Az európai autóipar szerkezeti átalakítása, különös tekintettel az Opel esetére (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottság nyilatkozata az európai autóipar szerkezetátalakításáról, különös tekintettel az Opel esetére.
Vladimír Špidla
a Bizottság tagja. - (DE) Tisztelt elnök űr, tisztelt képviselők, nagyon hálás vagyok amiatt, hogy a mai napon lehetővé tették számomra, hogy közölhessem észrevételeimet az európai autóipar helyzetével kapcsolatban annak érdekében, hogy tájékoztathassam Önöket a válságra adott európai válaszról és a General Motors Csoporttal kapcsolatos fejleményekről. Ennek során észrevételezni fogom az iparpolitikai és szociális aspektusokat, Neelie Kroes, biztos asszony pedig az állami támogatásokról szóló jogszabállyal kapcsolatban fog szólni.
Tizenkétmillió munkavállaló állása függ közvetve vagy közvetlen az európai autógyártóktól. Ez az oka annak, hogy a Bizottság - még 2008-ban - valamennyi érintett féllel - mind a tagállamokkal, mind pedig a szociális partnerekkel - találkozott a CARS-21 folyamat részeként, hogy megvitassák a válság kezelésének közös megoldását. Hogy e - foglalkoztatáspolitikai szempontból - fontos ágazatot megóvják attól, hogy eltűnjön a válság örvényében, a találkozón megvitatták a selejtezési prémiumok és az Európai Beruházási Bank (EBB) által nyújtott további pénzügyi támogatás kérdését.
Annak biztosítása érdekében is cselekednünk kell, hogy a válság ne veszélyeztethesse a személygépkocsik szén-dioxid-kibocsátásának 2010-ig való csökkentésére irányuló jogszabályi előírásaink megvalósulását. Erre a későbbiekben még visszatérek. A General Motorsszal kapcsolatos fejlemények feletti aggodalma miatt a Bizottság ez év januárjában valamennyi tagállamot politikai találkozóra hívta, hogy átláthatóvá tegye az eseményeket, illetve hogy szavatolja az európai szabályozásnak való megfelelőséget. Azóta három ilyen találkozóra került sor. A találkozókon közös politikai megállapodások jöttek létre a 27 tagállam között, és ezeket nyilvánosságra is hozták.
Az első elfogadott politika az volt, hogy a Németország által koordinált vagyonkezelői megoldás helyénvalónak bizonyult a General Motors Europe-nak az amerikai székhelyű anyavállalat fizetésképtelenségétől való megvédéséhez. Most abban a helyzetben vagyunk, hogy elmondhatjuk: a vagyonkezelői megoldás akadályozta meg azt, hogy az anyavállalat fizetésképtelensége magával rántsa a GM európai autógyárait is.
A következő elfogadott pont az volt, hogy a vagyonkezelői megoldás nem irányult annak előzetes megítélésére, hogy melyik ajánlattevő vehesse át a társaságot. Ami az ajánlattevők körét illeti, a Bizottság már a legelején kijelentette, hogy ezek személye nem befolyásoló tényező, mivel máskülönben a Bizottság nem tudná betölteni a Szerződések őrének szerepét.
Abban is megegyezés született, hogy valamennyi védelmi célú nemzeti intézkedésnek teljes mértékben meg kell felelnie az EK-Szerződés állami támogatásról és a belső piacról szóló rendelkezéseinek. Emellett az állami támogatást nem szabad a politikai feltételektől, például a beruházás helyétől függővé tenni. Az EU-Szerződés nem ad teret a gazdasági nacionalizmusnak. A közpénzek kizárólag kivételes esetben, és csak akkor használhatók fel, ha ez jövőorientált, a jövő tekintetében biztosítékkal rendelkező munkahelyeket teremtő gazdasági struktúrákat eredményez. Valamennyi döntést kizárólag a gazdaságosság figyelembevételével kell meghozni, de - ahogyan már említettem - az állami támogatással kapcsolatos kérdésekről majd Kroes biztos szól részletesebben.
Az a tény, hogy a GM a részvények 35%-át tartja meg, egyértelmű jele annak, hogy egykori európai leányvállalatának gazdasági helyreállására számít. Örvendetesnek tartom azt is, hogy a részvények 10%-a a munkavállalók tulajdonában marad. 2009 januárja óta a Bizottság valamennyi érintett féllel tárgyalt, úgy a munkavégzés, mint a politikai tevékenység szintjén. Valamennyi tagállam - és a mai napon a flamand miniszterelnök is - üdvözli és támogatja a Bizottságnak a General Motors Europe jövőjével kapcsolatos álláspontját. A Bizottságnak minden eszköz a rendelkezésére áll a megállapodások betartatásának biztosításához. Ismételten hangsúlyozom, hogy nem engedjük, hogy az adófizetők pénzét rövid távú politikai szempontok szerint használják fel az üzemek és a munkahelyek hosszú távú érdekeinek figyelembevétele helyett. Természetes, hogy válság idején sokan azt mondják: a család az első. A szociális ügyekért felelős biztosként azonban azt remélem, hogy a Magna - a GM-mel és a megújult Opellel együtt - európai megoldást talál.
A General Motors Europe jövőjéről folytatott vita azonban nem vonhatja el a figyelmünket arról, hogy az európai autópiac egészét óriási veszély fenyegeti. Már a válság előtt is jellemző volt a kapacitásfelesleg. A válság csak súlyosbított a helyzeten. 2008 utolsó negyedévében a regisztrációk száma majdnem 20%-kal esett, az egész 2009-es évre pedig 11%-os csökkenést várunk. A 12 tagállamban elfogadott selejtezési prémium megállította ugyan a zuhanást, de kizárólag a személygépkocsi-piacon.
Még 2009 januárjában ismertettük a tehergépjármű-ágazat egészét sújtó különösen nehéz helyzetet. Az értékesítési adatok katasztrofálisak. Sehol nem található a javulásra utaló adat. Ennek súlyos következményei vannak a beszállítói ágazatra nézve. A válságkezelés elsődleges felelőssége természetesen magát a gépjárműipart terheli. Az érintett munkavállalók védelme érdekében az EBB, a tagállamok és a Bizottság pénzügyi eszközöket bocsátott rendelkezésre az ágazatot érintő szociális következmények enyhítése érdekében.
A Bizottság által a válság előtt két évvel elfogadott Európai Globalizációs Alaphoz az elmúlt két év során hat ország autóiparától összesen hét kérelem érkezett. Mintegy 40 millió EUR összeggel körülbelül 7000 munkavállalónak segítünk visszajutni a munkaerőpiacra Emellett gondoskodtunk egy olyan fórumról is, ahol megvitathatjuk a szükséges további szerkezetátalakítási lépéseket, amelyeket társadalmilag felelős módon kell végrehajtani. Üdvözöljük a tényt, hogy számos autógyártó meg tudta előzni a foglalkoztatás jelentős mértékű csökkentését a munkaidő csökkentésével, valamint a rugalmas foglalkoztatás más formáinak alkalmazásával - jellemzően a szociális partnerekkel egyeztetett módon.
Az európai autóipar hosszú távú kilátásaival kapcsolatban egyetértés alakult ki valamennyi érintett fél között: vagyis Európában kell előállítanunk a világ legfejlettebb, azaz legtisztább, legtakarékosabb és legbiztonságosabb járműveit. E stratégia azt jelenti, hogy előrelépést kell tenni a gépjármű-technológia tekintetében. Mi az EBB és a hetedik kutatási keretprogram révén segítünk ennek elérésében. A Bizottság a továbbiakban is mindent megtesz annak biztosítása érdekében, hogy biztos alapvető feltételeket teremtsen e kulcsfontosságú európai ipari ágazat és az általa foglalkoztatottak számára.
Neelie Kroes
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr, az Opel/Vauxhall egy vagy több európai kormány által való állami finanszírozásáról kívánok szólni.
Amint azt Önök is tudják, múlt csütörtökön az Opel Tröszt - amelyben a General Motors (GM) és a német hatóságok egyenlő képviselettel rendelkeznek - bejelentette, hogy jóváhagyta a GM-nek az európai Opel/Vauxhall részlegben birtokolt többségi tulajdonának a Magna International és a Sberbank konzorcium számára való eladását. Az Opel tulajdonosainak e döntését a német kormány is támogatta. A német kormány ígéretet tett arra, hogy legfeljebb 4,5 milliárd EUR összegű állami támogatást nyújt az új Opelnek, amely összeghez esetleg más európai kormányok is hozzájárulnának.
Elnök úr, a Bizottság az említett ügylethez vezető folyamat során végig kapcsolatban volt valamennyi érintett tagállammal, és tisztában van a különböző ajánlattevők által ismertetett egyes szerkezetátalakítási tervek adott előnyeivel kapcsolatos problémákkal is, például az Opel Tröszt egyes tagjainak a nyilvánosság előtt megfogalmazott kételyeivel.
A GM/Magna ügylet állami finanszírozásával kapcsolatban úgy tájékoztattak bennünket, hogy a német kormány élni kíván a jelenlegi pénzügyi és gazdasági válságban a finanszírozáshoz való hozzáférés előmozdítására irányuló állami támogatási intézkedésekkel kapcsolatos ideiglenes bizottsági keretrendszer szerinti, már meglévő, jóváhagyott rendszer lehetőségeivel.
Tisztelt elnök úr, alaposan meg kívánom vizsgálni, hogy felhasználható-e ez a rendszer ebben az esetben, és bizonyára megérti, hogy ebben a szakaszban még nem foglalhatok állást, mivel az ügyletet még nem véglegesítették, és még most zajlik több szempont megvitatása. Mindazonáltal most az a fontos, hogy körvonalazzam Önöknek a legfontosabb követelményeket. Különösen azt kell kiemelnem, hogy az ideiglenes keretrendszer alapján nyújtott állami támogatásra nem vonatkozhatnak - de jure vagy de facto - a beruházás helyszínével vagy a szerkezetátalakítás érdekében tett erőfeszítések földrajzi kiterjedésével kapcsolatos további feltételek. Az ilyen feltételek ugyanis - és ebben egészen biztos vagyok - a belső piacok elfogadhatatlan mértékű torzulását okoznák, és támogatási verseny kirobbanásához vezethetnének, ami az európai gazdaság jelentős mértékű károsodását idézné elő ebben a mostani, sajátos helyzetben. Ráadásul, ha egy európai társaság szerkezetátalakítását az állami támogatáshoz kapcsolódó nem piaci feltételek határoznák meg, fennállna annak a kockázata, hogy a társaság nem volna képes saját hosszú távú életképességének helyreállítására, és az életképességet érő ilyen fenyegetés az európai autóipar megrendült helyzete miatt csak még nagyobb lenne. Az európai autóipart - ahogyan azzal mindannyian tisztában vagyunk - jelentős kapacitásfelesleg sújtja. Ezért az eredménytelen szerkezetátalakítás jelentős károkat okozna a társaságnak és a társaság munkavállalóinak is, és hátrányosan érintené az egész ágazatot, továbbá egyet jelentene az adófizetők pénzének pazarlásával. Az Opel esetének értékelésekor ezek az elvek vezérelnek majd.
Megvizsgálom, hogy kapcsolódnak-e - de jure vagy de facto- nem piaci alapú, protekcionista feltételek az állami finanszírozáshoz, a Bizottság pedig nem csupán a végleges támogatási csomaghoz esetlegesen kapcsolódó jogi feltételeket vizsgálja meg, hanem a támogatás nyújtásának valamennyi körülményét is. Különös érdeklődéssel figyelem majd, hogy vajon a német hatóságok ténylegesen egyetlen ajánlattevőhöz kötötték-e a támogatás nyújtását, és amennyiben így volna, vajon miért az adott ajánlattevő üzleti tervét találták ipari és piaci szempontból előnyösnek.
