ES sankciju kā daļas no ES rīcības un politikas cilvēktiesību jomā novērtējums (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Hélène Flautre ziņojums Ārlietu komitejas vārdā par ES sankciju kā daļas no ES rīcības un politikas cilvēktiesību jomā novērtējumu.
Hélène Flautre
referente. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, Krievijas Federācijas ārlietu ministrs S. Lavrov apsūdzēja Kouchner kungu par to, ka viņam esot "slima uztvere”, runājot par sankcijām pret Krieviju. Šo "uztveri” man palūdza atspoguļot šajā ziņojumā. Es vēlētos pateikties Komisijai un Padomei, kuru darbība izrādījās efektīva, sniedzot man palīdzību.
Ko ietver šodienas debates par sankcijām? Pirmkārt, kritiku par sankciju piemērošanu, lai starptautiskā mērogā sodītu samaitātus neģēļus, proti, ikvienu, kurš cenšas likt šķēršļus manām stratēģiskajām interesēm: politizētas sankcijas ar dubultstandartu. Otrkārt, par to, ka sankcijas nav efektīvas tad, ja tām ir nepareiza ietekme, jo cilvēki vienmēr atrod veidu, kā tās apiet, un tādēļ tām nav jēgas. Šī ziņojuma mērķis nav veicināt nedz papildu vai bargāku sankciju piemērošanu, nedz arī to atcelšanu. Mums ir svarīgi noskaidrot, kādas sankcijas ir efektīvas, un šī ziņojuma mērķis ir tās pārbaudīt, ņemot vērā visus iespējamos aspektus.
Efektīvas attiecībā pret ko? Pret to, ko mēģinām panākt. Kas attiecas uz cilvēktiesību vai starptautisko humanitāro tiesību pārkāpumiem, tad mūsu mērķis ir mainīt to personu uzvedību, pret kurām sankcijas ir vērstas. Tas ir galvenais. Sankcijas nav ne soda veids, ne arī Eiropas kriminālkodeksa piemērošana starptautiskā mērogā. Tās ir sarežģīts politisks instruments, un to īstenošanā jāievēro zināmas prasības, jo to mērķis ir panākt izmaiņas pieredzē un uzvedībā.
Ir grūti izanalizēt 31 sankciju režīmu, ko ES patlaban piemēro trešām valstīm vai struktūrām, galvenokārt ieroču embargo un sankcijas ar mērķi maksimāli ietekmēt struktūras, kuru rīcību tās vēlas mainīt, vienlaicīgi cenšoties novērst nelabvēlīgu humanitāro ietekmi. Sākotnēji tas šķiet pozitīvi, bet pašreiz es vēl neko vairāk nevaru pateikt. ES turpina rīkoties, bet nekad nav veikusi nevienu vispārēju ietekmes novērtējumu. Tādēļ mēs esam diezgan bezspēcīgi, lai novērtētu piemēroto sankciju efektivitāti krīzes likvidēšanā un cilvēktiesību ievērošanas veicināšanā.
Tādēļ šā ziņojuma mērķis ir skaļi paust savu viedokli, lai ES sankciju politika kļūtu pārredzamāka, konsekventāka un ar lielāku ticamības pakāpi.
Pirmais nozīmīgākais uzdevums ir uzņemties novērtējuma veikšanu. Otrais ir, veicot iepriekšēju specifisku situāciju analīzi, noteikt stingru metodi, kas paredzētu, ka sankciju rezultātā tiek panākta vislabākā pārmaiņas nesošā reakcija.
Dažu pēdējo dienu laikā ir izanalizēti ES rīcībā esošie pasākumi, ar kuru palīdzību varētu ietekmēt, piemēram, Krievijas varas iestādes. Pozitīvais secinājums ir tāds, ka noteiktie mērķi ir skaidri un tos var praktiski novērtēt. Tā ir atbilstība nolīguma sešiem punktiem. Jebkurā gadījumā tam tā jābūt. Ir svarīgi iekļaut skaidrus ilgtermiņa standartus un definēt nosacījumus, kuri jāizpilda, lai sankcijas varētu atcelt. Minētajiem standartiem jābūt reāliem un objektīvi novērtējamiem.
Kaut arī pret Ķīnu vērstais ieroču embargo pēc notikumiem Tjananmeņas laukumā ir pilnībā pamatots, mums nevajadzētu būt pārsteigtiem, ja tam nebūs pozitīva rezultāta, jo ES embargo nav atcēlusi, pamatojot to ar konkrētu prasību izpildi.
Pārāk bieži sankciju politika, kuru iespaido ietekmīgāko dalībvalstu politiskā situācija vai konkrēto struktūru komerciālā vai ģeopolitiskā nozīme, ir nenoteikta un pārāk elastīga. Tādēļ, lai ES politika kļūtu uzticamāka, es ierosinu izveidot neatkarīgo ekspertu tīklu, kuri palīdzētu Komisijai tās grūtajā darbā, kura veikšanai gandrīz nav nekādu resursu.
Šajā gadījumā nedrīkst kļūdīties. Es nerunāju par politiskā stimula privilēģiju atņemšanu Padomei vai arī par to, ka Komisijai būtu jāatņem priekšlikumu iesniegšanas tiesības, bet vienkārši par to, ka ir jānodrošina, ka tiks garantēta informācija attiecībā uz pieņemtajiem lēmumiem.
Tomēr tas nav viss. Sankcijas ir instruments. Tas ir viens no daudzajiem instrumentiem, un man jāatgriežas pie Cilvēktiesību apakškomitejas pirmajiem diviem ziņojumiem par to, ka jāizvērš visaptveroša un integrēta politika. Sankcijas nevar būt efektīvas, ja attiecībā uz konkrēto valsti nav izstrādāta cilvēktiesību stratēģija. Sankciju nepieciešamība un to uzraudzīšanas mehānismi jāapspriež visos līmeņos, piemēram, pilnībā jāievēro punkts par cilvēktiesībām.
Pret ikvienu valsti vērstās sankcijas jāapvieno ar redzamu, konkrētu politisko atbalstu cilvēktiesību aizstāvjiem šajā valstī. Tas arī ir viens no galvenajiem ziņojuma punktiem.
Visbeidzot, šajā ziņojumā paustā doma ir tāda, ka ikviens apzināts un neatgriezenisks kaitējums videi rada cilvēktiesību pārkāpumus un tādēļ ir uzskatāms par iemeslu sankciju piemērošanai. Tas arī atgādina, ka ES sankcijas nav vērstas vienīgi pret trešām valstīm, bet arī fiziskām un juridiskām personām, tādām kā algotņi vai starptautiski uzņēmumi, kuri ignorē starptautiskos tiesību aktus, nesaņemot par to gandrīz nekādu sodu. Īsumā, šā ziņojuma mērķis ir rast atbildi uz pašreizējo globālo krīzi.
Jean-Pierre Jouyet
Padomes priekšsēdētājs. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, Flautre kundze, dāmas un kungi, vispirms es vēlos pateikties Parlamenta komitejām par veikto darbu, un it sevišķi Cilvēktiesību apakškomitejas priekšsēdētājai Flautre kundzei.
Tas ir nozīmīgs veikums galvenokārt tādēļ, ka saikne starp ierobežojošu pasākumu īstenošanu un cilvēktiesību ievērošanu ir aktuāla tēma, kas, kā jau jūs Flautre kundze minējāt, pēdējā laikā ir atkārtoti pievērsusi dažādu starptautiska mēroga dalībnieku uzmanību. Šķiet, ir vērts minēt, ka, īstenojot kopējo ārpolitiku un drošības politiku, viens no ierobežojošo pasākumu mērķiem joprojām ir demokrātijas un tiesiskuma attīstība, kā arī cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošana. Ir jāuzdod jautājumi, kā mēs to darām un kā jūs to izdarījāt savā ziņojumā, par šādu pasākumu iespējamo ietekmi uz tiem pakļauto personu pamattiesībām. Tādēļ, dāmas un kungi, Padome ir sagatavojusi koncepciju par ierobežojošiem pasākumiem ar nosaukumu "Ierobežojošo pasākumu izmantošanas pamatprincipi”, kurā minēts, ka uzmanība jāpievērš, es citēju, "cilvēku pamattiesību un tiesiskuma ievērošanai [...] saskaņā ar starptautiskajos tiesību aktos paredzētajām mūsu saistībām”. Neapšaubāmi, šo saistību izpilde ir atkarīga no mūsu prioritātēm.
Nevajadzētu aizmirst, ka ierobežojošu pasākumu izmantošana nav saistīta tikai ar cilvēktiesību politiku. Tas ir arī viens no ārpolitikas un drošības politikas instrumentiem, un šajā gadījumā paralēli aizsardzības un cilvēktiesību ievērošanas nodrošināšanas mērķim tie tiek pielietoti arī miera uzturēšanas, starptautiskās drošības stiprināšanas, pamatinterešu aizsardzības, ES drošības palielināšanas vai vienkārši starptautiskās sadarbības veicināšanas nolūkā.
Tādēļ sankcijām, kā jūs jau uzsvērāt, jābūt daļai no integrētas, visaptverošas pieejas konkrētai valstij, ka arī tām papildus jāietver politiskais dialogs, ierosmes, nosacītība un citi ārpolitikas instrumenti, un, raugoties no šāda viedokļa, es esmu gandarīts, ka minētais ziņojums atbilst Padomes priekšstatam par to, ka visiem instrumentiem, arī ierobežojošiem pasākumiem, jābūt elastīgiem.
Jums jāsaprot, ka nav viegli veikt salīdzinošu analīzi, apskatot dažādus sankciju režīmus un izmantojot cilvēktiesību situācijas dažādās valstīs kā vienīgo kritēriju. Īstenojot ierobežojošos pasākumus, ir svarīgi tos neatdalīt no kopējā konteksta, cerot, ka viss atrisināsies pats no sevis.
Ja ierobežojošie pasākumi tiek piemēroti terorisma apkarošanas nolūkā, to mērķis ir novērst terora aktus, kā arī jebko, kas varētu veicināt šo aktu finansējumu. Teroristu saraksts ir labi zināms, jo tiek publicēts tāpat kā informācija par terora aktus veicinošiem pasākumiem.
Viens no nosacījumiem šās sistēmas turpināšanai balstās uz diviem pīlāriem: pirmais ir tāds, ka šiem pasākumiem jābūt ticamiem, proti, jāievēro liela rūpība, atjauninot minētos sarakstus, lai tie atspoguļotu realitāti. Otrs ir tiesiskuma un ar to saistītu tādu pamatprincipu ievērošana kā procesa pārredzamība, iespēja veikt tiesiskas darbības un tiesības uz aizstāvību.
Šajās debatēs, es atvainojos, ka man jāturpina, bet tas ir jo īpaši aktuāli, mums noteikti jāņem vērā šorīt pasludinātais Eiropas Kopienu Tiesas spriedums, ar kuru no 3. decembra par spēkā neesošu atzīta Kopienas regula par finanšu līdzekļu iesaldēšanu, piemērojot ANO Drošības padomes rezolūciju, attiecībā uz diviem prasītājiem, jo netika noskaidrots, kādēļ viņi iekļauti teroristu sarakstā. No iepriekš minētā var izdarīt secinājumu, ka EK Tiesa neattur Padomi no jaunu pasākumu īstenošanas attiecībā uz finanšu līdzekļu iesaldēšanu, attaisnojoties ar to, ka konkrētajām personām tiek sniegta informācija par to, kādēļ pret viņiem vērsti minētie pasākumi, tajā brīdī, kad šie pasākumi tiek uzsākti, vai pēc iespējas ātrākā laikā pēc lēmuma pieņemšanas.
Mums arī jāņem vērā, ka EK Tiesas spriedums nosaka, ka ANO Drošības padomes rezolūciju prioritāte nav apstrīdama, un, pamatojoties uz to, līdz 3. decembrim regulās tiks izdarīti grozījumi, pirmām kārtām informējot par to Parlamentu.
