Eiropas Savienības lauksaimniecība un klimata pārmaiņas (īss izklāsts)
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Stéphane Le Foll ziņojuma par Eiropas Savienības lauksaimniecību un klimata pārmaiņām īss izklāsts Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas vārdā (SEC(2009)0417 -.
Stéphane Le Foll
Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs! Ziņojumā, ar kuru es vēlos iepazīstināt Parlamentu, ir skaidrota lauksaimniecības nozares nozīme cīņā pret globālo sasilšanu.
Šonedēļ daba vulkānu veidā mums atgādināja, ka tā var lielā mērā ietekmēt cilvēku darbības un klimatu. Tas nozīmē, ka cilvēkiem, jo īpaši Eiropai, tomēr ir jāuzņemas atbildība, lai cīnītos ar to, ko mēs dēvējam par globālo sasilšanu.
Mana ziņojuma mērķis ir pierādīt, ka lauksaimniecības nozarē vienlaikus ir iespējams gan samazināt oglekļa emisijas un fosilā kurināmā patēriņu, gan arī aktīvi veikt oglekļa piesaisti, lai samazinātu oglekļa emisijas visā pasaulē un veicinātu tā uztveršanu un uzglabāšanu.
Ziņojumā es esmu centies izskaidrot, ka lauksaimniecības nozarē vajadzētu atteikties no sadrumstalotības pieejas, kas paredz atsevišķu direktīvu pieņemšanu attiecībā uz augsni, ūdeni, pesticīdiem utt., tā vietā, lai sistemātiski risinātu lauksaimniecības problēmas kopumā.
Lai īstenotu šāda veida pieeju, mums būs jāmeklē veids, lai lauksaimniecības nozarē ne tikai samazinātu enerģijas patēriņu, bet vienlaikus aktīvi nodarbotos ar oglekļa piesaisti. Runa ir par fotosintēzi un biomasu, kā arī par man īpaši tuvu jomu, proti, augsnes spēju uzglabāt organisko oglekli.
Manuprāt, šāda pieeja, ko esmu izklāstījis savā ziņojumā, kurš, cerams, tiks pieņemts Briselē gaidāmās sesijas balsojumā, ļaus Eiropas lauksaimniecības nozarei sākt jaunu ilgtspējas posmu un pievērst lielāku uzmanību vides aspektiem, vienlaikus palielinot tās konkurētspēju salīdzinājumā ar pārējiem kontinentiem un lauksaimniecības sistēmām. Tādējādi tiks radīta labvēlīgāka ietekme gan uz ekonomiku, gan vidi, vienlaikus nodrošinot uzlabojumus sociālajā jomā.
Tādēļ šajā ziņojumā ir risināts specifiskais lauksaimniecības jautājums saistībā ar cīņu pret globālo sasilšanu, bet ziņojums tiecas - katrā ziņā es ceru, ka tas tā ir - izpētīt citas tā apspriešanas iespējas, jo īpaši debates par kopējo lauksaimniecības politiku pēc 2013. gada.
Es vēršos pie Komisijas un vērsīšos lauksaimniecības komitejā, kā to bieži jau esmu darījis, un, kad radīsies iespēja, arī dažādās ministrijās. Manuprāt, mums ir jāmaina virziens. KLP pēc 2013. gada ir jābūt vērienīgai. Tai ir jāpamatojas uz mērķiem, kuri palīdzēs iedzīvotājiem izprast kopējās lauksaimniecības politikas nepieciešamību.
Mums ir vajadzīga kopējā lauksaimniecības politika, jo Eiropas lauksaimniekiem ir jānodrošina gan pārtikas nekaitīgums, gan jānostājas uz ilgtspējīgas attīstības ceļa. Jebkurā gadījumā tas ir virziens, kuru es esmu ieteicis savā ziņojumā, un ceru, ka vairums Parlamenta deputātu mani atbalstīs.
