Katte- og hundeskind (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Eva-Britt Svensson for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om forbud mod markedsføring og indførsel i og udførsel fra Fællesskabet af skind fra hunde og katte samt produkter, hvori sådanne skind indgår - C6-0428/2006 -.
Markos Kyprianou
Fru formand! Vi har tidligere haft mulighed for at drøfte dette forslag i udvalg og intergrupper. Jeg er sikker på, at De vil forstå, at jeg er meget glad for at have denne debat med Dem i aften.
For det første vil jeg gerne give udtryk for min dybtfølte tak for det arbejde, alle medlemmerne af Parlamentet har gjort, særlig ordføreren, der har gjort et fint stykke arbejde. Jeg vil også gerne takke ordførerne fra de andre udvalg, fru Lucas og hr. Stevenson.
Det var en virkelig udfordring for mig, da jeg først blev konfronteret med dette spørgsmål efter at være tiltrådt min stilling. For mig var det mest frustrerende, at vi havde et problem, der lå Europas borgere meget på sinde, og som havde Rådets støtte og helt klart også Parlamentets, men også Kommissionens, og alligevel havde vi så problemer med at komme videre med det. Problemerne var naturligvis juridiske og skyldtes ikke mangel på politisk vilje.
Jeg er glad for, at vi nu er nået til et punkt, hvor vi ved at være opfindsomme og konstruktive har kunnet finde løsninger, og at vi nu kan få en aftale ved førstebehandling, hvilket er meget vigtigt for mig. Vi kender alle spørgsmålet og ved, at de foruroligende vidnesbyrd om barbarisk behandling af katte og hunde, der hovedsageligt opdrættes og dræbes på grund af deres skind, særligt i Asien, har ført til stærke opfordringer til, at Kommissionen skal gøre noget.
Som jeg har sagt, har vi måttet finde måder ikke bare til at give håndgribeligt udtryk for alle de involverede institutioners og borgernes politiske vilje, men også for at gøre det på en juridisk holdbar måde, der kan sikre, at dette kan modstå alle udfordringer, der måtte opstå i fremtiden. Jeg er meget glad for, at vi via forslaget og i særdeleshed de forskellige trepartsdrøftelser har kunnet nå et kompromis. Dette kompromis er juridisk holdbart og vil sikre, at forbuddet bliver effektivt i praksis.
For os er det vigtigt at få resultater, ikke bare for at udsende politiske udtalelser eller udtrykke politisk vilje, hvilket i sidste instans ville blive ineffektivt. Det ville være korrekt politisk, men det ville ikke føre til de resultater, vi ønsker, nemlig beskyttelse af katte og hunde, og, hvad der er vigtigere, af de europæiske forbrugere, der ikke ønsker at få tilbudt skind fra katte og hunde, som de betragter som kæledyr.
Jeg vil gerne nævne to af mine kolleger ved navn, hr. Mandelson og hr. McCreevy. Begge har i høj grad været os behjælpelige med vores arbejde på dette område. Som De ved, vedrører det retsgrundlag, vi har benyttet, det indre marked og handel. Det var nødvendigt, fordi der desværre ikke er noget retsgrundlag i traktaten, der ville gøre det muligt for EU at tage initiativer til lovgivning om at forbyde en særlig handel på basis af dyrevelfærd og etiske bekymringer. Desuden er der ikke noget retsgrundlag for dyrebeskyttelse som sådan i traktaten, så vi har måttet bruge disse to juridiske grundlag, og mine kolleger har i høj grad støttet dette arbejde.
Vi har også haft en anden juridisk udfordring, nemlig spørgsmålet om proportionalitet. Af hensyn til proportionalitet var det nødvendigt at overveje at medtage en bestemmelse, der ville gøre det muligt at få undtagelser fra forbuddet. Ingen af os var særlig glade for dette, og som jeg har sagt, var den eneste grund at gøre dette forslag mere juridisk holdbart. Jeg mener, at det er lykkedes os at nå et passende kompromis. Som De ved, blev denne holdning også klart støttet af de juridiske tjenester i alle tre institutioner, Kommissionen, Parlamentet og Rådet. Men det kompromis, vi har i dag, er det rette. Det indeholder muligheden - og jeg understreger "muligheden" - for i særlige tilfælde at afvige fra forbuddet mod handel af hensyn til udstopning eller uddannelse.
Vi har benyttet det retsgrundlag, som er beskrevet, og vi ved, at denne holdning vil gavne ikke bare europæiske forbrugere, men også dyrevelfærden, i særdeleshed siden vi ikke kan indføre vores regler om dyrevelfærd uden for EU. Vi kan ikke fremme dem internationalt, men ved at lukke markedet for de skruppelløse personer, der driver denne handel, sender vi ikke bare et klart budskab, men hjælper også med til at stoppe denne praksis.
Endelig har Parlamentet, Rådet og Kommissionen arbejdet meget hårdt for at få lovforslaget frem til det nuværende stadium og nå et acceptabelt kompromis. Jeg håber meget, at afstemningen i morgen vil afspejle denne positive og konstruktive holdning, så vi kan få denne lovgivning på plads så hurtigt som muligt.
Eva-Britt Svensson 
ordfører. - (SV) Fru formand! Mine damer og herrer! I morgen, når vi stemmer om denne betænkning, har vi muligheden for at gøre en stor indsats for at stoppe det forfærdelige dyrplageri, som vores kæledyr, hunde og katte, kan rammes af.
