Egyperces felszólalások fontos politikai kérdésekben
Elnök
A következő napirendi pont az egyperces felszólalások fontos politikai kérdésekben (150. cikk).
Nuno Teixeira
(PT) A Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság jelenleg értékeli ki a Kereskedelmi Világszervezettel kötendő, a banánra vonatkozó globális megállapodást. Hamarosan a Parlamentnek plenáris ülésen kell döntenie a latin-amerikai országokból származó banán behozatali vámjának csökkentéséről.
Világossá kell tenni, hogy a legkülső régiók egyike sem ellenzi egy ilyen megállapodás megkötését, sem Madeira, ahonnan származom, sem a többi nyolc legkülső régió, melyek közül külön kiemelném a Kanári-szigeteket, amelyre a megállapodás az összes legkülső régió közül a legnegatívabb hatást fogja gyakorolni. Ezek a régiók egyszerűen csak annyit akarnak, hogy egyrészt a higiénia, a növény-egészségügyi feltételek és a munkavállalók jogai terén a többi országnak is ugyanazoknak a követelményeknek kelljen eleget tennie a piacra való belépés érdekében, mint a legkülső régióknak. Ez csak így tisztességes. Másrészt ezek a régiók teljes mértékű kártalanítást akarnak a nekik okozott károkért. Ennek hiányában legalább azt akarják, hogy az illetékesekben legyen annyi tisztesség, hogy egyenesen megmondják, hogy meg kell változtatniuk az életmódjukat, és más munkát kell keresniük, mivel nyilvánvaló, hogy az új feltételek között nem fognak tudni túlélni, és más megélhetés után kell nézniük. Nyilvánvaló, hogy ezeknek a megállapodásoknak vannak nyertesei és vesztesei. Nekünk a vesztesekkel kell foglalkoznunk - a nyertesek nem szorulnak a segítségünkre.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Európában gyorsan nő azon idősek száma, akiknek egyetlen megélhetési forrásuk a nyugdíj. Ezek az emberek egész életükben keményen és becsületesen dolgoztak, gyermekeket neveltek, adót fizettek az államnak, és azt várják, hogy idős korukban békésen és méltóságteljesen élhetnek. Sajnálatos módon ezek a jogos elvárások nem mindig teljesülnek. Az európaiak különösen érezhetik ezt a gazdasági válság idején. Az árak emelkednek, a nyugdíjak viszont nem, és egyre többen aggódnak az idős korukra félretett megtakarításaik biztonsága miatt, valamint nő azon nagyszülők száma is, akiknek támogatniuk kell gyermekeiket, mivel azok elvesztették a munkájukat. Bizonyos országokban, mint például az én hazámban, Litvániában, a kormány is tovább rontja a nyugdíjasok helyzetét: csökkenti a nyugdíjakat és a juttatásokat. Jelenleg nagy vita folyik a Bizottságnak a nyugdíjkorhatár esetleges felemelésére irányuló új javaslatáról. Engem azonban jobban aggaszt az, hogy nincs megoldva az időskorúak foglalkoztatásának problémája. A nyugdíjkorhatár esetleges felemelése következtében nyugdíjjogosult korban lévő munkanélküliek milliói kerülhetnek a szegénységcsapdába. Nem szenteltek elég figyelmet annak a kérdésnek, hogy az emberek egészségi állapota lehetővé teszi-e a nyugdíjkorhatár felemelését. Ezenkívül számításba kell vennünk azt a tényt is, hogy a nők gyakrabban alacsonyabb fizetést kapnak, mint a férfiak, valamint hogy a szülés, anyaság, a gyermekekről és beteg családtagokról való gondoskodás következtében elveszítik a biztosítási garanciákat, és végül alacsonyabb nyugdíjat kapnak. Ezért felszólítom a Bizottságot és a Tanácsot, hogy az európai népesség gyors elöregedésének kiértékelése után találjanak újabb módszereket a jelenlegi és jövőbeli nyugdíjasok normális életkörülményeinek biztosítására.
