Положението в Западна Сахара (разискване) 
Председател
Следващата точка е разискването относно положението в Западна Сахара.
Изявления на Съвета и на Комисията.
Андрис Пиебалгс
Г-жо председател, благодаря на Парламента за това много навременно обсъждане относно Западна Сахара. Отговарям от името на Катрин Аштън, на основание на въпросите, изискващи устен отговор, зададени от членове на Парламента.
Европейският съюз е разтревожен от събитията, които се случиха в Laâyoune в началото на ноември, и изразява съжаление за загиналите. Сега спокойствието в Laâyoune е възстановено, макар че все още съществува напрежение. Европейският съюз изразява безпокойство, че избликът на насилие, на който станахме свидетели в Laâyoune, би могъл да затрудни опитите на генералния секретар на Организацията на обединените нации да намери взаимно приемливо решение на конфликта в Западна Сахара.
По отношение на безпокойството, за което говорим днес, ние ще се уверим, че то ще бъде изразено пред мароканските органи по съответните канали. Въпросът за Западна Сахара е в дневния ред на Съвета за асоцииране за следващото заседание през декември. Той може да бъде повдигнат и в рамките на Съвместния парламентарен комитет между Европейския парламент и Мароко.
Европейският съюз продължава да се ангажира с Мароко по реформи в области като доброто управление, правовата държава и спазването на правата на човека. Европейският съюз поддържа добър и откровен диалог по политиките с Мароко в рамките на органите, отговарящи за последващите действия във връзка с нашето споразумение за асоцииране. В тази рамка Европейският съюз напомни на нашия партньор колко е важно да спазва международните ангажименти, които е поел по отношение на правата на човека. Що се отнася до използването на природните ресурси на Западна Сахара, отговорност на Мароко е да спазва своите задължения съгласно международното право, включително онези, свързани с използването на природните ресурси на Западна Сахара.
Европейският съюз подкрепя усилията на генералния секретар на Организацията на обединените нации за постигане на справедливо, трайно и взаимно приемливо политическо решение, което ще осигури самоопределението на народа на Западна Сахара в съответствие с резолюциите на Съвета за сигурност.
Bernd Posselt
(DE) Г-жо председател, чакам от 70 минути да започне времето за въпроси и бих искал да попитам кога всъщност ще стане това. Обикновено разискването се прекъсва за време за въпроси и след това продължава.
Председател
Няма да има време за въпроси, защото председателите на групите решиха на Председателския съвет, че няма да има такова. Затова не считам, че има смисъл да чакате повече.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Г-жо председател, казват, че философът Аристотел се разхождал из своята прочута перипатетична школа със своите ученици, когато един от тях направил забележка, която разстроила учителя му. За да се извини, той казал "това не е моя забележка, това е казано от вашия учител Платон". Тогава Аристотел спрял и произнесъл едно изречение, което е повтаряно многократно на европейската сцена от четвърти век пр.Хр. до наши дни. Той казал "Платон ми е скъп, но истината ми е по-скъпа".
Г-жо председател, Мароко е положителен и активен партньор на Европейския съюз, и също така е стратегически и основен съюзник за възпирането на радикалния ислямски фундаментализъм. Все пак, както каза президентът Саркози, когато говори тук, Парламентът е демократичният пулс на Европейския съюз и има неотменяем и неоспорим ангажимент по отношение на каузата на правата на човека. Затова, ако тези права не се признават, той не може да стои отстрани и да отвръща поглед. Той трябва да заяви високо и ясно принципите, които ни водят.
Г-жо председател, Европейският съюз е бил, е и ще бъде лоялен партньор на Мароко, но това партньорство се основава на принципи и ценности и ние трябва да разгласяваме тези принципи и ценности.
Сега ще приключа, г-жо председател, като кажа, че наистина умереността на характера или темперамента винаги е добродетел, но умереността в защитата на правата на човека и основните свободи, особено свободата на изразяване, винаги е порок, винаги е слабост и винаги е страхливост, и като представители на народите на Европейския съюз ние не можем да си позволим да действаме по този начин.
Véronique De Keyser
Г-жо председател, преговорите по тази резолюция бяха трудни, но накрая постигнахме нещо, което считам, че успява да удовлетвори всички групи. Бих искала да благодаря на моите колеги за техните усилия, защото вече не смеем да говорим за Сахара, като знаем колко чувствителна тема е това. Затова тук няма да има политическа позиция по отношение на конфликта между Мароко и Сахара.
От друга страна, първата точка осъжда насилието, което се разрази по време на разрушаването на лагера близо до Laâyoune; и тази осъждаща насилието позиция е ясна, въпреки че понастоящем не разполагаме с всички факти, за да кажем кой какво е направил.
Що се отнася до втората точка, ние изразяваме съжаление - меко казано - за факта, че няма свобода на пресата и че хуманитарните организации и парламентаристите не могат да отидат в региона. Считаме, че това е неприемливо.
Третата точка е тясно свързана. Отбелязваме, че Мароко ще започне разследване, но твърдо вярваме и изискваме да има международно разследване, което да хвърли светлина върху събитията.
Като оставим това настрана, по отношение на политическия конфликт оставяме въпроса на ООН и настоятелно призоваваме и двете страни да възобновят преговорите.
