Заключения на Европейския съвет от 29 и 30 октомври 2009 г., включително мандата и правомощията на председателя на Европейския съвет и Върховен представител на ЕС за външната политика и политиката за сигурност/заместник-председател на Комисията, и структурата на новата Комисия (продължение на разискването)
Председател
Следващата точка е продължение на разискването относно доклада на Европейския съвет и изявлението на Комисията относно заключенията на Европейския съвет от 29 и 30 октомври 2009 г., включително мандата и правомощията на председателя на Европейския съвет и върховен представител на ЕС за външната политика и политиката за сигурност/заместник-председател на Комисията, и структурата на новата Комисия.
Elmar Brok
(DE) Г-н председател, г-жо член на Комисията, г-жо действащ председател на Съвета, изказването на г-н Borghezio беше типично - евроскептиците не могат да направят разликата между Съвета на Европа и Европейския съюз - тъй като постановлението относно разпятията идва от Европейския съд по правата на човека, който е институция на Съвета на Европа. Това не може да бъде направено съгласно Хартата на основните права.
Все пак, позволете да коментирам настоящото разискване. Считам, че шведското председателство много деликатно и целенасочено приключи процеса на ратификация, когато, разбира се, процесът все още трябваше да бъде завършен от четири държави по време на председателството. Искам да изкажа благодарността си, че процесът, който продължи девет години, беше направляван в посока на завършването му по този начин. Считам, че това също така ще ни даде възможност да го приложим на практика за първи път, защото това, което се случва на практика, определя и конституционната действителност. Поради това трябва да е ясно, че председателят на Европейския съюз разполага с легитимност само от страна на държавните и правителствените ръководители, а съгласно която и да е конституция, всеки действащ президент, който не отговаря пред парламента, се избира пряко от народа. Това трябва да важи и за председателя на Европейския съюз. Само председателят на Комисията има пълна легитимност.
Също така искам да обърна внимание, както г-н Барозу спомена, цитирайки Жан Моне, колко важни са институциите за трайното ни съществуване. По отношение на върховния представител/заместник-председател на Комисията, трябва да е ясно, че когато встъпи в длъжност, незабавно ще поеме и двете роли. Не може първо да заеме поста върховен представител на 1 декември и по-късно да стане заместник-председател. Може да заеме поста заместник-председател, едва когато бъде одобрен от Европейския парламент. Не бива да има недоразумение по отношение на това, защото иначе ще имаме правни проблеми.
Искам да спомена още, че Европейският парламент ще изпълнява правомощията си по отношение на Европейската служба за външна дейност. Не искаме Договорът от Лисабон да бъде използван за създаване на междуправителствена Европа. Не това е духът на Договора. Службата за външна дейност ще има решаваща роля в това отношение. Искам да обърнете сериозно внимание на мнението на Парламента по този въпрос, което, разбира се, ви е известно, и да не правите изявления във връзка с това, създавайки впечатлението, че ще ви унищожим, тъй като имаме властта да го направим.
Adrian Severin
(EN) Г-н председател, влизането в сила на Договора от Лисабон е наистина историческо събитие. Следва да го аплодираме. Следва да сме доволни, да поздравим себе си и със сигурност да поздравим шведското председателство за това, че го постигнаха.
Един договор обаче не е достатъчен. Дори и най-съвършеният договор не може сам по себе си да реши много от проблемите. Нуждаем се от вдъхновени и компетентни хора в допълнение към него. В случая с Договора от Лисабон това е дори още по-важно, тъй като той е резултат от безкрайни компромиси, продължителни обсъждания и разисквания. Затова и неизбежно е пълен с неясноти и пропуски.
Зависи от хората, които ще вземат решения на най-високо равнище в бъдеще, да изяснят нещата, да усъвършенстват правилата, да оформят институциите, да тълкуват правилно всички разпоредби на Договора и да определят подробностите относно длъжностната характеристика. Предстоящият мандат, предстоящата законодателна власт ще бъде ключова за бъдещата структура на Европейския съюз. Ако искаме структурата да бъде жизнеспособна, тя трябва да синтезира историческия опит, културната чувствителност и политическите традиции на всички европейски региони и всички европейски граждани.
Затова е необходимо екипът, образуван от първите три функции на Европейския съюз - председателят на Съвета, председателят на Комисията и върховният представител - да включва всички политически нагласи, всички региони и всички геополитически, културни и географски региони на Европа. Считам, че ще го постигнем и ако това се случи, ще бъде благоприятно за жизнеспособността на структурата и ефективността на институцията, но също така и за доверието в Съюза от страна на всичките ни граждани.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Г-н председател, позволете веднъж да благодаря и на медиите. Без свободни и бдителни медии, обществото изобщо няма да е осведомено за избора на лидерите в ЕС. За щастие обаче, имаме медиите, които отразяват процеса на лобиране и представят считаните за повече или по-малко вероятни кандидати за председател и върховен представител на ЕС. Дори и в настоящето разискване по-скоро не се говори с имена, а едва няколко бяха споменати. И все пак се опитваме да насочваме другите, извън ЕС, относно значението на демократичните избори.
Преди известно време имах възможност да посетя Турция и когато говорихме за избора, който трябваше да направим в навечерието на Договора от Лисабон, член на турския парламент там попита кога ще направим избора, а делегацията на Европейския съюз отговори, че няма представа кои са кандидатите или кога ще направим избор, тъй като всичко се случва при закрити врата. В това отношение ЕС разполага с големи възможности за усъвършенстване, за да сме способни да действаме по-прозрачно във връзка с подобни въпроси.
Ashley Fox
(EN) Г-н председател, искам да коментирам неформалните обсъждания, които, всички знаем, преобладаваха при последния Европейски съвет. Имам предвид, разбира се, избора на следващия председател на Съвета и ролята, която той ще поеме.
Считам, че председателят следва да бъде просто служител на Съвета - председател, а не главен изпълнителен директор. Затова е важно председателят да бъде както част от Колегиума, така и някой, на когото хората вярват, и като се има това предвид най-лошият кандидат по двата пункта би бил Тони Блеър. Споделям опасението на канцлера г-жа Меркел, че може да се наложи да слушаме през следващите пет години г-н Флаш, докато кръстосва света с колоната си от коли.
Доверието е също важно, а самият г-н Блеър е показвал твърде често, че изобщо не го заслужава. Той е неподходящ за обществена длъжност и настоятелно призовавам Съвета да не го назначава.
Bastiaan Belder
(NL) Г-н председател, прочетох с голям интерес документа на шведското председателство относно Европейската служба за външна дейност. И все пак продължавам да гледам на проекта също толкова скептично. Във всеки случай считам, че е разумно шведското председателство да осигури допълнително време за търсене на подходящите кандидати за новите длъжности, тъй като върховният представител трябва да бъде от изключителния калибър, рядък в Европа.
Г-н председател, все още съм силно загрижен във връзка с въздействието на новите длъжности върху междуинституционалния баланс. Колегите не може да не споделят същото. За разлика от тях, аз съм доволен, че Службата за външна дейност ще остане извън Комисията. Външната политика е задача преди всичко на държавите-членки и ако все пак следва да се европеизира, предпочитам обстановката в Съвета, отколкото тази в Комисията. Точно това се случва в момента, въпреки всичките ни резолюции, изготвени с добри намерения.
Philip Claeys
(NL) Г-н председател, пазарлъците за назначаването на председател на Европейския съвет съвсем не са поучителни. Например сега в Белгия виждаме, че кандидатурата на нашия премиер, Херман Ван Ромпой, е подкрепена с аргументи от сорта на "той е дискретен, има сравнително малко врагове, добър е в постигането на компромиси". Скритият довод е, че всеки, който може да управлява изкуствена държава като Белгия, може да направи същото и в Европа.
Все пак не е в интерес на никого в Европа Европейският съюз да се превърне в по-голям вариант на Белгия. Освен това, Херман Ван Ромпой на практика не управлява като премиер. Белгийският модел вече не може да бъде управляван, което означава, че г-н Ван Ромпой е по-скоро един вид пазител на статуквото и следователно се занимава само със злободневните въпроси.
Не се нуждаем от безинтересна, лишена от вкус и индивидуалност личност, която играе по свирката на Европейската комисия. Нуждаем се от мощен говорител от името на държавите-членки, а също и на гражданите, които, за съжаление, не се вземат предвид в това отношение.
