Az európai szomszédságpolitikai eszköz felülvizsgálata (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Konrad Szymański Külügyi Bizottság nevében előterjesztett jelentése az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz felülvizsgálatáról.
Konrad Szymański
Elnök úr, nagyon szeretnék a Tanács egyik képviselőjéhez is fordulni, de a Tanács úgy döntött, hogy senkit sem küld erre a vitára. Úgy vélem, ez kár, és rossz szokás. Emellett úgy gondolom, hogy az elnöknek reagálnia kellene erre a helyzetre.
Visszatérve a szomszédság témaköréhez, el kell ismernünk, tisztában kell lennünk azzal, hogy az Európai Uniót körülvevő országok igen dinamikusan változnak. Ezért változtatásokra van szükségünk a szomszédságpolitikában. Az "unió a mediterrán térségért” elnevezésű kezdeményezés a déli igényekre adott válaszunk, a fekete-tengeri szinergia pedig az Európai Unió legutóbbi bővítésével felerősödött kihívásra válaszol. A keleti partnerség időszerű válasz a keleten lévő európai szomszédok elvárásaira.
Az elmúlt években a szomszédságpolitikához kitűzött céljaink elérése érdekében a szomszédos országok polgárainak tényleges politikai és gazdasági közeledést kell érezniük az EU-val. Ezért olyan jelentős az elmélyített szabadkereskedelmi övezet létrehozása és a vízumdíjak csökkentésére irányuló gyors fellépés, az érintett országok jelentős része számára a vízumliberalizációra irányuló javaslatot tűzve ki végső célul. Az energiaügynek a szomszédságpolitika legfontosabb célkitűzései közé történő felvétele közös célunk, kölcsönös érdekünk kellene, hogy legyen, és ez magában foglalja, hogy pénzünket független energiaátviteli hálózatok korszerűsítésébe fektetjük, különösen keleten és délen. Csak ily módon érhetünk el politikai közeledést Ukrajnával, Grúziával, Örményországgal és végül Azerbajdzsánnal, a jövőben pedig - megfelelő egyensúlyt is fenntartva - az öt közép-ázsiai köztársasággal.
Amikor a szomszédság keleti aspektusáról beszélünk, elkerülhetetlenül felmerül Oroszország és az Oroszországgal fennálló partnerségünk problémája. Ma, amikor egy új megállapodásra irányuló tárgyalások küszöbén állunk, azonban csak egyetlen dolgot mondhatunk: Oroszország kihívást jelent a közös szomszédságunkban fennálló biztonságra nézve. Igen nehéz Oroszországot partnernek tekinteni ebben a térségben. Ezen a ponton az EU keleti bővítésének alapvető politikai problémájához érünk. A szomszédsági folyamat természetesen nem helyettesíti a csatlakozást, de európai országok esetében nem választható el a tagság perspektívájától. Enélkül erőfeszítéseink számottevően gyengülnek.
Ezt az alkalmat kihasználva szeretnék köszönetet mondani a képviselőcsoportok valamennyi koordinátorának, a társelőadóknak és a Külügyi Bizottság titkárságának is, akiknek a segítsége nélkül nem készülhetett volna olyan jelentés, amely jelenleg széles körű támogatottságot élvez, amint azt a plenáris ülésen benyújtott igen csekély számú módosításból látható. Ez jelentősen megkönnyíti a holnapi szavazást.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök úr, két és fél évvel ezelőtt a Tanács elfogadta a külső pénzügyi eszközök egyszerűsítésére vonatkozó bizottsági javaslatot. Számos különböző eszközt ésszerűsítettünk, melyek közül az egyik az európai szomszédsági és partnerségi eszköz (ENPI) volt. Ez egy kiemelkedően fontos eszköz, mert külső együttműködésünket határozottabbá, fokozottabban "politikaorientálttá” teszi, és jobban célozza a kulcságazatokat támogató finanszírozásunkat.
Nagy örömmel olvastam Szymański úr észrevételeit, és nagy örömmel láttam, hogy megítélése szerint az ENPI-re vonatkozó szabályozás a szomszédos országainkkal folyatott együttműködéshez megfelelő és érvényes. Felülvizsgálatunk előzetes megállapításai pontosan ugyanebbe az irányba mutatnak.
Az ENPI-országok programjai alátámasztják az ENPI-re vonatkozó cselekvési tervek végrehajtását, és tükrözik az EU és a partnerországok ambícióját. Valamilyen módon azoknak a politikai és gazdasági reformoknak az átviteli övezetei, amelyeknek az ösztönzésére az ENPI-n keresztül törekszünk. Ezen túlmenően az olyan eszközök, mint az ikerintézményi együttműködés és a TAIEX támogatást biztosítanak az intézménykiépítéshez, a jogszabályok közelítéséhez és a szabályozások összehangolásához. Az ágazati és a költségvetés-támogatási műveleteket az elfogadott reform-menetrend előmozdításához használják. Az ENPI különböző regionális megközelítéseinek és dimenzióinak támogatása egyedi regionális programokon keresztül történik. Létrejött egy több országot érintő program, különösen az olyan rendkívül látványos kezdeményezések - mint például a TEMPUS, az Erasmus Mundus vagy a CIUDAD - végrehajtására, amelyek valamennyi szomszédos ország számára közösek. Az innovatív, határokon átnyúló együttműködési elem sikeresen elindult.
Mindez egyértelműen mutatja, hogy az ENPI szabályozásáról szóló 2006-os megállapodás olyan eszközt biztosított számunkra, amely lehetővé teszi, hogy kézzelfogható eredményeket produkáljunk. Mindig van lehetőség tökéletesítésre, és én mindig hálás vagyok a javaslatokért.
Hadd mondjam el azt is, hogy a jelentés elsősorban azt hangsúlyozza, hogy tovább kell fejleszteni a civil társadalommal és a helyi hatóságokkal folytatott konzultációkat, amit már most is teszünk.
Másodszor, tudomásul vettem a demokrácia, a jogállamiság és az emberi jogok területén megvalósítandó ambiciózusabb fellépések iránti felhívásukat. Mint tudják, ezek a témakörök már a partnerországokkal folytatott együttműködésünk kiemelt kérdései, valamint a politikai reformok és a felelősségteljes kormányzás az európai szomszédságpolitika középpontjában állnak. Léteznek a bírói testület megerősítésére vonatkozó célirányos projektjeink is.
Legyünk azonban őszinték. Először is azért, mert partnereink jelentős strukturális kihívásokkal állnak szemben, nem várhatjuk el, hogy a dolgok máról holnapra megváltozzanak, és amint azt Lord Patten is mondta egyszer: "a demokrácia nem instant kávé”. Úgy vélem, ez valóban igaz.
