ymmärtääkseni tukee niiden monien tarkistusten henkeä tai kirjainta, jotka työllisyys-ja sosiaaliasiain valiokunta on jättänyt uudelleen käsiteltäviksi tähän toiseen käsittelyyn.
Uudelleen käsiteltäviksi jätetyissä tarkistuksissa tarkastellaan sitä, miten Leonardo II -ohjelma, Euroopan sosiaalirahasto ja työllisyyden suuntaviivat täydentävät toisiaan. Niissä annetaan suurempi painoarvo elinikäiselle koulutukselle eikä keskitytä yksinomaan nuorten koulutukseen. Niissä korostetaan aikaisempaa enemmän koulutukseen ja koulutusjärjestelmiin pääsyä niiden henkilöiden tukemiseksi, jotka ovat alttiina syrjäytymiselle ja syrjinnälle, kuten vammaiset henkilöt, ja niissä laajennetaan kumppanien piiriä ottamalla mukaan kansalaisjärjestöt ja pk-yritykset.
Uudelleen käsiteltäviksi jätetyissä tarkistuksissa pyritään myös parantamaan arviointi- ja seurantajärjestelmiä sekä tehostamaan ja parantamaan hallinto- ja päätöksentekomenettelyjä. Lyhyesti sanottuna pyrin määrittelemään Leonardo II: n ohjelmaksi, jonka tavoitteena on kehittää ammatillisia koulutusjärjestelmiä kaikille ja jossa noudatetaan sellaista syrjimätöntä lähestymistapaa, jonka avulla voidaan vaikuttaa koulutusmahdollisuuksiin ja parantaa niitä koko Euroopan unionissa, ja joka toimii yhdessä Euroopan sosiaalirahaston ja työllisyyden suuntaviivojen kanssa.
Näiden tarkistusten tavoitteena on saada aikaan uusi ohjelma, jota ei yhdistetä petoksiin, vaan parempiin mahdollisuuksiin, kurinalaisuuteen ja avoimuuteen. Olen myös tietoinen siitä, kuinka tärkeää on hyväksyä nämä ehdotukset tänään, jotta voitaisiin varmistaa, että uuden ohjelman laatimiseen on riittävästi aikaa, ja jotta se voisi alkaa ajoissa 1. tammikuuta 2000. Emme pysy tässä aikataulussa, jos odotamme Amsterdamin sopimuksen toukokuussa tapahtuvaa voimaantuloa. Joten aivan niin kuin Leonardo I -ohjelma on ollut keskeinen esimerkki komission rakenteellisten puutteiden havainnollistamisessa, tämä uusi Leonardo II -ohjelma ja tämänpäiväiset päätöksemme osoittavat uutta alkua ja tämän parlamentin päättäväisyyttä jatkaa työtä Euroopan kansalaisten työllisyyden ja koulutusmahdollisuuksien hyväksi.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, rouva Waddington, joka on tehnyt erinomaista työtä tämän mietinnön aikaansaamiseksi, puuttui puheenvuorossaan etenkin Leonardo-ohjelman sisältöön, mikä on oikeutettua. Minä haluan puuttua etenkin sen hallintoon. Kunnollisen hallinnon puuttuminen Leonardo-ohjelmasta voidaan nähdä yhtenä keskeisenä syynä sille kriisille, jossa me tällä hetkellä olemme. Olisikin naurettavaa, jos emme kiinnittäisi siihen huomiota tässä kokouksessa.
Olisi kuitenkin väärin keskittyä teknisen avun toimistojen toiminnasta tehdyissä johtopäätöksissä vain siihen, mitä Leonardo-ohjelmalle tapahtuu tulevaisuudessa, sillä teknisen avun toimistot ovat yleinen ilmiö, niitä on kaikissa pääosastoissa. Minusta onkin kohtuullista ja järkevää tehdä yleisluonteiset johtopäätökset. Itse asiassa ne johtopäätökset on jo tehty asiantuntijakomitea raportissa, jossa sanotaan, että komission ei pitäisi koskaan antaa keskeistä poliittista vastuuta yksityishenkilöille ja että tehtävien sopimusten pitää sisältää tiukkoja määräyksiä tai velvoitteita, jotka takaavat sen, että palvellaan aina yleistä etua eikä yksityisen yrityksen etua. Lisäksi valtiovallan valvonnan pitää olla niin tehokasta, että liiallinen riippuvuus ulkoisista asiantuntijoista ei voi tulla kysymykseen. Rouva Waddington puuttui myös tähän kohtaan.
Nämä ovat neuvoja, joista komission on mielestämme otettava opikseen, mutta olisi naurettavaa puhua vain neuvoista, joista komission on otettava opikseen. Euroopan parlamentin ja neuvoston on myös otettava opikseen. Yksi tällaisista ohjeista on se, että kriisin syyt löytyvät muun muassa budjettipolitiikasta. Euroopan parlamentti saa paljon hakemuksia, mutta on olemassa vain vähän varoja, jotka voidaan antaa rakenteellisesti käyttöön. Olenkin sitä mieltä, että budjettikeskustelussa ja etenkin sen toisessa käsittelyssä syyskuussa on tehtävä selvät johtopäätökset, ja se merkitsee menneisyyden ongelmien ratkaisua ja lisää varoja asiantuntijoiden palkkaamiseen. Se ei muuten tarkoita sitä, että väitän teknisen avun toimistojen olevan aina huono vaihtoehto. Jos ne täyttävät vaatimukset, ne voivat todellakin auttaa tilapäisessä tarpeessa.
Lopuksi sanoisin, että olemme hyvin kummallisessa asemassa. Rouva Waddington on neuvotellut ennen kaikkea neuvoston kanssa, koska komissio ei toimi tällä hetkellä. Se merkitsee sitä, että neuvostolla on erityisiä velvoitteita. Normaalisti neuvosto voi hylätä parlamentin esittämän lainmuutoksen vain yksimielisesti, mikäli komissio tukee sitä. Tällä hetkellä näin ei ole. Se merkitsee sitä, että neuvosto voisi hylätä rouva Waddingtonin ja puheenjohtajavaltio Saksan välisen sopimuksen. Nykytilanteessa on mielestäni aihetta velvoittaa neuvosto tukemaan tekemäänsä sopimusta, jolloin voidaan välttyä siltä, että neuvostossa saavutettaisiin yksimielisyys Euroopan parlamentin kanssa solmitun sopimuksen hylkäämisestä. Tämä erityistilanne vaatii mielestäni erityistä huomiota, eikä vain tässä asiassa vaan myös seuraavissa.

Mann, Thomas
 Arvoisa puhemies, moni asia on muuttunut sen jälkeen, kun kävimme keskustelua Leonardo da Vinci -ohjelman toisesta vaiheesta 5. marraskuuta viime vuonna. Asetettu tavoite on kuitenkin säilynyt entisellään. Haluamme täydentää ja sovittaa keskenään yhteen toimintoja, joita jäsenvaltiot toteuttavat eurooppalaisen ammatillisen koulutuksen alalla. Tehokkuuden parantamiseksi pyrimme verkottumaan muiden koulutusta koskevien ohjelmien kanssa, kuten Sokratesin ja Jugendin kanssa, ja tämä tapahtuu niin ikään yhteisöaloitteiden ja rakennerahastojen avulla.
Ammatillinen koulutus on ihanteellinen tapa edistää innovaatiota, uusien työpaikkojen luomista ja pitkän aikavälin kilpailukykyä maailmanmarkkinoilla. Tätä varten on tosin täytettävä kaksi perusedellytystä: yhtäältä yhtenäiset järjestelmät ja toisaalta riittävät taloudelliset voimavarat.
Ajankohtaisina säilyvät edelleen eräät iskulauseet, kuten esimerkiksi korkeatasoisen ammatillisen koulutuksen edistäminen nivoutuneena meidän elinikäisen oppimisen strategiaamme, miesten ja naisten yhtäläiset mahdollisuudet, kaikenlaisen syrjinnän poistaminen, soveltuvaan täydennyskoulutukseen pääsy ottamalla erityisesti huomioon uudelleenkoulutettavat, ammatillisesti uudelleensijoitettavat, syrjäytyneet, vammaiset ja ikääntyvät työntekijät sekä rakentava vuoropuhelu kansalaisjärjestöjen kanssa. Edelleen suuri merkitys on myös meidän vaatimuksellamme siitä, että Leonardo-ohjelmalle olisi osoitettava huomattavasti enemmän varoja. Kukaan tuskin voi asettaa sitä vakavasti kyseenalaiseksi, jos ajatellaan ohjelman uusia tehtäväalueita, sen pidennettyä kestoa ja uutta, selvästi laajennettua soveltamisalaa.
Sen sijaan jyrkkä muutos on tapahtunut ohjelman toteutuksessa, sillä yhtenä syynä Euroopan unionin komission eroon viime viikon alussa oli Leonardo-ohjelman huono hallinto. Ad hoc -tutkimuskomitea, niin kutsuttu viisaiden komitea, vahvisti sisällöllisesti täysin Euroopan parlamentin budjettivaliokunnan saamat tulokset. Asiassa ilmeni monia väärinkäytöksiä. Tässä eräs lainaus: " Niitä on pidettävä yllykkeinä korruptioon." Tarjouskilpailumenettelyissä ei käytetty puolueettomia arviointeja. Sen sijaan sopimus- tai yhteistyökumppaneina suosittiin organisaatioita, joilla oli tiiviitä yhteyksiä toimeksiantajiinsa. Kuinka usein ovatkaan tarjouskilpailuun osallistuneet tahot valittaneet näistä monista arveluttavista päätöksistä meille, asiasta vastaaville europarlamentaarikoille! Komissaari Cresson jätti ilmoittamatta asiasta komission puheenjohtajalle ja Euroopan parlamentille. Miten asiasta sanottiinkaan tutkimuskomitean kertomuksessa? Lainaan sitä: " Jo terve järkikin sanoo, että komission olisi täytynyt tukea parlamenttia sen päätöksentekoprosessissa." Meiltä siis salattiin tosiasioita, jotka olisivat olleet jatko-ohjelman uudelleenhahmottelun kannalta merkityksellisiä.
Vetoan Sue Waddingtoniin, joka on jo toistamiseen tehnyt erinomaista ja yksityiskohtiin paneutuvaa työtä, että hän tukisi PPE-ryhmän esittämiä tarkistuksia.
Me haluamme, että komissio ei turvaudu Leonardo-ohjelman toteutuksessa ulkopuolisiin voimiin vaan, komissaari Liikanen, rakenteellisten uudelleenjärjestelyjen kautta omaan henkilöstöönsä. Sen on kannettava jatkossakin vastuu, se ei saa luovuttaa toiminnan ohjaksia muiden käsiin, ja sen täytyy sitoutua valvomaan täsmällisesti toteutettavia toimia ja varojen käyttöä. Kansallisten hallintorakenteiden tehtävät, joita toinen tarkistuksemme koski, täytyy ratkaista samalla tavoin sisäisesti eikä turvautumalla kolmansiin osapuoliin.
Näiden tarkistusten avulla komission pitäisi pystyä lisäämään avoimuutta ja huolehtimaan tehtävien ja menojen täsmällisestä valvonnasta. Satojen tuhansien nuorten eurooppalaisten ammatillinen tulevaisuus on kyllä tällaisen uuden yrityksen arvoinen asia!

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, esillä oleva ohjelma on teknisesti katsoen hyvä. Edellinen Leonardo-ohjelma oli teknisesti katsoen myös hyvä ja kymmenkertaisesti ylimerkitty. Euroopan väestö on siis hyvin kiinnostunut tästä ohjelmasta. Rouva Waddington on tehnyt erinomaista työtä, eikä ongelma olekaan siinä. Mielestäni ongelma on siinä, että me toimimme kuin mitään ei olisi tapahtunut, ikään kuin viisaiden komitean raporttia ei olisi eikä meidän pitäisi ottaa siitä opiksemme. Minusta ei ole järkevää äänestää tästä ohjelmasta tänään iltapäivällä. Emme vieläkään tiedä, mitä neuvosto aikoo tehdä komission tulevaisuuden suhteen, kuinka nopeasti todellakin löydetään ratkaisut ongelmiin, jolloin niistä tulee menneisyyden ongelmia. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ehdotammekin, ja minäkin kannatan sitä, että Leonardo-ohjelman talousarviota korotetaan ajan mittaan, mutta toisaalta meillä ei ole tällä hetkellä mitään takeita siitä, että syntyneet ongelmat ratkaistaan asianmukaisesti. Esitänkin äänestyksen yhteydessä sen lykkäämistä huhtikuuhun. Se on hyvin mahdollista, hyvät kollegat, sillä Coreper kokoontuu 14. huhtikuuta ja sitä ennen on vielä mahdollista äänestää. Silloin meillä on ainakin varmuus siitä, että neuvosto suhtautuu kriisiin vakavasti ja haluaa myös ratkaista sen.
Suureksi hämmästyksekseni minun on sanottava, että kollegani eivät juurikaan tue tätä ajatusta. En ymmärrä sitä. Sillä jos emme valitse asian lykkäämistä, menetämme painostuskeinon, joka meillä tällä hetkellä on. Näin oma ryhmänikin joutuu kohtaamaan ongelman ja valitsemaan äänestämisen tai äänestämättä jättämisen välillä. Minun on sitten etsittävä vielä listaa. En pidä ajatuksesta luopua äänestysmahdollisuudesta. Voidaan ehkä löytää jokin toinen keino neuvoston painostamiseksi. Kannatan kuitenkin eniten äänestyksen lykkäämistä, ja se on myös paras poliittinen merkki, jonka voimme antaa. Hyvät kollegat, vetoan teihin vielä kerran, että valitsisitte tämän tien. Muuten toimimme poliittisesti samalla tavoin kuin aina ennenkin.