Othmar Karas
(DE) Г-н председател, госпожи и господа, преди двадесет години по мирен път сложихме край на жестокото разделение на Европа на свобода и диктатура. Европейският съюз е политическият проект, който направи възможно отново да обединим континента ни. Европейският съюз е политическият проект, който си поставя за цел да разшири пространството на мир, свобода, демокрация и стабилност в Европа. Наша е отговорността да утвърдим общността на ценностите и общността, основана на закона. Трябва да направим всичко по силите си, като започнем точно тук и сега, да гарантираме, че радостта от постигнатото ще ни даде силата и решителността да направим така, че повече да не бъдат изграждани никакви нови стени и огради от бодлива тел между народите на нашия континент и останалия свят.
Договорът от Лисабон е най-голямото постижение на демокрацията след първите преки избори преди тридесет години и осигурява на Европейския съюз, на институциите, възможността и способността да се превърне в гласа на континента. Трябва да се възползваме от тази възможност. Трябва да имаме политическата воля да транспонираме и приложим Договора. Ако я имаме, това означава и че трябва да спрем да търсим винаги само най-малкия общ знаменател. Всяка форма на право на неучастие отслабва Общността. Ще спрем кризите едва когато равнището на безработицата спада равномерно и отново имаме устойчиво развитие, без да е нужно да вливаме милиарди, което предизвиква покачване на публичния ни дефицит.
Последната ми забележка също е ясна: европейският начин на мислене е свързан с постигането на компромиси и намирането на най-добрите решения. Обсъждането на назначенията през последните няколко дни ме кара да се страхувам, че не търсим най-добрите европейски решения, а най-лесните за държавите-членки и политическите партии. Това не е правилната реакция на развитията от изминалите няколко години и на Договора от Лисабон.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Г-н председател, искам да направя два коментара, като всеки от тях е свързан с някои аспекти от заключенията на Европейския съвет от позицията на председател на комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи и следователно се отнася до пространството на свобода, сигурност и правосъдие.
Първият касае имиграцията: приветствам факта, че имиграцията заема значителна позиция в заключенията на Съвета и считам за важно това, че имиграционната политика ще бъде за пръв път политика на Общността и че по време на испанското председателство ще бъде подложена на първоначална оценка, която ще включва ролята на Европейския парламент и на националните парламенти. Същевременно обаче, тъй като имаше позоваване на солидарността в аспектите на управлението на имиграционните потоци, изразявам съжаление относно факта, че това не беше включено в обвързващата клауза за солидарността, заедно с финансовите последици.
Вторият касае институционалните измерения на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, защото това ще доведе до "преди" и "след" в дейността на Парламента. Накрая ще има политика на Общността; най-после Европейският парламент ще взема решения относно нея.
Европейските граждани имат правото да възлагат много надежди от заключенията на Европейския съвет, който ще отбележи края на шведското председателство на 10 декември, като най-накрая пространството на свобода, сигурност и правосъдие ще залегне като основна област на действие, което е наистина европейско и наистина хуманитарно, с приемането на Стокхолмската програма, за което комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи ще допринесе значително посредством доклада, който ще бъде приет тази седмица.
Andrew Duff
(EN) Г-н председател, чудесно е, че можем вече да завършим финалната глава от сагата с Договора. Съжалявам обаче, че цената, която трябваше да платим, беше да приложим за чехите изключително лошия прецедент с британския протокол относно Хартата.
Пресата представя протокола като право на неучастие относно прилагането на Хартата. Ще съм благодарен, ако председателството, приключвайки разискването, потвърди, че това не е съвсем така и че Хартата все пак ще бъде задължителна за чехите и техния президент в замъка му.
Смисълът на протокола е да ограничи практиката съдилищата да прилагат Хартата при вътрешните си съдебни спорове, което е много по-маловажно и периферно - а в края на сагата - пренебрежимо.
Mirosław Piotrowski
(PL) Г-н председател, въпреки гръмките декларации, че Договорът от Лисабон ще подобри функционирането на Европейския съюз, излиза, че с него сме отворили кутията на Пандора. Разпоредбите му не са точни и пораждат не само разногласия, но вече и разделение сред лидерите на ЕС.
Договорът не конкретизира прерогативите на бъдещия председател на Европейския съвет, нито посочва конкретна демократична процедура за избирането му на тази длъжност, а реалната позиция на председателя ще зависи от силата на личността му и предишните му функции. Не е ясно също така дали класическият модел на национални председателства, който определя тона на политиката на ЕС, ще бъде запазен. Подобно е и положението с министъра на външните работи на Европейския съюз.
Мнозинството европейски граждани очакват отговор на въпроса дали вървим към установяване на силна европейска федерална държава на цената на суверенитета на нациите и дали в бъдеще един силен председател на Съвета няма да поиска да се завърне към недемократичните традиции на Европа от 20-и век.
Mario Mauro
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, големи благодарности и към шведското председателство за резултатите с решаващо значение, които постигнаха по време на шестмесечния си мандат. Същевременно обаче искам да ви предложа - обръщам се към шведското председателство - подарък: подаръкът е този празен лист хартия, който можете да използвате през следващите няколко дни като необичаен инструмент за справяне с трудностите при идентифицирането на кандидатите за председател на Европейския съвет и за върховен представител на Съюза за външната политика.
Всъщност ако убедите държавните и правителствените ръководители да напишат на този лист не върволицата имена от вестниците и телевизията, а идеята, която имат за външната политика на Европейския съюз, тогава ще направим голяма крачка напред, защото ако ни разяснят дали вярват например в по-широка координация или в истинска външна политика, тогава ще е лесно да дадем лице и име на личността, която ще трябва да ни представлява в света. Това е истинската прозрачност, от която се нуждаем: да разберем каква е нашата идея за Европа и външната политика на Европейския съюз, на какво държим най-много.
Затова е от решаващо значение избраните хора да въплъщават духа и ценностите на европейския проект, хора, които могат да гарантират водещата роля на Европа в международните отношения, които, за да бъдат ефективни, трябва отново да потвърдят идеалите, характерни за бащите основатели - единственият наистина обединяващ и следователно експлозивен елемент на световната сцена. Европейският съюз не е монолитен блок, а продукт на действията на мъже и жени и като такъв трябва да е в крак с времето, за да оцелее. Европа, накратко, трябва да започне отначало въз основа на ценностите, върху които е създадена, на добрите резултати, които сме постигнали досега, и, повярвайте, също и на голяма доза реализъм.
David-Maria Sassoli
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, аз също искам да благодаря на шведското председателство за извършената от тях работа и за това, че успяха да създадат условия за окончателното ратифициране на Договора от Лисабон. Новият Договор ни е крайно необходим, тъй като ни предоставя възможността да утвърдим, да разширим правомощията, като например тези на Парламента и на две нови фигури, които могат да представляват политически и институционален съюз. Затова се надяваме, че Съветът ще е в състояние да тълкува мъдро исканията на големите европейски политически семейства, така че на следващото заседание да може да вземе авторитетно и ползващо се със силна подкрепа решение за назначаването на лицата, призовани да заемат новите институционални длъжности, предвидени в Договора.
От какво се нуждаем? Нуждаем се от председател на Съвета, който да е способен да гарантира последователност и приемственост. Нуждаем се от върховен представител, който въз основа на силата на опита и авторитета си да е способен да гарантира водеща роля на Европа в един многополюсен свят и който в същото време да е връзката между междуправителственото и общностното измерение на Съюза. След това ни е нужен и Колегиум от членове на Комисията, който да е силен, единен и балансиран по отношение на политиката, географията и половете. Особено важно е, че това се случва 20 години след падането на Стената, която разделяше Европа, и всичко това може да възроди надеждата в обединена, силна Европа, която ще продължи да настоява за солидарност и справедливост.
Louis Michel
(FR) Г-н председател, г-жо действащ председател на Съвета, госпожи и господа, първо, искам да благодаря на шведското председателство и да ги поздравя за наистина забележителната им работа.
Искам да се възползвам от случая да се обърна към председателя г-н Барозу чрез трета страна: г-жа Малмстрьом със сигурност ще му предаде моите коментари, още повече след неговото изказване в отговор на г-н Verhofstadt.
Всички искаме ефективна и заслужаваща доверие Комисия, която се възползва изцяло от правото си на инициатива и която не се страхува да прилага общностния метод. Ако искаме такава Комисия обаче - а разбирам, че и г-н Барозу я иска - то тогава считам, че тя трябва да структурира действията си около компетентности, организирани в четири или пет стълба, като всеки стълб бъде поставен под политическата отговорност на заместник-председател, който разполага с авторитета и способността - както и с правомощията - да гарантира последователност на цялата политика в рамките на своя стълб.