Harmadszor, úgy látom, hogy a jelentés több forrást követel. Nyilvánvaló, hogy a több forrás javítja befolyásunkat - ez igaz. Az első két évben többször fordultunk a költségvetési hatósághoz, elegendő mennyiségű kiegészítő pénzeszközt kértünk például Palesztina és Grúzia számára. Ezért javasoltuk azt, hogy egy ambiciózus keleti partnerség érdekében hívjunk le friss pénzeszközöket, amelyet hamarosan megvitatunk a Parlamentben.
Végezetül hadd mondjam el, hogy nagy örömmel látom, hogy a jelentés kedvezően fogadja a keleti partnerségről szóló közelmúltbeli bizottsági javaslatot, amelynek véleményünk szerint - az "unió a mediterrán térségért” és a "fekete-tengeri szinergia” elnevezésű kezdeményezéssel - igen jelentős többoldalú dimenziója van. Remélem, hogy a jövőben továbbra is élvezem az Önök támogatását és megértését.
DanutBudreikaitė
Az EU 2004-es bővítését követően létrehozott ENPI 17 országra vonatkozik, melyek közül 15-öt fejlődő országként tartanak számon. Az eszköz kiterjed az EU új keleti szomszédaira: Örményországra, Azerbajdzsánra, Grúziára, Ukrajnára, Moldovára és Fehéroroszországra.
Keleti szomszédaink biztonsága, különösen az ukrajnai energiabiztonság, az EU biztonságát is jelenti. Ezt bizonyította az Ukrajna és Oroszország közötti, immár hagyománnyá vált újévi gázválság. A tavaly nyári grúziai katonai konfliktus mindannyiunkat arra késztetett, hogy mérlegeljük az EU államainak biztonságát és a függetlenségünket érő veszélyt.
Ilyen helyzettel szembesülve, azt javaslom - ahogyan korábban javasoltam -, hogy az ENPI kelet-európai országokban történő bevezetése érdekében az Európai Parlament részvételével, valamint az Euromed és az EuroLat közgyűlés alapelveire építve létre kell hozni egy keleti szomszédsági parlamenti közgyűlést, az Euroeast-et.
Örömömre szolgál, hogy ezt a jelentés már jóváhagyta.
Az Euroeast lehetőséget biztosítana az Európai Parlamentnek arra, hogy egyenlő figyelmet szenteljen minden szomszédos és fejlődő országnak.
Tunne Kelam
a Regionális Fejlesztési Bizottság véleményének előadója. - Elnök úr, szeretnék gratulálni kollégámnak, Szymański úrnak kiváló jelentéséhez. A Regionális Fejlesztési Bizottság nevében örömmel látom, hogy a határokon átnyúló együttműködés - az európai szomszédságpolitika országai és az EU tagállamai közötti közös projektek kidolgozásának és a közöttük fennálló kapcsolatok megerősítésének eszközeként - az ENPI-ről szóló rendelet hatálya alá került.
Szeretném ugyanakkor hangsúlyozni, hogy szükség van arra, hogy az EU határainak mindkét oldalán rendszeresen sor kerüljön a közös operatív programok igazgatásának és végrehajtásának nyomon követésére. A határokon átnyúló együttműködésnek hozzá kell járulnia a szomszédos régiók integrált fenntartható fejlődéséhez. Arra kérjük a Bizottságot, hogy készítsen részletes áttekintést a jelenlegi költségvetési időszakra jóváhagyott valamennyi közös operatív programról, és értékelje az átláthatóság, a hatékonyság és a partnerség elvének tiszteletben tartását. Egy ilyen értékelésnek, valamint az irányító hatóságok leggyakrabban felmerülő problémáit tartalmazó listával együtt, hozzá kell járulnia ahhoz, hogy megfelelőbb megoldásokat találjunk a következő programozási időszakra.
Arra is ösztönözném a Bizottságot, hogy segítse elő egyrészt az európai szomszédságpolitika programjai és projektjei közötti, határokon átnyúló együttműködésben a tapasztalatok és a bevált gyakorlatok cseréjét, másrészt pedig az európai területi együttműködésre vonatkozó célkitűzés és a már lezárult Interreg IIIA közösségi kezdeményezés keretébe tartozó fellépéseket.
Végezetül,a Regionális Fejlesztési Bizottság úgy ítéli meg, hogy az ENPI-nek a kelet és a dél közötti kiegyensúlyozott stratégiára kellene összpontosítania, mindkét területre külön-külön megközelítésekkel.
Ioannis Kasoulides
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, én is szeretnék gratulálni Szymański úrnak átfogó jelentéséhez, amelyet képviselőcsoportunk a holnapi szavazás során támogatni fog.
Szeretnék gratulálni Ferrero-Waldner biztos asszonynak is, mind az ENPI, mind pedig a jövőbeli projektek sikeréhez, melyekhez szükség van egy - különösen keleti szomszédainkat és partnereinket érintő - keleti partnerségre, valamint a fekete-tengeri szinergiára. Ha már ezek létrejöttek és kialakult az identitásuk - például a parlamenti közgyűlés stb., ahogyan azt a mediterrán térség esetében jelenleg tesszük -, talán külön identitást vesznek fel, még finanszírozásuk módjában is.
Úgy látom, hogy a tagok között bizonyos típusú rivalizálás, vagy mondjuk nyugtalanság van. Az előbb hangzott el, hogy nem hozunk létre semmi olyasmit, amelyből másnak pénzügyi hátránya származik. Ilyesmi nem történhet meg. Tudjuk, hogy az unió a mediterrán térségért és a fekete-tengeri szinergia stb. az Európai Unió érdekét szolgálják. Ezek a rendelkezések nem szolgáltathatnak okot arra, hogy az európai uniós tagságra törekvő országokkal újra meg újra közölni kelljen, hogy nem ez - az egyeseket aggasztó - tagság alternatívája.
Maria Eleni Koppa
Elnök úr, a Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszközt az egyszerűbb eljárás biztosítása érdekében felül kell vizsgálni, ugyanakkor javítani kellene az átláthatóságot is. Az európai szomszédságpolitika alapja egy bizalmi légkör kialakítása az Európai Unió közvetlen szomszédságában.
Mindenkinek érdeke a szomszédos országok erősödő gazdasági növekedése és stabilitása, mind keleten, mind a mediterrán térségben. Az egyes országokra vonatkozó sajátos követelményeket és szemléletmódot azonban az emberi jogokkal, a demokráciával, a jogállamisággal és a kisebbségi jogokkal kapcsolatos politikai prioritásoktól függően kell meghatározni. Szintén fontos, hogy a közösségi támogatás elérjen minden érdekelt állampolgári csoportot. Ezért kell a szomszédsági támogatási eszközt megfelelően népszerűsíteni.