Som ansvarlig ordfører for dette er jeg både glad for og tilfreds med den betænkning, som vi - Parlamentet, Rådet og Kommissionen - nu er blevet enige om. Jeg vil takke Kommissionen og Rådet for deres konstruktive samarbejde. Jeg vil også takke ordføreren for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, fru McCarthy, og mine kolleger. Jeg vil takke hr. Stevenson, som jeg ved har arbejdet i mange år for at opnå fremgang på dette område. Alle har udvist et stort engagement og en vilje til at nå et resultat, som er godt for vores hunde og katte.
Det har været et meget interessant arbejde, især med tanke på den interesse, som borgerne har udvist i denne sag. Jeg er helt overbevist om, at den holdning, der er blandt borgerne og blandt dyreretsorganisationer, har betydet rigtig meget for, at vi opnåede denne aftale. Jeg vil rette en stor tak til alle engagerede borgere, fordi de har deltaget i navneindsamlinger og i forskellige kampagner. De har vist, at vi ikke længere accepterer dette dyrplageri. Tak til jer alle - jeres protester har båret frugt.
Mange af os har set dokumentarprogrammer, film og billeder, som viser, hvordan til og med endnu levende hunde og katte har fået deres pels skåret af. Har man set et eneste billede, et eneste dokumentarprogram af dette dyrplageri, indser man, at alt skal gøres for at få sat en stopper for det.
Organisationen "The Human Society" vurderer, at mere end 2 millioner katte og hunde holdes fangen under afskyelige omstændigheder for senere hen at blive dræbt for deres pels' skyld. Derefter sælger man disse pelse og skind under falske betegnelser som f.eks. "China wolf" og "Asian wolf" og bruger dem f.eks. til krammedyr til børn, pyntegenstande, tøj og tasker.
Vi skal sætte en stopper for denne handel nu, frem for alt på grund af den ekstreme grusomhed i pelsproduktionen. Den grund er nok, men jeg kan tilføje, at der heller ikke findes noget behov for katte- eller hundepels i noget som helst produkt, eftersom de kan erstattes af andre syntetiske materialer.
Den falske varebetegnelse bedrager forbrugerne i udstrakt grad. Intetanende forbrugere kan i god tro købe et stykke legetøj til sine børn, uden at have den mindste anelse om, at en kat kan være blevet flået levende for at blive brugt til netop dette stykke legetøj.
Det er blevet hævdet i forhandlingen, at vi har brug for disse skind til f.eks. at lindre ledsmerter, altså af medicinske årsager. Mit svar er, at ingen patient i 2007 ordineres katteskind mod reumatiske smerter, når han eller hun besøger en læge. Vi er kommet længere end det.
Jeg som ordfører og alle engagerede borgere havde altså store forhåbninger, da Kommissionens forslag blev modtaget. Vi mente, at vi havde brug for et totalforbud, men Kommissionens oprindelige forslag åbnede op for visse undtagelser, f.eks. når det i mærkningen angives, at pelsen kommer fra katte eller hunde, som ikke er blevet fodret op eller slagtet af produktionsmæssige årsager, eller når pelsene var personlig ejendom eller til husholdningsmæssige formål.
Min opfattelse har hele tiden været, at forordningen bliver et slag i luften, hvis man lader der være plads til sådanne undtagelser, da det ville være helt umuligt at kontrollere, og undtagelserne har åbnet døren for en fortsat handel og for denne forfærdelige fremgangsmåde. Det var ikke sådan en forordning, borgerne efterspurgte eller krævede af EU.
Derfor er jeg nu glad for at kunne sige, at vi har et forslag om et totalforbud efter diskussionerne med Kommissionen og Rådet. Jeg håber, at Parlamentet støtter forslaget i morgen ved at stemme for de ændringsforslag, som Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse har været fuldstændig enig om. Vi har også forslag om, hvordan disse regler skal anvendes i medlemslandene, og at medlemslandene også skal rapportere til Kommissionen om, hvordan overholdelse af disse regler overvåges.
Jeg er overbevist om, at vi har borgernes øjne rettet imod os, når vi stemmer i morgen, for man kræver virkelig foranstaltninger i dette spørgsmål.
Caroline Lucas 
Fru formand! Jeg vil gerne udtrykke min store glæde over fru Svenssons betænkning og komplimentere hende for hendes fremragende arbejde. Hun har været en strålende ordfører, og vi har fået et meget positivt resultat. Det er meget klart, at Parlamentet er helt enigt, når vi siger, at der ikke bør være nogen undtagelsesbestemmelser, der kan kompromittere et forbuds integritet og effektivitet.
Men jeg må sige, at med hensyn til lovgivningen, der kommer fra Kommissionen, har vi måttet vente temmelig længe. Jeg husker, at jeg skrev til hr. Byrne allerede i 2002 og opfordrede til et forbud mod skind fra katte og hunde. Vi fik simpelthen at vide, at det var et meget kompliceret spørgsmål, og at Kommissionen tænkte over det.
Det, der foruroliger mig ved det, er, at denne langsommelighed på en måde bliver gentaget i en anden sag, som jeg gerne vil have Dem til at tænke på, nemlig spørgsmålet om forbud mod import af sælprodukter. Igen får Parlamentet at vide, at det er et kompliceret spørgsmål. Nøjagtig det samme sprog bruges nu igen, når det drejer sig om produkter fra sæler, som blev brugt i 2002 om katte- og hundeskind.