Filiz Hakaeva Hyusmenova
(BG) Elnök úr, hölgyeim és uraim, ma, november 10-én két eseményről is megemlékezünk Bulgáriában. Huszonegy évvel ezelőtt, a berlini fal leomlását követő napon, a "glasznoszty, szabadság és demokrácia” jelszavak a kommunista rezsim összeomlásához vezettek. Nem véletlen egybeesés, hogy Bulgáriában ugyanezen a napon ünnepeljük a véleménynyilvánítás szabadságát. Olyan dolgok történnek, amelyek elgondolkodtatnak minket egyrészt a totalitárius rendszerről - amely reményeim szerint örökre véget ért hazánkban -, másrészt a modern kor egy másik nagy problémájáról, a terrorizmusról, amellyel egyre gyakrabban kell szembesülnünk.
Vannak a demokráciának mechanizmusai a terrortámadások ellen? Lehet-e a terrorizmus ellen küzdeni a demokratikus elvek megszegése és az emberi jogok, illetve a média szabadságának korlátozása nélkül?
A liberális válasz erre az "igen”, de csak akkor, ha kiépítjük a megelőző intézkedések, a korai előrejelzés és gyors reagálás európai rendszerének regionális és nemzeti hálózatait.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Elnök úr, a legutóbbi plenáris ülésen óvtam ettől, és most meg is történt: erőszakkal felszámoltak egy szaharai tábort El Aaiunban, aminek következtében eddig 19 ember vesztette életét, több mint 700 ember megsérült, és több mint 150 ember eltűnt.
Mit mond erre az Európai Bizottság és a európai kormányok a spanyol kormánnyal az élen? Mindkét oldalt a nyugalom megőrzésére szólítják fel; azt mondják, hogy ez egy nagyon bonyolult ügy, és hogy nem szabad beavatkoznunk, valamint hogy meg kell védenünk a Marokkóban található európai érdekeltségeket.
Ashton bárónő, Jiménez asszony, Kouchner úr, én erre azt mondom: nem, nem és nem! Az elnyomás és gyilkosság nem bonyolult ügyek. Ezek nagyon is egyértelmű ügyek, és az is egyértelmű, hogyan kell reagálnunk: el kell utasítanunk, el kell ítélnünk, és a marokkói rezsimtől követelnünk kell, hogy vállalja a felelősséget.
Amíg ez meg nem történik, fel kell függesztenünk a Marokkóval való kétoldalú kereskedelmet és Marokkónak az Európai Unióval kapcsolatban élvezett privilégiumait. Az emberi jogok kérdésében nem alkudozhatunk.
Marek Henryk Migalski
(PL) Elnök úr, örülök, hogy a biztos asszony még itt van, és szeretném megragadni ezt a lehetőséget, mivel ez az ügy Malmström asszony hatáskörébe is tartozik. Tudom, hogy ez már harmadszor kerül elő, de nagyon komoly ügyről van szó, ezért szeretném ismét felhívni a figyelmet arra, hogy a november 5-ről 6-ra virradó éjjel Oleg Kashint, a Kommersant című orosz újság újságíróját moszkvai otthona közelében súlyosan bántalmazták - biztos vagyok benne, hogy ön tud erről, biztos asszony. Törött lábbal, törött állkapoccsal, sérült ujjakkal és betört koponyával vitték kórházba.
Ez nem az első ilyen eset a keleti határainkon fekvő országokban. Olvastam ma egy interjút az orosz kapcsolatok egyik legnevesebb elemzőjével, aki azt mondta, hogy az elmúlt 10 év során 300 újságírót gyilkoltak meg az Oroszországi Föderációban. Ez rendkívül aggasztó, mivel a véleménynyilvánítás szabadsága és a polgári szabadságjogok az Európai Unió alapvető értékei. Ezért szeretném határozottan azt kérni, hogy az orosz barátainkkal folytatott párbeszédünkben mindenhol és mindenkor hangsúlyozzuk, hogy ilyen incidensek nem fordulhatnak elő, mivel azok megnehezítik vagy akár el is lehetetlenítik párbeszédünket.
João Ferreira
(PT) Szeretném felhívni a figyelmüket a nyugat-szaharai kétségbeejtő helyzetre. Nyugat-szaharaiak ezrei táborokat hoztak létre a terület néhány főbb városának külterületein tiltakozásképpen azon körülmények ellen, amelyeket rájuk kényszerítettek, valamint az ellenük irányuló elnyomás különböző formái ellen, továbbá hogy népszavazást követeljenek, amely biztosítaná a függetlenséghez való jogukat.