Сегашното разделение на компетентностите на Комисията - а аз мога да говоря за него от добра позиция, тъй като все пак бях член на Комисията в продължение на пет години - подкопава общностния метод, ограничава правото на инициатива и вреди на институцията ви. Моля, предайте това на г-н Барозу от мое име.
Фактът, че беше трудно да се реорганизира незабавно структурата на компетентностите, наследени от минали договорености, които на моменти бяха странни, ако не и опортюнистични, е разбираем, но не бих разбрал, ако настоящият председател не успее да изгради реда, който заслужава новата амбиция за институцията.
Michel Barnier
(FR) Г-н председател, благодарение на упоритостта на шведското председателство, на което и аз благодаря, разполагаме с Договора от Лисабон. Но договор като този не е проект, а инструмент, набор от инструменти, който да служи на европейския проект, и следователно зависи от мъжете и жените, които ръководят институциите - Комисията, председателя й, Съвета - и от нас тук да се възползваме от него в бъдеще, в края на преходния период, който беше твърде дълъг.
Защото сега сме по-добре подготвени да се заемем с трите основни предизвикателства, в лицето на които, госпожи и господа, ще работим заедно не само за доверието в Европейския съюз, но и - ще повторя думата, използвана преди малко от г-н Хавел - за неговия суверенитет.
Първото предизвикателство е кризата и ние не трябва - не можем - да излезем от нея както влязохме, все едно, че нищо не се е случило. Трябва да извлечем поуките, по-конкретно в диалога със Съединените щати, по отношение на управлението, солидарността, прозрачността и регулирането на световната икономика, а ние, европейците, имаме да учим и за стабилизирането - умишлено използвам тази дума - обединяването на вътрешния пазар в процеса на "съгласуване на пазара и обществото", ако трябва да повторя фразата на Марио Монти, на когото председателят Барозу освен това повери задача по въпроса.
Второто предизвикателство е "зеления" растеж. В Киото поехме водачеството по този въпрос, благодарение на Европейската комисия. Трябва да поддържаме позицията си, като гарантираме, разбира се, че партньорите ни, другите големи държави, големите региони, ще приемат реципрочно отношение.
И накрая, третото предизвикателство е да бъдем на масата - а не встрани от нея - на тези, които ще решават относно бъдещия световен ред - или безредие - през следващите 20 години. Не е лесно, тъй като наброяваме 27 нации, но в същото време е от решаващо значение, освен ако не възразяваме - а аз лично съм против - да бъдем подизпълнители или да сме под влиянието на останалите държави.
Ето защо имаме голямо доверие в бъдещата работа на върховния представител, чиято задача ще бъде да създаде реална обща дипломатическа и стратегическа култура. Г-н председател, г-жо действащ председател на Съвета, колкото по-скоро бъдем готови, толкова по-добре за европейските граждани. Затова очакваме с нетърпение и доверие решенията, които ще вземете.
Kinga Göncz
(HU) Ще направя изключение и няма да говоря за Договора от Лисабон. По-скоро искам да изкажа задоволството ни, по отношение на заключенията на Европейския съвет относно икономическата, финансова и социална глава, че в документа са намерили място и признаците на финансово стабилизиране. Такова е нашето виждане за положението, но в същото време е ясно и че резервите на хората в Европа намаляват.
За дружествата е трудно да получат финансова помощ и банкови кредити, докато равнището на безработицата нараства. Това също е споменато в документа. Считам за важно да се подчертае, че икономическият растеж не може да бъде устойчив, нито можем да говорим, че Европа ще излезе по-силна от кризата, докато не гарантираме, че сегашното ниво на социално сближаване е не само запазено, но и задълбочено, и докато не повишим заетостта и предотвратим социалното изключване.
Методите, с които разполагаме за координиране на социалната политика, основани на открит подход, са твърде неефективни. Трябва да подобрим методите си за координация. Всъщност се нуждаем от по-ефективни инструменти. Социалното сближаване и постиженията на социална Европа са факторите, които хората считат за най-важни. Наша споделена отговорност е да подчертаем този факт.
Lena Ek
(SV) Г-н председател, политиката и психологията вървят ръка за ръка и сега мнозина се опитват да омаловажат очакванията преди преговорите относно Киото в Копенхаген след няколко седмици. Точно същото се случи и когато определяхме целите, свързани с климата. Целите, които предложихме и за които работихме в Парламента, бяха обявявани за приключени не веднъж, а може би десет пъти, докато стигнем до окончателното решение.
Точно същото е и с пакета от мерки относно изменението на климата. Беше обявен за приключен от онези, които всъщност са против целите в областта на изменението на климата. Ето защо искам да призова шведското председателство да продължи добрата си работа в преговорите и в конструктивната си линия, защото ако не се стремим към напълно обвързващо споразумение в Копенхаген, няма да го постигнем. Целта от два градуса обаче е изключително важна и затова трябва да настояваме енергично за пълна ангажираност. В миналото Сенека е споделил наблюдението си, че човечеството може да бъде разделено на две групи: тези, които вървят напред и правят нещо, и онези, които вървят отзад и критикуват.
Marietta Giannakou
(EL) Г-н председател, отбелязах си какво точно казаха от председателството за икономическата криза, но е ясно, че, с изключение на една държава, останалите не могат да приложат Пакта за стабилност. Освен това икономическата криза не следва да се превърне накрая в криза на ценностите и принципите.
По въпроса за изменението на климата председателството направи точно каквото трябваше. Те обаче трябва да убедят не само развиващите се страни, но и Съединените американски щати, ако искат положението да се промени. Трябва да се поеме реална инициатива в Копенхаген.
По третия въпрос, Договора от Лисабон, ние сме доволни. Девет години след кризата с Договора от Ница и невъзможността да намерим решение на институционалния въпрос, имаме пред себе си договор, с който някои страни ни измъчиха, преди да подпишат. Не само институцията и Договорът са важни. Хората, които го прилагат, са също важни и в този смисъл председателството също носи отговорност, на равнище на Европейска комисия, да гарантира, че отговорните лица - главно министърът на външните работи - изразяват всички интереси на един добре структуриран Съюз.
От друга страна, на равнище на Съвета, като по-конкретно имам предвид председателя на Съвета, това е нещо, с което мнозина от нас не бяха съгласни. Като член на Европейската конвенция самият аз знам, че много от нас биха предпочели длъжността председател на Съвета да бъде заета от председателя на Комисията, което се е случвало и преди, тъй като на практика ролята на председателя на Комисията е да съгласува действията си със Съвета и да избягва разрушителни сблъсъци.
Надявам се, че както председателството на Европейската комисия, така и, което е по-важно, председателството на Съвета ще отправят подходящи препоръки към държавите-членки, за да може дейността и на двете институции да не се различава от общностния modus operandi и отличното минало на Европа, което ни осигури толкова много години на благоденствие.
Ramón Jáuregui Atondo
(ES) Г-н председател, считам, че споразумението относно чешкия проблем беше разумно решение; не беше идеално, но беше най-доброто и необходимо при такъв сериозен проблем.
Мисля, че 2010 г. може да е чудесна година за Европа. Имаме нов Колегиум от членове на Комисията, нова организационна структура, която да направлява Европейския съюз, и нов правен статут: Европейският съюз вече е отделен субект, наречен "Европейски съюз", притежаващ качествата на юридическо лице, а не сбор от отделни нации. Сега имаме възможността, както вече беше казано, да действаме и се нуждаем от волята да го направим. Считам, че Европа трябва да преодолее сериозните националистически тенденции, които пречат на напредъка.
Трябва да се замислим колко щяхме да сме напреднали преди десет години по отношение на Европейския съюз с еврото, ако не се бяхме отказали от франка, марката, песетата и т.н. Трябва да пресъздадем донякъде този подход в рамките на европейския дух, както каза г-н Барозу.
Искам да спомена две неща, които считам за съществени. Едното е спешен въпрос: Колегиумът от членове на Комисията трябва да бъде одобрен през декември в Страсбург. Считам, че е много важно следващото председателство през януари да поеме мандата си при вече съставена нов Колегиум в края на тази година.