A rövid távú kilátások tekintetében sajnálatos, hogy az autóipar jelenlegi kapacitásfeleslege miatt az Opel/Vauxhall jövedelmezőségére irányuló minden tervnek a foglalkoztatás csökkentésével és üzembezárásokkal kell számolnia a társaság egészére nézve; a különböző potenciális befektetők által ismertetett, az Opel/Vauxhall megmentésére irányuló tervek mindegyike egyaránt előirányozza az üzembezárásokat és a foglalkoztatás csökkentését. Ugyanakkor a szociális szerkezetátalakítás jelenti az egyetlen kiutat ahhoz, hogy a jövőben életképes és stabil munkahelyeket lehessen fenntartani, a Bizottság pedig nem írhatja elő, és nem is tudja előírni, hogy hol kerüljön sor az elbocsátásokra, és az elbocsátások megelőzésére sem tehet kísérletet. Nagyon alaposan átvizsgáljuk a folyamatot annak biztosítása érdekében, hogy az életképes munkahelyek fenntartására irányuló piaci szempontokon, ne pedig protekcionista indíttatáson alapuljon.
Werner Langen
a PPE képviselőcsoport nevében. - (DE) Tisztelt elnök úr, mi, az Európai Néppárt (a Kereszténydemokraták) képviselőcsoportjának tagjai örvendetesnek tartjuk azt a tényt, hogy Špidla biztos úr megerősítette: az európai hatóságok is megjelentek egy autógyár hosszadalmas, elhúzódó tulajdonosváltási folyamatának három területén.
Másodsorban pedig egyetértek Kroes biztos asszonnyal abban, hogy alapos ellenőrzésre van szükség azzal kapcsolatban, hogy esetleg nem piaci szempontok érvényesültek. Arra kérem azonban a Bizottságot, hogy a szükséges tempóval haladjunk tovább. Nem kell olyan gyorsan haladni, mint a holland és belga bankok 24 órán belül történő átvétele esetében, miközben ugyanezen folyamat 24 hónapot igényel a német bankok esetében, de mégis azt kérem, az ellenőrzési folyamatot gyorsan és célirányosan folytassák le.
A harmadik gondolatom az, hogy valóban kapacitásfelesleg van a piacokon, és e kapacitásfeleslegek ténylegesen hatalmas léptékűek. 2007-ben 58 millió autót értékesítettek világszerte, a kapacitás pedig 72 millió darab volt. Ez azt jelenti, hogy az iparág szerkezetének átalakítása - a környezetbarát járművek előállítására is kiterjedően - javában folyik, és a leginkább érintett felek a nagy járművek gyártói.
Az Opel természetesen nem a nagy járművek, hanem az energiahatékony járművek gyártója. Az Opel is gondokkal küszködik. Veszteségeket szenvedett el. Járművei megfelelőek, műszakilag fejlettek és biztos vagyok benne, hogy a vállalatnak - még ha független vállalatként nem is tudhatja majd maga mögött a piac óriásait - megvan az esélye a túlélésre, ha sikerrel hajtja végre szerkezetátalakítási tervét.
Ami a szerkezetátalakítást illeti, azzal kapcsolatban azt olvastam a sajtóban, hogy csak egyetlen üzemet érint majd. Információim szerint ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Elnök
Langen úr, sajnálom, de Méndez de Vigo úr a kékkártya-eljárással élve kérdést kíván feltenni önnek. Ha egyetért, átadom a szót Méndez de Vigo úrnak, egyébként Ön folytathatja.
Természetesen a hozzászólásra kapott időkeret a rendelkezésére áll. További 30 másodpercet kap.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Tisztelt elnök úr, Langen úr azt mondta, hogy a Bizottság Opellel kapcsolatos vizsgálatát ésszerű időn belül le kell zárni. Langen úr, mit tekint ésszerű időnek?
Werner Langen
a PPE képviselőcsoport nevében. - (DE) Ahogyan azt mondtam, engedni kell a folyamat előrehaladását. Nem szabad akadályt gördíteni elé. Végső soron ez a kérdés. Ha a bankszektorbeli példákat veszem, ahol e folyamat évekig tartott, akkor az egyes németországi esetek időtartamánál rövidebb időszak természetesen ésszerű volna.
Ugyanakkor a következőkkel szeretném zárni: a terv összesen - ha információim pontosak - az 50 000 álláshelyből 10 500 elvesztését vetíti előre, amelyből 4500 volna Németországban, a maradék pedig szerte az Opel egyéb üzemeiben. Azt hiszem, indokolt arra kérni a Bizottságot, ellenőrizze, pontos-e ez az érték, és hogy minderre nem a politikai kritériumok szerint kerül sor, és - ennek tekintetében - a munkavállalókkal együtt várjuk a szebb jövőt.
Elnök
Szeretnék köszönetet mondani Langen úrnak és Méndez de Vigo úrnak, mivel úgy hiszem, ez volt az eljárás első tesztje, első vizsgálata. Ez jó dolog, élénkíti vitáinkat, amelyek az utóbbi időkben kissé ellaposodtak. Az ehhez hasonló megszakítások miatt azonban a vita még érdekesebbé vélik.
Udo Bullmann
az S&D képviselőcsoport nevében. - (DE) Tisztelt elnök úr, biztos asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Ebben a helyzetben, amikor - több hónapos küzdelem után - végre megnyílt az út egy olyan megoldás előtt, amely révén - legalábbis az új befektetők közlése szerint - a több mint 50 000 közvetlenül érintet munkahelyből körülbelül 40 000 megmenthető, nem számolva a beszállítók és a tőlük függő helyi vállalkozásokat, eljött az idő, hogy a General Motors európai munkavállalóival foglalkozzunk. Ez az ő vitájuk volt, ők - azaz Klaus Franz, az üzemi tanács elnöke és a többiek mind - lettek az Opel Europe képviselői, egy olyan új technológiai csoport részéről, amely megteremtette a lehetőségeket a maga számára, és ilyen helyzetben politikánknak segítséget kell nyújtania.
Mi képezi vitánk tárgyát? Azt vitatjuk meg, hogy hogyan bizonytalankodott az amerikai General Motors hónapokon keresztül. Az összeomlás szélére került - és ezt biztosan tudhatjuk, hölgyeim és uraim. Mi lehetett volna ésszerűbb annál, mint megragadni az alkalmat, előrelépni, és azt mondani: "Rendben! Be kell avatkoznunk, és esélyt kell adnunk az embereknek. Nem csak a gyártóüzemeknek, hanem a jövőbeni technológiáknak is lehetőséget kell adnunk ahhoz, hogy Európa megfelelő hely maradhasson az autógyártás számára.”
Teljes mértékben azonosulni tudok azzal az elképzeléssel, amelyet Špidla biztos úr határozott meg az európai autóiparral kapcsolatban. Valósítsuk meg! Hozzunk létre a világpiacon is vezető szintű környezetvédelmi szabványokkal rendelkező iparpolitikai keretrendszert annak érdekében, hogy az európai munkavállalók és az autógyártók rögtön ezeknek megfelelően tudjanak fejlődni. Egyszer már sikerült - a szén és az acél esetében. Miért ne sikerülhetne most is, a mobilitás és a jövő ipari ágazata érdekében? Éljünk a lehetőséggel! A Bizottságnak nagy mozgástere van ezzel kapcsolatban, és számos kezdeményezést is indíthat.
Kroes biztos asszony! Információim szerint a megkötni kívánt megállapodás részét képező 4,5 milliárdból 1,5 milliárdot a működőképesség fenntartása érdekében már jóváhagytak. Természetesen ellenőrizni kell a jogszabályokat és az előírásokat - milyen lehetőségek vannak? Természetesen minden szükséges lépést meg kell tenni annak érdekében, hogy a jövőbeni tárgyalásokon egyenletesen osszák el a terheket. Ugyanakkor arra kérem Önt, hogy az ellenőrzéseket gyorsan folytassák le, hogy tegyenek az ellenőrzések eredményének megfelelő megállapításokat, ám - tekintettel arra, ami kockán forog - az a legfontosabb, hogy ne szalasszuk el ezt a lehetőséget. Nem fordulhat elő, hogy semmiségeken bukjon el. Észre kell vennünk a helyzet jelentőségét, és - a köz érdekében - mindenki számára előnyös európai megoldásra kell jutnunk.
Guy Verhofstadt
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (NL) Tisztelt elnök úr, mindenekelőtt szeretnék köszönetet mondani a két biztosnak és a Bizottságnak a mai nyilatkozataikért. Nem volt magától értetődő. Augusztus 3-án írtam egy levelet - mivel a most tett nyilatkozat akkor már kilátásban volt -, és a Bizottság elnökétől kaptam rá választ. Semmi új nem volt benne. Ma legalább valami érthetőt is hallhattam a Bizottságtól, Kroes biztos asszony révén, aki szerint - akármi is legyen - részletes vizsgálatra kerül sor az ügy valamennyi aspektusával kapcsolatban.
Kroes biztos asszony, én kérni szeretném azt is, hogy e vizsgálatot ne csupán az állami támogatás szempontjából végezzék el, hanem a versenyszabályokra, valamint az egyesülésre és a felvásárlásra vonatkozó szabályok szerint is. Végül is nem csupán a német kormány által nyújtott, 4,5 milliárd EUR összegű állami támogatással foglalkozunk, hanem olyasvalamivel, amely egyben egyesülés és felvásárlás is. E területet illetően a versenyszabályok szigorúbbak, mint az állami támogatásra vonatkozók. Mivel felszólalásában főként az állami támogatásról szólt, arra kérem, a vizsgálatban mindkét elemre térjen majd ki. Az egyesülések és a felvásárlások tekintetében az érintett társaság egyes üzemei közötti belső verseny természetesen szintén különösen fontos szerepet játszik, míg az állami támogatás főként a társaságok közötti verseny feltételeit érinti.
Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim, azt kell mondanom, hogy a 4,5 milliárd EUR állami támogatást és 500 millió EUR magán-hozzájárulást tartalmazó csomag mindenképpen figyelemfelkeltő. Továbbra is mentőakcióról van szó, vagy olyasmiről, amit inkább államosítási tevékenységnek nevezhetnék? Akárhogyan is legyen, vannak arra utaló jelek, hogy - és helyénvaló volna az erre vonatkozó információkat a lehető leghamarabb összegyűjteni - nem csupán gazdasági, de politikai motívumok is érvényesültek a Magna által a német kormánnyal közösen elkészített tervben. Ennek mindenesetre egyértelműen ki kell derülnie a vizsgálatból. Kroes biztos asszony, azt is kérem, akárhogy is legyen, gyorsan kezdjék meg a vizsgálatot - ezzel kapcsolatban teljes mértékben egyetértek Langen úrral -, és hogy az információkat ne kizárólag a felvásárló féltől szerezzék be, mivel a Magna által a Bizottságnak benyújtott dokumentumok valószínűleg azt tükrözik, amit a Magna szerint tükrözniük kell. Nehéz elképzelni azt, hogy egy ilyen dokumentáció fehéren-feketén azt közölné: megszegték a versenyszabályokat. Ezért azt hiszem, a Bizottságnak a saját hatáskörében eljárva kell saját magának megszereznie az információkat a különböző érintett tagállamoktól - az Egyesült Királyságtól, Spanyolországtól, Lengyelországtól, Belgiumtól és természetesen Németországtól -, hogy lehetővé váljon a tárgyilagos vizsgálat. Továbbá úgy gondolom, hogy az elvégezni kívánt vizsgálat azért is különösen fontos, mivel precedensül szolgálhat majd a jelenlegi gazdasági és pénzügyi válság elkövetkezendő évei során előre láthatóan nagy számban megvalósuló szerkezetátalakítási tevékenységek esetében, amelyekre ugyanezen feltételeknek kell vonatkozniuk majd. Erről kívántam először szólni.
Felszólalásom második része személyes véleményemmel kapcsolatos, amely szerint a Bizottság nem megfelelően járt el, amikor nem azonnal kezdett foglalkozni a dokumentációval. Úgy vélem, erre hónapokkal ezelőtt sort kellett volna keríteni - az első bizottsági közlemény egyébként februárra datálható. Ami a transznacionális szerkezetátalakítást illeti, úgy vélem, a Bizottság közvetlenül is intézkedhet, továbbá azt hiszem, nem volt jó ötlet egyetlen országra hagyni mindezt. Az európai megoldásokat nem egyetlen tagállam dolgozza ki: az európai megoldásokat a közösségi intézményeknek kell kidolgozniuk. Ennélfogva úgy vélem, az iparpolitika területén a Bizottságnak hatékonyabban és gyorsabban kellett volna cselekednie.
