
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin torstaina 27. huhtikuuta 2006 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, minulla on valitettavasti teille surullisia uutisia: kollegamme Rolandas Pavilionis on nukkunut pois.
Pavilionis oli innokas ihmisoikeuksien puolustaja. Hän edisti aktiivisesti Liettuan itsenäistymistä ja maansa liittymistä Euroopan unioniin, minkä jälkeen hänet valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi.
Ennen liittymistä Pavilionis oli osallistunut Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan työskentelyyn.
Hän toimi aktiivisesti koulutuksen, tieteiden ja kulttuurin aloilla, ja haluan tässä yhteydessä korostaa hänen merkittävää tehtäväänsä Vilnan yliopiston rehtorina.
Muistamme Pavilionisin hänen parlamentissa tekemästään työstä kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan jäsenenä.
Hän toimi poliittisen ryhmänsä eli Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puheenjohtajana, ja hänen kollegansa arvostivat suuresti hänen henkisiä ominaisuuksiaan.
Haluan ilmoittaa teille myös, että huomenna istuntosalin ovella on avoinna surunvalittelukirja, johon voivat kirjoittaa terveisensä ja nimensä kaikki parlamentin jäsenet ja jokainen, joka haluaa jättää viimeiset jäähyväiset.
Pyydän, että vietämme nyt minuutin hiljaisuuden Pavilionisin muistoa kunnioittaen.
Puhemies.
   Jäsen Martin käyttää työjärjestyspuheenvuoron. Olkaa hyvä ja ilmoittakaa minulle, mihin työjärjestyksen artiklaan perustatte puheenvuoronne. 
Hans-Peter Martin (NI ). –
   Arvoisa puhemies, viittaan työjärjestyksen 132 ja 142 artiklaan.
Tämä Strasbourgissa istuva Euroopan parlamentti löyhkää korruptiolta. Pyydän teitä tekemään asialle jotain ja puolustamaan parlamenttimme arvokkuutta niin, että myönnätte puheenvuorot siten, että…

Puhemies.
   Puheenjohtajakokouksen työjärjestyksen 130 ja 131 artiklan mukaisesti torstaina 11. toukokuuta 2006 pitämässään kokouksessa laatima lopullinen esityslistaluonnos on jaettu. Siihen on ehdotettu seuraavia muutoksia:
Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä on pyytänyt työjärjestyksen 168 artiklan perusteella, että jäsen Speronin mietintö Tobias Pflügerin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä palautetaan valiokuntaan. Siitä on tarkoitus äänestää huomenna. 
Sylvia-Yvonne Kaufmann (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, ryhmäni ehdottaa työjärjestyksen 168 artiklan nojalla, että jäsen Speronin mietinnöstä, joka koskee ryhmämme jäsenen Pflügerin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä, ei keskusteltaisi vaan se palautettaisiin oikeudellisten asioiden valiokuntaan. Mielestäni tämä olisi asianmukaista siksi, että koskemattomuuden pidättämisestä päätti ainoastaan kahdeksan oikeudellisten asioiden valiokunnan jäsentä, mikä saattaa meidät huonoon valoon. Tällaista olisi vältettävä. Meistä kenen tahansa koskemattomuus voidaan pidättää, muttei kuitenkaan ole mahdollista hyväksyä, että koskemattomuuden pidättämistä koskevassa äänestyksessä on läsnä ainoastaan alle kolmannes asianomaisen valiokunnan jäsenistä. Pyydän siis, ettei mietinnöstä äänestetä, vaan se palautetaan valiokuntaan. 
Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kehotan aluksi teitä hylkäämään juuri esitetyn pyynnön mahdottomana hyväksyä. Koskemattomuutta koskevasta menettelystä määrätään 7 artiklassa, jossa sanotaan viimeinen sana asiasta. Kyseisen artiklan 8 kohdassa todetaan, että "valiokunnan mietintö otetaan sen käsiteltäväksi jättämistä seuraavan täysistunnon esityslistan alkuun." Lisäksi siinä todetaan, että "mietintöön sisältyvästä päätösehdotuksesta tai päätösehdotuksista äänestetään ensimmäisenä keskustelun jälkeisenä äänestysajankohtana." Tämä on sitova sääntö, jonka tarkoituksena on nopeuttaa koskemattomuutta koskevaa menettelyä, ja jos esitetty pyyntö hyväksyttäisiin, se tosiasiassa kumoaisi tämän artiklan.
Jos ette hylkää pyyntöä mahdottomana hyväksyä, pyydän kuitenkin, että se hylätään asiaankuulumattomana. Se on asiaankuulumaton siksi, että oikeudellisten asioiden valiokuntamme teki asiasta yksimielisen päätöksen, ja siksi, ettei tällaisesta asiasta voida kiistellä poliittisten ryhmien välillä. Lisäksi työjärjestyksen 7 artiklan 8 kohdassa määrätään yksiselitteisesti koskemattomuutta koskevasta menettelystä. Jos vastustatte päätöslauselman sisältöä, voitte äänestää sitä vastaan. Jos enemmistö kannattaa päätöslauselmaa, tulos on automaattisesti toinen.
Siksi ei ole järkevää lykätä asian käsittelyä, joten pyydän, että päätöslauselmaesityksestä äänestetään huomisessa täysistunnossa. 
Martin Schulz (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, useiden muiden jäsenten tavoin olen joutunut pohtimaan asiaa puheenjohtajakokouksessa, mutta koska en ole jäsen Lehnen tavoin lakimies, luulin, että asia olisi hieman yksiselitteisempi. Nyt lakimiehet ovat puhuneet, ja on myönnettävä, etten ymmärtänyt, mitä jäsen Lehne sanoi, mutta se saattaa johtua minusta itsestäni. En halua juuri nyt pohtia jäsenten Kaufmannin ja Lehnen väitteiden hyviä ja huonoja puolia, vaan minulla on eräs pyyntö: olisi säädettävä, ettei koskemattomuutta koskevista asioista enää päätetä puheenjohtajakokouksessa, koska minä en poliittisen ryhmän puheenjohtajana mielestäni hallitse tätä monimutkaista prosessia. Oikeudentuntoni kehottaa minua hyväksymään sen, että mietintö palautetaan valiokuntaan siksi, että jos valiokunnassa on äänestänyt ainoastaan kahdeksan henkilöä eivätkä jotkin ryhmät ole olleet lainkaan edustettuina, mielestäni olisi oikeudenmukaisempaa ja järkevämpää välttää muotovirhe ja palauttaa mietintö valiokuntaan.
Jos mietinnön palauttaminen johtaa muotovirheen syntymiseen, meidän on hyväksyttävä se. Koska tajusin olleeni väärässä, mielestäni meidän olisi toimittava jäsen Lehnen ehdottamalla tavalla. Samalla pyydän kuitenkin, että koskemattomuutta koskevat asiat käsitellään tulevaisuudessa ainoastaan täysistunnossa. 
Daniel Marc Cohn-Bendit (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, eihän tämä käy päinsä: annatte puheenvuoron henkilölle, jonka oli tarkoitus kannattaa ehdotusta, mutta hän vastustaakin sitä. Tämä ei käy päinsä. Päätös on tehtävä. Työjärjestys on tältä osin selkeä: siinä edellytetään, että yksi puhuja saa kannattaa ehdotusta ja yksi vastustaa sitä. Minä halusin kannattaa ehdotusta ja teenkin niin.
Mielestäni... 
Puhemies. –
   Hyvä jäsen Cohn-Bendit, suljen mikrofoninne, koska en ole antanut teille puheenvuoroa.
Istukaa, olkaa hyvä, ja odottakaa vuoroanne. 
Annoin puheenvuoron jäsen Schulzille, jotta hän voisi kannattaa ehdotusta. Hyvä jäsen Schulz, ette selvästikään käyttänyt puheenvuoroanne siihen. Näin ollen voimme mielestäni aloittaa uudelleen puheenvuorokierroksen ja kysyä, haluaako joku puhua ehdotuksen puolesta. 
Daniel Marc Cohn-Bendit (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, poliittinen ryhmä esitti käsittelyjärjestystä koskevan muutospyynnön perustellen sen varsin hyvin. Toimivaltaisessa valiokunnassa ei ollut läsnä riittävän monta jäsentä, mikä tarkoittaa, että jäsen Lehnen väite siitä, että kaikki poliittiset ryhmät ovat yksimielisiä asiasta, ei voi olla totta, sillä poissa olleet jäsenet eivät voineet ilmaista kannatustaan tai vastalauseitaan. Näin ollen täysistunnon on päätettävä palauttaa mietintö valiokuntaan, jotta voimme mahdollisuuksien mukaan äänestää mietinnöstä kuukauden sisällä tai vaikka mini-istunnossa. Kyse on siis ainoastaan parin viikon lykkäyksestä.
Hyvä jäsen Lehne, olette jo puhunut. Parlamentissa käy usein niin, että viimeksi puhunut on oikeassa.
Pyydänkin parlamenttia kannattamaan jäsen Kauffmannin ehdotusta. 
Martin Schulz (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, koskemattomuutta koskevia kysymyksiä olisi käsiteltävä joko koskemattomuutta käsittelevässä valiokunnassa tai parlamentin täysistunnossa. Haluan pyytää vielä kerran, ettei koskemattomuutta koskevia asioita käsitellä enää puheenjohtajakokouksessa, sillä se ei mielestäni ole asianmukainen paikka niistä päättämiseen. En sanonut enkä myöskään halunnut sanoa tämän enempää. Minä en missään tapauksessa enää aio osallistua ryhmän puheenjohtajana tällaisiin keskusteluihin puheenjohtajakokouksessa. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Schulz, kantanne on otettu huomioon.
Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä on pyytänyt, että äänestystä jäsen Rackin mietinnöstä (A6-0408/2005), joka koskee tavarankuljetusjärjestelmän ympäristönsuojelun tason parantamista ("Marco Polo II"), lykätään keskiviikkoon.
Neuvosto on ilmoittanut minulle ja minä puolestani ilmoitan nyt teille, ettei sen edustaja pysty olemaan läsnä istunnossa keskiviikkoiltana klo 19.00:n jälkeen. Aiheesta keskusteltiin puheenjohtajakokouksessa, ja neuvosto vahvisti tuolloin, ettei sen edustaja pysty olemaan läsnä klo 19.00:n jälkeen.
Näin ollen neuvostolle osoitettuja kysymyksiä käsitellään kyselytunnilla ainoastaan tunnin verran. 
Martin Schulz (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, en pysty juuri nyt viittaamaan täsmällisesti mihinkään työjärjestyksen artiklaan, mutta viittaan äskettäiseen toteamukseenne neuvostosta. Haluan sanoa tässä täysistunnossa saman, mitä totesin puheenjohtajakokouksessa tästä neuvoston ilmoituksesta, jonka mukaan sen edustaja ei pysty saapumaan istuntoomme.
Mielestäni parlamentin ei pidä hyväksyä neuvostolta tällaista ilmoitusta. Itävallan hallitus koostuu käsittääkseni 16 jäsenestä ja 16 valtiosihteeristä, joten neuvostolla pitäisi olla yhteensä 32 henkilöä, jotka voivat edustaa sitä jopa iltaisin seitsemän jälkeen. Mielestäni on asiaankuulumatonta, että neuvoston puheenjohtajavaltio ilmoittaa, ettei se pysty saapumaan istuntoihin iltaisin klo 19.00:n jälkeen vain siitä syystä, että parlamentin kalenteriin on tullut muutoksia. Haluaisin tietää, mitä tapahtuisi kansallisessa parlamentissa, jos täytäntöönpaneva viranomainen ilmoittaisi, että sen työvuoro päättyy klo 19.00. Teidän on kerrottava neuvostolle, ettei tätä voida hyväksyä.
Giles Chichester (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, juuri ilmoittamanne perusteella haluan kiinnittää parlamentin huomion siihen, että keskiviikkoillan esityslistalle on merkitty neuvostolle osoitettu suullinen kysymys, joka koskee energiayhteisön perustamissopimusta ja josta kyseisenä iltana on tarkoitus keskustella. Jos neuvoston edustaja ei pääse tuolloin paikalle, ehdotan, että vedämme kysymyksen ja perustamissopimuksen hyväksyntää koskevan keskustelun pois esityslistalta, kunnes neuvoston edustaja pääsee paikalle.
Hans-Gert Poettering (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, meillä parlamentin jäsenillä on valvontatehtävä, ja aivan kuten odotamme komission olevan läsnä istunnoissa, edellytämme myös neuvoston läsnäoloa. En puhu nyt puheenjohtajavaltiosta vaan neuvostosta yleensä. Pyydän erityisesti neuvoston pääsihteeristöä varmistamaan neuvoston läsnäolon. Olemme luonnollisesti samaa mieltä jäsen Schulzin kanssa, sillä hän on oikeassa. 
Hans-Peter Martin (NI ). –
   Arvoisa puhemies, itävaltalaisena haluaisin tehdä käytännön ehdotuksen. Syynä on selvästi, että neuvoston edustajat haluavat kaikin keinoin ehtiä iltakahdeksan lennolle takaisin Itävaltaan. Arvoisa puhemies, voisitteko ilmoittaa neuvostolle, että Strasbourgin ja Wienin välillä on myös junayhteys, jonka ansiosta neuvosto voi osallistua aktiivisesti istuntoomme ja ehtii silti Itävallan parlamentin istuntoon Wieniin huomisaamuksi. On ainoastaan lennettävä hieman vähemmän ja luovuttava ehkä joistakin ylellisyyksistä. 
Puhemies.
   Välitän neuvostolle kaikki esittämänne huomautukset.
Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä on pyytänyt, että keskusteluun ihmisoikeuksien sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden loukkauksia koskevista tapauksista lisätään kolmas aihe, nimittäin Taiwan. 
Graham Watson (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan ensiksi ilmaista ryhmäni tuen jäsenten Schulz ja Poettering esittämille lausunnoille siitä, että puheenjohtajavaltio Itävalta pohtisi uudelleen saapumistaan parlamentin istuntoon.
Viimeviikkoisessa puheenjohtajakokouksessa sovittiin ainoastaan kahdesta keskustelunaiheesta, joita käsiteltäisiin torstaiseen tapaan kiireellisinä aiheina. Yleensä käsittelemme kolmea asiaa. Ryhmäni ehdotti puheenjohtajakokoukselle, että keskustelisimme Taiwanin jäsenyydestä Maailman terveysjärjestössä WHO:ssa. Ehdotus hylättiin, koska kumpikaan suurista poliittisista ryhmistä – PPE-DE tai PSE – ei tukenut sitä.
Terveyttä pidetään nykyisin yleisesti ihmisoikeutena. Siitä on keskusteltava parlamentissa, ja siksi ryhmäni haluaa ehdottaa parlamentille, että keskustelemme torstaina kolmantena kiireellisenä aiheena Taiwanin liittymisestä WHO:hon. 
Francis Wurtz (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, kollegani Watson on erittäin älykäs ja hienovarainen henkilö. En usko, että hän voisi vakavissaan väittää meille, että aihe liittyy ihmisoikeuksiin. Kaikki tietävät, että kyse on jostain aivan muusta: on kyse jostain sellaisesta, joka on ristiriidassa kansainvälisen yhteisön kannan kanssa.
Mielestäni ehdotusta ei siis pidä hyväksyä. 
Astrid Lulling (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, mielestäni jäsen Watsonin ehdotus tämän kysymyksen sisällyttämisestä esityslistaan on erinomainen. On häpeällistä, ettei Taiwan, joka on ainoa kiinalainen valtio, jossa on demokraattinen järjestelmä, saa edes tarkkailija-asemaa WHO:ssa. Parlamentin kannattaisi keskustella asiasta ja saattaa koko maailman tietoon, että mielestämme terveys on ihmisoikeus eikä mitään maailman maata saa estää osallistumasta WHO:n neuvotteluihin.

(1)

Puhemies.
   Arvoisa Bolivian tasavallan presidentti, toivotan teidät tervetulleeksi Euroopan parlamentin täysistuntoon hetkenä, jona EU:n sekä Latinalaisen Amerikan ja Karibian maiden suhteet ovat erittäin ajankohtaiset ja aiheuttavat paljon keskustelua.
Maanosiemme johtajat pitivät kolme päivää sitten Wienissä neljännen huippukokouksensa, jossa teillä oli merkittävä tehtävä.
Euroopan parlamentilla on ilo ottaa teidät vastaan Bolivian vaaleilla valittuna presidenttinä ja ensimmäisenä alkuperäisväestöä eli aimara-intiaaneja edustavana presidenttinä. Aimara-intiaanien kolme perusperiaatetta sisältyy kolmeen viisaaseen sanontaan: : älä varasta, : älä laiskottele ja : älä valehtele.
Bolivian presidentti on kotoisin köyhästä ja syrjäisestä bolivialaisesta Isallavin kylästä, joka sijaitsee Poopó-järven lähellä Orinocan alueella Oruron maakunnassa. Nämä nimet kuulostavat kaukaisilta, sillä ne eivät kuulu maantieteelliseen viitekehykseemme.
Bolivian presidentti työskenteli lapsesta saakka maatilalla, paimensi perheensä laamoja, työskenteli tiilentekijänä, muurarina, leipurina ja trumpetin soittajana.
Bolivian ylätasangon kärsiessä yhdestä historian pahimmista kuivuuskausista Bolivian presidentin perhe joutui muuttamaan uusille maille Cochabambaan. Siellä hänelle urkeni ura ammattiliitossa ja politiikan alalla, ja sen myötä hänestä tuli maansa presidentti. Bolivia on Haitin jälkeen Latinalaisen Amerikan köyhin maa, mutta sen maakaasuvarannot ovat Latinalaisen Amerikan suurimmat. Bolivian väestöstä kaksi kolmasosaa elää köyhyydessä, ja maalla on ollut itsenäistymisestään lähtien vaikeat suhteet naapurimaihinsa. Maassa ovat tulossa valtaan uudenlaiset poliittiset voimat, joita nykyinen presidentti edustaa. Hän voitti vaalit 53 prosentilla äänistä ja on ehdottanut energia-alan kansallistamiseen ja useiden eurooppalaisten yritysten maahan tekemiin investointeihin liittyviä poliittisia toimia, kuten tiedätte. Olemme luonnollisesti kiinnostuneita keskustelemaan näistä toimista.
Arvoisa presidentti, haluankin kiittää teitä paitsi siitä, että saavuitte puhumaan täysistuntoomme, myös siitä, että olette lupautunut osallistumaan ulkoasiainvaliokunnan keskusteluun ja sitä seuraavalle illalliselle.
Arvoisa presidentti, arvostamme suuresti vierailuanne, sillä Wienissä pidetyssä huippukokouksessa useat Latinalaisen Amerikan valtionpäämiehet totesivat selväsanaisesti, ettei demokratian palauttaminen alueelle ole valitettavasti johtanut elinolojen kohentumiseen useiden Latinalaisen Amerikan kansalaisten keskuudessa.
EU ja Latinalainen Amerikka pyrkivät päättäväisesti rakentamaan yhtenäistä yhteiskuntaa, ja Bolivia on hyvä esimerkki siitä, että merkittävä osa maan väestöstä on otettava mukaan inhimilliseen kehitykseen, sillä se ei ole hyötynyt maansa luonnonrikkauksista.
Meillä on mahdollisuus keskustella tästä myös EU:n ja Latinalaisen Amerikan parlamentaarisessa edustajakokouksessa, jonka perustamisesta päätettiin Wienin huippukokouksessa. Toivon, että tämä edustajakokous tarjoaa meille uusia mahdollisuuksia poliittiseen vuoropuheluun.
Arvoisa presidentti, tämänpäiväinen vierailunne on symbolinen ja monitahoinen, sillä se heijastaa Euroopan parlamentin sitoumusta suhteiden edistämiseen Latinalaisen Amerikan kanssa, parlamentaarisen diplomatian tärkeyttä ja vuoropuhelua, jolla on oltava keskeinen tehtävä kaikkien välillämme mahdollisesti puhkeavien kriisien ratkaisussa.
Arvoisa presidentti, kiitos vielä kerran. Puheenvuoro on nyt teillä.
Juan Evo Morales Ayma,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan lähettää parlamentin jäsenten välityksellä lämpimät ja veljelliset terveiset kaikille eurooppalaisille.
Olen erittäin mielissäni ja hyvilläni siitä, että minut on kutsuttu osallistumaan tähän kahden maanosan, Amerikan ja Euroopan, erittäin tärkeään tapaamiseen. Minulla on kunnia ja ilo olla täällä tänään ja olen saapunut paitsi puhumaan myös kuuntelemaan teitä.
Amerikan ja erityisesti Bolivian alkuperäisten viljelijäkansojen kulttuuri on vuoropuhelun, elämän, tasapainon, oikeudenmukaisuuden ja tasavertaisuuden kulttuuri.
Kuten Euroopan parlamentin puhemies totesi, synnyin vaatimattomaan aimara-intiaaniperheeseen. Meidät on perinteisesti suljettu yhteiskunnan ulkopuolelle, mutta me emme ole torjuneet ketään. Meitä on perinteisesti orjuutettu, mutta me emme ole koskaan pitäneet muiden perheitä orjinamme. Me edistämme kaikkien osallisuutta ja pyrimme yhtenäisyyteen kunnioittaen samalla kansojen monimuotoisuutta. Kun me alkuperäiskansat voitimme presidentinvaalit kansani omantunnon ansiosta, tarkoituksenamme ei ollut kostaa, vaan meitä kantoivat kansojemme toiveet.
Valtio on aiemmin jättänyt alkuperäisväestön viljelijäyhteisöt täysin huomiotta, ja siksi haluamme ratkaista maamme yhteiskunnalliset, kulttuuriset, taloudelliset ja rakenteelliset ongelmat.
Joillakin viljelijäyhteisöillä ei ole varaa ratkaista terveydenhuollon ongelmia, perinteisiä lääkintämuotoja ei tunnusteta eikä tilanteen korjaamiseksi ole toteutettu mitään poliittisia toimia.
Jonkin verran edistystä on tapahtunut Unescon toimien ansiosta. Koulutusta ei ole käsitelty lainkaan. Teitä kiinnostanee tietää, että äitini, levätköön hän rauhassa, oli lukutaidoton eikä isäni osannut juurikaan kirjoittaa; hänkin oli lukutaidoton. Vanhemmillani ei ollut henkilöpapereita. Olemmekin ryhtyneet toimimaan lukutaidon puolesta tänä lyhyenä aikana, jonka olemme olleet maan johdossa, eli niinä 110 päivänä, joiden ajan olen ollut presidenttinä. Tämä on ollut joidenkin Latinalaisen Amerikan, Euroopan ja Aasian maiden ehdottoman tuen ansiota. Kuluvan kuukauden lopulla lähes 2 000 ihmistä saa luku- ja kirjoitustaito-opintonsa päätökseen. Haluamme poistaa lukutaidottomuuden Boliviasta.
Olemme edistyneet myös henkilöpaperien alalla, mikä on niin ikään muiden maiden solidaarisuuden ansiota. Tähän mennessä olemme saaneet kuulla, että kansainvälisen yhteistyön ansiosta lähes 50 000 ihmiselle on annettu ilmaiseksi henkilöpaperit (alkuperäisväestön viljelijäyhteisöille, etenkin naisille). Jotkin perheet on jätetty täysin oman onnensa nojaan: niillä ei ole henkilöpapereita eikä sitä kautta tiettyjä kansalaisoikeuksia. Tämä on erittäin huolestuttava asia kotimaassani.
Tiedän, että Euroopassa ja joissakin muissa maanosissa ihmisen parhaalla ystävällä koiralla on passi, jotta se voi matkustaa maasta toiseen. Joillakin kotimaani kansalaisilla ei ole mitään henkilöpapereita, ei henkilötodistusta eikä syntymätodistusta, jotta he voisivat äänestää vaaleissa. Siksi jatkamme henkilöpapereita koskevaa kampanjaamme: alle kahdessa kuukaudessa olemme saaneet annettua lähes 50 000 uutta henkilötodistusta ilmaiseksi ja aiomme antaa ne ilmaiseksi vielä yhdelle tai kahdelle miljoonalle ihmiselle.
Joidenkin Latinalaisen Amerikan maiden yhteistyön ansiosta toteutamme myös kampanjoita, joiden tarkoituksena on edistää köyhimpien perheiden terveydenhuoltoa. Alle kahden kuukauden aikana olemme parantaneet ilmaisten silmäleikkausten avulla 8 000 henkilöä.
Tällaisia yhteiskunnallisia ongelmia kotimaassani on. Poliittinen sosialistinen liikkeemme oli alun perin nimeltään (Kansojen suvereniteetin poliittinen väline), jonka perusti alkuperäisväestö viljelijöiden liike . Se ei siis ole poliittisten asiantuntijoiden, politiikan ammattilaisten tai älymystön perustama liike, vaan se perustettiin epäoikeudenmukaisuuden torjumiseksi. Sen tarkoituksena oli vastustaa etenkin vuonna 1995 esitettyjä taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaatimuksia Bolivian muuttamiseksi, lopettaa syrjintä ja muuttaa politiikkaa, jolla on perinteisesti pyritty hävittämään kotimaamme ja maanosamme alkuperäisväestö.
Me alkuperäiskansojen edustajat olemme myös ihmisiä, meillä on samat oikeudet ja velvollisuudet kuin muillakin ja me haluamme muutosta. Voin ilokseni todeta, että tämä poliittinen liike vei minut presidentiksi. Haluan kertoa, ettei minulla valitettavasti ollut mahdollisuutta opiskella korkeakoulussa, vaan minun ja liikkeemme suurin valtti on rehellisyys.
Tunsin erityistä kunnioitusta ja ihailua puhemiestänne kohtaan, kun hän mainitsi maailmankaikkeutta koskevan esi-isiemme lain, joka kuuluu Se on alkuperäiskansojemme laki ja tarkoittaa: älä varasta, älä laiskottele, älä valehtele. Tämä kosmisen lain periaate on tuonut meidät tähän asti, ja velvollisuutenani on noudattaa esi-isiemme sääntöjä historian muuttamiseksi.
Olen varma, että teillä on kysyttävää useista rakenteellisista ja yhteiskunnallisista asioista. Tähän mennessä olemme päättäneet hyödyntää sekä uusiutuvia että uusiutumattomia luonnonvarojamme, joiden ansiosta kotimaamme yhteiskunnalliset ja taloudelliset ongelmat on mahdollista ratkaista.
Haluan mainita toimemme kokapuun lehden suojelun, veden ja hiilivetyjen puolesta sekä vesivarojen yksityistämistä vastaan. Näiden puolesta taistelivat myös esi-isämme, alkuperäiskansojen johtajat, kuten Tupac Amaru, Tupac Katari ja Bartolina Sisa: he taistelivat maansa puolesta. Boliviassa on hyvin paljon rikkauksia mutta kuitenkin hyvin paljon köyhyyttä. Kyse ei ole köyhyyden jakamisesta vaan pikemminkin vaurauden jakamisesta, ja vaurauden jakamiseksi meillä on velvollisuus saada se takaisin hallintaamme kansallistamisen muodossa.
On totta, että öljyvarannot ja luonnonvarat kansallistettiin kahdesti viime vuosituhannen aikana. Nyt tällä uudella vuosituhannella hallitukseni ja Bolivian kansan on kansallistettava uudelleen useita yhteiskunnan aloja niin maaseudulla kuin kaupungeissakin.
Haluan teidän ymmärtävän, ettei mitään pakkolunasteta eikä ketään karkoteta maasta. Haluan puhua mahdollisimman avoimesti ja kunnioittavasti. Perheemme muuttavat Eurooppaan työttömyyden vuoksi, ja useat karkotetaan maasta. Kotimaani, kotiseutuni ja koko Amerikka, jota aiemmin kutsuttiin nimellä Abya Ayala, ei itse asiassa ole koskaan karkottanut ketään. Kansallistamisen myötä mekään emme karkota ketään.
Ymmärrän erittäin hyvin, että yritysten on saatava takaisin investointinsa ja että niillä on oikeus voittoihin, mutta ne eivät voi omistaa hiilivetyjä eivätkä valvoa niitä. Bolivian valtio ottaa valvontaansa kaivokset ja valvontakeskukset. Kaikilla Boliviaan investoineilla mailla on oikeus saada takaisin investointinsa ja tehdä voittoa, mutta niillä ei ole hallintaoikeutta, ja siksi niistä tulee kumppaneita muttei luonnonvarojemme omistajia.
Pahoittelen suuresti sitä, että tietyt tiedotusvälineet haluavat luoda ristiriitaa meidän sekä alueiden, maanosien, maiden ja yritysten välille. Kulttuurimme on solidaarisuuden ja vastavuoroisuuden kulttuuri, joten ratkaisuihin on etsittävä vastauksia yhteisesti. On totta, että tarvitsemme tukea Bolivian muutosprosessille, mutta esitän teille myös ehdotuksia kehottaakseni teitä osallistumaan ongelmien ratkaisuun, olivatpa ne sitten Amerikan tai Euroopan ongelmia.
Ymmärrän, että maahanmuutto on ongelma eurooppalaisille. Työttömyyden vuoksi useat ihmiset lähtevät Amerikasta ja Boliviasta ja tulevat Eurooppaan.
Ainoa keino ratkaista tämä ongelma on luoda työpaikkoja Boliviaan, taata markkinat pientuottajille, mikroyrityksille, osuuskunnille, yhdistyksille ja yhteisöllisille yrityksille. Näin estetään bolivialaisten laajamittainen muuttaminen Eurooppaan.
Luonnonvarojen teollistaminen on tärkeää. Tiedätte, että aiemmin luonnonvarojamme on jatkuvasti ryöstetty. Vaikka luonnonvarat, niin öljy kuin mineraalitkin, ovatkin kausittain olleet valtion valvonnassa, valtio ei ole pystynyt teollistamaan näitä luonnonvaroja eikä antamaan niille lisäarvoa. Kansallistamisen jälkeen tehtävänämme onkin teollistaminen yhteistyössä kumppaniemme, niin valtioiden kuin yritystenkin, kanssa. Syrjäytymistä tai poissulkemista ei tapahdu.
Olemme vakuuttuneita siitä, että luonnonvarojemme teollistaminen lopettaa laajamittaisen maastamuuton muihin maihin. Ennen muutettiin Yhdysvaltoihin ja Argentiinaan, mutta pelkäänpä, että nykyisin useat veljemme ja sisaremme matkaavat työnhakuun Eurooppaan.
Eräs keskeinen seikka aiheuttaa ongelman teille ja myös meille, nimittäin kokaiini ja huumekauppa. Haluan kertoa, ettei kokaiinikulttuuri kuulu alkuperäisväestön kulttuuriin. Meillä ei myöskään ole huumekauppakulttuuria. Kokaiini on uusi ongelma, joka on valitettavasti tullut maahamme ulkopuolelta. Huumekauppaa on torjuttava tosissaan ja tehokkaasti. Torjunnan ei pidä olla vallan, kolonialismin tai sorron väline. Valitettavasti tietyt Amerikan maat käyttävät huumekauppaongelmaa alistamisen ja sorron välineenä. Mielestäni meillä kaikilla on vastuu huumekaupan tehokkaasta ja aidosta torjunnasta.
Haluan lisätä, ettei koka ole kokaiinia. Olen tutkinut kokan historiaa Euroopassa. Euroopan maat teollistivat kokapuun lehden ensimmäisinä. Se tapahtui 1800-luvulla. Latinalainen Amerikka ja Yhdysvallat ovat vasta viime aikoina ryhtyneet teollistamaan sitä. Ei voi olla niin, että kokapuun lehden käyttö on sallittua Coca-Colalle samalla, kun se kielletään Andien alueen alkuperäisväestöltä.
Mielestäni kokapuun lehden arvo on palautettava, mutta haluan todeta, ettei kokan viljelyä vapauteta hallituskauteni aikana, mutta sitä ei myöskään estetä täysin. Voin tyytyväisenä todeta, että keskustelemme kokapuun lehden tuottajien kanssa tuotannon kansallistamisesta, ja haluan vakuuttaa, että puhumme hyvin pienimuotoisesta kokaviljelystä eli 40 kertaa 40 metrin viljelyalasta perhettä kohti. Olemme täysin tietoisia siitä, että osa kokapuun lehdestä menee laittomille markkinoille, mitä ei voida hyväksyä.
Kokan tuotannon lakkauttaminen rahallisten korvausten turvin ja myöhemmin tuotannon pakkolakkauttaminen sotilaallisin keinoin ei juurikaan tapahtunut ihmisoikeuksia noudattaen. Ainoa tapa lopettaa vastakkainasettelu on antaa viljelijöiden liikkeen itse valvoa kokan tuotantoa, tarkoituksenmukaistaa sitä ja tehostaa tällä tavoin huumekaupan torjuntaa. Pienen, 40 kertaa 40 metrin kiintiön viljelyä on valvottava ja tuotanto on käytettävä lailliseen kulutukseen: mikä olisikaan parempaa kuin teollistaa tuotanto ihmiskunnan hyväksi. Useat asiaa tutkineet ovat varmastikin kuulleet niin sanotusta se ei liity hehtaareihin vaan se on 40 kertaa 40 metrin kokoinen alue.
Huumekaupan torjunta ei kuitenkaan saa rajoittua ainoastaan tähän valvontaan, vaan on tärkeää valvoa myös esiasteita eli kemiallisia aineita. Mikä olisikaan parempi tapa kuin valvoa pankkisalaisuutta yhteistyössä kanssanne. Todellinen huumekauppias ei nimittäin ole tällä hetkellä bolivialaisessa vankilassa vaan käsittelee parhaillaan tuhansia miljoonia dollareita, kuten olemme tutkimuksissamme havainneet lyhyessä ajassa. Huumekauppiaat eivät liiku jalkaisin tai busseilla tai kuorma-autoilla dollaripinojen kanssa, vaan he käyttävät yksityisiä pankkeja. Mikä olisikaan parempi tapa kuin valvoa yksityistä pankkitoimintaa ja pankkeja, myös valtionpankkeja, jotta tämä huumekaupan osa-alue saataisiin kuriin.
Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kertoa kauttanne kaikille Euroopan kansoille, kuinka kunnioitan ja ihailen Euroopan unionia. Me bolivialaisetkin haluamme Andien, Latinalaisen Amerikan ja Etelä-Amerikan kansojen yhdistyvän. Se on velvollisuutemme. Tämä prosessi edellyttää varmasti vuoropuhelua ja kärsivällisyyttä, jotta maamme saadaan yhdistettyä.
Sanon näin, koska me bolivialaiset olemme päättäneet muuttaa Boliviaa ja lakata noudattamasta sellaisia taloudellisia malleja, joilla ei ole pystytty ratkaisemaan yhteiskunnallisia ongelmia. Tarkoituksena on muuttaa tätä siirtomaata. Haluan kaikella kunnioituksella todeta, että valtiomme on tällä hetkellä siirtomaa. Emme kuitenkaan ehdota aseellisia konflikteja tai pakkomuutosta. Olen erittäin pahoillani siitä, että joissakin Bolivian naapurivaltioissa on tällä hetkellä käynnissä aseellinen konflikti. Muutamme Boliviaa tämän poliittisen liikkeen avulla, joka on noussut historiallisesti kaikkein ylenkatsotuimmasta ja vihatuimmasta väestönosasta, joka on kärsinyt eniten syrjintää, eli alkuperäisväestön parista. Miksi puhun alkuperäisväestöstä? Vuonna 2001 tehdyssä edellisessä väestönlaskennassa kävi ilmi, että 62,2 prosenttia maan väestöstä on alkuperäistä. Sanoisin, että alkuperäisväestön jäseniä on yli 70 tai lähes 80 prosenttia. Tämä johtuu siitä, että kun Bolivia perustettiin vuonna 1825, väestöstä 90 prosenttia oli alkuperäisiä mutta ainoastaan 10 prosenttia perusti maan. Kuitenkin 90 prosenttia kansasta osallistui itsenäisyystaisteluun, ja nyt haluamme muuttaa Boliviaa demokraattisesti ja rauhanomaisesti ja toteuttaa demokraattisen, kulttuurisen ja rauhanomaisen vallankumouksen ilman yhteenottoja. Uskon, että tämä johtaa aitoon muutokseen, jonka ansiosta kansan on mahdollista elää rauhanomaisessa ja oikeudenmukaisessa yhteiskunnassa.
Ymmärrän hyvin niitä maita ja yrityksiä, jotka haluavat oikeusvarmuutta. Pyrimme kaikki oikeusvarmuuteen, mutta sen takaamiseksi meillä on oltava sosiaaliturva, terveydenhuolto, koulutusta, asuntoja ja työtä. Ne saavutetaan, kun saamme luonnonvarat takaisin haltuumme ja kun ne hyödyttävät koko Bolivian kansaa. Tällaisen muutoksen haluamme saada aikaan talouden ja politiikan alalla.
Olen erittäin tyytyväinen siihen tukeen, jota olemme saaneet YK:n pääsihteeriltä. Euroopan, Latinalaisen Amerikan ja Karibian valtioiden päämiesten huippukokouksen yhteydessä tapasin pikaisesti YK:n pääsihteerin Kofi Annanin, joka lupasi minulle kaiken tukensa perustuslaillisen kokouksen nimittämiseen niin neuvojen kuin taloudellisen tuenkin muodossa, jotta voidaan varmistaa Bolivian perusteellinen demokraattinen muutos.
Haluaisin, että te antaisitte oman monipuoliseen kokemukseenne perustuvan tukenne tälle perusteelliselle muutokselle. Olen vakuuttunut siitä, että EU on demokratian symboli ja että se puolustaa demokratiaa ja ihmisoikeuksia. Haluaisin etenkin pyytää teiltä apua ihmisoikeuksien puolustamiseen Boliviassa. Ihmisoikeuksien puolustaminen Boliviassa tarkoittaa työpaikkojen luomista, terveydenhuoltoa ja koulutusta sekä luonnonvarojen palauttamista hallintaamme.
Haluan todeta teille kaikella kunnioituksella, että jotkin aiemmista diktatorisista hallituksista tappoivat ihmisiä. Olette täysin tietoisia Bolivian historiasta. Mutta myös Bolivian demokraattiset hallitukset kohtelivat kaltoin kotimaatani puolustaakseen muita kuin Bolivian intressejä, ja jotkut edeltävien hallitusten jäsenistä pakenivat Yhdysvaltoihin. Olemme vaatineet Bolivian oikeusjärjestelmän kautta niiden henkilöiden luovuttamista, jotka nöyryyttivät Boliviaa. Haluaisin pyytää teidän tukeanne sen varmistamiseen, että ne ihmiset, jotka ovat rikkoneet vakavasti bolivialaisten ihmisoikeuksia ja taloudellisia oikeuksia, saatetaan Boliviassa oikeuden eteen. Näitä ovat Gonzalo Sánchez de Lozada ja Sánchez Berzaín, jotka tappoivat useita maanmiehiäni. Heidät haluamme oikeuden eteen Boliviassa.