Второ, искам да си припомним причината, залегнала в основата на Европейския съюз - това, което Европейският съюз се стреми да постигне. Считам, че на основните световни форуми за разисквания са заложени много важни решения и че Европа трябва да говори с единен и силен глас, за да защити особените аспекти на нашия проект: социален модел и нова правна, икономическа и политическа структура в свят, в който държавата играе по-голяма роля и в който има по-добър пазар. Европа се нуждае от по-висок глас, по-обединен и по-силен.
Olle Schmidt
(SV) Г-н председател, трябва да поздравим шведското председателство. Онзи упорит мъж в Прага най-накрая подписа и така най-после стигнахме до края на пътуването си. Да се надяваме, че няма да се занимаваме през следващото десетилетие с институционални въпроси, макар че Вацлав Хавел, като истински европейски герой, беше готов да предприеме нови стъпки незабавно. Фактът, че на Чешката република беше разрешено изключение от Хартата на основните права, е разочароващ според мен. Както г-н Duff посочи, беше достатъчно, че Полша и Обединеното кралство имат право на неучастие.
В Копенхаген трябва да постигнем световно споразумение, според което богатите нации в света да поемат по-голяма част от отговорността. Бедните нации в света не са отговорни за затоплянето на планетата. В същото време, разбира се, и развиващите се икономики трябва да поемат своята част. И накрая, г-жо министър, процесът преди срещата на върха следващата седмица, когато трябва да бъдат назначени президент и външен министър, следваше да бъде по-прозрачен. Сегашната потайност поставя демократична Европа в неловко положение и считам, че това е не само мое мнение.
Tunne Kelam
(EN) Г-н председател, искам да отбележа три неща. С Договора от Лисабон в сила ЕС се нуждае повече от всякога от ефективни обща външна политика и политика за сигурност и енергийна политика, основани на солидарността. Само с такива политики можем да предотвратим повторната поява на сделки от вида "Шрьодер-Путин".
Второ, трябва да осъзнаем колко важно е в новото положение да имаме непрекъснато силна Комисия, която да поеме отговорност за прилагането на Договора от Лисабон.
Трето, по отношение на новите високи длъжности, преди всичко се нуждаем от смелост, за да се развием и да подкрепим не портфейли, а личности, личности с дългосрочна визия и ангажираност към продължаването на европейските ценности.
Така че, за да отговорим на огромните нови предизвикателства, ЕС отново се нуждае от двама европейски държавници от типа на Аденауер, Шуман и Де Гаспери. Следва да ги потърсим без предубеждения. Тези държавници могат също да бъдат открити в новите държави-членки, които със сигурност следва да бъдат представени в бъдещата тройка. Вацлав Хавел ни каза днес, че Европа е родина на нашите родини. Въз основа на това разбиране считам, че можем да успеем да приложим Договора от Лисабон.
Sandra Kalniete
(LV) Искам да кажа какво удоволствие е Договорът от Лисабон най-после да влезе в сила и да поговоря за това, кой трябва да е президентът на Европа. Да председателстваш Европейския съвет не означава да председателстваш Европа, а по-скоро да си заедно с държавите-членки на Европейския съюз, с ръководителите на държавите-членки и да ги подкрепяш и насърчаваш в укрепването на ролята на Европейския съюз сред бъдещите водещи държави в света. Искам да кажа, че г-жа Вайра Вике-Фрайберга, бивш президент на Латвия, притежава всички лични качества на лидер и политическия ръководен опит, за да се превърне в успешен председател на Европейския съвет. Нейната съдба символизира историята на разделения ни континент - една от бежанците след Втората световна война, тя се завръща в Латвия, след като държавата ни е освободена отново, за да стане президент. По време на осемгодишния й мандат на председателство Латвия стана член на Европейския съюз и на НАТО. Вайра Вике-Фрайберга е лоялен европейски гражданин. Тя е високообразована и влиятелна фигура, която напълно разбира предизвикателствата пред бъдещето на Европа. Тя също така със сигурност ще е готова да вземе непопулярни решения, ако е необходимо.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Г-жо председател, като представител от първата държава-членка, ратифицирала Договора от Лисабон, искам да поздравя шведското председателство от името на Унгария. Беше свършена отлична работа. В залата видяхме чех, който е приятел на Европа, г-н Хавел, докато президентът Клаус причини сериозна загриженост и не се показа като приятел на Европа.
Трябва да довършим възможно най-бързо влизането в сила на Договора от Лисабон, назначаването на новата Комисия и установяването на съответните структури, за да можем да се съсредоточим върху действителната работа.
Считам за много важно, че Договорът от Лисабон е първият, който включва правата на лицата, принадлежащи към малцинства. Настоятелно призовавам г-жа Валстрьом, която е голям защитник на малцинствата, да припомни на председателя Барозу да спази обещанието си, че бъдещият член на Комисията, отговарящ за основните права, ще се занимава с правата на малцинствата, включително на малцинствата от коренното население като самите, на малцинствата от имигранти и на ромите.
Mairead McGuinness
(EN) Г-жо председател, в Ирландия ни питат дали има голямо въодушевление сега, когато Договорът от Лисабон е ратифициран. В действителност им казвам, че няма, защото отне твърде дълго време и беше много трудно. Има облекчение и донякъде удоволствие, но и осъзнаване, както и в настоящото разискване, че истинската работа започва сега и че е трудна задача да назначим подходящите хора. Не става дума за работни места за момчетата и момичетата, а да назначим подходящите хора на всички онези важни длъжности, които бяха създадени. Съжалявам, че това отнема допълнително време, защото забавя окончателното формиране на институциите - а имаме много за вършене - но вероятно е по-добре да се забавим малко, но да изберем подходящите хора.
Високите длъжности, както ги описахме, са важни и за тях ще се изискват хора, които проявяват ангажираност, отдаденост и имат желание да усъвършенстват Европейския съюз, а не само да получат работата.
И накрая, относно силните институции, г-н Барозу е напълно прав. Трябва да чуете какво говорим в Парламента. Слушайте внимателно. Ние сме най-близо до избирателите ни. Ние сме избрани пряко.
Petru Constantin Luhan
(RO) Оценявам казаното от г-н Рейнфелд и приветствам, по-конкретно, факта, че Европейският съюз е стигнал до обща позиция относно конференцията в Копенхаген на Европейския съвет през октомври.
Европейският съюз вече прие веднага строги мерки за борба с изменението на климата, постигайки напредък към намаляване на емисиите на парникови газове. Очевидно е обаче, че самостоятелните усилия на Европейския съюз не могат да гарантират категоричен успех в международните преговори.
Считам, че е много важно Европейският съюз да премине към цел за намаляване на емисиите, по-голяма от 20%, единствено запазвайки определени условия, без което смятаме, че усилията на ЕС ще бъдат прекомерни.
Условията трябва да са свързани по-конкретно със задължителния правен характер на бъдещето споразумение. Освен това развитите държави следва да приемат конкретни цели за намаляване на емисиите, наравно с тези на ЕС, заедно със съответния принос от страна на развиващите се държави.
Heidi Hautala
(FI) Г-жо председател, в момента в залата има много интересна подредба - и трите институции са представлявани от жени: г-жа Малмстрьом за Швеция, държавата председател, г-жа Валстрьом за Комисията и Вие, г-жо председател, за Парламента. Искам да имаме жени ръководители на високите длъжности редовно в бъдеще и много повече от сега. Знам, че г-жа Валстрьом и г-жа Wallis, заместник-председател на Европейския парламент, са предложили интересна инициатива и са включили и нас, останалите водещи жени от Парламента и Комисията, в процеса.
Изпратихме писмо до председателя на Комисията, г-н Барозу, в което казахме, че искаме промени и по-добър баланс между жените и мъжете в Комисията и на други високи длъжности. Надявам се, че сега ще може да се възползва от възможността, защото, макар че председателят на Европейската комисия напълно подкрепя идеите ни, държавните и правителствените ръководители, за съжаление, не правят нищо, за да поемат отговорност за плачевното положение. Не можем да позволим Съюзът да бъде представляван постоянно само от мъжки лица.
Jaroslav Paška
(SK) Искам за начало да изкажа подкрепата си за президента Клаус и становището на Чешката република. Предполагам, че както Германия трябваше да чуе решението на своя Конституционен съд, така и г-н Клаус също трябваше да изчака решението на своя.
По отношение на неговия подход, считам действията му за отговорни действия на един държавник, който щом прецени, че има наличие на някаква правна несигурност, изчака становището на съответната институция, която беше съдът.
