
(1)

 - Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender har allerede vedtaget fru Hazans betænkning om dette emne. 
Roure (PSE ).
   - Hr. formand, vi har allerede tilkendegivet vores synspunkt. Vi afviser anmodningen om uopsættelighed.
Formanden.
   - Vi går nu over til afstemning om anmodningen om uopsættelig forhandling.
Bonde (EDD ).
   - Hr. formand, vi er en gruppe medlemmer, som ønsker at placere et ansvar i Eurostat-sagen. Vi har bedt Kommissionen om selv at gøre det, men det har de ikke gjort endnu, og derfor har vi indgivet et forslag til mistillidsvotum, fordi det er det eneste middel, vi har. Ikke fordi vi ønsker et hoved på et fad, men fordi vi ganske enkelt ønsker at placere ansvaret i sagen, hverken mere eller mindre.
Der ligger i Præsidiets gemakker 67 underskrifter, der er lige indgivet 2 mere, og der har siden i går været over 63 verificerede underskrifter. Derfor skylder Præsidiet os siden i går aftes at meddele officielt, at der er indkommet en anmodning om etmistillidsvotum, og det skal så sættes til forhandling inden 24 timer.
Jeg ville være frygtelig ked af, at man skubber fristen, fordi det ville føre til, at vi skal have afstemningen under maj-mødeperioden, der skulle være en højtideligholdelse i forhold til de nye medlemmer. Det er ikke vores ønske at tage afstemningen på det tidspunkt, og vi beklager meget, at tjenestegrenene har forsinket denne sag, og insisterer på, at formanden nu meddeler, at den er på dagsordenen. 
Formanden.
   - Hr. Bonde, jeg kan oplyse Dem om, at Parlamentets tjenestegrene er i færd med at verificere underskrifterne, for, som De ved, blev nogle underskrifter tilføjet og andre slettet i forbindelse med indsendelsen af underskrifterne. Så snart verifikationsprocessen er overstået i løbet af formiddagen, vil Parlamentets formand blive informeret, så han kan træffe en afgørelse i sagen.

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (Α5-0257/2004) af Sterckx for Det Midlertidige Udvalg om Øget Sikkerhed til Søs om øget sikkerhed til søs. 
Vermeer (ELDR ),
   Hr. formand, det begyndte alt sammen i november 2001. forliste, og i titusindvis af tons olie løb ud i havet ud for Galiciens, Spaniens og Frankrigs kyst. Rester af råolie forurenede endda også den britiske og den belgiske kyst. Det var et virkeligt europæisk drama, og igen et drama, som vi hellere havde undværet. Europa-Parlamentet udnævnte Dirk Sterckx til ordfører, men på grund af omstændigheder i Belgien har han bedt mig om at være stedfortræder for ham. Jeg vil derfor i hans sted sige et par ord på De Liberales vegne.
I Europa-Parlamentet er skuffelsen stor, for efter katastrofen med havde vi allerede samarbejdet konstruktivt med Kommissionen for at skærpe politikken. Resultaterne var to Erika-pakker, men alligevel skulle der først ske endnu en katastrofe. I september 2003 vedtog Europa-Parlamentet hr. Sterckx' første betænkning, hvori der udførligt blev gjort rede for, hvad der var sket, og formuleret en række henstillinger. De vigtigste punkter var for det første en skærpelse af systemet med nødhavne og en anmodning om udarbejdelse af en kompensationsordning og for det andet oprettelse af et midlertidigt udvalg.
Det Midlertidige Udvalg om Øget Sikkerhed til Søs (MARE) blev oprettet i november 2003, og dets opgave var for det første at undersøge de seneste skibskatastrofer, især hvad angår og , for det andet at analysere de sociale og økonomiske følger, for det tredje at evaluere eksisterende europæiske og internationale regler, for det fjerde at undersøge, hvordan henstillingerne fra det første beslutningsforslag er fulgt, og endelig om nødvendigt at formulere yderligere forslag.
Efter et halvt års hårdt arbejde har vi nu en afbalanceret betænkning. Det var ikke altid nemt at betragte situationen rationelt, men heldigvis har alle samarbejdet godt og indtil nu indtaget en konstruktiv holdning. Hvis denne betænkning vedtages, vil det forhåbentlig betyde et stort skridt i retning af større sikkerhed til søs, for det var hovedformålet med de forløbne seks måneders arbejde. Sikkerhed til søs er i alles interesse, for det er ikke til at holde ud at tænke på, at endnu et skib som eller forliser ud for en eller anden kyst. På hr. Sterckx' vegne vil jeg i hvert fald takke hr. Jarzembowski, formanden for MARE-udvalget, dem, vi har haft samtaler med - herunder kaptajn, som har modtaget en delegation fra udvalget - alle koordinatorer og alle kolleger. Hr. Sterckx beklager dybt, at han på grund af lokale problemer ikke kan være til stede.
Nu kommer jeg til betænkningen. For det første er der oprydningen af vraget. Ifølge de spanske myndigheder er der opsamlet 43.000 t råolie. Repsol, den virksomhed, som skal fjerne resten af olien fra vraget, siger, at der stadig befinder sig 14.000 t i vraget. Som det er nævnt i betænkningen, er der altså stadig 20.000 t, der er forsvundet, eller på engelsk . Disse 20.000 t udgør altså stadig en trussel. Den olie, der er ryddet op, er oplagret et eller andet sted, men den er endnu ikke forarbejdet.
For det andet blotlægger mødet med kaptajnen en modsætning mellem det, de spanske myndigheder siger, nemlig at der allerede fra begyndelsen var løbet 10.000 t olie ud i havet, og kaptajnens udtalelse om, at der den første dag kun løb 2-3.000 t ud i havet gennem et af de to huller. I øvrigt opmuntrer behandlingen af kaptajnen ikke rigtig folk til at arbejde inden for skibsfarten. Det er virkelig et ansvar, og det er meget hårdt, hvis man på denne måde personligt sættes under pres. Det gælder også for et meget stort antal af denne kaptajns kolleger. er desværre ikke et enkeltstående tilfælde, at dømme efter det, som andre besætningsmedlemmer ved andre skibskatastrofer har været udsat for.
Der er stadig ingen rapport om fra flagstaten, Bahama-Øerne. Det er ærgerligt og egentlig meget uanstændigt, når man ser, hvad vi alle sammen har præsteret for at bidrage til arbejdet. Der er endnu et par forslag, som jeg gerne vil sige noget om.
For det første er det meget vigtigt, at den nuværende lovgivning overholdes. Vi skal først og fremmest overholde den lovgivning, som allerede eksisterer. Det glæder os, at vi kan konstatere, at medlemsstaterne har indhentet forsinkelserne, hvad angår direktivet om havnestatskontrollen og klassifikationsselskaberne. Derfor foreslår vi, at teksten i punkt 7 opdateres, og at anden del forkastes, for dette spørgsmål er åbenbart løst.
Der er i udvalget opnået et godt kompromis om den europæiske kystvagt. Jeg har konstateret, at sidste del af kompromiset skaber forvirring og er i strid med vores anmodning om, at der i hver enkelt medlemsstat skabes en uafhængig, klar struktur for beslutningstagning og en kommandovej, som kan gennemtvinge de nødvendige beslutninger. Briten Robert Middletons besøg i vores udvalg var meget lærerigt. Jeg foreslår derfor, at modsigelsen i ændringsforslag 26 fjernes, og at punkt 13 bringes i overensstemmelse med punkt 10.
Jeg vil gerne slutte med at sige noget om mærkning og sporing af containere med farlig last. Dette punkt optages i betænkningen, men jeg tror, at der er behov for en hurtig undersøgelse fra Kommissionens side for at angive, hvilken slags sendere vi skal benytte. Vi har sandsynligvis brug for passive, men muligvis også aktive sendere til tunge ladninger. Jeg vil anmode fru de Palacio om endnu en gang at se på det. Der findes meget enkle, billige sendere, som kan anbringes på hver ladning. Det kan vi indføre i overmorgen. Markedet er parat. Jeg tror, det er vigtigt, at den slags ting undersøges nøjere. Jeg er spændt på Deres svar. 
De Palacio,
    Hr. formand, mine damer og herrer, jeg vil indlede med at takke hr. Sterckx, formanden for Det Midlertidige Udvalg om Øget Sikkerhed til Søs, hr. Jarzembowski, og hele udvalget for deres fremragende indsats for en øget sikkerhed til søs.
Jeg er overbevist om, at dette arbejde og den betænkning, der forelægges i dag, bliver et værdifuldt bidrag til en fortsat forbedring af sikkerheden til søs i Europa og til at forebygge nye miljøkatastrofer mest muligt.
Jeg vil gerne minde Dem om, at vi nu, hvor vi er ved at nå til vejs ende af valgperioden, bl.a. kan være stolte over, at denne valgperiode har stået i søfartssikkerhedens tegn. Der havde været frygtelige ulykker som - eller -ulykken i fortiden, men der var simpelthen ikke blevet truffet de nødvendige foranstaltninger, der var praktisk taget ikke vedtaget nogen foranstaltninger for at undgå, afbøde, korrigere eller hindre, at de fandt sted igen. I dette tilfælde har det ikke forholdt sig sådan. I dette tilfælde har vi truffet foranstaltninger, og staterne har handlet, omend ikke altid tilfredsstillende.
Som jeg nævnte i min tale til MARE-udvalget den 22. januar 2004 som følge af, at direktivet om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten trådte i kraft den 5. februar, har Kommissionen allerede indledt de relevante overtrædelsesprocedurer på grund af manglende meddelelse om gennemførelsesforanstaltninger i dette konkrete tilfælde. Jeg vil gerne påpege, at det hidtil kun er Tyskland, Danmark, Spanien og Irland, der har givet meddelelse om gennemførelsesforanstaltninger i national lovgivning af denne for skibsfarten fundamentale tekst.
Situationen er imidlertid mere tilfredsstillende, hvad angår klassifikationsselskaberne og havnestatskontrollen, eftersom der kun er én af EU's 15 medlemsstater, der overtræder bestemmelserne, da den ikke har meddelt, hvilke foranstaltninger der er truffet til gennemførelse af direktivet om havnestatskontrol.
De nye medlemsstater skal have gennemført hele EU-lovgivningen om sikkerhed til søs i deres respektive retsordener inden den 1. maj. Vi vil være helt ubøjelige på dette punkt, for sikkerhed til søs er et vigtigt område. Jeg er godt klar over Deres bekymringer i forbindelse med Cyperns og Maltas overholdelse af internationale og EU-bestemmelser, og jeg vil gerne understrege, at vi er særdeles årvågne.
Siden min sidste tale til Det Midlertidige Udvalg har Kommissionens tjenestegrene foretaget inspektioner på stedet i disse lande, og vi har kunnet konstatere betydelige fremskridt med hensyn til gennemførelsen af fællesskabsretten, selv om det skal siges, at vi stadig ikke betragter de ønskede mål for fuldstændigt opfyldt. Det er nødvendigt at styrke disse landes administrative kapacitet. Vi vil fortsætte overvågningen i den kommende tid.
I forbindelse med gennemførelsen af den gældende lovgivning har De fremhævet tre punkter. Jeg vil kort komme ind på disse. Hvad angår tilflugtsområder, er den evaluering af planerne for tilflugtsområder til modtagelse af nødstedte skibe, som Kommissionen har gennemført i samarbejde med Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed, nu afsluttet. Agenturet har desuden afholdt et seminar om dette spørgsmål sammen med de nationale søfartsmyndigheder, hvor staterne havde mulighed for at udveksle erfaringer i forbindelse med anvendelsen af artikel 20 i direktivet om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten.
I dag er vi i gang med en nøje undersøgelse af resultaterne af evalueringen, og Kommissionen vil som tidligere lovet forelægge en beretning for Parlamentet, som vil indeholde konklusionerne af nævnte evaluering samt resultatet af den undersøgelse, som agenturet er blevet pålagt, om erstatning for skader, der skyldes, at et skib har anvendt et tilflugtssted. På denne baggrund vil vi, med behørig hensyntagen til konklusionerne i Deres betænkning, overveje eventuelle ændringer eller forbedringer af de vedtagne tekster.
Hvad angår midlerne til forureningsbekæmpelse, vil jeg gerne oplyse Dem om, at ændringerne til forordningen om Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed, der giver agenturet beføjelser til bekæmpelse af havforurening, er blevet endeligt vedtaget.
Kommissionen vil drage de nødvendige konklusioner på budgetområdet. Jeg opfordrer derfor Europa-Parlamentet til at støtte Kommissionens anmodninger om at tildele agenturet de nødvendige midler i forbindelse med forhandlingerne om budgettet for 2005.
På den anden side mener vi, at offentliggørelse af en sortliste over skibe, som bliver nægtet adgang til EU-havne, er et vigtigt afskrækkende element, der skal afholde disse skibe fra at nærme sig eller sejle forbi de europæiske kyster. Som en forebyggende foranstaltning overvejer vi for øjeblikket at styrke dette element.
Hvad angår den lovgivning, vi diskuterer for øjeblikket, vil jeg for det første gerne takke Dem for Deres støtte til forslaget til direktiv, som giver mulighed for at pålægge de personer, der er ansvarlige for forurening af havet, effektive strafferetlige sanktioner. Kommissionen tilslutter sig Deres opfordring til Rådet om at træffe en afgørelse om spørgsmålet.
Med hensyn til vedtagelsen af forordningen om den internationale sikkerhedsledelseskodeks, som har til formål at fremme en sikkerhedskultur og forureningsforebyggelse, vil Kommissionen gerne takke Dem for Deres støtte i plenarforsamlingen i februar, og jeg regner med, at Rådet på dets møde til juni vedtager fælles holdninger om begge spørgsmål. 
Med hensyn til de kommende planer om søfartslovgivning kan jeg fortælle Dem, at jeg allerede i januar antydede over for Dem, hvad Kommissionen overvejer. Jeg glæder mig over, at tankerne heri er sammenfaldende med den betænkning, vi drøfter i dag, og jeg noterer mig i særdeleshed Deres tanker om efterforskninger, når der er sket ulykker til søs, en øget kontrol af søfarten i EU's have, en styrkelse af havnestatskontrollerne og anvendelse af minimumskriterier i EU i forbindelse med flagstater.
Nogle af disse idéer, f.eks. en øget forpligtelse for staterne til at videregive oplysninger om søfarten eller agenturets rolle i forbindelse med hændelser til søs, er med i Deres forslag om at oprette en kystvagttjeneste. Jeg har ved forskellige lejligheder forklaret Kommissionens holdning hertil. De argumenterer stærkt, mine damer og herrer, for den menneskelige faktor og en korrekt anvendelse af Den Internationale Konvention om Uddannelse, Sønæring og Vagthold for Søfarende. Konventionen blev delvist indarbejdet i fællesskabsretten i 2001 med vedtagelse af direktivet om minimumskrav til uddannelse af søfarende.
Med den ændrede forordning om agenturets ikrafttræden får agenturet beføjelser til at vurdere den uddannelse, som søfolkene har fået i tredjelande.
Jeg vil slutte mit indlæg med at understrege den rolle, som Kommissionen spiller med hensyn til de internationale forbindelser. I anledning af topmødet EU-Rusland, der afholdes inden for rammerne af partnerskabs- og samarbejdsaftalen, vil vi under vores besøg minde om, at Rusland på baggrund af IMO's vedtagelse af ændringen af Marpol-konventionen, som indeholder en fremskyndet tidsplan for udfasning af enkeltskrogede skibe til april 2005, har forpligtet sig til at fremskynde gennemførelsen af nævnte tidsplan, og vi vil kræve, at den finder sted. Jeg vil gerne minde om, at fremskyndelsen af den udfasning af enkeltskrogede olietankere og overgang til dobbeltskrogede olietankere, som er blevet accepteret på fragtområdet, ikke på nogen måde betyder øgede fragtomkostninger eller mangel på transportkapacitet. Det viser, at Kommissionen har gjort sit arbejde godt og har foreslået nogle ambitiøse, men realistiske tidsplaner.
Kommissionen følger opmærksomt det arbejde, der finder sted inden for rammerne af IOPC i forbindelse med ændringen af den internationale erstatningsordning i tilfælde af olieforurening. Vi beklager endnu en gang Rådets forsinkelse, og det siger jeg meget klart, med hensyn til kravet om, at EU-landene skal ratificere de senest vedtagne aftaler, og at det vil forsinke muligheden for at få adgang til disse erstatninger, hvis der sker en ulykke.
Sommeren nærmer sig. Jeg håber ikke, at vi i de kommende måneder kommer ud for en ulykke af denne art. Men forestil Dem skandalen, hvis der opstod et problem, og staterne ikke havde ratificeret de seneste aftaler om erstatningsbeløb.
Jeg vil gerne påpege, at det på mødet i Komitéen til Beskyttelse af Havmiljøet, der blev afholdt i London i sidste uge, lykkedes IMO at få udpeget Østersøen, De Kanariske Øer og Galapagos-øerne som særligt følsomme havområder. Efter min mening er det en stor succes, ikke kun for Kommissionen, men for hele EU, eftersom vedtagelsen af en række internationale bestemmelser på området forøger beskyttelsen af kyststaternes interesser mod forureningsrisikoen.
Vi er klar over vigtigheden af det arbejde, der er foregået inden for rammerne af Den Internationale Søfartsorganisation, og derfor ønsker jeg at gentage min tak til Europa-Parlamentet for dets støtte til Fællesskabets medlemskab af organisationen.
For at fremme gennemførelsen af tilfredsstillende arbejdsstandarder på søfartsområdet støtter Kommissionen aktivt arbejdet i Den Internationale Arbejdsorganisation, der går ud på at konsolidere alle konventionerne om internationale søfartsbestemmelser med henblik på vedtagelse af én konvention, som Fællesskabet efter min mening burde være medundertegner af.
Endelig arbejder vi tæt sammen med IMO for at styrke flagstatens ansvar ved hjælp af den obligatoriske kontrolordning, det vil sige bekæmpelse af bekvemmelighedsflag.
Mine damer og herrer, Europa-Parlamentet har endnu en gang vist den betydning, det tillægger Kommissionens arbejde. Da jeg siden -ulykken for fire år siden har ønsket at bidrage til en radikal forbedring af sikkerheden til søs under Deres mandat, vil jeg meget gerne takke for den støtte, De har ydet mig, og gentage, hvad jeg sagde ved starten af mit indlæg, nemlig at denne valgperiode har stået i søfartssikkerhedens tegn. Det har været en valgperiode, hvor EU endelig har ønsket og besluttet at beskytte dets kyster ordentligt og yde en handlekrafttig, beslutsom og stringent indsats på internationalt plan for at sikre, at denne beskyttelse ikke kun gælder for vores kyster og have, men for alle verdens have. Som jeg altid har sagt, tilhører havet os alle, det er en arv og en skat, såvel for nuværende som for kommende generationer.
Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, vi takker for Deres information og Deres fremragende indsats i løbet af denne valgperiode, der, som De selv har sagt, og det er vi enige i, har stået i søfartssikkerhedens tegn, og at De har spillet en hovedrolle i denne forbindelse.
Kære kolleger, hr. Vermeer, jeg glæder mig over, at De er her hos os i dag, selv om vi beklager, at hr. Sterckx ikke kan være til stede og forsvare sin betænkning. Jeg anmoder derfor på vegne af min gruppe om, at De overbringer ham vores lykønskninger med hans rosværdige og ordentlige indsats, så det i dag er muligt at forelægge en betænkning, der er så udtømmende og afstemt som muligt, om et så følsomt og vanskeligt spørgsmål. Jeg vil også gerne lykønske hr. Jarzembowski med hans fantastiske indsats under ordførerskabet.
Jeg har også på vegne af PPE-DE-Gruppen ønsket at behandle dette spørgsmål, såvel i udvalget som nu i plenarforsamlingen, i samme objektive, forpligtende og stringente ånd. Derfor har min gruppe kun forelagt få, men centrale ændringsforslag, som efter vores mening vedrører vigtige punkter, og selv om vi ikke er enige i flere af forslagene, og vi ville ønske, at andre var mere gennemtænkte, vil jeg begrænse mig til at påpege dem, jeg finder væsentlige.
For det første forsøger vi med vores to ændringsforslag at korrigere nogle unøjagtige påstande i betænkningen om fiskeriet i Galicien, der er overfladiske og savner enhver begrundelse, og som kan forvolde stor skade i fremtiden. Min forpligtelse her er uden tvivl at bidrage til en øget sikkerhed til søs, men jeg skal også forsvare sandheden og de galiciske fiskeres og skaldyrfiskeres interesser, og der skal ikke herske nogen tvivl om situationen for og kvaliteten af nogle produkter, der er velrenommerede i hele verden, og som er blevet forvaltet og bevaret på eksemplarisk vis før, under og efter -ulykken. Der blev lukket fiskeriområder under ulykken, og de blev åbnet lige så snart, de fremragende galiciske biologer, sundhedsvæsenet og teknikere tilrådede det, idet de nøje har overholdt de strenge analysekrav i fællesskabslovgivningen. Og der er ingen, der forventer, at denne foranstaltning betyder nogen risiko fremover eller vil mindske fiskeriets lønsomhed, sådan som markedet og det ansete spanske havforskningsinsitut, Instituto Español de Oceanografía, som har udført forsøgskampagner med egne videnskabelige fartøjer, har påvist.
Galiciens fiskeriforvaltningssystem er et eksempel for mange andre i verden, og vi kan ikke acceptere, at der uden grund sættes spørgsmålstegn ved det i et dokument fra en fællesskabsinstitution - der ikke specifikt drejer sig om fiskeri, men om sikkerhed til søs - og at vi beskyldes for overudnyttelse af vores ressourcer eller overfiskeri. Vi forstår derfor ikke, at galiciske medlemmer fra andre politiske grupper i udvalget har stemt for dette frygtelige sludder, som jeg håber, at plenarforsamlingen retter op på nu, ligesom jeg håber, at De vil støtte vores andet ændringsforslag, som tydeliggør det nuværende afsnit 51, for nedgangen i fiskeriet på grund af forebyggende lukning af fiskepladser svarer ikke til den endelige nedgang i bestandene, som det kan konstateres på Det Galiciske Råd for Fiskeri og Fiskerianliggenders hjemmeside, www.pescadeGalicien.com.Her kan man finde alle de ajourførte fiskeristatistikker for 2003 for de enkelte arter, og man kan konstatere, at nogle af de arter, der har været en nedgang for, fiskes i internationalt farvand og ikke ved de galiciske kyster, hvorfor de næppe kan være berørt af -ulykken.
Vi ønsker som bekendt at støtte hele hr. Sterckx' betænkning, som forsvarer vores fiskeri, men for at kunne gøre det er det nødvendigt, at den er stringens og nøjagtig.
Endelig er afsnit 39 heller ikke korrekt. Flere EU-landes beslutning om at udelukke skibe, der ikke lever op til standarden, det vil sige synkefærdige skibe, fra deres eksklusive økonomiske zoner kan være problematisk, men det har ikke desto mindre været det mest effektive siden -ulykken.Sålænge den internationale havret ikke bliver ændret, som vi anmoder om i vores ændringsforslag, nu afsnit 40, - hvilket trækker ud - med henblik på bl.a. at ændre de "flydende bombers" såkaldte uskyldige gennemsejling, afkræver borgerne os effektive foranstaltninger, og der findes næppe nogle mere effektive foranstaltninger end dem, den spanske og franske regering har truffet med støtte fra Portugal, Italien, Tyskland og EU's ministerråd. Disse foranstaltninger vanskeliggør ikke bistanden til de synkefærdige skibe eller deres besætninger, for de bliver ledsaget af skibe fra flåden, hvilket netop giver dem den bedst mulige bistand.
Savary (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil først og fremmest takke ordføreren hr. Sterckx, som har udført et fremragende arbejde, selv om man kunne tvivle på, at udvalget ville undersøge tingene til bunds. Det står klart, at sandheden er kommet helt frem på trods af PPE-DE-Gruppens irrationelle og vedholdende modstand og forsøg på at nedtone Spaniens ansvar især i forbindelse med håndteringen af skibskatastroferne. Vi ved nu, at der reelt ikke blot var problemer med opretholdelsen af sikkerheden til søs, men også med håndteringen af de skibskatastrofer, som vi har oplevet. Personligt beklager jeg, at disse spørgsmål ikke er blevet tilstrækkeligt undersøgt i den tekst, som vi fremlægger for Dem.
Vi mangler endnu at løse to spørgsmål. Først og fremmest spørgsmålet om kaptajn Mangoura, som i høj grad synes at være blevet syndebuk - det er altid nødvendigt med en i disse sager - og hvor behandlingen af ham ikke er et stort demokrati værdigt. Jeg håber, at den politiske ændring i Spanien vil gøre det muligt at lempe den retslige kontrol, som han er underlagt, og at han får mulighed for at vende hjem. Han har fundet sig i alt lige fra fængsling til betaling af en meget stor kaution. Dernæst anråber vi bønligt om håndtering af skibsvrag i ændringsforslag 11 og betragtning 15, som vi regner med, at vi skal kæmpe for. Vi kan ikke acceptere, at der stadig er risiko for permanent forurening, og at den spanske stat i stigende grad viger uden om ved at flygte fra ansvaret på dette område. Jeg mener derfor, at PSE-Gruppens holdning skal være meget klar.
Endelig ønsker vi naturligvis, at betænkningens forslag for fremtiden fastholdes. PSE-Gruppen ønsker, at de kommende pakker ikke alle hedder noget med , men at der også udarbejdes en -pakke for at understrege, at vi har draget ved lære af dette skibsforlis og denne katastrofe.
I den forbindelse er der flere spørgsmål og særlig spørgsmålet om, hvorledes ansvaret er fordelt. I en sådan problemstilling er der to retninger, nemlig de, der ønsker retten til at forurene, og de, der ønsker en forsikring. Vi hører til dem, der mener, at det er nødvendigt at styrke forsikringsordningerne og især at udvide dem til også at indeholde en vurdering af lasternes farlighed og ikke kun lastens værdi.
Jeg havde mange andre ting at sige, men jeg kan ikke nå mere på to minutter. Fru kommissær, jeg ønsker ganske enkelt, at De som hidtil drager alle positive konklusioner af denne betænkning, således at vi særligt inden for IMO til stadighed kan skærpe EU's krav til sikkerheden til søs.
Thors (ELDR ).
   - Hr. formand, fru kommissær, som kommissæren nævnte, er det virkelig på tide at afslutte det langvarige arbejde, som vi sammen har udført for øget sikkerhed til søs. Det kan vi takke Dem for, men vi skal også takke vores kollega hr. Sterckx for en fremragende betænkning.
Jeg har følelsen af, at det fremover vil være godt, hvis Kommissionen iværksatte en undersøgelse for at afdække manglerne i . Det er en følelse, som jeg havde efter Erika-pakken. Vi bemærkede, at der var nye huller - som i en emmentaler - som blev udnyttet. Jeg har også på fornemmelsen, at vi tror, at vi skaber fremskridt, men at der opstår nye mangler. Jeg vil gerne have, at vi undersøger disse mangler, inden der sker nye katastrofer. Det har vi i et vist omfang forsøgt i betænkningen, men jeg tror, at vi har brug for yderligere ekspertise på dette område.
Jeg glæder mig over, at De nævnte udvidelsen og Rusland, og jeg tror, at betænkningen er historisk set ud fra et aspekt om Østersøen. Aldrig er Østersøen blevet nævnt så ofte i en betænkning fra Europa-Parlamentet, som det er blevet gjort i denne betænkning. Tak for alle kollegerne for dette.
Den internationale karakter kommer meget frem, og De pointerede i Deres tale, fru de Palacio, hvad De har tænkt Dem at gøre. Jeg bemærkede med interesse, at enkeltskrogede tankskibe skal være udfaset for Rusland senest den 1. maj 2005. Jeg vil gerne have, at De yderligere uddyber dette punkt.
Jeg mener ikke, at det arbejde, som udføres i arbejdsgruppen om ændringer i det internationale kompensationssystem, har fået tilstrækkelig med opmærksomhed. Vi ved, at arbejdsgruppen afholder et møde i maj, og at Spanien, Frankrig og Kommissionen har stillet et forslag. Jeg mener, at forslaget om at afhjælpe manglerne i ansvarsforsikringen og i ansvaret for hele søfartskæden skulle have mere opmærksomhed her i Europa-Parlamentet. Jeg vil gerne have, at vi lidt grundigere overvejer, om vi ønsker det europæiske system, som vi efterlyser, eller om vi burde tænke endnu mere på arbejdsgruppen inden for IOPC for at se, hvad der kan gøres.
Endelig håber jeg, at vi sammen kan arbejde for konkrete regler for fremgang for det PSSA-område, som er blevet klassificeret. Der var et fremskridt i London, at vi fik det nye PSSA-område, men vi har brug for en konkretisering af, hvad det indebærer. Samtidig ønsker jeg, at Kommissionen, når den i øvrigt vurderer nødhavnsplanerne, tager stilling til punkt 14 i betænkningen om, hvorvidt nødhavne skal være offentlige eller ej. Der er brug for vejledning i medlemslandene, eftersom der er opstået ret stor diskussion om dette spørgsmål.
Bergaz Conesa (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, jeg vil også gerne takke hr. Sterckx for den fremragende betænkning, han har udarbejdet efter de sidste måneders arbejde i udvalget med bidrag fra eksperter fra forskellige lande.
Arbejdet i MARE-udvalget har gjort det muligt for os at gå i dybden med -katastrofens miljøkonsekvenser og behovet for at få en øget sikkerhed til søs. Hr. Sterckx har udarbejdet en fremragende betænkning, efter at han har drøftet sagen med eksperter og mødtes med kaptajnen. Det var tydeligvis en fejl at bugsere væk, hvorfor det haster med at få skabt et netværk af nødhavne - der er som tidligere nævnt af kommissæren allerede sket en del på dette område - langs de europæiske kyster. Som det står i betænkningen, skal vi give dem økonomisk kompensation for at afhjælpe problemer, herunder miljømæssige, der skyldes modtagelse af skibe, der fragter farligt gods.
Kommissionen skal agere hurtigere og med mere gennemslagskraft, når den anvender sine direktiver om sikkerhed til søs på medlemsstaterne, og skabe de nødvendige betingelser ved hjælp af internationalt samarbejde.
Selv om det er en positiv betænkning, undlod vores gruppe at stemme i udvalget, fordi betænkningen ikke indeholder nogle spørgsmål, der er af afgørende betydning for miljøsikkerheden og søfolkene. Der indgår et miljøprincip, som efter vores mening bør vedtages inden for betænkningens rammer, nemlig at "forureneren, betaler". GUE/NGL-Gruppens ændringsforslag 3 bør derfor indarbejdes, og der bør tilføjes et nyt afsnit om, at der skal træffes beslutninger, således at det er de personer, der er ansvarlige for katastroferne, der betaler alle de hermed forbundne omkostninger, det vil sige, rederne, befragterne, lastens ejere og klassifikationsselskaberne, ligesom bekvemmelighedsflag bør forbydes i europæiske territorialfarvande af hensyn til sikkerheden. Ændringsforslaget om værdige forhold for arbejdstagerne, deres løn og værdsættelsen af deres arbejde fortjener ligeledes vores støtte. Der kan ikke træffes foranstaltninger uden at se på arbejdstagernes situation og uden at tage hensyn til udnyttelsen af dem, og vi kan ikke gøre 100 % fremskridt på sikkerhedsområdet, hvis vi ikke fastsætter krav til søfolkenes situation og velfærd i betænkningen.
GUE/NGL-Gruppen mener, at disse ændringsforslag er nødvendige, for at denne positive betænkning bliver et hundrede procent positiv. 
Nogueira Román (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, Sterckx-betænkningen indeholder positive elementer, hvilket vi særlig takker ordføreren for, og vi har af den grund stemt for i udvalget. Den er dog endnu ikke helt, som vi gerne vil have den, hvorfor vi håber, at de ændringsforslag, som vi har stillet, bliver vedtaget. Betænkningen burde udtrykke sin fordømmelse af den spanske og den galiciske regerings håndtering og forbryderiske forsømmelser i forbindelse med -katastrofen og sin kritik af EU's manglende institutionelle og teknisk-økonomiske midler til at forebygge og helt undgå ulykker til søs. Den burde have fremhævet den ligegyldighed og de forsømmelser, som Rådet og mange medlemsstater har gjort sig skyld i, hvad angår effektive foranstaltninger for at forbedre sikkerheden til søs og bistå de lande, der rammes af disse katastrofer. Det er også aldeles nødvendigt, at Den Internationale Søfartsorganisation anerkender, at de institutioner og kapitalistiske virksomheder, der har ansvar for søtrafikken, er de skyldige, og at der iværksættes de nødvendige foranstaltninger til at beskytte liv og miljø i havet og langs dets kyster. I alle tilfælde er det over for det ønske, som nogle måtte have i at glemme -katastrofen, vigtigt at fremholde, at ikke er et problem, der tilhører fortiden, men at den skal være en lærestreg for fremtiden, ikke mindst for Galicien, det land i verden, der er blevet ramt af det største antal ulykker af denne art i løbet af de sidste 30 år. Det galiciske samfunds reaktion har medført, at katastrofen er blevet et politisk problem også i EU, og har skabt en demokratisk bevægelse, styrket den demokratiske kamp for fred og mod krig i Irak, ligesom den har udgjort kimen til en demokratisk forandring i den spanske stat, som har fået betydning for alle og også for EU.
Jeg husker dagen så godt. Det var den 13. november, hvor mit tredje barnebarn kom til verden. Men truslen om katastrofer som den med hænger stadig over hovedet på os. Det er derfor på høje tid, at EU giver klart til kende, at vi er parat til at råde bod på de skader, som denne katastrofe har efterladt på de 2000 km af vores kyster, som den ramte helt fra Minho til Bretagne. Det er særlig påkrævet at støtte og styrke Galicien-planen, som er en statslig forpligtelse til at udbedre skaderne efter ulykken, som EU og den nye spanske regering bør opfylde uden tøven eller forbehold, men betragte som en opgave, der skal gives den allerstørste prioritet. 
Esclopé (EDD ).
   - Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, jeg vil også gerne takke hr. Sterckx for det fremragende arbejde med betænkningen. Jeg håber, at intet og især ikke en katastrofe vil dæmpe kommissærens optimisme, og at hverken Middelhavet eller et andet lukket hav vil være scene for en dramatisk begivenhed af så stort omfang.
Høringerne i MARE-udvalget har givet mange oplysninger. Det blev således afsløret, at op til 80 % af alle ulykker kan føres tilbage til menneskelige fejl. Det er derfor yderst nødvendigt, at besætningerne får en god sikkerhedsuddannelse, som bør indeholde effektive og strukturerede nødplaner i tilfælde af skibsforlis. Det er desuden nødvendigt at sikre, at besætningerne har gode arbejdsforhold, hvilket vil være medvirkende til hurtig og relevant hjælp i ekstreme situationer.
I forbindelse med kan man kun beklage den spanske regerings beslutning om at formene skibet adgang, og man kan blot være forbløffet over erklæringerne fra den spanske regeringskommissær.
Jeg glæder mig for øvrigt over den dog noget sene gennemførelse i næsten alle medlemslandene af direktiverne om klassifikationsselskaber og havnestatskontrol - fru kommissær, De gjorde opmærksom på det - selv om vi stadig venter på en mere positiv holdning fra Finlands side.
Jeg mener, at den altoverskyggende situation i nogle af de nye medlemslande med hensyn til gennemførelse af international og europæisk lovgivning vedrørende sikkerhed til søs taler til fordel for en hurtig og grundig vurdering, så længe der kan stilles spørgsmål til Rådets relative passivitet i forbindelse med udmåling af straffe for forurening af havene. Hvis straffene ikke indføres, vil havets forbrydere forblive ustraffet og vil fortsætte den samvittighedsløse forurening. Forurenerne bør straffes efter princippet om, at forureneren betaler, og derudover bør alle parter i forbindelse med transport af varer drages til ansvar.
Som afslutning vil jeg gøre opmærksom på, hvor nødvendigt det også er, at sikkerheden til søs følges af en reel politik, der er mere præventiv end repressiv.
Souchet (NI ).
   - Hr. formand, fru kommissær, betænkningen, som er resultatet af det midlertidige udvalgs arbejde, er til syvende og sidst meget lidt overbevisende. Der var imidlertid brug for en udtømmende og skarp undersøgelse af de mange svage led i kæden for sikkerhed til søs, som kunne have ført til operationelle retningslinjer, der skulle udarbejdes i forhold til de forskellige kompetenceområder, herunder graden af europæisk indblanding.
Mange gode intentioner er blevet udtrykt. Den således ændrede betænkning taler til fordel for forebyggende foranstaltninger og indeholder samtidig anmodninger om fælles konstruktion af store ikke-forurenende skibe og om at, fiskerflåderne permanent skal udstyres med net til olieindvinding. Det er gode overvejelser. Jeg gør opmærksom på, at 1 t olie, der opsamles på havet, er 10 t affald mindre at behandle.
I betænkningen tales der ligeledes for udpegelsen inden for rammerne af IMO af særligt sårbare havområder, hvilket Frankrig ønsker. Betænkningen vil forhindre bekvemmelighedsflag, som ikke opfylder standarderne for sikkerhed og inspektion af fartøjerne. Det er helt sikkert et meget godt signal at sende på et tidspunkt, hvor EU selv bliver det førende værtsområde for bekvemmelighedsflag i verden.
Men det kan ikke forhindres, at indholdet i betænkningen meget hurtigt ledes mod en række føderalistiske tanker. Det sker f.eks., når der i betænkningen sigtes mod at fremme optagelsen af EU i IMO på bekostning af medlemsstaterne eller at tildele Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed kontrol- og tvangsbeføjelser med henblik på at ændre det til en egentlig føderal myndighed. Eller der, hvor man i betænkningen lovpriser oprettelsen af en fælles europæisk kystvagt, men hvor man er meget påpasselig med at præcisere, hvem der skal stå for finansieringen, og hvem der skal have kommandoen over den, men som dog alligevel skal have flere funktioner, nemlig bl.a. at varetage sikkerheden til søs og beskyttelsen af havmiljøet, herunder fiskerikontrol, beskyttelsen mod terrorisme og anvisningen af tilflugtsområder og nødhavne i tilfælde af havari.
Endelig er der som prikken over i'et artikel 39, som er betænkningens kerne, hvilken i øvrigt står i fuldstændig modsætning til artikel 40, som fordømmer den eneste foranstaltning, der umiddelbart blev sat i værk efter forlis, nemlig den meget strenge kontrol med farlige skibe, der kan medføre, at skibe formenes adgang til 200-mile-zonen, hvilket i fællesskab blev besluttet af Frankrig og Spanien i Malaga. Denne bestemmelse har imidlertid givet gode resultater. Ud af mere end de 60 grundige kontroller, der er foretaget indtil i dag på den franske side, har et enkelt skib kæmpet en sidste desperat kamp for ærens skyld, og 16 er blevet forment adgang. Udsigten til at blive straffet til at foretage nogle meget omkostningsfyldte omveje er helt klart et effektivt pressionsmiddel i bekæmpelsen af brugen af risikoskibe. Skibe i nød henhører naturligvis ikke under denne procedure, hvilket der ellers gives udtryk for i betænkningen.
Sterckx-betænkningen lader os derfor tilbage med en underlig følelse. Hvilken troværdighed skal man tillægge den, når den i stedet for at hylde generaliseringen af de foranstaltninger, der i praksis viser sig at være de mest effektive og mest afskrækkende over for havets forbrydere, hvilket man helt logisk kunne have forventet, tværtimod fordømmer dem på baggrund af ukorrekte antagelser og under påskud af, at de ikke er udstedt af EU-institutionerne, men stammer fra det tætte samarbejde mellem de direkte berørte medlemsstater?
Ideologi gør helt sikkert blind. Under påskud af øget sikkerhed foreslås det her at skabe usikkerhed ved at fornægte retten for de medlemsstater, der er mest direkte berørte af sørisikoen, til effektivt at beskytte deres kystområder og de mennesker, der lever ved kysterne. I stedet for at opfordre dem til at fortsætte tager man modet fra dem. I stedet for at generalisere bedste praksis er man, som der står, "afvisende" over for dem, hvilket, hr. formand, er et paradoksalt resultat fra et udvalg, der er oprettet med henblik på at foreslå foranstaltninger, der kan øge sikkerheden til søs.
Grossetête (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, jeg vil først og fremmest lykønske vores kollega hr. Sterckx, selv om han ikke er til stede, med det fremragende stykke arbejde, han har udført. Jeg vil også lykønske Dem, fru kommissær, for jeg mener, at det med denne lovgivning er lykkedes os at etablere et tæt arbejdsforhold mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen med henblik på at færdiggøre lovgivningen om sikkerhed til søs.
Vi har oplevet katastroferne med og , vi har kunnet drage konklusionerne af den dårlige håndtering af disse katastrofer, og vi bør bruge dem. Drøftelserne i udvalget har fuldt ud vist det.
Vi bør først og fremmest være opmærksomme på alle former for forurening, for der er skibskatastrofer, men der er desværre også de permanente former for forurening, særlig de former, der skyldes skibenes daglige tømning af bundtankene. I henhold til princippet om, at forureneren betaler, bør vi kaste os over dette problem og træffe foranstaltninger, der kan træde i kraft fra den ene dag til den anden. Det bør dreje sig om uanmeldte kontroller af skibe, oprettelsen af en europæisk kystvagt, der skal være operationel og råde over de menneskelige og tekniske midler, der er nødvendig til opfyldelse af de opgaver, som kystvagten tildeles, og naturligvis behovet for at sikre kvalitet i besætningerne, så de kan træffe de rette beslutninger på de rette tidspunkter.
Endelig skal de vedtagne foranstaltninger gennemføres. Medlemslandene er meget forsinkede med hensyn til gennemførelsen af direktiverne og bestemmelserne. Kommissæren gjorde for øvrigt netop opmærksom på dette for et øjeblik siden. I den forbindelse mener jeg, at god information om succeser og skuffelser er vigtig, ikke med henblik på at angive nogle bestemte medlemslande, men naturligvis for at skabe en reel konkurrence om de mål, der skal nås.
Hvad angår tilflugtshavnene, er det korrekt, at der stadig er mange ubesvarede spørgsmål, og at landene ikke har kastet sig over arbejdet med listen over disse havne. Jeg spørger mig selv, om vi ikke af hensyn til de bange anelser og spørgsmål fra borgerne, som ikke har lyst til at få skibsvrag lige uden for deres vinduer, bør handle anderledes og måske simpelthen udstyre de store havne ved EU's kyster med relevante tekniske midler og materiel, som dermed vil være til rådighed, uanset hvornår en stor katastrofe eller ulykke indtræder.
Endelig er det også vigtigt at bemærke, at de europæiske, nationale eller lokale myndigheder bør fortsætte deres eget samarbejde med aktørerne inden for søtransport. Det er ikke tilstrækkeligt blot systematisk at erklære, at aktørerne i denne sektor ikke er seriøse. Nogle er seriøse, og andre er reelt havets forbrydere. Vi bør - og jeg mener, at Kommissionen spiller en rolle i denne sammenhæng - støtte initiativerne fra dem, der netop ønsker at give et andet indtryk af deres erhverv. De skal fremover påtage sig deres ansvar i arbejdet med moderniseringen af deres flåde og naturligvis også uddannelsen af skibspersonalet.
Jeg mener, at vi i Europa-Parlamentet uanset hvad fortsat bør være meget opmærksomme, for at det arbejde, der allerede er blevet udført her, virkelig kan give resultater.
Miguélez Ramos (PSE ).
   - Hr. formand, Europa-Parlamentet viste sin nytte ved at nedsætte et midlertidigt udvalg, der skulle analysere årsagerne og følgerne af katastrofen med olietankeren og stille forslag om øget sikkerhed til søs. På denne måde udøvede institutionen sit ansvar for politisk kontrol med det, der er og har været en europæisk katastrofe, der overskrider en enkelt medlemsstats grænser, og på denne måde påtog Parlamentet sig konsekvenserne ved at fremme en søfartspolitik, der lever op til Fællesskabets og de internationale organers ansvar, selv om beslutningerne om, hvordan den skal udøves, overlades til medlemsstaternes ansvarlige myndigheder.
Når man taler om medlemsstaterne, har Parlamentet måttet stå model til filibusteriske manøvrer og manglende samarbejde fra den dengang ansvarlige spanske regering. Det er sædvane, at ministrene fremfører deres synspunkter i Parlamentets midlertidige udvalg. Det er ikke sket denne gang, og de fleste af grupperne har det indtryk, at der mellem den 13. og 19. november 2001 blev truffet forhastede og uovervejede beslutninger, der forårsagede en ulykke, som blev til den største miljøkatastrofe i Europa i de sidste årtier.
Efter fem måneders høring spørger vi stadig os selv, hvad der bevægede de spanske myndigheder til at beordre skibet bugseret ud i rum sø. Som Europa-Parlamentet gav udtryk for i sin beslutning fra sidste år, betød denne beslutning, at katastrofen fik et meget større omfang.
Min gruppe stiller flere ændringsforslag, men i forlængelse af hr. Varela Suanzes-Carpegnas indlæg vil jeg gerne understrege, at på samme måde, som PPE-DE-Gruppens ændringsforslag 2 forekommer os helt overflødigt, og vi hverken er for eller imod, synes vi - især jeg som galicer og næstformand for Fiskeriudvalget - at ændringsforslag 1 er irrelevant og farligt, for der er ingen, der har sat spørgsmålstegn ved de videnskabelige undersøgelser seriøsitet eller fødekædens sundhedstilstand. Vi ville ikke have modsat os et ændringsforslag om at fjerne ordet overfiskeri - hvis De virkelig synes, at det er så alvorligt - selv om vi fortsat mener, at afsnit 50 i dets oprindelige udgave er fuldstændigt uskadeligt, for det omtaler kun risikoen eller muligheden for overfiskeri, og vi kan under ingen omstændigheder tage det for givet. Men jeg vil gerne gentage, at vi overhovedet ikke støtter det, og at vi derfor stemmer imod, for vi synes, at det er meget farligt at lukke spøgelset ud nu og sætte spørgsmålstegn ved de videnskabelige undersøgelsers seriøsitet og fødekædens sundhedstilstand. 
Ainardi (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, den gode betænkning fra vores kollega hr. Sterckx tager reelt hensyn til de vigtige kendsgerninger, der er blevet bekræftet i løbet af måneders arbejde i det midlertidige udvalg. I betænkningen indgår bl.a. den nødvendige kritik af de spanske myndigheder i forbindelse med håndteringen af den dramatiske katastrofe med . I betænkningen beklages det, at det har været umuligt for skibets kaptajn at forlade Spanien under retssagen. Det uundgåelige spørgsmål om mængden af den resterende olie og de farer, der stadig er forbundet med dette, stilles også i betænkningen. Den strenge overvågning af sejlruterne og koordineringen af de foranstaltninger, der skal træffes i tilfælde af ulykker, fremhæves, og det anbefales, at Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed får flere beføjelser. Endelig udtrykkes der i betænkningen ønske om en bedre beskyttelse af Østersøen og bedre udstyr til overvågning af farlige skibe, så de kan lokaliseres i tilfælde af ulykker. Der fremsættes også en række krav om international lovgivning.
Alle de foreslåede foranstaltninger er positive, men jeg mener ikke, at de går tilstrækkelig langt i forhold til de foranstaltninger, der allerede er foreslået i Erika I- og Erika II-pakkerne, selv om foranstaltningerne i disse pakker faktisk er vigtige, og at man skal glæde sig over dem.
Der var og vil altid være store forventninger til betænkningen fra det midlertidige udvalg. Jeg beklager, at ændringsforslagene om et bedre samarbejde og en bedre koordinering af de nationale aktiviteter blev vraget til fordel for en europæisk kystvagt, som min gruppe ikke støtter. I lighed med min kollega fru Bergaz vil jeg endnu en gang inden afstemningen om lidt gøre opmærksom på en række forslag, som vi gerne ser, at der bliver taget hensyn til i betænkningen, og som afspejles i de ændringsforslag, som min gruppe og andre har stillet.
Sikkerheden til søs forbedres ikke uden en undersøgelse af besætningernes arbejdsforhold, uden at der sættes en stopper for den overudnyttelse, der foregår på en række skibe, og uden at tilbyde en tilstrækkelig løn, der skal harmoniseres på europæisk plan. Det er nødvendigt med kraftigere foranstaltninger mod bekvemmelighedsflag. Betalingen til de væsentligste ansvarlige, nemlig skibsejerne, befragterne, lastejerne og klassifikationsselskaberne skal desuden undersøges grundigt. For øvrigt er spørgsmålet om fuldstændig erstatning til ofrene fra endnu ikke løst.
Jeg mener, at betænkningen virkelig fortjener vores støtte, men jeg vil gerne sige, at min gruppe er meget opmærksom på, at der tages hensyn til dens forslag i afstemningen om ændringsforslagene i forbindelse med den endelige beslutning til den endelige afstemning.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, efter at have fulgt informeringen af offentligheden under -krisen og indlæggene i Parlamentets informationsudvalg er jeg af den opfattelse, at skibet sank af to årsager. For det første, fordi det ikke var sødygtigt, og for det andet på grund af hr. Aznars spanske regeringsmyndigheders forkerte beslutning om at bugsere den havarerede olietanker ud på åbent hav i stedet for at finde et tilflugtsområde. De over seks meter høje bølger betød, at skibet gik i to stykker og sank, hvorved det forårsagede den hidtil værste olieforurening i Europa.
At skibet ikke var sødygtigt, skyldes efter min mening grundlæggende rederen, kaptajnen og det olieselskab, der ejede lasten, men det var især klassifikationsselskabet ABS's ansvar, for den inspektion, det foretog i havnen i Dubai tre måneder før forliset, var ikke blevet gennemført ordentligt ifølge den undersøgelse, der senere blev foretaget af IACS, den internationale organisation for klassifikationsselskaber. ABS havde også inspiceret skibet , der den 1. januar i år eksploderede i Porto Torres på Sardinien.
Jeg stillede derfor et ændringsforslag, hvori jeg opfordrede Kommissionen til at foretage en mere effektiv kontrol og undersøgelse af klassifikationsselskaberne og deres inspektører vedrørende kvaliteten af deres arbejde. Jeg opfordrede den ligeledes til at sætte en stopper for enhver form for underhåndsaftaler eller interessekonflikter, de måtte have med rederne, befragterne, olieselskaberne osv. Der er brug for større gennemsigtighed på dette område og også i forbindelse med IMO, som modtager en stor del af dets budget fra de såkaldte bekvemmelighedsflagstater, men hvor den egentlige kontrol ligger i hænderne på andre stater, herunder nogle europæiske. 
Gorostiaga Atxalandabaso (NI ).
   - Hr. formand, først vil jeg gerne takke tolkene for den tålmodighed og velvilje, de har udvist over for de utilgivelige lidelser, jeg har påført alle siden mit første indlæg i september 1999. Dengang bekendtgjorde jeg, at jeg hverken ville tale fransk eller spansk på plenarmøderne, så længe det baskiske sprog ikke anerkendes fuldt ud i Baskerlandet. Her fem år senere ignoreres de baskiske talere fortsat. Jeg vil derfor - på engelsk naturligvis - bede mine franske og spanske kolleger om straks at gøre noget.
Jeg kan tilslutte mig de øvrige taleres positive reaktioner på det vigtige arbejde, der er udført af udvalget med hr. Jarzembowski som formand, samt på ordføreren hr. Sterckx' flotte arbejde. Kommissæren sagde, at der snart vil blive fremsat en ny betænkning om sikkerhed til søs. Jeg håber, at Kommissionen denne gang vil understrege behovet for øjeblikkelig og præcis information i tilfælde af skibskatastrofer. Det var ikke tilfældet i forbindelse med forlis, hvor man fuldstændigt ignorerede offentlighedens interesse samt i særdeleshed ofrene i Galicien og den nordlige del af den iberiske halvø inklusive Baskerlandet.

 I det sproglige broderskabs ånd vælger jeg i dag bøndernes og fiskernes sprog for at nå det universelle ud fra det lokale. Det sprog, som Castelao talte, der stod på den virkelige friheds grund for såvel individet som fællesskabet. Jeg ønsker, at alle skal vide, at -katastrofen udgør et øjeblik, hvor der blev vist en helt særlig værdighed og styrke, af afgørende betydning, hvis man skal forstå ikke blot galicerne, men alle undertrykte mænd og kvinder, der stræber efter en mere retfærdig verden. Også i dag er Castelao er et universelt pejlemærke for alle de folk, der undertrykkes af andre stater, for alle de nationer, hvis ret til at findes man nægter dem.
Tak til galicierne! Det bliver sikkert mine sidste ord i Europa-Parlamentet, for jeg kan ikke stille op igen i juni. Jeg er det eneste medlem af Parlamentet, som ikke har lov til det, fordi mit parti er blevet erklæret ulovligt i Kongeriget Spanien. Jeg takker jer alle. 

 Castelao er en generel reference for alle folkeslag, der undertrykkes af stater, der fornægter deres eksistens. "Tak til galicierne" bliver sandsynligvis mine sidste ord her i Parlamentet, da jeg ikke kan opstille til genvalg i juni. Jeg bliver det eneste medlem af Europa-Parlamentet, der ikke kan genopstille, fordi mit politiske parti er erklæret ulovligt af Kongeriget Spanien. Tak alligevel. . 
Jarzembowski (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru næstformand, som formand for Det Midlertidige Udvalg for Øget Sikkerhed til Søs vil jeg gerne takke udvalgets medlemmer og ordføreren hr. Sterckx for de særdeles saglige drøftelser og for den fremragende betænkning. Der har hele tiden været en god atmosfære i udvalget, og alle har gjort sig umage for at behandle problemerne sagligt. Hjertelig tak. Min særlige tak gælder naturligvis også medarbejderne i sekretariatet under hr. Darmis' ledelse, hvis meget professionelle administrative hjælp har været en forudsætning for det hurtige og samtidig omhyggelige arbejde i udvalget, inklusive den vigtige rejse til Barcelona.
Vi har hørt talrige eksperter med forskellig baggrund, repræsentanter for Kommissionen, for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed, det irske formandskab, IMO's generalsekretær og ikke mindst den ansvarlige næstformand fru de Palacio, og det har efter min mening givet udvalget et bredt grundlag for drøftelserne og vurderingerne. Vi har endnu en gang undersøgt skibsulykkerne siden ulykkerne med og og har frem for alt undersøgt den EU-lovgivning til forbedring af sikkerheden til søs, som er blevet vedtaget siden da, og dens gennemførelse i medlemsstaterne.
Af de 56 konklusioner vil jeg gerne fremhæve fire, som er af generel karakter. Jeg vil ikke gå i detaljer. Men jeg mener, at fire af konklusionerne er så vigtige, at de fortjener at blive fremhævet.
De spanske myndigheder har effektivt stoppet udslippet af olie fra vrag og fremlagt tidsplaner for oppumpning af olien fra vraget, således at nye skader på naturen og fiskeriet skulle være udelukket. Vi har stadig det problem, at det affald, som er taget op af havet i de sidste måneder og i de sidste år, skal genanvendes omhyggeligt, men det er et særskilt problem.
For det andet bør de spanske domstole efter vores opfattelse fremme retssagen om -ulykken og ændre afgørelserne om kaptajnen, så han kan vende hjem, indtil retssagen starter.
For det tredje vil især de nye bestemmelser, som blev vedtaget med lovgivningspakkerne Erika I og Erika II, bidrage til at forbedre sikkerheden til søs markant.
For det fjerde, og det er det afgørende punkt, er gennemførelsen af sikkerhedsbestemmelserne i national lovgivning - og dermed i virkeligheden - stadig utilstrækkelig i nogle medlemsstater. Derfor, ærede fru næstformand, støtter vi Kommissionen i dens undersøgelser af gennemførelsen, særligt hvad etablering af nødhavnsmuligheder og krisereaktionspladser angår. Fru kommissær, hold fast, læg pres på medlemsstaterne, Parlamentet står bag Dem! 
Mastorakis (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, jeg var med i den delegation, som mit parti sendte til Galicien umiddelbart efter ulykken, og jeg husker, hvor chokerede vi var over det, vi så på stranden, og over områdets beboeres fortvivlelse. Jeg vil derfor benytte denne lejlighed og den tid, jeg har til rådighed, til at udtrykke min forbløffelse over den kyniske udtalelse, som repræsentanten for den daværende spanske regering kom med, om at man i tilfælde af en ulykke som -ulykken ville træffe den samme beslutning igen om at fjerne skibet fra kysten. Jeg vil også fremhæve, hvad betænkningen konstaterer angående behandlingen af kaptajn, og gøre opmærksom på, at det er en fremgangsmåde, vi har oplevet senere, nemlig i Pakistan med søfolkene fra , som Parlamentet har vedtaget en beslutning om, og hvor søfolkene nu er sat på fri fod og er vendt hjem. Pakistan er i dette tilfælde forud for et medlem af EU!
Jeg vil også klage over en forvanskning, ikke en fejl, men en åbenlys og tilsigtet fordrejning i den græske oversættelse - kun den græske - af de forklaringer fra kaptajn Mangoura, som der henvises til i betænkningen, hvor oversætteren har tilføjet en sætning, som ikke findes i hr. Sterckx' tekst, og derved fremstiller sagen, som som kaptajnen mener det modsatte af, hvad han faktisk mente, og bifalder de spanske myndigheders handlinger. Jeg gør opmærksom på, at de græske medier har beskæftiget sig meget med spørgsmålet om -forliset og dannelsen af og arbejdet i MARE-udvalget, og de får naturligvis deres informationer fra græske tekster. Det lader til, at oversætteren for enhver pris har villet frifinde den daværende spanske regering og dens græske støtter.
Jeg vil bede de ansvarlige om at følge op på min klage, som drejer sig om sidste afsnit i det kapitel, der har overskriften "Drøftelse med kaptajn, Apostoulos Mangouras", og slå hårdt ned på oversættermafiaen her i Parlamentet.
Til sidst vil jeg sige, at jeg tror på, hvad jeg vil kalde, et absolut samarbejde med IMO. 
Hatzidakis (PPE-DE ).
   - Hr. formand, der sker det mærkelige i EU, når vi taler om sikkerhed til søs, at medlemsstaterne kræver foranstaltninger efter ulykkerne, men derefter undlader de at gennemføre dem. Det, der som regel sker, er, at man giver industrien og søfolkene skylden, og staterne prøver at ryste hele ansvaret af sig, og det er tydeligvis ikke rigtigt.
Bare tingene var så simple, for så havde vi løst problemet. Problemet med sikkerhed til søs er tydeligvis ikke den græske kaptajn Mangouras, som de spanske myndigheder burde give en bedre behandling, sådan som det også fremhæves i Sterckx-betænkningen, og problemet ligger heller ikke udelukkende hos de enkeltskrogede tankskibe. Det drejer sig også om vedligeholdelse af skibene, som det er kommet frem i forbindelse med det seneste forlis med det dobbeltskrogede fragtskib ud for den norske kyst, det drejer sig om, at vi ikke har nødhavne, hvilket er en overtrædelse af fællesskabslovgivningen, og det drejer sig om, at vi ikke foretager den nødvendige havnekontrol, hvilket også er en overtrædelse af fællesskabslovgivningen. Alt i alt, vil jeg tillade mig at sige, er problemet, at medlemsstaterne ikke anvender den i store træk udmærkede lovramme, vi har i EU.
Det første, vi skal gøre, er således at gennemføre fællesskabslovgivningen, og derefter må vi se på de foranstaltninger, der foreslås i Sterckx-betænkningen, foretage nogle grundlæggende prioriteringer og træffe yderligere foranstaltninger som f.eks. oprettelsen af en europæisk kystvagt.
Jeg gør også opmærksom på, at eftersom søfart er et internationalt problem, er det naturligvis nødvendigt med internationale foranstaltninger, og derfor er det hele tiden påkrævet, at vi samarbejder med Den Internationale Søfartsorganisation. 
Wiersma (PSE ).
   - Hr. formand, også jeg vil lykønske hr. Sterckx med hans fortræffelige betænkning. Den indeholder mange gode henstillinger, som forhåbentlig vil blive gennemført, således at vi vil være endnu bedre i stand til at forhindre, hvad vi i den forløbne periode har oplevet nogle gange, nemlig uacceptable ulykker med olietankskibe.
Det er især vigtigt, at det, der er aftalt, gennemføres nu, først og fremmest ved at investere meget mere i kontrol med eksisterende foranstaltninger. Vi må investere i globalt samarbejde for også at gøre noget ved problemer med den internationale sikkerhed til søs, som falder uden for EU. Det er ligeledes meget vigtigt, at vi fører drøftelser med og griber ind over for flagstater, som ikke tager det så nøje med sikkerhedsforanstaltningerne. Jeg tror, vi alle sammen ønsker, at der i de kommende år sker så meget, at vi aldrig mere behøver føre en debat som denne i Parlamentet, og at risikoen ved den slags ulykker formindskes betydeligt, bl.a. på grund af det, vi gør i EU. Selvfølgelig er det meget vigtigt, at medlemsstaterne koordinerer og samarbejder. Også på dette punkt indeholder betænkningen mange forslag.
Vi må lære af hinanden, og vi må forsøge at anvende de samme procedurer. Der blev netop henvist til den engelske koordinators erfaringer og samtalen med denne. Heraf fremgik det, at Det Forenede Kongerige råder over en meget klar kommandovej ved ulykker. Det skal der også træffes bestemmelser om på europæisk plan. Vi støtter derfor forslaget om oprettelse af en europæisk kystvagt. Det er et rimeligt mål. Det er imidlertid vigtigt, at vi først gennem forskning, projekter og eksperimenter ser på, hvordan de forskellige ting kan tilrettelægges. Vi går stærkt ind for at give Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA), det nye institut, en vigtig rolle ved den videre udvikling af politikken på dette område, inklusive kontrol og lign. 
Pérez Álvarez (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, jeg lykønsker formanden for udvalget og ordføreren til trods for hans fravær. Jeg er særdeles taknemmelig for hans arbejde, for når man ser på titlen og formålet med dette midlertidige udvalg om en øget sikkerhed til søs og nogle af de mange stillede ændringsforslag, får jeg indtryk af, hvor vanskeligt hans arbejde som ordfører har været. Jeg får også det indtryk, at de politiske modstanderne af regeringspartiet i den selvstyrende region Galicien og af Spaniens daværende regering var mere interesserede i en partisk og partipolitisk debat og i at erodere og nedslide regeringspartiet politisk end på at se fremad og effektivt at forbedre sikkerheden til søs i dens forskellige aspekter, det vil sige samfundet, økonomien, fiskeriet, turismen, miljøet eller sundheden.
Det kunne se ud, som om vi boede i forskellige lande, for med enkelte undtagelser, og der var undtagelser i begyndelsen, mener jeg som indbygger i den region, der blev mest direkte berørt, at det kan slås fast, at fiskerisektoren genoptog sit virke på det rigtige tidspunkt og med alle tænkelige garantier i overensstemmelse med de teknisk-sundhedsmæssige rapporter. Efter de fleste af sektorens fagfolks mening er det ikke gået ud over fangsterne. De naboer og turister, der i hobetal besøgte Galicien i påsken for nylig, og som måske havde enkelte problemer, som der plejer at være, kunne se, at vores strande er rene, og at støtten og bistanden er nået frem i tide. Vi kan alle være stolte over denne borgersolidaritet i visheden om, at Europas befolkninger er fast besluttet på at lægge tidligere tiders splittelse bag sig og skabe en fælles fremtid, som der står i indledningen til den kommende forfatning.
Endelig vil jeg komme ind på det rent sociale aspekt, for søfartsaktiviteten er en menneskelig aktivitet, og professionelle søfolk har også ret til sunde, sikre og værdige arbejdsforhold, og de kræver også, at der iværksættes foranstaltninger, der forbedrer søfartserhvervets status for at gøre det mere attraktivt for de unge i almindelighed og for de unge europæere i særdeleshed. Mange tak, hr. formand, tak, fru kommissær, for de mange fremskridt, vi har gjort, under Deres stimulerende mandat.
Blot en enkelt bemærkning, hr. formand, for at sige, at kaptajn Mangouras' situation er et resultat af en retsafgørelse, og uanset om vi er enige i retsafgørelsen eller ej, skal den respekteres. Hr. Savary, hvis et politisk skift påvirkede retsvæsenets uafhængighed, ville det være særdeles alvorligt, for magtens deling er forsat en af demokratiets grundpiller. 
Izquierdo Collado (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, jeg beklager, at hr. Sterckx ikke er til stede i Parlamentet - og jeg er sikker på, at han har gode grunde til det - men jeg vil gerne bede hr. Vermeer om at fortælle ham, at dette udvalg er nedsat som et resultat af -ulykken, og at vi nu har et fremragende forslag fra Kommissionen og en fremragende betænkning fra hr. Sterckx om sikkerhed til søs.
Skulle Parlamentet under disse omstændigheder anmode hr. Sterckx om en initiativbetænkning om sikkerheden til søs? Det ville ikke være særlig fornuftigt. Alle ved, at det, Parlamentet anmoder om, er et undersøgelsesudvalg om , netop for at opklare, hvad der er sket, så det ikke sker igen, og for at få fastlagt, at man ikke skal sende alvorligt havarerede skibe ud i rum sø, så de kan gå til bunds der, men derimod finde en nødhavn til dem. Udvalget burde have gjort det helt klart, at dette ikke må ske igen, at det ikke er gratis at forurene, og at det ikke er alt, der kan løses ved hjælp af handelsforbindelser og politiske afhængighedsforhold. Det står der ikke noget om i hr. Sterckx' betænkning. Eksperterne er blevet ignoreret - for ikke at sige ydmyget - og jeg beklager, at hr. Sterckx er løbet fra den aftale, han har med PPE-DE-Gruppen, så vi i dag har den formand for Parlamentet, vi har.
Men jeg er nødt til at give hr. Sterckx en dårlig nyhed, nemlig at den spanske regeringschef i sin indsættelsesberetning har besluttet at nedsætte en undersøgelseskomité vedrørende . Vi vil kunne blive ved med at belyse og informere til trods for Europa-Parlamentet. 
Pex (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, som andre medlemmer allerede sagde, kan vi være tilfredse med det arbejde, som ordføreren har gjort. Jeg vil benytte lejligheden til at give hr. Sterckx en kompliment for hans arbejde til gavn for sikkerheden til søs. Denne kompliment gælder også kommissæren. Den betænkning, som nu foreligger, er kortfattet og tydelig og har undgået gentagelser fra beslutningsforslaget fra september. Jeg har selv i Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme stillet nogle ændringsforslag, som alle blev vedtaget eller optaget i ordførerens kompromisændringsforslag.
Jeg har nogle bemærkninger om mine bekymringer. For det første er der den europæiske kystvagt. Med rette er et flertal i Parlamentet tilhænger af en vidtgående form for samarbejde mellem de forskellige kystvagter med, om nødvendigt, det endelige mål at oprette en fælles europæisk kystvagt. Både for denne kystvagt og for det allerede oprettede Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA) er det meget vigtigt at råde over tilstrækkelige beføjelser til at kunne udføre arbejdet ordentligt til gavn for sikkerheden til søs.
Efter min mening skal der lægges meget større vægt på vedligeholdelse af skibe og disses tilstand. Således udgør et dårligt vedligeholdt dobbeltskroget tankskib en større risiko end et godt vedligeholdt enkeltskroget tankskib. Jeg har også givet udtryk for bekymring over registreringen og mærkningen af containere og beholdere, der indeholder farlige kemikalier og stoffer. Det er foranlediget af, at mistede en meget giftig ladning i Nordsøen, hvor det viste sig, at det pågældende stof ikke svarede til, hvad der var angivet på fragtbrevet. Endvidere er jeg foruroliget over den stigende eksport af russisk olie gennem Østersøen langs med EU's kystlinje, fordi der hertil for det meste benyttes den billigste tonnage, der er under standard.
I betragtning af at min egen betænkning om indførelse af strafferetlige sanktioner blev blokeret i Rådet, glæder det mig at se, at også ordføreren og nogle medlemmer her opfordrer Rådet til hurtigst muligt at træffe en beslutning herom. Internationalt er der muligheder nok i lovgivningen til at gøre noget ved situationen. Problemet er imidlertid, at medlemsstaterne ikke håndhæver de regler, som de har forpligtet sig til at overholde gennem konventioner. Det er netop disse medlemsstater, som afviser denne kontrol gennem EU-lovgivning. 
Poignant (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, jeg vil på ét minut fortælle Dem om de seks punkter, der skal fokuseres på i den kommende valgperiode.
For det første den europæiske kystvagt. For det andet søfolkenes leve- og arbejdsvilkår, som skal være optimale. For det tredje bekvemmelighedsflagene, hvor der skal gøres større bestræbelser på at fange dem og styrke vores position i Den Internationale Søfartsorganisation. For det fjerde gennemførelsen af lovgivningen om udstyr i modtagerhavnene. For det femte arbejdet med begrebet "havenes frihed", som er et gammelt begreb, som sømænd holder fast ved, men som bør undersøges nærmere. Vi transporterer ikke længere blot træ, vin og sten, men også meget farligere materialer. For det sjette sikring af en meget større sporbarhed af olie. De ved, at der findes teknikker til dette formål, som er en slags dna-profil af olie, og når der sker udslip eller dumpninger, vil det være et nyt instrument til sporing af de skyldige.
Fru kommissær, det var nogle af de punkter, som der bør arbejdes på i den kommende valgperiode.
Langenhagen (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, de, som deltog i udvalgdelegationens rejse til Galicien, vil aldrig glemme de utrættelige hjælpere i deres først hvide, dernæst olietilsmurte kedeldragter, som sten for sten forsøgte at fjerne hver eneste olieplet fra kysterne. Det er trist, at der skulle en så alvorlig ulykke som tankeren forlis til for endelig at få en forbedring af sikkerheden i søtrafikken.
Men i dag vil jeg gerne understrege, at det er lykkedes for os, hvis vi gennemfører de initiativer, som er nævnt i betænkningen, og følger dem. Til det formål er der mere brug for et maritimt netværk end for endnu et bureaukratisk højhus i storbyen EU.
En effektiv beskyttelse af kysterne kan kun opnås gennem større sikkerhed til søs på multinationalt niveau. Småstatstænkning hører fortiden til. Det er effektivt, hvis man finder synergier inden for en fælles kystbeskyttelse, og mennesker og ting gennem en fælles organisation kan tilpasses til hinanden og udnyttes så optimalt som muligt på tværs af regioner, lande og have. For mig er kystbeskyttelse, miljøbeskyttelse, eller hvad man nu vil kalde det, også ensbetydende med europadækkende regions- og strukturstøtte. Jeg opfatter denne beskyttelse som forebyggende foranstaltninger til naturbeskyttelse og også som et effektivt middel til at bekæmpe kriminalitet til søs inden for rammerne af en fælles kystvagt.
Jeg er stolt af og sikker på, at det kan opnås med det initiativkatalog, som vi har vedtaget. Det vil alle mennesker i EU, det nuværende såvel som det nye, profitere af på kort, mellemlang og lang sigt. Lønnen vil være, at havenes økosystem kan ånde op, og at der vil være en øget vilje til at investere i søvejene, fremtidens maritime motorveje. 
Piecyk (PSE ).
   - Hr. formand, hvis man vil lære af en katastrofe, må man se fremad. Alle de love og forordninger, som vi vedtager her, er intet værd i sidste ende, hvis ikke de bliver kontrolleret eller kan gennemføres. Derfor har vi meget hurtigt på mellemlang sigt brug for en europæisk kystvagt, ikke mindst ud fra den nye risikodimension, som er opstået med terrorismen. Vi bør ikke sidde og vente på, at der skal komme terrorangreb på skibe i europæiske farvande, vi bør møde det i rette tid med en kystvagt.
Det andet punkt er, at Østersøen er et følsomt havområde. I udvalget har vi krævet lodspligt i Østersøen, men vi ved, at det ikke kan lade sig gøre uden Rusland. Derfor beder jeg også Dem, fru kommissær, om sammen med Kommissionen og Rådet at lægge politisk pres på Rusland, så Rusland endelig også kommer til at følge internationale regler i IMO.
Det fjerde og sidste punkt er, at vi ved, at 80 % af alle ulykker til søs skyldes menneskelige fejl. Vi har hidtil ofret stor opmærksomhed på teknikken. Fremover bør vi fokusere mere på den menneskelige faktor, altså uddannelse af kaptajner, officerer og besætninger til ulykkeshåndtering, brandsikkerhed og nødprocedurer. 
Cushnahan (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg har kæmpet længe og hårdt for at få oprettet en europæisk kystvagt, og i lyset af de seneste års mange ulykker og hændelser til søs har der aldrig tidligere været så meget, der taler for en sådan maritim styrke som nu. Sidste år udarbejdede jeg et detaljeret politisk forslag med en opfordring om oprettelse af en europæisk kystvagt, som jeg indsendte til behandling i EU-Konventet.
Siden e-katastrofen i november 2002 er spørgsmålene vedrørende maritim sikkerhed blevet prioriteret langt højere på den europæiske dagsorden. De varige miljøskader som følge af -katastrofen viser, at medlemsstater, der handler alene, ikke har de fornødne ressourcer og det fornødne beredskab til at håndtere sådanne katastrofer. Endvidere bliver trafikken i EU's sejlruter stadigt tungere, og antallet af kollisioner og katastrofer i EU's farvande viser, at der er behov for en mere effektiv koordinering for at undgå potentielle skibskatastrofer.
Desværre udnyttes vores kystområder af organiserede kriminelle til handel med våben, narkotika, cigaretter og mennesker. Endvidere skal vi i lyset af det aktuelle geopolitiske klima skal overveje, hvordan vi kan sikre os imod potentielle terrorangreb i EU's farvande.
EU's ledere søger ofte at gøre EU mere relevant for borgernes dagligdag. Oprettelsen af en europæisk kystvagt vil være en konkret måde at gøre dette på, fordi den vil løse reelle problemer for de mennesker, vi repræsenterer. Jeg hilser derfor Sterckx-betænkningen velkommen. Det glæder mig, at mit forslag om oprettelse af en europæisk kystvagt er medtaget som det bedste middel til at forbedre sikkerheden til søs på lang sigt. Jeg er også glad for, at betænkningen indeholder et krav om indførsel af en klar struktur for beslutningstagning og en kommandovej ved katastrofer på havet.
Jeg lykønsker hr. Sterckx med hans fortrinlige betænkning, og jeg vil opfordre alle medlemmerne af Europa-Parlamentet til at støtte den fuldt ud. 
Dhaene (PSE ).
   - Hr. formand, jeg beklager, at hr. Sterckx ikke er til stede, men det er nu engang en partiformands skæbne. Jeg vil lykønske kommissæren med hendes arbejde på området sikkerhed til søs. Den spanske regering begik en kæmpe fadæse, da den sendte det skrøbelige skib ud på oceanet i stormvejr. Det var symptomatisk for Aznar-regeringen, at den ikke ville indrømme fejl, og det er ikke overraskende, at denne regering nu har tabt valget. Tilsløringen af kendsgerningerne var resultatet af en forkert fortolkning af demokratiet, som stadig kan mærkes in Galicien.
Jeg var selv med til at hjælpe de frivillige med at fjerne olien. Jeg støtter denne betænkning, og jeg håber, at denne katastrofe dermed var den sidste af et sådant omfang. I betænkningen foreslås der foranstaltninger. En europæisk kystvagt vil spille en afgørende rolle i fremtiden. Jeg er stolt over at kunne slutte med disse ord: (aldrig mere).
De Palacio,
    Hr. formand, jeg vil først lykønske ordføreren, hr. Sterckx - selv om han ikke er til stede - og hr. Jarzembowski for hans fremragende indsats som formand for udvalget. Jeg vil ligeledes lykønske Dem alle, mine damer og herrer, for Deres indlæg og for Deres indsats for at fremme udvalget og dets arbejde.
Jeg vil begynde med at bede Dem om, at vi alle er retfærdige og forsøger at være en smule beherskede. Hvis vi skal fremføre kritik, er vi nødt til at gå endnu længere tilbage, for allerede før ulykkerne med og var de europæiske kyster desværre blevet forurenet og forulempet af en række frygtelige ulykker. Tænk blot på ud for Bretagnes kyster eller ud for Galiciens kyster, for blot at komme med to eksempler, der ligger forud for de nævnte, og som virker som to dråber i havet. Dengang fandt der frygtelige ulykker sted, og der blev ikke gjort noget, mine damer og herrer.
I denne henseende kan vi føle os stolte over, at vi nu har gjort noget. Ved denne lejlighed er der ikke sket det samme som tidligere, i 80'erne og 90'erne, hvor der ikke blev gjort noget, mens f.eks. USA efter -ulykken traf en række foranstaltninger, der gør, at de nu kan sige, at deres kyster er endnu sikrere, idet de tager udgangspunkt i det faktum, at der ikke findes en nulrisiko.
Jeg er som ansvarlig politiker nødt til at sige til Dem, at jeg kun interesserer mig for fortiden for at kunne undgå at gentage de samme fejl og se fremad. Vi befinder os i fremtiden, og det er det, vi alle arbejder på.
Vi kan derfor være tilfredse og sige, at de europæiske kyster nu og i fremtiden er sikrere end for fire år siden. Vi kan glæde os over, at alle deltager, og Kommissionen er klar over den indsats, vi gør i fællesskab.
Jeg vil også gerne sige, at Rådet har taget tilsvarende skridt fremad. Men det er rigtigt, at Kommissionens og Parlamentets afgørelse har været meget mere klar og systematisk end Rådets. Jeg tænker ikke på de enkelte lande i Rådet, for der er forskellige interesser, men på Rådet som helhed.
Med hensyn til spørgsmålene vedrørende situationen for Fællesskabsretten overvåger vi for det første tidsplanen nøje. Når de måneder, der er fastsat til gennemførelsen, er gået, vil der blive rejst en sag for De Europæiske Fællesskabers Domstol i Luxembourg mod de stater, som ikke har givet meddelelse om gennemførelse af lovgivningen.
For det andet gennemfører vi systematiske kontroller af den nationale anvendelse af lovgivningen - selv i tilfælde, hvor gennemførelsen har fundet sted - takket være Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed, hvis direktør, hr. de Ruiter, som gør en fantastisk indsats, er til stede her i dag. Det gør det muligt for os at konstatere, om landene, ud over at gennemgøre en række nærmere bestemte regler i deres nationale lovgivning, reelt efterlever dem. Derudover vil vi udarbejde de nødvendige og relevante rapporter. 
For det tredje spørger De os om kaptajn Mangouras' situation. Hør nu her, mine damer og herrer, Kommissionen kan ikke blande sig i medlemsstaternes retssystemer. Regeringerne kan heller ikke blande sig i retsafgørelserne i medlemsstaterne. Magten er delt. I denne forbindelse tror jeg ikke, som det er blevet påpeget, at et politisk skift i den spanske regering får ret meget indvirkning på den tjenestegørende dommers opfattelse. Det ville være katastrofalt og ulykkeligt, hvis den tjenestegørende dommer gav efter for politiske promoveringer af den siddende regerings idealer. Det ville være beklageligt, og jeg er sikker på, at den tjenestegørende dommer gør sit arbejde. Husk på fortilfældene, f.eks. at kaptajnen på - jeg vil gerne minde forsamlingen om, at skibets ejere var i nær familie med ejerne af , der var både tale om søskende og svogre - der for 14 år siden var ansvarlig for en katastrofe, der minder om ved de spanske kyster, rejste væk og hermed hindrede, at han kom for en domstol, for han benyttede sig af, at han var prøveløsladt, og han tog simpelthen en flyver og satte aldrig foden på spansk jord igen.
Det, der sker i dette tilfælde, er, at den tjenestegørende dommer tager sine forholdsregler, for han har nogle meget konkrete fortilfælde, som i det mindste i dette tilfælde ikke på nogen måde taler til fordel for, hvordan nogle tætforbundne selskaber vil opføre sig i en situation, der ligner den tidligere meget.
Som nævnt af en af Dem for et øjeblik siden er der, selv om de fleste besætninger, kaptajner og styrmænd er pålidelige, fornuftige og respektable, undtagelser.
Jeg vil nu gå over til udtømningerne. Statistisk set udgør de store katastrofer mindre end 10 % af havforureningen. Den største del af forureningen stammer - selv om det er rigtigt, at den er mere fortyndet og hermed mindre synlig - fra de fortsatte udtømninger og rengøringer af lastrum, der helt skrupelløst finder sted i rum sø. I denne forbindelse vil jeg endnu en gang takke Parlamentet for dets opbakning til Kommissionens forslag om strafferetlig forfølgelse af personer, som frivilligt forårsager denne slags forurening af vores have. Desværre deler Rådet ikke vores opfattelse, og det volder problemer.
Forslaget indeholder, som hr. Poignant sagde, spørgsmål som sporbarhed og sensorer til kontrol af, hvordan de store skibe, der anløber vores havne, forvalter udtømningerne og rengøringen af lastrummene. Og alt dette hænger sammen med den foranstaltning, vi tidligere har truffet om havnefaciliteter til opsamling af spildevand, der gør det muligt for de skibe, som anløber europæiske havne, at foretage rengøringen i havn.
For det femte er jeg enig med hr. Ortuondo Larrea i, at klassifikationsselskaberne har et stort ansvar. Klassifikationsselskaberne burde være en garanti, og i denne henseende, hr. de Ruiter, overvåger og analyserer Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed og Kommissionen adfærden, for som bekendt har vi styrket klassifikationsselskabernes ansvar efter -ulykken, og vi kan endda fratage dem beføjelsen til at anerkende og certificere skibe med hensyn til de europæiske havne. Det arbejder vi på, og jeg er helt enig i, at det er vigtigt, og det samme er tilfældet med den kæde af ansvar, som en anden af Deres kolleger tidligere har påpeget, der omfatter befragteren, rederen - og ikke kun kaptajnen, som også har et ansvar - og de forskellige led, der indgår i transportkæden. Derfor skal det ikke kun ske inden for EU, men også inden for rammerne af IMO.
Hermed er jeg nået til det sjette punkt i mit indlæg. Vi taler om en helt igennem international og globaliseret aktivitet. I denne forbindelse kan vi vedtage en række foranstaltninger på europæisk plan, men der er andre, der kun kan vedtages, eller som kun får egentlig effekt på internationalt plan. Det er det, vores kamp mod bekvemmelighedsflagsstaterne går ud på, selv om vi på en vis måde allerede straffer dem på grund af kriterierne for udvælgelse af de skibe, der skal underkastes havnekontrol. At føre bestemte flag vil også automatisk betyde, at skibet bliver hovedmål for kontrol, hvorved det skal ligge længere tid i havn, får flere problemer osv. Vi har derfor på en vis måde allerede taget hul på problemet, men vi kan kun komme endnu længere, hvis alle forhold om kontrol med bekvemmelighedsflagstaterne og deres ansvar bliver klart styrket på verdensplan, hvilket vi tilskynder til.
Minimumsstandarderne for besætningerne er ligeledes internationale. I denne henseende er Den Internationale Arbejdsorganisation nødt til at gøre fremskridt, hvad angår kvalifikationer og uddannelse af søfolk, ikke kun for europæiske besætninger, men også for internationale besætninger, som anløber vores havne med skibe fra tredjelande, som ikke er underlagt EU-lovgivningen. Men det er klart, at søfolkene og besætningerne på vores skibe skal gennemgå en uddannelse, der gør dem endnu sikrere. Vi kan bare se på fordelingen af ulykker på skibe med europæisk flag og skibe fra tredjelande.
Det er nødvendigt at fortsætte dette arbejde, og i løbet af denne valgperiode har vi faktisk foreslået og vedtaget foranstaltninger med henblik på at styrke og forbedre besætningernes kvalitet og anseelse, på at gøre arbejdet på søen attraktivt og få vores unge mennesker til at se det som en mulig levevej at blive sømand, styrmand eller kaptajn på et handelsskib. I denne henseende mener jeg f.eks., at der under det græske formandskab blev taget en række initiativer, og jeg håber, at det britiske formandskab forpligter sig til at tage alle disse initiativer, vi arbejder på for at gøre livet til søs mere attraktivt for Europas unge, op igen.
Som bekendt er problemet med kystvagterne vigtigt for Kommissionen, men vi ved, at det ikke kan løses for øjeblikket. Derfor skal vi satse på det, der kan lade sig gøre i dag, det vil sige at opnå et bedre samarbejde og en bedre koordinering mellem kystvagterne i de forskellige stater, og naturligvis på udvidede beføjelser for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed.
For ganske kort tid siden vedtog vi en forordning for at ændre agenturets beføjelser, herunder til at forvalte forureningsbekæmpelsesaktiviteter i tilfælde af en ulykke, så der kan blive taget hånd om den med europæiske foranstaltninger, der er på højde med de opståede behov, men vi har også udvidet dets beføjelser på sikkerhedsområdet, både i betydningen tryghed og sikkerhed.
Jeg vil derfor være Dem taknemmelig, hvis De under budgetforhandlingen bakker os op med midler, for vi diskuterer finansieringen for 2005, og vi behøver midler til at udstyre os selv med forureningsbekæmpelsesmidler, nærmere bestemt de oprydningsskibe, vi talte om.
Jeg vil slutte med et meget klart spørgsmål til hr. Gorostiaga Atxalandabaso. Hør her, hr. Gorostiaga, De ved lige så godt som jeg, at jeg får lejlighed til at komme her. Aralar forsvarer de samme idealer som hans parti, bortset fra at det fordømmer terrorismen. De ved, at hans politiske parti er blevet ulovliggjort af en dommer i Spanien, og at det ikke drejer sig om en regeringsbeslutning. Det er rigtigt, at dommeren tog udgangspunkt i en lovgivning, der er demokratisk og legitimt vedtaget af mere end 90 % af den spanske kongres medlemmer, og at Deres tanker derfor kan forsvares, men det kan ikke forsvares - ikke kun fra et spansk synspunkt, men fra et europæisk - at man ikke fordømmer en meget konkret form for terrorisme, det vil sige ETA's. I denne henseende minder jeg Dem om, at Deres parti er blevet anset for en terroristorganisation af EU i medfør af en beslutning fra 2003.
Gorostiaga Atxalandabaso (NI ).
   - Hr. formand, jeg vil først og fremmest sige til kommissæren, at der findes spansk nationalisme i Spanien, og at de spanske dommere konstant er under dens indflydelse. Vi er hverken spaniere eller franskmænd. Vi slår ikke til lyd for nogen form for terrorisme, i modsætning til det, som kommissæren sagde. Vi slår til lyd for en politisk vej for det baskiske folk. Hvis vi har et EU, der bygger på demokrati, og hvis det baskiske folk ønsker en bestemt politisk fremtid for deres land, bør alle respektere denne beslutning.
Jeg afviser alle beskyldninger om medvirken til terrorisme. Kommissæren ved udmærket, at jeg her i Parlamentet aldrig har forsvaret handlinger, der kan opfattes som terrorisme. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted kl. 12.00.
Figueiredo (GUE/NGL ),
    De spanske myndigheder bærer utvivlsomt et stort ansvar for de tragiske følger, som forlis har fået. Selv om betænkningen er meget utilstrækkelig på flere punkter, retter den en hård kritik mod de spanske myndigheder, ikke mindst de udtalelser, som de er fremkommet med, og mod den manglende videreformidling af undersøgelsesresultaterne.
Det er også godt, at betænkningen understreger, at der må udvises langt større opmærksomhed over for vedligeholdelsen af fartøjer, også de dobbeltskrogede tankskibe, der kan udgøre en potentiel fare, at den opfordrer til aftaler i IMO-regi om hurtige og uafhængige undersøgelser af skibskatastrofer, at den kræver, at kystmedlemsstaterne indfører en klar struktur for beslutningstagning og en kommandovej ved katastrofer på havet, at den anmoder om, at muligheden for en obligatorisk forsikring undersøges, at den anmoder om finansiel kompensation til tilflugtsområderne, og at den kræver indførelse af sanktioner for at imødegå ulovlig forurening, revision af klassifikationsselskaberne, at medlemsstaterne gennemfører EU-direktiverne og ratificerer de internationale konventioner, og at der træffes foranstaltninger med henblik på at højne søfartserhvervene.
Derimod taler betænkningen desværre ikke om at forbedre de ansattes løn- og arbejdsforhold, og vores forslag om at forbyde bekvemmelighedsflag, forpligte alle ansvarlige til at udrede erstatning for opståede skader og støtte til undersøgelse af grundlaget for udstedelse af certifikater er blevet forkastet.
Vi håber, at disse forslag, som vi har genfremsat, bliver vedtaget i plenarforsamlingen. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0220/2004) af Cocilovo for Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 1999/62/EF om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer.
De Palacio,
    Hr. formand, mine damer og herrer, i dag skal De stemme om en meget vigtig sag inden for rammerne af den europæiske transportpolitik, nærmere bestemt forslaget af om ændring af eurovignet-direktivet.
Som bekendt kan den nuværende fællesskabsramme ikke rumme de mange initiativer, der i den seneste tid er blevet rejst herom på nationalt plan. Det er nødvendigt at styrke denne ramme, især for at sikre retfærdige konkurrencebetingelser blandt transportvirksomhederne og for at tilskynde til balance mellem de forskellige transportformer.
Jeg vil først og fremmest oprigtigt lykønske hr. Cocilovo med hans fremragende indsats. Han har opnået noget, der - det er jeg nødt til at sige - forekom mig umuligt, nemlig at gruppere, samle og integrere en række ændringsforslag for endelig at forelægge et resultat, der respekterer principperne og filosofien bag Kommissionens forslag.
Bortset fra nogle tekniske aspekter vil jeg gerne klart viderebringe Kommissionens støtte til Parlamentets betænkning.
For det første vil jeg gerne påpege, at udkastet til betænkning tager et grundlæggende princip i forslaget til sig, og det er at anvende indtægterne fra tarifafgiftssystemet til transportsystemet. Dette princip har været og er fortsat genstand for heftige drøftelser i Rådet. Derfor er det meget vigtigt, at Parlamentet har støttet det. Hvordan kan man retfærdiggøre at opkræve motorvejsafgifter, hvis man ikke ved, hvad der sker med pengene? Hvordan skal vi med et indre marked som det, vi nu har, kunne retfærdiggøre denne situation, der nærmest sætter os tilbage i Middelalderen?
Gennemførelsen af store projekter på det transeuropæiske transportnet lider desuden under manglen på midler. Vejafgiftssystemet er i denne forbindelse en mekanisme til finansiel stimulering, der skal bidrage til en forbedring af forbindelserne inden for det udvidede EU.
Med hensyn til beregningen af vejafgifterne opfordres Kommissionen i udkastet til betænkning til at udvikle en metode til beregning af de eksterne omkostninger. Diskussionerne i Rådet viser, at det indtil videre ikke har været muligt at opnå et kompromis, der bygger på objektive data og objektivt fastsatte omkostninger. Det er derfor nødvendigt at fortsætte arbejdet og finde en troværdig metode, der uden problemer kan accepteres horisontalt i Rådet.
Det er ligeledes nødvendigt at opnå Parlamentets støtte til at øge vejafgifterne i særligt følsomme områder, f.eks. bjergområder og meget forurenede områder. Sidstnævnte begreb er helt nyt og vil bidrage til bygning af dyre, men nødvendige infrastrukturer med det formål at fjerne flaskehalsene i vores net.
Jeg vil gerne slutte med at understrege, at Kommissionen har bestræbt sig på at give Europa-Parlamentet en tekst, som alle kan acceptere. Transitlandene skal kunne anvende et tarifafgiftssystem, der gør det muligt for dem at fremme deres eget net med henblik på udvikling af et bæredygtigt transportsystem, og samtidig bliver landene i randområderne af EU og deres transportvirksomheder de første til at drage fordel af et effektivt vejafgiftssystem i Europa, som sikrer dem nogle ordentlige infrastrukturer.
På den anden side er vi nødt til at have forståelse for bekymringerne i disse lande, der frygter, at transporten bliver dyrere, og at de dermed bliver stillet dårligere i konkurrencen. For at det ikke skal berøre transportvirksomhedernes levedygtighed, skal vejafgifterne fastsættes på nogle fornuftige niveauer, der betyder en modydelse for anvendelse af en infrastruktur, altså for nogle objektivt fastsatte omkostninger, der opstår på grund af anvendelsen af denne infrastruktur.
Hr. formand, mine damer og herrer, som bekendt kunne jeg godt have tænkt mig, at forslaget var blevet vedtaget ved førstebehandlingen, og at en uformel trilog, eller en uformel aftale mellem Parlamentet, Rådet og Kommissionen, havde kunnet gennemføre dette initiativ. Det var ikke muligt. Jeg håber dog, at vi om kort tid takket være resultatet af hr. Cocilovos betænkning, de ændringsforslag, der bliver indarbejdet, og Parlamentets grundlæggende støtte til Kommissionens forslag kan opnå en fælles holdning i Rådet, der ligger så tæt på Parlamentets forslag, at der hurtigt bliver mulighed for ved andenbehandlingen eller ved et hurtigt forlig at afslutte vedtagelsen af dette direktiv, der er så vigtigt for en harmonisk udvikling af transporten i EU. 
Cocilovo (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, som kommissæren mindede om, ønsker jeg ikke bare at understrege dette forslag til direktivs vigtighed i forbindelse med udarbejdelsen af en europæisk strategi for transportsystemet, men også at gøre opmærksom på, at det ikke er første gang, at Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet har haft lejlighed til at beskæftige sig med transportsystemet og transportnettene og til at udtale sig og give et særligt bidrag i den henseende, også når det gælder de eksterne omkostninger ved brugen af dem og de heraf følgende problematikker, der netop har at gøre med afgiftsstrukturen for transportinfrastrukturerne.
Hvad Parlamentets bidrag ved alle disse lejligheder angår, blev der i de enkelte betænkningers og de enkelte talers konklusioner kastet lys over nødvendigheden af, at der navnlig foretages en harmonisering af transportafgifterne i alle medlemsstaterne for at konsolidere EU's indre marked; muligheden for at ændre - i nogle tilfælde måske ikke radikalt, men i det mindste på en objektiv og realistisk måde, der under alle omstændigheder er forpligtende - afgiftsstrukturen for at gøre det muligt at internalisere de eksterne transportomkostninger, som man ofte glemmer i beslutningerne om de modale valg og således også i strategierne for infrastrukturens gennemførelse; nødvendigheden af, at der udarbejdes et takstsystem, der er baseret på brug af transportinfrastrukturen; behovet for at standardisere mekanismerne for beregningen af de enkelte transportformers omkostninger, så de naturligvis er ens for alle medlemsstaterne; og endelig nødvendigheden af at give regeringerne transportpolitiske instrumenter, der er baseret på infrastrukturomkostningerne, og som har til formål at fremme brug af transportformer med en ringere indvirkning på miljøet, men også og ikke mindst at muliggøre nye investeringer på infrastrukturområdet og således i fremtiden sørge for en fuldstændig gennemførelse af de store infrastrukturprojekter til de transeuropæiske transportnet, hvor der også er problemer med den finansielle dækning, som man var inde på før, og som vi i øvrigt alle kender til.
På nuværende tidspunkt skal medlemsstaternes regeringer under alle omstændigheder tage højde for to forskellige fænomener, nemlig at det på den ene side bliver stadig mere tvingende nødvendigt med betydelige investeringer for at tilfredsstille efterspørgslen efter transportinfrastruktur, og at man på den anden side er nødt til at imødegå de også samfundsmæssige omkostninger, som den voksende bevægelighed skaber, lige fra øget forurening til miljøproblemer, større støj og ikke mindst overbelastningsniveauet og ulykkestallet. Jeg kan ikke huske tallene for denne prognose, hvor man også medregner udvidelsen og den forventede stigning i en efterspørgsel, der under alle omstændigheder skal tilfredsstilles.
Problemet er ikke kun de eksterne omkostninger. Infrastrukturens opførelse og transportsystemets drift er som bekendt ofte hovedsagelig blevet finansieret via den almindelige beskatning. Den nye holdning til den offentlige sektor, budgetnedskæringer i medlemsstaterne og politikker for privatisering af tjenesterne gør det dog nødvendigt også at gøre brug af privat kapital til opførelsen af ny infrastruktur, da man ellers må give afkald på en fuldstændig gennemførelse.
Jeg vil blot minde om, at hvis alt dette skal ske med udsigt til - hvilket ikke er acceptabelt for nogen - at det går ud over vejtransporten, er det nødvendigt at sørge for alternativer. Det, at man udelukkende benytter sig af vejafgift - det vil sige et indgreb i omkostningerne, uden at der er nogen reelle og konkurrencedygtige alternativer, så en del af trafikken kommer til at foregå med andre transportformer - er ikke en løsning på problemet, men ville ud fra et omkostningsmæssigt synspunkt skærpe den tvungne brug af denne infrastruktur, hvilket ville få generelle økonomiske konsekvenser. Netop derfor har vi forsøgt at lægge nogle retningslinjer og finde en løsning på problemets vanskeligste aspekter ved hjælp af omkostningsfinansieringsinstrumentet og at overføre yderligere ressourcer for at fremskynde disse projekters gennemførelse.
Til sidst vil jeg beklage, at en vis forsinkelse i drøftelserne af holdningerne internt Rådet i dag forhindrer et fuldstændigt resultat, hvis opnåelse en styrket parlamentsholdning efter min mening kan give et stort bidrag til, når det gælder forhandlingernes fremtidige udvikling. I den forbindelse vil jeg gerne takke alle grupperne og alle parlamentsmedlemmerne for deres værdifulde samarbejde i denne fase, ikke mindst hvad angår målsætningen om en positiv afslutning på betænkningens førstebehandling. 
Santos (PSE ),
   Hr. formand, direktivets formål er primært at skabe mulighed for krydsfinansiering med henblik på anlæg af infrastrukturer i følsomme områder. Samtidig skaber det bedre betingelser for person- og varebevægelser i Fællesskabet, bidrager til øget konkurrenceevne i transportsektoren og indfører de nødvendige ændringer i integreringen mellem de eksterne omkostninger og de afgifter, brugerne skal betale.
Jeg er grundlæggende enig i disse mål, selv om jeg gerne havde set en mere ambitiøs tekst set ud fra et harmoniseringsmæssigt synspunkt. Det forekommer mig dog afgørende, og det fremhæver jeg også i den udtalelse, som jeg har udarbejdet, at de nye afgifter ikke bør medføre en øget samlet beskatning. Derfor må medlemsstaterne tage skridt til en nedsættelse af den årlige afgift på køretøjer og registreringsafgiften.
Til slut vil jeg gerne sige, at det oprindelige forslag ikke indeholdt nogen foranstaltninger, der tager hensyn til den særlige situation, der gælder for landene i randområderne, hvis transportvirksomheder på kort og mellemlag sigt vil blive ramt hårdest på deres konkurrenceevne i forhold til de konkurrerende virksomheder fra de centralt beliggende medlemsstater. Vedtagelse af en ny betragtning, der i særlig grad sigter herpå, bør tjene som opfordring til Kommissionen og Rådet om at tage hensyn til disse forhold. 
Jarzembowski (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru næstformand, kære hr. Luigi Cocilovo, min gruppe støtter naturligvis din betænkning, hvor du støtter Kommissionens forslag til en revision af direktivet om vejafgifter og foreslår vigtige forbedringer. Vi er også glade for, at udvalget i modsætning til ordførerens oprindelige overvejelser ikke har foreslået at indføre vejafgifter for personbiler gennem EU-lovgivning, for jeg tror, at Kommissionen har helt ret i, at man i henhold til subsidiaritetsprincippet bør overlade det til det enkelte land, om det vil indføre vejafgifter for personbiler.
I mit eget land Tyskland ville der ikke være nogen grund til at gøre det, for når man ser på, hvad bilisterne allerede betaler via benzin- og vægtafgifter, betaler de i høj grad udgifterne til vejene, sågar mere, end vejudgifterne ville kræve. Derfor er vi glade for, at spørgsmålet om EU-lovgivning om vejafgifter for personbiler er klaret.
For det andet støtter vi kommissæren i hendes kamp - det kan man godt kalde det - i Rådet for en klar formålsbinding, for der er ingen mening i at forhøje vejafgifterne for bedre at kunne vedligeholde og udbygge vejene, hvis de ekstra midler går i en fælles skattekasse og bliver brugt til muligvis meget fornuftige uddannelses- eller kulturformål eller noget helt andet. Hvis man vil pålægge lastvognstrafikken højere vejafgifter, skal indtægterne også komme trafiksektoren til gode.
Til slut vil jeg nævne to spørgsmål, som vi garanteret kommer til at diskutere igen i anden runde. Vi var jo egentlig alle sammen enige om - det påpegede ordføreren også - at vi ikke kan forhøje vejafgifterne ubegrænset, fordi forhøjelse af vejafgifterne ville føre til transporterhvervets død og erhvervslivets død i det hele taget. Det nytter ikke, at vi vil gøre lastvognene til en gås, der lægger guldæg. Der skal være grænser for, hvor meget vi kan forhøje vejafgifterne, fordi vi ellers ville skade arbejdspladserne og den økonomiske vækst. Derfor er der to spørgsmål, som det stadig er nødvendigt at diskutere.
Hidtil har vi generelt ment, at man kunne belaste lastvognstrafikken til fordel for andre transportmidler til brug for en tværfinansiering i Alperne og Pyrenæerne, fordi disse områder så at sige fremtvinger meget dyre tunnelanlæg f.eks. til jernbaner. Nu er der en formulering om også at tillade tværfinansiering i andre følsomme områder. Jeg advarer mod at give los for denne udvikling. For min hjemby Hamburg kan jeg med det samme sige, at det er et følsomt område med stærk trafik, altså kunne vi med det samme fastsætte højere bompenge i Hamburg, Köln og andre steder. Vi skal altså overveje meget nøje, hvor vi vil anvende tværfinansieringsinstrumentet.
Det andet er de eksterne udgifter. Lad mig give Dem et eksempel. Hvis man forhøjer vejafgifterne, fordi der forekommer kø på visse delstrækninger af det transeuropæiske net, svarer det til at belønne de medlemsstater, som undlader at udbygge de rigtige infrastrukturer. De ville få flere penge, hvis de undlader at udbygge. Det kan ikke være rigtigt! Derfor må vi drøfte disse spørgsmål grundigt under andenbehandlingen. 