Guinebertière
 Arvoisa puhemies, Leonardo da Vinci -ohjelman hallintoa on valvottu erittäin tarkasti, ja olen siitä iloinen. Eniten minua häiritsee esiin tulleissa seikoissa rahan tuhlaaminen, joka ei ole palvellut koulutuksen tarpeita. Tiedämme kuitenkin, että ohjelmista käydään aina neuvotteluja, jotka ovat sitä paitsi määrärahojen osalta pikemminkin neuvoston ja parlamentin välistä kamppailua. Jos siis käytämme rahaa oikein, teemme rahankäytöstä tehokkaampaa.
Tämä ohjelma on kuitenkin saanut tyydyttäviä tuloksia aikaan. Sen tavoitetta ei ole kyseenalaistettu, mutta sitä on kehitettävä, ja etenkin sen kohderyhmiä on tarkennettava. Jos kerran Eurooppaa syytetään työttömyyden luomisesta, Euroopan on löydettävä tilanteeseen parannuskeinoja. Ja Leonardo-ohjelma on yksi niistä, koska sillä on määrä parantaa henkilöiden työllistettävyyttä ja yritysten luomista.
Joka tapauksessa neuvosto ja komissio ovat parantumattomia, koska ne eivät hyväksyneet tarkistuksia, joissa määrättiin, että tämä ohjelma olisi ensisijaisesti avoin vammaisille henkilöille ja että heikoimmassa asemassa olevilla henkilöillä olisi erityismahdollisuus osallistua siihen. Ne eivät hyväksyneet myöskään sitä, että tällä ohjelmalla täydennettäisiin Euroopan sosiaalirahastoa.
Miksi tämän ohjelman kesto on seitsemän vuotta? Eikö se ole liian pitkä aika? Mitä hyötyä olisi väliarvioinneista, jos ohjelma on kerran lyöty lukkoon näin pitkäksi ajaksi? Sanon lopuksi, että olen pahoillani siitä, ettei yhteisessä kannassa taaskaan jätetä suurta sijaa työmarkkinaosapuolille tämän ohjelman hallinnon osalta. Leonardo da Vinci -ohjelma on Euroopassa luovuuden ja kekseliäisyyden vertauskuva. Ei voida sanoa, että sen hyveet olisivat antaneet virikkeitä neuvostolle ja komissiolle.
Juuri tämän takia kansalaiset eivät usko Euroopan lisäarvoon. Pahoittelen sitä. Toimikaamme niin, että parlamentti kannustaisi komissiota ja neuvostoa ottamaan kansalaiset huomioon.

Wolf
Arvoisa puhemies, tässä meillä on mielestäni jo todella suorastaan klassiseksi muodostunut esimerkki eurooppalaisiin ohjelmiin liittyvästä ongelmakentästä. Hyvä, jopa välttämätön ohjelmahan ei ole mikään vapaakirja, joka oikeuttaa sen huonoon hallintoon. Otimme viimekertaisessa neuvonpidossa esille myös sen, että Leonardo II -ohjelman etujen nimissä rouva Cressonin pitäisi panna mitä pikimmin pääosastonsa järjestykseen. Se on tapahtunut sittemmin hieman rajustikin, mutta ainakin asia saadaan järjestykseen. Sikäli asia etenee.
Ammatillisen koulutuksen eurooppalainen ulottuvuus, avaus elinikäiselle oppimiselle, ei pelkästään ammattitaidon vajavuuteen liitettynä iskulauseena, vaan mahdollisuutena, on käynyt Leonardo II -ohjelman turvin mahdolliseksi. Meillä parlamenttina on nyt erityinen vastuu viedä asiaa eteenpäin vuoropuhelussa neuvoston kanssa.
Meidän on tietenkin selvitettävä kysymys siitä, miten voidaan tehokkaasti ratkaista kysymys julkisesta vastuusta julkisten varojen käytössä. Siinä emme voi turvautua yksinkertaisesti vain julkisen hallinnon vanhoihin malleihin. Ne eivät enää päde. Tarvitsemme nykyaikaisia malleja, joissa käytetään myös alihankintasopimusten tarjoamia keinoja. Tämä ei silti voi tarkoittaa sitä, että varat uskottaisiin vain talouselämän taholta tapahtuvan itsehallinnon tai mafiaa muistuttavien rakenteiden harjoittaman itsehallinnon varaan. Tämä johtaa silloin varmasti tuloksiin, joita olemme nähneet. Tästä on tehtävä loppu. Tarvitsemme sitä, että julkinen vastuu palautetaan ennalleen. Se on se keskeinen tehtävä, johon neuvoston ja parlamentin on nyt yhdessä tartuttava ja joka uuden komission on ratkaistava. Toivon, että " huolenpitoa korostava" (caretaker ) komissio on jatkossa mukana tukemassa tämänsuuntaista toimintaa.

Maes
 Arvoisa puhemies, tämä Leonardo-ohjelma on tärkeä, mutta se on huonosti hallinnoitu. Paljastuneet epäkohdat ja huono hallinto saivat minut viemään asian oikeuteen siinä pelossa, että asiaan ei muuten puututtaisi. Onneksi näin ei ole tapahtunut. Päinvastoin se vei kriisin kulminaatiopisteeseen, ja meillä on varmuus siitä, että tämä sotku selvitetään. Emme ole kuitenkaan rauhallisella mielellä ja haluankin pyytää komissiota kiinnittämään huomiota siihen, että asian käsittely uhkaa tällä hetkellä kiihtyä ja että vastuulliset tahot vetoavat siihen, että tuomioistuin on sinetöinyt asiakirjat.
Tällä hetkellä Leonardo-ohjelmalle ei ole jatkoa ja se on vastuutonta. Ohjelma uhkaa tämän vuoksi loppua, sillä anomuksiakaan ei enää käsitellä. Silti on mahdollista, että entisten teknisen avun toimistojen henkilökunta otetaan välittömästi töihin. Se argumentti, että asiakirjat on sinetöity, ei ole pätevä, koska kaikista asiakirjoista on olemassa kopiot, joita voidaan käyttää, mikäli komission, kuraattorin ja tutkintotuomarin välillä käydään järkevä ja kiireellinen keskustelu.
Tulevaisuudessa on vältettävä mahdollisimman paljon teknisen avun toimistojen käyttämistä, tai niiden käytöstä on luovuttava kokonaan, vaikka vain sen takia, että estettäisiin se, että nämä toimistot voivat harjoittaa sosiaaliasiain valiokunnan silmien alla omassa Euroopan parlamentissamme sellaista henkilöstöpolitiikkaa, joka on ristiriidassa kaikkien jäsenvaltioiden sosiaalilainsäädännön kanssa. Siksi pyydänkin, että komissio, neuvosto ja parlamentti ryhtyvät välittömästi yhdessä vaatimaan asiakirjojen käsittelyä, jotta ohjelmaa, jota jokainen pitää niin tärkeänä, voitaisiin todellakin jatkaa tulevaisuudessa.

Papakyriazis
Arvoisa puhemies, mielestäni Euroopan parlamentin pitäisi asettua vastustamaan Leonardo II -ohjelmaa kahdesta periaatteellisesta syystä:
Ensimmäinen syy on se, että ohjelma pitäisi panna täytäntöön välittömästi, ajoissa ja täysin valmisteltuna, mikä tarkoittaa sitä, että menettely pitää saada päätökseen ja ohjelma pitää käynnistää nyt.
Toinen syy on tietysti se, että kun otetaan huomioon Leonardo I -ohjelmaan liittyneet ongelmat, ohjelman pitää olla valmisteltu oikein ja täydellisesti, sen täytyy olla näkemyksellinen ja perustua niihin prioriteetteihin, joista olemme jo keskustelleet.
En ohita sitä suurta kysymystä, joka on noussut esiin teknisen avun toimistojen myötä. Syy siihen, että en puhu asiasta, ei ole se, että aliarvioisin sitä, vaan päinvastoin uskon, että tämä on erittäin tärkeä kysymys, joka koskee avoimuutta ja hyvää hallintoa. Olen samaa mieltä kuin jo puheenvuoroja esittäneet kollegat ja yhdyn esittelijän kantaan. Mielestäni meidän ei pitäisi kuitenkaan liittää tätä kysymystä siihen suureen kysymykseen, josta keskustelimme eilen ja josta äänestämme tänään. Minusta on parempi keskittyä puhumaan Leonardo-ohjelman merkityksestä, koska myös Sokrates-ohjelma ja Nuoriso-ohjelma liittyvät siihen.
Tähän periaatteeseen ja näiden ohjelmien yhdistettyyn toimintaan samoin kuin rakennerahastoihin ja erityisesti sosiaalirahastoon tukeutuen meidän ei mielestäni pidä unohtaa tärkeysjärjestystä. Tärkeintä on juuri lähettää tämä viesti, mutta tärkeää on myös tarjota välineitä työttömyyden hoitamiseen painottamalla ammatillista koulutusta ja samalla edistää kansalaisten aktiivisuutta ja vastuuta, jotta heidän panoksensa olisi mahdollisimman arvokas kaikissa eri Euroopan unionin kulttuuriyhteisöissä. Mielestäni huomio tulee edelleen kohdistaa hyödyllisellä tavalla, ja Euroopan parlamentin pitää keskittyä nyt oman panoksensa loppuun viemiseen.

Pronk
 Arvoisa puhemies, minäkin haluan korostaa ohjelman tärkeyttä. Haluan myös kiittää rouva Waddingtonia siitä suuresta työstä, jonka hän on tehnyt asian hyväksi. Mielestäni eurooppalaisilla työmarkkinoilla on poikkeuksellisen tärkeää, että ihmiset saavat kokemuksia toisissa jäsenvaltioissa ja tämä ohjelma mahdollistaa sen. Se käy ilmi myös siitä, että ohjelma on ylimerkitty.
Haluan kuitenkin puuttua teknisen avun toimistojen kysymykseen, koska se on puhuttanut meitä viime aikoina eniten. Olen täysin samaa mieltä siitä, mitä etenkin Wim van Velzen ja Thomas Mann sanoivat aiheesta. Olen kuitenkin sitä mieltä, että asiaan liittyy vielä muutakin. Komissaari sanoi budjettivaliokunnassa, että jokainen, joka vastustaa teknisen avun toimistoja, kuuluu oikeastaan vanhaan työväenluokkaan. Pahoitin mieleni siitä, että minun, jonka isoisä osoitti mieltään Alankomaissa Malieveld-kentällä estääkseen sosialistisen vallankumouksen puhkeamisen, väitetään kuuluvan vanhaan työväenluokkaan, vaikka teknisen avun toimistojen käyttö voidaan ainoastaan asettaa kyseenalaiseksi. Olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka sanovat kuten Wim van Velzen, että teknisen avun toimistot ovat joissakin tapauksissa hyväksyttäviä, mutta vain joissakin, arvoisa puhemies. Yleisesti ottaen hallinnon liiketoiminnan ytimessä on ongelmia. Siitä oli kyse tässäkin. Konkurssien yhteydessä tulee selväksi, mihin vaikeuksiin joudutaan. Koko asian käsittely on pysähtynyt, koska belgialaisen tuomarin on päätettävä papereista, jotka ovat itse asiassa Euroopan unionin papereita. Mielestäni tämä ei ole oikein. Mitä ajateltaisiin esimerkiksi siitä, että koko Suomen sosiaaliturvahallinto annettaisiin Ruotsin hoidettavaksi ja kyseinen ruotsalainen yritys menisi konkurssiin. Tästä syntyisi uskoakseni ongelmia Suomessa. Mielestäni meidän on otettava tämä huomioon. Kun perustetaan teknisen avun toimisto, siirrytään unionin oikeusvallan ulkopuolelle, ja on siis myös ajateltava sitä, eikö unionin etuja vahingoiteta suuresti konkurssin sattuessa.
Toinen kohta, joka on luonnollisesti keskeinen tässä asiassa, on sosiaaliturvamaksujen maksaminen. On olemassa kymmeniä tapauksia, joissa on maksettu liian alhaisia sosiaaliturvamaksuja tai joissa niitä ei ole maksettu lainkaan. Komissio ei ole valvonut asiaa tarpeeksi. Belgian viranomaisten edessä on usein vedottu siihen, että asia kuuluu Euroopan unionille, mikä itse asiassa ei pidä paikkaansa, sillä on käynyt ilmi, että tässä asiassa kuulutaan normaalisti Belgian lain alaisuuteen. Näin on syntynyt poikkeuksellisen epämiellyttävä tilanne. Siksi olen sitä mieltä, että tässä ohjelmassa, joka on saanut aikaan koko keskustelun teknisen avun toimistoista, ei pitäisi hyväksyä näitä toimistoja. Meillä ei ole varaa siihen. Neuvostolla ei ole varaa siihen, mikäli se on tosissaan tekemässä uudistuksia tässä kokonaisuudessa. Meillä ei ole varaa siihen ja onkin löydettävä ratkaisut asian hoitamiseksi talousarvion puitteissa, muuten tästä ei tule mitään. Emme voi sallia teknisen avun toimiston mukanaoloa tässä ohjelmassa. Jos teemme niin, emme ole uskottavia ja siksi olemme esittäneet tarkistuksen. Asia ratkaistaan uskoakseni tarkistuksella, ja silloin tämä toimisto saa joka tapauksessa sille kuuluvan aseman. Tässä tapauksessa teknisen avun toimisto on huono asia emmekä saa unohtaa sitä.

Lindqvist (ELDR)
 Arvoisa puhemies, tämä on hyvä mietintö, joka edistää koulutukseen, harjoitteluun ja työhön pääsyä Euroopassa, vastustaa syrjintää, edistää tasa-arvoa ja vammaisten henkilöiden integroitumista työmarkkinoihin ja työelämään sekä ammatteihin. Se on erittäin tärkeää pienille ja keskisuurille yrityksille sekä teollisuus- ja käsityöalan yrityksille. On erittäin tärkeää, että työmarkkinaosapuolet alusta alkaen osallistuvat palkkaamista edistävään yhteistyöhön, koska koko koulutuksen päämääränä on työpaikan saaminen. Meidän on yhdessä toimittava työttömyyden vähentämiseksi ja työllisyyden lisäämiseksi Euroopassa. Se on tärkeimpiä tehtäviämme.
Jotta tästä ohjelmasta tulisi uskottava, meidän on harjoitettava aivan toisenlaista valvontaa, arviointia, on tiedotettava toistuvasti parlamentille ja toimittava avoimesti ja annettava mahdollisuus tarkkailuun. Mielestäni on jokseenkin haastavaa, että samana päivänä, jolloin käsittelemme komission eroa, käsittelemme myös Leonardo da Vinci -ohjelmaa, joka on ollut suurimpia syitä siihen, että komissio erosi huijausten, petosten ja huonon taloudenhoidon vuoksi. On tietenkin luonnollista, että ohjelmaa koskeva äänestys toimitetaan vasta sitten, kun huonoon taloudenhoitoon liittyvät ongelmat on selvitetty. Toivon, että myös muut ymmärtävät, miten tärkeää tämä on, varsinkin, kun otetaan huomioon kansalaisten käsitys parlamentissa tekemästämme työstä. Sitä meidän ryhmämme joka tapauksessa aikoo korostaa tätä päätöstä tehtäessä.