Muutosprosessin tavoitteena ei ole ainoastaan poliittinen vuorovaikutus ja maiden välinen ymmärrys vaan myös yhdentyminen perustamalla kotimaahani toimiva tieverkosto. Etelä-Amerikan sydämessä sijaitsevalla Bolivialla ei ole merirajoja, mikä johtuu historiallisista vääryyksistä. Hallitukseni pystyy ratkaisemaan tieverkostoa koskevan ongelman kaikkien naapurimaidemme kanssa. Bolivialla on tieyhteys ainoastaan Peruun, mutta ei päällystettyä tietä Chileen eikä Argentiinaan Potosín, Tarijan tai Brasilian kautta. Arvostan erityisesti ystävääni Brasilian presidenttiä. Meidän välillämme ei ole ristiriitaa, toisin kuin jotkin tiedotusvälineet uskottelevat. Bolivialla on strateginen liito Brasilian hallituksen kanssa. Entinen ammattiliittojohtaja Lula on minulle kuin vanhempi veli, joka antaa hyviä ohjeita. Haluaisin ohjeita myös teiltä täällä Euroopassa. Totesin äsken, ettemme pyri sulkemaan ketään pois vaan pikemminkin ottamaan kaikki mukaan. Haluan oppia teiltä, mutta ennen kaikkea haluan oppia, kuinka ratkaisuja voidaan löytää tasapainoisesti, oikeudenmukaisesti ja tasavertaisesti.
Tämä on suuri toiveeni, ja sen puolesta taistelemme. Alkuperäisväestön kansanomaisella hallituksellamme on nyt mahdollisuus tähän eri älymystön edustajien ja jopa Bolivian liiketoiminta-alojen eli keskiluokan tuella. Tähän mennessä useat maanmieheni ovat sanoneet minulle: "En kuulu alkuperäisväestöön, mutta kannatan teitä". He jatkavat: "Aiemmat hallitukset saivat meidät itkemään epätoivosta, mutta nykyinen hallitus saa meidät itkemään onnesta, arvokkaasti, itsenäisyyden puolesta, keskinäisen kunnioituksen puolesta ja ennen kaikkea siksi, että saamme takaisin luonnonvaramme."
Arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, totean siksi, että haluan teidän kauttanne muodostaa strategisia kumppanuuksia elämän ja ihmisyyden puolustamiseksi. Korostan, ettei alkuperäisväestön elämäntapa käsitä syrjintää tai poissulkemista, vaan kulttuurimme on sen sijaan solidaarisuuden ja vastavuoroisuuden kulttuuri, joka on sopusoinnussa niin ihmisten kuin luonnonkin kanssa. Olemme erittäin huolestuneita länsimaisen teollistumismallin vaikutuksesta maapalloon ja luontoon, . Jos teollistumisen suuntaa ei käännetä, joudumme kaikki, ette vain te tai me, pian elämää suurempiin ongelmiin. Mielestäni on tärkeää hyväksyä kansalta tulevia aloitteita ja ehdotuksia ihmiskunnan puolustamiseksi ja säilyttämiseksi. Tämä tapahtuu ennen kaikkea kunnioittamalla luontoa ja elämällä sopusoinnussa sen kanssa.
Tämä on merkittävä panos, jonka voimme antaa elämäntapamme perusteella ja alkuperäväestön järjestöjen, liittojen, yhteisöjen ja kylänvanhimpien neuvostojen kautta. Nämä tahot keskustelevat jatkuvasti ja ehdottavat ratkaisuja. Olen ymmärtänyt, ettei kyse ole ohjelmien tai politiikan pakottamisesta vaan kansalaisten esittämien ehdotusten ja ohjelmien hyväksymisestä ihmiskunnan hyväksi.
Muutosprosessissa tärkeää on myös bolivialaisten osallistuminen, eikä se tarkoita alistamista tai sortoa – maamme hallituksia on joskus kutsuttu nukkehallituksiksi – vaan meidän on pikemminkin noudatettava yhteisiä periaatteita ja jaettava kokemuksia eri alojen kesken. Toivomme, että tästä lyhyestä vierailustani Euroopan parlamentissa on hyötyä. Emme halua enää olla kerjäläisvaltio.
Bolivian hallitukset ovat yleensä etsineet apua maan ulkopuolelta ja anoneet sieltä talousarviotukea. Tämän haluamme loppuvan. Olen varma, että kerjäläisvaltio jää historiaan vientiä lisäämällä ja hintatasoa kohentamalla – vakiinnuttamalla asianmukaiset hinnat sen sijaan, että meitä kiristettäisiin tai meille määrättäisiin alhaiset hinnat – sekä vaatimalla luonnonvarojen hallinnan takaisin omiin käsiimme. Mielestäni on erittäin valitettavaa, että Bolivia on kerjäläisvaltio. Haluamme nyt tällä uudella vuosituhannella kuitenkin tarkastella teidän avullanne uudelleen historiaamme ja ratkaista nämä yhteiskunnalliset ja kulttuuriset ongelmat.
Totean teille Bolivian kansan ja erityisesti alkuperäisväestön liikkeen puolesta, että haluamme muodostaa strategisia kumppanuuksia elämän puolustamiseksi. Haluamme pyyhkäistä pois vihan, rasismin ja halveksunnan. Kuulumme osallistavaan emme poissulkevaan kulttuuriin siitä huolimatta, että meitä itseämme on syrjitty. Kun kuulin Euroopan parlamentin kutsuneen minut tänne, olin aidosti onnellinen ja ylpeä siitä, että sain tulla vierailulle. Haluan teidän olevan ylpeitä alkuperäiskansoista, jotka puolustavat elämää.
Tämä on minulle kunnia ja uusi kokemus, vaikka olemmekin aina aluksi hermostuneita, mitä pyydän anteeksi. Pyydän kaikesta sydämestäni, kaikella kunnioituksella, että tukisitte työtämme elämän ylläpitämisen puolesta sekä maani yhteiskunnallisen ja kulttuurisen tilanteen parantamiseksi.
Suuret kiitokset.
Puhemies.
   Arvoisa Bolivian tasavallan presidentti, suurkiitokset teille sanoistanne, jotka tulivat suoraan sydämestä ja joille parlamentin jäsenet osoittivat suurta suosiotaan, kuten näitte.
Arvoisa presidentti, olette kansanne demokraattisesti valitsema edustaja, olette esittänyt vaaliohjelman, jota kansalaisenne ovat kannattaneet, ja teillä on kunnioitettava aikomus tuoda koko Bolivian kansalle vaurautta.
Toivon, että Bolivia ja EU saavat luotua sellaisen yhteistyösuhteen, jonka ansiosta pystymme rakentamaan yhteistä edistyksellistä tulevaisuutta laillisuusperiaatetta noudattaen.
Suurkiitokset, arvoisa presidentti.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana minuutin puheenvuorot poliittisesti tärkeistä asioista. 
Vytautas Landsbergis (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, nykyisessä kireässä tilanteessa olemme nyt tulleet uuteen vaiheeseen, kun maat, joilla on energialähteitä – kuten Venäjä ja Bolivia – pyrkivät saamaan kulutusyhteiskunnat taipumaan pyyntöihinsä tai tottelemaan määräyksiään. Jos Euroopan unioni haluaa pysyä riippumattomana Venäjästä energiakysymyksissä ja poliittisesti sekä olla uskomatta keskinäisriippuvuuden kaltaisiin harhaanjohtaviin sanoihin, sen on viipymättä suunniteltava vaihtoehtoisten energialähteiden käytön monipuolistamista ja puollettava vaihtoehtojaan.
Kremlin unelmana on Euroopan muuntaminen sen energiantoimitusten ydinalueeksi. Olemmeko samaa mieltä siitä? Vieläkin suloisempana unelmana olisi luoda uusi Euroopan unioni, joka korvaisi vanhan eurooppalaisen unionin. Venäjän ja Euroopan kaasu-unioni on tarkoitus rakentaa Moskovan ja Berliinin muodostamalle ydinakselille. Venäjän presidentti esitti tämän suunnitelman hiljattain vain hiukan peitellysti maansa tilannetta koskevassa vuosikatsauksessaan. Olemmeko samaa mieltä tästä? 
Maria Badia i Cutchet (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, muutama päivä sitten parlamentin puhemiehistö kielsi katalaanin ja Espanjan valtion muiden virallisten alueellisten kielten käytön kansalaisten ja Euroopan parlamentin välisessä viestinnässä, vaikka parlamentin on tarkoitus olla lähimpänä kansalaisten etuja ja heitä parhaiten edustava toimielin.
Espanjan hallituksen ehdotus on jo arkipäivää muissa Euroopan unionin toimielimissä; neuvostossa, komissiossa ja alueiden komiteassa, joissa sen noudattaminen on jo melko yleistä.
Ehdotuksesta ei aiheudu parlamentille lainkaan kustannuksia, eikä se selvästikään haittaa uusien jäsenvaltioiden virallisten kielten käytön toteutumista. Kyseinen aloite itse asiassa auttaisi lähentämään kansalaisia Euroopan unionin toimielimiin.
Työntekijöiden yleisunioni, joka on Espanjan suurimpia ammattiliittoja, onkin käynnistänyt kampanjan edistääkseen kyseistä aloitetta, joka sen mielestä voisi lisätä sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Kulttuurisen monimuotoisuuden kannattajana Euroopan parlamentti ei voi eikä sen pidä olla ainoa toimielin, joka ei panisi täytäntöön kyseistä, yli 12 miljoonan kansalaisen oikeutta.
Tiesittekö muuten, että katalaani on neljänneksi käytetyin kieli Euroopan tulevaisuutta käsittelevässä keskustelufoorumissa, jonka komissio on perustanut?
Pyydän teitä käsittelemään tätä pyyntöä puhemiehistössä vielä kerran, sillä se auttaisi lähentämään kansalaisia Euroopan unioniin ja toisiinsa. 
Eugenijus Gentvilas (ALDE ). –
   Olen tyytyväinen, että Euroopan unioni etenee asianmukaisesti Lukašenkon diktatuurin poistamisessa, sillä meidän ei eurooppalaisina pidä tukea maanosamme ydinalueella olevaa diktatuuria.
Minulla on kuitenkin kädessäni luettelo Euroopan unionin maissa ja alueilla sijaitsevista kaupungeista, joilla on läheiset yhteistyösuhteet useiden valkovenäläisten kaupunkien ja alueiden kanssa. Kuten tiedämme, Valko-Venäjän kaupungeissa on Lukašenkon hallituksen uskollisia palvelijoita, jotka nimenomaan tukevat diktatuuria.
Siksi meidän on Euroopan parlamentin jäseninä kehotettava Euroopan unionin kaupunkien johtohenkilöitä keskeyttämään viralliset suhteensa Lukašenkon hallitusta palvelevien tahojen kanssa. On ilman muuta selvää, että eurooppalaisten kaupunkiemme on pidettävä yllä suhteitaan Valko-Venäjän kaupunkeihin kulttuurin, urheilun ja koulutuksen aloilla.
Euroopan unionin jäsenvaltioiden kaupunkien johtohenkilöiden ei kuitenkaan pidä oikeuttaa tai tunnustaa Lukašenkan diktatuuria pitämällä yllä suhteita hallitusta palvelevien tahojen kanssa.
Nähdäkseni meidän on tehtävä tässä asiassa jonkinlainen päätös tai otettava siihen kantaa. 
Milan Horáček (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, poliittiset vangit ovat erittäin huonossa asemassa Venäjällä. Mihail Hodorkovskin tapaus on konkreettinen esimerkki siitä, että vankien psyykkiseksi ja fyysiseksi murtamiseksi käytetään monenlaisia keinoja. Platon Lebedev sai napapiirin pohjoispuolella riittämätöntä hoitoa vakavaan sairauteensa, ja Hodorkovskin selliin hyökättiin yöllä. Saatavilla ei ole tarkkoja tietoja siitä, mitä oikein tapahtui. On käsittämätöntä, että tällaista saattoi tapahtua, vaikka vangit ovat jatkuvassa valvonnassa. Tapahtunut vahvistaa sen, että olot ovat surkeat Venäjän vankiloissa.
Venäjän hoitaessa nyt Euroopan neuvoston puheenjohtajuutta meille tarjoutuu mahdollisuus lähestyä sitä ja kehottaa sen hallitusta suostumaan siihen, että Hodorkovski ja Lebedev pääsevät puolueettomaan lääkärintarkastukseen, joka heiltä on tähän asti evätty. Kehotan Euroopan neuvostoa käyttämään vaikutusvaltaansa Venäjää kohtaan, jotta Venäjän vankiloihinsa suljettujen henkilöiden ihmisoikeudet voidaan taata. 
Bairbre de Brún (GUE/NGL ). –
Arvoisa puhemies, suunniteltu Pohjois-Irlannin edustajakokous eräs kokoonpano on jälleen tänään kokoontunut Belfastissa. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus kielsi edustajakokouksen ja vallanjaosta päättävän elimen toiminnan vuonna 2002. Sinn Féin on sitoutunut pitämään huolen siitä, että paikalliset ministerit tekevät paikalliset päätökset. Tällä hetkellä brittiministerit tekevät kaikki Pohjois-Irlantia koskevat poliittiset päätökset, vaikka he eivät olekaan vastuussa sikäläisille äänestäjille.
Ian Paisleyn demokraattisen unionistipuoleen on aika edetä tasa-arvoisesti meidän muiden kanssa, jotta Pohjois-Irlannin edustajakokous ja kyseinen täytäntöönpanoelin saadaan jälleen täysin toimintakykyisiksi.
Kiihkoilijat murhasivat hiljattain katolisen teinin Michael McIlveen, mikä osoittaa, että yhteiskuntamme kaipaa vielä paljon muutoksia. Myös Euroopan unionilta tarvitaan jatkuvasti apua ja tukea. 
Georgios Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies. Kuluvan vuoden toukokuussa tuli kuluneeksi 61 vuotta Hitlerin eurooppalaisiin ja juutalaisiin kohdistamista julmuuksista. Kemal Atatürkin tekemästä turkinkreikkalaisten julmasta kansanmurhasta on puolestaan kulunut 87 vuotta. Atatürk hyökkäsi 19. toukokuuta 1919 kaupunkiin ja teurasti 490 000 ihmistä. Mustameri muuttui punaiseksi. Ihmiset sanoivat tuolloin, että aukioilla lojui kasoittain viattomien ihmisten kalloja. Ainoana erona näiden kahden välillä on se, että Hitlerin jälkeinen Saksa on pyytänyt anteeksi. Turkki ei ole koskaan pyytänyt anteeksi sen paremmin turkinkreikkalaisten kuin armenialaistenkaan kansanmurhia. Päinvastoin se pakotti hiljattain Ranskan hallituksen vetämään pois armenialaisten kansanmurhan tuomitsevan lakialoitteen, ja kolme päivää sitten pääministeri Erdogan syleili Wienissä Kreikan pääministeriä, koska me haluamme tunnustaa turkinkreikkalaisten kansanmurhan.
Ihmiset eivät unohda historiaa, vaan elävät sen uudelleen. Siksi haluan Euroopan parlamentin tekevän aloitteen turkinkreikkalaisten kansanmurhan muiston tunnustamiseksi. 
Zdzisław Zbigniew Podkański (UEN ). –
   ( Arvoisa puhemies, saimme viime keskiviikkona kuulla surullisen uutisen kollegamme Rolandas Pavilionisin kuolemasta. Olemme hiljattain tehneet yhteistyötä kulttuuri- ja koulutusvaliokunnassa. Hän oli UEN-ryhmän jäsen ja sen koordinaattori. Me kaikki muistamme, kuinka omistautunut hän oli kulttuuriasioille ja kuinka ystävällisesti ja avoimin mielin hän suhtautui kollegoihinsa. Hänen poismenonsa on suuri menetys. Esitän UEN-ryhmässä olevien kollegoitteni ja kaikkien puolalaisten parlamentin jäsenten nimissä surunvalitteluni hänen perheelleen. 
Ryszard Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, toisen maailmansodan päättymisestä tuli viime viikolla kuluneeksi 61 vuotta. Se oli ihmiskunnan historian traagisin sota, joka ansaitsee tulla muistelluksi. Meidän on rakennettava yhdessä Euroopan tulevaisuutta, mutta voidaksemme laskea perustan tulevaisuudelle meidän on osoitettava kunnioitustamme sodan uhreille ja otettava opiksemme historiasta, vaikka se onkin tuskallista.
Sanon tämän puolalaisena, tietoisena siitä, että toinen maailmansota vaati kuuden miljoonan maanmieheni hengen. Heidän joukossaan on niin puolalaisia kuin juutalaisiakin. Meidän on muisteltava heitä erittäin kunnioittavasti, samoin kuin kaikkia muitakin tuon menneen katastrofin uhreja.
Elämme nyt Euroopassa, jolla on paljon vaikeita haasteita – rauhan Euroopassa. Rauhan Eurooppa on yhteinen saavutuksemme, mutta juuri siksi onkin tärkeää muistaa niitä, jotka eivät saaneet nauttia onnesta ja rauhasta. Heidän muistonsa pitäisi yhdistää meitä kaikkia Euroopassa. 
Mairead McGuinness (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Irlannissa saatiin viime viikolla nähdä ihmiskaupan kauheudet, kun RTE-kanavalta lähetettiin ohjelma siitä, kuinka nuoria naisia salakuljetetaan Romaniasta EU:hun ja varsinkin Irlantiin.
Ohjelmasta kävi ilmi, että Irlanti on valitettavasti yksi niistä harvalukuisista maista, joissa ei ole pantu täytäntöön ihmiskaupan torjuntaa koskevia EU:n direktiivejä. On tärkeää huomata, ettei ihmiskauppa noudata maiden rajoja. Kaikkien EU:n jäsenvaltioiden olisi pantava kyseiset direktiivit asianmukaisesti täytäntöön. Kehotan Irlannin oikeusministeriä tekemään niin, sillä ihmiskauppa on hirvittävää väärinkäyttöä. Se laajenee koko ajan ja koskettaa erityisesti nuoria tyttöjä ja naisia.
Oli todella ikävää nähdä, että Irlanti on yksi niistä maista, jotka eivät ole panneet vaadittuja direktiivejä täytäntöön, ja toivon, että hallituksemme saa tilanteen muuttumaan panemalla ne välittömästi täytäntöön. 
Katerina Batzeli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Pelastakaa lapset -kansalaisjärjestön 8. toukokuuta julkaisema selvitys paljasti, että alaikäisiä käytetään seksuaalisesti hyväksi Liberian pakolaisleireissä ja että siihen syyllistyvät myös humanitaaristen järjestöjen edustajat ja monikansallisissa rauhanturvajoukoissa palvelevat sotilaat.
Euroopan parlamentin olisi ensinnäkin saatava YK:lta viralliset tiedot järkyttävien tekojen laajuudesta, sillä ne mustaavat humanitaarisen avun kaikki periaatteet, ja tuomittava kyseisten sotilaiden toiminta poliittisesti ja oikeudellisesti. Selvityksen mukaan nämä sotilaat ovat omaksuneet täysin vastoin puolueettoman humanitaarisen avun periaatteita olevan ajattelutapansa ja käytösmallinsa palkkasotureilta.
Myös hallitusten ja komission itsensä olisi toimittava, jotta voisimme taata edes lapsille kaikkein perustavanlaatuisimman ihmisoikeuden: saada leipää ja vettä ilman, että heidän tarvitsee halventaa ruumistaan ja sieluaan. 
Diana Wallis (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, pyydän parlamentin jäseniä kuvittelemaan itsensä 18-vuotiaiksi ulkomaanlomailijoiksi. Nousette taksiin, ja kaikki muuttuu painajaiseksi. Silminnäkijöitä ei ole, mutta lopuksi taksinkuljettaja kuolee ja menette suoraan lähimmälle poliisiasemalle. Kerrotte, että hän osoitti teitä aseella ja että te toimitte itsepuolustukseksi. Se johtaa 18 vuotta jatkuvaan oikeudenkäyntiin. Vietätte nuo 18 vuotta vankilassa, erossa perheestänne. Oikeudenkäynnissä vuoroin soudetaan ja huovataan: teidät tuomitaan ensin kuolemaan, mutta todetaan sitten syyttömäksi. Sen jälkeen kaikki alkaa alusta, kunnes olette käyttäneet kaikki muutoksenhakukeinot ja teille langetetaan lopuksi kuolemantuomio jo toistamiseen. Vietätte vankilassa 18 vuotta eli puolet elämästänne, ja osan tuosta ajasta kuolemanjonossa – siinä onkin jo rangaistusta kerrakseen.
Tuo oli valitsijani Mirza Tahir Hussainin tarina. Hänet on tuomittu kuolemaan ensi kuun alkupuolella. 
Arvoisa puhemies, vetoan teihin, että jos tämä parlamentti, jolla on pitkä tausta kuolemantuomion vastustamisessa, vain voi tehdä jotain, se kirjoittaisi Pakistanin presidentille ja anoisi armahdusta. 
Erik Meijer (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, kahden viime viikon ajan Hollannin lehdistö on viihdyttänyt ihmisiä sillä arkaluontoisella asemalla, jossa komission jäsen Kroes nyt on. Hänelle esitettiin täällä parlamentissa vuonna 2004 kysymyksiä. Ne liittyivät pääasiassa hänen liiketoimiinsa sellaisten yrittäjien kanssa, jotka pyrkivät lisäämään voittojaan uhmaamalla lakia tai toimimalla tietoisesti yleisen edun vastaisesti. Kroes vastasi tuolloin, että hän oli ottanut opikseen aiemmista virheistään. Hänen kerrottiin ennen nimitystään lopettaneen kaikki liikesuhteensa ja poistaneen liiketoimintaansa perustuneet eturistiriidat. Osittain juuri tuon sitoumuksen vuoksi parlamentin enemmistö viimein katsoi hänen olevansa hyväksyttävä ehdokas.
Nyt on kuitenkin ilmennyt, että hän sai vuoteen 2006 asti korvausta takuusta, joka koski hänen kahdessa hollantilaisessa kaupungissa omistamansa 7 miljoonan euron arvoisten toimistorakennusten tuottamaa tappiota. Henkilö, joka takasi toimistorakennukset ja – kuten myöhemmin ilmeni – myös Kroesin oman asunnon, on taas kerran pidätettynä, sillä hänen epäillään toimivan erään erittäin väkivaltaisen rikollisjärjestön taloudellisina aivoina. Kyseisen rikollisjärjestön tiedetään murhanneen ihmisiä.
Arvoisa puhemies, kuinka Euroopan parlamenttia on tarkoitus pitää tilanteen tasalla ja kuinka se voi tuoda esiin tilanteeseen liittyvät riskit ja seuraukset? 
Urszula Krupa (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, vetoan Euroopan parlamentin jäseniin ja erityisesti jäsen Poetteringiin, mutta myös muihin julkisuuden henkilöihin ja tiedotusvälineissä kauhukuvia maalaileviin tahoihin, että he lopettaisivat demokraattisesti valitun Puolan hallituksen manipuloimisen, kiristämisen ja painostamisen.
Mielestämme se, että yhteisvastuullisuus energia-asioissa tulkitaan alistumiseksi ja nöyrtymiseksi ja että maita painostetaan hyväksymään Euroopan perustuslaki, merkitsevät taloudellista ja poliittista pelottelua, joka on puolalaisille hyvin tuttua neuvostomiehityksen ajalta. Onneksi emme Puolassa suhtaudu demokratiaan kevyesti, vaikka sellaista onkin havaittavissa Euroopan parlamentin äänestyksissä.
Vaadimme, että YK:n vuonna 1974 ratifioimaa peruskirjaa valtioiden taloudellisista oikeuksista ja velvollisuuksista noudatetaan. Sen 1 artiklassa todetaan, että jokaisella valtiolla on täysivaltainen ja luovuttamaton oikeus valita oma talousjärjestelmänsä samoin kuin poliittinen, yhteiskunnallinen ja kulttuurinen järjestelmänsä oman kansansa tahdon mukaisesti ilman ulkopuolisten asiaan puuttumista, painostusta tai missään muodossa harjoittamaa uhkailua. 
Carlos José Iturgaiz Angulo (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Madridissa järjestettiin 22. tammikuuta mielenosoitus terrorismin uhrien muistoksi. Siihen osallistui myös silloinen puolustusministeri, jolle monet mielenosoittajista huutelivat pilkkahuutoja.
Ministeri väitti, että häntä vastaan oli hyökätty mielenosoituksen aikana, minkä vuoksi kansallinen poliisi pidätti kaksi kansanpuolueen aktivistia, vaikka heitä vastaan ei ollutkaan minkäänlaista näyttöä. Kyse olikin poliittisista määräyksistä.
Pidätykset olivat laittomia, sillä niiden yhteydessä rikottiin perustuslaillisia oikeuksia, minkä vuoksi tuomioistuin on langettanut kolmelle poliisille vankeusrangaistuksen laittomasta pidätyksestä, joka tuomion mukaan oli perusteeton, mielivaltainen, väkivaltainen ja laiton.
Näiden tapahtumien aikoihin silloinen sisäministeri Alonso, joka edelleen on maani sosialistihallituksessa, antoi edustajainhuoneessa hyväksyntänsä vastuualueeseensa kuuluvan poliisin toiminnalle. Toisin sanoen hän hyväksyi hyökkäyksen Espanjan demokratiaa vastaan, mikä tarkoittaa kansanpuolueen aktivistien pidättämistä ilman näyttöä. Nyt kyseinen ministeri pesee kätensä koko jutusta ja suojautuu itse erottamalla alempiarvoisen poliittisen hahmon sen sijaan, että kantaisi oman vastuunsa.
Siksi tuomitsemme tämän tapauksen tänään Euroopan parlamentissa, ja ryhmäni tiedusteleekin komissiolta ja neuvostolta tätä asiaa, joka varjostaa yhtä Euroopan unionin jäsenvaltiota. 
Magda Kósáné Kovács (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Euroopan unionin toistaiseksi merkittävimmästä laajentumisesta tuli 1. toukokuuta kuluneeksi kaksi vuotta. Viimeksi esittämässään arviossa komissio korosti, että liittyminen on tarjonnut uusille jäsenvaltioille taloudellisia mahdollisuuksia ja voimavaroja sekä vanhoille jäsenvaltioille uutta voimaa ja laajemmat markkinat. Peloista huolimatta sosiaalista polkumyyntiä ei ole ollut eikä ansiotaso ole laskenut eivätkä yhteiskunnalliset resurssit vähentyneet Länsi-Euroopassa.
Siksi ehdotan, että unohdamme näiden kahden leirin välillä alussa esiintyneen epäluulon ja näytämme eurooppalaisille liittymisen todelliset vaikutukset, sillä globaalistuvassa maailmassa sen paremmin uusilla kuin vanhoillakaan jäsenvaltioilla ei ole minkäänlaisia mahdollisuuksia säilyä kilpailukykyisinä ilman Euroopan unionia.
Ensimmäiset merkit epäluulottomasta yhdessä toimimisesta ovat jo näkyvissä palveludirektiivin ja rahoituskehyksen kompromisseissa. Meidän on pyrittävä yhteisvoimin nopeuttamaan Euroopan unionin organisaatiorakenteen ja päätöksenteon uudistamista, sillä perustuslaki voidaan hyväksyä ja se on hyväksyttävä. Toivon meidän kaikkien puolesta, että saamme ammennettua uskoa ja voimaa työhömme viime laajentumisen toisesta vuosipäivästä. 
Martine Roure (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Strasbourgin kaupunki isännöi tänään algerialaisten, marokkolaisten ja tunisialaisten naisten järjestöä. Järjestön edustajat ovat tulleet tapaamaan kyseisistä maista lähtöisin olevia, Euroopassa asuvia naisia. He haluavat tuoda julki taistelleensa jo pitkään oikeuksiensa ja maissaan toteutettujen uudistusten puolesta: oikeuden siirtyä paikkakunnalta toiselle, käydä töissä ja kouluttaa lapsensa puolesta.
Nämä naiset ovat tulleet Strasbourgiin, Euroopan parlamentin istuntopaikkaan, kehottaakseen meitä tukemaan heitä toteuttamalla täällä Euroopan unionissa toimia, joilla vastustetaan pyrkimyksiä palata jälleen obskurantismiin, mistä nämä naiset voivat joutua kärsimään paitsi kotimaissaan myös täällä.
Näiden urheiden naisten valtuuskunta on parhaillaan läsnä istuntosalimme lehterillä. Olen kiitollinen, jos ystävällisesti otatte heidät vastaan mitä lämpimimmin ja osoitatte heille tukeanne esimerkiksi Strasbourgin Broglie-aukiolla, missä yksi mielenosoituksista järjestetään.
Kiitän teitä arvoisa puhemies ja hyvät läsnäolijat.
Puhemies. –
   Kiitos jäsen Roure ja kiitos myös vierailijoillemme. 
Brian Crowley (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kehottaa neuvostoa ja komissiota tarkastelemaan uudelleen sokerialan markkinajärjestelyä Euroopan unionissa. Niiden pitäisi nyt erityisesti harkita joustavuuden lisäämistä elinkeinonsa menettäneille sokeriruo'on kasvattajille ja sokerintuottajille maksettavien korvausten suhteen ja kohdennettava nämä voimavarat sen sijaan vaihtoehtoisten energiakasvien ja vaihtoehtoisten polttoaineiden tuottamiseen.
Tämä edellyttää komissiolta päätöstä siitä, että korvauksia voidaan myöntää uusia tuotantomenetelmiä varten ilman, että monissa jäsenvaltioissa jo oleva vaihtoehtoisten polttoaineiden tuotantokapasiteetti samalla romutetaan. Siten voidaan poistaa öljyriippuvuutemme tai ainakin vähentää sitä, ja tällä tavoin voidaan myös edistää puhtaampaa ympäristöä ja ennen kaikkea tarjota monille viljelijöille eri puolilla Euroopan unionia viljeltäväksi arvokkaan sadon, joka turvaa tulevaisuudessa heidän toimeentulonsa. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ).
   – Niin kutsuttu Lähi-idän kvartetti, johon myös EU kuuluu, päätti viime viikolla luoda väliaikaisen kansainvälisen järjestelyn humanitaarisen avun tarjoamiseksi palestiinalaisväestölle. Päätöstä edelsivät etupäässä Yhdysvaltojen ajamat toimet, joiden tarkoituksena on eristää palestiinalaishallinto keskeyttämällä sen toiminnalle myönnetty rahoitus. Kun otetaan huomioon alueen miehitys ja Israelin hallituksen sortotoimet, toimella puolueettomasti tarkasteltuna sekä nopeutetaan palestiinalaishallinnon ja sen myötä koulutuksen ja terveydenhuollon kaltaisten julkisten palveluiden romahtamista että pahennetaan palestiinalaisten jo nyt epätoivoista tilannetta, jonka syntymisestä Yhdistyneet kansakunnat oli etukäteen varoittanut.
Näin palestiinalaisväestöä rangaistaan epäoikeudenmukaisesti samalla, kun Israelin hallitus, joka on rikkonut kaikkia sopimuksia, jatkaa järjestelmällisesti kansainvälisen oikeuden rikkomista eikä noudata Yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselmia, vaan pitää yllä sotilaallista miehitystään, jatkaa muurin rakentamista ja uhkaa jälleen kerran vahvistaa Länsirannan asutuskeskuksia.
Arvoisa puhemies, on tullut aika lakkauttaa nämä tosiasiassa pakotteiksi osoittautuvat toimet ja tehdä poliittisia aloitteita, joilla edistetään kansainvälisen oikeuden ja Yhdysvaltain päätöslauselmien noudattamista. 
Thomas Wise (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, Englannissa joka kylän ja kaupungin ympärille on kaavoituksen vuoksi piirretty taajaman erottava rajaviiva. Nyt on kuitenkin havaittavissa, että perinteiset yhteisöt ovat murenemassa ja maisema tuhoutumassa, koska järkevät ja paikallisasukkaiden hyväksyttävissä olevat kaavoitushankkeet ovat jääneet täysin vaille huomiota. Täytyy ihmetellä, kuka on syypää. Arvauksena voisi esittää alueelliset elimet, jotka vastaavat toiminnastaan suoraan Brysselille. Onko tämä yllättävää? Ei lainkaan, kun muistetaan, ettei kaavoitushakemuksista ja -hankkeista enää neuvotella niiden ihmisten kanssa, joita ne koskevat.
Englannin arvokkaan vihreän vyöhykkeen suojelemiseksi sekä liiallisen rakentamisen ja kaupunkien yhdistämisen estämiseksi meidän on lakkautettava kyseiset, epädemokraattiset alueelliset elimet ja palautettava kaavoituskysymysten käsittely sinne, minne se on perinteisesti kuulunut: kaupungintaloihin. Vain ja ainoastaan siten voi vihreä vyöhykkeemme saada osakseen ansaitsemansa suojelun ja arvostuksen. 
Alexander Stubb (PPE-DE ). –
   ( Arvoisa puhemies, haluan lyhyesti kyseenalaistaa sen, mitä jäsen Krupa, joka valitettavasti on poistunut istuntosalista, sanoin hetki sitten. Hän vertasi Euroopan unionia Neuvostoliittoon. Minun on todettava, ettei vertaus ole reilu. Kerron pienen kaskun. Euroopan komission edellinen puheenjohtaja Prodi vieraili Virossa ennen sen liittymistä Euroopan unioniin. Häneltä kysyttiin, miksi Viron pitäisi liittyä Euroopan unioniin, joka oli aivan kuten Neuvostoliitto. Hän ajatteli asiaa hetken ja sanoi sitten, että huomautus osui naulan kantaan, mutta että hän ei muistanut tarkkaan, miksi Viro oli hakenut Neuvostoliiton jäsenyyttä. Mielestäni jäsen Krupan olisi aina pidettävä tämä mielessään, kun hän pohtii Puolan asemaa Euroopan unionissa: maa on Euroopan unionin jäsen, sillä jäsenyys on sen etujen mukaista ja toteutui demokraattisten menettelyjen mukaisesti. 
Antolín Sánchez Presedo (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, galegon kieli on vanhimpia romaanisia kieliä. Se säilyi Galician asukkaiden tahdon ansiosta ilman järjestäytynyttä suojelua vuosisatojen ajan, kunnes demokraattinen Espanja tunnusti kielen virallisen aseman ja kansalaisten oikeuden käyttää sitä.
Paheksun siksi puhemiehistön päätöstä, jolla se kielsi galegon kielen kohtuullisen käytön Euroopan parlamentin ja kansalaisten välisissä suhteissa. Pahoittelen sitä, että parlamentin kanta asiaan on täysin päinvastainen kuin muiden yhteisön toimielinten, mikä kertoo yksituumaisen demokratian puutteesta. Päätös on epäreilu ja kohtuuton, ja pyydän siksi, että sitä harkittaisiin uudelleen.
Tämän istuntojakson aikana, keskiviikkona, on galicialaisen kirjallisuuden päivä. Arvoisa puhemies. Tunnen toimintaanne tällä alalla, joten pyydän teitä lähettämään tervehdyksenne tukeaksenne kyseistä tapahtumaa, jossa tuodaan esiin galegon kielen eurooppalainen suuntautuminen ja sen merkitys Euroopan unionin kulttuurisen moninaisuuden ja hyvinvoinnin kannalta. 
Arūnas Degutis (ALDE ). –
   Huomenna julkistetaan Liettuaa koskeva lähentymisraportti, jonka komissio on laatinut. Toivon, että siinä todetaan Liettuan talouden kehittyneen voimakkaasti ja vastaavan monia Maastrichtin sopimuksessa asetettuja kriteerejä.
Liettuan hyväksymistä euroalueen jäseneksi ei pitäisi enää viivyttää inflaatioindikaattorin hienoisen yhteensopimattomuuden perusteella, sillä inflaatiokriteerejä voidaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaan tulkita varsin väljästi.
Liettua ei ole turvautunut keinotekoisiin toimiin hillitäkseen inflaatiota, joka on ollut hiukan liian korkea globaalien energiavarojen hinnannousun vuoksi. Nähdäkseni Liettua voidaan nopean talouskasvunsa ansiosta hyväksyä euroalueeseen taloudellisin perustein.
Väittäisin jopa, että tämä epävarmuus Maastrichtin kriteereiden soveltamisessa on poliittisesti merkittävä asia, jota olisi käsiteltävä kesäkuussa pidettävässä EU-maiden johtajien huippukokouksessa. 
Kyriacos Triantaphyllides (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies. Harkinta-aika päättyy vuonna 2007, ja luulisin, että juuri siitä syystä komission puheenjohtaja Barroso esitteli komission kannan viime viikolla.
Mielestäni on kuitenkin valitettavaa huomata, että komissio haluaa ehdottomasti tuoda kysymyksen Euroopan perustuslaista uuteen käsittelyyn ilman, että kansalaisia olisi vielä kuultu kaikkialla Euroopassa. Puheessaan Barroso mainitsi myös kansalaisten oman asialistan, joka käsittää kansalaisten välisen yhteisvastuullisuuden lisäämisen tulevaisuudessa. Ihmettelen, millä keinoin yhteisvastuullisuutta aiotaan vahvistaa: globalisaation, Lissabonin tavoitteiden vai kaupan vapauttamisen avulla?
Lopuksi totean, että velvollisuutenamme toimielimenä on omistaa ainakin vielä yksi Euroopan parlamentin istuntojakso tästä erittäin tärkeästä aiheesta keskustelemiselle ennen vuoden 2007 määräaikaa. 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, nyt kun kiinnostusta Euroopan perustuslaillisen sopimuksen ratifiointiin yritetään saada syttymään uudelleen, tekstiä olisi ehkä aiheellista korjata, jotta siinä osoitettaisiin tukea niille tahoille, jotka ovat olleet luomassa ja korostamassa Euroopan kulttuurin ja talouselämän erityisluonnetta.
Vietämme tänään kansainvälistä perheen päivää, jona voimme todeta, että edelleenkin valtaosa eurooppalaisista miehistä ja naisista perustaa perheen ja tukee siten perheinstituutiota, joka on puolestaan heidän tukemaan. Älkäämme antako vähemmistöjen vaikuttaa meihin. Perhepolitiikan on tietysti edelleen oltava jäsenvaltioiden omassa harkinnassa, mutta perheulottuvuuden tuominen yhteisön politiikkoihin auttaa vahvistamaan sosiaalista yhteenkuuluvuutta, lisäämään kilpailukykyä ja vähentämään työttömyyden, köyhyyden ja alhaisen tuottavuuden kaltaisia sosioekonomisia ongelmia.
Miesten ja naisten välisen tasa-arvon ja lasten oikeuksien lisäksi on otettava huomioon vaikeudet, joita kaikki perheet kohtaavat perustamis- ja kehittymisvaiheessaan, sillä ne ovat Euroopan väestöongelman pääasiallisia syitä.
Jotta Euroopan kansalaiset voisivat hyväksyä Euroopan perustuslaillisen sopimuksen, siinä on korostettava perheen ja perinteisten eurooppalaisten arvojen merkitystä. 
Karin Scheele (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan puhua tänään Romanian ihmisoikeustilanteesta ja mainita erityisesti MISA-nimisen joogakoulun ja sen perustajalle, Gregorian Bivolarulle myönnetyn viisumin.
Ruotsin korkein oikeus päätti 21. lokakuuta 2005, että MISA-joogakoulun perustajaa Bivolarua ei pidä luovuttaa Romanian oikeusviranomaisille, sillä hänellä ei henkilökohtaisen vakaumuksensa vuoksi ollut odotettavissa oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä Romaniassa. Hänelle myönnettiin poliittinen turvapaikka saman vuoden joulukuussa. Romaniassa on edelleen vireillä oikeudenkäynti 39 henkilöä vastaan, jotka ovat olleet tekemisissä MISA-joogakoulun kanssa. Uskonnonvapaus ja riippumaton oikeuslaitos ovat Euroopan unionissa keskeisiä periaatteita, joiden noudattaminen on ehtona Romanian liittymiselle Euroopan unioniin vuonna 2007. Romanian ja Bulgarian liittyminen ovat tietenkin huomispäivän asialistalla. Mielestäni on tärkeätä, että Euroopan parlamentti seuraa edelleen erittäin tarkoin ihmisoikeustilannetta niin nykyisissä kuin tulevissakin jäsenvaltioissa. 
