Relaţiile UE cu Mongolia (dezbatere) 
Preşedintă
Următorul punct este dezbaterea privind întrebarea cu solicitare de răspuns oral adresată Comisiei privind relaţiile UE cu Mongolia de către Paolo Bartolozzi, Vito Bonsignore, Mario Mauro, Gabriele Albertini, Roberta Angelilli, Aldo Patriciello, Lara Comi, Giovanni Collino, Salvatore Iacolino, Raffaele Baldassarre, Cristiana Muscardini, Barbara Matera, Erminia Mazzoni, Sergio Paolo Frances Silvestris, Carlo Fidanza, Iva Zanicchi, Alfredo Pallone, Licia Ronzulli, Antonio Cancian, Alfredo Antoniozzi, Giovanni La Via, Marco Scurria, Sergio Berlato, Amalia Sartori, Elisabetta Gardini, Potito Salatto, Alfreds Rubiks, Bart Staes, Britta Thomsen, Piotr Borys, Joachim Zeller, Niccolò Rinaldi, Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz, Jaromír Kohlíček, Hannes Swoboda, Vilja Savisaar-Toomast, Herbert Dorfmann, Jarosław Kalinowski, Kyriacos Triantaphyllides, Béla Kovács, Inese Vaidere, Elisabeth Jeggle, Ivari Padar, Vilija Blinkevičiūtė, Rolandas Paksas, Ivars Godmanis (O000091/2011 - B70410/2011).
Paolo Bartolozzi
Dnă preşedintă, dle comisar, doamnelor şi domnilor, delegaţia pentru relaţiile cu Asia Centrală şi Mongolia, pe care am onoarea să o prezidez, a mers în Mongolia cu doar trei săptămâni în urmă, cu ocazia celei de-a opta reuniuni interparlamentare a Parlamentului European şi a Mongoliei. A fost o experienţă foarte utilă şi interesantă. Mongolia este o ţară care merită să fie mai bine cunoscută şi nu sunt multe oportunităţi în cadrul acestui Parlament de a-i acorda atenţia pe care aceasta ar trebui, cu siguranţă, să o primească.
Este o ţară caracterizată printr-un sistem parlamentar pluripartid, prin separarea puterilor, o opinie publică comparativ liberă şi un nivel al protecţiei drepturilor omului care iese în evidenţă faţă de situaţia din multe alte ţări din regiune. Este, de asemenea, o ţară cu probleme de dezvoltare care se confruntă cu o situaţie dificilă a mediului înconjurător şi o deşertificare care continuă să avanseze. Ţara a fost, de asemenea, recent afectată de condiţii meteorologice extreme. În acelaşi timp, este foarte bogată în resurse naturale - cupru, aur, uraniu şi pământuri rare - care ar putea atrage un aflux considerabil de capital în viitorul nu prea îndepărtat.
Din toate motivele de mai sus, cred că este important să se trimită un semnal de sprijin pentru Mongolia în această etapă crucială din dezvoltarea sa şi să se promoveze consolidarea democraţiei şi a statului de drept, precum şi controlul parlamentar, astfel încât resursele financiare care devin disponibile pentru Mongolia să poată fi folosite în viitor, în beneficiul poporului.
Trebuie să încurajăm Mongolia în dorinţa sa de a dezvolta relaţii mai strânse cu Uniunea Europeană şi să o îndemnăm să adopte standardele şi regulamentele noastre industriale. Trebuie să o ajutăm să treacă către o economie de piaţă şi mai multe relaţii economice şi comerciale intense, realizate prin intermediul unui climat de certitudine juridică şi al dezvoltării statului de drept. Acordul de parteneriat şi cooperare pe care Uniunea Europeană şi Mongolia îl încheie va juca un rol decisiv în acest context.