Peter Jahr
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Liels paldies referentam par ziņojumu. Lauksaimniecība ir tā ekonomikas nozare, kura var sniegt un jau sniedz vislielāko ieguldījumu vides aizsardzības uzlabošanā, tādēļ mums jau ir izdevies samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas lauksaimniecības nozarē par 20 %. Turklāt lauksaimniecībā izmantojamās augsnes un augi no atmosfēras uzņem lielu daudzumu CO2, tādēļ lauksaimniecība ir daļa no klimata pārmaiņu radīto problēmu risinājuma. No otras puses, prioritāte būtu jāpiešķir pārtikas ražošanai 500 miljoniem ES iedzīvotāju, vienlaikus iespējami efektīvi izlietojot līdzekļus un nodrošinot augstāko iespējamo vides un bioloģiskās daudzveidības aizsardzības līmeni.
Lauksaimnieki to nevar izdarīt vieni paši. Viņiem ir nepieciešama stabila Eiropas lauksaimniecības politika, kas viņus atbalstīs. Tikai tā mēs varēsim saražot pietiekami daudz pārtikas arvien pieaugošajam iedzīvotāju skaitam pasaulē, vienlaikus nodrošinot vides aizsardzību, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Priekšsēdētāja kungs! Le Foll kunga ziņojumam ir ļoti liela nozīme, jo Eiropas pārtikas ražošana un lauksaimniecība ir svarīgi jautājumi.
Eiropai ir jākļūst pašpietiekamai. Tas ir svarīgi arī tādēļ, lai novērstu klimata pārmaiņas, jo pārvadāšana nelielos attālumos un vietēja līmeņa pārtikas ražošana ir labākais risinājums cīņā ar klimata pārmaiņām.
Lauksaimniecībai ir jākļūst ekoloģiski ilgtspējīgai, tādēļ mums vēl ir daudz darāmā. Dalībvalstīm var būt galvenā nozīme šā jautājuma risināšanā, tādēļ tās ir izdevīgā situācijā, jo mums ir iespēja sniegt ieguldījumu pētniecības attīstībā.
Martin Häusling
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Es gribētu izteikt vislielāko pateicību Le Foll kungam par viņa ziņojumu. Tajā ir ietverti ļoti nozīmīgi jautājumi, kuriem mums turpmāk būs jāpievērš uzmanība. Klimata aizsardzībai ir jākļūst arī par daļu no jaunās lauksaimniecības reformas. Tā ir jāiekļauj šajā reformā. Turpmāk mums būs vajadzīgas ilgtspējīgas un ekoloģiski nekaitīgas vides aizsardzības metodes. Lauksaimniecība ir ne tik lielā mērā klimata aizsardzības upuris, cik tās iemesls. Desmit procenti siltumnīcefekta gāzu joprojām rada lauksaimniecības nozare, tādēļ mums ir jāpanāk to samazinājums.
Mums ir jāņem vērā arī Le Foll kunga ziņojumā minētais fakts, ka mēs lielos daudzumos importējam no Brazīlijas soju. Diemžēl Eiropas lauksaimniecības nozare daļēji veicina to, ka pirmatnējo mežu teritorijas citās valstīs tiek pārvērstas intensīvi apsaimniekotās lauksaimniecības zemēs, kas nenoliedzami rada negatīvu atgriezenisko ietekmi. Tas mums turpmāk būs jāņem vērā un jācenšas atjaunot sava proteīnu piegāde Eiropā. Arī šis varētu būt viens no vides problēmu risinājumiem saistībā ar klimata aizsardzību.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Ļoti svarīgs fakts, kuru savā ziņojumā ir minējis Le Foll kungs ir tas, ka bez lauksaimniecības mums pat nebūtu iespējas uzsākt cīņu pret globālajām klimata pārmaiņām. Es īpaši gribētu minēt mežsaimniecības nozari, kura līdz šim laikam nav saņēmusi pienācīgu atbalstu. Es pilnīgi piekrītu, ka nākotnē lauksaimniecībai ir jākļūst ekoloģiskākai un videi nekaitīgākai. No vienas puses, tas ir ļoti svarīgi, bet, no otras puses, lauksaimniecība nodrošina daudzus ar vidi saistītus sabiedriskos labumus, proti, bioloģisko daudzveidību, lauku ainavu aizsardzību, ūdens tīrību, kā arī daudzus citus, kurus ne tirgus, ne kopējā lauksaimniecības politika pietiekami nenovērtē. Tādēļ mūsu kopējai lauksaimniecības politikai pēc 2013. gada ir jāparedz ar vidi saistīto sabiedrisko labumu tirgus izveide, lai lauksaimnieki varētu saņemt kompensācijas par nodrošinātajiem papildus pakalpojumiem.