Flautre kundzes ziņojumā galvenokārt apskatīts sankciju novērtēšanas mehānisms, aicinot Padomi veikt šādu novērtējumu vai arī ES sankciju politikas ietekmes novērtējumu. Es vēlos uzsvērt, ka Padome ir gatava to darīt un jo īpaši nodrošināt dalībvalstu labākās pieredzes apmaiņu ierobežojošo pasākumu piemērošanas jomā. Minēto pasākumu sagatavošanas un īstenošanas gaitā gūtā pieredze tiek nemitīgi papildināta Padomes rīkotajās politiskajās debatēs, un Padome arī vada padziļinātas diskusijas par sankciju pamatotību, raksturu un plānoto efektivitāti, balstoties uz ES dalībvalstu misiju vadītāju ziņojumiem, kā arī dalībvalstu iesūtītajiem novērojumiem.
Kas attiecas uz sankciju raksturu, tad mēs esam gandarīti par to, ka mūsu uzskati sakrīt ar ziņojumā paustajiem, kā arī par to, ka priekšroka tiek dota mērķtiecīgām sankcijām salīdzinājumā ar vispārējām sankcijām. Mēs esam ņēmuši vērā, ka ziņojumā izteikts aicinājums Padomei un Komisijai izmantot daudzpusīgu pieeju, kuru varētu nosaukt par burkāna un pātagas pieeju, kas, pēc mūsu domām, ir vispareizākā.
Mēs arī piekrītam ziņojumā paustajai idejai par sadarbības starptautiskā mērogā nepieciešamību, kas palielinātu uzticamību minētajiem pasākumiem. Mēs piešķiram īpašu prioritāti ANO īstenotajiem pasākumiem. No Padomes puses mēs nodrošinām, ka, balstoties uz ANO rezolūcijām un Drošības padomes apstiprinātajiem pasākumiem, šajā jomā tiks veikta saskaņošana ar ES kaimiņvalstīm. Mēs arī nodrošinām, ka jautājums par sankciju piemērošanu tiek risināts politiskā dialoga procesā, kā arī sniedzot konsultācijas par cilvēktiesībām vairākās mērķa valstīs.
Visbeidzot, šā ziņojuma projektā Eiropas Parlaments ir izteicis vēlmi iesaistīties visos minētā procesa posmos attiecībā uz ierobežojošo pasākumu noteikšanu, ieviešanu un pārskatīšanu. Padome pilnībā ir informēta par to un atzinīgi vērtē Eiropas Parlamenta izrādīto lielo interesi par ES sankciju politiku. Tādēļ Padome apņemas nodrošināt Parlamenta regulāru informēšanu par notikumiem šajā jomā.
Nobeigumā es vēlos uzslavēt Eiropas Parlamentu par iesaistīšanos šī jautājuma risināšanā un rosināt to izmantot izveidotos kontaktus ar trešām valstīm, lai uzlabotu izpratni par ES sankciju režīmu un izpētītu saskaņotas rīcības iespējas cilvēktiesību ievērošanas veicināšanā. Šo iemeslu dēļ esmu gandarīts par Flautre kundzes ziņojumu, ar kuru viņa mūs pirms brīža iepazīstināja.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāja kungs, Flautre kundze, dāmas un kungi, Komisija ar lielu interesei iepazinās ar ziņojumu par sankciju piemērošanu cilvēktiesību ievērošanas nolūkā un to novērtēšanu. Sankcijas ir viens no ES efektīvākajiem instrumentiem, kas palīdz nodrošināt cilvēktiesību ievērošanu trešās valstīs un kas tiek pielietots tādās valstīs kā Baltkrievija, Ķīna, Mjanma, Uzbekistāna, bijusī Dienvidslāvija un Zimbabve; šeit es minēju tikai dažus no svarīgākajiem piemēriem.
Komisija ir gandarīta, ka tiek rīkotas šādas debates par minētā nozīmīgā kopējās ārpolitikas un drošības politikas instrumenta ieviešanu un novērtēšanu. Kā teica priekšsēdētājs, kaut arī mēs pilnībā apzināmies, ka šādai politikai ir daudz mērķu, ikviens lēmums piemērot sankcijas atbilstoši KĀDP ir jāpieņem pēc tam, kad veikta novērtēšana un objektīvu interešu izvērtēšana. Tādēļ sankciju politikas konsekvence jānovērtē, ne tikai analizējot cilvēktiesību situāciju trešās valstīs, bet arī ņemot vērā citus KĀDP mērķus un kritērijus.
Šķiet, ka sistemātiska, vienpusēja un automātiska sankciju piemērošana pret valstīm, kurās politiķi pilnībā neievēro cilvēktiesības, nav vēlama. Eiropas Savienībai jāņem vērā sankciju ietekme uz attiecībām ar tām valstīm, kuras ir šo sankciju mērķa valstis, jo sankcijas ir vienlīdz ekonomiskas, cik politiskas. Tomēr mums vajadzētu izvērtēt ne tikai ietekmi uz mūsu diplomātiskajām attiecībām, bet arī uz mūsu ekonomisko operatoru darbībām starptautiskā līmenī. Vispārēji runājot, sankcijām jābūt vērstām uz konkrēto valstu vadītājiem un jāietekmē vienīgi viņi, saudzējot jau tā cilvēktiesību neievērošanas rezultātā cietušos iedzīvotājus. Turklāt, kad ir panākta vienošanās par sankcijām, mums arī jānosaka kritēriji, kurus sasniedzot sankcijas tiks atceltas, proti, jāizstrādā "izejas stratēģija”, saglabājot nedaudz elastības gadījumos, kad trešās valstis būs nodrošinājušas atbilstību lielākajai daļai kritēriju.
Es arī vēlos uzsvērt, ka sankciju mērķis nav aizvietot ar tām tiesvedību pret cilvēktiesību pārkāpējiem. Šādi noziegumi ir tiesu, arī Starptautiskās Krimināltiesas, kompetencē. Tomēr sankciju mērķis ir panākt izmaiņas trešo valstu politikā, piemēram, veicināt cilvēktiesību ievērošanu konkrētās valsts tiesību sistēmā. Tādēļ to mērķis ir panākt pārmaiņas, un sankcijas var atcelt, kad konkrētās valsts politikā ir notikušas pozitīvas pārmaiņas. Piemēram, Eiropas Savienība piemēroja sankcijas pret bijušo Dienvidslāviju, lai atbalstītu Starptautisko Krimināltiesu.
Mēs uzskatām, ka ir svarīgi veicināt cilvēktiesību ievērošanu trešās valstīs, un nemitīgi sekojam līdzi, kādas sankcijas pret tām tiek piemērotas. Jebkurā gadījumā no minētajiem iespējamiem instrumentiem būs jāizvēlas visefektīvākais. Padziļināta analīze par sankciju piemērošanu, lai izvērstu cilvēktiesības veicinošu politiku, mums šķiet ļoti noderīga, un tādēļ, Flautre kundze, es vēlos jums pateikties par to, ka uzņēmāties šo iniciatīvu.
Renate Weber
referente, kas pauž Attīstības komitejas viedokli. - Priekšsēdētāja kungs, kā referente, kas pauž Attīstības komitejas viedokli par šo ziņojumu, es vēlos paziņot, ka Eiropas Savienībai vajadzētu izmantot šo nozīmīgo ārpolitikas instrumentu ar apdomu un piesardzību. Nav būtiski, kādi ir apstākļi un kāda veida sankcijas tiek piemērotas, jo vienmēr pastāv negatīvu blakus parādību iespēja, kas var radīt bēdīgas situācijas.
Es uzskatu, ka sankcijas būtu jāpiemēro vienīgi tad, ja nav izdevusies diplomātiska pārliecināšana, un, lai tās būtu efektīvas, ES rīcībā vienmēr jābūt situācijas vispusīgam novērtējumam, saskaņotai stratēģijai un rūpīgam rezultātu novērtējumam. Lai vairotu ticamību un izvairītos no apsūdzībām par dubultstandartiem, ES jābūt spējīgai pamatot sankciju piemērošanu vai nepiemērošanu, balstoties uz cilvēktiesību principa ievērošanas nepieciešamību un argumentiem par efektivitāti. Es uzskatu, ka ir svarīgi, lai, piemērojot sankcijas, Eiropas Savienība parādītu sevi no stiprās, nevis no vājās puses.
Jas Gawronski
PPE-DE grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es runāju savas grupas vārdā par Flautre kundzes ziņojumu, lai apstiprinātu to, ko jau iepriekš teica komiteja: kopumā mēs atzinīgi vērtējam tekstu, jo īpaši pēc dažu izmaiņu ieviešanas tajā, kuras Flautre kundze pēc mūsu ieteikuma piekrita veikt. Mēs vēlamies pateikties par to, ka viņa ir tik progresīvi domājoša.
Šis ziņojums papildina tēmu ar jauniem interesantiem elementiem un nodrošina tai jaunu pieeju (t.i., vide kā pietiekams pamatojums ierobežojošu pasākumu noteikšanai). Mana grupa vēlējās uzsvērt to, cik būtiski sankciju piemērošanas gadījumā ir izvirzīt skaidrus nosacījumus, sasniedzamus mērķus un atbilstošus atsauces parametrus. Lai sankcijas būtu efektīvākas, es cenšos uzsvērt, ka tām jābūt pēc iespējass uz mērķi orientētām, kā pirms dažām minūtēm to jau minēja komisāre Ferrero-Waldner. Minētās sankcijas neattiecas uz civiliedzīvotājiem, tās, piemēram, neparedz diskriminējoša rakstura pasākumus, kuru rezultātā varētu tikt izolēti iedzīvotāji. Kādā no ziņojuma punktiem teikts, ka priekšroka dodama ANO, nevis Eiropas Savienības sankcijām.
Šis punkts ir jāprecizē, lai garantētu, ka minētā prioritāte netraucēs Eiropas Savienībai piemērot savas sankcijas konkrētās situācijās, kad šādi pasākumi varētu būt tiešāk un vieglāk piemērojami gan laika, gan specifikas, gan arī ģeogrāfiskā izvietojuma ziņā, atbilstoši subsidiaritātes principam.
Ar dažādo grupu kompromisa grozījumiem ir noteikts, ka, lai sistēma pareizi funkcionētu, cīņā pret terorismu, slepenajiem dienestiem un melnā saraksta uzraudzītājiem, ko mēs nesen apspriedām šeit Parlamentā, jārīkojas ar vajadzīgo piesardzību. Turklāt tie tiek saukti par slepenajiem dienestiem tieši tādēļ, ka tiem jādarbojas slepeni, nepārkāpjot starptautiskos tiesību aktus.
Eiropas Savienībai neapšaubāmi jāveic sankciju politiskais novērtējums. Mūsu veiktajiem pasākumiem jābūt ietekmīgiem, bet sankciju procedūras jāpārskata pašas par sevi. Tomēr ziņojumā teikts, ka jāizveido neatkarīgu ekspertu tīkls, lai novērtētu minētās sankcijas, kā to savā runā minēja Flautre kundze.
Mūsu grupa vēlas, lai Padome pati pieņemtu pareizos lēmumus, kad runa ir par valdību nekontrolētu sistēmu, jo tā ir kompetentāka un ar lielāku autoritāti nekā neatkarīgie eksperti. Tādēļ mēs iesakām balsot pret jauno grozījumu, ko Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa, Sociāldemokrātu grupa Eiropas Parlamentā un Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupa rīt iesniegs. Kopumā mēs atzinīgi vērtējam savas grupas darbu, priekšsēdētāja kungs, un balsosim par Flautre kundzes ziņojumu. Mēs apsveicam referenti!
Maria-Eleni Koppa
Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos pateikties Flautre kundzei un apsveikt viņu par izcili padarīto darbu. Tomēr vienlaikus es un mana grupa esam sarūgtināti par to, ka ziņojumā attiecīgajā komitejā balsošanas laikā tika izdarīti būtiski grozījumi.
Sankcijas ir mūsu rīcībā esošais līdzeklis, ar kuru mēs turpmāk aizstāvēsim cilvēktiesības visā pasaulē. Tomēr būtiski ir tas, ka šādas sankcijas pašas par sevi nav cilvēktiesību pārkāpums, jo uz netaisnību mums nevajadzētu atbildēt ar vēl lielāku netaisnību.
Mums arī jāpievērš uzmanība mērķtiecīgākiem ekonomiska rakstura pasākumiem, kuru rezultātā netiktu pārkāptas starptautiskās humanitārās tiesības. Tādēļ es piešķiru lielu nozīmi ziņojumā minētajam nosacījumam par pārbaudes mehānismu sankciju piemērošanas gaitā, kā arī referentes idejai par neatkarīgu ekspertu tīkla izveidi, kuri sagatavotu priekšlikumus Padomei par atbilstīgiem ierobežojošiem pasākumiem.