Din toate aceste motive, am depus împreună cu alţi 45 de deputaţi în Parlamentul European această întrebare cu solicitare de răspuns oral. În această privinţă, vom cere Comisiei să furnizeze detalii suplimentare cu privire la caracteristicile principale ale acordului, precum şi cu privire la programul previzibil pentru ratificarea acestuia. Aş dori să subliniez faptul că acordul a fost deja parafat, dar există acum un impas legat de semnarea acestuia, aparent din cauza unor îndoieli ridicate de către un stat membru în temeiul juridic folosit pentru unele dintre clauze.
În plus, am dori să întrebăm Comisia de posibilitatea de a deschide o delegaţie a Uniunii Europene în Ulaanbaatar, în viitorul apropiat. O astfel de iniţiativă ar putea, de fapt, să contribuie în mod semnificativ la adâncirea în continuare a cooperării noastre politice şi economice cu această ţară.
Štefan Füle
membru al Comisiei. - Dnă preşedintă, sunt încântat să mă adresez Parlamentului cu privire la relaţiile UE - Mongolia.
Este foarte oportun să discutăm despre Mongolia. În calitate de cea de-a nouăsprezecea ţară din lume ca mărime, Mongolia deţine drumurile strategice ce unesc pieţele cu creştere rapidă atât din China, cât şi din Rusia. Este o naţiune tânără şi vibrantă, cu o tradiţie şi o istorie îndelungate şi pline de mândrie. Mongolia face progrese însemnate în calea sa spre democraţie. Doresc să felicit Mongolia cu privire la alegerile sale paşnice, societatea civilă activă şi mass-media liberă. Acestea sunt, într-adevăr, etape importante în drumul Mongoliei către pluralismul politic.
Uniunea Europeană salută în special moratoriul asupra pedepsei cu moartea anunţată de preşedintele Mongoliei, care s-a confruntat cu o opoziţie internă din anumite cercuri.
Aşa cum s-a cerut de către Mongolia, Uniunea Europeană este pregătită să-şi împărtăşească experienţa, în special în ceea ce priveşte iniţierea şi devansarea principiilor, normelor şi standardelor europene. Mă bucur, aşadar, să confirm includerea Mongoliei în calitate de ţară pilot în ceea ce priveşte sprijinul Uniunii Europene pentru democraţie. Acest lucru înseamnă că îi vom oferi mai multă asistenţă financiară şi tehnică.
Aş dori, de asemenea, să profit de această ocazie pentru a felicita Mongolia la aniversarea din acest an a 100 de ani de la mişcarea democratică din Mongolia şi pentru preşedinţia Comunităţii Democraţiilor, deţinută de aceasta.
Permiteţi-mi acum să mă întorc la perspectivele de dezvoltare economică a Mongoliei. Mongolia se află la o răscruce de drumuri economice, deoarece se schimbă dintr-o societate în mare măsură pastorală şi nomadă într-o economie pe bază de minerale. Rezervele minerale imense sunt literalmente o "oportunitate de aur” pentru Mongolia de a aduce mai multă prosperitate şi bunăstare poporului său. Sperăm că aceste resurse minerale neexploatate se vor dovedi a fi mai degrabă o binecuvântare decât un blestem, aşa cum a fost cazul în unele ţări.
În domeniul relaţiilor internaţionale, apreciem participarea trupelor mongole în cadrul Organizaţiei Naţiunilor Unite de menţinere a păcii în întreaga lume. Trupele mongole se află în Sierra Leone, Republica Democratică Congo, Sudan, Sahara Occidentală şi Ciad. Aş dori să subliniez că eforturile Mongoliei de a ajuta la stabilizarea Afganistanului sunt foarte apreciate.
În ceea ce priveşte guvernarea relaţiilor Mongoliei cu Uniunea Europeană, sunt mulţumit în special de faptul că Acordul de parteneriat şi cooperare, care înlocuieşte Acordul de comerţ şi cooperare din 1993, a fost negociat în termen de un an şi parafat la 20 decembrie 2010 la Ulaanbaatar. Acest acord deschide un capitol strategic în relaţiile noastre.