Sari Essayah
(FI) Priekšsēdētāja kungs! Šis pašiniciatīvas ziņojums attiecas uz ļoti svarīgu jomu, jo lauksaimniecības nozīme turpmāk tikai palielināsies. Pasaulē strauji pieaug pieprasījums pēc pārtikas, bet vienlaikus klimata radīto pārmaiņu dēļ samazinās lauksaimniecībai pieejamo zemju platības, turklāt pieaug arī patērētāju prasības attiecībā uz pārtikas produktu kvalitāti.
Eiropa ne tikai nenogurstoši cenšas uzlabot savu nodrošinātību ar pārtiku, bet piegādā pārtiku arī citiem kontinentiem.
Ieguldījumi mežsaimniecības ilgtspējības veicināšanā, kā arī labāka mežu izmantošana arī būtu jāuzskata par nozīmīgu ES klimata politikas aspektu, tādēļ es biju nedaudz vīlies, uzzinot, ka ES stratēģijā 2020. gadam lauksaimniecības un mežsaimniecības attīstībai ir atvēlēti tik niecīgi līdzekļi. Galu galā lauksaimniecībai un mežsaimniecībai ir ļoti būtiska nozīme Eiropas nodrošinātībā ar pārtiku, bioenerģijas ražošanas veicināšanā un lauku apgabalu dzīvotspējas saglabāšanā.
Marit Paulsen
(SV) Priekšsēdētāja kungs! Ja drīkst, es gribētu pateikties referentam par jauno pieeju. Personīgi es esmu pārliecināta, ka lauksaimniecībai un mežsaimniecībai ir vislielākā nozīme oglekļa dioksīda emisiju samazināšanā, jo īpaši tad, ja mēs oglekli uzkrājam kokos, augos, to saknēs un uzglabājam augsnē. Šādam nolūkam nav nepieciešama jaunu tehnoloģiju apguve vai pētniecības projekti, jo mums jau ir vajadzīgās zināšanas un instrumenti.
Tā kā es tikko runāju par dzīvnieku aizsardzību un labturību, es gribētu uzdot šādu jautājumu, proti, vai mums nebūtu jāmaina kopējā lauksaimniecības politika kopumā? Ja mums vajadzētu maksāt lauksaimniekiem par visiem viņu radītajiem sabiedrībai tik nozīmīgajiem labumiem, tad tā vietā, lai maksātu par to, ko esam viņiem parādā, mums nāktos maksāt par to, ko viņi dara.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Pirmkārt, es vēlētos izteikt atzinību referentam par visaptverošo pieeju vienai no šā brīža aktuālākajām problēmām. Klimata pārmaiņas ir viens no nopietnākajiem draudiem ne tikai videi, bet arī ekonomikai un sabiedrībai. Graudaugu ražība svārstās no gada uz gadu ekstremālo klimatisko apstākļu dēļ, kas lielā mērā ietekmē visas ekonomikas nozares, no kurām lauksaimniecība ir vismazāk aizsargāta.
Tādējādi Eiropas Komisijai, izstrādājot stratēģiju, ir jāizvērtē tas, kā mazināt un novērst negatīvo ietekmi uz ES lauksaimniecību, un jāsagatavo rīcības plāns attiecībā uz visvairāk skartajām jomām. Manuprāt, ar lauksaimniecību saistītās darbības ir jāpielāgo jaunajiem apstākļiem, veicot apmežošanu, nodrošinot ūdens resursu ilgtspējīgu pārvaldību, kā arī padarot videi nekaitīgākas piesārņotās zemes.