Iepriekšējā pieredze, piemēram, medikamentu un citu pirmās nepieciešamības preču embargo, negatīvi ietekmē iedzīvotājus, it sevišķi bērnus. Tas ir nosodāms un atzīstams par nepieņemamu.
Tāpat arī ir jāīsteno kompetento tiesu iestāžu lēmumi. Padomei un Komisijai beidzot jāpārskata iekļaušanas ES teroristu melnajā sarakstā procedūra, lai netiktu pārkāptas sarakstā iekļauto personu vai organizāciju pamattiesības un tiktu saglabāta ES kā pasaulē lielākās cilvēktiesību aizstāves uzticamība.
Jo īpaši svarīgi ir nodrošināt sankciju efektivitāti un panākt kopēju izpratni par šo tēmu visā ES, kā arī nodrošināt sadarbību ar citām starptautiskām organizācijām, tādām kā Āfrikas Savienība un Dienvidaustrumāzijas valstu asociācija (ASEAN), kuras bieži atrodas tuvāk problēmu vietām.
Tomēr gadījumos, kad tiek piemērotas sankcijas, jābūt izstrādātiem arī īpašiem noteikumiem attiecībā uz to atcelšanu. Tādēļ ir jāīsteno nepārtraukta uzraudzība un jāizvirza nosacījumi, lai sankciju mērķis būtu labāk saprotams un sasniedzams. Šāda pieeja veicina sankciju efektivitāti un nodrošina uzticamību mūsu politikai.
Nobeigumā es vēlos uzsvērt, ka nevajadzētu atsaukties uz konkrētām valstīm. Tomēr sakarā ar to, ka tekstā dažas ir minētas, es uzskatu, ka ir ļoti svarīgi neaizmirst Palestīnu. Šeit ir jūtama Eiropas politikas nekonsekvence. Tā atbalsta demokrātijas veicināšanu visā pasaulē, bet ir izvēlējusies piemērot sankcijas pret Palestīnas valdību, kas spēja sarīkot brīvas un demokrātiskas vēlēšanas.
Sankcijas nav līdzeklis, lai mainītu pasauli, bet tās var būt nozīmīgs instruments, lai piespiestu valstis, kas pārkāpj starptautiskos tiesību aktus un cilvēktiesību normas, mainīt savu politiku. Ir pietiekami, ja sankcijas ir mērķtiecīgas, pamatotas un tiek regulāri pārskatītas un novērtētas.
Marco Cappato
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es vēlos pateikties referentei par viņas veikto darbu. Uzskatu, ka priekšlikums noteikt viendabīgākus kritērijus sankciju politikas īstenošanai ir izteikts īstajā laikā. Es galvenokārt vēlos pieminēt ziņojuma 6. punktā ietverto specifisko elementu attiecībā uz noziegumiem pret vidi un tai nodarīto kaitējumu, kā arī šajā punktā izteikto priekšlikumu, ka arī šāda veida vardarbīgu aktu gadījumā jāpiemēro sankcijas. Es uzskatu, ka minētais priekšlikums ir rūpīgi jāizvērtē.
Pārējiem, šķiet, ierobežotas sankciju politikas cēlonis bieži ir tās nekonsekvence, bet tā ir jo īpaši saistīta ar ES kopējās ārpolitikas un drošības politikas ierobežojumu: jo stingrāka un saskaņotāka ir šī politika un jo vairāk var teikt, ka tāda pastāv, jo stingrākas un saskaņotākas būs sankcijas. Mūsu problēma ir tāda, ka bieži vien mēs esam pārāk nedroši. Dažreiz ir tik grūti panākt vienprātību starp dažādām dalībvalstīm, lai sankcijas atceltu, ka pašiem negribot nākas atzīt savu bezspēcību. Ja vien man būtu bijusi iespēja pirms Francijas prezidentūras ikvienam atgādināt, ka Mjanmas gadījumā sankcijas būtu bijušas efektīvākas, ja enerģētika tiktu no sankciju saraksta izsvītrota.
Cilvēktiesībām un demokrātijai un līdz ar to arī sankciju politikai jāpiešķir prioritāte starptautiskajā politikā. Šis nav tas gadījums, jo Flautre kundzes ziņojuma 18. un 19. punktā ir izvirzīts jautājums par sadarbības nolīgumiem, kuros ir ietvertas klauzulas un noteikumi, kas paredz cilvēktiesību ievērošanu. Šīs ir Eiropas Savienībai saistošas klauzulas, tomēr tās tiek sistemātiski pārkāptas.
Tādēļ, pirms mēs uzsākam sankciju piemērošanu, mums vispirms jānodrošina minēto klauzulu izpildes mehānisms. Mēs atkal esam iesaistījušies sarunās ar Vjetnamu un citām Āzijas valstīm. Mums ir pakāpeniski jāievieš mehānismi, kas palīdzētu izvairīties no sankcijām, es esmu gandrīz beidzis, priekšsēdētāja kungs, bet mēs to varam izdarīt vienīgi tad, ja respektēsim šo klauzulu un ES parakstīto līgumu likumību.
Konrad Szymański
Priekšsēdētāja kungs, tā nav nejaušība, ka termins "sankcijas” joprojām nav definēts starptautiskajos tiesību aktos. Šis ir instruments, ar kura palīdzību tiek izdarīts spiediens un kuru ir grūti precīzi formulēt. Tādēļ referentes pretenciozos priekšlikumus par sankciju piemērošanas principu saskaņošanu ir vēl jo grūtāk sasniegt. Tie var būt nelietderīgi.
Sankcijas ir neaizstājams ES ārpolitikas instruments. Ņemot vērā ES plašo kompetenci tirdzniecībā un robežkontrolē, tām ir liela nozīme gan drošības, gan cilvēktiesību aizsardzības mērķu īstenošanā. Tādēļ sankcijas ir daļa no mūsu ārpolitikas instrumentu klāsta, un mēs neizvairāmies no brīvas to piemērošanas, kaut arī dažreiz tā nav pareiza. Ņemot vērā mūsu ietekmi uz pasaules politiku, sankciju piemērošanas gadījumos nevajadzētu pamatoties uz stingriem noteikumiem, bet veikt saprātīgu politisku novērtējumu. Ar šādu nosacījumu mūsu politiskā grupa atbalsta ziņojumu.
Raül Romeva i Rueda
Priekšsēdētāja kungs, dubultstandarti, kā arī specifiska novērtējuma un uzraudzības instrumentu trūkums, kas sankciju gadījumā raksturo ES ārpolitiku, patlaban visnopietnāk apdraud Eiropas uzticamību.
Daudzos gadījumos šīs sankcijas jeb tā saucamie ierobežojošie pasākumi vairāk balstās uz patiku vai nepatiku, nevis uz skaidru, saskaņotu un pārliecinošu stratēģiju, kuras mērķim vajadzētu būt ne tikai ES drošības garantijām, kā to paredz KĀDP, bet arī situācijas uzlabošanai cilvēktiesību, pamatbrīvību, tiesiskuma un labas pārvaldības jomā, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 11. pantā.
Tādēļ nekavējoties jāveic sankciju sistēmas ietekmes novērtējums un pētījumi par to, lai mūsu rīcībā būtu likumīga un efektīva sankciju sistēmas politika.
Tāds īsumā ir Flautre kundzes ziņojuma mērķis. Ziņojums, kas balstās uz Cilvēktiesību apakškomitejas darbu, ir labi pamatots un, pēc manām domām, ietver dažus būtiski svarīgus elementus. Piemēram, tajā uzsvērts fakts, ka Padome, pieņemot Ierobežojošo pasākumu izmantošanas pamatprincipus, to ir veikusi, īstenojot visaptverošu pieeju, kurā iekļaujami tādi instrumenti kā cilvēktiesību un demokrātijas klauzulas, vispārēju preferenču sistēma un attīstības palīdzība.
Ziņojumā arī atkārtoti uzsvērta prasība Padomei un Eiropas Savienībai nekavējoties pieņemt kopēju nostāju attiecībā uz ieroču eksporta kontroli, kas padarīs pašreizējo Rīcības kodeksu šajā jomā juridiski saistošu, kā mēs jau agrāk to esam apstiprinājuši šajā Parlamentā.
Tomēr daži, pēc manām domām, būtiski aspekti netika minētajā ziņojumā ietverti, taču es ceru, ka tos varētu iekļaut rītdienas plenārsēdē paredzēto debašu un balsošanas rezultātā.
Pirmkārt, kas attiecas uz melnajiem sarakstiem, tad cīņas pret terorismu kontekstā tie jāpārskata, lai tiktu ievērotas sarakstā iekļauto personu cilvēktiesību un pamatbrīvību garantijas.
Otrkārt, kā jau tika teikts, es atbalstu priekšlikumu par neatkarīgu ekspertu tīkla izveidošanu, kuri, ņemot vērā konkrēto situāciju, ieteiktu Padomei atbilstīgus ierobežojošos pasākumus, pamatojoties uz iepriekš noteiktiem kritērijiem un mērķiem, sagatavotu regulārus ziņojumus par situācijas attīstību, kā arī nepieciešamības gadījumā ieteiktu uzlabojumus attiecībā uz sankciju piemērošnu.
Vittorio Agnoletto
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es vēlos apsveikt Flautre kundzi par viņas izcilo darbu. Tomēr balsošanas laikā Ārlietu komiteja to daļēji sagrozīja, kā rezultātā Sociāldemokrātu grupa Eiropas Parlamentā un Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa atturējās, un vienīgi Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupa, kā arī Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupa apstiprināja būtiski grozīto tekstu, jo viņu iesniegto neskaitāmo grozījumu pieņemšana mainīja politisko līdzsvaru. Es arī atgādinu, ka mana grupa - Eiropas Apvienotā kreiso un Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku konfederālā grupa komitejā balsoja pret to.
Mēs apzināmies, ka 13 iesniegtie grozījumi, pat ja tie tiktu pieņemti, nevarētu mainīt ziņojuma politisko toni. Tādēļ, neskatoties uz to, ka mēs balsosim par lielāko daļu grozījumu, mūsu galīgais balsojums ir izšķirošais.
Pēc mūsu domām, problēma ir tāda, ka starptautiskajām attiecībām jābalstās uz dialogu un savstarpēju cieņu arī tad, ja viedokļi ir atšķirīgi. Šādas sankcijas var būt vienīgi galējs dalībvalstu un starptautisku organizāciju rīcībā esošs līdzeklis, tomēr ziņojumā tās tiek slavētas kā galvenais ES ārpolitikas instruments.
Mēs arī uzskatām, ka prioritāte jāpiešķir tā sauktajiem pozitīvā stimula pasākumiem. Valsts ir jāapbalvo, ja tā apņemas veicināt un ievērot cilvēktiesības, parakstot konkrētus ekonomikas, tirdzniecības un finanšu nolīgumus. Tā vietā ziņojumā ir uzsvars uz negatīva rakstura pasākumiem, kas parasti tiek vērsti pret tādām aizdomās turētām valstīm kā Kuba. Šie piemēri liecina, cik kļūdaina ir sankciju politika.
Īsumā, mums nepieciešams vairāk izvērst sadarbību un mazāk nodarboties ar vienpusēju sodīšanu. Pat Eiropas Savienībai nepieder monopols uz cilvēktiesībām, par ko liecina veids, kā mēs izturamies pret migrantiem un romiem. Varbūt mums vajadzētu vērst sankcijas pašiem pret sevi!
Bastiaan Belder
IND/DEM grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, referente uzskata, ka ir svarīgi, lai Eiropas sankciju politika tiktu sākotnēji un pēc tam atkārtoti novērtēta (sk. 11. punktu). Eiropas rīcība, piemērojot sankcijas, var būt lietderīga, ja tā veicina reālus uzlabojumus cilvēktiesību jomā konkrētajā partnervalstī. Tādēļ novērtējums ir jo īpaši svarīgs, lai pārliecinātos par sankciju politikas efektivitāti.