A marokkói rendőrség és hadsereg e heti, a táborok felszámolására irányuló, erőszakos akciója meghatározatlan számú letartóztatáshoz vezetett, százak sérültek meg és tűntek el, és sajnálatos módon halálos áldozatok is vannak. Az erőszakos fellépés mellett az EU tagállamainak polgárait megalázó módon megakadályozták abban, hogy szolidaritásuk kimutatására ellátogassanak Nyugat-Szaharába. A marokkói hatóságok által kiutasítottak között ott volt Parlamentünk egyik képviselője, a Demokratikus Ifjúsági Világszövetség elnöke és számos újságíró, valamint nem kormányzati szervezetek tagjai is.
Az EU és annak bizonyos vezetői részéről tapasztalható hallgatás, illetve kétértelmű nyilatkozatok szégyenletesek és sajnálatosak. Az EU részéről ez a hallgatás az - EU által megadott- kiemelt státusszal rendelkező országgal való cinkosság. Ez a hallgatás és cinkosság elfogadhatatlan, ezért határozottan elítéljük.
Mario Borghezio
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, egyszerűen csak fel akartam hívni az Európai Parlament elnökének figyelmét egy sok évvel ezelőtti határozatra. Ez az ügy minden bizonnyal a biztos asszony hatáskörébe tartozik, akit üdvözlök körünkben.
Véleményem szerint ez egy nagyon súlyos határozat, mivel relativizálja egy nagyon fontos, a terrorizmusról szóló uniós irányelv tartalmát. Úgy gondolom, hogy nem lehet kiállni a menedékjogot kérő polgárok tágabb értelemben vett védelme mellett, és így tulajdonképpen elismerni a terroristaszervezetekhez tartozó személyek menekültstátuszhoz való jogát.
Ha ezt az elvet elfogadnánk, mint teszi azt a Bíróság határozata, azzal sok terroristának lehetőséget adnánk arra, hogy kihasználja a védelmet, amelyet pedig nem érdemel meg. Túl sokan estek Európában a terrorizmus áldozatává ahhoz, hogy megengedhessük egy ilyen helyzet kialakulását. Ezért sürgetem a Bizottságot, hogy módosítsa az irányelvet az Európai Unió által a terrorizmus elleni küzdelemben - helyesen - tett nyilatkozat túl tág és helytelen értelmezésének elkerülése érdekében.
Nicole Sinclaire
Elnök úr, a múlt hónapban a Parlament Strasbourgban megszavazta az uniós költségvetés 5,9%-os emelését. Az emelés 2 millió EUR szórakozási célú költséget is tartalmaz a Parlamentben megszokottá vált luxus életmód, a pezsgőzgetések támogatására. A képviselők ezzel jutalmazták magukat, amit én a gazdasági válság fényében visszatetszőnek találok.
Közép-nyugat-angliai (West Midlands) választókerületemben a válság áldozatai felvették a harcot. Az egyetemek hallgatói és tanárai az utcára vitték aggályaikat, és néhányuk akciójukat ugyan elítélem, de a többségét támogatom. Az egyetemi hallgatókat keményen fogja érinteni a megszorító csomag: az egyetemi tandíjak a háromszorosukra nőnek, kurzusokat szüntetnek meg, kevesebb hely és rosszabb infrastruktúra fog a diákok rendelkezésére állni. Megfojtják a holnap tehetségeit, akikre a jövőnket alapozzuk, és a fiatalabb generációk fogják a legjobban megszenvedni a megszorításokat. Elnök úr, hadd fejezzem be egy intelemmel: az önök arroganciája következtében még több ember fog az utcára vonulni, és tiltakozni ez ellen az elhibázott társadalmi projekt ellen. Önök csak kortyolgassanak továbbra is pezsgőt, hölgyeim és uraim!
Elena Băsescu
(RO) A Bukarestben november 8-án megrendezett Duna-csúcson a Duna-stratégiában részt vevő 14 ország delegációja volt jelen, köztük a Moldovai Köztársaságé is, amelynek ez a lehetőség az Európai Unióhoz való további közeledést jelentette. A találkozót éppen a megfelelő időben tartották, hiszen a stratégia alapító okiratát ez év végéig fogadják el, a stratégia megvalósítására pedig 2011-ben kerül sor. A találkozó legfőbb sikere az Európai Bizottság Barroso elnök úr által bejelentett kötelezettségvállalása volt, mely szerint 95 milliárd EUR-t bocsátanak rendelkezésre. Ezenkívül az EBB-től és az EBRD-től további forrásokat lehet szerezni.