Ivo Vajgl
Г-жо председател, г-н член на Комисията, това разискване и резолюцията, която ще гласуваме утре, бяха предизвикани от два инцидента: смъртта на четиринадесетгодишно момче, убито от куршума на марокански полицай, и няколко дни по-късно насилственото разрушаване на протестния лагер, в който живееха повече от десет хиляди коренни жители на Западна Сахара, които мирно се опитваха да привлекат вниманието на света, и нашето също, към непоносимостта на тяхното социално, политическо и икономическо положение.
Този инцидент доведе до нови човешки жертви, за които изразяваме съжаление. Те платиха възможно най-високата цена за този продължаващ проблем, който е познат на всички ни. Западна Сахара е последният пример в света на процес на деколонизация, който е останал незавършен, в който съседната държава се възползва от незаконна окупация на чужда територия, отхвърля резолюциите на Съвета за сигурност, многократно пренебрегва исканията на ООН за референдум и правото на самоопределение на народа на Западна Сахара, и нарушава правата на човека и стандартите на международното право.
Западна Сахара, страна от пясък и камък, пресечена от стена на срама с дължина повече от хиляда километра, е достатъчно богата, за да събуди апетитите и очакванията на Мароко и онези държави, които активно или пасивно подкрепят непримиримата му позиция. Знаем кои са те. Проблемът на Западна Сахара е политически проблем, проблем на деколонизация. Той може да бъде решен само по един начин, по същия начин, по който подобни проблеми са били решени другаде, т.е. въз основа на международното право, самоопределението на нациите и споразумения. Необходимо е да засилим ролята на Организацията на обединените нации в Западна Сахара; мандатът на мисията на ООН за референдум в Западна Сахара (MINURSO) е твърде ограничен, като мисията просто поддържа статуквото и се оказва безсилна и чиста формалност.
Г-н член на Комисията, благодаря Ви много за Вашите ясни думи. Въпреки различните интереси на някои влиятелни държави-членки, или точно поради тях, Европейският съюз следва да играе по-активна роля и да използва всички средства на негово разположение. Мароко също, след като се ползва с подкрепа и разбиране в много кръгове, следва да положи усилия за конструктивно решаване на ситуацията.
Raül Romeva i Rueda
Г-жо председател, преди всичко бих искал да приветствам факта, че най-после имаме възможност да говорим за Западна Сахара и да приемем резолюция. Поне веднъж натискът от страна на Мароко не триумфира, както в други случаи. Считам, че това е добро за доверието в Парламента, но също така и за прозрачността по отношение на онова, което се случва в Западна Сахара.
Второ, искам високо, ясно и твърдо да осъдя безотговорния и провокативен начин, по който лагерът Gdaim Izyk беше премахнат. Вярно е, че насилие беше проявено от много страни, но считам, че е напълно неоправдано да се поставят тези, които се защитават от нападение, на едно ниво с онези, които ги репресират, преследват и изтезават.
Затова искаме независимо разследване под егидата на Организацията на обединените нации. Не говорим за конфликт между равни. Не всички имат една и съща степен на отговорност и не всички в този конфликт използват едни и същи стратегии или едни и същи оръжия.
Трябва наистина да поискаме всички страни да запазят спокойствие, но най-важното е, че трябва да изискаме Кралство Мароко да прекрати враждебното си отношение към народа на Сахара и да спре да упражнява тормоз над парламентаристите, медиите и защитниците на правата на човека.
Европейският съюз не може да продължи да си затваря очите, все едно, че нищо не е станало. Ние в Европейския съюз носим голяма историческа отговорност, особено определени държави като Испания и Франция.
Нека наистина да действаме разумно, както ни помоли министърът, г-жа Хименес, но разумното сега е да се каже "достатъчно" на мароканския режим. Много добре е да се поддържат добри търговски отношения с Мароко. Това е нещо необходимо и положително, но не за сметка на правата на човека или за сметка на нарушаване на международното право.
Г-жа Хименес, баронеса Аштън, за да се стигне до справедливо, устойчиво и взаимно приемливо решение, е необходимо да се проведе референдум за самоопределението. Да направим това възможно.
Charles Tannock
Г-жо председател, замразеният конфликт за Западна Сахара дестабилизира съседния регион. Непреклонността на Мароко продължава да отказва справедливост за народа на Западна Сахара, който очаква референдум за независимост през последните 20 години.
Макар да приемам, че Мароко е важен съюзник на Запада в борбата срещу тероризма, може дълбоко да се съжалява, че Мароко няма да изпълни заявените си ангажименти по условията на плана на ООН за уреждане на конфликта. Сега, в светлината на съобщенията за насилие срещу народа на Западна Сахара, ние следва да дадем на мисията на ООН там мандат да провежда наблюдение по отношение на правата на човека на народа сахрави. Усилията за развитие на такъв капацитет, за съжаление, са постоянно блокирани от Франция. Това е почти уникално за всички мисии на ООН: това е единствената мисия без мандат по отношение на правата на човека. Както Мароко, така и Фронтът Полисарио трябва да разберат това, което се очаква от тях по отношение на стандартите от международната общност. Имаме много средства за въздействие върху Мароко тук, в ЕС, особено във връзка с правата за риболов и във връзка с помощта.
Да се надяваме, че предстоящият референдум, планиран за Южен Судан, който ще създаде нова суверенна държава на юг, ще осигури нова мотивация за всички ангажирани страни да търсят окончателно решение на този дългогодишен спор за Западна Сахара - територия и народ, които според мен заслужават мирно и благоденстващо бъдеще.