Padomei un Komisijai ir jāuzsāk debates par sankciju politikas īstenošanu. Turklāt Flautre kundze jau pareizi uzsvēra, ka ir grūti piemērot efektīvas sankcijas, ja trūkst skaidras sistēmas. Man rodas jautājums, vai, ņemot vērā dalībvalstu atšķirības, vispār ir iespējams vienprātīgi piemērot sankcijas, piemēram, Kubas un Zimbabves gadījumā. Ņemot vērā Flautre kundzes ieteikto iespēju atkārtoti novērtēt sankciju politiku, rodas šaubas par to, vai tā tiešām ir tik piemērots instruments.
Īsumā, lai uzlabotu situāciju drošības un cilvēktiesību jomā ES partnervalstīs, ir svarīgi, lai mēs padomātu par atbilstošu instrumentu. Piemēram, vai nopietnie pārkāpumi attiecībā uz reliģijas brīvību Ķīnā un Indijā rosina Eiropas Savienību veikt oficiālus pasākumus? Minētajā gadījumā pareizāk būs apsvērt Eiropas rīcību, nevis veikt sankciju politikas pārskatīšanu un pieņemt pārsteidzīgu lēmumu.
Turklāt es vēlos atbalstīt Flautre kundzes ziņojumu ar noteikumu, ka vairāki grozījumi netiks pieņemti.
Frank Vanhecke
(NL) Priekšsēdētāja kungs, atļaujiet man iesākumā paust kritiskus aizrādījumus. Es uzskatu, ka tas drīzāk ir ciniski, ja ziņojumā par cilvēktiesībām ir atkārtota atsauce uz nepieciešamību piemērot virkni Lisabonas līguma noteikumu. Kā mēs visi ļoti labi zinām, Līgums tika noraidīts Īrijas demokrātiskajā referendumā, un iemesls, kādēļ tas tika noraidīts tikai Īrijā, ir fakts, ka neviena cita valsts nesniedza saviem pilsoņiem tiesības paust savu demokrātisko viedokli par šo Līgumu. Turklāt Lisabonas līgums bija tikai precīza Eiropas Konstitūcijas kopija, kuru jau norādīja referendumos Francijā un Nīderlandē. Tādēļ sāksim ar mūsu pašu balsotāju cilvēktiesību ievērošanu un pārstāsim atsaukties uz Līgumu, kas ir ticis noraidīts un juridiski nav spēkā esošs.
Otru aizrādījumu vēlos paust saistībā ar to, ka ziņojums ir pārpildīts ar labiem nodomiem, tomēr realitāte ir citādāka. Mēs tikko redzējām Olimpisko spēļu noslēgumu Ķīnā, kur Eiropas demokrāti stāvēja līdzās komunistiskā režīma pārstāvjiem, vērojot uzvedumu, kas atgādināja nacistisko Vāciju 1936. gadā. Šajos apstākļos mums būtu ieteicams pavadīt pāris mēnešus klusējot, nokaunoties; kaut arī es piekrītu, ka ziņojums savā pašreizējā formā ir raksturojams kā ļoti līdzsvarots atbilstoši Parlamenta standartiem un ka tajā pamatoti ir kritizēta virkne jautājumu, piemēram, situācija Kubā un Zimbabvē. Tomēr tajā trūkst nopietnu brīdinājumu saistībā ar visā pasaulē notiekošo islamizāciju, kas ir apdraudējums visām mūsu sabiedrības pamatu veidojošajām brīvībām.
Visbeidzot, vēlos paust iebildumu, kas skar man īpaši tuvu tēmu. Mūsu Eiropas valstīs, īpaši manā dzimtajā valstī Beļģijā, mēs redzam aizvien vairāk ierobežojošus tiesību aktus, kas liedz vārda brīvību un pat paredz cietumsodu par ofensīvu viedokļu paušanu, īpaši jautājumos saistībā ar imigrāciju un islamizāciju. Es uzskatu šo tendenci par īpaši satraucošu un domāju, ka mums, tajā skaitā arī Parlamenta deputātiem, diskusijās par cilvēktiesībām visiem spēkiem ir jāaizstāv vārda brīvība arī mūsu ES dalībvalstīs.
Tie bija trīs kritiski aizrādījumi par ziņojumu, kas citādi kopumā nav sliktākais, ko esmu pieredzējis šeit un ko mēs atbalstīsim, ja rītdien tiks pieņemti tikai pieņemami grozījumi.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Ir acīmredzams, ka krasi atšķiras uzskati par sankciju politisko ietekmi. Ir gadījumi, kad spēkā esošā režīma sankcijas izraisa nevainīgu cilvēku ciešanas, netieši veicinot ēnu ekonomiku un melno tirgu. Atsevišķos gadījumos cilvēktiesību pārkāpumi var izraisīt cilvēku vārdu iekļaušanu melnajā sarakstā. Ticību sankcijām kompromitē arī fakts, ka tās tiek piemērotas, izmantojot divkāršus standartus atkarībā no ES partnera stratēģiskās nozīmes. Visnesenākais piemērs ir ES nespēja piemērot jebkādas sankcijas Krievijai, pat ja Krievija pārkāpa starptautisko tiesību noteikumus, iebrūkot suverēnas valsts teritorijā - Gruzijā - aizbildinoties, ka aizsargā tās pilsoņus. Tomēr sankcijas joprojām būs viens no ES arsenāla ieročiem. Uzskatu, ka sankcijas ir un tām ir jāpaliek integrētai kopējās ārpolitikas un drošības politikas daļai vai, precīzāk, līdzeklim cilvēktiesību un demokrātijas atbalstam.
Saprotams, ES cenšas izmantot draudu un pielabināšanās metodi un izvairās no sankciju piemērošanas. Tomēr tām ir jātiek piemērotām atbilstošos gadījumos, un ir ļoti būtiski, lai sankcijām būtu plašāka, konsekventāka loma cilvēktiesību aizsardzības stratēģijā.
Referente Flautre kundze norādīja ieroču embargo Ķīnā, kas tika noteikts pēc slaktiņa Tiananmen laukumā. Pastāv priekšlikumi atcelt šo embargo; tomēr, dāmas un kungi, līdz šim mēs neesam saņēmuši ne paskaidrojumus saistībā ar notikumiem Tiananmen laukumā, kas satricināja visu pasauli, nedz ari atvainošanos. Tādēļ rodas jautājums, kādēļ šī sankcija būtu atceļama? Es vēlētos norādīt, ka saistībā ar sankciju piemērošanu ES būtu jāsadarbojas vairāk ar citām valstīm un starptautiskām organizācijām un jākoordinē sava politika un pasākumi, lai padarītu sankcijas efektīvākas.
Libor Rouček
(CS) Dāmas un kungi, sankcijas ir integrēta Eiropas Savienības Kopējās ārpolitikas un drošības politikas daļa, kas nodrošina cilvēktiesību ievērošanu un demokrātijas un suverenitātes aizsardzību. Kaut arī Eiropas Savienība jau gandrīz 20 gadus izmanto daudzas un dažādas sankcijas, līdz šim nav ticis veikts ES sankciju politikas ietekmes novērtējums vai pētījums par to. Tādēļ Hélène Flautre ziņojums ir būtisks ieguldījums šajā jomā. Es atzinīgi vērtēju arī daudzos tajā atrodamos secinājumus.
Arī es uzskatu, ka ir būtiski stiprināt Eiropas Savienības ekspertīzes un analītiskās spējas sankciju novērtēšanā. Lisabonas līguma ratifikācija un Ārējās darbības dienesta izveidošana būtu šajā sakarā laba iespēja. Sankcijām, ja tās tiek piemērotas, būtu jāveido daļa no vispārējās ārpolitikas koncepta, citiem vārdiem sakot, tās nedrīkst izmantot izolēti, pašas par sevi, neņemot vērā citus ārpolitikas instrumentus un nesadarbojoties ar citiem starptautiskās sistēmas dalībniekiem. Sankcijas vajadzētu arī papildināt ar pozitīviem pasākumiem un stimuliem cilvēktiesību atbalstam un pilsoniskās sabiedrības un demokrātijas atbalstam. Visbeidzot, sankcijām nevajadzētu būt saistītām ar humāno palīdzību. Sankcijas ir jāvērš tieši pret konkrētiem cilvēkiem, piemēram, aizliedzot viņiem pārvietoties vai konfiscējot īpašumu, un nevis pret viņu ļaunprātīgās rīcības upuriem.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Priekšsēdētāja kungs, sankcijas ir būtisks ārpolitikas instruments. Tās neapšaubāmi veicināja Dienvidāfrikas Republikas aparteīda politikas krišanu. Patiesībā es pats esmu pieredzējis sankciju pozitīvo ietekmi, kad 1983. gadā pēc sankciju veicinātās amnestijas tiku atbrīvots no ieslodzījuma, kaut arī tas nebija uz ilgu laiku.
Tomēr bieži vien to piemērošanas rezultāti nav veiksmīgi, kā tas redzams Zimbabves un Kubas piemērā. Ekonomiskās sankcijas bieži vien tiek izmantotas, lai attaisnotu sarežģījumus, kas primāri ir nekompetentas, diktatoriskas valdības rīcības rezultāts.
Taču ir viena veida sankcijas, kas nerada pamatu šādām propagandas iespējām. Tas ir aizliegums iebraukt Eiropas Savienībā. Tomēr aizliegums jāpiemēro ne tikai augstāko iestāžu pārstāvjiem, kā tas, piemēram, ir Baltkrievijas gadījumā; aizliegums ir jāpiemēro arī represīvā un cilvēktiesību pārkāpumu aparāta vidējā ranga personālam. Vienkāršie cilvēki tad sapratīs, ka veiktie pasākumi nav vērsti pret viņiem, bet gan pret diktatoriskās varas sistēmu.
Ģirts Valdis Kristovskis
(LV) Vēlos uzteikt Flautre kundzes centienus stiprināt Eiropas Savienības rīcībspēju un celt tās autoritāti. Nav šaubu, ka sankcijas jāpiemēro elastīgi, taču referente vienlaicīgi norāda arī uz dubulto standartu nepieļaujamību. Nekonsekvence apdraud ticību Eiropas Savienības sankcijām un tās politikai. Eiropas Savienība sevi kompromitē, ja pati ievieš un pati pārkāpj sankciju režīmu, kā tas ir gadījumā pret Robert Mugabe. Eiropas Savienība nereti izturas atšķirīgi pret trešām valstīm. Tam ir savas sekas. ES pieļāvīgā nostāja Gruzijas jautājumā Krievijā izraisījusi īstu sajūsmas eksploziju. Viņuprāt, militāra agresija ir īstais cilvēktiesību aizsardzības instruments. Protams, pasaulē valda dažādas vērtības. KĀDP bezzobainība ir kā lakmusa papīrs, kas parāda, ka ES iet biznesa interešu pavadā. Pragmatiski vērtējot, tā arī jābūt. Diemžēl tas vairo atsevišķu lielvaru nesodāmības sajūtu, to apziņu, ka starptautiskās tiesības var pārkāpt. Šodienas dubultie standarti nākotnē radīs vēl daudz problēmu.
Erik Meijer
(NL) Priekšsēdētāja kungs, sankcijas bija atbilstošs instruments, lai pakāpeniski izbeigtu smagākās koloniālisma formas un aparteīdu Dienvidāfrikā un Dienvidrodēzijā. Agrāk pārmaiņu oponenti iebilda pret sankcijām un galvenokārt pievērsa uzmanību negatīvajiem blakusefektiem. No otras puses, nabadzīgo un apspiesto pārstāvji šajās valstīs norādīja, ka akceptē boikota radītās sekas kā samaksu par viņu atbrīvošanu.
Saddam Hussein derdzīga režīma Irākā ilgstošais ekonomiskais boikots mums parādīja, ka šādi boikoti dažkārt var beigties ar to, ka attiecīgās valsts iedzīvotāji kļūst izolēti un viņus pārņem bailes no ārpasaules, un tādējādi tie atbalsta savu valdību. Boikots pavisam noteikti nepalīdz panākt, lai ārpasaules vēlmes gūtu pārsvaru pār konkrētās valsts sabiedrības viedokli, tomēr tas ir un paliek atbilstošs līdzeklis, lai atbalstītu apspiestās sabiedrības daļas viedokli un cīņu par uzlabojumiem attiecīgajā valstī. Ja mēs ņemsim vērā boikota negatīvās un pozitīvās puses, sankcijas joprojām būs lietderīgi instrumenti, lai nodrošinātu lielāku līdztiesību un demokrātiju.