Stockmann (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, jeg kan mærke, at der stadig er et stort behov for diskussion, og vi kommer jo til at fortsætte diskussionen i næste valgperiode. Først vil jeg sige tillykke og tak til ordføreren. Han har virkelig haft en af de vanskeligste og vigtigste betænkninger i denne valgperiode, og han har gjort sit arbejde fremragende.
Der er allerede blevet sagt mange vigtige ting. Jeg vil gerne endnu en gang fremhæve, at det er godt, at vi nu har formuleret en fælles metodik. På den måde kan vi fremover afskaffe mosaikken af forskellige bompengesystemer med meget forskellige afgiftsstørrelser. Vi lægger også stor vægt på, at det lykkedes at sikre princippet om de fulde omkostninger og inddragelse af infrastruktur, som er over 15 år gammel.
Der er naturligvis et andet punkt, som ligger mig særligt på sinde. Målet med direktivet er ikke kun at skaffe økonomiske midler til infrastrukturen, hvor vigtigt det end er. Målet med direktivet er især også at bidrage til en styring af trafikken gennem retfærdige gebyrer. Det opnår vi for det første gennem differentieringen af bompengene og for det andet gennem muligheden for tværfinansiering. Med differentieringen af bompengene lykkes det os for første gang at tage højde for eksterne udgifter som jordforurening og kø- og støjudgifter. Dermed er det første skridt taget hen mod en fuldstændig internalisering af miljøudgifterne, som man ikke skal undervurdere.
Min gruppe støtter også ændringsforslag 55, som handler om en yderligere differentiering på disse områder. Også hvad forhøjelsen af bompengene til tværfinansiering angår, har ordføreren trods alt fremlagt et godt kompromis. Det er rigtigt, at vi har udvidet definitionen af de følsomme områder - her er jeg udtrykkeligt ikke enig med hr. Jarzembowski - at også byområder nu hører med, for det er her, de største støj- og emissionsproblemer optræder.
Den bedste løsning er nok ikke skabt endnu, og det er en skam, at vi kun kommer til førstebehandlingen. Jeg glæder mig til den fortsatte diskussion i næste valgperiode og til striden i denne sag. 
Costa, Paolo (ELDR ).
   - Hr. formand, hr. Cocilovo, før eller senere vil det også lykkes EU at indføre nogle regler, så man anvender to principper, nemlig princippet om brugerbetaling for infrastruktur og princippet om, at forureneren betaler for de negative følgevirkninger, der består i overbelastning, forurening og sundhedsskader, og som hele tiden bliver mere udtalte. Før eller senere vil det ske.
Ved valgperiodens begyndelse troede vi fejlagtigt, at vi kunne anvende begge principper. Sådan er det ikke gået, og vi er nu halvvejs. Vi kan sige, at hr. Cocilovos glimrende betænkning i det mindste gør det muligt at nå den første målsætning, nemlig en fornuftig anvendelse af det andet princip om, at de, der bruger vejene, skal afholde omkostningerne i forbindelse hermed, og at disse midler skal bruges til at finansiere vedligeholdelsen eller andre konstruktioner og således indirekte til på denne måde at gribe ind i et omfattende koncept, hvor det ved hjælp af krydsfinansiering bliver muligt at betragte den korridor, som vejen er en del af, på en mere fuldstændig måde.
Heldigvis tror jeg dog, at der er flere retningslinjer i hr. Cocilovos betænkning. Efter min mening er der ikke noget galt i, at man i bund og grund opnår noget ved at fastlægge taksterne og udelukkende have denne målsætning for visse tunge køretøjer og visse veje - eller med andre ord kun for godstransport. Betænkningen indeholder samtidig nogle angivelser om muligheden for at differentiere taksterne for at tage højde for overbelastningen og forureningen og for at fremme intermodalitet. Ud fra dette synspunkt mener jeg, at der er udstukket nogle positive retningslinjer, som bør følges, også når det gælder dette ret innovative koncept, som er det, vi skal arbejde mest på.
Verdenssundhedsorganisationen anser efterhånden sammenhængen mellem luftforurenende partikler og hjerte-kar- og luftvejssygdomme for at være tydelig. Derfor har vi pligt til at gribe ind - også ved hjælp af afgiftsinstrumentet - for at sørge for, at disse problemer bliver taget op på en seriøs møde. 
Schroedter (Verts/ALE ).
   - (DE) Hr. formand, jeg vil også gerne takke ordføreren endnu en gang for det konstruktive samarbejde. Han har virkelig gjort en stor indsats for at finde bæredygtige kompromiser.
Men hvis vi skal have et bæredygtigt koncept for den europæiske eurovignet, er det ikke nok med det fremskridt, som vi hidtil har opnået. For målet med eurovignetten er jo at skabe retfærdighed i konkurrencen mellem skinner og landevej og at lade skadevolderne betale for deres skader. Vi mener, at eksterne udgifter, som trafikken, som godstrafikken forårsager på vejene, skal lægges denne trafik fuldt til last, og kun på den måde kan man få retfærdige forhold. Retfærdighed i konkurrencen betyder, at der også skal tages højde for de mere langsigtede miljøskader. De følsomme områder er blevet nævnt. Også her er det klart, at ikke kun bjergområder, men også dalene, som virker som kedler, og hvor miljøforureningen koncentreres massivt, og byer, som er belastet i forvejen, alle følsomme områder ville blive belastet af en eventuel vækst i trafikkens konsekvenser. Retfærdig konkurrence betyder også, at der skal gøres noget mod netop social dumping inden for godstransporten. Og her hjælper kun en stærkere kontrol, som vi alle ved.
Derfor mener vi, at der skal skabes større spillerum i forbindelse med inddragelse af eksterne udgifter i skadevolderprincippet inden for trafikken med det mål at få større sikkerhed på vejene, en bæredygtigt virkende omdirigering og især en bæredygtig miljøbeskyttelse, for vi ønsker ikke, at den næste generation skal bære de skader, som vi forvolder nu med et kortsigtet eurovignet-koncept. 
Rack (PPE-DE ).
   - (DE) Hr. formand, fru næstformand, kære kolleger, i mit land, i Østrig, var det i sin tid i forbindelse med transitdiskussionen den fremherskende mening, at det var Europa-Parlamentets skyld, at den fornuftige følgeordning faldt til jorden. Jeg mener ikke, det var sådan, det var, men diskussionen om det er mest af alt trættende. Nu og her drejer det sig om det, som vi altid har krævet i Østrig, nemlig om et signal til en ny fælleseuropæisk trafikpolitik, hvor der ud over de klassiske målsætninger for denne politik, nemlig trafikkens produktivitet, lave omkostninger og sikkerhed på vejene, også tages hensyn til andres behov, særligt behovene hos de mennesker, som må bo og leve langs med de europæiske trafikruter, miljøets behov og målsætningen om bæredygtighed.
I denne diskussion, som vi her i dag vil afslutte med et resultat under førstebehandlingen, har ordfører Luigi Cocilovo opnået meget i et fremragende samarbejde med mange her i Parlamentet. Vi skylder ordføreren tak for dette samarbejde, og vi skylder ham tak, fordi vi har opnået og gennemført en god del i den retning, som i sidste ende vil føre til en afslutning på denne proces. 
Vi har generelt indskrevet gennemskuelighed i omkostningerne som princip for den europæiske trafikpolitik. Vi har især også opnået at få inddraget såkaldte eksterne omkostninger. Vi har nævnt det særlige behov for beskyttelse, som følsomme områder har, men ikke kun følsomme områder, men også følsomme tidspunkter - jeg tænker her på nattrafik. Vi har - og det er meget vigtigt - sikret, at indtægter fra bompenge virkelig kommer derhen og virker dér, hvor vi har hårdt brug for dem, idet de er bundet til trafikformål, og der er skabt mulighed for, at man kan finansiere på tværs mellem de enkelte trafikmidler.
Det er ikke alt, hvad vi har opnået under denne førstebehandling i Parlamentet, som er tilstrækkeligt, og derfor kommer vi fortsat til at arbejde med dette spørgsmål i de kommende måneder i den nye valgperiode, og vi skal arbejde for at finde forståelse og helst større forståelse i det nye Parlament, i det større udvidede Parlament for de spørgsmål, som vi har talt om her. Vi skal særligt også sikre, at Rådet lader sig involvere i vores diskussion, og at vi inden for en overskuelig tid kan få et fornuftigt samlet resultat. 
Swoboda (PSE ).
   - Hr. formand, fru næstformand, kære kolleger, først vil jeg gerne takke ordføreren hr. Cocilovo varmt for hans arbejde og hans engagement og også for hans vilje til kompromis på mange punkter. At jeg alligevel ikke er tilfreds, kan måske hjælpe ham i forhold til hr. Jarzembowski, fordi han står et eller andet sted i midten mellem de forskellige meninger, som hersker her i Parlamentet.
Jeg vil tage to spørgsmål op, som allerede er blevet drøftet i dag. Det ene er bompengenes størrelse og nogles angst for, at der bliver forlangt for høje bompenge. Jeg mener, at hvert enkelt land og hver enkelt region altid må overveje, om bompengene fører til dårligere konkurrence, og derfor vil der automatisk blive trukket en grænse opadtil. I øvrigt, selv når man ser på de relativt høje bompengegebyrer, som f.eks. forlanges for Brennerpasset, har det ikke afskrækket tusinder og atter tusinder af lastvogne fra at blive ved med at køre via Brenner, og selv her har bompengene altså ikke været så høje, at de har virket bremsende, for gennem alle disse år har vi haft en stigende lastvognstrafik.
Det andet problem, som ikke er helt løst, er de eksterne udgifter. Jeg anerkender, at ordføreren har stillet nogle forslag om det, som også er blevet accepteret af flertallet i udvalget, og som vedrører muligheden for medregne eksterne udgifter, altså miljøudgifter. Men det afhænger af, om Kommissionen stiller forslagene. Kommissionen har bare ikke stillet nogen forslag. Jeg har været med i Parlamentet i to valgperioder, og det er blevet diskuteret i al den tid, men der er aldrig kommet konkrete forslag til beregningsmetoder. Derfor har min gruppe, også med min underskrift, stillet forslag for for det første at sige, at Kommissionen inden for to år skal stille helt konkrete forslag til beregningsmetoder, og for det andet forslaget om, at der, sålænge dette ikke er tilfældet, kan anvendes nationale begrundede - det vil sige ikke vilkårlige - beregningsmetoder.
Jeg håber, at vi kan nå til enighed om dette i dag, i det mindste det første punkt, opfordringen til Kommissionen om at stille forslag inden for to år. Det ville give os et stort ryk fremad i meningsdannelsen og dermed også i de senere forhandlinger med Rådet. Alligevel hjertelig tak til ordføreren. Der er kommet en god, men endnu ikke tilfredsstillende løsning ud af det. 
Vermeer (ELDR ).
   - Hr. formand, jeg er glad for, at det er lykkedes ordføreren efter en meget lang periode alligevel at finde gode kompromiser i denne valgperiode. Det takker jeg for.
Dette forslag om at pålægge tunge godskøretøjer afgifter er en forbedring i forhold til det nuværende system. Det giver medlemsstaterne større fleksibilitet, hvad angår arten af deres systemer. Man kan afpasse satserne efter tidspunktet, dagen, vægten og EURO-emissionsklassen. Det gør således satserne mere fleksible og mere markedsorienterede end i det gamle system, hvilket er en fordel. Jeg synes også, det er vigtigt, at der træffes bestemmelser om forudsætningerne for afgifter på tunge godskøretøjer på europæisk plan. Der bør indføres et system, der fastsætter, hvordan medlemsstaterne skal pålægge og tilrettelægge vejafgifterne. Det er i den forbindelse vigtigt at sikre, at unødige nye afgifter på tunge køretøjer ikke kommer til at starte en kædereaktion, som ville få alvorlige konsekvenser for den normale logistiske strøm af varer og føre til konkurrence ovenfra og nedefter. Vi vil ikke gøre det til en konkurrence.
Det forslag, som nu foreligger, er endnu ikke helt færdigt. Jeg er selv glad for ændringsforslag 50 af hr. Simpson og hr. Swoboda. Også jeg er bekymret over den utydelighed, som der nu er om den måde, hvorpå man vil internalisere de eksterne omkostninger, miljømæssige og sociale omkostninger og omkostninger i forbindelse med ulykker. Det må ske på grundlag af alment gældende beregningsmetoder. Det er godt, at Kommissionen kommer tilbage til det om to år med en model for, hvordan det skal udformes.
Endelig er jeg glad for, at enhver henvisning til personbefordring er fjernet fra denne betænkning. Det går simpelthen for vidt at indgå aftaler herom på europæisk plan nu. Det er grunden til, at personbefordringen, altså biltrafikken, har så stort et omfang, og til, at der i overordentlig vigtige medlemsstater kan gøres noget ved dette problem med omfanget - biltrafik betyder for dem ofte lokal trafik - og ligeledes lokale afgifter. Det er imidlertid især vigtigt at sørge for, at der findes et alternativ. 
Turmes (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, vi står ved en historisk skillevej. Først med enigheden mellem Parlamentet og Rådet om Sommer-betænkningen om bompengesystemerne er det administrativt og teknisk blevet muligt at indføre bompenge generelt. Med enigheden i morgen om jernbanepakken er der også mulighed for et opsving i kraft af en bedre harmonisering af de europæiske jernbaner. Det eneste, der nu mangler, er den politiske vilje til retfærdighed, til en retfærdig konkurrence mellem landevej og jernbane. Her er der enorme uligheder i arbejdsbetingelserne. Det er en skandale, at den irske regering ikke engang har sat Markov-betænkningen på dagsordenen. Her leger man med liv i stedet for at indføre ordentlige hvile- og køretider på vejene.
For det andet er der overholdelsen af skadevolderprincippet. Hr. Jarzembowski og de andre, som bliver ved med at sige, at der ikke er tal på det: ulykker 19 milliarder, støjskader 11 milliarder, luftforurening 62 milliarder, klimaskader 35 milliarder - 134 milliarder i skader forvoldt af lastvognene i Europa. Hvem betaler? De, der betaler for de skader, det er dem, der sidder her oppe på tilhørerpladserne, det er den lille mand i Europa, og så længe I ikke er villige til at fordele udgifterne fuldt ud på skadevolderne og derefter sætte pengene i alternativerne, så længe er det en lav politisk kamp mod retfærdighed på Europas veje. 
Vatanen (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru de Palacio, mine damer og herrer, og hr. Cocilovo, som jeg takker for en fremragende præsentation.
Det er kun rimeligt, at vi har fælles regler om finansieringen af veje og afgifter på meget tung godstrafik. Vi kan ikke gøre det alene, medlemsstaterne kan ikke gøre det alene. Betænkningen siger, at vi bevæger os mod et mere retfærdigt tarifafgiftssystem, men her til formiddag har vi lyttet til ren demagogi, især i det sidste indlæg. Det kan ikke måles med politiske argumenter. Den europæiske forbruger kommer til at betale prisen, hvis transportsystemerne ikke fungerer i Europa. Hvem betaler prisen, hvis EU ikke fungerer som helhed? Det vil endnu en gang være de europæiske forbrugere, der tjener 1.000 euro om måneden.
Selvfølgelig øges trafikemissionerne, da det er langt den mest effektive måde at transportere mennesker og varer på. Vejnettet kan ikke slås. Vejnettet er som et sæt blodårer, mens jernbanenettet med al respekt er som et skelet, der desværre har alle tegn på osteoporose. Vi har brug for en effektiv og omkostningseffektiv måde at køre et transportsystem på.
23 personer døde for nylig i Finland i et sammenstød mellem en lastbil og en bus. Det er bestemt ikke lastbilen, der skal have skylden, men den kendsgerning, at vi bruger skatteydernes penge, som i Frankrig, hvor SNCF's tab er 27 milliarder euro. Overvej, hvad det betyder. Deres penge er investeret i en tabsgivende virksomhed, der kun tegner sig for en brøkdel af transportkravene.
Finland er et af de rigeste lande i Europa. Vi har imidlertid stadig ikke motorveje, og derfor sker der ulykker. Det er takket være de europæiske skatteydere, at transporten i Europa fungerer rationelt og effektivt. Ellers bliver kinasyndromet en endnu større trussel. 
Hedkvist Petersen (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil indlede med at takke Kommissionen og hr. Cocilovo for et meget godt og eksemplarisk samarbejde om betænkningen. Betænkningen er vigtig, fordi den drejer sig om det mest grundlæggende i vores økonomi, både europæisk, nationalt og regionalt, nemlig at transporten fungerer godt. Det er også meget vigtigt, for det kan være medvirkende til, at vi kan få bugt med miljøproblemerne, trængslen og støjen.
Kommissæren nævnte, at der i Rådet var frygt for konkurrenceforvridninger, og det er naturligt, for i visse områder bliver afgifterne for høje, f.eks. i det nordlige Skandinavien, hvor der er lang afstand både til det europæiske markeder, men også inden for regionen og kommunerne. Et sådan vejafgiftssystem må ikke medvirke til, at transporterne vanskeliggøres, så økonomien og beskæftigelsen svækkes.
I ændringsforslaget til betænkningens artikel 7 anføres det, at man skulle kunne fastsætte lavere afgifter. Jeg mener, at det er godt, at den mulighed findes, og når dette skal defineres, skal de regionalpolitiske aspekter medtages, fordi, som jeg sagde, det ikke må betyde, at transporterne vanskeliggøres og økonomien derved bliver svækket i nogle af Europas regioner. Jeg har fundet gehør for disse tanker i Cocilovo-betænkningen, og det takker jeg varmt for.
Savary (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, jeg beklager først og fremmest, at der ikke har været et europæisk tarifafgiftssystem, der i højere grad står mål med de ambitioner, der er fastsat i hvidbogen, og som er mere overordnet, hvilket i særdeleshed ville gøre det muligt at få en europæisk indtægt til finansiering af det transeuropæiske transportnetværk. Ud fra det synspunkt er vi meget langt væk fra de ambitioner, som vi fremsatte i hvidbogen, og det vil uden tvivl tage os meget lang tid at nå målet.
Jeg lykønsker derimod hr. Cocilovo for det fremragende arbejde, han har udført på baggrund af direktivet om en eurovignet, hvis væsentligste begrænsning er, at den ikke indgår i en europæisk afgiftspolitik, men er en lovgivningsramme for de nationale afgiftspolitikker. Der vil derfor naturligt være forskelle mellem landene.
Det er ikke desto mindre vigtigt at støtte de retningslinjer, der er udstukket i Cocilovo-betænkningen om internalisering af de eksterne omkostninger, om krydsfinansiering, der skal udbredes til samtlige korridorer, og om udvidelsen af det samlede vejnet og ikke blot af det transeuropæiske vejnet, hvilket ville kunne give anledning til flytning eller overførelse af trafik. Da det ikke er tilfældet, stemmer vi imod.
Dhaene (PSE ).
   - Hr. formand, det vigtigste er allerede sagt her, og jeg forstår min gode kollega hr. Turmes' vrede. Der er behov for en gennemgribende ændring af afgiftsstrukturerne for at muliggøre internaliseringen af de sociale og miljømæssige omkostninger i forbindelse med transport.
Emissionen af drivhusgasser skyldes især vejtransporten. Selv om dette er velkendt, var det alligevel svært at få andre til at indse, at disse foranstaltninger ikke træffes for at chikanere lastbilerne. I nogle tekster tales der om en dramatisk stigning i trafikken og en dermed forbundet dramatisk stigning i emissionen af udstødningsgasser. Vi kan simpelthen ikke fortsætte på den måde med dette drama.
Jeg vil gerne lige gøre opmærksom på ændringsforslag 24 fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik. Det ser ud til, at der vil blive nedsat et nyt udvalg. Jeg håber, at dette udvalg, når det fungerer om et par år, vil lytte godt til ngo'erne, hvad angår beskyttelse af privatlivet og miljøet. 
Formanden.
   - Mange tak, hr. Dhaene.
Kommissæren meddeler mig, at hun af hensyn til vores vores tidsplan - for der er et frygteligt tidspres før afstemningerne - giver afkald på yderligere indlæg, hvilket vi takker hende for - og overbringer formandskabet de ændringsforslag, der er blevet accepteret, og dem, der ikke er blevet det, og som jeg har videregivet til ordføreren, hr. Cocilovo, så De kan få adgang til denne information, der også bliver offentliggjort i det fuldstændige forhandlingsreferat fra Parlamentets forhandlinger i morgen.
Forhandlingen er afsluttet.
Forhandlingen finder sted i morgen kl. 12.00. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0216/2004) af Markov for Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om minimumsbetingelser for gennemførelse af direktiv 2002/15/EF samt Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed (KOM(2003) 628 - C5-0601/2003 - 2003/0255(COD)).
De Palacio,
    Hr. formand, mine damer og herrer, det foreliggende forslag er en del af den samlede pakke af foranstaltninger, og det skal sikre, at foranstaltninger vedrørende vejtransportsektoren, som den, vi netop har drøftet, øger trafiksikkerheden samt hyppigheden og kvaliteten af kontrollerne med overholdelsen af de sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed.
Det er et konkret svar på de mange anmodninger fra Parlamentet om en større kontrol med og respekt for de sociale bestemmelser inden for vejtransportsektoren, især med hensyn til hviletider, for træthed kan på et vist tidspunkt blive til et risikoelement og hermed berøre sikkerheden. Det er den eneste indgangsvinkel, som jeg, som transportansvarlig, kan bruge til at træffe foranstaltninger på området.
De særlige bestemmelser, der er indeholdt i Parlamentets udtalelse i forbindelse med førstebehandlingen i januar 2003 af lovgivningsforslaget om køre- og hviletider, er et godt eksempel på Parlamentets bekymring over og holdning til spørgsmålet.
Kommissionen har taget mange af de anbefalinger, som Parlamentet kom med sidste år, til sig, herunder anbefalingen om kontrol af arbejdstidsbestemmelserne, såvel på landevejen som i virksomhedens lokaler. Forslaget øger antallet af kontroller af erhvervschaufførernes arbejdsdage fra 1 % til 3 %, det indfører forskellige foranstaltninger til forbedring af kvaliteten af kontrolaktiviteterne i medlemsstaterne og fastsætter ligeledes en fælles tilgang til grove overtrædelser.
Forslaget har også til formål at sikre, at alle medlemsstaternes kontrolorganer kan anvende den samme type sanktioner, herunder at tilbageholde køretøjet, pålægge begrænsninger og suspendere eller endda inddrage kørekortet eller den pågældende virksomheds tilladelse.
Mine damer og herrer, det foreliggende forslag vil utvivlsomt bidrage til en bedre overholdelse af de nuværende bestemmelser og dermed forbedre sikkerheden på de europæiske landeveje, alt sammen med det mål fortsat at fremme og støtte virkeliggørelsen af vores indre marked.
Jeg beder Dem dog om ikke at forsøge at forvandle dette forslag til et katalog over dokumenter, der skal kontrolleres, og om ikke at pålægge kontrollanterne alt for store opgaver med indsamling af oplysninger, især de personer, der foretager kontrol på landevejen, for hvis vi laver en regulering, der er vanskelig at gennemføre, begår vi ganske enkelt en fejl. Vi skal først og fremmest lave en regulering, der er realistisk og gennemførlig. 
Markov (GUE/NGL ),
   Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, gennemførelsen af det indre marked i Europa og liberaliseringen af vejtrafikken i EU har ført til en enorm vækst i handelen inden for Fællesskabet og til en markant vækst i trafikken mellem medlemsstaterne. Med de nye medlemslandes tiltrædelse vil denne udvikling blive yderligere intensiveret. Og hr. Turmes har ret. I hvidbogen har Kommissionen konstateret, at bestemmelserne om arbejdsforhold og køre- og hviletider kun bliver mangelfuldt overholdt. Desuden har Kommissionen i sine toårsrapporter om gennemførelsen af forordning 3820 konstateret en stadig stigning i antallet af overtrædelser.
Det drejer sig ikke kun om social- og konkurrencepolitiske forhold, når det gælder en striks anvendelse af de sociale bestemmelser i vejtrafikken, det er også af afgørende betydning for sikkerheden på vejene. Det fremgår af det store antal ulykker med busser og lastvogne, som i første række skyldes, at disse bestemmelser ikke bliver overholdt. Kommissionens forslag skulle tjene til at gennemføre en modernisering af gennemførelsesforanstaltninger, en kvalitativ forbedring af kontrolmetoderne og en kvantitativ udvidelse af kontrolforanstaltningerne. Allerede under tidligere debatter har vi været enige om, at et direktiv eller en forordning kun har mening, hvis man også kontrollerer, at den bliver overholdt.
Hvad er så de vigtigste ændringer i forhold til de nuværende regler, som Kommissionen og Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme foreslår? Som en positiv ting vil jeg gerne nævne, at det foreslåede direktiv ikke kun skal gælde for ansatte chauffører, men også for selvstændige. Desuden bliver der med direktivet en særlig kontrol af helt små virksomheder på virksomhedsarealer. Omfanget af de kontroller, der skal gennemføres på virksomhedsarealet, er blevet væsentligt udvidet, f.eks. med de ugentlige køretider, de samlede køretider i to på hinanden følgende uger, de ugentlige hviletider og udligningstiderne. Det betyder en afgørende forbedring af såvel den sociale standard som af trafiksikkerheden. Kommissionen har i sit forslag ikke taget højde for Parlamentets forslag under førstebehandlingen om gennemførelse af køre- og hviletiderne for erhvervschauffører. I Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme var der dog enighed om, at Parlamentets forslag fra førstebehandlingen skulle medtages igen i det her foreliggende forslag, særligt definitionen af en chauffør, direktivets gyldighedsområde og genstanden for kontrollerne.
Jeg er helt klar over de vanskeligheder, som en forsinkelse af indførelsen af den digitale fartskriver fører med sig. Desværre ligger der endnu ikke nogen bindende løfter fra industriens side om, at der vil være tilstrækkelig mange enheder til rådighed til det planlagte tidspunkt. Derfor mener jeg, at udvalgets løsning er acceptabel, nemlig kun at forhøje kontrollerne til 2 % i stedet for 3 % som oprindeligt planlagt, som fastsat allerede i min betænkning om revision af forordning 3820, dog i forbindelse med en mulighed for at øge kontrollerne yderligere med indførelsen af den digitale fartskriver.
Jeg beklager dybt, at et snævert flertal i udvalget valgte ikke at følge mit forslag om en nedsættelse af grænseværdierne for indplacering som alvorlige overtrædelser. Kollegerne gik ganske vist med til at nedsætte den tilladte overskridelse af den maksimale ugentlige arbejdstid fra 20 % til 10 %. Derfor kan jeg heller ikke forstå, at de ikke gik med til nedsættelsen af procentsatsen i forbindelse med overskridelser af de maksimale køretider og minimale hviletider samt ved manglende overholdelse af minimumsafbrydelsen. Derfor er der også grund til at frygte, at chaufførerne og virksomhederne dermed ligefrem bliver inviteret til ikke at følge lovens standarder. Derfor har vi stillet de pågældende forslag igen, og jeg beder Dem inderligt om at hjælpe med at skabe flertal for dem.
Afslutningsvis vil jeg gerne fremhæve det gode samarbejde med den ansvarlige ordfører for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, fru Schroedter, inden for rammerne af det forstærkede samarbejde. Jeg vil også gerne takke de ansvarlige medarbejdere i Kommissionen og sekretariatet for Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme hjerteligt, særligt hr. Hauck, for deres meget effektive og nyttige støtte. Denne tak gælder også repræsentanterne for de forskellige fagforeninger og virksomhedsorganisationer og de politimyndigheder, som har til opgave at kontrollere, at de sociale bestemmelser bliver overholdt, for deres værdifulde oplysninger om den praktiske gennemførelse af et sådant direktiv. 
Schroedter (Verts/ALE ),
    Hr. formand, der står fortsat noget forkert på skærmen. Mit navn er Elisabeth Schroedter, og jeg er ordfører for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, som allerede sagt, inden for rammerne af det forstærkede samarbejde med Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme for denne vigtige sag. Jeg vil på denne måde gerne takke ordføreren for det konstruktive samarbejde.
Desto mere skuffende er det, som allerede nævnt, at Socialudvalgets vigtige forbedringer blev forkastet i Regionaludvalget, nemlig når det handler om, at overskridelser bliver tolereret. Kommissionen foreslog nemlig, at overskridelser på op til 20 % skulle tolereres. Hvad betyder det konkret? Det betyder helt konkret, at de 56 timers køretid om ugen, som allerede nu er tilladt, kunne forhøjes med yderligere 20 %, hvilket vil sige, at der kommer 11 timer mere oveni. Det er efter min mening fysisk uansvarligt over for chaufførerne, og det er desuden en kæmpemæssig risiko for alle, som befinder sig på vores veje. Derfor mener jeg, at denne sag virkelig kun bliver forbedret, hvis vi stemmer om en reduktion af denne tolerance her i plenarforsamlingen. 
Grosch (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, først vil jeg gerne på PPE's vegne takke ordføreren for hans arbejde. Det foreliggende direktiv ophæver direktivet fra 1988. Det handler om kontrollen af de sociale bestemmelser. Tilpasningen var mere end nødvendig, fordi der i mellemtiden er sket en hel del, dels inden for selve regelsættet, dels inden for de tekniske kontrolmuligheder.
Der er én ting, vi alle er enige om, nemlig at de sociale foranstaltninger især har til formål at forbedre arbejdsforholdene, undgå markedsforvridninger og forbedre sikkerheden, og at de direktiver, vi skal lave her, kun giver mening, hvis de bliver ført ud i livet og kontrolleret. Særligt som indbyggere i grænseområdet mellem Belgien og Tyskland, hvor vi hver dag ser adskillige tusind lastvogne køre forbi, ved vi, at transport er grænseoverskridende og kræver løsninger på europæisk niveau. Både chauffører og virksomheder forventer, at de bliver belastet og kontrolleret efter de samme spilleregler i de forskellige lande.
Her nogle dage før udvidelsen har dette direktiv i mine øjne en særlig betydning. Det er en del af svaret på spørgsmålet om, om denne udvidelse fører til markedsforvridninger på grund af forskellige arbejdsbetingelser i de forskellige lande. Det skal bl.a. også undgås ved hjælp af denne type initiativer. Vi er enige om de grundlæggende overvejelser. Mindre meningsforskelle - de blev netop nævnt - ligger efter min opfattelse i detaljerne, for PPE går ind for realistiske og gennemførlige kontroller. Det gælder for arbejdsdagene - ordføreren har netop nævnt det - og for opdelingen mellem vej- og virksomhedskontrol. Disse kontroller skal fremme effektiviteten og ikke føre til en overbelastning af virksomhederne. De oplysninger, der skal kontrolleres, er naturligvis køre- og hviletiderne. Hvad arbejdstiderne angår, ved vi ganske nøje, at der desværre er så store forskelle i fortolkningen fra en medlemsstat til en anden, at det i visse tilfælde er noget vanskeligt at kontrollere det korrekt fra land til land. Sanktionerne i sig selv var også del af en debat om, hvad der skal opfattes som alvorligt, og hvad der ikke skal. Det er imidlertid klart, at der skal finde en udveksling sted mellem landene, at kontrollørerne skal kontrollere jævnt, og at deres udstyr også skal stemme.
Afslutningsvis vil jeg gerne sige, at dette direktiv i mine øjne opstiller et helt principielt spørgsmål, nemlig om alle de detaljer, vi taler om her, er nødvendige. Ville disse detaljer være nødvendige, hvis medlemsstaterne virkelig førte den overbevisning ud i livet, at direktiver kun fungerer, hvis de bliver kontrolleret? Næsten alle medlemsstater har store principper om sikkerhed, forbedring af arbejdsforholdene og fjernelse af unfair konkurrence. Hvorfor kontrollerer alle medlemsstater ikke jævnt, og hvorfor giver alle medlemsstater ikke kontrolmyndighederne de samme tekniske muligheder, hvis det var nødvendigt? Så var der en del detaljer, som ikke havde været nødvendige, og så ville en del af dette direktiv måske også være blevet overflødig. 
Mastorakis (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, det problem, som skal behandles her, er overtrædelserne af de gældende bestemmelser om arbejdsvilkår inden for varetransportsektoren, og vores mål er naturligvis at bekæmpe og opnå en betydelig reduktion af disse overtrædelser.
I Transportudvalget har vi været enige om, at Kommissionens forslag generelt er positivt, men at der er muligheder for forbedring. Ordføreren har behandlet spørgsmålet fremragende og herved vist, hvor tæt på arbejdstagerne i transportsektoren han er. Han kender og forstår deres problemer, som i dette tilfælde er direkte forbundet med vejsikkerhed og vedrører os alle. Denne kombination af engagement og moderate holdninger betyder, at de foreslåede foranstaltninger er blevet behandlet realistisk og uden overdrivelser. Vores holdning er, at omfanget af den påkrævede kontrol bør stå i et fornuftigt forhold til omfanget af de ønskede resultater.
I vores udvalg har vi bevæget os i netop denne retning med de ændringsforslag, vi har stillet. Vi har endvidere taget højde for behovet for at harmonisere medlemsstaternes sociale bestemmelser i vejtransportsektoren mest muligt, de muligheder, som den moderne teknologi giver på kontrolområdet, de statistiske oplysninger, vi har til rådighed, den holdning, som Europa-Parlamentet allerede har givet udtryk for, om en bedre gennemførelse af de gældende sociale bestemmelser, samt arbejdsmarkedets parters synspunkter. Vi bør naturligvis minde om, at vi stadig forventer, at Rådet forelægger en fælles holdning til forordningen om harmonisering af de sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed.
Endnu en gang ros til Europa-Kommissionen, fru de Palacio og vores ordfører, hr. Markov.
Pohjamo (ELDR ).
   - Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, jeg vil gerne på vegne af min gruppe takke ordføreren for hans standhaftige arbejde. Forslaget har det vigtige formål at forbedre vejsikkerheden, og der skal være et effektivt kontrolsystem, som er tilstrækkeligt afskrækkende til, at de juridiske bestemmelser gennemføres nøje. Det er vigtigt, at bestemmelserne overholdes ensartet overalt i EU for at undgå konkurrenceforvridning.
Kontrollen må dog ikke være for besværlig for transportsektoren. Det er også vigtigt at tage holdningen hos chauffører og afsendere i betragtning. Da ressourcerne til overvågning desuden er knappe, er det vigtigt at fordele dem, hvor resultaterne er størst. Derfor går min gruppe ikke ind for alle de detaljer, der blev besluttet i Bruxelles om organiseringen af kontrollen. Det er bedre at overlade gennemførelsen til myndighederne i medlemsstaterne. Vi ser f.eks. ikke noget behov for at specificere, at mindst 50 % af kontrollen især skal foretages på små virksomheder.
Der bliver endnu større forskelle blandt os med udvidelsen, og vi skal gøre plads til forskelle i visse tilfælde. Vi går derfor ind for sikkerhed og effektivitet, men samtidig for at tage holdningen hos transportvirksomhederne og chaufførerne i betragtning i forbindelse med praktiske spørgsmål. 
Laguiller (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, vi stemmer med et vist forbehold for teksten, der sigter mod gennemførelse af de sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed, hvis ellers ændringsforslagene ikke fuldstændig fordrejer indholdet. Vi stemmer faktisk for, at de sjældne foranstaltninger inden for de sociale bestemmelser, der er besluttet af Europa-Parlamentet, bliver gennemført. Det er bedre med utilstrækkelige sociale bestemmelser end en fuldstændig skjult magt hos vejtransportvirksomhedsejerne.
Men de sociale bestemmelser er ikke desto mindre stadig utilstrækkelige, hvilket er skandaløst. I bestemmelserne fastsættes kun et loft for køretid på 56 timer om ugen og et maksimum på 90 timer på to uger. Den kendsgerning, at selv en køretid på 56 timer betragtes som en forbedring hos en række transportchauffører, viser grådigheden hos virksomhedsejerne i sektoren, som ikke blot udsætter deres medarbejdere for en skamfuld udnyttelse, men som ydermere udsætter alle for risici. Hvordan kan man blive forbavset over de mange ulykker på vejene efter en arbejdsuge på mere end 50 timer?
Det betyder naturligvis, at jeg er imod alle de ændringsforslag, der er direkte inspireret af virksomhedslobbyen, og som går i retning af en forringelse af kontrollerne til overholdelse af disse arbejdstider, der allerede er uudholdelige. Og jeg gør mig til fortaler for de transportfagforeninger, som slår til lyd for, at arbejdstiden på EU-plan bliver fastsat til 45 timer. Jeg vil gerne tilføje, at det ud over dette krav, der i bund og grund er meget beskedent, er uacceptabelt, at bekymringen ikke drejer sig om at lette arbejdstiden og byrden for arbejderne, men blot at sikre rentabiliteten, hvilket i bund og grund vil sige at sikre profitten for transportvirksomhedsejerne.
Van Dam (EDD ).
   - Hr. formand, fru kommissær, selv om børn lærer regler, prøver de alligevel at bryde dem. Så er det nødvendigt at gribe ind for at opdrage dem. Det samme gælder for voksne. Der er noget, der driver dem ud til grænserne for det tilladte, og så er disciplinærmidler ofte nødvendige for at holde dem på rette vej. Inden for vejtransport kan det, som den ene vinder ved at overtræde loven, gøre det nødvendigt for en anden at gøre det samme for fortsat at kunne konkurrere. Jeg er overbevist om, at vi kan begrænse den slags situationer gennem effektiv kontrol med lovgivningen, således at det ikke kan betale sig at overtræde den.
Hr. Markov fremsætter i sin betænkning gode forslag om at skærpe denne kontrol. Der er imidlertid også mindre fornuftige bemærkninger, og nogle aspekter mangler. De positive bemærkninger vedrører punkterne om ensartet fortolkning og anvendelse af eksisterende regler og bestræbelser på ikke at diskriminere de transportvirksomheder, der skal kontrolleres. Det er en nyttig tilføjelse at inddrage chaufførers kørekort i kontrollen. Efter vores mening går bemærkningerne om såkaldt alvorlige overtrædelser imidlertid for vidt i deres nuværende form. På grund af de begrænsede fejlmargener kan almindelige trafiksituationer få både chauffører og virksomheder til at overtræde loven, selv om der absolut ikke er tale om forsæt. Kun ved gentagne overtrædelser bør der være tale om en alvorlig overtrædelse. Det går også for vidt at optage arbejdstidsdirektivet i kontrollen. Nationale frihedsrettigheder gør det i øjeblikket besværligt at opstille regler for entydig håndhævelse. Dette resulterer i mange utydeligheder og frustrationer. Det er tilrådeligt først at nå frem til en ensartet fortolkning af bestemmelserne, inden disse optages. En væsentlig mangel i øjeblikket udgør kontrollørernes stilling. Ikke i alle medlemsstater har de fået de beføjelser, der er nødvendige for at kunne udføre deres opgaver tilfredsstillende. Det er nødt til at blive ændret.
Til trods for disse kommentarer vil jeg takke hr. Markov for den gode betænkning. Jeg håber, at medlemmerne vil tænke over mine bemærkninger endnu en gang. 
Formanden.
   - Kommissæren giver, som det var tilfældet med den forrige betænkning, afkald på sit indlæg for at vinde tid og sender os listen over de ændringsforslag, hun kan acceptere, og dem, hun ikke kan acceptere, og som er blevet sendt til ordføreren.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er indstilling ved andenbehandling (A5-0249/2004) fra Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme om Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om minimumssikkerhedskrav for tunneler i det transeuropæiske vejnet (5238/1/2004 - C5-0118/2004 - 2002/0309(COD)) (Ordfører: Rack). 
Rack (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru næstformand, mine damer og herrer, i 1999 og 2001 oplevede vi tre store brandkatastrofer i Mont Blanc-tunnellen, i Tauern-tunnellen og i Sankt Gotthard-tunnellen. Disse begivenheder gjorde det dengang med al tydelighed klart for os, at vi har en del sikkerhedsmangler på de vigtige strækninger i det transeuropæiske net og især omkring tunnellerne. Europa-Parlamentet opfordrede dengang meget hurtigt Kommissionen til at gennemføre undersøgelser af dette spørgsmål og derefter fremlægge en tekst, hvormed vi gennem europæisk lovgivning kan sørge for, at vi kan opnå større sikkerhed for brugerne af de europæiske veje, særligt tunnellerne.
Kommissionen tog glædeligvis dette emne op, og den har især også i de seneste to og et halvt år forstået i en bestemt vanskelig dialog med Parlamentet på den ene side og Rådet på den anden side at gøre sit til, at vi faktisk på rekordtid har udarbejdet en rigtig god fælles tekst, som vi nu kan tilslutte os ved andenbehandlingen og derfor før udløbet af denne valgperiode. Vi kan så regne med, at der så hurtigt som muligt vil være større og bedre sikkerhed på Europas veje og i de europæiske tunneller, end vi hidtil har haft.
Af de talrige aspekter, som det er lykkedes at få med i dette direktiv eller i denne lovtekst, vil jeg særligt nævne et spørgsmål, som har været særligt vigtigt for Parlamentet, men ikke kun for Parlamentet, nemlig den kendsgerning, at vi også og på en ganske særlig måde har taget de handicappedes behov op. Sidste år havde vi det europæiske handicapår. Den gang pegede vi med rette på, at det ikke er nok at have et år, hvor man ofte tager ordet handicappet i sin mund og i øvrigt ikke gør noget. Helt konkret arbejdede vi også for at tage emnet tunnelsikkerhed alvorligt i denne forbindelse.
Det glæder mig særligt som ordfører for dette forslag, at det i forbindelse med denne bestemt ikke enkle tekst er lykkedes os at involvere to lande i samtalerne og forhandlingerne, som ikke er egentlige medlemmer af EU - jeg siger, desværre endnu ikke er egentlige medlemmer af EU - men som naturligvis også er af ganske særlig betydning for spørgsmål om sikkerheden i forbindelse med det europæiske vejnet. Det er på den ene side Schweiz og på den anden side Norge. De to lande har, særligt på rådsniveau, men også i samtaler med Parlamentets ordfører i høj grad engageret sig i drøftelserne, og vi kan regne med, at der derfor også i disse lande kan forventes et fælles europæisk niveau for tunnelsikkerhed.
På lignende måde, og det er det sidste punkt, som jeg udtrykkeligt vil nævne, kan vi gå ud fra, at vi i de kommende medlemsstater i EU, som fra 1. maj 2004 vil være fuldgyldige medlemmer af EU, med denne lovtekst, som jo er et stykke for de nye medlemmer, som endnu er undervejs, har skabt et tilsvarende grundlag for, at også disse dele af det fælleseuropæiske vejnet hurtigst muligt vil frembyde det mål af sikkerhed, som vi med rette mener, at vejbyggere, vejvedligeholdere og vejkontrollører skal sikre.
Afslutningsvis vil jeg gerne hjerteligt takke alle dem, som har medvirket aktivt til, at denne lovtekst kunne komme i stand, frem for alle kommissæren, som på afgørende vis har engageret sig i dette emne, men især også hele Kommissionen med dens medarbejdere og både Rådet og dets medarbejdere og Parlamentet og vores grupper i Parlamentet og medarbejderne. De har alle arbejdet med på denne tekst og bidraget til, at vi om få minutter med stor sandsynlighed vil kunne give denne tekst vores næsten enstemmige tilslutning, og jeg tror - og det vil vi også med rette sige til den europæiske befolkning i de kommende uger - at arbejdet har været til gavn for brugerne af de europæiske veje. 
De Palacio,
    Hr. formand, jeg har lyttet opmærksomt til hr. Racks forelæggelse af hans fremragende betænkning, og jeg vil gerne sige, at vi, som han påpegede i forbindelse med sin forelæggelse ved andenbehandlingen, forsøger at forbedre sikkerheden på vores landeveje på et væsentligt punkt, der blev tydeligt efter de frygtelige ulykker i Alperne i 1999 og 2001.
Men vi skal huske på, at der i sidste uge skete en ny dødsulykke i den schweiziske Baregg-tunnel, og det viser endnu en gang, at tunnelbrande er et af de allerfarligste elementer, vi skal gøre noget ved. For at undgå denne slags ulykker - eller i det mindste for at reducere deres omfang - fremsendte Kommissionen i 2002 et forslag til direktiv, der fastsætter en række minimumssikkerhedskrav for tunneller. Forslaget fik opbakning fra Parlamentet, som tidligere havde vedtaget adskillige beslutninger om spørgsmålet.
Jeg vil også gerne sige, at Rådet har taget godt imod det, og jeg vil samtidig minde om, at disse forslag er i tråd med de transportinitiativer, der er rejst i forbindelse med den europæiske region inden for rammerne af FN.
Vi har altid fået stor støtte fra både Parlamentet og Rådet, og det har betydet, at vi nu endelig efter 15 måneders drøftelser har en færdig aftale mellem de tre institutioner. Teksten vil derfor snart se dagens lys, og Parlamentet skal stemme om den i morgen.
Jeg vil gerne påpege, at Parlamentet, som omhyggeligt har behandlet Kommissionens forslag, og som har stillet 78 særdeles tekniske ændringsforslag ved førstebehandlingen, med sit arbejde har vist sit kendskab til og sin interesse for sagen. De fleste af ændringsforslagene er blevet medtaget i det ændrede forslag, som Kommissionen forelagde, og Rådet gjorde det samme i sin fælles holdning fra den 26. februar.
Jeg vil gerne takke hr. Rack og Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme, der har arbejdet indgående med denne meget tekniske tekst, og som under hele proceduren har arbejdet konstruktivt og effektivt. De ingeniører, der er ansvarlige for sikkerheden i tunnellerne i EU's medlemsstater, har nu et stort arbejde foran sig for at gennemføre alle aftalens detaljer i alle EU's tunneller, og medlemsstaterne skal derfor gøre en indsats for at forbedre sikkerheden på vores landeveje i forbindelse med så følsomme områder som tunnellerne.
Hr. formand, jeg vil benytte lejligheden til kort igen at takke hr. Rack. Jeg vil også takke hr. Markov, som jeg ikke har svaret tidligere, men som jeg gerne vil lykønske med hans arbejde i forbindelse med køretid, sikkerhedsspørgsmål og kontroller, for ordentlige kontroller er vores eneste mulighed for at føre disse begrænsninger ud i livet. Hvis der ikke er nogen kontroller, kan vi sige, hvad vi vil, men det vil ikke blive gennemført.
De ved, at vi har gjort en stor indsats med de digitale fartskivere. De vil om kort tid modtage et brev herom, hvori vi understreger de afgørelser, vi har truffet, og som vil gøre det muligt allerede fra juli i år at begynde at indføre denne slags fartskivere i nogle lande.
Hr. Cocilovo, som jeg sagde til Dem for et øjeblik siden, lykønsker jeg Dem med Deres indsats, og generelt vil jeg gerne, mine damer og herrer, benytte denne forhandling til at takke alle medlemmerne af Transportudvalget og Dem for det ekstraordinære samarbejde, vi har haft gennem alle årene, og som har gjort det muligt at træffe en række centrale foranstaltninger, der giver den europæiske transportsektor et skub fremad. Lad mig nævne en sikrere og mere konkurrencedygtig transport, gennemførelsen af det indre marked, hensynet til miljøet og en bæredygtig udvikling med et transportsystem, der er rettet mod vækst og de europæiske borgeres velfærd.
Jeg vil meget kort minde om vedtagelsen af den første jernbanepakke. I morgen skal vi drøfte den anden jernbanepakke, der endelig gør det muligt at skabe en europæisk jernbane. Lad mig også minde om vedtagelsen og iværksættelsen af det fælles europæiske luftrum, som vil føre moderniseringen af forvaltningen af vores luftrum ud i livet og integrere vores luftrum på samme måde, som vi har gjort inden for jernbanesektoren, og gøre luftrummet og jernbanerummet til et europæisk rum. Jeg vil også gerne minde om vedtagelsen af alle foranstaltningerne om sikkerhed til søs, som vi har drøftet her til formiddag, og om udformningen, gennemførelsen og lanceringen af Galileo-projektet, der giver Europa en ledende rolle på det tekniske område, der gør os i stand til at konkurrere på alle niveauer med henblik på øget teknologisk udvikling inden for rumfartssektoren. Derudover kan jeg nævne revisionen af de transeuropæiske net, som jeg efter vores enorme fælles indsats håber bliver endeligt vedtaget i overmorgen. Og selv om disse sager har været en slags flagskibe, vil jeg ikke undlade at nævne andre sager, f.eks. støtten til passagerernes rettigheder, fremme af sikkerhedsforanstaltninger, såvel i betydningen tryghed som i betydningen sikkerhed, inden for luftfarts-, søfarts- og jernbanesektorenen, beskyttelsen af de forskellige transportformer ved oprettelse af operative agenturer, fremme af de sociale bestemmelser og en række andre vedtagne forslag, for ikke at tale om de internationale aftaler inden for søfarts- og luftfartssektoren samt tilskyndelsen til samarbejde med alle vores naboer, både i Middelhavsområdet og i det euroasiatiske område.
Hr. formand, jeg vil til trods for den uro og larm, der er her, ikke undlade at takke Dem for alt det arbejde, vi i fællesskab har udført, og sige, at vi kan være nogenlunde tilfredse, for vi har ikke spildt tiden, men bidraget til opbygningen af et mere harmonisk og udviklet Europa, som giver borgerne en bedre service, og som spiller en mere fremtrædende rolle i verden.
Formanden.
   - Mange tak, fru kommissær, for Deres strålende og fremragende ord, men vi har stadig to indlæg tilbage, som vi skal lytte opmærksomt til, og en dag kan vi blive nødt til at anvende de europæiske bestemmelser om støj på denne sal, for der er meget larm i salen på dette tidspunkt.
Jeg giver ordet til hr. Lisi på vegne af PPE-DE-Gruppen. 
Lisi (PPE-DE ).
   - Hr. formand, det er helt rigtigt af kommissæren, at hun giver udtryk for sin tilfredshed med det arbejde, der er udført på det meget delikate vejsikkerhedsområde. Vores gruppe kan kun lykønske hr. Rack, der har udført et yderst vanskeligt stykke arbejde. Vi må ikke glemme, at den tekst, som vi vedtager i Parlamentet i dag, er en tekst, der i høj grad er præget af Europa-Parlamentets bidrag og ændringsforslag. Sådan som kommissæren mindede om, var Kommissionens oprindelige udgave lidt for lovgivnings- og forskriftsmæssig, og den ville have været vanskelig at gennemføre. Jeg mener dog, at vi alle sammen må glæde os over at kunne fremhæve dels ordførerens glimrende arbejde og dels dette gode eksempel på EU-lovgivning. Når de vil, kan de tre institutioner godt samarbejde, og de er dygtige til det. Jeg tror, at dette også er et meget nyttigt budskab for de europæiske borgere, eftersom vejsikkerhedsspørgsmålet har taget meget af vores tid i denne valgperiode, sådan som kommissæren sagde.
Fru kommissær, jeg er ked af, at det ikke lykkedes os at slutte ringen med forslaget om kørekort. Det var der desværre ikke tid til. Jeg er også ked af, at vi i næste valgperiode desværre må undvære Deres ihærdighed og vedholdenhed, når vi skal afslutte det arbejde, der endnu ikke er færdiggjort. Men jeg er sikker på, at vi under alle omstændigheder får et bidrag fra Dem via de andre roller, De kommer til at spille.
Når det er sagt, mangler vi stadig at tage et skridt på dette område. En stor del af omkostningerne ved denne lovgivning vil navnlig skulle afholdes af visse EU-lande - mindst 50 % af disse tunneller ligger i Italien - og jeg tror, at det i næste valgperiode vil være hensigtsmæssigt at finde en måde at støtte denne indsats finansielt på. Det må ikke udelukkende overlades til de enkelte medlemsstater, men skal omfatte alle EU-institutionerne. 
Swoboda (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gøre det meget kort. Jeg mener, at hr. Racks arbejde fortjener Deres tilslutning. Han har ydet et særdeles godt arbejde, og der er især også fundet en balance mellem de udgifter, som er forbundet med sikkerhedsforanstaltningerne, og de absolut vigtige sikkerhedsforanstaltninger, som skal træffes i tunnellerne i de kommende år.
Jeg vil også komme med en kort personlig bemærkning til næstformanden og kommentere hendes personlige bemærkning. Fru næstformand, gennem mange år har der været et ofte meget hårdt, men også fair samarbejde og diskussion. De gør det jo heller ikke altid let for os. De er jo ikke ligefrem en person, som på forhånd udstråler blødhed og kompromisvilje, men De er en person, som det betaler sig at strides med og finde et kompromis med. Derfor vil jeg give Dem helt ret. Vi har i de seneste år på det trafikpolitiske område truffet rigtig mange vigtige beslutninger, som De og Deres medarbejdere har en meget vigtig andel i. Mange tak for det. Jeg går jo ud fra, at De i første omgang bliver i Kommissionen og bliver ved med at være politisk aktiv, og måske får vi lidt tid endnu, hvor vi kan strides med hinanden. Det er i hvert fald en fornøjelse at strides med Dem, når det handler om sagen. Jeg takker for Deres samarbejde.
Formanden.
   - Vi tilslutter os hr. Swobodas ord, som formentlig repræsenterer et bredt flertal, om ikke hele Kommissionen og Parlamentet. Vi takker Dem for Deres indsats i dag og igennem alle årene.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 12.00.

Formanden.
   - I henhold til forretningsordenens artikel 34 har jeg modtaget et forslag om mistillidsvotum til Kommissionen, der er underskrevet af 65 medlemmer, og som handler om Kommissionens rolle i Eurostat-sagen. Forslaget opfylder de grundlæggende krav i artikel 34, og det vil derfor blive fremsendt til Kommissionen. Jeg foreslår, at forhandlingen om mistillidsvotummet finder sted i morgen, den 21. april kl. 9.00.
Ifølge artikel 34 kan afstemningen om forslaget tidligst finde sted 48 timer efter forhandlingens begyndelse. Det betyder, at afstemningen finder sted under mødeperioden i maj. Tidspunktet for afstemningen vil fremgå af dagsordenen for mødeperioden i maj, og det vil blive fastsat i forståelse med grupperne i forbindelse med detailplanlægningen. Jeg ønsker en udvidet forhandling herom, men jeg kan se, at nogle af kollegerne ønsker ordet.(1) 
Barón Crespo (PSE ).
   - Hr. formand, med den meddelelse, De netop er kommet med, er der tre punkter om samme spørgsmål på dagsordenen, hvis jeg ikke tager fejl. For det første er der fru Stauners betænkning, for det andet er der beslutningsforslaget fra PPE-Gruppen om at anmode om en erklæring fra Kommissionen vedrørende Eurostat-sagen, og for det tredje er der et forslag om mistillidsvotum, som er stillet af en del af PPE-Gruppen. Jeg ved ikke rigtig, om det er hele gruppen, og det ville være rart at vide det. Der er derfor tre punkter om det samme spørgsmål på dagsordenen. Jeg synes, at vi for at begrænse Parlamentets arbejdsbyrde burde drøfte det hele samlet eller udelade spørgsmålet om Eurostat.
Jeg vil også gerne nævne et andet meget vigtigt spørgsmål, hr. formand. I henhold til forretningsordenens artikel 34 anmoder jeg Dem om at forklare, hvad det er for nogle traktater, der skal anvendes ved gennemgangen af mistillidsvotummet, for for øjeblikket arbejder vi i et Parlament, der er sammensat af medlemmer fra 15 medlemsstater. Den 3. maj skal vi stemme sammen med medlemmer fra 25 medlemsstater og en udvidet Kommission. Jeg synes, at det er et vigtigt konstitutionelt spørgsmål. Jeg tænker ikke kun på de nye kommissærer, som vil blive mødt med en besked om et mistillidsvotum, men synes, at det er vigtigt at få løst dette spørgsmål, før vi begynder at drøfte mistillidsvotummet og stemme om det.
Formanden.
   - Jeg har to bemærkninger. For det første anvender jeg forretningsordenens bestemmelser vedrørende et forslag om mistillidsvotum. Der er et forslag, der er fremsat på korrekt vis, og det fornødne antal underskrivere er verificeret. Reglerne er helt klare i denne sag. Derfor fremsætter jeg forslaget for Parlamentet.
Hvad angår spørgsmålet om afstemningen i maj samt spørgsmålet om, hvem der har ret til at stemme og i henhold til hvilke bestemmelser, så vil vi forholde os til det - når vi har rådført os herom - på Formandskonferencens forestående møde. Jeg vil opfordre grupperne til at deltage i dette møde. I øjeblikket er artiklen imidlertid helt klar, hvad angår proceduren for selve forslaget. Forslaget er gyldigt og skal hurtigst muligt meddeles parlamentsmedlemmerne. Det vil sige nu.
Vi kan ikke tilføje selve spørgsmålet om et mistillidsvotum til en anden forhandling. I henhold til forretningsordenen skal spørgsmålet have sin egen integritet, når som helst vi vælger at diskutere det. 
Poettering (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg er meget forbavset over erklæringen fra min i øvrigt skattede kollega Enrique Baron Crespo om, at han sætter vores gruppe i forbindelse med mistillidsvotummet til Kommissionen. Jeg vil her gerne erklære, at jeg kritiserer stærkt, at kommissionsformand Romano Prodi åbenbart blander sig mere i den italienske indenrigspolitik, end han tager sig af sine opgaver som formand for Kommissionen.
Men det er alligevel ikke nogen anledning for os til at komme med et mistillidsvotum nu, fordi vi jo også har så fremragende medarbejdere i Kommissionen som den her tilstedeværende næstformand Loyola de Palacio.
Vores gruppe har overhovedet ikke noget at gøre med forslaget om mistillidsvotum, hr. Barón Crespo. Jeg må virkelig bede om, at man lader valgkampen blive hjemme
og ikke leder efter argumenter, som slet ikke er der. Det er det første.
For det andet talte hr. Barón Crespo - og jeg vil gerne gentage, at jeg påskønner ham meget - om, at vi ikke skal forhandle eller stemme om Eurostat og en vis beslutning. Det besluttede Parlamentet i går. Hr. Barón Crespo, loven overholder vi i fællesskab, det er grundlaget for vores arbejde, for EU, og derfor anbefaler jeg, at vi gør, som vi besluttede i går.
Bonde (EDD ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne takke dem, der har modstået et meget kraftigt pres og har ladet deres navne stå på denne liste. Men det er jo ikke sikkert, at der overhovedet kommer noget til afstemning i maj-mødeperioden. Hele sigtet med mistillidsvotummet er at få Kommissionen til selv at placere et ansvar hos en kommissær for en skandale, hvor der skal være et politisk ansvar. Sigtet er ikke mindre, ikke mere, så hvis Kommissionen selv fra nu og til maj kan placere ansvaret, så er der ikke noget at stemme om til maj. Men kan den ikke placere ansvaret, har vi ikke andre metoder end den, der står i traktaten, og så er det altså mistillidsvotummet, der må komme til afstemning.
Vi er meget kede af, at det så skal ske i maj måned, Vi havde tilrettelagt det hele, så vi kunne undgå at få det blandet sammen med den højtidelige festligholdelse af ankomsten af de nye medlemsstater, men Deres tjenestegrene har ikke været hjælpsomme i forbindelse med verificeringen af underskrifterne, som har været til stede i hvert fald siden i går. Vi kunne derfor have fået afstemningen holdt også i denne uge, hvis tjenestegrenene havde villet det. Nu bliver det i maj, og det må vi så leve med.
Jeg opfordrer Kommissionen til selv at placere det politiske ansvar, og så er den sag ude af verden. 
Formanden.
   - Det har ikke været muligt at give meddelelse om forslaget før nu. Forhandlingen kan tidligst finde sted 24 timer efter, at medlemmerne har fået meddelelse om modtagelsen af et forslag om mistillidsvotum. I henhold til forretningsordenen kan afstemningen tidligst finde sted 48 timer efter forhandlingens begyndelse. Vi befinder os ikke i Strasbourg 48 timer efter forhandlingen, så dem, der har stillet forslaget, kan gøre sig deres overvejelser efter forhandlingen, og vi kan diskutere resultatet på Formandskonferencen. 
Camre (UEN ).
   - Hr. formand, jeg har en bemærkning til forretningsordenen. Jeg har hørt, at De har slettet to navne fra anmodningen om forslaget om mistillidsvotum. Det drejer sig om navnene på to medlemmer fra min gruppe - hr. Mussa og hr. Turchi - der desværre ikke er til stede i dag. Jeg så Dem underskrive dokumentet her i mødesalen, og jeg vil gerne spørge Dem, hvorfor deres underskrifter er blevet slettet.
Formanden.
   - Hr. Camre, for det første har jeg bedt alle underskrivere om at verificere deres underskrift. Jeg har ikke nogen aktiv bekræftelse fra de to personer, De nævnte. 
For det andet er der, selv om deres navne nu er fjernet fra listen, fortsat tilstrækkeligt mange underskrifter til, at der kan stilles et forslag om mistillidsvotum. 
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
   - Kære kollega, det er kun Hans-Peter Martin, der kan kontrollere underskrifter, overhovedet ikke andre. Det var det ene, men seriøst ville jeg …

 Jeg vil gerne sige noget seriøst først og fremmest om mistillidsvotummet. Hr. Barón Crespos spørgsmål om retsgrundlaget er meget relevant. Et mistillidsvotum skal have støtte fra 10 % af medlemmerne. Er det 10 % af medlemmerne i det nuværende Europa-Parlament, eller er det 10 % af medlemmerne af Europa-Parlamentet efter den 1. maj? For hvis det er 10 % af medlemmerne i Europa-Parlamentet efter den 1. maj, er det et meget større antal, end hvis det er 10 % af det nuværende Europa-Parlament. Hvis vi den 5. maj stemmer med medlemmerne fra den 1. maj, kan man ikke afholde afstemningen på baggrund af et antal, der er 10 % af det nuværende Europa-Parlament. Det er ikke logisk og kan ikke forsvares juridisk. Der er altså to sider af samme sag. Enten stemmer man med Europa-Parlamentet, som det er i dag, men De har sagt, at det ikke er muligt, og De har ret. Eller man kan sige til hr. Bonde, at for at hans mistillidsvotum skal være gyldigt, skal man samle 10 % af Europa-Parlamentet, som det ser ud den 5. maj, og ikke af det nuværende Europa-Parlament. Det er den første ting.
Undskyld, hr. Bonde, men for Dem, som ønsker at censurere alle, vil jeg censurere Dem for manglende anerkendelse af traktaterne.
For det andet, hr. Bonde, og når jeg siger det, henvender jeg mig også til de medlemmer af min gruppe, som har underskrevet mistillidsvotummet, mener jeg, at det henhører under Europa-Parlamentets ansvar ikke at fremstå som komplet idiotisk ved at give os indtryk af, at et mistillidsvotum, der fremsættes i slutningen af en valgperiode, er en politisk handling. Det er en hyklerisk handling over for vælgerne, som absolut intet forstår.
Derfor appellerer jeg i fuld offentlighed til ansvarsfølelsen hos medlemmerne i min gruppe og beder dem om at trække deres underskrifter på denne fuldstændig idiotiske politiske handling tilbage.
Formanden.
   - Udmærket! 
Vi kan videreføre ånden fra 68 til forhandlingen kl. 9.00 i morgen! 