Vēl viens pasākums, kurš būtu jāveic, ir turpmākā plāna izstrāde, lai novērstu klimata pārmaiņu cēloņus, veicinot zemu oglekļa emisiju ekonomiku un energoapgādes drošību visas pasaules līmenī. Eiropas Savienībai ir jāsaglabā vadošā loma cīņā pret klimata pārmaiņām un to nedrīkst novirzīt otrajā plānā pašreizējo ekonomisko grūtību dēļ.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Es atzinīgi vērtēju šajā ziņojumā atspoguļoto visaptverošo pieeju, tomēr vēlos uzdot vienkāršu jautājumu, proti, cik liela faktiski ir lauksaimniecības nozares atbildība un ietekme uz klimata pārmaiņām? Ar to es domāju gan pozitīvo, gan negatīvo ietekmi. Vai var uzskatīt, ka pašreizējā situācija zinātnes jomā un mūsu pētījumu rezultāti ir pietiekami spēcīgs arguments, lai plānotu tik lielus izdevumus cīņai pret globālo sasilšanu, kas vēl nav pilnīgi definēta? Turklāt neatliekama vajadzība ir cīņa ar ekonomisko krīzi, bezdarbu, kā arī ir jārisina citas sarežģītas problēmas, kas saistītas ar sociālekonomisko stāvokli ES.
Cik lielā mērā kopējā lauksaimniecības politikā jau ir īstenotas klimata aizsardzības prasības un kādus instrumentus turpmāk šajā jomā var izmantot?
Chris Davies
Priekšsēdētāja kungs! Es gribētu runāt par vietu, kur dzīvoju. Man ir paveicies, ka dzīvoju vietā, kur sākas Saddleworth Moorlands, starp Mančesteru un Līdsu. Tas ir dienvidu gals mitrājam, kas stiepjas uz augšu no Anglijas līdz Skotijai.
Tas ir Eiropā rets biotops, kurš 250 gadus ir cietis no rūpnieciskā piesārņojuma, kas savukārt ir veicinājis daudzu sugu izzušanu. Situāciju vēl sliktāku padara pļavu pārmērīga noganīšana (aitu ganības), kā arī ugunsgrēki. Šim mitrājam izžūstot, rodas gāzes, kas veicina globālo sasilšanu, bet tā varēja būt skaista vieta.
Pašlaik Lielbritānijas Karaliskā putnu aizsardzības biedrība cenšas šo biotopu atjaunot, lai sfagnu sūnas veicinātu mitrāja atjaunošanos. Šī organizācija nelūdz miljonus, bet gan desmitiem vai simtiem tūkstošu. Tas nav daudz, lai ieguldītu bioloģiskās daudzveidības atjaunošanā un veicināšanā, kā arī lai nodrošinātu šā mitrāja biotopa aizsardzību, neļaujot tam izdalīt gāzes, kas veicina globālo sasilšanu. Šī problēma mums ir jāņem vērā, īstenojot kopējās lauksaimniecības politikas reformu.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Lauksaimniecības nozare ir lielākais oglekļa dioksīda emisiju avots, tādēļ mēs uzskatām, ka ir jāuzlabo šās nozares energoefektivitāte. Es aicinu Komisiju rūpīgi izvērtēt augsto pārtikas cenu saistību ar pieaugošajām enerģijas cenām, jo īpaši izmantotā kurināmā cenām.
Es gribētu jums atgādināt, ka stimuli audzēt ilgtspējīgas kultūras enerģijas ražošanai nedrīkst apdraudēt pārtikas ražošanu. Šā iemesla dēļ mēs aicinām Komisiju veikt biodegvielas ražošanas pieauguma uzraudzību Eiropas Savienībā un trešās valstīs, ņemot vērā zemes izmantojuma izmaiņas, pārtikas produktu cenas un nodrošinātību ar pārtiku.
Mēs aicinām Komisiju un dalībvalstis veicināt pētniecību un attīstību, lai mazinātu klimata pārmaiņu ietekmi un pielāgotos to sekām, pievēršot īpaši lielu uzmanību pētījumiem, kas saistīti ar nākamās paaudzes biodegvielas ražošanu.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Es vēlētos pateikties referentam Le Foll kungam par viņa ļoti nozīmīgo ziņojumu par lauksaimniecību un klimata pārmaiņām.