Som ordfører for Udvalget om International Handel har jeg stillet ændringsforslag til forslaget om katte og hunde, ikke for at foreslå, at vi forsøger at få sæler med - det ville være for meget - men i det mindste med en opfordring til Kommissionen om at fremlægge lignende lovgivning vedrørende import af sælprodukter. Dette blev vedtaget i Udvalget om International Handel.
Kommissionen har tidligere sagt, at der ikke var nogen mangel på politisk vilje, når det drejede sig om at forholde sig til katte- og hundespørgsmålet. Det, der manglede, var fantasi til at skabe det rette retsgrundlag. Jeg opfordrer kommissæren og hans tjenestemænd til at bruge al deres fantasi og at erkende, at Europas borgere føler samme afsky ved katte- og hundeskind som ved importen af sælprodukter. Vi må også have lovgivning om dette spørgsmål meget hurtigt.
Struan Stevenson 
Fru formand! Jeg vil gerne begynde med varmt at takke fru Svensson for et glimrende stykke arbejde og en fremragende betænkning. Jeg vil også gerne takke fru McCarthy for hendes engagement i at styre denne meget vigtige betænkning gennem Parlamentet. Men frem for alt er jeg taknemmelig for hr. Kyprianous store mod, for som fru Lucas lige har sagt, fortalte den tidligere kommissær os, at det var umuligt, og at der aldrig ville komme et retsgrundlag. Jeg husker, at hr. Kyprianou sagde til mig: "Hvis jeg som advokat gik rundt og fortalte klienterne, at ting var umulige, kunne jeg ikke drive min forretning!" Han har opfyldt sit løfte.
Det er sød musik i mine ører at høre denne debat her i aften, for det har taget otte år at komme hertil med hjælp fra Humane Society International. Betsy Dribben, der tidligere arbejdede for Humane Society International, er fløjet hertil fra Washington og sidder i tilhørerlogen i aften, og vi skylder hende stor tak for hendes vedholdende kampagnevirksomhed.
Humane Society International vurderer, at der i Kina alene hvert år bliver dræbt omkring 2 millioner katte og hunde for at forsyne modemarkedet i Europa med ting som dette lille stykke legetøj, som ordføreren nævnte - små katte, som mødre og fædre køber til deres børn, fordi de holder af katte og hunde, uden at fatte, at de er lavet af ægte katte- og hundeskind fra dyr, der er blevet brutalt dræbt. Erhvervslivet køber disse katteskind for at lave kraver som pynt på parkacoathætter og skistøvler og for i skihandsker og alle slags modegenstande.
Offentligheden er blevet udsat for svig. Offentligheden har aldrig fået at vide, at de køber ting, der er fremstillet af ægte katte- og hundeskind. Somme tider bliver det endog farvet for at se ud som kunstigt skind og givet falske etiketter for at narre offentligheden. Jeg er glad for, at der langt om længe meget snart vil komme en forordning, der skal gennemføres i alle 27 medlemsstater, og som forbyder denne ondsindede handel. Jeg takker kommissæren og alle andre, der har været med til at opnå dette.
Zuzana Roithová
Mine damer og herrer! Et forbud mod handel med katte- og hundeskind i EU er vigtigt af flere grunde.
Den første grund er den fuldstændigt uacceptable såkaldte katteindustri i Asien, der efter sigende forsyner Europa med 2 millioner katte om året. Det er oprørende, at man pelser dyrene levende for at få deres skind. Det er den billigste og mest forfærdende metode. Jeg er godt klar over, at en EU-forordning ikke vil ændre adfærden hos industriopdrætterne i tredjelandene, men det vil reducere mængden af dyr, der handles med, betydeligt.
Den anden grund er, at de europæiske forbrugere ikke ved, at de køber disse produkter. Hvis de vidste det, ville de ikke købe dem. Katte og hunde betragtes som kæledyr i Europa. De fleste europæere aner ikke noget om, at katte- og hundeskind ikke blot tilsættes til dyrere pels fra andre dyr, men også til kunstig pels. Disse produkter bliver ikke mærket korrekt. Det er ikke et etisk problem, sådan som modstanderne af denne forordning vil gøre det til, men snarere et spørgsmål om, at forbrugerne vildledes, enten bevidst eller på anden vis. EU har en vigtig forpligtelse til at hindre, at dette sker. Det er naturligvis nødvendigt for toldvæsenet i medlemsstaterne at tage effektive midler i brug for definitivt og uden alt for store udgifter at kunne fastslå, om importerede varer indeholder katte- eller hundeskind.
Den vigtigste grund til at vedtage denne forordning er dog markedets splittelse. Næsten halvdelen af medlemsstaterne har love, der regulerer eller forbyder handelen med katte- og hundeskind, mens de andre ikke har. Den manglende harmonisering af disse bestemmelser udnyttes af handlende på det europæiske marked, som sender varer af katte- og hundeskind til de europæiske lande, hvor sådanne varer endnu ikke er forbudt. Forordningen vil forbedre gennemførelsen af denne lovgivning væsentligt. Parlamentet har ændret Kommissionens tekst, så den eneste undtagelse bliver brugen af skind til ikkekommercielle formål. Årsagen til dette er, at vi ikke ønsker en meningsløs kriminalisering af almindelige borgere.
Jeg opfordrer alle dem, som ikke mener, at EU har kompetence til at gribe ind på dette område, til at indse, at det simpelthen ikke er tilfældet. Artikel 95 giver EU lov til at gribe ind i sådanne tilfælde, fordi vi har en fælles interesse i, at EU's marked for legitime varer fungerer. Jeg vil gerne takke Kommissionen og lykønske ordførerne med deres arbejde.