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er afstemningen. Vi skal i dag stemme om 37 betænkninger og 1.252 ændringsforslag. Denne sammensætning af betænkninger og ændringsforslag er den mest omfangsrige enkeltstående afstemning, vi har haft i de seneste fem år. Jeg har derfor brug for Deres fulde samarbejde.
Sommer (PPE-DE ),
    Hr. formand, jeg har to minutters taletid, og dem vil jeg gerne bruge, fordi tyskerne er så glade for at tale om bompengeteknikken.
Hr. formand, vi går altså alligevel endnu i denne valgperiode gennem andenbehandlingen af bompengesystemernes kompatibilitet i EU, og det er virkelig et emne, som tyskere godt kan lide at beskæftige sig med. Vi har jo været optaget af bompengeteknikken gennem mange måneder i Tyskland. Men det var kun en sidebemærkning.
Rådet har altså nu alligevel i store træk overtaget vores ændringer fra førstebehandlingen. For os, Europa-Parlamentet, er et godt stykke arbejde dermed lykkedes, for vi foretog afgørende ændringer i Kommissionens forslag. Vi er fortalere for den opfattelse, at det ikke er lovgivernes opgave juridisk bindende at foreskrive benyttelse af en helt bestemt teknik. Det vil altså fortsat være muligt at anvende både satellit- og mobilradioteknikken og mikrobølgekommunikationen til at opkræve bompenge i EU.
Det vigtige er bare, at disse teknikker skal kunne arbejde samme, at et køretøj altså kan klare sig med en enkelt -enhed i hele Europa, altså et apparat pr. bil og en kontrakt pr. kunde. Også det får vi nu med etableringen af en europæisk bompengetjeneste. Det har vi kaldt aftalemæssig kompatibilitet. Det var kravet i det nu foreliggende lovforslag, og netop dette krav opfylder direktivet nu. Markedet, den frie konkurrence vil nu regulere, hvilken bompengeteknik der har fremtiden for sig.
Men vi peger også helt klart på, at det på grund af de mangfoldige ekstra anvendelsesmuligheder principielt må anbefales at anvende satellit- og mobilradioteknikken - men under streng overholdelse af bestemmelserne om databeskyttelse. Det innovative europæiske projekt Galileo vil tilbyde de nødvendige informationstjenester fra 2008. Den fælles holdning, der nu foreligger, er altså et ganske udmærket resultat.
Jeg vil benytte lejligheden til at takke alle hjerteligt for det helt fremragende samarbejde, Rådet, Kommissionen og udtrykkeligt skyggeordførerne fra de andre grupper. 

De Veyrac (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg har blot en enkelt bemærkning, for vi er allerede meget forsinkede, og jeg vil minde om, at Eurocontrol er den europæiske organisation for luftfartssikkerhed, og at betænkningen sigter mod at godkende indgåelsen af protokollen om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af den reviderede konvention om Eurocontrol. Godkendelsen gør det muligt for Det Europæiske Fællesskab at deltage i de politiske handlinger og styrke synergierne mellem de to organisationer. På den anden side vil det øge Eurocontrols muligheder for at foreslå udviklingsprogrammer og gennemføre nye teknologier til forvaltning af flytrafik, der kan sikre oprettelsen af et fælles europæisk luftrum. Hele luftfartssektoren vil drage fordel heraf.
Hr. formand, kære kolleger, her til sidst på et tidspunkt, hvor EU's udvidelse er nær forestående, ønsker jeg at understrege, hvor stor en fordel tiltrædelsen af Eurocontrol for de nye lande og de lande, der endnu ikke er medlemmer, vil være for alle med hensyn til større luftfartssikkerhed. Jeg håber, at de nye medlemmer hurtigt vil inddrage processen om det fælles europæiske luftrum for at sikre en god forvaltning af luftrummet over den genforenede Unions område. Derfor skal de lande, der tiltræder EU den 1. maj, og som endnu ikke er med i Eurocontrol, opfordres til hurtigst muligt at gennemføre de nødvendige tiltrædelsesforanstaltninger.

Klamt (PPE-DE ),
   Hr. formand, mine damer og herrer, i overensstemmelse med Rådets samlede plan for bekæmpelse af illegal indvandring og menneskehandel i EU, som blev vedtaget i 2002, er der planlagt et nyt advarselssystem, som skal videreudvikles til et sikkert, webbaseret intranetsite.
Kommissionens forslag er godt. Det bør man også sige en gang imellem. Det har været et godt grundlag for vores arbejde i udvalget, og vi betragter det som et afgørende skridt hen imod bedre koordinering og kommunikation mellem medlemsstaterne. Kun på den måde kan det lykkes at bekæmpe den illegale indvandring på tværs af grænserne.
Udvekslingen af informationer kan naturligvis kun gennemføres, hvis medlemsstaterne kan være sikre på, at de informationer, de stiller til rådighed, er tilstrækkeligt beskyttet. Til det formål er CIRCA-systemet, som Kommissionen har foreslået, et godt skridt. Det lever op til den forventede sikkerhedsstandard. Det giver især mulighed for selektiv adgang til information inden for systemet.
Jeg takker alle kollegerne fra de forskellige politiske grupper for den brede tilslutning til denne betænkning, og jeg er glad for, at vi kan afslutte det allerede i denne valgperiode. 

Coelho (PPE-DE ),
   Hr. formand, vi lægger alle den allerstørste vægt på borgernes sikkerhed. Vi er klar over, hvor vigtigt og nødvendigt det er at styrke kontrollen ved de ydre grænser, også som følge af den fri bevægelighed og afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser. Vi lever i en tid, hvor de stigende trusler fra organiseret grænseoverskridende kriminalitet, ulovlig indvandring og ikke mindst terrorisme er kommet øverst på vores politiske dagsorden og giver anledning til betydelig bekymring for borgerne. Det er en trussel for vores demokratier, og den skal bekæmpes ved at styrke de europæiske demokratier og deres redskaber.
Alt dette, hr. formand, lægger op til, at der er brug for hurtig og effektiv udveksling af oplysninger i forbindelse med grænsekontrollen og politisamarbejdet. Det er derfor af afgørende betydning at udvikle anden generation af SIS (Schengen-informationssystemet), SIS II, og at indføre et visuminformationssystem, hvortil også kommer det vigtige spørgsmål om at indføre biometriske data.
Vi må imidlertid gøre det inden for klare regler, der sikrer systemets effektivitet, dets økonomi og en nøje overholdelse af de bestemmelser for beskyttelse af personoplysninger, som Fællesskabet har vedtaget. Det foreliggende forslag og det andet forslag, som Kommissionen har bebudet om fastlæggelse af systemet og dets funktionsmåde, supplerer hinanden og bør behandles samlet. Hvis det er nødvendigt at tilvejebringe finansiering af noget, må både den lovgivende myndighed og budgetmyndigheden vide nøjagtigt hvad.
Med disse ord anmoder jeg på vegne af Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender plenarforsamlingen om at forkaste Kommissionens initiativ, der ikke er meget mere end en tom skal. Jeg håber, at Kommissionen i begyndelsen af Europa-Parlamentets næste samling fremlægger et udtømmende og velbegrundet forslag til forskel fra det, som vi her har fået forelagt.
Hr. formand, da vi befinder os sidst i lovgivningsperioden, anmoder jeg ligeledes om, at mit forslag til beslutning sættes under afstemning.
Formanden.
   - På vegne af udvalget anbefaler ordføreren, at forslaget forkastes.
Ønsker Kommissionen at trække forslaget tilbage?
De Palacio,
    Hr. formand, Kommissionen beklager dybt, at forslaget om den første fase af indførelsen af visuminformationssystemeter blevet forkastet. Konsekvensen af denne forkastelse er, at indførelsen af det endelige system, som vi skal indføre med udgangen af året, bliver forsinket. I overensstemmelse med rammeaftalen vil hr. Vitorino informere Kommissionens medlemmer om resultatet og holde Dem informeret om opfølgningen på denne sag. 
Formanden.
   - Så henvises sagen automatisk til fornyet behandling i udvalget i henhold til forretningsordenens artikel 68, stk. 3. 
Coelho (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg henviser til det, der på sidste møde skete med Schmidt-betænkningen, for det tjener ikke noget formål at sende sagen tilbage til udvalget. Vi har ikke to måneder til rådighed, da vi er ved udgangen af denne lovgivningsperiode, og jeg beder derfor om, at Europa-Parlamentet stemmer om min betænkning og tilslutter sig dens forslag til beslutning, der forkaster Kommissionens initiativ. 
Formanden.
   - Nej, vi stemmer ikke om den lovgivningsmæssige beslutning. Jeg er ret sikker på, at jeg følger forretningsordenen, som den skal anvendes. Hvis De ønsker at drøfte det med mig senere, skal jeg med glæde forklare hvorfor.
Randzio-Plath (PSE ),
    Hr. formand, Økonomiudvalget anbefaler José Manuel Gonzáles Páramos kandidatur til Den Europæiske Centralbanks Direktion. Vi er overbevist om hans personlige integritet og hans professionelle kompetence. Vi vil imidlertid gerne pege på i denne forbindelse, at det ville være godt, hvis Den Europæiske Centralbank på et tidspunkt sammen med Europa-Parlamentet ville overveje Centralbankens fremtidige rolle. Det er virkelig af central betydning, også for valget af kandidater i fremtiden. Vi mener også, man skal undersøge, om ikke det i fremtiden ville være mere passende med en godkendelsesprocedure hos os og ikke kun en høringsprocedure. 

Wuermeling (PPE-DE ),
    Hr. formand, kære kolleger, vi er lige nået til enighed om nogle aftaler for at gøre afstemningsproceduren lettere for Dem alle. Jeg vil derfor efter aftale med kollegerne foreslå, at vi fra udvalgets ændringsforslag 10 stemmer særskilt i fire blokke. Jeg har allerede informeret sekretariatet om, hvilke blokke der kan blive tale om, så vi kan klare det forholdsvis hurtigt, og jeg beder Dem, hr. formand, om at få lejlighed til at fremlægge et kort mundtligt kompromisforslag før afstemningen om artikel 3 II, litra a), og før afstemningen om artikel 16. 
McCarthy (PSE ).
   - Hr. formand, da dette blev vedtaget lige inden afstemningen, vil jeg gerne være helt sikker med hensyn til den særskilte afstemning, fordi den fuldstændige afstemningsliste først var tilgængelig her til morgen. Vi vil gerne kontrollere, at der fortsat skal være særskilt afstemning om ændringsforslag 38 og 39 under ét samt om ændringsforslag 80, 102, 122, 127 og 128. Hvis det er det, ordføreren har foreslået, kan jeg tilslutte mig denne opdeling. 
Formanden.
   - Fru McCarthy, jeg kan forstå, at ændringsforslag 38, 39 og 102 er trukket tilbage. Det ser ud til, at ordføreren giver Dem ret med hensyn til de øvrige ændringsforslag.
Wuermeling (PPE-DE ),
    Hr. formand, her drejer det sig om direktivets anvendelighed på aftaler, som kun vedrører en ringe sum, eller på aftaler, som vedrører et særligt stort kreditbeløb. Her ligger der et ændringsforslag fra Den Liberale Gruppe om at trække bagatelgrænsen ved 500 euro. Dette ændringsforslag vil jeg gerne kombinere med ændringsforslag 175 fra Den Socialdemokratiske Gruppe om at fastsætte overgrænsen til 100.000 euro. Det ville være en fornuftig fælles løsning. Hvis den får stort flertal, har vi også store chancer for, at det vil blive grundlaget for de videre forhandlinger i Rådet. 
Formanden.
   - Er der nogen indsigelser mod det mundtlige ændringsforslag? 
McCarthy (PSE ).
   - Hr. formand, jeg gør indsigelse, idet vi forbeholder os retten til at stemme om et ændringsforslag, der giver os mulighed for ikke at få lavere tærskelværdier. Denne kombination vil resultere i et mindstebeløb på 500 kombineret med et socialistisk øvre beløb. Vi ønsker ikke noget mindstebeløb, så derfor kan vi ikke acceptere dette kompromis. 

McCarthy (PSE ).
   - Hr. formand, ændringsforslag 206 bliver ikke overflødigt med vedtagelsen af det forrige ændringsforslag. Derfor er vi nødt til at stemme om ændringsforslag 206. 
Formanden.
   - Jeg vil spørge ordføreren til råds. Efter vedtagelsen af ændringsforslag 64 fik jeg at vide, at ændringsforslag 206 ville blive trukket tilbage. Hvad siger De, hr. ordfører? 
Wuermeling (PPE-DE ),
    Hr. formand, Kommissionen har foreslået et forbud mod at forhandle kreditaftaler ved dørene. Udvalget har foreslået, at dette forbud helt bliver slettet. Det forslag har vi stemt for. Der er derfor ikke længere brug for et reduceret forbud, som ændringsforslag 206 foreslår. Derfor er det rigtigt, at ændringsforslag 206 er overflødigt. 
McCarthy (PSE ).
   - Hr. formand, gruppen har ikke stillet et ændringsforslag for at forbyde dørsalg men snarere for at få indført visse betingelser vedrørende uanmodet indgåelse af kredit- eller dørsalgsaftaler. Da der ikke er tale om et forbud, bør vi have lov til at stemme om dette ændringsforslag. 
Wuermeling (PPE-DE ),
    Kære kolleger, flertallet af Dem er gået ind for, at der slet ikke skal medtages nogen bestemmelser for dørsalgsforretninger i dette direktiv, og med god grund. Det findes der nemlig et særskilt direktiv om, og derfor er der efter denne afstemning ikke længere basis for at optage andre regler om det her. Jeg fastholder derfor, at forslaget bør bortfalde. 
Formanden.
   - Jeg vil følge ordførerens råd. Jeg vender tilbage til fru McCarthy og hendes kolleger med en forklaring senere.
Wuermeling (PPE-DE ).
   - Jeg giver afkald på det mundtlige ændringsforslag. 

 - Alle fra Irland ved, at en akkumulator er et væddemål ved et hestevæddeløb!
 - Afstemningen er afsluttet.

Ribeiro (GUE/NGL ),
    Kommissionen foreslår en revision af Den Europæiske Investeringsbanks eksterne lånemandat, der dækkes af Fællesskabets budgetgaranti, for at tage højde for en ny naboskabspolitik i forbindelse med EU's udvidelse og som led i dens forslag til den politiske og finansielle ramme for 2007-2013. Hvis man tager udgangspunkt i, at det samlede låneloft beløber sig til 20.260 millioner euro, kan man hurtigt konkludere, at den betænkning, der ledsager dette lovgivningsforslag, kun i ringe grad tilføjer noget til de geopolitiske overvejelser og mål, som ligger bag, særlig oprettelsen af et Euro-Middelhavs-frihandelsområde, hvor EU kan få øget regional indflydelse på det politiske, økonomiske og militære plan.
I naboskabspolitikken har Rusland væsentlig prioritet, hvorfor ordføreren foreslår en forhøjelse på 500 millioner euro i den foreløbige fordeling, og det samme gælder landene ud til Middelhavet. Disse lån skal selvfølgelig befordre EU's regionale indflydelse, interesser og indblanding, hvilket vi er imod. Det er dog endnu mere bekymrende, at denne naboskabspolitik føres frem til skade for EU's samarbejds- og udviklingspolitik, særlig med AVS-landene, Latinamerika og Asien. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Dette forslag drejer sig om en revision for resten af den nuværende mandatperiode af Fællesskabets budgetgaranti til Den Europæiske Investeringsbank (EIB) for de lån, som den af egne midler yder til tredjelande.
EU's udvidelse den 1. maj 2004 vil gøre det muligt at øge långivningen fra EIB uden at forhøje loftet for dens eksterne långivningsmandat, hvilket er særdeles glædeligt på et tidspunkt, hvor EU intensiverer sit samarbejde med de mulige kandidatlande på det vestlige Balkan og forbereder en gradvis uddybning af sine forbindelser med andre sydlige og østlige naboer.
Ifølge EIB's aktivitetsplan peger en fremskrivning af de forskellige regionale lånepakkers udnyttelsesgrad i resten af den nuværende mandatperiode på en samlet garanteret långivning, der går ud over det samlede fastsatte lånebeløb.
På baggrund af denne fremskrivning har Kommissionen foreslået en ny geografisk fordeling af det nuværende mandat, men inden for det gældende loft på 19.460 millioner euro.
I betragtning af hvor vigtigt det er, at EU styrker sine forbindelser med sine nærmeste naboer, har jeg stemt for. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
    Denne betænkning ligger i forlængelse af de utallige ændringsforslag, som Europa-Parlamentet vedtog ved førstebehandlingen, og som næsten alle senere er blevet accepteret af Rådet.
Den fælles holdning viser, at den løsning, som Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme har foreslået, faktisk er den, der bedst egner sig til at nå det primære mål om interoperabilitet mellem de forskellige elektroniske bompengesystemer, der findes i nogle af medlemsstaterne.
Bompengesystemer med mikrobølgeteknologi er de økonomisk mest overkommelige, de muliggør anvendelse af teknologi, der allerede benyttes med succes på telefoniområdet, de indfrier fuldstændigt de mål, som direktivet opstiller, og de gør faktisk livet lettere for brugerne af bestemte motorveje.
Det skal dog fremhæves, at udvalget ikke udelukker en undersøgelse på et senere tidspunkt, hen imod 2008, af satellitsystemets anvendelighed, men alt vil afhænge af den teknologiske udvikling på markedet og specifikke behov i forbindelse med andre former for vejtrafikovervågning.
Da denne betænkning ikke ændrer teksten i den fælles holdning, som sikrer kompatibilitet mellem medlemsstaternes forskellige systemer, stemmer jeg for. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    De foreliggende ændringer af forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks har til formål at indføre en harmoniseret retsramme for en ensartet toldkontrol i alle medlemsstaterne og fælles vedtagne standarder og risikokriterier for udvælgelse af varer og erhvervsdrivende med henblik på bekæmpelse af terrorisme, organiseret kriminalitet og handel med farlige produkter.
For at forbedre sikkerheden i forbindelse med varebevægelser over Fællesskabets ydre grænser skal de erhvervsdrivende forud for import til eller eksport fra EU fremlægge oplysninger om varerne for toldmyndighederne. Disse oplysninger skal foreligge i elektronisk form og skal kunne udveksles mellem myndighederne i de forskellige medlemsstater.
Endnu en gang vil vi gerne understrege, at bekæmpelsen af terrorisme ikke må ske på bekostning af borgernes grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, herunder retten til privatliv, som beskyttelse af personoplysninger er en del af, således som det fremgår af artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention. Beskyttelse af personoplysninger bør ikke opfattes som en hindring for effektiv bekæmpelse af terrorisme, hvorfor vi har nogle forbehold over for de ændringer, der foreslås til forordningen, selv om Europa-Parlamentets ændringsforslag udtrykkeligt henviser til disse rettigheder. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Kommissionens forslag til forordning har til formål at ændre EF-toldkodeksen gennem indførelse af grundlæggende principper for risikoforvaltning ved de ydre grænser og et harmoniseret risikovurderingssystem.
Der foreslås en række foranstaltninger for at forbedre sikkerheden i forbindelse med varebevægelser over internationale grænser, hvor især følgende foranstaltninger skal nævnes: Der indføres et krav om, at erhvervsdrivende forud for import til eller eksport fra EU skal fremlægge oplysninger om varerne for toldmyndighederne. Der indføres en smidigere ordning for godkendelse af erhvervsdrivende. Der oprettes en mekanisme for indførelse af risikokriterier gældende for hele Fællesskabet. Der indføres et it-baseret supportsystem til støtte for risikoforvaltningen.
Forslaget er udtryk for et positivt ønske om en integreret og effektiv forvaltning af de ydre grænser ved at forbedre toldprocedurernes og toldkontrollens effektivitet gennem dels en forenkling af toldlovgivningen, dels en bedre udnyttelse af informationsteknologien i toldprocedurerne.
Jeg vil gerne fremhæve, at de berørte parter støtter ændringer, der skaber en passende balance mellem mere kontrol og flere formaliteter, sådan som sikkerhedsforanstaltningerne medfører, og ønsket om at gøre den lovlige handel mere smidig. Jeg har samme opfattelse og har stemt for. 

Queiró (UEN ),
    Rådet og Parlamentet har for nylig vedtaget forordningen om et fælles europæisk luftrum, der blandt sine bestemmelser også fastsætter, at Fællesskabet skal tiltræde Eurocontrol.
Ligesom det er tilfældet for andre internationale organisationers vedkommende, deltager Fællesskabet og medlemsstaterne ifølge tiltrædelsesprotokollen i Eurocontrols arbejde med stemmeret, der fordeles efter deres respektive beføjelser.
Den institutionelle synergi mellem Fællesskabet og Eurocontrol vil ganske givet medføre fordele med hensyn til kapacitet, sikkerhed og mere effektiv lufttrafik takket være udviklingsprogrammer og anvendelse af ny lufttrafikstyringsteknologi.
Da det drejer sig om at indføre bestemmelser om internationalt samarbejde, hvis centrale sigte er at indfri de ovenfor nævnte målsætninger, men under hensyntagen til medlemsstaternes beføjelser på dette område, har jeg stemt for denne betænkning. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
    Da traktaten fastsætter en fælles transportpolitik, har Kommissionen stillet en række forslag om tiltrædelse af internationale konventioner, så den kan komme til at udøve de beføjelser, som medlemsstaterne overdrager til den.
Dette forslag ligger i forlængelse af initiativet om det fælles europæiske luftrum, hvor Fællesskabet tillægges en aktiv rolle med baggrund i Eurocontrols tekniske beføjelser.
Tiltrædelsesprotokollen indeholder de juridiske bestemmelser, der gør det muligt for Fællesskabet at blive fuldgyldigt medlem af Eurocontrol, således at Fællesskabet sammen med medlemsstaterne deltager i Eurocontrols arbejde, men med delt stemmeret. Stemmeretten udøves af Fællesskabet eller af medlemsstaterne afhængigt af, om det drejer sig om et område under Fællesskabets eller under medlemsstaternes beføjelser.
Det forholder sig imidlertid sådan, at traktaterne bl.a. ikke overdrager Fællesskabet beføjelser, hvad angår forsvar og national sikkerhed, hvorfor anvendelse af luftrummet til militære formål ikke falder ind under Fællesskabets beføjelser, således som vi har påpeget i debatten om det fælles europæiske luftrum.
Som altid søger man at gå ad en vej og i et tempo, som vi ikke er indstillet på at følge. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Forslaget drejer sig om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Den Europæiske Organisation for Luftfartens Sikkerhed (Eurocontrol).
Forretningsordenens artikel 86 og 97 fastsætter, at Parlamentet skal afgive samstemmende udtalelse om denne aftale. Forhandlingerne om aftalen blev afsluttet den 8. oktober 2002 ved underskrivelse af den dertil hørende protokol.
Ligesom det er tilfældet for andre internationale organisationers vedkommende, deltager Fællesskabet og medlemsstaterne ifølge tiltrædelsesprotokollen i Eurocontrols arbejde med stemmeret, der fordeles efter deres respektive beføjelser.
Rådet og Parlamentet har for nylig vedtaget forordningen om et fælles europæisk luftrum, der blandt sine bestemmelser også fastsætter, at Fællesskabet skal tiltræde Eurocontrol, og Parlamentet har således allerede udtalt sig indirekte i denne sag.
Samarbejdet mellem Fællesskabet og Eurocontrol vil kunne medføre fordele med hensyn til kapacitet, sikkerhed og effektiv lufttrafik takket være udviklingsprogrammer og anvendelse af ny lufttrafikstyringsteknologi, hvorfor jeg har stemt for. 

Bordes og Laguiller (GUE/NGL ),
    Ændringen af de nye grænser i EU, der opstår ved udvidelsen, til et reelt jerntæppe har meget store konsekvenser for den befolkning, der lever på begge sider af disse grænser. Grænserne deler ofte befolkningsgrupper og endog familier, og at gøre dem til Schengen-grænser er menneskeligt uacceptabelt.
EU burde, hvis det havde broderånd, tværtimod lette mobiliteten. Det er dog ikke ud fra det synspunkt, at der i betænkningen foreslås en vis lempelse for mindre grænsetrafik, men fordi "EU og dets nabolande kunne drage fordel af at indføre mekanismer, der gør det muligt for arbejdstagere at bevæge sig fra et område til et andet, alt efter hvor der er størst behov for deres færdigheder". En alt for fast lukning af grænserne vil med andre ord forhindre virksomhederne i lejlighedsvis at benytte en billig arbejdskraft eller i at få den lokale handel til at fungere. På det punkt er den foreslåede lovgivning pedantisk og bureaukratisk.
Topmålet er, at det i henhold til Stockton-betænkningen påtænkes - godt nok kun midlertidigt - at behandle grænseboerne mellem de nuværende EU-lande og dem fra de nye tiltrædelseslande nogenlunde ens. Hvad nytter udvidelsen, hvis alle forhindringer for fri bevægelighed for kapital ophæves, men forhindringerne for fri bevægelighed for mennesker bevares?
Vi har hverken stemt for eller imod for ikke at forhindre den lille lempelse for grænseboerne i forhold til Schengen, men dog uden at acceptere en umenneskelig lovgivning.
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Kommissionens forslag tilsigter at regulere den mindre grænsetrafik. Hovedformålet er at undgå barrierer for handelsmæssigt, socialt og kulturelt samkvem og regionalt samarbejde, så grænseregionernes udvikling fremmes, og at gøre det lettere for -grænseboere at overskride grænsen gennem en harmonisering af de herfor gældende bestemmelser.
Selv om jeg gerne vil takke Kommissionen for dette initiativ, er jeg dog uenig i nogle punkter, som også ordføreren udtrykker forbehold over for flere steder i sin betænkning. Det er forhold omkring det, der kan benævnes , og de manglende midler til effektiv kontrol, der vil kunne medføre misbrug af alskens art.
I betragtning af at der skal sættes ind over for ulovlig indvandring, kriminelle aktiviteter og risikoen for, at også terrorister kan få adgang, er det uforståeligt, at Kommissionen ikke har truffet nogen foranstaltninger for at sikre, at den tilladte varighed af opholdet respekteres.
Vi er enige i grundtanken om at lette adgangen for visse tredjelandsborgere til EU, men vi lægger overordentlig stor vægt på, at betingelserne herfor præciseres nøjere.
Ordførerens advarsler er særdeles relevante, og da de foreslåede ændringer netop går i den retning, stemmer jeg for. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
    Det foreliggende forslag indgår i en gruppe af lovgivningsinitiativer, der skal ajourføre og harmonisere bestemmelserne om den mindre grænsetrafik. Konkret tilsigtes det at lette adgangen til EU for visse tredjelandsstatsborgere, der har bopæl i grænseområder. Forslaget har især til formål at undgå barrierer for grænsearbejdere ved at indføre et særligt visum for disse.
Det fremhæves, at denne type visum er af begrænset varighed, og at kun borgere, der bor inden for 50 km fra grænsen, skal kunne omfattes af disse bestemmelser.
Ordførerens ændringer og bemærkninger er relevante, forståelige og berettigede og går ikke imod essensen i Kommissionens forslag.
Jeg stemmer for.
Det er dog på sin plads at henlede Kommissionens opmærksomhed på det misbrug, der vil kunne forekomme, hvis der ikke træffes de nødvendige forholdsregler, især med henblik på at forebygge misbrug og svage punkter, der kan befordre ulovlig indvandring og kriminelle aktiviteter og øge risikoen for, at også terrorister kan få adgang. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Trods visse bestræbelser, der kommer til udtryk i Europa-Parlamentets udtalelse, anlægger dette tilsyneladende "tekniske" og "neutrale" initiativ alligevel et perspektiv, der kriminaliserer indvandring og støtter den såkaldte krisestyring og udvisning af indvandrere til deres oprindelseslande.
Forslaget fremhæver, at "netværket som en videreudvikling af systemet for tidlig varsling først og fremmest skal lette udvekslingen af strategiske og taktiske oplysninger om menneskesmugling og ulovlig indvandring og disses tendenser", idet "udveksling af personoplysninger i forbindelse med ulovlige migrationsstrømme og menneskesmugling" dog endnu ikke er omfattet.
Ordføreren fremhæver selv følgende: "Bekæmpelsen af ulovlig indvandring bør ikke kun tage sigte på personer, der er rejst ind i Unionen på ulovlig vis, men også og først og fremmest på slusernetværker, der leverer arbejdskraft til netværk for ulovlig beskæftigelse i Europa".
Hensigten er at forbedre et instrument, der skal gøre den koordinering og kommunikation, der er "nødvendig for at bekæmpe ulovlig indvandring med et vellykket resultat", mere effektiv.
Det er endnu et element i en politik, der lukker øjnene for indvandringens økonomiske og sociale årsager. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    På baggrund af åbningen af grænserne inden for Schengen-området, de konstante krænkelser af Fællesskabets grænser og de sikkerhedskrav, som den aktuelle geopolitiske situation i verden stiller, finder jeg det afgørende at styrke samarbejdet om styring og overvågning af migrationsstrømmene og om overvågning og bekæmpelse af ulovlig indvandring.
Kommissionens tekniske platform CIRCA () stiller et virtuelt arbejdsområde til rådighed for afgrænsede brugergrupper og for hurtig informationsudveksling, hvis det kan sikre et høj sikkerhedsniveau.
Jeg fremhæver muligheden af at inddrage Europol i dette netværk.
Jeg håber, at de, der bruger og udnytter denne mere effektive netværkstilgang til migrationsfænomenet ihukommer, at deres undersøgelsesgenstand er mennesker, der trods deres juridiske status har umistelige rettigheder og fortjener respekt.
Jeg har stemt for. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
    Kommissionens forslag, som ordføreren støtter uden forbehold, er en hårdt tiltrængt revision af direktiv 77/388/EØF, som der længe har været ønske om. Som bekendt er tjenesteydelser som hovedregel blevet beskattet på leverandørens hjemsted. Kommissionen ønsker nu at vende dette om, så beskatningen sker det sted, hvor kunden er etableret.
Det er min opfattelse, at denne ændring bedre vil afspejle de aktuelle forhold i servicesektoren og give alle berørte parter større sikkerhed. De foreslåede foranstaltninger medfører også, at nogle af de nuværende problemer, der er en følge af de dybtgående forandringer, der er sket siden 1977, vil forsvinde.
Betænkningen rejser ikke nogen særlige problemer og har som primært sigte at overholde det almindelige princip om, at beskatningsstedet bør være der, hvor tjenesteydelsen leveres. Derudover bør det bemærkes, at Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål har vedtaget forslaget til lovgivningsmæssig beslutning enstemmigt.
Jeg har stemt for. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck og Wachtmeister (PPE-DE ),
    Vi har i dag stemt for betænkningen om indgåelse af rammeaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Europæiske Rumorganisation i henhold til aftalen mellem EU og ESA fra 2003. Vi har også tidligere støttet beslutningen om Kommissionens grønbog om rumfartspolitik, der blev vedtaget den 9. oktober 2003, og beslutningen om en harmoniseret europæisk rumfartsstrategi, der blev vedtaget den 17. januar 2002, samt forslaget om en handlingsplan for gennemførelse af den europæiske rumfartspolitik, der blev vedtaget den 29. januar 2004. Vi har også støttet tiltagene for gennemførelse af Galileo-projektet.
Det er vigtigt, at EU's kompetence i øvrigt ikke udvides på området for rumfartspolitik, og at det industrielle samarbejde på rumfartsområdet hovedsageligt sker mellemstatsligt i henhold til aftalen om Den Europæiske Rumorganisation. EU's engagement bør i første omgang omfatte området for rumforskning. Vi afviser den øgede EU-kompetence, som det er planlagt at indføre i EU's udkast til forfatningen.
Queiró (UEN ),
    Jeg har delt den altovervejende positive holdning hos dem, der har stemt for denne rammeaftale, hvor diskussionen først og fremmest kom til at dreje sig om retsgrundlaget ud fra en udtalelse fra Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked, der meget apropos påpegede, at valget af det omtalte retsgrundlag ikke bør afgøres af lovgiveren, men i stedet hvile på objektive kriterier, der lader sig retligt efterprøve.
Ifølge Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked og ordføreren fra Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi kunne den manglende henvisning til EF-traktatens artikel 300, stk. 3, der fastsætter, at Parlamentet skal høres, kun skyldes en forglemmelse, som burde rettes. Ordføreren fremsatte et ændringsforslag herom, der straks blev erstattet af en tilsvarende berigtigelse.
Ordførerens beredvillighed i så henseende har blot styrket mit ønske om at stemme for. 

Coelho (PPE-DE ),
    Vi lægger alle den allerstørste vægt på borgernes sikkerhed.
Vi er klar over, hvor vigtigt og nødvendigt det er at styrke kontrollen ved de ydre grænser, også som følge af den fri bevægelighed og afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser.
Vi lever i en tid, hvor de stigende trusler fra organiseret grænseoverskridende kriminalitet, ulovlig indvandring og ikke mindst terrorisme er kommet øverst på vores politiske dagsorden og giver anledning til betydelig bekymring for borgerne. Det er en trussel for vores demokratier, og den skal bekæmpes ved at styrke de europæiske demokratier og deres redskaber.
Alt dette lægger op til, at der er brug for hurtig og effektiv udveksling af oplysninger i forbindelse med grænsekontrollen og politisamarbejdet.
Det er derfor af afgørende betydning at udvikle anden generation af SIS (Schengen-informationssystemet), SIS II, og at indføre et visuminformationssystem, hvortil også kommer det vigtige spørgsmål om at indføre biometriske data.
Vi må imidlertid gøre det inden for klare regler, der sikrer systemets effektivitet, dets økonomi og en nøje overholdelse af de bestemmelser for beskyttelse af personoplysninger, som Fællesskabet har vedtaget.
Det foreliggende forslag, der opretter VIS og muliggør dets finansiering uden for fællesskabsbudgettet, og ...
Figueiredo (GUE/NGL ),
    Indførelsen af visuminformationssystemet (VIS) indgår i Schengen-informationssystemet (SIS) og i Eurodac som et led i processen med at gøre den såkaldte tredje søjle, altså retlige og indre anliggender, til et fællesskabsanliggende, hvorved medlemsstaterne skal fratages centrale beføjelser. Det bør fremhæves, at fra den 1. maj fordrer en sådan beslutning ikke mere enstemmighed i Rådet.
VIS skal fungere som et dataudvekslingssystem mellem medlemsstaterne med hensyn til visa.
Selv om vi ikke deler ordførerens holdning, er vi enige i forslaget om at forkaste Kommissionens initiativ, ikke mindst fordi - som det fremhæves - forslaget ikke indeholder en definition af systemet og dets anvendelse, "herunder hvilke kategorier af data der skal indgå i systemet, formålet med at lade dem indgå og kriterierne for udvælgelse heraf, regler for indholdet af VIS-optegnelser, myndighedernes adgangsret med henblik på at indlæse, opdatere og konsultere data og regler for beskyttelse af personoplysninger og kontrol hermed".
Vi har derfor stemt imod. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Der er her tale om endnu en forkastelse fra Europa-Parlamentets side af et initiativ fra den spanske regering fra april 2003 som led i de såkaldte foranstaltninger til "bekæmpelse af terrorismen" med henblik på at indgå en aftale med USA om fremsendelse af oplysninger om flypassagerer. Det er vi klart imod, også selv om det allerede sker for flere luftfartsselskabers vedkommende, hvorfor vi støtter den afvisende holdning, som Europa-Parlamentets Udvalg om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender giver udtryk for.
Hensigten er, at der til USA skal fremsendes personoplysninger, som efter sigende skal omfatte 34 områder - deriblandt telefonnummer, kreditkortoplysninger, politiske synspunkter, familiær tilknytning, religiøse overbevisninger og helbredstilstand - uden nogen som helst garantier eller effektiv kontrol, hvilket bringer borgernes rettigheder, frihedsrettigheder og garantier i fare.
Det er et uacceptabelt formål, der krænker EU-direktivet om beskyttelse af personoplysninger, og som skal begrænse de muligheder, som det enkelte land - hvis ansvar det nu er at sikre beskyttelsen af borgerne med hensyn til oplysninger om dem i luftfartsselskabernes passagerfortegnelser - har for at sikre dets borgeres rettigheder ved at modsætte sig overdragelse af personoplysninger. 

Flemming (PPE-DE ).
   - (DE) Hr. formand, jeg synes, det er vigtigt at konstatere, at ikke bare jeg, men også mine kolleger fra Østrigs Folkeparti i PPE-Gruppen i sidste ende afviste de Roo-betænkningen. Vi har vanskeligheder med de nukleare spørgsmål i ændringsforslag 38. Vi synes simpelthen, at teksten er for vag, og den tillader - og jeg er lidt forundret over, at Alexander de Roo ikke opfatter det sådan - at certifikater fra nukleare projekter, som bliver udstedt før 2012, kan anvendes efter 2012, eftersom af certifikater er tilladt. En operatør ville altså kunne opfylde sine miljøkrav med et nukleart projekt, som løber allerede i perioden 2008-2012. Da vi går helt massivt ind for en total udelukkelse af nukleare projekter, kunne vi ikke acceptere de Roo-betænkningen. 
Coelho (PPE-DE ),
    Spørgsmål i forbindelse med politisamarbejdet og borgernes beskyttelse har været en central del af vores bestræbelser. Politisamarbejdet er afgørende for, at borgerne kan få et højt sikkerhedsniveau inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed.
Som opfølgning på konklusionerne fra Tampere forelagde det portugisiske formandskab et initiativ, der blev vedtaget i december 2000, og som indledte den første fase af Det Europæiske Politiakademi (Cepol) med oprettelsen af et netværk af de i medlemsstaterne eksisterende nationale skoler. Formålet er at bidrage til uddannelsen af det ledende personale ved medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder via udvikling af en europæisk strategi med henblik på de vigtigste problemer i medlemsstaterne inden for bekæmpelse og forebyggelse af kriminalitet, opretholdelse af lov og orden og af den offentlige sikkerhed, navnlig på tværs af grænserne.
Rapporten om Cepols funktionsmåde og fremtidsudsigter konstaterer, at der har været nogle problemer, hvor den manglende status som juridisk person er en af de vigtigste årsager. Trods disse problemer er opfattelsen den, at Cepol har udført et fremragende arbejde.
Jeg støtter disse to initiativer, der i form af lovgivning fører den holdning ud i livet, som flertallet af medlemsstaterne, heriblandt Portugal, har tilsluttet sig. I denne fase er det bedst at fastholde strukturen i form af et netværk af nationale skoler, men med status som juridisk person, med en bestyrelse, der er ansvarlig for akademiets organisation og funktion, og med eget sekretariat og hjemsted. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Det Europæiske Råd i Tampere den 15. og 16. oktober 1999 besluttede, at der skulle oprettes "en europæisk politiskole til uddannelse af personer i lederstillinger ved de retshåndhævende myndigheder".
Det irske initiativ har til formål at give Det Europæiske Politiakademi (Cepol) status som juridisk person og dermed den retsevne, som tilkommer juridiske personer. Det Forenede Kongeriges initiativ har til formål at give Cepol et hjemsted i Bramshill som følge af den politiske aftale i Det Europæiske Råd og oprette et permanent sekretariat til at bistå Cepol.
En evaluering af, om det er hensigtsmæssigt at give Cepol en permanent struktur, er gennemført i en treårsrapport om Cepols funktionsmåde og fremtidsudsigter, hvor det konstateres, at der har været nogle problemer med hensyn til styring samt de finansielle og organisatoriske aspekter på grund af den manglende status som juridisk person.
Ordføreren har stillet tre ændringsforslag for at tilføre forslagene den nødvendige sammenhæng især med hensyn til de udgifter, der bæres af Cepols budget, og placeringen af Cepols hjemsted.
Jeg mener, at Cepol har udført et fremragende arbejde, der fortsat kan udføres, uden at der i den nuværende fase er behov for at oprette et egentligt europæisk politiakademi forskelligt fra de nationale skoler, hvorfor jeg støtter de forslag, som Irland og Det Forenede Kongerige har stillet, samt de ændringsforslag, der er vedtaget, og ...

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Vi har stemt imod denne henstilling af følgende grunde:
For det første har man ikke sikret rotation mellem medlemsstaterne, hvad angår plads i Direktionen for Den Europæiske Centralbank (ECB). Det er åbenbart ikke nok for ECB at være det første fællesskabsorgan, der bryder repræsentativitetsreglen ved ikke at have repræsentanter fra alle medlemsstaterne, eftersom ændringen af ECB's statut sikrer medlemmerne af Direktionen permanent stemmeret til forskel fra medlemmerne af centralbankernes Styrelsesråd, der udøver stemmeret efter et rotationssystem. Også her konsolideres de stores direktorium, og lande som Portugal udelukkes fra EU's pengepolitiske beslutningstagning.
For det andet står kandidaten ukritisk for penge- og budgetpolitisk ortodoksi og EU's retningslinjer for den økonomiske og monetære politik, ligesom han synes indifferent over for den økonomiske krise, som Fællesskabet er ude i. Kandidaten vil arbejde for, at ECB når sit hovedmål, prisstabilitet, og mener, at krisen skyldes manglende strukturreformer.
Desuden mener han "ikke, at der i øjeblikket er behov for at ændre reglerne, som de er udformet i Maastricht-traktaten og stabilitets- og vækstpagten", eftersom "de nuværende problemer ikke skyldes, at rammerne er unødigt stive", men derimod at nogle lande ikke overholder de i fællesskab vedtagne regler. 

Meijer (GUE/NGL ),
    I de nederlandske medier er der givet det indtryk, at hr. Doorn, som er midlertidig leder af CDA-partiet i Nederlandene, har fundet et middel til at spare 10 milliarder euro i Nederlandene. Den overfladiske læser tror, at han vil bruge disse penge til at sænke skatterne til EU. Hr. Doorn giver ikke nogen løsning på det problem, at EU årligt spilder 20 % af sit budget på prestigeprojekter, på at pumpe penge rundt mellem de rige medlemsstater og på svig. Han bekymrer sig kun om at befri erhvervslivet fra, hvad han betragter som et kvælende bureaukrati. Han ønsker især færre regler, som sigter på at beskytte arbejde og miljø og dermed færre udgifter for erhvervslivet. Det passer til den nederlandske finansminister Zalms bestræbelser, som går ud på at nedsætte de administrative byrder for virksomhederne fra 17 milliarder euro til 14 milliarder euro om året. Han tror, at halvdelen af disse skyldes europæiske regler. Ifølge hr. Zalms beregninger drejer det sig således ikke om 10 milliarder, men kun om halvanden milliard euro. Jeg støtter en udvidelse af mulighederne for at kunne bedømme de negative følger af europæisk lovgivning på et så tidligt stadium som muligt, men jeg tror, at hr. Doorn ønsker at forhindre helt andre regler end jeg. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Jeg takker hr. Doorn for hans fremragende arbejde og hele Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked, der har vedtaget betænkningen enstemmigt.
Konsekvensanalyser, der jo i øvrigt allerede blev nævnt i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning fra juni 2003, er vitterligt et afgørende redskab, ikke blot med henblik på at nå målet om bedre lovgivning, men også for at mindske omkostningerne og de administrative byrder, som overholdelsen af denne lovgivning indebærer.
I denne sammenhæng har Den Internationale Valutafond (IMF) beregnet, at en forbedring af lovgivningen kan føre til en økonomisk vækst på 7 % og en produktionsforbedring på 3 %.
Kontrol med gennemførelsen af og konsekvensanalysen er meget vigtig. Hvis tjenestemændene bistås og kontrolleres af en uvildig revisor ligesom institutionerne, og hvis der ligeledes gennemføres analyser af de byrder, som virksomheder og enkeltpersoner må bære for at overholde lovgivningen, er jeg sikker på, at der kan tages et helt afgørende skridt i EU's kvalitative udvikling.
Jeg støtter derfor betænkningen. 

Bastos (PPE-DE ),
    Indsatsen imod den forskelsbehandling, som handicappede er ofre for, er blevet stadig stærkere på europæisk og nationalt plan. Vedtagelsen af den europæiske handlingsplan for handicappede har været et vigtigt skridt fremad på dette felt.
Handicappede er dog endnu ikke sikret ligebehandling og lige muligheder på alle tilværelsens områder. De opnåede resultater skal befæstes gennem passende politiske og lovgivningsmæssige initiativer. Den europæiske handlingsplan bør således omfatte et direktiv om forbud mod forskelsbehandling på grund af handicap, som skal gælde for alle EU's kompetenceområder. Derudover bør medlemsstaterne gennemføre hele den relevante lovgivning på området og fremme udveksling af god praksis.
Jeg deler også den holdning, der kommer til udtryk i betænkningen, om at forbedre adgangen til informationsteknologi og offentlige bygninger samt til kvalitetstjenester, der fremmer handicappedes uafhængighed.
Jeg har derfor stemt for denne betænkning, der fremhæver betydningen af at forbedre situationen for de 50 millioner borgere i det udvidede EU, der er berørt. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Betænkningen er ganske god, men har dog mangler på flere punkter. I betænkningen beklages det, at handlingsplanen trods Europa-Parlamentets gentagne opfordringer herom ikke indeholder egentlige forslag til lovgivning, særligt et direktiv om forbud mod forskelsbehandling på grund af handicap, som skal gælde for alle EU's kompetenceområder, så alle de barrierer kan fjernes, der hindrer handicappede i at deltage i Fællesskabets liv. Det kritiseres i betænkningen ligeledes, at der i handlingsplanens forslag ikke tages hensyn til behovet for især at støtte handicaporganisationer i tiltrædelseslandene.
Betænkningen omtaler også den kommende traktat, og det anføres, at den må indeholde bestemmelser om mere gennemgribende foranstaltninger med henblik på at bekæmpe forskelsbehandling og fremme respekten for menneskerettighederne og handicappedes muligheder, især for personer, som i høj grad er afhængige og/eller ikke selv kan komme til orde. Den støtter en FN-konvention om handicappedes rettigheder, og den indeholder en opfordring til, at EU's ekspertrapport om "Adgang for alle" gennemføres ufortøvet, herunder ændringen af byggevaredirektivet om indførelse af obligatoriske adgangsstandarder.
Hvad særligt angår kvinder med handicap, opfordres Kommissionen til inden for rammerne af Daphne-programmet at fokusere særligt på at bekæmpe volden imod handicappede kvinder og til at gennemføre foranstaltninger til bekæmpelse af ...
Marques (PPE-DE ),
    Jeg takker Mario Mantovani for hans fremragende og særdeles relevante betænkning om Kommissionens meddelelse "Lige muligheder for handicappede: En europæisk handlingsplan", som jeg giver min støtte især med hensyn til behovet for en fortsat indsats til bekæmpelse af forskelsbehandling af handicappede.
Jeg støtter også på det varmeste Mario Mantovanis opfordring til at medtage en tidsplan for forelæggelsen af et direktiv om bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af handicap på de områder, som ikke er omfattet af direktiv 2000/78/EF. 
Montfort (PPE-DE ),
    Hr. Mantovanis betænkning drejer sig om lige muligheder for handicappede, hvilket helt afgjort er positivt.
Det er korrekt, at man alt for hurtigt glemmer, at ud over først og fremmest at stå over for handicappede, står vi ganske enkelt også over for personer, hvis værdighed og rettigheder bør respekteres fuldt ud, nemlig retten til fri bevægelighed, retten til at deltage i samfundslivet generelt, retten til lige muligheder og retten til at blive respekteret som menneske. Kort sagt de rettigheder, som alle mennesker har.
Et værdigt samfund genkendes på den plads, som det forbeholder de svageste grupper. Desværre er handicappede i dag i de såkaldt udviklede lande stadig alt for ofte udsat for diskrimination.
Derfor støtter jeg ordføreren, når han anmoder om, at enhver politisk handling baseres på de universelle værdier, som alle har ret til. Lad os håbe, at vi med betænkningen endelig kan blive opmærksomme på de handicappede. Det er grunden til, at jeg stemmer for betænkningen.
Queiró (UEN ),
    Denne betænkning erindrer meget passende om, at der i et udvidet EU er ca. 50 millioner mennesker med forskellige handicap. EU's strategi til fordel for handicappede bør derfor fokusere på forbud mod forskelsbehandling og beskyttelse af menneskerettighederne. det europæiske handicapår 2003 formåede at skabe øget bevidsthed omkring handicapspørgsmål.
Jeg bifalder derfor Kommissionens initiativ om en europæisk handlingsplan på dette område. Vi må dog beklage, at der ikke er konkrete forslag til lovgivning eller en tidsplan for forelæggelsen af et direktiv om bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af handicap.
Vi må derudover slås for, at handicaporganisationerne inddrages stadig mere i beslutningsprocessen om disse spørgsmål i EU, i FN og på nationalt niveau.
Jeg vil også gerne fremhæve, at Kommissionen har afgivet tilsagn om at forelægge et arbejdsdokument om gennemførelsen af den europæiske beskæftigelsesstrategi med hensyn til handicappede og bedre adgang for handicappede til informationsteknologi og til offentlige bygninger, herunder adgang til tjenesteydelser.
Disse synspunkter deler vi til fulde og finder betænkningen fremragende. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Det bør indledningsvis fremhæves, at denne betænkning er en opfølgning på det europæiske handicapår 2003 og de hertil knyttede spørgsmål. Den indeholder en opfordring til, at EU's strategi til fordel for handicappede bør fokusere på forbud mod forskelsbehandling og beskyttelse af menneskerettighederne. Det påpeges i betænkningen, at de igangsatte initiativer har givet flere positive resultater, og at de derfor bør integreres i EU's politik. Det beklages, at der ikke er nogen lovgivningsinitiativer, og betænkningen indeholder en opfordring til, at der opstilles en tidsplan for forelæggelsen af et direktiv på dette område. Betænkningen indeholder en anmodning om mere gennemgribende foranstaltninger med henblik på at bekæmpe forskelsbehandling og fremme respekten for menneskerettighederne og handicappedes muligheder. Der udtrykkes støtte til en FN-konvention om handicappedes rettigheder, og medlemsstaterne opfordres til at fremme en sådan konvention.
Der lægges i betænkningen vægt på, at handicaporganisationerne inddrages stadig mere i beslutningsprocessen. Det foreslås, at Den Europæiske Socialfond og strukturfondene finder særlig anvendelse for mennesker med handicap. Bedre adgang for handicappede til informationsteknologi og til offentlige bygninger, herunder adgang til tjenesteydelser, betragtes som et særdeles vigtigt indsatsområde, og Kommissionen opfordres til at forelægge et forslag til et specifikt handlingsprogram, der skal træde i kraft sammen med 2005-budgettet.
Af alle disse grunde stemmer jeg for hr. Mantovanis betænkning, der indeholder ganske fremragende overvejelser og forslag. 

Bastos (PPE-DE ),
    I årenes løb har forordning (EØF) nr. 1408/71 undergået flere ændringer, der har gjort den ganske kompleks.
På baggrund af udvidelsen og behovet for at samordne medlemsstaternes sociale sikringsordninger for at beskytte de borgere, der flytter inden for Fællesskabet, er det stærkt påkrævet, at forordningen moderniseres og forenkles. Jeg har derfor stemt for denne indstilling ved andenbehandling om Rådets fælles holdning.
Denne forordning er et afgørende fremskridt for alle de personer, som er dækket af en social sikringsordning. Dækningen er mere omfattende, og forordningen omfatter alle personer, der er bosiddende i en medlemsstat på samme måde som dens egne borgere, hvorved den også bidrager væsentligt til den sociale integration. Alle borgere er omfattet, når de bevæger sig i de andre medlemsstater, og der er taget højde for dobbeltbeskatning. Der er blevet taget et afgørende skridt fremad med den vægt, der lægges på princippet om god forvaltning, således at samarbejdet og den gensidige bistand mellem medlemsstaternes institutioner fremmes ligesom behandlingen af borgernes henvendelser om information. 
Bordes og Laguiller (GUE/NGL ),
    Vi har stemt for betænkningen, selv om det i begrundelsen bliver angivet, at det drejer sig om koordinering af de sociale sikringsordninger i forskellige lande og ikke om, at de skal harmoniseres eller endda endnu mindre om, at de skal harmoniseres fra oven.
Koordineringen gør det imidlertid muligt i det mindste for en række løngrupper, særligt grænsearbejderne, at få kendskab til deres rettigheder inden for lægebehandling, arbejdsløshedsydelser eller pension, hvilket ikke er tilfældet i dag, bortset fra nogle få bilaterale aftaler.
På trods af at EU arbejder for en udvikling af de sociale rettigheder, skaber det en enhedsordning for det sociale sikkerhedssystem ved at generalisere det, som i lovgivningen i de lande, der er længst fremme på området, går mest i retning af lønmodtagernes interesser. Men den nuværende tendens i de enkelte lande er at spare penge på de sociale sikringsordninger, hvilket vil føre til, at arbejderklassen får begrænset adgang til den nødvendige behandling.
Europa-Parlamentet erkender sin manglende vilje ved at bekræfte, hvilket fremgår af teksten, at det kan "forstå medlemsstaternes ønske om at ville bevare en fuldstændig kontrol over deres sociale sikringsordninger, ikke mindst af budgetmæssige årsager".
Figueiredo (GUE/NGL ),
    Det er vigtigt at samordne de sociale sikringsordninger, når den fri bevægelighed, som traktaterne fastsætter, føres ud i livet. Den aktuelle forordning på dette område er mere end 30 år gammel og har undergået utallige ændringer på grund af ajourføringer af de nationale ordninger og Domstolens afgørelser, hvorfor den i dag udgør en overordentlig kompliceret tekst. Derudover er der emner, som er spredt over forskellige direktiver.
Denne nye version, hvor der ikke er nogen tilbagegang i forhold til de nuværende forhold, har den fordel, at den er enklere og mere tidssvarende, og at den omfatter alle EU's borgere, således som begrebet borger defineres i traktaterne. Antallet af afvigelser og undtagelser er også blevet mindsket.
Det er imidlertid beklageligt, at Rådet ikke er gået længere på to punkter. Det gælder dels spørgsmålet om forudgående tilladelse til at modtage hensigtsmæssig behandling uden for bopælsmedlemsstaten, hvor der ikke er sikkerhed for, at en sådan tilladelse gives, hvis de medicinske omstændigheder kræver det, som Europa-Parlamentet foreslog. Det andet punkt angår arbejdsløshedsunderstøttelse, hvor Europa-Parlamentet og Kommissionen gik ind for, at arbejdsløse med en forudgående tilladelse bør kunne søge arbejde i et andet land i en periode på seks måneder. Rådet har imidlertid valgt at bevare den nuværende bestemmelse om tre måneder med mulighed for seks måneder ...
Hermange (PPE-DE ),
    Forordning 1408/71 sigter mod at sikre koordinering af de sociale sikringsordninger i medlemslandene for at beskytte rettighederne for de personer, der flytter inden for EU. Det er grunden til, at denne forordning er meget væsentlig, og vedtagelsen af den i dag er grundlæggende. Jeg vil meget gerne minde om, at arbejdernes frie bevægelighed er en af de fire friheder, der er fastsat i Rom-traktaten.
I mange år - helt nøjagtig siden 1971 - har forordningen undergået store forandringer med henblik på så meget som muligt at tage hensyn til udviklingen i de nationale lovgivninger, at forbedre visse bestemmelser og at udbedre de mangler, der stadig eksisterer. Efter utallige forhandlinger i Rådet og ordførerens effektive arbejde er vi nået til et meget tilfredsstillende punkt i betragtning af kravene og kendetegnene i de forskellige medlemslandes sociale sikringssystemer.
Ja, denne tekst kan forbedres. Den er dog - og det kan der ikke være tvivl om - et vigtigt skridt for borgernes frie bevægelighed. Borgerne vil fremover bevare retten til social sikkerhed fra det øjeblik, hvor de tager af sted for at arbejde i et andet medlemsland. Deres familier drager ligeledes fordel af en fuld sygedækning. Derfor og særligt på grund af den konkrete og vigtige forbedring af borgernes daglige liv har jeg stemt for betænkningen.
Malmström, Paulsen og Olle Schmidt (ELDR ),
    Vi støtter fuldt ud retten til fri bevægelighed for personer som en af de grundlæggende friheder på det indre marked. Det er også derfor, vi vælger at stemme for Lambert-betænkningen. Det er naturligt, at EU bestemmer, hvad der skal gælde for de unionsmedborgere, som flytter fra et land til et andet med henblik på at virkeliggøre visionen om fri bevægelighed for arbejdskraft og for andre medborgere, som kan forsørge sig selv. Men når EU bevæger sig ind på områder, som hovedsageligt skal håndteres af medlemslandene, er der en åbenlys risiko for, at lovgivningerne overlapper hinanden. Når landene vil beskytte deres bidragssystemer, tyer de til diskriminerende overgangsbestemmelser, fordi de detaljerede EU-bestemmelser ikke giver fuldt rimelige, permanente foranstaltninger. Pensioner og andre fordele, som optjenes, skal uden problemer kunne tages med ved flytning til et andet EU-land, mens de sociale ydelser (f.eks. børne- og boligydelser), som ikke optjenes individuelt, i princippet heller ikke bør udbetales til personer, der er bosat i andre lande. På baggrund af det EU med 25 lande, som nu oprettes, bør forordning 1408/71 om de sociale sikringsordninger, revideres, så den passer bedre til de nye forudsætninger.
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Jeg bifalder, at den fælles holdning er blevet vedtaget på et område, hvor Fællesskabets bestemmelser hidtil har betydet, at millioner af europæiske borgere nyder social beskyttelse, når de bevæger sig inden for EU.
Den fælles holdning forenkler og ajourfører den juridiske ramme (forordning nr. 1408/71) og udvider samtidig dens anvendelsesområde materielt og individuelt. Princippet om lige behandling under lige vilkår er blevet styrket, hvilket også gælder princippet om overførsel af ydelser. Forordningen finder anvendelse på alle de borgere i en medlemsstat, der er omfattet af dennes socialsikringslovgivning. Den beskytter lønmodtagere, offentligt ansatte, studerende og pensionister samt personer, der ikke er erhvervsaktive. Derudover forbedrer den de arbejdsløses, herunder også arbejdsløse grænsearbejderes, betingelser for at søge arbejde i en anden medlemsstat.
Problemerne i forbindelse med førstebehandlingen angik vedtagelsen af to ændringsforslag om skatteharmonisering og en uacceptabel definition af familiebegrebet. Rådet har også forkastet disse to ændringsforslag, hvorfor jeg støtter den endelige fælles holdning. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
    Sikkerhed - og i dette specifikke tilfælde trafiksikkerhed på vejene - har altid ligget EU meget på sinde, og der er da også blevet vedtaget mange direktiver med dette for øje.
Det foreliggende forslag har til hensigt at øge minimumssikkerhedskravene for tunneller i det transeuropæiske vejnet. Jeg kan derfor kun støtte denne betænkning.
Den fælles holdning, som der er opnået enighed om, og som ordføreren anmoder os om at støtte, har skåret kraftigt ned på de tekniske aspekter og søger ikke at påtvinge medlemsstaterne specifikke og detaljerede forpligtelser. Hovedmålet er fastholdt, og der bliver et højere sikkerhedsniveau for tunnellerne i det transeuropæiske vejnet.
Jeg går også ind for den foreslåede administrative struktur med en sikkerhedskoordinator og en myndighed med ansvar for tunneltrafikken, da jeg mener, at det opstillede mål derved bedst kan nås.
At Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme har vedtaget betænkningen enstemmigt, og at der er fuldstændigt sammenfald mellem de to institutioners holdninger, er vigtige forhold, der får mig til at stemme for betænkningen. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
    Rådets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet - det såkaldte luftkvalitetsrammedirektiv - danner grundlag for alle nye retsregler om luftkvaliteten i EU, hvor det foreliggende forslag retter sig mod det sidste og fjerde særdirektiv som del af en samlet pakke af foranstaltninger til bekæmpelse af luftforurening i EU ud fra målsætningerne i det femte og sjette EU-miljøhandlingsprogram.
Den særlige opmærksomhed om overvågning af luftkvaliteten fortjener selvsagt støtte, men jeg er enig med ordføreren i den kritik, som han fremfører af, at dette forslag ikke indeholder nogen grænseværdier (til forskel fra de andre direktiver på dette område).
I betragtning af at arsen, cadmium, nikkel og nogle polycykliske aromatiske kulbrinter kan være kræftfremkaldende hos mennesker, og at de derfor udgør skjulte farer for menneskers sundhed, mener jeg, at jeg trods den omtalte kritik bør stemme for dette forslag.
Jeg har derfor stemt for. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    I traktatens artikel 129 A hedder det, at "Fællesskabet bidrager til virkeliggørelsen af et højt forbrugerbeskyttelsesniveau" navnlig ved "særlige aktioner, som støtter og supplerer den politik, medlemsstaterne fører med henblik på at beskytte forbrugernes sundhed, sikkerhed og økonomiske interesser og sikre en passende forbrugeroplysning", samtidig med at det dog fastslås, at disse foranstaltninger "ikke er til hinder for, at den enkelte medlemsstat opretholder eller indfører strengere beskyttelsesforanstaltninger".
Denne forordning er en del af følgeforanstaltningerne til Kommissionens grønbog om forbrugerbeskyttelse i Den Europæiske Union og skal føre bestemmelserne i traktatens artikel 129 A ud i livet med det formål at forbedre samarbejdet mellem de myndigheder i medlemsstaterne, der har ansvar for overvågning, formidling og forfølgelse af grænseoverskridende forseelser. Der oprettes således et netværk af offentlige instanser til dette formål på baggrund af den stigende grænseoverskridende handel, ikke mindst elektronisk, og behovet for bedre beskyttelse af forbrugerne. Ordføreren ønsker også at sikre, at forbrugerorganisationerne inddrages i dette samarbejde, hvilket vi finder meget væsentligt.
Vi har derfor stemt for. Vi mener dog, at der bør gøres mest muligt for at undgå, at der opstår kraftige virkninger på de nationale retssystemer, eller at forfølgelsen af nationale og grænseoverskridende forseelser kommer til at foregå med forskellig intensitet. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Forbrugerne fortjener virkelig en bedre og mere effektiv beskyttelse, især i disse tider. Kommissionens forslag går netop ud på at styrke forbrugerbeskyttelsen. Jeg er derfor enig i, at der er behov for en form for samarbejde, der muliggør en effektiv overvågning, der kan formidle og forfølge grænseoverskridende forseelser.
Dette forslag til forordning indeholder nogle særdeles gode elementer ikke mindst med hensyn til et bedre samarbejde mellem medlemsstaterne gennem enheder netop til dette formål, og hvad angår oprettelse af en elektronisk database med alle slags oplysninger af relevans for dette område.
Jeg støtter Kommissionens forslag, og jeg støtter også de ændringsforslag, som betænkningen stiller, og som har til formål at udbygge Kommissionens forslag med henblik på at undgå visse problemer på grund af den samtidige tilstedeværelse af forskellige gennemførelsesordninger.
Det er i denne sammenhæng, at betænkningen åbner mulighed for at inddrage private forbrugerorganisationer i det grænseoverskridende samarbejde mellem de berørte myndigheder.
Af alle disse grunde har jeg stemt for. 

Villiers (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil lykønske ordføreren hr. Wuermeling med at have gjort en fantastisk indsats for at gøre et katastrofalt forslag fra Kommissionen til noget, der fortsat indeholder problemer, men som er blevet betydeligt forbedret.
Det er vigtigt at huske på, at vi ikke skal udarbejde et forslag, der underminerer adgangen til kredit. Kommissionens forslag ville have nægtet de dårligt stillede og de lavtlønnede adgangen til kredit. Det ville have gjort forbrugerne stor ulejlighed. Mange forbrugere i Europa har f.eks. kreditkort, og nogle har sågar to, tre eller fire. Ifølge Kommissionens forslag ville de blive nødt til at opgive alle disse kreditkort, og de ville komme til at kæmpe med en masse papirarbejde i forbindelse med ændringen af deres kreditloft. Der ville blive endnu mere bureaukrati, hvis de ønskede et overtræk en dag eller to. Hvis de ønskede at foretage kreditkøb af et køleskab eller et fjernsyn, ville de blive nødt til at lade det stå i forretningen i to uger, inden de kunne tage det hjem. Der var også mærkelige forslag fra Kommissionen om destruktion af data, der ville have hæmmet de retshåndhævende myndigheders kamp mod svig og økonomisk kriminalitet.
Mange af disse problemer er blevet løst af vores ændringsforslag, og jeg vil opfordre Rådet til at acceptere dem i dag. Der er fortsat problemer med overtræk og kreditformidlere, men Parlamentet har æren for at have forbedret forslaget i væsentlig grad, hvilket forhåbentlig bliver accepteret i det endelige direktiv, når det vedtages af det nye Parlament.
Thors (ELDR ).
   - Tak, hr. formand, fordi De har ledet mødet aldeles fremragende. ELDR-Gruppen er yderst tilfreds med resultatet af afstemningen. Vi har beskæftiget os med en del af de sager, som ville have forhindret banksektoren i at udvikle sig, men samtidig har vi bibeholdt vigtige dele af forbrugerbeskyttelsen og har også udviklet den. Jeg mener, at vi har skabt et direktiv, som sikrer øget grænseoverskridende handel i Europa fremover.
Jeg ved, at nogle gerne ville have stemt for bestemmelserne om pantelån, men jeg håber og beder til, at Kommissionen stiller et forslag til dette problem, som er meget svært at løse. Jeg takker formanden for, at jeg fik ordet og for, at De har ledet mødet aldeles udmærket.
Chountis (GUE/NGL ),
    Jeg håber, at det forslag til direktiv om forbrugerkredit, som vi drøfter, vil give en fordelagtig løsning for forbrugerne og sætte en stopper for denne uacceptable situation, der er et eldorado for kreditinstitutterne. I Grækenland er der i de seneste år observeret en hastig vækst af forbrugerlån, og man taler allerede om græske husholdningers alt for store gæld.
Denne stigning skyldes ikke kun vildledende reklamer for at tiltrække kunder, men også de uigennemsigtige betingelser og det, der står "med småt" i aftalerne, som lægger ekstra byrder på låntagerne.
Ingen kan bestride det nødvendige i at fastsætte foranstaltninger for at få standardiseret de oplysninger, som bankerne skal give, så forbrugerne nemmere kan sammenligne og vælge det bedste produkt til deres behov.
Blandt disse oplysninger bør være den faktiske årlige rente, eventuelle omkostninger ved indgåelse af aftalen, afdragenes antal og størrelse og de samlede låneomkostninger. Det er også nødvendigt at indføre forbrugerens ret til at ophæve aftalen inden for et rimeligt tidsrum uden at behøve at begrunde sin handling. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
    De forskellige former for forbrugerkredit beløb sig i 2003 til mere end 510 milliarder euro i euroområdet (13 % af husholdningernes forbrug), hvilket ikke blot viser den økonomiske interesse, som bankerne og andre operatører har i dette marked, men også en overdreven gældsætning, som ikke bør undervurderes.
I Portugal er familiernes gældsætning over 100 % af deres disponible indkomst, hvis vi medtager lån i fast ejendom. Det drejer sig derfor ikke blot om adgang til kredit og beskyttelse af forbrugerne, men om økonomisk bæredygtighed, hvor der er enorm risiko for, at familierne kan blive ramt af de pengepolitiske diktater og stimuleringen til kunstigt forbrug.
Forbrugerkreditmarkedet er overvejende et lokalt eller regionalt marked, og det er derfor svært at se interessen i at fremme kreditgivningen over grænserne, dertil med uholdbare argumenter om, at det kan bidrage til at øge det interne forbrug i Europa eller blive et "væsentligt element i det længe ventede økonomiske opsving".
Da jeg er vidende om, at en del af operatørerne har udtalt sig imod dette direktiv på grund af nogle forpligtelser, som det pålægger dem, har jeg mine forbehold over for den meget vidtgående harmonisering, som Kommissionens forslag lægger op til. Der må træffes foranstaltninger til at øge samarbejdet og styrke beskyttelsen af forbrugerne, og der må være den nødvendige fleksibilitet, så medlemsstaterne kan vedtage foranstaltninger, der er mere ...
Queiró (UEN ),
    Denne betænkning omhandler revisionen af direktiv 87/102/EØF om Fællesskabets bestemmelser om forbrugerkredit. Spørgsmålet er, om harmoniserede bestemmelser på dette område vil beskytte forbrugerne bedre. På den ene side gør hensynet til større sikkerhed for handelen inden for EU, for kreditgivere, handlende og forbrugere, denne harmonisering tilrådelig, men på den anden side kan en fuldstændig harmonisering svække de bestemmelser, der er gældende i visse medlemsstater. Det er derfor vigtigt, at medlemsstaterne fastholder retten til at sikre deres forbrugere en bedre beskyttelse, også de stater, der mener, at en total harmonisering kan være gavnlig på bestemte områder.
Uden at gå i detaljer, og selv om betænkningen er et resultat af kompromisforhandlinger i udvalget, forekommer den afbalanceret, ligesom den afspejler vores ønsker om at pålægge både kreditgivere og forbrugere et ansvar i en situation, hvor markedsføring og forbrugsstimulering er enormt aggressive. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Kommissionens forslag, der ajourfører bestemmelserne i direktiv 87/102/EØF, har til formål at styrke forbrugerbeskyttelsen. Dette initiativ fortjener derfor støtte.
Der er dog nogle mindre positive punkter. Betænkningen søger at forbedre disse punkter.
Nogle af de foranstaltninger, som Kommissionen foreslår, kan betyde dyrere kredit og derfor færre lån.
De bestemmelser, der sigter på at styrke gennemsigtighed og sammenlignelighed, fortjener særlig støtte.
Det er også vigtigt at indføre princippet om ansvarlig kreditgivning, hvor der skal lægges særlig vægt på både kreditgivernes og forbrugernes forpligtelser.
Det er vigtigt, at der på fællesskabsplan vedtages visse afgørende minimumsstandarder for forbrugerkredit. En bedre beskyttelse af forbrugerne hører under medlemsstaterne på nationalt plan. I modsat fald krænkes såvel subsidiaritetsprincippet som karakteren af et direktiv.
I betragtning af ordførerens ændringsforslag stemmer jeg for.
Jeg vil dog gerne rose Kommissionen for dens advarende ord om overdreven gældsætning. På dette punkt er jeg ikke enig med betænkningen. En af de vigtigste årsager til forbrugernes overdrevne gældsætning er deres lette adgang til kredit, navnlig til unødvendige goder eller andre, som ligger klart ud over deres reelle behov eller forbrugsmuligheder.
På dette punkt er jeg enig ...

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Formålet med grønbogen om forbrugerbeskyttelse i EU var at udforme et rammedirektiv til at regulere de negative aspekter af forbindelsen mellem virksomheder og forbrugere - urimelig handelspraksis - hvor det anerkendes, at de vigtigste erhvervsdrivendes selvregulering gennem adfærdskodekser spiller en vigtig rolle. Det er således endnu et direktiv i forbrugerbeskyttelsespakken, der afspejler bredere målsætninger om at sikre forbrugernes tillid på det indre marked og fremme den internationale og europæiske samhandel. Derfor er hensigten nok en gang at harmonisere det indre marked ved at gennemføre lovgivning om urimelig handelspraksis.
Direktivforslaget, med Europa-Parlamentets ændringer, sigter dog på at forbedre rettighederne for forbrugere, der har været ofre for urimelig handelspraksis, fastsætter en klausul om et generelt forbud mod urimelig handelspraksis og præciserer definitionen af dette begreb, udvider bestemmelsernes anvendelsesområde og styrker beskyttelsen af udsatte forbrugere som f.eks. børn og ældre samt styrker forbrugerorganisationernes deltagelse i udformningen af adfærdskodekserne, hvilket er positivt. Direktivet lever dog ikke op til forventningerne. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Som opfølgning på grønbogen om forbrugerbeskyttelse er formålet med dette direktiv at beskytte forbrugerne mod urimelig handelspraksis fra virksomheder på det indre marked især i kraft af ens kriterier over hele EU med hensyn til, hvad der skal forstås ved urimelig handelspraksis.
Kommissionens forslag søger at finde en balance mellem et højt forbrugerbeskyttelsesniveau og en hensigtsmæssig funktionsmåde for det indre marked.
Jeg støtter ordførerens ændringer til Kommissionens oprindelige forslag, der klart forbedrer det. Blandt disse ændringer skal særligt fremhæves ordførerens opmærksomhed omkring handelspraksis, der retter sig mod bestemte forbrugergrupper, altså forbrugere, der er særligt udsatte på grund af særlige forhold som alder, handicap eller forbigående fysiske eller psykiske forhold eller graden af analfabetisme.
Hvad angår vildledende reklame, støtter jeg også ordførerens forslag om, at direktivforslaget skal omfatte offentliggørelser, hvis indhold kontrolleres af markedsføreren snarere end af udgiveren.
Jeg bifalder ordførerens arbejde og har stemt for. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Jeg har valgt at stemme imod udvalgets ændringsforslag 21, der drejer sig om ophævelse af det svenske aktiesystem, hvor A- og B-aktier har forskellig stemmevægt.
En vis harmonisering af EU-landenes regler for finansmarkederne er nødvendig for at styrke det indre marked og dermed væksten. Ændringsforslaget går dog i den forkerte retning. Systemet med A- og B-aktier er åbent, ikke-diskriminerende og bygger på frivilligt indgåede købsaftaler. Det giver personer og institutioner mulighed for at satse risikokapital i en virksomhed uden dermed at blive pålagt ejeransvar.
Der er intet belæg for påstanden om, at systemet med differentierende stemmevægt forhindrer virksomhedsopkøb. En mere principiel indvending er, at man ikke på EU-niveau skal træffe beslutninger om ejerformer, sætte spørgsmålstegn ved ejendomsretten eller forhindre et langsigtet ejeransvar i en virksomhed.

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Pesticidrester i vegetabilske og animalske produkter har følger for menneskers og dyrs sundhed. De skal derfor nedbringes mest muligt, hvilket ikke kan adskilles fra spørgsmålet om den landbrugspraksis - landbrugsmodel - der anvendes, og de miljørisici, der er forbundet med brugen af pesticider, for især jorden og grundvandet. Det foreliggende forslag tilsigter at konsolidere og harmonisere den eksisterende lovgivning på pesticidområdet og at harmonisere standarderne i de forskellige medlemsstater. Forordningen fastsætter maksimalgrænseværdier for pesticider i alle produkter, tillægger Kommissionen beføjelse til at afgøre importtolerancer og Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet ansvar for risikovurderingen.
Trods den føderalistiske tankegang og de forbehold, som den giver os anledning til, synes de principielle synspunkter rigtige, såfremt medlemsstaterne stadig har mulighed for at gennemføre strengere foranstaltninger på deres eget område, og der tages hensyn til særlige nationale og regionale forhold, navnlig forskellige klimatiske forhold og bedste tilgængelige landbrugspraksis. Derudover må vi være opmærksomme på grænseværdierne, der ikke bør have til formål at lette handelen eller overholdelsen af WTO's regler, men derimod bør være bestemt af hensynet til forbrugernes sundhed. Det er derfor afgørende, at de importerede produkter er omfattet af de samme bestemmelser. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Formålet med dette forslag til forordning er at harmonisere alle maksimalgrænseværdier på fællesskabsplan, sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau og skabe færrest mulige hindringer for handelen.
Forslaget skal forenkle den eksisterende lovgivning og definere de forskellige parters roller, særligt Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets og Kommissionens rolle, i forbindelse med fastsættelsen af maksimalgrænseværdier. Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet bliver på grundlag af dens netværk af eksperter og institutioner i medlemsstaterne ansvarlig for risikovurderingen og skal udarbejde en udtalelse om hver maksimalgrænseværdi. Kommissionen bliver ansvarlig for risikohåndteringen og skal træffe beslutning om, hvor maksimalgrænseværdierne skal fastsættes ud fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets udtalelser.
Medlemsstaternes myndigheder skal sørge for, at Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet får oplysninger om gældende fødevarebestemmelser, godkendelser og landbrugspraksis.
Maksimalgrænseværdier for eksisterende eller nye stoffer, der endnu ikke er harmoniseret, men som førhen er fastsat på nationalt plan, skal indsamles af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og fastsættes som midlertidige maksimalgrænseværdier, når deres sikkerhed er fastslået på grundlag af foreliggende data.
Da det er vigtigt at sikre et højt fødevaresikkerhedsniveau, og da jeg hilser den bedre fordeling af roller og ansvar velkommen, har jeg stemt for. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
    Jeg glæder mig over, at Rådet har tilsluttet sig de grundtanker, som Europa-Parlamentet gav udtryk for ved førstebehandlingen, og at det accepterer de indvendinger, der dengang blev fremført, ikke mindst med hensyn til overholdelsen af subsidiaritetsprincippet.
Der bliver altså taget fuldt hensyn til den grundtanke, at naturgasforsyningssikkerheden i første række skal sikres af de berørte virksomheder, mens medlemsstaterne og endelig Fællesskabet først skal gribe ind i anden og tredje række.
Jeg bifalder naturligvis, at der nedsættes en gaskoordinationsgruppe bestående af repræsentanter for medlemsstaterne og repræsentative organer, ligesom det er tilfældet på olieområdet. Denne foranstaltning er lige præcis det rigtige udtryk for den ønskede "udveksling af bedste praksis", hvor de bedste løsninger gennemføres, og subsidiaritetsprincippet overholdes.
Valget af EF-traktatens artikel 95 som retsgrundlag for det oprindelige direktivforslag blev begrundet med, at Kommissionen havde foreslået en række harmoniseringsforanstaltninger. Det er imidlertid netop disse foranstaltninger, som Parlamentet - og derefter Rådet - har fjernet fra det oprindelige forslag, fordi de opfattes som sagligt uhensigtsmæssige. I overensstemmelse med det resultat, som Rådet og Europa-Parlamentet er nået frem til, og da jeg også er enig i, at retsgrundlaget nu i stedet ændres til EF-traktatens artikel 100, har jeg stemt for. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Den reaktion, som de store private monopoler eller de store lande udviser, når deres interesser bringes i fare, er ganske oplysende, også når det drejer sig om den strategiske energisektor.
Som ordføreren siger: "Et marked kan være 100 % åbent som det tyske, men stadig være så godt som uigennemtrængeligt for udenlandske selskaber, fordi de nationale selskaber i praksis har et monopol (...) over infrastrukturen. Også i Frankrig var der uvilje mod en retlig adskillelse af både el- og gasmarkedet."
De store magter og deres økonomiske grupper ønsker energimarkedet liberaliseret, blot de fastholder kontrollen i deres egne lande og kan komme til at kontrollere de andres. Se bare på Frankrig, der kun liberaliserer sit marked, når betingelserne er til stede for, at det forbliver under kontrol af den franske storkapital.
På baggrund heraf ønsker Europa-Parlamentet at indføre "lige" regler for alle, når det nødvendige og rigtige svar i stedet er at fratage storkapitalen og dens profitlogik den strategiske kontrol over et lands energisektor og i stedet satse på en offentlig energisektor og en offentlig energipolitik, der sikrer almen og lige adgang og en bæredygtig og afbalanceret udvikling i landet. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Gas- og el-markedet er i vid udstrækning blevet liberaliseret, men der er fortsat i overvejende grad tale om nationale markeder. Det er vigtigt, at der på europæisk plan skabes bred enighed om udformningen af tekniske regler af betydning for gennemførelsen af det indre gasmarked. Det har det europæiske gasreguleringsforum, der mødes hvert andet år i Madrid, med repræsentanter for Kommissionen, de nationale lovgivende organer, medlemsstaterne, netoperatører, brugere og forbrugere, bestræbt sig på. Det er, som man her er nået frem til, vigtigt at sikre åbne og retfærdige nationale markeder og gradvis reduktion af gaspriserne (hvor der er enorme forskelle mellem medlemsstaterne) og at løse de problemer, der har været med kapaciteten på samkøringslinjerne og mangel på hensigtsmæssige bestemmelser for omkostninger, der kan henføres til grænseoverskridende handel med energi.
Dette forum - som anerkendes retligt i den foreslåede forordning og tildeles en formel, rådgivende rolle i udarbejdelsen og drøftelsen af retningslinjerne - skabte bred enighed om udformningen af tekniske regler af betydning for gennemførelsen af det indre gasmarked på sit 7. møde i Madrid i september 2003, hvor man nåede til enighed om principperne for overholdelse med vedtagelsen af et revideret sæt regningslinjer. Kommissionens forslag til den nye forordning er baseret på ...

Ribeiro e Castro (UEN ),
    Jeg har stemt for dette forslag til direktiv, fordi jeg mener, at miljøvenligt design af energiforbrugende produkter bør fremmes, hvorfor jeg også mener, at Parlamentet bør støtte Kommissionens integrerede produktpolitik.
Miljøpåvirkningen fra et produkt bør ikke kun måles ud fra dets anvendelse eller brug, eftersom dets design i hele dets livscyklus kan spille en stor rolle for de indvirkninger, som det har. Ligesom ordføreren mener jeg, at miljøvenligt design således bør integrere miljøet på det stadium, hvor de tekniske muligheder er størst.
Jeg mener ligeledes, at der kan opnås klare fordele for fabrikanterne (og for forbrugerne) ved at anvende miljøvenligt design, så som kendskab til og bedst mulige anvendelse af råstoffer og energi, foregribelse og overholdelse af miljøregler, imødekommelse af kundernes og brugernes forventninger. 