Harmadsorban pedig úgy vélem, a Bizottság nem tétlenkedhet az autóipar egészét átfogó szerkezetátalakítási terv benyújtásával kapcsolatban, mivel a 35%-os kapacitásfelesleg csak akkor számolható fel, ha átfogó európai megközelítést fogadunk el ezzel kapcsolatban.
Rebecca Harms
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Tisztelt elnök úr, Špidla biztos úr, Kroes biztos asszony, hölgyeim és uraim! Mindenekelőtt azt kell szem előtt tartanunk, hogy noha pillanatnyilag az Opel ügyét vitatjuk meg, és felszínre kerülhetnek az európai autóipar jövőjét érintő jelentősebb véleményeltérések is ezzel kapcsolatban, az Európai Parlamentben mindnyájunkat összeköt az ágazat európai unióbeli munkahelyeinek jövőjével kapcsolatos aggodalmunk.
Nem szabad ilyen ádázul támadni Németország intézkedéseit, hanem alaposan meg kell vizsgálni őket. A GM válsága által érintett üzemeknek otthont adó országok kormányainak - azaz Lengyelország, Spanyolország, Belgium, az Egyesült Királyság stb. kormányainak - ehelyett össze kellene jönniük, és - a németekkel együtt - azt kellene megvitatniuk, hogy mit lehetne kihozni ebből a lehető legrosszabb helyzetből, és hogyan lehetne biztosítani az üzemekben dolgozó emberek munkahelyeinek jövőjét. Úgy hiszem, ez volna a helyénvaló megközelítés.
Ahogyan az előbb mondtam, mindnyájunkat összeköt az autóipari munkahelyek jövője miatti aggodalom, és azt kell mondanom, Špidla biztos úrnak teljesen igaza van, amikor azt mondja, hogy a többhónapos brüsszeli, majd az ismétlődő strasbourgi, végül az otthon a tagállamokban folytatott megbeszélések ellenére a vita még mindig nem tart ott, ahol kellene. Arról beszélünk újra és újra, hogy milyen nagy a szerkezeti kapacitásfelesleg az iparágban, de ahhoz még nem volt bátorságunk, hogy ténylegesen megszabjuk az irányt, és megerősítsük, milyen politikai eszközökkel szabadíthatjuk meg az ágazatot a szerkezeti kapacitásfeleslegtől. Az első lépéseket már megtettük, ami jó dolog.
Számos összefüggésben, így az állami beavatkozás összefüggésében is szólunk a jövőre felkészített autókról, amelyeknek éghajlatbarát, takarékos járműveknek kell lenniük, és amelyeknek különböző, a jövőbeni alkalmazásra felkészített erőforrásokkal kell rendelkezniük. Ha őszinte akarok lenni, akkor azt mondom, hogy - tekintettel a piaci tendenciákra - nem hiszem, hogy ez elegendő volna annyi autóipari munkahely jövőbeni biztosításához, ahány munkahely jelenleg van. Emiatt a jövő kérdését legalább a közlekedési ágazat jövőjével összefüggésben kell megvitatni, és elég bátornak kell lennünk ahhoz, hogy most, a válság idején, megvitassuk az átalakítás kérdését, illetve hogy következetesen lépjünk fel.
Helyénvaló rámutatni arra is, hogy a németországi Opel támogatási rendszerével kapcsolatban nem foglalkoztak az ágazatnak a jövőre való felkészítésével. Elméletben az modern, a jövőre felkészített autókat jelentene. És mi a helyzet a tömegközlekedési ágazattal? Hogyan jutunk el addig, hogy a jövőben éghajlatbarát tömegközlekedési rendszereink legyenek? Ki gyárt majd a jövőben jobb buszokat, jobb vonatokat és jobb tehergépkocsikat? Ki gondoskodik majd arról, hogy elvi kapcsolat legyen majd ezen ágazat, az információs technológiai ágazat és a megújuló energiák ágazata között? Ezek a kérdések újra és újra felmerültek, de soha nem gondoltuk őket végig, hogy aztán politikai koncepció formájába öntsük őket.
Arra szeretném felhasználni ezt a vitát, a parlament új ülésszakának rögtön a legelején, hogy kijelentsem: foglalkoznunk kell a kérdéssel. Vennünk kell a bátorságot, hogy sokkal többet tegyünk ezzel kapcsolatban, különben valamennyien felelősek leszünk az eleddig példátlan munkanélküliség kialakulásáért, amelyet aztán a későbbiekben állami támogatással már nem fogunk tudni helyrehozni.
Az nem elegendő, ha Brüsszel csak kritizálja Németországot vagy a többi kormányt. Kell, hogy mersz legyen bennünk saját beruházási politikáink értékeléséhez. Az elmúlt néhány hónapban az Európai Beruházási Bank (EBB) kedvező kölcsönei formájában legalább 4,4 milliárd EUR áramlott az autóiparba. Špidla biztos úr! Az ebből a forrásból az autóiparba juttatott egyetlen euró esetében sem támasztották követelményül az autóipar vagy a közlekedési ágazat ilyen irányú, a jövőre való felkészítést célzó átalakítását.
Evžen Tošenovský
az ECR képviselőcsoport nevében. - (CS) Tisztelt elnök asszony, Kroes biztos asszony, Špidla biztos úr, európai parlamenti hozzászólásomban - mint az Európai Konzervatívok és Reformerek Képviselőcsoportjának tagja - az autóipar aktuális helyzetéről kívánok röviden szólni, különösen az európai autógyártók jövőbeni versenyképességének szempontjából tekintve át a helyzetet. Szeretnék köszönetet mondani Kroes biztos asszonynak a mai napon megvitatott nagyon összetett kérdéssel kapcsolatos megközelítése miatt, amely rendkívül komplex környezetet teremt majd az ilyen gazdasági helyzetek jövőbeni rendezését illetően. A globális gazdasági helyzet a gazdaság számos területét érintette. Az autógyártás a válság által leginkább sújtott területek egyike. Ez talán annak a ténynek tudható be, hogy az autóipar több különböző terület találkozási pontja, ami miatt óriási az igény a minőséget illetően, és hihetetlen a nyomás a verseny területén, továbbá a technológiai fejlődés és az innováció iránti igény miatti nyomás is jellemző. Komoly bajban van mindenki, aki nem tudja tartani a modern technológia diktálta szédületes tempót, és pont ennek lehetünk tanúi. Jól példázza ezt az amerikai autógyárak esete.
Sőt, azt mondanám, a válság egyértelműen megmutatta, kik azok, akik nem jól látták előre az autók fejlődését, és hogy kik azok, akik még kellő időben, előrelátó módon új, versenyképes modellek fejlesztésébe fektettek. Továbbra is teljes mértékben elutasítom a célzott kormányzati beavatkozást, amely csupán az egyes hazai gyártók rövid távú pénzügyi problémáinak megoldására alkalmas. Megértem a politikusoknak az egyes területek növekvő munkanélküliségével kapcsolatos félelmeit, de biztos vagyok benne, hogy nagyon buta dolog volna, ha kizárólag a támogatásoknak az egyes ágazatokba való injekciózására támaszkodnánk, mivel ez csak elodázná az elszámolás napját, és tenné azt gyakran azok terhére, akik ésszerűen működnek. A globális válság jelentős ösztönző erő lehet az új technológiai megoldások megteremtése és az új tüzelőanyagok, például a sűrített földgáz, a hidrogén vagy például az elektromos áram alkalmazása tekintetében. Ha az EU ösztönözni és támogatni kívánja az európai termelőket, akkor ehhez támogatnia kell a kutatást, és egyszerűsítenie kell az innovációs eljárásokat, amelyek - ezt el kell ismernünk - Európában valóban nagyon hosszadalmasak.
Örömömre szolgál, hogy az EU-tagállamok mostanra leszámoltak a protekcionista tendenciákkal. Önmagában a pénzügyi protekcionizmus egyszerűen meghosszabbítaná a versenyképtelen tevékenységek élettartamát. Ahogyan a Nílus katasztrófával felérő áradásai termékenységet hoztak az ókori Egyiptomban, úgy a világválság is ösztönzője lehet az olyan új európai autók kifejlesztésének, amelyek még inkább környezetbarát tervezésűek és versenyképesebbek a világ piacain. Ténylegesen örömömre szolgál, hogy Kroes biztos asszony ilyen komolyan veszi ezt a kérdést, mivel az a jövőben mindnyájunkat nagyon súlyosan érint majd.
Thomas Händel
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (DE) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim, nagyrészt osztom azt, amit a Bizottság az okokat, illetve az autóipar kilátásait - azaz a kapacitásfelesleget, a stratégiaváltás szükségességét valamint az új technológiákat - illetően előadott. Rá szeretnék mutatni azonban több olyan szempontra, amelyeket illetően nem osztjuk a Bizottság véleményét. Az Opel valószínűleg nem az utolsó eset lesz az autóiparban, ahol egyébként nemzetközi szinten 30%-os kapacitásfelesleg tapasztalható.
Nem csak arról a körülbelül 12 millió emberről beszélünk, akik közvetve vagy közvetlenül ebből az ipari ágazatból élnek, hanem arról az Európa-szerte mintegy 30 millió emberről, akiket ennek az ipari ágazatnak a gazdasági teljesítménye érint. Ebben a helyzetben a Bizottság osztozik az annak biztosításával kapcsolatos felelősségben, hogy az európai autóipar meg tud-e birkózni ezzel a feladattal. A Bizottság az annak biztosításával kapcsolatos felelősségben is osztozik, hogy az Opel ne váljék a válság miatti szabadpiaci rendrakás során beáldozott gyaloggá. A szabadpiaci erők irányításának szükségszerű újrarendezése az Unióban nem ellentételezi automatikusan új álláshelyekkel a foglalkoztatás előre látható csökkenését. Épp ellenkezőleg, az árat a munkahellyel rendelkezők és az európai nemzetgazdaságok fizetik meg.
Az állami támogatás általános megakadályozása nem csak a verseny torzulásához, hanem a társadalmi egyenlőtlenségek kialakulásához is vezet. Ezek sokkal nagyobb áldozatot követelnek majd az érintett országok költségvetésétől, mint amit azok megengedhetnének, és mindezeken túl - ha beleszámítjuk a szociális szolgáltatások leépítését is - jóval többet annál, amellyel e költségvetéseket a jelenleg nyújtandó támogatás megterhelné.
Az európai autógyártás szerkezetátalakításához a Bizottság, de az érintett nemzeti kormányok határozott támogatása is szükséges. Ezért a politikusokat, vállalkozásokat, szakszervezeteket és tudományos szervezeteket magában foglaló, a közlekedés jövőjével foglalkozó európai ipari ágazati tanács létrehozását javasoljuk. E tanács kidolgozná a szükséges technikai változások végrehajtásának menetét, és meghatározná a politikai intézkedéseket, valamint a kapcsolódó finanszírozást. A kapacitásfeleslegeket módszeresen és a terhek egyenlő megosztása révén kell új munkahelyekké alakítani. Ez történt évekkel ezelőtt az acéliparral, ennek kell történnie most az Opellel és az európai autóipar egészével.
Az állami támogatást intézményesített munkavállalói részvételhez lehet - és véleményem szerint kell is - kötni az együttdöntés kiterjesztett joga által. Valamennyi érintett európai munkavállalónak biztonságra van szüksége az üzemeiket illetően; új munkahelyekre, valamint új, biztos jövőbeni kilátásokra van szükségük egész Európában.
Frank Vanhecke
(NL) Tisztelt elnök asszony, ma délután, néhány órával ezelőtt a Magna egyik vezető tisztviselője ismételten megerősítette azt, amitől féltünk, illetve amit már tudhattunk: az antwerpeni üzemet véglegesen bezárják. Igaz, hogy megbeszélések folynak az alternatív lehetőségekről, az alternatív foglalkoztatás megoldásáról, illetve az üzem jövőjének más irányú alakulásáról, de azt senki nem tudja, mit is jelentenének ezek valójában. Ez csak szócséplés, amely jelenleg a munkavállalók és az antwerpeni üzemmel foglalkozók lecsillapítására irányuló taktikának tűnik, amelynek az a célja, hogy nyugton tartsa őket, hogy engedékenyek maradjanak.