Kinga Gál
(HU) Paldies, ka devāt man vārdu, priekšsēdētāja kungs. Es uzskatu, ka Eiropas Savienības pasākumu un sankciju, kas veido Eiropas Savienības politiku daļu, vērtējums ir ļoti būtisks cilvēktiesību jomā, īpaši tik saspringtā laikā kā šobrīd saistībā ar krīzi Gruzijā un iepriekš saistībā ar Tibetas vai pat Zimbabves jautājumiem. Tādēļ es vēlētos apsveikt Flautre kundzi ar viņas ziņojumu. Šī sankciju politika ir pamatota uz labi definētiem cilvēktiesību un starptautisko tiesību aktu principiem, ko apstiprina virkne ANO un Eiropas Savienības dokumentu.
Problēmas rodas nevis principu līmenī, bet gan to praktiskās piemērošanas līmenī, kur mēs pieredzam konsekvences, efektivitātes un līdzsvara trūkumu. Sistemātiska cilvēktiesību kritēriju ieviešana ir būtiska, lai saglabātu ticību Eiropas Savienībai. Es uzskatu, ka ir nepieciešama konsekvence, kas bieži vien tiek upurēta ikdienas politisko interešu vārdā. Tikpat nozīmīgi ir vienoti pasākumi. Nav nozīmes vienotiem standartiem, ja dalībvalstīs pastāv milzīgas atšķirības to praktiskajā piemērošanā. Piemēram, ES aizstāvēja cilvēktiesību aizsardzību Tibetā, tajā pat laikā Eiropas Savienībā ir dalībvalsts, kas izraida Tibetas bēgļus. Politiskās efektivitātes nolūkos mums ir jāizveido pārredzama, vienotu sankciju politika ar skaidri definētiem mērķiem. Papildus vienotiem pasākumiem ne mazāk nozīmīga ir tūlītēja rīcība. Mēs redzam, ka diplomātisko ķildu laikā var apsmiet ne tikai mūsu sankciju politiku, bet arī visu Eiropas Savienību kā tādu. Tomēr šo mērķi ir iespējams sasniegt, ja izmanto konstruktīvus pasākumus attiecīgās pilsoniskās sabiedrības atbalstam. Paldies jums par uzmanību.
Corina Creţu
(RO) Es ceru, ka šis ziņojums būs nozīmīgs Eiropas Kopienas sankciju piemērošanas politikas stiprināšanā.
Es uzskatu, ka ir būtiski, lai starp dalībvalstīm nākotnē pastāvētu lielāka saliedētība gan lēmumu pieņemšanas procesā saistībā ar sankcijām, gan arī to pareizā piemērošanā. Ja vēlamies, lai Eiropas Savienības tēls starptautiskajā līmenī saglabātos stiprs un cienīts un tās pasākumi, ieskaitot sankcijas, panāktu pēc iespējas plašāku ietekmi, ir būtiski izrādīt lielu solidaritāti, un ir jāizvairās no atšķirīgu pasākumu instrumentu izmantošanas.
Ir būtiski, lai sankcijas ietekmētu pēc iespējas šaurāku sabiedrības loku valstīs, kuru politiskie reģioni ir sankciju priekšmets. Nedarīsim tā, lai šie cilvēki ciestu divkārt, jo viņi jau ir despotisku režīmu vai korumpētas valdības upuri. Esmu priecīga, ka komisāres kundze ir uzsvērusi arī šo aspektu.
Pēdējais, bet ne mazāk svarīgais jautājums, ko vēlos izvirzīt, ir par sankciju izdevīgumu. Šīs nedēļas sākumā mēs saskārāmies ar specifisku gadījumu: Gruzijas krīzi un 27 dalībvalstu nostāju attiecībā pret Krieviju. Pirmdienas augstākā līmeņa sanāksmes rezultāti ir panākti pēc vētrainām debatēm, kurās izpaudās nesaskaņas starp tiem, kuri stingri un gandrīz aizrautīgi aicināja piemērot sankcijas un tiem, kuri atturējās risināt problēmas ar sankciju palīdzību.
Es uzskatu, ja kaut ko vēl var labot un ja ar dialogu var novērst situācijas pasliktināšanos, sankcijām būtu jāpaliek pēdējam līdzeklim, ko piemērot.
Ignasi Guardans Cambó
(ES) Priekšsēdētāja kungs, apsvērumi, kas pausti ziņojumā jautājumā par sankcijām, ir ļoti apsveicami. Ir acīmredzams, ka šajā jautājumā ir nepieciešamas nopietnas pārdomas: pārāk daudz reižu sankcijas ir izrādījušās veltīgas un daudzos gadījumos pilnībā netaisnīgas, pārāk daudz reižu tās ir kaitējušas vājākajiem sabiedrības pārstāvjiem.
Kādēļ zvejniekiem Mauritānijā ir jāmaksā par to, ka viņu valstī pēkšņi bija apvērsums? Kur te ir saprātīgums? Tādēļ sankcijas ir jāpārskata, un jāanalizē gan to koncepts, gan piemērošana.
Turklāt, ja tās piemēro pārāk bieži un nesaskaņoti, kā to dara Eiropas Savienība, zūd ticība tām un arī Eiropas Savienībai. Viena lieta ir ņemt vērā pašu intereses, bet pavisam cita - novērtēt, vai sankcijas ir piemērojamas vai nav.
Ir būtiski, lai mums būtu šo pasākumu efektivitātes īpaša pārraudzība; it būtiski, lai mēs veicinātu inteliģentas sankciju metodes, lai tās ietekmētu tieši un personīgi tos, kas pārkāpuši cilvēktiesības. Mēs mācamies no tā, ko ASV izdarīja Ziemeļkorejā, un no bankas kontu iesaldēšanas Makao. Mēs izspētām šo piemēru, kas netika plaši pārrunāts publiski, bet bija daudz efektīvāks nekā virkne preses konferenču pret konkrēto valdību.
Tādēļ es atbalstu šo ziņojumu, tomēr Komisijai un Padomei joprojām ir jāveic daudz darba, lai patiesi pārraudzītu paveikto un to, kādēļ un kā tas ticis īstenots.
Eoin Ryan
Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos pateikties referentei un apliecināt, ka mēs atbalstīsim viņas ziņojumu.
Eiropas Savienībai ir tiesības uzturēt stingu politisku un ekonomisku instrumentu kopumu, ko iespējams izmantot pret tādiem režīmiem visā pasaulē, kas pārkāpj savu iedzīvotāju cilvēktiesības. Tomēr Eiropas Savienībai ir jābūt ļoti uzmanīgai, ja runa ir par politisku un ekonomisku sankciju piemērošanu.
ES ir lielākais pārrobežu attīstības mērķu atbalstītājs, bet tai ir jārīkojas viedi un apdomīgi, kad runa ir par sankcijām. Nosaukšu tikai trīs valstis - Zimbabvi, Sudānu un Burmu, kurās sankciju radītā ietekme bija nelabvēlīga šo valstu vidusmēra iedzīvotājiem. Tādēļ mums ir jācenšas un jānodrošina, lai sankcijas neietekmētu nabadzīgākos un visvairāk apspiestos šajās valstīs, bet gan tiktu vērstas un piemērotas pret tiem cilvēkiem, kuri šīs valstis vada.
Daži no jums pieminēja Kubu. Es nespēju saprast, kādēļ mēs piemērojam sankcijas pret Kubu. Ar Kubu atkal būtu jāizveido normāli tirdzniecības sakari. Ja mēs izveidotu šādus sakarus, nevis piemērotu šīs smieklīgās sankcijas, pēc 10 gadiem Kuba būtu pilnībā cita valsts.
Kā jau es minēju, mums ir jābūt uzmanīgiem, piemērojot sankcijas, un, ja tiek piemērotas politiskas un ekonomiskas sankcijas, tām ir jābūt vērstām pret tiem, kas ir atbildīgi par pārkāpumiem. Vērsīsimies pret viņu ārvalstu finanšu darījumiem vai ieceļošanas nosacījumiem. Sankcijas var būt lietderīgas, tomēr tās ir ierobežotas, it sevišķi, ja tās izmanto tikai Eiropas Savienības valstis. ANO sankcijas ir daudz spēcīgākas un spēj būt daudz efektīvākas.
Es atbalstu šo ziņojumu, tomēr uzskatu, ka sankcijas ir ierobežotas. Tās spēj būt efektīvas, bet mums ir jārīkojas viedi un apdomīgi, tās piemērojot.
Athanasios Pafilis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, pašreiz apriežamajā ziņojumā, aizbildinoties ar cilvēktiesībām, ierosināts efektīvākais veids, kā izmantot nepieņemamāko un nehumānāko līdzekli - sankcijas un embargo, lai ar varu uzspiestu ES politiku, izdarot spiedienu uz valstīm, cilvēkiem un valdībām, kas iestājas pret kapitālistisko barbarismu.
Ierosinātās, gudri pārdomātās, mērķtiecīgās sankcijas apvienojumā ar nevalstisku organizāciju kā ES algotņu finansēšanu, ir pati nekaunīgākā atklātā iejaukšanās valstu iekšlietās. Ar šo iejaukšanos tiek pārkāpti starptautisko tiesību aktu paši pamatprincipi.
Ziņojumā praktiski ir pieņemta embargo politika, ko ASV piemēroja pret Kubu saskaņā ar Helms-Burton pārrobežu likumu, kas, starp citu, pat trešo valstu uzņēmumiem tirdzniecības darījumos ar ASV uzliek pienākumu ievērot tajā noteiktās sankcijas.
Šo politiku atkārtoti nosodīja ievērojams vairākums ANO Ģenerālās asamblejas locekļu, jo, to piemērojot, tiek "eksportēti” valsts tiesību akti, kas ir starptautisko principu un ANO statūtu ļaunprātīga izmantošana un noliegšana.
Vēršanās pie ANO un atsaukšanās uz cilvēktiesībām ir vīģes lapa, ar ko tiek piesegta ES agresīvā imperiālistiskā politika. Tas ir neiedomājami liekulīgi. Mēs jautājam jums: kādēļ jūs neveicat pasākumus pret Krieviju? Mēs, protams, tam varam nepiekrist. Kādēļ jūs neveicat pasākumus pret Ķīnu? Mēs, protams, varam nepiekrist, ka veicat šādus pasākumus. Izskaidrojums tam, ka šādi pasākumi netiek veikti, ir tas, ka jums šajos reģionos ir ekonomiskas intereses. Tiem, kuri iekļāva cilvēktiesību klauzulu Vittorio Agnoletto ziņojumā, ir vēl daudz darāmā, lai attaisnotos, jo viņi attaisnoja ES un tās noziedzīgo politiku pret cilvēkiem.
Ja nu kāds mūsu vidū ir kompetents un pietiekami atbildīgs, lai atrisinātu savas problēmas, tad tie ir cilvēki paši. Viņiem nav nepieciešami pašiecelti aizstāvji, vismazāk jau ES.
Bogusław Sonik
(PL) Priekšsēdētāja kungs, sankciju izmantošanai ir jākļūst par reālu un efektīvu ES ārpolitikas daļu cilvēktiesību jomā. Flautre kundzes ziņojuma secinājumos pausti labi nodomi. Ir nepieciešams mainīt līdz šim izmantoto dubultu standartu politiku. Tādēļ ir saprātīgi paplašināt cilvēktiesību un demokrātijas klauzulas piemērošanas jomu, lai ietvertu visus tirdzniecības nolīgumus, ko ES noslēgusi ar trešām valstīm. Ir būtiski piemērot politiskas un ekonomiskas sankcijas vienlaicīgi - ekonomiskas sankcijas izmanto ar nodomu skart visasāk tās nozares, kas veido valdību stratēģiskos ienākumu avotus. Piemērojot sankcijas, mums būtu jāatbalsta arī konkrētās valsts pilsoniskā sabiedrība un nevalstiskās organizācijas.
Tomēr man ir radies iespaids, ka ar rezolūciju pieņemšanu nav gana. Vislabākais piemērs šajā sakarā ir atsevišķās dalībvalstis, kas vadījušās pēc savām specifiskajām interesēm un pārkāpušas ES solidaritāti. Rezolūcijas paliks tikai uz papīra, ja ES dalībvalstīm nebūs patiesas politiskas gribas. ES iestāžu pozīcija jautājumā par Krievijas rīcību Gruzijā būs kritērijs, vai ES ārpolitika izturēs pārbaudi. Vairs nav gana ar to, ka tiek paziņoti atbilstoši principi un prasības; ir pēdējais laiks tos piemērot. Tieši par to ir runa šajā ziņojumā, un tādēļ es vēlos paust lielu paldies Flautre kundzei.