Искам да посоча също, че Договорът от Лисабон влиза в сила по време на икономическа криза в Европа. Настоящите решения на правителствата, които предприеха стъпки за преодоляване на икономическата криза, не бяха ефективни, не бяха достатъчни и от тази гледна точка считам, че в бъдеще трябва да процедираме по по-съгласуван начин, а не да вземаме решения ad hoc, които не успяват да доведат до нужните резултати по отношение на подкрепа за заетостта и икономическото развитие.
Затова считам, че когато назначаваме новата Комисия, трябва да гарантираме, че в нея ще влязат експерти и професионалисти.
Enikő Győri
(HU) Изразявам твърдо убеждение, че Договорът от Лисабон несъмнено ще позволи на Европа да функционира на по-сигурна основа и по по-логичен начин с по-голям акцент върху проблемите, засягащи ежедневието на гражданите.
Трябва обаче да се запитаме и на каква цена го постигнахме. Цената, която платихме, всъщност се състои в това, че подкопахме ценностите си и позволихме на прагматизма да надделее над тях. Знаете какво имам предвид. Европейският съюз откликна на абсурдното искане на чешкия президент, да не говорим, че той каза, че чешкото право на неучастие е необходимо заради декретите на Бенеш. Нека ви припомня, че съгласно декретите на Бенеш милиони унгарци и германци бяха лишени от собственост и депортирани. Според мен направеното от Европейския съюз е недопустимо от правна, политическа и морална гледна точка.
Критикувахме чешката конституционна система от правна гледна точка, следихме становището на чешкия парламент и включваме документа политически във всяко бъдещо присъединяване, като е възможно да сме санкционирали държава, която няма нищо общо с това, Хърватия. От морална гледна точка е недопустимо да позволим право на неучастие по такъв въпрос.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Приветствам приемането в Европейския съвет на стратегията за региона на Балтийско море. Това е модел, който Европейският съюз трябва да приложи и за региона на река Дунав, допринасяйки по този начин за икономическото развитие, както и за икономическото и социално сближаване на региона и, не на последно място, за конкурентоспособността на Европейския съюз.
Европейският съюз ще присъства на конференцията в Копенхаген като лидер в борбата с изменението на климата. ЕС вече прие едностранно целта "20-20-20". Пакетът с мерки за енергетиката и изменението на климата е част от законодателството на Общността и е в процес на прилагане.
Настоятелно призовавам Европейския съюз да създаде бързо резултатна, иновативна рамка за финансиране на екологично ефективна икономика.
В допълнение, Европейският съюз трябва също така да постави акцент върху финансирането на подходящите мерки за приспособяване към изменението на климата.
Не на последно място, Европейският съюз трябва да е способен да генерира инвестиции в промишлеността и обществените услуги, за да запази работните места.
Kinga Gál
(HU) Г-жо председател, г-жо Малмстрьом и г-жо Валстрьом, изминаха две десетилетия от премахването на Желязната завеса. Макар че в някои държави-членки промяната на режима се осъществи по отношение на закона и държавната структура, миналото още присъства в политическите мнения и реакциите на властите в трудни ситуации. Нека помислим за събитията в Будапеща през есента на 2006 г., когато хората, чиито най-основни свободи и права бяха потъпкани и които до ден днешен чакат истината и справедливостта, да не споменаваме и хората, принадлежащи към национални малцинства в новите-държави-членки, които дори и сега се сблъскват с горчивия опит от дискриминацията, засягаща правата им и възможностите пред тях.
Именно заради разпоредбите, съдържащи се в Договора от Лисабон, Европейската комисия трябва да е готова да гарантира, че когато портфейлите бъдат създадени, подходящ акцент ще се постави върху въпросите за правата на човека и свободите в Европейския съюз. В същото време портфейлът трябва да обхване и защитата на правата на традиционните национални малцинства, както и на езиковите малцинства, тъй като според нас има още много работа в тази област. Независимо дали ни харесва, в ЕС съществуват нерешени проблеми, засягащи местните общности. Европейският съюз трябва да се справи с тях и е негов дълг да помогне на гражданите, които се борят да упражняват правата си.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Г-жо председател, приемането на дългоочаквания Договор от Лисабон е вече зад гърба ни. Той със сигурност ще доведе до укрепване и подобряване на Европейския съюз в бъдеще.
Днес прилагането на Договора изисква решения, свързани с органите, персонала и, преди всичко, с въвеждане на формула за сътрудничество между новите лидери - лидерите, които трябва да превърнат новата визия за Европа в реалност. Въпросите, свързани с Договора, не трябва да ни пречат да видим належащите проблеми, а именно борбата с икономическата криза, мерките за справяне с нарастващата безработица и организирането на надзора над финансовите институции.
Постигането на споразумение в Копенхаген е важно и необходимо, но кризата не е добър момент за вземане на решения каква сума ще бъде разпределена за тази цел, от кои държави и международни организации и какви ангажименти ще поемат те. Днес най-важната задача на ЕС и държавите-членки е да решат икономическите и социалните проблеми.
Seán Kelly
(EN) Г-жо председател, за мен е голяма чест, както колегата г-жа McGuinness, да съм тук днес на 20-ата годишнина от падането на Берлинската стена и в навечерието на влизането в сила на Договора от Лисабон. Това е привилегия, особено след като Ирландия подкрепи Договора от Лисабон с 67%, което отразява одобрението на дългогодишната работа на Европейския съюз.
В бъдеще хората ще също така ще помислят върху разпадането на СССР и ще разберат, че гражданските войни не бяха широкоразпространени в резултат от него, както се случи в толкова много държави, включително и в моята, когато в държавата бяха установени мир и свобода, но доведоха до гражданска война.
Историците ще посочат ролята на Европейския съюз, който предлага подкрепа, напътствия и утеха на тези държави, за да не се разпространи в широк мащаб гражданската война.
В заключение, много се говори за имената на хората, които да заемат постовете на председател и върховен представител. Считам, че трябва да погледнем и наименованието на длъжността. Ако председателят не е точно председател, тогава трябва ли да го наричаме така? Да имаме три еднакви длъжности е объркващо за обществото.
Gay Mitchell
(EN) Г-жо председател, първо искам да кажа колко доволен бях от посещението си на Европейските дни на развитието в Стокхолм и да поздравя председателството за начина, по който бяха организирани.
Наскоро участвах в разискване по ирландското обществено радио "RTÉ" с жена, която беше много загрижена от факта, че намаляваме разходите за здравеопазване, а не правим достатъчно, за да намалим разходите си за помощ за развитие. Трябваше да обясня, че не става въпрос за избор между едното или другото, а за постигане и на двете. Можем да се справим и с двете. Искам настоятелно да призова, предвид факта, че се съсредоточаваме толкова много върху необходимостта от възстановяване в Европа и нуждата да се справим с криза, в която се намираме - което, разбира се, трябва да е начело на националния ни дневен ред - да не забравяме, че 11 милиона деца умират всяка година в развиващия се свят, пет милиона от които заради липсата на лекарства, с които ние разполагаме от 30 години.
Така че запазете това начело на дневния ред и се уверете при назначаването на новото лице, отговарящо за външните отношения, че справянето с този проблем ще остане сред основните ни цели. Поздравления за свършеното дотук.
Crescenzio Rivellini
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, съвсем в реда на нещата е Договорът от Лисабон и назначаването на членовете на Съвета да дойдат 20 години след падането на Берлинската стена. Падането на стената отбеляза началото на истинска Европа. Преди двадесет години една стена се срути, стена от бетон, но и стена от предразсъдъци, тирания и глад за толкова много граждани от Изтока и днес следва да спрем с честването на падането на стената и вместо това да се запитаме какво трябва да направим сега, когато я няма. В действителност междувременно бяха изградени други стени: стената между държавите от Севера и Юга на планетата; между по-богатите и по-бедните държави; между държавите, които произвеждат стоки, и държавите, които произвеждат идеи. Тези стени са много по-високи и много по-трудни за събаряне; те могат да породят големи проблеми за човечеството като цяло, както и войни.
Поради тази причина кандидатите за Европейския съвет, които трябва да бъдат номинирани съгласно Договора от Лисабон, не трябва да бъдат издигнати от шепа хора при закрити врата. Тези, които искат да участват и да се явят като кандидати, трябва да осведомят Европейския парламент и Европа като цяло какво възнамеряват да направят и какво са способни да направят. Ако съборим тази стена от "номиниране", където бъдещите кандидати се избират въз основа на баланса между нациите, а не на личните им качества, тогава ще сме изградили най-накрая нацията на Европа.