Arlene McCarthy
Fru formand! Faktisk har hr. Stevenson ret. For otte år siden opfordrede Labour-medlemmerne til at gøre en ende på den grusomme handel med katte- og hundeskind.
Hr. kommissær, De husker sikkert, at afdøde Phillip Whitehead, den tidligere formand for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, anmodede Dem i Kommissionen om at gøre noget. Den 30. december sidste år fik jeg et andragende fra bekymrede borgere og underskrevet af over en kvart million mennesker, der opfordrede os til at indføre dette forbud. Vi har handlet, men jeg tror, at det er borgerne, der ved deres beslutsomhed sammen med fortalerne for dyrevelfærd fortjener ros for denne nye lov og for at hjælpe os med at overtale Dem, hr. kommissær, til at give os den lovgivningsmæssige magt til at forbyde det.
Der er masser af vidnesbyrd om den umenneskelige behandling af katte og hunde, der opdrættes for skindets skyld. Dyrevelfærdsorganisationer har kontaktet mit kontor og udtrykt glæde over loven. Det eneste, de kritiserer, er, at det har taget os alt for længe. Men denne lov beskytter også forbrugere, som ufrivilligt er blevet narret til at købe tøj, legetøj og husholdningsprodukter, der er fremstillet af katte- og hundeskind. Jeg vil sige, at folkets magt kan vinde over bureaukratiet og de juridiske barrierer.
Jeg vil gerne understrege over for Kommissionen og medlemsstaterne, at udvalgets forhandlingsudvalg har ønsket, at EU skulle vedtage de højeste internationale normer og bedste praksis for at sikre, at vi får gjort en ende på den modbydelige handel, og at produkter af katte- og hundeskind ikke kommer ind i butikkerne ad bagvejen.
Så må jeg blot meget klart sige, at vi insisterer på, at der ikke bliver skabt nogen smuthuller, ikke af mulige undtagelser, men af usædvanlige undtagelser. Det er det sprog, man finder i den aftale, vi traf med Kommissionen og medlemsstaterne. Vi insisterer på en tilbagemelding om, hvordan forbuddet bliver implementeret, og på, at der bliver gjort noget, hvis det ikke virker. Vi forventer, at medlemsstaterne vil tage deres ansvar alvorligt, ved både at gennemføre og at håndhæve forbuddet. Der må indføres skrappe og præventive straffe, der kan virke afskrækkende på katte- og hundeskindshandlerne. Kort sagt må et forbud betyde et forbud i princippet og i praksis - ikke en begrænsning, der muliggør fortsættelse af handelen ad bagdøren.
Toine Manders
Fru formand! Jeg vil takke fru Svensson for hendes indsats og hendes arbejde. Vi i ALDE-Gruppen støtter dette kompromis. Det har i høj grad undret mig, hvorfor det har varet så længe, inden vi kunne opnå dette kompromis med Rådet og Kommissionen, for Parlamentet har gjort en overordentlig stor indsats for at opnå dette kompromis. Jeg er i sidste instans glad for det, især fordi vi indtager en særstilling, som er kompatibel med USA's og Australiens lovgivning. På den måde kan vi i den vestlige civiliserede verden danne en blok mod visse landes dyrefjendske handlemåde.
Jeg vil tilslutte mig fru Lucas' spørgsmål, nemlig om, hvornår der kommer et forbud mod sælskind. Jeg vil gå længere. Jeg tror nemlig, at der er mange flere ting, som vi i den civiliserede verden burde bekymre os om, når det gælder dyr. Jeg vil ikke komme ind på det indholdsmæssigt nu, men jeg tror, at der kan siges rigtig meget om det, og at kommissæren måske har idéer herom i fremtidige forslag.
Det kommer nok til at ske på bekostning af nogle nederlandske udtryk såsom de hond in de pot vinden (at finde hunden i gryden) eller de kat in de zak kopen (købe katten i sækken). Det betyder alt sammen, at vi gerne vil beskytte husdyr, som vi holder af, og det er uacceptabelt, at vores børn konfronteres med dele af deres husdyr i deres legetøj.
Til sidst vil jeg understrege, at ALDE-Gruppen støtter kompromisforslaget som helhed. Vi har i ALDE-Gruppen ingen indvendinger imod det.
Jeg vil dog gerne belyse den anden side af medaljen lidt. I Kina finder man jævnligt hunden i gryden, for der spiser man nemlig hunde. Der er pelsen et restprodukt med økonomisk værdi. På grund af dette forbud vil den økonomiske værdi af skindet formindskes betydeligt.
Når jeg ræsonnerer videre, betyder det faktisk også, at når man jævnligt spiser svinekød og oksekød, må skindene fra okser og svin ikke længere bruges. Måske giver det anledning til at tænke over dette og se, hvad vi kan gøre ved det i fremtiden.
Janusz Wojciechowski
Fru formand! Jeg giver min fulde støtte til forbuddet mod at importere katte- og hundeskind. Som det er nu, er det det mindste, vi kan gøre for at bekæmpe grusomhed mod dyr.
Hunde og katte har et særlig tæt bånd til mennesker. De tjener os og er hengivne over for os. Grusomhed mod disse dyr er særlig smertefuld. Vi ved, at hunde og katte bliver slået ihjel på en grusom måde, og EU's medlemsstater må ikke være ligeglade med denne praksis. Vi har ingen indflydelse på, hvordan dyrene behandles i andre kulturer, men vi kan i det mindste sige nej til varer, hvor prisen er utænkelige lidelser for dyrene.