Înaltul Reprezentant şi Vicepreşedintele, Baroneasa Ashton, a salutat Acordul de parteneriat şi cooperare ca o altă "etapă în vederea consolidării implicării politice şi economice” a Uniunii Europene şi a statelor sale membre în relaţia cu Mongolia.
În cadrul Acordului de parteneriat şi cooperare, vom lucra împreună ca parteneri egali pentru a coopera într-o gamă largă de domenii: de la chestiuni politice, cum ar fi lupta împotriva terorismului şi promovarea drepturilor omului, la comerţul şi investiţiile în domenii cheie, cum ar fi materiile prime.
Odată ce textul a fost aprobat de către statele membre, sperăm să-l primim pe prim-ministrul Mongoliei la Bruxelles pentru a semna acordul cu Baroneasa Ashton.
Având în vedere această adâncire în continuare a cooperării noastre politice şi economice, precum şi intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, deschiderea unei delegaţii a Uniunii Europene în Ulaanbaatar este o opţiune. Serviciul de Acţiune Externă examinează în prezent reprezentanţele Uniunii Europene din întreaga lume. Sper că va fi posibilă depăşirea obstacolelor financiare şi de personal, pentru a deschide o delegaţie cu drepturi depline a Uniunii Europene la Ulaanbaatar.
Vă mulţumesc foarte mult pentru atenţie şi aştept cu nerăbdare să auzim contribuţiile şi comentariile dvs..
Miroslav Mikolášik
Dnă preşedintă, relaţiile dintre UE şi Mongolia s-au dezvoltat în mod pozitiv în ultimele două decenii, în special în ceea ce priveşte democratizarea şi modernizarea progresivă a Mongoliei.
O cooperare mai strânsă cu UE depinde totuşi de consolidarea încrederii în stabilitatea pe termen lung a regimului politic mongol prin consolidarea garanţiilor privind drepturile omului şi atributele statului de drept, ceea ce presupune, desigur, buna funcţionare a sistemului juridic şi eliminarea corupţiei din sfera publică.
Mişcarea către o economie de piaţă reală trebuie să fie, de asemenea, însoţită de continuarea restructurărilor, reformelor în domeniul dreptului comercial şi al legislaţiei de investiţii, precum şi de ocuparea de către sectorul privat a unei mai mari părţi din economie. Consider că este o evoluţie pozitivă faptul că ţara a adoptat o lege privind protecţia concurenţei, cu scopul de a preveni abuzul de poziţie dominantă din partea firmelor private sau de stat, sau stabilirea de acorduri de cartel în detrimentul altor firme şi consumatori. Cred cu tărie că reformele vor contribui la atragerea investitorilor străini şi vor stimula ulterior prosperitatea locuitorilor Mongoliei, care continuă să sufere din cauza sărăciei din mediul rural, din cauza dependenţei lor de agricultură.
În concluzie, aş dori să spun, doamnelor şi domnilor, că susţin foarte mult - şi comisarul Füle a indicat deja acest lucru, cred, pe un ton foarte pozitiv - înfiinţarea unei delegaţii permanente a UE în Mongolia, deoarece cred în potenţialul pentru dezvoltarea relaţiilor politice şi comerciale, ţinând cont de faptul important că există rezerve vaste de materii prime în această ţară, situate strategic între China şi Rusia. Prin urmare, cred că relaţiile politice şi comerciale ale UE şi statelor sale membre cu Mongolia ar trebui să continue să se dezvolte mai mult.
Kristiina Ojuland
din partea Grupului ALDE. - Dnă preşedintă, dle comisar, Mongolia este bogată în resurse minerale, cum ar fi: cupru, cărbune, tungsten (wolfram), cositor şi aur. Acest lucru face din aceasta un partener economic extrem de atrăgător.
Dar, în timp ce ne urmărim interesele economice, ar trebui să folosim, de asemenea, posibilitatea de a aplica condiţionalitatea pentru a încuraja Mongolia să înceapă reformele atât de necesare. Există probleme grave în Mongolia, legate de corupţia larg răspândită, de lipsa bunei guvernări şi de cooperarea internaţională insuficientă.