Cīņa pret klimata pārmaiņām ir absolūta prioritāte visā pasaulē. ES un arī lauksaimniecības nozare sniedz lielu ieguldījumu cīņā pret klimata pārmaiņām. Mums ir politika, kas paredz siltumnīcefekta gāzu emisiju ierobežojumu. Lauksaimniecība nodrošina arī atjaunojamos enerģijas avotus, efektīvāk izmantojot visu ciklu un visus lauksaimniecības produktus. Viens no ES lauksaimniecības politikas mērķiem ir arī oglekļa piesaistes augsnei funkcijas optimizācija.
Kopš 1992. gada reformas ir gūti ievērojami panākumi, integrējot ar vidi saistītus apsvērumus kopējā lauksaimniecības politikā. Nesenā "veselības pārbaudes” reforma, kas tika veikta ar mērķi mazināt klimata pārmaiņu ietekmi un pielāgoties to sekām, bija vēl viens solis šajā virzienā.
Kopējās lauksaimniecības politikas sistēma paredz pieeju, kas nodrošina līdzsvaru starp saistošām prasībām, kuras tiek īstenotas, nosakot savstarpējo atbilstību, kā arī paredzot ierobežojumus attiecībā uz atsevišķām lauksaimniecības metodēm un pozitīvu stimulu attīstīt klimatam nekaitīgu lauksaimniecības praksi, ko nodrošina lauku attīstība.
Komisija pilnīgi piekrīt viedoklim, ka jautājums par klimata pārmaiņām ir jārisina visas pasaules līmenī, tādēļ ir svarīgi, lai arī citi sekotu mūsu piemēram. No vienas puses, mums turpmāk vajadzēs atbalstīt ES lauksaimniecības nozari, lai tā sniegtu ieguldījumu klimata pārmaiņu seku mazināšanā, samazinot pašas radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas, palielinot CO2 piesaisti augsnē un izmantojot enerģijas iegūšanu no citiem atjaunojamiem avotiem, bet, no otras puses, ir jāveicina tās produktivitāte, lai palielinātu nodrošinātību ar pārtiku, jo tādējādi mēs apliecināsim, ka vienlaikus ir iespējams sasniegt abus mērķus, proti, panākt nodrošinātību ar pārtiku un vides ilgtspējību.
Izstrādājot kopējo lauksaimniecības politiku laika posmam pēc 2013. gada, kā arī ņemot vērā iznākumu sarunām par klimata pārmaiņām, Komisija centīsies rast veidus, lai turpmāk labāk integrētu mērķus attiecībā uz klimata pārmaiņu ietekmes mazināšanu un pielāgošanos to sekām kopējās lauksaimniecības politikas instrumentos.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks pēc divām nedēļām gaidāmajā sesijā Briselē.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Robert Dušek  
Lauksaimniecību gan pašlaik, gan arī turpmāk tieši skars klimata pārmaiņas, jo dzīvos organismus un šīs nozares darbības rezultātus ietekmē augsnes, ūdens un gaisa kvalitāte. Diemžēl pašlaik lauksaimniecības nozare rada aptuveni 10 % siltumnīcefekta gāzu kopējo emisiju. Slāpekļa minerālmēslu sadalīšanās procesā izdalās slāpekļa oksīds, savukārt galvenais metāna avots ir lauksaimniecības dzīvnieku gremošanas process. Tieši lauksaimniecības nozare ir tā, kas var palīdzēt cīņā ar globālo sasilšanu, jo īpaši izmantojot jaunās augsnes apstrādes metodes, kuru mērķis ir saglabāt augsni un mazināt CO2 uzglabāšanu, atbalstot mežsaimniecības, agromežsaimniecības un bioloģiskās lauksaimniecības jomas. Es atzinīgi vērtēju un pilnīgi atbalstu referenta viedokli par tādu Eiropas mežsaimniecības politiku, kas nodrošinātu atbalstu mežu apsaimniekošanai, nevis ļautu tos izmantot privātiem vai daļēji privātiem uzņēmumiem ekonomisku darbību veikšanai ar mērķi gūt peļņu. Zinātniskais pētījums liecina, ka šī ir vienīgā nozare, kas mazina oglekļa dioksīda koncentrāciju dabiskā, videi nekaitīgā veidā. Meži ir arī labs palīgs, lai risinātu tādas problēmas kā augsnes nolietošanās, augsnes erozija, ūdens trūkums un piesārņojums. Tie arī palīdz saglabāt augu un dzīvnieku sugu bioloģisko daudzveidību. Visu iepriekš minēto iemeslu dēļ es pilnīgi atbalstu šā ziņojuma pieņemšanu.