Liikanen
 Arvoisa puhemies, olen täällä poikkeuksellisissa olosuhteissa, joten puhun hyvin lyhyesti. Ensinnäkin, komissio voi hyväksyä 30 niistä 33 tarkistuksesta, jotka on tehty rouva Waddingtonin mietintöön. Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 12 ja 21. Tarkistuksen 26 osalta, joka on teknisen avun toimistoja koskeva merkittävä tarkistus, esitän komission varaukset kirjallisesti.
Keskustelimme aikaisemmin tässä parlamentissa tästä samasta asiasta puhuessamme vuoden 2000 talousarvion prioriteeteista. Esittelijän kantana oli silloin se, ettei kaikkia teknisen avun toimistoja pitäisi periaatteessa lakkauttaa, vaan pitäisi taata, etteivät ne hoida julkisen sektorin tehtäviä. Olemme tehneet työtä tämän alan yleisten sääntöjen laatimiseksi, ja haluaisin vain sanoa, että on selvää, että tapa, jolla teknisen avun toimistoja on käytetty, on ollut liian epämääräinen ja että ne ovat hoitaneet liian erilaisia tehtäviä.
Meidän on päästävä tilanteeseen, jossa teknisen avun toimistoille annettu tehtävä voitaisiin määritellä selvästi: tarvitsemme säännöt sellaisia tilanteita varten, joissa on käyttäydytty epäammattimaisesti, ja säännöt varojen oikeaa hallinnointia varten, ja - lopuksi vielä herra Pronkin tekemästä tärkeästä huomautuksesta - ulkopuolisen laillistetun kirjanpitäjän olisi tarkkailtava jokaisen teknisen avun toimiston toiminta, jotta varmistettaisiin se, että kaikkia kansallisia säädöksiä noudatetaan. Tämä loisi erilaisen perustan niiden toiminnalle. En kuitenkaan halua mennä yksityiskohtiin tässä keskustelussa. Meidän on käsiteltävä tätä asiaa uudelleen muissa yhteyksissä.
On kuitenkin selvää, että meidän on löydettävä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä ratkaisuja niiden tehtävien hoitamiseksi, jotka ovat tilapäisiä ja lyhytkestoisia ja jotka on hoidettava nopeasti. Meidän on siirrettävä Euroopan julkishallinnolle ne tehtävät, jotka sisältävät päätösvallan ja niin sanotun poliittisen vallan käyttöä. Kerron rouva Waddingtonille tätä kantaa koskevat yksityiskohdat myöhemmin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari Liikanen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä klo 15.00.
Istunto keskeytettiin klo 12.10 ja sitä jatkettiin klo 15.05.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Arvoisat jäsenet, minulla on ilo parlamentin puolesta toivottaa tervetulleeksi parlamentin lehterille saapunut kirjailija José Saramago, jolle myönnettiin viime vuonna Nobelin kirjallisuuspalkinto.
Voimakkaita suosionosoituksia

Ford
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Tiedän, että me kaikki valitamme kiinnostuksen puutetta parlamentin työtä kohtaan, mutta se on osittain omalla vastuullamme. Eilen illalla noin klo 20.50 eräs japanilaisen valtuuskunnan jäsen yritti päästä parlamenttiin tullakseen kuuntelemaan keskustelua herra Tindemansin laatimasta KEDOa koskevasta mietinnöstä. Turvallisuushenkilökunta kertoi hänelle, että istunto oli päättynyt. Koska olin täällä klo 21.0-23.00 välisenä aikana useiden parlamentin jäsenten kanssa, voisimme ehkä antaa turvallisuushenkilökunnallemme paitsi mini-istuntojemme kalenterin myös niiden esityslistan.

Puhemies
Tutkimme välittömästi asian ja ryhdymme tarvittaviin toimenpiteisiin, jotta välttyisimme vastaavanlaisilta tilanteilta tulevaisuudessa.

Duhamel
 Arvoisa puhemies, sain juuri tietää uutistoimisto Reuterin välittämästä sähkeestä, että herra Le Penin autosta Brysselissä on löydetty aseita: hänen autostaan löydettiin pumppukivääri, kyynelkaasukranaatteja ja revolveri. Haluan tietää, mitä puhemies voi tehdä, jotta näin vakavat toimet eivät heikentäisi parlamentin arvovaltaa.
Suosionosoituksia

Puhemies
Herra Duhamel, herra Martinez uskoakseni selittää meille syyn sille, miksi nämä aseet olivat autossa, olettaen, että asiassa on perää.

Martinez
Arvoisa puhemies, sanoitte aivan oikein " olettaen, että asiassa on perää" . Herra Duhamel on jo aikaisemmin ottanut teihin yhteyttä kenraali Pinochetia kannattavan Chilen senaatin puhemiehen läsnäolon takia, ja te vastasitte hänelle, ettei hän ollut Pinochetin kannattaja. No, samoin on tänään. Kyseiset aseet käsittävät yhden suhisevaa ääntä pitävän kyynelkaasusumuttimen, jollaisen voi ostaa mistä tahansa marketista. Siinä aseet, joita hän kutsuu " mellakkakivääreiksi" tai ties miksi.
Arvoisa puhemies, mistä on kyse? Otin itse teihin yhteyttä kirjeitse noin klo 11.30. Kollegamme ja ryhmämme puheenjohtaja Le Pen on Ranskan sisäministeriön virallisessa suojeluksessa, joka päättyy Ranskan ja Belgian välisellä rajalla, koska tämä raja, arvoisa puhemies, on vielä olemassa, minkä vuoksi Ranskan sosialistisen sisäministeriön virkamiehet eivät voi mennä Brysseliin saakka.
Puheenjohtaja Le Pen varmistaa turvallisuutensa matkalla rajalta Brysseliin virallisen henkivartijan ja autonkuljettajan avulla. Virallisella henkivartijalla on, arvoisa puhemies, virallinen aseenkantolupa, kuten kaikilla henkivartijoilla. Kyse on tästä. Kyse ei ole raketeista, ohjusten laukaisulaitteista, panostetuista autoista tai jostakusta serbialaisesta tai albanialaisesta asekauppiaasta. Kyseessä on yksinkertaisesti pieni kyynelkaasusumutin ja virallisen henkivartijan ase.
Arvoisa puhemies, kevään saapuminen ja ilmastomuutokset ovat siten vaikuttaneet kollega Duhamelin aivoihin, olettaen, ettei hän ole syönyt brittiläistä naudanlihaa. Arvoisa puhemies, tästä on kyse. Lievittäkäämme herra Duhamelin paineita.
Suosionosoituksia, hyväksynnänosoituksia, jäsenet hakkasivat pöytiä.
Niin kauan kuin ei ole terroristeja, ei ole aseita, raketteja eikä rikollisuutta. Arvoisa puhemies, pyydän yksinkertaisesti teille lähettämässäni kirjeessä, että takaisitte tämän parlamentin jäsenten koskemattomuuden kunnioittamisen.

Puhemies
Hyvä on, uskon, että kaikki ovat nyt asiasta perillä. Ne, jotka haluavat tietää asiasta lisää, voivat pyytää minulta kopion kirjeestänne. Asia on siten hoidettu, enkä anna tästä asiasta puheenvuoroa kenellekään. Meidän ei pidä keskustella täällä kysymyksistä, jotka kuuluvat Belgian yleisen järjestyksen piiriin. Ei henkilökohtaisia lausumia.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, en puhu aseista vaan puhun toisesta terrorismista. Olemme rakennuttaneet tänne upean talon, parlamentin rakennuksen, ja täällä on myös rajattu tupakoivien alueet ja tupakoimattomien alueet. En puhu tupakoitsijoita vastaan, he saavat ihan rauhassa savuttaa itseään niin paljon kuin haluavat, mutta toivoisin, että he kunnioittaisivat niitä henkilöitä, jotka eivät tupakoi ja antaisivat tupakoimattomien alueet olla rauhassa, niin että me saamme myös nauttia savuttomasta ympäristöstä.
Suosionosoituksia
Toivon, että puhemies puuttuu tähän asiaan parlamentin käytävillä, kahviloissa ja ravintoloissa.

Puhemies
Näihin toimenpiteisiin on periaatteessa ryhdytty ja ilman muuta on oletettava, että Tupakointi kielletty -kylttejä noudatetaan, mutta muistutamme asiasta tarvittaessa uudelleen.

Äänestykset
Puhemies
Koska yhtään eriävää mielipidettä ei ole esitetty, tähän mietintöön sisältyvä päätöslauselma katsotaan hyväksytyksi ja se julkaistaan tämän istunnon pöytäkirjassa.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, pohdin oman tarkistuksemme käsiteltäväksi ottamista. Ranskankielinen versio sisältää jo sanat, jotka haluan lisätä: " komission jäsenet" . Onko ranskankielinen teksti todistusvoimainen vai englanninkielinen? Jos englanninkielinen teksti on todistusvoimainen, säilytän tarkistuksen, koska en usko, että se sisältää tämän maininnan. Muutoin tarkistus on luullakseni syytä vetää pois.

Puhemies
Englanninkielinen teksti on todistusvoimainen, ja äänestämme tarkistuksestanne.
Ennen äänestystä tarkistuksesta 14:

Fabre-Aubrespy
 Arvoisa puhemies, minusta vaikuttaa siltä, että tarkistuksella 3, joka on äänestysluettelossa 9 kohdan jälkeen, on sama tarkoitus, mutta se on vaikutusalueeltaan laajempi. Luulen, että siitä olisi syytä äänestää ennen tarkistusta 14.

Puhemies
Tarkistuksestanne äänestetään, mutta myöhemmin. Tämä tarkistus tulee 2 kohdan jälkeen ja toinen luullakseni 9 kohdan jälkeen. Toimitan siitä äänestyksen siis myöhemmin.

Elles
Arvoisa puhemies, herra Fabre-Aubrespy on tässä asiassa oikeassa. Se koskee herra van Buitenenin tapausta. Tarkistus 3 on vaikutusalueeltaan laajempi. Siitä pitäisi äänestää ensin.

Puhemies
Minulla ei ole vastalauseita, jos asia kerran on niin.
Ennen äänestystä tarkistuksesta 19:

Fabre-Aubrespy
 Arvoisa puhemies, lyhyt huomautus tarkistuksesta 19. Kyseessä on hyvin tärkeä tarkistus, jonka tarkoituksena on aivan yksinkertaisesti pyytää, että asiantuntijakomitea, jota pidetään aivan perustellusti erittäin pätevänä, tutkisi parlamentin hallinnollista ja rahataloudellista toimintaa. Hetkellä, jolloin yleinen mielipide katsoo, mitä tapahtuu...
Puhemies keskeytti puhujan
Tarkistuksesta 12:

Stenzel
Arvoisa puhemies, haluaisin peruuttaa ensimmäisen osan esittämästäni tarkistuksesta, eli 5 a -kohdan, koska näen, että tämä osa yksittäisille komissaareille kuuluvasta vastuusta sisältyy myös 5 artiklaan, mutta esitän edelleen tarkistuksen 5 b -kohtaa, joka koskee neuvostolle esitettävää vaatimusta päättää mahdollisimman nopeasti menettelystä, joka mahdollistaa yksittäisten komissaarien vastuuseen asettamisen.

Puhemies
Tarkistuksen esittäjä voi peruuttaa tarkistuksensa, ja ellei kukaan ota sitä nimiinsä, se on peruutettu. Näin ollen tarkistuksen 12 ensimmäinen osa, 5 a -kohta, peruutetaan.
Seuraavaksi äänestämme 5 b -kohdasta tarkistuksessa 12.
Herra Fabre-Aubrespyllä on puheenvuoro.

Fabre-Aubrespy
 Arvoisa puhemies, halusin sanoa teille, että otin nimiini tämän tarkistuksen ehdottamalla parlamentille muutettua suullista versiota. Tämä versio on äärimmäisen yksinkertainen. Se kuuluu seuraavasti: " Vaatii, että eronneet komission jäsenet eivät missään tapauksessa saa kuulua tulevaan komissioon."

Puhemies
Suullisesta tarkistuksesta voidaan äänestää ainoastaan, jos kukaan jäsenistä ei vastusta äänestämistä. Mielestäni on melko selvää, että tätä äänestystä vastustetaan. En voi siis ottaa tarkistusta vastaan.

Puhemies
Vastustaako vähintään 12 jäsentä sitä, että äänestämme tästä herra Fabre-Aubrespyn suullisesta tarkistuksesta? Vastustaa. Näin ollen siitä ei voida toimittaa äänestystä.

Puhemies
Herra Fabre-Aubrespy, otatteko tarkistuksen nimiinne sellaisenaan?

Fabre-Aubrespy
Näin, mitä tapahtui kaiken yleisön ja koko parlamentin edessä, ja olen tyytyväinen.
Tarkistuksesta 1:

Green
 Arvoisa puhemies, voinko kysyä herra Coxilta seuraavan tarkistuksen eli tarkistuksen 1 osalta, onko hän valmis hyväksymään suullisen tarkistuksen? Minulla ei ole mitään hänen esille tuomaansa periaatetta vastaan, nimittäin sitä vastaan, että meillä pitäisi olla uusi komissio ennen kuin tämä parlamentti lopettaa työnsä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että voimme tehdä tarvittaessa päätöksen hieman myöhemmin kuin 5: nteen toukokuuta mennessä. Olisin kiitollinen, jos hän voisi hyväksyä suullisen tarkistuksen, jonka mukaan hyväksymisäänestys järjestetään 5: nteen toukokuuta mennessä " tai viimeistään ennen tämän toimintakauden loppumista" . Tämä antaisi meille hieman enemmän joustavuutta.