Hélène Flautre (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan tehdä ehdotuksen, joka koskee Tunisian ihmisoikeustilannetta. Se on edelleen äärimmäisen huolestuttava, kuten Euroopan parlamentin puhemies korosti niinkin hiljattain kuin viime viikolla.
Viime viikolla miliisin jäsenet hyökkäsivät väkivaltaisesti useita asianajajakunnan jäseniä vastaan. Ammattikunnassa toimii edelleen pääasiassa miliisin asianajajakollegoita, mikä on merkkinä sen hankkeen vastustamisesta, joka koskee asianajajien koulutuslaitoksen perustamista Euroopan komission ja Tunisian välisten sopimusten mukaisesti. Hankkeen tarkoituksena on itse asiassa saada asianajajien koulutus järjestelmällisesti hallintaan asettamalla se poliittisten vallanpitäjien ja erityisesti oikeusministeriön valvontaan.
Meidän on vastustettava hyökkäystä voimakkaasti ja osoitettava huolemme niiden asianajajakollegoidemme kohtalosta, jotka ovat parhaillaan osoittamassa mieltään Tunisissa.
Ensi viikolla järjestetään Tunisian ihmisoikeusjärjestön kongressi. Se on Afrikan mantereen ensimmäinen ihmisoikeusjärjestö, joka on ollut jo monien Euroopan parlamentin päätöslauselmien aiheena. Kongressi järjestetään Tunisiassa, jossa olosuhteet ja ilmapiiri ovat tällä hetkellä erittäin ikävät. Sinne olisi hyvä lähettää parlamentin virallisia edustajia. 
James Nicholson (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää parlamentin huomion siihen, että Pohjois-Irlannin edustajakokous kokoontui tänä aamuna Belfastissa lähes kolme ja puoli vuotta vaalien jälkeen. Pyydän Euroopan parlamentin puhemiestä lähettämään hyväntahdon eleenä tervehdyksensä edustajakokouksen puhemiehelle, jolla on edessään vaikea tehtävä. 
Euroopan unioni on aina tukenut voimakkaasti vaalipiiriäni Pohjois-Irlantia. Komission jäsen Verheugen, joka on tänään läsnä täällä, oli vuosia sitten eräässä vaiheessa hyvin keskeisessä asemassa. Kiitän Euroopan parlamenttia ja komissiota niiden tuesta tälle asialle. Toivon näkeväni Pohjois-Irlannissa demokraattisen ja vakaan edustajakokouksen, jossa teemme omaa kansaamme koskevia toimivia päätöksiä. 
Jörg Leichtfried (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, tutustuin joitain päiviä sitten steiermarkilaiseen eläinsuojelujärjestöön, joka oli kutsunut minut vieraakseen. Olin suuresti vaikuttunut sen toiminnasta kuulemistani tiedoista ja erityisesti siitä, että se alkaa nyt luoda verkostoja koko Eurooppaan ja yrittää luoda yhteyksiä myös Euroopan parlamenttiin. Koska järjestön pyrkimykset ovat mielestäni kannatettavia, lupasin esittää vetoomuksen asiasta, joka on jatkuvasti sydämelläni: eläinkuljetuksista.
Kuten te kaikki tiedätte, miljoonia eläimiä kuljetetaan pitkin poikin Eurooppaa. Matkat kestävät erittäin pitkään, rekat on lastattu täpötäyteen ja eläimiltä puuttuu vettä, ruokaa ja hengitysilmaa. Lisäksi on todettava, että kuljetuksista vastaavat henkilöt on yleensä valmennettu tehtäväänsä täysin riittämättömästi, valvontaa on liian vähän ja sovellettavat rangaistukset ovat riittämättömiä. Alan tämänhetkistä tilannetta on mahdoton hyväksyä. Elävän karjan kuljetukseen kuluvaa kokonaisaikaa on syytä lyhentää tuntuvasti.
Kannatan kyseisen eläinsuojelujärjestön esittämiä näkemyksiä ja kehotan neuvostoa, komissiota ja koko Euroopan parlamenttia tekemään ainakin joitakin hyödyllistä tämän asian eteen. 
Czesław Adam Siekierski (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Euroopan unionin kaikkien aikojen merkittävimmästä laajentumisesta on kulunut kaksi vuotta. Tuona aikana on tapahtunut merkittäviä taloudellisia ja yhteiskunnallisia muutoksia. Meillä ei kuitenkaan ole syvällistä kokonaisarviota niistä. Euroopan komission olisikin syytä laatia asiakirja, jossa arvioidaan niitä taloudellisia ja yhteiskunnallisia seurauksia, joita laajentumisesta on aiheutunut koko Euroopan unionille ja uusille jäsenvaltioille, jotka ovat liittyneet Euroopan unionin rakenteisiin kaksi vuotta sitten. 
Ana Maria Gomes (PSE ).
   – Etiopian vaaleista on kulunut täsmälleen vuosi. Ihmiset äänestivät silloin sankoin joukoin demokratian ja muutoksen puolesta. Johdin EU:n Etiopiaan lähettämää vaalitarkkailuvaltuuskuntaa, jonka oli ikävä kyllä todettava, etteivät vaalit vastanneet kansainvälisiä vaatimuksia, sillä ääntenlaskenta ei ollut avointa ja ennen muuta ihmisoikeuksia loukattiin tuntuvasti. Tärkeimmät oppositiojohtajat ja tuhansia ihmisiä on pidätetty ja heitä odottaa kuolemantuomio. Mitä vielä on tapahduttava, ennen kuin neuvosto ryhtyy toimiin ja kohdentaa seuraamuksia Addis Abeban hallituksen vastuuhenkilöihin, kuten se teki Valko-Venäjän tapauksessa? Mitä vielä on tapahduttava, ennen kuin komissio ja neuvosto ryhtyvät toimiin, jotta vangitut vapautettaisiin nopeasti ja ehdoitta? EU voi saada aikaan muutoksen Addis Abebassa. Meidän ei pidä jättää Etiopian kansaa oman onnensa nojaan. 
Margrietus van den Berg (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, eteläamerikkalaisessa Surinamissa on ollut 25 000 ihmistä kodittomina 7. toukokuutta lähtien. Maassa on jäänyt 175 kylää lähes täysin veden alle ja kymmenet tuhannet ihmiset ovat paenneet. Surinam on yksi AKT-maista, joiden kanssa Eurooppa on tekemisissä Cotonoun sopimuksen kautta. Köyhyyden vähentäminen ja koulutus ovat vaarantuneet vakavasti.
Viime viikolla pyysin komissiota auttamaan ECHO:n hätäavun välityksellä. Pyydän teitä välittämään tämän parlamentin nimissä Surinamin kansalle ja maan parlamentille myötätuntomme niiden kärsimysten johdosta. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Sylvia-Yvonne Kaufmannin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A6-0143/2006) vireillä olevien lainsäädäntöehdotusten seulonnan tuloksista (2005/2214(INI)).
Sylvia-Yvonne Kaufmann (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, eurooppalaisen lainsäädännän merkittävää parantamista koskeva komission jäsenen Verheugenin aloite, joka käsittää 68 vireillä olevan lainsäädäntöehdotuksen peruuttamisen, osuu epäilemättä asian ytimeen. Julkinen mielipide on jäsenvaltioissamme jo huomattavan pitkään pitänyt Euroopan unionia aivan liian byrokraattisena ja sääntelyvimmaisena. Onkin jo korkea aika vastata tähän perusteltuun arvosteluun. "Vähemmän, mutta laadukkaampaa" voi viime kädessä merkitä myös "enemmän", mikä olisi varmasti hyväksi Euroopan unionille ja sen kansalaisille. Arvoisa komission jäsen, saatte tälle poliittiselle aloitteellenne Euroopan parlamentin – siis kansalaisten suoraan valittujen edustajien – täyden ja varauksettoman tuen. Lisäksi haluaisin todeta, ettei vain komissiolla, vaan myös parlamentilla, riittää tehtävää tällä saralla.
Arvoisa komission jäsen, mietintöni painopisteenä ei kuitenkaan ole "jos", vaan "kuinka". Ensinnäkin kyse on siitä, kuinka komissio ja parlamentti toimieliminä tekevät yhteistyötä, ja toiseksi siitä, ottaako komissio riittävässä määrin huomioon parlamentin lainsäädäntötehtävän. Tiedättekin, että komission ilmoitus vireillä olevien lainsäädäntöehdotusten peruuttamisesta tai muuttamisesta aiheutti parlamentissa kohtalaista kiihtymystä, eikä yksinomaan institutionaalisessa mielessä. Parlamentin valiokunnat tarkastelivat kyseisiä lainsäädäntöehdotuksia yksityiskohtaisesti, minkä jälkeen asiasta käytiin kirjeenvaihtoa parlamentin puhemiehen ja komission puheenjohtajan kesken. Joistakin ehdotuksista parlamentti ei ole samaa mieltä komission kanssa, mutta komissio ei ole muuttanut käsitystään.
Parlamentti ja komissio hyväksyivät lähes täsmälleen vuosi sitten puitesopimuksen, jolla uudistettiin näiden kahden toimielimen yhteistyön perusteita. Sen vuoksi perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta ei ole tarkastellut vain ilmoittamanne pakettiehdotuksen vaikutusta perussopimuksiin vaan tietenkin myös varsinaista puitesopimusta ja etenkin sen 31, 32 ja 33 kohtaa. Katsomme, että puitesopimuksen lisäksi tarvitaan lainsäädäntöä, joten odotamme, että komissio ei jätä ehdotuksiamme huomiotta vaan hyväksyy ne parlamentin kanssa tehtävän vilpittömän yhteistyön mukaisesti.
Ensinnäkin nyt on jo käynyt selväksi, ettei yleisesti noudatettu järjestely, jonka mukaan komissio ilmoittaa aikeistaan etukäteen parlamentille, ei ole riittävä. Meille ei ole ilmoitettava ainoastaan etukäteen vaan hyvissä ajoin, jotta parlamentilla olisi mahdollisuus tehdä enemmän kuin vain lausua käsityksensä lainsäädäntöehdotusten aiotusta peruuttamisesta. Odotimme nimenomaan sitä, että komissio ottaisi mielipiteemme asianmukaisesti huomioon tehdessään lopullista päätöstään, sillä jos komission päätös painavista syistä sattuisi eroamaan omastamme, lähdemme siitä, että meille ainakin selvitettäisiin syy siihen.
Toiseksi todettakoon, että juuri edellä mainitun vuoksi komission on vastedes toimittava toisin ja noudatettava jäsenvaltioissa sovellettua keskeyttämisperiaatetta. Jokaisen vasta nimetyn komission olisi heti toimikautensa alettua laadittava luettelo niistä edeltävän komission tekemistä, vireillä olevista lainsäädäntöehdotuksista, joissa se aikoo pitäytyä. Vuotuisessa lainsäädäntö- ja työohjelmassa olisi myös nimettävä ne lainsäädäntöprosessissa parhaillaan olevat ehdotukset, jotka on tarkoitus peruuttaa tai joita on tarkoitus muuttaa.
Kolmanneksi muistutan, että komissio teki tämän järkeistämisaloitteen yhteydessä kokonaisesityksen, joka käsitti sekä ehdotusluettelon että koko pakettia koskevan selvityksen. Vaikka en itse todellakaan ymmärrä, miksi kilpailukykyyn liittyvä peruste on esitetty ensisijaisena periaatteena ja siitä on tehty lähes pyhä asia, haluan esittelijänä korostaa sitä, ettemme jatkossa kaipaa tällaista, koko pakettia koskevaa selvitystä, sillä juuri se aiheutti tiettyä ärtymystä. Eihän yhtenä parlamentin tehtävistä voi olla tutkiskella komission ajattelua ja yrittää selvittää, mitä yksittäisiä lainsäädäntöehdotuksia selvityksessä mainitut periaatteet koskevat. Komission on tarkoitus tehdä se itse ilmoittaessaan aikeestaan peruuttaa tai muuttaa tiettyjä ehdotuksia, ja juuri siksi haluamme, että vastedes joka ikinen peruuttamisehdotus perustellaan erikseen. Voin vakuuttaa komission jäsenelle, että tällaiseen käytäntöön siirtyminen ei ole tärkeätä vain meidän kannaltamme vaan se olisi hyödyksi myös komissiolle, sillä jos olisitte perustelleet ehdotuksenne yksitellen ja kohta kohdalta, olen varma, ettette olisi sotkeutuneet oman toimielimenne sokkeloihin. Siinä tapauksessa ette olisi ilmoittaneet peruuttavanne ehdotusta neuvoston päätöslauselmaksi, jossa hyväksytään Euroopan yhteisön liittyminen käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskevaan yleissopimukseen, ilman, että olisitte ensin huomanneet, että päätöslauselma oli jo annettu. Se löytyy EU:n virallisesta lehdestä L 30 vuodelta 2005. Komissiolla ei todellakaan ole valtuuksia mitätöidä jo hyväksyttyjä säädöksiä. Jos olisitte paneutunut lainsäädäntöehdotuksiin yksitellen, ette olisi ilmoittaneet peruuttavanne jo peruutettuja ehdotuksia, sillä oletettavasti olisitte huomanneet virheen.
Mietinnössäni puututaan komission ja parlamentin yhteistyötapaan. Tästä aiheesta on vain vähän määräyksiä Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksessa, jossa näille kahdelle toimielimelle jätetään harkintavalta määritellä yhteistyötapansa vastuullisesti. Toivon, että mietintöni auttaa kehittämään EU:n toimielinrakenteita ja edistämään kyseisten kahden toimielimen velvollisuutta tehdä keskenään vilpitöntä yhteistyötä.
Haluan kiittää muiden ryhmien varjoesittelijöitä hyvästä yhteistyöstä, jonka ansiosta olemme voineet esittää tämän mietinnön yksimielisesti. 
Günther Verheugen,
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan vastata komission puolesta samaan rakentavaan sävyyn, jossa esittelijä juuri puhui, ja todeta, että tärkeintä tässä hankkeessa todellakin on, että toimielimet tekevät keskenään tiivistä yhteistyötä.
Kiitän jäsen Kaufmannia, joka totesi, että poliittisessa mielessä hanke on saanut koko parlamentin varauksettoman kannatuksen. Vaikka se tuli minulle selväksi juuri käymämme keskustelun perusteella, oli silti tärkeätä saada siihen vahvistus. Myönnän myös auliisti, että tänään tarkastelemassamme ensikokeilussa oli parantamisen varaa, ja olen aivan varma, että komissio hyväksyy monet mietinnössänne tehdyistä ehdotuksista. En usko, että meillä tulevaisuudessa olisi enää valittamisen aihetta tässä asiassa tehtävästä yhteistyöstä. 
Haluaisin kuitenkin vielä kerran esittää, mitä olemme saaneet aikaan. Nykyisiä lainsäädäntömenettelyjä on arvioitu viime aikoina esiin tulleiden uusien näkökohtien ja painopisteiden perusteella. Mitä tapahtui sitä ennen? Nykyinen komissio keskittyy kasvua ja työllisyyttä edistävään strategiaan, ja halusimme tietää, olivatko jo käsiteltävinä olleet ehdotukset sen tavoitteiden ja painopisteiden mukaisia. Jäsen Kaufmann tietääkin, että monien ehdotusten kohdalla ongelmana oli se, ettei niiden mahdollisesti aiheuttamista seurauksista ollut tehty minkäänlaista arviota, vaikka olikin odotettavissa, että joillain niistä olisi huomattava vaikutus talouteen. Tämä on toinen argumenttimme, sillä komissio oli itse asiassa jo edeltävänä vuonna päättänyt, ettei ehdotuksia enää esitettäisi ilman, että käytettävissä olisi kattava ja toimiva väline niiden vaikutusten arvioimiseksi. Ehdotuksia tarkasteltiin uudelleen myös tältä kannalta, jotta voitiin arvioida, vastaisivatko ne hiljattain laatimiamme laadukkaan sääntelyn vaatimuksia.
Lopuksi oli tarkasteltava myös, oliko tietyillä ehdotuksilla mahdollisuutta tulla vielä hyväksytyiksi. Näin pääsenkin kohtaan, johon aiheellisesti puutuitte. Mukana oli useita ehdotuksia, joista parlamentti ei ollut samaa mieltä komission kanssa. Ne koskivat esimerkiksi keskinäisten yhdistysten ja yhtiöiden oikeudellista asemaa, jota koskevat ehdotukset olivat seisseet neuvostossa 12 vuoden ajan ilman, että niille oltiin tehty mitään. Ei ollut havaittavissa pienintäkään merkkiä siitä, että neuvosto olisi edes aikonut tehdä ehdotuksille jotain, minkä perusteella on syytä olettaa, etteivät ne olisi pystyneet läpäisemään poliittista päätöksentekoprosessia ja että olisi ehkä kuitenkin syytä harkita jotain vielä parempaa.
Parlamentti on ilmaissut epäilynsä juuri tällaisissa tapauksissa, joissa komissio on ilmoittanut aikovansa tarkastella uudelleen huolellisesti ehdotusten perusteena olevia kysymyksiä – joiden yhteiskunnallisen merkityksen tunnustan – ja mahdollisuuttaan esittää uusia ehdotuksia, joita todella voitaisiin käsitellä kohtuullisessa ajassa.
Perusteluista olen kanssanne samaa mieltä: nähdäkseni perusteleminen ei ole ongelma poliittisesti sen paremmin kuin oikeudellisestikaan. Tehdessään päätöksensä komissiolla oli erilliset perustelut jokaisesta ehdotuksesta. En pysty selittämään teille, miksi perusteluja ei esitetty parlamentille, sillä minulla ei todellakaan ollut mitään sitä vastaan ja olin sitä paitsi toimittanut ne henkilökohtaisesti ryhmien esittelijöille, joten olen varma, että voimme ottaa kyseiset ehdotukset huomioon.
Haluan tehdä täysin selväksi, kuinka tärkeää minusta on, ettei esittelijä ole unohtanut, että ehdotusten peruuttaminen kuuluu aloiteoikeuden piiriin. Komissio suhtautuu lisäksi periaatteessa myönteisesti ehdotukseenne siitä, että vuotuisessa lainsäädäntö- ja työohjelmassa olisi vastedes tarvittaessa ilmoitettava, mitkä ehdotukset komissio aikoo peruuttaa, jotta parlamentti voisi näin olen esittää kantansa hyvissä ajoin. Pidän sitä erittäin järkevänä ehdotuksena.
Toivon, että vastauksestani kävi ilmi, ettei meidän mielestäni pitäisi kiistellä tämän asian periaatteista. Voin auliisti myöntää, että asiat olisivat jossain kohdin voineet sujua paremmin, mutta mielestäni on tärkeintä, että onnistumme tässä poliittisessa hankkeessa yhdessä. Tässä yhteydessä olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että Euroopan unionin kansalaiset odottavat meiltä juuri tätä. He eivät odota sääntelyn purkamista tai oikeuksien ja vakuuksien heikentämistä, vaan sitä, että eurooppalainen lainsäädäntö oli selkeää, yksinkertaista ja käyttökelpoista. Pyrkikäämme siis yhdessä siihen. 
Maria Berger (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies ja arvoisa komission varapuheenjohtaja, kiitän aluksi esittelijää erittäin hyvästä mietinnöstä ja ennen kaikkea siitä, että hän on ottanut tarkoin huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnon.
Olemme epäilemättä samaa mieltä siitä, että perustamissopimuksessa oleva sanamuoto sallii komission peruuttaa ehdotuksensa aina siihen asti, kunnes neuvosto on vahvistanut yhteisen kantansa. Järjestely on oikeudellisesti epätyydyttävä, sillä komissio voi parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen, joka voi olla hyvinkin työläs – kuten palveludirektiivin tapauksessa – mitätöidä merkittävän osan parlamentin vaivannäöstä yhdellä kynänheilautuksella.
Siksi haluankin korostaa vilpittömän yhteistyön periaatetta, johon on viitattu tässä yhteydessä. Jos asia on ankaran työskentelyn tuloksena edennyt ensimmäiseen käsittelyyn, komission ei enää pitäisi olla mahdollista peruuttaa ehdotuksiaan.
Komission olisi myös reagoitava herkemmin, jos parlamentin merkittävä enemmistö pyytää komission ehdotusten peruuttamista. Muistuttaisin läsnäolijoita ohjelmistopatenttidirektiivistä syntyneestä kiistasta, jossa toistamiseen pyysimme komissiota peruuttamaan täysin epäonnistuneen ja tuskin mainitsemisen arvoisen ehdotuksen. Se ei tehnyt sitä, mutta parlamentti joka tapauksessa hylkäsi ehdotuksen yli 500 äänellä.
Peruutettuja ehdotuksia sisältäneessä paketissa oli käsittääkseni useita epäjohdonmukaisuuksia, kuten itsekin juuri totesitte. Oikeudellisten asioiden valiokunta kiinnitti erityistä huomiota eurooppalaisen yhdistyksen perussääntöön ja siihen, että asiasta annettaisiin yhteisön säädös. Olen tyytyväinen huomatessani, että olette halukas tarkastelemaan asiaa uudelleen, ja odotan täysin uusia ehdotuksia, sillä koko paketin yhteydessä esitetty "perustelu", jonka mukaan tässä oli kyse byrokratian ja ylikuormituksen vähentämisestä, ei todellakaan päde tässä tapauksessa.
Haluamme yhdistyksiä koskevan yhteisön säädöksen nimenomaan siksi, että haluamme löyhentää alan sääntelyä, jotta varsinkin kansalaisjärjestöt voisivat toimia vaivattomammin kaikkialla Euroopan unionissa.
Haluan myös kiinnittää huomion erääseen komission laiminlyömään asiaan. Suosittelimme tiettyjen lainsäädäntöehdotusten, ei ainoastaan ohjelmistopatenttidirektiivin vaan myös vakuutusedustusta koskevan direktiivin, peruuttamista, enkä ymmärrä, miksi muut lainsäädäntöehdotukset peruutettiin mutta tätä direktiiviä ei. Tässäkään tapauksessa ei ole aivan selvää, minkälaista tasapainoa paketilla oli tavoiteltu, mutta jos voitte luvata meille, että läheisempi yhteistyö parlamentin kanssa muuttaa tätä asiaa vastaisuudessa, panemme sen tyytyväisinä merkille. 
Alexander Stubb,
   . Arvoisa puhemies, puhun itse asiassa maanmiehenne Protasiewiczin puolesta. Haluan ensiksi kiittää esittelijää erinomaisesta työstä. Asian käsittely perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa sujui erittäin joustavasti, ja suurin osa komiteasta kannattaa mietintöä.
Haluan huomauttaa kolmesta asiasta. Ensinnäkin ryhmämme kannattaa komission aloitetta 68 säädösehdotuksen peruuttamisesta. Euroopan yhdentymisen alkuperäisenä ajatuksena oli muurien kaataminen, ei niiden pystyttäminen, ja komissio teki erittäin hyvää työtä analysoidessaan ja seuloessaan lainsäädäntöehdotuksia.
Toiseksi haluan kuitenkin huomauttaa, että tätä asiaa käsitellessämme meidän on varottava, että emme muuta komission yksinomaista aloiteoikeutta. Ajatus siitä, että uusi komissio heti toimikautensa alussa peruuttaa aloitteita tai ilmoittaa, mitä aloitteita se aikoo peruuttaa, on hyvä, ja joiltain osin voisimmekin todeta, että tällä kertaa komissio teki näin, mikä on myönteistä.
Kolmanneksi haluamme myös, että neuvosto ja parlamentti kuulevat toisiaan useammin, mutta on hyvin tärkeää toimielinten välinen tasapaino säilyttää kutakuinkin nykyisellään. Kun kyse on lainsäädännön seulonnasta yleensä, toivomme siis tiiviimpää osallistumista, mutta toimielinten välinen tasapaino on kuitenkin säilytettävä.
Olen aina pitänyt itseäni jossain määrin institutionaalisena nörttinä, mutta voin luvata, että seuraava puhuja, jäsen Corbett, on sitä vieläkin enemmän! 
Richard Corbett,
   . Arvoisa puhemies, minun on todellakin pidettävä mainettani yllä tai sitten jätettävä se taakseni!
Myös oma ryhmäni suhtautuu myönteisesti jäsen Kaufmannin mietintöön. Se on mielestämme erinomainen ja kutakuinkin tasapainoinen mietintö.
Kun perustamissopimuksissa alun perin annettiin komissiolle aloiteoikeus – noihin aikoihin komissio esitti ehdotukset ja neuvosto ratkaisi asiat – se oli kyseisellä aikakaudella täysin johdonmukaista. Halusimme tuolloin, ettei neuvosto työskentelisi eri jäsenvaltioiden esittämien, keskenään kilpailevien esitysten pohjalta, vaan meille kaikille yhteisen toimielimen, komission, laatiman yhteisen ehdotuksen perusteella. Komissio olisi tekemissään ehdotuksissa velvollinen valvomaan kaikkien jäsenvaltioiden etuja. Sen jälkeen oli yksin neuvoston tehtävä tarkastella ehdotusta, muuttaa sitä tarvittaessa, hyväksyä se tai toimia toisin. Tasapaino oli olemassa.
Alkuperäisten perustamissopimusten hyväksymisen jälkeen on kuitenkin syntynyt Euroopan parlamentti, joka valittiin ensi kerran suorissa vaaleissa vuonna 1979 ja joka on sittemmin saanut valtuudet osallistua lainsäädäntötyöhön.
Useimpien jäsenvaltioidemme kansalaiset olettavat kotimaastaan saamansa kokemuksen perusteella, että parlamentilla on aloiteoikeus, että sen jäsenet voivat ehdottaa lainsäädäntöä ja että parlamentin jäsenehdokkaat ilmoittavat tekevänsä ehdotuksia tietyistä aiheista. Euroopan parlamentissa ei ole tällaista mahdollisuutta. Se tosin puuttuu myös joidenkin jäsenvaltioiden parlamenteilta, ja monilla parlamenteilla on aloiteoikeus teoriassa, mutta se ei toteudu käytännössä. Se on kuitenkin asia, jota kansalaisemme edellyttävät.
Kuinka olemme sitten yrittäneet ratkaista asian Euroopan tasolla? Maastrichtin sopimuksessa Euroopan parlamentille annettiin oikeus – sama oikeus, joka neuvostolla jo oli – kehottaa komissiota tekemään lainsäädäntöehdotus. Se on yleensä sujunut käytännössä melko hyvin. Nyt komissio on kuitenkin kertonut meille aikovansa kuunnella parlamenttia hyvin tarkkaan ja kuulevansa meitä ennen ehdotusten peruuttamista. Kannatan tätä periaatetta, jonka mukaisesti aloiteoikeutta ei täysin jaeta, vaan työskennellään tiiviisti yhdessä niin ehdotuksia esitettäessä kuin peruutettaessakin. Mielestäni komissio kuunteli meitä varsin tarkoin hiljattain tekemänsä kokonaisesityksen yhteydessä, vaikka se ei valitettavasti kuullut parlamenttia eurooppalaisen keskinäisen yhtiön ja eurooppalaisen yhdistyksen perussääntöjä koskevista asetuksista. Mielestäni komission olisikin tarkistettava kantaansa näissä kysymyksissä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että järjestely on kaiken kaikkiaan toiminut varsin hyvin.
Jotta komissio voisi puolustaa yksinomaista aloiteoikeuttaan, sen on edelleen käytettävä oikeuttaan vastuullisesti, pidettävä yllä vuoropuhelua parlamentin kanssa ja otettava huomioon täällä tärkeinä pidetyt asiat. Komission on myös hyväksyttävä, että sen oikeus peruuttaa ehdotuksensa ei saa merkitä lainsäädäntöprosessin loppuvaiheessa käytettävää veto-oikeutta. Peruuttamisoikeuden pitäisi olla käytettävissä aina siihen asti, kunnes kummassakin toimielimessä, ensin parlamentissa ja sitten neuvostossa, tapahtuva ensimmäinen käsittely on saatettu päätökseen. Kun neuvosto on vahvistanut yhteisen kantansa ja ehdotus on palautunut parlamenttiin, se ei enää ole komission omaisuutta. Siitä hetkestä lähtien koko lainsäädäntöprosessin jatkumisen ajan käsitellään neuvoston yhteistä kantaa. Komissio on edelleen mukana, mutta sillä ei enää tässä vaiheessa pitäisi olla peruuttamisoikeutta, sillä tämä saattaisi järjestelmän epätasapainoon. Komissiolla pitäisi olla peruuttamisoikeus prosessin alkuvaiheissa, kuten sillä onkin.
Kannatan valiokuntamme esitystä. Se on tasapuolinen, sillä siinä ehdotetaan asianmukaisia perusteluita, asianmukaista vuoropuhelua, kunnollista kuulemista ja etukäteen annettavaa tietoa. Jos voimme toimia yhdessä tuolta pohjalta, se on nykyiset perussopimukset huomioon ottaen kohtalaisen tasapuolinen ratkaisu. 
Bastiaan Belder,
   . Arvoisa puhemies, teen kaksi huomautusta jäsen Kaufmannin mietinnöstä, jonka yleislinjat hyväksyn. Haluan ensinnäkin kiinnittää huomionne siihen, ettei lainsäädäntöehdotuksia pidä seuloa vain Lissabonin ohjelman mukaisten, parempaa sääntelyä koskevien periaatteiden perusteella, vaan seulonnassa on otettava huomioon myös toissijaisuusperiaate. Tiedän, että Euroopan parlamentti suhtautuu yhä nyreämmin tähän ajatukseen, mikä ei kuitenkaan muuta miksikään sitä tosiseikkaa, että yhteisön lainsäädännön on tarjottava selkeää lisäarvoa jäsenvaltioiden lainsäädännölle. Ylisääntelyn torjuminen Euroopan unionissa on tärkeää paremman ja yksinkertaisemman yhteisön lainsäädännön saavuttamiseksi.
Toinen huomautukseni koskee kansallisten parlamenttien tehtävää. Kannatan ehdottomasti Barroson aloitetta siitä, että uudet lainsäädäntöehdotukset lähetetään jäsenvaltioiden parlamentteihin, sillä jäsenvaltiot pystyvät seulomaan ehdotukset tarkoin toissijaisuusnäkökulmasta, mikä epäilemättä vahvistaisi yhteisön lainsäädännön jäsenvaltioilta saamaa tukea. 
Jo Leinen (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, sääntelyn parantaminen on yksi komission painopisteistä, ja tätä aloitetta ovat kannattaneet niin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta kuin koko Euroopan parlamenttikin. Lainsäädännössämme todellakin riittää paljon selkeytettävää, mikä tarkoittaa muun muassa yksinkertaistamista ja säädöskokonaisuuksien kodifiointia, mutta on myös välttämätöntä peruuttaa merkityksettömiksi muuttuneet lait. Juuri tässä kohdin haluaisin kiittää jäsen Kaufmannia, joka on esitellyt erittäin hyvän mietinnön, ja esittää kolme huomautusta.
Liittokansleri Merkel otti keskiviikkona Saksan liittopäivillä esiin kysymyksen siitä, pitäisikö myös meidän alkaa soveltaa keskeyttämisperiaatetta vaalikausien välillä, jolloin lakialoitteet raukeaisivat ja ne pitäisi esittää uudestaan. Tämä ongelma tuli esiin Bolkensteinin direktiivin kohdalla, sillä edellinen komissio oli ehdottanut jotain, mitä seuraava komissio ei enää halunnut jatkaa siinä muodossa niiden muutosten vuoksi, joita olosuhteissa ja näkemyksissä oli tapahtunut. Siksi on mielestäni suotavaa, että komissio ainakin seuloisi toimikautensa alkaessa käsiteltävinä olevia ehdotuksia ja päättäisi, missä niistä se aikoo pitäytyä siksi, että ne sopivat sen lainsäädäntöohjelmaan, ja mitkä se aikoo peruuttaa siksi, että ne ovat sisällöltään vanhentuneita tai jostain muusta syystä.
Esitän seuraavaksi toisen huomautukseni. jäsen Corbett muistutti aiheellisesti, että Euroopan parlamentti on ajan myötä saanut oikeuden osallistua yhteispäätösmenettelyyn, minkä vuoksi perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdasta puuttuu jotain. Siinä todetaan vain, ettei komissio voi enää peruuttaa lainsäädäntöehdotusta neuvoston vahvistettua yhteisen kantansa. Tekstissä ei kuitenkaan todeta, että komissio ei voisi tehdä sitä myöskään parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen. Perussopimuksissa onkin porsaanreikä, joka voidaan täyttää hyväksyttävästi ainoastaan siten, että olemme erittäin vilpittömiä toimiessamme toistemme kanssa ja – kuten tänään on jo monta kertaa todettu – että parlamentille annetaan tilaisuus ilmaista kantansa komission harkitessa ehdotusten peruuttamista, ainakin silloin kun ensimmäinen käsittely on jo tapahtunut.
Arvoisa varapuheenjohtaja, olemme sanoneet jopa, että komissio voi peruuttaa ehdotuksen vielä neuvoston yhteisen kannan jälkeenkin, jos neuvosto muuttaa ehdotusta alkuperäisestä muodostaan. Neuvosto on ilmeisesti muutaman kerran hyväksynyt päätöslauselman, joka on ollut täysin komission aikoman ehdotuksen vastainen. Tällaisissa tapauksissa oikeudellinen yksikkö on selvittänyt meille, että teillä on edelleen oikeus peruuttaa ehdotus.
Kolmanneksi totean, että mainitsitte kasvu- ja työllisyysstrategian olleen mittatikkuna kyseisten 68 ehdotuksen arvioinnissa, ja olen iloinen, että sanoitte tämän olevan väistämätöntä eurooppalaisen yhdistyksen perussääntöä koskevan säädöksen tapauksessa. Asun Lorrainen ja Luxemburgin raja-alueella, niin kutsutulla Saar-Lor-Lux -alueella, joten voin kertoa teille, millaisia vaikeuksia järjestäytyneellä kansalaisyhteiskunnalla on siellä luoda rajojen yli ulottuvia yhdistyksiä. Esimerkiksi alueiden välinen toimittajien lehdistöinstituutti yritti sitä ja päätyi toimimaan jollain tavoin Ranskan lainsäädännön nojalla, sillä sen puheenjohtaja asui Ranskassa. Toiset järjestöt puolestaan ovat turvautuneet Luxemburgin tai Saksan lainsäädäntöön. Tämä ei ole asianmukaista. Teidän olisi tehtävä enemmän tällä alalla, kenties esittämällä ajanmukaisempi ehdotus. Kaiken kaikkiaan yhteistyömme tällä alalla sujuu hyvin. 
Genowefa Grabowska (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, parempaa sääntelyä koskevan ohjelman tarkoituksena on lisätä avoimuutta Euroopan unionissa, taata sen toimivuus ja tehokkuus sekä edetä kohti päämäärää Lissabonin tavoitteiden toteuttamisesta. Ohjelmalla pyritään myös vastaamaan syytöksiin siitä, että Bryssel soveltaa aivan liian usein lainsäädäntömenettelyjä ja laatii niin ollen liikaa lakeja.
Tähän asti yhteisön säännöstö on sisältänyt kasoittain asiakirjoja, jotka on kirjoitettu kansalaisille käsittämättömällä kielellä ja jotka on yleensä laadittu eurooppalaisia työmarkkinaosapuolia tai kansalaisia kuulematta. Viimeksi mainittu syytös viittaa siihen, että Euroopan unionin lainsäädäntöä laaditaan ilman kansalaisten osallisuutta, vaikka me Euroopan parlamentissa olemme heidän palveluksessaan ja edustamme heitä.
Mitä pitäisi tehdä tämän kuvan muuttamiseksi ja perustuslaillisessa kriisissä olevan Euroopan unionin tuomiseksi lähemmäksi kansalaisia? Tuntuu siltä, että 68 lainsäädäntöehdotuksen peruuttaminen olisi askel oikeaan suuntaan, mutta onko se riittävä lainsäädännön laadun parantamiseksi? Se ei vaikuta riittävältä. Tuntuu siltä, että lainsäädännön parantamiseksi tarvitaan toimielinten, komission ja parlamentin, välisen yhteistyön parantamista. Näiden kahden toimielimen organisaatioon on kuuluttava erikoisryhmiä, joiden tehtävänä on parantaa lainsäädännön laatua. Nämä ryhmät toimisivat EU:n omanatuntona, eräänlaisena lainsäädännön laatua mittaavina ilmapuntareina, jotka antaisivat varoituksen, jos jokin toimielimin suistuu virkavaltaiseen rutiiniin eikä noudata EU:n hyvää lainsäädäntöä ja hyviä lainsäädäntöperiaatteita koskevia sääntöjä, joita ovat asianmukaisuus, toissijaisuus, yhdenmukaisuus, avoimuus, suhteellisuusperiaate ja ennakoitavuus.
Arvoisa komission jäsen, en epäile lainkaan sitä, etteikö hyvää EU:n lainsäädäntöä voitaisi laatia, jos komission ja parlamentin välille saadaan luotua hyvä yhteistyösuhde. Niiden on luotettava toisiinsa, kunnioitettava toistaan ja kohdeltava toisiaan täysimääräisinä kumppaneina, joiden kesken vallitsee täysi arvostus ja luottamus. Vasta silloin lainsäädännön laatu kohenee ja pystymme yhdessä laatimaan lainsäädäntöä kansalaisten hyväksi. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 11.30.
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu:
- ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A6-0122/2006) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä (09858/3/2005 C6-0018/2006 2003/0165(COD)) (Esittelijä Adriana Poli Bortone) ja
- ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A6-0078/2006) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi vitamiinien, kivennäisaineiden ja eräiden muiden aineiden lisäämisestä elintarvikkeisiin (09857/3/2005 C6-0017/2006 2003/0262(COD)) (Esittelijä Karin Scheele). 
Karin Scheele (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään elintarvikkeita koskevasta kahden asetuksen sääntelypaketista, tarkemmin sanottuna ravitsemus- ja terveysväitteitä koskevasta jäsen Poli Bortonen mietinnöstä ja minun mietinnöstäni, joka koskee vitamiinien, kivennäisaineiden ja eräiden muiden aineiden lisäämistä elintarvikkeisiin.
Näistä kahdesta lainsäädäntöehdotuksesta on aina keskusteltu ja niitä on aina käsitelty samanaikaisesti ja rinnakkain, sillä ei olisi mitään järkeä käsitellä näitä kahta asetusta erikseen. Koska parlamentissa on ollut hyvin erilaisia näkemyksiä – ja muutamien jäsenten näkemykset ovat edelleen ristiriitaisia – siitä, olisiko ravitsemus- ja terveysväitteitä säänneltävä ja jos olisi, niin miten, meillä on aina ollut ongelmia, kun vitamiinien, kivennäisaineiden ja eräiden muiden aineiden lisääminen elintarvikkeisiin on ollut käsiteltävänä esityslistalla. Haluaisin hyödyntää tätä tilaisuutta kiittääkseni kaikkia asianosaisia – ryhmien henkilöstöä, Eurooppa-neuvostoa ja komissiota – istuntojen välillä tehdystä hyvästä yhteistyöstä, minkä ansiosta olemme onnistuneet keskustelemaan avoimesti ja saavuttamaan hyviä kompromisseja.
Ehdotetulla asetuksella on tarkoitus yhdenmukaistaa vitamiinien, kivennäisaineiden ja eräiden muiden aineiden lisäämistä elintarvikkeisiin koskevia eri kansallisia säädöksiä, ja tänään asian toisessa käsittelyssä haluaisin mainita, että asetuksessa säännellään ainoastaan vitamiinien ja kivennäisaineiden vapaaehtoista lisäämistä elintarvikkeisiin, joten sillä ei ole vaikutusta niiden pakollista lisäämistä koskeviin kansallisiin säädöksiin.