Willy Meyer
Г-жо председател, бих искал да започна като заявя очевидното: необходимо е да кажем на Кралство Мароко, че това не е неговият парламент. Суверенитетът на този Парламент произтича от гражданите на Европа и затова той решава дневния ред, въпросите и резолюциите, и постоянната намеса в тази институция от страна на Кралство Мароко е неприемлива.
Второ, госпожи и господа, основният въпрос е, че говорим за окупация от военните, полицията и марокански заселници; незаконна окупация на "несамоуправляваща се територия", както е дефинирана от международното право. Мароко няма суверенитет върху Западна Сахара; повтарям, няма. Не може да прилага своите закони, не може да прилага своя суверенитет и затова Парламентът трябва да изпрати много ясно послание до международната общност и до народа на Сахара, тъй като той е онзи, който трябва да реши своето бъдеще чрез референдум за самоопределение, за което се споразумя Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации.
Всички неправди и репресии, извършвани в Западна Сахара от мароканското правителство, имат само една цел: да не се допусне народът да може да упражни правото си на самоопределение. Затова е необходимо Европейският парламент да бъде по-твърд в защитата на това право, да застане до народа на Сахара и да осъди неправдите. Разрушаването на лагера на достойнството не трябваше да бъде допускано изобщо.
Отидох там няколко часа преди това. Аз съм на изборна длъжност и ми беше попречено да сляза от испански самолет, за да присъствам на това, което, за съжаление, щеше да се случи няколко часа по-късно, защото не искаха никакви свидетели. Имат много за криене и Парламентът не може да бъде страна в систематичното прикриване на всичко, което означава тази репресия. Що се отнася до споразумението за асоцииране, госпожи и господа, баронеса Аштън - която за съжаление отсъства - кога ще бъде замразено? Кога ще кажем, че този курс е неприемлив? Считам, че Парламентът трябва да говори високо и ясно, госпожи и господа.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Г-жо председател, Западна Сахара днес е на кръстопът. Не бива да пренебрегваме последните действия на правителството на Мароко. Има противоречиви съобщения за това, какво всъщност се е случило в лагера в покрайнините на град Laâyoune. Ние обаче не бива да се отнасяме лековато към факта, че 15 000 души са загубили домовете си и са били принудени да напуснат градовете, където са живели, и това всъщност е само един пример за нарушаване на правата на човека още от 1975 г. Ние, членовете на Европейския парламент, трябва да разгледаме по-отблизо историята на този регион и жестокостта, на която са били подложени сахрави, и трябва да активизираме политиката, насочена към решаване на конфликта и на този проблем.
Някои държави-членки се опитаха да решат тези проблеми, като работеха с ООН, но тези усилия се оказаха безуспешни. Не беше възможно да се постигне съгласие по препоръките, необходими, за да се поиска сметка от Мароко. Силите за сигурност на ООН бяха ограничени в действията си в Западна Сахара, въпреки че те би трябвало да могат да упражняват пълен контрол и надзор върху хуманитарната помощ. Освен това Мароко не вдигна блокадата пред свободния достъп на журналисти и международни наблюдатели.
Един наблюдател на ООН правилно заяви, че вниманието, съсредоточено върху този регион на Африка, може да спаси живот и да защити сахравите от мароканската политика на изтребление. "Амнести интернешънъл" призовава за независимо разследване на насилието. Това е добра идея, която следва да се реализира. Днес не се знае колко души са загинали, колко са тежко ранени или просто са изчезнали в резултат от действията на Мароко.
Накрая, бих искал да призова нашия Парламент към определена реакция, която да сложи край на сегашната бавна международна дипломация, и да разработи решение, което ще защити сахравите от по-нататъшни жестокости.
María Muñiz De Urquiza
(ES) Г-жо председател, насилието, което разтърси Западна Сахара, и което решително осъждаме, така както изразяваме съжаление за загубата на човешки живот и изискваме спазване на правата на човека, не бива да избухва отново.
Необходимо е да има трайно, справедливо и взаимно приемливо решение в рамките на Организацията на обединените нации за конфликт, който продължава вече повече от 30 години и осъжда хиляди бежанци от Сахара на отчаяние, а съседния район, който е от основно значение за Европейския съюз - на нестабилност.
Затова ние призоваваме Мароко, виден и надежден партньор на Европейския съюз, с който споделяме важни интереси и планове, да удвои усилията си за диалог, за да се постигне край на конфликта чрез преговори. Призоваваме също така за спокойствие народа на Сахара и неговите представители, към които отправяме послание за солидарност с тяхното положение. Призоваваме ги също така да поддържат диалога с открито и конструктивно отношение.
Ние искаме Европейския съюз да се присъедини към усилията на групата държави, които са приятели на Сахара, която включва моята страна, Испания, за улесняване на този диалог като надежден посредник в региона. Започването на мароканско парламентарно разследване на събитията в Сахара и фактът, че мароканските органи са готови да информират Парламента за случилото се, за важни знаци, които ние оценяваме. Те не са обаче заместител на политика на информационна прозрачност, която осигурява присъствието на всички медии в района.
Резолюцията, която ще приемем утре, е резултат от сложно съгласие, което отразява загрижеността на Парламента по отношение на стабилността на Магреб и за правата на човека. Тя е демонстрация и на подкрепата на Парламента за прекратяване на конфликта чрез преговори, без предварителни условия, но на базата на резолюциите на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации, които установяват правото на народа на Сахара на самоопределение.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Г-жо председател, мароканските органи заслужават нашето осъдително отношение за нападението над лагера Gdaim Izyk, след което станаха сериозните инциденти в Laâyoune. Личностните права на хората от народа на Сахара, които искаха мирно по-добри условия за живот, бяха нарушени. Освен това свободата на печата и информацията беше ограничена и на десетки членове на този и други парламенти, включително и от моята страна, на баския парламент, беше отказан достъп до района.