În plus, există, de asemenea, unele probleme urgente legate de gestionarea resurselor sale naturale. În momentul de faţă, rezervele minerale ale Mongoliei sunt riguros exploatate de multe companii străine cu complicitatea guvernului mongol. Acest lucru a condus la o situaţie în care oamenii din Mongolia nu beneficiază de pe urma resurselor ţării. Aceştia trebuie să lucreze în condiţii foarte precare, unii muncitori, de exemplu, extrag aurul cu ajutorul mercurului. Vaporii de mercur cauzează daune ireversibile pentru sănătatea acestor muncitori. Dar asta nu este totul. Există mulţi copii născuţi în Mongolia cu malformaţii şi boli incurabile, ca urmare a condiţiilor nocive de la locul de muncă.
Economia mongolă se confruntă şi cu provocări atât din cauza taxelor de export şi interdicţiilor de import pe care Rusia şi China le-au instituit, precum şi din cauza unor deficienţe tehnice.
Efectivele de animale constituie aproximativ 80 % din producţia agricolă a Mongoliei, dar carnea nu poate fi exportată deoarece nu există facilităţi suficiente pentru controlul calităţii.
Dacă ne angajăm să continuăm un acord de parteneriat şi cooperare, atunci ar trebui să ajutăm Mongolia să depăşească problemele cu care se confruntă ţara, în scopul de a dezvolta relaţii durabile din punct de vedere social, economic şi ecologic.
Béla Kovács
(HU) Dnă preşedintă, am fost şi eu, cu trei săptămâni în urmă, membru al delegaţiei la Ulaanbaatar care şi-a ţinut acolo cea de-a opta reuniune, unde am avut ocazia să văd cu ochii mei că structura politică şi societatea sunt într-adevăr din ce în ce mai democratice în Mongolia. S-au înregistrat progrese semnificative în ceea ce priveşte drepturile omului, am participat la întâlniri cu organizaţiile civile care au confirmat faptul că acestea au fost deja recunoscute de către guvernul mongol, iar libertatea mass-media a fost recunoscută acum, lucru binevenit în orice situaţie. Semnarea Acordului de parteneriat şi cooperare are o importanţă crucială, deoarece, în cadrul acestuia, poate permite introducerea de standarde europene în Mongolia. În plus, recondiţionarea reprezentanţei UE care funcţionează în prezent ca un birou tehnic este absolut necesară pentru a îmbunătăţi relaţiile dintre cele două ţări.
Joachim Zeller
(DE) Dnă preşedintă, dle comisar, doamnelor şi domnilor, îi sunt foarte recunoscător dlui Bartolozzi pentru că a făcut din Mongolia obiectul unei dezbateri în cadrul Parlamentului European luând iniţiativa în această chestiune. În timp ce în Parlament au fost tratate diferitele aspecte ale fostelor state sovietice din Asia Centrală, Mongolia şi situaţia sa au primit foarte puţină atenţie.
Fără nicio explicaţie, pentru un stat din fostul bloc comunist, Mongolia şi-a dobândit independenţa într-un stadiu foarte timpuriu şi a pornit pe calea democratizării societăţii sale. Mongolia a venit cu o constituţie democratică încă din 1992 şi, de atunci, au avut loc o serie de alegeri, care, potrivit observatorilor, s-au desfăşurat, în general, în mod democratic şi corect, un lucru care în niciun caz nu poate fi luat de bun în statele din această regiune.
De câţiva ani, guvernul mongol încearcă să lupte împotriva corupţiei prin lege şi, în 2010, acesta a adoptat un moratoriu asupra pedepsei cu moartea, un lucru pe care nu au reuşit să-l facă nici unele dintre statele democratice importante. Cu toate acestea, cele trei milioane de oameni care trăiesc în această ţară vastă cu condiţii climatice extreme suferă de pe urma unui proces de transformare care este încă în curs de desfăşurare. Populaţia ţării - până în prezent în mare parte cu un stil de viaţă nomad - se înghesuie în cele câteva oraşe, care nu dispun de o infrastructură care să facă faţă.