Cox
Arvoisa puhemies, tämä on kuin jokin TV: n tietokilpailu - saan joka puolelta erilaisia neuvoja. Olen tyytyväinen, kunhan vain kerromme, mitä ajankohtaa pidämme parhaimpana, mutta kunhan olemme samalla tarpeeksi realistisia tajuamaan, ettemme voi vaikuttaa kaikkiin mahdollisuuksiin. Haluaisimme neuvoston auttavan meitä mahdollisimman aikaisessa vaiheessa, mutta jos se ei onnistu hyväksymään komissiota 5: nteen toukokuuta mennessä, silloin meillä ainakin pitäisi olla hätävarana se, että voimme hyväksyä komission tämän parlamentin toimintakauden aikana. Haluaisin pitää kiinni päivämäärästä ja voin hyväksyä hätävaran lisäyksenä tekstiin, jos se saa parlamentin hyväksynnän.
Yli 12 jäsentä vastusti tarkistukseen 1 ehdotettua suullista lisäystä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Puhemies
Hyvät kollegat, juuri hyväksymämme päätöslauselman teksti on saatavilla jo tänään iltapäivällä ja kaikilla kielillä.

Boogerd-Quaak
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hyväksyimme juuri päätöslauselman, jossa pyydämme huippukokousta valitsemaan uuden komission. Nyt meitä pyydetään äänestämään Leonardo-ohjelman jatkosta, kollega Waddingtonin mietinnöstä, jossa ei sinänsä ole mitään vikaa. Hän on tehnyt erinomaista työtä, mutta ryhmäni mielestä on erittäin huono merkki äänestää tällä hetkellä tästä mietinnöstä, ikään kuin mitään ei olisi tapahtunut, vaikka emme tiedä, tunteeko neuvosto vastuunsa ja tekeekö se todellakin oikeita ehdotuksia seuraavassa huippukokouksessa. On teknisesti mahdollista lykätä tätä äänestystä huhtikuuhun. Ryhmäni kannattaa sitä ja pyytääkin siksi äänestyksen lykkäämistä.

Puhemies
Rouva Boogerd-Quaak, jos ymmärsin teitä oikein, te pyydätte äänestyksen siirtämistä työjärjestyksen 131 artiklan nojalla. Pyydän siis yhtä ehdotusta kannattavaa ja yhtä ehdotusta vastustavaa jäsentä käyttämään puheenvuoron, mutta esittelijä puhuu ensin.

Waddington
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa, että vastustan rouva Boogerd-Quaakin tekemää ehdotusta palauttaa tämä asia valiokuntaan. Meillä ei ole valiokunnassa tästä asiasta enää mitään keskusteltavaa, ja haluamme antaa tänään neuvostolle ja komissiolle vahvan viestin uutta ohjelmaa varten. On erittäin tärkeää, että sekä neuvostolla että komissiolla on riittävästi aikaa valmistella uutta ohjelmaa, joka otetaan käyttöön 1. tammikuuta 2000. Valmistelut on toteutettava nyt, ja koska välillämme ei ole erimielisyyksiä, asiasta pitäisi mielestämme äänestää tänään iltapäivällä.
Suosionosoituksia

Wolf
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, meidän täytyy oppia erottamaan toisistaan eurooppalaiset ohjelmat ja se, että komissio on toteuttanut niitä huonosti. Kyse ei ole mistään vapaakirjasta, jollaiseksi komissaari Cresson asian käänsi, jos sanotaan, että silloin, kun kyseessä on hyvä ohjelma, saan toimia sen suhteen, miten haluan. Käänteisesti tässä pätee yhtä lailla se, että emme saa nyt vaarantaa hyvää ohjelmaa sillä, että lykkäisimme asian käsittelyä sen huonon hallinnon takia. Nämä asiat meidän täytyy todellakin pitää erillään toisistaan ja niin ollen äänestää asiasta tänään.
Suosionosoituksia
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi (näin muutettuna) .)

Tindemans
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunta on esittänyt kolme tarkistusta omaan päätöslauselmaesitykseensä. Se on tehnyt niin ottaakseen huomioon komissaari Sir Leon Brittanin eilisiltaisessa keskustelussa antamat lausunnot Euroopan parlamentin mukanaolosta sellaisten kansainvälisten sopimusten tekemisessä, jotka liittyvät Euratom-sopimukseen. Ulkoasiain valiokunta ehdottaa siis kolmea tarkistusta ja niiden päätöslauselman 4 ja 5 kohdan hylkäämistä, joissa ehdotetaan KEDOn rahoituksen jäädyttämistä. Pyydänkin esittelijänä ja yhdessä tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan ja budjettivaliokunnan valmistelijoiden kanssa, että parlamentti hyväksyisi tarkistukset 1, 2 ja 3 ja äänestäisi 4 ja 5 kohtaa vastaan.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan esitys päätöslauselmaksi (B4-0326/99) Euroopan unionin ja Korean demokraattisen kansantasavallan välisistä suhteista

Brinkhorst
 Neuvosto ei ollut läsnä eilen illalla keskustelussa, jossa esitin suullisen kysymyksen. Kysyin muiden läsnäolijoiden puolesta, oliko puheenjohtajamaan mahdollista vastata kysymykseen ennen tämänpäiväistä äänestystä. Onko neuvosto vastannut?

Puhemies
Herra Brinkhorst, minulle sanotaan, että olemme todellakin saaneet vastauksen, ja puheenvuoronne oli siis tarpeellinen.

Brinkhorst
Arvoisa puhemies, voisitteko laittaa sen kiertoon jäsenille?

Puhemies
Panemme tämän vastauksen tietenkin kiertämään, jos olemme todellakin saaneet sen.

Tindemans
 Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin sanoa jotakin Euroopan radikaaliallianssin ryhmän esittämistä tarkistuksista Euroopan unionin ja Korean kansantasavallan suhteita käsittelevään päätöslauselmaesitykseen. Emme olleet nähneet näitä tarkistuksia, kun kävimme eilen illalla keskustelua tästä aiheesta, joten en voinut sanoa niistä mitään silloin. Ulkoasiain valiokunta esitti päätöslauselmaesityksen, josta kohta äänestämme, täydennyksenä laatimaansa KEDOa käsittelevään mietintöön ja nimenomaisena tarkoituksenaan pyrkiä oikeutetusti poistamaan eristetyn Pohjois-Korean valtion epäluottamus ja saamaan tuo valtio osaksi kansainvälistä yhteisöä. Ulkoasiain valiokunnan esittelijä ja tutkimusta käsittelevän valiokunnan ja budjettivaliokunnan valmistelijat ovat olleet tekemisissä asian kanssa. He etsivät yhteyksiä, tapaamisia ja sitä, miten ne tehtäisiin mahdollisiksi. Kuinka voimme löytää keinot sellaisen mahdollisen molemminpuolisen luottamuksen aikaansaamiseksi, johon kuuluvat muun muassa myös parlamentaariset yhteydet? Tässä on kyse keinojen löytämisestä vuoropuhelun mahdollistamiseksi. Vakaumuksellisina demokraatteina olisimme tietenkin voineet esittää kritiikkiä ja tämä on nähtävästi ARE-ryhmän tarkistusten perustana. Sallikaa minun kuitenkin sanoa tämä: tarkoituksena ei ollut tehdä päätöslauselmaesityksestä nyt ennen kaikkea kriittistä. Olemme hyvin tietoisia siitä, että jos emme saa aikaan parempia yhteyksiä Pohjois-Korean kanssa ja jos emme saa sitä liittymään kansainvälisen yhteisön jäseneksi, meitä kohtaa suuren luokan humanitaarinen katastrofi ja ehkä myös turvallisuuskatastrofi. Ulkoasiain valiokunta on laatinut päätöslauselmaesityksen huolellisesti, ja valmistelijat Ford ja Brinkhorst ovat antaneet siihen oman panoksensa. Uskallankin pyytää, että ette hyväksyisi ARE-ryhmän tarkistuksia, vaan hyväksyisitte päätöslauselman siinä muodossa kuin ulkoasiain valiokunta on esittänyt sen.

Dupuis
 Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa menettelyn osalta, että olisi todella jo kaiken huippu, jos emme voisi äänestää näistä tarkistuksista. Emme voineet jättää tarkistuksia käsiteltäväksi ulkoasiain valiokunnassa emmekä voisi jättää tarkistuksia käsiteltäväksi täysistunnossa. Tämä olisi minusta todella jo kaiken huippu.
Varsinaisen asian osalta herra Tindemans puolustaa luottamuksen kantaa. Me puolustamme päinvastaista kantaa, koska psykopaattiseen hallintoon ei voi mitenkään luottaa. Tämä hallinto on määrättävä kansainväliseen holhoukseen, ja se on tehtävä heti!

Puhemies
Kiitos, herra Dupuis. Vahvistan joka tapauksessa, että näistä tarkistuksista äänestetään. Menettelyä koskevia ongelmia ei ole.
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.

Terrón I Cusí
Arvoisa puhemies, haluan sanoa vain, että säilyttääkseni tätä mietintöä laadittaessa vallinneen yksimielisyyden haluaisin peruuttaa ryhmäni esittämien tarkistusten loppuosat. Tarkistuksesta 1, jossa lukee: " Muistuttaa Turkin hyökkäyksistä alueella" , haluaisin peruuttaa kaiken muun, ja tarkistuksesta 4, jossa lukee: " Pyytää jäsenvaltioita, neuvostoa ja komissiota lisäämään ponnistelujaan yhteisen ulkopolitiikan luomiseksi, ottaen huomioon kurdien sorron aiheuttaman haasteen" , haluaisin peruuttaa kaiken muun. Haluaisin, että äänestys toimitettaisiin näiden ehtojen mukaisesti.
Haluaisin lisäksi sanoa, arvoisa puhemies, kuten kollegani Brinkhorst on tehnyt, että eilenkin kävi niin, että neuvosto oli poissa paikalta, kun tästä mietinnöstä keskusteltiin. Tämä neuvoston asiakirja saapui kansalaisvapauksien valiokuntaan kuultavaksi vuosi sen hyväksymisen jälkeen. Se, ettemme nyt tiedä edes sitä, onko neuvosto vastaanottanut tämän mietinnön, on mielestäni hieman liikaa. Haluaisin tietää, onko pyyntöni esittää vastalauseemme neuvostolle ja vaatia siltä vastausta otettu huomioon.

Puhemies
Kiitos, hyvä rouva.
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.

Ephremidis
 Arvoisa puhemies, ensiksi komissio, perustamissopimusten suojelusenkeli, upposi joukkoineen saveen, kuten viiden asiantuntijan kertomuksessa kuvataan.
Toiseksi näin tapahtui siksi, että komissio oli sidottu, se oli kansainvälisen suurpääoman kätyri. Kolmanneksi komissio toimi ilman ankaraa konkreettista, objektiivista ja kollektiivista valvontaa.
Arvoisa puhemies, jos Santerin ryhmä pyritään korvaamaan toisella ryhmällä, jotta valtaa ja etuja ei tarvitsisi jakaa, mutta samalla ei täytetä kahta ennakkoehtoa - valvontaa ja riippumattomuutta, minkä tahansa komission vapauttamista näiden etupiirien otteesta -, lopputulos on sama, ja pelkään pahoin, että tulee aika, jolloin tämä parlamentti sanoo: " Menetimme kaiken. Menetimme sekä taistelun että kunniamme ."
Me emme voi sanoa niin kuin kuningas Frans I sanoi 1500-luvulla: " Menetin taistelussa kaiken paitsi kunniani." Me emme voi sanoa noin. Euroopan unioni menettää myös kunniansa.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, olen valitettavasti joutunut pidättymään tästä äänestyksestä ja haluaisin esittää perustelut sille. Pohjimmiltaan olen asiasta paljolti samaa mieltä, mutta on kaksi kohtaa, joita en voinut hyväksyä. Ensimmäinen on se, että tällä päätöslauselmalla avataan tie sille, että tämä niin kutsuttu asiantuntijakomitea, joka on muuten tehnyt tässä hyvää työtä, jatkaa työtään ikuisesti. Parlamentti tekee yksinkertaisesti virheen, jos se ei anna näitä tehtäviä omien toimielintensä, nimittäin talousarvion valvontavaliokunnan, tehtäväksi, vaan sen sijaan asettaa tehtävään ulkopuolisia henkilöitä. Tämä on ensimmäinen peruste. Toinen peruste on se, että päätöslauselma on minusta aivan liian maltillinen. Tässä olisi pitänyt esiintyä paljon ponnekkaammin ja selkeämmin, olihan tämä asia, jossa parlamentti osoitti viimeinkin hivenen voimaansa, ja tällä päätöslauselmalla se olisi voinut ilmaista tätä paljon voimakkaammin.

Lulling
 Arvoisa puhemies, koska minulla ei ollut eilen puheaikaa osallistuakseni keskusteluun, haluan ensinnäkin sanoa, miten paljon pahoittelenkaan sitä, että riippumattoman asiantuntijakomitean kertomuksen ja sen sisältämien pikemminkin mielivaltaisten päätelmien johdosta ja myös joidenkuiden tässä parlamentissa esittämien harkitsemattomien ja vastuuttomien reaktioiden johdosta osa yleistä mielipidettä saatiin uskomaan, että Euroopan rakentaminen on pelkkää petokseen, tuhlaukseen ja vastuuttomuuteen yhdistyvää alhaista toimintaa.
Onneksi asia ei ole näin, ja haluan myös antaa tunnustuksen Santerin komission neljän vuoden työn tuloksille, komission, joka toteutti koko sen poliittisen ohjelman, jonka puheenjohtaja Santer oli esittänyt tälle parlamentille. Eikä sitäkään tosiasiaa pidä kiistää, että juuri Santerin komissio teki päätöksiä ja toteutti toimia Delorsin jälkeensä jättämän tilanteen perinpohjaiseksi selvittämiseksi, mitä hallinnollisiin ja muihin väärinkäytöksiin tulee. Santerin komissio ei ansaitse sitä, että riippumattomat asiantuntijat leimaavat komission vastuuttomaksi sen hallinnon valvonnan osalta.
Pahoittelen sitä, että etenkin juuri naispuolinen komissaari ei osannut toimia kunnon poliitikon lailla ja tehdä ajoissa päätelmiä toimistaan ja ilmiselvästä tuttaviensa suosimisestaan eroamalla virastaan. Hän antoi huonon esimerkin, joka vahingoittaa kaikkia eurooppalaisia naispoliitikkoja.
En loppujen lopuksi äänestänyt päätöslauselmaa vastaan. Pidättäydyin äänestyksestä, koska päätöslauselma pelastaa olennaisimmat asiat, jos niin voi sanoa, vaatimalla kohtuullisen pituista aikataulua uuden komission nimittämisen osalta. En voinut kuitenkaan äänestää päätöslauselman puolesta, koska 2 kohta on epätasapainoinen, mitä asiantuntijakomitean, jota on valitettavasti kehotettu jatkamaan työtään, liian mielivaltaisten päätelmien liian jalomieliseen arvioon tulee.