Úgy vélem, hogy ezzel az egész dokumentummal kapcsolatban az Európai Bizottságnak nem szabad a kinyilatkoztatott szándéka szerint - azaz egy kicsit tovább várakozva, szemlélődve és a csapásokat számolgatva - eljárnia. Azt hiszem, eljött a cselekvés ideje, a Bizottságnak pedig ki kell jelentenie - az eddiginél határozottabban - hogy a felvásárlási dokumentumcsomaggal kapcsolatos jóváhagyása attól függ majd, hogy a felvásárló fél kizárólag objektív gazdasági kritériumokat alkalmaz-e, valamint hogy mikor válnak szükségessé az átszervezési műveletek. Teljes egyértelműségre és teljes nyitottságra van szükség a különböző üzemegységekre vonatkozó versenyképességi jelentések tekintetében, amelyek aztán vagy vannak, vagy nincsenek, valamint a Bizottság e jelentésekhez való hozzáférésének tekintetében.
Tulajdonképpen közismert, hogy az antwerpeni üzem nagyon versenyképes, és nézetem szerint elfogadhatatlan volna, ha német kormány által nyújtott, igen jelentős összegű támogatás következtében épp az üzemek legversenyképesebbikét érné hátrány. A dokumentumcsomag miatt a hazámban dolgozó munkavállalók ezreinek sorsa forog kockán, és ugyanakkor, tartok tőle, egyben az Európai Bizottság szavahihetősége is - és ezzel kapcsolatban nincs okom az optimizmusra. Tulajdonképpen ismét a régi történetről van szó. Ahogyan Špidla biztos úr is rámutatott, Európában sokan és hangosan ígérgetnek, ám ha eljön a perc, a politikai vezetők először a saját országaik érdekeit nézik. Így történt ez a legutóbbi bankválság idején, és attól tartok, így lesz most is, az Opel válságának idején, amikor a német hatóságok a német érdekeket nézik először.
Ivo Belet
(NL) Elnök asszony, biztos asszony és biztos úr, hölgyeim és uraim! Az Opel új tulajdonosa, a Magna által tett bejelentés, miszerint az antwerpeni üzemet a legnagyobb valószínűség szerint bezárják, finoman fogalmazva is különös. Tulajdonképpen valamennyien tudjuk, hogy ez az Opel-üzem az egyik legeredményesebb, a General Motors-csoport egyik leghatékonyabb üzemegysége, és mégis be akarják zárni. Ennélfogva jó okunk van azt feltételezni, hogy e döntés nem csupán tisztán gazdasági kritériumokon alapul. Ezért, Špidla biztos úr és Kroes biztos asszony, két kéréssel fordulunk Önökhöz. Az első, hogy a továbbiakban is használják fel a verseny területén meglévő sziklaszilárd kompetenciájukat, amikor arról győződnek meg, hogy a bizonyos tagállamok által ígért jelentős állami támogatás valóban összeegyeztethető-e az európai előírásokkal. Kroes biztos asszony, helyesen tette, hogy vizsgálatot ígért. Remélem, lehetősége nyílik majd a vizsgálat alapos elvégzésére, rövid távon pedig arra, hogy meggyőződjön arról, nem kész helyzet elé állítanak-e majd bennünket hamarosan. Nem hiszem, hogy túlzás volna azt mondanunk, hogy az Európai Bizottság szavahihetősége forog kockán. A 21. századi Európában nincs helye a gazdasági nacionalizmusnak és protekcionizmusnak, és a dokumentumcsomaggal kiválóan szemléltethetjük ezt.
Kroes biztos asszony, Ön közismerten rendíthetetlen. Számítunk arra, hogy e dokumentumcsomag esetében is megfelel majd az Önről kialakított képnek, és gondoskodik arról, hogy az Európai Bizottság tekintélyét ne áshassa alá semmi. Ezt minden irónia nélkül mondom.
A második dolog: alapvető fontosságú, hogy Európa új ipari projekttel rukkoljon elő a személygépkocsi-gyártó ágazatot illetően. Nem szabad az elmulasztott lehetőségeken merengenünk, nem ezekkel kell foglalkoznunk, hanem előre kell tekintenünk, és az új elektromos autó új technológiai megoldásaira kell összpontosítanunk. Még nincs túl késő. Ha most cselekszünk, akkor biztosíthatjuk, hogy az új elektromos autó európai technológiai megoldások alkalmazásával készüljön, és ne kínai gyártmányú elektromos autókkal kelljen járnunk a jövőben. Ez egy olyan forgatókönyv volna, amely még mindig teljes mértékben elkerülhető.
Jutta Steinruck
(DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Valójában a közös európai megoldás megtalálásáról, nem pedig a nemzeti önzésről van szó.
Az Opel Europe-nak jelentős szerepet kell játszania az európai iparpolitikában, és ez nem csak az Opel munkahelyeit, hanem a számos európai országban található, sok-sok autóipari beszállító cég munkahelyeit érinti. A Magna mellett való döntés - és ezt az európai üzemi tanács is megerősítette - konszenzust teremtett az európai üzemi tanácsban is, és a tanács tagjai minden erejüket latba vetve az európai megoldás létrehozásán fáradoznak. A munkavállalók készen állnak áldozatot hozni az ügy érdekében, és ugyanezt várjuk valamennyi döntéshozótól is. Mindenkinek együtt kell működnie, és mindezt ráadásul gyorsan. Az előttem szólók már beszéltek erről.
A munkavállalók érdekében szintén hasznos volna, ha több ezer munkahelyet ideiglenesen állami támogatással stabilizálnánk. A versennyel kapcsolatosan előterjesztett érvek közül egyet sem tarthatunk helytállónak. Az emberekkel és a munkahelyekkel foglalkozunk, de egész régiókkal is. A Németország vezetésével megkezdett útnak most a lehető legjobbat kell eredményeznie valamennyi európai munkavállaló és Európa-szerte valamennyi üzem esetében.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Elnök asszony! Örömömre szolgál, hogy szót kapok az Ön első ülésén, amelyet elnökként vezet. Nagy megelégedésemre szolgál, ami azt illeti! Mindenekelőtt azonban szeretnék köszönetet mondani Špidla biztos úrnak, amiért német nyelven szólalt fel, és szeretnék szívből gratulálni Kroes biztos asszonynak. Sokan azt hiszik, az Opel-Vauxhall-ügy német probléma. Nem. Európai probléma. Európa-szerte munkahelyeket érinti, és a külön Németországra szabott megoldás nem volna megfelelő. Ezért különösen elégedett vagyok, ha azt látom, a Bizottság hajlandó megvizsgálni ezt az esetet. A versenyjoggal és az állami támogatással kapcsolatos európai jog hatálya alá tartozó kérdéseket érint az ügy.
Valóban minden munkahelyet meg akarunk menteni? És milyen áron? A polgárok és az adófizetők ügyének védelmezőjeként nem világos a számomra, hogy az Opel-Magna-ügyletben milyen hosszú távú kötelezettségvállalásokat tesznek az adófizetőkkel szemben. Az Opel-ügy iparpolitikai szempontból is megkérdőjelezhető. Mindig csak a legnagyobbak kapnak segítséget. A legkisebbeknek és a közepes méretűeknek saját maguknak kell magukról gondoskodniuk, noha ők adják a gazdaság tartópillérét. Az, hogy egyetlen befektető mellett horgonyoztunk le, rossz döntés volt. Ezt megelőzően ennél jobb és kedvezőbb ajánlatokat utasítottak el - politikusok is, ami azt illeti.
Az Opel-ügynek több köze van a választási korteskedéshez, mint az európai jog szempontjából tiszta és egyértelmű gazdaság- és iparpolitikához. Megismétlem: fontos, hogy a Bizottság most tevékeny szerepet játszik, még ha ez nem is tetszik a német kormánynak. Az Opel-ügy színjáték. Ez egyre nyilvánvalóbbá válik. Németország történetének legdrágább választási kampányát jellemezheti.
Az Opel túlélését akarjuk, azt akarjuk, hogy erős legyen, és minden munkahelyért harcba kívánunk szállni, de nem akarjuk, hogy ez költségekkel járjon, ahogyan az azon európai partnereink rovására történő megoldást sem keressük, akiktől egyébként Németország, a világ legnagyobb exportőre, is függ.
Bart Staes
(NL) Tisztelt elnök asszony, biztos asszony és biztos úr, hölgyeim és uraim! A mai napon az elégedettség és a félelem egyaránt magával ragadott. Elégedett vagyok Špidla biztos úr és Kroes biztos asszony nyilatkozataival, amelyek egy kis biztatást adtak, de egyben félek is, mivel a felvásárló fél, a Magna nyilatkozatai egyáltalán nem járulnak hozzá a lelki nyugalomhoz. Számos, a vita során elhangzott felvetést szeretnék megvitatni.
Kroes biztos asszony, Špidla biztos úr, kérem Önöket: legyenek valóban rendíthetetlenek, és gondoskodjanak valamennyi szabály megfelelő betartásáról. Az állami támogatás témáját illetően Verhofstadt úrral kell egyetértenem, amikor azt mondja, hogy a vizsgálatot a versenyjog valamennyi aspektusára ki kell terjeszteni, az egyesülésről és a felvásárlásról szóló jogszabály egésze szerint. Úgy vélem, igaza van ezzel kapcsolatban. Langen úrral is egyetértek, amikor határozottan kijelenti: mindezt gyorsan kell végrehajtani. Amit a bankok esetében gyorsan meg lehetett tenni, azt e felvásárlási dokumentumcsomag - a munkavállalók ezrei számára oly fontos dokumentumcsomag- ügyében is gyorsan kell megtenni.
Szólni szeretnék arról is, amit Špidla biztos úr mondott az ágazatban tapasztalható kapacitásfelesleggel kapcsolatban - ami természetesen igaz is. Azt is mondta. számos módszert igénybe vettek ennek rendezésére. A Globalizációs Alapot említette, amelyhez hét igénylés érkezett be. Tudnunk kell ugyanakkor azt is, hogy a Globalizációs Alap nem működik túl jól. Holnap egy dokumentumcsomagot vitatunk meg, Bőge úr jelentését, amely egyértelműen megmutatja, hogy a 2009-ben rendelkezésünkre álló 500 millió EUR összegből alig 8 millió EUR-t használtunk fel. Az ilyen forrásokat az érintett munkavállalóknak való segítségnyújtásra kell felhasználnunk, képzés, átszervezés és egy új, alacsony szén-dioxid-kibocsátású, a fosszilis tüzelőanyagoktól kevésbé függő zöld gazdaság irányában történő valódi fejlődés formájában.
Derk Jan Eppink
(NL) Tisztelt elnök asszony, pártjuk vezetője, Westerwelle úr azt mondta, hogy az Opelnek szánt támogatáscsomaggal kapcsolatos egyik szándék az volt, hogy a csomag képezze a választási kampány részét. Természetesen remélem, hogy ez nem így van, és remélem, hogy az Opel szerkezetátalakítása az üzletvitel rendes szabályainak hatálya alá tartozik, és hogy nem olyan helyzet alakul ki, amelyben mindenki a saját autógyártó üzemének sorsát helyezi előtérbe. Teljes mértékben megbízom Kroes biztos asszonyban, aki az ügylet valamennyi aspektusát megvizsgálja majd. A biztos asszony a határozott kiállásáról ismert - amelyről újra és újra tanúbizonyságot tett Hollandiában -, és nem fél attól, hogy határozottan fogalmazzon.
Az orosz Sberbank takarékbank szerepével kapcsolatban szeretnék egy kérdést feltenni a biztos asszonynak. Azon gondolkodom, milyen szerep lehet ez, és hogy végső soron az Opel egyes termelőtevékenységeinek az Orosz Föderációba való áttelepítéséhez vezet-e, mivel a Sberbank gyakorlatilag a kormány gazdaságpolitikájának más eszközökkel való kiterjesztése.