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
    EU har undergravet Kyoto-protokollen, fra det øjeblik den underskrev den. I stedet for at træffe egentlige foranstaltninger til at reducere de CO2-emissioner og gasemissioner, som er ansvarlige for drivhuseffekten, og de klimaændringer, som stammer derfra, sørger EU for at udnytte de "fleksible" mekanismer, så man ikke kun undgår, at det går ud over industriens interesser, men også giver dem fordele. Dette sker, selv om det er givet, at EU ikke vil nå målet om at reducere forureningen med 8 % inden 2010.
I henhold til princippet om, at alt kan sælges og købes, er der således skabt et marked for forureningsrettigheder! Nu suppleres direktivet med "fælles gennemførelsesforanstaltninger" og "mekanismer for bæredygtig udvikling". Begge begreber vedrører de industrier, som investerer i renere teknologi i lande uden for EU. Den mindskelse af forureningen, som opnås, kommer på industriernes aktivside, og de får ret til at forurene et andet sted (inden for EU)! Der er helt klart tale om endnu en manøvre, som involverer komplicerede og resultatmæssigt usikre procedurer for at omgå substansen i Kyoto-protokollen, og for at virksomhederne kan drage fordele, da udgiften til gennemførelse af protokollen vil blive reduceret med 20 %.
Betænkningen har ikke den mindste indvending mod ovennævnte foranstaltninger, og derfor har KKE's medlemmer af Europa-Parlamentet stemt imod den. 
Bordes og Laguiller (GUE/NGL ),
    Produktion udelukkende med profit for øje uden tanke på miljøet har så store konsekvenser, der kan true selve menneskets overlevelse, at de internationale institutioner begynder at beskæftige sig med problemet på en række områder og at vedtage lovgivning, der i særdeleshed fastsætter kvoter, der skal begrænse udledningen af drivhusgasser.
Men kvoterne til begrænsning af forureningen bliver også til varer, som kan købes eller sælges, og giver derved ret til forurening, som de rigeste lande kan købe af de fattigste lande.
Kvoterne, der er blevet gjort til varer, er efter betænkningen at dømme et problem for Europa-Parlamentet, når det drejer sig om at fastsætte "handelsværdien". De vanvittige aspekter i forhandlingen viser, i hvor høj grad vi lever i et økonomisk system, som ikke giver menneskene mulighed for selv at styre de økonomiske aktiviteter. En selvbevidst menneskehed ville selv styre produktionsmidlerne, forsøge at opfylde behovene på kort og lang sigt og samtidig respektere naturen. Der ville overhovedet ikke være problemer med at fastsætte faste lofter på verdensplan for miljøskadelige produktioner. Men det er selve det økonomiske system, der er blindt og dumt, og som uanset Kyoto-aftalen er en trussel mod menneskehedens fremtid.
Fitzsimons (UEN ),
   Jeg stemte for betænkningen af hr. de Roo i dag af flere vigtige grunde.
Det irske formandskab har intensiveret diskussionerne om at sikre større international støtte til gennemførelse af Kyoto-aftalen. Vi har alvorlige politiske forpligtelser med hensyn til overholdelse af bestemmelserne i Kyoto-aftalen. Hvis vi skal opveje effekterne af den globale opvarmning og den efterfølgende skade for den globale økonomi, skal vi nedbringe niveauet af drivhusgasser. Det har været min holdning i nogen tid. EU skal gå forrest i forsøget på at overtale vores internationale partnere til at overholde alle aspekter af Kyoto-aftalen.
Jeg glæder mig over den irske regerings samtaler i denne uge med den nye chef for det amerikanske miljøbeskyttelsesagentur. Jeg håber, at de kan være med til at fremme processen, og at denne lobbyvirksomhed vil tilskynde USA til at genoverveje sin isolationistiske holdning til Kyoto. Jeg håber også, at vi kan undgå, at miljøgrupper og centrale erhvervsgrupper modarbejder hinanden i miljøspørgsmål.
Udvidelsen den 1. maj 2004 vil styrke vores stemme og position på den internationale scene til fordel for Kyoto. Vi kender vores forpligtelser, og vi skal sørge for at leve op til dem. 
Goebbels (PSE ),
    Jeg har stemt imod de Roo-betænkningen. Jeg er naturligvis for en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner, hvilket vil medføre, at økonomierne i højere grad ville være i stand til at tilpasse sig de krav, der bliver pålagt i forbindelse med målsætningerne i Kyoto-protokollen. Men jeg mener, at Europa-Parlamentet indfører en alt for bureaukratisk ordning og dermed unødvendige forhindringer. Det er så meget desto mere beklageligt, når Kyoto-protokollen endnu ikke er trådt i kraft, og når USA, Rusland og Kina derfor har en konkurrencemæssig fordel i forhold til deres europæiske konkurrenter.
Meijer (GUE/NGL ),
    Ved afslutningen af hver valgperiode i Parlamentet forsøger ordførere hurtigt at afslutte forhandlingerne med Rådet, således at der efter valget ikke er brug for en ny behandling med usikkert udfald. Inden en offentlig debat bliver mulig, er alvorlige meningsforskelle allerede ryddet af vejen. I dette tilfælde er erhvervslivet tilfreds med, at handelen med CO2-emissionskvoter allerede kan begynde i 2005 i stedet for i 2008 takket være den grønne ordførers energiske indsats. Det passer til den liberale opfattelse, nemlig at en formindskelse af emissionerne er for dyr derhjemme og derfor bedre kan foretages i lande, hvor dette er billigere. De forventede fordele ved det er, at der hurtigere opnås resultater på verdensplan, og at udviklingslande stimuleres til ved deres industrialisering med det samme at benytte miljøteknologi, der er udviklet i Europa. Ulemperne er, at der ikke træffes foranstaltninger hjemme, at lande i Østeuropa sælger deres rettigheder til genopbygning af deres industri, og at lande i den tredje verden muligvis vedvarende må opgive industrialisering. Det er dog positivt, at mindst 50 % af reduktionen skal opnås inden for EU. Fordelen ved dette forslag er, at produktionsskove, som er beregnet til at blive fældet, eller som kan brændes, ikke længere gennem svig kan medregnes under kulstoffer, som fjerner kuldioxid fra luften og omsætter det til ilt. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    "Fælles gennemførelse" ( - JI) og "mekanismen for bæredygtig udvikling" ( - CDM) er sammen med den internationale handel med kvoter for drivhusgasemissioner innovative instrumenter i Kyoto-protokollen. "Kyoto-protokollens fleksible mekanismer" gør det muligt for parterne at overholde dele af deres forpligtelser, fordi de kan nedbringe drivhusgasserne i andre lande med lavere omkostninger end hos dem selv.
Disse projekter skal resultere i reelle, målelige og langsigtede fordele med hensyn til imødegåelse af klimaændringer og samtidig gennemføres på en sådan måde, at de bidrager til bæredygtig udvikling i værtslandene, navnlig gennem overførsel af miljøvenlig teknologi.
Den 18. marts 2003 vedtog Rådet en fælles holdning om et direktiv om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner. Ved at stimulere efterspørgslen efter CDM-kreditter gør det foreliggende forslag det også muligt at hjælpe de udviklingslande, hvor CDM-projekterne gennemføres, med at nå deres mål om bæredygtig udvikling. Samtidig bekæmpes klimaændringerne ved en effektiv gennemførelse af Kyoto-protokollen.
Jeg har derfor stemt for. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
    Det største problem med batterier og akkumulatorer er, at de indeholder tungmetallerne kviksølv, bly og cadmium. I praksis har indsamlingen udelukkende af de batterier, som indeholder kviksølv, bly eller cadmium, ikke fungeret, idet forbrugerne efter Kommissionens oplysninger ikke har skelnet mellem dem. Det har for Kommissionen været en af grundene til at gå ind for indsamling af batterier, så der af alle batterier kan genvindes værdifulde materialer.
Som jeg har givet udtryk for i andre sammenhænge, finder jeg det aldeles væsentligt, at alle former for affaldsbehandling udnyttes med henblik på genbrug og/eller genvinding. Vi må imidlertid også lytte til advarslerne fra den berørte sektor om, at genbrugsmarkedet har brug for en periode på fem år til at blive tilstrækkeligt udviklet. Derudover er de foreslåede indsamlingsrater for høje, navnlig i sammenligning med de bedste rater i visse europæiske lande pr. indbygger årligt.
Endelig mener jeg, at der især bør investeres i alternative og mindre omkostningstunge, men sikrere løsninger, der er et område, som jeg gerne ser udviklet i den nærmeste fremtid.
Jeg har derfor hverken stemt for eller imod under den endelige afstemning, fordi jeg mener, at resultatet af de forskellige afstemninger ikke sikrer den nødvendige balance. 

Ebner (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne forklare, hvorfor jeg hverken har stemt for eller imod Cocilovo-betænkningen. Ordføreren har gjort sig meget store anstrengelser for at støtte en ny vej og også modigt slå ind på den. Jeg ville have glædet mig endnu mere over at se endnu større mod og især en større tilslutning til de ændringsforslag, som er blevet stillet af de forskellige politiske grupperinger - bl.a. også af mig - både i udvalget og her i plenarforsamlingen for at tage større hensyn til menneskenes behov i følsomme zoner. Dette mod manglede under førstebehandlingen. Jeg håber, at det så vil være til stede ved den næste behandling, og jeg har tillid til, at denne vej fører i den rigtige retning, man skal bare gå den med større konsekvens og større mod. 

Krivine (GUE/NGL ),
    Ingen kan i dag benægte, at vejtransporten er overladt til det liberale barbari på bekostning af lønmodtagernes arbejdsbetingelser, færdselssikkerheden og miljøet. I den forbindelse har jeg støttet alle de ændringsforslag, der sigter mod at gøre social dumping og skattedumping fredløs. Derfor har jeg stemt for de foranstaltninger, der øger kontrollen med sanktionerne, uanset om det foregår på vejene eller hos virksomhederne, samt for alle forbedringer af chaufførernes arbejdsvilkår. På det område som så mange andre er jeg fortaler for sociale og miljømæssige forbedringer.
Når det er sagt, er jeg stadig skeptisk over for EU's reelle vilje til virkelig at lovgive inden for dette område, som er det vigtigste for den kapitalistiske økonomi, og i særdeleshed virkelig at kontrollere og straffe alle overtræderne. Uden en reel deltagelse fra medlemslandene, uden yderligere midler i form af udstyr og mandskab, såsom forøgelse af arbejdsinspektørkorpset, er jeg bange for, at bestemmelserne endnu en gang bliver virkningsløse. Jeg har alligevel stemt for betænkningen, men jeg satser især på en mobilisering i Europa af lønmodtagerne og deres fagforeninger, for at styrkeforholdet virkelig ændres.
Ribeiro (GUE/NGL ),
    Oprettelsen af det indre marked, den dermed forbundne liberalisering af vejtransporten og liberaliseringen af nærsøfarten i EU har medført skærpet konkurrence og et øget antal tilfælde, hvor virksomheder har skaffet sig konkurrencefordele gennem manglende overholdelse af Fællesskabets bestemmelser om køre- og hviletider, sådan som man kan konstatere ved den betragtelige stigning i antallet af meddelte overtrædelser.
Sikring af korrekt anvendelse af forskrifterne om arbejdstider inden for vejtransporten skal derfor ses i sammenhæng med beskyttelse af chaufførernes rettigheder, men også med konkurrenceforholdene og trafiksikkerheden.
Vi har derfor forkastet de ændringsforslag, der ikke ønskede, at direktivet skulle indeholde bestemmelser om maksimalt tilladte ugentlig arbejdstid, natlig arbejdstid pr. døgn, ugentlige hviletider og køretiderne mellem disse hviletider og to-ugers begrænsning af køretimerne, som Kommissionen foreslår i bilag I.
Det kan kun beklages, at Rådet endnu ikke har fremlagt sin fælles holdning om en forordning om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport, som Europa-Parlamentet udtalte sig om i januar 2003. Vi takker ordføreren for hans arbejde. 

Lund og Thorning-Schmidt (PSE ),
   . - De danske socialdemokrater i Europa-Parlamentet har i dag stemt for betænkningen af Deprez (A5-0267/2004). Vi mener, det er vigtigt at videreudvikle flygtningefonden og koordinere indsatsen på EU-niveau samt at fastsætte rimelige procedurer o.lign.
Vi er dog opmærksomme på, at Rådets beslutning er omfattet af EF-traktatens afsnit IV og ikke gælder for Danmark, jf. protokollen om Danmarks stilling. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Sagen drejer sig om en videreudvikling af den første fase af Den Europæiske Flygtningefond fra den 1. januar 2000 til den 31. december 2004.
Flygtningefondens anden fase skal forbedre støtten til medlemsstaternes indsats for at sikre asylsøgerne en passende modtagelse, integrere personer, der har behov for international beskyttelse i EU, og gennemføre foranstaltninger til fremme af frivillig repatriering af personer uden behov for beskyttelse eller asylansøgere, hvis ansøgning er blevet afvist.
Programmet deles i to perioder (fra 2005 til 2007 og fra 2008 til 2010), og dets samlede udgifter bliver på 687,48 millioner euro.
Det omfatter alle medlemsstater undtagen Danmark, herunder alle kandidatlandene.
Flygtningefondens anden fase overholder de relevante bestemmelser i traktaten.
Da jeg mener, at det er et område, som der er bred enighed om, og at Flygtningefondens første fase opnåede gode resultater, har jeg stemt for Deprez-betænkningen. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   Denne meddelelse er resultatet af en høringsproces med de forskellige berørte parter, hvortil kommer igangværende undersøgelser, og den er et led i en temastrategi for genvinding af affald, som Kommissionen agter at vedtage i september 2004.
Denne strategi - der videreudvikler fællesskabsstrategien for affaldshåndtering fra 1989 og 1996 - har som mål at fremme en bæredygtig affaldshåndtering med hensyntagen til de tre søjler miljø, økonomi og det sociale område, ligesom den indfører nye begreber samt en kvalitativ og kvantitativ tilgang, der ganske givet vil medvirke til, at de bedste løsninger findes.
Jeg fremhæver ligesom ordføreren, hvor vigtigt det er at øge miljøbevidstheden hos borgere, erhvervsdrivende, forhandlere osv., og jeg er enig i, at hovedvægten i strategien netop bør lægges på dette punkt, med særlig vægt på informationskampagner og projekter på skoler. 

Mayol i Raynal (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne tale om hr. Voggenhubers betænkning. Jeg bemærker, at en række grundlæggende rettigheder ikke er taget med i udkastet til forfatningen. Min kollega, som er medlem af den samme gruppe som jeg selv, hr. Voggenhuber, var medlem af konventet. Det drejer sig om princippet om retslighed for sprogene. Det drejer sig om selvbestemmelsesretten.
Den spanske stat har begået en åbenbar overtrædelse af de grundlæggende rettigheder ved at lukke den baskiske avis . Spørgsmålet er heller ikke taget med i denne tekst. Jeg beklager det, og fordi formanden for min gruppe anser mig for idiot, fordi jeg har underskrevet mistillidsvotummet, har jeg taget mig den frihed ikke at følge instrukserne for stemmeafgivelsen, som jeg har fået af min gruppe om dette spørgsmål, og jeg har derfor hverken stemt for eller imod.
Alyssandrakis (GUE/NGL ),
    EU forsømmer ikke en lejlighed til at prale af sine principper og værdier og belære alle andre om, hvordan man skal opføre sig. Hvor hyklerisk dette er, fremgår af den kendsgerning, at forfølgelser af og forbud mod kommunister i mange tiltrædende lande samt Annan-planen for Cypern anses for at være i overensstemmelse med EU's principper. I den politiske praksis er principperne så brede, at de rummer alt, hvad der tjener monopolernes interesser, og så snævre, at de udelukker arbejdstagernes fundamentale rettigheder.
Kommissionens meddelelse og betænkningen fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender behandler spørgsmålet som et retligt spørgsmål og fokuserer på proceduren i forbindelse med anvendelsen af traktatens artikel 7, som fastsætter sanktioner over for medlemsstater, der overtræder EU's principper. Spørgsmålet er imidlertid ikke kun juridisk, det er dybt politisk. Endvidere sætter betænkningen ikke det mindste spørgsmålstegn ved EU's "gode hensigter". Den indeholder dog også positive elementer som f.eks. fremhævelsern af behovet for at sikre et højere beskyttelsesniveau for de grundlæggende rettigheder og af accepten af eller tilskyndelsen til et politisk klima, hvor folk føler sig truede osv.
Af denne årsag har KKE's medlemmer af Europa-Parlamentet ikke stemt imod, men har hverken stemt for eller imod betænkningen. 
Berthu (NI ),
    Jeg har stemt imod Voggenhuber-betænkningen, som forsøger at udnytte artikel 7 i EU-traktaten for på området for den generelle politik og politikken om borgernes rettigheder at indføre en ny "multilateral overvågning", som supplement til den, der blev indført efter Maastricht-traktaten for de økonomiske politikker, og til den, som Socialdemokraterne ønsker at styrke på det sociale område.
Denne multilaterale overvågning, hvis udvikling og hårdhed bliver et kendetegn for det nuværende EU, medfører problemer i flere henseender.
For det første problemet med legitimiteten, for den støtter sig til et europæisk demokrati, der i vid udstrækning er kunstigt, og undertrykker de nationale demokratier, som ellers er de mest effektive og tættest på borgerne.
Dernæst er der problemet med overvågningens effektivitet, for os bekendt er det hidtil snarere lykkedes for den at paralysere medlemslandene og gøre hele det europæiske system ufleksibelt. Det bliver på alle områder tungere, mere unuanceret og mere umuligt at flytte.
Endelig skaber viljen til harmonisering og overhaling af de nationer, som er forbindelsesleddet i overvågningerne, mange flere problemer, end den løser, for den nedbryder demokratiet og ødelægger pluralismen som drivkraft i Europa.
Caudron (GUE/NGL ),
    I 1992, da Det Europæiske Fællesskab erklærede, at det ville overskride tærskelen til den økonomiske dimension for at blive en Union, blev det i traktaten fastsat, at "Unionen bygger på principperne om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, der alle er principper, som medlemsstaterne har til fælles".
I artikel 7 fastsættes beskyttelsesforanstaltningerne. Den triste episode i Østrig i 1999 har ført til fornyede overvejelser om effektiviteten af disse instrumenter. Der blev efterfølgende vedtaget ændringer, men de var ikke vidtrækkende nok. Der er derfor grund til at være tilfredse med Kommissionens initiativ.
Som ordføreren mener jeg imidlertid, at Kommissionen er kommet på vildspor ved udelukkende at koncentrere strategien om forebyggelse. Forebyggelse skal kombineres med sanktioner. Det er vanskeligt at karakterisere en risiko for overtrædelse af de grundlæggende rettigheder. Jeg er fortaler for en bredere opfattelse. F.eks. en medlemsstats svaghed for krænkelser af menneskerettighederne, såsom racisme, antisemitisme, den diskriminerende forarmelse af visse befolkningsgrupper samt alvorlige begrænsninger i pressefriheden.
Lund, Thorning-Schmidt (PSE ),
   . - De danske socialdemokrater i Europa-Parlamentet har i dag stemt for Voggenhubers betænkning (A5-0227/2004) om de grundlæggende rettigheder i EU.
Vi støtter grundideen bag denne betænkning, men tager dog afstand fra formuleringen i punkt 11, litra a), hvor der står, at "(e)n intervention fra Unionens side, jf. EU-traktatens artikel 7, skal derfor være begrænset til entydige farer og vedvarende overtrædelser og kan ikke begrunde nogen ret til eller politik gående ud på, at Unionen permanent overvåger medlemsstaterne."
Vi mener, at Unionen skal have mulighed for at overvåge en medlemsstat i en periode i tilfælde af overtrædelse af Unionens grundlæggende rettigheder. Hvis et land f.eks. groft overtræder menneskerettighederne, er det nødvendigt at have mulighed for at kontrollere, at det retter op på den pågældende situation. 
Meijer (GUE/NGL ),
    I årevis har hr. Voggenhuber på Gruppen De Grønnes vegne opfordret til en EU-forfatning. I mellemtiden er en sådan forfatning under forberedelse, hvori uforfalsket fri konkurrence, en stadig større oprustning og Rådets udemokratiske magt fastlægges permanent. Denne forfatning og artikel 7 i den nuværende EU-traktat muliggør foranstaltninger over for medlemsstater, som holder op med at være et demokrati, og som krænker retsstaten alvorligt og vedvarende. Det er vigtigt for det udemokratiske Spanien under Aznar-regeringen, som tabte valget, og de eventuelle fremtidige medlemsstater Rumænien og Tyrkiet. Hverken af disse bestemmelser eller af meddelelsen derom fra Kommissionen bliver det tydeligt, om de også gælder alvorlig undladelse af at gribe ind over for krænkelser af menneskerettighederne. Jeg værdsætter, at hr. Voggenhuber i sit forslag vil fortolke det på grundlag af åbenhed, lighed, pluralitet, hvad angår meninger, og tillid til, at Unionen ikke vil udøve permanent tilsyn med medlemsstaterne. Jeg er også enig med ham i, at Europa-Parlamentet skal spille en vigtig rolle ved suspensioner, og at dette ikke må overlades til Rådets magtpolitik. Hvad der imidlertid ærgrer mig, er, at hans forslag krydres med idealisme. EU's virkelige værdier er desværre marked, valuta, fri konkurrence og oprustning i stedet for demokrati, menneskerettigheder, miljø, fred og solidaritet. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Jeg har stemt imod denne betænkning, fordi jeg mener, at den er udtryk for en yderliggående og centralistisk, næsten inkvisitorisk tilgang til det, som respekt for og fremme af de værdier, EU bygger på bør være, og at den, fordi den ignorerer den komplementære rolle, som EU har i forhold til de stater, det består af, har valgt at se bort fra de nationale demokratiers natur og praksis, som den i stedet omfatter med beklagelig mistro.
Når EU forbereder sig til den største udvidelse i sin historie, og når man betænker den sølle forestilling, som den årlige debat om betænkningen om menneskerettighedernes stilling i EU er blevet til, er det temmelig bekymrende at se Europa-Parlamentet i rollen som "vogter" af medlemsstaternes opslutning omkring demokratiets værdier, samtidig med at staternes og nationernes betydning for den mangfoldige definition af, hvad det vil sige at "være Europa", ignoreres, og der fremføres en autoritær og fordrejet udgave af den samme virkelighed.
Jeg er enig med Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked, når det foreslår, at udfærdigelsen af den eventuelle interinstitutionelle aftale vedrørende anvendelsen af TEU's artikel 7 ikke skal påbegyndes før efter de nye medlemsstaters tiltræden til Unionen, hvis overhovedet.
Jeg er modstander af forslaget om at udvide de "værdier", som EU hviler på, hvor chartret om grundlæggende rettigheder også inddrages, og den tvetydige og umådeholdne udvidelse af de fænomener, som må anses for at udgøre en klar fare for EU's værdier. 
Formanden.
   - Stemmeforklaringerne er afsluttet.

 - Inden vi kaster os over eftermiddagens opgaver, skylder jeg Dem en forklaring på min forsinkelse. Som De ved, blev der i formiddags afholdt afstemning i mere end to timer. Det er virkelig nødvendigt med stor politisk effektivitet i slutningen af en valgperiode for at afslutte arbejdet fra Europa-Parlamentets udvalg.Men der er også en anden ting, for først på eftermiddagen blev jeg inddraget i en meget vigtig højtidelighed uden for Europa-Parlamentet til markering af ofrene i Rwanda for 10 år siden sammen med formanden for parlamentet i Rwanda og en delegation af parlamentsmedlemmer fra Rwanda, som ønskede at være her i Strasbourg sammen med os i dag. Jeg undskylder derfor min forsinkelse. Men det drejer sig om chokerende realiteter, som skal anerkendes og også markeres, hvilket vi har gjort i dag. Vi skylder i det mindste at mindes ofrene og også på anden vis vise ansvarlighed.
Formanden.
   - Når jeg har forsædet for Europa-Parlamentet denne eftermiddag, er det i særdeleshed for at markere besøget af udenrigsministeren for Den Franske Republik. Velkommen til Europa-Parlamentet, hr. minister.
Hr. Barnier har i lang tid arbejdet hos os og sammen med os som kommissær med ansvar for EU's regionalpolitik. Han nyder stor respekt i Europa-Parlamentet, men han er smuttet fra os uden at få mulighed for at tage afsked med os, og vi fik heller ikke mulighed for at tage afsked med ham.
Derfor, kære udenrigsminister, kære europæiske kolleger, er det mig en meget stor glæde at være her i dag, for - ja, bedre sent end aldrig - at hylde Dem og fortælle Dem, hvor meget vi påskønner det arbejde, De har udført for Europa. De vil nu i Deres nye stilling som fransk minister fortsætte ad den europæiske vej, som De har tilbagelagt en god del af her.
Barnier,
    Tusind tak, hr. formand Pat Cox, for Deres tilstedeværelse og for sammen med Rådets formandskab at tillade, at jeg meget midlertidigt i nogle minutter optager Rådets plads for at sige et par ord.
Mine damer og herrer, jeg ville faktisk have talt til Dem for nogle dage siden, men det var ikke muligt, for udnævnelsen til fransk udenrigsminister kom meget hurtigt. Jeg vil gerne sige et par ord til Dem, og jeg takker formand Pat Cox for at have givet mig mulighed for det.
Fru kommissær, kære Michaele, mine damer og herrer, Voltaire yndede at sige, at hans motto var, at korte breve gav lange venskaber. Mit korte indlæg står derfor på ingen måde i forhold til mit ønske om varigheden og styrken af vores venskab. Mine første ord var og er til Dem, hr. formand, som jeg takker for undtagelsesvis - det er jeg klar over - at have givet mig lov til at sige det til Dem. Jeg glæder mig over, at jeg på et tidspunkt, hvor jeg er blevet udnævnt til en anden post i mit hjemland, kan hylde Dem og tage afsked, som det er skik og brug mellem partnere og venner, for jeg vil og kan ikke glemme, at de kampe, som jeg udkæmpede i næsten fem år her i Strasbourg eller i Bruxelles for Kommissionen, var kampe, som Europa-Parlamentet delte, og som blev udkæmpet sammen med Europa-Parlamentet.
Først og fremmest kampen for forfatningen, som - hvilket vi håber og arbejder for - senest i juni vil nærme sig den afgørende fase i vedtagelsen takket være de kloge bestræbelser fra det irske formandskab og på baggrund af et projekt, som vi alle er taknemmelige for, for det projekt er vores. Da det skulle indledes, fandt eller genfandt vi hinanden, nemlig Antonio Vitorino og jeg selv side om side i Præsidiet med Klaus Hänsch og Iñigo Méndez de Vigo. Da det skulle drøftes rigtig grundigt artikel efter artikel og komma efter komma og skulle afsluttes, befandt vi os stadig side om side med andre konventsmedlemmer, som jeg kan se her, nemlig Elmar Brok, Andrew Duff, Olivier Duhamel, Alain Lamassoure, Anne Van Lancker, Johannes Voggenhuber og andre, som ikke ønsker, at jeg nævner dem, men som jeg tænker på, nemlig konventsmedlemmerne fra Europa-Parlamentet og deres suppleanter, som altid har været meget aktive, benhårde og intelligente. Jeg er ikke i tvivl om, når tiden kommer, hvor denne tekst skal forsvares og forklares til Europas folk - jeg tænker her på de bekymringer om forklaringen, som Gianfranco Dell'Alba havde og stadig har - at vi endnu en gang alle sammen som et hold uanset vores holdninger vil indtage vores pladser og gøre det sammen.
Hr. formand, på denne lange rejse, der har været følelsesladet og vanskelig, er der en person, som har betydet meget for mig, som på en måde har vejledt og rådet mig, og det er formanden Giorgio Napolitano, som er til stede. Han har på trods af alt og inden alle andre troet på muligheden for konventet og forfatningen. Jeg vil gerne takke ham for hans gode råd og hylde ham for hans arbejde og vision med en smuk talemåde af den franske forfatter André Maurois, som et sted har skrevet, at verden udvikles ved umulige ting, som gennemføres.
Som De ved, har min anden kamp været og er stadig kampen for den økonomiske, sociale og fremover territoriale samhørighed og dens fremtid efter 2007. Mine damer og herrer, samhørighedspolitikken er en af de smukkeste politikker i EU. Jeg ønskede sammen med hele holdet fra Kommissionens Generaldirektorat for Regionalpolitik, som på fremragende vis har hjulpet mig, at arbejde for, at regionerne, først og fremmest de mest trængende regioner, fordi de var de fattigste eller de mest afsidesliggende, såsom regionerne i den yderste periferi eller andre, reelt blev samarbejdsregioner og aldrig blot regioner, som kunne være tilskuere til projekter og den europæiske udvikling.
Beslutningens tid nærmer sig. Europa-Parlamentet tager et vigtigt skridt mod den endelige beslutning i 2005 ved i løbet af de kommende timer at vedtage dets holdning til de finansielle overslag såvel som til samhørighedspolitikken. Det giver mig mulighed for, og jeg er næsten færdig, i særdeleshed at takke nogle enkeltpersoner, nemlig de tre formænd for Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme, som jeg har haft mulighed for at arbejde sammen med, Konstantinos Hatzidakis, Luciano Caveri og på nuværende tidspunkt Paolo Costa, de skiftende ordførere, som uden eftergivenhed har hjulpet mig med at skitsere samhørighedspolitikkens fremtid, nemlig Francesco Musotto, Elisabeth Schroedter, Emmanouil Mastorakis, Javier Pomés Ruiz, og endelig dem, der med deres årvågenhed og rådgivning endnu en gang uden eftergivenhed har gjort det muligt for mig at knytte en sund og parterskabsmæssig budgetforvaltning til politikken, nemlig formanden fru Diemut Theato, Terence Wynn, Giovanni Pittella og Helmut Kuhne. Jeg ønsker ikke at skuffe de andre, som jeg har arbejdet sammen med: Jeg tænker på dem, og min tak går også til dem.
Hr. formand, det er første gang i meget lang tid - jeg var minister på et andet tidspunkt - at jeg henvender mig til Dem fra Rådets plads med Deres og det irske formandskabs billigelse.
Jeg har i dag andre ansvarsområder, der naturligvis er anderledes end mine ansvarsområder i Kommissionen. Men De skal være sikker på én ting, nemlig at jeg som Frankrigs minister for udenrigsanliggender og europæiske anliggender hverken vil ændre eller udhule mine idéer, min fremgangsmåde eller i særdeleshed min tilstedeværelse og mit venskab med Europa-Parlamentet og dets medlemmer. Det er en særlig tanke om Europa, som har ført os sammen, og jeg er fuldstændig overbevist om, at den i den nærmeste fremtid vil give os mulighed for at mødes igen. Der er så mange emner, vi kan samarbejde om.
Mine damer og herrer, i det store demokratiske øjeblik for borgernes udveksling af synspunkter og dialog, som venter Dem, og som venter Europa-Parlamentet om nogle uger, ønsker jeg af hele mit hjerte held og lykke til hver enkelt af Dem i mangfoldigheden i Deres holdninger og engagement. Hr. formand, da jeg ved, at det ikke er kutyme, vil jeg takke Dem for at have givet mig mulighed for at sige disse ord, som betyder meget for mig.
Napolitano (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil blot tage ordet et minut for at takke kommissæren, Michel Barnier, og jeg vil ikke bare takke ham for de pæne ord, som jeg blev dybt rørt over, men også for hans samarbejde med Udvalget om Konstitutionelle Anliggender og hele Parlamentet. Det er hans fortjeneste, at dialogen, samarbejdet, den fælles indsats og det, som man nogle gange har kaldt en alliance mellem Kommissionen og Parlamentet, når det gælder konstitutionelle anliggender, ikke kun har været retorik, men er blevet en realitet.
Vi er sikre på, at vores ven Michel Barnier bliver en værdig efterfølger på den plads, som var Robert Schumans, og at han vil fortolke de europæiske traditioner i det store Frankrig, som er et af Det Europæiske Fællesskabs vigtige stifterlande.
Formanden.
   - Tak til alle og i særdeleshed tak til Dem, hr. minister.

(1)

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0268/2004) af Wynn for Budgetudvalget om Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet: Fremtiden skaber vi i fællesskab: Politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU 2007-2013 (KOM(2004) 101 - C5-0089/2004 - 2004/2006(INI)).
Wynn (PSE ),
   Hr. formand, da jeg først kom ind og så mig omkring, troede jeg, at folk var mødt op på grund af denne forhandling, men så gik det pludselig op for mig, at den tidligere kommissær hr. Barnier skulle til at starte på sit indlæg!
Foran sig har medlemmerne ikke kun en betænkning fra Budgetudvalget men også en betænkning, hvor man har forsøgt at tage hensyn til de andre udvalgs meninger. I bestræbelserne herpå har vi forsøgt at medtage i hvert fald tre til fire af de prioriteringer, de finder vigtigst, og dernæst har vi i punkt 31 opfordret Kommissionen og Rådet til i det mindste at se på alle bilagene for at få en fornemmelse af, hvad de øvrige udvalg forsøger at gøre. Jeg siger dette, fordi jeg har fået et brev fra en af de andre ordførere, der klager over denne procedure. Vi mente imidlertid, at det var en rimelig fremgangsmåde, hvor alle får en chance for at komme til orde.
Hensigten med betænkningen er ikke at stille konkrete forslag men at opstille retningslinjer for det nye Parlament. Det er tanken, at vi i det nuværende Parlament ikke skal gøre noget endeligt, men at vi i det mindste skal tilkendegive, hvordan vi mener, at forhandlingerne bør foregå i det nye Parlament. Min opgave som ordfører for denne betænkning snarere end som formand består i at forsvare Budgetudvalgets holdning. Derfor skal jeg ikke anbefale en accept af nogle af de 22 ændringsforslag, selv om jeg mener, at ændringsforslag 3 og 5 forbedrer ordlyden. Jeg vil overlade sådanne diskussioner til min politiske gruppe.
Jeg er fascineret af ændringsforslagene fra mine kolleger fra det britiske Konservative parti i bl.a. hr. Bradbourns navn - i særdeleshed ændringsforslag 17, 18 og 19. I ændringsforslag 17 og 18 anmodes der om et loft på 1 % af BNI for Fællesskabets budget, og ændringsforslag 19 handler om renationalisering af strukturfondene. Som medlem af det britiske Labour-parti glæder jeg mig meget over holdningen hos mine konservative kolleger, der nu tilslutter sig Gordon Browns forslag. Jeg er sikker på, at det glæder ham!
Jeg er fortsat forvirret over ændringsforslag 20 og 21, men det vil jeg diskutere med hr. Bradbourn på et senere tidspunkt. Selv om jeg hilser ændringsforslagene velkommen som medlem af det britiske Labour-parti, er jeg her ikke i min egenskab af Labour-medlem men som ordfører for Budgetudvalget, og jeg kan derfor ikke støtte dem. Som sagt anmodes der i ændringsforslag 17 og 18 om et loft på 1 % af BNI for egne indtægter. Jeg foretrækker det eksisterende punkt 17, ifølge hvilket vi skal vurdere vores politiske prioriteringer og dernæst behovene. Først derefter skal Parlamentet beslutte niveauet for egne indtægter.
Da kommissionsformand Prodi først præsenterede Kommissionens forslag, sagde jeg, at betalingerne i perioden 1998-2002 under det nuværende finansielle overslag i gennemsnit har udgjort 1 % af BNI. Hvis gennemsnittet ligger på 1 %, vil der naturligvis have været tidspunkter, hvor betalingerne har været højere. Hvis De ser på punkt 10, 11 og 12 i betænkningen, står der faktisk, at vi skal se på prioriteringerne og derefter fastsætte det overordnede gennemsnit. 
Det kan godt være, at vi efter at have foretaget en vurdering og set på de politiske prioriteringer ender med 1 % af BNI. Punkt 19 kan godt pege i retning af et højere tal, men hvis man ser fornuftigt og pragmatisk på det, kan vi lande på ethvert tal, og 1 % kan ikke udelukkes. Denne afgørelse skal imidlertid ikke træffes af det nuværende Parlament men af det nye Parlament i henhold til tidsfristen. Dette skyldes et ønske om at involvere medlemmerne fra de 10 nye medlemsstater samt de 10 nye kommissærer. Som jeg sagde tidligere, er formålet med denne betænkning ikke at træffe beslutninger men at sætte det nye Parlament i stand til at gøre det, samtidig med at det - sammen med Kommissionen og Rådet - i det mindste kan notere sig vores holdning.
Jeg vil gentage endnu et punkt, jeg fremsatte under den første forhandling om dette emne, og minde Rådet om, at den interinstitutionelle aftale kun er en interinstitutionel aftale, når institutionerne overholder den indbyrdes. Med andre ord er Parlamentet en vigtig aktør. Det har ikke en birolle i processen. Det indtager en hovedrolle, hvilket de øvrige institutioner forhåbentlig erkender. 
Det er sandsynligvis sidste gang, jeg taler i Parlamentet som formand for Budgetudvalget. Jeg vil derfor sige, at det har være et fantastisk job og et stort privilegium.
Roche,
    Hr. formand, jeg vil gerne takke hr. Wynn og hans udvalg for deres arbejde. Jeg er glad for, at jeg i dag har lejlighed til at deltage i denne forhandling om de fremtidige finansielle overslag, og jeg har taget hr. Wynns punkter ad notam.
Denne betænkning og Parlamentets arbejdsindsats er et vigtigt bidrag til arbejdsprocessen hen imod en aftale om finansiering fra 2006 og fremover. Aftalens karakter for den næste finansieringsrunde vil have afgørende betydning for, hvordan EU ruster sig selv til at løse forestående udfordringer inklusive dem, der er mest relevante for borgernes livskvalitet og økonomiske udsigter. De enkelte EU-institutioner har et ansvar for at sikre, at vi får et afbalanceret og fair resultat, der støtter vores politiske mål på en økonomisk effektiv måde.
Som vi ved, findes der ingen lette løsninger på udfordringen i forbindelse med forhandlingerne om den kommende finansiering. Vi skal opfylde behovet for at øge væksten i hele EU for at udnytte det økonomiske opsving, der nu er tydeligt. Vi skal målrette ressourcerne effektivt for at bygge en vækstforstærkende infrastruktur i hele EU, som bidrager til at forbedre transportforbindelserne med investeringer i kommunikation og nye teknologier. På samme måde har støtte til menneskelige ressourcer - især i form af almen uddannelse og erhvervsuddannelse - potentiale til at supplere vores investering i infrastruktur. En opgradering af færdighederne hos arbejdsstyrken i EU vil i høj grad medvirke til at forbedre produktiviteten. På samme måde vil støtte til innovation skabe merværdi på den krævende globale markedsplads og dermed forbedre EU's konkurrenceevne og produktivitet.
Solidaritetspolitikken er afgørende for EU's succes. EU skal overveje, hvordan det bedst kan støtte de regioner i de nye medlemsstater, der vil sakke agterud i forhold til EU's gennemsnit med hensyn til udvikling og adgang til vækstmuligheder, herunder adgang til beskæftigelsesmuligheder. På samme måde er visse områder i de nuværende medlemsstater fortsat i gang med konvergensprocessen, og EU er nødt til at overveje, hvilken fortsat bistand der er hensigtsmæssig for at støtte vores fælles mål om at sætte alle regioner i stand til at samles om EU's gennemsnitlige velstandsniveau. På samme måde vil vi i debatten om fremtidig finansiering være nødt til at se på de uensartede behov hos befolkningerne i byerne, på landet og i regionerne og overveje, hvordan vi bedst skaber et afbalanceret resultat, der fremmer større velstand for en større del af Europas borgere.
I debatten om den fremtidige finansiering skal vi også overveje, hvordan vi kan forbedre vores prioritering af bæredygtighedsprincippet med hensyn til fremtidig vækst og udvikling. På samme måde erkender vi alle betydningen af at udbyde passende ressourcer til en større EU-indsats inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed og til støtte for EU's eksterne forbindelser. Kort sagt står vi over for ganske betydelige udfordringer i forbindelse med de kommende finansielle overslag.
Som Parlamentet ved, er vi kun i gang med de indledende overvejelser vedrørende de kommende finansielle overslag. Det irske formandskabs fremgangsmåde består i at bygge et solidt fundament for det detailarbejde, der skal udføres under succederende formandskaber for at skabe enighed om den fremtidige finansierings niveau og fokus. Dets beslægtede mål er at give medlemsstaterne mulighed for at behandle kommissionsmeddelelsen under ét og at skitsere deres indledende svar. Processen skal sætte os i stand til at identificere områder med enighed såvel som områder med potentiel divergens. Parlamentsmedlemmerne har set Det Europæiske Råds konklusioner, der bifalder Kommissionens arbejde med dette emne og hylder formandskabets strategi for håndtering af det.
I overensstemmelse med disse konklusioner og Rådets igangværende undersøgelser af de enkelte områder, der nævnes i kommissionsmeddelelsen, vil dette arbejde danne grundlaget for den rapport, der skal udarbejdes til Det Europæiske Råds møde i juni, og som skal skitsere de hidtidige overvejelser.
Wynn-betænkningen er et vigtigt bidrag til arbejdet med et spørgsmål, som alle EU's institutioner bliver involveret i. Det glæder mig, at Europa-Parlamentet har haft sin vanlige konstruktive tilgang til spørgsmålet om den kommende finansiering. Selv om der kan være forskellige holdninger til særlige aspekter af spørgsmålet, er jeg glad for, at der er mange områder med fælles analyser og en fælles anerkendelse af betydningen af at fokusere på spørgsmål som f.eks. bæredygtig udvikling, vækst, frihed, sikkerhed og retfærdighed samt EU's eksterne rolle.
Som tidligere nævnt skal vi gøre et stort stykke arbejde. Det vil bestemme, hvordan EU klarer de kommende udfordringer. Der vil naturligvis være punkter, hvor vi er uenige under forhandlingerne - det ligger i naturen af politik og politisk dialog. Jeg er imidlertid forvisset om, at vores fælles tilsagn om at skabe et fair og afbalanceret resultat af forhandlingerne vil hjælpe os i arbejdet med at finde frem til en endelig pakke, der vil fremme en effektiv anvendelse af ressourcerne til støtte for større velstand for alle EU's borgere i de kommende år. 
Schreyer,
    Hr. formand, hr. formand for Rådet, ærede medlemmer, vi budgetpolitikere kan i dag se tilbage på fem års vellykket samarbejde. Det første budget, vi i fællesskab havde ansvaret for, budgettet for 2000, var samtidig det første budget under den finansielle planlægning, som er gyldig i dag. Efter fem års fælles erfaring med de finansielle overslag som instrument er det godt, at vi nu har lejlighed til at drøfte disse erfaringer med henblik på den næste planlægningsperiode.
Erfaringen er, at den finansielle planlægning har vist sig at være et godt instrument til at sikre en ordnet udvikling i udgifterne og finansieringen af dem. Som instrument har især også den interinstitutionelle aftale med sine konsultations- og samarbejdsmekanismer vist sig at være velegnet til at sikre en effektiv forhandlingsproces og rettidig afslutning. Samtidig har vi gjort den erfaring, at det ville være godt med en større fleksibilitet, og vi har erfaret, at loftet for udenrigspolitikken ganske enkelt var sat for lavt, og at låget over forvaltningsudgifterne kan bidrage til udviklingstendenser, som ikke er helt uproblematiske. De positive virkninger af de finansielle overslag skyldes, at det som instrument er udtryk for gensidig tillid mellem institutionerne og for det fælles kompromis. Her er jeg helt enig i formanden Terry Wynns udtalelser.
Netop det taler også for at tilpasse de finansielle overslags varighed til varigheden af Parlamentets og Kommissionens mandat, altså at begrænse den til fem år. Her er Kommissionen principielt enig med Budgetudvalget. Alligevel har Kommissionen som overgangsfase endnu en gang foreslået en varighed på syv år, af mange forskellige grunde, som jeg ikke vil gentage her. Måske kan der findes kompromiser, som går ud på, at der for de støtteprogrammer, som Kommissionen nu er ved at udarbejde lovgrundlag for, ikke allerede nu fastsættes beløb for alle syv år.
Hvis vi vil opnå, at alle lovgrundlagene skal kunne vedtages allerede i 2006, så ville det ganske enkelt være for sent, hvis lovgrundlagene først skulle udarbejdes af den nye Kommission. Men den nye Kommissionen vil naturligvis kunne komme med sine egne prioriteringer i forhandlingsprocessen.
Mine damer og herrer, de finansielle overslag fastsætter den finansielle ramme for de næste års politik. Det er et meget vigtigt politisk projekt, og derfor må der ved forhandlingernes begyndelse være enighed om, hvilke opgaver EU vil løse i fællesskab i fremtiden. Det er også den måde, det irske formandskab har grebet denne sag an på, og jeg vil her gerne eksplicit takke Dem for den måde, De behandler denne sag og Kommissionens forslag på.
De fælles mål er meget ambitiøse. Bæredygtig vækst, styrkelse af konkurrenceevnen gennem styrkelse af videnskab, forskning og uddannelse, etablering af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed for vores borgere, påtage sig større fælles ansvar i verden og vellykket integration af de nye medlemsstater. Den nye ramme vil gælde for et EU med 27 medlemsstater.
Kommissionen foreslår at gennemføre alt dette med de midler, som findes under det gældende loft for EU's egne indtægter. Vi foreslår ikke nogen forhøjelse af loftet, selv om det nuværende loft har været konstant siden 1999. Vi foreslår sågar en langt større margen under denne overgrænse på 1,24 % af bruttonationalproduktet end den, som den forrige Kommission foreslog for den nuværende planlægningsperiode. Hvis vi sammenligner den nugældende finansielle planlægning med Kommissionens nye forslag for perioden 2007-2013 i tal, så viser det sig, at vi for den kommende planlægningsperiode foreslår et loft på gennemsnitligt 1,14 % af bruttonationalproduktet, og det gældende bevæger sig omkring 1,12 %, hvis man tager Den Europæiske Udviklingsfond og Solidaritetsfonden med. Hvis man opstiller sammenligningen på den måde, at man - sådan som det er tilfældet nu - ikke medtager Den Europæiske Udviklingsfond og Solidaritetsfonden og omregner forslaget til 25 medlemsstater, så kommer man sågar til det resultat, at Kommissionens nye forslag for de kommende år i relative tal, udtrykt som andel af bruttonationalproduktet, ligger lidt under tallet for den nuværende planlægningsperiode.
Hvordan er det lykkedes, at vi trods disse ambitiøse mål, som skal forfølges, kan holde os under dette loft? Det er naturligvis kun lykkedes, fordi Kommissionen planlægger omfordelinger mellem gamle og nye opgaver. F.eks. vil landbrugsudgifternes andel falde, og andelen til udgifterne til fremme af bæredygtig vækst vil stige. Der foreslås omlægninger mellem de gamle og de nye medlemsstater. Hvis vi ser på Kommissionens forslag for den kommende planlægningsperiode kun for de gamle medlemsstater, så ligger Kommissionens forslag langt under 1,0 % af bruttonationalproduktet, som nogle medlemsstater kræver. Men hvis man satte et loft på 1,0 % for det udvidede EU med 27 medlemsstater, så var der hele politikområder, man måtte give afkald på, og så kan listen over mål, som Rådet har vedtaget, ikke længere opfyldes.
Mine damer og herrer, i de seneste år har vi foretaget en væsentlig konsolidering af budgettet, langt stærkere end det har været tilfældet i medlemsstaterne. De sidste års budgetter, de budgetter, som vi bærer det fælles ansvar for, kan betragtes som de laveste i EU's finansielle overslags historie. De udgifter, der går til de nuværende medlemsstater, er nedsat for at skabe det finansielle spillerum for optagelsen af nye medlemsstater under det eksisterende loft. På budgetområdet er vi godt forberedt på udvidelsen. Også hvad budgetproceduren angår, er vi godt forberedt på udvidelsen. Vi har en moderne, ny finansforordning, og vi har en ny struktur for budgettet, som er langt mere overskuelig og langt mere politisk.
Takket være det meget fine samarbejde mellem institutionerne i de seneste år kan vi fremlægge et godt resultat. Og hr. Terry Wynn, De har været en storartet formand for Budgetudvalget, De har ledet udvalget meget, meget dygtigt. Men De har også været så heldig at have meget gode medlemmer i Budgetudvalget, som har været professionelle, kompetente og - som det er nødvendigt for budgetpolitikere - yderst flittige og fortsat er det. Det gælder også for udvalgets sekretariat.
Vi har opnået meget takket være det fremragende samarbejde. Det har simpelthen været rigtig godt. Hjertelig tak for det.
De Keyser (PSE ),
   Hr. formand, mit indlæg bliver i telegramstil, og jeg vil først og fremmest sige bravo til hr. Wynn for betænkningen. På vegne af Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik vil jeg fremsætte fire punkter.
Det første punkt er frygten for, at et alt for skrabet budget reelt vil forhindre EU i at udøve sin rolle internationalt.
Det andet punkt er, at når vi har støttet et gennemsigtigt, fleksibelt og forenklet budget, ønsker vi også i lige så høj grad, at Europa-Parlamentet bevarer budgetkontrollen inden enhver beslutning. Vi anmoder derfor i forbindelse med udenrigsanliggender om en budgetfordeling, der både skal være efter emne og geografisk opdelt.
Det tredje punkt er bekæmpelsen af fattigdom. Vi mener, at et af midlerne, men ikke det eneste, til forebyggelse af terrorisme i verden i dag er fjernelse af fattigdom. Det er derfor en af vores prioriteter.
Det fjerde punkt er, at vi ønsker, at det med udvidelsen bliver muligt at bevare og udvikle forholdet til den arabiske verden, og at Barcelona-processen og naboskabspolitikken udvides. Det er også vores endelige prioritet.
Mulder (ELDR ),
   Hr. formand, jeg vil nævne de vigtigste af Budgetkontroludvalgets kommentarer til Kommissionens forslag.
For det første vil vi gerne have, at budgetterne i fremtiden bliver mere realistiske, end de har været hidtil. Hvert år har vi kunnet konstatere, at der var store overskud. Egentlig er der intet til hinder for det, men hvorfor skal disse penge så først sættes på budgettet?
Det andet punkt, som er meget vigtigt for os, vedrører den kendsgerning, at medlemsstaterne anvender ca. 80-85 % af alle pengene. Ville det ikke være muligt som en ekstra kontrol, at alle medlemsstater hvert år afgiver en erklæring om, at pengene er anvendt godt? Hvis det senere viser sig, at der er noget galt, har Kommissionen juridisk en stærkere position til at gribe ind over for den pågældende medlemsstat. Med andre ord nationale erklæringer om redelig handlemåde.
For det tredje vil vi som bekendt gerne have, at der for en gangs skyld efter så mange år afgives en positiv revisionserklæring. Umiddelbart før valget er det svært at forklare, at det efter ni år stadig ikke er lykkedes Kommissionen at få en positiv revisionserklæring af Revisionsretten. 
Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE ),
   Hr. formand, fru kommissær, De sagde, at den mellemlange finansielle planlægning også fastsætter politikken for de kommende år. Meget vel. På landbrugsområdet får vi, hvis ikke alt går galt, fælles beslutningsprocedure, og vi har en finansiel planlægning, som går langt ind i dette område. Det vil vi i Europa-Parlamentet deltage i, og vi vil heller ikke acceptere den udlægning, som står i forfatningen, og som siger, at vi i pengespørgsmål skal overlade kompetencen til Rådet, og vi vil spille en aktiv rolle her. De sagde også, at udgifterne til landbruget falder, og at udgifterne til bæredygtig økonomi stiger. Fint nok. Men hvis De ser på anden søjle, som vedrører udviklingen i landdistrikterne, så stiger den ikke, når man tager i betragtning, at vi snart vil være 25 og senere 27 medlemslande. Det skal der rettes op på, især da der jo ikke er lagt loft over med de forslag, der er formuleret på landbrugsområdet.
Det tredje punkt er, at vi vil være stærkere involveret på forskningsområdet. Landbruget deltager kun i forskningsrammeprogrammet med 5 programmer. Her skal der altså også ses mere på erhvervsudviklingen inden for landbruget i landdistrikterne.
Lad mig til slut vende tilbage til diskussionen om bruttonationalproduktet og de indlæg, der blev holdt. Jeg synes ikke, det brev med forslaget om en begrænsning til 1 % er særlig fornuftigt. Det forslag, som Kommissionen nu har stillet, er et tilbud, lad mig kalde det det, selv om jeg personligt hellere ville køre en skrappere linje. Vi skal naturligvis nå frem til i højere grad at få lukket det hul, der er mellem bemyndigelser og udbetalinger, gennem en bedre politik - og her er der naturligvis også bud efter Parlamentet.
Endnu en bemærkning til slut. De har oprettet en reserve til en væksttilpasningsfond, men ikke nogen specifik reserve til håndtering af kriser på områder som udenrigspolitik eller miljø, og det synes jeg, der skal rettes op på. 
Langenhagen (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, vi står uden tvivl over for store opgaver med hensyn til den fremtidige udformning af EU, og det er ikke let at foretage de rigtige prioriteringer. De ægte fællesskabspolitikker må prioriteres højest. Hertil hører uden tvivl fiskeriet, og det har også fremover eller mere end nogensinde før brug for en solid finansiering.
Lad mig kort nævne de vigtigste punkter, som jeg har identificeret som ordfører for udtalelsen fra Fiskeriudvalget, og som også udtrykkeligt blev understreget af den kommende kommissær fru Sandra Kalniete fra Letland i hendes . For det første er det helt nødvendigt med en rimelig finansiering af den fælles fiskeripolitik i de kommende finansielle overslag. For det andet har især de områder, der er afhængige af fiskeri, og som for det meste er struktursvage regioner, brug for Fællesskabets solidaritet og hjælp. Desuden - for det tredje - har vi brug for flere socioøkonomiske foranstaltninger, for det fjerde for en stærkere diversificering og for det femte for udvikling af nye aktiviteter. Jeg er overbevist om, at der er en fremtid for fiskeriet i Europa, men kun med de nødvendige økonomiske midler. 
Pohjamo (ELDR ),
   Hr. formand, jeg vil gerne på vegne af mit udvalg takke Budgetudvalget og hr. Wynn for stor hensyntagen til udvalgets synspunkter om de fremtidige finansielle rammer. Det er afgørende for samhørighedspolitikken, at den finansiering, den modtager, er 0,45 % af BNP, især da udfordringen ved udvidelsen skal tages i betragtning. Der skal også være tilstrækkelige midler til udvikling af de svagere regioner i de nuværende medlemsstater.
Det glæder mig også, at betænkningen tilskynder til en undersøgelse af, hvor kompatibel politikken for statsstøtte er med regional udvikling. Det var en central besked fra vores udvalg. Parlamentets besked om forenklingen af administrationen og tilsynet med gennemførelsen er utvetydig.
Det tjener udkastet til betænkning til ære, at det også nævner behovet for økonomisk støtte til regioner med særlige problemer. Da jeg kommer fra en tyndt befolket region, bifalder jeg det i høj grad. 
Iivari (PSE ),
   Hr. formand, jeg vil gerne takke ordføreren varmt for stor hensyntagen til holdningen i Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport. Jeg vil også gerne takke Kommissionen for at understrege betydningen af uddannelse, kultur og ungdom i opbygningen af et udvidet Europa. Kommissionen fortjener fuld støtte til dette.
De uddannelsesmæssige udvekslingsprogrammer er en succeshistorie. Der skal gøres en endnu større indsats fremover for at sikre, at de også er inden for rækkevidde for dem med få midler. Kultursektoren er en voksende sektor, der skal investeres i. Ignorerer man dette, glemmer man kulturens stigende betydning for bæredygtig vækst og øget gensidig forståelse.
Det glæder mig, at betænkningen understreger betydningen af at forenkle forvaltningen af de kulturelle og uddannelsesmæssige programmer. Jeg håber på den anden side, at Budgetudvalget ikke udarbejder lovgivning, der komplicerer proceduren. 
Deva (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg vil gerne lykønske hr. Wynn med en udmærket betænkning. Som Udviklingsudvalgets ordfører vil jeg understrege, at vores udvalgs vigtigste betingelse med hensyn til de finansielle overslag er opfyldelsen af millenniumudviklingsmålene - hvoraf det mest iøjnefaldende er en halvering af verdens fattigdom inden 2015 - og det skal forblive et af de vigtigste mål for aktioner udadtil.
Penge, der er bevilget til udryddelse af fattigdom, skal sikres mod overførsel til opfyldelse af nogle af EU's øvrige mål. Derfor skal der klart skelnes mellem de områder af aktionerne udadtil, der har forskellige karakteristika: føraktionshjælp, øget samarbejdsudvikling, samarbejde i forbindelse med humanitær bistand, forbindelser med AVS-lande, fred og sikkerhed samt endelig reserver.
Ny støtte og udviklingsbistand er næsten usynlig. De øvrige agenturer, vi bruger til fordeling af vores penge, hjælp og bistand, høster ros fra offentligheden for vores skatteyderes indsats. Det skal ændres. Det skal hurtigt standses. 
Planen om at opføre Den Europæiske Udviklingsfond på budgettet må ikke resultere i en reduktion af den overordnede udviklingsfinansiering til AVS-landene. Disse midler skal fokuseres ved hjælp af underpositioner eller øremærkede beløb i de finansielle overslag. 
Jeg må gentage, at vi skal have udryddelse af fattigdom som en af de vigtigste prioriteringer i vores udviklingsbistand. 
Elles (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg lykønsker ordføreren med betænkningen. Så vidt jeg husker, sagde jeg for et par uger siden, at jeg var ked af, at det nok var sidste gang, han talte som formand for Budgetudvalget, og nu er han her stadig. Hvem ved, hvad der sker i det nye Parlament, hvis vi begge bliver genvalgt?
Denne forhandling sætter fokus på, hvordan EU's institutioner synes at kaste sig ud i debatter uden at have forberedt sig ordentligt først. I den korte taletid vil jeg gerne reflektere over den periode, hvor de finansielle overslag har været gældende. Nogle få af os var medlemmer af Europa-Parlamentet i 1980'erne, hvor vi havde turbulente budgetforhandlinger, der ikke blev ramt alt for hårdt af de indførte rammer, og så blev de finansielle overslag indført i 1988. Siden da har vi været vidne til en enormt hurtig udvikling i den europæiske historie fra Sovjetunionens opløsning til tysk genforening efterfulgt af en hastig optagelse af lande fra Central- og Østeuropa, der vil være gennemført om nogle få dage.
I denne periode har vi bemærket, at de finansielle overslag, som hr. Colom i Naval påpegede i et af sine oplæg, er noget stive og kunne trænge til visse ændringer. Da vi nu står foran en udvidelse med lande fra Central- og Østeuropa, mener jeg, at vi skal bruge tiden til at reflektere, når vi henter nye lande ind, selv om de måske ikke kommer til at omfatte et forenet Cypern. Det er lidt mærkeligt, at vi har haft denne debat uden fuld deltagelse af repræsentanter fra landene i Central- og Østeuropa, når vi erkender, at der er enorme problemer og udfordringer forbundet med at optage disse lande, ikke kun med hensyn til institutionernes virke, men også med hensyn til planlægning.
I denne forhandling skuer vi helt frem til 2013, og selv om der findes nyttige politiske dokumenter, har vi endnu ikke set dem. Vi gør derfor ret i at bede om disse dokumenter, så vi præcist kan se, hvad der har været grundlaget for at vurdere, hvordan EU bedst kan fungere med 25 lande, hvordan det kan blive mere konkurrencedygtigt, og hvordan det kan leve op til sine internationale forpligtelser. Medlemmerne af Det Europæiske Råd træffer beslutninger på vores vegne, men de giver os meget sjældent den nødvendige budgetramme.
Der er derfor tre punkter, som vi skal medtage i vores besked til det nye Parlament og EU's nye administration.
For det første skal der være en sammenhængende strategi for EU i de kommende år, så vi kender EU's prioriteringer både internt og eksternt.
For det andet skal vi forsøge at undgå at strække EU's politiske troværdighed for langt ved at påtage os ambitioner, som institutionerne ikke selv er i stand til at leve op til for indeværende. Jeg tænker specielt på en kommende udvidelse med et land som Tyrkiet, sådan som tingene ser ud i øjeblikket.
For det tredje har vi brug for en konsolideringsperiode under denne periode for de finansielle overslag for ikke kun at gøre EU til en effektiv operatør internt såvel som eksternt, men også en operatør, der opfattes som værende ægte demokratisk og velfungerende. Hvis vi påtager os for mange af de ambitioner, der huses i visse kvarterer, vil vores institutioner ikke kunne leve op til dem.
Dührkop Dührkop (PSE ).
   - Hr. formand, hr. Wynns betænkning, som vi drøfter for øjeblikket, er et første svar på Kommissionens meddelelse om de nye finansielle overslag. Det er ikke hensigten, at vi skal komme med et endeligt svar på dette sidste møde i plenarforsamlingen, men alligevel synes jeg, at Budgetudvalgets svar er for tvetydigt.
Jeg synes, at Europa-Parlamentet endnu en gang forspilder chancen for at give udtryk for klare holdninger til grundlæggende budgetspørgsmål. Det gjorde det allerede i forbindelse med konventet.
Som socialdemokrater har vi altid støttet en udbygning af den europæiske konstruktion, for vi synes, at den er til fordel for alle borgerne. Mere Europa betyder flere fordele på alle områder og for alle. For os er Europa en gevinst. Vi foretrækker et borgernes Europa frem for et staternes Europa. Derfor har vi ved mange lejligheder foreslået, at det er borgerne, der betaler bidrag, og ikke staterne.
Jeg vil gerne her minde om Joan Colom, som vi alle kender. Han gentog til stadighed, at han ikke syntes, at det var retfærdigt, at en rig spanier betalte mindre i skat til Europa end en tysk arbejder. Det er det, der sker med det nuværende system for egne indtægter. Derfor, og fordi vi mener, at de skatteprincipper, der gælder i vores lande, også bør gælde på EU-plan, vil vi som spansk socialdemokratisk delegation, og det siger jeg helt tydeligt, stemme for de franske socialdemokraters ændringsforslag. 
Virrankoski (ELDR ).
   - Hr. formand, jeg vil først og fremmest lykønske hr. Wynn med udarbejdelsen af en særdeles afbalanceret betænkning. Jeg vil samtidig takke dig, Terence, for dit konstruktive arbejde som formand for Budgetudvalget. Du er gået til jobbet på en venskabelig og konstruktiv måde med det resultat, at udvalgets arbejde har været harmonisk og effektivt.
Værdien af de finansielle overslag, som Kommissionen har foreslået, afhænger af den fremtidige balance mellem budgetmyndighederne. Hvis det endelige resultat er, at de finansielle overslag skaber fælles aftalte rammer, hvor Parlamentet kan deltage fuldt ud i udarbejdelsen af budgettet, får det stor værdi. Hvis EU-budgettet på den anden side blot bliver bevillinger i lille målestok, som finansministrene foreslog for nylig, varsler det ikke godt for konsekvensen i budgetpolitikken i de kommende år.
Kommissionens forslag om at gennemgå de finansielle overslag er et skridt i den rigtige retning. Antallet af udgiftsområder er reduceret. Udgiftsområde 1 dækker imidlertid et unødvendigt stort område i forhold til de andre, og det kunne være en god idé at dele det i to. Tilsvarende rejser fordelingen af bevillinger til landbruget og miljøbeskyttelse spørgsmål.
Prioriteringerne med hensyn til den fremtidige politik er korrekte. EU's konkurrenceevne kan kun forbedres ved at fremme iværksætterånden og ved at investere i forskning, produktudvikling og uddannelse og undervisning. Hensigten er at tredoble de bevillinger, der bruges på nuværende tidspunkt i de næste syv år. Min gruppe går ind for dette. Der skal være investeringer, især i uddannelse, undervisning og udvekslingsprogrammer for studerende, så vi får en bedre uddannet ungdom med mere internationale udsigter, der kan tage ansvar for den intellektuelle og materielle udvikling i fremtiden.
Den anden vigtige prioritet er samhørighedspolitikken. Det er nu særdeles vigtigt at fremme samhørigheden, da vi snart får nye medlemmer, hvis samlede BNP kun er 5 % af de gamle medlemsstaters, selv om de udgør 20 % af befolkningen. Et af EU's primære mål er fremme af økonomisk, social og regional ligestilling.
Det bureaukratiske apparat i EU er stort, og det udgør ikke alene en trussel mod effektiviteten, det truer i særdeleshed med at plette EU's ry i offentlighedens øjne. Derfor skal der være mindre bureaukrati og mere administrativ effektivitet. Beføjelser og ansvar skal udvikles nedad, og den personlige ansvarlighed skal præciseres. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, et af de første spørgsmål, der må stilles i denne debat, er, om den af Kommissionen foreslåede finansieringsramme kan sikre den økonomiske og sociale samhørighed, fællesskabsbudgettets omfordelingsmekanisme og forpligtelserne over for de mindre udviklede lande i et EU udvidet til 27 medlemsstater, hvor Fællesskabets BNP reduceres med mere end 12 %, og hvor man ved, at de økonomiske, sociale og regionale forskelle vil øges, som den tredje samhørighedsrapport viser.
Mit svar er, at det kan den ikke. Disse overslag er klart utilstrækkelige. Vi behøver blot at se på fortiden. De finansielle overslag for 1988-1992 og 1993-1999 øgede Fællesskabets egne indtægter fra 1,15 % til 1,27 % af Fællesskabets BNP. I begge tilfælde blev strukturfondene fordoblet i de såkaldte Delors I- og Delors II-pakker. Agenda 2000 fastholdt loftet for egne indtægter og for fondene, da man forudså en udvidelse med seks lande. Kommissionens nuværende forslag fastholder lofterne fra Agenda 2000, selv om den aktuelle udvidelse omfatter 10 plus to lande med gennemsnitsindkomster på under 40 % af Fællesskabets gennemsnit. Jeg skal dertil føje pression og manglende solidaritet fra de vigtigste nettobidragydere, der har underskrevet , som ønsker at begrænse budgettet til 1 %.
Kommissær Michaele Schreyer erkender imidlertid, at dette - lave - forslag, som hun stiller, kun er muligt i kraft af budgetkonsolideringsprocessen i de nuværende 15 medlemsstater på grund af stabilitetspagten og reallokeringerne. Men til skade for hvem og for hvad? Denne ramme viser farerne både for de lande, der træder ind, og for samhørighedslande som Portugal, når man ved, at de nuværende medlemsstaternes andel af strukturfondene skal reduceres fra 0,31 % til 0,21 % af Fællesskabets indtægter.
Disse forhold bør virkelig ændres, så loftet for egne indtægter hæves, og de alvorlige problemer med samhørighed, fattigdom og med at sikre større økonomisk og social samhørighed blandt alle EU's lande kan løses. 
Hyland (UEN ).
   - Hr. formand, med hensyn til landbruget og udviklingen af landdistrikter betyder gennemførelsen af EU's politiske mål set i forlængelse af den seneste reform af den fælles landbrugspolitik, at EU's landmænd nu kan planlægge at følge den udfordrende dagsorden om fødevaresikkerhed, kvalitet og høje økologiske standarder. Jeg har fuld tillid til deres evne til at gøre dette.
Landmænd og landbrugssamfund har legitime forventninger, som Parlamentet har reageret positivt på. Jeg håber, at den mest dramatiske reform siden indførelsen af den fælles landbrugspolitik vil give større stabilitet samt et stærkt tiltrængt incitament for unge mennesker til at gøre landbruget til deres levevej. Der er nogle opmuntrende tegn på, at det kan ske.
Endelig - og det bliver sandsynligvis mit sidste bidrag her i Parlamentet - vil jeg anerkende det europæiske projekts succes. Irland er måske mere end nogen anden EU-medlemsstat et bevis på den praktiske gennemførelse af de forhåbninger og drømme, der kendetegnede EU's grundlæggere. Der kan ikke herske tvivl om, at Irland ikke havde haft den samme vedvarende økonomiske succes, hvis landet havde stået uden for EU. 