Katrin Saks
(ET) Es uzskatu, ka viena no būtiskākajām tēmām šajā ziņojumā ir salīdzinošā novērtēšana.
Ja mēs piemērojam sankcijas, mums ir jānosaka arī kritēriji kā, kad un pie kādiem nosacījumiem sankcijas ir atceļamas. Sankcijām kā tādām nav nozīmes, ja nav šādu kritēriju.
Ņemiet par piemēru Andižānu. Pirmo reizi sankciju režīms ietvēra pozitīvu pasākumu politisku mehānismu, proti, tika noteikts sešu mēnešu termiņš līdz sankciju piemērošanai, un Uzbekistāna varēja izvēlēties, vai panākt atbilstību mūsu kritērijiem, kā arī tai tika dots laiks, lai šo atbilstību īstenotu.
Tas ir labi, ka tika piemērots pozitīvs mehānisms, tomēr arī tajā ir jāietver nosacījumi: sankcijas netiks atceltas līdz brīdim, kamēr saistībā ar Andižānas slaktiņu netiks konstatēta pozitīva attīstība.
Šajā saistībā vēlos minēt nākamo būtisko punktu, kas norādīts ziņojumā. Proti, neatkarīgas sankciju ekspertu grupas izveidošana, kas izvērtētu sankciju veidus un to, kad tās piemērojamas.
Uzbekistānā es pieredzēju, ka uzmanība ir jāpievērš arī sankciju simboliskajai nozīmei. Ir grūti noteikt sankciju apjomu. Neskatoties uz faktu, ka to praktiskais efekts nebija liels, tika piemērota tikai vīzu sistēma (ierēdņi -galvenokārt tie, pret kuriem tā tika piemērota - bija aizbraukuši) un ieroču embargo (šeit netika piegādāti ieroči), sankcijām bija ievērojama simboliska nozīme. Šo uzskatu pauda ikviens - sākot no taksometra vadītāja līdz ministram.
Toomas Savi
Priekšsēdētāja kungs, Eiropas Savienības ārpolitika ir bijusi pozitīva nosacītības modeļa - "pielabināšanās metodes” - pionieris, veiksmīgi īstenojot to attiecībās ar kandidātvalstīm.
Diemžēl jaunattīstības valstīs cilvēktiesību jomā panāktais progress ne vienmēr bija efektīvākā metode, lai tās rosinātu virzīties uz priekšu, jo starptautiskajā mērogā uzradās aizvien vairāk jaunu dalībnieku, kas praktizēja politisku dempingu. Piemēram, Ķīna Āfrikā neievēro nekādus cilvēktiesību un demokrātijas principus. Tā vietā, lai atkāptos no ES pamatvērtībām, mums nevajadzētu baidīties izmantot, kur nepieciešams, "draudu metodi”, lai parādītu, ka gadījumos, kad nav ievēroti noteikti pamatnosacījumi, ir iespējamas nopietnas konsekvences, no kurām trešajām personām ir ieteicams izvairīties.
Ryszard Czarnecki
(PL) Priekšsēdētāja kungs, dubultu standartu izmantošana cilvēktiesību pārkāpumu jomā ir posts ES. Jau ilgāku laiku un pavisam nesen saistībā ar Krievijas agresiju pret Gruziju mēs risinām situāciju, kurā ticis izmantots īpašs atvieglots tarifs valstīm, kas ir bagātas un lielas, neskatoties uz faktu, ka tajās valda diktatorisks vai pusdiktatorisks režīms, un valstīm, kas pārkāpj cilvēktiesības, tomēr no Eiropas viedokļa vai Amerikas tirdzniecībai ir mazāk nozīmīgas.
Mums nevajadzētu atteikties no sankciju instrumenta saistībā ar valstīm, kas pārkāpj cilvēktiesības vai pilsoņu tiesības un pauž nicinājumu attiecībā pret Eiropas standartiem šajā jomā. Tomēr nevajadzētu mazināt šī instrumenta vērtību - mums tas ir jāizmanto elastīgi. Šajā sakarā mums nevajadzētu noraidīt iespējamos sankciju piemērošanas draudus pret Krieviju par karu Kaukāzā.
Nobeigumā vēlos piebilst, ka esmu ļoti priecīgs, ka vēlamies atzīt kaitējuma videi apzināto postu kā cilvēktiesību pārkāpumu. Šajā sakarā kolēģi no Somijas, Zviedrijas un Baltijas valstīm runā par iespējamajām dramatiskajām vides konsekvencēm, kādas būs saistībā ar ieguldījumu Nord Stream gāzes cauruļvadā Baltijas jūras gultnē.
Maria da Assunção Esteves
(PT) Priekšsēdētāja kungs, Eiropai ir nepieciešamas ievērojamas pārmaiņas, lai tiesības tiktu uztvertas nopietni. Gudras un efektīvas sankcijas ir jāapvieno ar strukturālu un sistemātisku rīcību. Eiropai ir nepieciešama lielāka vienotība. Mīts par robežām joprojām ir jūtams pie sarunu galda, kad pieņemam lēmumus, tāpat arī postkoloniāla nostalģija un pašreizējās intereses. Tātad Eiropai tomēr ir jālemj par cilvēktiesībām, kā arī intensīvāk un ekstensīvāk par tām jārunā. Jauna Eiropa nozīmē ne tikai Eiropu, kurā katrs izlemj, ko un kā vēlas. Jauna Eiropa ir vienota struktūra, kurā cilvēktiesības ne tikai nav tās galamērķis, bet ir tās ģeopolitisko mērķu instruments.
Veids, kā strādāt ir vienkāršs: stiprs Eiropas politiskais centrs, Eiropas Parlaments ar pilnvarām lemt, dalībvalstu dalīta atbildība diplomātiskajos pasākumos saistībā ar cilvēktiesību aizsardzību, Eiropas Komisija, kas pārvaldītu šo uzdevumu, vairāk politiskas un mazāk birokrātiskas Komisijas delegācijas trešās valstīs, spiediens uz Pasaules Tirdzniecības organizāciju, lai tā veiktu pētījumu par savu locekļu cieņu pret demokrātiju, tādu organizatorisku struktūru veicināšana, kas identiskas Eiropas Savienības struktūrām, intensīvs dialogs ar Āfrikas Savienību, Dienvidamerikas valstu savienību un citiem reģionāliem grupējumiem, spiediens uz ANO reformu, kur Eiropas Savienībai ir būtiska loma, iekšējas stratēģijas izveidošana pret atkarību, kas koncentrēta uz vienotu enerģētikas politiku, un konsekventa aizsardzības politika.
Dāmas un kungi, cilvēktiesību jomā mums ir nepieciešama politiska revolūcija.
Vural Öger
(DE) Priekšsēdētāja kungs, pašreizējās debates par iespējamajām sankcijām pret Krieviju, reaģējot uz konfliktu Kaukāzā, atkal pierāda to, cik bezatbildīgi dažkārt sankcijas tiek piemērotas. Ir apšaubāmi, vai tās kā universāli piemērojams, nediferencējošs instruments ir likumīgas, un nav skaidrs, kad un kā patiesībā tiek nodrošināta to efektivitāte.
Īpaši būtiski ir pareizi izvērtēt ES sankciju efektivitāti. Tās nedrīkst būt maldinošas, bet, no otras puses, tām jābūt pielāgotām katrai atsevišķai situācijai. Represīvi režīmi bieži vien ir atbildīgi. Neskatoties uz visiem centieniem, galvenais jautājumos joprojām ir, kādi vērtēšanas kritēriji tiek piemēroti. Kādos gadījumos sankcijas patiesi veicina attieksmes izmaiņas? Es vēlētos, lai ad roc sankciju piemērošanas vietā izveidotu ES stratēģiju saskaņotai un ilgtspējīgai sankciju politikai. Tomēr ir jāpanāk vienprātība par sankciju izmantošanas labākajiem nosacījumiem. Patlaban joprojām trūkst efektīvas sankciju stratēģijas.
Lai vai kā - šis ziņojums ir solis pareizajā virzienā. Patlaban Eiropas Parlaments ir būtiskākais starpnieks cilvēktiesību veicināšanas jomā. ES sankcijām nevajadzētu būt agresīvam politiskam instrumentam, bet gan būtu jākalpo cilvēku interesēm. Sankcijas, kas soda pilsonisko sabiedrību nav produktīvas un neatbilst to patiesajai nozīmei.
Ramona Nicole Mănescu
(RO) Sankcijas ir viens no instrumentiem, ko Eiropas Savienība var izmantot, lai īstenotu savu cilvēktiesību politiku.
Tomēr, kā norādījusi arī referente, ir sarežģīti veikt sankciju politikas faktiskās ietekmes un efektivitātes novērtējumu, jo Eiropas Savienībai nav pētījumu saistībā ar šīs politikas ietekmi, un tātad tas nozīmē, ka Kopienas sankcijas nav pārredzamas, saskaņotas un nav pat likumīgas.
Kamēr Eiropas Savienībai kopējās drošības politikā nav vienota viedokļa, mums ir ļoti grūti Kopienas sankcijas piemērot efektīvi un sistemātiski. Žēl, ka Eiropas Savienība un dalībvalstis nav izmantojušas sankcijas sistemātiski; tādēļ, priekšsēdētāja kungs, es uzskatu, lai tiktu ievērotas cilvēktiesības, ir jāizveido saskaņota stratēģija sankciju politikai, stratēģija, kas ņemtu vērā jau noslēgtos nolīgumus un klauzulas, izvairoties no dubultiem standartiem un tādējādi sniedzot ieguldījumu ticības Eiropas Savienībai palielināšanai.
Es apsveicu Flautre kundzi ar šo ziņojumu.
Genowefa Grabowska
(PL) Priekšsēdētāja kungs, starptautiskajās tiesībās ir latīņu princips, kas skan šādi: "par in parem non habet imperium". Tas nozīmē, ka viena valsts nevar tiesāt citu valsti vai piemērot tai sankcijas, bet tā jau ir pagātne, tā ir vēsture. Starptautiskā sabiedrība, kas rīkojas veselā saprāta un racionālisma vadīta, ir īstenojusi ievērojamas radikālas pārmaiņas. Primitīvās sankcijas, ko valstis izmantoja viena pret otru pēc atmaksas principa, vadoties pēc Bībeles principa, kas noteikts Vecajā Derībā - "acs pret aci, zobs pret zobu”, ir tikušas aizvietotas ar lielisku kolektīvu, organizētu sankciju mehānismu, turklāt procedūrā tiek izlemts kurš, kad un kā var to izmantot. Esmu priecīga, ka Eiropas Savienība izstrādā vēl smalkāku mehānismu sankciju piemērošanai, kurā ietverta diferencēšana, kad tiek ņemta vērā situācija un vainas līmenis.
Ir divas lietas, ko vēlos uzsvērt. Pirmkārt, es atbalstu viedas un inteliģentas sankcijas, kas ir piemērotas saprātīgi, bet esmu pret tā dēvētajām preventīvajām sankcijām. Es uzskatu, ka preventīvas sankcijas ir ļaunprātīga izmantošana. Otrkārt, es vēlētos, lai mēs pievēršam lielāku uzmanību mūsu sabiedrībai, informējot to, ka sankcijas nav tikai primitīva sodīšana, bet gan dabiska, veselīga reakcija uz nopietnu tiesību aktu pārkāpumu un ka tās kalpo demokrātijas aizsardzībai.
Reinhard Rack
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, es vēlētos pievērsties tematam, ko risināja atsevišķas dalībvalstis. Sankcijas nedrīkst piemērot nepareizam mērķim. Tās nedrīkst skart pašus nabadzīgākos. Šī prakse ir attīstījusies jau labu laiku, un mums ir jāturpina iet pa šo ceļu. Pagātnē mēs daudzkārt esam pieredzējuši, ka korumpēti režīmi, kas nievā cilvēktiesības, lielu daudzumu valsts naudas ļoti bieži pārvērš privātā kapitālā, ko pēc tam nogulda nezināmos kontos līdz brīdim, kad attiecīgais režīma pārstāvis var to priecīgs atgūt.