Végül arra szeretnék rámutatni Staes úrnak, hogy csodálkozik, hogy ezt a társaságot fenyegetés éri, miközben ő maga nagyon heves autóellenes politikát szorgalmaz. Az autók egyre biztonságosabbak és tisztábbak lesznek, mégis őket hibáztatják mindenért. Az autók jelentik a mumust, a járművezetőket mint adófizetőket szárazra facsarják, - gyakran az e Házban támogatott politikák következtében. Hölgyeim és uraim, az autó a szabadságot jelenti. A szerényebb lehetőségekkel rendelkezők számára az Opel egy elérhető márkát jelent. Szerencsétlen dolog, hogy ezek az emberek a jelen körülmények között egyre kevésbé engedhetnek meg maguknak az Opelhez hasonló autókat, ennek pedig az autógyártás összeomlása a következménye. Ezért úgy gondolom, hogy nem csodálkozhatunk a fejlemények miatt, miközben itt, a Parlamentben, autóellenes politikát folytatunk. Pártom az autók mellett van, ahogyan azt Verhofstadt úr is tudja.
Angelika Niebler
(DE) Tisztelt elnök asszony, biztos asszony és biztos úr, hölgyeim és uraim! Három témáról kívánok beszélni.
Először arról, hogy az autóipar kulcsfontosságú ágazat Európa számára, és - amint az már elhangzott - az értéklánc előző és következő szintjein lévő üzleti vállalkozásaival, valamint a teljes beszállító iparral együtt 12 millió munkahely függ tőle. Ezt ismételten hangsúlyoznom kell, mivel itt ül előttem Chatzimarkakis úr, aki az imént azt mondta, hogy a német kormány erőfeszítése választási kirakat-tevékenység. Ezt határozottan tagadhatom. Ez az állítás a számos európai országban ezen ágazaton belül foglalkoztatott munkavállalóknak a megcsúfolása és megsértése, akik munkahelyeiket féltik.
A második dolog az, hogy az Opel megmentése Európa egészének közös érdeke. Azt hiszem, ezt különösen fontos hangsúlyozni, a mai nap vitájától függetlenül. Az Opelnek az Egyesült Királyságban, Belgiumban, Lengyelországban, Spanyolországban és más európai országokban is vannak üzemei. Ha az Opel megmenekül azáltal, hogy van befektető, konkrétan a Magna, hogy áthidaló kölcsönöket kaphat, amelyek mellett a német kormány szállt harcba, akkor ez nem csak Németország, hanem Európa egészének érdeke. Mindnyájunknak lépéseket kell tennünk annak érdekében, hogy országunkban megtartsuk a munkahelyeket. Elégedett vagyok. Hol tartanánk most akkor, ha nem teszünk lépéseket a vagyonkezelői megoldás felé? Akkor semmi szükség nem lenne a mai vitára, mivel a vitát feleslegessé tette volna az, ha a General Motors magával rántja a GM Europe-ot a fizetésképtelenségét övező zűrzavarba.
A harmadik, amiről szólni kívánok, az az, hogy az állami támogatásnak szigorú szabályai vannak. Bízom benne, hogy a Bizottság megfelelő módon vizsgálja meg ezt a kérdést a kapcsolódó érdekek feltárása érdekében. A legfontosabb kérdés, hogy az Opel Europe ismételten eredményessé tud-e válni középtávon. Bízom benne, hogy a megoldás, amellyel előálltak, és amellyel a Magna is foglalkozik, és amely több másik európai államot is érint, végrehajtható. Arra kérem a Bizottságot, adja meg a szükséges jóváhagyást. Hozzászólásomat azzal zárom, hogy ismételten elmondom: kedvező eredményre jutottunk Európa egészének autóiparával kapcsolatban!
Kathleen Van Brempt
(NL) Tisztelt elnök asszonyom, hölgyeim és uraim! Köszönetet mondok a Bizottságnak a nyilatkozatért. Sajnos nem osztozom számos képviselőtársam optimizmusában - és ugyanez vonatkozik a Bizottság nyilatkozatára is. Igaz, hogy ma rossz híreket kaptunk az antwerpeni üzemmel kapcsolatban, és annak, hogy egy rendkívül eredményes, különösen jó munkaerővel rendelkező üzem is a bezárásra kijelöltek között szerepel, számos kérdést kell felvetnie - remélhetőleg a Bizottságon belül is. Hölgyeim és uraim, lehet ennek köze ahhoz a tényhez, hogy ez az üzem a kisebb tagállamok egyikében található, egy olyan régióban, amely - noha gazdaságilag erős - méretét tekintve meglehetősen kicsi?
A Bizottság gratulál saját magának az elmúlt hónapok során elvégzett munkájához. Ezzel sajnos nem tudok egyetérteni. Önök, a Bizottság, szerepet játszanak - egy szükséges, általam is támogatott szerepet -, amely az Európai Unió szerződéseinek, valamint a versenyre és az állami támogatásra vonatkozó előírások érdekeinek védelmével kapcsolatos formális szerep. Hangsúlyozom ennek szükségességét, és megismétlem: támogatom Önöket azzal a vizsgálattal kapcsolatban, amelyeket az említettek tekintetében el kell végezniük, mivel a vizsgálat alapvető fontosságú. De miért nem tettek eddig ennél is többet? Miért nem érvényesítették fajsúlyos politikai szerepüket például azáltal, hogy akkor is együttműködnek a szerkezetátalakításhoz kapcsolódó ötleteket illetően, amikor a tagállamokkal folytatott megbeszéléseket tartották? Az európai szakszervezetek például folyamatosan dolgoztak a szerkezetátalakításon - illetve továbbra is támogatják azt -, amely a szolidaritás elvét, azaz azt is magában foglalja, hogy a fájdalommal járó intézkedéseket több üzem között osszák meg.
Az aktualitásokkal kapcsolatban azt kívánom kérdezni - és ez a Bizottságnak feltett legfontosabb kérdésem-, hogy mit tesznek most, az antwerpeni Opel-üzemről szóló, a lehető legrosszabb híreket követően: Milyen lépéseket tesznek annak biztosítására, hogy az emberek, az antwerpeni munkavállalókra biztos jövő várjon?
Chris Davies
Tisztelt elnök úr! Mindegyikünk, akinek hazájában vagy régiójában autógyár található, azt szeretné, ha ezek sikeresek lennének, de ez nem tehet bennünket vakká a problémákkal, valamint a profitot és a beruházást megbénító kapacitásfelesleg valóságával szemben. Bennem mély benyomást kelt a régiómban - Ellesmere Portban és Halewoodban - található üzemekben látható műszaki fejlettség, és ezeknek az üzemeknek már csak ennek alapján is prosperálniuk kellene, ám mélyen lesújt az autóipar egészének az elmúlt 10 évben, parlamenti munkám során tapasztalt hozzáállása.
Ha a környezetvédelem területén elérhető fejlődéssel vetjük össze, akkor az autóipar teljesítménye szégyenletes. Természetesen vannak kedvező fejlemények is. A napilapokban naponta olvashatunk az innováció példáiról, ám az egész iparág ellene volt a katalizátor bevezetésének, szélsőségesen eltúlozva annak költségeit. Megállapodást kötött velünk a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésére, majd igyekezett visszatáncolni. Most az arra vonatkozó jogszabályi előírás alól igyekszik kibújni, hogy a jelenleg alkalmazottakénál sokkal kisebb globális felmelegedési potenciállal rendelkező hűtőközegeket kelljen használnia a légkondicionáló berendezésekben, továbbá lobbitevékenységet folytat a teherautók és a könnyű haszongépjárművek szén-dioxid-kibocsátására vonatkozó bizottsági javaslatok meggyengítése érdekében.
Hatalmas összegeket fektettek ezen ipari ágazat megsegítésébe. Azt hiszem, mi, a nyilvánosság, egy kicsit jobbat érdemlünk. Azt halljuk az alkatrészgyártóktól, hogy a gépkocsi-összeszerelők híján vannak az ambícióknak. Amire szükségünk van az iparággal kapcsolatban az az, hogy újítsa meg hozzáállását, és különösen igaz ez az ipari ágazat képviselőire, például az ACEA-ra. Arra van szükségünk, hogy az iparág felismerje: kötelességei vannak a társadalom egészével szemben, jövője pedig elválaszthatatlan a környezetvédelmi célú fejlesztésektől.
Frieda Brepoels
(NL) Tisztelt elnök asszony, biztos asszony és biztos úr, hölgyeim és uraim! Úgy vélem, egyértelmű: az európai autóipar sem menekülhet el a valóság elől, és a kapacitásfelesleg felszámolása érdekében szükségessé vált haladéktalan átszervezése. Természetesen felmerül a kérdés az Opel gazdasági indokainak hitelességével kapcsolatban, ha az Opel a legnagyobb költséggel üzemelő - azaz a németországi - gyáregység megtartását ígéri, miközben a gazdaságosság szempontjából jól teljesítő üzemét, az antwerpenit, pedig bezárja. Ezt a forgatókönyvet ma délután a Frankfurti Autókiállításon a Magna társ-vezérigazgatója, Siegfried Wolf hivatalosan is megerősítette. Ahogyan azt több felszólaló is elmondta, komoly jelek utalnak arra, hogy a Magna - cserében az állami támogatásért - olyan engedményeket tett a német hatóságoknak, amelyek nem telkes mértékben állnak az ipari terv érdekében. Úgy vélem, az Európai Bizottságnak még annak előtte kell megálljt parancsolnia, hogy túl késő lenne. Kroes biztos asszony már hangot adott aggodalmának, ám véleményem szerint ennél több kell. A Bizottság egyáltalán nem vesztegetheti azzal az idejét, hogy azt ismételgeti, miként fogja biztosítani, hogy Németország szintén betartsa az európai versenyjogi szabályokat e dokumentumcsomag esetében. Véleményem szerint, ha a Bizottság nem lép fel, akkor ez rossz precedensül szolgál majd valamennyi jövőbeni, határokon átnyúló szerkezetátalakítási tevékenység számára, a kisebb tagállamok pedig ismételten pórul járnak. A Bizottság miért nem vesz részt a GM-mel és a Magnával folytatott tárgyalások vezetésében, miért csak Németország van jelen? Arról is értesültem, hogy a német kormány holnap tárgyalóasztalhoz ül a többi európai országgal, hogy megvitassák az állami támogatás koordinálásának módját. Mindez nagyon cinikus Flandriát illetően, és egyértelmű, hogy már túl késői is: kérdésem az, a Bizottság is részt vesz-e a tárgyalásokon?
Inés Ayala Sender
(ES) Tisztelt elnök asszony! Mindenekelőtt szeretném az Európai Parlament nevében szolidaritásunkról és támogatásunkról biztosítani valamennyi európai Opel-üzem, és különösen a figueruelasi üzem minden dolgozóját, a munkavállalókat, családtagjaikat és mindenki mást, aki a beszállító üzemekben dolgozva ezektől az üzemektől függ. Szeretném őket arról biztosítani, hogy mellettünk leszünk majd ebben az új vállalkozásban, amely a független európai autógyártó, a GM Europe létrehozásával kezdődik.
Ahhoz azonban, hogy ez a vállalkozás - amely az amerikai GM összeomlásáról szóló rossz hírekből sarjadt - egy vállalati, gazdasági és technológiai szempontból egyértelmű jövőképpel rendelkező, fizetőképes, modern versenyképes üzleti vállalkozás lehessen a Bizottságnak és a biztosoknak maguknak kell átvenniük a vezető szerepet a folyamatban lévő tárgyalásokon annak biztosítása érdekében, hogy a valamennyi lehetséges garanciával rendelkező, valóban európai megoldásra juthassunk.
Bíráltuk a Bizottságot az előzetes tárgyalásoktól való távolmaradása miatt, és hogy engedett a kétoldalú tárgyalásoknak, amikor minden Opel-üzemmel rendelkező tagállam az egyoldalú megoldásokra szólított fel. Ezzel kapcsolatban rá kell mutatni, hogy voltak olyan regionális kormányzatok is, mint például az én aragóniai kormányzatom, amely úttörő szerepet vállalt azáltal, hogy garanciát javasolt a figueruelasi üzem számára.