Breyer
Arvoisa puhemies, minäkin asetuin kannattamaan päätöslauselmaa. Siitä huolimatta olen sitä mieltä, että se ei ole koitunut parlamentille mitenkään kunniaksi. Olisi ollut parempi, jos meillä olisi ollut tammikuussa rohkeutta vaatia tässä asiassa parlamentilta todellekin enemmän johdonmukaisuutta. Olen sitä mieltä, että meidän ei pidä vaatia vastaisuudessa vain komission rakenteellista uudelleenjärjestelyä, vaan meidän on saatava enemmän itsevarmuutta komissioon nähden. Haluaisin esittää tästä yhden esimerkin: pidän kerta kaikkiaan mahdottomana sitä tapaa, jolla komissio koettaa rauhoittaa meitä tekemiemme kirjallisten kysymysten takia! On osittain naurettavaa, mitä näissä vastauksissa sanotaan, ja tässä asiassa toivon todellakin, että ei vain komission puheenjohtaja vaan myös parlamentin puhemiehistö tekisivät lopultakin komissiolle selväksi sen, että odotamme saavamme oikeita vastauksia ja myös sellaisia vastauksia, joihin voimme myös myöhemmin komissioon nähden vedota. Emme tarvitse mitään ohjeita, jotka tunnemme jo entuudestaan!
Toiseksi haluaisin todellakin, että tutkittaisiin mitään kaihtelematta, onko välillistä puoluerahoitusta tosiaan esiintynyt. Toivon, että tätäkin koskevat kertomukset saadaan julkisuuteen vielä ennen eurovaaleja, jotta voimme antaa myös veronmaksajille mahdollisuuden tuoda selkeästi esiin, kenen kannalle he asettuvat. Esittääkseni asian tiivistetysti: olen sitä mieltä, että parlamentin ei pitäisi hyväksyä myöskään komission taholta osakseen saamaansa kohtelua sellaisenaan ja siksi pyydänkin todella aivan sananmukaisesti sitä, että puhemiehistö pyrkisi vaikuttamaan siihen, että vastaisuudessa komissiolle osoitettuihin kysymyksiin vastattaisiin tarkemmin ja täsmällisemmin.

Fabre-Aubrespy
 Arvoisa puhemies, päätöslauselman otsikkoa on muutettava, jotta voitaisiin ottaa huomioon tarkistus 16, joka hyväksyttiin. Kyse on siis todellakin komission jäsenten eroamisesta.
Haluaisin sanoa varsinaisesta asiasta, että parlamentin jäsenten enemmistö ei ole ottanut opikseen viimeaikaisista tapahtumista sen enempää komission jäsenten korvaamisen kuin asiantuntijakomitean osalta. Mitä komission jäsenten korvaamiseen tulee, tarkistuksemme 20, jossa suositeltiin, ettei yhtäkään eroavaa komissaaria nimitetä uudelleen, torjuttiin virheellisesti. Asiantuntijakomitean kertomus on nimittäin erittäin selkeä. Siinä hyväksyttiin jäsenten kollektiivinen vastuu ja tuomittiin sekä komissaarit että komissio toimielimenä, sekä nykyinen että sitä edeltänyt komissio.
Parlamentin jäsenten enemmistö osoitti päätöslauselman 7 kohdan hyväksymällä, ettei se ottanut opikseen, ei tästä kertomuksesta eikä etenkään niistä lukuisista lausunnoista, joita asiantuntijat ovat antaneet kertomuksensa jälkeen. Komissio oli ehdottomasti pantava kuntoon, oli nimitettävä erityinen väliaikainen komissio, joka sekin koostuu hallinnon asiantuntijoista ja joiden tehtävänä on hoitaa asiat kuntoon, kuten riippumattomat asiantuntijat määrittivät ongelmat.
Mitä tähän asiantuntijakomiteaan tulee, teimme väärin, kun annoimme sille syyskuun 1. päivään saakka valtuudet laatia tämän kertomuksen. Olemme sitä paitsi estäneet seuraavan vaalikauden toimintamahdollisuudet, olemme torjuneet sen, että komitea tutkisi parlamentin toimintaa. Olemme jälleen kerran leikanneet Euroopan parlamentin toimivaltaa.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, olen pidättynyt tätä päätöslauselmaa koskevasta äänestyksestä, ja tämä johtuu ennen kaikkea kahdesta syystä: myös minä pidän kielteisenä sitä, että tässä päätöslauselmassa asiantuntijakomitean mandaattia käytännössä jatketaan. Vaikka se onkin tehnyt erittäin hyvää työtä, vastustin tätä asiantuntijakomiteaa jo viimekertaisessa äänestyksessä, sillä oman vakaan käsitykseni mukaan tälle komitealle ei ole oikeudellista perustaa. Tämän ovat myös vahvistaneet useiden eri henkilöiden lausunnot, esimerkiksi entisen parlamentin jäsenen ja nykyisen EY: n tuomioistuimen julkisasiamiehen Siegbert Alberin antama lausunto. Myös hän otti asiaan selkeän kannan ja totesi, että tälle niin kutsutulle viisaiden komitealle ei ole olemassa oikeusperustaa. Sen vuoksi en voinut asettua kannattamaan sitä.
Minun on kuitenkin myös sanottava, että tähän päätöslauselmaan sisältyi myös erittäin hyviä näkökohtia, ei vain se, että neuvostoa vaadittiin toteuttamaan menettely, jolla yksittäiset komissaarit voidaan asettaa vastuuseen, vaan myös se, että tässä päätöslauselmassa sanotaan, että parlamentti joutuu esittämään myös neuvostolle moitteen tietynlaisesta velvollisuuksien unohtamisesta, koska sen olisi pitänyt ottaa kantaa jo useassa eri tilanteessa, mitä se ei tehnyt, ja nyt tarvittaisiin todella ennen kaikkea talousarvion valvontavaliokunnan ja tämän parlamentin työpanosta, jotta asiaa saataisiin edistettyä.

Palm
 Arvoisa puhemies, tämä on ensimmäinen suullinen äänestysselitykseni, joten toivottavasti toimin oikein. Tämän päätöslauselmaesityksen osalta olen päättänyt jättää äänestämättä erillisissä äänestyksissä ja olen lopullisessa äänestyksessä äänestänyt päätöslauselmaesityksen puolesta, koska aikaan liittyvistä syistä minun on ollut erittäin vaikea seurata päätöslauselmaesitystä, jota on muutettu useasti. Olen siis päättänyt jättää äänestämättä päätöslauselmaesitystä koskevissa erillisissä äänestyksissä, mutta pidän luonnollisesti tärkeinä tiedonantajan suojelemista, avoimuutta ynnä muita asioita, joita päätöslauselmaesityksessä käsitellään. Äänestin sen vuoksi lopullisessa äänestyksessä päätöslauselmaesityksen puolesta.

Puhemies
Kiitos, rouva Palm. Huomaattehan, että pärjäsitte hyvin.

Banotti
Olen aina uskonut, että vahva komissio on elintärkeä suojeltaessa pienten jäsenvaltioiden etuja. Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta on tärkeää, että meillä on vahva komissio keskeisessä osassa poliittista elämäämme.
25: n viime vuoden historia on osoittanut perusteellisesti, että kaikki komissiot ovat tukeneet Irlannin etuja sekä oikeudenmukaisesti että jalomielisesti. Viimeaikaisista tapahtumista huolimatta uskon yhä tähän. Väliaikaista komissiota pidetään väistämättä siipirikkona - mutta joskus siipirikot voivat yllättää meidät. Odotamme Berliinin huippukokouksen nimittävän komission uuden puheenjohtajan, jotta uusi komissio voitaisiin muodostaa mahdollisimman nopeasti.
Monet hallitukset päättävät nimittää uudelleen nykyiset komissaarit käytännön syistä. Väliaikaisen komission on asetettava toimielinten uudistus ehdottomasti etusijalle.
Meidän on yhtä tärkeää myöntää, että todella vakavat todisteet petoksista koskevat ainoastaan yksittäisiä jäsenvaltioita, ja suuri osa todisteista koskee erityisesti yhteisen maatalouspolitiikan hallinnointia, kuten Dublinin naudanlihatuomioistuin on selvästi osoittanut.
Meillä on oltava tulevaisuudessa vahva, uudistettu ja riippumaton komissio, joka kykenee ehkäisemään petokset ja antamaan Euroopalle sen selvästi tarvitseman poliittisen kimmokkeen.

Berthu
 Emme äänestäneet komission eroamista koskeneen parlamentin päätöslauselman puolesta, sillä se vaikuttaa meistä melko tekopyhältä: yhtäältä siinä vedotaan komission vastuun ja Euroopan unionin demokraattisuuden lisäämiseen (4 kohta), mutta toisaalta siinä vaaditaan, että riippumattomien asiantuntijoiden petosasioita koskeva toinen kertomus annetaan vasta syyskuussa 1999. Siten halutaan välttää kiusallisten asioiden paljastuminen kansalaisille Euroopan parlamentin vaalien vaalikampanjan aikana. Onko tämä sitä demokraattisuutta, johon päätöslauselmassa vedotaan?
Me joka tapauksessa vastustamme parlamentin enemmistön kantaa, jonka mukaan kriisi olisi ratkaistava kasvattamalla Euroopan parlamentin valtaa. Tässä on kyse pelkästään liittovaltion kannattajien johtamasta yrityksestä saada kannatusta omille poliittisille tavoitteilleen. Varsinaisen asian osalta tämä niin sanottu lääke ei parantaisi asioita yhtään, päinvastoin.
Ennen kuin vaaditaan itsepintaisesti Brysselin vallan lisäämistä, olisi kuitenkin ensin esitettävä seuraava kysymys: miksi petoksia on tehty? Silloin ymmärrettäisiin, että eurooppalainen federalismi, jota meille ehdotetaan yht'äkkiä patenttiratkaisuksi, on ollut alkuvaiheistaan asti juuri syy tautiin, jonka tuomitsemme.
Petokset ovat itse asiassa yleistyneet, koska olemme rakentaneet Brysseliin läpinäkymättömän alueen, joka on etäällä kansalaisista, jonka kautta kulkee valtavia rahasummia ja jota kansakuntien ei annettu - eikä edelleenkään anneta - valvoa millään tavalla suoraan.
On tietenkin olemassa säännöt siitä, että Euroopan parlamentti valvoo yhteisön talousarviota. Ilmeisistä väärinkäytöksistä huolimatta tämä valvonta ei kuitenkaan koskaan oikein toiminut. Nyt sitä on sitten tehostettu edes yhden kerran Kansakuntien Eurooppa -ryhmän uutteruuden ansiosta. Hyvä niin. Tämä myönteinen kehitys ei ole kuitenkaan todiste siitä, että Euroopan parlamentti on paras taho valvomaan talousarviota, eikä (edes) siitä, että parlamentti täyttää perusedellytykset voidakseen tulla tulevaisuudessa Euroopan liittovaltion parlamentin ylähuoneeksi ja saada itselleen samalla kertaa kansallisten parlamenttien tärkeimmät toimivaltuudet.
Parlamentti ei ole paras taho valvomaan talousarviota, sillä se on itse asiassa sidoksissa toimielimeen, jota sen pitäisi valvoa, eli komissioon. Euroopan parlamentti haaveilee ainoastaan valtansa kasvattamisesta, ja se tietää hyvin, että sen on haaveensa toteuttaakseen tehtävä työtä yhteisön toimivallan kasvattamisen puolesta, mihin myös komissio pääasiassa keskittyy. Näillä kahdella toimielimellä on siis yhteinen päämäärä. Eikä Euroopan parlamentti ole olemassaolonsa aikana koskaan tuominnut komission räikeimpiä väärinkäytöksiä, kuten hiljattain - muutama kuukausi ennen nykyisen skandaalin puhkeamista - menojen maksusitoumusta ilman minkäänlaista oikeudellista perustaa. Loppujen lopuksi tarvittiin joidenkin parlamentin jäsenten raivokasta työtä tammikuusta lähtien - federalistiryhmien puheenjohtajien virheliikkeet nostivat tahattomasti heidän arvoaan -, jotta tapahtui se, mitä parlamentin enemmistö ei todellisuudessa missään tapauksessa toivonut: komission eroaminen.
Tiedämme nyt erittäin hyvin, että Euroopan parlamentti ja komissio ovat rakenteellisesti mukana samassa juonessa, ja valvontaa voidaan harjoittaa ainoastaan ulkopuolelta käsin, eli neuvoston ja kansallisten parlamenttien taholta, joiden valtaa on lisättävä. On uskomatonta, että Ranska maksaa vuosittain jäsenmaksun unionille ja ettei parlamentin jäsenillä ole oikeutta sanoa " ei" talousarviota hyväksyttäessä eikä oikeutta tarkistaa itse, mitä veronmaksajien rahoilla tehdään. Niin kauan kuin näitä tosiasioita ei ole ymmärretty, Brysselin valvonta on pelkästään keinotekoista, ja virheitä tehdään edelleen.
Euroopan parlamentti ei sitäkään suuremmalla syyllä täytä yhtäkään ehtoa voidakseen toimia Euroopan liittovaltion parlamentin ylähuoneena. Ei pitäisi unohtaa, että Euroopan unioni ei ole valtio, vaan kansakuntien yhteenliittymä, ja että tämä olennainen piirre on antanut perusteen erityisluonteisille toimielimille, joissa kansallisen suvereniteetin on nyt ja jatkossakin oltava mukana keskeisessä osassa. Euroopan parlamentti, erityisluonteinen edustajakokous, voi etenkin hoitaa hyödyllisesti erityisluonteisia tehtäviä, mutta ei missään tapauksessa yleisluonteisia suvereniteettiin kuuluvia tehtäviä. Se ei nimittäin edusta Euroopan kansaa. Konkreettisessa mielessä, esimerkiksi budjettiasioissa, ranskalaisten ei voida katsoa olevan tällä hetkellä valmiita hyväksymään sitä, että saksalaisten ja espanjalaisten muodostama enemmistö päättäisi heidän veroistaan. Juuri tätä kuitenkin tarkoittaisi " Euroopan kansa" , " eurooppalaisen demokratian" ehdoton kivijalka.
Jos siis haluamme lopettaa väärinkäytökset ja toimintahäiriöt unionin toimielimissä, ei pidä etsiä turvaa toimivaltuuksien paljoudesta. Ei pidä sortua virheeseen ehdottamalla, että Brysselille annettaisiin lisää valtaa, jota keinotekoinen demokratia suojelisi ja joka aiheuttaisi nopeasti uusia pettymyksiä. Federalistien valmiit ajatukset, jotka ovat halvaannuttaneet kaikki hyvät ratkaisut viime vuosina, eivät saa löytää keinoa herätä uuteen kukoistukseen toisessa muodossa komission haaksirikon jälkeen.
Meidän on päinvastoin ehdotettava tulevan eurovaalien vaalikampanjan aikana näitä ainoita tehokkaita ratkaisuja: kansakuntien harjoittama Brysselin valvonta on palautettava, komissio on alistettava neuvostolle, ja kansallisille parlamenteille on annettava oikeus valvoa sitä, miten kansalaisten rahoja käytetään.