Vi bør sige nej til enhver form for grusomhed, uanset hvem den går ud over. Følsomhed er et universelt begreb. Et følsomt menneske ville aldrig tolerere et andet levende væsens lidelser, hvad enten der er tale om mennesker eller dyr. EU får et formål, den dag det bliver et fællesskab af mennesker, der er følsomme over for al smerte og alle lidelser.
Jeg støtter helhjertet ordførerens holdning. Samtidig vil jeg gerne give udtryk for min tilfredshed med hendes betænkning og med det arbejde, som ordførerne fra de rådgivende udvalg, hr. Stevenson og fru Lucas, har udført. Parlamentet tager nu et vigtigt skridt i retning af at ændre den måde, som vi behandler dyrene på.
Heide Rühle
Fru formand, hr. kommissær Kyprianou, mine damer og herrer! Jeg vil også gerne takke ordføreren. Det er takket være fru Svenssons vedholdenhed, at Parlamentet allerede i morgen under førstebehandlingen kan vedtage en forordning om forbud mod handel med og forarbejdning af hunde- og katteskind. I trilogen med Rådet og Kommissionen kæmpede fru Svensson med succes for et fuldstændigt forbud mod handel med og forarbejdning af disse skind og sagde dermed klart nej til de undtagelsesregler, som Kommissionen oprindeligt havde foreslået.
Vi må nu sørge for, at medlemsstaterne gennemfører denne forordning ordentligt. Det er en stor succes for dyrebeskyttelsen. Med denne forordning bliver der en gang for alle sat en stopper for de tilfælde, hvor millioner af katte og hunde er blevet holdt og slået ihjel, undertiden under forfærdelige forhold, så deres skind kan blive forarbejdet og eksporteret til Europa. Det er også en triumf for demokratiet i Europa, for en lang række borgere har krævet dette forbud i form af underskriftsaktioner og andragender. Forordningen er også i forbrugernes interesse, for mange borgere var fuldkommen uvidende om, at der indgik hunde- og katteskind i de produkter, de købte, som tøjdyr, tøj eller nøgleringe. Alt for ofte har handlende omgået den eksisterende frivillige adfærdskodeks og markedsført hunde- og katteskind uden mærkning eller under falsk varebetegnelse.
Det var på høje tid, at Europa tog dette vigtige skridt inden for international dyrebeskyttelse og dermed fulgte andre landes eksempel, som USA eller Australien, der indførte et lignende forbud for flere år siden. Med skærpede toldkontroller, nye analysemetoder og strafferetlige foranstaltninger må vi nu sikre, at de bestemmelser, der er vedtaget i dag, bliver gennemført effektivt i hele Europa, og at enhver form for juridisk tomrum bliver elimineret.
Lydia Schenardi
Fru formand, mine damer og herrer! Vi er blevet stillet over for valget mellem på den ene side et egentligt forbud mod handel med skind fra hunde og katte i EU og på den anden side restriktioner herfor. Jeg lykønsker og takker ordføreren, fru Svensson, men også Retsudvalget, som har været rådgivende udvalg i denne sag, og som støtter den første løsning.
Det var i øvrigt på høje tid at minde medlemsstaterne om, at hunde og katte er kæledyr, og at handel med deres skind og produkter, der er afledt heraf, hverken bør accepteres eller tolereres. At indføre et sådant forbud ved lov i EU og fastsætte effektive og afskrækkende sanktioner i tilfælde af overtrædelse er det mindste, man kan gøre i dag. Der er ingen ende på svigagtige og løgnagtige praksis i navnlig Asien. Mærkerne på det meste tøj, der er fremstillet her - være det frakker, hatte, håndtasker, handsker, sko og også legetøj, pyntegenstande eller små læderartikler - bærer den vildledende betegnelse "læder" eller "ægte pels".
Hvis der skal sættes en stopper for denne modbydelige handel, er det nødvendigt, at den enkelte EU-borger antager en ansvarlig og etisk adfærd og navnlig kræver mærkning af alle læder-, skind- og pelsvarer og af alle fødevarer og lægemidler, hvis oprindelse giver anledning til tvivl. Lad os sammen nægte at støtte lande, der ikke respekterer menneskerettighederne og den menneskelige værdighed, og som desuden ikke har noget begreb om dyrevelfærd.
Zita Pleštinská
(SK) Fru formand! Jeg vil gerne starte med at sige, at pelsindustrien altid har været omfattende i Slovakiet, men den begyndte først rigtigt at ekspandere efter 1990. Efter Slovakiets tiltrædelse af EU har de slovakiske pelshandlere udelukkende importeret materiale fra sælgere i EU's medlemsstater. Eftersom der er tale om direkte import, kan disse sælgere garantere importens fulde lovlighed og legitimitet, herunder de relevante certifikater.
Jeg forstår godt ordføreren, fru Svensson, og jeg er enig med hende i, at det store antal andragender og bekymringer, der er kommet fra forbrugere og borgere i hele EU, betyder, at Kommissionen ikke kan forholde sig passivt til forbuddet mod handel med katte- og hundeskind. Det er så afgjort nødvendigt at skabe klarhed omkring de eksisterende lovkrav i alle medlemsstaterne. Vi er nødt til at reagere på de etiske bekymringer, som borgerne har givet udtryk for med hensyn til den mulige tilstedeværelse af katte- og hundeskind i Fællesskabet, navnlig på baggrund af oplysningerne om, at disse dyr opdrættes og aflives på en inhuman måde.