Azonban ez az elmozdulás - amely annak tudható be, hogy a Bizottság feladta felelősségeit - vezetett a jelenlegi zűrzavaros helyzethez és annak a súlyos kockázatához, hogy a választási eredmények, amelyek nincsenek összefüggésben az ipari megvalósíthatósággal, egy olyan zsákutcába vezetik az új európai vállalatot, amelyben a versenyképességi kritériumok nem kapnak elsőbbséget, a munkahelyekkel kapcsolatos hatalmas költségek pedig elkerülhetetlenek. Hogy megelőzhessük ennek bekövetkeztét, olyan európai megoldásra van szükségünk, amely jelenleg - valamint közép- és hosszú távon is - megvalósítható, amelyben a foglalkoztatás a figueruelasihoz hasonló emblematikus üzemek versenyképessége és termelékenysége formájában kap kiemelt szerepet.
Nem engedjük meg a Bizottságnak, hogy egy másodperccel tovább is semleges maradjon. Cselekednie kell, és biztosítania kell mind a foglalkoztatást, mind pedig a GM Europe jövőjét. A Parlament az Opel Europe valamennyi munkavállalója nevében ragaszkodni fog ehhez.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Tisztelt elnök asszony, köszönöm a biztosok által adott magyarázatot.
E vita során végig az a kapcsolat foglalkoztatott, amely a németországi választások és e vállalat - több európai üzemet is érintő - helyzete között létrejönni vélelmeznek.
A biztos asszony által említett aspektusok közül hármat kívánok kiemelni. Azt hiszem, a jelenlegi helyzet megköveteli, hogy teljes és abszolút átláthatóság érvényesüljön a tárgyalások során. Egyetértek azzal, hogy a vizsgálatnak valamennyi aspektusra ki kell terjednie, úgy a jogszerűség, mint a támogatás szempontjából. A biztos asszony ugyanakkor azt mondta, hogy a szerkezetátalakítást - ahogyan a munkahelyek megszűnését és az üzemek bezárását is - elkerülhetetlennek látja.
Mindezeket figyelembe véve - amelyekkel kapcsolatban egyébként úgy gondolom, hogy a mostanáig követett üzleti modellnek és a ránk, európaiakra jellemző mohóságnak tudhatók be - úgy vélem, hogy a jövőt szem előtt tartva nekünk az embereket kell előtérbe helyeznünk. Nekünk is és a Bizottságnak is innovatív politikai megoldásokat kell fontolóra vennünk és alkalmaznunk az emberek védelme, valamint annak biztosítása érdekében, hogy méltósággal élhessenek, és egységes képzést kapjanak valamennyi európai országban azért, hogy igazodni tudjanak a jövőbeni munkaerőpiachoz és az új társaságok követelményeihez.
A második, az üzleti vállalkozásoknak nyújtott támogatásokkal kapcsolatos észrevételem az, hogy a támogatásra a megmaradó üzemek fenntartása érdekében is szükség van. Ahogyan azt képviselőtársaim is említették, az innováció, például a hibrid technológiák melletti határozott elkötelezettségre van szükség, hogy a gépjármű-közlekedés ne kizárólag a fosszilis tüzelőanyagok függvénye legyen.
Tehát ez az, amit a jövővel kapcsolatban a Bizottságtól várunk.
Philippe Lamberts
(FR) Tisztelt elnök asszony! Több észrevételt kívánok tenni.
Az első az, hogy az autóiparnak nyújtott állami támogatást, valamint a tagállamok és a Bizottság által hozott intézkedéseket mostanáig egyfelől az - úgymond - defenzív, másfelől pedig a rövid távú megközelítés jellemezte. Úgy vélem, hogy a hatalmas selejtezési prémiumok valójában előre bocsátották és mesterségesen növelték a keresletet, és azt hiszem, hogy most, amikor ezek a prémiumok kifutnak, tanúi lehetünk annak, hogy valójában hamis benyomást keltettek csak bennünk. A kereslet nem éri el a kínálatot.
Ezért szeretném arra ösztönözni a Bizottságot, hogy legyen sokkal törekvőbb munkája során. Ami magát az állami támogatást illeti, úgy hiszem, kétféle cselekvési területet kell kiemelnünk.
Az első, hogy a fenntartható közlekedési megoldások európai megvalósítása a munkavállalók - úgy a mérnökök, mint a kétkezi dolgozók - tehetségét és szakismeretét igényli az autóipartól. Ilyen módon a beavatkozás elsődleges területét az ilyen szakismeretek fenntartásának és fejlesztésének kell képeznie - az autóiparban vagy a kapcsolódó ipari ágazatokban.
Úgy vélem továbbá, hogy a jelenleginél sokkal szigorúbb feltételeket kell támasztani az állami támogatás igénybevételével szemben. Másként fogalmazva, nem elég azt mondani: "ugyanúgy folytatjuk, ahogy azelőtt is csináltuk”. Úgy gondolom, az állami támogatás feltételéül az ipari ágazaton belüli változás felgyorsítását kell szabni. Ebben a tekintetben teljes mértékben egyetértek azzal, amit Davies úr mondott.
Hozzászólásomat azzal szeretném zárni, hogy válaszolok Eppink úrnak, aki gyakorlatilag azt állítja, a szabadság ellen vagyunk. A piacon valójában az történik, hogy egyre kevesebb és kevesebb ember tartozik azok közé, akik úgy vélik: az autó egyenlő a szabadsággal. Elég Belgium vagy Hollandia útjain megtenni egy kört ahhoz, hogy észrevegyük: a rendszer elérte saját határait.
Veronica Lope Fontagné
(ES) Tisztelt elnök asszony, biztos úr és biztos asszony, hölgyeim és uraim! Amikor felmerült, hogy tartsunk plenáris ülést az Opel Europe jövőjével kapcsolatban, akkor még nem tudtunk a társaságnak a Magna és annak orosz partnere, a Sberbank által történő, csütörtöki felvásárlásáról.
Több hónapnyi bizonytalanság után új szakasz kezdődik az Opel Europe számára, ami egyesek számára a remény, míg mások számára az aggodalom alapjául szolgál. Azt szeretnénk, ha a következő néhány hónap során aláírásra kerülő végleges szerződés feltételei előnyösek lennének a vállalat jövője szempontjából, és remélem, hogy a német kormánynak igaza van, amikor azt gondolja: ez a legmegbízhatóbb ajánlat a vállalat túlélését illetően.
A Foglalkoztatási és Szociális Bizottság tagjaként és aragóniaiként - ahol a jelenlegi legeredményesebb üzemek egyike, a figueruelasi gyár is található - azonban aggodalmamnak kell hangot adjak a munkavállalók sorsával kapcsolatban. Arról beszélnek, hogy szerkezetátalakítási terve keretében a Magna 10 560 munkavállaló elbocsátását tervezi - közülük 1700 az aragóniai üzemben dolgozik -, amely számhoz hozzá kel adni a számos közvetett elbocsátást is.
Tudjuk, hogy a vállalat megmentéséhez jelentős mértékű szerkezetátalakításra van szükség, és ez a mi munkavállalóinkat is érinti, de reméljük, a tervet a gazdasági és eredményességi kritériumok felhasználásával készítik el, a mindenki számára leginkább megfelelő megoldásra törekedve.
Bízunk benne, hogy a következő hónapokban Európával együtt az érintett országok kormányait is bevonják. Ez azt jelenti, hogy együtt, a gazdasági kritériumok felhasználásával úgy tudunk hozzájárulni az Opel életképességének fennmaradásához, hogy az a lehető legkisebb mértékben terhelje az Opel európai üzemeinek munkavállalóit.
Elnök
Luhan úr, kérdezni kíván Lope Fontagné asszonytól. Ugye ezért emelte fel a kék kártyát?
Petru Constantin Luhan
(DE) Elnök asszony, azt hiszem, nagyon fontos, hogy megbeszéljük ezt a kérdést. Amivel azonban még nem foglalkoztunk, az a kérdésnek az európai és regionális fejlesztés összefüggésében való rendezése.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Elnök
Ez a kérdés nem Lope Fontagné asszonynak szól. Ha a "catch the eye”eljárás keretében kíván szólni, akkor arra a vita végén nyílik lehetősége.
Mario Pirillo
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! A közelmúltnak az Opellel kapcsolatos eseményei egy nagy múltra visszatekintő európai autógyártó felvásárlásán túlmutató gondolatokra inspiráltak. Azt kérdezem: milyen jellegű iparpolitikát kívánunk Európának? Jobban szerettem volna, ha egy európai csoport vásárolja fel az Opelt; ez az ágazat szereplői közötti együttműködést és szolidaritást, valamint az Európai Unióhoz való tartozást demonstrálhatta volna.
A 2009. januári "Etats Généraux de l'Automobile” konferencián az iparért felelős biztos, Verheugen úr azt mondta, hogy az autóipari ágazat kulcsfontosságú a gazdaság, a társadalom, a foglalkoztatás és a kutatás szempontjából. Aggódom az ügyletnek a foglalkoztatás tekintetében jelentkező esetleges utóhatásai miatt, és remélem, nem kerül sor leépítésekre. Még ennél is jobban aggódom az állami támogatás miatt, amely nem torzíthatja az autópiaci versenyt. A Bizottságnak gondoskodnia kell arról, hogy a támogatás ne kapcsolódjon üzembezárásokhoz.
Szégyen, hogy a Fiat által tett javaslatot sem a német kormány, sem pedig az Opel igazgatói nem fogadták el. Ma a Fiat a műszakilag legfejlettebb járműgyártó - nézzük csak meg, mi mindent tett autói szén-dioxid-kibocsátásának csökkentése érdekében.
Dirk Sterckx
(NL) Tisztelt elnök asszony, Kroes asszony, mint döntőbíróhoz fordulunk Önhöz ebben az esetben. Ha jól értettem, Antwerpen hamarosan elveszti az Opel-üzemet. Az üzem továbbra is megmarad, bérbe adható valamilyen másik, alvállalkozóként tevékenykedő márkának, de természetesen az ilyen jövő különösen bizonytalan.
Antwerpeni polgárként különösen nehezen tudom elfogadni, hogy hónapokon keresztül győzködtek bennünket arról: a döntés nem csupán gazdasági érveken alapul majd, hanem Németország, illetve a német kormány azon lehetőségén is, hogy nagyon nagy, az adófizetőktől származó összeget tegyen le az asztalra. Ezért Öntől várjuk, hogy döntőbíró legyen annak meghatározásával kapcsolatban, hogy ez igaz-e, és hogy kiderüljön, vajon ténylegesen kizárólag gazdasági és kereskedelmi szempontokat kívántak-e érvényesíteni, avagy a gazdaságilag vagy politikailag legrátermettebb túlélésének esete forog fenn.
Ha a vizsgálat a végére ért, lekötelezne, ha a Parlamentben adná elő megállapításait. Sok mindent - illetve legalább valami egyértelműt - kell még megtudnunk az érintett társaságokról. Ezért számítunk Önre azzal kapcsolatban, hogy felvilágosítson bennünket az érintettek által felhozott érvekről. Szeretném, ha elmondaná nekem: miért Antwerpent, városomat éri a legnagyobb csapást, mivel otthon sokak számár ez jelenti majd annak szimbólumát, hogy megbízhatnak-e az Európai Bizottságban, valamint magában az Európai Unióban.
Marianne Thyssen
(NL) Tisztelt elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A Parlament több képviselőjének az Opel sorsa és az ott dolgozó, vagy az azon a területen élő emberek miatti aggodalmában is osztozom. Elvben már meghozták az Opel felvásárlásáról szóló döntést, de az utóbbi néhány napban, sőt, az utóbbi néhány órában olyan kijelentések hangzottak el, amelyek több szempontból is jelentős zavart okoztak. Ez mind a munkavállalók, mind pedig a beszállítói ágazatban tevékenykedők számára kimerítő, és haladéktalanul egyértelmű tájékoztatásra van szükség - nyíltságra, de mindenekelőtt komoly, őszinte hozzáállásra.
Ami európai nézőpontból aggaszt ezzel a dokumentumcsomaggal kapcsolatban, az a Magna azon bejelentése, amely szerint kizárólag az antwerpeni üzemet kívánják bezárni, noha olyan tanulmányokat tettek közzé, amelyek azt mutatják, hogy a gazdaságosság tekintetében pont ennél az üzemnél van az adu. Éppen ezért nem tudok szabadulni attól a benyomástól, hogy a multinacionális vállalatok kijátsszák egymás ellen a tagállamokat, illetve fordítva - a tagállamok arra használják az állami támogatást, hogy - versenytorzító módon - befolyásolják a bezárni vagy megmenteni kívánt üzemek kiválasztását. Amennyiben - a gazdasági válság és a gazdasági válság lehangoló következményeinek tetejében - erről volna szó, akkor az már az intézmények válságát - az intézmények szavahihetőségének válságát - is jelentené számunkra, ami aztán teljes mértékben viszonyítási pont nélkül hagyná az embereket.