Resursele minerale ale ţării nu sunt exploatate într-un mod ecologic. Problemele energetice fac viaţa civilă şi economică mai dificilă. Înghesuită între vecinii săi mari Rusia si China, ameninţarea este ca Mongolia să devină şi mai dependentă de aceste state decât înainte. Eforturile şi succesele Mongoliei - iar aici văd paharul ca fiind pe jumătate plin, nu pe jumătate gol - în democratizarea societăţii sale ar trebui să fie recunoscute, pentru că reprezintă un exemplu pentru restul regiunii şi arată ce se poate realiza în ciuda unui trecut dificil.
Mongolia ar trebui să continue să primească sprijinul nostru, nu doar în cadrul programelor de ajutor, ci prin prezenţa directă a Uniunii Europene în capitalul mongol, realizată printr-o delegaţie separată, ca semn că Europa nu este indiferentă faţă de soarta de Mongoliei; interesele europene nu ar trebui să continue să fie supravegheate de către o delegaţie din Beijing. Regret foarte mult faptul că Conferinţa preşedinţilor nu a fost pregătită să sublinieze acest lucru în continuare prin aprobarea unei rezoluţii parlamentare.
Niccolò Rinaldi
(IT) Dnă preşedintă, pe lângă deschiderea unei delegaţii în Ulaanbaatar, un lucru pe care nu-l mai putem amâna, nu în ultimul rând pentru că supravegherea relaţiilor de la Beijing este foarte dăunătoare din motive simbolice, iar, în plus faţă de acordul de parteneriat mult-aşteptat, suntem cu toţii conştienţi atât de bogăţiile minerale ale ţării, cât şi de slăbiciunile sale în ceea ce priveşte justiţia socială, chiar dacă Mongolia a dezvoltat, în felul său, o formă de coeziune democratică.
Doresc să întreb Comisia, în mod special, unde anume ar trebui să fie situată Mongolia din punct de vedere geostrategic: aceasta nu este o ţară care intră sub incidenţa strategiei pentru Asia Centrală. Cred, totuşi, că unele dintre măsurile din această strategie ar putea fi, poate, extinse Mongoliei, având în vedere istoria sa culturală, care este similară cu cea din celelalte ţări. Ţara are în prezent şi statutul de observator în cadrul Organizaţiei pentru Securitate şi Cooperare în Europa, iar Uniunea Europeană examinează posibilitatea de a o ajuta să devină membru cu drepturi depline, având în vedere legăturile culturale vechi care există între Europa şi Mongolia.
Elena Băsescu
În primul rând aş dori să-l felicit şi eu pe colegul meu Bartolozzi pentru această iniţiativă. Relaţiile dintre UE şi Mongolia trebuie revizuite în perspectiva ratificării Acordului de parteneriat şi cooperare. Acest document va consolida relaţiile dintre cele două părţi şi va încuraja reformele economice.
Mongolia dispune de un potenţial energetic şi comercial semnificativ. Până în momentul de faţă, relaţia cu UE s-a bazat doar pe dispoziţiile acordului comercial din 1993. Din acest motiv, schimburile economice au înregistrat valori destul de reduse. În plan cultural există dificultăţi în organizarea schimbului de studenţi. Extinderea către această regiune a programele de tip Erasmus ar îmbunătăţi şi acest domeniu de cooperare. Consider că înfiinţarea unei delegaţii a UE este necesară pentru o mai bună coordonare a tuturor acestor activităţi. În acest fel, contactul direct cu autorităţile va asigura o implementare eficientă a Acordului de parteneriat.