Forbrugerne er bekymrede over, at det ikke er let at skelne katte- og hundeskind fra andet skind eller fra imiteret skind af syntetiske materialer, og dette risikerer at give anledning til unfair og svigagtig praksis med pelsprodukter, herunder forkerte eller vildledende betegnelser. I Fællesskabet er der ikke tradition for at opdrætte katte og hunde til pelsfremstilling, og derfor kommer langt størstedelen af de produkter af katte- og hundeskind, som vi ser i Fællesskabet, fra tredjelande. For at beskytte det indre marked bør der strammes op på toldkontrollen med varebevægelser fra tredjelande til EU.
Illegal import kunne imødegås ved hjælp af strengere straffe til lovovertræderne, herunder store bøder eller inddragelsen af licenser. Jeg er helt overbevist om, at det er nødvendigt at indføre en EU-lovgivning, der harmoniserer markedsbestemmelserne i EU's medlemsstater. Samtidig må EU-initiativerne dog ikke blive en hæmsko og volde pelsindustrien problemer ved at vende op og ned på den legitime pelshandel. Vi må undgå at lægge hindringer i vejen for det indre markeds funktion, og vi skal sikre den frie bevægelighed for pels, der handles på lovlig vis, og for pelsprodukter i det hele taget.
Christel Schaldemose
Fru formand! Jeg vil ligesom mine kolleger starte med oprigtigt at takke ordfører Eva-Britt Svensson for et fremragende stykke arbejde og et rigtigt godt samarbejde i denne sag. Den forordning, som vi behandler i dag, er et godt, et vigtigt og et meget nødvendigt stykke lovgivning.
Det er en god lovgivning, fordi vi med den sender et klart signal til de mange borgere i EU, som har bedt os om at gøre noget for at forhindre, at hunde og katte bruges til skindproduktion. Vi viser dem her, at vi faktisk lytter til deres bekymringer og gør en aktiv indsats for at stoppe dyremishandling.
Det er også et vigtigt stykke lovgivning, fordi det har vist sig, at vi ikke kan stoppe salget af hunde- og katteskind alene ved hjælp af forbud i de enkelte medlemsstater. Under udvalgsbehandlingen af forordningen blev vi af hr. Stevenson i IMCO præsenteret for mange skind fra hunde og katte, der var blevet købt i Europa, bl.a. et skind lavet af fire golden retrievere - det skind var købt i København, hvor jeg kommer fra. I Danmark har vi allerede et forbud, men det virker åbenlyst ikke godt nok. Derfor har vi behov for et effektivt forbud på EU-plan.
Forslaget er også en nødvendig lovgivning, fordi masser af hunde og katte lever et kummerligt liv og endda afslutter det under de allerværste lidelser, man kan forestille sig - alt sammen, fordi de skal levere skind til tøj og legetøj. Ved at lave et fælles EU-forbud formindsker vi markedet for salg af hunde- og katteskind, og vi sender samtidig et kraftigt signal om, at dyremishandling er os inderligt imod.
Det glæder mig derfor meget, at vi har formået at lave et så stramt og godt forbud, som tilfældet er. De undtagelser, som kommer med, vil blive så exceptionelle, at de hver især skal begrundes og godkendes. Vi er så tæt på et totalt forbud, som det juridisk set er muligt på nuværende tidspunkt, og det er godt. Men lovteksten er ikke nok i sig selv. Det er afgørende, at vi fortsat arbejder med at få udviklet metoder, så vi endnu mere effektivt kan identificere skinds oprindelse og stoppe trafikken med de ulovlige skind, som skrupelløse bagmænd ellers ikke vil tøve med at sælge.
Mojca Drčar Murko
(SL) Fru formand! Ingen af de påstande, der sædvanligvis fremsættes for at retfærdiggøre grusomhed mod dyr, kan bruges, når det gælder handel med katte- og hundeskind. De bliver ikke slået ihjel, for at vi kan få tøj på kroppen eller mad på bordet, og de bliver heller ikke slået ihjel i jagtøjemed.
Det er det globale marked, som fremmer denne nedslagtning. Det er med andre ord visse industriers efterspørgsel efter råmaterialer, som er billigere end syntetiske materialer, eftersom de mennesker, der lever i yderste fattigdom på andre kontinenter, får meget lidt for salget af sådanne varer.
Det europæiske marked skaber nu en verdensomspændende forsyning via sin efterspørgsel. Og det er på tide, at vi sætter en stopper for dette, både af etiske årsager og for at standse vildledningen af forbrugerne, som ikke ved, at de køber tøj eller legetøj, der er lavet af katte- eller hundeskind. Det ville være bedre, hvis der ikke var nogen undtagelser fra importforbuddet. Men hvis vi stadig fokuserer på hovedmålsætningen, giver et kompromis også mening.
En effektiv gennemførelse af forordningen bliver yderst vigtig. På dette punkt forventer vi os meget af Kommissionen og ikke mindst af hr. Kyprianou, som jeg gerne vil takke, ligesom jeg gerne vil takke fru Svensson for hendes indsats.
Carl Schlyter
(SV) Fru formand! Tak, hr. Kyprianou og min kære fru Svensson for Deres fantastiske arbejde. De fleste katte og hunde, som vokser op i Europa, kan regne med at blive klappet, madet, få motion og blive taget godt af. De, som derimod køber krammedyr eller modetasker fremstillet af katte- og hundepels, bidrager til en handel, som torturerer, slår og flår dyr levende.