Няма надеждна информация, затова искаме Организацията на обединените нации да проведе официално разследване на случилото се. Знаем обаче, че е имало смъртни случаи, наранявания и стотици задържани. Изразяваме съжалението си за всички загинали по време на този инцидент, защото всички те - независимо дали са от мароканската полиция или активисти от Сахара - не могат да бъдат върнати. Бих искала да изразя моята солидарност със семействата на всички тях.
Лагерът беше нападнат в деня, когато третият кръг от неофициалните срещи във връзка с положението в Западна Сахара започваше в Ню Йорк. Това нападение не благоприятства диалога, споразуменията или мира; напротив, то е пречка за мирния и справедлив изход от окупацията на Западна Сахара.
Искам да призова страните към спокойствие. Решаването на този проблем изисква постоянен диалог между Мароко и народа на Сахара на базата на взаимно уважение и с цел изпълнението на резолюциите на Организацията на обединените нации, които включват упражняването от народа на Сахара на неговото право на самоопределение.
Ще завърша с малко самокритика: ние винаги трябва да критикуваме нарушенията на правата на човека. Няма значение от кого, къде, как или защо са извършени нарушенията, защото демократичните принципи и ценности винаги трябва да стоят пред интересите. Затова изисквам по-голяма ангажираност от Европейския съюз.
João Ferreira
(PT) Г-жо председател, събитията от последните седмици в Западна Сахара не са изолиран инцидент. Те са част от дълга история от три и половина десетилетия на репресии, насилие и потискане на народа. Историята на Западна Сахара е история на постоянни опити на мароканците да блокират преговорите за реализиране на неотменимото право на самоопределение на народа сахрави.
Затова сега е моментът да осъдим отново бруталните репресии от страна на мароканските органи спрямо всеки в окупираните територии, който се съпротивлява на колонизацията и се бори за легитимното право на своя народ на самоопределение. Сега е времето също така да разкрием истинската хуманитарна трагедия, която трябва да преживява народът сахрави, който е задължен да живее далеч от родината си в лагери за бежанци, и да призовем за неотложно засилване на международната хуманитарна помощ. Следва да се поставят изисквания също така за прилагането на международното право и резолюциите на ООН и за необходимостта от провеждане на референдум.
Европейският съюз и държавите-членки носят голяма отговорност във всичко това, която не могат да пренебрегнат, без да станат съучастници, като Мароко е държава, която се ползва със специален статут благодарение на няколко споразумения с ЕС.
Santiago Fisas Ayxela
(ES) Г-жо председател, хиляди хора от Сахара напуснаха градовете си и мирно построиха лагера Gdaim Izyk, за да поискат по-добри условия за живот. Мароканските сили за сигурност насилствено разрушиха лагера и в резултат на това в Ел Аюн избухнаха сериозни размирици. Мароканските въоръжени сили убиха млад сахарец, а испански гражданин почина при неясни обстоятелства.
Понастоящем няма надеждни данни за броя на загиналите, ранените, изчезналите или арестуваните по време на тези размирици. Освен това на много членове на ЕП беше забранено да влизат в Сахара, наред с журналисти, които продължават да срещат сериозни проблеми в работата си.
Мароко е приятел на Европа и стратегически съюзник и не е добре да има съмнения или недоразумения между приятели. Ако Мароко няма какво да крие, трябва да позволи да се изясни случилото се. Затова, въпреки че е вярно, че Мароканският парламент е сформирал анкетна комисия, считам, че е важно да се създаде международна комисия, европейци и политици, и журналисти да имат свобода на достъп до района, и мисията на ООН за референдум в Западна Сахара да разшири мандата си за защита на правата на човека както в областта, контролирана от Мароко, така и в областта, контролирана от Полисарио.
Комисията и европейските правителства, най-малкото испанското правителство, не могат да обръщат гръб на това положение. Прагматичната политика не трябва да бъде оправдание за затварянето на очите. Те трябва да поискат изясняване на тези сериозни събития, да поискат Мароко и Полисарио да възобновят разговорите колкото е възможно по-скоро, за да се стигне до мирно споразумение на базата на резолюциите на Организацията на обединените нации.
Pier Antonio Panzeri
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, бих искал най-напред да кажа на г-н Salafranca Sánchez-Neyra, че преди да решим конфликта между Платон и истината, може би ни е необходимо малко повече време, преди да излезем с тази резолюция, поне по две причини.
Първо, бихме могли да съберем цялата информация, която ще помогне да се гарантира, че Парламентът ще заеме по-солидна позиция и, второ, поредица от заседания и изслушвания са в ход в съответните комисии. Парламентът взе легитимно решение да действа незабавно. При всички случаи това не намалява изискването за тези изслушвания и необходимостта да се поддържат преговорите с Мароко.
Затова считам, че след гласуването е добра идея да приложим усилията си в три конкретни насоки: установяване на нова водеща роля за Европа с нейната дипломация и политики за съседство; допринасяне за положителен резултат от преговорите, започнати от Организацията на обединените нации; и накрая, като се използват всички парламентарни инструменти - като се започне от комисията по външни работи и смесената комисия - да се вземат необходимите мерки срещата да се проведе и да помогне за намирането на решения. Считам, че ще е полезно да се работи упорито за постигането на тези конкретни цели.