Eräs mietintöni taustalla oleva periaate on se, että yhteisön olisi pyrittävä varmistamaan, että valmistajat lisäävät elintarvikkeisiin vitamiineja ja kivennäisaineita ravitsemus- ja terveysnäkökohtien perusteella, ja siksi olen iloinen, että olemme päässeet kompromissiin paitsi parlamentin sisällä myös muiden toimielinten kanssa ja että olemme kannattaneet biologista hyödynnettävyyttä koskevaa lähestymistapaa, jonka mukaan elimistön on voitava hyödyntää kaikki lisätyt vitamiinit ja kivennäisaineet, sillä jos näin ei olisi, kuluttajia johdettaisiin harhaan ja ääritapauksissa niillä voisi olla haitallisia vaikutuksia ihmisten terveydelle.
Aiheesta käydyn keskustelun aikana olemme kuulleet yhä uudelleen tapauksista, joissa vitamiineja ja kivennäisaineita lisätään liikaa, jolloin elimistö ei lopulta kykene käsittelemään tätä aineiden yhdistelmää, ja siksi meidän olisi mielestäni hyvä valita tämä lähestymistapa, joka perustuu elimistön kykyyn hyödyntää aineet.
Olemme edistyneet myös sopimalla muiden aineiden ja vitamiinien ja kivennäisaineiden määritelmistä, jotka on tietenkin luetteloitu – ja siten määritelty – tämän asetuksen liitteissä 1 ja 2.
Vitamiinien ja kivennäisaineiden liikakäyttö voi olla terveydelle haitallista, ja siksi on säädettävä turvallisista enimmäismääristä, kun tällaisia aineita lisätään elintarvikkeisiin. Ravintolisiä koskevassa direktiivissä säädetään jo nyt tällaisista enimmäismääristä, mutta niitä ei ole vielä julkaistu. Kuluttajaturvaa koskevien näkökohtien vuoksi on ehdottoman välttämätöntä, että ne vahvistetaan. Säädöksen 6 artiklaa koskevalla tarkistuksella on tarkoitus varmistaa, että komissio antaa ehdotukset turvallisiksi enimmäismääriksi kahden vuoden kuluessa.
Koska olen ollut useiden vuosien ajan ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan jäsen, olen tyytyväinen myös siihen, että komissio on ilmoittanut täydentävässä julkilausumassaan ravintoarvomerkintöjä koskevan direktiivin tarkistamisesta, mikä olisi pitänyt tehdä jo kauan sitten. 
Adriana Poli Bortone (UEN ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, elintarvikemerkintöjä koskevasta mietinnöstä toimitettavan äänestyksen aattona olen tyytyväinen voidessani ilmoittaa parlamentille, että tiiviiden neuvottelujen tuloksena olemme päätyneet yhteiseen tekstiin, jonka ansiosta toivon meidän välttyvän sovittelumenettelyltä.
Ennen kuin siirryn yksityiskohtiin, haluaisin kiittää muiden ryhmien varjoesittelijöitä eli jäseniä Sommer, Corbey, Maaten, Evans, Breyer, Liotard ja Blokland heidän päättäväisistä toimistaan ja heidän halukkuudestaan neuvotella jopa kaikkein vaikeimpina hetkinä.
Umpikujatilanteessa, jossa neuvosto ei vaikuttanut olevan halukas antamaan meille yhtään enempää periksi, onnistuimme saamaan aikaan kompromissipaketin: lopullisen tekstin, jolle parlamentin kaikki ryhmät ovat antaneet tukensa ja jossa neuvostoa kehotetaan hyväksymään pöydällä olevat ehdotukset. Huomenna toimitettavassa äänestyksessä tehtäväksi jää sinetöidä teksti, ja kehotankin tältä osin kaikkia kollegoitani kannattamaan kompromissia, jotta saavutamme yhteisen kannan muuttamiseksi tarvittavan määräenemmistön.
Mielestäni tämä on kaiken kaikkiaan tasapainoinen teksti, jonka tavoitteena on varmistaa tehokkaasti, että kuluttajille annetaan täsmällistä, selvää ja ymmärrettävää tietoa, jotta he voivat tehdä tasapainoisia ja tietoon perustuvia valintoja ruokavalionsa osalta.
Jokainen parlamentissa on yhtä mieltä siitä, että on välttämätöntä edistää eurooppalaisten terveellistä ja tasapainoista ruokavaliota ja estää sellaisen tilanteen syntyminen, jossa houkuttelevilla merkinnöillä luvataan erityisiä hyötyjä ihmisten keholle ja, mikä pahempaa, ihmisten terveydelle, vaikka todellisuudessa näin peitellään runsaskalorisia elintarvikkeita, ilman että kuluttajalla on mahdollisuus tunnistaa niitä sellaisiksi.
Kun otetaan huomioon, että WHO:n mukaan Euroopassa joka viides lapsi on liikalihava, ja kun pidetään mielessä hiljattain tehdyt tutkimukset, joissa osoitetaan mainonnan ja roskaruoan kulutuksen välinen yhteys, tätä säädöstä ei voida enää lykätä.
Mielestäni kompromissin tuloksena laaditussa tekstissä on saavutettu kuluttajasuojan ensisijainen tavoite. Haluaisin lisätä, että parlamentin toimien ansiosta olemme onnistuneet seuraamaan tilannetta ja vastaamaan pyyntöihin, jotka koskevat selkeyttä ja luotettavia aikatauluja, jotka ovat huolestuttaneet elintarviketeollisuutta. Kompromissi ei ole ollut helppo, mikä johtuu osittain siitä, että neuvoston kanta joihinkin näkökohtiin on pysynyt hyvin joustamattomana – käytännössä tiukkana – neuvottelujen loppuun saakka. Nimenomaan tästä syystä pidän valtavana saavutuksena sitä, että olemme saaneet myönnytyksiä näissä kysymyksissä. Viittaan tältä osin etenkin 4 artiklaan ja alkoholiin liittyviin toimenpiteisiin, joita tarkastelemme myöhemmin.
Haluaisin kuitenkin huomauttaa heti alkuun, että neuvoston kanssa tehty sopimus liittyy pakettiin, jota on kannatettava kokonaisuudessaan Siksi pyydän teitä hylkäämään suoralta kädeltä tarkistukset 90 ja 49, jotka eivät kuulu muiden Euroopan unionin toimielinten kanssa sovittuun pakettiin.
Niin kutsuttujen terveysmerkintöjen markkinoille saattamisen osalta neuvosto on jo sopinut yksinkertaistetun ja entistä nopeamman menettelyn käyttöönotosta, jotta parannetaan yritystemme oikeusvarmuutta. Sen jälkeen kun pääsimme yksimieliseen päätökseen ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa toimitetussa äänestyksessä, on ollut selvää, että aikataulun lyhentämisen ei pitäisi merkitä sitä, että tingimme merkinnöissä esitettyjen väitteiden oikeellisuuden perusteellisesta tieteellisestä arvioinnista. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisella (EFSA) pitäisi olla täsmälleen sama aika väitteiden arvioimiseen molemmissa menettelyissä. Neuvosto on tukenut meitä tässä ehdotuksessa, ja parlamentti on lopulta onnistunut varmistamaan, että terveysmerkinnät, jotka eivät muodosta minkäänlaisia erityisiä ongelmia, voivat saada lopullisen hyväksynnän kahdeksan kuukauden aikana.
Toisaalta yksinkertaistettua menettelyä ei sovelleta muutamiin merkintöihin, jotka ovat erityisen vaarallisia, sikäli kuin ne ovat hyvin vetoavia. Tällaisia ovat esimerkiksi merkinnät, joissa mainostetaan tuotteiden vähentävän tehokkaasti terveysvaaroja, ja merkinnät, joissa viitataan lasten kehitykseen. Tällaisiin merkintöihin on sovellettava sen sijaan kattavaa hyväksyntämenettelyä, jolla taataan tiukempi valvonta paitsi Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen ja komission tieteellisen näytön pohjalta myös jäsenvaltioiden komiteamenettelyssä.
Ravintosisältöprofiileja koskevan ristiriitaisen kysymyksen tai huonomaineisen 4 artiklan osalta haluaisin korostaa, että viime keskiviikkoon asti neuvosto vastusti kaikkia tekstiin tehtäviä poikkeuksia. Yhteisessä kannassa vahvistetaan olennaisilta osin , ettei tuotteessa saa käyttää merkintää – ravitsemus- tai terveysmerkintää – joka ei vastaa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen vahvistamia ravintosisältöprofiileja. Esimerkiksi runsaasti sokeria sisältävään makeiseen ei pitäisi koskaan liittää terveys- ja ravitsemusväitettä. Kaikkien ryhmien ja neuvoston hyväksymä kompromissiteksti tarjoaa nyt mahdollisuuden varustaa tuote ravitsemustietomerkinnöillä, vaikka ravintoaine ylittäisikin ravintosisältöprofiilin, edellyttäen, että samalle puolen pakkausta lisätään merkintä, jossa kuluttajaa varoitetaan ravintosisältöprofiilin ylittävän ravintoaineen korkeista tasoista. Näin taataan, että kuluttaja saa täsmällistä tietoa, joka voidaan nähdä pakkauksen samalla puolella, ja että samalla elintarviketeollisuudelle annetaan mahdollisuus käyttää tämäntyyppisiä väitteitä.
Tältä osin teksti merkitsee voittoa parlamentille kysymyksessä, jota neuvosto piti alun perin mahdottomana muuttaa. Tuotemerkkien osalta totean, että olemme onnistuneet varmistamaan, että nykyisiä tuotemerkkejä voidaan käyttää jatkossakin 15 vuoden ajan ilman lisävaatimuksia. Kun kyseinen jakso on päättynyt, niitä voidaan käyttää edelleen, mikäli niihin liitetään vastaavanlainen väite, joka on nyt tarkasteltavan asetuksen säännösten mukainen. Mielestäni tämä on riittävän pitkä siirtymäkausi tuotannonalalle, ja se on joka tapauksessa riittävä, jotta se voi mukautua yhteisön säännöksiin.
Lisäksi olemme turvanneet sellaisten yleisluonteisten nimien käytön, joita käytetään perinteisesti elintarvikkeista. Tällaisia ovat esimerkiksi aperitiivi, digestiivi ja yskänpastillit. Näihin ilmaisuihin sovelletaan erityisiä poikkeuksia, ja niitä voidaan luonnollisestikin käyttää. Haluan tähdentää parlamentille myös sitä, että kaikki negatiivisen merkinnän järjestelmät, niin kutsutut liikennevalo- tai punainen leima -järjestelmät, jotka ovat jo käytössä muutamissa maissa, jäävät asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle, ja siksi niistä säädetään kansallisella tasolla.
Me Euroopan parlamentissa olemme saavuttaneet joitakin tärkeitä voittoja pk-yritysten suojelua koskevissa neuvotteluissa. Olemme saaneet myönnytyksen, jonka piti alun perin olla mahdoton teknisistä syistä. Kahdessa johdanto-osan kappaleessa korostetaan, miten tärkeää on helpottaa pk-yritysten mahdollisuuksia käyttää merkintöjä, sillä ne tuovat "tärkeää lisäarvoa Euroopan elintarviketeollisuudelle". Uuden 15 artiklan mukaan komissio huolehtii siitä, että pk-yritysten saatavana on välineitä ja ohjeita, jotta helpotetaan etenkin tarkasteltavana olevan asetuksen soveltamista.
Lisäksi lyhentämällä tietosuojaa koskevaa ajanjaksoa viiteen vuoteen alunperin suunnitellun seitsemän vuoden sijaan olemme lyhentäneet väitteiden käyttöoikeuden odotusaikoja sellaisten pk-yritysten osalta, joilla ei ole riittävästi varoja rahoittaakseen merkintöjä koskevan oman tutkimuksensa. Parlamentin tekemän tarkistuksen ansiosta pk-yritykset voivat pian käyttää kaikkia niitä merkintöjä, jotka on jo hyväksytty ja jotka on esitetty 13 artiklassa säädetyssä luettelossa. Niitä voidaan käyttää maksutta ja ilman minkäänlaisia muodollisuuksia. Myös ne, joilla ei ole varoja terveysväitteitä koskevan tutkimuksen rahoittamiseksi, voivat siten käyttää niitä helposti ja ilman lisäkustannuksia.
Lasten suojelun osalta – ja tämä on hyvin tärkeä aihe parlamentille – olemme onnistuneet varmistamaan, että kaikki merkinnät, joissa viitataan lasten kehitykseen tai parempaan terveyteen, arvioidaan kattavassa hyväksyntämenettelyssä, jotta varmistetaan myös jäsenvaltioissa tehtävät perusteelliset tarkastukset sen toteamiseksi, onko merkintä tieteellisesti pätevä ja ymmärtääkö kuluttaja merkinnän. Lääkealan, ravintoalan ja ravitsemustieteen yhdistysten esittämät terveysväitteet hyväksytään, ei kuitenkaan yksittäisten lääkäreiden esittämiä väitteitä.
Alkoholista totean, että ravintoainemerkinnät on jo hyväksytty yhteisessä kannassa. Juomiin, jotka sisältävät yli 1,2 tilavuusprosenttia alkoholia, voidaan liittää merkintöjä, joissa viitataan alkoholin tai energian määrän vähentämiseen. Yhtenä, joskin viimeisenä mahdollisuutena neuvosto on sallinut käyttää ilmaisua, jossa viitataan vähäiseen alkoholipitoisuuteen. Olemme saaneet myös merkittävää tunnustusta siitä, että olemme turvanneet erilaiset kulinaariset perinteet sekä irrallisina myytävien elintarvikkeiden myyjien mahdollisuudet erityisehtoihin.
Lopuksi kehotan teitä kaikkia kannattamaan tarkistuksia, jotka ovat osa kaikkien ryhmien allekirjoittamaa kompromissia, ja yksistään näitä tarkistuksia, jotta tätä mietintöä – joka on ollut niin ristiriitainen ja joka on ollut parlamentin tarkasteltavana yli kolmen vuoden ajan – koskeva lainsäädäntämenettely voidaan saattaa onnistuneesti päätökseen. Haluaisin ilmaista sydämelliset kiitokseni kaikille, myös eri ryhmien kollegoilleni ja avustajille. 
Markos Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä molempia esittelijöitä, jäsen Poli Bortonea ja jäsen Scheeleä, heidän erinomaisesta työstään ja yhteistyöstä yksikköni kanssa tämän kompromissin laatimiseksi. Haluan kiittää myös varjoesittelijöitä heidän työstään.
On totta, että tehtävä ei ole ollut helppo. Muistanette ne suuret näkemyserot, jotka vallitsivat kolmen toimielimen kesken tässä asiassa. Katson kuitenkin – ja esittelijät ovat todenneet tämän oikeutetusti – että olemme onnistuneet pääsemään hyvään kompromissiin. Se on totta. Kuten kaikki kompromissit, myös tämä kompromissi jättää kuitenkin kaikille hieman toivomisen varaa, ja jokainen osapuoli olisi halunnut mennä hieman pidemmälle suuntaan tai toiseen. Molempia asiakirjoja koskevilla kompromisseilla on kuitenkin onnistuttu tasapainottamaan kaikkien asianosaisten eli kuluttajien, teollisuudenalan ja taloudellisten toimijoiden etuja. Kyse on kuitenkin arasta ja herkästä tasapainosta, ja mielestäni nämä kaksi asiakirjaa olisi hyväksyttävä kompromissitekstissä hyväksytyssä muodossa, sillä kaikki muu järkyttäisi tätä tasapainoa ja heikentäisi varmastikin kompromissia.
Näissä kahdessa asetuksessa todetaan, että jos taloudelliset toimijat käyttävät terveysväitteitä tai muita markkinointivälineitä vapaaehtoisesti myydäkseen tuotteitaan, väitteiden on oltava oikeellisia ja täsmällisiä sekä tieteellisesti perusteltuja. Tämä tarkoittaa sitä, että kyse on kuluttajan valinnasta – lopullisen päätöksen tekee kuluttaja – mutta kuluttajalle on annettava oikeaa, täsmällistä ja tieteelliseen näyttöön perustuvaa tietoa, jotta hän voi tehdä tällaisen tietoon perustuvan valinnan. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että tämä on hyvin tärkeä askel juuri käynnistetyissä pitkän aikavälin toimissa Euroopan kansalaisten terveyden ja ravinnon edistämiseksi.
Terveysväitteitä koskevalla asetuksella estetään kuluttajien johtaminen harhaan perusteettomilla tai harhaanjohtavilla väitteillä. Samalla siinä vahvistetaan yhdenmukaiset säännöt, joilla mahdollistetaan tuotteiden vapaa liikkuvuus sisämarkkinoilla. Sillä luodaan myös selvä oikeudellinen ympäristö ja yhtäläiset toimintaolosuhteet taloudellisille toimijoille, jotta varmistetaan rehti kilpailu ja kannustetaan investoimaan innovatiivisiin elintarvikkeisiin. Asetuksessa vahvistetaan sallittuja ravitsemusväitteitä koskeva luettelo tai fysiologisiin toimintoihin liittyviä väitteitä koskeva luettelo sekä sallitaan nyt hyväksymismenettelyjen ansiosta väitteet, jotka koskevat sairausriskien vähentämistä ja jotka ovat olleet kiellettyjä tähän asti.
Nämä yhdenmukaistetut säännöt hyödyttävät näin ollen suuresti eurooppalaista elintarviketeollisuutta, mutta lainsäädännössä hyväksymämme menettelyn avulla turvaamme myös kuluttajasuojan. Samaten uusiin tietoihin perustuvien terveysväitteiden osalta kompromissilla mahdollistetaan nyt entistä yksinkertaisempi ja nopeampi menettely, jolla vauhditetaan innovaatiota elintarvikealalla. Olen varma, että parlamentti tunnustaa sekä komission että neuvoston asiaa koskevat toimet.
Ravintosisältöprofiileja kuvailtiin jo edellä, ja totean, että näillä tarkoitetaan tuotteita, jotka tehdään houkuttelevimmiksi kuluttajille väitteiden avulla ja joilla kannustetaan lisäämään kulutusta. Siksi tarvitsemme tässä kysymyksessä asianmukaiset perusteet. Ravintosisältöprofiili on eräs hyvä peruste, jota voitaisiin käyttää, ja ehdotetulla kompromissilla joustavoitetaan tilannetta niin, että helpotetaan näiden väitteiden soveltamista ja käyttöä.
Tämän kompromissin yhteydessä haluaisin esittää seuraavan lausuman:
Määritellessään 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja ravintosisältöprofiileja sääntelykomiteamenettelyä noudattaen komissio sitoutuu esittämään elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevälle komitealle toimitettaviin komission toimenpide-ehdotuksiin perusteluosan, jossa hahmotellaan ravintosisältöprofiilien määrityksessä huomioon otettavat perusteet.
Kuten totesin aiemmin, mielestäni tämä on hyvä kompromissi, jossa otetaan huomioon kaikkien tärkeimpien sidosryhmien edut.
Vitamiinien ja kivennäisaineiden lisäämistä elintarvikkeisiin koskevasta asetuksesta totean, että myös sen osalta olemme päässeet hyvään kompromissiin. Tämän kompromissin pohjalta haluaisin esittää seuraavan lausuman:
Yhteisen kannan hyväksymistä koskevan julkilausumansa lisäksi komissio aikoo esittää mahdollisimman pian, viimeistään kuitenkin kahden vuoden kuluessa asetuksen antamisesta, ehdotuksen elintarvikkeiden ravintoarvomerkinnöistä annetun direktiivin 90/496/ETY tarkistamista. Tässä yhteydessä komissio aikoo tarkastella kyseisen direktiivin liitteessä mainittua ilmaisua "huomattava määrä" koskevan säännön tarkistamista.
Toivon hartaasti, että parlamentti kannattaa tätä kompromissipakettia, jolla säännellään elintarvikkeiden koostumukseen liittyviä näkökohtia ja varmistetaan tuotteiden turvallisuus. Sen avulla otetaan käyttöön myös merkintää, esillepanoa tai mainontaa koskevat asianmukaiset erityissäännöt, ja samalla muodostetaan perusta tarkastuksille ja tarvittaessa tiettyjen muiden aineiden lisäämisen sääntelylle, kuten esittelijä on jo todennut.
Näin varmistetaan kansanterveyden ja kuluttajansuojan hyvin korkea taso, ja samalla luodaan teollisuudenalalle vakaa, tiivis ja selkeä oikeudellinen ympäristö, niin että edistetään innovaatiota ja kilpailukykyä yhteisössä ja kansainvälisesti.
Lopuksi saanen kiittää uudelleen kahta esittelijää ja kaikkia niitä, jotka ovat tehneet yhteistyötä tämän kompromissin saavuttamiseksi. Odotan innokkaana mielenkiintoista keskustelua. 
Renate Sommer,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka olemmekin saavuttaneet muutamia hyviä taktisia voittoja tämän lain vastaisessa kampanjassamme, joka on kestänyt kolme vuotta, meidän on valittava huomenna pirun ja paholaisen välillä. Meidän on hyväksyttävä kolmen osapuolen epävirallisessa vuoropuhelussa aikaansaatu kompromissipaketti, vaikka minun onkin sanottava komission jäsenelle, ettemme suinkaan ole siihen tyytyväisiä. Jos emme tee niin, joudumme palaamaan neuvoston yhteiseen kantaan, joka on aivan yhtä karmea kuin komission alkuperäinen luonnoskin. Tilanne on tämä.
Lisäksi tässä laissa – myös kompromississa – pyritään riistämään kansalaisilta valinnanvapaus luokittelemalla elintarvikkeet hyviksi tai huonoiksi myyttisten ravintosisältöprofiilien perusteella. Tähän päivään mennessä – kolme vuotta kestäneiden keskustelujen jälkeenkään – komissio ei ole pystynyt esittämään edes summittaista näkemystä siitä, minkälaisia nämä arvot voisivat olla. Tämän seurauksena meidän on huomenna pakko äänestää jonkin sellaisen puolesta, jota ei todellisuudessa ole olemassa. Voidaanko tällaista pakkopolitiikkaa kutsua luotettavaksi päätöksenteoksi?
Asiantuntijoiden mukaan – ja tältä osin olen eri mieltä jäsen Poli Bortonen kanssa – koko lähestymistapa on järjetön, sillä ihmisten jatkuva lihominen ei johdu elintarvikkeiden mainonnasta. Kyse on hyvin monimutkaisesta ongelmasta, joka koskettaa koko yhteiskuntaa. Sitä ei voida ratkaista mainontaa sensuroimalla. On todellakin väärin ja minun mielestäni typerää omaksua sellainen näkemys, että yksittäiset elintarvikkeet olisi luokiteltava. Syöttekö muka kuivia maissihiutaleita koko päivän? Minä en.
Emme ole kuitenkaan menettäneet peliä kokonaan, mistä on kiittäminen etenkin vastustustamme, ja olen siitä melko ylpeä. Jäsen Poli Bortone luetteli kaikki ne asiat, jotka olemme saavuttaneet. Olemme etenkin onnistuneet pelastamaan tuoretuotteet. Edes hedelmiä ei olisi saanut sanoa terveellisiksi, ilman että myyntipisteessä esitetään kyseistä hedelmälajia koskeva asianmukainen tieteellinen testi. Tämä osoittaa, miten naurettava koko lähestymistapa on. Olemme onnistuneet pelastamaan myös yskänpastillit. On hävettävä, että meidän oli tehtävä se. Olemme myös laatineet suojalausekkeita pk-yrityksiä varten, ja on hävettävää, että jouduimme tekemään sen ja että on olemassa lakeja, joiden takia se on tehtävä, sillä se osoittaa, että kaikki hurskaat puheet ovat vain valheita. Komission jäsen Verheugen esitti tästä juuri yhden esimerkin. Pk-yritykset joutuvat kärsimään tämän lain takia. Sen takia menetetään työpaikkoja. Sillä vesitetään lakeja, eikä se tuo kuluttajille lisäetuja, sillä säädöksellä ei vähennetä mitenkään liikalihavuutta, ja meillä on jo lakeja, joilla suojellaan kuluttajia harhaanjohtavalta mainonnalta.
Neuvosto ja komissio tietävät tämän kaiken, mutta silti ne ovat parlamenttia vastaan betoniseinän tavoin, hartiat kiinni toisissaan tavalla, jota en ole vielä koskaan ennen nähnyt. Saan sen vaikutelman, että neuvosto on täysin komission virkamiesten käsissä, ja nämä virkamiehet haluavat itse päättää yhä useammasta asiasta ilman, että heillä on siihen minkäänlaista tai kenenkään antamaa valtuutusta, mutta he saavat kansalaisilta hyvää palkkaa. Kansalaiset eivät heitä valvo, mutta kansalaiset maksavat heille hyvin, ja nimenomaan kansalaiset joutuvat loppujen lopuksi maksamaan laskun. Kansalaiset maksavat tämän lain hinnan, ja sen hintana on työpaikkojen menetys. Tämä laki on täysin ristiriidassa sen kanssa, mistä puhutaan aina komission hienoissa puheissa byrokratian vähentämisestä, paremmasta lainsäädännöstä, Lissabonin strategiasta ja kaikesta muusta. Tämä laki on omiaan lisäämään merkittävästi kansalaisten euroskeptisyyttä.
Mielestäni emme voi sallia tätä, eikä meillä ole muuta vaihtoehtoa kuin äänestää sen puolesta huomenna, jotta emme päädy aivan järkyttävään lopputulokseen. Sanoin tämän heti alussa, mutta olen kuitenkin vakuuttunut siitä, että tälle byrokraattiselle mielettömyydelle voidaan kuitenkin tehdä vielä jotakin. Pyydän Saksan hallitusta tarkastelemaan, voiko se valittaa tästä asetuksesta. 
Dorette Corbey,
   . Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää jäsen Poli Bortonea. Mielestäni olemme päässeet hänen ja neuvoston kanssa ja keskenämme järkevään kompromissiin. Olen kiitollinen myös jäsen Sommerille ja muille ryhmille, jotka ovat olleet osallistuneet toimiin.
Monet kuluttajat ovat huolissaan terveydestään, kolesterolista ja verenpaineesta tai kamppailevat ylipainon kanssa. Elintarviketeollisuus käyttää tätä hyväkseen. Kaikenlaiset väittämät ovat yhä yleisempiä. Tänä aamuna söin voileivän, joka on hyväksi suoliston bakteeriflooralle, ja päälle sivelin voita, joka alentaa kolesteroliani, sekä kananmunan, jossa on paljon omega-3-rasvahappoja. Täydellistä… tai ainakin luulen niin, sillä en ole varma.
Kuluttajat eivät tiedä, ovatko valmistajien väitteet tosia, ja siksi on ensisijaisen tärkeää, että tässä lainsäädäntöehdotuksessa säädetään, että elintarvikevalmistajien terveysväitteiden on perustuttava tieteelliseen tietoon. Meidän on estettävä kuluttajien johtaminen harhaan. Kuluttajat ovat usein valmiita maksamaan enemmän tuotteesta, jonka väitetään edistävän heidän terveyttään, mutta heidän on voitava olla varmoja, että se on todellakin totta.
Harhaanjohtava mainonta on jo kielletty, mutta todistustaakka on tähän saakka ollut viranomaisilla. Tämä ei tietenkään toimi käytännössä. Viranomaisten on mahdotonta tarkastaa jatkuvasti tuotteisiin liitettyjä väitteitä ja osoittaa ne virheellisiksi. Tästä ehdotuksesta on hyötyä kuluttajille, sillä kaikkien 25 jäsenvaltion valmistajien on tästä alkaen annettava rehellistä tietoa.
Ensimmäisessä käsittelyssä parlamentti antoi periksi yritysten painostukselle. Nämä yritykset pelkäsivät tulevansa paljastetuksi, sillä ne johtavat kuluttajia tahallaan harhaan esittämällä väärän kuvan, eivätkä ne saa myötätuntoani. Voittoa ei saa tehdä painostaan tai terveydestään huolestuneiden ihmisten kustannuksella. Sisämarkkinoiden ei pitäisi merkitä lupaa sille, että kuluttajia saa johtaa harhaan. Onneksi kompromississa tunnustetaan laajalti tämä asia.
Ihmisiä johdetaan harhaan monin eri tavoin. Kompromissin 4 artiklan mukaan terveysväitteitä saa esittää ainoastaan tuotteissa, jotka ovat tietyn profiilin mukaisia. Haluaisin vakuuttaa jäsen Sommerille, että tällaisia ravintosisältöprofiileja on laadittu. Niitä käytetään Yhdysvalloissa. Kaikki suuret yritykset käyttävät niitä, ja ne toimivat erinomaisesti. On myös asianmukaista, että terveysväitteitä voidaan lisätä vain tuotteisiin, jotka ovat periaatteessa terveellisiä. Loppujen lopuksi rasvaiset hampurilaiset eivät muutu hetkessä terveellisiksi lisäämällä niihin muutamia vitamiineja sen enempää kuin sokeritikkaritkaan, jos niihin lisätään A-vitamiinia.
Kompromissitekstissä hylätään alkoholia koskevat terveysväitteet, ja ne sallitaan vain, jos alkoholipitoisuutta tai kalorimäärää on vähennetty. Kun pidetään mielessä kaikki alkoholismiin liittyvät ongelmat, myös maksa- ja aivovauriot, on vaikeaa sallia alkoholia koskevat terveysväitteet. Onneksi kaikki osapuolet olivat lopulta valmiita kannattamaan tätä ehdotusta.
Ensimmäisessä käsittelyssä kävi ilmi, että ehdotus on tarpeettoman byrokraattinen. Myös meidän ryhmämme yhtyi tähän näkemykseen, vaikka halusimmekin riittävät takeet asianmukaisille menettelyille. Ne ovat nyt käytössä. Lapsia koskevia väitteet ja terveysvaarojen vähentämiseen liittyvät väitteet edellyttävät nyt tiukkaa hyväksymismenettelyä. Ryhmämme seisoo kuluttajien ja hyvää tarkoittavien yritysten takana. Tällä lainsäädännöllä varmistetaan, että kuluttajille annetaan rehellistä tietoa. Toivon ja odotan, että tämä lainsäädäntö johtaa parempiin elintarvikkeisiin ja parempaan terveyteen. Kiitän teitä tarkkaavaisuudestanne. 
Mojca Drčar Murko,
   . Arvoisa puhemies, ravitsemus- ja terveysväitteitä koskevan asetusluonnoksen tavoitteena on yhdenmukaistaa tämän alan eurooppalaista lainsäädäntöä. Tähän pitäisi sisältyä kaksi näkökohtaa: ensinnäkin olisi noudatettava yleisenä sääntönä sitä, että terveysväitteiden on oltava kuluttajien etujen mukaisesti selkeitä, täsmällisiä ja merkityksellisiä, ja toiseksi rehellisiä tuottajia on suojeltava epärehellisiltä kilpailijoilta.
Hyvin ristiriitaisen keskustelun jälkeen meillä on nyt kompromissipaketti toista käsittelyä varten. Täyttääkö se alkuperäiset tavoitteet? Uskomme näin. Emme ehkä ole täysin tyytyväisiä tulokseen, mutta olemme ottaneet huomioon erilaiset huolenaiheet, kuten pk-yritysten pelot, liian pitkien ja byrokraattisten menettelyjen vaaran, tuottajien edut ja yleisluonteiset nimitykset – edellyttäen, että päätavoitteena on edelleen kansanterveyden parantaminen.
Jotkin komission ehdottamista rajoituksista olivat epäselviä ja tulkinnanvaraisia. Oikeudellisen epävarmuuden välttämiseksi Euroopan parlamentti hyväksyi suuren määrän tarkistuksia ja lisäsi lausekkeita, joiden tarkoituksena on helpottaa asetuksen soveltamista. Jotkin niistä on sisällytetty kompromissipakettiin, jota ALDE-ryhmä tukee yhdessä muiden poliittisten ryhmien kanssa.
Katsomme kahden kaikkein ristiriitaisimman kysymyksen – ravintosisältöprofiilien ja etenkin 4 artiklan 2 kohtaa koskevan poikkeuksen – osalta, että olemme päässeet kelvolliseen kompromissiin. Siksi haluamme kannattaa tarkistuksen 17 sanamuotoa.
Tämä koskee myös tavaramerkkejä ja tuotenimiä koskevaa ehdotusta sekä alkoholista esitettyjä ravitsemusväitteitä koskevaa 4 artiklan 3 kohtaa yhdistettynä säännökseen, jonka mukaan terveysväitteet, joilla tuetaan kansallisten viranomaisten ja yhteisön ilmoituksia alkoholin väärinkäytön vaaroista, olisi jätettävä asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
Tämä on hyvä lopputulos. Haluaisin kiittää etenkin jäsen Poli Bortonea hänen onnistuneesta työstään. 
Jill Evans,
   Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kahta esittelijää, jäsen Scheeleä ja jäsen Poli Bortonea, kaikesta heidän tekemästään työstä näiden kahden hyvin tärkeän mietinnön parissa. Muiden puhujien tavoin minunkin huomautukseni koskevat ravitsemus- ja terveysväitteitä koskevaa mietintöä.
Olen mielissäni voidessani sanoa, että tässä kysymyksessä parlamentti on tehnyt valtavan u-käännöksen. Viime vuonna tähän aikaan parlamentin enemmistö äänesti tuotannonalan edustaman näkemyksen mukaisesti ja poisti osia, jotka olivat ehdottoman tärkeitä tämän säädöksen tehokkuuden kannalta. Koko ehdotuksen päämäärä vesitettiin lähes kokonaan, mutta nyt toisessa käsittelyssä olemme onnistuneet pääsemään kompromissisopimukseen, kuten esittelijä totesikin, ja siinä palautetaan keskeiset näkökohdat ja edetään paljon lähemmäs alkuperäistä tavoitettamme, eli kielletään käyttämästä elintarvikkeissa valheellisia ja harhaanjohtavia terveys- ja ravitsemusväitteitä, jotka saavat kuluttajat uskomaan, että kyseiset elintarvikkeet ovat heille hyväksi, vaikka tosiasiassa näin ei ole.
Verts/ALE-ryhmä on kannattanut järjestelmää, jonka mukaan väitteet voidaan sallia tehokkaan ja tarkoituksenmukaisen hyväksymismenettelyn mukaisesti. Olemme kannattaneet selviä merkintöjä, kuluttajien osallistamista, alkoholijuomiin liitettävien terveys- ja ravitsemusväitteiden kieltämistä, kuten muut ovat jo maininneet, ja monia muita näkökohtia, joista äänestämme huomenna. Tämä uusi säädös merkitsee suurta muutosta ihmisten jokapäiväisessä elämässä, sillä elintarvikkeet on hyvin poliittinen aihe. Mikä voisi olla sen poliittisempaa kuin se, että ihmiset voivat valita, mitä ruokaa he syövät?
Ihmisillä on oikeus luottaa siihen, että elintarvikemerkintöjen sisältö pitää paikkansa. Kyse ei ole ainoastaan elintarvikeyritysten rehellisyydestä, vaan kyse on myös terveydestä. Nykyään ihmiset ovat paljon tietoisempia terveellisen ja tasapainoisen ruokavalion välttämättömyydestä, ja he ovat paljon varovaisempia ostamansa ruoan suhteen. Elintarviketuottajat kuluttavat tuhat kertaa enemmän markkinointiin kuin viranomaiset kuluttavat liikalihavuuden torjuntaan. On aika korjata tätä tasapainoa ja tiukentaa asiaa koskevia sääntöjä. 
Kartika Tamara Liotard,
   . Arvoisa puhemies, ensimmäisessä käsittelyssä saavutetun, terveysväitteitä koskevan häpeällisen tuloksen jälkeen parlamentti saa nyt toisen mahdollisuuden. Vaikuttaa siltä, että elintarvike- ja etenkin juomateollisuuden sinnikkäät etujärjestöt eivät ole toimineet yhtä tehokkaasti tällä kertaa. Vai onko kenties niin, että parlamentin jäsenet ovat yksinkertaisesti noloina sen takia, että kerrankin neuvosto on ollut edistyksellisempi kuin parlamentti? Edessämme oleva kompromissiehdotus sisältää muutamia hyviä kohtia, ja eräs tällainen ilmeisen hyvä kohta on alkoholiin liitettävien terveysväitteiden kieltäminen. Ravintosisältöprofiilit on palautettu tekstiin, ja toivottavasti niiden avulla torjutaan ainakin kaikkein häpeällisimmät terveysväitteet.
Kuluttajia ei suinkaan suojella vedenpitävästi virheellisiltä väitteiltä, mikä on valitettavaa. Lainsäädännössä on edelleen monia porsaanreikiä, jotka mahdollistavat virheellisten väitteiden esittämisen. Lisäksi minulla on vakavia epäilyksiä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen hyvin vaikutusvaltaisesta asemasta, sillä sen riippumattomuus kyseenalaistetaan säännöllisesti. Muissa kysymyksissä, kuten geneettisesti muunnettuja organismeja ja aspartaamia koskevissa kysymyksissä, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen omaksuu mielellään tuotannonalan näkemyksen.
Olkoon tämä ehdotus miten epätäydellinen tahansa, se merkitsee kuitenkin suurta parannusta ensimmäisen käsittelyn surulliseen lopputulokseen. Lisäksi ilman kompromissia vaarana on, että pitkitämme tätä kysymystä moniksi vuosiksi eteenpäin. Koska emme voi hyväksyä kuluttajien pitämistä pimennossa näin pitkään, ryhmäni aikoo kannattaa kompromissiehdotusta. 
Johannes Blokland,
   . Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista kiitokseni jäsen Scheelelle ja jäsen Poli Bortonelle heidän toimistaan näiden sopimusten aikaansaamiseksi luonnosvaiheessa.
Lisäaineita koskevan mietinnön osalta olen pahoillani siitä, että kyseisen sopimuksen takia täällä täysistunnossa ei ole enää mahdollista puida tiettyjen lisäaineiden hyödyllisyyttä ja tarvetta. Vaikka muutamien aineiden on osoitettu olevan epäilemättä hyödyllisiä, suhtaudun edelleen varauksellisesti esimerkiksi fluoridin lisäämiseen. Se on myös yksi syy, miksi ryhmäni ei aio kannattaa sopimusta.
Ravitsemus- ja terveysväitteistä haluan todeta, että aion kannattaa neuvotteluissa saavutettua tulosta. Parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämillä tarkistuksilla on jo parannettu yhteisen kannan monia näkökohtia. Haluan viitata tältä osin yritysten mahdollisuuksiin jättää hakemuksia omissa jäsenvaltioissaan sekä aikataulun lyhentämiseen.
Haluaisin kysyä komission jäseneltä Kyprianoulta, milloin komissio uskoo ravintosisältöprofiilien olevan valmiita ja minkälainen tehtävä parlamentilla voisi sen mielestä olla niiden laadinnassa. Lopuksi haluaisin lisätä, että hyväksyn täysin ravitsemusväitteitä koskevan sopimuksen, ja toivon, että se voidaan panna asianmukaisesti täytäntöön jäsenvaltioissa, jotta kuluttajia suojellaan tehokkaasti. 
Liam Aylward,
   . Arvoisa puhemies, haluan onnitella lämpimästi ryhmäni kollegaa Poli Bortonea siitä, että hän on saavuttanut neuvottelujen tässä vaiheessa kuluttajien kannalta hedelmällisen tuloksen. Se on ollut valtavan työläs tehtävä.