Andrew Henry William Brons
(EN) Г-жо председател, лидерът на британската опозиция обяви намерение да предоговори части от Договора от Лисабон. Това, разбира се, би изисквало съгласието на всички 27 държави. Той също така обяви въвеждането на закон за суверенитета, който ще налага референдуми в случай на бъдещи договори. Това, разбира се, може лесно да бъде отменено от следващите правителства.
Съгласни ли са Съветът и Комисията, че плановете на лидера на консерваторите са само въздух под налягане? Партията му трябва да реши или да приеме Договора от Лисабон, или, което е по-добре според мен, да изведе изцяло Обединеното кралство извън Европейския съюз.
Сесилия Малмстрьом
Г-жо председател, госпожи и господа, проведохме много интересно разискване и аз ви благодаря за коментарите.
Шведското председателство споделя радостта ви от ратифицирането на Договора от Лисабон от 27-те държави. Това ще ни предостави по-ефективна, по-демократична Европа, както и по-изразена роля на международната сцена. Това ме радва.
Съгласна съм и с онези, които казаха, че макар и вероятно да е съвпадение, президентът г-н Клаус избра много подходяща седмица да подпише Договора: същата седмица, в която отбелязваме падането на Берлинската стена, края на комунистическата диктатура, началото на европейското единство и, накрая, победата на идеите на Робер Шуман над тези на Йосиф Сталин.
(Ръкопляскания)
(EN) Като стана дума за Чешката република, искам да отговоря на въпроса на г-н Duff, като кажа, че чехите не получиха пълно право на неучастие по отношение на Хартата на основните права. Протокол 30 не отменя задължителния характер на Хартата по отношение на Обединеното кралство, Полша или Чешката република. Той просто ограничава начина, по който Съдът може да я използва, и в крайна сметка ще зависи от Комисията и Съда да го тълкуват при възникването на конфликт.
Както премиерът каза, преди да си тръгне, в момента тече консултация с неговите 26 колеги. Трудно е, но това е неговата цел. Вече ги е поканил на работна вечеря следващия четвъртък.
Все още е твърде рано да говорим за имена. Аз също чета вестници. Чух имена, които не искате да видите, и такива, които искате. Мисля, че видях и една-две кандидатури от Парламента. Чувствайте се свободни да изпращате вашите кандидатури в председателството - ще ги проучим. Все още има една седмица до четвъртък. И, разбира се, отбелязахме си опасенията ви относно регионалния баланс, равенството между половете - нещо, което лично аз считам за изключително важно. Следва да сме в състояние да покажем на европейските граждани, че Европа не се управлява само от мъже. Но както каза премиерът, само два поста ще бъдат създадени. Много е трудно да отговорим на всички изисквания, но ще направим всичко възможно и ще послушаме съветите ви.
По отношение на върховния представител, той или тя ще осигури и завърши рамката, която току-що приехме относно Европейската служба за външни действия. Той или тя ще я изготвят заедно с Парламента, преди да я представят на Съвета не по-късно от април следващата година.
Както беше заявено много пъти, върховният представител също ще подлежи на въпроси и изслушване тук, в Парламента, и следователно ще може да обсъди и развие своите възгледи по отношение на външната политика.
По отношение на икономиката, исках да кажа на Marita Ulvskog, която вероятно не е тук в момента, че шведското председателство в никакъв случай не се отказва от стратегиите за изход от кризи. Точно обратното, изключително важно е да се придържаме към амбицията - не сега, но след известно време - за две стратегии за изход от кризи. Защото ако не го направим, ако позволим на икономиките си да повишат бюджетния дефицит, това ще засегне най-уязвимите хора в обществото, а ние не искаме това.
Действително виждаме светлина в края на тунела. Икономическото възстановяване е на път, но още ще страдаме в повечето държави от високо равнище на безработицата и затова е твърде рано да приложим стратегиите за изход от кризи. Трябва обаче да ги обсъдим и планираме, ако искаме да дадем устойчива икономика на бъдещите поколения.
И накрая, по отношение на изменението на климата, не сме намалили амбициите си. Шведското председателство, Комисията и много други работят ден и нощ. Убеждаваме, преговаряме, спорим, опитваме се да привлечем партньорите ни да се включат. Проведохме многобройни срещи и ни предстоят други, макар че остават само 25 дни до Копенхаген.
Вярно е, че целият свят е наясно с проблема и че много неща се случват в различни държави. Този факт е окуражаващ, но не е достатъчен, ако искаме да постигнем целта от 2 °C.
Не разполагаме с всички части от пъзела, за да постигнем правнообвързващо споразумение - това е факт. Изразявам съжаление във връзка с това, но то е факт. Можем да кажем, че още се стремим към споразумението, наистина е така, но няма да се получи, защото няколко от партньорите твърдят, че още не са готови да направят тази стъпка. Европа все още заема водещо място и продължаваме да работим за едно много амбициозно споразумение с ясна рамка, която включва всички партньори и график за завършване на преговорите. Целта е да заменим Киото с правнообвързващо споразумение. Искам да благодаря на Парламента за работата, която върши в момента по въпроса, както и за работата, която ще му предстои след Копенхаген.
Европа все още заема водещо място. Ще продължим да бъдем начело. Засега ние имаме най-големите амбиции. Потвърдихме прогнозите на Комисията и ги подкрепяме. Готови сме да поемем нашата роля. Ще има световно разпределение въз основа на емисиите и възможността за плащане. Имаме работна група, която се занимава с вътрешното разпределение на тежестта. Държавите-членки обаче все още не са готови да обявят точните цифри, които ще платим. Така е, защото искаме да продължим да оказваме натиск върху другите държави, тъй като и те следва да плащат, понеже това е в техен интерес.
Така че ще работим по въпроса непрекъснато. Благодарим ви за насърчаването и очакваме с нетърпение да работим с Парламента по този и други въпроси.
Маргот Валстрьом
Тъй като шведският министър се изказа на френски и английски, аз следва да говоря на шведски.
(SV) Г-жо председател, ще се опитам да говоря на шведски и да коментирам един важен въпрос, повдигнат тук днес, а именно как текстът на новия Договор е свързан с действителността, която искаме да променим, как текстът на новия Договор от Лисабон ще ни напътства и ще ни осигури нужните инструменти за вземане на решения по отношение на борбата с изменението на климата, справянето с икономическата криза и последствията от нея, а именно безработицата и социалните проблеми, както и с имиграционните проблеми и други въпроси, които заемат високо място в дневния ни ред.
Нещата са навързани по този начин, точно както г-н Barnier каза по-рано. Това, разбира се, е свързано с приложението и изпълнението, както и с това, кои хора назначаваме за наши представители в Комисията и, разбира се, за лидери на високите длъжности, които сега трябва да попълним. Както знаете, случва се така, поне на шведски, че подходящият човек на правилното място често е жена и считам, че това важи и за сегашния случай. За щастие, знам, че имам подкрепата на председателя на Комисията, когато казвам, че процедурата, която предстои, е, разбира се, много важна от демократична гледна точка. Това е и възможност за държавите-членки да покажат, че не го признават само на думи, а наистина разполагат с компетентни, способни жени, чиито кандидатури са готови да издигнат.
В противен случай ние, по-голямата част от населението на ЕС, ще се превърнем в малцинство, когато става въпрос за вземане на демократични решения. Както Вацлав Хавел пише и казва многократно, демокрацията не е нещо, което веднъж завинаги и неотменно е паднало от небето, а е нещо, което трябва да отстояваме и за което да се борим непрекъснато, отново и отново. Работим, разбира се, в тясно сътрудничество с шведското председателство и искам още веднъж от мое име и от името на Комисията да изкажа благодарност за големия труд, който знам, че е вложен от шведското председателство, включително в подготовката за това, което сега предстои да приложим.
Както г-н Барозу каза по-рано, днес Комисията взе решение по отношение на първите мерки, за които трябва да сме отговорни, а именно гражданската инициатива. Ще започнем с широк кръг от консултации, в които ще раздадем зелена книга, съдържаща десет въпроса. Ако получим приемлив брой отговори до края на януари, се надяваме, че след бързо разискване, включително тук в Парламента, ще можем да въведем и приложим новата гражданска инициатива до края на следващата година. Това, разбира се, е добър пример как можем да използваме новите раздели от Договора от Лисабон и новите възможности, които той предлага, за да предоставим на гражданите възможност за повече гласност и по-голямо влияние.