Ezen ambiciózus célok elérése érdekében a pénzeszközök Kelet-Európa és a mediterrán országok közötti elosztását egyenlő mértékben kell súlyozni, ahogyan azt a 2007-2013 közötti időszakra szóló pénzügyi keret is előírja. A barcelonai folyamatnak együtt kell működnie az európai szomszédságpolitikával, és a célkitúzéseket egyértelműen meg kell határozni.
Főként most, hogy a gazdasági válság minden olyan országot érint, amelyek részesülnek a szomszédsági támogatási eszközből, tisztázni kell, hogy az Európai Unió ezen a pénzügyi támogatási formán keresztül nyújt segítséget a válság kezeléséhez. Ezért az Európai Bizottságnak e kérdéssel kapcsolatban értékeléseket kellene közzétennie.
Végezetül szeretném megemlíteni a fekete-tengeri szinergiát: ezt a térséget be kell vonni az európai szomszédságpolitikába. Az Európai Unió által ennek a térségi együttműködésnek biztosított támogatásnak bizonyos kiemelt ágazatokban (energiaügy, közlekedés, bevándorlás és a szervezett bűnözés elleni küzdelem) kézzelfogható eredményekre kellene irányulnia.
Metin Kazak
Elnök úr, teljes mértékben támogatom Szymański úr jelentését, különösen az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz pénzügyi keretének megemelésére vonatkozóan. Többet kell törődnünk a szomszédos országokkal, különösen azután a három konfliktus után, amelyek az elmúlt hat hónapban történtek a Gázai-övezetben, Ukrajnában és Grúziában.
A Külügyi Bizottság számos, a képviselőcsoportunk által javasolt módosítási javaslatot elfogadott, többek között azt a 11 módosítást, amelyeket árnyékelőadóként nyújtottam be. Most azonban a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport nevében szeretnék két újabb módosítást benyújtani.
Bár egyetértek azzal az elképzeléssel, hogy bizonyos, folyamatosan fennálló konfliktusok rendezése és a fekete-tengeri országok közötti kapcsolatok megerősítése érdekében további együttműködést kell folytatni Törökországgal és Oroszországgal, a (39) bekezdés szövege félreértéshez vezethet. A fekete-tengeri együttműködés négy különböző szinten zajlik: a tagállamok, a tagjelölt államok, az európai szomszédságpolitika által érintett országok és Oroszország mint stratégiai partner szintjén.
Mivel Törökország tagjelölt állam, nem részese az európai szomszédságpolitikának és inkább az előcsatlakozási támogatási eszközből részesedik, mint az Európai Szomszédsági Támogatási Eszközből. Ezért az európai szomszédságpolitika biztosan nem nyújt megfelelő alapot a Törökországgal való együttműködéshez.
A fekete-tengeri országokkal való együttműködési platformok már léteznek. A szinergia megerősítése érdekében az együttműködés új formái helyett talán inkább ezekkel a regionális kezdeményezésekkel kellene kapcsolatot teremtenünk.
A második módosítás az energiakérdésre vonatkozik. A jelentés (44) bekezdése csak Ukrajnára és Moldáviára utal, bár az energiaszektor szempontjából a szomszédos országok többsége is jelentős szerepet játszik, akár forrás-, akár tranzitországként. Főleg Grúziára és Azerbajdzsánra gondolok, amelyek szerepe meg fog nőni a Nabucco-projekt elindításával. Ez a projekt volt a témája egy januárban megrendezett nemzetközi konferenciának. Tehát számomra úgy tűnik, hogy az energia területén hozott intézkedéseknek minden szomszédos országra vonatkozniuk kellene.
Hanna Foltyn-Kubicka
Elnök úr, az európai szomszédságpolitikát azzal a céllal fejlesztették ki, hogy integrálja az érintett országokat az Európai Unió szerkezetébe. Ez határozott együttműködést feltételez a gazdaság, a politika és a kultúra területén, anélkül, hogy bármely országnak kedvezne egy másik kárára. Ezt észben tartva igen nehéz megérteni a pénzügyi eszközök elosztásában fellelhető, a mediterrán országok és a kelet-európai államok közötti különbségeket, ez utóbbi csoport hátrányára.
Az európai szomszédságpolitika (ENP) szétválasztása régiók szerint abból a szempontból jogos, hogy ezek a régiók más-más problémákkal néznek szembe. De ez nem lehet indok a pénzügyi eszközök egyenlőtlen elosztására. Ez különösen megalapozatlan annak a tragédiának a fényében, amely nemrég sújtotta az egyik ENP-országot, Grúziát. A grúz polgároknak most igazán szükségük van a segítségünkre, valamint arra, hogy ugyanolyan bánásmódban részesüljenek, mint az Európai Unióval együttműködő országok.
Egy másik fontos cél, amelyet az ENP-nek el kellett volna érnie, az energiabiztonság. A jelenlegi európai válság nyilvánvalóan a szomszédságpolitika keretein belül zajló együttműködési elvek összefüggéstelenségét tükrözi. A válság minden kétséget kizáróan bebizonyította, hogy a szomszédságpolitika keretén belül intézkedéseket kell meghatározni, és a keleti partnerség részeként meg kell erősíteni az energiaszektort. Örülök, hogy az Európai Bizottság észrevette ezt a problémát, és éppen egy ilyen politika bevezetésére készül.
Cem Özdemir
Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, én is azzal kezdeném, hogy megköszönöm Szymański úrnak a kiváló jelentést. Az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz csak akkor lehet hatékony, ha ösztönzi a demokratikus átalakulást, és elősegíti a fenntartható - környezetbarát és tisztességes - fejlődést.
Ahhoz, hogy lehetővé tegyük az eszköz hatékonyságának ellenőrzését, tiszta, egyértelmű és mérhető célokat kell kitűznünk minden, az ENP keretén belüli cselekvési terv elé. Mi, a Zöldek/Európai Szabad Szövetség képviselőcsoport tagjai kifejezetten kérjük az ENP-vel kapcsolatos cselekvési tervek kontextusában az emberi jogokra vonatkozó eszközök következetes használatát és az ENPI által népszerűsített "Justice” projektek átfogó vizsgálatát.
Egy másik fontos pont, amelyet joggal hangsúlyoz a jelentés, az a civil társadalom fokozottabb bevonása az ENPI-vel kapcsolatos tervezési és ellenőrzési folyamatba. A 2008 nyarán kitört grúziai háború egyértelműen bebizonyította, hogy egészen addig az időpontig az Európai Unió nem fejlesztett ki és nem is vezetett be a kaukázusi térségre vonatkozó fenntartható konfliktusrendezési politikát.