Koska EU:n keskivertokansalainen tukevoituu ja jopa 27 prosenttia eurooppalaisista miehistä ja 32 prosenttia eurooppalaisista naisista ja huima neljäsosa eurooppalaisista lapsista on nyt ylipainoisia, suhtaudun lämpimästi Euroopan unionin aloitteeseen torjua ylipainoisuutta erittäin tärkeällä ensimmäisellä toimella: tarkastelemalla elintarvikkeisiin liitettäviä ravitsemus- ja terveysväitteitä.
Kuluttajiin on vaikutettu liian kauan markkinoinnilla ja mainonnalla, joka on suurelta osin perusteetonta. Nykyään kuluttajia yritetään houkutella ostamaan elintarvikkeita lukuisilla erilaisilla markkinointitempuilla. Elintarvikkeiden ravitsemusväitteet eivät useinkaan ole aivan täsmällisiä tai rehellisiä. Monipuolinen ja tasapainoinen ruokavalio on eräs hyvän terveyden edellytys, ja yksittäisillä tuotteilla on suhteellinen merkitys kokonaisruokavaliossa.
Olemme nyt äänestämässä sellaisen järjestelmän puolesta, jolla turvataan kuluttajien luottamus tuotekohtaisesti ja jossa ravitsemus- ja terveysväitteet perustuvat tieteelliseen näyttöön. Liikalihavuudesta johtuva huono terveys maksaa veronmaksajille miljoonia euroja vuosittain, ja sen takia terveyspalveluihin kohdistuu valtavia paineita. Liikalihavuuteen liittyvät terveysongelmat ovat hyvin tiedossa: sydänsairaudet, sydänkohtaukset, korkeat kolesteroliarvot ja diabetes ovat luettelon kärjessä. Yleisiä syitä näihin ovat ylensyönti ja liikunnan puute, mutta ongelma on paljon laajempi. Meidän on ryhdyttävä välittömästi toimiin.
Euroopan kansalaisten näkökulmasta tämä on vain jäävuoren huippu. Samanaikaisesti selkeiden ja perusteltujen ravitsemusväitteiden kanssa meidän on käynnistettävä sopivalla hetkellä myös yleinen tiedotuskampanja ravitsemukseen liittyvistä kysymyksistä ja terveen ruokavalion noudattamisen tärkeydestä. Nykypäivän kuluttajilla on paineita valmistaa ateriat entistä nopeammin. Tulemme yhä enemmän riippuvaisiksi eineksistä. Olen tyytyväinen myös pk-yrityksille annettavan tuen lisäämiseen. Olen iloinen, että niitä autetaan oikea-aikaisesti antamalla niille tukea ja asianmukaista teknistä ohjausta ja asianmukainen välineistö. 
Irena Belohorská (NI ). –
   Haluan kiittää kollegaani Poli Bortonea hänen toimistaan ravitsemus- ja terveysväitteitä koskevan mietinnön hyväksi, joka on nyt meillä toisessa käsittelyssä.
Tämä direktiivi on äärimmäisen tärkeä nyt, kun Euroopassa on paljon liikalihavuutta ja sairauksia, joita ei ilmenisi, jos söisimme terveemmin. Meidän on painotettava entistä voimakkaammin kuluttajien tietoisuutta ja siten elintarvikemerkintöjä, joilla ei johdeta harhaan. Jos elintarvike on merkitty vähäkaloriseksi, sen on perustuttava tosiseikkoihin eikä kuluttajaa saa johtaa harhaan. Niin kutsuttujen riippumattomien lääkärien tai asiantuntijoiden suositukset ovat usein vain mainostemppuja, jotka eivät perustu näyttöön. Jos elintarvike sisältää runsaasti kalsiumia, joka edistää luuston kasvua, sitä ei saa kutsua terveelliseksi, jos se sisältää myös suuren määrän rasvaa ja sokeria. Samaten vähärasvaista jogurttia ei voida kutsua terveelliseksi, jos se sisältää 100 grammaa sokeria. Suklaalevitteiden ei voida väittää olevan hyväksi lapsille ainoastaan siitä syystä, että ne sisältävät runsaasti vitamiineja ja kivennäisaineita.
Kuluttajat lukevat elintarvikepakkausten valmistusainemerkinnät, ja he valitsevat tuotteen usein pakkausmerkintöjen perusteella. Ravitsemus- ja terveysväitteiden tehtävänä on siten antaa tietoa eikä johtaa harhaan. Tarkoitukseni ei ole saada näitä tuotteita pois markkinoilta, mutta niitä ei pitäisi mainostaa terveellisiksi terveyttä ja ravitsemusta koskevien arveluttavien tietojen perusteella.
Tällä asetuksella edistetään innovaatiota. Tuottajien on tuotettava elintarvikkeita, jotka ovat todellakin terveellisiä, ja siksi he pyrkivät vähentämään rasvan, sokerin tai suolan määrää tuotteissaan. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa myös tarkistuksista 28 ja 31, joissa painotetaan erityisesti lapsille tarkoitettuja elintarvikkeita, joihin liitettyjen merkintöjen tarkastuksia on tiukennettava. 
María del Pilar Ayuso González (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen lisäaineita koskevan asetuksen varjoesittelijä, ja siksi minun on todettava heti alkuun, että komission ehdotus oli kohtuullisen tasapainoinen. Jäsen Scheele on kuitenkin tehnyt erinomaista työtä kokoamalla yhteen eri näkökohdat, ja haluaisin siksi onnitella häntä. Haluaisin kiittää myös neuvostoa ja komissiota niiden toteuttamista toimista, joiden ansiosta pääsemme sopimukseen toisessa käsittelyssä.
Monipuolisen ruokavalion ohella ravintoaineilla täydennettyjen elintarvikkeiden käytöllä voidaan edistää ravintoaineiden saantia. On tärkeää, että ravintoaineilla täydentäminen perustuu tieteelliseen tietoon ja että kaikkiin maatalous- ja elintarviketeollisuuden yrityksiin sovelletaan samoja sääntöjä, samalla kun byrokratiaa vähennetään minimiin.
Ehdotuksen tavoitteena on yhdenmukaistaa voimassa olevat kansalliset säännökset, ja siksi minun ryhmäni ei ole samaa mieltä sellaisten säännösten hyväksymisestä, jotka mahdollistavat tiukemmat säännöt tietyissä maissa, paitsi jos ne ovat tieteellisesti perusteltuja kansanterveyttä koskevista syistä.
Mielestäni on oikein, että olemme pidentäneet tiettyjen markkinoilla jo olevien ja merkittyjen tuotteiden markkinoinnin määräaikaa asetuksen voimaantulopäivään asti.
Saatavana olevat elintarvikkeet ovat lopulta hyvin moninaisia, emmekä ratkaise liikalihavuutta säännöillä ja merkinnöillä. Sen ratkaisemiseksi meidän olisi ehkä kiellettävä television kaukosäädin. Ratkaisu on kuitenkin paljon monimutkaisempi. Elintarvikkeiden on oltava terveellisiä, ja kuluttajille on annettava täsmällistä tietoa. On todella tärkeää, että jokainen valitsee ruokavalionsa elintapojensa mukaisesti. Siksi valistus on paljon tärkeämpää kuin mikään sääntö, jonka voimme määrätä torjuaksemme liikalihavuutta.
Jäsen Poli Bortonen mietinnöstä totean, että sekä hän että varjoesittelijät, ja etenkin jäsen Sommer, ovat tehneet erinomaista työtä. Asetusehdotuksen perusteluissa korostetaan, että erityisten yhteisön sääntöjen puuttuminen on eräs tärkeimmistä syistä tämän uuden asetuksen antamiselle, ja olen siitä samaa mieltä.
Esimerkiksi viini on kuitenkin maataloustuote, jota säännellään hyvin kattavalla yhteisellä markkinajärjestelyllä, jolla kielletään ravitsemus- ja terveysväitteet viinimerkinnöissä ja jolla säännellään mainontaa, myynninedistämistoimia ja ylipäätään kaikkea. Siksi ei ole mitään perusteita säännellä asioita, joista on jo säädetty. Näin ainoastaan hämmennettäisiin kuluttajia ja tehtäisiin lainsäädännöstä entistä monimutkaisempaa, puhumattakaan niistä seurauksista, joita sillä olisi tuotantoyhtiöille. Viini ei saa kuulua tämän asetuksen soveltamisalaan, enkä ymmärrä, mikseivät Espanjan, Ranskan tai Italian kaltaiset viinintuottajamaat ole tuoneet esiin näitä huomautuksia neuvostossa.
Olen pahoillani myös siitä, että olemme jättäneet hyödyntämättä mahdollisuuden muuttaa liitteitä. Lopuksi totean yksinkertaisesti olevani täysin samaa mieltä kaikesta siitä, mitä jäsen Sommer on sanonut. 
Åsa Westlund (PSE ). –
   Myös minä haluan kiittää esittelijöitä jäsen Scheeleä ja jäsen Poli Bortonea, varjoesittelijöitä, komissiota ja neuvostoa heidän työstään sen varmistamiseksi, että huomenna meillä on sopimus, johon voimme ottaa kantaa ja jonka ansiosta kuluttajien on paljon yksinkertaisempi tehdä terveellisiä valintoja, sillä kuluttajien saatavana on nyt täsmällisempää ja kattavampaa tietoa.
Monet meistä ovat epäilemättä ostaneet aamiaismuroja, leipää tai jogurttia, joita olemme pitäneet hyvin terveellisinä kaupassa. Kotiin tultuamme olemme huomanneet, että jogurtissa ei ehkä ole lainkaan rasvaa, mutta sen sijaan siinä on valtavat määrät sokeria. Ei ole sattumaa, että monet meistä ovat joutuneet tällaiseen tilanteeseen. Yritykset tietävät, että me haluamme tehdä terveellisiä valintoja, ja siksi ne tekevät kaikkensa, jotta elintarvikkeet näyttävät hyödyllisiltä, vaikka asia on toisinaan täysin päinvastoin. Eräs tavallinen valmistajien käyttämä keino on valita yksittäinen ainesosa, jota kuluttajat pitävät hyödyllisenä, ja korostaa tätä ainesosaa käyttämällä suuria ja paksuja kirjaimia, samalla kun esimerkiksi sokeri- ja rasvapitoisuuden esittämiseen käytetään mikroskooppisen pientä tekstiä.
Sopimuksella, josta äänestämme huomenna, voidaan saattaa loppuun tällainen ja monen muuntyyppinen harhaanjohtava mainonta. Terveyshyötyjä koskevat väitteet on perusteltava tieteellisesti eikä niitä saa esittää tuotteista, joita pidetään ylipäätään haitallisina ihmisten terveydelle. Jos yritykset haluavat tulevaisuudessa korostaa elintarvikkeen jotain yksittäistä ainesosaa, jota kuluttajat pitävät hyödyllisenä, kyseinen elintarvike ei saa periaatteessa sisältää kohtuuttomia määriä sokeria, rasvaa, suolaa tai alkoholia.
On ilmeistä, että tässä asetuksessa riittää vielä paljon tehtävää, ja aiomme seurata tarkkaavaisina tulevaisuudessa tehtäviä toimia ja etenkin ravintosisältöprofiilien laadintaa. Minä ja monet muut ryhmästäni olemme erittäin ylpeitä tästä sopimuksesta, mutta olemme myös tarvittaessa valmiita esittämään lisävaatimuksia, jotta sopimuksesta tehdään vielä tiukempi. 

Frédérique Ries (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, jos kaikki menee huomenna hyvin, parlamentti näyttää vihreää valoa näille kahdelle elintarvikealan uudelle asetukselle.
Toisen asetuksen tarkoituksena on tuoda jonkinlaista järjestystä sellaisten elintarvikkeiden ja juomien viidakkoon, joihin lisätään esimerkiksi vitamiineja. Toisen asetuksena tarkoituksena on sallia tai kieltää tietyissä oloissa ravitsemus- ja terveysväitteet, joita liitetään elintarvikkeisiin yhä useammin.
Kyse on kahdesta ehdotuksesta, jotka koskettavat aidosti eurooppalaisia, ja koska niiden tavoitteena on auttaa heitä ostosvalinnassa, niissä annetaan kansalaisille konkreettisia vastauksia siihen, voidaanko tällaisiin väitteisiin luottaa. Euroopan kuluttajaliitto BEUC on itse asiassa korostanut, että 60 prosenttia kuluttajista uskoo, että paljon kalsiumia sisältävät tuotteet ovat ainoastaan hyödyksi tasapainoiselle ruokavaliolle, mikä ei välttämättä ole kuitenkaan totta. Todellisuudessa ainoa tapa välttää virheitä on selvittää elintarvikkeen tai juoman kokonaiskoostumus eli sen sokeri-, suola- ja rasvapitoisuus. Siksi tarvitsemme ravintosisältöprofiileja, oikeita ravintosisältöprofiileja eikä mitään halpaprofiileja. Meille ehdotetaan tällaista kompromissiehdotuksessa 66, kuuluisassa salassapitolausekkeessa, jossa todellisuudessa ehdotetaan sekä punaista että vihreää valoa samalle paketille. Mielestäni tämä on ristiriitaisuuksien huippu, ja tämän toimen tarkoituksena on saattaa kuluttaja mahdollisimman hämilleen, ja kerrankin olen eri mieltä esittelijämme arviosta.
Tämän perusteella aion äänestää tyhjää tässä kysymyksessä, jotten estä tämän tärkeän tekstin läpimenoa.
Olen jo todennut useissa yhteyksissä vastustavani sitä, että 4 artiklaa lievennetään millään tavoin, sekä sellaisten tiettyjä ilmoitusten sallimista, joissa ylistetään alkoholin hyötyjä. Vastustan siksi sekä tarkistusta 18 että tarkistusta 489.
Haluan tietenkin kiittää kahta esittelijäämme Poli Bortonea ja Scheeleä sekä komissiota ja neuvostoa. He ovat ymmärtäneet täysin tällaisten kansalaisystävällisten lakien merkityksen ja ottaneet samalla huomioon, kuten on jo todettu, pk-yritysten usein esiintuomat huolenaiheet sekä tarpeen työskennellä tässä istuntosalissa yhteisen edun hyväksi ja tiettyjen erityisetujen torjumiseksi
Mielestäni jäsen Sommerin puheen yhtä osaa sävytti ankara ja epäoikeutettu kriittisyys komission ja komission jäsenemme työtä kohtaan. Sallinette minun lopuksi todeta, ettemme hyödy mitään eurooppalaisesta laista, jota laaditaan kansainvälisillä makeis- ja pikkuleipämessuilla Kölnissä. 
Hiltrud Breyer (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen, että Poli Bortone tuo mietinnöllään vihdoinkin annoksen järkeä parlamenttiin, ja toivon, että huomenna näytämme vihreää valoa ja annamme kuluttajansuojalle viimeinkin uuden sysäyksen.
Tänään kyse on rehellisyyden lisäämisestä. Aiommeko sallia sen, että yritykset huiputtavat kuluttajia ostamaan liian rasvaisia, liian makeita tai liian suolaisia elintarvikkeita ja että ne saavat vielä kehuskella terveyshyödyillä? Kukaan ei halua kieltää perunalastujen, Coca-Colan tai makeisten myyntiä, mutta emme voi sallia näitä elintarvikkeita myytävän sen varjolla, että ne edistävät terveyttä ja hyvinvointia. Emme puhu myöskään mainonnan kieltämisestä vaan ainoastaan uusista markkinointisäännöistä. Tarvitsemme vähimmäisstandardit, joilla varmistetaan rehellinen markkinointi. Yhdenmukaistetuilla säännöillä parannetaan oikeusvarmuutta, ja siitä hyötyvät niin yritykset kuin kaikki muutkin.
Eräässä tutkimuksessa ilmeni, että 70 prosenttia kuluttajista luottaa valmistajien esittämiin terveysväitteisiin, ja siksi tämä asetus on tärkeä säädös paitsi kuluttajansuojan suuremman avoimuuden myös paremman terveydensuojelun näkökulmasta. Tällä hetkellä Euroopan unionissa yli 200 miljoonaa aikuista ja 14 miljoonaa lasta on ylipainoisia tai liikalihavia. Etenkin ravintotekijöistä johtuva lasten kakkostyypin diabetes on yleistynyt valtavasti. On mahdollista, että liikalihavuus ja liikunnan puute syrjäyttävät tupakoinnin tilastojen kärjestä yleisimpänä kuolinsyynä, ja siksi pidämme tätä kompromissia hyvänä. Se on hyvä paketti. Haluaisin, että keskustelua käytäisiin objektiivisemmin ja rehellisemmin. Yksistään Saksassa ravintoon liittyvien ongelmien torjunta aiheuttaa 71 miljardin euron kustannukset, ja se osoittaa selvästi, että meidän on tarkasteltava tätä kysymystä.
Toivon myös, ettei Saksan liittohallitus ryhdy toimiin jäsen Sommerin ehdotuksen johdosta ja esitä valitusta. Mikä tahansa hallitus – ei ainoastaan Saksan hallitus – joka valittaa jostain sellaisesta asiasta, josta se on itse ollut sopimassa neuvostossa, tekee itsensä naurunalaiseksi ja menettää uskottavuutensa, ja siksi toivon, että saavutamme huomenna yhden virstanpylvään toimissamme kuluttajasuojan ja kuluttajien terveyden parantamiseksi. 
Adamos Adamou (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan onnitella molempia esittelijöitä.
Elintarvikkeiden ravitsemus- ja terveysväitteitä koskevan mietinnön ensimmäisessä käsittelyssä hyväksyimme – Euroopan parlamentissa – ison joukon tarkistuksia, joilla pyritään helpottamaan nykyisen asetuksen soveltamista kuluttajien eduksi.
Valtaosa äänesti elintarvikkeiden ravitsemusaineita koskevaa asetusta vastaan ja torjui 4 artiklan, ja näin heikennettiin merkittävästi kyseessä olevaa asetusta.
Tämän asetuksen tavoitteena pitäisi olla ennen kaikkea kuluttajien tietoisuuden parantaminen terveellisen, tasapainoisen ja sopusointuisen ruokavalion tärkeydestä. Tästä syystä meidän kaikkien olisi hyväksyttävä neuvoston yhteinen kanta, ja tästä syystä kannatan sitä edelleenkin lähtökohtaisesti. Kun otetaan huomioon kompromissiin liittyvät vaikeudet ja se, että eurooppalaiset kuluttajat tarvitsevat tällaista asetusta, kehotan meitä kaikkia kannattamaan edes kompromissitarkistusten pakettia. Tällä tavoin voimme varmistaa, että eurooppalaiset kuluttajat saavat asianmukaista tietoa. 
Kathy Sinnott (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa komission jäsenelle, että Irlannin hallitus on massalääkinnyt kansaani dinatriummonofluorofosfaatilla 40 vuoden ajan. Irlannissa veteen lisätty fluoridi on myrkyllistä jätettä. Vaikka sitä lisätäänkin vain pieniltä vaikuttavia määriä, se kerääntyy elimistöömme aikojen kuluessa. Veden fluoraaminen on rasittanut Irlannin kansalaisten terveyttä fluoroosin kaltaisilla taudeilla: fluoridi sitoutuu kalsiumiin, etenkin luustossa. Se aiheuttaa myös kilpirauhasen liika- tai vajaatoiminnan kaltaisia tauteja. Fluoridia käytettiin aikoinaan lääkityksenä kilpirauhasen toiminnan hillitsemiseksi. Se aiheuttaa fluoroosia ja vahingoittaa hammaskiillettä, mikä on ominaista lapsuusiän fluoridimyrkytykselle. Hiljattain tehdyssä tutkimuksessa kävi ilmi, että 40 prosentilla nuorista irlantilaisista aikuisista on hampaissa pysyvää ja epämuodostunutta täplikkyyttä ja värjäytymistä, joka johtuu fluoroosista. Nämä ovat vain joitakin esimerkkejä taudeista, joita fluoridien jatkuva kerääntyminen on aiheuttanut irlantilaisille.
Kun tarkastellaan Irlannin hallituksen veden fluoraamiskäytäntöä muutama vuosi sitten, voidaan todeta, että 90 prosentissa julkisista ehdotuksista vaadittiin tällaisen massalääkityksen lopettamista. Irlannissa käytettävä fluoridi on myrkyllistä jätettä, jota saadaan elohopean ja kadmiumin kaltaisia myrkkyjä sisältävän keinolannoitetehtaan pesulaitteista. On mahdotonta kuvitella, että me parlamentissa hyväksyisimme fluoridin – joka on myrkyllinen aine – sisällyttämisen sallittujen vitamiinien ja kivennäisaineiden luetteloon. Se ei ole sen enempää vitamiini kuin kivennäisainekaan. Ruoassa ja vedessä se on vitsaus.
Sekaannuksen välttämiseksi totean, että hammastahnaan ja suuveteen lisättyä fluoridia pidetään kosmeettisena aineena, eikä tarkistukseni koske sitä. Se koskee ainoastaan ruokaan ja veteen lisättyä fluoridia. Pyydän kollegoitani auttamaan irlantilaisia ja äänestämään kyseisen tarkistuksen puolesta. 
Roberta Angelilli (UEN ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, niin kutsutut funktionaaliset elintarvikkeet tai ravintoaineilla täydennetyt elintarvikkeet, joiden oletetaan parantavan kuluttajien terveyttä tai hyvinvointia, ovat eräs kaikkein innovatiivisimmista aloista, joiden markkinoilla on suurimmat mahdollisuudet kasvuun. Siksi meidän on varmistettava, että tämäntyyppiset elintarvikkeet ja ennen kaikkea merkinnöissä esitetyt väitteet, joilla vedotaan kuluttajiin lupaamalla ruokavalioon tai terveyteen liittyviä hyötyjä, tarkastetaan.
Kompromissitekstillä varmistetaan selkeän ja kattavan tiedon antaminen elintarvikemerkinnöissä, ja sen ansiosta kuluttajat voivat tehdä tietoon perustuvia valintoja ruokavaliotaan koskevissa kysymyksissä. Tämä toimi on sitäkin kiireisempi, kun tarkastellaan mainonnan vaikutusta lapsiin. Mainonnalla vaikutetaan itse asiassa suoraan lasten ruokailumieltymyksiin ja muutetaan heidän kulutuskäyttäytymistään.
Lisäksi parlamentin toteuttamien toimien ansiosta pk-yrityksiin on kiinnitetty asianmukaista huomiota, ja niitä on tuettava, jotta ne voivat mukautua asetuksen mukanaan tuomiin muutoksiin ja jotta ne voivat myöhemmin luottaa sekä määrättyihin aikajaksoihin, jolloin ne voivat saattaa omia tuotteitaan markkinoille, että mahdollisuuteen käyttää ennalta hyväksyttyjä väitteitä.
Lopuksi haluaisin kiittää esittelijää, jäsen Poli Bortonea, hänen tekemästään erinomaisesta, joskaan ei helposta työstä. 
Leopold Józef Rutowicz (NI ). –
   Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää parlamenttia tämän aiheen esille ottamisesta. Elintarvikkeiden ravitsemus- ja terveysväitteitä koskeva asetus ja vitamiinien, kivennäisaineiden ja eräiden muiden aineiden lisäämistä elintarvikkeisiin koskeva asetus ovat merkittäviä kuluttajansuojalle. Ne antavat kuluttajalle mahdollisuuden tehdä oikeita päätöksiä monien elintarvikkeiden ostamisen yhteydessä. Niillä parannetaan reilun kilpailun edellytyksiä markkinoidemme elintarvikkeiden tuottajien ja toimittajien kesken. Niillä autetaan parantamaan ruokavaliota, mikä johtaa puolestaan parempaan fyysiseen kuntoon ja terveyteen. Näiden asetusten hyväksyminen on mielestäni askel oikeaan suuntaan. 
John Bowis (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, istuntosalissa käyty edellinen keskustelu koski lainsäädäntöehdotusten seulontaa. Epäilen, että jos se olisi ollut voimassa ennen kuin tämä terveysväitteitä koskeva ehdotus otettiin käsittelyyn, tämä ehdotus olisi voinut kaatua ensimmäiseen esteeseen. Itse asiassa se oli lähellä kaatua ensimmäiseen esteeseen parlamentissa, ja siksi onnittelen esittelijäämme ja varjoesittelijöitämme, jotka ovat tehneet yhteistyötä komission virkamiesten kanssa parantaakseen alkuperäistä ehdotusta. Siksi katsomme voivamme kannattaa kompromissiehdotusta huomenna.
Lainsäädäntömme on silti epäselvää ravintosisältöprofiilien osalta, eikä tämä ole hyvä lainsäädäntäkäytäntö. Emme tiedä, miten tämä toteutetaan. Emme myöskään tiedä, miten Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen EFSA hoitaa sen. Meidän on luotettava siihen, että asiantuntijat hoitavat asian sen jälkeen, kun tämä toimi on lähtenyt parlamentista. Mitä tahansa he päättävätkin, päätös ei tule enää parlamentin hyväksyttäväksi, joten tämä ei ole hyvää lainsäädäntöä. Tästä huolimatta uskon, että voimme sanoa, että kuluttajat haluavat – ja he ovat ainoa merkityksellinen taho, jonka etu on kysymyksessä – luottaa väitteiden ilmaisuihin, kuten "vähäsuolainen", "sisältää runsaasti monityydyttymättömiä rasvahappoja" ja niin edelleen. Haluamme varmistaa, ettei kielteisiä ominaisuuksia peitellä myönteisillä ominaisuuksilla ja haluamme varmistaa, että koko kuva esitetään rehellisesti. Loppujen lopuksi jokainen väite on voitava todistaa oikeaksi tuomioistuimessa sitä tukevan tieteellisen tiedon pohjalta.
Olemme mielestäni edistyneet näissä kysymyksissä. Olemme poistaneet joitakin terveysväitteitä koskevia poikkeuksia – saanen mainita etenkin light ale -oluen. Ilmaisulla ei ole tarkoitus väittää, että ihmiset kevenevät, sen enempää kuin yskänpastillit eivät saa ihmisiä yskimään. Toivomme, että neuvosto on samaa mieltä tarkistuksistamme, sillä haluamme järkevää tietoa järkevässä muodossa, jotta ihmisillä on paremmat mahdollisuudet valita terveellinen ruokavalio ja parantaa siten heidän omaa ja perheittensä terveyttä. 
Linda McAvan (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, aion puhua jäsen Poli Bortonen mietinnöstä. Olen tyytyväinen tähän säädökseen, koska tarvitsemme sitä. Riittää kun vilkaisee kauppojen hyllyjä ja katsoo, mitä monissa tuotteissa väitetään. Yhä useammin väitteitä näkyy myös monissa makeisissa ja leipomotuotteissa – jotkin näistä väitteistä ovat suoraan sanoen naurettavia.
Olemme jälleen tänä iltana kuulleet ihmisten sanovan, ettemme tarvitse tätä säädöstä, että kyse on holhousvaltiosta. Miksi ihmeessä emme voi pyytää valmistajia, jotka esittävät terveys- ja ravitsemusväitteitä, esittämään niitä koskevia tieteellisiä todisteita?
Kansallisen kuluttajajärjestön alueellani hiljattain tekemän tutkimuksen mukaan 99 prosenttia ihmisistä haluaa, että elintarvikkeiden terveysväitteet tarkistetaan ennen kuin elintarvikkeet asetetaan myytäväksi. Itse asiassa monet ovat hyvin hämmästyneitä siitä, ettei väitteitä tutkita asianmukaisesti.
Olemme kuulleet paljon puhetta 4 artiklasta, ja ihmiset ovat todenneet, ettemme tarvitse sitä, että ravintosisältöprofiileja ei voida määrittää. Tietysti ravintosisältöprofiileja voidaan määrittää: asiantuntijat ovat tehneet sitä ja tekevät edelleen Yhdysvalloissa. Meidän on luovuttava sellaisesta ajattelutavasta, että jotkin asiat on kiellettävä. Mitään ei kielletä, mutta elintarvikeaineita koskevia väitteitä ei voida esittää, jos tuote ei selvästikään ole terveellinen vaihtoehto ihmisille. Kuten kollegani jäsen Westlund totesi, ihmiset ovat kyllästyneitä ostamaan niin kutsuttuja vähärasvaisia tuotteita havaitakseen myöhemmin tekstiä tarkemmin lukiessaan, että tuotteet sisältävät paljon sokeria tai muita ainesosia.
Tämä säädös merkitsee, että kaikkien väitteiden olisi perustuttava vankkoihin todisteisiin. Tapaamani vastuulliset vähittäismyyjät ja valmistajat suhtautuvat siihen myönteisesti. Näytämme unohtavan, että ilman eurooppalaisia standardeja meillä on yletön määrä kansallisia standardeja, eikä se ole hyväksi liiketoiminnalle. Tästä on hyötyä liiketoiminnalle, tästä on hyötyä kuluttajille, ja meidän olisi suhtauduttava siihen myönteisesti. 
Holger Krahmer (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, vaikka neuvosto ei ottanut huomioon parlamentin terveysväitteitä koskevan äänestyksen erittäin selvää tulosta ensimmäisessä käsittelyssä, olemme nyt päässeet kompromissiin, jonka puolesta äänestän – vaikkakin hammasta purren – sillä, kuten jäsen Sommer aivan oikein sanoi, meidän on nyt tehtävä valinta suuremman ja pienemmän pahan väliltä.
Haluan ottaa esille kaksi kiistanalaista seikkaa. Mielestäni tavaramerkkeihin sovelletaan eri lainsäädäntöä, niistä säädetään toisaalla ja eikä niitä pitäisi käsitellä tässä yhteydessä. Vaikka kompromissilla onkin mahdollista estää ravintosisältöprofiilien kieltävä vaikutus, emme suinkaan ole poistamassa oikeaa kohtaa, kuten teimme ensimmäisessä käsittelyssä. Olen yhä vakuuttunut siitä, että ravintosisältöprofiilit on harhaanjohtava käsite.
Liikalihavuus ja ylipaino ovat ongelmia, jotka on otettava erittäin vakavasti. Niistä käydään tunteellisia keskusteluja, ja käymme niitä jatkossakin – viimeistään terveellisen ruokavalion edistämistä koskevan vihreän kirjan yhteydessä. Haluaisin tässä vaiheessa mennä vähän asioiden edelle ja todeta, ettei mainostaminen lihota ihmisiä. Liikalihavuuden syyt ovat moninaiset ja erittäin monimutkaiset, emmekä onnistu ratkaisemaan ongelmaa lisäämällä kieltoja. Meidän olisi pyrittävä löytämään ratkaisu yhteistyössä elintarviketeollisuuden kanssa eikä toimittava sitä vastaan. 
Thomas Wise (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, tässä on kyse taas yhdestä säädöksestä, jolla pyritään lisäämään EU:n toimivaltaa jäsenvaltioiden kustannuksella. Meillä on jo direktiivi 2002/46/EY, jossa säädetään ravintolisien turvallisista enimmäismääristä. Näitä määriä ei kuitenkaan ole vielä julkaistu. Parempaa esimerkkiä EU:n epäpätevyydestä on vaikea löytää.
Tästä huolimatta kaikkivoipainen EU antaa edelleen määräilevää lainsäädäntöä, jolla ainoastaan tuhotaan pienyrityksiä ja poistetaan kuluttajien valinnanvapaus.
Yhdistynyt kuningaskunta on saanut tarpeekseen tästä vääriin tietoihin perustuvasta asioihin puuttumisesta. Westminsterissä on tällä hetkellä käsiteltävänä yksityisen jäsenen lakiesitys, jossa pyydetään Yhdistyneen kuningaskunnan vapauttamista mainitsemastani ravintolisiä koskevasta direktiivistä. Toivon, että se saa kannatusta ja muodostaa siten ennakkotapauksen, joka merkitsee näiden vahingoittavien ja tarpeettomien säädösten määräysvallan lopun alkua Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tämä olisi merkittävä askel kohti Yhdistyneen kuningaskunnan eroa Euroopan unionista. 
Horst Schnellhardt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämän asetuksen lähtökohtana on tarve käsitellä liikalihavuutta ja edistää terveellistä ruokavaliota, ja tästä voimme olla pelkästään samaa mieltä, mutta tämä ehdotus ei sisällä juuri muuta kuin byrokratiaa, mikä ei edistä lainkaan tämän tavoitteen saavuttamista. Itse asiassa siinä todetaan pelkästään, että on olemassa huonoja elintarvikevalmistajia, kuluttajia, jotka eivät osaa ottaa vastuuta itsestään sekä huonoja ja hyviä elintarvikkeita. Huonot elintarvikkeet sisältävät suolaa, rasvaa ja sokeria, ja tätä korjataan nyt ravintosisältöprofiilien avulla.
Arvoisa komission jäsen, jos te olisitte todellakin pannut merkille, mitä parlamentti ehdotti ensimmäisessä käsittelyssä, olisitte voinut saavuttaa kaikki nämä ylevät tavoitteet, joita kannatan, ja tämä olisi ollut mahdollista ilman byrokratiaa ja rasittavia säännöksiä, sillä nämä ravintosisältöprofiilit käyvät yli ymmärrykseni, enkä voi unohtaa, miten Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisia edustava Podger totesi aivan suoraan, ettei hän tiennyt, miten hän ne määrittelisi. Tästä syystä tämä ehdotus merkitsee, että annamme umpimähkään säännöksiä, olemme menettäneet kosketuksen todellisuuteen, siihen, mitä yhteiskunnassa tapahtuu, ja kansalaisiin, joille on erittäin vaikeaa selittää tätä byrokraattista toimintaa.
Voimme tietenkin todeta yhtäkkiä, että haluamme, että kaikilla tiedoilla on tieteellinen perusta. Tätä jokainen haluaa, mutta se ei onnistu tällä säädöksellä, ja siksi sen hyväksyminen nykyisessä muodossa ei todellakaan ole hyvä ajatus. Komissio ja neuvosto eivät tehneet viisaasti, kun ne antoivat saman ehdotuksen toistamiseen toisessa käsittelyssä, sillä parlamentin ensireaktio ensimmäisen käsittelyn jälkeen oli perustana lisäkeskusteluille, jotta saavuttaisimme tavoitteemme. Nyt ryhdymme rajoittamaan kilpailua ja markkinataloutta, enkä usko, että tästä on yhteiskunnalle mitään hyötyä. 
Marios Matsakis (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, vitamiinien, kivennäisaineiden ja eräiden muiden aineiden lisäämistä elintarvikkeisiin koskeva asetus on erittäin tärkeä säädös, ja sillä on erittäin merkittävä vaikutus EU:n kuluttajien turvallisuudelle ja hyvinvoinnille. Jäsen Scheeleä on syytä onnitella siitä, miten erinomaisesti hän on aihetta käsitellyt. Myös komission jäsentä Kyprianoua on syytä onnitella avoimesta ja vastuullisen varovaisesta tavasta lähestyä aihetta.
Käytän tämän lyhyen puheenvuoron ilmaistakseni kannattavani biologista hyödynnettävyyttä, vitamiinien ja kivennäisaineiden turvallisten enimmäismäärien vahvistamista sekä täysin ymmärrettävää merkintäjärjestelmää ja kuluttajille suunnattua tiedottamista. Erityisesti jälkimmäisen osalta on aivan ehdotonta, että Euroopan kuluttajilla on käytettävissään tieteellisesti perusteltua ja rehellistä tietoa, jota he pystyvät lukemaan ja ymmärtämään. Tämä voi loppujen lopuksi olla oleellista, jotta he voivat suojella itseään ja perheitään liialliselta ja mahdollisesti haitalliselta määrältä vitamiineja ja kivennäisaineita. 
Péter Olajos (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Euroopan kansalaiset pyrkivät yhä enemmän syömään terveellisiä elintarvikkeita, koska he tietävät, kuinka tärkeää se on. Pyrkimys sinällään ei kuitenkaan ole riittävä, jos siihen ei liity asianmukaista tiedottamista.
Kuluttajat ovat nykyisin eksyksissä valtavan tuotemäärän keskellä, eikä heillä ole muuta mahdollisuutta kuin luottaa valmistajan ilmoituksiin, jotka ovat toisinaan perusteettomia ja usein puolueellisia. Meidän lainsäätäjien on varmistettava, etteivät kansalaisten pyrkimykset ole turhia. Meidän on varmistettava, että tuotetiedot todella auttavat kuluttajia valitsemaan terveellisiä elintarvikkeita. Samalla olemme vastuussa siitä, ettei lainsäädäntö aiheuta mahdotonta tilannetta elintarvikkeiden valmistajien ja jakelijoiden kannalta.
Kuluttajansuoja on ala, joka tuo unionia lähemmäs kansalaisia. Asianmukaisesti tulkittuna ja sovellettuna se auttaa myös valmistajia, sillä se vähentää epärehellistä kilpailua, torjuu heikkolaatuisia tuotteita ja vahvistaa viime kädessä kuluttajien luottamusta. Siihen liittyy kuitenkin myös riski, että vääränlainen soveltaminen ja liiallinen sääntely – kuten sanotaan, banaanin käyryysasteen säänteleminen – saattaa tehdä kaikesta naurettavaa Euroopan kansalaisten silmissä.
Meidän on tämän vuoksi löydettävä kultainen keskitie, jolloin voimme syödä kakun ja tietää, mitä se sisältää. Unioni voi kehittyä vain, jos se ei luo ristiriitatilanteita vaan yhteistyötä sosiaali- ja talousalalla. Tämän vuoksi katson, että meidän on syytä olla iloisia ja tukea ehdotuspakettia kompromisseineen, jotka ovat pitkän ja raskaan työn tulosta, vaikka ratkaisu ei ehkä olekaan kaikkein ihanteellisin, kuten jäsen Sommer ja muut jo totesivat.
Edellä esittämäni lisäksi haluan merkittävästä viininvalmistus- ja kulutusperinteestään tunnetun valtion edustajana kiinnittää huomiota myös viiniä koskevaan tilanteeseen.
On tieteellisesti todistettua, että maltilliseen viininkäyttöön liittyy todellisia terveyshyötyjä. Pyrkiessämme torjumaan alkoholismia ja sen taustalla olevia syitä meidän ei pidä mielestäni käyttää tätä tai mitään muutakaan lainsäädäntöä sodan julistamiseen viiniä tai olutta vastaan, sillä nämä juomat ovat tärkeitä eurooppalaiselle kulttuurille ja ruokavaliolle; tämän vuoksi kannatan niiden vapauttamista. 
Ivo Strejček (PPE-DE ). –
   Arvoisa komission jäsen, aluksi lainaan lyhyesti kirjettä, jonka sain hiljattain yritykseltä, joka työllistää yli sata henkilöä: "Seuraamme hyvin huolestuneina keskustelua ravitsemus- ja terveysväitteitä koskevasta asetuksesta." Nyt tarkasteltavanamme oleva asetus tekee yrittämisestä entistä monimutkaisempaa ja nostaa kuluttajahintoja. Yritykset nostavat hintoja ja nousseet hinnat haittaavat kuluttajia, joiden tarpeet ja edut mainitsemme aina ja joka yhteydessä, kun se on mahdollista.
Minusta on järkevää antaa yritysten etsiä itse kilpailuetunsa ja antaa kuluttajien tehdä valinnat. Haluan korostaa, ettemme ota huomioon yksittäisiä valintoja ja henkilökohtaista vastuuta. Ihmiset ovat lihavia ja passiivisia. Jotkut lihovat ja toiset laihtuvat. Kuinka helppoa olisikaan syyttää lihavuudestaan yrityksiä, tuottajia, vähittäismyyntiketjuja ja hallituksia.