Tas mums liek meklēt un atrast sadarbības partnerus visā pasaulē, līdzīgi kā mēs tos atradām, izveidojot savu pieeju Starptautiskajā krimināltiesā. Eiropas Savienībai šajā sakarā var būt nozīmīga loma, nodrošinot, lai šīs politikas augļi nenonāktu tur, kur mēs nevēlamies, lai tie nonāktu.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Priekšsēdētāja kungs, es apsveicu Flautre kundzi ar viņas lielisko, līdzsvaroto ziņojumu. Es zinu trīs gadījumus, kuros ES ir piemērojusi dubultus standartus. Mēs piemērojam dubultus standartus, vērtējot divas mazas valstis, ja viena uzstājas pret mums un ir naidīga, bet otra ir paziņojusi, ka ir prorietumnieciska un atbalsta Eiropu. Mēs redzam, ka dubulti standarti tiek piemēroti attiecībās starp mazām valstīm un lielākām varām, piemēram, Krieviju un Ķīnu, jo šādos gadījumos iesaistītas ir ekonomiskas intereses. Un ir trešais dubultais standarts, kas izvirza jautājumu par ticību mums un to, vai Eiropas Savienībai ir tiesības kritizēt trešās valstis saistībā ar cilvēktiesībām un minoritāšu tiesībām, ja tajā pat laikā Eiropas Savienībā ir valstis, kurās vairākiem simtiem vai pat tūkstošiem cilvēku nav pilsonības, piemēram, divas Baltijas valstis, vai ja Eiropas Savienībā ir vadoša lielvalsts, kuras konstitūcijā joprojām tiek noraidīta reģionālu valodu atzīšana. Paldies jums par uzmanību.
Zsolt László Becsey
(HU) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos pievienoties tiem, kuri pievērsa uzmanību dubultajiem standartiem un konsekvences trūkumam, un es vēlētos pievērst uzmanību Flautre kundzes ziņojuma 22. punktam saistībā ar valstu ziņojumu pamatojumu un sankciju vai sankciju politiku likumību. 2004. gada septembrī šis Parlaments pieņēma lēmumu nosūtīt delegāciju apstākļu noskaidrošanai uz Vojvodinu, Serbijas ziemeļu daļu, saistībā ne tikai ar cilvēktiesību jautājumu, bet arī ar solidaritātes jautājumu, jo tur dzīvo ļoti daudz ungāru, rumāņu un vāciešu, kuri nokļuvuši tur vēstures pavērsienu posmos. Mēs šeit izskatījām nopietnu cilvēktiesību pārkāpumu gadījumu. Un šajā lēmumā tika noteikts, ka Cilvēktiesību apakškomiteja to izmeklēs. Tas nenotika pat pēc trīs ar pusi gadiem. Tādēļ es vēlos lūgt apakškomiteju izmeklēt šo nopietno situāciju atbilstoši pieņemtajam lēmumam, jo tikai tādā gadījumā Parlamentam būs iespējams pievērst Padomes un Komisijas uzmanību faktiskajai situācijai un novērtēt sankciju politikas nozīmi.
Jean-Pierre Jouyet
Padomes priekšsēdētājs. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es vēlētos sākt, sniedzot atbildes Flautre kundzei, kā arī Romeva I Rueda kungam un tiem, kuri pauda, ka nepieciešams formāls vērtējums, izvērtējums un ietekmes novērtējumus. Tas man patiešām šķiet nozīmīgi, un Padome piekrīt Parlamentam, ka pastāv bažas saistībā ar spēju pieņemt šos lēmumus par sankcijām un aktualizēt tos, pamatojoties uz labāko pieejamo informāciju. Pastāvošie pasākumi tiek regulāri atkārtoti izvērtēti, pamatojoties uz ietekmes novērtējumiem, un Padome savus lēmumus, cik bieži iespējams, pamato uz ziņojumiem, ko sniedz delegāciju vadītāji konkrētajās valstīs, kuri šādos gadījumos vislabāk spēj spriest par to efektivitāti.
Padome ir arī krietni izvērsusi savas apspriedes ar vietējām un starptautiskām nevalstiskajām organizācijām, un šodien Parlaments ir pierādījis, ka tam ir ļoti būtiska loma šajā izvērtēšanā.
Tomēr ir skaidrs arī tas, ka sankcijas ir instruments, kam ir jāsaglabā sava politiskā daba. No metodoloģijas viedokļa mums noteikti ir nepieciešama stratēģija, bet mēs nevaram sevi norobežot, kā arī nedrīkstam ļaut, lai process notiek automātiski. Ar to es vēlos tikai pateikt pēc iespējas skaidri un atbildīgi, ka mūsu vērtējumos vienmēr pastāvēs atšķirības. Lai atbildētu Koppa kundzei, kuras runa bija ļoti sarežģīta, sankcijas joprojām ir politisks instruments. Tās nav vienīgais instruments cilvēktiesību veicināšanai. Pastāv vēl divi citi instrumenti, kas tik ļoti neapkauno valstis, pret kurām tie ir vērsti, tomēr arī tie paredzēti cilvēktiesību veicināšanai. Tie ir nosacījumi, kas paredzēti Stabilizācijas un asociācijas procesa attiecībā uz Balkānu valstīm paplašināšanas politikā, Eiropas kaimiņattiecību politikā un saistošajās cilvēktiesību klauzulās visos nolīgumos, ko Eiropas Savienība slēdz ar trešām valstīm vai valstu grupām, kurus pārkāpjot, nolīgumus var pārtraukt.
Es vēlos vēlreiz apliecināt Koppa kundzei, ka nepastāv farmācijas produktu embargo, bet gan kontroles sistēma, ja šie produkti tiek izmantoti divējādā veidā, un tādēļ uz tiem attiecas neizplatīšanas režīms. Padome piekrīt daudzu deputātu viedoklim, ka sankcijām joprojām jābūt mērķtiecīgām, un tās nedrīkst ietekmēt pilsonisko sabiedrību.
Cappato kungs un Gawronski kungs arī izvirzīja būtisku jautājumu, un vairāki runātāji atsaucās uz jautājumu par kaitējumu videi. Šobrīd kaitējums videi neietilpst kopējās ārpolitikas un drošības politikas mērķos, tādēļ, vērtējot no šāda viedokļa, tas nav ņemts vērā, un mums ir jāpārdomā, vai kaitējumu videi, ja tas rada apdraudējumu, iekļaut starptautiskajā drošībā, cilvēku tiesībās vai cilvēktiesībās. Tā ir diskusija, kas ir jāuzsāk. Es vēlētos teikt Cappato kungam, ka minētajos gadījumos Eiropas Savienība jau ir piemērojusi enerģētikas sankcijas, un tas ir noticis dažādos apstākļos.
Vēl es vēlētos atzīmēt dažus gadījumus, ko daži no jums pieminēja: protams, nesenos notikumus. Saistībā ar karu starp Krieviju un Gruziju es vēlētos ļoti skaidri teikt, ka šajā gadījumā sankcijas nevar sasniegt savu mērķi, ja sekas būs pilnīga kontaktu pārtraukšana ar attiecīgo valsti, šajā gadījumā - Krieviju. Visbeidzot, mums ir jāpadomā arī par to, vai sankciju piemērošana šajā gadījumā būtu Gruzijas interesēs. Es lūgtu jūs visus padomāt par to.
Es atgriezīšos arī pie tā, kas tika pausts par salīdzinošās novērtēšanas procesu. To minēja Saks kundze. Tas bija ļoti nozīmīgs jautājums, īpaši saistībā ar Uzbekistānu; par to pārliecinājos konferencē par Vidusāziju, un to apliecina Eiropas Savienības klātesamība Vidusāzijā. Kad biju tur, es tikos arī ar Tadjibaeva kundzi, politisku ieslodzīto, kura tagad ir atbrīvota; mēs ceram, ka viņas veselības stāvoklis uzlabosies un ka viņai tiks sniegta atbilstoša aprūpe; bet man bija arī iespēja pieredzēt, ka laba salīdzinošas novērtēšanas politika var nozīmēt to, ka tiek sasniegts progress un ka no iestāžu puses tika pausta apņēmība vēl pilnīgāk ievērot Eiropas Savienības definētos kritērijus. Tā ir nejauši sagadījies, ka oktobrī mēs atgriezīsimies šajā valstī.
Saistībā ar Kubu un tiem, kuri to pieminēja, vēlos atgādināt, ka 2008. gada jūnijā sankcijas pret Kubu tika atceltas, bet tas mūs neattur turpināt stingri uzraudzīt notikumus saistībā ar cilvēktiesībām attīstību šajā valstī.
Tie bija precizējumi, ko vēlējos paust šo ļoti detalizēto un vērtīgo debašu beigās, kas pierāda Parlamenta iesaistīšanās nepieciešamību.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es uzskatu, ka šī bija ļoti lietderīga diskusija, kurā tika uzsvērta virkne ļoti būtisku jautājumu, kas mums ir jāpārdomā, izvēloties sankcijas, jo sankcijas ir tikai viens no mūsu ārpolitikas instrumentiem. Mums pēc rūpīgiem visaptverošiem apsvērumiem tās vienmēr ir jāpiemēro kopā ar visiem citiem instrumentiem, starp tiem arī ar izstrādes darbu vai ar politiskām un ekonomiskām reformām trešās valstīs. Ar visiem šiem instrumentiem mēs vēlamies panākt tikai vienu: cilvēktiesību aizstāvēšanu un veicināšanu.
Flautre kundzes ziņojums skaidri parāda, ka mums šis instruments ir jāuzlabo un ir jānodrošina, lai mūsu sankciju sistēma kā tāda pilnībā būtu atbilstoša starptautiskajiem tiesību aktiem un nepārkāptu cilvēka pamattiesības, kuras mēs visi atbalstām. Es uzskatu, ka mūsu tiesas - līdzīgi, kā to šodien patiesi darīja Eiropas Kopienu Tiesa - veic ievērojamu ieguldījumu mūsu sankciju sistēmas attīstībā, tajā pat laikā aizsargājot pamatprincipus, piemēram, tiesiskuma un taisnīga procesa principu. Vēlreiz vēlos norādīt, ka mums ir jāveicina cilvēktiesības un jāpasargā plaši iedzīvotāju slāņi, nesodot tos ne ekonomiski, ne citā veidā.
Tas ir ļoti būtiski. Tādēļ es atkārtošu, ka mums ir jāvērš sankcijas pret tiem, kuri ir atbildīgi par cilvēktiesību pārkāpumiem un - kā jau norādīja Rack kungs - jāizvēlas, piemēram, kontu iesaldēšana un vīzu aizliegumi, lai atņemtu attiecīgajiem līderiem vai atbildīgajiem par cilvēktiesību pārkāpumiem jebkādas iespējas gūt pašlabumu.
Virkne runātāju un arī Flautre kundze arī lūdza veikt atbilstošu ES sankciju izvērtējumu un ierosināja noteiktas metodoloģijas attīstīšanu. Es domāju, ka Jean-Pierre Jouyet jau īsumā atsaucās uz darbu, kas šajā sakarā paveikts Padomē, ko es vēlos atbalstīt, un īpaši es domāju, ka mums pirms sankciju piemērošanas nedaudz ir jāuzlabo ex ante vērtējums. Šajā sakarā es atkal varētu piedāvāt mūsu delegāciju pakalpojumus, jo tās ir sur place un tām ir labas zināšanas par notiekošo; ļoti lietderīgs šeit ir pilsoniskās sabiedrības un cilvēktiesību organizāciju ieguldījums.
Attiecībā uz savstarpējo saistību es vēlētos teikt, ka sankcijas ir būtisks instruments, tomēr tās ir jāpapildina ar proaktīvu pieeju mūsu izstrādes darbam: ar atbalstu cilvēktiesību organizācijām, politiskām reformām, pilsoniskās sabiedrības veicināšanu. Labs piemērs šajā sakarā ir Birma/Mjanma. Šeit ir sankcijas, tajā pat laikā ir atvērta iespēja sadarboties ar NVO un cilvēktiesību organizācijām. Es uzskatu, ka tas ir būtisks solis uz priekšu.