Blokland ja van Dam
 Voimme kannattaa komission eroamista käsittelevää yhteistä päätöslauselmaa pääpiirteissään. Äänestimmekin päätöslauselman puolesta. Mekin olemme sitä mieltä, että väliaikainen komissio on nimitettävä mahdollisimman pian eronneen komission loppukauden ajaksi. Tämä eronnut komissio ei saa olla asemassaan enää yhdeksää kuukautta. Se ei ole hyväksi unionin toimintakyvylle eikä uskottavuudelle.
Silti yhteisestä päätöslauselmaesityksestä puuttui mielestämme joitakin tärkeitä kohtia. Siksi esitimmekin oman päätöslauselmamme emmekä allekirjoittaneet yhteistä päätöslauselmaa. Yksi tärkeä puuttuva kohta on kysymys siitä, voidaanko nykyisiä komissaareja nimittää väliaikaiseen komissioon vai ei. Olemme sitä mieltä, että uudessa väliaikaisessa komissiossa ei saa olla ainoatakaan nykyisen komission jäsentä, koska asiantuntijakomitean työ ei ole vielä päättynyt. Voi löytyä vielä kaikenlaisia uusia petostapauksia. Jos asiantuntijakomitean tutkimuksesta käy ilmi, että tietyt komissaarit ovat täysin syyttömiä, meillä ei ole mitään sitä vastaan, että he palaavat takaisin seuraavalla kaudella (2000-2005).
Toinen seikka, jota ei ole muotoiltu selvästi yhteisessä päätöslauselmassa, on väliaikaisen komission toimeksianto. Yhdeksän seuraavan kuukauden aikana hallinnolliset ja taloudelliset yksiköt on saatava täysin terveelle pohjalle ja taloushallintoa on parannettava ja se on uudistettava. Väliaikaisen komission on rajoituttava tähän. Ei ole olemassa mitään tarvetta kaikenlaisten Euroopan jälleenrakentamiseen liittyvien suurien ihanteiden toteuttamiseen, mikä merkitsisi komission tehtävien laajentamista. Ei ainakaan tulevina kuukausina.

Blot
 Päätöslauselman johdanto-osan D kappaleen 4 kohdassa vaaditaan vahvan komission perustamista, mikä on paradoksaalista, kun otetaan huomioon riippumattoman asiantuntijakomitean toteamat toimintahäiriöt, jotka johtivat komission eroamiseen.
Komissio sortui vakaviin hallintovirheisiin ja jopa jätti antamatta " parlamentille tärkeitä asiakirjoja" , kuten päätöslauselman johdanto-osan B kappaleessa sanotaan, juuri siksi, että se tunsi itsensä voimakkaaksi, liian voimakkaaksi.
Komissiolla on aivan liian merkittävä asema, ja tämä on peräisin jo Euroopan unionin perustajien tekemästä virheestä. Tämän toimielimen, joka on nimitystapansa takia unionin toimielimistä epädemokraattisin, olisi saatava takaisin se asema, joka kuuluu tavallisesti hallinnolle ja johon kuuluu ylimmän poliittisen elimen eli Eurooppa-neuvoston antamien käskyjen täytäntöön paneminen.
Euroopan yhteisöjen perustajat loivat komission EHTYn korkean viranomaisen mallin mukaan, koska he eivät luottaneet demokratiaan.
Meidän on syytä käyttää nykyistä kriisiä hyväksemme tullaksemme järkiimme. Komission on oltava demokraattisessa järjestelmässä neuvoston tekemien päätösten toimeenpanija, eikä yhtään enempää. Perustamissopimuksia olisi muutettava tähän suuntaan. Olosuhteiden paine johtaa meidät siihen varmasti tulevaisuudessa.

Ferrer
Kantaessaan sille kuuluvan poliittisen vastuun ja jättäessään kollektiivisen eronpyyntönsä komissio on tehnyt jotakin, josta meidän pitää kiittää sitä, ja meidän pitää niin ikään kiittää siitä poliittisesta työstä, jota se on toimikautensa aikana tehnyt. Nyt on myös neuvoston tehtävä kantaa sille kuuluva vastuu, kuten parlamentti teki joulukuussa evätessään vastuuvapauden vuoden 1996 talousarviosta ja nimittäessään riippumattoman asiantuntijakomitean tutkimaan tuolloin havaittuja säännönvastaisuuksia. Neuvoston täytyy todellakin viipymättä ratkaista komission eron aiheuttama institutionaalinen kriisi. Tämän kriisin vaara ei piile itse erossa eikä edes niissä syissä, jotka johtivat sen puhkeamiseen, vaan niissä seurauksissa, joita sillä voi olla juuri sen tavan takia, jolla neuvosto aikoo sen ratkaista.
Jos neuvosto käyttäisi tekosyynä huonoa hallintoa ja varainhoidon valvonnan puutteita, jotka vahvistetaan asiantuntijakomitean kertomuksessa, ja pyrkisi esittämään sellaista puheenjohtajaa, jolta puuttuu poliittinen profiili, ja jos se käyttäisi tilannetta hyväkseen heikentääkseen komissiota ja supistaakseen sen toimivaltuuksia, kriisi jäisi ratkaisematta ja se vaikuttaisi erittäin kielteisesti Euroopan unionin tulevaisuuteen tänä poliittisesti hyvin kauaskantoisena ajankohtana. Sen vuoksi äänestän komission eroamista koskevan päätöslauselman puolesta; koska kyseisessä päätöslauselmassa näytetään se suunta, johon neuvoston on mentävä, kun se nimittää uuden komission, ja todetaan parlamentin olevan vakuuttunut siitä, että tämä kriisi tarjoaa mahdollisuuden vahvistaa Euroopan unionin poliittista ja demokraattista ulottuvuutta ja että samalla vahvistetaan myös komissiota. Tarvitsemme todellakin vahvan ja tehokkaan komission, joka on nimitetty Amsterdamin sopimuksessa määrättyjen menettelyjen mukaisesti; toisin sanoen komission, jolla on demokraattinen oikeutus. Nimittäin vain silloin se voi ottaa vastaan sille perustamissopimuksessa myönnetyn tehtävän Euroopan unionin yhteisen edun takaajana ja olla Euroopan rakentamisen liikkeellepaneva voima, jonka ansiosta etenemme kohti sellaista globaalia Eurooppaa, jonka puolesta taistelemme.

Filippi
Äänestin komission eroamista koskevan päätöslauselman puolesta ja yhdyn sen sisältöön, erityisesti 8 kohtaan, jossa vaaditaan kunnianhimoisia ohjelmia ja uudistuksia, jotka luonnollisesti edellyttävät, että komissiolla ja sen puheenjohtajalla on arvovaltaa. 7 kohtaa on tulkittava tästä lähtökohdasta, sellaisen parlamentin näkökulmasta, joka sekä edellyttää perustamissopimusten ehdotonta noudattamista että vaatii samaan aikaan nopeaa päätöksentekoa ja arvovaltaisia ratkaisuja.
Toivon siksi, että Berliinin Eurooppa-neuvosto ottaisi nämä kehotukset huomioon ja pääsisi sopimukseen sellaisen komission puheenjohtajan nimittämisestä, joka voisi olla vastaus välttämättömyyteen taata unionille toimivaltainen ja edustuksellinen hallinto, jotta se voisi päästä lopulliseen vakauden ja uudistusten kauden takaavaan ratkaisuun.

Hautala
Komission on nyt tarkkaan mietittävä, mitä Euroopan parlamentin vaatima hallintokulttuurin uudistaminen käytännössä tarkoittaa. Amsterdamin sopimus velvoittaa komission valmistelemaan uuden asiakirjajulkisuusasetuksen Euroopan unionille. Tätä työtä ei pidä lykätä, vaan komission esityksen pikainen valmistuminen on viime viikkojen tapahtumien valossa entistä tärkeämpää. Asetuksen on taattava Euroopan unionin kansalaisille mahdollisimman laaja oikeus tutustua kaikkien unionin toimielinten asiakirjoihin.
Vihreän ryhmän ehdotuksesta Euroopan parlamentti päätti tänään, että uudessa komissiossa tulee olla huomattavasti enemmän naispuolisia jäseniä. Tällä hetkellä komission jäsenistä on naisia neljäsosa, mitä ei voida pitää tyydyttävänä, jos tarkastellaan Amsterdamin sopimuksen uusia, tasa-arvoa painottavia määräyksiä.
On tärkeää, että kesäkuussa valittavalla uudella parlamentilla on aito mahdollisuus osallistua komission nimittämisprosessiin ja että sillä on vapaat kädet valita mieleisensä komissio seuraavalle viisivuotiskaudelle.

Holm, Lindholm ja Schörling
Kun ajatellaan sitä, mitä riippumattoman asiantuntijakomitean laatimasta kertomuksesta ja talousarvion valvontavaliokunnan ja tilintarkastustuomioistuimen selvityksistä on käynyt ilmi, komission ero on itsestään selvä asia. Kyse on nyt siitä, mitä johtopäätöksiä siitä voidaan tehdä.
Mielestämme komissio on epäonnistunut kahdella tasolla: toisaalta se on toiminut epärehellisesti, toisaalta se on hoitanut tehtävänsä huonosti. Komission on erottava epärehellisen toimintansa vuoksi ja tehtävien laiminlyönnin vuoksi komission tulevaa asemaa on tarkistettava. Komission työtehtävien määrää ei pidä lisätä tulevaisuudessa, vaan työtehtäviä on sen sijaan vähennettävä. Jäsenvaltiot itse voisivat hoitaa huomattavasti tehokkaammin osan niistä tehtävistä, jotka nykyään kuuluvat komissiolle. Komission ei myöskään pidä keskittyä yksityiskohtaisten sääntöjen laatimiseen asioissa, joissa sillä ei ole välttämätöntä kansallista toimivaltaa.
Emme niin muodoin kannata päätöslauselmaesitystä, jonka mukaan EU tarvitsee vahvan poliittisen komission. Siitä huolimatta olemme päättäneet äänestää päätöslauselmaesityksen puolesta.

Martinez
 Euroopan komissio salli täysin tietoisesti saastuneiden jauhojen sekä kauheaa tautia - BSE-tautia, joka voi tarttua ihmiseen - sairastavien nautojen kuljetukset vuosina 1989-1996 eli usean vuoden ajan. Tästä virheestä, joka vaaransi miljoonien eurooppalaisten terveyden ja hengen, ei määrätty rangaistuksia. Euroopan komissiolle ei annettu epäluottamuslausetta.
Nyt viiden henkilön, jotka edustavat vain itseään, mutta jotka on kohotettu " viisaiden" asemaan, 15. maaliskuuta 1999 laatima kertomus on sitä vastoin aiheuttanut komission eroamisen. Kaikki tietävät syyn ja ovat tietäneet jo vuosia: nepotismi, vakavat väärinkäytökset, petokset, byrokraattisen hallinnon valvonnan menettäminen ja muut harvainvallalle ominaiset vääristymät, jotka Jean-Marie Le Penin johtaman Kansallisen rintaman jäsenet ovat tuominneet täällä jo kolmen vaalikauden ajan.
Tämän eroamisen opetukset ovat seuraavat:
Ensinnäkin parlamentti vahvistaa, talousarvion alalla vuosia jatkuneen taistelun jälkeen ja valtansa vakiinnuttaakseen, että siitä tulee Euroopan rakentamisen tärkein toimielin.
Toiseksi komission 20 jäsentä saivat huomata kukistuessaan asiantuntijakomitean kertomuksen edessä, että kertomuksen laatineet viisi asiantuntijaa, jotka Euroopan parlamentin puhemieskonferenssin 12 jäsentä nimittivät, edustivat vieläkin suurempaa harvainvaltaa kuin he itse. Tottahan on, että hyvin harvalukuisen hallinnon sisällä on aina vieläkin pienempi päättäjien piiri.
Saamme samoin vahvistuksen sille, ettei suvereniteettiin kuuluvia tehtäviä, kuten Itä-Euroopalle tai eteläisille Välimeren maille myönnettävään tukeen liittyviä tehtäviä, voida uskoa yksityisten yritysten eikä taloudellista hyötyä tavoittelevien toimistojen hoidettavaksi, kuten komissio on valitettavasti tehnyt jo Jacques Delorsin puheenjohtajuudesta lähtien.
Ääriliberaalit, jotka ovat aina kärkkäinä vaatimassa kansallisvaltioiden ja niiden julkishallinnon purkamista, ovat tuoneet tässä asiassa todisteen siitä, että ranskalaisia perinteitä kunnioittava valtio tarjoaa paljon enemmän takeita moraalista kuin amerikkalaisen tavan mukainen yksityinen hallinto.
Molemmat komissaarit, jotka sotkeutuivat pahiten korruptioon, olivat sosialisteja, mikä vahvistaa yhteisön tasolla Gonzalezin, Mitterrandin, Craxin, Roland Dumas'n ja Augusta-jutun belgialaisten sosialistien virheet sekä muun sosialistisen korruption, joka on tullut esiin kansallisella tasolla sosiaalidemokraattisissa hallituksissa.
Tänään tapahtunut eroaminen ja varsinkin sen syyt vahvistavat lopuksi sen, ettei Euroopan komissio voi olla Euroopan hallitus. Se on korkea hallinnollinen sihteeristö, jonka toiminta on palautettava tarkasti sääntöjen mukaisiin rajoihin.
Unionin toimivallan on pysyttävä rakenteeltaan hallituksenvälisellä toimielimellä, kuten ministerineuvostolla, jota kansoja edustava parlamentti valvoo.
Lehnen mietintö (A4-0112/99)
Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
Äänestämme Lehnen mietintöä vastaan. EU: ssa pakolaisia ja turvapaikanhakijoita pidetään nykyään yhä suurempana uhkana turvallisuudelle. Yhä useampien valtioiden kansalaisilta vaaditaan viisumia, jotta he saisivat ylipäänsä matkustaa EU: hun. Lisäksi kohdellaan entistä kovemmin voimakeinoin niitä turvapaikanhakijoita, joilla on väärennetyt henkilöpaperit. Vastustamme sitä, että pakolaiset torjutaan vain näillä perusteilla. Omasta identiteetistä " luopuminen" ei ole yksinkertaista, vaan siitä on pakko luopua, kun eri pakoreitit on suljettu.