Emiatt haladéktalanul azt kérem, amit már korábban, egy februári, írásbeli választ igénylő kérdésben is kértem: a Bizottság ténylegesen alkalmazza a rendelkezésére álló valamennyi eszközt: az annak biztosítására szolgáló eszközöket, hogy az Opel megpróbáltatásainak és hányattatásainak áldozatait ne hagyják a sorsukra, és az állami támogatás felhasználásával kapcsolatos hivatalos vizsgálat tényleges elindítására szolgáló eszközöket. Ez az egyes üzemek és az azoktól függő emberek sorsa objektív és átlátható módon való rendezésének érdekében történik. Végül is az embereknek lehetőséget kell biztosítani arra, hogy az alapvető feladatait még a jelenlegihez hasonlóan nehéz körülmények között is elvégző, a dolgokat komolyan vevő Európai Unióra, valamint arra támaszkodjanak, hogy Európában nincs helye a kettős mércének. Ez valóban az intézmény és a biztosok megbízhatóságának lakmuszpróbája, és mi számítunk Önökre.
Arlene McCarthy
Tisztelt elnök asszony! Úgy gondolom, hogy mindnyájunknak közös a célunk, amely a következő: az európai unió autógyártása hosszú távú életképességének és versenyképességének biztosítása, és az ágazat munkahelyeinek megtartása.
Júliusban írtam Verheugen biztos úrnak, és a tőle kapott kötelezettségvállalás bátorítólag hatott azzal kapcsolatban, hogy a GM európai üzletága esetében valamennyi szerkezetátalakítási terv számára egyenlő esély biztosított. Régiómban, Ellesmere Portban a Vauxhall üzem a helyi gazdaság összetartó eleme, amely körülbelül 2200 munkahelyet működtet közvetlenül. Ez az üzem jelentős szerkezetátalakításon ment át, és kisebb méretűre csökkentett, hatékonyan működő és versenyképes gyáregységnek minősül, ahogyan az Anglia délkeleti részén, Lutonban található gyáregység is.
Senki nem akarja a munkahelyek elvesztését, de valamennyi döntésnek az üzemek fenntarthatóságán és hatékonyságán kell alapulnia. A döntésnek a tisztességen és nem pedig az abban megnyilvánuló protekcionizmuson kell alapulnia, hogy egyik tagállam nagyobb támogatást ígér, mint a másik. És elégedett vagyok, hogy Kroes biztos asszony felismeri: nincs hely a politikai stikliknek, a politikai befolyásnak vagy feltételeknek az állami támogatás odaítélésekor.
Arra kérem a Bizottságot, legyen éber, és gondoskodjon arról, hogy valamennyi pénzügyi támogatás az állami támogatásra vonatkozó szabályokon alapuljon, valamint az európai üzemegységek azon képességén, hogy kereskedelmileg fenntarthatóvá és gazdaságilag életképessé tudjanak válni a jövőben. Az erős európai autóipar fenntartása azt jelenti, hogy páneurópai megközelítést alkalmazunk az alapvető fontosságú és hatékony infrastruktúrának a valamennyi tagállamban és régióban való fenntartásának érdekében.
Bogusław Sonik
(PL) Az a kérdés merült fel, hogy a 4,5 millió EUR összegnek a német kormány által az Opel szerkezetátalakítására való biztosítása, amit sikerként ünnepelnek, politikai vagy gazdasági természetű inkább. E kérdésre a legjobb választ a német kormány képviselői adták, amikor arra került a sor, hogy a Magnát válasszák ki az Opel átvételére. Az egyik képviselő nem vett részt a döntő szavazáson, egy másik, Wennemer úr, pedig ellene szavazott, mivel úgy vélte, politikai döntésről van szó.
Az Európai Bizottságnak értékelnie kellene az Opelnek nyújtott állami támogatás jellegét, és tájékoztatnia kellene a Parlamentet arról, hogy vajon nem a helyi piacnak a többi európai uniós tagállamban lévő üzemek és munkahelyek rovására történő védelméről van-e szó. Különösen az Európai Bizottság értékeléseinek szigorúsága befolyásolt, mivel a Szczecin és Gdynia hajógyár munkásai semmilyen lehetőséget nem kaptak a hajógyártás folytatására. Vajon Kroes biztos asszony értékelése ugyanolyan szigorú és megbízható lesz-e majd, mint a lengyel hajógyárak esetében volt? Európa polgárai azt gyanítják, e területen kettős mérce alkalmazására kerül sor.
Végül arra szeretnék rámutatni, hogy most egyéves a nemzetközi pénzügyi válság. E nehéz időkben az Európai Bizottságnak készen kellene állnia arra, hogy olyan megoldásokat támogasson, értékeljen, tanácsoljon és javasoljon, amelyeken nem ejt foltot annak a gyanúja, hogy az egyes tagállamok politikai vagy protekcionista érdekeik állhatnak mögöttük. Sajnos az a benyomásom alakult ki, hogy a Bizottság hozzáállása passzív ebben az esetben.
Olle Ludvigsson
(SV) Tisztelt elnök asszony! Csak azt állapíthatjuk meg, hogy a válság, amelybe jutottunk, példátlan. Ezért szükséges az, hogy kohéziós és aktív politika álljon rendelkezésünkre - nem csak az esetleg megmenthető munkahelyek megmentése, hanem a munkanélkülivé válóknak a munkaerőpiacra való visszatérésének elősegítése érdekében is. A képzés nagyon fontos.
Az autóipar az európai gazdaság motorja, és fontos, hogy a döntéseket a fenntartható európai autóipar kialakításának hosszú távú céljai alapján hozzuk meg. Különböző elképzeléseket adtak elő azzal kapcsolatban, hogyan oszlik majd meg a munkahelyek felszámolása és az elbocsátás. Ha tényleg arról van szó, hogy az Opel-csoport minden ötödik munkahelye megszűnik, az valóban hihetetlen terhet jelent majd úgy az érintett emberek, mint az érintett társadalmak számára, függetlenül az adott országtól. Ennélfogva remélem, hogy a folyamat szabályszerűen megy végbe, és a multinacionális vállalkozások nem játszották ki az egyes országokat - és ilyen módon a munkavállalókat - egymás ellen az ajánlattételi folyamat során. A válság leküzdésére tett európai erőfeszítéseknek összehangoltnak és kiegyensúlyozottnak kell lenniük.
Az is fontos, hogy a szakszervezeteket is bevonják, ők pedig tevékeny és konstruktív módon vehessenek részt a folyamatban. Emellett fontos, hogy a Bizottság és a Parlament szorosan kövesse a fejleményeket. A kutatás és fejlesztés kulcsfontosságú az autóipar jövője szempontjából, és ez nem csak az Opelre vonatkozik, hanem Európa valamennyi járműgyártójára.
Petru Constantin Luhan
(DE) Tisztelt elnök asszony! Nagyon fontosnak tartom azt a témát, amelyről jelenleg itt, az Európai Parlamentben folytatunk vitát. Én magam három évig dolgoztam az autóipar beszállítói ágazatában. Hazámban kiemelt fontosságúknak tartjuk az autóipari ágazatba történő külföldi beruházást. Ennélfogva úgy gondolom, hogy az autóiparnak jelentős szerepet kell betöltenie a regionális fejlesztéssel kapcsolatban.
Az innováció támogatása mellett a szerkezetátalakítás és a növekedés érdekében ösztönzőket kell létrehoznunk az európai autóipari beszállítók és autógyártók számára, mivel az Európai Bizottság és az Európai Parlament egyik legfontosabb célkitűzése a magas szinten megvalósuló gazdasági kohézió biztosítása. A Bizottságnak többet kell tennie, például az autóiparnak nyújtandó támogatások tekintetében. Ezt jelenleg a pénzügyi és gazdasági válság elleni küzdelemre irányuló intézkedésnek kell tekinteni, bár az autóipari innováció egyik alapjának is tarthatjuk.
Ezzel összefüggésben az Opel csak az egyik példája az ágazat megfeneklésének, de természetesen sok más autógyártó is hasonló helyzetben van. Ezért kívánjuk a Bizottságtól, hogy kiemelten kezelje ezt az ágazatot és ezt a területet.
Matthias Groote
(DE) Tisztelt elnök asszony, biztos asszony és biztos úr, hölgyeim és uraim! Természetesen nem ez az első alkalom, hogy az Opel és az autóipar témájáról tárgyalunk. Örülök, hogy a mentőakció sikeres volt. Egyéb javaslatok is szerepeltek a tárgyalóasztalon, például a strukturált fizetésképtelenség. A beszállítói iparban - egyébként most érkeztem vissza Bajorországból, ahol egy beszállító céget kerestem fel - az emberek jelentős mértékben függenek a megrendelésektől. A dolgok elszabadultak. Ha az Opel is fizetésképtelenné vált volna, a dolgok sokkal, sokkal rosszabbul alakulnak, a következmények pedig pusztítóak lettek volna.
Az imént hallhattuk a Bizottság következtetéseit. Sor került egy autóipari csúcstalálkozóra, amelyen a Bizottság is részt vett, de a csúcstalálkozóról gyakorlatilag semmit nem hallhattunk. Ma azt hallhattuk, ami talán nem lehetséges. Ennek meg kell változnia a jövőben: azt kell hallanunk a Bizottságtól, ami lehetséges, hogy elébe mehessünk a nacionalista jellegű vitáknak. A Bizottságnak hatékonyabban kell közvetítenie, hogy a közös európai iparpolitika megteremtésére törekedhessünk. Többek között ezt várom a következő Bizottságtól.
Hans-Peter Martin
(DE) Tisztelt elnök asszony! Mindenekelőtt ki kell jelentenem, hogy kétszeresen is elfogult leszek. A feleségem egy németországi autóipari cég vezetésének tagja, Ausztriában pedig elégedettek az emberek, hogy az Opel ilyen módon menekült meg. Azonban közelebbről is megvizsgálva az eseményeket komoly kételyeim támadnak: vajon nem pont ugyanazt csináljuk-e amit Ausztriában már megtapasztalhattunk az államosított ipar látszólagos megmentésével kapcsolatban, és ami Németországban már megtörtént a Holzmann társaság esetében a döntő fontosságú választás előtt. Nem tudom, van-e olyan német képviselő a Parlamentben, aki hajlandó volna fogadni velem abban, hogy a feltételezett német adófizetők akkor is ilyen módon támogatnák az Opelt, ha nem ilyen fontos választásokra kerülne sor tíz nap múlva.
Szeretném, ha a Bizottság fontolóra venné a harag és részrehajlás nélküliség gondolatát, ha ténylegesen átgondolná, ésszerű-e mindez. Ha folyamatosan a versenyről beszélünk, akkor versenyre is kell törekednünk, és ez idézhet elő olyan örvényt amely - gazdasági értelemben szólva - nem az Opelt, hanem a felelősségteljesen gazdálkodókat ragadja megával!
Theodor Stolojan
(RO) Tisztelt elnök asszony! A javulás európai jeleiről beszélünk, ám az autóipar helyzete továbbra is riadalomra ad okot. Ezért gondolom azt, hogy egyértelmű jelzést kell adnunk az európai országoknak, arra bátorítva őket, hogy folytassák a nagy üzemanyag-fogyasztású autók újakkal való felváltására irányuló programjaikat, tovább folytatva ugyanakkor az érintett országok költségvetéseiből megvalósuló ösztönző programokat. Nyilvánvaló, hogy az energiatakarékosságot szem előtt tartva, bizonyos korlátozó feltételeket kell tudnunk kapcsolni ezekhez a programokhoz.