Szeretném emlékeztetni önöket, hogy Románia a 2008-as európai Duna-régió stratégia egyik kezdeményezőjeként mindig is támogatta ennek a kezdeményezésnek a megvalósítását. A stratégia mihamarabbi megvalósítása segíteni fog a Duna-menti dél-romániai területek társadalmi és gazdasági helyzetének fellendítését.
María Muñiz De Urquiza
(ES) Elnök úr, a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja spanyol delegációja nevében szeretnék hangot adni a Marokkóban és a Szaharában elharapódzó erőszakhullám miatt érzett mély aggodalmunknak.
Támogatjuk az emberi jogok tiszteletben tartását, és mély sajnálattal töltenek el a halálesetek, legyen szó akár marokkói, akár nyugat-szaharai áldozatokról. A helyzetről kapott információk zavarosak. Ezért üdvözöljük, hogy Marokkó vizsgálatot fog indítani, és természetesen támogatjuk az átlátható információk politikáját.
Marokkó stratégiailag fontos Európa számára, ezért az Európai Uniónak mint szervezetnek csatlakoznia kell a számos tagállam, köztük Spanyolország részvételével zajló párbeszéd előmozdítására tett nemzetközi erőfeszítéshez. Üdvözöljük, hogy az események súlyossága ellenére a felek eddig is párbeszédet folytattak egymással, és hogy további tárgyalásokat terveznek.
Hölgyeim és uraim, ez a konfliktus több mint 30 éve fennáll, és mihamarabb véget kell vetni neki, mégpedig egy mindkét fél számára elfogadható megoldással és az ENSZ közvetítésével, amely a marokkói kormányon, a nyugat-szaharai embereken és az őket képviselőkön kívül az egyetlen szervezet, amelynek felhatalmazása van egy ilyen megoldás előterjesztésére.
Zbigniew Ziobro
(PL) Elnök úr, az Európai Parlament számos alkalommal kiállt az alapvető emberi jogok, polgári szabadságjogok és politikai szabadságjogok védelme mellett. Ezért nagy meglepetésemre az Európai Parlament legutóbbi strasbourgi ülésén sajnálatos módon nem fogadott el egy, a közelgő ukrajnai helyhatósági választásokra vonatkozó álláspontot, annak ellenére, hogy megbízható forrásokból nagyon komoly figyelmeztetések és hitelt érdemlő információk álltak rendelkezésre arról, hogy számos szabálytalanság történt, köztük az ellenzék zaklatása, valamint az újságírók azon jogának korlátozása, hogy a Régiók Pártja által kormányzott Ukrajna társadalmával szabadon kommunikáljanak.
Még inkább meglep, hogy a döntést ismét elhalasztották, és a kérdésről így holnap nem lesz szavazás. Ez a helyzet nagyon aggályos, és magyarázatot követel. Igaz, hogy az Európai Parlament egyes képviselői jóváhagyólag beszélnek a most tartott választásokról, holott mind az Egyesült Államok Külügyminisztériuma, mind Ashton asszony utalt a választások során megfigyelt számos szabálytalanságra és a választási törvény megsértésére? Ez az ügy magyarázatot követel.
Eduard Kukan
(SK) Örömmel vettem tudomásul, hogy az Európai Bizottság tegnap a 2010-es és 2011-es évre szóló stratégiájában megerősítette, hogy a nyugat-balkáni régióra vonatkozóan a legjobb stratégia a bővítés. A Bizottság megerősítette azt is, hogy továbbra is teljesíteni fogja a régióval szemben vállalt kötelezettségeit azzal a feltétellel, hogy a régió országai fokozzák erőfeszítéseiket az integrációs folyamatban.
Üdvözlöm az elmúlt év néhány pozitív lépését, például a vízumkötelezettség eltörlését a régió legtöbb lakosára vonatkozóan, valamint Montenegró fejlődését, amelyet a tagjelölt státuszra való előterjesztéssel ismertünk el, továbbá az Európai Unió és az országjelentésre javasolt Szerbia közötti párbeszédben történt előrelépéseket.