Dette lovforslag er usædvanligt. For det første har EU endelig lyttet til folkets stemme, som vil forbyde denne afskyelige handel. For det andet menes det indre marked at fungere bedst, hvis vi forbød handelen. For en gangs skyld er dyrebeskyttelse fået forud for det indre marked.
Jeg vil fremhæve vigtigheden af, at undtagelser ikke må underminere forbuddet. Endelig har vi et fortilfælde, som viser vejen for handel baseret på andre værdier end markedsfundamentalismen. Når vi er færdige med dette, håber og kræver jeg, at næste sag bliver et forbud mod import af sælpels. Hundredvis af sæler tortureres stadigvæk til døde på isen i Canada og Norge.
Jean-Claude Martinez
(FR) Fru formand! Vi vender nu tilbage til diskussionen om import af skind fra 2 millioner slagtede kinesiske hunde og katte på samme måde, som vi i 1990'erne tre gange vendte tilbage til diskussionen om import af pels fra dyr i de nordlige polaregne, som blev dræbt i saksefælder. Hver gang det drejer sig om sæler, hunde, katte eller ræve, har Kommissionen - jeg er ked af at skulle sige det - vundet tid og ladet handelen fortsætte af hensyn til den almægtige markedsorden.
Vi må aldrig glemme, at i marts 1996, selv efter at det var blevet påvist, at kogalskab kunne overføres til mennesker, truede Kommissionen med sanktioner over for fire tyske delstater, som nægtede at tillade import af mistænkeligt kvæg. Det, som man kan lære af alt det, er, at der er en markedslogik, som vil, at alt kan købes, sælges eller bruges til at skabe profit, være det hunde, katte, nyrer, øjne, kvinder, børn, slaver eller medarbejdere. Derfor skal økonomien pålægges politiske restriktioner, således at de store, uvurderlige værdier genskabes.
Catherine Stihler
(EN) Fru formand! Over en million europæere har udøvet lobbyvirksomhed til fordel for et forbud mod import af katte- og hundeskind til EU. Kommissionen har lyttet til Parlamentet og reageret ved at tage lovgivningsmæssigt initiativ til at forbyde importen af katte- og hundeskind. Det glæder jeg mig over og håber, at vi vil få en ende på den barbariske handel, der medfører drab på over 2 millioner katte og hunde hvert år.
Men vi vil have mere end gode ord. Nogle vælgere har givet udtryk for bekymring over, at huller i Kommissionens forslag kan tillade import ad bagdøren. Jeg har nyligt stillet et skriftligt spørgsmål til Kommissionen om undtagelsesbestemmelser, der kunne tillade, at handelen fortsatte. Det svar, jeg fik, gav oplysning om to undtagelsesbestemmelser, hvoraf den ene havde at gøre med skind, der var en del af en enkeltpersons eller en husholdnings personlige ejendele, og som blev bragt ind i EU, mens den anden drejede sig om skind eller produkter, der indeholdt skind fra dyr, som ikke er blevet opdrættet og dræbt for at producere skind.
Jeg glæder mig over, at betænkningen fra Parlamentet fjerner disse undtagelser, og jeg opfordrer kollegerne til fuldt ud at støtte denne betænkning. Jeg vil gerne være sikker på, at der ikke bliver importeret katte- og hundeskind til EU.
Elizabeth Lynne
(EN) Fru formand! Jeg glæder mig over, at adskillige EU-lande - Frankrig, Italien, Danmark, Grækenland og Belgien - ensidigt har taget initiativ til at forbyde denne handel. Men der er forskelle i andre medlemsstaters tilgang, der går fra forbud mod opdræt og slagtning til krav om mærkning. Disse forskelle kan give problemer både for forbrugere, detailhandlere og sælgere. Det er derfor, som vi alle ved, at et generelt forbud i EU er så vigtigt, hvis vi vil have gjort en ende på denne modbydelige handel.
Vi har allerede hørt, at 2 millioner hunde og katte dræbes hvert år for deres skind, og at der går mindst 10 hunde og op til 24 katte til at fremstille en enkelt pels. Disse dyr lever under skrækkelige forhold, og mange bliver flået levende. Siden USA indførte et forbud, kommer der mere katte- og hundeskind ind i EU. Problemet er, at mange kunder ikke ved, hvad de køber, da katte- og hundeskind ofte mærkes som uægte skind. Det indgår også i en lang række produkter ud over beklædning, såsom nogle homøopatiske mediciner, legetøj til børn og tilbehør.
Jeg glæder mig over debatten i aften og afstemningen i morgen, og jeg komplimenterer kommissæren for hans engagement.
Markos Kyprianou
Fru formand! Inden jeg siger nogle få ting, vil jeg gerne kort nævne to praktiske spørgsmål.
For det første påskønner jeg behovet for at overvåge og rapportere, og det er derfor, vi er enige med Parlamentet om dette. Der er udarbejdet effektive og analytiske metoder, som vil være meget nyttige ved gennemførelsen af denne lovgivning.
For det andet med hensyn til mærkning, har det altid været diskutabelt, om mærkning ville være nok. Vi besluttede - og jeg tror, Parlamentet var enig heri - at mærkning ikke var nok, og derfor foreslog vi lovgivning. Men vedrørende det generelle spørgsmål om mærkning følger vi meget nøje frivillige initiativer, programmer og ordninger, der allerede eksisterer for at dække andre skindprodukter og sikre, at forbrugerne får ordentlig information.