Mairead McGuinness  
rakstiski. - Es atzinīgi vērtēju šo laikus izstrādāto ziņojumu, kurā ir risināts jautājums par lauksaimniecības nozīmi klimata pārmaiņu radīto seku mazināšanā. ANO pārtikas un lauksaimniecības organizācijas ziņojumā "Stāvoklis pārtikas un lauksaimniecības jomā 2009” ir uzsvērta nepieciešamība pēc lauksaimniecības dzīvniekiem pārtikas ražošanas vajadzībām visā pasaulē. Lai apmierinātu pieprasījumu pēc pārtikas visā pasaulē, ir svarīgi saglabāt mūsu pašreizējo ražošanas līmeni, tomēr mums vajadzēs rast līdzsvaru starp pasaules iedzīvotāju pietiekamu nodrošinājumu ar pārtiku un tādām pārtikas ražošanas metodēm, kas nerada pieaugošu negatīvu ietekmi uz klimatu. Eiropas lauksaimnieku nozīme šajā procesā tiks padziļināti analizēta diskusijās par KLP pēc 2013. gada, un ir ļoti svarīgi, lai ES viņiem palīdzētu panākt šādu līdzsvaru.
Es pilnīgi atbalstu ziņojumā izteikto aicinājumu kompensēt lauksaimnieku centienus mazināt emisijas, kā arī nodrošināt tiem atbalstu, lai viņi varētu pielāgoties klimata pārmaiņu radīto seku mazināšanas pasākumiem. Ņemot vērā bargos klimatiskos apstākļus, ar ko lauksaimnieki ir saskārušies pēdējos mēnešos, ļoti atzinīgi vērtējams ir ziņojumā izteiktais priekšlikums par ES līmeņa stratēģijas izstrādi, lai risinātu problēmu, kas saistīta ar nelabvēlīgu dabas apstākļu ietekmi uz ES lauksaimniecību.
Rovana Plumb  
Klimata pārmaiņas tiešā veidā ietekmē lauksaimniecību. To sekas vissmagāk ir skārušas iedzīvotājus lauku apgabalos, jo lauksaimniecība ir viņu vienīgais iztikas avots. Visvairāk klimata pārmaiņu ietekmei ir pakļautas sievietes. Iemesls tam ir tāds, ka, no vienas puses, daudzās valstīs tās veido lauksaimniecības darbaspēka lielāko daļu, bet, no otras puses, viņām ir liegtas tādas pašas peļņas gūšanas iespējas kā vīriešiem.
Lai izvērstu lauksaimniecības metodes šajā tūkstošgadē, kas nesen ir sākusies, cilvēkiem būs jāveic liels darbs, lai apmierinātu visu pasaules iedzīvotāju (tiek lēsts, ka līdz 2050. gadam tas pieaugs līdz 9 miljardiem) prasības pēc nodrošinātības ar pārtiku un pārtikas nekaitīguma. Tas jādara, saskaņojot pasākumus, kuru mērķis ir atbalstīt lauksaimnieciskās ražošanas kvantitatīvu un kvalitatīvu pieaugumu, lai ražotu pārtiku atbilstīgi attīstības prasībām, kuras ir izvirzītas saistībā ar biodegvielas ražošanu, vienlaikus nodrošinot ekosistēmu aizsardzību un saraujot saikni starp ekonomisko izaugsmi un vides degradāciju.
Manuprāt, jaunā stratēģija ir jāpieņem, pamatojoties uz jauno pieeju, kuras mērķis ir nodrošināt ilgtspējīgus lauksaimnieciskās ražošanas modeļus, pieprasot kompensācijas atbalstu, lai segtu papildu izdevumus, kas saistīti ar šiem mērķiem (piemēram, vietējā līmeņa ekosertifikācijas nolīgumus), kā arī radīt videi nekaitīgas darbavietas un integrēt sievietes darba tirgū (tādās jomās kā lauku apgabalu un bioloģiskās daudzveidības saglabāšana, siltumnīcas dārzeņiem un ziediem).