Vastustan voimakkaasti nyt toisessa käsittelyssä olevaa ehdotusta. Se haittaa yrittämistä, nostaa kuluttajahintoja ja sivuuttaa terveen järjen. Elämämme on omissa käsissämme, eikä oikeuksia saada ilman velvoitteita ja henkilökohtaista vastuuta. 
Avril Doyle (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, mitä tulee huoliin ja laajempaan keskusteluun liikalihavuuden ja muiden kroonisten sairauksien torjumisesta, ravitsemus- ja terveysväitteitä koskevalla asetuksella, joka perustuu ravintosisältöprofiiliin, ei ole minkäänlaista vaikutusta. Itse asiassa se on haitallinen terveyskasvatuksen kannalta, sillä ravintosisältöprofiilit perustuvat yksinomaan elintarvikkeiden tai elintarvikeluokan koostumukseen, eikä niissä huomioida elintarvikkeiden tai elintarvikeluokkien kulutusta tai kuluttajien henkilökohtaisia tottumuksia.
Suuressa määrin nautittuina vähän tai keskitason verran sokeria tai suolaa sisältävien elintarvikkeiden vaikutukset ovat paljon haitallisempia kuin paljon näitä sisältävien tuotteiden vaikutukset, kun näitä tuotteita nautitaan vain satunnaisesti. On mielenkiintoista, että tutkijat ovat nyt osoittaneet, etteivät liikalihavat lapset ja nuoret itse asiassa nauti enempää roskaruokaa kuin normaalipainoiset lapset mutta että heidän elintavoistaan puuttuu fyysinen aktiivisuus. Objektiivisten ja tieteellisten ravintosisältöprofiilien laatiminen voi osoittautua mahdottomaksi tehtäväksi, ja elintarviketurvallisuusviranomaisen työ voi osoittautua turhaksi. Tätä vasten tarkasteltuna tällaisiin profiileihin perustuva politiikka on todennäköisesti epäjohdonmukaista ja johtaa mielivaltaisiin päätöksiin.
Lissabonin toimintasuunnitelman keskeinen oppi on, että lainsäädännön on oltava yksinkertaista, selkeää ja helposti valvottavaa. Poliittisen tarkoituksenmukaisuuden vuoksi hyväksyttyjen kompromissien sijaan meidän olisi lähetettävä tämä maanantaidirektiivi laadittavaksi uudelleen parempaa lainsäädäntöä koskevan aloitteen mukaisesti. Meidän on varmistettava, että se vastaa alan parhaita tieteellisiä käytäntöjä, että vältetään byrokratiaa, että se on pk-yrityksille ja kuluttajille ystävällinen ja, mikä tärkeintä, että se on pakkausmerkintänsä mukainen, toisin sanoen että siitä tulee väline, jolla torjutaan liikalihavuutta ja muita kroonisia sairauksia.
Mitä tulee asetukseen vitamiinien, kivennäisaineiden ja niin kutsuttujen "eräiden muiden aineiden" lisäämisestä elintarvikkeisiin, olen vahvasti sitä mieltä, että väestön laajamittainen lääkintä, jossa aineita lisätään julkisesti jaettaviin perustarvikkeisiin, kuten juomaveteen, on eettisesti kyseenalaista eikä sitä pitäisi sallia, varsinkaan jos ei pystytä tieteellisesti todistamaan, ettei herkkien väestönosien terveyteen kohdistu kielteisiä vaikutuksia tällaisista lisäyksistä. Esimerkiksi fluorin lisäämisellä juomaveteen on suhteettoman haitallinen vaikutus pulloruokinnassa oleviin vauvoihin ja pieniin lapsiin, sillä heidän koko ruokavalionsa perustuu tästä juomavedestä tehtyyn maidonvastikkeeseen. 
Thomas Ulmer (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, onnittelut jäsen Scheelelle hänen mietinnöstään, joka siihen tehtyine tarkistuksineen on hieno asiakirja, ja paljon kiitoksia jäsen Poli Bortonelle, joka on todella tehnyt paljon työtä mietintönsä eteen, sillä se on monimutkainen ja kattava. Valitettavasti se ei kuitenkaan vastaa omaa ajattelutapaani.
On pidettävä mielessä sekä periaatteellisesti että poliittisesti, että neuvosto ja komissio ovat käyttäneet ylivoimaista asemaansa parlamenttia kohtaan, ja nyt parlamentin olisi suostuttava tähän, jottei saataisi aikaan vielä suurempaa vahinkoa.
Neuvoston ja komission muodostaman hallinnollisen yhteisön valta suuntautuu parlamentin enemmistön poliittista tahtoa vastaan, ja ensimmäisessä käsittelyssä tarkistettu hyvä luonnos on nyt todellakin tehty tyhjäksi. Minä en tosin vastusta ravintosisältöprofiileja, mutta asiakirja on koostettava tiettyjen periaatteiden mukaisesti. Ensinnäkään komissiolta ei ole saatu konkreettisia ehdotuksia – joita voitaisiin kutsua tuotantoa edeltäväksi malliksi. Lääkeasiantuntijoiden, ravintotieteilijöiden ja psykologien asiantuntemukseen on luotettava ja heidän näkemyksiään on verrattava toisiinsa. Haluaisin tietää, mitä lisäarvoa tästä on Euroopan unionille. Haluan kuulla, kuinka todennäköistä täytäntöönpano on ja kuinka pk-yritysten on määrä selviytyä. Pohdin myös, eikö kuluttajien suojelemisen pitäisi merkitä jotain muuta kuin heidän kohtelemistaan lapsina ja eikö sen pitäisi olla myös heidän auttamistaan päätöksenteossa.
Tieteelliseltä kannalta tarkasteltuna on sanottava, että näiden toimien vaikutukset eurooppalaisten ja erityisesti lasten tapaan syödä ja kuluttaa ovat käytännössä olemattomia, mutta silti luomme uuden byrokraattisen hirviön yrittäessämme vakuuttaa kansalaisia unionin hyödyllisyydestä. Me nielemme tämän sammakon – joka ravintosisältöprofiilin mukaan todennäköisesti on "liian niljakas" – mutta toivottavasti viimeistä kertaa. 
Astrid Lulling (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, kollegani Sommerin tavoin voin vain ilmaista syvän tyytymättömyyteni yhteiseen kantaan, joka meille on esitetty toista käsittelyä varten.
Tämä on tyypillinen esimerkki menetystä tilaisuudesta, erityisesti komission kannalta, tukea parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymää järkevää kantaa ja vieläpä aikana, jona puheenjohtaja Barroso jatkuvasti viihdyttää meitä puolustamalla toissijaisuuden lisäämistä, byrokratian vähentämistä ja niin edelleen.
Ravintosisältöprofiilien esittäminen kuluttajille ilman minkäänlaista tieteellistä näyttöä on sekä tuomittavaa että hätiköityä. Jäsen Schnellhardt kuvasi tätä hyvin.
Parlamentin viinejä käsittelevän ryhmän puheenjohtajana minulla on velvollisuus korostaa yli 1,2 tilavuusprosentin alkoholijuomien terveysväittämien täydellisen kiellon suhteettomuutta. Viiniä koskevat yhteisön erityiset asetukset, mutta lisäksi hyvin uskottava tieteellinen näyttö osoittaa, että kohtuudella käytettynä, mikä tarkoittaa esimerkiksi kahta tai kolmea lasillista päivässä, viinillä on hyviä vaikutuksia ihmisen terveyteen. Se ehkäisee muun muassa tehokkaasti sydän- ja verisuonisairauksia, syöpää ja dementiaa, ja tämän komission jäsen ja hänen yksikkönsä sivuuttavat täysin.
Jäsen Sommerin aikaansaama kompromissi, josta kiitän häntä, on vain vähemmän huono vaihtoehto. Voin vain pahoitella neuvoston ja komission osoittamaa vähäistä ymmärrystä tässä asiassa sekä heidän jääräpäisyytensä seurauksia erityisesti työllisyyden kannalta.
Antaaksemme neuvostolle ja komissiolle vielä yhden mahdollisuuden tarkastella uudelleen joitakin käsittämättömiä kantoja, jotka voivat vaarantaa sovittelumenettelyn ja Lissabonin strategiassa esitetyt tavoitteet, olemme yhdessä jäsen Klassin kanssa esittäneet tarkistuksen, jolla poistetaan 4 artiklan 3 kohdan soveltamisalasta viini ja olut, jotta emme aiheuttaisi haittaa aloille, jotka ovat olleet tuhansia vuosia osa kulttuurista ja kulinaarista perintöämme. 
Zuzana Roithová (PPE-DE ).
   – Hyvät kollegat, minullakin on vakavia varauksia komission ehdotuksen suhteen. Sen aiheuttama hallinnollinen ja rahoituksellinen taakka haittaa kilpailua ja johtaa kuluttajahintojen nousuun. Tämän vuoksi ihmettelen, ketä tämän kalliin järjestelmän on määrä hyödyttää. Ehdotus on haitallinen pk-yrityksille, joissa kaikki byrokratia on este liiketoiminnalle, ja se tekee tietä Euroopan markkinoiden monopolisoitumiselle. En kannata näitä asetuksia terveyssyistä, sillä niiden ei voida mitenkään osoittaa edistävän eurooppalaisten terveyttä. Elintarvikepakkausten kalliit ravintosisältöprofiilit eivät sellaisenaan vaikuta kuluttajien käyttäytymiseen eivätkä varmasti saa eurooppalaisten painoa putoamaan tai heidän terveyttään paranemaan. Tällaisiin asioihin vaikuttavat sen sijaan elintavat, terveellinen ympäristö ja luottamus lääkärien selityksiin sekä ammattilaisten neuvoihin.
Eurooppalaisten kuluttajien on luonnollisesti ymmärrettävä kaikki monimutkaiset tiedot elintarvikkeista, ja tämä koskee kaikkia EU:n jäsenvaltioita. Tämän vuoksi kannatan elintarvikkeissa esitettyjä väitteitä koskevien sääntöjen vahvistamista kaikkialla EU:ssa ja perättömien väitteiden torjumista. Kuluttajat haluavat kuitenkin mieluummin avoimia ja näkyviä tietoja valmistusaineista jokaisen elintarvikkeen terveysvaikutusten arvioinnin sijaan. Valitettavasti uudella asetuksella ei juurikaan paranneta kuluttajien neuvontaa, mitä tulee esimerkiksi tekstin kokoon ja selkeään väitteitä koskevaan standardoituun malliin. Tällaisten sääntöjen sijaan siinä ehdotetaan monimutkaista lupajärjestelmää, joka koskee elintarvikkeista annettavien tietojen sisältöä. Lääkärinä tiedän, kuinka tärkeää tiettyjä ruokavalioita noudattavien ihmisten on voida tarkistaa, mitä kukin elintarvike tarkalleen sisältää. Esimerkiksi gluteenille allergisten ihmisten on saatava tietää varmasti, ettei esimerkiksi irtotavarana myytävä patee sisällä jauhoja. Terveydelliseltä kannalta tämä on heille tärkeämpää kuin tieto jogurtin sisältämän rasvan vähenemisestä. Eurooppalaiset kuluttajat saattavat nauttia jogurttinsa sämpylän ja voin ja jopa vanukkaan kera.
Komission ehdotus on Lissabonin strategian vastainen. Uskon, että saamme huomenna enemmistön tuen ehdotuksillemme, joilla sentään tehdään tietä suuremmalle joustolle rekisteröinnissä, esitetään hakijan oikeuksien laajempaa suojelua ja lyhyempää suoja-aikaa tieteellisesti perustelluille väitteille, jätetään pakkaamattomat alkoholituotteet direktiivin ulkopuolelle ja esitetään muita tarkistuksia. Muuten meidän on suoraan hylättävä ehdotus. 
Markos Kyprianou,
   Arvoisa puhemies, kiitän jäseniä hyvin mielenkiintoisesta keskustelusta.
Ne, jotka ovat työskennelleet kanssani kuluneet puolitoista vuotta, tietävät jo, että minulla on tapana puhua avoimesti ja suoraan. Voin rehellisesti sanoa, että tämä on ainoa lainsäädäntöehdotus, josta en koskaan kuvitellut joutuvani taistelemaan. Ehdotus perustuu logiikkaan. Siinä todetaan, että jos joku haluaa ansaita rahaa tietyllä markkinointivälineellä, henkilön tai yrityksen on kerrottava totuus. Se on näin yksinkertaista.
Me puhumme kuluttajien valinnoista. Mitä kuluttajien olisi tehtävä? Perustettava kotiinsa pieni kemiallinen laboratorio analysoidakseen jokaisesta elintarvikkeesta, sisältääkö se sokeria tai rasvaa? Kuinka kuluttajat voivat tehdä valintansa, jos joku ei tarkista paikkansapitävyyttä? Mitä tulee terveysväitteisiin, olisiko kuluttajien tehtävä kotona kliinisiä testejä nähdäkseen, alentaako jokin tietty tuote kolesterolia? Se on mahdotonta! Tämän vuoksi on tärkeää hyväksyä tämä lainsäädäntö, varsinkin kun on saatu aikaan kompromissi. Olen yllättynyt siitä, ettei tätä koskevaa lainsäädäntöä vielä ole.
Mitä tapahtuu, jos emme hyväksy lainsäädäntöehdotusta? Mitä siitä seuraisi? Kuka tahansa voisi väittää mitä tahansa ja toivoa parasta. Euroopan unionissa kaikki, myös suurten jäsenvaltioiden johtajat, vaativat Euroopan kansalaisten asettamista unionin politiikan keskiöön. Minusta tämä on hyvä testi, joka osoittaa, teemmekö todella niin.
Olen vakaasti sitä mieltä, että parempi sääntely on meille ensiarvoisen tärkeää. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että sääntelystä luovutaan, varsinkaan terveyden ja kuluttajansuojan aloilla. Se tarkoittaa, että meidän on laadittava se oikealla tavalla. Kuten totesin alustavissa huomioissani, katson, että parlamentin ehdotusten ja tarkistusten myötä meillä on nyt hyvä lainsäädäntöehdotus, jolla ei aiheuteta teollisuudelle tarpeetonta taakkaa mutta jolla suojataan kuluttajia.
Vaikuttaa siltä, että unohdamme hyvin merkittävän tekijän, nimittäin sisämarkkinat. Saatte sanani siitä, että näitä terveyteen liittyviä aloja säännellään. Kysymys on siitä, tehdäänkö se yhteisön tasolla, mikä merkitsisi yhdenmukaistamista sisämarkkinoilla, jolloin 450 miljoonan kuluttajan markkinoilla toimivat yritykset voivat olla kilpailukykyisiä, vai luodaanko 25 erilaiset säännöt ja asetukset, joilla sisämarkkinoita hajotetaan. Olen koko ajan ollut keskusteluyhteydessä alan teollisuuden kanssa, ja ensin mainittua siellä toivotaan. Kysyn aina teollisuuden edustajilta, haluavatko he mieluummin yhtenäisen lainsäädännön, tiukankin, vai 25 erilaista lakia, vaikkapa joustavaa. He haluavat mieluummin yhtenäisen lainsäädännön. Tämä on hyvin merkittävä tekijä.
Ymmärrän sen, mitä on sanottu viinistä, mutta on muistettava, että viini on alkoholijuoma. Se voi toki olla maataloustuote, mutta se sisältää alkoholia, ja lainsäädännön on koskettava myös sitä.
Fluoria koskevassa asiassa muistutan, että mainittu ongelma koski yleistä fluorin lisäämistä, mitä tämä asetus ei koske, sillä se kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Se on eri asia, josta voimme keskustella, mutta se ei sisälly tähän lainsäädäntöehdotukseen, sillä nyt tarkasteltavina olevat väitteet ja lisäykset ovat vapaaehtoisia.
Lopuksi toistan, että kompromissi on hyvä. Kaikki osapuolet olisivat toivoneet kompromissilta jotain enemmän suuntaan tai toiseen. Siinä otetaan kuitenkin tasapainoisesti huomioon kaikkien sidosryhmien edut.
Olen samaa mieltä siitä, ettei tämä riitä pelkästään ratkaisemaan liikalihavuuden ongelmaa. Kuten tiedätte, olemme tavallisesti soveltaneet näin monimutkaisiin asioihin toisenlaista lähestymistapaa kuin sääntelyä. Olemme perustaneet foorumin ja keskustelemme teollisuuden ja sidosryhmien kanssa siitä, mitä kaikki voivat tehdä ongelman ratkaisemiseksi. Joillakin aloilla tarvitaan kuitenkin lainsäädäntöä ja sääntelyä. Me tarvitsemme siis yhdistelmän kaikista toimista ja aloitteista lopullisen tavoitteen saavuttamiseksi(1).
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tiistaina klo 11.30.
Jules Maaten (ALDE ). –
   Vaikkei parlamentin ja neuvoston kesken aikaan saatu kompromissi ole täydellinen, voin kannattaa sitä. Alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna se on vähemmän byrokraattinen vaarantamatta kuitenkaan kuluttajansuojaa. Kuluttajille annetaan asianmukaista tietoa ilman holhoamista. Hollanninkielisiä termejä tai voidaan edelleen käyttää kuvaamaan yskänpastilleja, sillä kaikki tietävät, etteivät pastillit voi aina välittömästi poistaa yskää.
Kuluttajien on voitava luottaa siihen, että ravitsemus- ja terveysväitteet ovat tosia ja tieteellisesti vahvistettuja. Tutkimus on osoittanut, että 53 prosenttia kuluttajista luottaa ravitsemusväitteisiin. Koska olemme poistaneet asetuksesta tarpeettoman byrokratian vaarantamatta kuluttajansuojaa, kuluttaja voi tehdä tietoon perustuvia valintoja. Samalla kulmakunnan leipomo voi edelleen mainostaa runsaasti kuitua sisältäviä sämpylöitään ilman, että sen olisi ensin käytävä läpi pitkällinen lupamenettely. 


Komissio voi hyväksyä tarkistukset 5089.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 149, 90 ja 91.
Komissio voi hyväksyä tarkistukset 1, 5, 11, 14, 15, 16, 17 ja 18.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 13 ja 19. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Maatin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A6-0140/2006) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi eurooppalaisen ankeriaskannan elvytystoimenpiteistä (KOM(2005)0472 C6-0326/2005 2005/0201(CNS)). 
Joe Borg,
   Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen parlamentin mietintöön, joka koskee komission ehdotusta ankeriaista, ja kiitän esittelijää, jäsen Maatia hyvästä työstä. 
Havaitsen parlamentin ottaneen hyvin vakavasti EU:n ankeriaspopulaatiota uhkaavan vakavan vaaran. Parlamentti on tehnyt joukon hyödyllisiä ja käytännöllisiä tarkistuksia ehdotuksen parantamiseksi. Voin hyväksyä monet tarkistukset sellaisinaan. Joitakin muita voin puoltaa periaatteessa, mutten voi kannattaa niiden sisällyttämistä ehdotukseen, koska niitä olisi käsiteltävä muulla tavoin. Lisäksi joistakin asioista on tehtävä lisää tieteellistä tutkimusta ennen kuin ne voidaan toteuttaa käytännössä. 
Voin hyväksyä tarkistukset 1, 2, 3, 6, 7, 10, 12, 13, 15, 21, 22, 23, 27 ja 29. Olen samaa mieltä siitä, että jäsenvaltioiden olisi voitava itse valita omat rauhoitusaikansa pyyntiponnistuksen vähentämiseksi puoleen ja että ehdotuksen aikataulua olisi pidennettävä niin, että jäsenvaltiot ehtivät paremmin laatia ankeriaanhoitosuunnitelmansa ja voivat joustavammin määritellä alueet, joihin ankeriaanhoitosuunnitelmia olisi sovellettava. Hyväksyn myös sen, että jäsenvaltioiden olisi voitava edetä yksittäin, jos hoitosuunnitelmien laatiminen useiden valtioiden yhteistyönä osoittautuu hankalaksi. 
Suhtaudun periaatteessa myönteisesti useisiin ehdotettuihin tarkistuksiin, jotka kuitenkin liittyvät asioihin, joita mielestäni pitäisi käsitellä toisin. Tarkistukset 4, 8 ja 11 koskevat täytäntöönpanoa ja tutkimuksen lisäämistä siitä, miten vesiviljelyala voisi osallistua ankeriaiden istuttamiseen EU:n vesiin. Tämän kaltaisessa neuvoston asetuksessa ei voida suoraan käsitellä tutkimustarpeita. Parempia tapoja edistää tutkimusta ovat rahoitus puiteohjelmien kautta sekä tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean ja muiden neuvoa-antavien elimien kuuleminen. Huolehdin siitä, että näitä tarkoituksenmukaisempia tutkimusten tilaamiskeinoja käytetään. Olisi ennenaikaista ryhtyä tarkistuksissa 8 ja 11 pyydettyyn täytäntöönpanoon ennen kuin tarkistuksessa 4 ehdotetun tutkimuksen tulokset ovat käytettävissä. 
Tarkistukset 5 ja 25 koskevat lasiankeriaiden vientiä. Tämä on kauppaan liittyvä asia. Kun yhteisö on laatinut sisäiset ankeriaiden säilyttämistoimenpiteet, se voi laatia vientirajoituksia, joilla suositaan ja suojellaan ankeriaiden istuttamista yhteisön sisävesiin. Kollegani, komission jäsen Mandelson on tietoinen asiasta ja ryhtyy valmistelemaan lasiankeriaiden vientiä koskevia toimenpiteitä heti, kun neuvosto on päättänyt ankeriaiden säilyttämistoimenpiteistä. Meidän on aloitettava omia vesiämme koskevista säilyttämistoimenpiteistä, jotta noudattaisimme Maailman kauppajärjestön WTO:n sääntöjä. 
Tarkistuksessa 9 ilmaistaan hyvä ajatus: lasiankeriaiden muuttoa ei pidä estää. Katson kuitenkin, että tässä asetusehdotuksessa käyttämämme lähestymistavan henkeen sopisi paremmin, että jäsenvaltiot tekevät itse tällaiset päätökset ankeriaanhoitotoimenpiteidensä yhteydessä. 
Tarkistus 16 ei ole enää tarpeen, sillä olen jo hyväksynyt sen, että jäsenvaltiot voivat määritellä joustavasti ankeriasvesistöalueensa, kuten tarkistuksessa 13 pyydetään. 
Hyväksyn tarkistukseen 17 sisältyvän periaatteen, mutta 8 artikla kattaa jo sen mahdollisuuden, että useat jäsenvaltiot laativat yhteisen hoitosuunnitelman. Tarkistuksissa 18 ja 28 käsitellään ankeriaskantojen elpymistä koskevia tavoitteita ja täytäntöönpanokeinoja. Tässä viittaan tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean tuoreeseen mielipiteeseen, jonka mukaan on erittäin vaikeaa mitata kutuvaellukselle pääsevien ankeriaiden määrää ja siksi on parempi keskittyä suoraan sovellettaviin keinoihin, kuten kalastuksen ja kiinteiden laitteiden kuten turbiinien ja pumppujen ankeriaisiin kohdistuvan vaikutuksen vähentämiseen puoleen. Mielestäni nyt on syytä edetä tältä pohjalta, mutta jäsenvaltioiden olisi parannettava ja hienosäädettävä ankeriaita koskevien tietojen keruuta ankeriaanhoitotavoitteiden ja -toimenpiteiden parantamiseksi. 
Tarkistukset 19 ja 20 koskevat ankeriaiden istutukseen ja ankeriasteiden rakentamiseen myönnettävää taloudellista tukea. Kannatan näitä ajatuksia sikäli kuin istuttaminen johtaa kutuvaellukselle pääsevien hopea-ankeriaiden määrän lisääntymiseen. Ajatukset on kuitenkin tarkoitus sisällyttää Euroopan kalatalousrahastoa koskevaan uuteen asetukseen, joten tämä säädös ei ole niille oikea paikka. 
Voin hyväksyä raportointivaatimusten keventämisen, jota ehdotetaan tarkistuksessa 26, mutta tämä voitaisiin toteuttaa harvemmin annettavilla raporteilla. Jäsenvaltioiden on joka tapauksessa parannettava huomattavasti tiedonkeruutaan, joten vaatimus ankeriaanhoidon tieteellisen pohjan parantamisesta on tärkeä osa ehdotustani. 
Tarkistuksessa 24 ehdotetaan ankeriaanhoitosuunnitelmien ulottamista rannikkovesiin ja erityisesti Itämereen. Olen samaa mieltä siitä, että ankeriaankalastuksen hallinnointi rannikkoalueilla on tärkeää, mutta tällä hetkellä ei ole teknisesti mahdollista asettaa merikalastukselle kutuvaellukselle pääsevien ankeriaiden määrää koskevia tavoitteita, koska tätä ei voida mitata. Tuen ankeriaiden merikalastuksen lukemista sellaiseen kalastukseen, jonka yleisen pyyntiponnistuksen määrää olisi vähennettävä puoleen. 
Kiitän kalatalousvaliokuntaa ja esittelijä Maatia erittäin myönteisestä yhteistyöstä tätä mietintöä laadittaessa. Toivon vilpittömästi, että EU:n ankeriaskantojen tilannetta voidaan parantaa huomattavasti ryhtymällä merkittäviin ja tuntuviin toimiin lähitulevaisuudessa. 
Albert Jan Maat (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää lämpimästi komission jäsentä Borgia erinomaisesta yhteistyöstä ja tavasta, jolla voimme tarkastella teknisiä mahdollisuuksia. Palaan aikanaan joihinkin tarkistuksia koskeviin huomautuksiin.
Haluan ensin kuitenkin käsitellä keskustelun aihetta. Ankeriaskantojen elvytystoimenpiteitä koskevasta asetuksesta käytävä keskusteluhan osoittaa, että Euroopan parlamentti voi säätää lakeja sellaisillakin aloilla, joilla sillä on vain neuvoa-antava asema. Vaikka sisävesikalastus kuuluu tarkkaan ottaen jäsenvaltioiden eikä Euroopan unionin toimivaltaan, olemme yhteistyössä muiden parlamentin jäsenten ja kalastus- ja meriasioista vastaavan komission jäsenen Borgin kanssa kyenneet kirjaimellisesti ojentamaan ankeriaille auttavan käden. 
Ankeriaan tekee erikoiseksi se, että se elää sekä makeassa että suolaisessa vedessä. Vaikka kalastuksen sääntely kuuluu EU:n toimivaltaan, sisävedet ovat jäsenvaltioiden vastuulla. Siksi ankerias on jäänyt vuosia vaille huomiota. Koska lainsäädäntöä ei ole ollut EU:ssa eikä kansallisella tasolla, ankerias on kerran toisensa jälkeen livahtanut lainsäätäjän verkosta. 
Ankeriaskannat ovat nyt romahtaneet. Viimeisten 50 vuoden aikana nuorten meressä elävien ankeriaiden, niin kutsuttujen lasiankeriaiden, kannat ovat pienentyneet yli 95 prosenttia. Aikuisia ankeriaitakin on jäljellä vain 25 prosenttia, joten niilläkään ei ole mennyt paljon paremmin. On siis korkea aika ryhtyä toimenpiteisiin eurooppalaisen ankeriaan pelastamiseksi, ja tähän tarvitaan ehdottomasti laaja ja kattava lähestymistapa. Tästä syystä haluan kiittää komission jäsentä Borgia siitä, että hän niin nopeasti laati parlamentin valiokunta-aloitteisen mietinnön pohjalta asetusehdotuksen. Viime kädessähän täyskäännös saadaan aikaan vain, jos kaikki osapuolet, niin ammattikalastajat, virkistyskalastajat, alueelliset ja kansalliset viranomaiset kuin ympäristö- ja luontojärjestötkin, ovat samalla kannalla. On siten ainutlaatuista, että kaikki nämä osapuolet kannattavat uutta ankeriaiden pelastamishanketta tavalla, josta aion nyt kertoa. 
Ankeriaskantojen elvyttämiseksi on päätetty vähentää ankeriaankalastusta puoleen. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin myös laatia ankeriaanhoitosuunnitelman ankeriaskantojen elvyttämiseksi tämän puolittamisen sijaan – joka käytännössä usein johtaisi rauhoittamiseen. Hoitosuunnitelma voidaan laatia valtion koko alueelle, tietylle maantieteelliselle alueelle tai vesistöalueelle. Hoitosuunnitelmasta voi tulla kaikkien osapuolten välisen yhteistyön perimmäinen muoto. Tämä ei edellytä toimia ylhäältä käsin – Brysselistä tai jäsenvaltioiden pääkaupungeista – vaan alhaalta ylöspäin suuntautuvaa toimintaa, johon voivat osallistua kansalaiset ja ankeriaankalastajat. 
Menetelmän avulla voidaan säännellä lasiankeriaan vientiä, ja se on erittäin käyttökelpoinen Euroopan joissa, kanavissa ja järvissä. Elvytyssuunnitelma edistää myös erittäin tehokkaasti teknisiä toimenpiteitä, kuten vesivoimaloita, sulkuja ja suojapatoja, mikä mahdollistaa esteettömän kalavaelluksen. 
Kalatalousvaliokunnassa saavutettu laaja, pohjoisesta etelään ulottuva tuki on avain onnistuneeseen päätöksentekoon kalastusneuvostossa. Jos Euroopan komissio hyväksyy parlamentin ehdottamat tarkistukset, kuten komission jäsen antoi monien kohtien osalta ymmärtää, onnistuneen päätöksenteon takaa laaja, Ruotsista Espanjaan ulottuva kannatuspohja, johon kuuluvat niin kalastajat, virkistyskalastajat kuin ympäristöjärjestötkin. Tämä merkitsee myös, että komissio ja neuvosto eivät saa jättää tätä tilaisuutta käyttämättä. 
Olen erityisen kiitollinen komission jäsenelle siitä, että hän hyväksyi niin monet tarkistuksemme. Kiitän häntä myös siitä, että hän on keskustellut asiasta komission jäsenen Mandelsonin kanssa, erityisesti kansainvälisen kauppapolitiikan osalta, jotta voitaisiin säännellä lasiankeriaan pyynnin lisäksi sen vientiä. Tämä tarjoaa hyvät mahdollisuudet perustaa liiketoimintaa lasiankeriaan varaan sekä Euroopan vesissä että muualla, mikä mahdollistaa kestävyyteen pyrkimisen. 
Komission jäsen oli oikeassa huomauttaessaan, että parlamentti on poistanut tietyn kestävyysperusteen eräästä tarkistuksesta, ja hän totesi haluavansa selvittää teknisten asiantuntijoiden kanssa, miten voitaisiin kaikesta huolimatta saada aikaan riippumaton mittausmenetelmä. Olen tyytyväinen tähän, sillä se kuvastaa myös parlamentin käsitystä. Tarkka 40 prosentin määrä aiheutti kuitenkin toisinaan ongelmia, ja ehkä tässä asiassa voidaan myös ottaa huomioon alueelliset erot. 
Kiteyttäisin vielä, että olen tyytyväinen siihen, että komission jäsen on hyväksynyt niin monta tarkistusta. Kauppapolitiikan ja monen muun alan osalta olen vakuuttunut, että kykenemme nyt parantamaan Euroopan unionin ankeriaskantoja huomattavasti 5–10 vuoden kuluessa. Tästä hyötyvät kaikki, eivät vain tavalliset ihmiset, vaan myös kalastajat, virkistyskalastajat ja kaikki, jotka arvostavat ankeriaita. Kiitän jälleen kerran kollegoitani erinomaisesta ryhmätyöskentelystä mietinnön laatimisen aikana ja odotan kiinnostuneena nyt seuraavaa keskustelua sekä mietinnöstäni toimitettavaa äänestystä. 

Carmen Fraga Estévez,
   . – Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, että komission jäsen on pannut merkille sekä tämän parlamentin mietinnön Euroopan ankeriaskantojen elvyttämisestä että esittelijän, jäsen Maatin, työskentelytavat. 
Esittelijä on korvannut kompromissilla komission ehdotuksen jäykkyyden ja ankeriaiden biologisen käyttäytymisen sivuuttamisesta johtuvan hämmentävyyden – ankeriaiden, joiden pyynti liittyy läheisesti kuun vaiheisiin – sekä kalastuksen näkemisen epäoikeudenmukaisesti ankeriaskantojen pienenemisen ainoana syynä. Meidän on kiitettävä häntä joustavuudesta ja siitä, että hän on tarkkaavaisesti kuunnellut kalastuslaivastoja, jotka pyydystävät eri elämänvaiheissa olevia ja Euroopassa suunnattomasti vaihtelevissa elinympäristöissä ja vesistöissä eläviä ankeriaita. 
Sekä kaikkien unionin jäsenmaiden kalastusala, kansalliset hallinnot että tämä parlamentti hylkäsivät komission ehdotuksen. Maatin mietintö on hyväksytty yksimielisesti kalatalousvaliokunnassa, ja se on palauttanut rauhan. Komission on näin ollen pantava se tarkkaan merkille. 
Olemme tietoisia siitä, että ankeriaskannat on elvytettävä pikaisesti, ja siksi ehdotetaan pyyntiponnistuksen puolittamista. Tähän ehdotetaan kuitenkin järkevää tapaa, joka korvaa komission järjettömän ehdotuksen, että kalastus keskeytetään jokaisen kuukauden ensimmäisestä viidenteentoista päivään. 
Samoin on poistettu velvoite, että tulevissa kansallisissa suunnitelmissa on taattava, että kutuvaellukselle päästetään 40 prosenttia ankeriaista, mitä on käytännössä mahdotonta laskea. Se on korvattu toimenpiteillä, joilla taataan, että kutuvaellukselle pääsee suuri osa aikuisista ankeriaista. Tätä varten pyydetään, ettei oteta huomioon vain kalastusta, vaan kaikki ihmisten sellaiset toimet jokien varsilla, jotka estävät ankeriaiden paluun mereen. 
Kaikkiaan Maatin ja kalatalousvaliokunnan mietintö on tasapainoinen, harkittu ja yksimielisesti hyväksytty, ja toivonkin, kuten komission jäsen totesi, että sekä hän että neuvosto ottavat sen tarkasti huomioon. 
Henrik Dam Kristensen,
   .Arvoisa puhemies, kotimaassani Tanskassa, kuten niin monilla muillakin yhteisön alueilla, ankeriaanpyynnillä on pitkä historia, ja ankerias on monin paikoin tärkeä ravinnon lähde. Perinne on nyt vaarassa, ei ainoastaan Tanskassa, vaan kaikkialla yhteisössä, ankeriaskannan kriittisen tilan vuoksi. Eurooppalaista ankeriasta on ryöstökalastettu niin paljon, että sen kanta on vain noin prosentti entisestä. Tilanne on vaarallinen, mutta se asettaa myös suuren haasteen yhteisön kalastuspolitiikalle. Se on loppujen lopuksi myös viimeinen tilaisuus. 
Mietinnön päätavoitteena on saada jokainen jäsenvaltio laatimaan ankeriaanhoitosuunnitelma jok'ikistä vesistöaluetta varten, ja juuri se, että mietintö kattaa jok'ikisen vesistöalueen, on erittäin tärkeää. Suunnitelmilla tavoitellaan sitä, että prosentuaalisesti suuri määrä aikuisten ankeriaiden biomassaa pääsee erittäin todennäköisesti takaisin mereen. Komission alkuperäisessä suunnitelmassa mereen pääsevien ankeriaiden määrä oli 40 prosenttia. Tämä oli mielestäni myönteistä, ja olisin itse asiassa halunnut säilyttää sen. 
Olen hyvin iloinen toisestakin asiasta, johon jäsen Maat on vaikuttanut: tulevaisuudessa voimme erityistoimenpitein huolehtia siitä, että ankeriaanpoikasten laskeminen veteen voi jatkua. Meillä on ehdottomasti oltava ankeriaanpoikasia, sillä jos niitä ei ole, kantoja ei saada kasvatettua uudelleen. 
Mielestäni jäsen Maat on mietinnöllään saanut aikaan hyvää työtä, ja haluan kiittää häntä siitä. Uskon meillä nyt olevan edessämme asiakirja, jota voidaan hyödyntää ja jolla on meille kaikille suuri merkitys. Toivonkin, että sekä parlamentin panos että keskustelu, joka kalastusministerien on määrä käydä neuvostossa, johtaa ankeriaskannan palauttamisen mahdollistavan toimintasuunnitelman laatimiseen. Kuten alussa sanoin, olemme nyt tilanteessa, jossa jok'ikisen jäsenvaltion on tehtävä osansa, jotta ankeriaista ei tulisi vain osa yhteisön historiaa. Velvollisuutemme on turvata ankeriaskannat. 
Josu Ortuondo Larrea,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vaikka ankeriaan kalastus makeasta vedestä ei virallisesti kuulu yhteiseen kalastuspolitiikkaan, tiedämme kaikki ankeriaskantojen pienentyneen viime vuosina. Tämä voi johtaa ankeriaan uhanalaisuuteen, jollemme pane täytäntöön Euroopan unionin laajuista toimintasuunnitelmaa. 
Tilanteeseen puuttumiseksi komissio esittää meille ehdotuksen asetukseksi, joka sisältää hyviä aikeita kuvastavia toimenpiteitä, joita kuitenkin voitaisiin vaatimattoman mielipiteeni mukaan parantaa. Baskimaassa, jota täällä edustan, tunnemme hyvin paitsi aikuisen ankeriaan, myös sen poikaset – lasiankeriaat – joita käytetään perinteisen keittiömme erään mitä herkullisimman ja arvostetuimman ruokalajin ainesosana. 
Tästä historiallisesta syystä tiedämme, että ankeriaamme elinkaari on erittäin pitkä, että ankerias on vaeltava laji ja että naaraat matkaavat ennen kuolemaansa vuodeksi kutemaan Atlantin valtameressä Bermudan ja Puerto Ricon välissä sijaitsevaan Sargassomereen. Siellä ne laskevat jopa 20 miljoonaa lehdenmuotoista munaa, jotka ajelehtivat pallomaisina muodostelmina merivirtojen mukana vuoden ajan ennen saapumistaan Pohjois-Amerikan rannikoille ja jopa kolmen vuoden ajan ennen saapumistaan Euroopan rannikoille. Kun ne saavuttavat jokemme, ne ovat kokeneet muodonmuutoksen: niistä on tullut lasiankeriaita, ja ne jatkavat kasvamistaan aikuisiksi ankeriaiksi. 
Koska ankeriaan kalastus riippuu kuun vaiheista, niiden kalastuksen kieltäminen ensimmäisestä viidenteentoista päivään kutakin kuuta voisi johtaa joko kalastuksen lähes täydelliseen kieltämiseen tai päinvastoin, ei yhtään mihinkään, riippuen kuun vaiheesta tuon kahden viikon aikana. Olisi tehokkaampaa lyhentää kalastuskautta puolittamalla pyyntiponnistus. 
Ehdotettu aikataulu ei myöskään vaikuta toteuttamiskelpoiselta, sillä suunnitelmat on koordinoitava alueiden ja jäsenvaltioiden kesken, ja se vie aikaa. 
Koska lisäksi vielä ei tiedetä tarpeeksi kutuvaellukselle pääsevien ankeriaiden määrän laskemisesta eivätkä SLIME-hankkeessa tällä hetkellä tutkittavana olevat mallit ole käytettävissä lähitulevaisuudessa, on parasta sallia ankeriaan kalastus rauhoitusaikoina vasta vuonna 2008 tiettyyn hoitosuunnitelmaan perustuvana poikkeuksena. Tiedämme monien ihmisten saavan toimeentulonsa ankeriaan kalastuksesta, emmekä voi tuhota koko alaa, vaan meidän on löydettävä tasapaino, joka takaa myös kantojen säilymisen. 