Hélène Flautre
referente. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, esmu priecīga par to, ka diskusija noritēja par to, ko katrs no jums, Padomes priekšsēdētājs un Komisija, ir paveikuši.
Es uzskatu, ka, pateicoties šai diskusijai, ir izveidojies kas līdzīgs kopējai filozofijai. Es dzirdēju vairākus aicinājumus ievērot konsekventāku, uzticamāku politiku, kas izvairītos no dubultiem standartiem, un man šķiet, ka šie ir jautājumi, kas mums jārisina arī turpmāk. Rakstot šo ziņojumu, es daudz ko uzzināju, pateicoties diskusijām ar dažādiem cilvēkiem. Es patiesi uzskatu, ka joprojām ir jāveic daudz darba un ka turpmākā darba pamatā noteikti jābūt visaptverošam un izsmeļošam pastāvošās sankciju politikas vērtējumam, jo kad tiek uzdots attiecīgais jautājums, diskusijas nekavējoties kļūst saasinātas, kā mēs to pieredzējām arī šodien saistībā ar Krieviju, un plašsaziņas līdzekļi nekavējoties kļūst modri. Tādēļ mums ir nepieciešama ļoti stabila filozofija, un mums tiešām jāiet kopsolī un jārīkojas atbilstoši mūsu procedūrām un politikai.
Atgriežoties pie ekspertu tīkla jautājuma, es uzskatu, ka, lai to panāktu, runa nav par tehniskas ekspertīzes izmantošanu, lai aizvietotu jutīgus politiskus lēmumus, bet gan par to, lai nodrošinātu, ka jutīgi politiski lēmumi ir pamatoti uz informāciju, kas ir pēc iespējas objektīvāka. Ja iesaistāt sankciju politiku, jums tā jāpārredz un jāievēro to, ko daudzi no jums nodēvēja par "pilnībā objektīvu salīdzinošos novērtējumu”, tādējādi gūstot iespēju novērtēt sankciju patieso efektivitāti.
Es uzskatu, ka mēs patiešām esam sasnieguši progresu. Joprojām ir daži punkti, kurus nepieciešams precizēt, jūs to noteikti sapratāt, uzklausot dažas no runām, kas bija iemesls manai atturībai Ārlietu komitejā. Es uzskatu, dāmas un kungi, ka mēs nedrīkstam nepietiekami novērtēt prasības pilnībā ievērot cilvēktiesības un starptautisko tiesību aktus, sastādot "melnos” sarakstus, iekļaujot vai dzēšot cilvēku vārdus no tiem. Eiropas Kopienu Tiesas spriedums, ko jūs minējāt, Jouyet kungs, pilnībā atbalsta mūs to darīt.
Dāmas un kungi, es aicinu jūs pieņemt ziņojumu, kas nav pilnīgs, bet ir ļoti godīgs, tāds ar ko varam lepoties un kas būs labs darba instrumentu.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks ceturtdien, 2008. gada 4. septembrī.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Desislav Chukolov  
rakstiski. - (BG) Pöttering kungs, Flautre kundze, vairums no jums ir bijis opozīcijā kādā no jūsu politiskās karjeras brīžiem. Jums ir pazīstama šī pieredze - pienākums izlikties, ka jūsu nav, ja jūs apsūdzat kādu par zādzībām vai [šaubīgiem] darījumiem. Tomēr Bulgārijā patlaban pie varas ir teroristu un atklātu nacistu darba turpinātāji.
Tur ir partijas, kas veido Bulgārijas triju partiju koalīciju: bezdievji, kas bombardēja baznīcas, lai atstātu iespaidu uz Kominterni, piemēram, Bulgārijas Sociālistiskā partija (BSP); partija, kas apvienoja Borisa III darba turpinātājus, kurš iesaistīja Bulgāriju Otrajā Pasaules karā un nepalaida garām iespēju nobučot Hitleru; tie ir zagļi no nacionālās kustības Simeon II (SNM), un visbeidzot Kustības par tiesībām un brīvībām (MRF) Antikonstitucionālā musulmaņu partija, kas sastāv no teroristiem, kuri aptuveni pirms divdesmit gadiem uzspridzināja dzelzceļa vagonus mātēm ar bērniem.
2008. gada 30. jūlijā šīs personas piekāva manu kolēģi Dimitar Stoyanov. Medicīniskajā pārbaudē tika konstatēti 34 ievainojumi, ko bija nodarījuši slepkavas policistu uniformās.
Saistībā ar efektīvo ES sankciju piemērošanas politiku gadījumos, kad rupji pārkāptas cilvēktiesības, par ko jūs runājat savā ziņojumā, es uzstāju, lai šis Parlaments un katrs no tā deputātiem pauž viedokli par mums visiem kaunpilno notikumu un pavisam noteikti nosoda manā valstī valdošo mafiju.
Urszula Gacek  
rakstiski. - Krimināltiesiskā sistēma likumpārkāpējus soda, attur no nozieguma izdarīšanas un pāraudzina. Arī sankcijas paredzētas šiem pašiem mērķiem. Mūsu krimināltiesiskā sistēma var sodīt, tomēr ir atklāts jautājums par to, cik veiksmīga tā ir likumpārkāpumu novēršanā un likumpārkāpēju pāraudzināšanā. Tāpat arī ar sankcijām bieži vien pilnībā nevar novērst valstu izdarītos likumpārkāpumus un nevar atveseļot valstis, kas pārkāpj starptautiskus tiesību aktus un cilvēktiesības.
Pētījums, kas pamatots uz vairāk nekā 100 ekonomisko sankciju efektivitāti kopš Pirmā Pasaules kara, ir pierādījis, ka tās ir efektīvas gadījumos, ja vēlamās pārmaiņas ir vienkāršas, ja lielas, spēcīgas valstis vai grupas vēršas pret vājākām valstīm, ja konkrētās valstis ir tiešām atkarīgas no tirdzniecības darījumiem ar tām valstīm, kas piemēro sankcijas, ja sankcijas tiek piemērotas ātri un kaitējums sankciju piemērotājam ir ierobežots.
Kad ES piemēro sankcijas, tam ir jānotiek precīzi un mērķtiecīgi. Jāapsver šādi pasākumi: finanšu līdzekļu iesaldēšana, darījumu aizliegums, ieguldījumu ierobežojumi, īpašu preču tirdzniecības ierobežojumi; ceļošanas aizliegumi; diplomātiskie ierobežojumi un kultūras un sporta pasākumu ierobežojumi.
Ir būtiski, lai ES pārskata savu sankciju politiku ne tikai ar mērķi sasniegt vēlamās pārmaiņas valstīs, kas veikušas pārkāpumu, bet arī, lai nodrošinātu ticību ES.
Bruno Gollnisch  
rakstiski. - (FR) Eiropas Parlaments, tēlojot ANO, pretendē nodibināt cilvēktiesību varu visā pasaulē. Būtu labāk, ja tas uzturētu kārtību pats savā mājā.
Francijā, Beļģijā, Vācijā un Austrijā tūkstošiem pilsoņu, ieskaitot akadēmiķus, valsts advokātus un vēlētos pārstāvjus, ko izvēlējušies viņu tautieši, tiek pārbaudīti, tiesāti, izputināti, atbrīvoti no darba, apcietināti un apsūdzēti rasismā par imigrācijas kritizēšanu, apsūdzēti ksenofobijā par likumīgu valsts atvieglojumu aizstāvēšanu, apsūdzēti revizionismā par to, ka kritizē "oficiālo”, bet mainīgo mūsdienu vēstures patiesību, apsūdzēti par homofobiju, jo pauž likumīgus atvieglojumus tradicionālajām ģimenēm, kuras vienīgās spēj turpināt dzīvību.
Šīs politiskā vajāšana un tiesu procesi skar pat juristus. Vācijā Sylvia Stolz tika arestēta par to, ka aizstāvēja sava klienta viedokli tiesā. Francijā Parīzes Advokātu kolēģijas padome radīja negodu pati sev, jo atteica goda locekļa titulu pensionētajam juristam Eric Delcroix, nevis īstenoja aizstāvību.
Tādi tiesneši kā Estoup Versaļā, Schir Lionā un Cotte Parīzē savstarpēji sacenšas par to, lai piemērotu šos patvaļīgos tiesību aktus plašāk, neievērojot nekādus brīvību aizsargājošus principus. Tomēr svarīgākais ir tas, ka daži, kas ir atbildīgi par šiem brīvību liedzošajiem tiesību aktiem, atrodas šajā Parlamentā. Mūsu sašutums būtu vēršams pirmām kārtām pret viņiem.
Tunne Kelam  
rakstiski. - Eiropas Savienība pamatojas uz tādām vērtībām kā demokrātija un cilvēktiesību ievērošana. To aizstāvēšana un viedokļa paušana to saistībā ir ikvienas Eiropas Savienības izveidotās politikas pamatā.
Cilvēktiesības ir kļuvušas par galveno virzienu ES ārpolitikā. Tomēr pārāk bieži ES nav vienota viedokļa un spējas rīkoties ātri un efektīvi ievērojamu cilvēktiesību pārkāpumu gadījumos.
Sankcijas ir daļa no cilvēktiesību politikas. Tomēr tās netiek piemērotas vienādi. ES nedrīkst izlikties neko neredzam un lielām valstīm, piemēram, Krievijai un Ķīnai, pieļaut izņēmumus, kas patiesībā ir tirgošanās ar cilvēktiesībām, lai iegūtu ekonomiskas priekšrocības.
Ir rūpīgi apsveramas ekonomiskās attiecības ar trešām valstīm gadījumos, kad cilvēktiesību pārkāpumi turpinās un tiem ir jāpiemēro sankcijas, un jāiesaldē turpmākās sarunas.
Tādēļ es stingri pieprasu Komisijai un Padomei rīkoties apņēmīgi, vienoti un stipri. Vēl es aicinu ES piemērot cilvēktiesību politiku vienādi un piemērot sankcijas katrai valstij, kurā ir pierādīti ievērojami cilvēktiesību pārkāpumi.
Eija-Riitta Korhola  
rakstiski. - (FI) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos pateikties referentei Flautre kundzei par līdzsvaroto un ievērības cienīgo ziņojumu, kurā paustā neatlaidīgā prasība pārvērtēt ES sankcijas un veikt pētījumu kā daļu no plašākas ES cilvēktiesību politikas ir pareiza un atbilstoša. Kamēr mums pietrūkst informācija, kas pamatota uz liela mēroga pētījumu, diskusijas par sankciju efektivitāti vai neefektivitāti nebūs rezultatīvas.
Sankcijas var būt nozīmīgas cilvēktiesību politika divos papildinošos veidos. No vienas puses, tās ir morāles vēstījums no Eiropas vērtību kopuma un kā tādas - vērtīgs signāls. No otras puses, tām var būt taustāma ietekme uz konkrētās valsts attīstību. Abi šie aspekti pavisam noteikti ir bijuši nozīmīgi gadījumos, kad ir sasniegti ilgstoši rezultāti, piemēram, Dienvidāfrikas aparteīda politikas izbeigšanas gadījumā.
Tomēr noteikti ir acīmredzams, ka šādus rezultātus nav iespējams sasniegt tikai ar sankcijām. Lai patiesi īstenotu pastāvīgas izmaiņas valstu cilvēktiesību un politiskajā situācijā, ir nepieciešama koordinēta un visaptveroša cilvēktiesību politikas instrumentu izmantošana. Parlaments jau iepriekš ir uzsvēris, cik būtiski ir, lai cilvēktiesību politiku izstrādātu ietekmīgākā starptautiskā sanāksmē.
Lai izvairītos no humānām krīzēm, mums būtu jāapsver tādu sankciju iespēja, kuras būtu īpaši mērķētas pret valstu vadītājiem un grupām, kas pārkāpj cilvēktiesības. Mums ir jābūt piesardzīgiem, īpaši saistībā ar tāda veida izkropļotiem pasākumiem, kas iznīcina iespēju attīstīties maziem un vidējiem uzņēmumiem.
Mans jautājums šajā sakarā ir, kādi kritēriji ir izmantojami sankciju piemērošanā. Žēl, ka pārāk bieži sankciju vērtēšana ir pamatota uz Eiropas Savienības komerciālajām interesēm, lai gan ir redzams, ka pastāv bažas par to, cik atbilstošas tās ir.