Въпросът и преговорите относно климата бяха коментирани от мнозина тук и от министъра по европейските въпроси. Естествено, най-силната ни страна е да говорим с един глас и да продължим да настояваме за твърдо и, разбира се, правнообвързващо споразумение. Ще можем, разбира се, да видим формата на споразумението, когато знаем с какви предложения и контрапредложения ще излязат партньорите ни. И накрая, надявам се, разбира се, че ще продължим да си сътрудничим тясно във връзка с приложението на Договора от Лисабон. Работата трябва да започне сега както тук, така и в Комисията, а аз с радост ще предам на г-н Барозу становището на Парламента относно начина, по който трябва да бъде организирана работата на Комисията. Пак ще кажа, че ние сме пазителите на Договора и ще гарантираме, разбира се, че го съблюдаваме напълно.
(Ръкопляскания)
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
Elena Oana Antonescu  
Прилагането на законодателството в областта на търговията със замърсяващи емисии води до разходи, които ще бъдат определени за всяка държава по различен начин съобразно икономическия й модел. Някои държави вече разполагат с по-голям набор от възможности, които им позволяват да намалят емисиите, без да увеличават съществено цените на енергията. За държавите, които все още са в процес на преструктуриране на енергийния сектор, влиянието на мерките на потребителско равнище ще бъде непропорционално, предвид способността им да плащат разходите по промените. Държава, в която делът на вятърната енергия в енергийния микс е голям, може да си позволи да инвестира във възобновяеми енергийни ресурси, когато вече се е развила и е причинила замърсяване в процеса. От друга страна, държава, която все още зависи до голяма степен от производство на енергия от твърдо гориво, е изправена пред технологична пропаст, която трябва да преодолее, намалявайки същевременно замърсяващите емисии. Държавите от Източна Европа са във второто посочено положение. Затова считам, че решението относно финансирането на борбата с изменението на климата трябва да отчете този фактор и да освободи новоприсъединилите се държави от определени такси, които биха наложили прекомерна тежест на икономиките им.
Elena Băsescu  
Понастоящем Европейският съвет обръща конкретно внимание на финансово-икономическото състояние на Европейския съюз. Световната финансова криза нанесе изключително сериозни поражения на държавите в Европа, на гражданите и стопанските субекти. Тъй като се очаква положението по отношение на безработицата да продължи да се влошава, е необходим постоянен ангажимент за динамична политика на трудовия пазар. Европейската комисия предвижда равнище на безработицата от 10,25% в 27-те държави-членки. Съветът и Комисията трябва да продължат с усилията си да изготвят стратегии за възстановяване в сътрудничество с Европейския парламент и държавите-членки, като приложат Европейския план за икономическо възстановяване.
Когато се определят срокове за правителствата да отменят антикризисните си стратегии, положението и ангажиментите на всяка отделна държава-членка трябва да бъдат взети предвид поотделно. В случая с Румъния споразуменията с Европейския съюз и Международния валутен фонд покриват 2009 и 2010 г. Следователно спирането на финансовата помощ ще наруши антикризисната програма, стартирана от Румъния. Жалко е, че нестабилността, причинена от блокиране на парламентарното мнозинство в Румъния (PSD (Социалдемократическата партия) + PC (Консервативната партия), PNL (Националната либерална партия), UDMR (Демократичния съюз на унгарците в Румъния), поражда съмнения относно получаването на третия транш от МВФ.
Dominique Baudis  
След преговорите на Европейския съвет от 29 и 30 октомври и решението на чешкия Конституционен съд от 3 ноември президентът на Чешката република, Вацлав Клаус, подписа Договора от Лисабон.
Сега Договорът може да влезе в сила, предоставяйки на институциите върховен представител за външната политика и постоянен председател на Съвета за срок от две години и половина. Структурата на новата Комисия, както и изборът на личностите, които ще заемат длъжностите председател на Съвета и върховен представител за външната политика, са от решаващо значение.
Изборът на председател на Съвета е изключително важен, тъй като той или тя ще олицетворява Европа в продължение на две и половина години. Още повече че във време на глобализация и борби за надмощие между континентите изборът на върховен представител за външната политика е от неоспоримо стратегическо значение.
На 19 ноември ще се проведе извънредно заседание на Европейския съвет за договаряне на номинациите. Намираме се в повратен момент за европейската история. Изборът, който ще направите вие, държавните и правителствените ръководители, ще определи желаното от вас бъдеще за Европа. Затова бъдете амбициозни, защото Европа трябва да е динамична, активна, ефективна и политическа, ако искаме да продължи напредъкът й.
Maria Da Graça Carvalho  
Приветствам твърдата решимост, проявена от държавните и правителствените ръководители в ЕС по време на Европейския съвет миналия месец да продължим да имаме водеща роля в борбата с изменението на климата.
Европейските лидери одобриха оценката, че до 2020 г. цялостните разходи за смекчаване на последиците и адаптиране в развиващите се държави могат да достигнат до около 100 млрд. евро годишно. ЕС затвърди позицията си в преговорите, като постигна споразумение относно средствата, необходими за подкрепа на развиващите се държави, и по-конкретно на най-бедните държави. Тревожи ме обаче фактът, че не е взето ясно решение относно участието на ЕС и дела на всяка отделна държава-членка, като се отчетат възможностите на всяка държава за плащане. За да бъде успешна конференцията в Копенхаген, е жизненоважно да се постигне политическо споразумение, което по-подробно да отразява най-важните точки, особено по отношение на ангажиментите, които трябва да бъдат поети от всички засегнати страни.
Nessa Childers  
Нашите европейски лидери за пореден път не успяха да разчупят застоя в преговорите за конференцията в Копенхаген. Разбира се, срещата на върха беше отразена в медиите като успешна, докато в действителност това са само безсмислици. Нашите европейски лидери имаха възможността да направят справедливо и надеждно предложение относно финансирането на развиващия се свят за покриване на разходите, свързани с изменението на климата, което засяга в най-голяма степен техните държави, но което е причинено от нас, в развития свят. Срещата на върха не отговори на стандарта, заложен от парламентарната комисия по околна среда, обществено здраве и безопасност на храните и от гражданското общество в света, които призоваха за не по-малко от 30 млрд. евро от страна на ЕС и, от решаващо значение, за твърд ангажимент, че средствата ще са нови и в допълнение към съществуващата финансова помощ за развитие на отвъдморските държави и територии.
Със или без Копенхаген изменението на климата ще ни съпътства в предстоящите десетилетия. Това засега е най-голямото изпитание на 21-и век. Трябва да постигнем правнообвързващо споразумение в Копенхаген, а за това се нуждаем от истинска политическа смелост и по-малко неясни изказвания от страна на нашите европейски лидери.
Diogo Feio  
В момент, когато Европа най-накрая успя да преодолее кризата с договорите, в която беше въвлечена, и когато Договорът от Лисабон най-сетне беше ратифициран от 27-те държави-членки, приветствам факта, че съществува нова правна и институционална рамка, която ще позволи начинът, по който функционира Съюзът, да бъде пригоден към сегашния му размер чрез обединяване на правомощията на Парламента и поставяне на акцент конкретно върху ролята на националните парламенти за европейската интеграция.
Това е моментът, който очаквахме, и с приемането на Договора от Лисабон това е възможност за Съюза сега, когато има нова институционална рамка, да се ангажира с основните задачи, които трябва да изпълни в непосредствено бъдеще. Тук трябва да посоча действията, които се очакват от Европейския съюз, за борба с кризата, за стимулиране на икономиката, за засилване на доверието в пазара, с конкретен акцент върху подобряване на равнището на безработицата в Европа. Сега, когато забелязваме колебливи признаци на икономическо възстановяване, трябва да насочим усилията си към стимулиране на европейската икономика, като обърнем специално внимание на първичните и вторични сектори - с акцент върху селското стопанство - които бяха сериозно засегнати от кризата, както и на създаването на европейска надзорна структура.
Ilda Figueiredo  
Още веднъж, основният приоритет на Европейския съвет беше, за съжаление, да приеме условията, гарантиращи влизането в сила на т.нар. Договор от Лисабон до края на 2009 г., с други думи, приемането на становище, което да позволи бързото ратифициране от страна на Чешката република. Основните опасения на лидерите на Европейския съюз са свързани с институционалните въпроси, които позволяват бърз напредък по отношение на капиталистическата, федералистка и военна интеграция на Европейския съюз.