Med hensyn til spørgsmålet om sæler, må jeg straks sige, at det ikke er mit ansvar. Min kollega, hr. Dimas, har allerede fremsat en udtalelse over for Parlamentet om dette spørgsmål. Jeg ventede dette spørgsmål, så jeg kan fortælle Dem, at Den Europæiske Fødevaresikkerhedsmyndighed allerede er blevet bedt af Kommissionen om at give en grundig og objektiv vurdering af dyrevelfærdsaspektet af drab på og flåning af sæler, hvilket var, hvad hr. Dimas lovede Dem.
Vi forventer at få denne rapport i november, og baseret herpå det vil Kommissionen hurtigst muligt vurdere mulighederne for at reagere på dette spørgsmål. Jeg er sikker på, at min kollega vil være glad for at drøfte dette spørgsmål med Dem, når han har fået rapporten fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsmyndighed.
Tillad mig at sige et par ting mere. Jeg forstår frustrationen hos mange af Dem, der var her før mig. De har talt om "lang tid". Jeg har kun haft mit embede i to et halvt år, og jeg har allerede fremlagt et forslag. Jeg ved ikke, hvad der skete tidligere, men jeg tror, vi alle kan forstå, at denne Kommission ikke bare har påtaget sig en forpligtelse, men faktisk har fremsat dette forslag inden for en rimelig tid. Det vil jeg bare gerne nævne.
For det andet forstår jeg, at de europæiske borgeres støtte har haft stor virkning. Det var et stort spørgsmål for os, og det hjalp mig med at overbevise dem, der trængte til at blive overbevist. Men De har alle haft mulighed for at tale med mig privat om denne sag, og De ved, at jeg personligt ikke behøvede at blive overtalt eller overbevist om dette. Så snart jeg blev underrettet om denne praksis, gav jeg straks mit generaldirektorat ordre til at begynde at arbejde på det. Derfor bør De anerkende, at jeg ikke behøvede at overbevises, så snart jeg havde set filmene og vidste, hvad praksis var.
Lad mig for det tredje nævne undtagelsesbestemmelserne. Jeg kender Deres synspunkter. Lige fra begyndelsen har jeg sagt, at jeg heller ikke var glad for dem. Men De må forstå, at vi begyndte med en helt negativ holdning, og så har vi alligevel kunnet fremsætte et forslag.
Hvis Kommissionen ønskede at tillade smuthuller, ville vi slet ikke have fremsat dette forslag. Vi prøver at finde den bedst mulige måde at gøre det juridisk holdbart, så vi kan modstå alle udfordringer ved domstolene. Det har været vores tilgang. Vi har foreslået adskillige undtagelsesbestemmelser. Dem blev der ikke enighed om. Vi har fået et meget positivt resultat med et kompromis. Tro mig, vi har slet ikke villet tillade smuthuller. Det, som vi har forsøgt at gøre, baseret på juridisk rådgivning, var at gøre det så effektivt og solidt som muligt. Dette princip er blevet hævdet af de andre to juridiske tjenester.
Derfor er jeg meget glad for, at vi har denne debat og konkurrerer med hinanden med hensyn til, hvem der ønsker mere - hvad mere kan man bede om? Det er den rigtige fremgangsmåde, og Deres støtte har givet mig tilstrækkelig styrke til at overbevise dem, der behøvede at overbevises. Derfor ser jeg frem til at arbejde sammen med Dem om mange andre spørgsmål, der har at gøre med dyrevelfærd.
(Bifald)
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen, den 19. juni 2007.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Alexander Stubb 
skriftlig. - (FI) Først vil jeg gerne takke ordføreren, Eva-Britt Svensson, for hendes glimrende arbejde og for hendes tilføjelse af forskellige elementer til Kommissionens initiativ, navnlig at en overtrædelse af forbuddet vil resultere i retsforfølgelse, og at undtagelser fra forbuddet er uacceptable. Hun har været i stand til at håndtere hele processen på en diplomatisk måde, så nu mangler vi kun at vedtage det længe ventede forbud i Parlamentet uden yderligere ståhej.
Hele processen har også været et eksemplarisk bevis på, hvordan borgerne kan påvirke EU's beslutninger og lovgivning. Der ville næppe have været et lovgivningsinitiativ på området, hvis ikke det var for borgernes andragender og en aktiv lobbyindsats. Jeg håber, at dette eksempel vil opmuntre EU-borgerne til at deltage mere aktivt i EU's beslutningstagning.
Gyula Hegyi 
Jeg bifalder EU's forslag om et fuldstændigt forbud mod handel med katte- og hundeskind, da det efter min mening er uacceptabelt, at omkring to millioner hunde og katte hvert år slagtes til dette formål. Man skal slå 12-15 hunde ihjel for at få én hundeskindsfrakke og 24 katte for at få én katteskindsfrakke. Langt størstedelen af de europæiske forbrugere fordømmer den barbariske nedslagtning af vores foretrukne husdyr og ønsker ikke at købe disse produkter. Derfor giver importørerne ofte katteskindsprodukter forskellige opfundne navne for at vildlede den velmenende forbruger. Vi har brug for et omfattende EU-forbud, der permanent sætter en stopper for denne barbariske praksis. Som det så ofte sker, har virksomhedernes selvregulering også vist sig at være ineffektiv i dette tilfælde. Detailhandlerne foretager ikke engang en mærkning for at angive, hvilket dyr pelsen stammer fra. Som det er nu, har 15 medlemsstater forbudt handelen med katte- og hundeskind, men der har ikke været noget generelt forbud i de andre lande før nu. Et omfattende forbud er et vigtigt skridt i retning af et mere humant og dyrevenligt samfund i Europa.