Hager
Parlamentin sitoutumattomat jäsenet kannattavat kumpaakin yhteistä toimintaa, joista toinen koskee tietojen vaihdon parantamista matkustusasiakirjojen jäljentämisen torjumiseksi ja toinen vähimmäistason määrittelyä asiasta vastaavien viranomaisten tässä käyttämälle laitteistovarustukselle. He suhtautuvat myönteisesti kumpaankin toimenpiteeseen, sillä he ymmärtävät niiden merkityksen laittoman siirtolaisuuden torjunnassa. Parlamentin sitoutumattomat jäsenet äänestivät kuitenkin lopullisessa äänestyksessä mietintöä vastaan, koska esittelijä haluaa tätä yhteistä toimintaa sovellettavan vain määräaikaisesti ja pyytää samalla komissiolta aloitteita valmistautumiseen Amsterdamin sopimuksen mukanaan tuomiin mahdollisuuksiin.
Evansin mietintö (A4-0122/99)
Eriksson, Sjöstedt ja Svensson
 Äänestämme sitä Evansin mietintöä vastaan, jossa ehdotetaan eurooppalaista opiskelijakorttia.
Ruotsissa on toimiva opiskelijakortti, joka myönnetään ilmaiseksi kaikille korkeakouluissa ja yliopistoissa opiskeleville. Opiskelijakortti on rahoitettava itse ja se myönnetään yhteistyössä paikallisten ylioppilaskuntien kanssa. On myös kortteja, joita kansainväliset aatteelliset järjestöt myöntävät, esimerkiksi ISIC-kortti.
Vasemmistopuolueen mielestä yhteinen yhteisön yliopistojen henkilökortti ei ole parempi kuin Euroopan ja kansainvälisellä tasolla käytössä olevat opiskelijakortit, ja vasemmistopuolue haluaa painottaa, että on tärkeää, että EU ei pyri rajoittamaan opiskelijaliikkeen ja muiden aatteellisten järjestöjen elinvoimaa ja aloitekykyä.

Palm, Theorin ja Wibe
Mietinnössä otetaan esiin kysymys siitä, miten opiskelijat saisivat mahdollisuuden käyttää hyödykseen opiskelija-alennuksia. Esittelijän mielestä komission pitää tutkia, olisiko tämä paras tehdä ottamalla käyttöön yhteinen opiskelijakortti vai lisäämällä logo olemassa oleviin kortteihin. Tuemme mietintöä ja sen johtopäätöstä. Riippumatta siitä, mikä toimintatapa valitaan, olemme sitä mieltä, että on tärkeää, että järjestelmä koskee muidenkin kuin jäsenvaltioiden opiskelijoita.
Haluamme lisäksi huomauttaa, että emme tue kaikkia mietinnössä esitettyjä syitä, joilla tulevaisuuden opiskelijakortin käyttöönottoa perustellaan. Mietinnössä esitetään, että opiskelijakortti voi lisätä EU: n opiskelijoiden yhteistä identiteettiä. Suhtaudumme pohjimmiltamme epäillen siihen, että kansalaisten identiteettien luominen tapahtuisi poliittisesti.

Titley
 Arvoisa puhemies, äänestän tämän mietinnön puolesta tänään. Yksi 1950-luvulla alkaneen Euroopan yhteistyön upeimmista riemuvoitoista on ollut sen nuorille tarjoama mahdollisuus matkustaa, tehdä työtä ja opiskella missä päin Euroopan unionia tahansa. Matkustakaapa joskus Manchesterin lentokentälle, ja näette satojen nuorten ihmisten toteuttavan henkilöiden vapaata liikkuvuutta. Omassa vaalipiirissäni sijaitseva Salfordin erinomainen yliopisto on myös käyttänyt täysimääräisesti hyväkseen Euroopan tarjoamia mahdollisuuksia kehittämällä vaihto-ohjelmia eri puolilla Euroopan unionia sijaitsevien kumppani-instituutioiden kanssa. Eurooppalainen opiskelijakortti tekisi Luoteis-Englannin opiskelijoille vieläkin helpommaksi tiivistää edelleen omaa liittoaan mannermaisten kollegojensa kanssa.
Labour-hallitus on päättänyt varmistaa, että mahdollisimman monet ihmiset tarvitsevat tulevaisuudessa opiskelijakortin. Jos Iso-Britannia haluaa tulla korkean taito- ja palkkatason taloudeksi, korkeakouluopetus on avattava mahdollisimman monelle, ikään kuin läpileikkauksena yhteiskunnasta. Siksi Labour-hallitus on luonut teollisuusyliopiston, joka suunnittelee tarjoavansa miljoona oppikurssia vuoteen 2004 mennessä. Tämä huipputekniikan yliopisto edistää elinikäistä koulutusta ja tarjoaa mahdollisuuden korkeakouluopetukseen niille, joilla ei siihen ole tavallisesti tilaisuutta.
Tämä kaikki muodostaa jyrkän vastakohdan konservatiivihallitukselle, joka antoi veronmaksajien rahat aina mieluummin yksityiskouluille harvojen hyväksi kuin yliopistoille kaikkien hyväksi.
Roth-Behrendtin laatima suositus toiseen käsittelyyn (A4-0068/99)
Bonde ja Sandbæk
Kesäkuu-liike äänestää ympäristövaliokunnan tekemän tuotevastuuseen liittyvää kuluttajasuojaa käsittelevän tarkistuksen puolesta kuluttajien huomioon ottamisen takia. Emme kuitenkaan halua peitellä sitä, että epäilemme suuresti valittua etenemistapaa. Kesäkuu-liike ei toivo, että aloiteoikeus siirrettäisiin komissiolta EU-parlamentille, vaan se toivoo sen sijaan sitä, että aloiteoikeus annettaisiin kansallisille parlamenteille.
Waddingtonin laatima suositus toiseen käsittelyyn (A4-0108/99)
Raschhofer
 Arvoisa puhemies, saanen todeta aivan aluksi, että minusta äänestykset etenevät monesti liian nopeasti. Näytin tästä kyllä merkkiä äänestyksen aikana, mutta puhemies ei valitettavasti nähnyt sitä. Haluaisin siksi selventää vielä tässä muun edellä, että kun äänestettiin I-EDN-ryhmän tarkistuksesta 19 komission eroamista tai uuden komission nimeämistä koskevaan yhteiseen päätöslauselmaan, annoin vahingossa " ei" -äänen, vaikka itse asiassa halusin äänestää " kyllä" .
Nyt kuitenkin suulliseen äänestysselitykseeni. Kannatimme jo mietinnön ensimmäisessä käsittelyssä Leonardo II -ohjelman toisen vaiheen toteuttamista. Näin sen vuoksi, että elinikäisen oppimisen periaatehan on ilman muuta kannatettava ja se täytyy toteuttaa konkreettisin toimin.
Nyt käsiteltävänä olevassa mietinnössä kiinnitettäköön erityisen myönteistä huomiota täydentäviä toimenpiteitä koskeviin tarkistuksiin. Sillä, että mukaan on otettu konkreettiset vastuualueet ja mahdollisuus tilapäisen henkilökunnan palvelukseen ottamiseen, on tartuttu ensimmäisiin tätä koskeviin aloitteisiin. Tuemme aivan erityisesti tätä tarkistusta ja äänestimme siksi myös tämän mietinnön puolesta.

Lindqvist (ELDR)
Mietinnössä on useita hyviä ehdotuksia, joilla vahvistetaan koulutus-, harjoittelu- ja työmahdollisuuksia Euroopassa ja joilla vähennetään syrjintää ja lisätään tasa-arvoa. Kun otetaan huomioon, että Leonardo da Vinci -ohjelman puitteissa tapahtunut huono taloudenhoito ja petokset olivat ratkaisevia syitä komission eroon, olisi typerää, jos tekisimme toista vaihetta koskevan päätöksen, ennen kuin huonoon taloudenhoitoon liittyvät ongelmat on ratkaistu. Sen vuoksi meidän on välittömästi ryhdyttävä toimiin valvonnan, arviointien, tiedottamisen, avoimuuden ja tarkkailun lisäämiseksi. Tätä odoteltaessa ohjelmaan liittyviä päätöksiä on lykättävä.
Stewart-Clarkin mietintö (A4-0110/99)
Deprez
 Kolmannen pilarin ottaminen käyttöön suurrikollisuuden ja järjestäytyneen kansainvälisen rikollisuuden torjumiseksi on yksi perusehdoista sille, että yleinen mielipide hyväksyy Eurooppa-hankkeen, jonka eräs olennainen tekijä on yhtenäismarkkinat.
Yhtenäismarkkinat merkitsevät henkilöiden, tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta. Ne eivät saa missään tapauksessa merkitä varastetun tavaran välittäjien ja rosvojen vapaata liikkuvuutta. On selvää, että maanmiehemme torjuvat Eurooppa-hankkeen, jos he katsovat, perusteetta tai perustellusti, että heidän kokemansa kasvava turvattomuus on yhtenäismarkkinoiden syytä.
Niinpä olen täysin samaa mieltä esittelijän kannasta, jossa hän sanoo, ettei pidä tyytyä poliisipäällystöön kuuluvien virkamiesten työryhmän perustamiseen ja että on välttämätöntä saada aikaan monialainen työryhmä, joka koostuu poliisin ja tullin päälliköistä ja muista lainvalvontaviranomaisista, jotta todellinen käytännön yhteistyö saataisiin perustettua mahdollisimman nopeasti. Europolin edustaja on tietenkin kutsuttava tämän monialaisen työryhmän kokouksiin, joissa hänen on toimittava aktiivisesti.
Kannatan lisäksi esittelijän muistutusta siitä, ettei poliisivoimien tehokkuutta voida mitata pidätysten määrällä vaan sillä, että rikollisjärjestöt saatetaan oikeuden eteen.
Vaikka siis tuenkin muutettua ehdotusta yhteiseksi toiminnaksi, korostan sitä, että on toivottavaa, etteivät sekapartioiden toteuttamat valvontatoimet rajoitu unionin ulkorajoille (mukaan luettuina satamat ja lentokentät), vaan että valvontaa harjoitetaan myös alueen sisällä niin usein kuin on välttämätöntä.

Lindqvist (ELDR)
Mietintö sisältää useita hyviä ehdotuksia tehokkaasta tietojenvaihdosta ja rikolliseen toimintaan liittyvästä nopeasta varoitusjärjestelmästä. EU: n komennon alaisia poliisivoimia ei pidä perustaa. Interpolin kanssa tehtävää yhteistyötä on lisättävä, jotta vältyttäisiin päällekkäisen työn tekemiseltä. Henkilötietojen siirtämistä koskevassa rekisterissä saa mainita vain sellaiset henkilöt, jotka on tuomittu tai joita epäillään rikoksesta, jotta vältyttäisiin sellaiselta " rekisterionnettomuudelta" ja sellaiselta koskemattomuuden loukkaukseen liittyvältä vaaralta, joka Schengenin SIS-rekisteriin sisältyy.