Azonban még mindig maradtak kihívások, amelyekkel szembe kell néznünk. Ilyen kihívás például a Szerbia és Koszovó közötti párbeszéd megkezdése - amely remélhetőleg növelni fogja a régió stabilitását -,, valamint a Macedónia nevével kapcsolatos ügy mihamarabbi megoldása - ez már nagyon régóta folyamatban van -, továbbá a Bosznia-Hercegovinával kapcsolatos vízió vagy új megközelítés elfogadásának kérdése, illetve a koszovói vízumliberalizáció megkezdése.
Mindezen kérdésekben világos stratégiára és vízióra van szükség, amely lehetővé teszi a régió számára az Európai Unióhoz való közeledést. Ez nemcsak a régió országainak érdeke, hanem a miénk is.
Guido Milana
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, 30 évvel ezelőtt Marokkó évekig tagadta, hogy háborúzott a nyugat-szaharai néppel, ma pedig még mindig tagadja, hogy elnyomásban tartja ezt a népet. Nyugat-Szaharában emberek halnak és sérülnek meg csak azért, mert követelik azon joguk tiszteletben tartását, hogy szabadon élhessenek saját hazájukban.
Marokkó nagyrészt lezárta határait mindazok előtt, akik az események tanúi akartak lenni. Nem adnak tájékoztatást és nem engednek be az országba parlamenti képviselőket. Egy francia parlamenti képviselőtől és Meyer úrtól, az Európai Parlament képviselőjétől megtagadták a belépési engedélyt. Európa pedig passzívan szemléli az eseményeket. A Bizottság nem foglalkozik a kérdéssel, ezért csak az ENSZ fellépésére számíthatunk, ami viszont az elmúlt 30 évhez hasonlóan most is sikertelen. A külpolitikáért felelős Ashton bárónő nem foglalt állást az üggyel kapcsolatban. A Parlamentnek aktívan fel kell lépnie. Fel kell lépnünk Marokkóval szemben, korlátoznunk kell a kereskedelmi megállapodásokra irányuló kezdeményezéseket, kezdve a halászati megállapodások megújításával.
Petru Constantin Luhan
(RO) Reflektorfénybe kerültek az innovációval kapcsolatos létfontosságú kérdések. Véleményem szerint itt az ideje, hogy olyan intézkedéseket fogadjunk el, amelyek európai szinten előmozdítják a bizottsági kezdeményezésben szereplő fellépéseket.
Létfontosságú a partnerségek létrehozása. Nem szabad figyelmen kívül hagynunk azt a tényt, hogy a következő programozási időszak során meg kell kezdeni a regionális szintű tárgyalásokat annak érdekében, hogy a partnerségek ne csak helyi és regionális, de nemzeti és transznacionális szinten is létrejöhessenek. Hasonlóképpen elmondhatjuk azt is, hogy az előttünk álló időszak e feladatának megvalósítási módjára irányuló széles körű vitának minden régió napirendjében fontos helyet kell kapnia. Véleményem szerint a releváns szereplők közötti párbeszéd létfontosságú az egyes régiók hozzáadott értékeinek felismerése és az e hozzáadott értékek kiaknázásához szükséges innováció meghatározása szempontjából. Felszólítom a helyi és regionális hatóságokat, hogy vegyenek részt a partnerségek létrehozásában és egy realisztikus, a régió igényeinek és törekvéseinek minél inkább megfelelő programozás kialakításában.
Elisabeth Köstinger
(DE) Elnök úr, holnap Szöulban kezdetét veszi a G20-csúcstalálkozó. A csúcstalálkozón megvitatásra kerülő témák között van egy, amely különleges jelentőséggel bír: a Kínai Népköztársaság ritkaföldfém-exportjának korlátozása. A ritkaföldfémek - amelyekre az európai iparnak nagyon nagy szüksége van - kitermelésének 95%-a Kína kezében van. Leginkább az új technológiák kifejlesztésével foglalkozó, tudásigényes ágazatok érintettek. Súlyos problémát jelent, hogy az európai kis- és középvállalatok az ellátás mesterséges fennakadásainak következtében komoly kockázatnak vannak kitéve. Az Európai Gazdasági Térség technológiai szakértelme az egész világon híres. Elfogadhatatlan, ha ezen a területen időről időre félbe kell szakítani a tevékenységet.