Böge (PPE-DE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, der er her tale om en meget afbalanceret betænkning, som udgør et godt forarbejde for det kommende Europa-Parlament uden at ville eller kunne foregribe vores efterfølgeres beslutninger. Mange af de spørgsmål, som skal diskuteres med henblik på de kommende års budgetpolitik, kan kun besvares af det udvidede EU, og vi skal naturligvis også tage højde for gennemførelsen af forfatningen. Derfor skal det endnu en gang præciseres, at EU på den ene side naturligvis skal give sig selv de nødvendige midler til at nå sine mål og gennemføre sin politik, som beskrevet i artikel 6 i Nice-traktaten, men bidrags- og udgiftsretfærdighed og gennemsigtighed i de budgetmæssige procedurer hører i lige så høj grad med.
Det er sikkert rigtigt, at Kommissionen med henblik på de nye udgiftsområder koncentrerer sig om vækstmål, beskæftigelse og bæredygtighed, men jeg siger, at vi ville være endnu mere troværdige, hvis dette samtidig kom langt stærkere til udtryk, ikke kun budgetmæssigt, men i gennemførelsen af EU's , og hvis vi også ud fra dette aspekt ville koncentrere os mere om den europæiske lovgivning og konsolideringen af den.
Her vil jeg også gerne sige, at det er for tidligt at tale om tal - om det er 1,0 eller 1,24 eller et eller andet midt i mellem - fordi vi først skal tale stille og roligt om disse ting på grundlag af forfatningsdiskussionen. Derfor var brevet fra de seks ikke gavnligt, hverken med hensyn til tidspunktet eller med hensyn til indholdet, eller på nogen måde konstruktivt.
Jeg insisterer imidlertid på, at vi får parallelitet mellem valgperioden og embedsperioden på den ene side og de finansielle overslag på den anden side, og jeg har en sidste bemærkning, hr. formand. På grund af de erfaringer, vi har gjort, og den turbulens, som politik nogle gange fører med sig, er den nødvendige budgetmæssige fleksibilitet inden for et finansielt overslag sikkert et af de meget vigtige mål, som vi også fra Parlamentets side vil diskutere. 
Haug (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, jeg siger det samme, som alle kollegerne allerede har sagt - nemlig at det er helt klart, at vi kun er ved begyndelsen af debatten om den fremtidige finansiering af EU, men måske også ved begyndelsen af ganske hårde diskussioner. Derfor er det, som hr. Reimer Böge netop sagde, endnu alt for tidligt at tale om tal, lofter og mindstebevillinger, men hvad mener vi egentlig om Kommissionens grundlæggende model?
Lad mig først nævne det, som vi finder positivt. Kommissionen foreslår nemlig at forsyne vores budget med andre overskrifter end dem, vi er så vant til. Den foreslår også at sammenfatte de enkelte politikområder lidt anderledes. Der skal nu være et udgiftsområde for bæredygtig vækst og et udgiftsområde for bevaring og forvaltning af de naturlige ressourcer. Dermed har Kommissionen meget omhyggeligt taget de prioriteringer op, som Parlamentet så ofte har diskuteret. Vi vil gøre vores økonomiske område til det mest konkurrencedygtige, og vi vil bevare en verden, der er værd at leve i, for vores børn og børnebørn. Det skal godt 4/5 af vores budget gå til. Skønt, kan jeg kun sige!
Men der er et tysk ordsprog, som siger: Hvor der er lys, er der også skygge. Skyggen finder vi især dér, hvor Kommissionen har været tavs. Jeg mangler en oplysning om, hvilke forestillinger og forslag den har til, hvordan de midler, som vi vil bruge på vores politikker, skal komme ind i EU's budget. Jeg ville ønske, at Kommissionen samtidig med de finansielle overslag også havde formuleret sine idéer omkring en reform af EU's egne indtægter. Det ville med det samme have fjernet grundlaget for nogle ulykkelige diskussioner om medlemsstaternes bidrag, men det kan Kommissionen måske nå at komme med endnu. Det er mit ønske. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0272/2004) af Hatzidakis for Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme om den tredje rapport om økonomisk og social samhørighed.
Hatzidakis (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg må sige, at dagens forhandling om den tredje samhørighedsrapport om den fjerde fællesskabsstøtteramme reelt er meget nemmere end tidligere forhandlinger i Europa-Parlamentet om det samme emne, og en væsentlig grund, tror jeg, er kommissær Barniers personlige bidrag hertil, idet han startede dialogen om den nye programmeringsperiode 2007-2013 på et meget tidligt tidspunkt, hvorved det med Europa-Parlamentets hjælp, og fordi han lyttede til Europa-Parlamentets synspunkter, lykkedes ham at opnå bred enighed om dette vanskelige emne. Vi må derfor give ham æren og naturligvis også fremhæve, at han har fået hjælp fra kommissær Fischler, som er til stede her i dag, og fru Diamantopoulou. Jeg må også tilføje, at disse bestræbelser har været yderligere vanskeliggjort af den forestående udvidelse med mange nye lande, som er omfattet af strukturfondene og Samhørighedsfonden, og at det i virkeligheden er nødvendigt med en tilbundsgående omprogrammering af EU's regionalpolitik.
Jeg mener, at den tredje samhørighedsrapport, som den er fremlagt af Kommissionen, og Europa-Parlamentets holdning helt klart viser, hvor nyttig denne politik er. Jeg mener også, at det klare budskab, som først og fremmest bør sendes fra denne forhandling, er, at Europa-Parlamentet ligesom Kommissionen er imod enhver tanke om renationalisering af denne politik. Denne politik har en europæisk merværdi, den har synlige resultater i regionerne, især i de regioner, hvor der er problemer, de fattigste regioner, og sådan bør det blive ved at være.
Jeg vil også gerne tilføje, at denne politik, navnlig med henblik på udvidelsen, bør have væsentlig finansiel støtte, og derfor gør Parlamentet endnu en gang opmærksom på sin holdning, nemlig at finansieringen ikke kan være lavere end 0,46 % af BNP. Vi er derfor enige med Kommissionen, som under alle omstændigheder har vedtaget et forslag fra Europa-Parlamentet herom. Europa-Parlamentet glæder sig over, at broderparten af støtten går til det, som indtil nu har været kendt som mål 1, "konvergensmålet", som det hedder fra nu af, og vi mener, at det problem, der bliver i de områder, som bliver ofre for statistikken, bør løses på en effektiv måde. De bør drages ind under mål 1 og have en væsentlig finansiel dækning, og vi mener også, at de regioner, som bliver ofre for statistikken - og her er vi uenige med Kommissionen - bør drages ind under bestemmelserne i traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), hvad angår statsstøtte.
Europa-Parlamentet mener ligeledes, at den forenkling, der sker med fremgangsmåden for mål 2, er korrekt, ligesom vi finder det korrekt, at de initiativer, vi har kendt indtil nu, Equal, Leader og Urban, inddrages i EU's grundprogrammer, hvor det eneste fællesskabsinitiativ, der bliver tilbage, som et nyt mål 3, om man vil, bliver Interreg-initiativet om grænseoverskridende samarbejde, som vi mener bidrager til samarbejde og udvikling på europæisk plan.
Jeg vil endvidere sige, at der i vores betænkning er lagt særlig vægt på konkrete sektorspecifikke problemer som f.eks. problemerne i landbrugsområderne, hvor vi har taget mange forslag fra Landbrugsudvalget til os, og i byerne. Og da jeg kommer fra Grækenland, vil jeg gerne opholde mig lidt ved de problemer, der opstår på grund af permanente geografiske strukturelle ulemper og rammer øer, bjergegne og naturligvis også de tyndt befolkede egne i det nordlige Finland og Sverige. Vi mener, der bør være særlige politikker ikke kun inden for regionalpolitikkens og samhørighedspolitikkens rammer, men generelt inden for EU's øvrige sektorspecifikke politikker.
Vi glæder os over den forenkling af procedurerne, som Kommissionen forsøger at gennemføre med princippet om "en fond, et program", men vi vil vente og se detaljerne, hvorefter vi gerne vil have, at Europa-Parlamentet spiller en betydelig rolle, især i forbindelse med udarbejdelsen af Kommissionens strategidokumenter, og får medbestemmelsesret. 
Fischler,
    Hr. formand, kære medlemmer, mine damer og herrer, som De ved, er min kollega Michel Barnier blevet udnævnt til fransk udenrigsminister. Han måtte derfor forlade Kommissionen, og indtil der er udpeget en efterfølger for ham, har kommissionsformand Prodi overdraget områderne struktur- og regionalpolitik til mig. Jeg er derfor glad for den lejlighed, som Hatzidakis-betænkningen giver os til i dag at debattere principielt om fremtiden for den europæiske politik vedrørende det økonomiske, sociale og territoriale sammenhold. Jeg vil også gerne, hr. Hatzidakis, takke Dem varmt for Deres interessante betænkning.
Den tredje rapport om økonomisk og social samhørighed blev vedtaget af Kommissionen den 18. februar, og samme dag fremlagde Michel Barnier den her for Parlamentet. Hans forslag skal ses på baggrund af forslaget til de finansielle overslag, som vi også allerede havde vedtaget i februar. Kommissionen opfordrer til et nyt partnerskab for samhørighed. Det må være vores fælles vilje at opbygge et Europa, som ikke kun er baseret på det fælles marked, men et Europa, som på samme tid er præget af større konkurrenceevne og af større solidaritet, et Europa, som sætter os bedre i stand til at nå Lissabon- og Göteborg-målene, nemlig en bæredygtig udvikling og en videnbaseret økonomi.
Udvidelsen den 1. maj, som vil betyde, at mange økonomisk svage regioner bliver integreret i EU, har gjort det endnu mere påtrængende og endnu mere centralt at udforme en stærk europæisk politik for økonomisk, social og territorial samhørighed. Kommissionen har gjort sig store anstrengelser for i forslagene til den kommende planlægningsperiode 2007-2013 så vidt muligt at imødekomme ønskerne fra de forskellige EU-institutioner og de regionale og lokale myndigheder. Rapporten afspejler derfor ikke alene en enkelt kommissærs forestillinger, den er resultatet af en udførlig og bred debat, som også Europa-Parlamentet har ydet et vigtigt bidrag til. Jeg henviser i denne forbindelse særligt til de to vigtige betænkninger af hr. Mastorakis og hr. Pomés Ruiz, som De vedtog i september 2003, og som også hr. Hatzidakis udtrykkeligt henviser til i sin betænkning.
Desuden er debatten især på finansministrenes og statschefernes niveau om, hvilken grad af ambitioner vi ønsker at nå med vores samhørighedspolitik, jo kun lige begyndt. Da forhandlingerne om dette sikkert bliver vanskelige, er den betænkning, som De har præsenteret i dag, en værdifuld støtte for en ambitiøs samhørighedspolitik, som Kommissionen også foreslår.
Hvad er det helt konkret, vi har foreslået? For det første et konvergensmål for de regioner, hvis BNP pr. indbygger ligger under 75 % af gennemsnittet i EU. Desuden skal der tages højde for den specielle situation i de regioner, som alene på grund af udvidelsen rammes af den såkaldte statistiske effekt. For det tredje skal også Samhørighedsfonden integreres i disse to aktioner. For det fjerde skal der indføres et nyt mål om forbedring af den regionale konkurrenceevne og beskæftigelse. For det femte skal initiativerne til fremme af samarbejdet mellem regionerne omformuleres på grundlag af de erfaringer, der er gjort med Interreg.
Generelt kan jeg kun give ordføreren ret, når han kræver en stærk forenkling af den fremtidige forvaltning af strukturfondene. Det har vi ligeledes allerede stillet præcise forslag om, som vi så i juli vil formulere som et lovforslag. Det gælder for alle områder, ikke kun for Michel Barniers ansvarsområde. F.eks. vil vi også på det område, som jeg er ansvarlig for, udviklingen af landdistrikter, foretage en adskillelse.
Vi vil arbejde for, at vi for det første får etableringen af en enhedsfond for udviklingen af landdistrikter igennem, hvor de forskellige nuværende midler skal samles. For det andet skal der kun være én forordning, hvor alle initiativer til udvikling af landdistrikterne er fastsat, og for det tredje skal de finansielle overslag give udviklingen af landdistrikterne en tilsvarende prioritering. Noget lignende gælder for den tidligere kollega fru Diamantopoulous ansvarsområde og for det område, som Michel Barnier hidtil har haft ansvaret for.
Vi bevæger os her på et plan, hvor det drejer sig om at udvikle et enkelt instrument for programplanlægning og finansiering med tilsvarende fælles kontrolbestemmelser. Jeg tror, det ville være et stort fremskridt.
Mine damer og herrer, jeg er også enig med hr. Hatzidakis i, at 0,41 % af EU's BNP - hvis man tager midlerne til udvikling af landdistrikterne med, er det 0,45 % - nok skal betragtes som et minimum for en effektiv samhørighedspolitik. Hatzidakis-betænkningen indeholder også visse bekymringer. De handler f.eks. om det vanskelige spørgsmål om at fastlægge samhørighedspolitikken og om systemet med statsstøtte med regional målsætning, som han allerede har været inde på. Jeg er også personligt berørt i spørgsmålet om udviklingen af landdistrikters bidrag til en udlignende regionalplanlægning, og jeg kan i dag forsikre Dem, at vi fortsat vil have de samlede nødvendige initiativer for øje, og at vi som sagt arbejder på at kunne stille konkrete forordningsforslag til Parlamentet i løbet af juli måned. 
Zorba (PSE ),
    Hr. formand, efter først at have rettet en varm tak til ordføreren vil jeg på Industriudvalgets vegne understrege betydningen af det bidrag, som industripolitikken, og navnlig forskning og innovation, har leveret til den tredje rapport om økonomisk og social samhørighed. 
Det er tydeligt, at den økonomiske og sociale udvikling, som nu er orienteret mod videnøkonomien, forudsætter, at man kommer ud over randområdesyndromet og udnytter den relative randområdefordel, innovationen og forskningen. For at randområderne kan finde deres egen vej, må de forlade den traditionelle vej og fokusere på nye industrigrenes øgede økonomiske betydning, f.eks. miljø- og kulturindustrien, som både kan tilbyde nye arbejdspladser og overskride de geografiske begrænsninger. Ud over finansiering kræver økonomisk og social samhørighed også nye idéer, opfindsomhed og innovative metoder. 
Attwooll (ELDR ),
   Hr. formand, vi glæder os over Kommissionens tilgang, og vi kan fuldt ud tilslutte os essensen heri. Vi takker også hr. Hatzidakis for hans udmærkede betænkning.
Vi har specifikke forbehold vedrørende Den Europæiske Socialfond i henhold til målet om konkurrenceevne. For det første synes en bredere tilgang til social inddragelse ikke at være støttet i væsentlig grad. Vi er bange for at miste mange værdifulde projekter. Vi håber, at der fortsat vil være plads til sådanne projekter, forudsat at de støtter beskæftigelsesstrategien.
For det andet kan national planlægning af ESF-programmer vise sig at virke mod hensigten om at tage regionale og lokale forhold op og inddrage lokale interessenter. Vi opfordrer Kommissionen til at sikre en ægte decentralisering i udviklingen og gennemførelsen af programmerne.
For det tredje kan ophøret af Equal-programmet forsinke udviklingen, og vi ønsker derfor en integrering af ligestillingsaspektet i alle programmeringsfaser. Vi håber også, at det er muligt at bevare tilgængeligheden af innovative foranstaltninger, sådan som det i øjeblikket er tilfældet i henhold til artikel 6.
Endelig ser vi frem til strukturer, der vil gøre det muligt for os at se på de områder, hvor der er et stort behov, uanset hvor de findes. 
Schierhuber (PPE-DE ),
   Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, jeg vil gerne takke ordføreren varmt, for jeg synes, han har lavet en god sammenfatning af Kommissionens forslag, som er meget realistisk. Den hidtil største udvidelse af EU står for døren, og om to uger har vi 10 nye medlemsstater. En effektiv samhørighedspolitik er derfor en nødvendighed for at få et økonomisk og socialt sammenhold. EU's strukturstøtte yder et vigtigt bidrag til udviklingen af landdistrikterne. Den fælles landbrugspolitik kan ikke løse alle disse opgaver alene, heller ikke anden søjle. Derfor er det fortsat nødvendigt, at vi har de nødvendige midler til rådighed ud over disse.
Vi skal virkelig sørge for, at der foretages en klar positionering af programmet til udvikling af landdistrikter, og at dette instrument er bundet til den fælles landbrugspolitik og dermed til det aktive, producerende landbrug. Landdistrikterne udgør også i det udvidede EU den største del af arealet. Kun aktive og attraktive landdistrikter vil være i stand til at skabe nye arbejdspladser, produktion og indtægtsmuligheder. 
Gillig (PSE ),
   Hr. formand, Udvalget om Kvinders Rettigheder og Lige Muligheder har udtalt sig positivt om alle de stillede forslag, og vi vil gerne takke ordføreren for i betænkningen at have indført nogle elementer fra kønsaspektet, som manglede i dokumenterne. Vi mener, det er meget vigtigt, for på trods af en udtalt vilje til at fremme lighed mellem kvinder og mænd i de forgangne år er fremskridtene stadig fuldstændig utilstrækkelige.
Jeg vil fremhæve to punkter. For det første kvindernes situation i de nye medlemslande, som kræver en helt særlig opmærksomhed. For det andet beklager vi, hr. formand og hr. kommissær, at vores anbefalinger med hensyn til metodik ikke blev taget til efterretning.
Men for virkelig at opnå en mainstreaming, sådan som vi ønsker, er det nødvendigt med egentlig lokal ekspertise om kvindernes situation. Vi har i strukturfondenes overvågningsudvalg brug for personer, der arbejder for at fremme lighed mellem kønnene. Endelig er det nødvendigt, at alle de konkrete handlinger, der sættes i værk, indeholder disse betingelser, så kvinderne kan deltage i beskæftigelse og uddannelse, men også, hr. formand, deltage i beslutningsprocessen.
Pomés Ruiz (PPE-DE ).
   - Hr. formand, for det første vil jeg gerne takke den tidligere kommissær, Michel Barnier, for hans kommentar om, hvor godt vi i Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme har arbejdet sammen med ham med henblik på at forsvare principperne om regionalpolitik og territorial samhørighed i EU. Jeg er glad for, at han har nævnt mig, og jeg vil gerne ønske ham held og lykke som leder af det franske udenrigsministerium. Jeg takker den tidligere formand for udvalget, hr. Hatzidakis, som har kronet sit fremragende formandskab for Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme med den betænkning, han forelægger for os i dag om økonomisk, social og territorial samhørighed i Europa. Og jeg føler mig forpligtet til at minde ham om samhørighedens ABC. Samhørighed er et gammelt princip, der står i traktaterne, som vi nu, ud over at kalde økonomisk og social, også kalder territorial samhørighed.
Økonomisk samhørighed kan opnås på mange måder, f.eks. ved hjælp af skattepolitikken, hvor den, der har mest, betaler mest. Social samhørighed opnås på andre måder, nemlig ved at bekæmpe social udstødelse og ved hjælp af princippet om lige muligheder for borgerne.
Vi har altid talt om territorial samhørighed, om at de områder, der har vedvarende strukturelle vanskeligheder med at konkurrere på dette marked, skal modtage hjælp og solidaritet fra de øvrige, uanset deres BNP. Det er f.eks. tilfældet med landbrugspolitikken, som kommissær Fischler udmærket ved. Når vi støtter landbruget, spørger vi ikke, om landmanden er rig eller fattig. Vi støtter landbruget, fordi vi ønsker, at hele sektoren skal være konkurrencedygtig.
Der skal ligge den samme bevæggrund bag den territoriale samhørighedspolitik. Vi skal hjælpe de øer, der har vanskeligheder, så de kan konkurrere på lige fod med de store bysamfund, der altid har de højeste indkomstniveauer. Vi skal hjælpe de affolkede områder i Nordeuropa, og vi skal hjælpe bjergområderne med at komme ud af deres stagnation, så Pyrenæerne ikke bliver affolket, eller at de folk, der bor i vanskeligt stillede geografiske områder, ser sig nødsaget til at rejse derfra.
Vi bør derfor opfordre til, at vi i forbindelse med den nye dimension, som Europa får med tiltrædelsen af 10 nye medlemslande, er opmærksomme på, at vores bidrag til den generelle samhørighed skal fastholdes på 0,46 % af BNP, som vi er enige om i Parlamentet og Kommissionen, og som Rådet også burde være enig i.
Der er initiativer, der har været en stor succes, f.eks. Equal-, Leader-, Urban- og Interreg-programmerne og ikke mindst Samhørighedsfonden. De fire lande, der hidtil har draget nytte af Samhørighedsfonden - Spanien, Portugal, Grækenland og Irland - har vist, at deres vækst har betydet vækst i hele EU. Det er absolut nødvendigt at blive ved med at huske på, at den ekstra indsats, der skal gøres for at modtage de 10 nye medlemsstater, ikke kun skal bæres af de fire lande, der hidtil har modtaget midler fra Samhørighedsfonden, men at det bliver en solidarisk indsats, hvor vi alle giver en hånd med til dem, der træder ind. 
Izquierdo Collado (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne understrege den respekt og anerkendelse, som jeg personligt og min gruppe har følt over for hr. Barniers arbejde, og jeg tilslutter mig derfor alle de foregående taleres ord.
Vi er i det væsentligste enige i de grundlæggende linjer, som Kommissionen har opridset på forslag af hr. Barnier. Vi er enige i, at 0,45 % bør være mindstebeløbet for de tre mål. Vi er enige i at føre Lissabon/Göteborg-dagsordenen og beskæftigelsen ind under samhørigheden. Vi er også enige i Kommissionens forslag om 1,24 %.
Det er skuffende, at ordføreren, der repræsenterer Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme, ikke tør forsvare de 1,24 %, som Kommissionen har foreslået, og at vores forslag derfor ligger under Kommissionens. Det er en stor skuffelse, og jeg forstår det ikke, til trods for at vi har stillet ændringsforslag herom.
Der er i princippet enighed om Kommissionens forslag. Jeg vil gerne understrege to fundamentale faktorer. Den første er randområderne. Vi skal tilstræbe, at disse områder fortsat modtager stor støtte uanset deres indkomst pr. indbygger. 75 % på fastlandet er ikke det samme som 75 % 3.000 km fra EU.
Endelig vil jeg gerne fremhæve, hvor vigtigt det er for Parlamentet at forsvare retfærdige kriterier, f.eks. at den statistiske effekt ikke påvirker en institution, der modtager EU-midler, i negativ retning. Det har vi været fortalere for, og det har Kommissionen også foreslået for regionerne. Parlamentet har ikke noget imod det. Hvis der er nogen, der siger noget andet, så lyver de for at udsende et budskab om, at den statistiske effekt heller ikke må kunne påvirke de lande, der reducerer Samhørighedsfonden. Jeg kender et land, hvis gennemsnitsindkomst ligger på 83 %, og som på grund af den statistiske effekt kommer op på 92 %. Grænsen er 90 %.
Hr. Hatzidakis, jeg beder Dem om at være fleksibel fra nu af og indtil afstemningen. 
Pohjamo (ELDR ).
   - Hr. formand, jeg vil også gerne på vegne af min gruppe takke hr. Hatzidakis for hans prisværdige betænkning. Jeg vil også gerne takke Kommissionen for at have udarbejdet sit forslag i henhold til Parlamentets anmodning tidligere.
Vores gruppe støtter udvalgets linje om, at der bør være tilstrækkelig finansiering til samhørighedspolitikken og foretages undersøgelser af politikken for statsstøtte, at der ikke bør ske en renationalisering af regionalpolitikken, og at områder med permanente vanskeligheder, øer, tyndt befolkede og bjergrige regioner, og regioner der er underlagt den såkaldte "statistiske effekt" skal have særbehandling. En effektiv regionalpolitik betyder imidlertid, at andre politikker skal støtte målene sideløbende med bistandspolitikkerne. Der er også brug for en vis frihed i regionaludviklingen, f.eks. i statsstøtte, uden at konkurrencen nødvendigvis bringes i fare eller forvrides.
Det glæder mig, at der sker fremskridt i forbindelse med forenklingen af administrationen. Lad os gøre medlemsstaterne ansvarlige for at fungere effektivt. Det er især vigtigt at fastholde den gode praksis, vi har lært fra fællesskabsinitiativerne Leader, Urban og Equal. Der er snarest brug for en vis regional tilgang til spørgsmål og for en forståelse af brugerens synspunkt for at berettige EU's arbejde. 
Schroedter (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, også De Grønne tilslutter sig takken til ordføreren, som ved udarbejdelsen af sin betænkning virkelig har anstrengt sig for at opnå balance, især på den korte tid, han har haft til rådighed.
Betænkningen støtter i vidt omfang Kommissionens forslag. Men den går heller ikke videre. Vigtige punkter, som Parlamentet hidtil har kæmpet for, er fortsat underbelyst, f.eks. bæredygtig udvikling, harmoni mellem strukturpolitik og miljølovgivning og Kommissionens miljømål. Kommissæren fremhævede jo tydeligt - det lagde jeg nøje mærke til - at Göteborg står ligeberettiget ved siden af Lissabon. Det er efter min mening meget vigtigt, og det ville glæde mig, hvis det kunne lykkes for Kommissionen at få dette skrevet bindende ind i strukturfondsforordningen. Et enkelt eksempel: Den fælles klimapolitik skal være en del af den kommende samhørighedspolitik, også hvad udvælgelsen af projekter angår.
Den voksende arbejdsløshed og afvandringen fra dårligt stillede regioner skal stoppes. Også her må man skelne klart. Denne strukturfondsforordning må ikke - det er meget vigtigt for mig - organiseres oppefra og ned, det skal ske i samarbejde, et ligeberettiget samarbejde med de lokale aktører, og her kommer min sidste sætning: Jeg håber inderligt, at Kommissionen virkelig overholder kommissærens løfter og fastsætter bindende bestemmelser for partnerskabet i forordningen. 
Sudre (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, kære kolleger, konklusionen på Michel Barniers arbejde på det tidspunkt, hvor han forlader posten som kommissær, er helt sikkert denne tredje rapport om samhørighed. Takket være hans stædighed og hans store overtalelsesevner kan vi helt legitimt se, at logikken ved en politik om simpel barmhjertighed, der er renationaliseret og begrænset til de allermest fattige, ikke har fået overtaget over ham. Selv om det anerkendes, at der er behov for at prioritere de regioner højest, der halter mest bagefter, peger både rapporten og vores kollega Konstantinos Hatzidakis' betænkning på behovet for konvergens, konkurrenceevne og samarbejde i forbindelse med potentielt alle regionerne i EU.
En politik om økonomisk, social og territorial samhørighed indtil 2013 i henhold til artikel 3 i udkastet til EU-forfatningen synes derfor inden for rækkevidde. Politikken skal ses i lyset af tankerne om, at EU skal samle gamle og nye medlemmer i et fælles projekt. Selv i den nuværende Union med 15 lande er der stadig lande, der har brug for bistand fra strukturfondene, således at solidariteten stadig bør udøves til deres fordel.
Jeg mener, at bidragene fra strukturfondene til de oversøiske departementer indtil 2013 er meget opmuntrende, men jeg er afventende over for den kommende rapport, som Kommissionen bør vedtage med hensyn til gennemførelse af artikel 299, stk. 2, hvor der med fordel kan indføres præciseringer af de specifikke fonde og en handlingsplan til fordel for det store naboskab, som bør være til fordel for regionerne i de yderste regioner.
Bag kampen om tallene, som nogle er begyndt at anvende på en meget polemisk måde, står vi reelt over for en grundlæggende drøftelse om vores ambition for Europa, hvilket kræver en tværinstitutionel dialog, der er konstruktiv og fornuftig. Drøftelsen kan ikke koges ned til blot en fastsættelse af forskellige lofter for fællesskabsressourcerne, men skal føre til, at vi stille og roligt bliver enige om det endelige mål for det europæiske projekt. I den forbindelse skal vores fælles mål være Unionens bestræbelser på en bæredygtig regionalpolitik i modsætning til en regionalpolitik, der udelukkende vil være afhængig af konjunkturerne.
McCarthy (PSE ).
   - Hr. formand, fra 2000 til 2006 vil min medlemsstat, Det Forenede Kongerige, have modtaget over 9 milliarder euro i direkte strukturfondstøtte. Dertil kommer nationale midler samt støtte fra den private sektor. Ingen kan nægte de fordele, som fonde har bibragt fattige samfund i industri-, by- og landområder. Hatzidakis-betænkningen og Kommissionens forslag beviser, at de Jeremiasser, der siger, at udvidelsen er dårligt nyt for de britiske regioner, er helt galt afmarcheret. Jeg vil gerne lykønske Kommissionen med forslagene, der i en solidarisk ånd giver støtte til de områder af EU-15, inklusive Det Forenede Kongerige, der fortsat lider nød.
Djævelen ligger naturligvis gemt i detaljerne, og vi mangler fortsat meget, inden vi når til enighed om en ny runde af regionalstøtteprogrammer. Denne betænkning og disse forslag indikerer imidlertid, at vores fattigste regioner kan få dobbelt gavn af udvidelsen med et større indre marked og en fortsættelse af regionalstøtten.
Labour-medlemmerne i Europa-Parlamentet har arbejdet tæt sammen med vores regionale repræsentanter, med lokalråd og med fagforeninger om at opstille vores prioriteringer. Vi glæder os over forslagene til konvergensfonden og i særdeleshed medtagelsen af de såkaldte "statistisk effekt"-regioner, og vi håber, at de udfasede regioner ikke lades i stikken, men at de får en blød økonomisk landing.
Vi glæder os over forslagene om at bistå den regionale konkurrenceevne i de tidligere Mål 2-områder, og vi ser frem til at høre mere om tildelingen og de indikatorer, der anvendes til identificering af disse områder.
Jeg vil bede Kommissionen om at uddybe forslagene i overensstemmelse med opfordringen i Hatzidakis-betænkningen om statsstøtte. Det er vigtigt, at vi har lighed i tildelingen af statsstøtte til alle konvergensregioner inklusive "statistisk effekt"-regionerne. Vi har brug for en reform af statsstøtten, der muliggør flere privat-offentlige partnerskabsaktiviteter inden for fornyelse af specielt byområder, nedlagte landbrug og bygninger.
Jeg vil gerne tilslutte mig hr. Hatzidakis' forslag. Jeg håber, at medlemsstaterne, Kommissionen og Parlamentet vil udarbejde en omfattende budget- og regionalstøttepakke, der er en god aftale for skatteyderne såvel som for vores fattigste regioner. 
Nogueira Román (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne benytte den korte tid, som jeg har til rådighed, til at udtrykke min overraskelse over og kritik af den ligegyldighed og foragt, som er kommet til syne i Parlamentets debatter, hvad angår den brutale kendsgerning, at samhørighedspolitikken i et EU med 25 stater bliver en ganske anden. Den bliver drastisk forarmet.
Efter udvidelsen - og såfremt de finansielle overslag fastholdes, som de er påtvunget af Rådet for perioden efter 2006, og selv hvis de anvendes som foreslået af Kommissionen - bliver midlerne til uddannelsespolitik pr. indbygger i mål 1-områder således kun 50 % af dem, der blev anvendt, da EU havde 15 medlemmer. Jeg erindrer om, at efter udvidelsen med de 10 nye stater vil den befolkning, der bor i områder med en indkomst pr. indbygger under... % af Fællesskabets gennemsnit, stige fra de nuværende 73 millioner mennesker, det vil sige 19 %, til 153 millioner mennesker, eller 32 %, i et EU med 27 medlemsstater.
Med denne udvidelse vil befolkningen stige med 28 %, mens BNP kun vil stige 6 %. For os, der tror på, at der er brug for et socialt Europa, og for mig som galicier er dette fuldstændig uantageligt, især da udvidelseslandene ikke har mere end 40 % af De 15's gennemsnitindkomst pr. indbygger, og når der blandt de nuværende medlemsstater er et indlysende behov for at fastholde strukturfondene på de foregående års niveau. 
Berend (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, kære kolleger, i den tredje samhørighedsrapport er kursen stukket ud i den rigtige retning med hensyn til en reformeret europæisk samhørighedspolitik med en ny arkitektur og målrettede interventioner. Den kendsgerning, at 78 % af de økonomiske midler er afsat til de mest tilbagestående regioner for at formindske forskellene og forbedre konkurrencefaktorerne, viser, at kursen er rigtig, væk fra vandkandeprincippet og hen imod en målrettet anvendelse af støtten.
Lige så rigtig er den ligeværdige behandling af de regioner, der er ramt af den statistiske effekt, under den nye målsætning om konvergens. Netop dette forslag hilser vi velkommen med det forbehold, at man også garanterer passende bevillinger som fastsat i Kommissionens meddelelse for perioden efter 2006. For at opnå en fair behandling af de områder, der er ramt af den statistiske effekt, i forhold til de traditionelle mål 2-regioner, må der ikke ske nogen yderligere reduktion af midlerne og støtteintensiteten.
Jeg vil derfor her minde om Parlamentets beslutning på grundlag af Mastorakis-betænkningen fra september sidste år om ikke kun at betænke støtteintensiteten i de områder, der er er ramt af den statistiske effekt, men at ofre samme opmærksomhed på tilskudsordningen. Parlamentet gik med stort flertal ind for tilskud i henhold til artikel 87, stk. 3, litra a), i EF-traktaten, og det bør man tage højde for. Vi forventer derfor af Generaldirektoratet for Konkurrence, at det før fremlæggelsen af forslagene til strukturfondsforordningen stiller forslag om principperne for tilskud med regional målsætning under hensyntagen til denne parlamentsbeslutning, for der må i denne forbindelse advares mod ensidige tilskuds- og støtteforanstaltninger kun i de tiltrædende lande, som i sidste ende ville subsidiere en skattedumping i disse stater, hvilket ville føre til, at der blev flyttet arbejdspladser fra vest til øst fra de hidtidige EU-stater til tiltrædelseslandene. En sådan støtte til ren flytning af arbejdspladser med EU-midler og en ensidig tilskudsordning ville imidlertid ikke være acceptabel. 
Duin (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, jeg er overbevist om, at folk har gode grunde til at glæde sig til udvidelsen. Men de har altså også en række bekymringer, og disse bekymringer skal vi tage alvorligt og om muligt afkræfte dem. Regionalpolitikken er et vigtigt instrument til at afkræfte disse bekymringer. Den kan og skal hjælpe os med at undgå eller fjerne uligheder, uretfærdigheder og skævheder inden for EU. Men den må ikke også begunstige eller fremkalde nye uretfærdigheder. Derfor går vi - ligesom hr. Berend netop forklarede det - ind for, at rene virksomhedsflytninger ikke også bliver støttet gennem europæisk regionalpolitik. Folk vil ikke forstå og støtte Europa, hvis vi belønner, at en virksomhed fjerner sine arbejdspladser fra en region og derefter blot skaber samme antal arbejdspladser et andet sted, fordi vi subsidierer denne flytning.
Der er en anden ting, vi skal holde øje med. EU-støttemidler må ikke bruges til at nedsætte skattesatserne i modtagerlandene ekstremt. Solidaritet er et værdifuldt gode, men det er ikke nogen ensrettet gade, og man vil hurtigt opdage, at skattedumping kan føre til, at man saver den gren af, som man selv sidder på. 
Ferrández Lezaun (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, hr. Hatzidakis, jeg takker Dem endnu en gang for Deres betænkning. De ved, at vi er 99 % enige, og jeg takker Dem især, fordi De har holdt Deres ord om, at der bliver taget et vist hensyn til det stigende antal ældre - så får vi se, hvordan - i forbindelse med udviklingen af fondene. Hr. Pomés Ruiz sidder ved siden af Dem, og han medtog også dette spørgsmål i sin betænkning, og det viser, at De er helt klar over, hvad det stigende antal ældre og den lave befolkningstæthed betyder.
Mine damer og herrer, der er ingen samhørighed uden udvikling, der er ingen udvikling uden en produktiv befolkning, og hvis der er en lav befolkningstæthed og et stigende antal ældre, kan der nødvendigvis ikke være en produktiv befolkning. Det stigende antal ældre er ikke et territorialt problem. Det er et horisontalt problem, der berører alle egne af Europa og alle medlemslandene, og i de kommende år vil det blive endnu mere aktuelt. Den manglende udvikling spiller en stor rolle i de berørte områder. Derfor anmoder jeg PSE-Gruppen om at trække ændringsforslag 8 tilbage, da det kan gøre det vanskeligt at få det stigende antal ældre til at indgå som en negativ udviklingsfaktor. 
Mastorakis (PSE ).
   - Hr. formand, i egenskab af forhenværende borgmester for en by på en ø i et randområde vil jeg fra denne talerstol takke den afgående kommissær Barnier for hans indsats for idéen om social og økonomisk samhørighed i regionernes Europa. Jeg vil også takke min kollega, ordføreren for denne betænkning, hr. Hatzidakis, der kommer fra den samme egn, for hans arbejde, der, som alle ved, ikke er begrænset til denne betænkning.
Det er meget positivt, at Parlamentet med overvældende flertal har tilkendegivet, at en eventuel renationalisering af regionalpolitikken ville være katastrofal for selve EU's eksistens, da det er den, der binder det hele sammen, at de såkaldte statistiske konsekvenser af udvidelsen, og andre udvidelser, vil blive imødegået på en måde, som sikrer fortsat støtte til de områder, som man har fundet det nødvendigt at støtte før udvidelsen, så deres udviklingsproces ikke afbrydes, at de områder, som er særligt ugunstigt stillede på grund af naturforhold, også bør have særbehandling, og at samhørighedspolitikken, som er et centralt EU-instrument for gennemførelse af Lissabon-målene, indtil videre har givet vigtige resultater. Det kan altså betale sig at fortsætte denne afbalancerede, afbalancerende, troværdige og effektive politik. 
Hedkvist Petersen (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne indlede med at takke Konstantinos Hatzidakis for et som sædvanligt godt samarbejde.
For det første er der brug for den europæiske samhørighedspolitik. Vi har brug for en solidarisk fordelingspolitik i det udvidede Europa for at udjævne forskellene og give kompensation til de regioner, der ligger langt fra de store markeder.
For det andet må vi i forbindelse med budgetspørgsmålet opnå de ressourcer, som kræves for at gøre udvidelsen af EU til en succes og fremme væksten i Europa. Vi skal bruge pengene godt.
For det tredje mister de yderstbeliggende tyndtbefolkede områder i det nordlige Sverige og Finland deres mål 1-status i forslaget, og det må der sættes spørgsmålstegn ved, eftersom deres geografiske forhindringer findes, uanset hvordan situationen i resten af Europa ser ud. Vi må sørge for, at disse dele af Europa får den støtte, de har behov for.
For det fjerde skal Kommissionen sørge for, at de yderstbeliggende tyndtbefolkede områderfår deres retmæssige del i den kommende forordning for strukturfondene.
Guy-Quint (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, som De ved, og som De kan konstatere, er Europa-Parlamentet stadig meget opmærksomt på fremtiden for regionalpolitikken, som i borgernes øjne er en af de vigtigste politikker. På trods af det arbejde, som ordføreren og udvalget har udført, mangler der stadig et vigtigt punkt, nemlig størrelsen af det budget, som er bevilget til denne politik.
Det er vigtigt, at det kommende udgiftsloft gør det muligt at styrke politikken efter udvidelsen. Afstanden mellem Kommissionens forslag om 1,24 % af BNP og forslagene om 1 % fra seks medlemsstater er meget stor, og regionalpolitikken risikerer at blive justeringsvariabel for EU-politikken.
Vi husker kommissær Barniers engagement, da han meget hårdt modsatte sig de seks landes ønske om et europæisk budget til nedsat pris. Jeg håber derfor, at minister Barnier tager sit engagement som kommissær med til Rådet, og at han kan vende holdningen hos alle kollegerne i retning mod Kommissionens forslag.
Strukturfondene er meget vigtige for solidariteten i Europa. Unionen har behov for en reel samhørighedspolitik og tilstrækkelige finansielle midler til at gennemføre den og dermed indtægter, der mindst udgør 1,24 % af BNP.
Fischler,
    Hr. formand, mine damer og herrer, jeg vil gerne takke for denne debat og især også for de mange konstruktive bidrag, jeg har hørt her. Vi vil helt sikkert forsøge så vidt muligt at tage hensyn til forskellige ting ved udarbejdelsen af de konkrete lovforslag, som vi har lovet til juli.
Jeg vil gøre det kort og kun gå ind på et par ting, nemlig for det første spørgsmålet om, hvad vi fremover vil gøre med de såkaldte fællesskabsinitiativer. Idéen er, at antallet af disse fællesskabsinitiativer skal reduceres, hvilket naturligvis fører til, at der ikke længere vil være diverse specifikke programmer som f.eks. Leader eller andre. Men det betyder ikke, at disse initiativer ikke længere skal findes i fremtiden, idéen er derimod, at de initiativer, som hidtil er blevet gennemført under enkelte fællesskabsinitiativer, skal integreres i de normale programmer. På den måde sikrer man f.eks., at Equal eller ligebehandling af kønnene bliver taget med i hovedprogrammerne. Hvad angår områderne i den yderste periferi, så er det klart, at der her findes specifikke traktatbestemmelser, som der skal tages behørig højde for ved gennemførelsen. Jeg ved, at det altid har været en vigtig sag for Michel Barnier at bekymre sig om områderne i den yderste periferi, og jeg kan forsikre Dem, at det også fremover vil være sikret.
Et emne, som virkelig er meget følsomt, er spørgsmålet om områderne for statsstøtten og den nødvendige definition og på den anden side den bekymring, som findes her og der, for at der kunne opstå vanskeligheder ved grænserne for sådanne støtteregioner. Dette spørgsmål vil Kommissionen behandle meget omhyggeligt.
På den anden side er jeg dog ikke enig, når et medlem her konstaterer, at vores politik efter udvidelsen vil miste sin samhørighedskarakter. Det er ganske enkelt helt forkert. Det sikres også fremover, at vores samhørighedsmål, som vi har sat os, virkelig vil blive nået. Der bliver jo også afsat større midler. Det er jo ikke sådan, at man bare tager midlerne fra de gamle medlemslande og overfører dem til de nye EU-medlemsstater, der kommer også ekstra midler til.
Jeg er helt enig med Dem i, at vi fortsat har brug for en europæisk - jeg understreger, europæisk - samhørighedspolitik. En ren økonomisk udligning, som nogle ønsker og diskuterer, tror jeg ikke vil føre til målet. 
Formanden.
   - Mange tak, hr. kommissær Fischler.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.
Ribeiro (GUE/NGL ),
    I betænkningen anerkendes de enorme regionale forskelle, der uundgåeligt forværres med udvidelsen, at øget økonomisk og social samhørighed har været en forpligtelse lige siden den europæiske fælles akt, og at strukturinvesteringerne i samhørighedsregionerne har en gavnlig effekt på økonomien i den øvrige del af EU. Alligevel finder man en bevilling på 0,41 % acceptabel.
I betænkningen fastholdes udgiftsmålet og N+2-reglen, der fremsættes advarsler angående omstrukturering og udflytninger, idet man gør opmærksom på, at virksomheder, der har fået EU-støtte, ikke bør kunne få ny støtte til at flytte, og at den offentlige støtte ikke må være et incitament til udflytninger, og man ønsker en mere effektiv kontrol med anvendelsen af strukturfondsmidlerne og en bevidst strategi for omstrukturering og de sociale virkninger heraf.
Støtten til regioner, der er ofre for den "statistiske effekt" bekræftes, og vores ændringsforslag om at fjerne udtrykket "midlertidig indfasningsstøtte" og yde -støtte til de nuværende mål 1-regioner er godtaget, ligesom der i betænkningen fastholdes en særlig status for regioner i EU's yderste periferi og særlige programmer herfor, også selv om de ikke mere falder ind under mål 1. Vores forslag rettet mod regioner med permanent handicap er blevet vedtaget. I forbindelse med en særlig beskæftigelsesindsats skal der udformes særlige forslag og afsættes passende bevillinger hertil, ligesom der skal ydes støtte til små og mellemstore virksomheder og til uddannelse især af voksne. Vi insisterer på, at problemet med den "statistiske effekt" også er relevant for Samhørighedsfonden. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0269/2004) af Garriga Polledo for Budgetudvalget om 2005-budgettet: Kommissionens meddelelse om den årlige politikstrategi (APS).
Garriga Polledo (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, vi går i plenarforsamlingen i gang med den sidste budgetprocedure i indeværende valgperiode. Parlamentet, der i morgen skal stemme om denne betænkning, er ikke det samme, der til december skal stemme om den endelige vedtagelse af budgettet for 2005, hvis det altså sker. Jeg håber, at i det mindste jeg og mine kolleger fra Budgetudvalget kan stemme til december sammen med vores nye kolleger fra de 10 medlemsstater.
Tak til kollegerne og til tjenestemændene for den samarbejdsånd, jeg her har mødt.
Vi har taget et nyt skridt med moderniseringen af budgetproceduren. Efter forhandlingen om og overgangen til aktivitetsbaseret budgettering erstatter Europa-Parlamentet nu de tidligere budgetmæssige retningslinjer med en beslutning om en årlig politikstrategi. Målet er en bedre tilpasning af lovgivningsprocedurerne og ønsket om at kunne påvirke udarbejdelsen af Kommissionens foreløbige forslag til budget. Derfor anmoder vi kommissæren om at tage hensyn til vores politiske og budgetmæssige prioriteringer ved forhandlingen med de forskellige generaldirektorater.
Vi har forsøgt at udarbejde en mere kortfattet beslutning end tidligere år, og jeg er bange for, at det som sædvanligt ikke er lykkedes os. Jeg er imidlertid meget tilfreds med kollegernes bidrag. Jeg benytter lejligheden til at understrege, at vi vil tage hensyn til udtalelserne fra de øvrige parlamentariske udvalg ved førstebehandlingen af budgettet.
Fru kommissær, forslaget til budget for 2005 er født med et meget markant karaktertræk, nemlig en budgetbegrænsning, der berører udgiftsområde 3, 4 og 5. Denne budgetbegrænsning vil berøre mange programmer og tvinge os til at gøre en indsats for at forbedre fordelingen af budgetbevillingerne mellem permanente opgaver og nye prioriteringer. Vi mener, at de nye behov vil kræve nye ressourcer.
Hvad angår landbruget, anmoder vi Kommissionen om at udtale sig om pilotprojekterne og de initiativer, der er optaget på 2004-budgettet. Hvad angår strukturfondene, understreger vi den bedre udnyttelse af betalingsbevillingerne i 2003, til trods for at vi fortsat har store uindfriede forpligtelser. Ordføreren ønsker at fastsætte det endelige omfang af betalingsbevillingerne i henhold til medlemsstaternes overslag.
Hvad angår de interne politikker, er Europa-Parlamentet bekymret over opnåelsen af midtvejsmålsætningerne i Lissabon-strategien. Derfor anmoder vi om, at man i 2005 koncentrerer budgetressourcerne omkring centrale aktioner. Vi vil være særlig opmærksom på de små og mellemstore virksomheder, der er drivkraften bag beskæftigelse og vækst. 
Europa-Parlamentet bekymrer sig ligeledes over gennemførelsen af informations- og kommunikationspolitikken. Den nye finansforordning må ikke være en hindring for udviklingen af denne politik.
Et grundlæggende mål med dette budget er konsolideringen af et europæisk område med sikkerhed, frihed og retfærdighed. Vi er i forbindelse med budgettet særlig opmærksomme på den fælles indvandringspolitik og på at fremskynde oprettelsen af Schengen-informationssystemet og VIS-projektet. De har begge behov for store budgettildelinger, men Parlamentet ville ikke leve op til de europæiske borgeres bekymringer, hvis ikke vi hurtigt kommer med et svar på disse prioriteringer. Her kan De regne med os, fru kommissær.
Vi vil også leve behørigt op til udfordringerne i forbindelse med terrorbekæmpelsen, især efter det frygtelige attentat den 11. marts i Madrid, og vi vil vie vores kræfter til ofrene, så der aldrig mere sker sådan en uhyrlighed i Europa.
Derfor forsvarer vi pilotprojektet om støtte til ofre for terrorhandlinger. Vi støtter en styrkelse af Europol og Eurojust, Deres direktiv om erstatning til ofre for forbrydelser og andre initiativer, der måtte blive rejst i Parlamentet. Med andre ord, når det drejer sig om terrorbekæmpelse, kan Kommissionen og Rådet ikke blot regne med Europa-Parlamentet, vi vil forsøge at komme Dem i forkøbet.
Hvad angår de eksterne foranstaltninger, vil vi involvere os endnu mere i genopbygningen af Irak og i den demokratiske konsolidering af Afghanistan, uden at glemme nogle af Parlamentets traditionelle geografiske prioriteringer.
I år tilføjer vi den nye naboskabspolitik, etableringen af et fælles europæisk diplomati og oprettelsen af en fælles tjeneste for EU's optræden udadtil. Alt dette skal ske med respekt af det generelle princip om, at nye eksterne prioriteringer skal finansieres med nye midler for ikke at skade vores traditionelle prioriteringer.
Endelig noterer vi os, fru kommissær, de 700 stillinger, De anmoder os om, og vi håber, at De under alle omstændigheder vil forsøge at lave nogle omposteringer.
Jeg afslutter med at sige, at vi vil være meget årvågne over for de forskellige nye agenturer, og at vi vil anmode dem om et midtvejsprogram. Kommissionen burde kunne medtage dette program i budgetforslaget til maj om udviklingen af alle disse agenturer.
Schreyer,
    Hr. formand, ærede medlemmer, budgettet for 2005 bliver det første budget for det udvidede EU, som bliver besluttet af en udvidet budgetmyndighed. Kommissionen vil vedtage det foreløbige forslag til budgettet for 2005 i næste uge. Førstebehandlingen i Rådet i juli under nederlandsk formandskab vil allerede ske med 25 medlemsstater, og førstebehandlingen i Parlamentet i oktober kommer til at ske med medlemmerne fra 25 medlemsstater.
Budgettet for 2005 kommer altså til at se mange nye ansigter, ikke mindst i Kommissionen. Alligevel står det fast, at budgettet for 2005 kommer til at stå helt i lyset af udvidelsen, og det fremhæver hovedordføreren hr. Garriga Polledo også i sin betænkning. Jeg vil gerne takke for Deres betænkning, hr. Garriga Polledo, hvor De endda måtte arbejde under et hårdt tidspres på grund af udsættelsen af Kommissionens meddelelse om politikstrategien for 2005.
Det gælder om med budgettet for 2005 at gennemføre aftalerne i tiltrædelsestraktaterne. Det betyder konkret, at der for første gang skal opføres direkte støtte til landmændene i de nye medlemsstater. Det betyder også konkret, at de finansielle løfter fra strukturfondene vil stige, som aftalt i København. Strukturfondene er det centrale instrument for EU's økonomiske støtte til de nye medlemsstater for at mindske den økonomiske afstand, og de bør også fremover være det centrale instrument for samhørighedspolitikken.
På samrådet før førstebehandlingen af budgettet for 2005 vil jeg orientere Dem om status for programmeringen af strukturfondene for de nye medlemsstater. Den politiske prioritering af udvidelsen giver sig også udslag i forvaltningsudgifterne. Kommissionen vil - som beskrevet i meddelelsen fra 2002 og netop nævnt af Deres hovedordfører - ansøge om den næste portion af ekstra stillinger til udvidelsen. Det er 700 nye stillinger, hvoraf ca. halvdelen er afsat til sprogtjenesterne.
For forvaltningsudgifternes vedkommende vil det denne gang kræve særlige anstrengelser og samarbejde fra alle institutioner at klare sig med det loft, der er fastsat i den finansielle planlægning, som jo på grund af den forringede justering som følge af vekselkursbetingelser er blevet mindre, end man hidtil har kalkuleret med. Hr. Kuckelkorn har behandlet dette spørgsmål intensivt i sin betænkning, og jeg vil også gerne takke Dem, hr. Kuckelkorn, for Deres betænkning. Endelig foreslår Kommissionen for prioriteringen udvidelse også en stigning af førtiltrædelsesstøtten til Tyrkiet, Bulgarien og Rumænien, som det er vedtaget af Rådet, og som Parlamentet støtter.
At give den økonomiske vækst i Europa en ny dynamik, det er en opgave for medlemsstaterne og EU, som vil præge de næste år. Udvidelsen vil i sig selv give en økonomisk impuls. Men der er behov for yderligere anstrengelser for at udnytte potentialet i det udvidede indre marked. Det får ikke kun økonomisk støtte fra EU-budgettet via strukturfondene, men f.eks. også med midlerne til de transeuropæiske net, som det er planen at forhøje til næste år. Også de midler, der er afsat til at oprette f.eks. et agentur for undersøgelse af kemiske stoffer, er helt nødvendige, hvis den nye strategi i kemikaliepolitikken, hvor også gamle stoffer skal kontrolleres for deres indvirkning på miljø og sundhed, ikke skal blive en bureaukratisk hæmsko for den kemiske industri, men tværtimod skal fremskynde innovationer.
De forfærdelige begivenheder den 11. september 2001 og den grusomme terrorhandling i Madrid har understreget risikoen fra terrorisme. I EU har vi brug for mere og mere effektivt samarbejde for at beskytte vores borgere mod sådanne risici. Initiativerne på dette område er en anden prioritering i budgettet for 2005, og jeg kan konstatere, at alle institutionerne også er enige på dette punkt.
Intern sikkerhed i EU og EU's udenrigspolitiske rolle - de to ting kan ikke skilles ad. Med hensyn til det udenrigspolitiske budget står vi for 2005 igen over for en særlig udfordring. Justeringen er lavere end inflationsraten. Det betyder konkret, at budgettet for udenrigspolitikken reelt vil falde. Det står i grel modsætning til alle politiske bedyrelser og i grel modsætning også til ånden i forfatningen, som jo forhåbentlig vil blive vedtaget i de kommende uger. Man kan simpelthen ikke komme uden om at indse, at loftet for udenrigspolitikken var sat for lavt. Denne fejl må ikke gentages ved den næste finansielle planlægning.
Men vi må alligevel sikre de vigtige prioriteringer, f.eks. bekæmpelse af fattigdom, forpligtelserne i Afghanistan og på Balkan, som hr. Garriga Polledo netop nævnte. Til næste år vil vi igen få brug for fleksibilitetsreserven for at stille midler til rådighed for Irak. Lad os alle ønske og bidrage til, at det så virkelig er genopbygningen af landet, der står på dagsordenen i Irak-politikken.
2005 er det sjette år, altså det næstsidste år i de gældende finansielle overslag. Mod slutningen af en planlægningsperiode bliver spillerummet stadig mindre, fordi stadig flere midler allerede er bundet af beslutninger fra de tidligere år. I 2005 er spillerummet særlig snævert, fordi justeringerne som nævnt er blevet noget lavere på nogle områder end oprindeligt antaget. For 2005 indeholder den gældende finansielle planlægning forpligtelsesbevillinger på 119 milliarder euro og betalingsbevillinger på 114 milliarder euro, hvilket svarer til en andel af bruttonationalproduktet på 1,09 %. De beslutninger, der er truffet i de foregående år - Agenda 2000, tiltrædelsestraktaterne, de flerårige programmer, køreplaner og landbrugsreformen, som til næste år vil slå fuldt igennem i form af øgede udgifter på ca. 1 milliard euro - udtømmer i vidt omfang lofterne.
Det vil kræve godt samarbejde fra alle sider at nå til enighed om budgettet for 2005 i rette tid. Kommissionen vil ligesom i de forløbne år arbejde tæt sammen med ordførerne og Parlamentets Budgetudvalg, Rådets budgetudvalg og det nederlandske formandskab. Jeg vil naturligvis også personligt engagere mig for ligesom i de forløbne år at samarbejde godt og effektivt, for at opstille og vedtage et budget, som kan bidrage væsentligt til at løse det udvidede EU's opgaver.
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg vil gerne takke ordføreren for hans betænkning samt gentage Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitiks traditionelle holdning over for Kommissionen. Jeg glæder mig over, at hr. Garriga Polledo har bekræftet sin støtte til denne holdning, da vi ikke, fru kommissær, kan blive ved med at finansiere nye prioriteringer - og jeg tænker udtrykkeligt på forpligtelserne i Afghanistan og Irak - på bekostning af andre geografiske områder som TACIS, Middelhavet, Latinamerika og Asien.
Jeg vil gerne kort minde om Udvalget om Udenrigsanliggenders prioriteringer, nemlig fattigdomslempelse, menneskerettigheder og den europæiske sikkerhedsstrategi, som består i bekæmpelse af terrorisme, spredning af masseødelæggelsesvåben, regeringssammenbrud, organiseret kriminalitet og regionale konflikter.
Jeg har med bekymring fulgt de tilpasninger, det er nødvendigt at foretage for at tilpasse budgettet for 2005 til behovene på de finansielle overslag, og jeg håber, fru kommissær, at det tilbud om samarbejde, De er kommet med til Budgetudvalget og rådsformandskabet, også gælder Udvalget om Udenrigsanliggender, eftersom vi arbejder på at få en synlig og effektiv ekstern europæisk aktion. 
Rübig (PPE-DE ),
   Hr. formand, vores primære mål skal være medgang for de små og mellemstore virksomheder. 

 Efter min mening handler det især om, at vi skal sikre de eksisterende arbejdspladser og virksomheder og skabe nye, og til det formål har vi især brug for de små og mellemstore virksomheder. De små og mellemstore virksomheder har i øjeblikket temmelig stort besvær med indførelsen af Basel II-pakken. Vi har helt enkelt hårdt brug for Kommissionens undersøgelse af gennemførelsen af Basel II-aftalerne inklusive en grundig vurdering af konsekvenserne.
I sidste ende handler det også om at skabe nye finansierings- og garantiinstrumenter for små og mellemstore virksomheder. Disse små og mellemstore virksomheder skal agere med succes for Europa på det globale marked, og derfor tror jeg også, at WTO-forsamlingen og den parlamentariske konference, som Europa-Parlamentet har foreslået, skal prioriteres højt, og jeg vil her bede Kommissionen om at indarbejde dette forslag fra Europa-Parlamentet i programmet. 
Pronk (PPE-DE ),
   Hr. formand, i Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender er vi meget glade for hr. Garriga Polledos betænkning. Han har fået det vanskeligste ordførerskab, vi har haft, fordi det falder i en periode, hvor Parlamentet midlertidigt ikke er til stede. I en sådan periode er der altid alle mulige kræfter, især i Rådet, som forsøger at trække sager ind i deres egen indflydelsessfære, men jeg tror, hr. Garriga Polledo formår at modstå disse angreb.
I udvalget havde vi tre vigtige prioriteter. En af disse er fuldstændigt overtaget i betænkningen, og det er Lissabon. Lissabon er løsningen på en bedre konkurrenceevne, bedre beskæftigelse og en bedre økonomi. Det må vi lægge endnu større vægt på, end det hidtil har været tilfældet. For at få Lissabon til at lykkes, er det nødvendigt også at nævne arbejdsmarkedets parter. Det drejer sig om et meget lille beløb, men det er virkelig meget vigtigt. Det ville være godt, hvis det blev taget op i beslutningsforslaget på en eller anden måde.
Et andet punkt er sikkerhed og sundhed, og det vil blive meget vigtigt i den kommende tid, især hvad angår de nye medlemsstater. 
Herranz García (PPE-DE ),
   Hr. formand, fra et landbrugsmæssigt synspunkt er budgettet for 2005 kendetegnet af to forhold, på den ene side et EU med 25 medlemsstater fra budgettets start, som kommissæren så udmærket har sagt det, og på den anden side af gennemførelsen af nogle foranstaltninger, der er vedtaget som led i reformen af den fælles landbrugspolitik, der træder i kraft nu, f.eks. den direkte støtte til mælkeproducenterne, støtten til ris uden de tidligere sanktioner, og støtten til tørret frugt, kvaliteten af hård hvede og energiafgrøder.
Det er derfor nødvendigt, at Kommissionen i budgetforslaget tager højde for nogle af udvidelsens konsekvenser og afsætter tilstrækkelige midler til bl.a. interventioner i forbindelse med visse produkter, f.eks. smør eller oksekød, hvis de nye medlemsstater ikke hurtigt kan tilpasse deres priser, eller f.eks. til det veterinære område til imødegåelse af risiciene for epizootier, som vil kunne blive mere udbredt, når grænserne til de nye medlemsstater forsvinder.
Endelig vil jeg gerne understrege, at Landbrugsudvalget i sin udtalelse om denne betænkning har givet udtryk for en håndfast støtte til indførelse af et pilotprojekt til finansiering af forsikringer på EU-plan, der skal dække tab som følge af klimakatastrofer, der skyldes ekstreme klimatiske fænomener. 
Langenhagen (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, for to timer siden sagde jeg her som ordfører for Fiskeriudvalget, at jeg var sikker på, at det europæiske fiskeri havde en fremtid. Jeg fortsætter nu og understreger, at det kræver, at man konsekvent fortsætter reformbestræbelserne og gennemfører beslutningerne.
Jeg opfordrer derfor indtrængende til, at der i det mindste tages behørig højde for den fælles fiskeripolitiks centrale aktionsfelter i budgettet for 2005. Vi har for det første brug for mere personale i tjenesterne for at kunne gennemføre målene for reformen af den fælles fiskeripolitik, for det andet for solide økonomiske bevillinger til de regionale forhandlingsudvalg, som skal oprettes, og for det tredje for solide bevillinger til oprettelsen af den europæiske fiskerikontrolmyndighed. For det fjerde har vi brug for tilstrækkelige midler til de nye fiskeriaftaler, men også til EU's deltagelse i internationale fiskeriorganisationer, og for det femte for tilstrækkelige midler til kompensation til de kystregioner, som er berørt af genopretningsplanerne og nødforanstaltningerne.
Med reformen af den fælles fiskeripolitik har vi valgt en fornuftig kurs. I budgettet for 2005 må det nu dreje sig om at gøre det økonomiske grundlag bæredygtigt, så fiskerierhvervet langt om længe kan vende tilbage til overskudszonen. 
Guy-Quint (PSE ),
   Hr. formand, fru kommissær, den årlige politikstrategi er et nyt instrument, der gør det muligt at kombinere de lovgivningsmæssige og budgetmæssige forløb, og den fremmer den politiske behandling af budgettet.
Vi lægger vægt på, at politikker, der er besluttet i fællesskab, reelt bliver indført, uden at andre europæiske politikker ofres, hvilket nødvendiggør større indtægter end dem, der bliver foreslået. Jeg insisterer under alle omstændigheder på, at budgetteringen for Lissabon-målsætningerne skal være meget højere. Her midtvejs har vi ikke opfyldt vores målsætninger. Det er derfor bydende nødvendigt, at budgetmidlerne bliver koncentreret om politikkerne for beskæftigelse, innovation og social samhørighed.
Vi bør derfor også sikre os, at arbejdsmarkedets parter deltager i forhandlingerne om modernisering. Ligeledes bør alle budgetposter, der fremmer den økonomiske styring af EU, tilføres midler. Vi anerkender enstemmigt den væsentlige rolle, som de små virksomheder har for moderniseringen af beskæftigelsen. Deres rolle, når det drejer sig om at skabe og bevare stillinger, er velkendt. Men vi skal fortsat hjælpe dem ved en forbedring af deres miljø. Støtten til ngo'erne på det sociale område skal gøres lettere, og det er nødvendigt, at vi finder midler, der kan stoppe deres finansielle usikkerhed.
Endelig tilslutter jeg mig ordføreren i udtalelsen om, at information og kommunikation er emner, der skal fremhæves og gennemføres af Kommissionen. Budgetposterne for disse emner skal ikke blot have bevillinger, men det er i højere grad også vigtigt, at Kommissionen er fuldstændig klar over sin rolle i informationspolitikken, for enhver politik skal være til borgernes fordel.
Gröner (PSE ),
   Hr. formand, fru kommissær, kønspolitisk budgettering må ikke bare være et uhyrligt ord. Jeg opfordrer Dem til, jeg beder Dem anvende retfærdighed mellem kønnene fuldt ud i budgetproceduren. Begrebet kønspolitisk mainstreaming skal fyldes med liv og skal også kunne omregnes til euro. I EU er flere kvinder ofre for vold i deres egen familie end for terror. Derfor kræver vi, at 2006 erklæres for europæisk år mod vold. Vi kræver, at Beijing +10-undersøgelsen bliver fyldt med liv, at resultaterne af verdenskvindekonferencen f.eks. gennemføres i form af en europæisk konference, som skal udarbejde videre strategier. Og vi kræver et europæisk kønspolitisk institut, som kan udarbejde pålidelige data for vores politiske beslutninger. Vi forventer, at Kommissionen anvender kønspolitisk mainstreaming på alle politiske områder, og budgettet for 2005, det første i det store EU, skal give os de vigtige parametre for det. 
Ferber (PPE-DE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, fru kommissær, først vil jeg gerne takke vores ordfører, som under vanskelige forhold - vi befinder os jo alle allerede i valgkamp og førvalgkamp - har fremlagt en fremragende betænkning, som Europa-Parlamentet virkelig kan være bekendt. Lad mig blot nævne et par stikord til betænkningen generelt. Jeg vil gerne allerede her give udtryk for min undren over, at Kommissionen åbenbart har aftalt med Rådet - sådan ser det i hvert fald ud i dokumenterne - at der inden for de transeuropæiske net skal skæres ned på afviklingen af flaskehalse, dette særprogram, med 100 millioner euro. Det finder jeg uacceptabelt, både proceduremæssigt og politisk.
Hvad proceduren angår, så er Kommissionen ikke budgetmyndighed, det er andre, som skal bestemme det, og Kommissionen skal her tage hensyn til budgetmyndighedens vilje, og her hører vi, Parlamentet, med. For det andet, hvad det indholdsmæssige angår, kan vi konstatere, netop i min hjemregion, at vi ikke er forberedt på østudvidelsen, hvad den trafikale infrastruktur angår, og at der er et akut behov for midler, og det er ikke acceptabelt, at man nu trækker et vigtigt projekt tilbage igen, som en gang blev foreslået af Kommissionen efter pres fra Parlamentet.
Det vil jeg gerne understrege. Jeg vil desuden pege på, at Kommissionen også bør overveje sin politiske model for forberedende foranstaltninger i forbindelse med visumpolitikken, Schengen-informationssystemet og flygtningepolitikken. Her følger forskellige generaldirektorater meget forskellige politiske modeller, og det må være Kommissionens opgave generelt at følge en sammenhængende model på dette felt. Det, der i øjeblikket kommer fra Kommissionens forskellige områder, er ikke acceptabelt, og det er til dels selvmodsigende.
Lad mig som sidste punkt også nævne spørgsmålet om flere stillinger. Her kan jeg love Dem, at vi vil se meget nøje på, om der virkelig er behov for 700 stillinger. 
Walter (PSE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, budgettet for 2005, som vi drøfter, bliver jo kun drøftet foreløbigt af os. Det bliver et nyt Parlament, som skal udføre det afsluttende arbejde. På den måde er det et særligt budget.
Det er også særligt, fordi det bliver påvirket voldsomt af visse rammebetingelser. For det første vil vi have udvidelsen til at fungere, og det skal vi skabe de nødvendige forudsætninger for. Og alt, hvad der har med udvidelsen af gøre, hænger også sammen med fremtiden og med de økonomiske midler, der er til rådighed. Vi kommer også til at diskutere budgettet ud fra debatten om de finansielle overslag, for dette budget for 2005 bliver det næstsidste før de nye finansielle overslag. Med de tal, vi fastsætter, stikker vi naturligvis kursen ud for fremtiden, og de vil også blive genstand for debat, hvad enten vi ønsker det eller ej.
Samtidig er Europa ingen ø. Vi skal deltage i verdenspolitikken, om det nu er inden for udenrigspolitikken, hvor vi skal arbejde forebyggende for at undgå konflikter, eller det - som De allerede var inde på - er inden for den interne sikkerhed, hvor vi i fællesskab skal bekæmpe organiseret kriminalitet. Og som det sidste skal vi deltage i den verdensomspændende konkurrence og sørge for, at vores virksomheder, vores erhvervsliv kan klare sig.
Ligesom i de forløbne år vil vi være opmærksomme på, at dette budget, som vi står over for, og som vi drøfter, bliver et sparsommeligt budget, også under de betingelser, som jeg netop har beskrevet. Det skal imidlertid også være et tilstrækkeligt budget. Vi vil ikke tillade, at de, som siger, at vi vil være meget omhyggelige og sparsommelige, bliver hængt ud som gniere, men vi vil heller ikke tillade, at de, som peger på, at der er behov for penge på bestemte områder, bliver udstillet som ødelande.
Ved opstillingen af budgettet vil vi også under de rammebetingelser, som jeg har beskrevet, og som ikke gør det lettere at vedtage budgettet, fortsætte vores hidtidige linje, nemlig vedtage et sparsommeligt, men tilstrækkeligt budget, så folk ved, at de kan stole på Europa-Parlamentet, når det gælder budgetspørgsmål. 
Pohjamo (ELDR ).
   -Hr. formand, jeg vil først og fremmest takke ordføreren, hr. Garriga Polledo, for en fremragende betænkning. Næste års budget blive vanskeligt, med 10 nye lande, der medbringer ni nye officielle sprog. Det bliver en hård prøve for EU-administrationen.
De nye medlemsstater skal inddrages i EU's arbejde som helhed. Det betyder, at de også skal have deres rette andel af ansatte og embedsmænd i EU's forskellige institutioner. Det er en massiv rekrutterings- og uddannelsesøvelse. Kommissionens anmodning om 700 nye poster er korrekt, selv om tallet er enormt. Vi skal imidlertid samtidig sikre os imod for meget bureaukrati i administrationen. Den nedadrettede uddelegering af ansvar og beføjeler bør fortsætte, og det samme gælder præciseringen af personlig ansvarlighed. Administration skal gå mere i retning af aktivitetsbaseret forvaltning, hvor det vigtigste er bedre produktivitet og omkostningseffektivitet.
Der skal være øget opmærksomhed på at forbedre den interne sikkerhed. Det betyder bl.a. en skærpelse af bekæmpelsen af stoffer og anden international kriminalitet samt ulovlig indvandring. Det lægger især pres på udgiftsområde 3 "Interne politikker".
Vi skal med hensyn til strukturpolitikken en gang for alle sørge for at være i stand til at reducere tallet for uindfriede forpligtelser. Hvad angår strukturen for budgettet, skal vi forbedre graden af meddelsomhed: Omkostningerne og resultaterne af de individuelle politikområder skal være fuldstændigt tydelige. Medlemmerne af Parlamentet skal klart kunne se, hvad der er opnået eller kan opnås med EU-pengene. 
Buitenweg (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg vil takke hr. Garriga Polledo mange gange for hans arbejde. Også jeg ser frem til et frugtbart samarbejde i forbindelse med budgettet for 2005. Jeg vil fremsætte en mere generel bemærkning, for i Terry Wynns betænkning om de finansielle overslag og også i den foreliggende betænkning tales der om Lissabon-processen og om nødvendigheden af at opnå en højere økonomisk vækst.
Jeg undrer mig over, hvorfor de løfter, der blev afgivet i Göteborg, ikke nævnes nogen steder. Dengang drejede det sig om kvaliteten af den vækst, vi tilvejebringer, om bæredygtighed og om biodiversitet. Der skal investeres mere i rene energikilder og energibesparelse, og det skal også komme til udtryk i budgettet. Medlemsstaterne synes især at ville nå Lissabon-målsætningerne gennem en slags , management med ord, for penge og en virkelig social politik fremlægges ikke. Der fremsættes ganske vist tomme bemærkninger, men vi hører ikke længere noget om bæredygtighed og de løfter, som er afgivet derom. De ignoreres.
Jeg ønsker et Europa for mennesker og miljø og ikke for marked og valuta. Altså ikke kun et Europa i henhold til Lissabon, men også i henhold til Göteborg. 
Turchi (UEN ).
   - Hr. formand, også jeg vil gerne takke hr. Garriga Polledo for det arbejde, han har udført, og for vores samarbejde i Budgetudvalget. Jeg vil ligeledes rette en tak til hr. Wynn for al den tid, vi har arbejdet sammen, og til hr. Walter og alle kollegerne i udvalget.
2005 bliver måske det første hele år for det nye Europa med 25 medlemsstater - det er sikkert ikke undgået kommissærens opmærksomhed, og jeg vil gerne rette en tak til hende. Det er således det første år, hvor EU-budgettet bliver opstillet med fuld hensyntagen til de 25 medlemsstater. Vi står over for nye udfordringer, eftersom vi under alle omstændigheder er nødt til at fastholde udgiftsniveauet for at sikre en vis vækstrate, idet der tages højde for de nye behov, hvilket dog altid skal ske med økonomisk stringens og ikke mindst via en parlamentskontrol.
Vi håber, at alt dette kommer til at ske i den nærmeste fremtid, navnlig fordi Europa nu er blevet udvidet til 25 lande. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0236/2004) af Kuckelkorn for Budgetudvalget om Europa-Parlamentets budgetoverslag for regnskabsåret 2005.
Kuckelkorn (PSE ),
   Hr. formand, kære kolleger, Parlamentets budgetoverslag for 2005 er blevet drøftet grundigt i Budgetudvalget, og grupperne er med overvældende flertal blevet enige om den betænkning, som ligger foran Dem. Jeg vil gerne varmt takke alle aktørerne for dette gode samarbejde.
Derfor vil jeg nu kun komme ind på nogle få aspekter. Budgetoverslaget for 2005 er baseret på følgende centrale data: udvidelsesbetingede udgifter med ni nye sprog i fulde 12 måneder, og med et positivt resultat af Cypern-afstemningen i denne uge kommer der naturligvis et tiende sprog til, 44 arbejdsuger, heraf tre valgkredsuger, 12 ordinære møder og 6 ekstra møder, gagejusteringer på 2,7 % og generelle nedskæringer af stillingerne på 7 %. På grund af den særlige situation ved opstillingen af budgettet for 2005 i dette år med den forestående udvidelse den 1. maj og valget til Europa-Parlamentet i juni er der stadig en række åbne spørgsmål og usikkerheder, som først kan løses kort før førstebehandlingen i september i år.
Politiske prioriteringer: Det er en prioritering at dække det behov, som følger af udvidelsen, trods de økonomiske begrænsninger, som udgiftsområde 5 frembyder i budgetåret 2005. Efter min opfattelse er det centrale mål for 2005 at opnå en økonomisk og sparsommelig forvaltning af midlerne samt et optimalt cost-benefit-forhold for de europæiske skatteydere. På grund af de eksisterende sparekrav og usikkerhedsfaktorer bør man derfor tage udgangspunkt i det faktiske behov.
Den generelle ramme: Budgetoverslaget udgør 20 % af udgiftsområde 5. Det er 1.272.000.000 euro. Af disse 1.272.000.000 euro er 1.007,6 millioner euro til de sædvanlige operative udgifter og 173,4 millioner euro til det behov, som er betinget af udvidelsen. På grund af de gode erfaringer i de seneste år med de fremrykkede afdrag og den fremskyndede tilbagebetaling af bygningerne, som har skabt mulighed for store besparelser, er det fornuftigt at foretage en forudbetaling på bygning D4 og D5 med en del af de midler, der står til rådighed.
Udgifter til medlemmerne og grupperne: Til medlemsstatutten er der ikke afsat midler, hverken på de operative budgetposter eller i reserven. Dog er kapitel 102 "Reserve til medlemsstatutten" bibeholdt med en p.m.-anmærkning. Vi bør fortsat støtte vedtagelsen af en statut for assistenterne. Desuden bør sekretariatstillægget kontrolleres, og der bør udarbejdes en adfærdskodeks for anvendelsen af sekretariatstillægget.
Kære kolleger, jeg vil kommentere et af de fire ændringsforslag, som er blevet stillet. Desværre er min kollega Richard Balfe, som jeg sætter meget højt, ikke til stede. Derfor vil jeg bede kollegerne i PPE-Gruppen om endnu en gang at forsøge at få ham til at trække sit forslag tilbage. Der er nemlig stadig nogle finansielle spørgsmål, som skal på plads. Hvad selve sagen angår, kan vi godt nå til enighed. Men i sidste ende er det ikke gavnligt at træffe en afgørelse med et dokument, som ikke indeholder alle midler. Derfor beder jeg Dem forsøge at påvirke ham, så dette forslag bliver trukket tilbage i morgen. 