Haluan kiittää esittelijää ja neuvostoa valmisteluasiakirjasta, jossa vahvistetaan kaikki mitä olemme sanoneet. 
Carl Schlyter,
   Ankeriaat ovat edelläkävijöitä! Kauan ennen kuin me eurooppalaiset aloimme tehdä rajat ylittävää yhteistyötä, se oli ankeriaiden elämäntapa. Kaikkialta Euroopasta tulevat ankeriaat kokoontuvat Sargassomerellä tavatakseen toisiaan ja pannakseen alulle jälkeläisensä kansallisuusrajoista riippumatta. 
Viimeisten 40 vuoden aikana ankeriaskannat ovat kuitenkin pienentyneet yli 75 prosenttia. Supistuminen on ollut nopeinta viimeisten 20 vuoden aikana. Ankeriaiden kasvaminen sukukypsiksi kestää ainakin 20 vuotta, ja tänään syntyviä ankeriaita voimme kalastaa vasta vuosien kuluttua. Tämä tarkoittaa myös, että näemme toimiemme tulokset vasta vuosien kuluttua. Siksi kaikkien maiden on aika auttaa toisiaan. Ankeriaat ovat jo saaneet kärsiä enemmän kuin kestävät. Jos näemme ankeriaat rajat ylittävän yhteistyön vertauskuvana, olisi epäonnistuminen ankeriaiden pelastamisessa vertauskuvallinen epäonnistuminen koko EU:lle ja koko EU:n tulevaisuudelle. 
Bairbre de Brún,
Olen tyytyväinen tapaan, jolla komission jäsen Borg tänä iltana kommentoi mietinnön sisältämiä järkeviä ehdotuksia rauhoitusajoista ja jäsenvaltioiden mahdollisuuksista tässä asiassa. Toivon todella, että komission jäsen Mandelson voi ryhtyä toimiin kansainväliseen kauppaan liittyvissä näkökohdissa. Lasiankerias on erityisen haavoittuvainen, sillä suuria määriä lasiankeriaita viedään Kaakkois-Aasiaan, ja tällä on koko alaa koskevia seurauksia. Tänään käsiteltävänä oleva mietintö sisältää hyvin järkeviä ehdotuksia. 
Omassa vaalipiirissäni toimiva Lough Neaghin kalastajien osuuskunta on vuosien varrella nähnyt paljon vaivaa hoitaakseen kalastusta niin, että kalakannat säilyvät. Suosittelen sitä jatkossakin komissiolle ja parlamentille parhaiden käytäntöjen esimerkkinä, jota pitäisi tukea sekä kansallisella että EU:n tasolla. 
Puhemies.
   Aloititte puheenne iirin kielellä, josta tulee EU:n virallinen kieli ensi tammikuussa. Ennakoitte siis tätä tapahtumaa. 
James Hugh Allister (NI ). –
   Arvoisa puhemies, on tärkeää huomauttaa ja muistaa, että joki- ja sisävesikalastus eivät kuulu EU:n toimivaltaan. Kuitenkin käsittelemme ankeriaanhoitoa koskevaa ehdotusta, jossa pohjimmiltaan ja itse asiassa vakiinnutetaan EU:n valvonta sisävesillä. Herääkin kysymys, onko ehdotuksessa joiltakin osin ylitetty valtuudet. 
Luonnonvaraisen ankeriaan kaupallinen kalastus on EU:ssa laajinta Pohjois-Irlannissa, jossa se keskittyy Lough Neagh -järvelle ja Bann-joen alajuoksulle. Täältä toimitetaan laadukasta ankeriasta suureen osaan Eurooppaa, erityisesti Pohjois-Eurooppaan. Kalastusta hoidetaan tehokkaasti, ja ekologiset velvollisuudet täytetään varmistamalla, että riittävä määrä sukukypsiä ankeriaita pääsee kutuvaellukselle, sekä istuttamalla nuoria ankeriaita omalla kustannuksella. Olisi järjetöntä rangaista aluetta nyt rajoituksilla, koska muut muualla Euroopassa ovat ahneudellaan ja menettelytavoillaan pienentäneet ratkaisevasti Euroopan kalakantoja. 
Suurin syy kalakantojen pienenemiseen on lasiankeriaiden vienti Kaukoitään. Viime vuonna pelkästään Ranska vei kahdeksan tonnia lasiankeriaita. Olen sen vuoksi tyytyväinen siihen, että mietinnössä pyritään hillitsemään tätä EU:n ankeriaselinkeinon tulevaisuuden vientiä. Olen tyytyväinen myös aloitteisiin, joissa vaaditaan, että ankeriaskasvattamojen on taattava, että tietty prosenttiosuus sukukypsistä ankeriaista pääsee kutuvaellukselle. Kaikkien on tehtävä osansa biomassan palauttamiseksi, mutta erityisesti niiden, jotka ovat tähän saakka tuhlanneet ankeriasvarojamme. 
Kannatan voimakkaasti sitä, että 15 päivän rauhoitusaika kuukaudessa hylätään ja että kullekin vesistöalueelle laaditaan oma ankeriaanhoitosuunnitelma sen sijaan, että laadittaisiin valtakunnallisia suunnitelmia. Uskon, että näin omani kaltaiset alueet, jotka ovat huolehtineet tuotteestaan hyvin ja asianmukaisesti, voivat jatkaa toimintaansa ilman ankaria ja tarpeettomia rajoituksia. Siellä harjoitetun itsesääntelyn ja valvonnan pitäisi toimia kaikille esimerkkinä. 
Toivon, että Euroopan kalatalousrahastosta on saatavissa rahoitusta istutuksia varten ja että sitä voidaan käyttää. 
Ioannis Gklavakis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, totean aluksi seikan, jonka kaikki minua ennen puhuneet ovat maininneet: monilla alueilla ankeriaskannat ovat pienentyneet jopa 90 prosenttia. Monissa joissa ankeriaiden vaellus ylävirtaan kutemaan on laskenut yli 95 prosenttia. Olemme menossa kohti ekologista katastrofia. Kaikki aiemmin puhuneet tunnustivat – ja yhdymme kaikki tähän – että tilanteeseen puuttumiseksi on ryhdyttävä toimenpiteisiin. 
Tavoite on asetettu: aikuisista ankeriaista ainakin 40 prosentin on päästävä kutuvaellukselle. Ehdotamme kuitenkin seuraavaa: toteutettavat toimenpiteet eivät saa olla hajanaisia, vaan tieteellisesti todistettuja, ja ne on toteutettava yhteistyössä kalastajien kanssa. Tarvitsemme kalastajia, koska he tuntevat asian paremmin kuin kukaan muu, ja tarvitsemme myös heidän suostumuksensa ja heidän yhteistyötään, jotta toimenpiteet ovat tehokkaampia.
Kuten monet muutkin totesivat, oli hyvin miellyttävää kuulla, että nykytilanteesta eivät ole vastuussa vain kalastajat. Saastuminen, tekniset laitokset ja monet muut tekijät ovat myös syypäitä. Tärkeintä on kuitenkin lopullinen tulos. Jokaisen osavaltion erityispiirteet ja vapaan ja valvotun kalastuksen väliset erot on myös otettava huomioon. 
Lopuksi haluan korostaa, että meidän on pohdittava tapaa, jolla kolmansiin maihin tapahtuvaa runsasta valvomatonta vientiä voitaisiin ehkäistä, sillä jos sen annetaan jatkua esteettömästi, johtaa nykyinen suuntaus ankeriaiden häviämiseen vesistämme, jolloin mitään lähetettävää Kaukoitään ei joka tapauksessa enää ole. 
Rosa Miguélez Ramos (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, tämä ehdotus perustuu komission tiedonantoon yhteisön toimintasuunnitelman kehittämisestä ankeriaskannan hoitamiseksi. 
Tiedonannossa ehdotettiin esimerkiksi hopea-ankeriaiden pyyntiin tarkoitettujen pyydysten kieltämistä tietyillä alueilla ja niiden jokivaellusta helpottavia toimenpiteitä. Lisäksi oli tarkoitus tehdä lisäehdotuksia ankeriaan hengissä säilymisen parantamiseksi muissa kehitysvaiheissa.
Komissio perusteli toimenpidesarjaa sillä, että nuorten ankeriaiden kalastamisen vähentämisestä koituvat edut ovat toistaiseksi epävarmoja. Se korosti uskovansa, että kannan kehittyminen riippui muista tekijöistä kuin kalastuksesta: jokiuomien saastumisesta, elinympäristöjen katoamisesta, ekologisten arvojen laiminlyömisestä sekä esteistä, joita ankeriaat kohtaavat vaelluksellaan vastavirtaan ja jokivaelluksellaan mereen. 
Yhdyin näihin lähtökohtiin, joista päädyttiin asetusehdotukseen, jossa kalastusta pidetään ainoana syypäänä Euroopan ankeriaskantojen romahtamiseen biologisten turvarajojen alapuolelle. Ehdotukseen sisältyy myös sattumanvarainen 15 päivän kalastuskielto vailla minkäänlaisia biologisia perusteita: ankeriaiden kalastusta, purkamista tai hallussa pitämistä koskeva kielto joka kuun ensimmäisestä viidenteentoista päivään. 
Nämä ovat jyrkkiä, virheellisiä ja täydentäviä toimenpiteitä, joilla on hyvin vaikeasti määriteltävä tai seurattava tavoite: että 40 prosenttia aikuisten ankeriaiden biomassasta pääsee kutuvaellukselle. 
Kalatalousvaliokunnan mietinnöllä ja esittelijä Maatin tekemällä työllä korjataan nämä kaksi vakavaa ongelmaa, ja ne saavat tietenkin tukemme. Haluan myös pyytää, etteivät Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ja jäsen Maat sytyttäisi tulipaloa, jonka joutuvat myöhemmin sammuttamaan. Tarkoitan nimenomaisesti lasiankeriaita koskevaa kieltoa, jolla olisi erittäin vakavia seurauksia joillekin alueille kotimaassani. 
Jean-Claude Martinez (NI ). –
   Arvoisa puhemies, turskan ja joidenkin muiden lajien jälkeen on ankeriaskantojen vuoro olla uhattuna. Esimerkiksi lasiankeriaiden kanta on pienentynyt yli 95 prosenttia. Koska laji vaeltaa elämänsä aikana kolme kertaa: Atlantille, Atlantilta esimerkiksi Välimerelle ja merestä jokeen, sen osa tuo tietenkin mieleen maailman keskinäiset riippuvuussuhteet, etenkin kun Kaukoidän kysynnän räjähdysmäinen kasvu lisää kalastusta Euroopassa. 
Tästä huolimatta ankeriaiden päivittäinen todellisuus on, että niitä kalastavat paikalliset kalastajat esimerkiksi Etelä-Ranskassa Välimeren rannalla sijaitsevista lammista. Sadat kalastajat saavat tästä toiminnasta siellä elantonsa. On epäoikeudenmukaista ja tehotonta kieltää heitä kalastamasta 15 päivän ajan kuukaudessa samalla, kun padot, merimetsot, voimalat ja merten mullistukset uhkaavat ankeriaan elinkaarta. Tässä pitäisi soveltaa toissijaisuusperiaatetta. Antakaamme kalastajien ammatti- ja toimialajärjestöjen perehtyä tarkemmin ankeriaiden kohtaloon. Ankeriaan selviytyminen ei riipu yhteisön federalismista, vaan paikallisten toimialajärjestöjen toiminnasta. 
Zdzisław Kazimierz Chmielewski (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, Maatin mietintö tulee mielestäni Euroopan parlamentin käsittelyyn hetkellä, jolloin toiveet lasiankeriaskantojen ongelman ratkaisemisesta ovat korkealla. Eurooppalaisen ankeriaan maailmanlaajuinen kysyntä arvioidaan noin 200 tonniksi. Viime vuosina lasiankeriaiden saaliit ovat kuitenkin pienentyneet. Vuonna 2004 pyydettiin juuri ja juuri 130 tonnia, ja vuonna 2005 määrä putosi 75 tonniin. Tämän seurauksena lasiankeriaan hinta nousi nopeasti: 300–400 eurosta 1990-luvun puolivälissä 1200 euroon vuonna 2005.
Ankeriastuotanto on käytännössä lakannut olemasta kannattavaa Euroopassa. Erityisen vaikea tilanne on sellaisissa maissa, joilla on vain vähäiset mahdollisuudet hankkia itse lasiankeriaskantoja. Tähän kuuluu suurin osa Baltian maista. Kuten tiedämme, tilanne johtuu siitä, että meristä sisävesiin vaeltavat lasiankeriaat ovat vähentyneet. Pieni lasiankeriaskanta pakottaa nämä maat vuorostaan tuomaan ulkomailta kasvatusmateriaalia. Euroopan lasiankeriaan hinnan nousu kuitenkin aiheuttaa niille yhä enemmän taloudellisia vaikeuksia. Itämeren alueen uusia jäsenvaltioita rasittavat Aasian maihin suuntautuvasta viennistä johtuvat erittäin korkeat hinnat. 
Tässä tilanteessa on luotava järjestelmä, jolla varmistetaan, että lasiankeriaskantojen suojelun aiheuttamat kustannukset jaetaan oikeudenmukaisesti kaikkien osapuolten kesken. Näitä ovat tietenkin myös lasiankeriaiden viejät ja maahantuojat. 
Neil Parish (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen jäsen Maatin ankeriaita koskevaan mietintöön, sillä mielestäni meidän on ryhdyttävä toimenpiteisiin. Suurin ongelma on lasiankeriaiden kalastus. Hankaluutena on niiden arvokkuus: ne lienevät kullan arvoisia, ja siksi ihmiset pyytävät niitä. Jos voisimme vähentää pyydettyjen lasiankeriaiden määrää, ankeriaskannat suurenisivat. 
Omalla tilallani harjoitetaan joskus salakalastusta päästämällä suolaiseen veteen makeaa vettä lasiankeriaiden houkuttelemiseksi ja pyydystämiseksi. Lasiankeriaiden pyytäjien kiinni saaminen ei aina ole helppoa. Kussakin jäsenvaltiossa myytyjen lasiankeriaiden määrää on valvottava. Lasiankeriaat kootaan säiliöihin kaupungeissa ja kylissä, eikä pitäisi olla liian vaikeaa tiukentaa viranomaisvalvontaa siellä, missä niitä myydään. 
Kantojen nuorentaminen ja rahan antaminen tähän tarkoitukseen on hyvä ajatus. On kuitenkin paljon järkevämpää antaa mereltä palaavien luonnonvaraisten lasiankeriaiden vaeltaa jokia pitkin ylös ja kehittyä suuriksi ankeriaiksi. Sitten voimme joko pyydystää ne ja syödä ne kokonaisina ankeriaina tai täydentää niillä kantoja. Ongelmana ei ole ankeriaiden puute, vaan se, että ne pyydystetään hyvin pieninä. 
Olen tyytyväinen tähän mietintöön, sillä meidän on aika ryhtyä toimeen. Muuten puhumme täällä niin pitkään, että kun olemme lopettaneet, ei ole enää ankeriaita – ei lasiankeriaita eikä aikuisia ankeriaita – joita voisimme pyytää. 
Joe Borg,
   Arvoisa puhemies, haluan aluksi todeta olevani samaa mieltä esittelijän, jäsen Maatin kanssa siitä, että voimme ja meidän pitää laatia lainsäädäntöä silloin kun se on tarpeen. Toivon, että tämä toimenpide tuottaa halutun tuloksen eikä tule liian myöhään. 
Lukujen perusteella tilanne on lähes katastrofaalinen. Jäsen Gklavakis mainitsi, että ankeriaskannat ovat 90–95 prosenttia pienemmät kuin aiemmin vallinneet pitkän aikavälin tasot. Ankerias- ja erityisesti hopea-ankeriaskantojen kokoa koskevat tieteelliset tutkimukset ovat vahvistaneet tämän.
Olen ehdottomasti samaa mieltä siitä, että lähestymistavan on suuntauduttava alhaalta ylöspäin, ei ylhäältä alaspäin, ja komissio haluaisi lisätä tätä. Siksi yritämme saada alaa mukaan yhä enemmän perustamalla alueellisia neuvoa-antavia toimikuntia ja kuuntelemalla Euroopan parlamenttia, joka on aina hyvin lähellä alan ruohonjuuritasoa. 
Komission suhtautumistapa oli avoin ja se esitti tämän ehdotuksen tarkoituksenmukaisemman ja tarkemman lähestymistavan puutteessa, sillä keskustellessamme alan edustajien kanssa emme tuolloin löytäneet sopivampaa ratkaisua kuin alkuperäiseen ehdotukseen sisältyvä 15 päivän rauhoitusaika. 
Kuten sanoin avauspuheenvuorossani, komissio on valmis hyväksymään parlamentin sille esittämän ehdotuksen, sillä sen avulla voidaan täydentää ankeriaskantoja tavalla, joka tuottaa tuloksia aiheuttamatta alalle itselleen liian suuria vaikeuksia. 
Jäsenet Fraga Estévez ja Miguélez Ramos totesivat alan torjuneen komission ehdotuksen. Tämä on totta, mutta ainakin ehdotus käynnisti keskustelun, jonka avulla voidaan löytää sopivin ratkaisu koko ankeriaanhoidon laajaan kysymykseen. Komission hyväksyttyä parlamentin tarkistukset olemme saaneet aikaan toimenpiteen, jonka avulla voimme saavuttaa tuloksia ja jolla on kohtuulliset onnistumisen mahdollisuudet. 
Jäsen Kristensen totesi komission ehdotuksessa korostettavan, että tarvitaan jäsenvaltioiden valtakunnallisia tai alueellisia hoitosuunnitelmia. Parlamentin ehdottamien tarkistusten jälkeen voimme edetä ja luottaa kohtuullisiin onnistumisen mahdollisuuksiin näillä tasoilla. 
Kuten sanoin aiemmin vastauksena jäsenten Ortuondo Larrea ja Martinez huomautuksiin, 15 päivän rauhoitusaikaa joka kuukauden alussa ehdotettiin paremman ehdotuksen puutteessa. Käsiteltävänä oleva tarkistus on hyväksytty, ja komissio on myös hyväksynyt täytäntöönpanoajan pidennyksen. 
Yhdyn jäsenten Schlyter, de Brún ja Parish huomautuksiin ja olen pannut merkille esille tuodut seikat. 
Jäsen Allister mainitsi valtuuksien ylittämisen. Komission näkemys on, että säilyttämistoimenpiteet kuuluvat sen toimivaltaan. Jos maa tai alue hallinnoi ankerias- tai muita sisävesikalakantoja asianmukaisesti, asiaan puuttumista ei ole syytä pyytää eikä se ole tarpeen, ja siksi itsesääntely ja omavalvonta voi jatkua. Kun tilanne kuitenkin vaatii toimenpiteitä kalakannan säilyttämiseksi, komissiolla on oikeus puuttua asiaan yhteisön puolesta. 
Vientiä koskeviin toimenpiteisiin ryhdytään erikseen, mutta ensin meidän on pantava omat asiamme järjestykseen, sillä onhan niin, että jos esitämme kansainvälisillä foorumeilla vientiä rajoittavia toimenpiteitä, ne torjutaan välittömästi, jollemme ensin ryhdy toimiin oman tilanteemme korjaamiseksi. 
Lopuksi toteaisin panneeni merkille jäsen Chmielewskin esille tuomat seikat. Tarkastelemme niitä erityisesti Euroopan kalatalousrahastosta mahdollisesti saatavan rahoituksen yhteydessä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30
Marianne Mikko (PSE ). –
   Hyvät kollegat, haluan onnitella esittelijä Maatia oikea-aikaisesta mietinnöstä. Omaa maatani Viroa ympäröi kahdelta puolelta meri, ja sen kolmannella sivulla on suuri järvi. Kaloilla on ollut vuosisatoja merkittävä asema taloudessamme ja kulttuurissamme, ja tiedämme hyvin, kuinka monitahoinen ja arka tämä aihe on. 
Viisikymmentä vuotta kestänyttä kylmää sotaa ja kilpavarustelua käytiin myös kalastuksen alalla. Perintönä olemme saaneet valtavat kalastusvalmiudet ja kalakannat, joita ei voi palauttaa. 
Luonnollisen kiertokulun palauttamiseksi kalastusta on vähennettävä paikoin jopa 60 prosenttia. Entiset kalastajat eivät löydä muuta työtä, ja Euroopan unionin tuella hankittuja kalastusaluksia romutetaan nyt Euroopan unionin tuella. 
Ankeriaskannan palauttaminen on kansainvälisen yhteistyön testi. Lasiankeriaita uhkaa Aasian kysyntä, ja lisääntymisikäisten ankeriaiden vaellukseen sisävesistä mereen vaikuttavat ihmisen tekemät esteet, kuten venäläisten omistaman vesivoimalan pato Viron rajalla
Tällaisia ongelmia ei voida ratkaista ilman tehokasta kansainvälistä yhteistyötä. Odotan tehokkaita toimia sekä jäsenvaltioilta että Euroopan komissiolta kansainvälisellä areenalla. 
En kuitenkaan odota puuttumista yksittäisiin seikkoihin. Olen tyytyväinen siihen, että mietinnössä tarkistetaan alkuperäistä tekstiä, jossa oli asetettu kalastusrajoituksia tietyille ajanjaksoille. Rannikkokylien perinteiset kalastajaperheet tietävät parhaiten, miten kalastetaan kestävästi, mutta teollinen avomerikalastus on saattanut heidän elämäntapansa uhanalaiseksi. 
Hekin tarvitsevat tarkoituksenmukaista tukea: ilman heitä ja heidän tietämystään kestävän kalastuksen palauttaminen Viroon voi osoittautua mahdottomaksi. 
Kiitän tarkkaavaisuudestanne. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Daniel Varela Suanzes-Carpegnan laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A6-0163/2006) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen kalastuskumppanuussopimuksen tekemisestä (KOM(2005)0692 – C6-0040/2006 – 2005/0280(CNS)). 
Joe Borg,
   Arvoisa puhemies, olen hyvin tyytyväinen voidessani tänään viitata komission ehdotukseen neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen uuden kalastuskumppanuussopimuksen tekemisestä. Ennen kuin esitän lyhyesti komission kannan tämän asiakirjan suhteen, haluan kiittää kalatalousvaliokuntaa ja erityisesti sen puheenjohtajaa Morillonia erinomaisesta työstä ja esittelijä Varela Suanzes-Carpegnaa hänen mietinnöstään.
Kuten parlamentin jäsenet tietävät, tämä sopimus merkitsee EU:n ja Marokon kuningaskunnan kalastussuhteiden luomista uudelleen sen jälkeen, kun edellisen sopimuksen voimassaoloaika päättyi marraskuussa 1999. Sopimus on myös merkittävä edistysaskel yleisten suhteidemme vahvistamisessa Marokon kanssa. Sopimuksella aloitetaan uusi aikakausi EU:n ja Marokon välisissä kalastussuhteissa. Komissio on ensimmäistä kertaa neuvotellut kalastuskumppanuussopimuksen Marokon kanssa neuvoston heinäkuussa 2004 antamissa päätelmissä hyväksyttyjen periaatteiden mukaisesti. Sopimuksella valmistellaan maaperää hedelmälliselle yhteistyölle sopimuspuolten välillä, ja sen tarkoituksena on edistää kestävää kalastusta sekä luoda suotuisaa ilmapiiriä lisäyhteistyölle kaikilla kalastusalan osa-alueilla.
Uudella kalastuskumppanuussopimuksella luodaan perusta yhteisön ja Marokon väliselle poliittiselle vuoropuhelulle, jonka tarkoituksena on kartoittaa yhteistä etua koskevat alat siten, että Marokon kalastusalan erityistavoitteet, tarpeet ja mahdollisuudet otetaan myös huomioon. Tämän perusteella sopimuksella edistetään järkevän kalatalouspolitiikan kehittämistä kyseisillä vesillä. Samalla olen vakuuttunut siitä, että Marokon kanssa tehtävä sopimus on hyvin tasapainoinen, sillä siinä otetaan huomioon yhteisön kalastuslaivaston edut ja erityisesti pienimuotoinen kalastus, johon edellisen sopimuksen päättyminen eniten vaikutti.
Sopimus koskee kuutta kalastusmahdollisuuksien luokkaa. Niistä neljä liittyy pienimuotoiseen kalastukseen: pohjoisen alueen pienimuotoisen pelagisen kalastuksen aluksiin, pohjasiima-aluksiin, eteläisen alueen pienimuotoisen kalastuksen aluksiin sekä tonnikalan pyyntiin tarkoitettuihin vapa-aluksiin. Lisäksi sopimukseen sisältyvät pohjakalastus ja teollinen pelaginen kalastus, jota rajoitetaan 60 000 tonnin vuosittaisella kiintiöllä.
Pöytäkirjassa vahvistetaan taloudelliseksi korvaukseksi 36,1 miljoonaa euroa vuodessa. Merkittävä osa tästä summasta, 13,5 miljoonaa euroa, osoitetaan kestävän ja järkevän kalastuspolitiikan täytäntöönpanoa tukeviin toimenpiteisiin.
Sopimus on solmittu neljäksi vuodeksi, ja se sisältää muutamia perusasioita, joihin kumppanuusajattelu perustuu. Niihin kuuluvat muiden muassa seuraavat asiat. Yksinoikeuslausekkeella kielletään sopimuksen soveltamisalaan kuulumattomat yksityiset lisenssit tai muut yksityiset järjestelyt. Tieteellisen yhteistyön avulla pyritään edistämään vastuullista kalastusta Marokon kalastusalueilla. Kalastusmahdollisuuksia voidaan tarkistaa tieteellisin perustein Marokon kalavarojen kestävän hoidon asettamissa rajoissa. Sopimuksessa edellytetään alusten seurantamenettelyä Marokon kalastusalueilla kalastavien alusten tarkastamisen tehostamiseksi. Sopimukseen sisältyy lisäksi yhteisön aluksilla toimivia paikallisia merimiehiä koskeva sosiaalinen lauseke.
Olen vakuuttunut siitä, että tämä sopimus pannaan täytäntöön parhaalla mahdollisella tavalla sekä kumppanuuden, vuoropuhelun ja suuren keskinäisen kunnioituksen hengessä, joka on vallinnut suhteissamme Marokon kuningaskuntaan neuvotteluiden alusta lähtien.
Tässä vaiheessa käsittelen lyhyesti tarkistuksia. Vaikka komissio voikin periaatteessa hyväksyä joidenkin tarkistusten tarkoituksen, esimerkiksi tarkistusten 2, 5, 7, 10 ja 13, se ei pidä niitä tarpeellisina. Se pitää tarkistusta 4 niin ikään tarpeettomana, eikä voi hyväksyä tarkistuksia 1, 3, 6, 8, 9, 11 ja 12.
Totean tarkistuksista 14–18, että Euroopan parlamentin kalatalousvaliokunnassa, kehitysyhteistyövaliokunnassa ja budjettivaliokunnassa on käyty pitkiä keskusteluja Euroopan yhteisön ja Marokon välisestä kalastuskumppanuussopimuksesta ja siihen liittyvästä Länsi-Saharan kysymyksestä.
Haluaisin jälleen korostaa, että tämä sopimus on täysin yhdenmukainen kansainvälisen oikeuden kanssa. Myös Euroopan parlamentin oikeudellisen yksikön lausunto sekä komission ja neuvoston oikeudelliset yksiköt vahvistavat tämän. Sopimus ei sisällä mitään Länsi-Saharalle kuuluvien merialueiden oikeudellista asemaa koskevaa määräystä. Siinä määritellään Marokon kalastusalue Marokon kuningaskunnan suvereniteettiin ja lainkäyttövaltaan kuuluviksi vesialueiksi, muttei määritellä kyseisten vesialueiden oikeudellista asemaa eikä oteta siihen kantaa. Sopimuksen määräysten mukaan Marokon viranomaisille kuuluu sopimuspuolena määritellä kalastusalueet, joiden perusteella kalastuslisenssit myönnetään. 
Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, lupasimme viime istuntojaksolla, että esittelemme tänään täysistunnossa kalatalousvaliokunnan mietinnön EY:n ja Marokon kalastuskumppanuussopimuksesta, ja tässä me nyt olemme.
Olimme sitä mieltä, että valiokunnallamme pitää olla mahdollisuus keskustella tästä arkaluontoisesta sopimuksesta, joten meidän oli ensin keskusteltava siitä ja hyväksyttävä se. Tämä aika on varmasti ollut hyvin tarpeellinen ensinnäkin esittelijälle, jolla on nyt paljon enemmän tietoja kuin aiemmin. Se on ollut hyödyllinen myös siinä mielessä, että olemme voineet ymmärtää syvällisemmin sen, mistä on sovittu ja mistä ei vielä ole päästy sopimukseen. Tämän ajan kuluessa olemme täysin avoimesti, kuten parlamentin kuuluukin, voineet myös auttaa komissiota saamaan aikaan sellaisen sopimuksen, johon liittyvistä erittäin tärkeistä kysymyksistä voidaan vielä neuvotella.
Täten siis nyt pyydämme parlamenttia äänestämään sopimuksen puolesta, joka sisältää kalatalousvaliokunnan mietinnössään ilmaisemat varaumat, muutokset, takeet ja parannukset.
Mielestäni olemme mietinnön avulla näin parantaneet sopimusta ja parlamentin institutionaalista asemaa. Olemme näin myös hoitaneet täysin ja vastuullisesti ne tehtävät, joita tekemään meidät on tänne valittu. Todellinen tavoitteemme oli ja on edelleen luoda kalastusalalle, joka hyötyy sopimuksesta, paremmat takeet sekä valvoa, että sopimuslausekkeita noudatetaan. Lisäksi tavoitteemme oli tehdä sopimuksesta toimiva ja soveltamiskelpoinen. Emme ymmärtäneet aiemmin emmekä vielä nytkään, miksi jotkut vastustivat tällaista vastuullisuuden ja avoimuuden edistämistä.
Kalastukseen liittyvien teknisten kysymysten – joita käsittelen pian – lisäksi sopimus oli poliittisesti arkaluontoinen Länsi-Saharan ongelmallisen tilanteen vuoksi, jota emme voineet sivuuttaa, mutta johon emme toisaalta voineet puuttuakaan.
Olen yrittänyt pysyä puolueettomana tämän asian suhteen. Olen myöntänyt ongelman, mutta en ole puhunut kummankaan osapuolen puolesta varmistaakseni, ettei parlamentti osoita tukevansa erityisesti kumpaakaan. Olen kuitenkin aina noudattanut kansainvälistä oikeutta ja suhtautunut kunnioittavasti meneillään olevaan kiistaan enkä ole jättänyt huomiotta muun muassa itsehallintoa vailla olevia alueita koskevaa YK:n toimintatapaa.
Parlamentin oikeudellisen yksikön lausunto on ollut äärimmäisen hyödyllinen, ja se on sisällytetty mietintöön. Mietintö sisältää myös yhden ja ainoan kehitysyhteistyövaliokunnassa hyväksytyn Saharaa koskevan tarkistuksen sekä jäsen Attwoollin esittämät tarkistukset. Kiitän häntä hienotunteisuudesta ja ymmärtäväisyydestä.
Haluan tässä yhteydessä myös kiittää jäsen Kindermannia, joka on Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän koordinaattori, hänen minulle antamastaan avusta ja hänen pyrkimyksistään pitää ryhmä yhtenäisenä. Vaikka hän ei olekaan täysin onnistunut siinä, olen tietoinen hänen pyrkimyksistään.
Näillä perusteilla pidän tätä mietintöä tasapainoisena ja järkevänä, vaikka kompromissit edellyttävätkin myönnytyksiä eivätkä kaikki voi olla täysin tyytyväisiä.
Käsittelen seuraavaksi mietinnön puhtaasti kalastusalaan liittyviä kysymyksiä. Euroopan parlamentti ilmaisee tukevansa sopimusta, mutta, kuten olen sanonut, se haluaa valvoa tarkasti sopimuksen täytäntöönpanoa. Tämä sisältyy valvontatehtävään, joka parlamentilla on komission suhteen. Parlamentti edellyttää siis perusteellista vuosittaista kertomusta siitä, miten sopimusta sovelletaan ja erityisesti myös sitä, että sille tiedotetaan kaikista sopimukseen tehtävistä muutoksista. Ennen kaikkea parlamentti haluaa tiedon kaikista komission lausunnoista, jotka käsittelevät sopimuksen yksinoikeuslausekkeen mahdollista muuttamista. Haluamme saada tiedon kalavarojen kehityksestä, erityisesti pääjalkais- ja äyriäiskannoista. Näillä lajeilla on suuri kaupallinen arvo, ja ne jätettiin sopimuksen ulkopuolelle, minkä vuoksi Galician laivasto jää väliinputoajaksi. Haluamme tiedon myös toimista, joilla sallitaan Andalusian laivastolle oikeus kalastaa valonheitinten avulla, kuten se on tähän saakka tehnyt, sekä toimista, joilla pyritään varmistamaan, ettei syrjintää esiinny tällä kalastusalueella tai toimenpiteissä, joilla pyritään varmistamaan saaliin purkaminen paikallisissa satamissa. Haluamme myös pysyä ajan tasalla sellaisista pitkäsiimakalastukseen liittyvistä teknisistä toimenpiteistä, joita ei ole vielä selvennetty, sekä sekakomitean tekemistä sopimuksista, jotka liittyvät EU:n taloudellisen korvauksen käyttämiseen.
Parlamentin on saatava tietää kalastusmahdollisuuksien lopullinen jako, koska sitä muokataan edelleen. Tämän vuoksi olemme hyväksyneet jäsen Fragan tarkistukset, jotta jako olisi suhteellisen vakauden periaatteen mukainen ja jotta toimiala ja parlamentti voisivat tarkkailla näiden erittäin tärkeiden asioiden täytäntöönpanoa.
Vaikka tämän sopimuksen parlamenttikäsittelyn venyttäminen loputtomiin saattaa vaikuttaa vastuuttomalta, mielestämme vielä vastuuttomampaa olisi ollut hyväksyä sopimus sokeasti ilman näitä vaatimuksia ja takeita.
Olemme halunneet saada kaikki osapuolet vakuuttuneiksi siitä, että sopimusta sovelletaan täsmällisesti ja tarkasti sekä kansainvälisten sääntöjen mukaisesti. Olemme sitoutuneet tähän nyt ja vastedeskin, vaikka se ei aina ole helppoa. Haluamme varmistaa, että Euroopan parlamentti valvoo tunnollisesti sopimuksen soveltamista sen voimaantulon jälkeen kalatalousvaliokunnan hyväksymien tarkistusten mukaisesti. Näin tapahtuu siis, jos parlamentti hyväksyy mietinnön huomenna, kuten toivon sen tekevän.
Haluan kiittää kaikkia ymmärtäväisyydestä ja yhteistyöstä. 
Carmen Fraga Estévez,
   . – Arvoisa puhemies, olemme luonnollisesti tyytyväisiä siihen, että Marokon kanssa on saatu solmittua uusi kalastussopimus, vaikka, kuten esittelijä totesikin, emme vielä täysin tiedä, millainen sopimuksesta tulee.
Tiedämme kuitenkin, että kuuden vuoden sopimuksettoman jakson jälkeen, jonka aikana yhteydenpito on ollut jatkuvaa, sopimuksen ulkopuolelle jätettiin lopulta juuri ne kaksi laivastoa, joiden vuoksi kalastussuhteet Marokon kanssa ovat niin tärkeät, nimittäin pääjalkais- ja äyriäislaivasto. Tämä on yksi syy siihen, ettemme oikein tiedä, miten suhtautua uuteen sopimukseen. Valitettavasti on kuitenkin myös muita ongelmia.
Pidämme valitettavana sitä, että muut toimielimet ovat painostaneet parlamenttia jopa poikkeamaan vakiintuneista menettelyistä. Tämä painostus on vaikeuttanut valiokuntamme ja esittelijän työtä huomattavasti. Olemme vain halunneet varmistaa, että tämä uusi sopimus ei aiheuta yhtä paljon ongelmia kuin edellinen. Olemme myös halunneet saada oikeudelliset takeet siitä, että parlamentille toimitetun sopimuksen sisältö todella vastaa tilannetta, jossa laivastomme todellisuudessa on.
Pidämme valitettavana sitä, että tästä on yhä epäselvyyttä. Nimittäin sellaiset asiat, joita komissio pitää ainoastaan teknisinä pikkuvirheinä neuvotteluissa, voivat merkitä esimerkiksi sitä, että nuotta-alukset eivät voi kalastaa.
Lisäksi teknisten selvitysten muuttamismahdollisuudet on jätetty liian avoimiksi. Sen vuoksi pyydämme, että parlamentin jäsenille toimitetaan kaikki mahdollinen tieto ja että he voivat osallistua sekakomitean kokouksiin tarkkailijoina.
Lopuksi totean, että meidän on kiitettävä esittelijää siitä, että hän on saavuttanut tasapainon esiin tulleiden poliittisten kysymysten suhteen. Olemme hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että kalatalousvaliokunnan tehtävä ei ole ratkaista äärimmäisen tärkeitä ja monimutkaisia kansainvälisiä poliittisia ongelmia. Hänen mietinnössään noudatetaan tarkasti kansainvälistä oikeutta ja, kuten on jo todettu, se on yhteisön toimielinten oikeudellisten yksiköiden lausuntojen mukainen. Sen vuoksi pyydämme jälleen kerran, että esitetyt uudet tarkistukset hylättäisiin ja että kaikki ryhmät sen sijaan tukisivat esittelijän mietintöä.
Haluan lopuksi kysyä komission jäseneltä, missä vaiheessa Marokon parlamentti on tämän ehdotuksen hyväksymisprosessissa. Kuulemamme mukaan parlamentin oli tarkoitus kokoontua 15. huhtikuuta keskustelemaan ensisijaisesti muun muassa tästä aiheesta. Haluaisimme tietää, onko ehdotus menossa läpi Marokon parlamentissa. 
María Isabel Salinas García,
   . – Arvoisa puhemies, mielestäni EY:n ja Marokon kalastuskumppanuussopimus on ratkaisevan tärkeä kahdesta syystä. Ensinnäkin sosiaalisesta ja taloudellisesta näkökulmasta, koska monet kalastajat ovat odottaneet kuusi vuotta alukset satamissa ja odottavat edelleen sitä, että osoitettaisiin vihdoin vakaata poliittista tahtoa asettaa kalastussopimuksen allekirjoittaminen Marokon kanssa tärkeysjärjestyksessä ensimmäiseksi.
Toiseksi sopimus on myös poliittisesti erittäin tärkeä, koska se edistää EU:n ja sen naapurimaan Marokon suhteiden palauttamista ennalleen.
Sopimus ei ole ainoastaan taloudellinen, koska sillä pyritään yhteistyöhön kalavarojen kestävässä hoidossa sekä yhteistyön vahvistamiseen. Sopimus heijastaa uudenlaisia EU:n ja kolmansien maiden välisiä kumppanuussuhteita kalastusalalla.
Haluan myös korostaa, että tämä sopimus on paras mahdollinen. Haluan ilmaista selvästi, että mielestäni tämä on EU:n kalastusalalle edullinen sopimus sekä lisenssien määrän suhteen että teollisen kalastuksen kiintiön suhteen.