Въпросите, свързани с икономическата, финансовата и социалната криза, следователно заемат второстепенно място. В действителност постигнатият незначителен напредък се дължи на големия натиск от страна на важни сектори в някои държави-членки, пример за което е кризата в сектор млекопроизводство. Дори и тук Съветът стигна единствено дотам да увеличи бюджета за 2010 г. със само 280 млн. евро.
Току-що внесените предложения от Европейската комисия вследствие на насоките на Съвета обаче са много тревожни както по отношение на прекомерния дефицит, така и по отношение на съобщението за увеличаване на пенсионната възраст. Вместо да намерят решение на сериозните социални проблеми, свързани с бедността и безработицата, те предлагат мерки, които ще влошат социалното положение и явните неравенства, които вече съществуват.
Zita Gurmai  
Заседанието на Съвета беше от решаващо значение за Европейския съюз, тъй като премахна и последната пречка пред влизането в сила на Договора от Лисабон. Но предупреждавам всички ни да не го считаме сам по себе си за резултат. Изминали сме само половината път: сега трябва да свикнем с новата институционална рамка. Когато става въпрос за приспособяване, Парламентът се справя много добре, тъй като вече изготви своя Правилник за дейността и проведе разисквания относно въвеждането на новите институции като Европейската служба за външна дейност. Следващата стъпка е да се създаде Комисия, която да проявява водачески способности и да отразява нашите ценности. Затова настоятелно призовавам държавите-членки да номинират компетентни, квалифицирани хора и да направят усилие да имаме балансирана по отношение на половете Комисия. По същия начин трябва да изберем лидерите си възможно най-бързо и да не губим време. Нямаме време да бъдем неефективни. Ако считаме себе си за носители на общочовешки ценности, сега се нуждаем от ръководители, които са способни да ги представляват надеждно - например в Копенхаген, където нациите ще договарят близкото бъдеще на човечеството и Европа ще се нуждае от целия си талант, отговорност и щедрост, за да постигне споразумение.
Marian-Jean Marinescu  
Преди всичко приветствам ратифицирането на Договора от Лисабон от страна на Чешката република. Влизането в сила на Договора от Лисабон на 1 декември и новите междуинституционални отношения, предвидени в него, ще позволят на представителите на Европейския съюз да се справят по-ефективно както с последиците от финансовата и икономическа криза, така и с преговорите в Копенхаген относно борбата с изменението на климата. Признаците на икономическо възстановяване не означават непременно незабавно оттегляне на политиките за подкрепа, тъй като това може да има обратен ефект върху икономиката в дългосрочен план. Надявам се също така, че държавите-членки ще постигнат споразумение за разработване на съгласувана стратегия за оттегляне на мерките за стимулиране, когато дойде подходящият момент. Очакваме и бъдещо споразумение относно пакет от предложения за създаване на нова финансова надзорна структура в Европейския съюз. Не на последно място, следва да не забравяме, че гражданите на Европа сега ще очакват Европа да е още по-обединена и ЕС да подобри положението с безработицата в следващите години. Затова европейските институции трябва да насърчат нови, динамични политики относно трудовия пазар възможно най-скоро.
Iosif Matula  
Искам да изкажа подкрепата си за становищата на Европейската комисия и Европейския съвет, подчертани в представените документи. Конференцията в Копенхаген наближава и ЕС трябва да изиграе жизненоважна роля в преговорите за всеобхватно и амбициозно глобално споразумение за борба с изменението на климата.
Заключенията на Европейския съвет споменават изискваните средства на световно и на европейско равнище за преодоляване на отрицателните последици от изменението на климата като суша, пожари и наводнения, които взимат толкова много жертви и водят до толкова големи загуби всяка година.
Считам, че ЕС трябва да предоставя финансова подкрепа възможно най-последователно за мерки, предприемани от държавите-членки, по отношение на напояване, изграждане на язовири, залесяване и насърчаване на производството енергия от възобновяеми енергийни източници, като слънцето, вятъра, биогорива и водноелектрическите централи. Също така забелязваме и огромна необходимост от финансова подкрепа от ЕС на равнище на местни органи и частни физически лица, където необходимите финансови средства за да се направят сградите по-енергийно ефективни. ЕС трябва да продължи да отделя по-голямо внимание на този аспект, за да останат гражданите в основата на европейските политики.
Franz Obermayr  
Случилото се преди няколко дни на заседанието на Европейския съвет е възмутително и разклаща каквато и да е вяра в общността от ценности, която толкова често се изтъква от ЕС. ЕС искаше да накара президента Клаус да подпише на всяка цена, дори и одобрявайки непряко една историческа несправедливост. Съгласно декретите на Бенеш до 1947 г. около 2,9 милиона души са обявени за врагове на държавата и експулсирани единствено на основание на тяхната националност. В резултат от това около 230 000 души загиват трагично. Тези декрети не съдят хората въз основа на извършени конкретни престъпления; отправна точка е единствено етническият произход. Днес бихме нарекли това етническо прочистване, нещо, което всъщност следва да бъде отхвърлено открито от всички държави-членки. От правна гледна точка, разселените лица са лишени от правото на презумпция за невинност, от съдебен процес и от подходящо обезщетение за отчуждаване. Феликс Ермакора, професор по международно право и бивш докладчик на ООН, дори стигна до заключението в правния си доклад от 1991 г., че експулсирането е равносилно на геноцид. Въпреки всичко това и без никаква обективна обосновка, на президента Клаус беше предоставена дерогация, за да се гарантира неприлагането на Хартата на ЕС за основните права. Тази "бележка под линия" обаче няма да влезе в сила, докато Исландия и Хърватия не ратифицират Договора. В това време могат да бъдат отправени искове за обезщетения.
Rovana Plumb  
Едностранните действия на ЕС не са достатъчни, макар че е начело на борбата с изменението на климата.
Няма да е възможно да сключим глобално споразумение за ограничаване на и приспособяване към последиците от изменението на климата без участието на развиващите се държави, и по-конкретно на най-напредналите измежду тях. Последиците от изменението на климата вече оказват влияние върху развитието на тези държави: суша, наводнения, природни бедствия, опустиняване, заедно с всички икономически и социални последствия от тях.
Действията за ограничаване на последиците и адаптиране към положението изискват ясен механизъм за измерване, отчитане и потвърждаване на развитието, заедно с подходящо управляван фонд, включващ публични и частни финанси.
Тези комбинирани усилия ще помогнат за постигане на целите за намаляване на емисиите на парникови газове, за развитие на устойчива икономика и за създаване на "зелени" работни места.
Joanna Senyszyn  
Г-н Барозу скоро ще разпределя портфейлите между новите членове на Комисията. Надявам се, че няма да направи очебийна грешка, както направи по време на предния парламентарен мандат, когато предложи за член на Комисията, отговарящ за правосъдието, кандидат с манталитет от 19-и век, католически фундаменталист, мъж шовинист и хомофоб. Тогава Европейският парламент не позволи Комисията да бъде компрометирана по такъв начин. Надявам се, че няма да се налага Парламентът да се намесва отново.
В съответствие с изявленията на г-н Барозу портфейлите следва да бъдат разпределени, като се съблюдава златният принцип на баланса. Комисията следва да бъде определено по-социална и членовете й следва да бъдат компетентни. Г-н Барозу не трябва да се тревожи за преизбиране сега, така че може да насочи усилията си към справяне с кризата и към социалните аспекти на неговата програма. За тази цел е от съществено значение да възложи икономическите и социални портфейли на членове на ЕС от политическото семейство на социалистите.
Ако Комисията не е балансирана по отношение на половете, това ще е знак, че няма истинско равенство. Крайно време е постоянно неизпълненият идеал за равенство между жените и мъжете да се превърне в реалност. Мъже са избрани на най-високите длъжности в Европейския съюз (председател на Европейския парламент и председател на Европейската комисия). Това, за съжаление, е явно насърчаване на дискриминацията срещу жените. Време е да променим това и най-накрая да превърнем закона на ЕС, забраняващ дискриминация на каквато и да е основа, в действителност. Време е за жени. Лесно ще е да намерим подходящи кандидати сред 250-те милиона динамични, смели и силни жени, гражданки на Европейския съюз, а това се отнася и за постовете председател на Европейския съвет и върховен представител за общата външна политика.