A Hegyi-Karabah esetéhez hasonló "befagyott konfliktusok” továbbra is akadályozzák az ENP fejlődését a Dél-Kaukázusban. Ezért kérjük a Tanácsot, hogy aktívabban vegyen részt a konfliktus rendezésében. Ez az eszköz alkalmat ad az Európai Uniónak arra, hogy aktív szerepet játsszon a szomszédos régión belüli demokratikus átalakulás és fenntartható fejlődés elősegítésében.
Különösen a saját - a mi - szavahihetőségünk megőrzése érdekében az Európai Uniónak végre komolyan kell vennie a harmadik országokkal megkötött megállapodásaiban foglalt, a demokráciára és az emberi jogokra vonatkozó záradékokat, és megfelelő lépéseket tennie - ideális esetben pozitívakat vagy ha kell, negatívakat is.
Zbigniew Zaleski
(PL) Elnök úr, miközben megköszönöm képviselőtársamnak, Szymański úrnak a jó minőségű jelentést, szeretném megosztani azzal kapcsolatos gondolataimat, hogy miért olyan fontos nekünk a szomszédságpolitika. Meg kell válaszolnunk ezt a kérdést. Elsősorban azért, mert sem az Európai Unió, sem Európa nem magányos sziget. Az Európai Unió Európában található, és ez fontos nekünk; annál is inkább, mert ambiciózusak vagyunk és "exportálni” szeretnénk az értékeinket, az elképzeléseinket és a tapasztalatainkat más országoknak.
Véleményem szerint a fontosabb döntések mellett - amelyek a közlekedésre, az energiaügyre, a szabad kereskedelemre és kölcsönös cserére vonatkoznak - vannak kisebb, szintén nagyon fontos dolgok, mint például az oktatás, a tudományos és kulturális kapcsolatok, és mindenekelőtt a személyközi kapcsolatok. Én az Európai Uniót egymással kommunikáló népek családjaként látom. Európa - én legalábbis így látom a dolgokat - akkor lesz erős, ha valamennyi részének megfelelő szerepe lesz, amit be is tud tölteni, tehát ez nemcsak az EU országaira, hanem a szomszédaira is vonatkozik.
Biztos úr, úgy vélem, mára majdnem befejeztük az Euromed kiépítését, amely egy érdekes program. Nagy mennyiségű támogatást adunk, talán túl sokat is, ahogyan képviselőtársam az Unió a Nemzetek Európájáért Képviselőcsoportból fogalmazott, most pedig meg kellene erősítenünk az Euroeast-re vonatkozó elképzelést. Ez nagyon fontos és azt gondolom, az újabb keletű energiaválság után senkinek sem fér kétsége ahhoz, hogy ez egy olyan dimenzió, amely nagyon-nagyon jelentős számunkra. A probléma itt a közösségi és regionális programoké, amelyeket támogatnunk kell, de amelyek sajnos pénzügyi támogatást igényelnek. Megfelelő összegeket kell félretennünk erre. Itt jó döntéseket hozunk, amelyeket a tagországok és szomszédaink együttműködés és közös projektek keretében a gyakorlatban is alkalmaznak majd.
Aloyzas Sakalas
Elnök úr, 2008-ban több új, regionális kezdeményezést indítottunk el az európai szomszédságpolitika égisze alatt. Bár a pénzügyi eszközt 2006-ban tervezték, bebizonyosodott róla, hogy kellőképpen hatékony, mivel a jövőre irányul.
Az Európai Unió a szomszédos országokkal folytatott, illetve a köztük lévő multilaterális és regionális együttműködés megerősítése mellett döntött. A pénzügyi eszköz már lehetővé teszi, hogy az EU más nemzetközi szervezetektől pénzügyi hozzájárulást kapjon, illetve a szomszédságában működő egyéb multilaterális szervezetekkel együtt dolgozzon. Használjuk aktívan ki ezeket a lehetőségeket!
A második dolog, amiről beszélni szeretnék, a pénzügyi juttatásoknak a Földközi-tenger déli és keleti partján lévő, valamint a keleti szomszédok közötti elosztására vonatkozik. Végső esetben ez az EU által folytatott politika hitelességének megkérdőjelezéséhez vezethet. Az EU-nak ezért tartania kell magát az elkötelezettségeihez, és fenn kell tartania a pénzügyi juttatások földrajzi elosztását, ahogyan azt a 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó pénzügyi terv megállapítja.
Létezik azonban egy másik fontos elosztásbeli különbség a szomszédok között. Arról a különbségről beszélek, amely az alakuló demokráciákban futó, a jogállamisággal és az emberi jogokkal kapcsolatos programok támogatására vonatkozik. 2007 és 2010 között a keleti szomszédainkra fordított teljes támogatás 21%-át a demokratikus fejlődés támogatására fordítjuk, a déli szomszédok esetében ez azonban mindössze 5%. Kérném a Bizottságot, vegye ezt a problémát figyelembe.
Grażyna Staniszewska
(PL) Elnök úr, az európai szomszédsági támogatás keretébe tartozó, a mediterrán térségre és a jövőbeli keleti partnerségre irányuló pénzügyi kezdeményezések egyik érintett régió rovására sem történhetnének, ahogyan ez jelenleg fennáll. Fontos figyelembe venni a keleti és a déli partnerállamok sajátos természetét.
Az újabb, keleti szomszédainkat érintő geopolitikai események egyértelműen megmutatták, hogy az európai szomszédságpolitikát hozzá kell igazítani az adott régió szükségleteihez. Ukrajna jó példa erre. Az Európai Unió legnagyobb keleti szomszédjának külön ösztönzést és előnyöket kellene nyújtani a keleti partnerség keretében: ezek motiváló hatással lennének az európai ambíciókat dédelgető országra. Ezenkívül szintén fontos lenne a szabadkereskedelmi övezet kialakításának felgyorsítása és az Ukrajnával folytatott, vízummentességre irányulótárgyalások lezárása.
Az európai szomszédságpolitika (ENP) nem csupán a kormány és a nemzeti politikusok tetteit foglalja magában. Ezért örülök, hogy a jelentés kihangsúlyozza a lakosság és a helyi hatóságok szélesebb körű bevonását az ENP tervezésébe és gyakorlati alkalmazásába. Emlékeznünk kell arra is, hogy a szomszédokkal való jó, hatékony és kölcsönösen jótékony együttműködés biztosítása érdekében rendkívül fontos és értékes a tapasztalatok és a bevált gyakorlatok megosztása illetve a képzési kezdeményezések, köztük a szomszédos országok nyelveinek megtanulására irányuló programok.
Pierre Pribetich
(FR) Elnök úr, először is gratulálni szeretnék képviselőtársamnak, Szymański úrnak az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz felülvizsgálatáról szóló jelentéshez.