Andreas Mölzer
(DE) Dnă preşedinte, dle comisar, Mongolia Interioară este cunoscută ca fiind bogată în cărbune şi gaze naturale. Deşi legea chinezească prevede că drepturile de exploatare a solului aparţin mongolilor indigeni, realitatea pare a fi oarecum diferită. Au existat critici potrivit cărora întreprinderile chineze consumă cantităţi mari de apă subterană în industria de extragere a cărbunelui pe bază de apă, ceea ce duce la deşertificarea stepei. Au fost, de asemenea, critici cu referire la terenurile de păşunat care suferă ca urmare a transportului de cărbune.
Protestele actuale ale mongolilor reprezintă o răbufnire în cadrul unui alt conflict etnic îndelungat mocnit în China, ca urmare a revoltei tibetane din 2008 şi cea a uigurilor musulmani din 2009. Având în vedere deficitul cronic de apă din China şi cererea sa uriaşă de materii prime, se aşteaptă o escaladare în continuare a conflictului mongol. Parteneriatul cu Mongolia, care există de câţiva ani, înseamnă că şi UE este în prezent afectată şi trebuie să îşi dubleze cu siguranţă eforturile în ceea ce priveşte respectarea drepturilor omului şi a drepturilor minorităţilor.
Štefan Füle
membru al Comisiei. - Dnă preşedintă, aş dori să le mulţumesc stimaţilor deputaţi în Parlamentul European pentru contribuţia valoroasă din Mongolia. Aceasta a fost o discuţie scurtă, dar foarte interesantă, cu privire la relaţiile bilaterale cu acest partener din ce mai important pentru Uniunea Europeană.
Abordând una sau două dintre întrebările ridicate în timpul acestei dezbateri, permiteţi-mi să spun că Acordul de parteneriat şi cooperare se referă la cooperarea pe patru probleme principale: în primul rând, normele şi standardele de bază, în al doilea rând, dezvoltarea durabilă, inclusiv mediul şi dezvoltarea socială, în al treilea rând, comerţul şi investiţiile, cu un accent special pe materiile prime şi, în sfârşit, justiţia şi libertatea, inclusiv problema migraţiei.
Cu privire la calendar, textul convenit a fost prezentat statelor membre ale Uniunii Europene, care vor trebui să fie de acord cu semnarea sa. Comitetului de control european din cadrul Casei Comunelor din Regatul Unit examinează în prezent opţiunea Marii Britanii privind chestiunile de justiţie şi afaceri interne reglementate într-o serie de acorduri de parteneriat şi cooperare.
Nu vreau să vorbesc în numele Camerei Comunelor, dar este de aşteptat ca procedura să dureze între şase şi opt săptămâni. Astfel, acest lucru ar putea să ne conducă spre o eventuală semnare în luna septembrie, la următorul Comitet mixt UE-Mongolia.
Deşi sunt separate de distanţe lungi şi au experienţa unor sisteme politice diferite, Uniunea Europeană şi Mongolia împart, ambele, tradiţii de toleranţă, deschidere şi egalitate. Odată cu intrarea în vigoare a Acordului de parteneriat şi cooperare, Uniunea Europeană va fi aşa-numitul "al treilea vecin” al Mongoliei, nu numai în cuvinte, ci şi în fapte.
Înainte de a încheia, permiteţi-mi să revin la o altă întrebare concretă pe care am ignorat-o - îmi cer scuze pentru omisiune. Mâine, la Viena, va avea loc o reuniune specială în cadrul Consiliului Permanent al OSCE. Statelor membre li se va adresa ministrul Afacerilor Externe şi Comerţului din Mongolia. Am în faţa mea un proiect de declaraţie a UE. Astăzi, pot spune doar că vom saluta intenţia Mongoliei de a intensifica relaţiile cu Organizaţia pentru Securitate şi Cooperare în Europa. Vom decide mâine dacă vom oferi mai multe detalii.
Respectându-şi angajamentele - şi permiteţi-mi să subliniez acest lucru - Mongolia are un potenţial puternic de a fi un bun exemplu în regiunea sa.
Preşedintă
Dezbaterea a fost închisă.