Ferber (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, hr. kommissær, kære kolleger, først en hjertelig tak til ordføreren, som har behandlet Parlamentets budget for 2005 på en særlig måde, og jeg vil udtrykkeligt takke ham, fordi han tidligt forsøgte at skabe konsensus hen over gruppeskellene. Det er meget vigtigt, at vi på den ene side i fællesskab yder et bidrag til, at Europa-Parlamentet, hvad dets forvaltning angår, er i stand til fuldt ud at mestre de udfordringer, som udvidelsen fører med sig - vi er den institution, som er mest berørt af den, fordi alle sprog skal være til rådighed fra den 1. maj, og vi har helt andre arbejdsmåder end Kommissionen, Rådet, Domstolen eller Revisionsretten - men på den anden side også yder et bidrag til, at accepten af Europa-Parlamentet bliver varigt styrket. Det har ordføreren stillet en række gode forslag til - han har netop beskrevet punkterne - og det vil jeg gerne takke ham for.
Kære hr. Kuckelkorn, hvad hr. Balfe angår, så vil jeg udtrykkeligt pege på, at der ikke er tale om et ændringsforslag fra gruppen - derfor kan gruppen heller ikke gøre noget her - der er tale om mindst 32 medlemmer, jeg kender ikke det nøjagtige antal underskrifter, som har stillet det omtalte forslag. Det er tilladt i henhold til forretningsordenen, og det beder jeg om, at vi respekterer. Jeg vil imidlertid gerne pege på, at jeg hørte til dem, der kæmpede kraftigst mod hr. Balfes forslag. Lad mig sige det uden omsvøb: Det kan ikke være Europa-Parlamentets opgave, hvis sundhedsvæsenet i visse medlemsstater ikke er optimalt, for nu at formulere det meget forsigtigt, og der er juridiske begrænsninger, at løse problemer her for nogle få privilegerede medlemmer på de europæiske skatteyderes bekostning. Det siger jeg helt klart, og det har jeg også personligt sagt til hr. Balfe - der bliver jo hele tiden sendt e-mails rundt om, hvorfor vi absolut skal stemme for dette forslag. Det drejer sig om kolleger fra tre medlemsstater. De skulle hellere bidrage til at få deres sundhedssystem derhjemme til at fungere ordentligt, så ville de ikke have brug for europæisk ekstraforplejning. Også det vil jeg gerne sige helt klart.
Jeg håber, kære hr. Kuckelkorn, at vi efter valget til Europa-Parlamentet - jeg går ud fra, at vælgerne vil være nådige og trække stregen ved 30 for Deres parti, så De kommer med, mens jeg sidder på en plads, hvor jeg kan være mere sikker - kan vedtage dette budget sammen, for det handler jo om, at vi som de europæiske borgeres repræsentanter løser denne opgave med stor seriøsitet og yder et bidrag til, at Europa ikke udvikler sig væk fra menneskene. Det er Parlamentets ærefulde opgave. Det står vi for, og det vil vi også stå for efter den 13. juni. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om en redegørelse fra Kommissionen om Eurostat efterfulgt af seks betænkninger om decharge 2002:
- A5-0200/2004 af Bayona de Perogordo for Budgetkontroludvalget om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2002 (Kommissionen) (SEK(2003) 1104 - C5-0564/2003 - 2003/2210(DEC));
- A5-0183/2004 af Sjöstedt for Budgetkontroludvalget om decharge til Kommissionen for gennemførelsen af 6., 7. og 8. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2002 (KOM(2003) 475 - C5-0496/2003 - 2003/2189(DEC));
- A5-0228/2004 af Stauner for Budgetkontroludvalget om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2002
1. Sektion II - Rådet (I5-0034/2003 - C5-0088/2004 - 2003/2212(DEC))
2. Sektion IV - Domstolen (I5-0034/2003 - C5-0088/2004 - 2003/2213(DEC))
3. Sektion V - Revisionsretten (I5-0034/2003 - C5-0088/2004 - 2003/2214(DEC))
4. Sektion VI - Det Økonomiske og Sociale Udvalg (I5-0034/2003 - C5-0088/2004 - 2003/2215(DEC))
5. Sektion VII - Regionsudvalget (I5-0034/2003 - C5-0088/2004 - 2003/2216(DEC))
6. Sektion VIII - Ombudsmanden (I5-0034/2003 - C5-0088/2004 - 2003/2217(DEC));
- A5-0218/2004 af van Hulten for Budgetkontroludvalget om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2002 (Sektion I - Europa-Parlamentet) (I5-0034/2004 - C5-0088/2004 - 2003/2211(DEC));
- A5-0212/2004 af Mulder for Budgetkontroludvalget 1. om decharge til Det Europæiske Genopbygningsagentur for regnskabsåret 2002 (C5-0632/2003 - 2003/2242(DEC)); 2. om decharge til Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for regnskabsåret 2002 (C5-0636/2003 - 2003/2246(DEC)); 3. om decharge til Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2002 (C5-0635/2003 - 2003/2245(DEC)); 4. om decharge til Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering for regnskabsåret 2002 (C5-0638/2003 - 2003/2255(DEC)); 5. om decharge til Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer for regnskabsåret 2002 (C5-0637/2003 - 2003/2247(DEC)); 6. om decharge til Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2002 (C5-0630/2003 - 2003/2240(DEC)); 7. om decharge til Eurojust for regnskabsåret 2002 (C5-0662/2003 - 2003/2256(DEC)); 8. om decharge til Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2002 (C5-0641/2003 - 2003/2259(DEC)); 9. om decharge til Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2002 (C5-0631/2003 - 2003/2241(DEC)); 10. om decharge til Det Europæiske Narkotikaovervågningscenter for regnskabsåret 2002 (C5-0634/2003 - 2003/2244(DEC)); 11. om decharge til Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad for regnskabsåret 2002 (C5-0633/2003 - 2003/2243(DEC)) og 
- A5-0201/2004 af Rühle for Budgetkontroludvalget om decharge for gennemførelsen af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs (EKSF) budget for det regnskabsår, der udløb den 23. juli 2002 (C5-0646/2003 - 2003/2218(DEC)). 
Fischler,
    Hr. formand, Kommissionen vil gerne takke Parlamentet, fordi den endnu en gang har fået mulighed for at præcisere, hvilke foranstaltninger den har truffet, efter at den i maj 2003 blev informeret om de alvorlige hændelser hos Eurostat og nogle af kontrahenterne, der ifølge undersøgelserne primært har fundet sted i perioden frem til 1999.
Kommissionen traf foranstaltninger, så snart den fik beviser for problemerne i Eurostat. Generaldirektøren og alle direktørerne blev flyttet til rådgivende stillinger, mens Kommissionen foretog en grundig undersøgelse af, hvem der var direkte involveret. Kommissionen bad Den Interne Revisionstjeneste foretage en undersøgelse af Eurostats kontrakter og bistand. Efter rapporterne fra Den Interne Revisionstjeneste og den særlige taskforce ophørte kontraktforholdene mellem Eurostat og andre kommissionsafdelinger samt visse organisationer. OLAF blev opfordret til hurtigst muligt at afslutte de igangværende undersøgelser.
Kommissionen var fast besluttet på at rette og styrke de relevante regler og foranstaltninger samt på fuldt ud at gennemføre den personalemæssige og finansielle reform, der blev påbegyndt i 2000.
Som parlamentsmedlemmerne ved, fremlagde kommissionsformand Prodi sin handlingsplan på Formandskonferencens møde den 25. september 2003, hvor Budgetkontroludvalgets medlemmer også deltog. Denne handlingsplan havde tre grundkomponenter. For det første en omstrukturering af Generaldirektoratet for Eurostat. For det andet en konsolidering af reformen vedrørende forholdene mellem kommissærer, deres private kontorer og tjenester samt centrale og perifere relationer inden for kontrol og revision. For det tredje en revision af de lovgivningsmæssige rammer for OLAF med præsentation af nye lovgivningsforslag.
Hr. Prodi gav en yderligere afklaring af sit virke, da han i november 2003 præsenterede Europa-Parlamentet for Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2004. I mellemtiden har Kommissionen yderligere diskuteret spørgsmål vedrørende denne sag med Parlamentet og dets organer, og den har arbejdet videre med sine planer.
Et vigtigt forum for disse diskussioner omfattede Budgetkontroludvalget, da man behandlede opfølgningen på 2001-dechargen, og da der blev oplyst om Kommissionens reformer. Budgetudvalgets fortsatte interesse for reformudviklingen har været til stor hjælp, senest på dets møde i starten af april i år.
Kommissionen bifaldt indsatsen fra formanden for Budgetkontroludvalget, fru Theato, for at fremme en bedre forståelse for de forhold, der har givet anledning til bekymring. Det arbejde, der er udført af fru Avilés Perea, hr. Casaca, hr. Bösch og andre medlemmer af udvalget, hjalp Kommissionen med at gennemføre forslag, der har forbedret vores indsats.
Med disse forslag i tankerne vedtog Kommissionen den 1. oktober 2003 den nye stillingsfortegnelse for Eurostat. Den trådte som planlagt i kraft den 1. november. Den 21. januar 2004 blev Kommissionen informeret om handlingsplanen for Eurostats aktiviteter i 2004, der var udarbejdet på initiativ af hr. Solbes. Den 9. februar 2004 vedtog Kommissionen en meddelelse med en situationsrapport om dens finansielle og administrative reform, der omfatter et særligt afsnit om de foranstaltninger, som formanden præsenterede den 18. november 2003, samt forslag om to forordninger om ændring af de lovgivningsmæssige rammer for OLAF.
Kommissionen anerkender det omhyggelige og grundige arbejde, der er foretaget af Parlamentet og dets organer under dechargeproceduren og under dets øvrige overvågningsaktiviteter i forbindelse med Eurostat-sagen. Kommissionen er taknemmelig for den interesse og det engagement, som Budgetkontroludvalget fortsat udviser i forbindelse med gennemførelsen af Kommissionens reform. Begge dele er vigtige.
Efter den omfattende modernisering af strukturer, systemer, interne kontroller samt forvaltnings- og personalepolitikken vil Kommissionen nu fortsætte med at gennemgå de gennemførte foranstaltninger og forbedringer for at sikre sig bedst muligt imod en gentagelse af den praksis, der fandt sted i Eurostat, eller en lignende adfærd. Vi støttes af Parlamentets vedvarende og fælles forpligtelse på området, og vi er taknemmelige for den støtte.
Bayona de Perogordo (PPE-DE ),
   Hr. formand, ingen er i tvivl om, at vi står med en opgave - decharge for budgetgennemførelsen - der i henhold til traktaten tydeligvis hører ind under Parlamentets kompetenceområde. Jeg vil minde om, at vi også i dette øjeblik bedømmer det arbejde, der er udført af tusinder af tjenestemænd i Kommissionen og andre institutioner, men dette er også en lejlighed til at fremhæve de vigtigste ting, der er sket med den økonomiske forvaltning.
Jeg vil også påpege, at dette drejer sig om den økonomiske forvaltning og ikke om de enkelte spørgsmål, som denne forvaltning rejser, og eventuelle uregelmæssigheder behandles desuden af forskellige domstole og retlige myndigheder.
Af alle disse årsager består den betænkning, som jeg har æren af at være ordfører for, som sædvanlig af tre vigtige dokumenter. For det første skal Parlamentet godkende regnskaberne, og for det andet foreslås det at meddele decharge, hellere end at udsætte det, og disse ting ledsages af nogle henstillinger i form af en beslutning, som omfatter mange forskellige aspekter. Jeg vil kort komme ind på nogle af dem.
For det første har vi problemet med delt forvaltning. I henhold til traktaterne er Kommissionen eneansvarlig for den økonomiske forvaltning, men det er også rigtigt, at 80 % af den økonomiske forvaltning udføres i et meget afgørende samarbejde med medlemsstaterne eller tredjelande. Derfor foreslås det at fortolke traktaterne således, at de anerkender Kommissionens overordnede rolle for at give den instrumenter, som kan kræve, at medlemsstaterne optræder på en bestemt måde.
Desuden omfatter betænkningen spørgsmålene om reformen af Kommissionen. En gennemgribende reform af den økonomiske forvaltning, der omfatter decentralisering af den og overdragelse af et ansvar til generaldirektørerne, som revideres hvert år i den årlige aktivitetsrapport. Denne mekanisme er blevet forbedret i årenes løb, og i denne betænkning foreslås der yderligere forbedringer.
I forbindelse med reformen af Kommissionen rejses spørgsmålet om Eurostat. Vi har netop hørt en redegørelse fra Kommissionen, og denne sag er desværre ikke afsluttet, men den er i de retlige myndigheders varetægt, hvilket i fremtiden kan rejse spørgsmål om politisk ansvar, og derfor skal vi fortsat være på vagt. Men det er også rigtigt, at Eurostat også har ansporet til nogle vigtige reformer, som Kommissionen har indledt, bl.a. afsløring af nogle fejl, der eksisterede, f.eks. forbindelsen mellem generaldirektører og kommissærer, som er blevet meget stærkere i Kommissionens tredje statusrapport, og der kan stadig forventes store forbedringer.
Som et led i denne generelle reform af Kommissionen ser vi også en vigtig regnskabsreform, der skal kombinere et dobbelt system til budgetforvaltning baseret på kasseregnskabskriteriet og på periodiseringsprincippet. Den gradvise tilgang, der anvendes og foreslås, finder vi tilfredsstillende. Vi må vente til 2005. Der er indført forbedringer som fakturaregistret og databasen over tilbudsgivere.
Der er ligeledes taget fat på problemerne vedrørende koordineringen mellem de forskellige kontrolstrukturer og især etableringen i generaldirektoraterne af forbindelsen mellem Den Interne Revisionstjeneste og kommissærerne. Den Interne Revisionstjeneste er formandskabets ansvar, og det foreslås, at den forbliver hos formandskabet. Der foreslås også en vis forbindelse mellem de interne revisionskapaciteter og Den Interne Revisionstjeneste. Der foreslås ligeledes en adskillelse mellem budgetfunktionerne og budgetkontrolfunktionerne.
Hvad angår de forskellige politikker, der analyseres, foreslås der for egne indtægter en mere direkte forbindelse, som mindsker den eksisterende spænding mellem nettobidragyderne og de øvrige lande. Eksistensen af en afgift, eksistensen af en direkte forbindelse mellem de europæiske borgere og Kommissionen og de europæiske institutioner ville styrke EU's bevidsthed og mindske den spænding mellem det, som nogle giver, og det, som andre modtager.
Hvad angår landbrug, er der et kritisk syn på forudbetalingen ved eksport, som repræsenterer en gratis finansiering, og hvad angår strukturfondene, kritiseres den lave gennemførelsesgrad, som er en følge af medlemsstaternes overvurdering, når de laver deres beregninger.
Hvad angår foranstaltninger udadtil, anmodes der om, at ekstern revision udføres ud fra objektive kriterier, og at fødevaresikkerhed og fødevarebistand ikke forsvinder inden for rammerne af et globalt udviklingsprogram.
I forbindelse med administrationsudgifterne tages der fat på problemerne med invalidepension og sygefravær.
Jeg vil også takke Bent Adamsen og Marianella Martínez, som har hjulpet mig, og forretningsudvalget og Den Europæiske Revisionsret for deres samarbejde.
Sjöstedt (GUE/NGL ),
   Hr. formand, jeg har udarbejdet betænkningen om decharge til Den Europæiske Udviklingsfond. Da vi diskuterede det i udvalget, var vi meget enige om vores analyse af udviklingen i EUF og var også meget enige, da vi skulle udarbejde vores beslutning om betænkningen. Jeg har også haft et meget godt samarbejde med Kommissionen og Revisionsretten, og jeg vil gerne takke institutionerne for det.
Når man ser på Revisionsrettens forklaring om Den Europæiske Udviklingsfond, kan man sige, at man godkender udgifterne, men kun næsten. Når det drejer sig om den direkte budgetstøtte, som i 2002 udgjorde næsten en fjerdedel af støtten, er man nemlig ikke parat til at give grønt lys. Dette er vigtigt, fordi alle planer tyder på, at størstedelen af støtten fremover vil blive bevilget som direkte budgetstøtte. Hvis disse midler anvendes korrekt, og hvis vi skal have mulighed for at overskue, hvorvidt midlerne anvendes korrekt, må der være en helt anden kvalitet i budgetkontrollen og budgetopfølgningen i de modtagende AVS-lande. Her er der stadig en del at gøre for Kommissionen, inden vi kan få regnskabet på rette vej. Dette er det centrale punkt i den fremtidige revision af Den Europæiske Udviklingsfond.
Revisionsretten er også meget kritisk, når det gælder den årlige erklæring fra generaldirektøren i det ansvarlige generaldirektorat. Revisionsretten mener ikke, at han kunne fremsætte den på baggrund af den information, han havde. Dette er en kritik, som Kommissionen bør tage til sig, og min konklusion er, at den er meget alvorlig. Det tyder på, at kontrolsystemet stadig ikke fungerer godt nok.
Da vi spurgte Kommissionen om de konkrete rapporter, hvori de forskellige projekter i forskellige AVS-lande vurderes, tog det meget lang tid at finde rapporterne. Det bekræfter en hel del af de spørgsmål, vi havde under arbejdet, nemlig at hovedkvarteret i Bruxelles ikke har tilstrækkeligt overblik over arbejdet i delegationerne. Hvis man ikke har rapporterne og ikke kan give dem til os, på trods af at de findes på listerne, er det svært at tænke sig, at der findes en ordentlig opfølgning. Vi mener, at dette er noget, som Budgetkontroludvalget fortsat må undersøge og se på næste år. Som helhed anbefaler vi decharge til Den Europæiske Udviklingsfond.
Jeg vil også sige noget om de andre betænkninger, som for en stor dels vedkommende også er mere kontroversielle end min egen i denne forhandling, frem for alt van Hulten-betænkningen og Stauner-betænkningen. Jeg og GUE/NGL-Gruppen vil ikke stemme for decharge til Rådet eller til Regionsudvalget, og vi mener, at afstemningerne om decharge til disse to institutioner burde have været udsat. Når det gælder Rådet, handler det først og fremmest om dets holdning og uvilje til at samarbejde med Europa-Parlamentet. Rådet har fået et skema med en række spørgsmål tilsendt, som man i praksis undgår at svare på. Anmodningerne om at få svar på spørgsmålene er faktisk helt i overensstemmelse med den eksisterende finansforordning. Rådet henviser i stedet til en slags gentlemanaftale fra 1970'erne, som er helt forældet. I stedet har Rådet allernådigst valgt at svare på visse udvalgte spørgsmål til nogle udvalgte medlemmer, og dette er overhovedet ikke forpligtende og sker bag lukkede døre. Jeg mener, at dette er helt imod ånden i hele dechargeprocessen, som bør være åben og gennemskuelig.
Vi kan heller ikke stemme for decharge til Regionsudvalget. Allerede for nogle år siden blev der slået alarm om nogle meget alvorlige misforhold i Regionsudvalget, ikke mindst i forbindelse med rejser og en hel del andre punkter. Det er helt åbenlyst, at man endnu ikke for alvor har taget fat på dette i Regionsudvalget, tværtimod. Udvalget afviser stadig flere af de vigtigste konklusioner, som OLAF fremkom med i sin undersøgelse. Som OLAF forventede, har man ikke iværksat de disciplinære processer, som man burde have gjort. Det er helt åbenlyst, at den finansinspektør, som slog alarm om misforholdene, er blevet behandlet dårligt, og han har ikke modtaget den undskyldning, som han egentlig burde have fået, for han handlede helt i overensstemmelse med sin opgave.
Når det gælder van Hulten-betænkningen, mener vi, at det er et meget godt arbejde. Den er af høj kvalitet, er udført med grundighed og er meget konkret. Når det gælder selve Europa-Parlamentet, er det på tide at presse på for at afskaffe møderne i Strasbourg. Der findes ingen undskyldning i et budgetkontrolmæssigt perspektiv for at anvende næsten 200 millioner euro ekstra om året til at pendle mellem Bruxelles og Strasbourg. Det er nu, inden regeringskonferencen afsluttes, at det er tid til at fremføre dette synspunkt, og vi har den mulighed i morgen.
Spørgsmålet om godtgørelser til medlemmerne af Europa-Parlamentet bliver et spørgsmål i valgkampen, hvad enten vi vil det eller ej, men Europa-Parlamentet er selv skyld i det. Det er umuligt at retfærdiggøre for manden på gaden, at vi har de forskellige godtgørelsessystemer, og at vi selv har bevilget dem til os. Vi må i stedet få et nyt system til godtgørelser og løn, som er retfærdigt og gennemsigtigt. Jeg har derfor sammen med Freddy Blak fra GUE/NGL-Gruppen stillet nogle ændringsforslag, som skal rydde op i privilegiesystemet. Det gælder ikke mindst, da vi mener, at man skal kunne få rejsegodtgørelse efter de faktiske omkostninger og ikke efter, hvor mange kilometer man rejser. 
Vi ved også, at man bør undersøge den ordning, som findes for taxarejser. Vi har gratis biler i Europa-Parlamentet, og derfor findes der ingen grund til også at have et system, hvor man kan få godtgørelse for taxarejser, men dem kan man så i givet fald selv betale fra diæterne. Vi har også stillet forslag, som skal stramme systemet op, for når man kan få de daglige diæter, skal de være tættere knyttet til de møder, som man faktisk deltager i.
Til sidst vil jeg kommenterer sagen om Eurostat og også Kommissionens meddelelse, selv om det virker, som om medlemmerne af Kommissionen er ved at gå. Jeg mener, at beviserne er overvældende, eftersom der blev slået alarm om misforholdene i Eurostat, længe inden Kommissionen valgte at handle. Der blev slået alarm via Europa-Parlamentet og den interne revision, men Kommissionen handlede alt for sent. Det er et spørgsmål om politisk ansvar. I begyndelsen af Kommissionens mandatperiode understregede formanden, at man ville kræve politisk ansvar af de enkelte kommissærer, men nu, hvor man befinder sig i en situation, hvor man burde have gjort det, så siger man, at det ikke er nødvendigt. Det er en stor skuffelse, når man tænker på de ambitioner, som Kommissionen havde, da den tiltrådte. Vi mener, at det ikke er godt nok.
Formanden.
   - Mine damer og herrer, jeg må nu komme med følgende bemærkning til dagsordenen: Fra kl. 18.00 står Kommissionens erklæring om Kroatien på dagsordenen. Jeg foreslår, at vi tager de to kolleger med, som står på listen, at vi altså overskrider tiden lidt, i håb om og med den bøn til kollegerne, at de vil fatte sig i korthed, så vi kan fortsætte med Kroatien i henhold til dagsordenen. I disse dage, hvor hele tidsplanen er så stram, må vi improvisere en hel del. Jeg beder om, at de tre i øjeblikket tilstedeværende kommissærer accepterer, at vi overskrider tiden lidt og lige tager de to talere med, som står på talerlisten. Derefter afbryder vi for Kroatien. 
Stauner (PPE-DE ),
    Hr. formand, kære kolleger, jeg har følgende bemærkninger til min betænkning om decharge til de andre institutioner: Rådet har, som hr. Sjöstedt allerede har nævnt, faktisk i vidt omfang unddraget sig Parlamentets kontrol og samarbejdet med Parlamentet, i modsætning til de andre institutioner. Det kan vi ikke acceptere. Det kan heller ikke begrundes med historiske årsager eller gentlemanaftaler. Derfor har vi i min betænkning krævet et svar på de endnu ubesvarede spørgsmål i vores spørgeskema inden den 1. juli 2004.
Hos Domstolen og Revisionsretten må man påtale de gageforhøjelser gennem korrektionskoefficienten, som de enkelte medlemmer giver sig selv. Mens Kommissionen - i dette tilfælde klogt nok - efter afsløringen af den retsstridige praksis har besluttet sig for i det mindste at udsætte tillæggene for deres medlemmer fra 1. januar 2003, så har Domstolen i en forvaltningsafgørelse atter bevilget sig selv disse tillæg med tilbagevirkende kraft. Det er ikke noget retsgrundlag, og derfor er denne udbetaling fortsat ulovlig. En så grov overtrædelse af grundlæggende retsprincipper er særligt beklagelig, når den begås af den øverste vogter af europæisk ret, nemlig EF-Domstolen. Den burde være et forbillede og netop være meget omhyggelig i sine egne sager. Det gælder også for den ordning, hvor medlemmerne af Domstolen og Revisionsretten benytter deres tjenestevogne til private formål i et helt overdrevet omfang. Men da Domstolen og desværre også Revisionsretten i begge tilfælde har stillet sig uforstående, kræver vi, at middeloverførslerne til Domstolen og Revisionsretten stoppes, indtil denne praksis er ophørt. Det er kun under sådanne forudsætninger, at jeg kan opretholde min anbefaling af decharge til de to institutioner.
Jeg vil heller ikke lægge skjul på, at der som allerede nævnt igen har været afregningsproblemer og personaleproblemer i Det Økonomiske og Sociale Udvalg og i Regionsudvalget. Jeg synes imidlertid, at de to institutioner har vist over for udvalget, at de er godt på vej, at de til dels faktisk stadig er belastet af fortidens byrder. Men jeg synes godt, man kan give decharge alligevel.
Jeg vil gerne komme med en positiv bemærkning til Mulder-betænkningen om agenturerne. Vi har nu 12 agenturer. Det er mange, og der vil, som vi alle ved, komme flere til i overensstemmelse med de politiske ønsker. Jeg tror dog, at effektiviteten er bedre sikret i disse agenturer end i mammutmyndigheden Kommissionen, hvis det lykkes os at undgå dobbeltarbejde og også primært at arbejde fagligt i agenturerne. Lederne af de 11 agenturer har vist høje faglige kvalifikationer og ansvarlighed for deres institution. Det vil jeg gerne udtrykkeligt anerkende. Heri adskiller de sig nemlig på behagelig vis fra medlemmerne af Kommissionen, som jeg i sandhed ikke kan sige det samme om.
Efter skandalen om Eurostat, afskedigelsen af den ledende regnskabsfører og afsløringen af et helt utilstrækkeligt bogholderisystem, som Kommissionen bruger til at styre det godt 100 milliarder euro store budget - eller til ikke at styre det - vil jeg ikke stemme for decharge til Kommissionen. Og hr. kommissær Fischlers bemærkninger om Eurostat indeholder ikke noget nyt, det var faktisk kun skuffende. Og jeg vil gerne spørge den ansvarlige kommissær, hvorfor Kommissionens udtalelse her blev leveret af landbrugskommissæren. Har De måske i mellemtiden fundet ud af, at Eurostat også er et landbrugsmæssigt problem, eller har det andre årsager? Det kan De sikkert forklare os.
Bekæmpelse af svig skal naturligvis fortsat være et centralt anliggende. I Bayona-betænkningen findes nogle punkter om dette spørgsmål. Jeg tror, Kommissionen skal være meget forsigtig ved revideringen af OLAF-forordningen. Derfor har vi i punkt 90 i den ærede kollega Bayonas betænkning foretaget nogle præciseringer, så det sikres, at OLAF også kan arbejde uafhængigt i fremtiden, at det kan lægge hovedvægten på de interne undersøgelser, og at de berørtes rettigheder er beskyttet. 
Van Hulten (PSE ),
   - Hr. formand, da jeg træder ud af Parlamentet, er dette min sidste tale, og jeg vil gerne benytte lejligheden til at takke alle, der har hjulpet mig her i løbet af de sidste fem år, navnlig mit eget personale, mine assistenter og Budgetkontroludvalgets sekretariat.
Jeg vil lykønske generalsekretæren med det resultat, vi forhåbentlig afleverer i morgen, som ville være en positiv decharge for Europa-Parlamentet. Samarbejdet har været glimrende, og generalsekretæren har sammen med hele sit personale forvaltet Parlamentet meget fint i løbet af de sidste fem år til trods for de stigende udfordringer, ikke mindst udvidelsen.
Kritikken i min betænkning er ikke rettet mod Parlamentets personale eller generalsekretæren. Min kritik er rettet mod os, politikerne, som definerer Parlamentets politiske retning. I 1999 blev jeg valgt i Nederlandene med en meget lav valgdeltagelse på kun 29 %. Hovedårsagen til, at borgerne ikke stemte ved valget til Europa-Parlamentet, var, at de ikke havde tiltro til EU-institutionerne. Det er i sig selv dårligt, men det er også til stor fare for den europæiske integration, for hvis borgerne ikke har tiltro til institutionerne, er det meget usandsynligt, at de vil støtte de næste skridt til europæisk integration.
Min opgave i de sidste fem år har været at forsøge at reformere institutionerne for at gøre dem mere legitime og troværdige i vores borgeres øjne. Vi er nået langt, navnlig hvad angår Europa-Kommissionen. Her vil jeg rose kommissær Schreyer og hendes kolleger, som har gjort en stor indsats i løbet af de sidste fem år, igen til trods for meget vanskelige udfordringer.
Parlamentet har gjort fremskridt. De, der siger, at denne institution bare er kilde til lettjente penge, tager fejl. Vi har gjort store fremskridt med at modernisere institutionen, modernisere forvaltningen og endog modernisere de regler, der gælder for medlemmerne. Men der er to store skampletter tilbage. Den ene er vores udgiftssystem, som stadig ikke er baseret på de faktiske afholdte udgifter. Dette system kan ikke forsvares over for omverdenen. Uanset hvor store lønforskellene er mellem medlemmer af Europa-Parlamentet fra forskellige lande, og uanset hvor uretfærdigt det er - især når de nye medlemsstater kommer ind - kan vi ikke blive ved med at retfærdiggøre dette system. Afstemningen i morgen vil give Parlamentet mulighed for at vise, at vi er i berøring med den virkelige verden, at vi er rede til at rydde op i vores eget hus.
Det andet spørgsmål vedrører Strasbourg. Dette er et smukt Parlament og en endnu smukkere by, men vi burde ikke kun mødes her fire dage om ugen. Kommissionen og Rådet har hjemsted i Bruxelles. Hvis vi skal være en troværdig demokratisk forsamling, der forsvarer de europæiske borgeres interesser, må vi være der, hvor de andre magtfulde institutioner er - sammen med Rådet og Kommissionen.
Det var naturligt at komme til Strasbourg, da Parlamentet stadig var et deltidsparlament, da Anden Verdenskrig endnu var i frisk erindring, og vi havde brug for et forsoningssymbol. Men i dag savner Europas borgere ikke tegn på forsoning mellem Frankrig og Tyskland. Jeg tror ikke, at nogen er i tvivl om, at de to lande går godt i spænd sammen - måske lidt for godt en gang imellem! Borgerne ønsker effektive, moderne institutioner, der kan forvalte den europæiske integration og de politikker, som vi sammen er blevet enige om.
Det er ingen tvivl om, at det er det rigtige tidspunkt at flytte til Bruxelles på. Vi skal naturligvis finde noget at bruge Strasbourg til. Den er bygget på europæiske institutioner, og vi må give dem noget til gengæld. Vi har foreslået idéen om det første europæiske universitet. Bygningerne ville være perfekte til det. Et andet forslag er at lade Det Europæiske Råd mødes her i stedet for i Bruxelles.
Dette er de vigtigste problemer, vi skal løse. Jeg håber, at vi i morgen også giver Parlamentets formand, hr. Cox, mandat til på regeringskonferencen at sige, at vi skal ændre traktaten på det punkt. Vi må give Parlamentet ret til at træffe afgørelse om dets eget hjemsted.
I dag har en række medlemmer af Europa-Parlamentet holdt en pressekonference arrangeret af . Vi underskrev et reformløfte, der forpligter underskriverne til at reformere vores udgiftssystem og arbejde for, at Parlamentet får et enkelt hjemsted i Bruxelles. Jeg håber, at vi under afstemningen i morgen alle sammen vil underskrive dette løfte ved at stemme for de ændringsforslag, der er blevet stillet af en række grupper. Jeg er taknemmelig for, at de har gjort det.
Formanden.
   - Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.
Formanden.
   - Før vi ifølge dagsordenen går over til at diskutere de to kommissærers erklæringer om Kroatien, skal jeg læse et beslutningsforslag fra formanden, hr. Cox, op. Han påpegede i mandags, at optagelsen af yderligere punkter på dagsordenen for onsdag kunne indvirke på den tid, der er til rådighed til spørgetiden. Nu har Parlamentet optaget yderligere punkter på dagsordenen, nemlig erklæringer om situationen i Mellemøsten og en forhandling om mistillidsvotummet. Under disse omstændigheder og efter at have talt med Rådet, foreslår jeg efter aftale med grupperne, at vi aflyser spørgetiden med spørgsmål til Rådet i morgen. Dagsordenen fortsætter nu med andre ord med debatten om Kroatien. Spørgetiden med spørgsmål til Kommissionen vil herefter finde sted kl. 18.30.
Formanden.
   - Det er mig en stor glæde at kunne byde velkommen til en diplomatisk delegation fra Kroatien, som har taget plads i den officielle loge. Delegationen ledes af Kroatiens udenrigsminister.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er meddelelse fra Kommissionen om Kroatiens ansøgning om medlemskab.
Patten,
    Hr. formand, det glæder mig at være her i dag sammen med min ven og kollega kommissær Verheugen for at forelægge Kommissionens meddelelse om muligheden for at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Kroatien. I dag offentliggør Kommissionen også sit første europæiske partnerskab med Kroatien, hvori der fastlægges prioriteringer på både kort og mellemlang sigt.
I politik misbruger vi ofte ordet "historisk", men dette er bestemt en historisk dag for Kroatien, og det er en begivenhed, som både kommissær Verheugen og jeg selv glæder os meget over.
Kroatien er det første af landene i det vestlige Balkan, der når frem til denne fase, selv om jeg ved, at Kroatien - helt forståeligt - ville foretrække en noget anderledes beskrivelse. Geografi er ikke skæbne, som jeg førhen ofte har sagt i Zagreb. Det er ingen overraskelse, at Kroatien er nået frem til denne fase længe før nogen af dets naboer. Hvis det ikke var for krigen, ville det nok være nået til denne fase på vejen til medlemskab meget før.
Kroatien ansøgte om medlemskab i februar 2003, og Rådet anmodede os om at udarbejde vores indstilling i april det år, så det har været et års hårdt arbejde. Jeg undskylder imidlertid ikke, at vi havde brug for den tid. At vurdere om et land er klar til at få kandidatstatus, er en af Kommissionens vigtigste institutionelle opgaver. Jeg vil ikke holde de ærede medlemmer på pinebænken, så lad mig straks fortælle Dem, at Kommissionen i dag har besluttet at anbefale Rådet, at tiltrædelsesforhandlingerne med Kroatien indledes, når tiden er inde.
Jeg mener, at bifaldet er velfortjent, og hvis situationen var mindre god for helbredet, kunne vi have klaret en stående i stedet for en sammenkrøbet ovation!
Kommissær Verheugen og jeg vil gerne gøre rede for lidt af tankerne bag Kommissionens beslutning, og jeg er sikker på, at De vil være enige i, at det er vigtigt for os at sige lidt klarere, hvorfor vi er nået frem til denne meget positive konklusion.
Lige fra begyndelsen blev det klart, at de vigtigste områder, der skulle overvejes, var de politiske kriterier, som blev fastsat i København i 1993. Der er en række overvejelser, som vi måtte være opmærksomme på, og jeg vil nævne de vigtigste. Den kroatiske dommerstand er - desværre - dårligt uddannet, domstolene er dårligt organiserede, og der er en bunke sager, som venter på at blive behandlet. Domstolenes uafhængighed er imidlertid ikke noget problem. Kroatien skal gøre en stor indsats for at forbedre kvaliteten af retsafgørelserne, men det har - og det er vi overbeviste om - en strategi for det, som nu skal gennemføres.
For det andet har Kroatiens forbindelser med dets naboer ikke været helt gnidningsfri på det sidste. Der har været vanskelige grænsestridigheder med Slovenien og stridigheder om fiskerirettigheder i Adriaterhavet, som ikke blev mindre af Kroatiens egenrådige aktion sidste år. Siden valget i december sidste år har den kroatiske regering imidlertid vist vilje til at finde en fornuftig løsning på disse stridigheder baseret på gensidig forståelse.
For det tredje er der spørgsmålet om mindretalsrettigheder. Dette er yderst vigtigt for Parlamentet, det er yderst vigtigt for alle europæere. Det er vigtigt, at Kroatien gennemfører sin lovgivning om mindretalsrettigheder ordentligt. OSCE har også meddelt os, at der skal gøres mere for at sikre, at serbiske flygtninge, der for øjeblikket bor i Serbien og Montenegro og Bosnien, kan vende hjem. Den nuværende regering har imidlertid indgået en aftale med den serbokroatiske leder, hr. Pupovac, som skal føre til, at det mål nås. Der er er stadig langt igen, men der sker fremskridt: Det bifalder vi, og vi er sikre på, at det vil fortsætte.
Det vanskeligste problem har, som over hele regionen, nok været samarbejdet med Den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende det Tidligere Jugoslavien - ICTY. Vores holdning er klokkeklar og velkendt: I tråd med Det Europæiske Råds regelmæssige konklusioner kræver vi, at alle landene i det vestlige Balkan samarbejder fuldt ud med domstolen som en ufravigelig betingelse for fremskridt i stabiliserings- og associeringsprocessen. Vores vurdering vil være baseret på domstolens egen holdning.
Indtil for nylig var Kroatiens præstation langtfra tilfredsstillende - selv om jeg erkender, at der blev gjort en indsats. Men i de seneste måneder er samarbejdet blevet meget bedre. Det skal især bemærkes, at to grupper tiltaler, der omfattede otte mennesker, både kroater og bosniske kroater, blev behandlet hurtigt og uden ståhej af den kroatiske regering. De blev alle otte overflyttet til Haag ca. en uge efter, at de blev tiltalt.
Spørgsmålet om den tidligere general Ante Gotovina står tilbage. Han er tiltalt for meget alvorlige forbrydelser og er stadig på fri fod. Kommissær Verheugen og jeg talte med domstolens chefanklager, og hun gav os begge et meget klart råd. Hun konkluderede, at Kroatien samarbejdede fuldt ud med domstolen, og forventede ikke, at den situation ville ændre sig. Hvad angår Gotovina-sagen, påpegede hun, at den kroatiske regering gør sit bedste for at finde ham og udlevere ham til Haag. Vi spurgte dommeren, og dommeren gav udtryk for sin holdning, og jeg mener ikke, at vi skal forsøge at komme hende i forkøbet.
Begge vores kriterier er dermed opfyldt, og der er åbnet mulighed for en positiv vurdering af dette afgørende spørgsmål. Jeg vil lige sige en ting til: Som vi siger i meddelelsen, er det meget vigtigt, at Kroatien fortsætter med at samarbejde fuldt ud med domstolen, og især at kroaterne viser meget tydeligt, at de gør alt, hvad der står i deres magt, for at finde og pågribe den sidste tiltalte. Det er op til det irske formandskab at vælge en dato for Rådets behandling af vores meddelelse. Jeg ved, at medlemsstaterne vil være meget opmærksomme på dette spørgsmål fra nu af, og indtil det sker.
Jeg vil gentage, at dette øjeblik glæder mig meget. Jeg vil lykønske alle, som vi har samarbejdet med i løbet af de sidste fem år, og som har skabt grundlaget for denne beslutning. Jeg vil lykønske den nuværende regering med det, den har gjort, og jeg håber, at dette øjeblik vil blive fejret i Kroatien. Nu vil jeg overlade Dem til kommissær Verheugen, som vil forelægge nogle af de andre dele af meddelelsen for Parlamentet og informere Dem om de næste skridt.
Verheugen,
    Hr. formand, mine damer og herrer, jeg vil også gerne give udtryk for min store glæde over og tilfredshed med, at den storartede idé om europæisk enhed endnu en gang har bevist sin store tiltrækningskraft. Igen ser vi, at det er perspektiverne i europæisk integration og medlemskab af EU, der er den stærkeste drivkraft for politiske og økonomiske reformer i et land, som indtil for nylig var splittet af krig, borgerkrig og vold.
Min ven og kollega Chris Patten har allerede talt om de politiske kriterier. Jeg vil supplere med et par bemærkninger om de andre lige så vigtige tiltrædelseskriterier. Her er der først og fremmest spørgsmålet om Kroatiens økonomiske kapacitet, om landet lever op til kravene til en markedsøkonomi, hvilket vi forventer, det gør, og hvorvidt det vil være i stand til at klare konkurrencepresset på det indre marked. Resultatet af vores analyser er meget klare og meget glædelige. Kroatien står allerede langt bedre, end de fleste af de lande, der tiltræder den 1. maj, gjorde, da tiltrædelsesforhandlingerne med dem blev indledt. Kroatien kan allerede betragtes som en fungerende markedsøkonomi, og Kroatien bør, forudsat at politikken med de økonomiske reformer fortsættes, også kunne klare konkurrencepresset på det indre marked på mellemlang sigt. Den kroatiske økonomi er allerede kædet meget stærkt sammen med EU's økonomi, og Kroatiens økonomiske formåen ligger langt over f.eks. Bulgariens og Rumæniens, som efter planen skal tiltræde i 2007. Så ud fra et økonomisk aspekt ser vi derfor ingen problemer og risici i forhold til at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Kroatien.
Hvad det overordentligt vanskelige kriterium vedrørende fremskridtene med hensyn til overtagelsen og gennemførelsen af EU's angår, så kan jeg i sagens natur kun komme med en prognose. Overtagelsen af EU's er genstand for forhandlingerne, ikke en forudsætning for at indlede dem. Ikke desto mindre er vores prognose for Kroatien meget positiv, og vi tror, at landet på mellemlang sigt vil være i stand til at foretage de nødvendige lovmæssige tilpasninger i alle kapitler i EU's og samtidig styrke de strukturer, som er nødvendige for en ægte og effektiv gennemførelse af dette regelværk. Her vil Kroatien være afhængig af vores hjælp, og Kommissionen er selvfølgelig villig til at give Kroatien samme støtte og rådgivning, som den i de seneste år har givet de lande, der tiltræder den 1. maj. Også her er vores vurdering positiv.
Med hensyn til de næste skridt så er det, som Chris Patten allerede har sagt, op til Rådet at afgøre, om og hvornår tiltrædelsesforhandlingerne bliver indledt. Før disse forhandlinger kan indledes formelt, skal der gennemføres en omfattende screening, hvilket indebærer en omfattende gennemgang af hele EU's og af, i hvilket omfang regelværket er blevet overtaget og gennemført i Kroatien, så vi ved præcist, hvad der er behov for at få dækket under forhandlingerne. Det er altså en normal procedure, som vil tage nogen tid. Først da kan forhandlingerne om de forskellige kapitler begynde. Der vil også skulle udvikles en skræddersyet førtiltrædelsesstrategi for Kroatien, og den arbejder Kommissionen allerede på.
Med hensyn til tidsrammen vil mit råd være, at det er for tidligt at tale om tidsplaner på dette stadium. Vi bør ikke tage andet skridt, før vi har taget det første. Processens hastighed vil afhænge af Kroatiens evne og vilje til at gøre virkelige fremskridt, både under forberedelsen og under selve forhandlingerne. Kommissionen vil vurdere fremskridtene fair og objektivt og vil tage mål af forhandlingsfremskridtene på dette grundlag. Jeg tror, at Kommissionens anbefaling sender et vigtigt og stærkt signal ikke kun til Kroatien, men til hele regionen. Det viser de andre lande i regionen, som af forskellige årsager fortsat har lang vej igen for at komme i nærheden af at opfylde kriterierne, at intensive bestræbelser betaler sig, og at EU også på behørig vis belønner et lands anstrengelser for at blive medlem af EU og anerkender landets indsats.
Formanden.
   - Mange tak, hr. kommissær Verheugen, for den præcise analyse til fordel for delegationen fra Kroatien.
Ifølge -proceduren har jeg nu registreret fire anmodninger om at få ordet. Jeg skal henvise til artikel 38, ifølge hvilken medlemmerne efter en meddelelse fra Kommissionen "kan stille korte og præcise spørgsmål". Bemærk venligst, at der med "præcise" i dette tilfælde menes et minut. 
Dupuis (NI ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne lykønske kommissær Patten, kommmissær Verheugen og minister Zuzul, som har arbejdet meget hårdt i løbet af de sidste par måneder for at indhente den store forsinkelse, som Kroatien har skabt. 
Mit spørgsmål er meget enkelt, hr. kommissær Patten. Tror De, at Det Forenede Kongerige ved hjælp af tropperne i Bosnien vil træffe en række foranstaltninger med henblik på et mere effektivt samarbejde med domstolen i Haag? Det står nu helt klart, at Det Forende Kongeriges argument om, at Kroatien ikke var klar til at blive medlem af EU, ikke længere gælder, for fru Del Ponte har givet Dem og også hr. Verheugen forsikringer om, at Kroatien vil samarbejde fuldt ud med domstolen i Haag.
Kan man for øvrigt forvente, at der fra Det Forenede Kongeriges side kommer en anmodning om oprettelse af en international domstol for Tjetjenien, som yderligere kunne være vidnesbyrd om landets vilje til at styrke den internationale retfærdighed?
Ludford (ELDR ).
   - Hr. formand, jeg bifalder udsigten til Kroatiens tiltrædelse, ikke bare i sig selv, men også, som kommissær Verheugen sagde, som et praktisk bevis på EU's ønske om andre balkanlandes eventuelle tiltrædelse.
Jeg vil gerne spørge kommissæren, om Kroatien har forsikret ham om, at det vil hjælpe andre lande i regionen med at opfylde betingelserne for EU-medlemskab. I kommissær Pattens rapport om Carla Del Pontes vurdering ser jeg, at Kroatien fuldt ud samarbejder med ICTY og gør alt for at finde general Gotovina. Indtil for nylig kunne vi ikke være sikre på, at den slags tiltag virkelig blev gjort. Mener kommissæren, at Det Forenede Kongerige og Nederlandene nu vil ratificere stabiliserings- og associeringsaftalen?
Det Forenede Kongeriges europaminister har nu erklæret, at han er overbevist om bestræbelserne på at finde general Gotovina. Det var ikke tilfældet tidligere, og han påpegede f.eks., at general Gotovinas advokat vidste, hvordan man kunne finde ham, men ingen andre. Dette er meget vigtigt, for hvis vi ikke fortsætter eftersøgningen efter general Gotovina, hvordan kan vi så presse på for at få pågrebet Radovan Karadzic og general Mladic? 
Baltas (PSE ).
   - Hr. formand, som ophavsmand til betænkningen om den relevante henstilling til Rådet er jeg i dag meget tilfreds med Kommissionens positive udtalelse om Kroatiens tiltrædelse af EU.
Mit spørgsmål er ikke svært, hr. kommissær, men jeg forstår, at De har svært ved at give et konkret svar. Mener De, at der vil være en form for tidsplan frem til den endelige optagelsesfase for Kroatien? Jeg vil også gerne spørge hr. Verheugen, om han ud fra sin erfaring tror, at Kroatien vil være parat til optagelse i 2007, hvor Rumænien og Bulgarien tiltræder EU, så det kan tiltræde EU sammen med disse lande?
Patten,
    Hr. formand, måske kunne jeg besvare de to første spørgsmål, da det tredje blev stillet direkte til kommissær Verheugen, og i betragtning af hans gode erfaringer med udvidelsen kan jeg overlade det til ham - selv om jeg gerne skal give et bud på det, hvis han synes!
Som svar til hr. Dupuis må jeg i al beskedenhed sige - og det afspejler måske nederlagene i min politiske karriere - at det er godt 12 år siden, jeg kunne sige, at jeg talte på vegne af den britiske regering. Min evne til at svare på vegne af Det Forenede Kongeriges regering i London er derfor temmelig begrænset.
Jeg er sikker på, at Det Forenede Kongeriges regering som altid vil lægge mærke til, hvad det ærede medlem har sagt, og jeg er sikker på - dette gælder også Baroness Ludfords indlæg - at både regeringen i Det Forenede Kongerige og regeringen i Nederlandene ønsker at overveje spørgsmålet om ratificering i lyset af Haag-domstolens chefanklagers udtalelser. Jeg lagde mærke til, hvad den britiske minister, Denis McShane, min gamle skolekammerat, sagde i går i regionen. Han syntes, at han kunne meddele, at vi ville træffe denne meget positive beslutning i dag, så vi takker for hans støtte.
Jeg vil svare på det, som medlemmet sagde om regionalt samarbejde. I det seneste år har der været nogle få problemer, f.eks. striden med Slovenien, som vi beklager, og som vi håber kan blive løst. Det har imidlertid været kendetegnende for den måde, hvorpå regeringerne har optrådt i de seneste år. Både hr. Racans regering og den nuværende regering har spillet en overordentligt positiv rolle for at løse problemerne i regionen. Jeg vil gerne personligt rose den tidligere udenrigsminister, hr. Picula, som gjorde meget for at arbejde konstruktivt med regionen, og jeg ved, at hans efterfølger ikke har noget imod, at jeg siger det. Jeg er sikker på, at hr. Zuzul vil følge den linje, og jeg ved, at han og premierministeren allerede har taget skridt, som har fået andre i regionen til at opfatte Kroatien som en yderst samarbejdsvillig partner.
Hr. Verheugen ønsker måske at tilføje noget til det, jeg har sagt om tidsplanen, men det er min erfaring, efter at have set ham håndtere udvidelsen i de seneste år, at tidsplanen først og fremmest afhænger af de involverede staters indsats.
Hvis jeg må give den kroatiske regering et råd, er det, at den, som den allerede har gjort det i de sidste par år, bør bruge energien på indhold snarere end på proces. Den bør koncentrere sig om fortsat at gennemføre de ændringer, der stadig vil blive krævet, i stedet for at bruge energi på at spørge om datoer og spekulere på datoer.

Lagendijk (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, da der er så lidt tid, nøjes jeg med to meget korte spørgsmål. For det første er der allerede henvist til den britiske og den nederlandske regerings forbehold indtil nu. Da jeg kender hr. Pattens og hr. Verheugens overtalelsesevne, formoder jeg, at der også lyttes til dem i Haag og i London. Kan jeg stadig gå ud fra, at der ikke forhandles med Kroatien, så længe stabiliserings- og associeringsaftalen ikke er ratificeret? For en sikkerheds skyld vil jeg gerne stille dette spørgsmål til Kommissionen.
For det andet glæder det mig, at hovedanklageren, fru Del Ponte, nu er positiv, men det forekommer mig at være vigtigt, at hun også fortsat vil være det i fremtiden. Er Kommissionen rede til at anbefale, at denne meget specifikke domstol, selve hovedanklageren, fortsat skal involveres i overvågningen af Kroatiens samarbejde med denne domstol i fremtiden? 
Pack (PPE-DE ).
   - Hr. formand, indledningsvis vil jeg gerne give udtryk for min store glæde over, at denne dag er kommet. Som formand for Delegationen for Forbindelserne med Sydøsteuropa og på vegne af alle dem, der ikke har mulighed for at tale i dag, vil jeg gerne rette en varm tak til de to kommissærer. Jeg tror, at vi alle bør være mere end tilfredse med hr. Pattens og hr. Verheugens erklæringer, herunder de saglige informationer, de er kommet med. De har mere end retfærdiggjort, hvorfor Kroatien nu kan få status som kandidatland.
Mit spørgsmål, som allerede er blevet stillet adskillige gange, lyder som følger: Hvilke muligheder har Kommissionen og også Parlamentet for at overbevise Rådet om, at det meget snart bør meddele Kroatien denne status som kandidatland, så forhandlingerne snart kan blive indledt? Jeg støtter det, som hr. Lagendijk sagde. Kan vi gøre noget for at forhindre, at den, indtil videre, manglende underskrivelse af stabilitetspagten bliver betragtet som en forhindring for at indlede forhandlingerne? Det er et vigtigt spørgsmål, og vi ville sætte stor pris på et svar fra en af kommissærerne.
Endnu en gang hjertelig tak og tillykke med den vigtige afgørelse i dag. 
Verheugen,
    Hr. formand, vedrørende spørgsmålet om samarbejdet med Straffedomstolen vil jeg gerne bekræfte igen, at vurderingen af, om Kroatien samarbejder fuldt ud i den henseende, kun kan foretages af Straffedomstolen selv. Vi er ikke i stand til at komme med en vurdering på baggrund af vores egen viden og erfaring, og som hr. Patten netop har sagt, så har vi erklæret os enige i, at Den Internationale Straffedomstol skal være opmand i dette spørgsmål, og for øjeblikket har vi et klart billede. Hvis dette klare billede ændrer sig i fremtiden som følge af tilkendegivelser fra Straffedomstolen, så vil det få indvirkning på den proces, som vi indleder med Kroatien i dag. Det siger sig selv, og derfor gentager jeg, at samarbejdet med Straffedomstolen skal betragtes som værende tilfredsstillende ikke kun én gang, men naturligvis også fremover.
Med hensyn til fru Packs spørgsmål kan jeg kun sige, at Det Europæiske Råd, så vidt jeg ved, vil beskæftige sig med dette spørgsmål i juni. Det er dog noget, som det irske formandskab skal afgøre. Kommissionen vil på ingen måde blande sig. Vi har valgt at præsentere vores rapport på et tidspunkt, så Rådet har tid nok til at forberede sig, før det skal træffe sin afgørelse på Det Europæiske Råds møde i juni. Det er min erfaring, at Det Europæiske Råd altid er taknemmelig for råd og vejledning fra Europa-Parlamentet. Det var slet ikke ment ironisk. En sådan rådgivning fra Europa-Parlamentet ville uden tvivl være en hjælp. 
Smet (PPE-DE ).
   - Hr. formand, som medformand for den sociale afdeling af stabilitetspagten for de sydøsteuropæiske lande glæder det mig naturligvis, at Kroatien har udsigt til tiltrædelse. Især hvad angår de socioøkonomiske aspekter, har det altid undret mig, at Rumænien og Bulgarien vil kunne tiltræde i 2007, men at det ikke gælder for Kroatien, som socioøkonomisk er længere fremme end disse to lande.
Jeg har to konkrete spørgsmål. For det første skulle Informationskontoret for Teknisk Bistand for det vestlige Balkan have været operationelt fra marts. Mit spørgsmål lyder: Er det nu omsider sket? EU har i lang tid lovet at gøre adskillige ting, men det varer for det meste meget længe. Mit andet spørgsmål vedrører det regionale koordineringscentrum for en social politik for Balkan. Også dette skulle oprettes i løbet af i år. Mit spørgsmål lyder: Hvor vil dette ske, hvornår vil det ske osv.? 
Ebner (PPE-DE ).
   - Hr. formand, indledningsvis vil jeg også gerne give udtryk for min store glæde over Kommissionens meddelelse, de forudgående drøftelser og den positive afgørelse. Frem for alt vil jeg gerne takke de to kommissærer, der er til stede i dag. Jeg tror, og det siger jeg også i min egenskab af formand for Delegationen til Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Slovenien - Slovenien er jo Kroatiens direkte naboland - at vi her har taget et stort skridt fremad, og det er et positivt skridt.
Jeg har følgende konkrete spørgsmål: Gøres der fra Kommissionens side bestræbelser på at hjælpe de to lande Slovenien og Kroatien med at løse deres grænsespørgsmål i Piranbugten, så der kan findes en løsning her så hurtigt som muligt i en europæisk ånd?
Lad mig til sidst komme med en bemærkning med relation til hr. kommissær Verheugens erklæringer: Vi har taget til efterretning, at Rådet er taknemmelig for rådgivning. Som Parlament ville vi ofte ønske, at Rådet ville vise større lydhørhed over for Parlamentets rådgivning. Denne bemærkning er dog møntet på selve Rådet, ikke på Dem. 
Patten,
    TAIEX-operationen har kørt i ca. seks måneder, og der blev holdt et seminar for landene i regionen sidste efterår. Det er en overordentligt vigtig del af strategien, som vi har udviklet siden Det Europæiske Råd i Thessaloniki. Vi har samarbejdet med både Kroatien og Slovenien i forsøget på at bilægge deres uenigheder. Dette er naturligvis hovedsageligt et problem mellem dem, men vi er rede til at mægle, hvis det kan hjælpe. Dette har både kommissær Verheugen og jeg allerede været involveret i.
Det er min erfaring, at parlamenter altid ønsker at blive taget endnu mere alvorligt, end de er, og nogle gange endnu mere alvorligt, end de fortjener. Det gjaldt i hvert fald for et parlament, som jeg engang var medlem af. Men netop dette Parlament fortjener at blive taget meget alvorligt, ikke mindst fordi dets mandat nærmer sig sin afslutning.
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B5-0071/2004). Vi behandler en række spørgsmål til Kommissionen.
Formanden.
Eksistensen af forskellige ordninger skaber ubalance og udsætter de medlemsstater, der allerede har fastsat præcise frister for overdragelse af koncessioner, for et næsten uudholdeligt pres på det uensartede marked, hvorved der opstår en risiko for, at liberaliseringsprocessen for en del af elektricitetsmarkedets vedkommende bliver gjort til skamme. Kommissionen bedes på denne baggrund oplyse, om den overvejer foranstaltninger, der kan rette op på denne situation? 
I Italien er der nogle provinser, der har fastsat en nært forestående frist (2005) for indgivelse af koncessionsansøgninger. Mener Kommissionen ikke, at det vil være hensigtsmæssigt at harmonisere behandlingen af disse sager?
De Palacio,
    Hr. Ebner, de direktiver, der ligger til grund for oprettelsen af det indre marked for elektricitet, indeholder generelle principper og retlige minimumsforskrifter. Alligevel står det medlemsstaterne frit for at anvende de direktiver på den måde, som de finder mest hensigtsmæssig for at opfylde de nationale betingelser og tilfredsstille de nationale behov, og at fastsætte strengere minimumsforskrifter, forudsat at de overholder fællesskabsbestemmelserne og navnlig traktatens principper.
Det vil sige, at vi giver subsidiariteten et spillerum til at tilpasse og anvende direktiverne på den mest hensigtsmæssige måde i forhold til de enkelte medlemsstaters virkelighed og forskelligheder.
Kommissionen mener, at det er afgørende at garantere et fælles niveau for reel åbning af de forskellige landes markeder for elektricitet og på lige betingelser. Efter vedtagelsen af direktiv 96/92/EF, som var det første direktiv om elektricitet, offentliggjorde Kommissionen hvert år en rapport om sammenlignende evaluering, hvori gennemførelsen af det indre marked for gas og elektricitet i alle Unionens stater blev undersøgt.
Disse rapporter viste en betydelig forskel mellem markedets reelle åbningsniveauer. Dette fik Kommissionen til at foreslå en anden pakke med lovgivningsforanstaltninger for at fuldføre det indre marked for elektricitet og undgå de spændinger og forvridninger, der opstod. De foranstaltninger omfatter direktiv 2003/54/EF og forordning nr. 1228/2003, som Parlamentet og Rådet vedtog i juni sidste år, og som træder i kraft fra juli 2004.
Den nye lovgivning omfatter fælles minimumsstandarder for markedsåbning, som er meget højere, både kvantitativt, det vil sige minimumsniveau for markedsåbning, og kvalitativt, det vil sige selskabsretlig adskillelse, reguleret adgang for tredjeparter osv.
Der planlægges to faser for de kvantitative foranstaltninger: en første fase, i juli 2004, hvor markedet for forbrugere, der ikke er husholdninger, skal åbnes for konkurrence, og i juli 2007 skal hele markedet åbnes.
Det vil under alle omstændigheder føre til en formindskelse af de asymmetrier, der findes i dag mellem de forskellige markeder i EU, og det vil give mulighed for at gennemføre det, som har været målet siden det første direktiv, nemlig at integrere det europæiske område i et indre marked for elektricitet og gas ved at fjerne de nuværende grænser og dermed undgå noget, som vi ikke ønsker, og det er 15 markeder for elektricitet og gas eller rettere 25 markeder fra den 1. maj. Dette er ikke målet. Målet er, at der oprettes et europæisk integreret og indre marked for elektricitet og gas.
Ebner (PPE-DE ).
   - Fru kommissær, først vil jeg gerne takke Dem for de oplysninger, De gav mig. Kunne Kommissionen fortælle mig, hvordan man kontrollerer, at disse minimumsstandarder overholdes, og hvorvidt der træffes modforanstaltninger, såfremt minimumsstandarderne ikke overholdes? 
De Palacio,
    Garantien af minimumsstandarderne afhænger af de enkelte medlemsstaters gennemførelse af direktiverne og nu også forordningen, som analyseres nøje af Kommissionen for at kontrollere, at de bliver overholdt, og at denne gennemførelse finder sted, således at minimumsstandarderne anvendes.
Vi vil under alle omstændigheder fortsat udføre de periodiske analyser af situationen, hvad angår gennemførelsen af de vedtagne foranstaltninger, og De kan stole på, at hvis en medlemsstat ikke gennemfører, ikke på behørig vis udvikler direktiverne og forordningerne og ikke iværksætter dem ordentligt, vil vi naturligvis henvende os til De Europæiske Fællesskabers Domstol i Luxembourg, som vi gjorde det i visse tilfælde, hvor der f.eks. var en forsinkelse i gennemførelsen af gasdirektivet eller blot en indarbejdelse, der ikke var i overensstemmelse med selve direktivets indhold. I de to tilfælde henvendte vi os til Domstolen, og senere løste vi problemet i mindelighed med de pågældende stater uden at behøve at skulle igennem en besværlig retssag.
Jeg kan fortælle Dem, at vi naturligvis vil bruge alle midler for at sikre, at markederne virkelig er åbne for konkurrence, men også at de er integreret i et europæisk marked.
Lage (PSE ).
   - Fru kommissær, jeg vil gerne vide, hvordan De vurderer integrationen af det iberiske elektricitetsmarked, da det for nylig har været ude for nogle tilbageslag, og der kun træder en foreløbig aftale i kraft. Er De optimist eller pessimist angående integrationen af det iberiske elektricitetsmarked, som jo er vores nærmeste marked? 
De Palacio,
    Jeg håber, at denne integration kan gennemføres, selv om det vil ske med nogle måneders forsinkelse. Det iberiske marked er en meget ambitiøs satsning. Nogle af organerne bliver endog sluttet sammen, og desuden mener jeg, at der for nylig er blevet udpeget eller valgt en kendt person, som vil udføre et fremragende arbejde på sit nye ansvarsområde vedrørende udvikling, navnlig på den portugisiske side, som den tidligere portugisiske økonomiminister udmærket ved, og jeg håber, at det sker om kort tid. Jeg håber desuden, at det vil tjene til at fremme ikke bare et integreret iberisk marked, men også det iberiske markeds integration i hele det europæiske marked. På det punkt har vi allerede talt om andre ting, både om de nødvendige infrastrukturer til sammenkobling af Den Iberiske Halvø med resten af kontinentet gennem Frankrig og om den forordning, som vi har vedtaget, og hvis gennemførelse forhåbentlig vil befordre handelen.
De frivillige aftaler, der er indgået, fungerer meget fint og befordrer handelen meget i elektricitetssektoren.
Vores nye mål er gassen, som vi for øjeblikket arbejder med i Parlamentet, Rådet og Kommissionen.
Formanden.
   - Tak, fru kommissær. Jeg glæder mig over dette iberiske broderskab på elektricitetsmarkedet. Det er altid en god nyhed for Europa. 
Formanden.
EU's interesseforum om VSA (Multi-Stakeholder Forum on CSR) vil offentliggøre sin endelige rapport med handlingsforslag i slutningen af juni. Kan Kommissionen oplyse, hvor længe efter rapportens offentliggørelse man kan forvente et svar fra den med hensyn til opfølgningen af disse handlingsforslag, og hvilken form dette svar vil tage? Hvornår kan Europa-Parlamentet endvidere forvente officielt at modtage såvel forummets rapport som Kommissionens svar herpå?
Dimas,
    Hr. formand, mine damer og herrer, EU's interesseforum om virksomheders sociale ansvar mødes for sidste gang på højt niveau den 29. juni 2004, hvor det vil vedtage og forelægge Europa-Kommissionen den endelige rapport om arbejdet i forummet og dets konklusioner. Forummets rapport forventes at bestå af tre hoveddele. En bekræftelse af de principper, man er blevet enig om på internationalt og europæisk plan, en analyse af de faktorer, som står i vejen for, og de faktorer, som bidrager til virksomheders sociale ansvar, og en række henstillinger om virksomheders sociale ansvar, som vil være henvendt til forummets medlemmer eller til EU-institutionerne og andre aktører.
Rapporten vil bygge på resultaterne af debatten og den viden, som er erhvervet gennem en række rundbordssamtaler, der er gennemført fra januar 2003 til marts 2004, hvor man har analyseret omkring 50 multilaterale case studies.
Som det blev nævnt i Kommissionens meddelelse om europæiske virksomheders sociale ansvar fra juli 2002 og i midtvejsrevisionen af den sociale politiske dagsorden i marts 2003, vil Kommissionen vurdere forummets resultater og udgive en ny meddelelse et par måneder efter forelæggelsen af forummets rapport.
Europa-Parlamentet har helt fra begyndelsen deltaget i interesseforummets proces, idet medlem af Parlamentet Richard Howitt har deltaget som observatør. Han vil derfor blive indbudt til mødet på højt niveau den 29. juni og få udleveret forummets rapport, så snart den er vedtaget og forelagt Kommissionen. Den nye meddelelse om virksomheders sociale ansvar vil være henvendt til EU-institutionerne. Jeg ser derfor frem til fortsættelsen og resultaterne af dialogen om dette emne. 
McAvan (PSE ).
   - Jeg forstår, at det må være vanskeligt for Kommissionen at give mere præcise svar i disse seneste måneder. Jeg vil imidlertid gøre det klart, at dette arbejde om virksomheders sociale ansvar er overordentligt vigtigt for mange medlemmer af Parlamentet på tværs af mange forskellige udvalg - jeg er selv medlem af Udvalget om Udvikling og Samarbejde.
Vi så gerne, at der blev forelagt en klar tidsplan i juni, og at der ikke skete en udsættelse til et eller andet ubestemt tidspunkt i fremtiden. Jeg er meget glad for, at den kommissær, som er ansvarlig for udvikling, er kommet netop nu, da jeg vil spørge, hvilken afdeling i Kommissionen - Sociale Anliggender eller en anden - der vil fortsætte med at føre an på dette område, og hvordan samarbejdet vil fortsætte i Kommissionen, for dette spørgsmål går på tværs af mange forskellige afdelinger i Kommissionen. Jeg vil også gerne være sikker på, at en række af Parlamentets udvalg også bliver involveret i opfølgningen. Dette er et meget vigtigt spørgsmål for medlemmerne af Parlamentet, og hvis vi bliver genvalgt, vil vi blive ved med at tage det op.
Dimas,
    Først og fremmest foretog Kommissionen en satsning med forummet med hensyn til, om de forskellige parter var villige og i stand til at samarbejde på en konstruktiv måde og udvikle en fælles tilgang til europæiske virksomheders sociale ansvar, og Kommissionen vil naturligvis bestræbe sig på så vidt muligt at udnytte resultaterne af drøftelserne og forummets rapport. Det er også meget positivt, at alle de aktører, som blev inviteret til at deltage i forummet, tog imod invitationen, og at der er sket væsentlige fremskridt, samt at alle, som De nævnte, er gået med til at fortsætte processen. Kommissionen betragter imidlertid ikke forummet som et rådgivende udvalg eller som en lejlighed til at drøfte faglige emner i en venskabelig atmosfære, men som et eksperiment og en udfordring samt en fremragende lejlighed for de forskellige involverede parter til at udvikle en fælles tilgang til dette emne. Forummets formål er at tilføre hele denne proces troværdighed.
Kommissionen afventer derfor de konkrete resultater og en køreplan med de aktiviteter, som skal iværksættes ikke kun af Kommissionen, men også af forummets egne medlemmer, enten hver for sig eller i fællesskab, og der vil blive forelagt et studie omkring oktober 2004.
Bushill-Matthews (PPE-DE ).
   - I tråd med spørgsmålet om tidsplanen vil jeg fremkomme med en bemærkning. Hr. kommissær, De nævnte helt korrekt, at det har været nyttigt at have en repræsentant fra Parlamentet, og hvor glad De var for, at hr. Howitt kunne være der. Jeg er glad for, at hr. Howitt var der en del af tiden, for han var ordfører for grønbogen.
Jeg håber imidlertid, at De også var glad for, at jeg var der en del af tiden som ordfører for hvidbogen. Det er planen, at jeg skal være Parlamentets repræsentant den 19. juni, som observatør, og det glæder jeg mig til. Jeg mener, at de formelle indbydelser først vil blive sendt ud den 17. maj, og det er efter, at Parlamentet er opløst. Det ville være godt, hvis de officielle indbydelser kunne blive sendt ud tidligere.
Det ville også være godt - og det kan kommissæren måske bekræfte - hvis indbydelserne blev ledsaget af et udkast til de forslag, der skal drøftes i juni. Jeg er sikker på, at deltagerne - og ikke bare observatørerne - gerne vil have flest mulige oplysninger om de forslag, der skal drøftes, i stedet for først at finde ud af, hvad de går ud på, den dag de møder op.
Dimas,
    Vi skal forsøge at efterkomme anmodningerne om indbydelser og udkast til forslag. 
Formanden.
Den canadiske koncern Bombardier bekendtgjorde for nylig, at den havde til hensigt at lukke syv af sine produktionsenheder i Europa - Amadora i Portugal, Derby Pride Park, Doncaster og Wakefield i Det Forenede Kongerige, Ammendorf i Tyskland, Kalmar i Sverige og selv Pratteln i Schweiz. Disse foranstaltninger er led i virksomhedens omstruktureringsplan, som omfatter afskedigelse af 6.600 arbejdstagere på verdensplan i løbet af de næste to år, heraf 86 % i Europa. I Portugal vil lukningen af Bombardiers fabrik i Amadora betyde arbejdsløshed for ca. 400 personer, samtidig med at den vil få indflydelse på de økonomiske overlevelsesmuligheder for og arbejdspladser i en række andre virksomheder, som er knyttet til Bombardier.
På et tidspunkt hvor der forberedes iværksættelse af betydelige projekter på jernbanetransportområdet, er det nødvendigt med en strategisk intervention for at sikre, at Bombardier eller andre virksomheder i samme branche kan opretholde deres aktiviteter i EU og dermed sikre en betydelig kapital til opretholdelse af beskæftigelsen og udvikling af teknologien. Hvilke foranstaltninger foreslår Kommissionen på dette område?
Er Kommission ikke bekymret over de dramatiske konsekvenser af lukningen af Bombardier i Portugal?
Dimas,
    Jeg vil først og fremmest på Kommissionens vegne udtrykke vores dybeste bekymring over konsekvenserne, i form af mistede arbejdspladser, af de fabrikslukninger, som Bombardier har givet meddelelse om. Jeg kan fortælle Dem, at selskabets næstformand sendte mig en skrivelse, hvori han informerede Kommissionen om omstruktureringsplanerne. I mit svar, som jeg netop har sendt, giver jeg udtryk for vores stærke bekymring og gentager de grundlæggende principper, som vi mener er af fundamental betydning ved håndteringen af omstruktureringerne. Omstrukturering kan have alvorlige konsekvenser for samfundsstrukturen i en hvilken som helst region, men især i regioner, hvor jobskabelsesmulighederne i forvejen er små.
Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at vi gør brug af alle vores beføjelser på dette område. Disse beføjelser er for det første de lovgivningsforanstaltninger, som findes. Vi har forskellige direktiver, der skal sikre, at arbejdstagerne deltager helt og fuldt i beslutningsprocessen i tilfælde af en omstrukturering. Direktivet om masseafskedigelser, direktivet om europæiske samarbejdsudvalg samt det seneste direktiv om information og høring af arbejdstagerne udgør lovrammen for beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder og sikring af lige vilkår. For det andet er der strukturfondene, som giver en betydelig økonomisk støtte til økonomiske og sociale forandringer i områder med strukturelle problemer. De giver støtte til tilpasning og modernisering af undervisnings-, uddannelses- og beskæftigelsessystemer og -politikker, især med det formål at øge arbejdstagernes tilpasningsevne og beskæftigelsesegnethed.
Desuden anmodede Kommissionen i 2002 arbejdsmarkedets parter om at udtale sig om en tekst med titlen "Foregribelse og håndtering af ændringer - en dynamisk tilgang til sociale aspekter af omstruktureringer i erhvervslivet". Det pågældende dokument anbefalede en tilgang til omstruktureringer i erhvervslivet, som ligestillede de virksomheders interesser, som skal gennemgå ændringer, med de arbejdstageres interesser, som risikerer at miste deres job. Kommissionen har med tilfredshed modtaget det fælles dokument, som den fik forelagt af arbejdsmarkedets parter i oktober 2003. Omstrukturering indgår endvidere som nøgletema i det fælles arbejdsprogram, som arbejdsmarkedets parter vedtog i november 2002. Dokumentet fra arbejdsmarkedets parter bygger på den erfaring, som er opnået ud fra bestemte case studies af nutidige omstruktureringssituationer, med spørgsmål af vital betydning for en vellykket håndtering af ændringer. Vi er nødt til at udnytte disse retningslinjer, så vi bedre kan leve op til de udfordringer, vi møder på det konkrete område.
Der er tale om følgende: Det er nødvendigt at forklare ændringerne og angive årsagerne til dem. Det er vigtigt at bevare og udvikle arbejdstagernes kvalifikationer. Det er vigtigt at sørge for, at de forskellige faktorer supplerer hinanden og samarbejder, når omlægningen har konsekvenser for hele regionen. De små og mellemstore virksomheders særlige situation og de praktiske aspekter af håndteringen af omlægningen, som også omfatter vigtigheden af at undersøge alle mulige alternative løsninger, så man undgår afskedigelser.
I denne forbindelse kan jeg oplyse Dem, at Kommissionen i dag har indledt et samråd med arbejdsmarkedets parter om, hvordan de europæiske samarbejdsudvalg, som blev indført ved et EF-direktiv for omkring 10 år siden, mere effektivt kan leve op til udfordringerne i et ændret økonomisk og socialt miljø.
Endelig må vi ikke glemme det vigtige arbejde, vi har gjort i forbindelse med virksomheders sociale ansvar og Det Europæiske Overvågningscenter for Forandringer. Jeg håber oprigtigt, at der i det omstruktureringstilfælde, vi drøfter i dag, er gjort alle forsøg på at begrænse de sociale konsekvenser i området. 
Lage (PSE ).
   - Hr. kommissær, jeg beklager at måtte sige, at De tog tilflugt til almene overvejelser i en sådan grad, at De efter min opfattelse næsten forskønnede den adfærd, som den multinationale virksomhed Bombardier udviser i forbindelse med sin igangværende omstrukturering. De benævner den omstrukturering, men jeg vil gerne kalde det industriel kannibalisme, fordi Bombardier har opkøbt konkurrerende virksomheder, opslugt dem og senere lukket nogle af disse enheder i flere europæiske lande - indtil videre i seks europæiske lande - deriblandt i mit hjemland, Portugal.
Denne type adfærd er efter min mening unfair. Kommissionen og de europæiske institutioner bør lægge vægt på den fri konkurrence, som er en af vores gyldne regler, men der skal også udformes lovgivning imod multinationale virksomheder og andre, der gennemfører næsten kriminelle omstruktureringer, fordi de ødelægger den meget vigtige industrielle arv og dertil knyttet vigtige viden, teknik og kundskaber, sådan som det er sket med Sorefame i Portugal, ligesom bestemmelser om selve udflytningerne. Vi er kommet ind i en ny fase, og Kommissionen må have en industripolitik og forsvare EU's industri, men uden at forfalde til protektionisme. 
Dimas,
    Jeg forsøger ikke at gemme mig bag generelle bemærkninger, jeg er blot nødt til at gøre helt klart opmærksom på, at Kommissionen ikke har beføjelse til hverken at hindre eller udsætte lukningen, der, så vidt jeg har forstået, allerede har fundet sted. Det er op til arbejdsmarkedets parter og andre tredjeparter at forhandle med virksomheden om en eventuel fornyet behandling af lukningen. Kommissionen håber dog, det bliver muligt at finde en acceptabel løsning, så den betydelige indvirkning på de områder, som berøres af denne omstrukturering, kan dæmpes.
Med hensyn til, om selskabets fremgangsmåde er lovlig eller ikke, må jeg gøre opmærksom på, at EU's lovgivning om disse spørgsmål udgøres af direktiver, som er korrekt omsat til national lovgivning, også den nationale lovgivning, der her er tale om. Det er derfor op til de nationale myndigheder, herunder domstolene, at vurdere, hvorvidt den nationale lovgivning er blevet overholdt fuldt ud. 
Bastos (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne først sætte den sag ind i sin sammenhæng. I en meddelelse fra den 17. marts informerede ledelsen af Bombardier Transportation sine medarbejdere på fabrikken i Amadora, Portugal, om gruppens omstrukturering, der udtrykkeligt betyder nedlæggelse af 5.680 arbejdspladser i flere lande inden udgangen af 2005. I Portugal går 400 direkte arbejdspladser tabt, hvortil kommer de arbejdspladser, som Bombardier indirekte skaffer.
Den portugisiske regering har udfoldet alle mulige anstrengelser for at beholde denne produktionsenhed i landet og især for, at arbejdspladserne ikke skal gå tabt. Der er vedtaget investeringer i jernbanerne og i højhastighedstog. Alligevel har fabrikken i Amadora for nylig meddelt, at den definitivt lukker i maj, med henvisning til manglende ordrer på rullende jernbanemateriel. De portugisiske ansattes situation giver anledning til dyb bekymring. De spørgsmål, der rejser sig, er derfor følgende. Er den industri, der fremstiller rullende jernbanemateriel, af afgørende betydning for EU? Er Kommissionen parat til at vedtage foranstaltninger, særlig på det transportpolitiske område, der ud over at bevare denne industrisektor også fremmer dens udvikling? Disse foranstaltninger bør sikre ikke blot fortsat beskæftigelse i denne sektor, men også forebygge, at Europa bliver afhængigt af andre lande. 
Dimas,
    Det er logisk, at det bekymrer os, når fabrikker eller virksomheder lukker, og arbejdstagere bliver afskediget, for ud over de sociale problemer og den arbejdsløshed, der opstår, giver det også problemer, at bestemte produkter ikke bliver produceret, som det er tilfældet med de konkrete produkter, der fremstilles af denne virksomhed, som er meget vigtige teknologisk set, og som selvfølgelig også kan bidrage til de teknologiske fremskridt i Europa.
Jeg må desuden gøre opmærksom på, at den pågældende virksomhed, Bombardier, har 35 fabrikker i Europa, hvoraf en stor del ganske vist bliver lukket, nemlig syv fabrikker, seks i EU og en i Schweiz, men mange af fabrikkerne i forskellige områder, som beskæftiger flere tusind arbejdstagere, bevares og kører videre. Derudover må man give Dem ret i, at vi må forsøge at gøre vores industri konkurrencedygtig, så vi kan bevare både et højt teknologisk niveau og bevare beskæftigelsen på det højest mulige niveau. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, jeg vil også gerne sige Dem følgende. Der har været mange udflytninger af multinationale virksomheder i Portugal, og arbejdsløsheden stiger til foruroligende højder, med mere end 500.000 arbejdsløse i et land, hvor den aktive befolkning ikke engang er på 5 millioner. Jeg tror, at man deraf kan konkludere, hvor alvorlig situationen er. Men tilfældet Bombardier, tidligere Sorefame, i Portugal, er en veritabel økonomisk og social forbrydelse, fordi det er den eneste virksomhed, vi har, der producerer jernbanevogne med højteknologi udviklet over en årrække, fordi dens lukning betyder, at Portugal bliver fuldstændig afhængigt af andre lande, og fordi der mistes årtiers viden, når disse arbejdere går ud i ledighed. Det er en økonomisk og social forbrydelse.
Jeg vil derfor gerne spørge, hr. kommissær, hvordan Kommissionen kan hævde, at den gør en indsats for at bekæmpe fattigdom, for at skabe beskæftigelse, for at bygge jernbaner, for regional, økonomisk og social udvikling, når den lader dette foregå med en canadisk multinational virksomhed i et land med alvorlige økonomiske og sociale problemer som Portugal. 
Dimas,
    Jeg mener, at det, De siger, viser og understreger nødvendigheden af at nå Lissabon-målene. Vi ville gøre vores økonomi mere konkurrencedygtig, for kun hvis vores industrier og virksomheder er konkurrencedygtige, kan vi kan få bedre teknologi, producere alle de produkter, De nævnte tidligere - hvad enten de er teknologisk avancerede eller ej - og få flere og bedre job i EU.
Harbour (PPE-DE ).
   - Jeg vil gerne påpege over for Parlamentet, at der går væsentligt flere job tabt i fire fabrikker i Det Forenede Kongerige som følge af denne lukning end nogen andre steder. Det glæder mig derfor at få lejlighed til at stille nogle spørgsmål og give udtryk for vores medfølelse med de mennesker, der er ramt.
Mine spørgsmål er faktisk henvendt til hr. Bolkestein, og jeg håber, at De vil tillade ham at besvare dem, da det drejer sig om, hvor godt det europæiske marked for rullende materiel reelt fungerer, og hvorvidt reglerne for offentlige indkøb virkelig fungerer hensigtsmæssigt ...
... I så fald håber jeg, at hr. Dimas kan viderebringe mine spørgsmål. De er vigtige og yderst relevante for denne diskussion.
I Frankrig f.eks. er der ifølge mine oplysninger ikke et eneste stykke rullende materiel på jernbanerne, som ikke er fremstillet i Frankrig, mens mange stykker rullende materiel i Det Forenede Kongerige er importeret fra forskellige steder i Europa. Det har jeg ikke noget imod, for det indre marked for rullende materiel skal have lov til at fungere. Jeg synes imidlertid ikke, at markedet for offentlige indkøb fungerer tilfredsstillende, hvad angår rullende materiel.
Vi må bede Kommissionen om at undersøge dette. Vi må også bede Dem, kommissær Dimas, om at anmode Deres observationsorgan for industriel forandring om at se på hele beskæftigelsesscenariet i jernbaneindustrien for rullende materiel, som det allerede gør det i f.eks. automobilindustrien.
Dimas,
    Ja, jeg skal anmode observatoriet om at se på arbejdsløsheden i jernbanesektoren og de tilknyttede industrier.
Formanden.
   - Mange tak, hr. Dimas.
Vi har afsluttet den halve time med uopsættelige spørgsmål, og nu går vi over til anden del. Kommissionen har accepteret et enkelt spørgsmål til fru Schreyer, og derefter er der flere spørgsmål til hr. Bolkestein.
Jeg giver ordet til hr. Färm, som har et indlæg til forretningsordenen.
Färm (PSE ).
   - Hr. formand, jeg har udtrykkeligt stillet et spørgsmål til fru Schreyer om den fremtidige finansiering af Info Points og Carrefour-kontorer. Men selv om hun kun skal svare på ét andet spørgsmål, ønsker hun ikke en debat om mit spørgsmål. Jeg har kontaktet vores tjenestegrene for at få at vide hvorfor. De siger, at de har været i kontakt med Kommissionen, og grunden er, at dette ikke er kommissær Schreyers ansvarsområde, men hr. Prodis. Problemet er, at hr. Prodi aldrig møder op her for at besvare spørgsmål, så jeg vil bare modtage et skriftligt svar.
Jeg vil gerne sætte spørgsmålstegn ved det, som Kommissionen siger om, hvis ansvar det er. Info Points-problemet er forårsaget af den ny finansforordning, som er fru Schreyers ansvar, og løsningen skal findes i det næste budget, som også er fru Schreyers ansvar. Derfor forekommer det mig, at dette kun er en måde at undgå en følsom debat på. Det er uacceptabelt, og jeg vil bede Parlamentets formand om at undersøge det. Jeg ville sætte pris på, at fru Schreyer sagde noget om dette.
Formanden.
   - Vi kan ikke indlede en debat om dette spørgsmål nu. Jeg vil tage det til efterretning, og vi vil sende denne meddelelse til Kommissionen. Som De ved, bliver spørgsmålene i tredje del ikke besvaret mundtligt, men skriftligt.
Vi genoptager dagsordenen, og jeg lover Dem, at vi tager det til efterretning. Fru Schreyer vil besvare det næste spørgsmål.
Formanden.
Hvilke kriterier benytter Kommissionen ved vurderingen af mulighederne for at omdanne pilotprojekter til forberedende aktioner og flerårige programmer? 
Kan Kommissionen med hensyn til de pilotprojekter, der indgår i budgettet for regnskabsårene 2003 og 2004, bekræfte, at den via det foreløbige udkast til budgettet for 2005 vil forelægge Parlamentet en vurdering af resultaterne og den planlagte opfølgning for hvert af disse pilotprojekter?
Schreyer,
    De kriterier, som Kommissionen benytter til at omdanne pilotprojekter til forberedende aktioner og dernæst flerårige programmer er hovedsageligt baseret på en vurdering af resultaterne af projektet eller aktionen, reaktionen fra de involverede specialiserede sektorers side og den politiske vilje, som budgetmyndigheden og de lovgivende myndigheder har til at videreføre aktionen.
Et pilotprojekt kan begynde tre til fem år før den eventuelle vedtagelse af et retsgrundlag, forudsat at resultaterne af pilotprojektet er positive, og at den forberedende aktion, som budgetmyndigheden har besluttet, er en succes. E-learning og Daphne er eksempler på denne proces.
I 2001 var Kommissionen og Parlamentet enige om at foreslå en forberedende aktion for at stimulere og fremskynde integrationen af brug af informations- og kommunikationsteknologier i uddannelse og undervisning ved udvikling af synergier blandt offentlige og private interessenter. Resultaterne af den forberedende aktion var positive, hvad angår muligheden for og fordelen ved vedvarende støtte til disse innovative synergiprojekter, og e-learning-programmet var en realitet.
Daphne-programmet trådte i kraft i 2000, efter at Kommissionen havde gennemført pilotprojekter og forberedende aktioner i 1997, 1998 og 1999, og i 1999 blev retsgrundlaget foreslået og vedtaget. Under Daphne-programmet blev der finansieret foranstaltninger til støtte for ikke-statslige organisationer og frivillige organisationer, som aktivt bekæmpede vold mod børn, unge og kvinder. Europa-Parlamentet støttede begge programmer stærkt.
Som det er foreskrevet i artikel 49 i finansforordningen, vil Kommissionen, når det foreløbige budgetforslag for 2005 er offentliggjort, også give budgetmyndigheden en vurdering af resultaterne af pilotprojekter og forberedende aktioner, der indgår i budgettet for 2004. Den samme vurdering blev givet sidste år i det foreløbige budgetforslag for 2004.
Kinnock, Glenys (PSE )
   - Tak, fru kommissær. Jeg forstår det, De siger, om forberedende aktioner, men kunne De sige noget om, hvorvidt en reel budgetmæssig finansiering vil være dækket af den foranstaltning, der er truffet i 2005-budgetterne? Der bliver, som De siger, gennemført pilotprojekter, og jeg er ikke så interesseret i vurderinger, men i, hvorvidt der vil blive inddraget en rigtig finansiering i budgetterne for forberedende aktioner.
Schreyer,
    Midlerne til fortsættelse af en forberedende aktion for et pilotprojekt, der er påbegyndt, vil være i budgetforslaget. Som De ved, indeholder den interinstitutionelle aftale klare bestemmelser om, hvor meget der kan stilles til rådighed for forberedende aktioner.
Vi vil levne en margen til dette formål i udgiftsområde 3, således at der, når der kommer nye forberedende aktioner som et første skridt til pilotprojekter, vil være midler og en margen til rådighed. I de sidste to år har der været gode indledende diskussioner mellem Kommissionen og Parlamentet om idéer til forberedende aktioner og pilotprojekter. Det har været en succes, og jeg håber, at vi kan fortsætte på den måde.
Formanden.
   - Mange tak, fru Schreyer.
Formanden.
På Det Europæiske Råds møde i Barcelona i marts 2002 modtog Kommissionen en opfordring til at iværksætte en undersøgelse af virkningerne af den nye Basel-aftale på de små og mellemstore virksomheder. Problemer i forbindelse med licitationen førte allerede sidste år til forsinkelser. Kommissionen har i Økonomiudvalget givet tilsagn om, at resultaterne foreligger inden udgangen af 2003. Vi skriver nu marts 2004, og resultaterne er endnu ikke kendt.
Hvorfor er resultaterne af SMV-undersøgelsen endnu ikke officielt offentliggjort? Foreligger resultaterne allerede hos Kommissionen? Hvis ja, hvorfor tøver Kommissionen da med at offentliggøre dem? Hvordan lyder resultaterne? Hvornår foreligger direktivforslag til den nye Basel-aftale? Hvori består de kritiske punkter, som der endnu ikke er enighed om i Bruxelles-udvalget?
Bolkestein,
    Som Parlamentet ved, finder EU's procedure til undersøgelse af de vigtigste regler om krav sted parallelt med den undersøgelse af de internationale regler, som Basel-komitéen for Banktilsyn udfører.
Som jeg for nylig sagde til Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål, gør Kommissionen fortsat store fremskridt på det område. Planen er at stille et forslag til direktiv, som skal vedtages kort efter, at der er opnået endelig enighed i Basel midt i dette år.
Som reaktion på opfordringen fra Det Europæiske Råd i Barcelona i marts 2000 bestilte Kommissionen en konsekvensanalyse og en rapport fra PricewaterhouseCoopers. Den endelige udgave af denne rapport er nu til rådighed for Kommissionen. Dens konklusioner er positive. De nye risikofølsomme bestemmelser vil være gavnlige for finansielle institutioner, for forbrugerne og for økonomien som helhed med en mere effektiv kapitalallokering. I rapporten identificeres der også nogle bestemte områder, hvorpå forslagene i Kommissionens tredje høringsdokument bør forbedres yderligere. Det arbejde er i gang.
Det er også ved at blive forberedt, at rapporten kan blive diskuteret med interesserede medlemmer af Parlamentet om ganske kort tid. Det vigtigste er, at rapporten skal stilles til rådighed tids nok til at præge den europæiske lovgivningsproces. Det vil ske.
Den sidste del af hr. Karas' spørgsmål vedrører ting, som der stadig ikke er enighed om i Basel-komitéen. Hvad angår Basel-aftalen, er der blot nogle få ting, som skal være faldet på plads midt i dette år. Deriblandt spørgsmålet om behandling af uudnyttede kreditkortlinjer, rekalibrering i lyset af Madrid-beslutningen om at gå over til en tilgang, der udelukkende omfatter ikke-forventede tab, og spørgsmålet om en tabsprocent givet misligholdelse, hvad angår tab, der overstiger den øvre grænse for de ikke-forventede tab. Jeg er sikker på, at de problemer vil være løst i juni. Kommissionens forslag til direktiv vil blive fuldstændigt og stabilt.
Karas (PPE-DE ).
   - Hr. kommissær Bolkestein, jeg kan ikke forestille mig, at De har det godt med at besvare mit spørgsmål, for hvis jeg har forstået Dem ret i de seneste år, havde De sandsynligvis også gerne set mere dynamik og en større professionalisme i forberedelsen og gennemførelsen af SMV-undersøgelsen. De holder mig hen. De siger, at resultaterne af undersøgelsen er tilgængelige. Hvorfor har vi så ikke modtaget dem? De siger, at rapporten nævner nogle områder, hvor forslagene i Kommissionens tredje dokument bør ændres. Hvad er det for ændringer? De siger, at vi vil modtage rapporten i god tid. Men i dag har Parlamentet officielt sit sidste møde. Det lader for mig til, at der er sket forsømmelser her, og jeg opfordrer Dem til og beder Dem om meget hurtigt at stille de seneste informationer og resultaterne af undersøgelsen til rådighed for markedet, Rådet og Parlamentet. Jeg er absolut ikke bekendt med, at der skulle være truffet foranstaltninger, så interesserede parlamentsmedlemmer kan diskutere rapporten med Kommissionen. 
Bolkestein,
    Den tidsplan, jeg diskuterede med Parlamentet flere gange, vil blive overholdt. Basel-komitéen forventer at nå frem til en konklusion midt i dette år. Kort efter vil Kommissionen stille et forslag til direktiv, som skal diskuteres i henhold til proceduren med fælles beslutningstagning.
Rapporten fra PricewaterhouseCoopers er nu blevet stillet til rådighed for Kommissionen, og Parlamentet vil blive gjort bekendt med den om ganske kort tid. Det er naturligvis rigtigt, at tiden er kort for det nuværende Parlament, men jeg kan ikke gøre andet end at fortælle Parlamentet, at resultaterne af den undersøgelse vil blive forelagt for Parlamentet om ganske kort tid. Jeg er bange for, at hr. Karas og andre medlemmer af Parlamentet må finde sig i det. Jeg kan ikke arbejde hurtigere med undersøgelsen, men jeg ser frem til at diskutere disse spørgsmål, hvis ikke før valget til Europa-Parlamentet, så til efteråret, selv om jeg personligt med største glæde ville diskutere betydningen af PricewaterhouseCoopers-undersøgelsen med de interesserede medlemmer af Parlamentet, valg eller ej.
Rübig (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær Bolkestein, jeg vil også gerne takke hr. Karas, fordi Basel II-aftalen naturligvis er meget vigtig for os, og Pricewaterhouse Coopers' undersøgelse er et vigtigt grundlag for de ændringer, vi stadigvæk kan foretage i Basel II-reglerne. For os i Parlamentet er det dog særlig vigtigt at finde ud af, hvordan indførelsen af Basel II vil indvirke på vores små og mellemstore virksomheder i særdeleshed, og hvilke opgaver finansministrene m.fl. må tage fat på for at sikre en vellykket indførelse af Basel II. Jeg tror, at Kommissionen her med en slags bedste praksis-/benchmarkingkonsekvensanalyse burde vise, hvordan man kan garantere en vellykket indførelse af Basel II. 
Bolkestein,
    Som jeg sagde tidligere som svar på et spørgsmål stillet af hr. Karas, vil PricewaterhouseCoopers-undersøgelsen blive stillet til rådighed om ganske kort tid, og resultaterne i den er positive. Der er et positivt syn på Basel-aftalens indvirkning på små- og mellemstore virksomheder. F.eks. er der nedsættelser i kapitaludgifterne ved lån til mindre virksomheder. SMV-lån under en bestemt tærskel - nemlig 1 million euro - kan indplaceres i detailporteføljen, som har lavere kapitalkrav.
Resultaterne af den tredje konsekvensanalyse viser, at de nye regler gavner lån til SMV'er. Hvad angår venturekapital, er det bredt accepteret, at sådanne investeringer har et højere risikoniveau, og derfor kaldes den risikovillig kapital. De kapitalkrav, der er foreslået i vores tredje høringsdokument, afspejler det højere risikoniveau. Samtidig har vi samarbejdet med erhvervslivet for at undersøge, om der er oplysninger, som lader formode, at det vil være rimeligt at stille mindre krav for visse typer investeringer. Vi har endnu ikke færdiggjort vores forslag på dette punkt, men overordnet set anerkendes det i mange kredse, at resultaterne af Basel-processen er til gavn for små og mellemstore virksomheder.
Morera i Catalá (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg vil anmode hr. Bolkestein om at gennemføre dette initiativ og om, at arbejdet i forbindelse med denne undersøgelse og forslaget til direktiv indledes hurtigst muligt. Vi må huske på, at det er SMV'erne, der skaber mest beskæftigelse i EU, og i min region, Valencia, beskæftiger de størstedelen af arbejdskraften.
Vi mener, at alle foranstaltninger, der har til formål at styrke små og mellemstore virksomheders rolle i EU, er nødvendige, og derfor anmoder vi Kommissionen om, at dette forslag til direktiv - der bl.a. skulle behandle medlemsstaternes skatte- og afgiftsforskelle med henblik på at harmonisere dem - tydeligt gavner små og mellemstore virksomheder, der som sagt beskæftiger størstedelen af arbejdskraften i EU.
Bolkestein,
    Jeg er helt enig i erklæringen om, at beskæftigelsen afhænger af SMV'ernes trivsel. Kommissionen vil gøre sit bedste for at forelægge det foreslåede direktiv for Parlamentet hurtigst muligt. Vi vil derfor gøre det, som det ærede medlem netop har anmodet om.
Formanden.
   - Jeg vil minde Dem om, at det i dag er den sidste spørgetid i denne valgperiode, og jeg er ligesom Dem meget interesseret i, at alle spørgsmålene bliver besvaret. Derfor beder jeg Dem om i almindelighed - jeg tænker ikke på nogen bestemt - så vidt muligt ikke at fremkomme med erklæringer, for på den måde vil vi kunne få besvaret alle spørgsmål. Ellers løber tiden fra os, og fire eller fem medlemmer vil ikke få besvaret deres spørgsmål. 
Formanden.
Er Kommissionen indstillet på at foreslå et direktiv, som ville kræve, at alle organisationer i EU, både private og offentlige, orienterer privatpersoner pr. e-mail eller brev om, at deres personoplysninger (som f.eks. navn, socialsikringsnummer, kørekortsnummer, bank- eller kreditkortnumre) kan være kommet i forkerte hænder?
En sådan lov trådte i kraft i Californien i juli 2003, og der er forlydender om, at en amerikansk senator vil forelægge et føderalt lovforslag, som er baseret på den californiske lov.
Bolkestein,
    Kommissionen har noteres sig den pågældende californiske lov om afsløring af brud på sikkerheden foretaget af virksomheder, der vedligeholder krypterede elektroniske data, som indeholder personoplysninger. På grundlag af sin aktuelle vurdering agter Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt at foreslå et direktiv i stil med nævnte californiske lov, da der ikke foreligger bevis for, at der på det område er behov for europæisk lovgivning til at supplere medlemsstaternes lovgivning, navnlig straffelovgivning. Kommissionen vil imidlertid følge udviklingen på dette område nøje som led i sin politik om at sikre fri udveksling af personoplysninger i EU og beskyttelsen af det enkelte menneskes grundlæggende rettigheder.
Newton Dunn (ELDR ).
   - Tak for Deres svar, hr. kommissær. Det glæder mig meget, at De i det mindste har noteret Dem idéen. Jeg antager, at Kommissionens utilbøjelighed til at tage yderligere skridt og foreslå lovgivning nu vil opmuntre virksomheder over hele Europa, der er temmelig sløsede med at beskytte personoplysninger, da de nu kan sige, at der ikke vil komme nogen lovgivning, der kan straffe dem, så de kan roligt lade dette ske. Jeg er bange for, at vores debat i Parlamentet nu skaber behov for lovgivning, der kan forhindre skødesløse virksomheder i at lade personoplysninger falde i de forkerte hænder. Er De enig?
Bolkestein,
    Som en tilføjelse til det, jeg sagde for et øjeblik siden, vil jeg fastslå, at Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt finder det hensigtsmæssigt at gå videre med lovgivning, der svarer til den californiske lov. Der er ingen oplysninger, som lader formode, at tyveri af ukrypterede personoplysninger lagret i computersystemer repræsenterer et alvorligt problem for korrekt funktion af den frie udveksling af personoplysninger på det indre marked eller for beskyttelse af sådanne oplysninger. Før der indføres ny lovgivning, som bebyrder erhvervslivet yderligere, foreslås det, at erhvervslivet selv forbedrer personoplysningernes sikkerhed ved at anvende sikkerhedssystemer såsom kryptering.
Selv om Kommissionen forstår filosofien bag spørgsmålet, ønsker den altså at være sikker på, at det er helt nødvendigt at gøre dette til lovgivning. Vi vil være forsigtige med nye love, for erhvervslivet klager over for meget regulering. Vi ønsker alle at deregulere, så lad os være forsigtige på dette område og kun lovgive, når det er helt nødvendigt, men ikke før.
Paasilinna (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, jeg vil gerne stille et forslag, da jeg kan se det problem, som det ærede medlem har henledt vores opmærksomhed på. Kunne spørgsmålet om at beskytte en persons privatliv blive en del af jobbeskrivelsen for agenturet for it-sikkerhed (European Network and Information Security Agency), der er ved at blive etableret, så agenturet kunne følge udviklingen på området og sige, hvorvidt der er brug for lovgivning? En professionel myndighed ville gøre dette på paneuropæisk plan. Var det en mulighed? 
Bolkestein,
    Jeg vil takke det ærede medlem for hans forslag. Hvis han er enig, vil jeg diskutere det med mine kolleger, men det er bestemt værd at anmode agenturet om at give sin holdning til kende om dette spørgsmål.
Formanden.
I den nylige dom i Gambelli-sagen stadfæstede EF-Domstolen, at udbydere af spilletjenester i EU har ret til at virke og tilbyde tjenester på tværs af medlemsstaternes grænser.
I virkeligheden forsøger en række medlemsstater på samme tid at indføre begrænsninger for private udbydere af spilletjenester, mens de i høj grad støtter deltagelse i spil via statsmonopoler eller -bevillinger.
Kan Kommissionen bekræfte, at det "at tilvejebringe indtægter til statskassen" ikke er en tilstrækkelig begrundelse til at indskrænke friheder, som er lovfæstet i EF-traktatens artikel 43 og 49?
Hvis Kommissionen er enig, kan den da oplyse, hvilke initiativer den vil iværksætte for at afskaffe ubegrundede begrænsninger for udbydere af spilletjenester?
Bolkestein,
    Som svar på det første spørgsmål understreger Kommissionen, at det er fast retspraksis, at nedsættelse af skatteindtægter ikke er en af de grunde, der er anført i traktatens artikel 46. Det er ikke et spørgsmål om at tilsidesætte almindelig interesse, som kan gøres gældende for at begrunde en indskrænkning af etableringsfriheden eller friheden til at udveksle tjenesteydelser.
Hvad angår medlemmets andet spørgsmål, har Kommissionen ganske rigtigt modtaget en række klager fra udbydere af spilletjenester, som anfægter anvendelsen af de eksisterende nationale begrænsninger på grænseoverskridende tjenesteydelser. Kommissionen vil analysere disse klager i lyset af Domstolens seneste afgørelser. Den vil træffe passende foranstaltninger for at sikre, at principperne i disse afgørelser respekteres.
Desuden har Kommissionen planer om at indlede en undersøgelse i år for at indsamle de oplysninger, der kræves for at undersøge behovet for og omfanget af et eventuelt nyt fællesskabsinitiativ for det indre marked for spilletjenester.
Harbour (PPE-DE ).
   - Jeg vil takke kommissæren for et meget positivt svar. Jeg vil imidlertid stille et par andre spørgsmål. Er han for det første enig i, at det ville være ønskværdigt, at direktivforslaget om det indre marked for tjenesteydelser dækker spil på denne måde? De spørgsmål, der er rejst med denne dom og med klagerne, rammer kernen i sagerne og hindringer, som han foreslår at rydde af vejen med sit fremragende forslag.
Det andet spørgsmål - som han ikke berørte - var regeringernes evne til at forsøge at inddrage offentlig interesse og forbrugerbeskyttelsesspørgsmål for at forhindre udbydere af spilletjenester i at etablere sig i deres jurisdiktion, mens de samtidig aktivt fremmer deres egne statslotterier og spillevirksomheder. Det er helt inkonsekvent, og det er også et spørgsmål, der indgik i Gambelli-sagen. Jeg vil også gerne høre hans syn på det problem.
Bolkestein,
    Jeg er enig med hr. Harbour i det andet spørgsmål, og jeg foreslog faktisk et søgsmål i en sag vedrørende Danmark, så vi har samme syn på den sag.
Hvad angår det første spørgsmål om spil og direktivet om tjenesteydelser, indeholder dette direktiv for spilletjenester en undtagelse fra oprindelseslandsprincippet, som ikke længere ville finde anvendelse, hvis der var et fællesskabsharmoniseringsinstrument. Kommissionen vil vurdere, om den skal forelægge et forslag om harmoniserede regler om spilletjenester for hele EU på grundlag af en rapport, som den vil udarbejde i år.
I henhold til direktivet skal medlemsstaterne også gennem en gensidig evalueringsproces undersøge hindringer for grænseoverskridende etablering af tjenesteydere for at sikre, at tilladelseskrav eller licensbetingelser er gennemsigtige og baseret på objektive kriterier, men der sættes ikke spørgsmålstegn ved eksistensen af statsmonopoler som sådan på dette område.
Formanden.
På plenarmødet den 20. november 2002 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning om mediekoncentration. Heri blev Kommissionen bl.a. opfordret til inden udgangen af 2003 at udarbejde en grønbog, som skulle omfatte en evaluering af nye teknologier og nye kommunikationsmidler, idet man navnlig skulle fokusere på indvirkningen af fusioner, sammenslutninger og joint ventures på det indre marked og mediernes mangfoldighed, samt på de gældende retlige forhold i de nuværende og nye medlemsstater samt udviklingerne i fremtiden. Desuden opfordrede Parlamentet Kommissionen til inden udgangen af denne valgperiode at afslutte undersøgelsen af de eventuelle muligheder for lovgivning med henblik på at beskytte mediernes ytringsfrihed og mangfoldighed og at forelægge et forslag om at give princippet om mediernes frihed et bedre retsgrundlag i traktaten.
Hvorfor har Kommissionen, på trods af Parlamentets anmodning herom, intet gjort for at forhindre mediekoncentrationen?
Bolkestein,
    Det spørgsmål, som hr. Paasilinna har rejst, kan ikke blive genstand for et initiativ fra Kommissionens side baseret på det indre markeds grundlæggende frihedsrettigheder i henhold til traktatens artikel 43 og 49, da formålet med de bestemmelser er at regulere situationer med et grænseoverskridende element. De kan ikke anvendes til at justere udelukkende indenlandske situationer i medlemsstaterne.
Som nævnt har de eksisterende traktatfæstede fællesskabsinstrumenter til formål at sikre en vis ligevægt mellem de økonomiske aktører. De kan derfor berøre medierne direkte, men som en økonomisk aktivitet. Disse instrumenter berører ikke medierne som en informationskanal for borgerne, eller de gør det kun meget indirekte. F.eks. skal Kommissionen i henhold til fusionsforordningen fastlægge, hvorvidt mediekoncentrationer i en fællesskabsdimension er forenelige med fællesmarkedet. Derved giver fusionsforordningen Kommissionen mulighed for at sikre konkurrencedygtige mediemarkeder og kun indirekte for at beskytte mediernes mangfoldighed.
Det er desuden værd at huske på, at Kommissionen støtter, at artikel 11, stk. 2, i chartret om grundlæggende rettigheder, hvori princippet om Unionens respekt for mediefrihed og mediernes pluralisme slås fast, inddrages i udkastet til forfatningstraktat. Men som bekendt er det endnu ikke lov.
Paasilinna (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, jeg må sige, at jeg er meget ked af dette gammeldags svar, som er fuldstændigt irrelevant for den tidsalder, vi lever i. Først og fremmest er mobil kommunikation i kraft af sin beskaffenhed grænseoverskridende. Indholdet er produkter, der tilbydes af forskellige medievirksomheder, og de flytter derfor langs EU's grænser. Dette er roaming-politikken. Man kan ikke undgå spørgsmålet med svar som dette. Disse virksomheder er tværtimod så store, at de ikke kun opererer i Europa og tilbyder indhold, der er på meget få hænder. Jeg kunne godt nævne sådanne virksomheder, men kommissæren kan også selv komme i tanke om et par stykker. Det er en moderne trussel og ikke blot et spørgsmål om trykt kommunikation. Hvilken holdning indtager De over for denne moderne form for kommunikation, så De kan tage hånd om problemet? 
Bolkestein,
    Hr. Paasilinna er utilfreds. Lad mig sige, at jeg også er utilfreds. Men Kommissionen kan ikke røre en finger, hvis det ikke er i overensstemmelse med traktaten, hvis dens aktioner ikke tager udgangspunkt i traktaten eller ikke støttes af traktaten. De artikler, som jeg nævnte, vedrører aktiviteter udført i henhold til de økonomiske aspekter af traktaten og ikke leverandører af information til borgerne. Selv om mediernes mangfoldighed helt klart er et vigtigt emne, er den altså ikke omfattet af den gældende traktat. Hvis hr. Paasilinna vil kalde det en gammeldags tilgang, så for mig gerne. Men jeg kan ikke overskride traktatens grænser. Måske vil regeringskonferencen føre til en ny traktat, som giver større spillerum på dette område end den eksisterende. 
Formanden.
   - Mange tak, hr. Bolkestein, for Deres store samarbejde her til aften med den lovgivende forsamling.
Formanden.
Kommissionen har skriftligt besvaret to mundtlige forespørgsler vedrørende Cuba, dels om Biennalen i Havana (H-0733/03(1)), dels om den ortodokse kirkes patriarks Cuba-besøg (H-0045/04(2)). Svarene er ikke tilfredsstillende og indeholder påstande, som jeg anser for krænkende. I svaret på det første spørgsmål meddeles det, at "påstanden om, at EU har fjernet støtten til Biennalen, er ikke sand", men jeg har aldrig fremsat denne påstand. Jeg talte om "den hjælp, der ydedes", uden at specificere hvorvidt den var økonomisk. Mere alvorligt er udsagnet om, at "påstanden om at EU har besluttet at indskrænke sine kulturelle forbindelser med Cuba, er usand". I svaret på det andet spørgsmål om den ortodokse kirkes patriarks besøg, gentager Kommissionen, at der ikke eksisterer sådanne sanktioner fra EU's side, hvormed man foranlediges til at tro, at det er Cuba, der iværksætter sanktioner. Derudover tales der om højtstående cubanske regeringsembedsmænds fornærmelser mod de europæiske statsoverhoveder den 26. juli. 
Hvordan vil Kommissionen beskrive de foranstaltninger, som Rådet har vedtaget for det kulturelle område i forbindelse med Cuba som svar på sidste års hændelser? Hvilke europæiske statsoverhoveder blev udsat for fornærmelser den 26. juli?
Nielson,
    Det var ikke Kommissionens hensigt at virke krænkende i sine svar på de mundtlige forespørgsler 733/03 og 45/04.
Det er helt rigtigt, at det ærede medlem ikke erklærede, at EU havde fjernet støtten til Biennalen, han citerede mediereportager, som Kommissionen sagde var ukorrekte.
Hvad angår de to nye spørgsmål, besluttede Rådet for det første den 5. juni 2003 at neddæmpe karakteren af medlemsstaternes deltagelse i kulturelle arrangementer. Denne foranstaltning indebærer begrænsning af tilstedeværelsen af medlemsstaternes repræsentanter ved kulturelle arrangementer, der finder sted i Cuba, og skal ses som en symbolsk handling. Formålet med den er ikke at begrænse de kulturelle aktiviteter i Cuba eller begrænse finansieringen af dem. Medlemsstater med fastlagte kulturelle programmer fortsatte deres aktiviteter i Cuba. Det var kun det spanske kulturcenter, der blev lukket i august 2003. Dette var imidlertid ikke den spanske regerings, men de cubanske myndigheders beslutning.
For det andet ville det have været mere korrekt at tale om fornærmelser mod regeringsledere end mod statsoverhoveder. Den spanske ministerpræsident blev krænket i en tale af præsident Castro den 26. juli, og ministerpræsident Aznar og premierminister Berlusconi blev krænket under en demonstration den 12. juni ledet af Cubas præsident og vicepræsident rettet mod de landes ambassader. De blev også krænket af præsident Castro dagen før i henhold til presseforlydender.
Martínez Martínez (PSE ).
   - Jeg vil indlede med at takke hr. Nielson, for vi har for første gang hørt et fornuftigt svar, hvor det blev erkendt, at der faktisk blev truffet en række foranstaltninger inden for kulturelt samarbejde. Det er det første svar, jeg har fået, hvor det er blevet erkendt. Som svar på tre andre spørgsmål, som jeg har stillet, er det blevet nægtet, at sådanne foranstaltninger eksisterede. Derfor takker jeg Dem for, at det kommer på plads. Jeg mener stadig, at disse foranstaltninger til begrænsning af de kulturelle forbindelser er uheldige, men nu kan vi vende tilbage til den tone, som vi har haft i alle disse år. Hr. Nielson erkender, at foranstaltningerne eksisterer. Jeg synes, at de er absurde.
Jeg har en enkelt tilføjelse: Når De siger, at det ville have været mere korrekt at sige, at det var regeringsledere, der blev fornærmet, er det ikke bare det, at det ville have været mere korrekt, sagen er, at det var fuldstændig ukorrekt at sige, at statsoverhoveder var blevet fornærmet. Kommissionen har ansvar for ikke at forveksle statsoverhoveder og regeringschefer.
Det er rigtigt, at to regeringschefer blev fornærmet. En af dem har mit lands suveræne befolkning befriet for det ansvar, og derfor vil han ikke længere være regeringschef, når han bliver udsat for fornærmelser. Hr. Nielson, tak for det gode samarbejde, som vi har haft i løbet af disse fem år, også hvad angår forbindelserne med Cuba.
Nielson,
    Jeg vil igen understrege, at det ikke er helt korrekt at tale om begrænsning af kulturelt samarbejde eller begrænsning af kulturelle aktiviteter. Det, der er blevet besluttet, er at begrænse tilstedeværelsen af medlemsstaternes repræsentanter ved kulturelle arrangementer i Cuba. At de formelle repræsentanter fra de forskellige medlemsstater og Kommissionen ikke deltager i Cuba har altså ikke direkte til formål at begrænse de kulturelle aktiviteter.
Korakas (GUE/NGL ).
   - Jeg er enig i hr. Martinez' kommentarer og vil benytte mig af debatten om Cuba til at bringe et emne på banen igen og spørge kommissæren, om Kommissionen eller EU generelt omsider agter at gribe ind for at få stoppet USA's over 40 år lange embargo mod Cuba, en embargo, som har kostet og stadig koster Cuba og den cubanske befolkning store tab. Og man skal ikke fortælle os, at det har noget at gøre med respekt for menneskerettighederne, for vi ved udmærket, at hvis der er nogen, der ikke kan tillade sig at tale om en sådan respekt, er det amerikanerne, som ud over det, de gør over hele verden med Irak som typisk eksempel, også overtræder menneskerettighederne i deres eget land med daglige henrettelser, foruden at de holder de fem patrioter fængslet under uacceptable forhold, hvis eneste forbrydelse var, at de afslørede terrorhandlinger mod Cuba og dets ledere, som var organiseret af USA. 
Jeg vil derfor bede Dem give mig et svar, så alt dette kan høre op, især da EU tilsyneladende samtykker med hensyn til sådan noget …
Formanden.
   - Inden kommissæren taler, vil jeg sige, at dette ikke er et tillægsspørgsmål til det foregående. Det er en analyse af et andet emne, som vedrører Cuba. I hvert fald har hr. Korakas stillet sit spørgsmål, og De tillader nok, at jeg som formand fortolker forretningsordenen. Kommissæren vil svare Dem.
Nielson,
    Jeg finder dette tillægsspørgsmål fuldstændig overflødigt. Den europæiske beslutning imod den embargo har været klar i mange år. Der er overhovedet ingen ny linje på det punkt, og der har aldrig været brug for, at Europa sagde noget nyt. Vi har fulgt denne linje hele tiden, og uenigheden mellem Europa og USA varer ved.
Chountis (GUE/NGL ).
   - Hr. Nielson, der har for nylig været en debat i den græske offentlighed vedrørende en eventuel invitation af Fidel Castro til Grækenland i anledning af de olympiske lege. Fidel Castro har selv udtalt, at hvis han fik en invitation fra den græske regering, ville han tage imod den. Jeg vil bede Dem sige mig, hr. kommissær, for det første om Europa-Kommissionen vil opmuntre den græske regering til at invitere Cubas præsident til Athen under de olympiske lege, og for det andet om Europa-Kommissionen ser en sådan invitation som en positiv handling. 
Nielson,
    Jeg har intet ønske om at blive indblandet i spørgsmålet om deltagelse i De Olympiske Lege i Grækenland. Men jeg kunne godt lide at vide, hvilken disciplin hr. Castro ville deltage i!
Formanden.
   - Jeg anmoder alle om at respektere dagsordenen, for vi er som bekendt bagefter, og tolkene arbejder på overtid. Vi vil stille spørgsmål og tillægsspørgsmål. Jeg anmoder hele Parlamentet om at optræde ansvarligt.
Formanden.
På baggrund af EF's interesse i, hvordan IMF-programmer kan stride imod EF's generelle mål for udryddelse af fattigdom, kan Kommissionen redegøre for EF's politik med at knytte udbetaling af EF's budgetstøtte til overholdelse af IMF's Program for Fattigdomsreduktion og Vækstmuligheder (PRGF)? Vil EF fortsætte med at udbetale budgetstøtte, hvis et land ikke overholder betingelserne blot med hensyn til uvigtige elementer af et IMF PRGF, f.eks. en betingelse om at privatisere et statsligt organ? Vil EF fortsat udbetale budgetstøtte, hvis et land ikke overholder betingelserne vedrørende et IMF PRGF-program, hvor EF anser IMF's program for at være for restriktivt og for at forhindre landet i at maksimere udbetalinger til fattigdomsreduktion? 
Nielson,
    I henhold til artikel 67 og artikel 61, stk. 2, i Cotonou-aftalen yder Kommissionen kun generel budgetstøtte til fattigdomsbekæmpelse i AVS-lande med lav indkomst, når modtagerlandet gennemfører et makroøkonomisk reformprogram, der støttes af en af de store internationale donorer. I praksis er dette krav normalt forbundet med eksistensen af et nationalt reformprogram, som støttes gennem Den Internationale Valutafonds Program for Fattigdomsreduktion og Vækstmuligheder. Formålet med PRGF er at bidrage til fattigdomsreduktion og skabelse af økonomisk vækst.
At et sådant land overholder IMF's betingelser, anses normalt for en af de generelle betingelser for EF-budgetstøtte. Udbetaling af en årlig "fast tranche" betinges normalt af en tilfredsstillende periodisk PRGF-evaluering af det igangværende reformprogram. Under sådan en evaluering undersøger IMF-personale, om de aftalte referencepunkter og andre resultatkriterier er blevet respekteret af regeringen i løbet af et givet tidsrum.
Da Kommissionen overdrager den periodiske evaluering af makroøkonomiske resultater til den institution, der er bedst egnet og er naturligt udpeget til at gøre det, er det vigtigt at sikre et snævert samarbejde mellem Kommissionens tjenestegrene - navnlig delegationerne - og IMF's personale. I tilfælde af divergerende holdninger til bestemte spørgsmål i forbindelse med denne evaluering må Kommissionens tjenestegrene og IMF-personalet indlede en teknisk dialog og forsøge at nå frem til en fælles holdning - jeg siger en teknisk dialog, men det drejer sig naturligvis også om politik.
Hvis Kommissionen fastholder en anden holdning end IMF, kan den beslutte at udbetale sin budgetstøtte, selv om PRGF-evalueringen ikke er positiv, eller landet med andre ord ikke overholder betingelserne. En sådan beslutning vil imidlertid kun blive truffet i særlige tilfælde, f.eks. når Kommissionen er overbevist om, at IMF's vurdering helt klart er for restriktiv - eller er baseret på forholdsvis små elementer af reformprogrammet - og at manglende udbetaling af budgetstøtte kan bringe regeringens fattigdomsreduktionsindsats i fare. Det vil sige, at til trods for at Kommissionen sammenkæder en del af sin budgetstøtteudbetaling direkte med disse PRGF-evalueringer udført af IMF, træffer den i de enkelte sager sin egen beslutning om, hvorvidt den skal foretage en udbetaling.
Der anvendes en lignende tilgang i forbindelse med fællesskabsstøtte til lande i andre regioner, hvor generel budgetstøtte til fattigdomsreduktion er forbundet med den samme type PRGF.
Generelt er vi tilfredse med, at dette samarbejde også omfatter Verdensbanken. Vi er ikke helt slavebundet af det. Det er et partnerskab, og i de senere år er der opstået et mere afbalanceret, gensidigt og lige grundlag for disse diskussioner. I dag fungerer dette partnerskab. Historien har også vist, at der er sket store fremskridt for mange tidligere meget dårligt forvaltede tredjeverdensøkonomier, til trods for de dermed forbundne omkostninger.
McKenna (Verts/ALE ).
   - Jeg havde gerne set, at kommissæren var meget mere villig til at udbetale budgetstøtte til et land, selv om det ikke overholdt betingelserne for visse uvigtige elementer af et IMF PRGF, og når IMF-programmer anses for at være for restriktive. Kommissionen har i de senere år udtrykt bekymring over IMF's makroøkonomiske ramme for lavindkomstlande. Ud fra Deres svar, hr. kommissær, fik jeg ikke indtryk af, at De ville fortsætte med at udbetale budgetstøtte. Det lød, som om De sagde, at det kunne ville være under meget usædvanlige omstændigheder. Hvor usædvanlige skulle de omstændigheder være, for at De ville fortsætte med at udbetale budgetstøtte?
Nielson,
    Der kan ikke gives et klart svar - det er en lang historie. Der er tilfælde i post-konflikt-situationer, hvor budgetstøtte ganske enkelt er nødvendig - selv hvis et land ikke engang diskuterer, om det overholder betingelserne eller ej - ganske enkelt fordi, hvis vi og andre donorer ikke trådte til, ville alt simpelthen bryde sammen. Det er et tilfælde.
Det er også en faktor, at IMF og Verdensbanken har ændret sig i de senere år. Det skal ikke forstås sådan, at vi altid er enige med dem, men vi diskuterer ikke dette set i sammenhæng med 1980'erne og begyndelsen af 1990'erne. Det partnerskab, som vi har nu, afspejler en mere fattigdomsorienteret, mere socialt ansvarlig holdning sammenlignet med holdningen på det tidspunkt.
Formanden.
   - Jeg vil gerne takke det ærede medlem og kommissæren, med hvem vi udgør denne institutionelle dialog under denne lovgivende forsamlings spørgetid.
Da den tid, der er afsat til spørgetiden, er udløbet, vil spørgsmål nr. 35-76 blive besvaret skriftligt(3).