Ne feledkezzünk meg arról, hogy e jelentés legfőbb célkitűzése annak elkerülése, hogy a kibővült Európai Unió és közvetlen földrajzi szomszédai között új választóvonalak, vagy rosszabb esetben szakadékok jelenjenek meg, ugyanakkor arra is törekszik, hogy javítsa a vizsgált térség egészének stabilitását és biztonságát.
A béke terjesztése számtalanszor megismételt vágy, amelyet azonban útközben a gyűlölet és a tolerancia hiányának realitása gátol. E politika megfelelő működése következésképp részben meghatározza Európa nemzetközi geopolitikai helyzetét.
Hogyan vizsgálhatjuk felül hatékonyan ezt a szomszédsági és partnerségi támogatási eszközt? A lényeg egyetlen szóban összefoglalható: ambícióval.
Tulajdonképpen még több ambícióval a civil társadalommal és a helyi hatóságokkal folytatott párbeszédekben: az említett eszköz kialakításában és ellenőrzésében való részvételük javítása érdekében.
Több ambícióval a támogatások területén: a szomszédos országok közigazgatási, helyi és regionális kapacitásainak javítása, valamint a civil társadalomnak szánt csereprogramok népszerűsítése érdekében.
Több ambícióval a demokrácia, a jogállamiság és az emberi jogok területén.
Ezt a költségvetési támogatást azonban kiválasztási eljárásnak kell alávetni, hogy csak azok számára tegyük hozzáférhetővé, akik hasznosítani tudják - országspecifikus megközelítéssel, politikai feltételekhez kötve, és emlékezetben tartva politikáink értékelésének tökéletesítését. Elengedhetetlenül fontos a par excellence keretet jelentő európai szomszédságpolitika, valamint az olyan regionális kezdeményezések, mint a fekete-tengeri szinergia és a jövőbeli keleti partnerség közötti kapcsolat tisztázása is.
Tulajdonképpen azáltal, hogy a politikákat egyre behatároltabb földrajzi területekre korlátozzuk, azt kockáztatjuk, hogy elveszítjük az Európai Unió által követni kívánt szomszédságpolitika általános irányát, ismertségét és átláthatóságát.
Ezen az áron javítjuk az Unió kohézióját és összehangolását, az erre szánt költségvetésünket túlnyomórészt a kívánt irányokban utaljuk ki, és az Európai Unió végül teljes mértékben betölti stabilitási központi szerepét.
Nicolae Vlad Popa
(RO) Az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz jelentős mértékben hozzájárult az Európai Unió szomszédos államaival fenntartott kapcsolatok fejlődéséhez.
Az egyik finanszírozási lehetőség a szomszédsági beruházási keret, melynek keretében az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszközből kiutalt összegen felül az EU tagállamainak lehetősége nyílik arra, hogy adományokkal vegyen részt. Tisztában vagyunk azzal, hogy ebben a tanulmányban az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköznek biztosított finanszírozás nem elégséges az e térségre vonatkozó ambiciózus célkitűzések teljesítéséhez.
Nyomatékosan felkérjük az Európai Bizottságot arra, hogy végezzen elemzést a szóban forgó eszközhöz egyenletesebben elosztott összegek jövőbeli kiutalásához, különösen abban a helyzetben, amikor más kezdeményezéseket, például a fekete-tengeri szinergiát is megfelelő finanszírozással kell támogatni. Románia - a térség által a stabilitás, a fejlődés, az energiabiztonság, állampolgárainak biztonsága és a környezetvédelem tekintetében biztosított nyilvánvaló lehetőségek alapján - eddig is támogatta és a jövőben is támogatni fogja a Fekete-tenger térségének fontosságát az Európai Unió szempontjából.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszközt jobban ki lehet, és ki kell használni a Fekete-tenger térségében. Véleményem szerint a Fekete-tenger térségében a szinergia pozitívum. Úgy vélem azonban, hogy ennek a térségnek különleges a geostratégiai jelentősége, és strukturáltabb együttműködési keretet érdemel a skandináv együttműködési keret vagy az unió a mediterrán térségért modellje alapján.
Az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköznek jobban hozzá kellene járulnia az Európai Unió és a Fekete-tenger, valamint az Európai Unió és a Moldovai Köztársaság, illetve Ukrajna közötti szállítási összeköttetések fejlesztéséhez. Románia több együttműködési programot szeretne kidolgozni a romániai és a moldovai köztársaságbeli városok között. Örömmel fogadom a városok közötti párbeszéd fejlesztését ösztönző CIUDAD program elindítását.
A Fekete-tenger partján lévő kikötők fejlesztésének, a cseppfolyósított gáz-táróló terminálok építésének, valamint a fekete-tengeri társég államai és a tagállamok közötti vasúti és közúti összeköttetések fejlesztésének szerepelnie kell azok között a prioritások között, amelyekre ezt az eszközt igénybe veszik. Ezenkívül úgy vélem, ezt az eszközt ugyancsak igénybe kell venni az energiaszektorbeli együttműködéshez, valamint a Nyugat-Balkán térségébe történő energiaszállítási infrastruktúra bővítéséhez és egységesítéséhez.
Elnök
Elnézést kell kérnem Alexandru Nazare úrtól, mivel az Elnökség tévedése miatt nem biztosítottunk neki felszólalási lehetőséget a rendes felszólalási idő alatt, bár szerepelt a listán. A "catch-the-eye” ideje után átadom neki a szót.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Elnök úr, három kérdésre szeretném felhívni a figyelmet ebben a vitában. Először is elengedhetetlenül fontos, hogy - a 2007-2013 közötti időszakra szóló pénzügyi terv rendelkezéseinek megfelelően - az EU költségvetéséből a mediterrán országoknak és a kelet-európai országoknak szánt pénzügyi támogatás tekintetében a földrajzi felosztás fennmaradjon, és hogy az Európai Beruházási Banki hitelei formájában továbbra is nyújtsunk támogatást ezeknek az országoknak. Az említett országoknak szánt hitelek EBB által a 2007-2013 közötti időszakra előrejelzett alsó határa - 8,7 milliárd EUR a mediterrán országok számára, és csupán 3,7 milliárd EUR a kelet-európai országok és Oroszország számára - a kelet-európai országok szempontjából kedvezőtlennek tűnik abban az értelemben, hogy szükségleteikhez képest aránytalanok.
Másodszor, elengedhetetlen az említett országokkal a keleti partnerség égisze alatti energiaügyi együttműködés, valamint olyan feltételek teremtése, amelyek biztosítják ezekből az országokból az energiaforrások Európába szállítását, hozzájárulva ahhoz, hogy az energiaellátás terén alternatívákat biztosítson Európának. Harmadszor és végezetül, elengedhetetlenül fontos az EU gazdasági integrációjának elmélyítése a keleti partnerség országaival, a szabadkereskedelmi övezet ezen országokra történő kiterjesztésével, valamint társadalmi integrációval, melynek végső célkitűzése az ENPI-országok lakosai számára a vízumkövetelmények eltörlése kell legyen.