Frédérique Ries
(FR) Г-жо председател, бих искала да благодаря на члена на Комисията, който ясно показа тази вечер, че е на страната на помирението. Да, трябваше да осъдим насилието от двете страни. Да, беше необходимо да призовем за трайно решение на този конфликт, който продължава вече повече от 30 години. И да, очевидно беше необходимо да се спрем на важността на свободата на печата, крайъгълния камък на всяка демократична държава.
Като се има предвид горното, аз все пак съжалявам за липсата на баланс в този текст по отношение на някои въпроси. Например бих искала да се спомене съдбата на Mustapha Salma, дисидентът от Фронта Полисарио, отвлечен за това, че се е осмелил да призове към диалог. Правата на човека се споменават, разбира се, но не за всички, за което може да се съжалява. В този конфликт не става въпрос просто за невинни от едната страна и виновни от другата. Има отговорности, макар и неравни, и на двете страни на конфликта, който продължава повече от 30 години.
Преди всичко - и това е съществено - всички страни сега споделят отговорността да се намери справедливо, реалистично и устойчиво решение, и като казвам всички страни, имам предвид Мароко, имам предвид Фронта Полисарио и също така Алжир, ключов символичен участник, който само се споменава в заключителните думи на нашата резолюция.
В заключение бих искала да кажа, г-жо председател, че изцяло подкрепям предложенията да бъде продължен този конструктивен диалог, както беше изложено от г-н Panzeri.
Marco Scurria
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, сред приятели човек може да говори откровено и да казва нещата така, както са. Затова ние казваме на Мароко, че трябва да направи много повече, за да реши положението в Западна Сахара.
Европейският съюз не може да продължава и няма да продължава да се преструва, че няма нищо, защото рискуваме да направим сериозна грешка. Рискуваме да кажем на онези, които избраха мира, както направи народът сахрави чрез Фронта Полисарио, че са направили погрешен избор.
Онези, които не изпращат самоубийци с бомби, които не извършват нападения и които се доверяват само на международните организации, не са водещи новини. За тези хора силите на света не се събират. Г-жо председател, това не е правилно, защото сахрави са смели, но кротки хора, те живеят правилно според своята религия и жените им имат важна роля в обществото. Сахрави се борят за земята си, към която любовта им е също така безкрайна като пустинята; борят се и за идентичността си и не е правилно, че са изоставени да се справят сами.
Гласуването към което се стремим утре в тази месечна сесия е важен знак, че Европейският съюз работи, за да поеме важна роля в съдбата на тази земя.
Norbert Neuser
(DE) Г-жо председател, г-н член на Комисията, приветствам ясните думи, избрани от г-н Пиебалгс. Важно е Европейският парламент да покаже ясно позицията си и също така да осъди извършената бруталност. Беше ни необходимо много време, за да проведем разискването относно Западна Сахара в Европейския парламент, и считам, че бяхме твърде колебливи в действията си и че действаме едва след като там имаше смъртни случаи.
Доволен съм, че утре ще можем да приемем резолюция с всички страни, която вероятно няма да стигне до там, където една или друга група би искала, но тя представлява широк консенсус и е ясен сигнал към Мароко и населението на Западна Сахара, че Европейският парламент поддържа своите основни ценности.
Като председател на междупарламентарната група бих искал да изкажа моите искрени благодарности към всички нейни членове, които направиха така, че Западна Сахара да остане и да продължава да бъде в дневния ред. Сигурен съм, че заедно с г-н Пиебалгс и баронеса Аштън ще останем ангажирани със Западна Сахара.
Ana Gomes
(PT) Г-жо председател, бруталното нападение срещу мирния протест в лагера на сахрави нанесе сериозен удар на преговорите под егидата на ООН. Това ми напомни на най-лошите времена в Източен Тимор: в ООН се водят преговори, докато хората биват нападани, за да се попречи на преговорите. Испания би могла да бъде застъпник за бившата колония, която тя изостави, както беше Португалия за самоопределението в Източен Тимор, но не е, тъй като не желае да компрометира търговските си и други интереси в Мароко.
Вече е известно, че Мадрид и ООН са били предупредени за нападението. От небрежността до съучастничеството е една малка крачка. Франция носи конкретна отговорност за насърчаването на Мароко да продължи окупацията. Що се отнася до Европейския съюз, върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност говори за нападението едва седмици след него, и при това с изключително кратко, неуместно изявление. В тази резолюция Парламентът призовава Европейския съюз, като изисква международно независимо разследване на събитията и идентифициране на загиналите, изчезналите и затворниците, изисква неограничен достъп за международната преса, хуманитарните организации и наблюдателите, изисква ООН да наблюдава правата на човека в Западна Сахара и изисква незабавно освобождаване на сахрави, задържани в Мароко или в окупираната територия на Западна Сахара.
Guido Milana
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, съжалявам само за едно нещо тази вечер в Парламента и то е, че обсъждаме народа сахрави само защото мароканците нахлуха в лагера край Laâyoune, това е срам за демокрацията в този Парламент.