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er fortsættelse af forhandlingen under ét om redegørelse fra Kommissionen om Eurostat og om decharge 2002.
Mulder (ELDR ),
   Hr. formand, i politik ved man aldrig, hvad der kan ske, men som tingene står i øjeblikket, kan det være sidste gang, at fru Schreyer er til stede her ved denne forhandling som kommissær for budgettet. Jeg vil gerne allerede nu takke hende for den åbenhed, som hun i årenes løb har vist over for Parlamentet. Hvad angår ordførerskabet for agenturerne, som jeg har, kan jeg blot sige, at der på grundlag af det kendskab, som jeg har nu, ikke er nogen grund til at nægte agenturerne decharge. Det betyder selvfølgelig ikke, at der ikke er noget, der kan forbedres. Vi har i det forløbne år bemærket nogle ting i agenturerne, som der måske skal lægges større vægt på.
For det første er det den personalepolitik, de fører. Vi ønsker generelt større gennemsigtighed. Hvordan ansættes folk, og hvordan opnår de forfremmelse? Der er noget, der tyder på, at dette forløber anderledes end i Kommissionen, selv om disse mennesker, når de først er tjenestemænd, i et agentur har samme rettigheder og pligter som tjenestemænd i Kommissionen. Vi synes, at dette så vidt muligt skal harmoniseres. Vi synes også, at OLAF har fuld ret til at blande sig i eventuelle problemer i agenturerne. Endelig synes vi, at Kommissionens interne revisionstjeneste skal lægge større vægt på, hvad der foregår i agenturerne. Hidtil har denne tjenestegren ikke haft tid eller lyst til at blande sig i det. Vi synes, at dette skal ske i fremtiden.
I nogle agenturer, som har egne indtægter, er der et problem med overførslerne fra det ene regnskabsår til det andet. Agenturer kan have egne indtægter, men ifølge finansforordningens regler må de ikke bruge disse i det følgende regnskabsår. For ét agentur, agenturet i London, er der fundet en løsning. Vi synes, at denne løsning også bør gælde for de andre agenturer. Desuden vil vi generelt opmuntre til, at agenturer, hvor det er muligt, skaber flere egne indtægter, således at de er billigere for budgettet.
Jeg vil også gerne sige noget om de andre agenturer, men det bliver på egne vegne og altså ikke mere som ordfører. Vi støtter hr. Bayonas beslutning om at meddele Kommissionen decharge. Jeg kan næsten gentage kommentaren fra sidste år og også fra årene forinden. Det er stadig yderst utilfredsstillende, at der ikke er en positiv revisionserklæring fra Revisionsretten. Der må gøres alt for at få en sådan. Vi kan kun konkludere, at hvis vi på nuværende tidspunkt nægter decharge, vil det ikke tjene noget som helst formål, for de politiske konsekvenser er i øjeblikket ikke i Europas interesse.
Endvidere vil jeg sige noget om Eurostat-affæren. Kommissionen afgav en redegørelse i eftermiddags. Efter min mening er denne redegørelse ikke tilstrækkelig. Den indeholder ikke et ord om det væsentlige, nemlig politisk ansvar. Da hr. Prodi tiltrådte som formand for Kommissionen, sagde han, at der ville være tale om politisk ansvar. Vi synes, at Kommissionen giver dette for lidt konkret indhold. En kommissær er ansvarlig for den opgave, som vedkommende får tildelt, og han bør også kunne drages til ansvar for det. Hvis der er noget, der går galt, skal han tage ansvaret for det. Vi synes, det er ærgerligt, at et ændringsforslag fra De Liberale kun blev vedtaget med en stemmes flertal for tre måneder siden i forbindelse med hr. Casacas opfølgningsbetænkning om dechargen for 2001. I dette ændringsforslag sagde vi, at det var beklageligt, at kommissær Solbes ikke havde påtaget sig det politiske ansvar lige fra begyndelsen. Åbenbart hersker der nu en anden stemning i Parlamentet i betragtning af de mange ændringsforslag, som jeg nu ser til Bayona-betænkningen. Jeg kan kun konstatere, at modstanden fra de store grupper i Parlamentet ikke var så stor for to eller tre måneder siden som nu.
Hvad angår høringerne inden den nye Kommissions tiltrædelse ved årets udgang, skal et af de vigtige punkter, vi skal fremhæve, være, hvilket individuelt ansvar kommissærerne har ved gennemførelsen af budgettet. Hvis vi gør hver tjenestemand i Kommissionen ansvarlig for hans eget arbejdsområde, skal det jo i hvert fald også gælde for kommissærerne. 
Staes (Verts/ALE ),
   Hr. formand, kære kolleger, jeg optræder som stedfortræder for Heide Rühle, den rigtige ordfører, som desværre ikke selv kan forelægge sin betænkning. Jeg vil tilslutte mig hr. Mulders ord, og jeg vil også takke fru Schreyer for den indsats, som hun har gjort i de forløbne fem år, og for den frimodighed, hvormed hun er gået ind i debatten. Selv om vi hører til den samme politiske familie, har vi ikke altid været enige med hinanden. Vi havde sommetider forskellige opfattelser, men jeg har altid i høj grad værdsat den måde, hvorpå vi har kunnet samarbejde med hele Parlamentet. Det vil jeg udtrykkeligt takke Dem for, fru Schreyer.
Blot få dage inden udvidelsen drøfter vi her gennemførelsen af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs budget for det regnskabsår, der blev afsluttet den 23. juli 2002. Lad os sige det ligeud, EKSF betød det første konkrete samarbejde i Europa mellem partnere, som i de foregående 60 år tre gange havde udkæmpet en blodig krig mod hinanden. Krige, som har ført til store personlige pinsler og millioner af unødige ofre. De beretninger, jeg har fået fortalt af min egen bedstefar, der som nygift ung mand puklede i løbegravene ved floden Ijzer nær Ieper under krigen i 1914-1918, og beretningerne i vores familie om hans oplevelser har altid gjort et stort indtryk på mig. De har gjort mig til en overbevist pacifist, en overbevist tilhænger af den flamske bevægelse og ligeledes en overbevist europæer.
Samarbejdet mellem Frankrig og Tyskland begyndte med samarbejdet inden for de to store industrisektorer på den tid, kul og stål, og blev senere udvidet til et økonomisk samarbejde og en europæisk landbrugspolitik. Alt i alt har dette samarbejde betydet, at vi her i EU har levet i fred i 60 år. Jeg synes, at dette bør understreges endnu en gang i optakten til kampagnen for valget til Europa-Parlamentet den 10. og 13. juni.
Fru Rühles betænkning, som foreligger i dag, er ikke kontroversiel. Der er heller ikke stillet ændringsforslag til den. I betænkningen gives der med rette udtryk for respekt for det arbejde, som alle personer, der var med til at oprette og udforme EKSF, har udført, og som dermed bidrog konkret til Europas samling. EKSF er nu i likvidation efter at have fungeret i 50 år. I Rühle-betænkningen nævnes det tydeligt, hvilke foranstaltninger Kommissionen og Revisionsretten skal træffe i de kommende måneder og år. Fru kommissær, Europa-Parlamentet regner med, at dette vil blive gjort meget omhyggeligt, og det vil også fremgå af afstemningen i morgen eftermiddag. 
Schreyer,
    Hr. formand, mine damer og herrer, det glæder mig meget, at forslaget fra Budgetkontroludvalget om at meddele Kommissionen decharge for budgettet for 2002 og afslutte regnskabet nu er blevet forelagt Parlamentet. Forslaget til dechargebeslutningen er baseret på Revisionsrettens grundige arbejde og den fremragende, meget professionelle og omfattende betænkning fra ordføreren, hr. Bayona. Europa-Parlamentets dechargebeslutning for regnskabsåret 2002 er derfor en statusopgørelse og indeholder retningslinjer for yderligere foranstaltninger. Det er i overensstemmelse med intentionerne med traktaten og finansforordningen. Jeg vil gerne lykønske hr. Bayona med hans usædvanligt omfattende betænkning, som næsten er et kompendium i sig selv, og sige hjertelig tak på Kommissionens vegne.
På vegne af Kommissionen hilser jeg ligeledes hr. Sjöstedts betænkning om Den Europæiske Udviklingsfond, hr. Mulders betænkning om de europæiske agenturer og fru Rühles og hr. Staes' betænkning om EKSF velkommen. Alle betænkningerne anbefaler, at der meddeles decharge. De er grundige og detaljerede og giver Kommissionen en lang række anbefalinger til, hvordan den kan forbedre finansforvaltningen på disse områder yderligere.
Beslutningsforslaget om decharge til Kommissionen anerkender udtrykkeligt Kommissionens resultater i forbindelse med reformerne. Dog hævdes det også i forslaget, at Kommissionens forvaltningsreformer ikke var ret meget mere end staffage. Det kan jeg, med al respekt, ikke helt følge. Lad os gøre status og huske på, hvordan situationen så ud for fem år siden. I Den Uafhængige Ekspertgruppe, således som det kom til udtryk i deres rapport, i Revisionsretten og blandt et stort flertal i Parlamentet herskede der jo generel enighed om, at det ikke var tilstrækkeligt at foretage enkelte justeringer i forvaltningen af Kommissionen, men at der var behov for en grundlæggende reform og modernisering. Denne opgave har Prodi-Kommissionen påtaget sig med stor beslutsomhed lige fra starten. Hvidbogen om reformen af Kommissionen, som allerede blev vedtaget i foråret 2000, indeholder 98 tiltag, og jeg kan i dag bekræfte, at 95 af de definerede aktioner er blevet gennemført fuldt ud, og at gennemførelsen af de resterende tre tiltag gør gode fremskridt.
Hvad er de centrale elementer i denne reform? For det første har regelsættet for forvaltningen af menneskelige ressourcer og finanserne fået et grundigt eftersyn. For det andet er hele budgetforvaltningen - fra opstillingen af budgettet til budgetstruktur, budgetgennemførelse, budgetkontrol og regnskabsførelse - blevet grundlæggende reformeret. For det tredje skal regler og organisationsstrukturer gennemføres af rigtige mennesker, og Prodi-Kommissionen har med Europa-Parlamentets støtte ikke kun udbedret eklatante mangler i personalestaben, navnlig manglen på økonomichefer, kontrollører og revisorer, men har også for første gang defineret finansforvaltning og intern revision som anerkendte stillingsbetegnelser i Kommissionen. Alene i 2003 deltog 7.100 personer i uddannelseskurser på finansområdet. Der blev i alt udbudt 29 kurser, og der vil komme yderligere kurser til i 2004. Skulle det være ren staffage?
Lad mig fokusere mere detaljeret på flere aspekter. Med hensyn til de nye regelsæt har Prodi-Kommissionen udviklet, forhandlet og indført to nye centrale forvaltningsregelsæt. For det første er der tjenestemandsvedtægten, hvor forslaget under ledelse af hr. Kinnock og hans team og efter fire års intenst arbejde blev endeligt vedtaget af Rådet i marts. Vi har nu en grundlæggende ny, præstationsrelateret tjenestemandsvedtægt for offentligt ansatte i alle europæiske institutioner. Jeg vil også gerne henlede opmærksomheden på fornyelser som regelmæssige rotationer af højtstående tjenestemænd og tjenestemænd i følsomme positioner, som nu er blevet indført.
For det andet er der den nye finansforordning. Tillad mig at dvæle et øjeblik ved denne præstation med en vis stolthed, for den nye finansforordning er blevet en realitet i løbet af to et halvt år. Den gamle finansforordning var 25 år gammel. Det glæder mig, at vi - Kommissionen, Parlamentet, alle medlemsstaterne og Revisionsretten - har opnået det i fællesskab. Det er et glimrende stykke arbejde af Parlamentets og Rådets Budgetudvalg.
Vi har nu en ny finansforvaltningsstruktur, et gennemskueligt regelsæt for finansiel støtte og i forbindelse med offentlige kontrakter, klare definitioner af finansaktørernes ansvar og, om nødvendigt, sanktioner. Jeg var naturligvis særligt glad for rosen fra . Det gør alt sammen finansforordningen til en stor succes.
Hvad forvaltnings- og kontrolstrukturerne angår, var det nødvendigt at modernisere strukturer, som i nogle tilfælde stammede fra de europæiske institutioners grundlæggelse. På finansforvaltningsområdet havde vi en central kontrol af forpligtelser og betalinger. Det var et levn fra den tid, hvor budgettet endnu var lille og dets rolle ubetydelig. Den store svaghed ved systemet var, at ansvaret blev flyttet fra det generaldirektorat, der forvaltede midlerne, til et centralt finanskontrolsystem. Det var på høje tid at få det ændret. Vi har nu omsider indført en ansvarsfordeling, som sikrer en korrekt og effektiv finansforvaltning også på europæisk plan, helt i overensstemmelse med de mekanismer, som generelt bliver taget for givet på regeringsplan i medlemsstaterne. Med det nye system ligger ansvaret for god og effektiv finansforvaltning hos dem, der forvalter midlerne. Generaldirektørerne, som bemyndigede anvisningsberettigede, har nu det fulde ansvar for at sikre, at der bliver etableret egnede finanskredsløb i deres generaldirektorater.
Naturligvis kræver denne decentraliseringsproces også, at der indføres ens standarder for finansforvaltning, og det er det, vi har gjort. Generaldirektoraterne havde ved udgangen af 2003 opfyldt 90 % af disse standarder. Heller ikke denne opgave - fastsættelse af ens standarder for finansforvaltningen - var nogen lille opgave, men var noget nær en kulturrevolution i vores internationale organisation. Nu skal hver enkelt generaldirektør aflægge en årlig aktivitetsrapport, hvori han skal gøre rede for forvaltningen af de midler, som han er ansvarlig for. Han skal også afgive en erklæring om svagheder, som han måtte kende til på sit særlige ansvarsområde med angivelse af, hvilke foranstaltninger der er eller vil blive truffet for at afhjælpe dem. Disse rapporter forelægges Parlamentet og er også offentligt tilgængelige via internettet. Jeg ved ikke, om De kan nævne andre eksempler med en tilsvarende gennemskuelighed - jeg tror det næppe.
Også Kommissionens håndtering af Eurostat-sagen er et eksempel på gennemskuelighed. Hvor ellers ville man se en udøvende myndighed så rigorøst undersøge, afdække og drage konklusioner af de fejl, der er blevet begået, før den tiltrådte? Prodi-Kommissionen - som min kollega allerede har forklaret igen på Kommissionens vegne - reagerede straks, da man blev bekendt med problemernes omfang. Politisk var det naturligvis en risikabel proces, men denne Kommissions devise var og er: nul tolerance over for svig. Denne devise er ingen garanti for, at der ikke vil finde svig sted. Men den er en garanti for, at intet - absolut intet - vil blive fejet ind under gulvtæppet. Der vil i stedet for blive iværksat undersøgelser og grebet til handling. Prodi-Kommissionen har påtaget sig det ansvar.
To kontorer har spillet en fremtrædende rolle i forbindelse med bearbejdningen af eftervirkningerne af Eurostat-sagen. Det første er Den Interne Revisionstjeneste, som blev etableret i 2000, og som fra starten af har været ansvarlig over for næstformanden i Kommissionen, hvilket understreger den store betydning, som rollen tillægges. For det andet har vi OLAF, Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig, hvis hovedopgave er at afdække svig og uregelmæssigheder internt i institutionerne og eksternt ved hjælp af administrative undersøgelser. På trods af alle begyndervanskelighederne - som der har været, hvilket vi medgiver - er OLAF et effektivt instrument til bekæmpelse af svig.
Sidst, men ikke mindst vil jeg også gerne nævne det grundige eftersyn af regnskabssystemet og regnskabsførelsen som et væsentligt element i reformen, selv om jeg kan diskutere det langt mere detaljeret i de kvartalsvise redegørelser, som jeg forelægger Dem. Det er et vigtigt element i vores moderniseringsforanstaltninger. Moderniseringen af regnskabssystemet vil medføre væsentlige forbedringer: indførelse af periodiserede regnskaber, fremlæggelse af regnskabsopgørelser i overensstemmelse med internationale regnskaber og brug af et integreret system til at generere alle regnskabsdata. I dette projekts seneste 15 måneder er der blevet ydet et enormt stykke arbejde, hvilket hr. Bayona de Perogordo, hr. Sørensen og andre medlemmer af udvalget selv har kunnet forvisse sig om. Vi holder tidsplanen for at opfylde de strenge krav i finansforordningen i 2005 - ja, faktisk før starten af 2005. Lad mig slå følgende helt fast: Denne moderniseringsstrategi markerer Kommissionens fremskridt med henblik på at opfylde de mest up to date-regnskabsstandarder i den offentlige sektor.
Mange af disse tiltag fra Kommissionens side stammer fra forslag og krav fra Parlamentet, navnlig fra Budgetkontroludvalget. Flere hundrede mennesker har medvirket til denne reform: tjenestemænd i Kommissionen, parlamentsmedlemmer, medarbejdere ved Revisionsretten og i Rådet. Hr. Bayona de Perogordos betænkning viser, hvor omfattende denne reform har været. Er der mere, der skal gøres? Utvivlsomt. Også det viser hr. Bayona de Perogordos betænkning. Ændringen af OLAF-forordningen er blot ét eksempel - den ligger på bordet - men frem for alt bør jeg nævne projektet med at etablere en europæisk statsadvokat til beskyttelse af EU's finansielle interesser. Dette projekt bør virkelig have en chance for at blive gennemført. Det burde være muligt at etablere en europæisk anklagemyndighed på grundlag af den nye EU-forfatning. Hvis embedet nogensinde bliver oprettet, så vil det i høj grad skyldes det arbejde, som fru Theato har gjort. Fru Theato, De har utrætteligt og kompetent slået til lyd for oprettelsen af dette embede, og mere generelt har De præget Europa-Parlamentets arbejde på budgetkontrolområdet. Deres navn er faktisk blevet synonymt med parlamentarisk budgetkontrol på europæisk plan. På Kommissionens vegne, men også på egne vegne, vil jeg gerne takke Dem for det kritiske, men også meget positive samarbejde.
Prodi-Kommissionen er den første Kommission, som har accepteret, at dens forvaltningsopgaver og konceptions- og forhandlingsopgaver er ligeværdige. Den har med sin proaktive tilgang og ansporet af Parlamentet, Revisionsretten og Rådet skabt et forvaltningssystem, som ruster Kommissionen til det 21. århundredes udfordringer. Dette forvaltningssystem vil skulle stå sin prøve i en Union med 25, 27 eller endnu flere medlemsstater, med mere end 20 officielle sprog og med stadig flere nye opgaver og udgifter for EU. Jeg er overbevist om, at det reformarbejde, som Kommissionen har udført, har skabt et solidt grundlag for denne proces, og jeg vil gerne slutte med at takke Europa-Parlamentet for dets utrættelige støtte i den forbindelse. 
Pronk (PPE-DE ),
   Hr. formand, det drejer sig om to ting, nemlig en række agenturer, som vi har set på, og især om Det Europæiske Agentur for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen i Bilbao.
Jeg var særdeles overrasket, da jeg læste Revisionsrettens betænkning, for Revisionsretten beskylder dette agentur for at have overført alt for mange penge. Efter en nærmere undersøgelse viste det sig, at dette hang sammen med et program for SMV'er, som vi havde truffet beslutning om her i Parlamentet. Det kostede nogen tid at nå til enighed med Kommissionen om, hvor dette program skulle gennemføres, men omsider blev det besluttet at anbringe det under agenturet i Bilbao. Det skyldes selvfølgelig ikke agenturet i Bilbao, men ikke desto mindre har Revisionsretten en meget negativ bemærkning derom. Det kunne den selvfølgelig meget nemt have tjekket. Sommetider spørger man sig selv, om det er rigtigt. Vi vidste det alle sammen her, og ordføreren, hr. Mulder, gav også udtryk for det i sin endelige betænkning, om end det var mindre ligefremt, end jeg gør. Det ville dog være godt, hvis Revisionsretten ikke blot så på det øverste lag, men også gik lidt mere i dybden. Det er min opfattelse af denne sag. Bortset fra dette er der ingen problemer med de agenturer, som vi beskæftiger os med.
Hvad resten angår, har vi især begrænset os til strukturfondene. Dem er der altid problemer med. Medlemsstaterne overvurderer nemlig altid, hvor meget de kan optage fra strukturfondene. Det fører til et budget, der ikke er i balance, og det fører ved årets udgang til, at der er penge, som ikke bruges. Det er navnlig tilfældet i begyndelsen af en periode. Jeg synes, at Kommissionen bør være noget mindre naiv, hvad det angår. Hidtil har det været sådan, at vi, når en ny periode startede, i det første år praktisk taget ikke fik sat noget i gang. Det ville selvfølgelig være godt, hvis vi kan forbedre dette i fremtiden. Dette punkt bør fremover tilrettelægges bedre, end det er tilfældet nu. Ellers betyder det, at vi aldrig lærer noget af historien. 
Smet (PPE-DE ),
   Fru kommissær, jeg taler på vegne af Udvalget om Kvinders Rettigheder og Lige Muligheder, og jeg vil fremsætte tre bemærkninger, som selvfølgelig gælder det næste budget og ikke det sidste, for det er et overstået stadium.
For det første har Europa-Parlamentet og Kommissionen allerede for længst besluttet, at offentlige budgetter skal opstilles ud fra et kønsperspektiv,. Jeg konstaterer, at dette ikke er sket i 2002. Der foreligger en god betænkning af Fiorella Ghilardotti, som giver en meget teknisk forklaring på, hvad kunne være. Det gøres allerede i en række lande, så det må også være muligt for Kommissionen at gøre det.
For det andet glæder jeg mig over den kendsgerning, at kvindeprogrammet er åbnet for tiltrædelseslandene. Vi ønsker, at der foretages en evaluering af, hvad der er sket i forbindelse med dette program i tiltrædelseslandene, og at også foretages i alle EU-programmer, som er beregnet for tiltrædelseslandene. 
Stenzel (PPE-DE ),
   Hr. formand, den fortsat meget usikre sikkerhedssituation i Kosovo har foranlediget Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik til at fokusere særligt på manglerne i ledelsen af Det Europæiske Genopbygningsagentur vedrørende Kosovo, som Revisionsretten har taget op. Dette omfatter størrelsen af kontantbeholdningen, nødvendigheden af at undgå at foretage udbetalinger til ubemyndigede personer og behovet for en bedre koordinering mellem agenturets regnskabsfører og Kommissionens ansvarlige generaldirektorat. Agenturets erklæringer som svar på nogle af disse punkter har kunnet rydde nogle af disse betænkeligheder af vejen.
Udenrigsudvalget er bevidst om de vanskelige omstændigheder, hvorunder agenturet udretter sit arbejde. Lad mig afslutningsvis sige, at EU's bistand skal stå i et fornuftigt forhold til det politiske udbytte. Dechargebetænkningen giver lejlighed til at gøre opmærksom herpå. Vi meddeler agenturet decharge for 2002 og forventer samtidig, at udvidelsen af agenturets beføjelser med hensyn til forvaltningen af EU-bistanden i Serbien, Montenegro og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien vil føre til langsigtede effektivitetsforbedringer og dermed til en politisk stabilisering af regionen. 
Ceyhun (PSE ),
   Hr. formand, fru kommissær, på vegne af Udvalget om Indre Anliggender konstaterer jeg med tilfredshed, at revisionen har givet Revisionsretten rimelig sikkerhed for, at regnskabet for det regnskabsår, der sluttede pr. 31. december 2002, er rigtigt, og at det er blevet bekræftet, at vores tre agenturer på dette område har ydet et godt stykke arbejde og en glimrende indsats for EU.
Hvad kritikken af Overvågningscentret for Narkotika og Narkotikamisbrug angår, vil jeg gerne meddele, at jeg omkring midnat igen har lejlighed til at svare på den. Jeg håber, at vi i morgen vil kunne vedtage en forordning for dette overvågningscenter og derved også forebygge og undgå mange ting. Jeg er derfor glad for at kunne komme med denne meddelelse på udvalgets vegne. 
Callanan (PPE-DE ),
   Hr. formand, udvalget har ingen væsentlige kommentarer til indholdet af denne debat.
Jeg vil imidlertid fremkomme med en mere generel bemærkning, navnlig i forbindelse med det forslag om mistillidsvotum, der vil blive debatteret i morgen aften, og det generelle dechargepunkt med kritik af Kommissionen for den skandaløse måde, hvorpå europæiske midler forvaltes under dens kontrol. Vi er alle sammen blevet forbløffet over at se en lang række informanter henvende sig til medlemmer af Parlamentet og klage over den måde, hvorpå de er blevet irettesat, og hvordan store beløb i form af offentlige midler er blevet udbetalt af Kommissionen. Mine kolleger vil uden tvivl stemme imod decharge for gennemførelsen af Kommissionens budget, som vi konsekvent har gjort det på tværs af Parlamentet, og det vil bestemt være min anbefaling. Jeg tror ikke, at vælgerne over hele EU vil have tiltro til nogen af EU's institutioner - hverken Parlamentet eller Kommissionen - før de frygtelige sager med svig og dårlig forvaltning bliver helt og aldeles optrævlet, og de ansvarlige personer i Kommissionen - kommissærer og personale - tager ansvaret for den skandaløst dårlige forvaltning, der er sket, og træder tilbage fra deres stillinger i Kommissionen.
Theato (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, her ved nattetide og et ringe fremmøde debatterer vi det vigtige emne decharge, den sidste som Parlamentet skal træffe beslutning om i sin nuværende sammensætning. Det er også den sidste decharge for Kommissionen - den nuværende - og det er også sidste gang, at jeg vil deltage i en dechargeprocedure. Derfor vil jeg gerne sige tak - frem for alt til medlemmerne af Parlamentet og også i udvalget, til ordførerne og til vores sekretariat. Tingene er altid blevet håndteret i en venskabelig atmosfære, og jeg tror, at den store arbejdsindsats, vi har ydet, har høstet stor succes.
Jeg vil også gerne takke Revisionsretten for dens rapporter, som har været grundlaget for vores arbejde, og Kommissionen og Dem, fru kommissær. Det er naturligvis Dem, som vi kontrollerer og vurderer. Jeg tror, at man kan sige, at Kommissionen og Parlamentet er blevet mere villige til at gå i dialog og også er blevet mere åbne over for hinanden, og det vil jeg gerne sige tak for, selv om jeg synes, at erklæringen om Eurostat tidligere var en stor skuffelse. Budgetkontroludvalget vil fortsat kaste et kritisk lys over Kommissionens aktiviteter, det er det, udvalget er der for.
Hvis det lykkes Kommissionen at forbedre informationsstrømmen yderligere, også inden for sine egne institutioner, hvis der bliver virkelig gennemskuelighed og ansvarlighed, hvis det lykkes den at reducere det bureaukratiske besvær, og hvis den bliver hurtigere til at erkende og indrømme, hvis ting er gået galt, og der er sket misbrug, så vil Parlamentets kritik være mindre hård. De reformer, som vi har tilstræbt, er nu blevet iværksat. De må ikke udskydes til en anden dag. De sagde selv, fru kommissær, at der er råd at hente i hr. Bayona de Perogordos glimrende betænkning.
Lad mig nævne tre ting, som borgerne gerne så i det kommende Parlament: en ægte repræsentation af borgerne som resultatet af en høj valgdeltagelse, kollegial loyalitet for at undgå mange af kritikpunkterne i hr. van Hultens betænkning og - det er mit personlige ønske - vores egen vedtægt. 
Kuhne (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne sige til fru Theato, der ikke kun stopper som formand, men også forlader Parlamentet, at jeg må medgive, at det først er i anden halvdel af valgperioden, at jeg har lært at værdsætte hende. Men det er også bedre, end hvis det havde været i første halvdel.
Nu til den anden bemærkning, som jeg gerne vil komme med. Vi er for øjeblikket vidne til et forsøg på at misbruge budgetkontrollen og dens kompetencer til en politisk kamp mod Fællesskabets institutioner, i dette tilfælde, og ikke første gang, Kommissionen. Det bebrejder jeg hverken min gode ven hr. Heaton-Harris, hr. Sjöstedt, end ikke hr. Bonde eller hr. Callanan, som er kommet med en for mig noget overraskende udtalelse på vegne af Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik.
Det afgørende spørgsmål er dog, om resten af Parlamentet er blindt nok til at gå med på det. Det er ikke et spørgsmål rettet til dem, der kæmper mod Fællesskabets institutioner, men til dem, som udgør flertallet i Parlamentet, og jeg tror, at vi må stille os selv det kritiske spørgsmål, om der ikke er en tendens hos os, der sidder i Budgetkontroludvalget, i vores måde at arbejde på, som uforvarende giver nogle et påskud til det, som de er i gang med for øjeblikket. Lad mig komme med et par eksempler på, hvad jeg mener.
Mens de integrationsfjendtlige grupper og mindretal i de store grupper har opdaget Budgetkontroludvalget som et instrument og en platform for deres forehavende og er begyndt at arbejde i det herefter, finder nogle grupper - og nogle nationale delegationer i særdeleshed - at det er under deres værdighed at arbejde i det. Det er hovedårsagen til, at bestemte politiske kræfter kan benytte Budgetkontroludvalget til deres egne formål.
For det andet er jeg og hr. Mulder uenige om det politiske ansvar. Jeg tror, at vi i Parlamentet har behov for en smule mere interkulturel kompetence, hvilket ville forhindre os i at prøve at gøre vores egne nationale opfattelser - i dette tilfælde opfattelsen af, hvad politisk ansvar er - til en generel målestok for 15 - snart 25 - medlemsstater, uden først på nogen måde at have undersøgt, om de forvaltnings- og beslutningsstrukturer, som vi har, overhovedet passer hertil. Det er vi nødt til at undersøge, før vi gør noget som helst andet.
Lad mig nu gå over til udvalget og til et par andre adfærdstræk i det, som irriterer mig for at sige det mildt. Som udvalgsmedlem behøver man ikke at gøre ethvert rygte, der spredes gennem eller andre kilder, troværdigt ved af lutter glæde over udsigten til at få et par sætninger nævnt i pressen at lægge ansigtet i de rette folder og give udtryk for sin store bekymring over, at der kurserer sådanne rygter. Hvis man gør det, så giver man dette rygte en vis grad af troværdighed. Før man gør det, bør man undersøge, om der overhovedet findes objektive kendsgerninger bag visse rygter. Man behøver ikke at hoppe på alt det, som integrationsmodstanderne eller visse dele af medierne finder på.
Mit næste punkt er, at vi har en tendens til at præsentere os selv som rene uskyldigheder og frem for alt mere uskyldige end de andre. Her foregår der en farlig konkurrence mellem flere parlamentsmedlemmer af samme nationalitet, men tilhørende forskellige politiske grupper. Hr. formand, jeg håber ikke, at De har noget imod, at jeg giver et eksempel. Da jeg selv var ordfører, havde jeg engang to parlamentsmedlemmer fra en bestemt gruppe siddende på mit kontor, og de sagde til mig: "Hr. Kuhne, De har skrevet en glimrende betænkning, som vi ikke behøver at stille et eneste ændringsforslag til, men vi kan ikke stemme for den, fordi folk derhjemme ikke må få den opfattelse, at vi er mindre reformvenlige end de andre." Det er en anden måde at skade de europæiske institutioners troværdighed på, og det kan vi alle lære et og andet af. 
Formanden.
   - Hr. Kuhne, jeg er enig i det, De siger, og derfor har jeg som formand, selv om jeg egentlig ikke må, ikke desto mindre - nu da det er mit sidste møde i Parlamentet - tillagt Dem noget af den taletid, som vi har vundet ind. Men ellers bør De i øvrigt overholde taletiden. 
Sørensen (ELDR ).
   - Hr. formand. Jeg vil gerne rette en tak til Bayona de Perogordo for en god og omfattende betænkning. Den indeholder en række kritikpunkter, og det er med rette, at der peges på disse områder. I den forbindelse vil jeg gerne rette opmærksomheden mod hele reformen af regnskabssystemet. Der er sket meget i de seneste 12 til atten måneder. Jeg tror, at det var godt, at vi sidste år fik indført en bestemmelse om, at Kommissionen fremover skulle rapportere kvartalsmæssigt til Budgetkontroludvalget. Vi har nu haft lejlighed til at vurdere de fremskridt, der er sket, hvilket er ganske udmærket, men der er stadigvæk store sager og problemer, der skal løses i Kommissionen omkring regnskabssystemet. Den endelige test for, om det bliver en succes, vil vi først se, når vi den 1. januar skifter over til det nye system. Jeg håber, at kommissær Schreyer her i Parlamentet i dag vil love fortsat at sørge for fremdrift i reformprocessen, selv om den finder sted midt i et skifte til en ny Kommission.
Ellers vil jeg rette opmærksomheden mod betænkningen af van Hulten. Jeg synes, at han har lavet en god betænkning. Den giver os nu mulighed for at få nogle klarere regler for Parlamentets virke, administration og medlemmer. Jeg synes, at det vil være godt, hvis vi kan samle et flertal, så vi får slået fast, at vores rejseafregning skal ske efter regning. Jeg synes også, at det kunne være godt at få slået fast, at Parlamentet selv skal have mulighed for at bestemme sit mødested og sine mødetidspunkter, og jeg vil i hvert fald opfordre til, at man støtter den del af betænkningen.
Endelig vil jeg gerne slutte af med et par ord omkring det politiske ansvar. Nu er der rejst nogle sager eller nogle forslag til at diskutere det politiske ansvar. Jeg synes, vi skal bruge energien på at få knæsat nogle principper om politisk ansvar for kommissærer ved de høringer, der skal finde sted, når det nye parlament samles. Vi skal ikke bruge energien på at diskutere en sag, som for så vidt er afsluttet nu. 
Staes (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, fru kommissær, jeg har tre bemærkninger. Først og fremmest en bemærkning til Dem, fru Theato. Hr. Kuhne sagde, at han kun har oplevet Dem i den ene halvdel af Deres tid her i Parlamentet. Jeg har oplevet Dem i begge halvdele. Den første halvdel som medarbejder i en politisk gruppe og den anden halvdel som parlamentsmedlem. Mange gange har vores blikke krydset hinanden på udvalgsmøderne, idet jeg ofte forsøgte at fange Deres opmærksomhed for at bede om ordet. Jeg takker Dem for den måde, hvorpå De har ledet vores udvalg, og ligesom de andre kolleger siger jeg: held og lykke fremover.
Min anden bemærkning vedrører van Hulten-betænkningen. Hr. van Hulten har efter min mening udarbejdet en fortræffelig betænkning. Han har med rette lagt stor vægt på opfølgningen af min betænkning om den decharge, som blev vedtaget sidste år. I min betænkning blev der også lagt stor vægt på Parlamentets hjemsted, vores omrejsende cirkus, og på, at vi har tre forskellige arbejdssteder. Jeg synes, det er uholdbart. PPE-DE-Gruppen har stillet en række ændringsforslag om fjernelse af disse afsnit. Jeg håber, at det lykkes os sammen med de andre grupper at undgå, at disse ændringsforslag vedtages.
Der er også et punkt om forbindelsen med de lokale beboere. Jeg vil meget klart understrege, at denne er yderst vigtig. Vi kommer til Bruxelles. Vi bor ikke på en fremmed planet der. Der er alt for lidt kontakt mellem parlamentsmedlemmerne og tjenestemændene og de lokale beboere. Der skal føres en meget mere konstruktiv dialog med beboerne i Leopoldswijk.
Endelig er der Eurostat-affæren. Det overrasker mig lidt, at vi skal føre en særlig forhandling om den. Vi har i morgen en diskussion om et kompromisbeslutningsforslag, som sandsynligvis vil indeholde omtrent alle de tekster, vi allerede har vedtaget i Parlamentet. Jeg deler Jan Mulders opfattelse, hvad angår det politiske ansvar. Hr. Kuhne siger, at vi skal have større interkulturel forståelse. Jeg tror, at vi, efter at det nye Parlament er valgt, meget udtrykkeligt skal spørge de nye kommissærer under høringerne, hvad de forstår ved politisk ansvar, således at vi ikke mere kan opleve, hvad vi i de forløbne år har oplevet med hr. Solbes. 
Camre (UEN ).
   - Hr. formand. Jeg var ganske forbavset over her i eftermiddag at se hr. kommissær Fischler, og jeg blev også glad, for jeg tænkte følgende: Nu er Prodi endelig trådt tilbage, siden hr. Fischler møder op her i salen. Men sådan var det jo altså ikke. Det er vanskeligt for ikke at sige umuligt at kommentere godkendelsesproceduren for regnskaberne for 2002 på et minut. Men jeg kan igen i år konstatere, at der er mange mangler i Kommissionens økonomiske forvaltning, at en urimelig del af skatteborgernes penge igen i år er blevet brugt uden den fornødne styring og kontrol, og at rigtig mange penge er forsvundet i svig, svindel og regulært tyveri.
Den store sag er jo i øjeblikket Eurostat, som Kommissionen ikke vil tage ansvaret for, og som vi i dag har fået endnu et bevis for, at flertallet her i salen ønsker at feje ind under gulvtæppet. Vi får igen i år forsikringer om, at alting er på rette vej, men vi ved, at det ikke dækker virkeligheden. Vi kan bare sidde og vente på næste skandale og se de ansvarlige holde hånden over hinanden og fyre kritikerne. Denne forsamling bærer et tungt ansvar ved at lukke øjnene og stemme ja til godkendelse af regnskaber, som ikke bør godkendes.
Jeg anbefaler at stemme ja til van Hultens betænkning, men ikke til betænkningen om Kommissionen og hvis De hr. formand vil tillade et sidste ord til tak, vil jeg benytte denne lejlighed til at sige tak til fru Theato for hendes udmærkede ledelse af udvalget. I de sidste fem år har jeg ofte følt det sådan, at jeg tilbragte mere tid sammen med fru Theato end sammen med min kone, og det var kun sjældent "in camera", så det bliver helt mærkeligt at skulle undvære Dem fra valget fremover. 
Booth (EDD ).
   - Hr. formand, at forvente, at Parlamentet giver decharge for gennemførelsen af 2002-budgettet til trods for alle beviserne for svig, korruption og dårlig forvaltning, som er kendetegnende for EU, svarer til at bede os om at acceptere Enrons regnskaber som et retvisende billede. Den Europæiske Revisionsret forkaster årligt EU's regnskaber, og det har den gjort i de sidste ni år. Der kommer et tidspunkt, hvor vi må holde op med rutinemæssigt at nikke tingene igennem som mekaniske dukker i en træt demonstration af parlamentarisk gransken. EU har ingen penge selv, men bruger alle medlemsstaternes skatteyderes penge. Vi har en moralsk forpligtelse over for de skatteydere til at sørge for, at deres penge bruges fornuftigt og ikke klattes væk i en tilsyneladende uendelig strøm af misbrug, der beriger skrupelløse embedsmænd og deres venner. Jeg anmoder medlemmerne om at statuere et eksempel og stemme imod formel decharge.
Hvad angår Eurostat-sagen, er det på høje tid, at hr. Brüner, generaldirektøren for OLAF, træder tilbage for at have tilskyndet til anholdelsen af den opsøgende journalist Hans-Martin Tillack uden grund. Ombudsmanden beskyldte hr. Brüner for forsømmelser i november 2003, men han har ikke haft så meget anstændighedsfølelse, at han er trådt tilbage. I mellemtiden har hr. Franchet og hr. Byk, som er beskyldt for omfattende svig, fået lov til at fremstille deres sag udførligt for OLAF. Men Hans-Martin Tillack - som er uskyldig, indtil det modsatte er bevist - er ikke blevet hørt af OLAF. Hr. Brüner bør gå af!
Dell'Alba (NI ).
   - Hr. formand, først vil jeg gerne takke Michiel van Hulten - selv om han ikke er til stede - og jeg vil ikke blot takke ham for hans fem år i Parlamentet, men også fordi jeg i starten ikke troede på hans politik med at lade betænkningen om decharge omfatte en lang række betragtninger, som gik lidt længere end det, der var hans opgave, men som man faktisk må bifalde i betragtning af regeringernes passivitet og - lad os bare indrømme det - vores egen passivitet. Jeg lykønsker ham og håber inderligt, at navnlig punkterne om Parlamentets beføjelser med hensyn til valget af arbejdssted bliver vedtaget og så at sige udgør det afgående Parlaments politiske testamente, der videregives til det nye Parlament, så spørgsmålet om arbejdsstedet endelig bliver taget op på en ordentlig måde. Vi skal nu i gang med investeringsprojekter for nye bygninger i Bruxelles. Det er på tide, at vi holder op med dette skift af arbejdssted én gang for alle, og derfor bør vi støtte hr. van Hulten og hans indsats.
Hvad Kommissionens decharge angår, stemmer vi radikale for den, men vi er også meget opmærksomme på afstemningen om Eurostat-spørgsmålet. Jeg vil gerne sige til kommissæren, fru Schreyer, at vores bitterhed og frustration selvfølgelig skyldes flere faktorer, men at en af dem navnlig er OLAF. Det kan ikke være rigtigt, at tjenestemænd i de sidste fire år har været udsat for en slags inkvisition, og at man stadig ikke kender det endelige resultat af en række undersøgelser, der burde have været afsluttet for meget længe siden. Derfor - og også af andre årsager, f.eks. for at sende en opfordring til Kommissionen og gøre opmærksom på, at den står til ansvar over for det nuværende og det kommende Parlament - er det efter vores mening vigtigt, at dechargen ledsages af en vigtig afgørelse i Eurostat-spørgsmålet. 
Avilés Perea (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru kommissær, jeg vil indlede med at takke hr. Bayona for det glimrende arbejde, som han har udført med forelæggelsen af denne decharge for gennemførelsen af det almindelige budget for regnskabsåret 2002. Det er en meget vigtig betænkning, hvor der stilles mange forslag, som bør tages i betragtning, og hvor den sag, der gennem de seneste år har vakt størst bekymring i Budgetkontroludvalget, nemlig svigen i Eurostat, desværre endnu ikke er afklaret.
Det er derfor, at vores gruppe, Gruppen for Det Europæiske Folkeparti, med støtte fra de øvrige grupper, har tilskyndet til en beslutning om dette spørgsmål, så det, før denne valgperiode slutter, står klart, at dette er en alvorlig sag for Parlamentet, at vi ikke er tilfredse med det, som Kommissionen har gjort hidtil, selv om vi erkender, at den har gjort en stor indsats, men vi vil have at vide, hvorfor denne svig fandt sted, og hvilke mekanismer der kan forhindre, at det gentager sig. Det er vores største interesse. Vi ønsker ikke at gå i dybden med andre spørgsmål. Vi ønsker, at svig hører op.
Som parlamentarisk udvalg har vi en særlig interesse for kontrol af forvaltningen og navnlig for bekæmpelse af svig.
Jeg vil benytte lejligheden til at lykønske vores formand, Diemut R. Theato, med det glimrende arbejde, som hun har udført med at lede det meget vanskelige udvalg, som Budgetkontroludvalget er. Hun har forstået at lede et meget forskelligartet hold fra meget forskellige grupper, der ved afslutningen på denne valgperiode på det rigtige tidspunkt har været i stand til at føle os som et hold, et hold, hvor vi er mere enige, end vi er uenige, og hvor en fælles interesse driver os, nemlig at Kommissionen, at hele EU, fungerer bedre og bedre, at pengene bruges fornuftigt, og at der er størst mulig kontrol med udgifterne til gavn for borgerne.
Hvis formanden tillader det, vil jeg kort nævne betænkningen af hr. van Hulten om Parlamentet. Jeg er enig med mine kolleger i, at det er en god betænkning, og at vi sammen har formået at udarbejde en tekst, som jeg forventer vil få bred støtte i morgen. 
Bösch (PSE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, nu hvor valgperioden snart er slut, bør vi også feje lidt for egen dør. Hvis vi, så at sige på vores sidste arbejdsdag, stiller et mistillidsvotum til en Kommission, hvor hovedpersonen allerede er gået - nemlig hr. Solbes Mira, som var ansvarlig for Eurostat - så må jeg sige, at vi er i fare for at gøre os selv til grin. Hvis noget må regnes vores formand - som nu forlader os - til fortjeneste, så er det at have gjort vores lille Budgetkontroludvalg til et udvalg, som folk tager seriøst. Derfor advarer jeg mod at komme med flere idiotiske bemærkninger.
For det andet, fru kommissær, bør vi være lidt forsigtig med selvros. Når man ser på, hvad Kommissionen har præsteret i hele Eurostat-sagen - som flere kolleger allerede har henvist til - så må jeg sige, at slutresultatet var meget beskedent. Beskedent, fordi De igennem mange måneder ganske enkelt har ignoreret de betænkninger og beslutningsforslag, som Parlamentet har udarbejdet om emnet. Parlamentets valgperiode er ganske vist snart forbi, men vi kan stadigvæk gøre Dem opmærksom på, at vi forventer en anden måde at gribe tingene an på af enhver kommende Kommission. Jeg håber, at vi vil opleve det i en anden form i fremtiden. Det er vores ansvar og også Kommissionens. 
Van Dam (EDD ).
   - Hr. formand, Parlamentet havde netop meddelt Kommissionen decharge for 2001 sidste år, da Eurostat-affæren kom frem i lyset. Det bekræftede den holdning, som min gruppe indtog, nemlig at det var nødvendigt at udsætte dechargen. I dag fremgik det, at Kommissionen stadig nægter at påtage sig sit ansvar for bedrageriet i Eurostat. Det er betegnende for Kommissionens arrogante og ringeagtende holdning over for Parlamentet og borgerne, hvis skattepenge det i sidste instans drejer sig om.
Et andet eksempel på dårlig politik vedrører den ringe tilrettelagte tilbagesøgning af uberettiget udbetalte beløb. Det er virkelig skandaløst, at Kommissionen stadig uden videre udbetaler penge til medlemsstaterne, selv om den ved, at kontrol- og forvaltningssystemerne i 15 % af tilfældene ikke er i orden. Hvornår holder Kommissionen op med det, og hvornår suspenderer den for en del betalingen? Hvornår får Kommissionen et fuldstændigt og pålideligt debitorregister i bogholderiet? Indtil nu har det været til ingen verdens nytte.
Jeg anmoder Kommissionen om at give tilsagn om, at den inden den 1. maj, altså inden 14 dage, forelægger Parlamentet en evaluering af støtten til problemområderne, uanset om alle medlemsstater har opfyldt deres informationspligt. Så bliver det straks tydeligt, hvilke medlemsstater der kræver særlig opmærksomhed, og så kan vi få medlemmerne af de nationale parlamenter til at lægge pres på deres regeringer. Der er mange ting, der er galt med disse problemområder. Inddelingens gyldighed kan diskuteres, og rækken af indikatorer giver i virkeligheden medlemsstaterne frie hænder. Landmænd, som arbejder under samme omstændigheder, modtager forskellige subsidier osv. Der er nok at tage fat på for Dem og Deres efterfølgere for at rette op på dette.
Til sidst beder jeg om en tydelig reaktion fra kommissæren på forslaget om fra 2005 at oprette et særskilt generaldirektorat for bogholderi og bekæmpelse af svig, således at interessekonflikter i det nuværende generaldirektorat for budget en gang for alle kan bringes til ophør. 
Heaton-Harris (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil indlede med at sige, at jeg vældig godt kan lide ordføreren for 2002-dechargen. Han er en bemærkelsesværdigt flink mand og tydeligvis en glimrende forfatter - en fiktionsforfatter. Budgetkontroludvalgets betænkning om decharge for gennemførelsen af Kommissionens regnskaber for 2002 er nok det største fiktionsværk, jeg nogensinde har set, siden jeg kom ind i Parlamentet. Jeg er ikke så belæst som mange andre medlemmer af Parlamentet, men visse dele af den har sågar en science fiction-drejning.
Man spekulerer på, om man ser ind i fremtiden og taler om, hvad der sker eller vil ske i 2005, eller om det handler om 2002, som er det år, det drejer sig om. Marta Andreasen begyndte at arbejde i Kommissionen i januar 2002, og fem måneder inde i 2002 blev hun suspenderet fra sin stilling som regnskabschef i Kommissionen. Dermed ved vi, at der i 2002 var fem måneder, hvor der var noget galt med Kommissionens regnskaber. Det er ligegyldigt, hvis side man er på i denne særlige sag - om man mener, at Marta Andreasen var fuldstændig uskikket til den opgave, hun fik, om man mener, at hun var fuldstændig inkompetent, eller om man faktisk mener, at hun havde ret og forsøgte at gennemføre en reform, der blev bremset internt i Kommissionen.
Kommissionen må have tænkt, at julen var kommet tidligt, da ordføreren forelagde sin betænkning. Den hørte sikkert rensdyrenes bjælder klinge og kunne ikke tro, at den var så heldig.
I dag har en gruppe journalister fulgt mig rundt i Parlamentet. Der sker ligesom noget, når et valg er nært forestående, og der er mere interesse for, hvad vi gør og siger. Det er meget vanskeligt at forklare disse journalister - f.eks. journalisten fra , som vil nå ud til menigmand i Oakham - hvorfor 5-8 % af Kommissionens budget er gået tabt på grund af svig, dårlig forvaltning og bortødslen hvert år.
Hvordan kan man forklare læsere, hvorfor regnskaberne ikke er blevet godkendt af Den Europæiske Revisionsret? Dette er fejlbehæftede regnskaber, der er problemer i dem, og jeg vil under ingen omstændigheder stemme for dem.
Casaca (PSE ).
   - Hr. ordfører, som mine ord først og fremmest retter sig til, fordi jeg gerne vil takke Dem for Deres arbejde, for den uhildethed, hvormed De tog fat på det, som lå foran Dem. Jeg vil derfor gerne lykønske Dem og samtidig sige, at jeg ikke forstår, hvorfor De og Deres gruppe, måske i samklang med det, som Deres gruppemedlem hr. Heaton-Harris just har sagt, har besluttet at fjerne spørgsmålet om Eurostat fra Deres betænkning. Det er indlysende, at Eurostat-sagen langtfra er afgjort, det er indlysende, at vi endnu har meget at se, lære og gøre i den forbindelse. Jeg er sikker på, at det kommende Parlament ikke vil undlade at følge denne sag til dens yderste konsekvenser, også fordi den ikke kun omfatter Eurostat, men har mange flere elementer, da mange andre af Kommissionens departementer har været involveret. Parlamentet vil sikre sig - er jeg overbevist om - at de alvorlige fejl og de alvorlige uregelmæssigheder, der her er blevet opdaget, bliver rettet. Det er én ting. Noget andet er at følge en dagsorden for et valg, som hr. Heaton-Harris har erindret os om. Der er valg om to måneder, og derfor er der nogen, der uden for rette tid og sted fører sig demagogisk frem for at høste en eller anden gevinst ved valget. Her skal man ikke regne med os, for til den slags klovneri tager vi ikke Parlamentets tid. 
Bonde (EDD ).
   - Hr. formand. Der er forskel på skyld og ansvar. Man kan godt have et ansvar uden at være skyldig. Med vores mistillidsvotum ønsker vi ikke at placere skylden for Eurostat-skandalen hos Solbes eller nogen anden kommissær. Vi insisterer blot på, at Kommissionen selv placerer ansvaret. Den ansvarlige kan så forklare, hvad han har gjort for at placere skylden og undgå gentagelse. Vi kan så tage en forklaring til efterretning. Så enkelt er det. Vi har ikke noget ønske om at se bestemte hoveder på et fad. Det er derimod fuldstændig uacceptabelt, når den kommissær, som har det formelle ansvar kommer til os og siger: "Jeg har ikke noget ansvar, for jeg viste ikke, hvad der foregik". Konsekvensen af Solbes' svar til os er, at alle kommissærer bliver ansvarsfri og vil instruere deres medarbejdere om at holde enhver sag væk fra deres bord. Jeg vil gerne se, hvem der tør stemme for den logik.
Min gruppe godkender ikke EU's regnskaber for det år, hvor man suspenderede regnskabschefen, Marta Andreasen. Det anerkendte revisionsfirma Lloyd har i 1997 anslået den årlige svindel til 8 milliarder EUR. Siden har vi fået færre sager, men der er større beløb involveret. Tallene er måske meget værre, da ingen kontrolmyndigheder har fuldt overblik. Revisionsretten kan ikke få alle bilag, Ombudsmanden har ikke ret til at se alt, Budgetkontroludvalget får kun overfladisk information. Som medlem af Europa-Parlamentet i 25 år har jeg bedt om elementære informationer om anvendelsen af Unionens midler og aldrig fået seriøse svar, f.eks. om fordelingen af landbrugsstøtte eller antallet af arbejdsgrupper og deres meddeltagere. Der er kun et sprog, som topembedsmændene i Kommissionens talrige kongeriger forstår. Hvis vi nægter at godkende regnskaberne, får Prodi og kollegerne chancen for at regere deres eget hus. I dag er de bare fanger af årtiers dårlige vaner. Befri dem, forkast regnskabet og placer det politiske ansvar. 
Schreyer,
    Hr. formand, jeg vil blot tage ordet for en kort bemærkning for at svare på det, som fru Avilés Perea sagde. Hun gentog spørgsmålet om, hvordan vi garanterer, at det, der skete med Eurostat, ikke kan gentage sig, og det er det væsentlige spørgsmål. Eurostat-sagen viste, hvor vigtige de foranstaltninger er, som Kommissionen har truffet som en del af reformen, f.eks. rotationen af generaldirektører. Som Revisionsretten gav udtryk for, så må der ganske enkelt ikke længere eksistere kulturelle fyrstendømmer. Der skal i stedet for gælde samme standarder overalt. Finansforordningen indeholder flere regler, der sikrer, at noget lignende ikke kan ske igen.
Vi har også truffet de fornødne foranstaltninger med hensyn til det andet problem, nemlig hvordan vi kan sikre, hvis der sker noget, at informationsstrømmen fungerer, hvilket ikke var tilfældet med Eurostat. Vi har fastlagt helt klare regler om, at kommissærerne skal underrettes, hvis deres generaldirektorater bliver revideret eller undersøgt af OLAF eller Den Interne Revisionstjeneste, hvorfor det altså er umuligt ikke at blive holdt ajour. Forslaget om at ændre OLAF-forordningen tjener til at præcisere, at de ansvarlige kommissærer skal have de pågældende informationer, som når OLAF undersøger noget, eller der verserer en sag.
Jeg kan kun gentage, at vi virkelig har lært af Eurostat-sagen. Hr. Prodi har to gange været i Parlamentet og redegjort for de foranstaltninger, vi har truffet. Han har givet tilsagn over for Parlamentet og Budgetkontroludvalget, og vi har indfriet disse tilsagn.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at takke for debatten, for den glimrende betænkning og frem for alt for det intensive samarbejde med Budgetkontroludvalget i de seneste år, der har været kritisk, men også konstruktivt. Mange tak. 
Formanden.
   - Jeg vil gerne komme med to bemærkninger. Først til hr. Bonde, jeg tillader altid ca. 10 % længere taletid. Når man har tre minutter, så er det nu engang lidt mere end den taletid, som De er blevet tildelt. De er ikke blevet uretfærdigt behandlet.
For det andet vil jeg gerne sige personligt, at jeg beklager meget, at de europæiske skatteyderes stjernetalsmand, hr. Hans-Peter Martin, er fraværende under aftenens debat, hvor der er arbejde til ham. Jeg savner ham meget.
Som afslutning på Kommissionens erklæring har jeg modtaget seks beslutningsforslag om Eurostat, jf. forretningsordenens artikel 37, stk. 2.(1)
Afstemningen om betænkningerne finder sted onsdag kl. 12.00.
Afstemningen om forslagene vedrørende erklæringen om Eurostat finder sted torsdag.
Forhandlingen under ét er afsluttet. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0271/2004) af Boogerd-Quaak for Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender om forslag til Rådets beslutning om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af PNR-oplysninger til United States Department of Homeland Security, Bureau of Customs and Border Protection (KOM(2004) 190 - C5-0162/2004 - 2004/0064(CNS)).
Patten,
    Jeg håber, at De vil tilgive mig, hvis jeg taler lidt længere end de to og et halvt minut, jeg har fået tildelt, men de spørgsmål, vi behandler i aften, er overordentligt vigtige, og jeg vil gerne give dem den opmærksomhed, som de fortjener.
Jeg vil indlede med at sige, at jeg er meget glad for denne lejlighed til at tale til Dem i aften om PNR-oplysninger. Min ven og kollega hr. Bolkestein talte i går til Dem om såkaldt konstatering af et tilstrækkeligt databeskyttelsesniveau i denne forbindelse. Jeg vil igen understrege, at Kommissionen nøje vil overveje de synspunkter, som medlemmerne gav udtryk for under forhandlingen i marts, hvor min kollega også talte, før den træffer sin endelige beslutning.
En anden ting, som Parlamentet ved at vi skal overveje, er spørgsmålet om USA's toldmyndigheders videre overførsel af PNR-oplysninger. Som kommissær Bolkestein gav udtryk for på mødet i går, er vi bekymrede over disse overførsler. Kommissær Bolkestein og jeg har været i forbindelse med ministeren for Department of Homeland Security, hr. Ridge, om den type garantier, vi ønsker for de omstændigheder, hvorunder sådanne overførsler kunne finde sted. Jeg talte selv med hr. Ridge i går aftes. Vi ser frem til at drøfte hans kommentarer, og jeg kan forsikre Parlamentet for, at hans svar på vores spørgsmål vil spille en vigtig rolle for Kommissionens endelige beslutning om konstatering af et tilstrækkeligt databeskyttelsesniveau.
I aften skal jeg forelægge den anden del af pakken, nemlig den internationale aftale, som vi har forhandlet med USA om. Den ville sikre et velfunderet retsgrundlag for at give luftfartsselskaber tilladelse til at overføre passageroplysninger til USA.
Lad mig begynde med kort at skitsere baggrunden for denne sag. Ingen af os vil nogensinde glemme de forfærdelige angreb på World Trade Center den 11. september 2001. USA var dybt chokeret over dem. Vi var alle sammen chokerede over de angreb. I Europa har vi lidt under terrorangreb i årtier - senest de rystende bombninger af passagertog i Spanien i sidste måned. Vi står, håber jeg, last og brast med USA i kampen mod terrorisme, og jeg gentager, at vi efter min opfattelse, hvis vi havde oplevet noget, der svarede til angrebene på World Trade Center, nok ville sætte endnu større pris på, at USA bekymrer sig så stærkt for lufttransport.
Siden de angreb har de amerikanske myndigheder truffet en lang række foranstaltninger for at give deres borgere mere sikkerhed. Kravet om overførsel af PNR-oplysninger er en af dem. Vi så straks en konflikt mellem kravene i den amerikanske lovgivning og vores egen databeskyttelseslovgivning. De europæiske luftfartsselskaber stod i et forfærdeligt dilemma: Enten kunne de opfylde PNR-kravet og risikere at blive retsforfulgt af deres nationale databeskyttelsesmyndigheder, eller også kunne de lade være med at opfylde dem, hvilket ville have udløst generende ekstrakontrol af deres passagerer. Dette ville have ført til enorme forsinkelser og muligvis til, at EU's luftfartsselskaber ville miste mange kunder til amerikanske luftfartsselskaber, som leverede de forlangte oplysninger.
Europa-Kommissionen havde et ansvar for at gøre, hvad den kunne for at hjælpe vores luftfartsselskaber og deres passagerer ud af denne situation. På kort sigt lavede vi en ordning med USA, som gav garantier for, hvordan oplysningerne ville blive anvendt. Det hjalp luftfartsselskaberne noget, men vi erkendte, at det ikke sikrede et velfunderet retsgrundlag at gå videre med. Det er derfor, at vi har forhandlet med USA i de seneste 15 måneder.
Vi ønskede i videst muligt omfang at støtte vores borgere i deres ønske om beskyttelse af privatlivets fred. Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender havde forståeligt nok en lang række ting, som det ønskede, at vi beskyttede. I virkeligheden ville vi imidlertid aldrig være i stand til at sikre alt det, de gerne ville have. Alle forhandlinger omfatter kompromiser, og i dette tilfælde var vi nødt til at erkende, at USA allerede fik de oplysninger, det ønskede.
Som det fremgår af Kommissionens meddelelse af december 2003 er den bilaterale internationale aftale med USA, som vi debatterer i dag, et nødvendigt element i den ramme, som Kommissionen forsøger at skabe af både retlige og politiske årsager. For det første er der en retlig årsag forbundet med databeskyttelsesdirektivet. At konstatere, at der er et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau for personoplysninger hos modtageren, er en del af det, en registeransvarlig skal gøre, før han overfører oplysninger til et tredjeland. Desuden skal den registeransvarlige - i dette tilfælde luftfartsselskabet - have en legitim grund til at overføre oplysningerne, f.eks. at det kræves i henhold til lovgivningen. Men med lovgivning mener vi fællesskabslovgivning eller medlemsstaternes lovgivning. En forpligtelse pålagt af et tredjeland kan ikke automatisk begrunde behandling af oplysninger inden for Fællesskabet. Denne internationale aftale, som vil blive en del af Fællesskabets retlige rammer, skaber et sådant krav, men på en meget vigtig betingelse, nemlig at der eksisterer et tilstrækkeligt databeskyttelsesniveau i modtagerlandet, det vil sige USA. Her er det vigtigt at understrege, at det i aftalen ikke tages for givet, at der er et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau i USA. Luftfartsselskabernes forpligtelse gælder kun, hvis der er lavet en konstatering af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau, og så længe den er gældende. Den 31. marts vedtog Europa-Parlamentet en beslutning, hvor det er uenigt med Kommissionen i, at den nuværende amerikanske forpligtelseserklæring repræsenterer et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau, og Kommissionens medlemmer vil på et senere tidspunkt beslutte, hvordan vi kommer videre. Men uanset hvad Kommissionen beslutter, vil denne del af aftalen kun gælde, hvis der er en konstatering af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau. Derfor er der ingen grund til, at Parlamentet forkaster hele aftalen på denne baggrund.
For det andet er der en retlig årsag til denne internationale aftale forbundet med folkeretten. Europa-Kommissionen indtog den principielle holdning, at USA's retshåndhævende myndigheder kun kunne få adgang til databaser placeret i Fællesskabet, hvis de udtrykkeligt havde fået tilladelse til det. Med denne aftale giver Fællesskabet denne tilladelse, men på to betingelser. For det første at der er et tilstrækkeligt databeskyttelsesniveau i USA. For det andet at der endnu ikke er lavet et "push"-system. Jeg vil gøre det helt klart, at Kommissionen deler Parlamentets synspunkt om, at det eksisterende "pull"-system skal erstattes med "push"-systemet hurtigst muligt, og den dato, som Parlamentet har foreslået - nemlig den 1. juli - er blevet noteret behørigt. Vi gør vores bedste for at skabe betingelser for, at "push"-systemet kan tages i anvendelse inden længe. Men eftersom målet er at give retssikkerhed i dag, må vi afklare dette spørgsmål nu og dernæst arbejde på at ændre det hurtigst muligt.
Set ud fra et mere politisk synspunkt opfylder denne aftale yderligere fire vigtige mål. For det første sikrer den ud fra princippet om gensidighed den amerikanske regerings fremtidige bistand til at sikre, at luftfartsselskaber overfører PNR-oplysninger til Fællesskabets myndigheder, hvis Fællesskabet eller nogen af dets medlemsstater ville indføre et sådant system.
For det andet indeholder den også en erklæring om, at told- og grænsekontrolmyndighederne i USA honorerer den forpligtelseserklæring, som konstateringen af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau er baseret på, hvilket er en vigtig international forpligtelse fra USA's side, hvilket Parlamentet ved.
For det tredje bekræfter aftalen også forpligtelsen til at udføre fælles undersøgelser af forhold vedrørende aftalen. Sidst, men ikke mindst, beskytter aftalen rejsende mod ulovlig diskrimination begrundet i nationalitet eller opholdsland.
Før jeg slutter vil jeg kort tale om den forelagte betænkning, hvori der fremhæves to retlige problemer. Det første er proceduremæssigt. Ordføreren mener, at Parlamentet skulle være blevet bedt om en samstemmende udtalelse i stedet for blot at blive hørt. Mit svar er, som kommissær Bolkestein forklarede i går, at i denne aftale indebærer ændring af databeskyttelsesdirektivet, hvilket i henhold til traktatens artikel 30 er betingelsen for samstemmende udtalelse. I betænkningen gives der udtryk for en anden bekymring om, at den internationale aftales reelle omfang vil udvikle sig efter den amerikanske regerings forgodtbefindende uden nogen retligt bindende deltagelse fra EU's side. Lad mig gøre det helt klart, at den væsentlige forbindelse mellem pakkens tre elementer - international aftale, konstatering af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau og USA's forpligtelseserklæring - eksisterer for at sikre sammenhæng imellem dem. Ingen konstatering af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau uden forpligtelseserklæring, ingen retsvirkning af aftalen for luftfartsselskaber uden en konstatering af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau. Enhver ensidig ændring af USA's forpligtelseserklæring, som ville føre til manglende overholdelse af principperne om tilstrækkelighed, ville derfor også føre til suspension af konstateringen af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau. Den ville også føre til, at de to vigtigste paragraffer i den internationale aftale, nemlig luftfartsselskabers forpligtelse til at give oplysningerne og USA's tilladelse til at downloade uden at behøve at ændre eller ophæve den internationale aftale, ikke finder anvendelse. Denne vigtige sikkerhedsventil er bygget ind i aftalen netop for at forhindre det, der frygtes i betænkningen, nemlig at EU bliver tvunget til at acceptere enhver ensidig ændring af USA's krav om at modtage PNR-oplysninger.
Til sidst vil jeg på det kraftigste opfordre medlemmerne til at støtte vedtagelsen af denne aftale, til trods for deres betænkeligheder ved konstateringen af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau. Af de grunde, som jeg har skitseret, ville dette ikke nødvendigvis være uforeneligt med Parlamentets holdning til konstateringen af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau. I den beslutning, som Europa-Parlamentet vedtog den 31. marts, opfordres der til en bredere international aftale, som omfatter en række principper om beskyttelse af oplysninger. Jeg mener ikke, at det er muligt at opnå sådan en aftale i dag. Derfor vil jeg anmode Parlamentet om at støtte denne aftale, ikke fordi den er perfekt, men fordi det er noget bedre for vores luftfartsselskaber at operere med retssikkerhed, og det er noget bedre for passagererne at have meget bedre garantier end det retlige tomrum, der ville blive en følge af sammenbruddet af en pakke, som vi har arbejdet så længe og hårdt på at skabe enighed om.
Jeg beklager, at jeg har talt så længe, men jeg ved, at dette spørgsmål optager Parlamentet meget, og jeg ønskede at behandle de vigtigste spørgsmål, der er blevet rejst.
Formanden.
   - Hr. kommissær, jeg forstår, hvorfor De har talt så længe, og i henhold til vores forretningsorden kan De tale, så længe De vil. På den anden side fremgår det også af vores forretningsorden, at formanden skal forsøge at opnå en aftale med Kommissionen om taletiden. Jeg tillader mig at anmode Dem om at fatte Dem i korthed, når De opsummerer ved afslutningen af de enkelte forhandlinger i aften.
Boogerd-Quaak (ELDR ),
   Tak, hr. formand, tak, hr. kommissær, for Deres udførlige redegørelse. Vi er alle sammen enige om, at terrorister skal bekæmpes. Det må imidlertid ikke blive en tilladelse til ting, som vi i sidste instans ikke kan forsvare. Jeg må sige Dem, hr. kommissær, at De ikke har overbevist mig i aften. For det første har De sagt, at De er bekymret over toldmyndighedernes videregivelse af oplysninger. Det er i øjeblikket sådan, at Kommissionen i betragtning 20 i beslutningen taler om videregivelse til andre offentlige instanser, inklusive udenlandske offentlige instanser. For et par dage siden hørte vi for første gang, at De er bekymret over, hvordan dette er organiseret. For nogle måneder siden bad De Parlamentet om en konstatering af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau. I mellemtiden har både hr. Bolkestein og De selv meddelt os, at der faktisk endnu ikke findes nogen konstatering af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau.
Så er der spørgsmålet om selve aftalen. Parlamentet har bedt om en virkelig international aftale. Parlamentet har bedt om, at EU-borgere ikke diskrimineres ved brug af oplysningerne. Parlamentet har bedt om lighed i USA og effektive, uafhængige muligheder for at rette forkerte oplysninger og en tydelig rettergang for EU-borgere, som kommer i vanskeligheder. De sagde, at der er tale om gensidighed. Hr. kommissær, i aftalens artikel 6 står der, at så vidt det er muligt og på et strengt gensidigt grundlag, vil luftfartsselskaber, der er etableret i dets jurisdiktion, aktivt blive opfordret til at samarbejde. Det er ikke gensidighed. I artikel 1 står der, hvad vi skal gøre. CBP får elektronisk adgang til PNR-oplysninger i luftfartsselskabers reservations- og afgangskontrolsystemer beliggende på Fællesskabets medlemsstaters område under streng overholdelse af afgørelsens bestemmelser, og så længe afgørelsen er gældende. Dermed legaliserer vi, hvad vi hele tiden ikke har ønsket, og det er nu grunden til, at Parlamentet beder om en virkelig aftale, som Parlamentet kan godkende. De siger, at dette ikke er nødvendigt, for det retsgrundlag, som Rådet har valgt, er direktiv 95/46/EF, og denne aftale vil ikke ændre dette direktivs indhold. Hvordan kan De nu sige det, når der i aftalens artikel 2 står, at alt vil blive behandlet i medfør af USA's ret? Efter min opfattelse betyder det, at vi indfører vi USA's ret her. Dette er ikke en rigtig aftale. Det er en aftale, hvorom hr. Bolkestein siger, at utallige problemer endnu ikke er løst. Jeg har endnu ikke omtalt denne aftales forbindelse med CAPS II, men også denne aftale indeholder forpligtelser om, at den snart også vil blive kædet sammen med det nye avancerede system CAPS II i USA. Derom har USA's kongres sagt, at det ikke duer, og den har sendt det tilbage til de kompetente instanser.
For at gøre en lang historie kort er den måde, hvorpå denne aftale er tilvejebragt, ikke rigtig. Hr. Bolkestein lovede i september, at Parlamentet ville blive behandlet som en fuldgyldig partner. Desværre har han ikke holdt dette løfte. Kommissionen og Rådet har oven i købet målbevidst forsøgt at sætte Europa-Parlamentet ud af spillet. Ifølge traktaten var proceduren med samstemmende udtalelse med inddragelse af Parlamentet påkrævet, men De har valgt ikke at følge denne procedure. Det var også grunden til, at jeg kraftigt støttede sagen i Parlamentet og fik formanden, hr. Cox, til gennem Retsudvalget at anbefale, at traktatens artikel 300, stk. 6, anvendes for at lade denne aftale blive vurderet af EF-Domstolen. Det er det eneste middel, vi har tilbage, til at gøre noget ved denne aftale og beskytte vores borgere effektivt. I øjeblikket beskyttes de ikke effektivt. Jeg synes, det er overordentlig beklageligt. Jeg havde gerne set, at De trak aftalen tilbage.
Jeg er enig med Dem i, at terrorisme er frygtelig, men det går for vidt at bruge alt det som tilladelse til groft at overtræde vores lovgivning og give amerikanerne adgang til vores oplysninger uden lovmæssig beskyttelse, for den amerikanske forfatning og gælder ikke for europæiske borgere. Jeg beder Dem derfor endnu en gang indtrængende om at trække denne aftale tilbage og fremlægge en virkelig aftale for Parlamentet. 
Hernández Mollar (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, vi tager igen fat på spørgsmålet om overførsel af PNR-oplysninger til USA, men denne gang i den sidste fase, da vi nu har fået forelagt det forslag til en international aftale, som Parlamentet så mange gange har anmodet om.
Jeg tror ikke, at vi kan bidrage med noget nyt til det grundlæggende spørgsmål, for vores holdninger har i løbet af alle disse forhandlinger været meget klare. I det udvalg, som jeg er formand for, har vi haft lejlighed til at lytte til eksperterne. Hr. Bolkestein, de implicerede kommissærer og direkte berørte parter, f.eks. luftfartsselskaberne, har mødt op i udvalget ved flere lejligheder.
Dette er vores sidste politiske udtalelse om spørgsmålet i denne valgperiode. Ligesom min gruppe mener jeg, at det ville være uansvarligt af os ikke at udfylde et tydeligt lovmæssigt tomrum og afklare en retligt usikker situation, der opstår, hver gang en rejse til USA fører til, at luftfartsselskaberne overfører oplysninger om deres passagerer til de amerikanske myndigheder uden nogen form for garanti eller retsgrundlag, der beskytter behandlingen og anvendelsen af de oplysninger. Det har nu stået på i et år. Det er netop den retlige ramme med alle dens mangler og al den kritik, som Parlamentet har givet udtryk for, vi forhandler om i dag.
Samtidig kan det ikke nægtes, at bekæmpelse af terrorisme i dag er en absolut prioritet, og at det i denne tid, hvor det europæiske samfund er skræmt over dem, der truer dets sikkerhed og stabilitet, ville være umuligt at forstå, at der ikke var samarbejde mellem de lande, som har gjort front mod terrorismen. EU og USA deler dette fælles mål, og deres samarbejde er afgørende og påtrængende nødvendigt.
Mine damer og herrer, jeg mener ikke, at dette er et carte blanche til USA, som nogen vil have os til at tro. Det er løsningen på et reelt problem, som har berørt os, siden overførslerne blev påbegyndt for over et år siden.
Hr. formand, tillad mig også at benytte lejligheden til at sige, at jeg håber, at Spaniens nye socialdemokratiske regering - med hr. Zapatero i spidsen - vil forsvare denne aftale i Rådet, for jeg er overbevist om, at de spanske borgere foretrækker at give deres personoplysninger til dem, der har brug for dem til disse formål eller kan få dem af sikkerhedsgrunde, som USA gør det, før de ansvarlige for massakren den 11. marts kan gennemføre endnu et brutalt angreb, hvad enten det sker i Spanien eller et andet sted i verden.
Af alle disse grunde, mine damer og herrer, hr. formand, vil vi stemme imod betænkningen af fru Boogerd-Quaak. 
Paciotti (PSE ).
   - Hr. formand, jeg er helt enig med ordføreren. I modsætning til det, som Kommissionen siger, er det forslag til aftale, som forelægges os, i fuldstændig modstrid med direktivet om beskyttelse af personoplysninger og således med EF-traktatens artikel 286. Selv om der står i direktivets artikel 7, at medlemsstaterne har beføjelse til at regulere behandlingen af personoplysninger af sikkerhedsgrunde, fratager EU nemlig medlemsstaterne denne beføjelse i forslaget til aftale og giver den til en udenlandsk myndighed. Forslaget giver de europæiske luftfartsselskaber pligt til at behandle de europæiske passagerers oplysninger på den måde, som USA's told- og indvandringstjeneste forlanger i henhold til amerikansk lovgivning.
Denne ændring af direktivet, som Kommissionen hårdnakket benægter, betyder i øvrigt i henhold til traktatens artikel 300, at Parlamentet - direktivets medlovgiver - skal afgive samstemmende udtalelse, hvilket kommissær Bolkestein allerede meddelte Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender den 9. september sidste år, og hvilket ikke sker. Derfor er det nødvendigt med en egentlig international aftale, som giver ændringen af direktivet og den suverænitetsoverdragelse, som man ønsker at foretage, et retsgrundlag.