Daniel Petru Funeriu
(FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim, az Európai Unió szomszédos államainak szánt politika kidolgozásakor nem hagyhatjuk figyelmen kívül az említett országokban tapasztalható demokratikus deficitet. Ez a történelmükben gyökerezik. A demokratikus társadalom létrehozása érdekében szükségünk van arra, hogy ezen országok valamennyi állampolgára tisztában legyen a demokráciával.
A jelentés - egyébként joggal - fejtegeti a személyközi kapcsolatokat, én pedig azt a kérdést vetném fel Önöknek, hogy milyen jobb módja van a személyközi kapcsolatok létesítésének, mint az, hogy lehetővé tesszük ezen országok állampolgárai számára a szabad beutazást az Európai Unióba?
Ezért felkérem a Tanácsot, hogy engedélyezze a Moldovai Köztársaság állampolgárai számára, hogy vízum nélkül utazhassanak be az Európai Unióba; egyébként ez az egyetlen olyan ország, amelynek nyelve megegyezik az Európai Unió egyik hivatalos nyelvével. Egy ilyen intézkedés elfogadásáig természetesen arra kérném a Bizottságot, hogy tegyen meg minden szükséges lépést a Chişinău városában lévő "közös vízumközpont” működőképessé tételéhez. Valódi példát kell mutatnunk.
Corina Creţu
(RO) Az elmúlt hat hónapban az Európai Unió sorozatos kihívásokkal szembesült, melyek megkérdőjelezték szerepét, kohézióját, cselekvési és reakcióképességét.
A grúziai válság és a gázválság kihangsúlyozta, hogy nem tudunk folyamatosan szembeszállni azokkal a keletről érkező fenyegetésekkel, amelyek a nemzetközi stabilitásra és energiabiztonságunkra irányulnak.
Kedvezően fogadom a szóban forgó jelentésben javasoltak szerinti ambiciózus keleti partnerséget, annál is inkább, mert hatékonyabb együttműködésre és Grúzia újjáépítésének támogatására törekszik, miközben javaslatot tesz egy szabadkereskedelmi övezet jövőbeli létrehozására és az Európai Unió számára a vízumkövetelmények feloldására.
Úgy vélem azonban, hogy nagyobb jelentőséget kell tulajdonítanunk a moldovai köztársaságbeli helyzetnek, ahonnan aggasztó jelzéseket kapunk a véleménynyilvánítás szabadságáról és az idén tavasszal esedékes választások tisztességességéről.
Călin Cătălin Chiriţă
(RO) Az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz alapvető fontosságú az európai szomszédságpolitika, különösen a keleti partnerség és a Fekete-tenger térségében folytatott együttműködés sikeréhez.
A keleti partnerségre irányuló projekt csak akkor lehet sikeres, ha rendelkezik az egyértelmű célkitűzések megvalósításához szükséges finanszírozással. Ugyanakkor ésszerűsítenünk kell a keleti partnerségben érintett fellépések és pénzeszközök értékelésének mechanizmusait ahhoz, hogy az európai támogatást egyes kormányok ne kezeljék hűtlenül, és ne használják nem megfelelő célokra a politikai ellenzékkel szemben.
Fellépéseinknek mindig jól kidolgozottnak kell lenniük ahhoz, hogy az állampolgárok számára nyilvánvalóak legyenek az azokból származó előnyök. Úgy vélem, az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz által biztosított európai finanszírozásnak a keleti partnerség célterületén folytatott határokon átnyúló együttműködésre irányuló intézkedéseket kell előnyben részesítenie.
A határokon átnyúló együttműködésnek az a pontos feladata, hogy döntően hozzájáruljon a regionális fejlesztéshez, bizalmat építve ki a szomszédos államok között, és harmóniát teremtve a nemzetek között, elősegítve eközben az emberek határokon keresztüli mozgását, emellett a kereskedelemnek különösen előnyös multiplikátorhatásai lehetnek.
Alexandru Nazare
(RO) Az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz nélkülözhetetlen a stabilitás, a demokrácia és a jólét biztosításához a térségben. Ezenkívül ez az eszköz átformálja a határokról alkotott fogalmunkat, a zárt terület és kizártság képét felváltja az együttműködési és politikai kapcsolatokkal rendelkező terület fogalma.
Az EU-tól keletre lezajlott közelmúltbeli események, amelyekről már esett szó a Házban - a gázprobléma és a válság Grúziában - újra bebizonyították, hogy szükség van egy olyan stratégiára, amely biztosítja, hogy az EU aktív szerepet vállalhasson ezen a geopolitikai területen. A határainktól keletre fekvő területekre vonatkozóan koherensebb személetet kell elfogadnunk. Olyan tiszta célokra van szükség, amelyek egyaránt tükrözik az Európai Unió érdekeit és a partnereink sajátságos igényeit.
Örömmel üdvözlöm az olyan kezdeményezéseket, mint a fekete-tengeri szinergia és a keleti partnerség, amelyek megszilárdítják a régió országai közötti együttműködést, különös tekintettel a Moldovai Köztársaságra és Ukrajnára, valamint a Kaukázus és a Kaszpi-tengeri régió államaira. Aktívabb szerepet kell vállalnunk a fekete-tengeri térségben is, hogy megalapozzuk a Törökországgal és Oroszországgal kialakítandó kapcsolatainkat, mivel ez a terület az Európai Unió, Törökország és Oroszország szomszédságában helyezkedik el.
A partnerség olyan résztvevő országok számára is üdvös ösztönzést jelent, amelyek európai uniós tagságra pályáznak, mint például a Moldovai Köztársaság. Ez a partnerség jelentősen megnöveli az elkötelezettség szintjét mindkét oldal részéről.
A továbbiakban szeretnék pár szót szólni az EURONEST kezdeményezésről is, amely csupán egy példája annak a sajátos megoldásnak, amely révén javítani lehet az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz alkalmazását olyan államokban, mint Örményország, Azerbajdzsán, Grúzia, Moldova, Ukrajna vagy Fehéroroszország.
A politika alkalmazását nem javíthatjuk a pénzügyi támogatás szintjének megemelése nélkül. A pénzügyi csomag kibővítésének szükségességén kívül ugyanannyi figyelmet kell fordítanunk arra is, hogy milyen módon költik el ezeket a támogatásokat.