Ezért felszólítom az Európai Unió és a többi érintett állam, így az Egyesült Államok és Japán képviselőit, hogy a G20-csúcstalálkozón lépjenek fel Kína kereskedelmi despotizmusa ellen. Mihamarabb megoldást kell találni a problémára.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Az EU lakossága öregszik, az aktív népesség aránya pedig csökken. A gazdasági válság is hozzájárult ahhoz, hogy a munkanélküliségi ráta 10%-ra nőtt. Ebben a helyzetben az EU-nak és a tagállamoknak intézkedéseket kell foganatosítaniuk nyugdíjrendszereik fenntarthatóságának biztosítására. A nyugdíjrendszer reformjának megoldásokat kell találnia arra, hogy a nyugdíjasok számára garantálva legyen a méltóságteljes élethez szükséges minimum.
A lakosság várható élettartamának növekedése ellenére nem a nyugdíjkorhatár felemelése a megoldás. Azok az időskorúak, akik képesek arra, hogy a munkaerőpiacon aktívak maradjanak és ezt akarják is, hozzá tudnak járulni a társadalom gyarapodásához, azonban nem szabad, hogy erre kötelezzék őket. Ugyanakkor a gazdasági válság és az európai ipar harmadik országokba történő áttelepítése következtében a munkahelyek száma csökkent, és azoknak a munkaképes embereknek, akik nem találnak állandó munkát, problémát jelent az állami nyugdíjrendszerekbe való befizetés minimális időtartamának teljesítése. Szeretném hangsúlyozni, hogy a nyugdíjkorhatár emelése maga után fogja vonni a munkanélküli fiatalok számának növekedését.
Miroslav Mikolášik
(SK) Az élelmiszer-címkézés témája rámutat, hogy a polgárok figyelemmel kísérik, mit csinál Európa, miről vitázik, és ez milyen mértékben érinti őket. Azzal a jó hírrel tudok szolgálni, hogy október 25. és 27. között Szlovákia polgárai nemcsak figyelemmel kísérték a tényt, hogy első olvasatban elfogadtuk képviselőtársam, Renate Sommer jelentését, hanem a nyitrai egyetem hallgatói, az agár-élelmiszeripar, a média és a szélesebb közvélemény is aktívan részt vett a vitákban, munkaértekezleteket és pályázatokat szerveztek, a fiatalok pedig vitát szerveztek, melynek további lökést adott az előadó, Renate Sommer részvétele, miközben a három szlovák európai parlamenti képviselő is aktívan részt vett a folyamatban.
Ezzel azt akarom mondani, hogy az Európai Parlament és annak képviselői olyan érdekes témákkal is foglalkozhatnak, amelyek közvetlen hatást gyakorolnak a demokráciára, és hogy nem kritizálhatjuk folyamatosan a vitáinkat, és hogy nem tudunk olyan problémákat megoldani, amelyeknek semmi közük a valósághoz. Szeretném elismerésemet kifejezni az Európai Parlament szlovákiai irodájának is, amely remek munkát végzett ennek az eseménynek a megszervezésével.
Seán Kelly
Elnök úr, ismételten szeretném felhívni a figyelmüket Sakineh Mohammadi-Ashtiani ügyére. Ahogy bizonyára tudják, az iráni hatóságok júliusban állítólagos házasságtörésért megkövezés általi kivégzésre ítélték, de a Parlament állásfoglalása - amelynek meghozatalakor sok képviselő "Engedjék szabadon Sakinehet” feliratú pólóban jelent meg - és a nemzetközi tiltakozás következtében az ítéletet megváltoztatták.
Megváltoztatták, de nem helyezték hatályon kívül. Akasztás általi kivégzésre változtatták állítólagos gyilkosságért. Ezt az ítéletet november 3-án hajtották volna végre, de nemzetközi petícióknak köszönhetően ismét elhalasztották - ezek között volt 270 000 online aláírás, valamint különböző hatóságok közbenjárása a világ különböző részeiről, de különösképp Sarkozy francia elnök részéről, aki személyesen avatkozott be. Az iráni hatóságok azonban nem zárták le az ügyet, és talán mégis ki fogják végezni Sakinehet.
Ezért ismételten felszólítom az európai hatóságokat erőfeszítéseik megkétszerezésére, hogy elérhessük Sakineh szabadon bocsátását, és azt, hogy menedékjogot kaphasson, vagy szabadon élhessen hazájában, valamint azt, hogy a nők államilag támogatott meggyilkolása és az emberi jogok megsértése véget érjen Iránban.
Elnök
Ezzel az egyperces felszólalásokat lezárjuk.