Desuden krænker forslaget en af de europæiske borgeres grundlæggende rettigheder, nemlig retten til personoplysningers fortrolighed, som er omhandlet i den europæiske menneskerettighedskonvention og i EU's charter om grundlæggende rettigheder. Denne ret indebærer bl.a., at de berørte personer har ret til at få adgang til de indsamlede oplysninger og til berigtigelse heraf - hvilket der ikke er taget højde for i forslaget til aftale - og det er et væsentligt aspekt set ud fra en praktisk synsvinkel, for de oplysninger, der indsamles i kommercielt øjemed, og som hverken kontrolleres eller filtreres af en ansvarlig myndighed, kan være unøjagtige og afspejler måske endda med vilje ikke virkeligheden. Sådanne uoverensstemmelser - som ikke finder sted, hvis der er tale om oplysninger, der bevidst videregives til sikkerhedsformål - risikerer at påføre borgerne alvorlige ulemper og konkrete skader.
Derfor er det nødvendigt, at man ændrer aftalens tekst, og at man under alle omstændigheder anmoder Domstolen om en udtalelse.
Watson (ELDR ).
   - Hr. formand, jeg lykønsker fru Boogerd-Quaak med hendes fremragende betænkning. Det kan sagtens lade sig gøre at slå hårdt ned mod terrorisme og samtidig overholde de traktater, vi har undertegnet om individuelle frihedsrettigheder såsom privatlivets fred. Denne sag har taget en kedelig drejning. Kommissær Bolkestein fortalte os den 9. september, at fremskridtene med spørgsmålene havde været skuffende. Kommissær Patten har i aften fortalt os, at overførsler af oplysninger stadig bekymrer Kommissionen. Sandheden er, at der ikke er nogen rigtig aftale mellem EU og USA om omfanget af de krævede oplysninger, om formålsbegrænsning, om oplysningernes oplagringsperiode eller om overførsel af oplysninger til tredjelande.
Medlemmerne af Kommissionen burde skamme sig over at stille dette ændringsforslag. Dens forslag ville øve retfærdighed mod ophavsmændene til Det Forenede Kongeriges officielle lov om tavshedspligt af 1911.
Kommissær Patten, De plejer at tale meget åbent, næsten improviseret til Parlamentet. Det er vi glade for. I aften læste De omhyggeligt op af Deres manuskript, jeg vil næsten sige, at Deres læber bevægede sig hurtigere end læberne på en politimand, der aflægger falsk vidnesbyrd. De redegjorde for en kvasilovlig sag, der ikke er mere stabil end et korthus. De kan næppe være overrasket over, at De bliver kritiseret fra alle sider af Parlamentet.
Kommissæren fortalte os her, at der ikke er nogen grund til, at Parlamentet forkaster hele aftalen. Sandheden er, at vi ikke engang får mulighed for at gøre det. Til trods for kommissær Bolkesteins forsikring den 9. september om, at proceduren ville omfatte Europa-Parlamentets samstemmende udtalelse, som krævet i traktatens artikel 300, får hverken Europa-Parlamentet eller de nationale parlamenter mulighed for at udtale sig om dette.
Dette er en pinlig demonstration af Europas demokratiske underskud. Vi opfordrer derfor Kommissionen til ikke at indgå denne aftale og til at erstatte den med en rigtig international aftale. Hvis det ikke sker, må vi indbringe sagen for Domstolen.
Buitenweg (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, spørgsmålet er enkelt. Duer aftalen, og havde Kommissionen tilladelse til at indgå denne aftale? Min gruppe vil have en juridisk vurdering af spørgsmålet. Det kan Kommissionen da ikke have noget imod, selv om den er overbevist om, at alt er i orden.
Kommissær Patten sagde for lidt siden, at aftalen er bedre end ingenting. Det er jeg ikke enig i. Kommissionen fik en række begrænsninger igennem, men aftalen indeholder stadig for mange oplysninger, og disse bevares i absurd lang tid. Privatlivet er ikke helligt, men krænkelser skal stå i et rimeligt forhold. Jeg synes altså, at vi skal fortsætte med forhandlingerne med USA. Hvis USA ikke vil det, giver vi simpelthen ikke disse oplysninger. Selvfølgelig er det sådan, at USA så beder passagererne i lufthavnene om oplysningerne, men så vil borgerne med det samme se, hvor mange oplysninger det drejer sig om, og jeg tror, at man på denne måde også skaber modstand fra andre fronter. Jeg tror, det er meget vigtigt. Det er et spørgsmål om politisk vilje at sørge for, at vores egne europæiske love overholdes. Jeg synes, det er Kommissionens pligt at sørge for, at disse overvåges.
Cappato (NI ).
   - Kommissær Patten, jeg tror i virkeligheden, at EU står svagt, fordi vi har givet afkald på at anvende vores egne bestemmelser. Forslaget til aftale er ikke bare i strid med direktivet, men også med EU's grundlæggende principper. Om der så var tale om en medlemsstat, ville det være ulovligt systematisk at benytte oplysninger, der er indsamlet i kommercielt øjemed og til sikkerhedsformål. Det er problemet!
Det er naturligvis nødvendigt at bekæmpe terrorisme, og det skal vi naturligvis gøre med nogle regler, der er i tråd med EU's grundlæggende principper. Det, som er forkert, er, at den manglende overholdelse af lovgivningen, som efterhånden har stået på i 13 måneder, på en vis måde påtvinges de europæiske luftfartsselskaber. Sådan forholder det sig ikke, eftersom denne foranstaltning gælder for alle luftfartsselskaber - også for de amerikanske luftfartsselskaber - når bookingen sker i Europa.
De har således besluttet at have en svag holdning, hvor vi bliver taberne. Vi kan ikke ændre bestemmelserne. Vi kan ikke foretage ændringer, når formen ikke respekteres! 
Pirker (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, terrorisme er vor tids svøbe, det er et faktum. Vi vil kun opnå positive resultater, hvis vi opbygger stærkere partnerskaber inden for EU og med partnere som USA. Og vi vil kun opnå positive resultater, hvis vi gennemfører alle disse strategier på en effektiv måde, hvormed jeg mener, at vi kan forvente, at der faktisk sker det, som vi træffer beslutning om. Terroristerne frygter ikke de diskussioner, som vi fører her i Parlamentet. De er heller ikke bange for forordninger og direktiver. Det eneste, som de frygter, er effektive tiltag. Derfor må vi handle, og det påhviler os at skride til handling - herunder i forbindelse med videregivelse af PNR-oplysninger. Visse beskyttelsesforanstaltninger er naturligvis påkrævet, når folks personlige data bliver videregivet. EU's databeskyttelseskrav skal naturligvis overholdes. Men vi må indrømme, at de pågældende oplysninger bliver videregivet med henblik på at forebygge terror.
Derfor går Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater ind for at indgå aftalen med USA på grundlag af de punkter, der er blevet resultatet af forhandlingerne med Kommissionen, fordi vi dermed vil bringe tilstanden med manglende regler definitivt til ophør og derved bane vejen ikke kun for udveksling af data, men frem for alt også for yderligere forbedringer og forhandlinger. Vi er derfor også imod fru Boogerd-Quaaks betænkning, som forkaster aftalen alene på baggrund af ideologisk overdrevne krav og dermed umuliggør et samarbejde omkring bekæmpelse af terrorisme ved at frarøve det ethvert retsgrundlag.
De borgere, som vi repræsenterer, og som har valgt os, forventer ikke, at vi bruger tiden her på endeløse debatter. De forventer, at vi handler sammen med dem, der lader fornuften råde. Bekæmpelsen af terrorisme skal være vores førsteprioritet. 
Terrón i Cusí (PSE ).
   - Hr. formand, vi ved, at terrorisme kræver internationalt samarbejde, og da jeg kommer fra et land, som længe har lidt under terrorisme, ved jeg også, at samarbejdet omkring bekæmpelse af terrorisme og enhver aktion, der iværksættes, skal ske med fuld respekt for det samfundssystem, som terroristerne ønsker at udslette.
Det er det, som vi forsøger at forsvare, ikke terroristernes værk. Det er absurd at betragte dette som mistænksomhed. Det er ikke problemet. Problemet er, hr. formand, at Parlamentet i nogen tid har befundet sig i en uacceptabel situation, hvad angår de beslutninger, som Kommissionen har truffet på dette område. Først meddelte de os en slags aftale, som vi ikke kunne udtale os om, dernæst sagde de til os, at der ville komme en international aftale, og det viser sig, at denne internationale aftale indgås uden pligt til at høre Parlamentet.
De må ikke blive forbavset over, at Parlamentet anmoder om de samme privilegier, som USA's Kongres har på dette område. Vi har på plenarmødet og i Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked besluttet at rådføre os med Domstolen om den internationale aftale, fordi vi er i tvivl om formen og indholdet af det, som Kommissionen har lavet.
Til forskel fra hr. Hernández Mollar tror jeg ikke, at en spansk statsborger foretrækker at befinde sig i en forsvarsløs situation, når han ikke får tilladelse til at rejse ind i USA, fordi der hviler en ubegrundet mistanke om f.eks. terrorisme på ham. I et sådant tilfælde vil han ikke have noget sted at henvende sig i en situation, der er så alvorlig, at den kan true f.eks. hans arbejde. Jeg mener ikke, at han uden dette system vil være mere ubeskyttet. Sådan tror jeg ikke, det er. Det, som vi anmoder Kommissionen om, er at sørge for, at reglerne overholdes.
Tillad mig til sidst at stille et spørgsmål, hr. formand. Hr. Patten sagde i forbifarten, at USA allerede fik de oplysninger, de ønskede. Kan De fortælle mig fra hvem, og hvad Kommissionen, hvis den vidste det, har gjort for at forhindre det?
Patten,
    Hr. formand, jeg beklager blot, at vi ikke tidligere har haft lejlighed til at gå mere i dybden med argumenterne. Jeg undskylder, at jeg talte så længe i begyndelsen af denne forhandling, men jeg vil gerne svare på en ting.
Jeg nærmer mig nu afslutningen på en usædvanligt lang politisk karriere, og jeg er temmelig tykhudet. Men når nogen beskylder mig for at opføre mig som en politimand, der aflægger falsk vidnesbyrd, må jeg sige, at jeg opfatter det som et angreb på min hæderlighed og min ære. Jeg håber, at det ærede medlem vil tænke grundigt over det, han sagde. Jeg vil gerne sige til ham: Hvad, hvis der ikke er nogen aftale? Hvad, hvis vi venter i seks måneder, indtil vi får en udtalelse? Vi er ikke meget i tvivl om, hvad Domstolen vil sige. Hvad så?
Jeg vil sige en enkelt ting. Hvis den foreslåede pakke med en konstatering af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau og en international aftale suspenderes og i betragtning af de forbehold, jeg udtrykte tidligere om videre overførsel, er der ingen tvivl om, at nogle databeskyttelsesmyndigheder ikke har andet valg end at begynde at beordre luftfartsselskaberne til at indstille overførsler af oplysninger med alle de følger for luftfartsselskaberne og passagerne, som dette ville få. Hvem får skylden, når det sker? Det ærede medlem og visse andre vil forsvinde i en støvsky! Alle andre vil blive beskyldt, alle andre vil få skylden for usikkerheden.
Sandt at sige har vi tænkt meget grundigt over alle disse ting. Ingen må tro, at vi er sprunget ud i det her uden at tænke på borgerlige frihedsrettigheder. Jeg mener faktisk, at det, vi foreslår, er meget bedre end det, vi ville få, hvis vi ikke lavede disse ordninger, og at vi har en bedre beskyttelse af de borgerlige frihedsrettigheder, end vi ellers ville have.
Jeg håber, at Parlamentet, når det stemmer om dette her, ikke vil gøre det med udgangspunkt i, at det ærede medlem og alle andre er moralske, er ærlige og har ret, mens vi andre er korrumperede og æreløse. Jeg håber, at Parlamentet vil anerkende, at vi har forsøgt at skabe noget retssikkerhed, og at vi, selv om der er uenighed, har forsøgt at optræde hæderligt og fornuftigt og på en måde, der vil være mere gunstig og fornuftig for luftfartsselskaberne og passagererne i de kommende måneder og år.
Watson (ELDR ).
   - Hr. formand, jeg beskyldte ikke kommissæren for at opføre sig som en politimand, der aflægger falsk vidnesbyrd, jeg sagde, at hans læber bevægede sig hurtigere end læberne på en politimand, der aflægger falsk vidnesbyrd. Men jeg accepterer, at min bemærkning kan have virket krænkende, og derfor vil jeg gerne trække den tilbage.
Formanden.
   - Mange tak, hr. kollega, for denne præcisering. Det hjælper på atmosfæren i Parlamentet. Kommissæren har ret til at kræve, at sådanne ting bliver løst.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0230/2004) af Boogerd-Quaak for Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder, Retlige og Indre Anliggender om risikoen for krænkelse af ytrings- og informationsfriheden (artikel 11, stk. 2, i chartret om grundlæggende rettigheder) i EU og navnlig i Italien.
Formanden har modtaget et brev fra hr. Ribeiro e Castro, som er i tvivl om, hvorvidt denne forhandling er tilladt. Jeg giver derfor ordet til hr. Ribeiro e Castro i to minutter, således at han kan forklare sig.
Ribeiro e Castro (UEN ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg har faktisk på vegne af min gruppe stillet forslag om, at denne betænkning forkastes ud fra de grunde, som jeg har haft lejlighed til at redegøre for i udvalget. Jeg fremsatte i udvalget anmodning om, at der skulle udarbejdes en juridisk udtalelse af dets sekretariat, af Parlamentets Juridiske Tjeneste eller af Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked om de alvorlige legalitetsspørgsmål i forbindelse med denne betænkning, som jeg dengang rejste.
Jeg fik det indtryk, at min anmodning var blevet imødekommet, men indtil dato har jeg ikke hørt noget til denne udtalelse. Betænkningen indeholder således nogle faktuelle og juridiske konstateringer, der er uantagelige i Europa-Parlamentet. Ikke mindst fremføres der påstande, som der ikke er ført skyggen af bevis for i udvalget, som f.eks. anklagerne mod forlagsvirksomheden Agora, i punkt 50, fra Polen og bemærkninger om Mediaset-gruppen, som måske er rigtige, men som punkt 57, note 1, ikke indeholder noget belæg for; i punkt 58, note 2, om fordeling af reklameinvesteringer i Italien, som jeg ikke har noget kendskab til.
Alvorligere end dette er de juridiske vurderinger, som er fuldstændig uantagelige i Europa-Parlamentet, fordi de tvinger os til ikke blot at diskutere medlemsstaternes love, men også deres lovgivningsbeføjelser og sågar deres domstoles afgørelser. Det gælder omtalen i punkt 49 af en afgørelse i den tyske forfatningsdomstol og af et lovforslag i det tyske forbundsråd. Jeg er målløs. Hvordan kan vi tillade os at vurdere lovgivningsprocessen i det tyske forbundsråd eller vurdere lovligheden af bestemte forhold i lyset af den italienske lov nr. 249/97 eller de nationale italienske myndigheders overvejelser eller afgørelser ved den italienske forfatningsdomstol?
Det er alt sammen emner, som jeg ikke kan diskutere af én enkelt grund. Europa-Parlamentet har ikke beføjelser til at gøre det, og jeg anmoder derfor om, at denne betænkning afvises eller sendes tilbage til udvalget, indtil der fremlægges en egentlig juridisk udtalelse om disse spørgsmål, der er ganske alvorlige. 
Formanden.
   - Hr. Ribeiro e Castro, ifølge forretningsordenen skulle De egentlig kun have haft et minut, og De kan takke min generøsitet for, at De er blevet tildelt to. At De har talt i to et halvt minut, er egentlig ikke acceptabelt.
Men nu til selve sagen. Forretningsordenen indeholder en bestemmelse, hvorefter sådanne forslag om afvisning skal være stillet 24 timer forinden. Denne frist er ikke blevet overholdt, og selv hvis den havde været det, har formanden uafhængigt heraf besluttet, at indholdet af Deres forslag må afvises, og den opfattelse deler jeg. Vi fortsætter nu debatten. 
Boogerd-Quaak (ELDR ),
   Hr. formand, kære kolleger, da jeg påtog mig opgaven som ordfører for denne betænkning, var jeg fuldt ud klar over, at det ikke ville blive en nem opgave. Derfor har jeg foretaget en lang række evalueringer, som efter min mening bør foretages i en sådan vanskelig situation. Således tilrettelagde vi ved årets begyndelse en høring, hvor utallige sagkyndige udtalte sig og gav udtryk for deres opfattelser af ytringsfrihed og beskyttelse af pluralismen. Desuden er Det Europæiske Medieinstitut i Düsseldorf, et meget velrenommeret institut, bedt om at foretage en undersøgelse i alle Europas lande. Efter min opfattelse er det en undersøgelse, som Kommissionen faktisk skulle have foretaget for længst. Denne undersøgelse stilles snart til rådighed for Kommissionen. Jeg har talt med temmelig mange sagkyndige, og alle, hvad enten de repræsenterede journalister, offentlige medier eller kommercielle medier, gav udtryk for deres påskønnelse af mine henstillinger. Jeg har også formuleret en række henstillinger for at fremme pluralisme i Europa. En af disse henstillinger vedrører definitionen af minimumsbetingelser i hele EU for at sikre, at de offentlige radio- og tv-virksomheder er uafhængige og fri for indblanding fra regeringens side, således som Europarådet anbefaler. Andre henstillinger vedrører regler om gennemsigtighed, hvad angår ejerskabet af medierne, især ejerskab på tværs af grænserne, og offentliggørelse af oplysninger om betydelige interesser i medier. Jeg anmoder endvidere om en undersøgelse af nødvendigheden af at optage en pluralismetest i forordningen om koncentrationer og om at nedsætte grænserne, hvad angår mediekoncentrationer, og af nødvendigheden af at optage forskrifter derom i den nationale lovgivning. Jeg vil ikke opsummere alle mine henstillinger her. Jeg ved blot, at temmelig mange mennesker i Europa venter på en opdatering af Kommissionens grønbog og på forslag om en konkret udformning af dens rolle, hvad angår ytringsfrihed.
I et demokrati er det overordentlig vigtigt, at pluralisme respekteres. Jeg har på grundlag af alle de samtaler, jeg har ført, og på grundlag af rapporten fra Det Europæiske Medieinstitut givet udtryk for en række bekymringer, og en af disse vedrører faktisk Italien. Dette stod jo i det mandat, jeg fik til at udarbejde denne betænkning, og dette mandat har jeg ikke selv fundet på, hr. kommissær, kære kolleger. Jeg har fået mandatet med denne titel af Formandskonferencen. Det var således min pligt på grundlag af et andragende og på grundlag af Formandskonferencens anmodning at lægge særlig vægt på Italien. Mange af mine kolleger har øget den vægt, som jeg selv havde lagt på Italien.
Tages der nu i denne betænkning ting op, som ikke skulle være taget op? Det synes jeg ikke. Der forelægges kendsgerninger, som danner grundlag for, at vi kan spørge Kommissionen: Har De ikke en moralsk pligt til at udvikle en politik for pluralisme i medierne? Det har Kommissionen efter min mening pligt til. De mennesker, jeg har rådspurgt, har også rådet til, at vi stiller højere krav om pluralisme til offentlige medier end til kommercielle medier. Som ordfører er jeg udmærket klar over, at markedet gør sit arbejde, og det har jeg stort set ikke nogen indvendinger imod.
Det spørgsmål, det drejer sig om, er, om pluralisme trues af fusioner eller andre ting, fordi visse medier i for høj grad samles ét sted. Det er ikke noget nyt, hr. kommissær. Det gør vi på alle mulige politiske områder. Det er en af vores opgaver på det indre marked at overvåge, at der ikke opstår for store koncentrationer. Alt, hvad jeg beder om, er, at ytringsfriheden garanteres, i det gode demokratis interesse. Jeg synes, det er overordentlig ærgerligt, at visse kolleger, som fra begyndelsen ikke har deltaget i debatten, nu pludselig har stillet en lang række ændringsforslag for at hindre vedtagelse af denne betænkning. Jeg synes ikke, at betænkningen fortjener dette. Det havde jeg ikke ventet, og jeg synes heller ikke, at det er demokratisk. 
Tajani (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg påberåber mig artikel 3, 28, 64, 118, 151, 171 og 172 om aktindsigt. I et dokument, som Parlamentets Pressetjeneste har offentliggjort, står der, at informationsfriheden i Italien er det vigtigste spørgsmål i denne mødeperiode, og at informationsfriheden i Italien er truet.
Der er ingen af de betænkninger og dokumenter, som vi skal stemme om, der har denne titel. Efter min mening er der tale om politisk manipulation fra tjenestemændenes side, og derfor vil jeg opfordre Parlamentets formandskab til at sørge for, at Parlamentets og udvalgenes tjenestemænd ikke giver udtryk for deres politiske holdninger, men respekterer Parlamentets grundlæggende regler og officielle retsakter.
Jeg beder Dem om at føre min bemærkning til protokols. Jeg indgav allerede en formel klage i går til formanden for Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, der har sendt et officielt klagebrev til parlamentsformanden. 
Formanden.
   - Hr. Tajani, De vil under alle omstændigheder være opført i protokollen i kraft af, at De har talt. Jeg vil naturligvis også videresende Deres begæring til formanden, men det ændrer ikke noget ved, at vi nu fortsætter debatten. 
Patten,
    Først vil jeg høfligt takke ordføreren for denne initiativbetænkning, og lad mig sige, hvor fascinerende det er at se så mange mennesker i Parlamentet på dette tidspunkt.
Jeg tror, at jeg er den kommissær, der har talt mest i Parlamentet i denne Kommissions levetid. Jeg har temmelig ofte talt på denne tid af aftenen, jeg har talt om menneskerettigheder i Afrika og alle mulige spørgsmål om liv og død, men jeg har aldrig før set så mange mennesker her på dette tidspunkt. Jeg misunder kommissær Vitorino, som jeg afløser: Hvis dette er, hvad han oplever, hver gang han taler i Parlamentet, så har jeg sandelig fået det forkerte job i Kommissionen!
I betragtning af - og nu vender jeg tilbage til min rolle som politimand - at Parlamentet endnu ikke er kommet til enighed om denne betænknings endelige udformning, vil jeg i aften svare temmelig generelt, og Kommissionen vil følge det op med et mere uddybende skriftligt svar på sædvanlig vis.
Ytrings- og informationsfrihed, som omfatter mediefrihed og mediernes pluralisme, er et af de principper, der er fælles for alle medlemsstater, og som Unionen er baseret på, hvilket fremgår af artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union. Denne rettighed hjemles også i artikel 11 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Derfor er det ingen overraskelse, at Kommissionen er helt enig i erklæringen om, at en fri og pluralistisk mediesektor er en forudsætning for frit fungerende demokratier. Vi må alle sammen være meget opmærksomme på alle aspekter af mediepluralisme i EU.
Jeg vil imidlertid understrege, at beskyttelsen af mediepluralisme primært er medlemsstaternes opgave. Spørgsmålet om subsidiaritet er afgørende i denne forbindelse. Nationale foranstaltninger til fremme af mediepluralisme kunne f.eks. omfatte bestemmelser, der fastlægger aktieejerskab i medievirksomheder, eller foranstaltninger, der fremmer et kulturelt og sprogligt varieret indhold.
Målet med alle foranstaltninger til støtte for mediepluralisme er at beskytte ytringsfriheden og at sikre, at medierne gengiver et spektrum af synspunkter og holdninger, der er karakteristisk for et demokratisk samfund. På nuværende tidspunkt indeholder den sekundære fællesskabslovgivning ingen bestemmelser, der specifikt har til formål at sikre mediernes pluralisme. Men fællesskabslovgivningen giver mulighed for anvendelse af nationale garantier for mediepluralisme. En række eksisterende fællesskabsretsakter bidrager dog enten direkte eller indirekte til målet om at bevare mediepluralismen. Direktivet om fjernsyn uden grænser bidrager f.eks. til sikring af mediepluralisme gennem en række indholdsrelaterede bestemmelser, navnlig gennem dets bestemmelser om fremme af europæiske produktioner og om uafhængige produceres værker.
Media-programmet spiller også en vigtig rolle, mens anvendelsen af konkurrenceregler har en positiv indflydelse på mediepluralisme. Selv om hovedmålet med Fælleskabets konkurrencelovgivning er økonomisk - nemlig at sikre velfungerende konkurrence mellem markedsaktører - bidrager den også til at forhindre en overdreven grad af kontrol eller akkumulerende poster i medievirksomheder, som kunne bringe eksistensen af et bredt spektrum af synspunkter og holdninger på mediemarkedet i fare.
Til sidst vil jeg gentage det, som kommissær Vitorino sagde under forhandlingen om grundlæggende rettigheder i sidste måned. Kommissionen er besluttet på at sikre, at respekten for alle grundlæggende rettigheder over hele Unionen overvåges nøje. Vi ser også meget frem til inddragelsen af chartret i forfatningstraktaten, så det får fuld retsgyldighed.
Jeg er bare ked af, at denne forhandling ikke har givet mig lejlighed til in extenso - som de plejede at sige i Rom - at tale om ejerskabet af medierne i det land, jeg kender bedst. Jeg ville have kunnet fortælle Parlamentet om mit syn på medierne, hvoraf mange tror lidenskabeligt på nationalisme, undtagen når det drejer sig om ejerskab af medierne.
Jeg ville have kunnet give udtryk for mine synspunkter om medieejere, der ønsker at øve betydelig politisk indflydelse uden nogensinde at stille op til valg til et offentligt embede, til dels fordi de ikke er statsborgere i det land, jeg kender bedst. Jeg er ked af, at jeg ikke får lejlighed til at udtrykke de synspunkter i aften. News International og hr. Murdoch er også meget kede af, at jeg ikke får lejlighed til at udtrykke de synspunkter, men måske vil der ved en senere lejlighed være en overflod af medlemmer af det parti, som jeg er tilknyttet, der vil presse mig til at give udtryk for de synspunkter om medieejerskab i Det Forenede Kongerige, og når jeg bliver opfordret til at gøre det, vil jeg forsøge at sørge for, at kommissær Vitorino klarer forhandlingen.
Gargani (PPE-DE ),
   Hr. formand, som formand for Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked vil jeg gerne sige, at jeg aldrig har været så stolt over at være formand for udvalget som i aften, hvor det på en klar og meget detaljeret måde har afgivet udtalelse og stillet forslag til Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender. Det har vi gjort på en meget bevidst, klar og stringent måde, hvor der ikke er uoverensstemmelser, og hvor vi giver udtryk for ønsket om, at der sker en spredning af besiddelsen og kontrollen af telekommunikation og tv-spredning, at der er fri konkurrence, og at pluralismeprincippet også er gyldigt internt i tv-stationerne, idet vi understreger nødvendigheden af pluralisme i medierne, hvilket er en grundlæggende rettighed.
Vi er således kommet med nogle vurderinger og har også foreslået en række ændringer, som Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender overhovedet ikke har taget i betragtning. Vi har drøftet spørgsmålet stille og roligt, men flertallet i Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender ønsker kun at lægge hindringer i vejen - det kan man virkelig kalde obstruktionspolitik! - og tage højde for en rent politisk situation, hvor man forsøger at beskylde Italien for en situation og en vurdering, som ikke er sand - eftersom man ikke bør give Italien som helhed en negativ vurdering - og dermed når frem til et direktiv og en løsning, som Parlamentet bestemt ikke kan være stolt af. 
Perry (PPE-DE ),
   Hr. formand, det er en udsøgt fornøjelse at deltage i en forhandling sent om aftenen, og spørgsmålet om mediekoncentration er alvorligt og fortjener bestemt at blive debatteret. Man behøver bare at læse de britiske aviser i dag og spekulationerne over, hvorfor Tony Blair har lavet sin kovending om en EU-folkeafstemning, for at konstatere det.
Jeg beklager imidlertid, at der i betænkningen fokuseres på angrebene på den italienske regering. Det har forringet betænkningens kvalitet. Kulturudvalget, som jeg repræsenterer, har taget problemet meget alvorligt og har gentagne gange understreget, at pluralisme i medierne er afgørende for at sikre demokrati og kulturel mangfoldighed i Europa. I vores betænkning om direktivet om fjernsyn uden grænser anmodede vi om en grønbog fra Kommissionen og en særlig undersøgelse af dette spørgsmål. Vi venter stadig på grønbogen. Vi erkender, at medlemsstaterne har hovedansvaret. Men i nutidens hastigt skrumpende verden kan EU ikke ignorere sine ansvar og sin særlige stilling fri af en eller to magtfulde mediemagnaters magt. Det er en skam, at disse mål i denne betænkning er blevet blandet sammen med utilslørede politiske angreb på den italienske regering. Dette emne fortjener bedre.
Frassoni (Verts/ALE ),
   Hr. formand, jeg er stedfortræder for hr. Voggenhuber, som er ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender.
Udvalget om Konstitutionelle Anliggender vedtog enstemmigt sin udtalelse, der er opdelt i tre hovedpunkter. Det første punkt er interessekonflikten, og her giver vi enstemmigt udtryk for ønsket om - og jeg understreger, at det er et ønske - at der vedtages en lovgivning, som forbyder politikere eller kandidater at have væsentlige økonomiske interesser i mediesektoren. I det andet punkt fastslår vi, at det er nødvendigt med en procedure, der giver Parlamentet mulighed for at indlede selvstændige undersøgelsesprocedurer - og jeg gentager, at de skal være selvstændige - for situationen med hensyn til de grundlæggende rettigheder i en medlemsstat i henhold til traktatens artikel 7, stk. 1. Endelig er det tredje punkt, at Udvalget om Konstitutionelle Anliggender er af den opfattelse, at enhver handling fra en medlemsstats side, som begrænser ytrings- og informationsfriheden i denne medlemsstat, er i strid med denne artikel.
Jeg vil gerne understrege, at det ikke drejer sig om at forfølge nogen, men ganske enkelt om det enstemmige ønske - i det mindste i Udvalget om Konstitutionelle Anliggender - om at fastlægge en procedure for, hvordan Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet skal optræde i sådanne tilfælde. 
Santini (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hvis jeg må være lidt ironisk - hvilket måske kunne være et kneb for at slippe godt fra en så vanskelig debat - vil jeg sige, at vi her i Europa-Parlamentet i aften ser den officielle start på den italienske venstrefløjs valgkampagne til parlamentsvalget.
Den betænkning, som vi drøfter, har nemlig et indirekte formål - der fjerner enhver værdi fra den kulturelle, videnskabelige og tekniske forskning, som titlen lægger op til - selv om netop titlens fremhævelse af Italien som et land, hvor informationsfriheden i højere grad er i fare end i andre lande, giver en formodning om, at der er tale om partiske konklusioner, som kort og godt har til formål at ramme den italienske regering og ikke mindst regeringschefen.
Til støtte for denne betænkning fremlægger ordføreren konklusionerne af en undersøgelse, der er udført af et institut i Düsseldorf - som aldrig er blevet godkendt af Parlamentet - og hvis angivelser er alt andet end klare og endelige. Det meddeles i starten, at man med undersøgelsen ønsker at sammenligne situationen i de 25 medlemslande, når det gælder informationsfriheden. Herefter får vi dog blot nogle få oplysninger om otte lande, idet der udtrykkeligt står, at der er tale om en ufærdig og mangelfuld undersøgelse. Det får mig spontant til at stille et spørgsmål, som jeg vil lade gå videre til Parlamentet, hr. formand: Hvorfor har vi så travlt? Hvorfor ventede man ikke på, at undersøgelsen var færdig, så alle de 25 lande kom med? Jeg tror godt, at jeg kender svaret, men måske er jeg for kynisk.
Den oprindelige tekst er blevet fyldt med en række ændringsforslag, der fremstiller situationen i Italien på en rent ud sagt paradoksal måde, og som indeholder personhenvisninger og en personlig kritik af den italienske ministerpræsident, der ikke svarer til Europa-Parlamentets stil og ordvalg. Det skrev parlamentsformand Cox i et brev i dag, hvor han opfordrede ordføreren til at ændre stilen og slette personhenvisningerne. Ordføreren har da også foreslået nogle små kosmetiske indgreb - som hun kaldte dem - for at vise sin gode vilje. Jeg må ærligt talt sige, at det slet ikke er nok, kære kollega. Det er nødvendigt med en gennemgribende ansigtsløftning for at give beslutningen sin værdighed tilbage.
Situationen i Italien er meget anderledes end den beskrevne. Det fremgår af en rapport fra sidste år, som Journalister uden Grænser har udarbejdet, og det er en organisation, der bestemt ikke er tæt på den italienske regering og regeringschef, men som tværtimod er meget kritisk. Alligevel står der, at den italienske presse i sin helhed afspejler de forskellige politiske holdninger, som kommer til udtryk i parlamentet, og at den præsenterer en bred vifte af holdninger, der ofte er kritiske over for regeringen. I rapporten analyserer man desuden de forskellige holdninger i radio- og tv-nyhedsprogrammer, dagblade, tidsskrifter osv., og her bemærker man, at den skrevne presse giver et ligevægtigt billede af Italiens politiske scene, men at den mærker de økonomiske konsekvenser af mediedominansen. Endelig står der - og det er min sidste bemærkning - at den skrevne presse i sin helhed er modstander af regeringen og flertallet.
Hvad er sandheden så, hr. formand? Det er en skam, at det slet ikke er muligt at se, hvad sandheden er. Denne betænkning kunne have været med til at forsvare den. Vi kender sandheden. Desværre forråder og fordrejer betænkningen den.
Paciotti (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne takke ordføreren for det glimrende arbejde, som hun har udført på en kompetent og upartisk måde, og jeg vil navnlig gerne takke hende for hendes store tålmodighed med de sidste dages uberettigede polemik og obstruktionspolitik, der bestemt ikke skyldes ønsket om at beskytte en af de europæiske borgeres grundlæggende rettigheder.
I betænkningen, som er udarbejdet efter Formandskonferencens tilladelse og angivelser, behandles spørgsmålet om mediefriheden og mediernes politiske og kulturelle pluralisme, der er væsentlige aspekter for et fuldstændigt demokrati, som selv er en af EU's grundlæggende værdier i henhold til traktatens artikel 6. I betænkningen - som jeg er helt enig i - analyseres de kriterier, der skal overholdes, og de instrumenter, der kan indføres for at sikre informationsfrihed og informationspluralisme. Desuden stilles der forslag til, hvordan Fællesskabet og medlemsstaterne kan gribe ind i tråd med subsidiaritetsprincippet. Dette forslags- og analysearbejde er af stor betydning for fremtiden i et udvidet Fællesskab med 25 medlemsstater.
I betænkningen undersøger man også risikoen for krænkelse af ytrings- og informationsfriheden, navnlig - sådan som det fremgår af det mandat, som udvalget har fået - i Italien. Der er altid en risiko alle vegne, men det kan ikke benægtes, at Italiens situation er unormal på grund af en række objektive og ubestridelige faktorer, nemlig den højeste koncentration i Europa på det audiovisuelle marked, der er kendetegnet af et duopol med det statsejede selskab RAI og den private koncern Mediaset, som tilsammen sidder på 96,8 % af reklameindtægterne, og den kendsgerning, at Mediaset-koncernen kontrolleres af den nuværende ministerpræsident, at regeringen og regeringsflertallet har indflydelse på organisationsdiagrammet og programmerne for public service-tv, samt at man stadig ikke har løst ministerpræsidentens interessekonflikt. Desuden har Italiens radio- og tv-system - hvilket bekræftes af talrige afgørelser fra den italienske forfatningsdomstol - i flere år være kendetegnet af en ulovlig situation, som den lovgivende myndighed endnu ikke har bragt i orden. De hidtil vedtagne love, der ratificerede den reelle frekvensudnyttelse - det vil sige den største private koncerns benyttelse af anlæg uden tilladelser og bevillinger og helt uden tanke for en styrkelse af pluralismen - er efterhånden blevet erklæret forfatningsstridige, og den italienske præsident har henvist den seneste lov om en reform af den audiovisuelle sektor til fornyet parlamentsbehandling, fordi den ikke var i tråd med de principper, som forfatningsdomstolen har fastslået.
Eftersom vi står over for sådanne ubestridelige kendsgerninger, er det umuligt ikke at se den alvorlige risiko, som de europæiske borgere i Italien løber for konkrete og gentagne krænkelser af den grundlæggende ret til informationspluralisme. 
Calò (ELDR ).
   - Hr. formand, det er sjovt og overraskende, at mange af de nævnte oplysninger, som man tvivler på, og som man beder om beviser for, er anført på Mediasets hjemmeside på internettet. Kan det være Mediaset, der lyver? På den anden side er de kendsgerninger, som vi er blevet præsenteret for, og som vedrører risiciene for informationsfriheden i Italien, så åbenlyse og alvorlige, at det ville være overflødigt at gentage dem. Til gengæld vil jeg gerne komme med nogle kommentarer til dem.
Det er ikke forkert at sige, at der stadig er ytringsfrihed i Italien, men informationsfriheden er blevet kraftigt begrænset. Man ser således et fænomen, som i øjeblikket breder sig på foruroligende vis. I Italien er manglen på informationspluralisme i dag ved slet og ret at blive til en mangel på information, og selv den retssag, der vedrører et medlem af Europa-Parlamentet, som står anklaget for at have forbindelser til mafiaen, forbigås i tavshed i medierne. De gentagne og hyppige krænkelser leder desuden tankerne hen på et lukket system, der henviser til sig selv, og som ihærdigt forfølger de antidemokratiske målsætninger, der lå til grund for den renæssanceplan, som blev udarbejdet af Licio Gelli og hans frimurerloge P2, hvor hr. Berlusconi var medlem og havde medlemsnummer 1816.
Hvilken plads ville nyheden om en mafiaretssag, der involverer premierministerens højre hånd og medstifteren af hans parti, få i et andet europæisk land? Det er i dag tvingende nødvendigt med en lov, der løser den italienske ministerpræsidents - og oven i købet mange af hans ministres - katastrofale interessekonflikt. Alle kan i øvrigt se, hvilken obstruktionspolitik man i de seneste dage har ført mod fru Boogerd-Quaaks betænkning. Man vil forhindre, at vi forhandler om den i denne valgperiode, så der ikke rettes anklager mod et mediesystem, som kun har til formål at få folk til at være tilhængere af den, der ejer og kontrollerer det.
Det er aldrig rart at tale ondt om sit eget land, men det mest negative aspekt er de begivenheder, der finder sted i Italien. Dem må vi skarpt og klart give udtryk for vores fordømmelse og kritik af. 
Di Lello Finuoli (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, så er vi endelig nået frem til Parlamentets plenarforhandling om fru Boogerd-Quaaks betænkning. Det er en glimrende betænkning, som udspringer af, at det altovervejende flertal i Parlamentet er bekymret over informations- og ytringsfriheden i EU.
Vi havde naturligvis foretrukket, at Kommissionen i løbet af disse fem år havde stillet et specifikt forslag til direktiv. Situationen bliver nemlig stadig mere bekymrende i alle EU-landene som følge af massive mediekoncentrationer og regeringernes stadig mere åbenlyse forsøg på at styre, dominere og bruge medierne for at beholde og styrke deres egen magt.
Italiens dårlige eksempel er dog det, der bekymrer os mest, og det er både, fordi informationsfriheden er blevet svækket, og fordi det er et dårligt eksempel for de andre lande. Europa kan ikke blive ved med at forholde sig passivt til den skandale, at en premierminister ejer de tre private tv-stationer, ejer det største selskab, som får tv-reklameindtægter, kontrollerer de tre offentlige tv-stationer og sætter alle sine politiske sympatisører i spidsen for dem, mens han sågar offentligt bekendtgør afskedigelsen af journalister som Enzo Biagi og Michele Santoro, som han ikke brød sig om.
I dette hele tiden mere nyliberalistiske og antidemokratiske Europa, hvor mediernes magt bidrager aktivt til en ens tankegang, til krig og til socialstatens afvikling, er det nødvendigt at sende et signal om, at vi går i en anden retning, eller at vi i det mindste tager spørgsmålet op til overvejelse.
Fru Boogerd-Quaaks betænkning om medierne er et skridt i denne retning, og derfor stemmer vores gruppe, Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre, for betænkningen. 
Frassoni (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, med denne betænkning ønsker man at nå tre målsætninger. Den første målsætning er endnu en gang at slå fast, at et flertal i Europa-Parlamentet er af den opfattelse, at det så afgjort ligger inden for EU's kompetenceområde at beskæftige sig med ytringsfriheden, og at det derfor er nødvendigt at handle, da dette spørgsmål kunne udvikle sig til et egentligt problem - og således en risiko - for demokratiet.
Emnet er ikke nyt. Denne gang er det blevet behandlet på en mere specifik og detaljeret måde, hvor man i højere grad har underbygget med eksempler, men det er ikke meget anderledes end det, som Parlamentet vedtog enstemmigt for et stykke tid siden, hvor Parlamentet bad Kommissionen om at gøre en indsats. Denne indsats er aldrig blevet gjort, og det ville jeg gerne høre årsagerne til, hvis De kender dem, kommissær Patten.
Den anden målsætning er at give nogle konkrete eksempler på disse risici, der naturligvis eksisterer i flere lande, men som der er nogle helt åbenlyse eksempler på i Italien, og det skyldes slet og ret, at den politiske magt, mediemagten og den økonomiske magt er samlet hos én og samme person, hvilket - ud fra et politisk, kulturelt og lovgivningsmæssigt synspunkt - praktisk taget ville være umuligt i et hvilket som helst andet vestligt demokrati.
Den tredje målsætning, som jeg gerne vil understrege i denne betænkning, er de henstillinger, som man kommer med. Disse henstillinger er rettet til landene og navnlig til Italien - de adskiller sig i øvrigt ikke ret meget fra konklusionerne i den rapport, som hr. Santini nævnte, nemlig at der bør findes en løsning på interessekonflikten og på det problem, at mediemagten i Italien er samlet på to personer - og jeg vil gerne endnu en gang fastslå - da det efter min mening er særlig vigtigt - at der ligeledes henstilles til Kommissionen om at gøre en indsats og lovgive på dette område.
Jeg vil gentage mit spørgsmål til kommissær Patten, nemlig at jeg godt kunne tænke mig at vide, hvad Kommissionen har gjort ved denne anmodning, og hvad den agter at gøre, eftersom denne betænkning utvivlsomt bliver vedtaget. 
Angelilli (UEN ).
   - Hr. formand, skinnet bedrager, for på trods af de ca. 200 ændringsforslag, som jeg har stillet i udvalget, er jeg i virkeligheden slet ikke lidenskabeligt engageret i denne debat. Faktisk gør debatten mig på en måde deprimeret, eftersom den lige fra starten bestemt ikke har handlet om pluralisme og informationsfrihed i Europa, men om et simpelt og ubegrundet angreb af ren ideologisk karakter. Jeg finder det dog deprimerende, at visse dele af den italienske venstrefløj, der er forblændet af deres behov for at anklage den italienske ministerpræsident og dermed hele regeringen - som blev demokratisk valgt med et flertal, hvilket jeg gerne vil minde om - har udarbejdet og tilladt en inkvisitorisk betænkning som denne, der - sådan som der står i titlen - drejer sig om situationen "navnlig i Italien" og udelukkende har til formål at bringe Italien i miskredit. Jeg kan ikke acceptere kynismen og den falske moralisme i dette fortsatte antiitalienske korstog, der også støttes af visse parlamentsmedlemmer fra den europæiske venstrefløj, som først blev kendt for deres fornærmelser af Italien under det italienske formandskab, og som siden blev endnu mere kendt, fordi de - under mistanke fra deres egne partifæller - satte falske underskrifter på tilstedeværelseslisten. Jeg kan ikke acceptere moralprædikener fra personer, som endnu ikke har været modige nok til reelt at anklage Kommissionen for den forkastelige Eurostat-skandale.
Endelig ville jeg gerne have, at den italienske venstrefløj fandt den nødvendige tid - og ikke mindst det nødvendige mod - til at udarbejde en betænkning, hvor man er lige så opmærksom på Romano Prodis interessekonflikt. Han er formand for Europa-Kommissionen i sine ledige øjeblikke og Ulivo-leder i Italien på fuld tid, og blot for at føre en politik, der absolut går imod Italien, er han desværre endt med at svække og skade selve Kommissionens omdømme.
Formanden.
   - Fru Angelilli, jeg synes, at det er værd at bemærke, at der ikke findes noget dokumenteret tilfælde, hvor et parlamentsmedlem eller en observatør har skrevet under med en falsk underskrift. Det skylder jeg de parlamentsmedlemmer, der er til stede her, at sige. 
Napoletano (PSE ).
   - Hr. formand, jeg tager ordet for en personlig bemærkning. Jeg hørte, at fru Angelilli i sin tale henviste til nogle parlamentsmedlemmer, som hun ikke oplyste navnene på, og hun sagde, at de sætter falske underskrifter på Europa-Parlamentets tilstedeværelsesliste. Jeg ville gerne have, at De, hr. formand, bad fru Angelilli om at fortælle, hvem hun henviser til - med navn og efternavn - og om at føre bevis for de udtalelser, som hun er kommet med her i Parlamentet.
Dette er ikke acceptabelt. Parlamentsformand Cox har allerede haft lejlighed til klart at understrege holdningen og rettighederne hos de parlamentsmedlemmer, der arbejder i Europa-Parlamentet. Det kan ikke accepteres, hr. formand. Jeg beder fru Angelilli om at oplyse navnene. 
Formanden.
   - Jeg har sagt, hvad der skulle siges til den sag, og nu da klokken er mange, tillader jeg ingen yderligere debat. 
Dillen (NI ).
   - Hr. formand, kære kolleger, i modsætning til temmelig mange andre ikke-italienske kolleger i udvalget, som ikke tilfældigvis hører til den altid moraliserende venstrefløj, ønsker jeg ikke at blande mig i et suverænt EU-medlems indre anliggender, og jeg ønsker ikke at give udtryk for tomme beskyldninger over for dets legitime regering.
Som flamlænder kan jeg blot konstatere, hvor hyklerisk mestrene i selektiv forargelse på ny mener, de skal give den italienske regering lektioner i demokrati. Ordføreren har imidlertid i dag optrådt som eksempel, og derfor vil jeg indtrængende råde hende til at undersøge, hvordan oppositionen i Belgien systematisk boykottes af den offentlige radio- og tv-virksomhed. Ordføreren ville måske opdage, hvordan Belgiens premierminister lægger pres på en chefredaktør, for at denne skal rapportere positivt om regeringen. Hun kunne opdage, hvordan den offentlige radio- og tv-virksomhed i en slags slavisk Pravda-stil kun tjener til at sikre berømmelseskulten omkring denne premierminister. Hun kunne mærke, hvordan udenrigsministeren for nylig forsøgte at forhindre udsendelsen af en dokumentarfilm om Belgiens og kongehusets forbrydelser i den tidligere koloni Congo. Hun kunne endelig notere, hvordan mit parti, Den Flamske Blok, som repræsenterer 18 % af vælgerne, på grund af en rigeligt subsidieret offentlig myndighed stilles for retten for den forbrydelse, at det har sagt sin mening. Det er virkelig krænkelser af ytringsfriheden. Alligevel genfinder jeg dem ikke i denne betænkning. Det er derfor ikke en afbalanceret betænkning, som oprigtigt er bekymret over eventuelle mangler inden for Unionen, hvad angår ytringsfrihed. Denne betænkning er et forsøg på at intimidere fra venstrefløjens side, som ikke kan tolerere, at de italienske vælgere viser sig at have stemt på en måde, der ikke er politisk korrekt. 
Terrón i Cusí (PSE ).
   - Hr. formand, hvis De tillader det, vil jeg gerne sige nogle få ord om dette spørgsmål, selv om jeg ikke tilhører den italienske venstrefløj, for jeg har, ligesom mange medlemmer af Parlamentet fra andre lande og andre grupper, som fru Boogerd-Quaak, interesseret mig for denne sag.
I chartret om grundlæggende rettigheder bekræftes det, at pluralisme er afgørende for den demokratiske funktion. Det, som Parlamentet har bemærket, er en klart stigende utilpashed blandt mange informationsmedarbejdere og en stor del af borgerne, hvad angår den information, som de modtager gennem medierne.
Koncentrationen af de private medier på få hænder og den dårlige anvendelse af public service-medierne fra de offentlige myndigheders side, fra regeringernes side, er de to centrale problemer på dette område. Derfor er det endnu værre, når de to problemer hænger sammen, eller når en politisk holdning og en medievirksomheds interesser er sammenfaldende.
Hr. formand, i fællesskabslovgivningen bør der tages højde for dette behov for pluralisme, og der burde være instrumenter til at forsvare den aktivt med. Det er det, Parlamentet foreslår i betænkningen af fru Boogerd-Quaak, som jeg takker for hendes indsats og tålmodighed.
Hr. formand, jeg mener, at Kommissionen og medlemsstaterne bør studere disse forslag og acceptere dem eller i det mindste fortælle os, hvad de mener om dem. Jeg tror, at det ville blive bifaldet af Parlamentet og borgerne.
Jeg synes, hr. formand, at Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender indtil den dag, hvor det stemte for denne betænkning i udvalget, stemte og arbejdede, som det har gjort det i de sidste fem år, det vil sige klogt og fornuftigt, og man lyttede til hinandens argumenter - noget som i dag tilsyneladende ikke er almindeligt i Parlamentet.
Dette bliver mit sidste indlæg i Parlamentet, for jeg har valgt ikke at vende tilbage til det næste Parlament, og jeg vil takke formanden for udvalget, Jorge Hernández Mollar, for den måde, hvorpå han hidtil har ledet udvalget, også i denne meget vanskelige sag.
Jeg vil vende tilbage til emnet og til sidst sige - og det er afgørende - at borgerne, hr. formand - det har de vist i de seneste dage i Spanien - reagerer, når de mener, at de gennem medierne udsættes for en uacceptabel manipulation. Derfor er jeg optimistisk på dette område. Jeg håber, at institutionerne kan leve op til det, som borgerne forventer af os.
Manisco (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, lad mig tale engelsk for at skåne tolkene.
Jeg kan kun blive forfærdet og også more mig lidt over den meget underlige optræden, som mine ærede kolleger i Berlusconi-gruppen udviser her i Parlamentet. Meget seriøse medlemmer af Parlamentet - alvorlige så det næsten lyder anstrengt - f.eks. hr. Podestà, der også er næstformand for Parlamentet, opfører sig pludselig, som om de er gået i retorisk krampe, hvor hr. Tajani forvandles til Den Utrolige Hulk, og mange andre agtværdige medlemmer af Parlamentet slår sig på brystet som King Kong.
Hvad er der sket? Herren i Rom har tydeligvis givet sin gruppe nogle meget faste ordrer, hvilket han er i sin gode ret til, og ordren er at stoppe fru Boogerd-Quaaks betænkning for enhver pris. Forhalingstaktik er mere end forståelig og mere end rimelig, selv som nogle acceptable former for obstruktionspolitik, men jeg spekulerer på, om vi ikke er gået for langt, ud over Parlamentets regler og traditioner, med disse vedvarende forsøg - og vi vil se mange flere inden morgendagen, for rygterne spredes meget hurtigt i Parlamentet - på at udskyde behandlingen af denne betænkning og tage den af dagsordenen. Jeg vil gerne sige, at jeg misbilliger denne opførsel - ikke fordi jeg tilhører en nostalgisk kommunistisk gruppe eller er bolsjevik, som jeg er blevet kaldt, men fordi jeg stadig respekterer Parlamentet, dets traditioner, dets normer og dets regler.
Morera i Catalá (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg synes ikke, at denne debat er udelukkende italiensk. Jeg er fra Valencia, og historisk set har valencianerne tætte forbindelser med italienerne - faktisk var to valencianere, Calixtus III og Rodrigo de Borgia, paver i Italien under renæssancen - men jeg mener, at det er et vigtigt europæisk emne, og jeg vil takke kommissær Patten og ordføreren, fru Boogerd-Quaak, for deres indlæg.
Jeg mener, at det er nødvendigt gennem subsidiaritet og også gennem Kommissionens initiativ at regulere og handle for at strukturere pluralismen, medierne og især neutraliteten.
Jeg er fra en europæisk region - Valencia - hvor neutraliteten ikke har været til stede i et public service-medie. Jeg taler ikke om Televisión Española, et åbenbart tilfælde, men om Canal Nou, valenciansk tv, som er et skoleeksempel på, hvordan public service-tv anvendes partipolitisk. Neutralitet betyder ikke at være hverken partipolitisk eller genstand for statslig udnyttelse, for informationsmanipulation eller for et politisk partis udnyttelse, når det drejer sig om et public service-medie, som det har været tilfældet med valenciansk tv. Derfor mener jeg, at det er nødvendigt gennem Kommissionens initiativer at tage initiativer til at lovgive, så der oprettes rådgivende råd. På dette punkt beundrer vi modeller for public service-tv som BBC, og som valencianere så vi gerne, at både Televisión Española og Canal Nou, vores valencianske tv, var neutrale, og at vi i fremtiden kunne råde over et neutralt tv, som gav plads til alle partier. Et parti som mit, der er det tredjestørste kommunale politiske parti i Spanien, optræder ikke i vores tv, og det er efter min opfattelse afgørende for den europæiske integration.
Segni (UEN ).
   - Hr. formand, jeg tager ordet på egne vegne, og jeg vil tale italiensk, eftersom jeg ikke behersker det engelske sprog lige så godt som hr. Manisco. Jeg vil gerne sige, at informationspluralisme er et europæisk anliggende, hvilket kommissær Patten i høj grad understregede med sine ord. Men netop dette viser, at Kommissionen ikke har gjort sin pligt i denne debat, hr. kommissær.
I løbet af de sidste to år har Europa-Parlamentet to gange opfordret Kommissionen til at udarbejde et forslag til direktiv, men dette er ikke sket. Det er ikke et spørgsmål om, hvorvidt man tilhører højre- eller venstrefløjen, og det er ikke tilstrækkeligt at tro, at det kun gælder for Italien. Her i Parlamentet er spørgsmålet blevet taget op i en beslutning, som jeg har skrevet under på sammen med 31 parlamentsmedlemmer fra PPE-DE-Gruppen eller andre grupper fra højrefløjen, for det er et spørgsmål, der bestemt ikke kun vedrører Italien, men som er et gode, der tilhører hele Europa og enhver civilisation.
I Italien har spørgsmålet naturligvis udviklet sig faretruende. Foruden et offentligt fjernsyn, som altid har været kontrolleret af de politiske partier, er der det private fjernsyn, som regeringen styrer fuldstændigt. Det er desværre alvorligt, og det har betænkningen ret i. Jeg stemmer for, hr. formand. 
Borghezio (NI ).
   - Hr. formand, Italien er ikke Qatar eller en sydamerikansk republik. Det, der står i denne skandaløse betænkning, er ikke rigtigt, og ordføreren kunne f.eks. have baseret den på oplysningerne fra et uafhængigt institut som observatoriet i Pavia. Men ordføreren foretrak at se bort fra mange ting, og hun så endda bort fra det, som journalisten Hans-Martin Tillach blev udsat for ikke så langt fra Europa-Parlamentet. Det står der ikke et ord om.
Hverken TG1 eller tv-aviserne fra Canale 5 - de tv-aviser, som Berlusconi ejer eller dem, som ordføreren siger er kontrolleret af den italienske regering - er Al-Jazeera, selv om man godt kunne tro det, eftersom man indtil for et par aftener siden hver aften kunne se en elegant rødhåret kvinde, der kaldte mujahedinernes guerillaer for "modstandskæmpere" og angrebene på personer fra Vesten for "modstand". Italiens system med offentlige og private tv-stationer er ikke Al-Jazeera, for her får venstreorienterede journalister en fed hyre på flere hundrede millioner, mens dagbladene på den yderste venstrefløj - der skyder med skarpt mod regeringen - får penge fra regeringen. Jeg kunne godt tænke mig at vide, om i Frankrig får penge af hr. Raffarin. Sådan er det i Italien.
Der er en omfattende meningsfrihed, og hvad angår injuriesagerne mod journalister i Frankrig, kunne ordføreren også godt have skrevet et par ord om de italienske dommeres dårlige vane med at forfølge dem, der frit giver udtryk for deres synspunkter. Det er kort sagt en ynkelig betænkning, som Parlamentet må skamme sig over! 
Fiori (PPE-DE ).
   - Kære fru Boogerd-Quaak, det gode ved demokratiet er, at man kan have helt forskellige opfattelser af det samme spørgsmål. Jeg er faktisk dybt skuffet og bitter over denne betænkning, både ud fra et teknisk og et politisk synspunkt.
Ud fra et teknisk og juridisk synspunkt er betænkningen næsten et misbrug af parlamentsproceduren. Den nævner ting og personer på en ofte upassende måde uden at føre bevis for de alvorlige påstande, der fremsættes. Den bruger tredjemand som en autentisk informationskilde, uden at man har gennemgået en korrekt opgavetildelingsprocedure i henhold til forretningsordenen. Den indeholder alvorlige vurderinger af lande, som endnu ikke er aktive medlemmer af Europa-Parlamentet, uden beviser til støtte for disse vurderinger. Den tager ikke tilstrækkeligt højde for de udtalelser, som de kompetente rådgivende udvalg har afgivet. Den krænker et grundlæggende princip i vores lovgivningsaktiviteter, nemlig subsidiaritetsprincippet, ikke mindst når det gælder lovgivningsaspekterne. Den kritiserer sågar de nationale parlamenter, og sådan kunne jeg blive ved. Det er en betænkning, der er så dårligt opbygget, at selv Parlamentets formand, Pat Cox, i sit svar på et brev fra hr. Podestà skriver, at selv om de er antagelige, er det nødvendigt at ændre visse dele af teksten, så de er helt i overensstemmelse med Parlamentets praksis og vores forretningsorden.
Ud fra et politisk synspunkt bliver alt dette desværre overskygget af ønsket om en politisk smædekampagne. For et parlamentsmedlem som mig, der holder af politik og betragter det som et uundværligt instrument til at skabe et bedre samfund, er det virkelig en alvorlig ting. Betænkninger som denne og institutionernes udnyttelse til valgformål tilføjer Parlamentet stor skade.
Parlamentet har sin egen værdighed og en troværdighed, som er blevet skabt ved hjælp af mange års hårdt arbejde og konsekvente og seriøse holdninger. At blive skueplads for nationale stridigheder med valgformål er et dødsstød for Parlamentets fremtid, og det underminerer dets grundlag og troværdighed hos de europæiske borgere. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted på torsdag kl. 12.00. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0229/2004) af Angelilli for Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender om forslag til Rådets forordning om indførelse af en forpligtelse for medlemsstaternes kompetente myndigheder til systematisk at stemple tredjelandsstatsborgeres rejsedokumenter ved passage af medlemsstaternes ydre grænser og om ændring i den henseende af konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen og Den Fælles Håndbog (KOM(2003) 664 - C5-0580/2003 - 2003/0258(CNS)).
Patten,
    Hr. formand, jeg beklager, at det tynder ud i Parlamentet, når vi kommer til disse vigtige spørgsmål, men i de næste få øjeblikke vil jeg måske ikke være fanget mellem disse voldsomme sindsbevægelser, som jeg har været det på det sidste! Lad mig gå over til roligere spørgsmål.
Som reaktion på konklusionerne fra Rådet (retlige og indre anliggender) i december 2002 præsenterede Kommissionen en pakke med praktiske foranstaltninger, der har til formål at afhjælpe retlige uoverensstemmelser og praktiske vanskeligheder i forbindelse med stempling af tredjelandsstatsborgeres rejsedokumenter ved medlemsstaternes ydre grænser. I november 2003 stillede Kommissionen et forslag til forordning, der for det første har til formål at pålægge medlemsstaterne en forpligtelse til at stemple sådanne rejsedokumenter systematisk, for det andet at fastslå de omstændigheder, hvorunder manglende indrejsestempel udgør et formodningsbevis for, at personen er blevet for længe på en medlemsstats område, og for det tredje at sikre, at kontrollen af personer ved ydre grænser kun lempes under særlige og uforudsete omstændigheder.
Medlemsstaternes myndigheders forpligtelse til at stemple tredjelandsstatsborgeres rejsedokumenter systematisk vil gøre det muligt at bruge manglende indrejsestempel som formodningsbevis for ulovligt ophold. Der kan gøres indsigelse mod denne formodning om ulovligt ophold med ethvert andet bevis, som tredjelandsstatsborgeren kan forelægge.
Af hensyn til at medlemsstaterne skal have tid til at iværksætte de praktiske foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen, vil forordningen først træde i kraft den 1. maj i år. På den dato vil mange af de praktiske gennemførelsesproblemer efter vores opfattelse være løst, fordi udvidelsen vil betyde, at de nye medlemsstaters statsborgeres rejsedokumenter ikke længere skal stemples. Jeg håber, at de medlemmer, der har udsat deres sengetid for at lytte til disse bemærkninger, vil finde dem fornuftige, og jeg glæder mig til at høre forhandlingen.
Angelilli (UEN ),
   Hr. formand, først vil jeg gerne takke parlamentsmedlemmerne for, at de har beriget dette forslag med deres ændringsforslag. Der er tale om et forslag til Rådets forordning om indførelse af en forpligtelse for medlemsstaternes kompetente myndigheder til systematisk at stemple tredjelandsstatsborgeres rejsedokumenter ved passage af medlemsstaternes ydre grænser. Denne forordning ændrer i den henseende konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen og den såkaldte Fælles Håndbog.
Det lader til udelukkende at være en administrativ foranstaltning, men i virkeligheden har den til formål at sikre, at vi med henblik på den nært forestående udvidelse af EU og således den meget omfattende udvidelse af EU's ydre grænser får en mere rationel forvaltning af disse grænsers passage, ikke mindst for at sikre en lovlig indvandring og for at modvirke og bekæmpe illegal indvandring og den hermed forbundne kriminalitet på en effektiv måde. Med henblik på en fuldstændig afskaffelse af kontrollen ved medlemsstaternes interne grænser er målsætningen således at flytte denne kontrol til de ydre grænser og styrke rets-, told- og politisamarbejdet med foranstaltninger, der så at sige er kompensationsforanstaltninger, og som kan garantere sikkerheden på EU's område.
Det er vigtigt at rationalisere og harmonisere grænsekontrolsystemerne. Den gradvise gennemførelse af Schengen-området har nemlig medført, at de enkelte medlemsstater har forskellige kontrolprocedurer for deres egne grænser. Dette har også haft negative følgevirkninger for undersøgelsen af, hvorvidt tredjelandsstatsborgere, der befinder sig på EU's område, opfylder opholdsbetingelserne, ikke mindst når det gælder kortvarige ophold. Kommissionen har således netop stillet dette forslag til Rådets forordning for at gøre en systematisk stempling af tredjelandsstatsborgeres rejsedokumenter obligatorisk ved den kontrol, der finder sted ved passagen af de ydre grænser, og for at opstille nogle fælles bestemmelser i den forbindelse.
Det er naturligvis kun et af de mange operative instrumenter, men den systematiske stempling af rejsedokumenter kan være et effektivt bidrag til bekæmpelsen af illegal indvandring.
Endelig vil jeg gerne præcisere, at denne forordning naturligvis kun er det første skridt i retning af en mere fuldstændig reform af systemet, der bl.a. også omfatter en systematisk stempling - og således en egentlig kontrol - af dem, der rejser ud af Schengen-området. 
Oreja Arburúa (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil naturligvis allerførst lykønske Kommissionen med dens forslag og ordføreren med det arbejde, hun har udført, både teknisk set og i kraft af samarbejdet med andre kolleger, for det har betydet, at vi har kunnet indarbejde nogle af vores forslag i hendes betænkning.
Der er ingen tvivl om, at udvidelsen af EU's område repræsenterer et nyt skridt i forvaltningen af de ydre grænser. EU er et ambitiøst og åbent integrationsprojekt, som allerede har overskredet de rent økonomiske mål, efterhånden som det har udvidet sine mål, og i det omfang medlemsstaterne har givet det flere og flere beføjelser, er dets udfordringer også blevet større.
Siden 1995, da Schengen-aftalen blev vedtaget, har der været et stigende ønske om at nedbryde grænser og barrierer mellem de stater, der havde undertegnet den. Den frie bevægelighed for personer, indvandring og asyl og forvaltning af de ydre grænser er højt prioriterede politikker, og det har fremgået tydeligt af konklusionerne fra visse Europæiske Råd, f.eks. Det Europæiske Råd i Sevilla, Tampere og Thessaloniki.
Et af målene med fællesskabspolitikken er at kontrollere indvandringen for på den ene side at fremme indvandrernes integration og på den anden side også at sørge for sikker tilbagevenden til oprindelseslandene i tilfælde af ulovlig indvandring. Kontrollen af de ydre grænser i de stater, der har undertegnet Schengen-aftalen, er afgørende for at nå de mål.
Hvis vi med denne forordning formår at forene et system til automatisk stempling af tredjelandsstatsborgeres rejsedokumenter, vil procedurerne i forbindelse med forvaltning af de ydre grænser blive mere sammenhængende og enklere.
En af EU's succeser har uden tvivl været nedbrydningen af grænserne, så borgerne kunne bevæge sig frit i alle medlemsstaterne uden at blive behandlet forskelligt. Hvis vi ønsker at forbedre sikkerheden og gøre EU til et mere sikkert område, må vi også forbedre vores ydre grænsers funktion, det gælder især Schengen-grænserne.
I forbindelse med fru Angelillis betænkning vil jeg sige, at vores gruppe vil stemme for forslaget, men vi har anmodet om en særskilt afstemning om ændringsforslag 13, fordi vi mener, at Kommissionens forslag er bedre end forslaget fra Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender. Derfor skal vi blot have en særskilt afstemning om dette punkt, hvor vi vil stemme imod.
Jeg mener, at denne forordning er et skridt i retning af at kontrollere ulovlig indvandring og dermed komme nærmere til en fælles indvandringspolitik.
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00. 
Jeg takker hr. Podestà for, at han vikarierede for mig et minuts tid, og det vil jeg gerne have ført til protokols.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A5-0248/2004) af Ceyhun for Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender om forslag til Rådets forordning vedrørende det europæiske overvågningscenter for narkotika og narkotikamisbrug (omarbejdning) (KOM(2003) 808 - C5-0060/2004 - 2003/0311(CNS)).
Patten,
    Hr. formand, grundforordningen om oprettelse af et europæisk overvågningscenter for narkotika og narkotikamisbrug har nu været gældende i 10 år. Den er kun blevet ændret på ad hoc-basis. Formålet med forslaget var at reformere grundforordningen om centret for at tage hensyn til nye mønstre i brugen af narkotika, måden hvorpå centret fungerer for øjeblikket, virkningerne af udvidelsen og de horisontale foranstaltninger, som Kommissionen gerne ser anvendt på agenturer i almindelighed. Retsgrundlaget for centret forbliver det samme, nemlig artikel 308.
De vigtigste ændringer i forhold til den tidligere forordning er følgende: For det første styrkes centrets rolle. Kommissionen foreslår, at centret nu skal være ansvarligt for indsamling, registrering og analyse af oplysninger om nye tendenser med hensyn til blandingsbrug, herunder kombineret brug af lovlige psykotrope stoffer og ulovlige psykotrope stoffer. Desuden skal centret udvikle værktøjer og metoder til evaluering af de narkotikapolitikker og -strategier, som gennemføres i EU. Centret vil også kunne yde teknisk bistand til det vestlige Balkan.
For det andet har vi af hensyn til udvidelsen indført en række foranstaltninger, der giver centret mulighed for at fungere effektivt i et udvidet Europa - f.eks. oprettelsen af en post som næstformand, oprettelsen af et præsidium og evaluering af sammensætningen af Det Videnskabelige Udvalg for centret. Eftersom Det Videnskabelige Udvalg pr. definition er et ikke-politisk organ, foreslår vi, at det kun skal bestå af 18 eksperter, som udnævnes af centrets bestyrelse ud fra deres kvalifikationer.
For det tredje er der spørgsmålet om Europa-Parlamentets deltagelse i bestyrelsen. Da Parlamentet nu er dechargemyndighed for agenturer, skal enhver risiko for interessekonflikter undgås. Jeg vil understrege, at ud af de 15 EU-agenturer har kun tre - Miljøagenturet, Lægemiddelagenturet og Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad - repræsentanter for Europa-Parlamentet i deres bestyrelse.
Det andet nye element i Kommissionens forslag er af mere teknisk art. Det vedrører enten korrektioner i forbindelse med konsolideringsproceduren eller ajourføring af procedurer i de nye agenturer.
Endelig indføres der med dette forslag forenklinger gennem konsolidering, og det skulle give det europæiske overvågningscenter for narkotika og narkotikamisbrug mulighed for at fungere effektivt i et udvidet EU.
Ceyhun (PSE ),
   Hr. formand, hr. kommissær, kommissæren har faktisk sagt alt det, som ordføreren skulle sige. Jeg tror, at vi i Parlamentet for en gangs skyld er enige om behovet for at omarbejde denne forordning, så jeg behøver vist kun i al offentlighed at sige tak til Kommissionen, til fru Malliori og til overvågningscentrets ledelse. Selv om jeg går ud fra, at vi vil vedtage ordførerens forslag som Parlamentets beslutningsforslag i morgen. Så er der et punkt, som vi sandsynligvis ikke er enige om, nemlig spørgsmålet om, hvorvidt parlamentsmedlemmer skal have lov til at sidde i bestyrelsen. Kommissionen var imod denne idé og begrundede sin modstand. Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender var ikke enigt heri. Som ordfører var jeg faktisk åben omkring dette spørgsmål, men jeg accepterer flertalsafgørelsen i Udvalget om Indre Anliggender. Udvalget så ingen problemer med hensyn til interessekonflikter. Derfor går jeg ud fra, at vi kan acceptere dette overvågningscenter på samme måde som de andre tre agenturer, og hvis Parlamentet mener, at dets medlemmer spiller en vigtig rolle i dette organs arbejde, så antager jeg, at Kommissionen i sidste ende også vil acceptere det som Parlamentets demokratiske beslutning.
Begge parter har som et ultimativt mål, at overvågningscentret bør arbejde langt bedre, og at dets arbejde bør fortsættes så effektivt som muligt fra nu af. Jeg mener, at det arbejde, som vi udfører, tjener dette formål, og jeg går derfor ud fra, at vi vil træffe en fornuftig beslutning i morgen, som styrker overvågningscentret væsentligt og gør, at det kan fortsætte arbejdet. 
Malliori (PSE ),
    Hr. formand, hr. kommissær, ændringen af forordningen om det europæiske overvågningscenter for narkotika og narkotikamisbrug vurderes at være nødvendig. Dels på grund af udvidelsen dels på grund af de nye tendenser, der observeres hos unge, som har et parallelt misbrug af lovlige stoffer, som alkohol, og ulovlige stoffer. Ifølge Kommissionens forslag består centrets hovedopgaver i indsamling, analyse og bearbejdning af tværnationale oplysninger om narkotikaproblemer. Jeg finder det imidlertid nødvendigt, at centret bevæger sig mere i retning af en evaluering af de forskellige nationale politikker i stedet for blot at gengive information. Kun på denne måde kan medlemsstaterne få viden om den bedste og mest effektive praksis på dette vanskelige område.
Et spørgsmål, som jeg synes er lige så vigtigt, er Europa-Parlamentets repræsentation i centrets bestyrelse, hvorfor jeg foreslår, at der udpeges to medlemmer af Parlamentet som repræsentanter, som regelmæssigt rapporterer til det ansvarlige udvalg. Hvad angår udnævnelsen af centrets direktør, skal proceduren være den samme som for alle de øvrige EF-agenturer, det vil sige ved indsendelse af en ansøgning. Udvælgelsen bør være gennemsigtig og tiltrække alle potentielle ansøgeres interesse. Jeg har stillet ændringsforslag vedrørende alle ovennævnte spørgsmål, som er blevet vedtaget. Til sidst vil jeg gerne takke ordføreren for det konstruktive samarbejde. 
Oostlander (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. Ceyhuns betænkning vedrører et meget vigtigt emne, narkotikapolitikken, og især agenturet, overvågningscentret, i Lissabon. Min gruppe synes, at dette er et meget nyttigt instrument, som hjælper den med at basere sin politik på kendsgerninger. I betragtning af politiseringen af alle diskussionerne om narkotika, og politiseringen fra Nederlandene er meget overbevisende, kan vi virkelig ikke længere undvære et sådant center.
Centret har, som kommissæren netop sagde, til opgave at indsamle, standardisere, analysere og sammenligne oplysninger. Til min overraskelse gøres der nu forsøg på i en række ændringsforslag at udvide denne opgave til også at omfatte evaluering af medlemsstaternes politik. Det er imidlertid ikke en opgave for et videnskabeligt-teknisk kontor eller agentur, som står fjernt fra politik. Foretagelsen af denne evaluering er en opgave for politikere, og for at kunne foretage denne evaluering, skal vi have midler til det, f.eks. gennem dette center. Efter min gruppes opfattelse er det uacceptabelt, hvis denne politik gøres teknisk, og hvis vi fratages denne politiske opgave.
Foruden denne vigtige indvending, som er afgørende for, hvordan vi i sidste instans stemmer om betænkningen, har vi nogle andre bemærkninger. Vi synes ikke, at medlemmer af Parlamentet skal deltage i centrets bestyrelse. Det er et konstitutionelt monstrum. Vi synes, det er meget bedre, at vi udpeger et par repræsentanter, som ikke er medlemmer af Parlamentet, således som det er tilfældet i øjeblikket, og denne løsning har også fungeret udmærket. Vi ønsker ikke, at vi hæmmes i vores kontrollerende opgave, fordi vi selv er medlemmer af bestyrelsen. Det er udelukket. Vi har heller ikke noget imod en god kontakt med direktøren, som jævnligt skal orientere os om situationen i centret. Det behøver ikke være vores repræsentanter, selv om vi selvfølgelig også kan kræve dem til regnskab. I modsætning til ordføreren synes vi, at et forretningsudvalg, som forbereder bestyrelsens møder, er en god idé.
Med denne kommentar følger Gruppen Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater en vej, som andre er gået før. Jeg går ud fra, at Rådet og Kommissionen også indser, at et politisk mandat er noget andet end et fagligt mandat. Min gruppe kan helhjertet støtte andre ændringsforslag fra vores værdsatte ordfører.
Til sidst vil jeg også rose kommissær Vitorino, som er ansvarlig for denne sag, for den indsats, som han har gjort i de forløbne år. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.(1)
Hr. Ceyhun havde desværre ret, da han sagde, at det ville blive hans tur efter midnat. Det har altid været mit mål, at nattemøderne skal slutte præcis kl. 24.00. Det lykkedes ikke helt i dag, hvor vi gik 10 minutter over tiden. Jeg vil imidlertid godt takke hr. kommissær, som har en stor del af æren for, at det kun er 10 minutter. Jeg vil godt bede tolkene i kabinerne og folk i kulissen om forståelse for, at det tog 10 minutter længere. Vi gjorde vores bedste!