Парламентът трябваше да намери волята да обсъжда този въпрос самостоятелно, тъй като той отлежава по международните маси за преговори в продължение на 30 години. Това е най-важният политически факт. Ние бяхме принудени да се заемем с него от актовете на насилие, а не защото самостоятелно решихме да гарантираме правата на човека. Какво е фактът, че там следва да се проведе референдум за самоопределение, ако не въпрос на спазване на правата на човека?
Именно защото Мароко е наш приятел, защото Мароко е силната страна във взаимоотношенията, ние трябва енергично да поискаме повече да не бъде възможно това желание да се отлага и да предприемем всички съответни последващи действия. Трябва да се стремим да създадем условия, така че мисията на ООН за референдум в Западна Сахара (MINURSO) не само да реализира условията за референдум, който се отлага постоянно. Трябва да се опитаме да използваме всички средства на разположение на Европейския съюз, за да постигнем това събитие и да се погрижим референдумът да оправдае 30 години страдания на един народ.
Gilles Pargneaux
(FR) Г-жо председател, г-н член на Комисията, като оставим настрана разискването днес следобед и резолюцията, която ще разгледаме утре, нека се върнем на основния въпрос, който всъщност не чух реално да се споменава по време на разискването сега.
Една истинска национална кауза за Мароко, да не забравяме, че този важен политически въпрос е дипломатическо предизвикателство за взаимоотношенията на Мароко с държавите от Африка и Магреб, най-вече Алжир.
Второ, това е икономическо предизвикателство, тъй като този въпрос пречи на формирането на благоденстващ и стабилен Магреб. Това е предизвикателство по отношение на сигурността, поради дейността на терористичната организация Ал Кайда в ислямския Магреб, и впоследствие, това е хуманитарно предизвикателство за въпросния народ сахрави, особено за онези в лагерите Tindouf, които не могат да излязат.
Трябва да се върнем на същественото. Това, което е важно, е резолюция 1920, приета единодушно от ООН, която изисква да можем да сложим на масата въпроса за автономия, предложена от Мароко, и която призовава също така за семейни посещения между Западна Сахара и лагерите Tindouf.
Това са по същество предизвикателствата, които считаме за важни. Както предложи нашият колега г-н Panzeri, необходимо е да бъде възстановен диалогът с всички страни, по-специално с мароканските органи, през следващите седмици, което ще бъде направено, тъй като има планове министърът на външните работи да се яви пред нас преди 1 декември.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Г-жо председател, на 18 ноември пред испанския парламент министър Хименес подчерта, че становището на Международния съд в Хага е, че все още не е извършена деколонизация и че Западна Сахара не може да бъде асимилирана от Мароко. Изминали са 35 години на незаконни страдания и окупация. Лагерът е символ на разстоянието между Мароко и народа на Сахара, независимо колко заселници и войници са вкарани в областта, от която са изгонени хиляди коренни жители.
Мароко репресира с омраза това, което за него е друг народ. Скоро ще има колониални процеси като този, който се проведе на 5 ноември в Казабланка, на който бяха бити чуждестранни и европейски наблюдатели. Нека попречим на унищожаването на благородна, героична народностна група, която е приятел на Европа.
Salvatore Iacolino
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, едно такова сериозно събитие като случилото се през последните седмици във вреда на народа сахрави, не може да отмине безнаказано и затова Европейският парламент е морално задължен и от него се изисква да се намеси.
От друга страна, няма съмнение - както правилно каза г-н Salafranca Sanchéz-Neyra - че през годините народът на Мароко е дал своя важен принос за Африка, което означава, че можем да го считаме не само за приятел, но и за особено близък до позицията на Европейския съюз.
Без това да засяга наказанието, което сме морално задължени да наложим и което е абсолютно важно, с това следва да бъде свързан един нов път на преговори, каквито вече започнаха в съвместния комитет, който всъщност позволява да бъдат защитени основните права, тъй като нарушаването им повече не може да продължава, преди Организацията на обединените нации да хвърли пълна светлина по въпроса, за който говорим днес, за да се хвърли светлина върху нарушаването на правата на човека, което наистина трябва да бъде наказано.
Метин Казак
Аз също искам да поздравя комисаря Piebalgs за изключително балансираното и спокойно представяне на отношението на Европейската комисия към събитията в Западна Сахара. Смятам, че с тази резолюция ние вместо да "изпишем вежди", рискуваме да "избодем очи", защото не се вземат под внимание усилията, които Мароко полага за постигане на трайно и справедливо решение на конфликта в Западна Сахара.
Бих искал да кажа, че много международни организации вече са на място и провеждат своите разследвания относно случилото се. Мисля, че най-доброто място за диалог с Мароко, това са Съвместният парламентарен комитет в рамките на Европейския съюз и Кралство Мароко. Мисля, че трябва да бъдат подкрепени усилията за намиране на взаимно приемливо решение под егидата на Обединените нации, а не да се дава глас на едностранни изказвания.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Г-жо председател, искам ясно да подчертая, че положението в Западна Сахара с право е причина за нашето безпокойство. Ние в Парламента знаем много добре, че конфликтът, който продължава там от много години, може да има последствия на територии, които са много по-далече. Там има хора, които са останали без надежда, които са и репресирани, и унижавани. В положение като това унижените хора често представляват естествена база за терористична дейност. Те могат да възприемат терористични идеи и Западна Сахара може да бъде място, от което се изнася тероризъм. Затова Европейският съюз следва да осъди всички случаи на нарушаване на закона, но считам, че следва да се положат повече усилия да се помогне на силите на ООН, за да могат да бъдат още по-ефективни при осигуряване на сигурността в района.