Niille, jotka pitävät sopimusta myönteisenä, mutta samalla arvostelevat sitä, haluan huomauttaa, että meidän on pidettävä mielessä, että sopimuksella sallitaan toiminta, joka on ollut pysähdyksissä liian kauan alkaakseen uudelleen. Kuuden viime vuoden aikana meillä ei ole ollut yhtään lisenssiä eikä minkäänlaisia kalastusmahdollisuuksia. Mielestäni sopimus on syntynyt halusta pysyvyyteen, ja se sisältää tarvittavat välineet mahdollisten riitojen ratkaisemiseen sekä lukujen tarkistamiseen kalavarojen sen salliessa.
Tämä sopimus tuli parlamentin käsiteltäväksi muutama kuukausi sitten kuulemismenettelyssä. Kalastajat, toimiala ja suuri osa kansalaisista toivoivat, että sopimus, jonka laatiminen on vaatinut paljon aikaa, työtä ja neuvotteluja, saisi parlamentin tuen ja tulisi voimaan. Siten kalastat pääsisivät aloittamaan työnsä mahdollisimman pian. Vaikka esittelijä toisin väittäisikin, emme tämän vuoksi näe mitään perustetta viivästymiselle, joka oli mielestämme tarpeeton.
Tämä tarpeeton lykkääminen huipentui siihen, että mietintöä ei päätetty käsitellä kiireellisenä käsittelynä, jolloin se olisi voitu hyväksyä tämän vuoden toukokuussa. Kaikki tämä viivästyminen ja kalastajien sen johdosta kärsimät vahingot ovat johtaneet sellaisen mietinnön esittämiseen, jonka sisältö ei mielestäni ole muuttunut mitenkään oleellisesti. Käsittelyn viivästyminen on vain johtanut keskusteluihin, joilla ei ole mitään tekemistä kalastusalan kanssa.
Mielestäni nyt on aika katsoa tulevaisuuteen. Olen täysin tyytyväinen sopimukseen ja pidän siihen pääsemistä myönteisenä. Siksi pyydän parlamenttia tukemaan sitä. Näin parlamentti lähettäisi kalastajille ja kalastusalalle viestin, että se tukee varauksetta heidän paluutaan työhön välittömästi ja pyrkii siihen, että se olisi tällä kertaa pysyvää. 
Elspeth Attwooll,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ALDE-ryhmän on edelleen vaikea hyväksyä kolmansien maiden kanssa tehtäviä kalastussopimuksia yleensä, vaikka myönnämmekin, että uusi kumppanuusmalli on parempi kuin entinen. Marokon kanssa tehtävä sopimus aiheuttaa erityisiä ongelmia Länsi-Saharan väestön tilanteen takia.
Vaikka olemmekin saaneet oikeudellisen lausunnon siitä, että sopimus ei ole päällisin puolin ristiriidassa kansainvälisen oikeuden kanssa, on olemassa selvä riski, että ehdottomia normeja rikotaan sopimuksen täytäntöönpanovaiheessa. Siksi me esitimme valiokunnassa tarkistuksia, joiden tarkoitus on sisällyttää asetukseen suojalausekkeita. Niiden nojalla sopimusta on sovellettava kansainvälisen oikeuden mukaisesti ja sitä on valvottava tarkasti ja sen soveltaminen on keskeytettävä, jos oikeutta on rikottu todistettavasti. Kuten mietinnössäkin todetaan, sopimuksen määräysten tarjoama suoja on muutoin pahasti riittämätön. Kiitämme esittelijää hänen ymmärtäväisyydestään ja saavutetusta kompromissista sekä kaikkien tarkistusten tukemisesta valiokunnassa.
Tiedän kuitenkin, että monet kollegat olisivat toivoneet toisenlaista lopputulosta. Haluan rauhoittaa niitä, jotka eivät pidä Länsi-Saharan mainitsemisesta johdanto-osan kappaleessa. Siinä nimittäin ainoastaan todetaan miehitys eikä oteta millään tavalla kantaa sen laillisuuteen. Ymmärrän myös niiden tarkoitusperät, jotka haluaisivat Länsi-Saharan vesialueet jätettäväksi kokonaan sopimuksen ulkopuolelle, mutta minun on huomautettava, että sillä olisi ristiriitainen vaikutus, joka veisi Länsi-Saharan väestöltä oikeuden hyötyä sopimuksesta millään lailla taloudellisesti eikä kuitenkaan takaisi sille parempaa turvaa luonnonvarojen suhteen.
Haluan kuitenkin vielä lopuksi sanoa komissiolle ja neuvostolle, että koko parlamentti on huolestunut Länsi-Saharan väestön tilanteesta, oli huomisen äänestyksen lopputulos mikä tahansa. Pyydän teitä ottamaan sen huomioon. 
Carl Schlyter,
   Jäsen Varela Suanzes-Carpegna on tehnyt todella huolellista työtä, mutta kuulimme aiemmin tänä iltana, mitä Bolivian presidentti Morales puhui 500 vuotta jatkuneesta kolonialistisesta riistosta. Niiden aikojen pitäisi olla jo ohi. 
Meillä on kuitenkin edessämme tämä puhdasta uuskolonialismia edustava laiton kalastussopimus. Länsi-Sahara on miehitetty, mutta kukaan ei tunnusta Marokon ylivaltaa. Jos miehitettyjen alueiden jättämistä sopimuksen ulkopuolelle koskevia tarkistuksia ei hyväksytä, ovat Euroopan parlamentin puheet ihmisoikeuksista pelkkää sanahelinää.
Suosittelen lukemaan Sherpan laatiman oikeudellisen selvityksen. Sherpan jäsenet ovat asiantuntijoita kansainvälisten sopimusten alalla, ja he tuomitsevat kalastussopimuksen jyrkästi. Toimielinten oikeudellisia yksiköitä on käytetty tulkitsemaan väärin YK:n peruskirjaa, jotta se oikeuttaisi hyväksikäytön. Parlamentin oikeudellinen yksikkö myöntää kuitenkin, että sopimus on laillinen ainoastaan, jos siitä koituu hyötyä Länsi-Saharan väestölle. Aiempien sopimusten aikana Marokko vähät välitti tästä kansasta. Tässä sopimuksessa ei mainita mitään korvausta tai kohdennettua tukea korvauksena Länsi-Saharan väestölle. Marokko on varastanut Länsi-Saharan, ja jokainen, joka tekee Marokon kanssa kalastussopimuksia, syyllistyy varastetun tavaran hallussapitoon. Se on sama kuin yllyttäisi varasta menemään toisen keittiöön varastamaan kalan heidän ruokapöydästään, mitä kukaan tässä salissa olevista ei tekisi. Se, joka äänestää tämän sopimuksen puolesta ilman, että siitä suljetaan pois Länsi-Saharan vesialueet, on kuin varastetun tavaran välittäjä, joka haluaa saada tavarasta maksun. 
Pedro Guerreiro,
   – Haluaisin korostaa kalastusalan edustajien mielipiteitä Marokon todelliseen suvereniteettiin kuuluvista vesialueista Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välissä kalastussopimuksessa. He ovat yleisesti sitä mieltä, että tämän uuden sopimuksen ehdot tuovat tullessaan rajoitteita sekä enemmän haittaa kuin hyötyä kalastajille, joten sopimus on heistä erittäin vahingollinen.
Tämä sopimus nostaa esiin kuitenkin myös olennaisemman asian, nimittäin kansainvälisen oikeuden noudattamisen ja Länsi-Saharan väestön lainmukaiset oikeudet. Marokon Länsi-Saharan miehitys on laiton. YK:n päätöslauselmien mukaan Marokolla ei ole suvereniteettia tällä alueella eikä siten oikeutta myöskään sen luonnonvaroihin. YK:n peruskirjan mukaan sillä ei myöskään ole oikeutta hoitaa alueen hallintotehtäviä laillisesti eikä tosiasiallisesti. Marokko on kuitenkin Länsi-Saharassa laittomasti tosiasiallisesti hallitseva miehittäjävalta, eli siis sitä laittomasti hallitseva siirtomaavalta.
Tämän vuoksi kaikki Marokon kanssa tehtävät sopimukset, joihin epämääräisesti tai muuten kuuluu Länsi-Saharan luonnonvarojen hyväksikäyttö, rikkovat selvästi kansainvälistä oikeutta. Kuten Polisario-rintama on korostanut, tässä on nyt kyse siitä, noudattavatko EU:n jäsenvaltiot kansainvälistä oikeutta ja edistävätkö ne oikeudenmukaiseen ja pysyvään ratkaisuun pääsemistä Länsi-Saharan luovuttamatonta itsemääräämisoikeutta koskevassa kiistassa vai puoltavatko ne sen sijaan epäoikeudenmukaisuutta, vihamielisyyttä ja ihmisoikeusrikkomuksia.
Sellaisten lausekkeiden sisällyttäminen sopimukseen, joissa määrätään lievennetysti, että EY:n taloudellista korvausta on käytettävä myös kalastajayhteisöjen kehittämiseen Marokon ja Länsi-Saharan rannikoilla, ei ole riittävän voimallinen keino turvaamaan Länsi-Saharan väestön oikeuksia. Edelliset sopimukset vahvistavat tämän. Jos tarkoitus oli todella varmistaa, että Länsi-Saharan väestö pääsee hyötymään kalavarojensa käytöstä, heidän etujensa ja oikeuksiensa turvaamiseksi olisi luotu riittävät edellytykset esimerkiksi perustamalla rahasto YK:n alaisuuteen.
Olemme sen vuoksi esittäneet kaksi uutta tarkistusta, joilla varta vasten jätetään Länsi-Saharan vesialueet tämän kalastussopimuksen ulkopuolelle kansainvälisen oikeuden mukaisesti. Niillä annettaisiin kalastusmahdollisuuksia yhteisön kalastajille ainoastaan Marokon kuningaskunnan suvereniteettiin ja lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä eli yksinomaan vesillä, jotka sijaitsevat pohjoisempana kuin 27 astetta 40 minuuttia pohjoista leveyttä.
Lopuksi mielestäni on tärkeää korostaa sitä, että vaikka neuvosto ja komissio ovat omasta tahdostaan ilmaisseet vakavan huolensa tämän sopimuksen suhteen, Länsi-Saharan väestön laillista edustajaa Polisario-rintamaa ei ole kuultu missään vaiheessa prosessin aikana. Tämä on mielestämme tyrmistyttävää. 
Hélène Goudin,
   . Olemme aiemminkin korostaneet sitä, miten vahingollisia EU:n kalastussopimukset ovat sekä maailman köyhien maiden väestöille että EU:n veronmaksajille. Ainoita hyötyjiä ovat lähinnä Välimeren alueen maiden kalastusalan yritykset, joita sopimuksilla tuetaan voimakkaasti.
Tämä sopimus on kuitenkin erityisen vaarallinen, koska EU aikoo solmia sopimuksen pahimmanlaatuisen siirtomaavallan kanssa. Tällä tavalla EU hyväksyisi epäsuorasti Länsi-Saharan raa'an ja kansainvälisen oikeuden vastaisen miehityksen. On pöyristyttävää, että Euroopan vanhat siirtomaavallat jatkavat vielä nykyäänkin entisenlaisen politiikan harjoittamista. Muoto on hienovaraisempi, mutta hävitys yhtä suuri.
Nämä kalastussopimukset ovat erittäin tuomittavia. Niillä estetään köyhien maiden oman kalatalouden kehittyminen, ne ovat osasyyllisiä maailman merten kalakantojen hupenemiseen ja ne tulevat EU:n veronmaksajille valtavan kalliiksi. Sen vuoksi kehotan teitä äänestämään kaikkia parlamentin äänestykseen tulevia kalastussopimuksia vastaan, ja erityisesti tätä sopimusta vastaan. 
Jean-Claude Martinez (NI ). –
   Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen tähän sopimukseen, joka on järkevä kahdesta syystä.
Ensinnäkin se on järkevä Länsi-Saharan marokkolaisten maakuntien kalavarojen suhteen. Kansainvälisen tuomioistuimen kanta on ratkaiseva, ei parlamentin oikeudellisen yksikön kanta. Marokolla on jo vuosisatojen ajan ollut tietynlainen suvereniteetti tällä alueella. On Algerian ongelma, jos se haluaa pääsyn Atlantille, mutta se ei oikeuta sepittämään lakeja.
Sopimus on järkevä myös siksi, että on hyvä kohdentaa näiden sopimusten hyödyt Marokon maakunnille Saharassa sekä niiden väestölle. Yhteen asiaan olen kuitenkin tyytymätön. Se koskee 60 000 tonnin vuotuista teollisen kalastuksen kiintiötä, joka myönnetään Pohjois-Euroopan suurille nuotta-aluksille, joilla ei ole historiallisia oikeuksia kalavaroihin ainakaan verrattuna Marokon historiallisiin oikeuksiin. Marokko kuitenkin salli 244 aluksen kalastamisen vesillään. Nämä alukset poistuivat sopimuksen päätyttyä.
Koska Angolan kanssa tehty sopimus irtisanottiin, meidän on oltava tyytyväisiä tähän kohtuulliseen ja tasapainoiseen sopimukseen Marokon kanssa eikä haastaa riitaa sen kanssa. 
Margie Sudre (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää esittelijää hänen tekemästään erinomaisesta työstä kaikkien edun huomioimiseksi ja päästäkseen parhaaseen mahdolliseen kompromissiin.
Länsi-Saharalla on kansainvälisesti tunnustettu oikeudellinen asema, ja siksi kansainvälisen oikeuden mukaan mikään elin ei voi sekaantua tähän kiistaan, ei edes Euroopan parlamentti. Parlamentin oikeudellinen yksikkökin vahvisti tämän. Sen vuoksi olen tyytyväinen voidessani todeta, että sopimuksesta ei ole tullut poliittista kiistakapulaa, minkä ansiosta sopimuksella turvataan yhtä hyvin Marokon ja Länsi-Saharan väestöjen oikeudet kuin EU:n kalastajien ja kalatalouden oikeudetkin.
Sitä vastoin on Euroopan unionin vastuulla varmistaa, että sopimuksesta saatavat edut jakautuvat tasaisesti ja että myös Länsi-Sahara saa niistä osansa. Nimenomaan tämä on kalatalousvaliokunnan täysistunnossa esittämien tarkistusten tavoite. Kysymys kansainvälisen oikeuden noudattamisesta sopimuksen soveltamisessa on jälleen otettu esiin. Taloudellinen tuki on käytettävä edistämään kalastuksesta elävän rannikkoväestön kehitystä, jotta voitaisiin perustaa pieniä ja keskisuuria kalastusalan yrityksiä niin Marokossa kuin Länsi-Saharassakin.
Lopuksi totean, että komission on laadittava aiheesta vuosittainen selvitys, jotta se pystyy arvioimaan, sovelletaanko sopimusta oikein. Jos näin ei tapahdu, komissio voi sopimuksen määräysten mukaisesti keskeyttää sen soveltamisen. Olen varma siitä, että nämä tarkistukset tekevät sopimuksesta johdonmukaisen ja oikeudenmukaisen. Odotan, että ne hyväksytään parlamentissa suurella enemmistöllä. 
Henrik Dam Kristensen, (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, koska Länsi-Sahara ei ole itsenäinen valtio, on sen väestön suhteen sovellettava kansainvälistä oikeutta. Kansainvälisen oikeuden mukaan tällä kansalla on itsemääräämisoikeus sen nimeämien edustajien kautta. Tämä tarkoittaa sitä, että jos sopimus tehdään, Länsi-Sahara on otettava mukaan, ja sen väestön on taloudelliset edut on huomioitava. Euroopan parlamentin oikeudellinen yksikkö päätyi sellaiseen ratkaisuun, että sopimus on kansainvälisen oikeuden mukainen, jos Marokon viranomaiset maksavat Länsi-Saharan vesialueen luonnonvarojen käytöstä korvauksen sen väestölle. Sopimuksessa ei kuitenkaan määrätä hyvityksen maksamisesta. Itse asiassa koko Länsi-Saharan väestöä ei mainita sanallakaan, eikä heitä ole kutsuttu sopimusneuvotteluihin.
En tarkoita, että olisi kalatalousvaliokunnan velvollisuus ratkaista Marokon ja Länsi-Saharan välisiä konflikteja, mutta mielestäni on tärkeää, että kansainvälistä oikeutta noudatetaan ja että tämä sopimus ei jätä Länsi-Saharan väestöä nuolemaan näppejään. Siksi on myös mielestäni tärkeää, että äänestämme niiden tarkistusten puolesta, joilla jätetään Länsi-Saharan alue sopimuksen ulkopuolelle. Jos nämä tarkistukset hyväksytään, sopimuksesta voi mielestäni vielä tulla onnistunut. Jos ei, niin sopimus on huono. 
Cecilia Malmström (ALDE ). –
   Minulla on EU:n kalastuspolitiikasta paljon sanottavaa. Siihen liittyy todellakin paljon politiikkaa itse kalastussopimusten lisäksi. Erityisesti tähän sopimukseen liittyy huomattavan paljon politiikkaa ja Länsi-Saharan tapauksessa on monia epäselvyyksiä.
Marokko on miehittänyt Länsi-Saharaa vuodesta 1975 lähtien, eikä kansainvälinen yhteisö ole vielä onnistunut ratkaisemaan tätä kysymystä. Marokko on kieltäytynyt hyväksymästä YK:n suunnitelmaa kansanäänestyksestä, eikä se valitettavasti ole myöskään edistänyt minkäänlaista vuoropuhelua tai neuvotteluja.
Olen hyvin huolestunut siitä, että äänestämällä tämän mietinnön puolesta annamme Marokolle mahdollisuuden käyttää hyväksi kalavaroja, jotka kuuluvat nimenomaan Länsi-Saharalle ja sen väestölle. Oikeudelliset analyysit ovat keskenään ristiriitaisia, ja monet niistä korostavat, että tilanne on kansainvälisen oikeuden kannalta epäselvä, koska sopimuksessa ei ole tarkkaan määritelty Marokon aluevesirajoja. Tämä voi johtaa siihen, että Marokko jakaa Länsi-Saharalle kuuluvia kalastuslisenssejä, mikä olisi sekä YK:n peruskirjan että kansainvälisen oikeuden vastaista. Marokko on aiemminkin toiminut näin, eivätkä rahat ole päätyneet Länsi-Saharan väestön hyödyksi. Aion siksi tukea niitä tarkistuksia, jotka rajaavat sopimusta niin, että se ei ole ristiriidassa kansainvälisen oikeuden kanssa. Mielestäni on tärkeää, että EU ei hyväksy miehityspolitiikkaa. Meidän olisi ennemminkin osoitettava haluavamme, että tähän Afrikan viimeistä siirtomaata koskevaan kiistaan löydetään ratkaisu. Jos näitä tarkistuksia ei hyväksytä, aion itse, ja toivottavasti monet muutkin, äänestää sopimusta vastaan. Emme voi sanoa, että tässä olisi kyse ainoastaan kalastuksesta ja kalastajien työoloista. Tässä on mitä suurimmassa määrin kyse politiikasta, ja meidän on ymmärrettävä se. Meillä on suuri vastuu siitä, että ilmaisemme kantamme selvästi. Voimme tehdä sen äänestämällä sopimusta vastaan. 
Ian Hudghton (Verts/ALE ). –
   Arvoisa puhemies, vuosien saatossa täällä parlamentissa olen tullut yhä skeptisemmäksi kalastussopimusten yleisestä merkityksestä. Yleensä niistä hyötyvät nimittäin vain muutamat jäsenvaltiot, mutta lasku lankeaa kaikille veronmaksajillemme. Olen kaikkea muuta kuin vakuuttunut siitä, että Euroopan unioni pystyy valvomaan näissä sopimuksissa sovittua kalastustoimintaa ja takaamaan, että rahamme päätyvät oikeaan osoitteeseen.
Tässä sopimuksessa on kuitenkin lisäulottuvuus, nimittäin kansan ehdoton itsemääräämisoikeus, tässä tapauksessa Länsi-Saharan väestön oikeus hallita luonnonvarojaan. EU ei saa sitoutua mihinkään sellaiseen sopimukseen Marokon kanssa, joka jättää vähänkään avoimeksi sen, voiko Marokon hallitus pitää Länsi-Saharan vesialueita ominaan.
Jos minun ja ryhmäni allekirjoittamat tarkistukset 14–18 hyväksytään, saattaisin harkita tämän mietinnön tukemista. Näissä tarkistuksissa rajataan sopimus koskemaan ainoastaan Marokon vesialueita. Muussa tapauksessa minun on äänestettävä mietintöä vastaan. 
Vittorio Agnoletto (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, ryhmäni ei voi äänestää tämän Marokon kanssa tehtävän kalastussopimuksen puolesta, koska sen voimaantulo olisi jopa kansainvälisen oikeuden vastaista. Ehdotetulla määrittelyllä, jonka mukaan Marokon aluevesiin kuuluisivat sellaiset vesialueet, jotka todellisuudessa kuuluvat Länsi-Saharalle, poljetaan Länsi-Saharan väestön oikeuksia, erityisesti sen itsemääräämisoikeutta. YK on määritellyt nämä oikeudet selvästi, ja väestön itsemääräämisoikeus sisältyy jo julistukseen.
Tiedämme kaikki, että Marokon hallitus on kuitenkin jo monien vuosien ajan tehnyt kaikkensa estääkseen kansanäänestyksen järjestämisen Länsi-Saharan itsenäistymisestä. Jos EU allekirjoittaa tänään keskustelun aiheena olevan sopimuksen, se ei painosta Marokon hallitusta lähtemään diplomaattisen ratkaisun tielle, vaan allekirjoittaminen saatettaisiin tulkita vääränlaisena viestinä siitä, että EU oikeuttaa jo vuosia tuomittavana pidetyn miehityksen.
Muutama istuntojakso sitten äänestimme sellaisen päätöslauselman puolesta, jossa edellytetään Länsi-Saharan väestön suvereenisuuden säilyttämistä maansa luonnonvarojen suhteen. Mielestäni meidän on vahvistettava kantamme poistamalla sopimuksesta ne kohdat, joissa Länsi-Saharan aluevedet yhdistetään Marokon aluevesiin. Ryhmäni on pyrkinyt ajamaan tätä asiaa.
Lopuksi totean, että tämä sopimus osoittaa mielestäni sen, että kaikkiin EU:n ja kolmansien maiden välisiin kalastussopimuksiin olisi tarpeen sisällyttää demokratialauseke. Parlamentti hyväksyi helmikuussa yksimielisesti tätä aihetta koskevan mietintöni. Ei ole hyväksyttävää, että EU ja Marokko käyvät kauppaa Länsi-Saharan väestön kustannuksella, mistä on tässä tapauksessa kyse. Kansainvälisen oikeuden noudattamisen ja sillä perusteella myös Länsi-Saharan suvereenisuuden kunnioittamisen on oltava ehtona EU:n ja Marokon suhteiden kehittämiselle jatkossa. 
Rosa Miguélez Ramos (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, tänään on mielestäni tärkeä päivä, koska Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan kalastuskumppanuussopimuksen ja siihen liitetyn pöytäkirjan allekirjoittamisella muutamaksi vuodeksi eteenpäin luodaan uudelleen kalastussuhteet, jotka ovat olleet poikki edellisen sopimuksen päättymisestä eli vuodesta 1999 lähtien.
Arvoisa komission jäsen, muistan hyvin, miten vaikeaa aikaa edellisen sopimuksen päättyminen oli ja miten monet kalastajat joutuivat käymään läpi hankalia rakenneuudistuksia. Suurin osa näistä kalastajista oli espanjalaisia pääosin Galiciasta, Kanariansaarilta ja Andalusiasta. 
Arvoisa komission jäsen, se oli todella vaikeaa aikaa, eikä siitä ole mitään hyvää muisteltavaa.
Yhteistyön ja vuoropuhelun aloittaminen uudelleen komission ja Marokon kuningaskunnan välillä on edistänyt huomattavasti tämän sopimuksen laatimista. Kiitän siitä lämpimästi teitä ja koko työryhmäänne. Haluan erityisesti kiittää teitä siitä, että olette tänään saapunut paikalle.
Mielestäni huomion arvoista on myös se, että Espanjan hallitus on nyt, toisin kuin viisi vuotta sitten, tukenut aktiivisesti komission neuvotteluprosessia, joka on tuottanut tuloksia.
Haluan korostaa, että tällä sopimuksella, joka on yksi uuden sukupolven sopimuksista, on erittäin myönteinen vaikutus eteläisen naapurimaamme kalastusalan kehitykseen. Arvoisa komission jäsen, haluan kiittää teitä siitä, että voimme edistää vakaan työllisyystilanteen syntymistä ja auttaa laittoman maahanmuuton torjumisessa. 
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, mielestämme on oikein ja tarpeellista, kuten on jo todettukin, palauttaa entiselleen Marokon ja EU:n väliset kalastussuhteet, mutta sen hintana ei saisi olla Marokon laittoman Länsi-Saharan miehityksen oikeuttaminen.
YK:n mukaan Marokolla ei ole Saharassa hallintovaltaa, eikä Marokolla sen vuoksi ole oikeutta neuvotella Länsi-Saharan vesialueista. Jos EU hyväksyy tosiasiallisesti, että sopimus koskee näitä vesialueita, se valitettavasti edistää sellaista riistoa, jonka parlamentti on jo useaan otteeseen tuominnut.
YK:n merioikeusyleissopimuksessa määrätään, että alueen, jonka asemaa ei ole vielä määritelty, hyödyntämisestä saatavat voitot on ohjattava kyseisen alueen väestön hyväksi. Marokon viranomaisten vihamielinen ja täysin yhteistyökyvytön asenne Länsi-Saharan kiistassa tekee heistä tässä mielessä kuitenkin hyvin epäluotettavia.
Olemme sen vuoksi sitä mieltä, että EY:n ja Marokon kuningaskunnan kalastuskumppanuussopimuksesta on selvästi suljettava pois Länsi-Saharan vesialueet. Muussa tapauksessa ryhmämme on pakko äänestää tätä mietintöä ja siten myös sopimusta vastaan. 
Jonas Sjöstedt, (GUE/NGL ). –
   Tämä kalastussopimus on häpeällinen, ja sen kautta EU syyllistyy kansainvälisen oikeuden rikkomiseen.
Sopimus koskee Länsi-Saharan kalastusvesiä, mutta Marokko miehittää ja sortaa Länsi-Saharaa, eikä sillä ole mitään oikeutta maan luonnonvaroihin. Länsi-Saharan laillinen edustaja, vapautusliike Polisario, vastustaa tätä sopimusta jyrkästi. Geneven sopimuksessa kielletään miehittäjää käyttämästä miehitetyn alueen luonnonvaroja omaksi hyödykseen, mutta tässä sopimuksessa on kyse juuri siitä. Se merkitsee sitä, että jopa EU:kin hyötyisi Marokon laittomasta Länsi-Saharan miehityksestä ja oikeuttaisi sen. Tämä taas tekee EU:sta aktiivisen osallisen kansainvälisen oikeuden vastaisiin rikoksiin. 
Arvoisa komission jäsen, te olette neuvotellut Marokon kanssa häpeällisen sopimuksen. 
Dorette Corbey (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, kalastussopimuksia olisi käytettävä edistämään kestävää kalastusta, mutta valitettavasti niin ei aina käy. Myös tässä sopimuksessa on jotain kyseenalaista, nimittäin se, että kalastusmahdollisuuksia myönnetään 22 troolarille. Sopimus on kuitenkin rajatumpi kuin edellinen vuoteen 1999 saakka voimassa ollut sopimus, ja sen ulkopuolelle on jätetty muutamia herkkiä kalalajeja, lähinnä mustekalat ja äyriäiset. Siinä painotetaan pienimuotoista kalastusta, mikä on tärkeää. Marokon kanssa tehtävällä sopimuksella edistetään harvinaisten kalakantojen kestävää hoitoa, ja se perustuu kestävän enimmäistuoton periaatteeseen.
Tämä kaikki on tietenkin hienoa, mutta valitettavasti parlamentti ei pysty osoittamaan sopimuksen toimivuutta ennen kantansa ilmaisemista Marokon kanssa tehtävästä uudesta sopimuksesta, koska meillä ei ole käytössämme komission tekemää ennakkoarviointia. Tuen esittelijän tarkistuksia, joissa hän pyytää lisätietoja kalakannoista ja siitä, miten sopimus hyödyttää kaikkia osapuolia. Samalla edellytän, että parlamentin on saatava nähdä nämä arviot tai vaikutustenarvioinnit hyvissä ajoin, jotta meillä olisi kaikki tarvittava tieto, kun annamme lausuntomme.
Lisäksi on vielä tietenkin tämä Länsi-Saharan kysymys, jonka osalta mietintö on vaillinainen. Sopimusta ei ole rajattu koskemaan ainoastaan Marokon rannikkovesiä vaan sitä voidaan soveltaa myös Länsi-Saharalle kuuluviin vesialueisiin. Vaikka sekakomitean onkin varmistettava, että Länsi-Saharan väestö hyötyy tästä sopimuksesta, ei ole ollenkaan varmaa, käykö näin kuitenkaan. Tämä jää mietinnössä joka tapauksessa epäselväksi. Meidän olisi ilmaistava selkein sanoin, että sopimus koskee ainoastaan Marokon rannikkovesiä. Toivon, että tuette tarkistuksia, jotka on esitetty tätä tarkoitusta varten. 
Manuel Medina Ortega (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää komissiota ja komission jäsentä heidän tekemästään työstä, jolla he ovat mahdollistaneet tämän sopimuksen laatimisen Marokon kanssa.
Haluan ilmaista olevani täysin samaa mieltä komission jäsenen kanssa perusteettomien tarkistusten hylkäämisestä, koska tämän sopimuksen asettamiselle riippuvaiseksi toisenlaisista poliittisista olosuhteista ei löydy perustetta kansainvälisestä oikeudesta.
Haluaisin myös ilmaista kiitollisuuteni kansalle, jota edustan sekä kotiseudulleni. Tarkoitan Kanariansaaria, jotka myös sijaitsevat näiden vesialueiden naapurissa. Niiden väestö on aina harjoittanut kalastusta näillä vesillä, muttei siirtomaatyyliin, kuten jotkut ovat väittäneet. Isoisoisäni allekirjoitti rannikkoväestön kanssa yhteiseen etuun perustuneen sopimuksen kalastamisesta rannikkovesillä. Olimme harjoittaneet kalastusta näillä vesillä, ja pääsemme nyt takaisin kalastamaan sinne. Haluan kiittää komissiota toteutetuista toimista.
Toivon, että parlamentti hyväksyy sopimuksen suurella enemmistöllä, koska se on hyvin oikeudenmukainen ja kansainvälisen oikeuden kannalta täysin moitteeton. 
Paulo Casaca (PSE ).
   – Arvoisa komission jäsen, hyvä jäsen Morillon, keskustelu on käynyt vilkkaana. Tämä keskustelu on myös ollut hyvin tärkeä, koska tällä sopimuksella ei saa oikeuttaa Länsi-Saharan miehitystä, jota kansainvälinen oikeus ei tunnusta, vaikka kalastajien ja Marokon lainmukaisia oikeuksia onkin kunnioitettava. Koska tässä on kyse aivan perustavaa laatua olevasta ongelmasta, en voi hyväksyä ehdotusta, joka kääntää sille selkänsä. Ongelma on kansainvälisen yhteisön kannalta erittäin tärkeä. Ymmärrän kuitenkin myös niitä, jotka ovat omaksuneet tässä keskustelussa toisenlaisen näkökannan. 
Joe Borg,
   Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää jäsen Varela Suanzes-Carpegnaa hänen alustavista huomautuksistaan. Ymmärrän täysin valvontaa koskevat huomiot ja voin aivan hyvin pitää kalatalousvaliokunnan ajan tasalla siitä, miten sopimusta sovelletaan käytännössä. Olen täysin samaa mieltä siitä, että parlamentin olisi saatava tieto pöytäkirjan täytäntöönpanon eri näkökohdista. Haluaisin korostaa, että komissio noudattaa tälläkin hetkellä tiedottamista koskevia vaatimuksia nykyisten toimielinjärjestelyjen mukaisesti. Olemme myös jatkaneet keskusteluja kalatalousvaliokunnan puheenjohtajan ja jäsenten kanssa kehittääksemme nykyistä tiedonvaihtoa ja vuoropuhelua erityisesti kalastussopimusten tekemisen ja niiden seurannan yhteydessä.
Jäsen Fraga Estévezin esittämistä kysymyksistä vastaan erityisesti pääjalkaisia ja äyriäisiä koskevaan. Haluaisin korostaa, että pöytäkirjan 4 artikla mahdollistaa sopimuksessa tarkoitettujen kalastusmahdollisuuksien tarkistamisen, jos tieteellisissä lausunnoissa osoitetaan tiettyjen kantojen tilan kohentuneen. Tieteellisen komitean vuosittaisten kokousten päätelmien perusteella sopimuspuolet voivat yhteisesti sopia voimassa olevien kalastusmahdollisuuksien muuttamisesta, kunhan kalavarojen kestävä hoito varmistetaan.
Sopimukseen kirjatuissa kalastusmahdollisuuksissa on tieteellisen komitean suosituksen mukaan otettu huomioon kaikkien kalastettavien lajien kokonaismäärä sekä Marokon kansallisen laivaston kapasiteetti. Komissio ei aio enää keskustella tästä aiheesta lukuun ottamatta 4 artiklan sisältöä. Yksityiskohtaiset säännöt, joihin viitattiin, ovat varmasti tärkeitä, mutta haluan korostaa, että nämä ovat teknisiä kysymyksiä, eikä niistä sen vuoksi sovita sopimuksessa.
Teknisiä kysymyksiä, kuten valonheitinten käyttäminen, siima-alusten koukkujen lukumäärä ja kysymys teollisen pelagisen kalastuksen saaliiden purkamisesta, käsitellään tarkemmin ensimmäisessä sekakomitean kokouksessa, joka pidetään sopimuksen voimaantulon jälkeen. Meillä ei varmastikaan ole mitään ongelmia parlamentin ja alan toimijoiden pitämisessä ajan tasalla. Tiedot teknisistä muutoksista voidaan välittää suljetuin ovin pidettävien säännöllisten kokoustemme yhteydessä. Seuraava kokous pidetään 21. kesäkuuta, ja jos olemme siihen mennessä jo olleet yhteydessä Marokkoon, ilmoitamme varmasti tämän yhteydenpidon tuloksista kalatalousvaliokunnalle.
Jäsen Fraga Estévez kysyi minulta, miten pitkällä Marokossa ollaan sopimuksen hyväksymisprosessissa. Tietojemme mukaan asia etenee tasaiseen tahtiin. Emme ole kuulleet mistään erityisistä ongelmista Marokon puolelta. Marokon parlamentti hyväksynee sopimuksen sen vuoksi oletettavasti heti, kun me olemme sen hyväksyneet kesäkuussa.
Kiitän kaikkia, jotka ovat ilmaisseet tukevansa saavutettua sopimusta. Jäsen Corbeyn mainitsemasta ennakkoarvioinnista haluan sanoa, että se lähetettiin syyskuussa kalatalousvaliokunnan puheenjohtajalle ja jaettiin kaikille sen jäsenille.
Jäsen Attwooll ja muutamat muut puhuivat Länsi-Saharaan liittyvistä asioista. Toistan, että sopimuksen sanamuoto muotoiltiin näiltä osin hyvin huolellisesti. Toistan myös, että sopimuksessa ei määritellä kyseisten vesialueiden oikeudellista asemaa eikä oteta siihen kantaa. YK:n alainen kansainvälinen tuomioistuin antaa selkeän vastauksen jäsenten Schlyterin, Hudghtonin ja Guerreiron ja muiden esittämään kysymykseen siitä, voiko Marokko tehdä Länsi-Saharan luonnonvarojen käyttöä koskevia sopimuksia. YK ei ole koskaan tunnustanut Marokolla olevan YK:n peruskirjan 73 artiklan mukaista hallintovaltaa Länsi-Saharassa. Marokkoa ei myöskään ole merkitty kyseisen alueen hallintovallaksi YK:n itsehallintoa vailla olevien alueiden listalla. Kansainvälisen tuomioistuimen lausunnon 7 kohdan mukaan Marokon kuningaskunnan kanssa voidaan kuitenkin tehdä Länsi-Saharan luonnonvarojen käyttöä koskevia sopimuksia.
Kansainvälisen tuomioistuimen tulkinnan mukaan Marokolla on toimivalta tehdä tällainen sopimus ja se antaa täten ymmärtää, että Marokolla on Länsi-Saharan alueen tosiasiallinen hallintovalta. Neuvostohan antoi komissiolle valtuudet neuvotella Marokon kuningaskunnan kanssa.
Kansainvälisellä oikeudella pyritään tällaisissa sopimuksissa takaamaan kansoille ja kansakunnille oikeudet käyttää alueidensa luonnonvaroja ja hallita niitä. Siinä mielessä sopimukset eivät ole ristiriidassa YK:n peruskirjan hallintovaltavaatimuksen kanssa, ja ne ovat YK:n yleiskokouksen päätöslauselman ja siihen sisältyvän luonnonvaroja koskevan pysyvän itsemääräämisoikeuden periaatteen mukaisia, jos itsehallintoa vailla olevien alueiden luonnonvarat käytetään näiden alueiden väestön hyväksi, heidän nimissään tai neuvotellen heidän edustajiensa kanssa. Marokon velvollisuus tämän suhteen on toteuttaa kaikki tarpeelliset toimenpiteet varmistaakseen, että EY:n ja Marokon kalastuskumppanuussopimusta sovelletaan kansainvälisestä oikeudesta johtuvien velvoitteiden mukaisesti.
Haluan vastata jäsenten Sudren ja Kristensenin ilmaisemiin huolenaiheisiin toteamalla, että sopimus itsessään takaa jo joitain etuja paikalliselle väestölle. Näin on erityisesti kantaan C keskittyvän teollisen pelagisen kalastuksen kohdalla, velvoitetaanhan sopimuksessa purkamaan 25 prosenttia saaliista paikallisissa satamissa. Tämän määräyksen päätarkoitus on parantaa avomeren kalan toimittamista jalostusteollisuuden käyttöön. Se on viime vuosina kärsinyt epäsäännöllisistä ja puutteellisista raaka-ainetoimituksista. Pelagisia aluksia kannustetaan sen vuoksi taloudellisin lisäkannustimin purkamaan suurempi osa eli enemmän kuin pakolliset 25 prosenttia saaliistaan etelän paikallisissa satamissa.
Äsken mainitsemani purkamisvelvoitteen lisäksi sopimuksessa on myös etelän paikallisten satamien palveluja ja infrastruktuuritoimintoja koskevia määräyksiä. Niiden tarkoitus on mahdollistaa lisätuotot ja edistää näiden satamien kehitystä. Sopimuksella varmistetaan myös lisätuki rannikkoalueen kehittämiselle seuraavien taloudellisten toimenpiteiden avulla. Sopimuksessa määrätään myönnettäväksi vähintään 4,75 miljoonaa euroa vuodessa rannikkolaivaston nykyaikaistamiseen ja saattamiseen ajan tasalle. Siinä tarkennetaan myös, että osa taloudellisesta korvauksesta on käytettävä muun muassa rakenneuudistuksiin pienimuotoisen kalastuksen alalla sekä koulutukseen ja tukeen ammattijärjestöille. Teollisen pelagisen kalastuksen alukset ovat velvollisia purkamaan 25 prosenttia saaliistaan paikallisissa satamissa. Tämä velvoite on lisätty sopimukseen tukemaan paikallisen kalatalousalan kehitystä, joka kärsii epäsäännöllisistä ja puutteellisista raaka-ainetoimituksista. 
Puhemies.
   Kiitän komission jäsentä, kaikkia puhujia ja valiokunnan puheenjohtajaa läsnäolosta näissä keskusteluissa.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30. 