Úgy vélem, a támogatások előirányzására vonatkozó pénzügyi mechanizmusok tekintetében rendkívül fontos az átláthatóság garantálása. Emellett az a véleményem, hogy a forrásokat úgy kell kiutalni, hogy javítani lehessen a partnerországokban élő civil társadalom közös projektekbe való bevonását, illetve az érintett országok polgárainak mobilitását, köztük a vízumkövetelmények enyhítését.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök úr, úgy gondolom, hogy ez az ENPI-re vonatkozó vita valójában elővezette a a Bizottság következő, a keleti partnerségre vonatkozó közleményét. Az Önök által előterjesztett ötletek közül sok szerepel a keleti partnerségről szóló közleményben, és biztos vagyok abban, hogy amikor kézhez veszik, elégedettek lesznek vele.
Hadd mondjak el néhány dolgot. Természetesen nagyon hálás vagyok a sok javaslatért. A keleti partnerség lényege az, hogy együtt szeretnénk működni a keleti partnereinkkel - Ukrajnával, Moldáviával, Fehéroroszországgal - ha kell, a demokrácia és az emberi jogok terén, de a három kaukázusi állammal is a kereskedelemben, hogy megpróbáljunk még mélyrehatóbb társulási megállapodásokat létrehozni, másodsorban az energia területén, harmadsorban pedig a mobilitás fokozásában. A vízummentességre vonatkozó javaslataikkal kapcsolatban: a vízumrendszer egyszerűsítésével fogjuk kezdeni, bár ez sem könnyű, mivel számos tagállam még mindig húzódozik. Aztán természetesen vannak különböző platformok, amelyeket már említettem: például a civil társadalomra, az energiaügyre és a közlekedésre vonatkozó platform, vagy igen, az, ahol a bevált gyakorlatokat ki lehet cserélni.
A finanszírozással kapcsolatban csak annyit mondhatok, sajnos nincs több rendelkezésre álló pénzeszközöm. Természetesen - ahogyan ezt a szomszédságpolitika szülőanyjaként mindig elmondom - nagyon szeretném, ha több lenne. Az Önök intézménye egy nagyon fontos költségvetési hatóság, tehát kérem adjanak nekünk egy esélyt a jövőben, és ténylegesen támogassanak is. Ez vonatkozik délen az "unió a mediterrán térségért” kezdeményezésre, keleten pedig a keleti partnerségre és az ENPI-re is.
A támogatás jelenlegi mértéke a keletnek fejenként évi 3,6 EUR, a déli szomszédságnak 3,4 EUR. Tehát mint ahogyan láthatják, majdnem azonos szinten vagyunk. Ez azonbanez sosem elég, mert a kihívások és a szükségletek hatalmasak. Tehát megalkottuk az úgynevezett szomszédsági beruházási keretre (NIF) vonatkozó elképzelést, amelyet nagyobb projektek kivitelezésére lehet felhasználni.
Ez minden, amit pillanatnyilag elmondhatok Önöknek, de talán egy későbbi fázisban, amikor a keleti partnerséget tárgyaljuk, belemehetünk a részletekbe is. Mindenesetre köszönöm, hogy részt vettek a vitában, és köszönöm a javaslataikat. Nagyon összhangban vannak azzal az iránnyal, amerre tartunk.
Konrad Szymański
Elnök úr, szeretnék néhány észrevételt tenni ezzel a vitával kapcsolatban. Az eljárások egyszerűsítése, a szomszédságpolitika végrehajtási módjának nyomon követése és az Európai Parlament felügyeleti szerepe olyan kérdések, amelyekkel 2005 óta küzdünk, és úgy tűnik, e tekintetben sokkal többet nem tehetünk. Ma azonban kétségkívül fontos, hogy szomszédságpolitikánkat politikai tartalommal egészítsük ki. Ez a politikai tartalom olyan kérdéseket foglal magában, mint a vízumok, a közös piac és az energiaügy. Ha nem kezeljük ezeket a kihívásokat, elveszíthetjük azt a lehetőséget, hogy szomszédságpolitikánkat saját feltételeink szerint alakítsuk ki. Az idő ellenünk van. Azok az országok, amelyek ma szomszédságunk részét képezik, elveszíthetik stabilitásukat, és a regionális rend létrehozásának más alapelveire térhetnek át. Efféle eredménnyel nem leszünk elégedettek, és lehet, hogy a történelem soha nem ad nekünk újra ilyen lehetőséget. Az ilyen események saját biztonságunkat is érinteni fogják, és ezért a problémáról - konkrétan az Európai Unió érdekeiről - teljesen önző módon is el kell gondolkodnunk, hogy szomszédságunk stabilitás és jólét térsége legyen.
Ami a költségvetést illeti, nagyon jól tudom, hogy a szomszédságpolitika reformja tekintetében e Képviselőház számos részlege egyetért a politika sajátos területeinek finanszírozására, valamint adott régiók finanszírozására vonatkozó kérdésekben, de nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy a szomszédságpolitika a költségvetésnek csak egy szakasza, és arról sem, hogy a következő pénzügyi terv alatt minden változatlan marad. Ha sikerül finanszíroznunk a földközi-tengeri, a keleti és a fekete-tengeri szomszédságot is, mindannyian győztesek leszünk. Ilyen sikert a szomszédság egyetlen részén sem érhetünk el másik rész rovására, mert az EU költségvetését úgy alakítottuk ki, hogy ez elkerülhető legyen. Inkább az EU költségvetésének reformjára kellene összpontosítanunk, hogy minden rész (a mediterrán, a keleti és a fekete-tengeri szomszédság) részesüljön a jövőbeli pénzügyi tervből.
Marcin Libicki
(PL) Elnök úr, sajnálom, hogy Szymański úr kiváló jelentésének összefoglalását Ferrero-Waldner asszony nem hallhatta, mert továbbra is más témák foglalkoztatják.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Alin Lucian Antochi  
írásban. - (RO) Teljes szívemből támogatom a jelentés azon rendelkezéseit, amelyek célja, hogy fokozzák az Európai Uniónak az ENPI célállamai iránti politikai kötelezettségvállalása szintjét, emellett kilátásba helyezik az egyes országokhoz igazított társulási megállapodások aláírását.
E politika hatékony végrehajtása érdekében az érintett államoknak teljes mértékben el kell köteleződniük a társadalmon belüli demokratikus reformfolyamat iránt. A reformok, különösen a demokrácia, a jogállamiság és a véleménynyilvánítás szabadsága területéhez kapcsolódó reformok végrehajtása az említett államok számára továbbra is komoly probléma, és hatóságaik politikai akaratától, valamint a civil társadalom és állampolgáraik elköteleződésének mértékétől is függ.