Nicole Kiil-Nielsen
(FR) Г-жо председател, на 8 ноември мароканските органи използваха насилие при разрушаването на лагера, построен край Laâyoune в Западна Сахара, което доведе до смъртни случаи и множество ранени.
Аз съм силно възмутена от това, че държава-членка, в този случай Франция, възразява срещу искане за мисия на ООН за установяване на фактите, свързани с тези събития. Предложението на Уганда на заседанието на Съвета за сигурност на 16 ноември беше и легитимно, и желателно. Много е лесно за Франция да се крие зад липсата на решение от страна на Съвета за сигурност, след като е злоупотребила с правото си на вето, за да попречи да се хвърли светлина върху тези инциденти. Толкова ли трудно ще бъде да се изправи пред истината?
Европа, която обича да се счита за пример по отношение на защитата на правата на човека, трябва да изиска независима и прозрачна мисия за установяване на фактите под егидата на Организацията на обединените нации и разширен мандат на мисията на Организацията на обединените нации за референдум в Западна Сахара (MINURSO). В по-общ план разчитаме на баронеса Аштън за справедливо и трайно решение на това неприемливо положение на народа сахрави.
Dominique Vlasto
(FR) Г-жо председател, също като колегите аз съжалявам за загубата на живот в този конфликт. Бих искала да кажа обаче, че предложеният текст е небалансиран и съжалявам, че гласуването на тази резолюция е прибързано. Би било по-добре да изчакаме резултатите от разследванията, за да имаме правилно обсъждане на солидна основа и да дадем възможност на колегите да получат реална представа за това, което всъщност се случва. Всъщност това може да се разгледа като начин да се повлияе на преговорите в ООН за бъдещето на Западна Сахара. Трябва да кажа, че това ме тревожи по време, когато се рестартира евро-средиземноморската политика. Ще отнеме време да се установят фактите и да разберем кой за какво е отговорен. Що се отнася до мен, това е важно за стабилността на този много чувствителен регион и за благоденствието на неговия народ.
John Bufton
(EN) Г-жо председател, аз също ще говоря днес за обезпокоителните събития в Западна Сахара.
Както четем в нашите вестници, имало е ожесточени сблъсъци в бежанските лагери, в които е затворена по-голяма част от населението на Западна Сахара след нашествието на Мароко през 70-те години на миналия век. Завладяването на страната им е едно, а затварянето на голям процент от населението в бежански лагери е съвсем друго.
Движението за Западна Сахара в изгнание смело постави това положение на вниманието на света. Съветът за сигурност на ООН разгледа този последен епизод на насилие, но не стигна до призив за независимо разследване.
Можем спокойно да се обзаложим, че мароканските органи едва ли ще бъдат безпристрастни, ако разследването бъде оставено на тях. Мароканските органи дори не могат да решат колко души са били убити в нападението срещу лагера край Laâyoune. Предвид близостта на Западна Сахара до Европа и нейния потенциал да дестабилизира чувствителния регион на Северна Африка, това може да ескалира, ако скоро не бъде направено нещо.
Решително считам, че трябва да има независимо разследване и призовавам Съвета за сигурност на ООН да започне такова.
Bernadette Vergnaud
(FR) Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, бих искала да започна като изтъкна, че не считам за правилно да даваме нашето становище толкова рано, като гласуваме по събитията в Laâyoune на 8 ноември, след като не разполагаме с всички факти, които да ни дадат необходимия поглед в ретроспекция и обективност.
Независимо от това, предвид условията, аз с облекчение виждам, че сме постигнали една относително балансирана и премерена обща резолюция, която взема предвид концепцията за правата на човека и която не осъжда прекомерно никоя от страните, макар че някои точки са съмнителни. При всички случаи, най-важното нещо според мен е да не разпалваме повече ситуацията, за да могат да се проведат разследвания и преговори в атмосфера на спокойствие, затова считам, че е разумно да не бъдем въвлечени дотам, че да оспорваме статута на привилегирован партньор на съседна държава въз основа на частични и често противоречиви съобщения.
Andreas Mölzer
(DE) Г-жо председател, желанието на Мароко да потули съобщенията за инцидентите в Западна Сахара не представя страната в добра светлина. Когато флотилията с помощи за Газа беше нападната, имаше незабавни международни протести. Когато беше разчистен един протестен лагер в окупирана Западна Сахара, като в този процес бяха убити хора и въпросният град беше обявен за закрита зона, дори за журналисти, налице е липса на комбинирани динамични действия от страна на международната общност.
Разбира се, може само да се очаква, че с оглед на невъзможността да се проследи положението, движението за свобода в един момент вече няма да се счита обвързано от прекратяването на огъня. Това беше свързано и с референдум за Западна Сахара - референдум, за който не може да се постигне съгласие кой да участва в него. Междувременно там се заселват все повече и повече мароканци. Според мен трябва да се проведе пълно разследване на тези инциденти. Европейският съюз следва да действа като неутрален посредник и да се опита да доведе и двете страни в спора отново на масата за преговори.