Saïd El Khadraoui
(NL) Tisztelt elnök asszony, az Opel-dokumentumcsomaggal kapcsolatos átmeneti megoldás jó hírt jelent egyes embereknek, sok-sok rossz hírt azon emberek ezreinek, akik elvesztik munkahelyeiket, és a ma délutáni bejelentésekből arról értesülhettem, hogy ez a helyzet Antwerpen esetében is. És akkor még meg sem említettük a beszállítói ipart, ahol szintén sok-sok munkahely szűnik majd meg. Ezek mind szociális tragédiák, és úgy gondolom, három dolgot kell kiemelni ezzel kapcsolatban.
Az első, hogy a Bizottságnak most valamennyi hatáskörét érvényesíteni kell annak szavatolása érdekében, hogy a bejelentett szerkezetátalakítás hátrányos következményei tisztességesen, objektív módon alakuló végkifejlet felé tartsanak. Ez alapvető fontosságú Európa hitelességének megőrzése érdekében, valamint hogy az emberekben ne alakulhasson ki az az érzés, hogy nem minden munkavállaló egyenlő.
A második, hogy mostantól a Bizottságnak minden erejét latba kell vetnie ahhoz, hogy segítséget nyújtson egy újabb jövő biztosításához ott, ahol munkahelyek szűnnek meg.
A harmadik - és úgy gondolom, ez a legfőbb tanulság - az az, hogy kezdeményezőbb Bizottságra van szükségünk, európai iparpolitikára, a kihívások, a lehetőségek és a problémák európai szempontok szerinti kezelésének perspektívájára van szükségünk - és minderre az autóiparhoz hasonló transznacionális ipari ágazatok számára.
Krisztina Morvai
Tisztelt elnök asszony! Elnézést kérek tudatlanságomért. Emberi jogokkal foglalkozó jogász vagyok, kevés szakértelemmel rendelkezem a gazdasági ügyeket illetően, ezért két nagyon egyszerű kérdésem van.
Az első a következő: nem egy gazdasági rendszer problémájára utal-e az, ha e rendszerben a profit magánkézbe kerül, a költségeket és a veszteséget pedig államosítják, és az adófizetőkkel fizettetik meg, akiknek többsége - de legalább is sokuk - szegény, és nekik kell fizetniük a szűk körű vállalati elit rossz döntéseiért? Nem arra utal-e ez, hogy a rendszer alapjaiban rossz, és nem kellene-e megvizsgálnunk mindannak az alapvető okait, amiről ma beszélünk?
A második kérdés: az állami támogatások nyújtásának földrajzi, illetve nemzetek vagy államok szerinti megkülönböztetéséről beszélünk, de mi a helyzet az ágazatok szerinti megkülönböztetéssel? Helyénvaló-e, hogy a nagyvállalatok állami forráshoz jutnak az adófizetők pénzéből, míg a kis- és családi vállalkozások nem? Nem jelenti-e ez az Európai Unió gazdasági szereplői közötti egyenlő esélyek elvének alapvető megsértését?
Richard Howitt
Tisztelt elnök asszony, a kelet-angliai Luton európai parlamenti képviselőjeként brit képviselőtársamhoz, Arlene McCarthyhoz szeretnék csatlakozni, amikor hangot adok a Špidla úrnak és Bizottságnak szóló azon kívánságomnak, hogy minden részletre kiterjedően vizsgálják meg a GM/Opel-ügyletet annak érdekében, hogy meggyőződhessenek arról, hogy az az európai szintű kiárusítás Európa egészének előnyös üzlet-e.
Szeretném arra is felkérni, hogy különösen a teherjármű-gyártással kapcsolatos kérdéseket vizsgálja át, mivel ezek a lutoni üzemhez kötődnek. Elsősorban azért, mert a Magna partnere egy orosz tehergépkocsi-gyártó, és aggályok merültek fel azzal kapcsolatban, hogy az orosz társaság a meglévő gyártók rovására jut előnyhöz. Másodsorban azért, mert a várakozások szerint 2012-re új modellnek kell megjelennie a teherjármű-piacon, és hacsak a Magna nem ad biztosítékot az új modell fejlesztésére vonatkozóan, az aggodalomra ad okot az üzem jövőjét illetően. Végül fennáll az azzal kapcsolatos aggodalom is, hogy az ügylet nem egyeztethető össze a General Motors és a Renault közös gyártási vállalkozásával, amely a lutoni üzem termelésének felét adja. Arra kérem, tegyen meg mindent, ami annak biztosítása érdekében lehetséges, hogy a gyártás és a munkahelyek egyaránt ehhez az üzemhez kapcsolódjanak.
Vladimír Špidla
a Bizottság tagja. - (CS) Hölgyeim és uraim! A vita egyértelműen bizonyította, hogy az autóipar az Európai Unió gazdaságának egyik legfontosabb területe. Véleményem szerint azt is egyértelműen megmutatta, hogy az autóipar esetében - így az Opel esetében is - a megoldás kizárólag európai szintű lehet, és az egyes országok keretein belül maradva lehetetlen olyan hosszú távú megoldást találni, amely gazdasági vagy szociális tekintetben kiállná az idő próbáját. Véleményem szerint egyértelmű volt a Bizottság annak biztosításával kapcsolatos jelentősége, hogy valamennyi szabályt teljes mértékben következetes és elfogulatlan módon alkalmazzanak. Sok vita folyt a gazdasági verseny szabályairól, de szeretném hangsúlyozni, hogy Európa emellett számos, a szociális kérdésekre és a szerkezetátalakítás szabályozására, továbbá a munkavállalók tájékoztatására, valamint számtalan, elvi szinten figyelembe veendő tényezőre összpontosító, rendkívül alapvető irányelvvel rendelkezik, mivel alapjaiban véve minden gazdasági művelet az emberek közötti viszonyról szól, és valamennyi döntés szociális következményeit teljes mértékben figyelembe kell vennünk. Szeretném hangsúlyozni, hogy az Opel-ügy egyértelműen, önmagában szemlélteti az autóipar szempontjából lényeges valamennyi tényezőt, és - véleményem szerint - a különböző európai szinteknek az e probléma megoldásában való együttműködésének módjából azt is megmondhatjuk, milyen jövő vár az európai autóiparra.
Hölgyeim és uraim! A vita során közvetett módon arra tettek utalást, hogy a Bizottság nem volt elég tevékeny ebben az ügyben. Azt kell mondanom, hogy a válság során, és különösen a válság kitörésének elején, nagyon egyértelmű módon jelentkeztek a protekcionista tendenciák és a gazdasági nacionalizmus jelei. Néhány hónappal később ez már nem volt olyan fontos téma. Véleményem szerint el kell ismernünk a Bizottság által az ebben az ügyben tett igen jelentős erőfeszítéseket, amelyek kézzelfogható eredményeket hoztak. Ami magát az ügyet illeti, képviselőtársam, Verheugen úr két, az üggyel foglalkozó találkozót is szervezett, amelyeken részt vettek az érintett tagállamok. A találkozók egyik eredménye az volt, hogy a tagállamok megosztották egymással információikat, ami nem mindig volt így a korábbi szerkezetátalakítási intézkedések esetében. Véleményem szerint a vita azt is egyértelműen bizonyította, hogy az európai autóiparban hosszú távú szerkezetátalakítási folyamat megy végbe, és ezt a tényt figyelembe kell venni. Központi téma volt a jövőbeni előrehaladás, és örömmel hangsúlyozom ismét, hogy annak biztosítása érdekében, hogy a válsághelyzet ne gyengítse meg az iparág innovációs kapacitását, az Európai Beruházási Bank támogatást nyújt az autóipari innováció számára.
Tisztelt hölgyeim és uraim! Noha a vita tárgyát képező üggyel kapcsolatban hozott döntés igen jelentős, továbbra is egy folyamat kellős közepén vagyunk, és nem férhet ahhoz kétség, hogy a Bizottság valamennyi eszközét és erőforrását mozgósította annak biztosítása érdekében, hogy a folyamat megfelelően, a szociális dimenziót szigorúan szem előtt tartva menjen végbe.
Neelie Kroes
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök asszony! Több okból is nagyon hálás vagyok szinte valamennyi észrevételért. A mostani ügy kiváló lehetőség a Bizottság szerepe határainak és korlátainak felderítésére, illetve a Bizottság politikája egyértelmű céljainak megállapítására. Szólni szeretnék az ütemezés kérdéséről is. Langen úr elég egyértelműen nyilatkozott az ezzel, illetve a Bizottság szerepével kapcsolatos megközelítéséről.
Mindannyian tudjuk, hogy egy olyan kontinensen - és nem csak a kontinensen - élünk, amelyet nem csak angyalok népesítenek be. Itt a kísértés, hogy állami támogatást vessünk be a különböző területeken, és ezzel valamennyien tisztában vagyunk. Pont ezért került az állami támogatás megítélése a Bizottság kezébe - olyan döntésről van szó, amelyet valamennyi tagállam támogat. Erről jut eszembe: lenyűgöz, hogy Európa alapítói 1950-ben már tisztában voltak az állami támogatás helytelen módon való alkalmazásának buktatóival. Nagyon is tisztában voltak ezzel, és a vonatkozó rész még mindig szerepel a Római Szerződésben.
Ennek tudatában a Bizottság szerepe az, hogy biztosítsa: nem kapcsolódnak protekcionista feltételek az állami támogatáshoz, és pont ez a mi feladatunk is. Noha már minden erőnket megfeszítve dolgozunk, néhányan azt kérdezték, miért nem tudunk gyorsabbak lenni. Ami azt illeti, a nemzetiség soha nem jelentett problémát a bankokkal való együttműködés esetében. Vannak a német bankvilágból való példáink, amelyek szerint az átadás meglehetősen gyorsan történt például a Sachsen LB esetében, de az ilyesmi - és ez a most is így van - a szereplőktől függ. Tényekre és számadatokra van szükségünk. Természetes, hogy gyorsabb intézkedésre van szükség: meg sem kell említeni, mert tudatában vagyunk. Olyan gyorsan haladunk, amennyire csak azt az információ rendelkezésünkre bocsátása lehetővé teszi. Arra is felkértek bennünket, hogy legyünk nagyon gondosak és pontosak, indítsunk a bizonyítékok feltárására irányuló vizsgálatot, majd tárjuk azokat a Parlament elé. Mindig szívesen rendelkezésre állok és tárom a Parlament elé eredményeinket - és remélem, erre lehetőségem is nyílik -, de igazolnunk is kell azt, mit találtunk. Ehhez biztosnak kell lennünk a dolgunkban, és olyan helyzetbe kell kerülnünk, hogy meg is tehessük.
Ha Verhofstadt úr azt kívánja, hogy ennél messzebb menjünk - azaz ne csak az állami támogatásra, hanem az egyesülésre vonatkozó szabályokkal is foglalkozzunk -, akkor, amennyiben a Magna/Sberbank a Bizottságnak való bejelentésre kötelezett, akkor alapos vizsgálatot végzünk. Tudom, a tisztelt képviselő ezt is szeretné.
Nagyon vigyáznunk kell arra, hogy egy rossz állapotban lévő, de egyébként rendkívül versenyképes ipari ágazatot nehogy a piac felosztásán és az árak meghatározásán alapuló kartellre cseréljünk le azáltal, hogy miközben el akarunk kerülni valamit, a dolgok a lehető legrosszabbra fordulnak. Gyorsak és nagyon gondosak leszünk, ugyanakkor pontosak és rendkívül részletesek is. Nagyon fontos annak biztosítása, hogy az állami támogatás megfelelő szerkezetátalakításhoz vezessen. Ez alapvető fontosságú, és a Bizottság a legteljesebb mértékben elkötelezett ez iránt. A tagállam mérete semmilyen befolyással nincsen, sem pedig a nemzetiség vagy a dokumentumcsomag mérete. Tárgyilagosak vagyunk.
Biztosítom Önöket, hogy alig várom, hogy egy olyan javaslattal állhassak elő, amellyel kapcsolatban azt mondhatjuk el, hogy elvégeztük feladatunkat, megfelelő munkát végeztünk, és biztosíthatjuk Önöket arról, hogy a javaslat megvalósítható, és stabil munkahelyeket biztosít a jövőben. Ez egyike azoknak a lényeges dolgoknak, amelyekkel a jelenleg bizonytalanságban élő embereknek tartozunk.
Elnök
A vitát lezárom.