Palm, Theorin ja Wibe
 Suhtaudumme erittäin kriittisesti yhteiseen eurooppalaiseen poliisiyksikköön, Europoliin. Europol on kasvanut salassa ja organisaatio toimii kokonaan demokraattisen valvonnan ulkopuolella. Se on erittäin huolestuttavaa, etenkin, jos sille aiotaan antaa erityisesti tietyt toimeenpanoa koskevat oikeudet. On esimerkiksi ehdotettu, että Europolilla pitäisi olla johtava asema rajat ylittävän rikollisuuden selvittämisessä.
Nyt ollaan perustamassa salaista tiedustelurekisteriä, johon rikolliset, rikosten uhrit ja todistajat rekisteröidään ja jossa voi olla tietoja poliittisista mielipiteistä, rodusta, seksuaalisista taipumuksista ja uskonnollisesta vakaumuksesta. Perättömät huhut ja puhtaat juorut henkilöistä, joita ei edes epäillä rikoksista, pystytään rekisteröimään, mikä johtaa siihen, että kansalaisten henkilökohtainen koskemattomuus on vaarassa ja oikeusturva vähenee.
Mielestämme Interpol ja sen 177 jäsenmaata muodostavat järjestön, joka on täysin riittävä koordinoimaan poliisivalmiuksia kansainvälisesti. On erittäin tärkeää, että poliisin toimintavalmius pysyy demokraattisen valvonnan alaisena jatkossakin.
Bourlangesin mietintö (A4-0109/99)
Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, esitän kaksi huomautusta menettelystä ja kaksi varsinaisesta asiasta. Menettelyn osalta haluaisin ilmoittaa - riippumatta siitä, että käsittelemme tätä mietintöä täällä Brysselissä, emmekä Strasbourgissa, kuten budjettikeskustelujen osalta olisi syytä -, että parlamentin enemmistön hyväksymän mietinnön johdanto-osan B kappaleessa iloitaan Berliinin epävirallisen, eli siis huomenna ja ylihuomenna pidettävän, Eurooppa-neuvoston päätelmistä. Pelkään, että tämä ilmentää, paitsi yksinkertaista aikatauluvirhettä, myös sitä, että ennakoimme aika usein toimielinten välisiä tapahtumia. Se on todiste siitä, että Euroopan unionin toiminnassa on joskus toivomisen varaa.
Varsinaisen asian osalta olen hämmästynyt siitä, mitä yhtäältä mietinnön 2 kohdassa ja toisaalta sen 3 kohdassa sanotaan. 2 kohdassa esittämämme vaatimus siitä, että vuoden 2000 talousarviossa pyrittäisiin säilyttämään Euroopan parlamentin toimivaltuudet, kuvastaa valitettavasti sitä, että Euroopan parlamentin jäsenten enemmistö pohtii asioita hyvin usein ja paljon enemmän toimivaltaristiriitojen kannalta kuin pelkkien budjettinäkökohtien tai jäsenvaltioiden veronmaksajien edun kannalta.
Emmekä ota tätä etua 3 kohdassa huomioon muistuttaessamme siitä, että Euroopan parlamentti on osoittanut budjettikuria kolmena viime varainhoitovuotena, koska se on hyväksynyt talousarvion, joka on jäänyt alle alustavassa talousarvioesityksessä määritetyn tason. Ja sanoessamme, että olemme ottaneet yhdessä neuvoston kanssa huomioon budjettikuripyrkimyksen, unohdamme, että olemme joka kerta kasvattaneet neuvoston kannattamaa talousarviota. Joten budjettikuri ei ole samanlainen näiden kahden toimielimen välillä.
Olisi esimerkiksi syytä olla uudistamatta maksamatta olevia määrärahoja, jotka olivat, kuten 10 kohdassa sanotaan, 243 %, 142 % ja 110 % maksusitoumuksista. Euroopan unionissa on syytä ponnistella toden teolla budjettikuriin pääsemiseksi. Tällaista ponnistelua vaaditaan toisaalta myös jäsenvaltioilta.

Palm, Theorin ja Wibe
 Turvapaikkapolitiikkaa on tietenkin sovitettava yhteen, erityisesti konfliktipesäkkeissä ja silloin, kun tehdään päätöksiä YK: n kiintiöpakolaisista ja heidän jakamisestaan. Mielestämme on kuitenkin tärkeää ilmoittaa, että emme pidä siitä, että kansalliseen toimivaltaan kuuluvat asiat, kuten turvapaikka- ja pakolaispolitiikka, siirretään salaa yhteisön tasolle sen myötä, että osaa niistä ryhdytään käsittelemään kolmannen pilarin alaisuudessa. Suhtaudumme erittäin kriittisesti mietinnön koko 15 kohtaan, siis myös tekstiin Eurodac-järjestelmän toteuttamista koskevasta määrärahasta.
Tindemansin mietintö (A4-0104/99)
Von Habsburg
Arvoisa puhemies, oli itse asiassa erittäin valitettavaa, että jouduin äänestämään eräitä sellaisia tarkistuksia vastaan, joita radikaalipuoluetta edustavat ystäväni olivat esittäneet, sillä he olivat periaatteessa varmasti aivan oikeassa. Puolustuksena tälle tahtoisin sen vuoksi sanoa, että olemme tutkineet tätä kysymystä perinpohjaisesti ulkopoliittisessa valiokunnassa.
Siinä on nimittäin kysymys kahdesta asiasta: yhtäältä kyse on ulkoisesta turvallisuudesta, jonka hyväksi meidän on nyt oltava valmiita antamaan jotakin. Sillä jos pohjoiskorealaiset jätetään kehittämään ydinteknologiaansa yksin, tuloksena on jotakin hirvittävää. Tässä tilanteessa me voimme vain yrittää mennä mukaan tähän työhön ja toteuttaa valvontaa.
Mitä toiseen kohtaan tulee, on tunnustettava eräs asia: Pohjois-Koreassa vallitsee käsittämätön kurjuus. Herra Tindemans oli juuri paikan päällä ja selosti meille tilannetta. Se on kerta kaikkiaan kauhistuttava, jotakin, mitä on tuskin milloinkaan ennen ollut. Meidän on etsittävä keinoja, joilla voimme auttaa inhimillisellä tavalla. Tätä pidän välttämättömänä huolimatta kaikista epäilyksistä ja huolimatta kaikesta siitä vastenmielisyydestä, jota Pohjois-Korean hallinto meissä herättää. Meidän olisi oltava valmiita antamaan apuamme, mikäli haluamme lievittää edes vähän tämän muutoin todella hyvin kunnollisen kansan kauhistuttavaa kurjuutta.

Iversen
 Tindemansin mietinnön osalta haluan herra von Habsburgin tavoin huomauttaa, että Pohjois-Koreassa todellakin kärsitään vakavasta elintarvikepulasta. Olen iloinen siitä, että asia on otettu esiin mietinnössä, vaikka se ei olekaan mietinnön pääasia. Meidän on kysyttävä itseltämme, keskitymmekö olennaisimpiin asioihin, kun yksipuolisesti haluamme tukea energiantuotannon laajentamista, emmekä vähäisimmässäkään määrin auta Pohjois-Korean nälkää näkevää väestöä. Vain vähän aikaa sitten Euroopan unioni päätti elintarvikeavun myöntämisestä Venäjälle. Tuimme myös sitä. Pohjois-Korean virallinen pyyntö elintarvikeavun saamisesta on ollut komission pöytälaatikossa vuoden 1997 kesästä lähtien. Komissio on tähän saakka sanonut, että naudanlihan ylijäämävarastoa ei ollut varattu elintarvikeapua varten, eikä se myöskään olisi ollut oikeanlaista apua ravinnollisesta näkökulmasta katsottuna. Minun on kuitenkin sanottava, että olen täysin ymmälläni siitä, että sijoitamme suunnattomia summia rahaa Euratomin kautta energianhankintaan ja annamme samalla ylijäämävarastoissa olevan lihan vanhentua, vaikka todellisuudessa voisimme auttaa joitakin Pohjois-Korean nälkää näkeviä ihmisiä.

Lindqvist (ELDR), Holm, Lindholm ja Schörling (V)
Mielestämme ei ole mitään syytä siihen, että EU solmisi sopimuksen KEDOn (Korean niemimaan energia-alan kehitysjärjestö) kanssa, mikä merkitsisi muun muassa kahden kevytvesireaktorin rakentamista ja paksun polttoöljyn sekä hiilen toimittamista Pohjois-Koreaan. On olemassa uhkaava vaara siitä, että Pohjois-Korea jatkaa ydinaseohjelmaansa muun muassa Kumchagrissa sijaitsevan maanalaisen laitoksen avulla, jossa on tarvittavaa tekniikkaa ja osaamista plutoniumin vapauttamiseksi uusista kevytvesireaktoreista. Vaarana on myös se, että ohjusteknologian kehittäminen jatkuu, mikä on jo toteutunut kolmansiin maihin suuntautuvana myyntinä ja ohjusten ampumisena.
Kun otetaan huomioon sekä Pohjois-Korean vakava taloudellinen tilanne että siellä vallitseva elintarvikekriisi, tuki on luonnollisesti suunnattava humanitaariseen tukeen ja muun muassa perusenergiatarpeiden kohentamiseen. Tässä yhteydessä vanhentunut ja keskitetty ydinvoima on tulevaisuuden kannalta erittäin sopimaton energianlähde. Jos haluamme antaa apua tulevaisuutta varten, apu on kohdistettava uusiutuviin energialähteisiin, ja sen on perustuttava hajautettuun ratkaisuun.
KEDO-sopimuksen vaarana on, että se edistää ydinaseiden leviämistä. Siksi Euroopan parlamentti ei saa solmia sopimusta. Olemme siksi äänestäneet lopullisessa äänestyksessä mietintöä vastaan.
Terrón I Cusín mietintö (A4-0079/99)
Andersson, Lööw, Palm, Sandberg-Fries ja Theorin
 Viitaten Irakista ja sen lähialueilta tulevien maahanmuuttajien suureen määrään olemme sitä mieltä, että tähän problematiikkaan on kiinnitettävä huomiota, ja suhtaudumme sen vuoksi myönteisesti esittelijä Terrón I Cusín mietintöön. Haluamme kuitenkin tämän äänestysselityksen avulla tehdä tärkeän huomion. Pidämme epäonnistuneena mietinnön 16 kohdan muotoilua " pitää parempana pakolaisista huolehtimista kulttuurillisesti mahdollisimman samanlaisissa maissa" , sillä se voidaan käsittää niin, että pakolaiset ovat tervetulleita vain sellaisiin maihin, joiden kulttuuri on mahdollisimman samanlainen. Olemme sitä mieltä, että pakolaisilla on oltava samanlaiset itsestään selvät mahdollisuudet hakea turvapaikkaa oman tai vastaanottavan maan erityisistä kulttuuripiirteistä huolimatta.

Lindqvist (ELDR)
Iranin, Irakin ja Turkin pakolaisongelma on hyvin mittava ja vakava. Bagdadissa asuvat kurdit, erityisesti naiset ja lapset, ovat tasaisin väliajoin joutuneet pakenemaan Iraniin. Useita miehiä pidetään edelleenkin vankeina Saddam Husseinin Irakissa.
Turkin kaakkoisosassa Turkin valtio ja Turkin armeija käyvät hyökkäyssotaa kurdeja vastaan. Vangitsemiset, katoamiset, teloitukset ja kidutukset ovat osa Turkissa käytävän sodan arkea, jonka seurausta ovat tuhannet poltetut kylät ja miljoonat pakolaiset. EU: n vastuu tässä asiassa on aivan erityinen Turkin kanssa solmitun tulliliittosopimuksen vuoksi. Siinä Turkin valtio sitoutuu vahvistamaan demokratiaa, kunnioittamaan ilmaisunvapautta ja ihmisoikeuksia. Niin ei ole tehty. Tilanne on päinvastoin huonontunut ja pakolaisvirrat ovat kasvaneet.
Erityisesti Iranin, Irakin ja Turkin kurdien vakava kriisi on ratkaistava. Ministerineuvoston on tehtävä aloite kansainvälisestä rauhankonferenssista, johon YK, ETYJ, EU, Yhdysvallat, vastuussa olevien maiden hallitukset sekä kurdipuolueet ja - järjestöt osallistuvat. Yksi konferenssin tärkeistä tavoitteista on se, että saadaan aikaan kurdien hallitsemien alueiden alueellisen itsehallinnon lisääminen, taataan kurdien demokraattiset oikeudet sekä tunnustetaan kurdien identiteetti, kieli ja kulttuuri.
De Melon mietintö (A4-0077/99)
Deprez
 Talouden maailmanlaajuistuminen ja siitä seuraava sellaisten yhä vahvempien suuryritysten kansainvälistyminen, jotka pyrkivät jatkuvasti aina vain parempaan kilpailukykyyn ja lisävoittoihin, aiheuttavat merkittävän vallan siirron suurille talouselämän ja vielä enemmän rahoitustoiminnan päättäjille. Ja tämä tapahtuu legitiimien hallitusten kustannuksella. Ilmiö, joka rajoittui ennen niin kutsuttuihin banaanitasavaltioihin - myös halventavassa mielessä -, on jo noin 20 vuotta pyrkinyt laajentumaan meidän valtioihimme.
On siis sekä välttämätöntä että kiireellistä saada aikaan sellainen kansainvälinen poliittinen vastavoima, joka kykenee tasapainottamaan talouden ja politiikan välistä voimainkoetusta, jossa ensiksi mainittu on tällä hetkellä valtavasti voiton puolella. Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmän perinpohjainen uudistus saa tässä mielessä täyden merkityksensä ilman, että hankaloitetaan turvallisuusneuvoston yhä tärkeintä velvollisuutta eli rauhan turvaamista kansakuntien välillä. On tuskin liioiteltua sanoa, että Euroopan unionin tavoin turvallisuusneuvostolta puuttuu tahtoa ja voimaa.
Jokainen hyväksyy taloudellisella ja sosiaalisella tasolla, että on perustettava nykyisten kansainvälisten instituutioiden yhteensovittamisen järjestelmä. Samassa mielessä on myös toivottavaa perustaa maailman ympäristöasioista ja kestävästä kehityksestä vastaava virasto, joka yhdistäisi Yhdistyneiden Kansakuntien eri virastot, joissa käsitellään nykyisin näitä ihmiskunnan tulevaisuuden kannalta merkittäviä ongelmia.
Kansainvälisten instituutioiden toiminnasta on joka tapauksessa tehtävä avoimempaa ja oikeutetumpaa. Siksi tuen aivan erityisesti ajatusta sisällyttää Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmään parlamentaarinen ulottuvuus.
Mietintö, josta äänestämme tänään, on kunnianhimoinen. Se on kunnianhimoinen samalla tavalla kuin olivat Euroopan rakentamisen perustajienkin tavoitteet, kun he tulivat siihen päätelmään, että Euroopan kansojen yhdistäminen oli ainoa keino lopettaa näiden kansojen väliset sodat.

Palm, Theorin ja Wibe
YK on tärkein elin maailman rauhan ja turvallisuuden takaamiseksi. YK on ainutlaatuinen myös siksi, että siihen kuuluu jäseniä lähes kaikkialta maailmasta - lähes jokainen maailman maa on sen jäsen. YK: lla on mielestämme oltava jatkuvasti käytössään diplomaattisen väliintulon keinot, kyky harjoittaa ennalta ehkäisevää diplomatiaa ja kyky aikaisen vaiheen hälytysjärjestelmään konfliktitilanteissa. Sitä vastoin emme ole sitä mieltä, että YK: lla olisi oltava jatkuvasti käytössään nopean väliintulon joukkoja, joilla on sotilaalliset valtuudet. Sen vuoksi emme voi tukea 8 kohtaa emmekä tarkistusta 3. Suhtaudumme myös epäillen 29 kohtaan, jossa ehdotetaan YK: n säännösten uudelleen määrittelemistä, jotta mahdollistetaan väliintulo kansallisissa kriiseissä.

Puhemies
Kiitos, herra parlamentin jäsen.
Parlamentti on käsitellyt kaikki esityslistalla olleet aiheet .

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
Istunto päättyi klo 16.40.