Ulrike Rodust
(DE) Г-жо председател, госпожи и господа, подкрепям постигнатия компромис в резолюцията. Като координатор за групата на Прогресивния алианс на социалистите и демократите в Европейския парламент в комисията по рибно стопанство, аз съм заинтересована също така от споразумението за риболов с Мароко. Добре е, че призоваваме за резолюция за спазване на международното право във връзка с използването на ресурсите на Западна Сахара. За съжаление, повечето членове на Парламента не знаят, че има становище на правната служба на Парламента, според което настоящото споразумение за риболов с Мароко противоречи на международното право, ако не е доказано, че народът на Западна Сахара не извлича полза от това споразумение. Понастоящем няма доказателство за това и поради това Европейската комисия временно е спряла преговорите за подновяване на споразумението. Много се надявам, че тук ще може да бъде намерено дипломатическо решение. Трябва обаче да ни бъде ясно, че не можем да пренебрегваме международното право заради икономически интереси.
Ulrike Lunacek
(DE) Г-жо председател, аз също съм много доволна, че най-после в Парламента имаме резолюция за конфликта в Западна Сахара. Считам, че това трябваше да стане много по-рано на друго основание, не чак след като се случиха тези брутални инциденти в лагера Gdaim Izyk.
Наистина не разбирам защо Мароко не е готово да допусне независимо разследване. Ако няма какво да крие, разследването следва да се проведе. Така че защо не се прави? Силно се надявам, че тази резолюция ще бъде приета в Парламента утре - разбира се, това не означава, че не следва да има диалог с Мароко. Следващата седмица министрите на външните работи на Мароко и Алжир, както и Фронта Полисарио, са поканени на заседание на комисията по външни работи. Надявам се да дойдат и да проведат разговори с нас.
Не считам обаче предложението да се отложи резолюцията за разумно, защото като Европейски парламент за нас е важно да спазваме и поддържаме принципа на спазване на правата на човека, както и принципа на правото на народите на самоопределение - в този случай на сахрави. Посетих лагерите близо до Tindouf за първи път преди 23 години. От тогава насам този народ се бори, за да може накрая да спазва собствените си закони и да проведе референдум, който да бъде честен и справедлив. Затова съм доволна, че тази резолюция вече е на масата и се надявам утре всъщност и да бъде приета.
Cristian Dan Preda
(FR) Г-жо председател, първо бих искал да кажа, че е вярно, че бихме могли да разискваме по-дълго и да излезем с друг текст. Същевременно обаче на текста беше отделено повече или по-малко същото време, каквото обикновено се отделя на неотложни резолюции. Затова на нашите марокански партньори следва да се каже, че това е всъщност консенсус, постигнат от различните политически групи.
Считам това за етап от този диалог. Вероятно за първи път подкрепям предложението, направено от г-н Panzeri, за продължаване на диалога в рамките на парламентарната комисия по определени въпроси, които ни свързват с нашите марокански колеги. Това е наскоро създадена комисия, която може да бъде подкрепена - защо не? - от група приятели от Мароко, защото тук има много такива. Също така очаквам наистина с нетърпение диалога с мароканския министър на външните работи. Той обяви, че ще говори пред комисията по външни работи следващата седмица. Това ще даде още една възможност да бъде продължен диалогът.
Андрис Пиебалгс
Г-жо председател, след като проследих много внимателно разискването, бих искал да потвърдя първоначалното си изявление. Считам, че то е много балансирано и много правилно.
Ще повторя само последното изречение. Генералният секретар на Организацията на обединените нации има подкрепата на ЕС за постигане на справедливо, трайно и взаимно приемливо политическо решение, което ще осигури самоопределението на народа на Западна Сахара в съответствие с резолюциите на Съвета за сигурност. Определено бих насърчил и двете страни да подкрепят усилията на Организацията на обединените нации.
Председател
Внесени са седем предложения за резолюции в заключение на разискването. С това разискването приключи.
Гласуването ще се проведе утре от 12,00 ч.
(Заседанието, прекъснато в 20,00 ч., се възобновява в 21,00 ч.)
Писмени изявления (член 149)
Dominique Baudis
Като се разгледат внимателно снимките, достъпни в интернет, може да се направи преценка на степента на насилие, използвано срещу правозащитните органи на Мароко. Сцените, показани и в лагера Gdaim Izyk, и по пътя към Laâyoune, са доказателство за смъртоносни актове на насилие срещу мароканските сили за сигурност. Не са пощадени дори автомобилите на аварийните служби. Реалността е много далече от това, в което пропагандата иска да вярваме. Затова нашият Парламент трябва да демонстрира въздържание и да използва преценката си, вместо неоправдано да хвърля вината върху мароканските органи и да ги държи изцяло отговорни за това положение.
Debora Serracchiani
Последните актове на насилие, свързани със спора между Мароко и Фронта Полисарио за Западна Сахара, изискват по-голямо внимание поради негативните последствия, които могат да имат върху стабилността в региона. Разчистването на лагера в Laâyoune изглежда е довело до около десет смъртни случая, повече от 700 ранени, 150 изчезнали и 160 арестувани от мароканските органи и се счита, че са довели до убийството на испански гражданин по произход сахрави, Baby Hamday Buyema. Не трябва да оставяме сам народа сахрави, но е необходимо да бъдат завършени преговорите под егидата на Организацията на обединените нации в съответствие с принципите на Всеобщата декларация за правата на човека, и по-специално член 2. Европейският съюз трябва да се намеси и да призове настоятелно мароканското правителство да избягва по-нататъшни кръвопролития и да освободи онези сахрави, които са задържани незаконно. Възобновяването на неофициалните разговори, което стана на 7 и 8 ноември 2010 г., трябва да представлява първия знак, че по мирен път от страните може да бъде прието справедливо решение.