Fontos, hogy ezeknek az országoknak a lakossága megértse, hogy az európai integráció nemcsak a határok törvényes átlépésének lehetőségét nyújtja, hanem valódi esélyt is kínál arra, hogy az országot kimozdítsa a holtpontjáról. Ebben az összefüggésben az európai projekteknek konkrétabb rendelkezéseket és különleges pénzeszközöket kell biztosítaniuk a lakosság tájékoztatására.
A lakosság megismertetése az integráció előnyeivel és az ország európai uniós csatlakozását követően vállalt kötelezettségeikkel olyan hatással jár, hogy aktívan bekapcsolódnak a társadalomban zajló reformfolyamatba, és csökken a hatalmon lévő elitnek az a lehetősége, hogy kényszerítő intézkedéseket alkalmazhasson az ellenzéki politikai pártok és a civil társadalom ellen.
Adam Bielan  
Elnök úr, az a kezdeményezés, amelyet Lengyelország és Svédország csak tavaly támogatott, már nem vitatott. A keleti határokon túli szomszédokkal folytatott szorosabb együttműködés nemcsak mindkét oldal számára előnyös, hanem Európa biztonsága szempontjából is lényeges és stratégiai fontosságú.
A keleti határainkon túli politikai és gazdasági helyzetnek közvetlen hatása van az EU egészében fennálló helyzetre, továbbá gazdasági egyensúlyunkra és biztonságunkra. A tavalyi év Oroszország számára a szomszédaival fenntartott kapcsolatainak próbája volt, amelyben a Kreml egészen egyszerűen kudarcot vallott.
A keleti szomszédságpolitika fejlesztése ezért szükségessé teszi aktív részvételünket a dél-kaukázusi térségben és a legközelebbi szomszédainkat érintő eseményekben. Ez a részvétel az adott területeken folytatott együttműködésünk előfeltétele. Itt a civil társadalom, valamint a demokratikus és az intézményi reformok támogatására, illetve Európa energiabiztonságának garantálására gondolok. Mutassuk meg, hogy mi lehetünk a legfontosabb szereplők keleten, és ne engedjük, hogy Oroszország végrehajtsa saját neoimperialista játéktervét!
Janusz Lewandowski  
Az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköznek a déli és a keleti szomszédságpolitika finanszírozásához történő felhasználása e térségek egyikének a rovására sem történhet. E finanszírozás felhasználása vonatkozásában különösen fontos más források, köztük a magánfinanszírozás átláthatóságának biztosítása.
Az új EU-Oroszország megállapodásra irányuló tárgyalások során Oroszország fokozottabb együttműködésére kell összpontosítanunk, meghatározva a támogatás jobb megtervezését és többéves programozását eredményező egyértelmű pénzügyi együttműködési prioritásokat azon garanciák tekintetében, amelyek révén az orosz hatóságoknak nyújtott bármiféle pénzügyi támogatás hozzájárul a demokratikus normák erősítéséhez Oroszországban, valamint annak biztosítása tekintetében, hogy több, finanszírozásra elkülönített, közös projekt legyen.
Hangsúlyoznám azt is, hogy tényleges politikai feltételek és garanciák megteremtésére van szükség annak biztosításához, hogy a Fehéroroszországnak szánt segítségnyújtás azonnali és közvetlen hatással legyen az állampolgárokra, és azzal a hatóságok ne éljenek vissza politikai ellenfeleik megtámadása céljából. Az Európai Uniónak hatékonyabb támogatást kellene nyújtania a civil társadalomnak és a demokráciát védelmező politikai pártoknak.
Az Európai Unió keleti szomszédságában nemrégiben bekövetkezett geopolitikai események kihangsúlyozták annak jelentőségét, hogy az európai szomszédságpolitikát - a partnerek igényeihez való hatékonyabb hozzáigazításával - tovább kell fejleszteni, amely magában foglalja az EU fokozottabb részvételét a fekete-tengeri térségben.
Marianne Mikko  
Az Európai Parlament Moldováért felelős delegációjának vezetőjeként természetesen érdekelnek az ENPI keleti dimenziójában bekövetkezett fejlemények.
Teljesen megértem és támogatom az Európai Unió déli tagállamainak az ENPI déli dimenziója fejlesztésének előmozdításához fűződő érdekeit. Ugyanakkor meggyőződésem, hogy nem hanyagolhatjuk el keleti szomszédainkat. Közös otthonunk biztonsága és jóléte szempontjából a keleti és a déli szomszédaink egyformán fontosak számunkra.
A jelenlegi, 2010-ig hatályos rendszer alapján az ENPI pénzeszközeinek elosztása egyenlőtlen: 70% jut a déli dimenzió országainak, és mindössze 30% a keleti dimenzió országainak. A finanszírozásra vonatkozóan újabb megbeszélések az idén kezdődnek. Őszintén remélem, hogy a jelenlegi rendszer módosulni fog e megbeszélések során, és hogy a jövőben a pénzeszközök indokolható módon egyenlően kerülnek elosztásra.
A tavaly nyári események miatt - itt az orosz-grúz konfliktusra utalok - keleti szomszédaink véleményem szerint indokoltan várnak az EU-tól több hozzájárulást a biztonság megőrzésére. Az EU részvétele nem korlátozódhat csupán kinyilatkoztatott politikai támogatásra, hanem a reformok megvalósításában nagyon is valós együttműködést és segítségnyújtást is kell tartalmaznia.
Kimondhatatlanul boldog vagyok, hogy Észtország a nemrég létrehozott szomszédsági beruházási keret 15 alapító tagjának egyike. A jelenlegi gazdasági recesszió idején az 1 millió eurós támogatás meglehetősen jelentős és konkrét tett.
Toomas Savi  
írásban. - Elnök úr, üdvözlöm azt az elképzelést, hogy "a keleti partnerség nem lehet akadálya az EU-tagságnak azon szomszédos országok esetében, amelyek [...] csatlakozni [kívánnak]”, amint azt a jelentés megállapította. A lehetséges jövőbeli tagságra irányuló ösztönzés a keleti partnerség szerves része, mivel a sikeres feltételes megközelítés alapját képezi.
Bár a teljes demokratikus átmenet irányába való haladás országonként változó - Fehéroroszországban csak kisebb előrelépések történtek, míg Ukrajnában és Grúziában néhány jelentős lépés történt -, az Európai Uniónak a keleti szomszédság országai számára mindig fenn kell tartania az EU-csatlakozás lehetőségét, mivel a működőképes demokrácia, a jogállamiság és az emberi jogok tiszteletben tartására irányuló erőfeszítések néha a visszaesésig kimerítőek lehetnek.
Az Örményországgal, Azerbajdzsánnal, Grúziával, Moldovával, Ukrajnával és Fehéroroszországgal szemben az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz, valamint a csatlakozási ösztönzés elsődleges célja, hogy folyamatos haladást biztosítson az adott országokban a megszilárdított demokrácia felé.
