Kérdések órája (a Tanácshoz intézett kérdések) 
Elnök
A következő napirendi pont a Tanácshoz intézett kérdések órája (B6-0168/2008).
Tárgy: A megkülönböztetésellenességről szóló horizontális irányelv
Elmondaná a Tanács, hogy milyen lépéseket szándékozik tenni az egész Unióra kiterjedő nagyobb esélyegyenlőségért folytatott küzdelemben?
Mi az elnökség programja az esélyegyenlőséget illetően és hogyan biztosítja a Tanács, hogy a tagállamok eredményesen végrehajtsák a megkülönböztetésellenes jogszabályokat?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök úr, a Tanács teljes mértékben tisztában van a hátrányos megkülönböztetés megszüntetésére irányuló horizontális intézkedések fontosságával, és gyakorlatilag már elfogadott jogszabályokat erre vonatkozóan.
Gondolok itt a Tanács 2000/43/EK számú irányelvére, amely számos területen megtiltja a faji vagy nemzetiségi hovatartozáson alapuló hátrányos megkülönböztetést, valamint a Tanács 2000/78/EK számú irányelvére, amely a foglalkoztatás és a munkavállalás területén tiltja a vallás, meggyőződés, fogyatékosság, életkor vagy szexuális irányultság alapján történő hátrányos megkülönböztetést.
A Bizottság felelős az Európai Unió által elfogadott jogi aktusok átültetésének ellenőrzéséért és jogában áll jogsértési eljárást indítani. A Bizottság a meglévő irányelvek eredményes végrehajtását is ellenőrzi, és július 2-án elfogadott egy javaslatot a munkaerőpiacon kívül életkoron, fogyatékosságon, szexuális irányultságon, valláson vagy meggyőződésen alapuló hátrányos megkülönböztetés elleni védelmet biztosító irányelvre.
Ez az új irányelv egyenlő elbánást kíván biztosítani az alábbi területeken: szociális védelem, oktatás, a nagyközönség rendelkezésére álló javakhoz és szolgáltatásokhoz - köztük természetesen a lakhatáshoz - való hozzáférés és ezek ellátása.
A Tanács ezért nagyon szorosan ellenőrzi majd e kezdeményezést a következő hónapok során.
Claude Moraes
Köszönöm, soros elnök úr. Örülök, hogy a Tanács pozitívan áll a megkülönböztetésellenes jogszabályhoz. Azonban kétségtelenül azzal is tisztában van - vagy ha nem, hamarosan lesz -, hogy a rá maradt örökség a megkülönböztetésellenes irányelvek, vagyis a faji egyenlőségről szóló és a foglalkoztatási irányelv végrehajtásának hiányából áll.
Most van egy nagy örömmel fogadott új csomagunk, egy új horizontális irányelvünk a javakról és szolgáltatásokról.
Mindenekelőtt arra kérném a Tanácsot, hogy biztosítsa, hogy a Tanács részéről történő végre nem hajtás öröksége ne állandósuljon. Itt van például a rasszista bűncselekményekről szóló tanácsi kerethatározat végre nem hajtásának öröksége. A Tanácsnak támogatnia kell ezt a csomagot, mivel az fontos az európai polgároknak, ezért pozitív elbírálását kérjük.
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Elnök úr, tudjuk, hogy nem lesz könnyű, de elmondhatom Moraes úrnak, hogy jogi szempontból szorgalmasan dolgozunk végrehajtásának biztosításán, és hogy a maga részéről az elnökség minden lehetséges erőfeszítést megtesz, hogy e bizottsági csomag alkalmazásra kerüljön.
Az érintettek hagyományaiból és a bizottsági javaslatok hatóköréből már tudjuk, hogy ez semmiképp nem lesz könnyű.
Elizabeth Lynne
Nagyon örülök, hogy egy horizontális irányelv elfogadását javasolták az Ön által említett területeken.
El tudná mondani, hogy az Ön véleménye szerint a Tanács többi tagja milyen mértékben fogja támogatni ezt az irányelvet, és a francia elnökség elkötelezi ma magát, hogy valóban lobbizni fog, hogy ez valóra váljon?
Nagyon lényeges, hogy elfogadtassuk ezt a megkülönböztetésellenes jogszabályt a 13. cikk csomagjának befejezése érdekében, és - ahogy Claude Moraes mondja - az azt követő végrehajtás döntő fontosságú.
Jörg Leichtfried
- (DE) Szeretném még jobban részleteire bontani ezt a kérdést. Az Európai Unióban jelenleg nyilvánvalóan létezik az etnikai alapon történő hátrányos megkülönböztetés klasszikus esete, mégpedig Olaszországban, ahol etnikai hovatartozásuk miatt nyilvánítanak embereket bűnözővé. Mi a Tanács véleménye erről a gyakorlatról? Megfelelőnek tartja, hogy intézkedéseket foganatosítsunk az olasz kormány ellen?
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Elnök úr, úgy gondolom, hogy e két kérdés jól tükrözi az ellentéteket, melyek fennállhatnak a tagállamok között. A Tanácsban még nem esett ezekről szó, ezért nem válaszolhatok az Európai Unió nevében.
Annyit azonban elmondanék, hogy az elnökség fontosnak tartja ezeket az iránymutatásokat. E kérdés az Európai Unió szociális dimenziójának megerősítéséhez kapcsolódik, és ezért egyike azon feladatoknak, melyeknek különös figyelmet szentelünk. Mindent megteszünk, hogy konszenzust alakítsunk ki, gyakorlatiasak leszünk és a lehető leggyorsabban elérjük a lehetséges eredményeket.
Figyelmesen hallgattam, amit az etnikai alapú hátrányos megkülönböztetésről mondott, és ez egyértelműen komolyan nyugtalanítja az elnökséget.
Tárgy: A francia elnökség prioritásai
A francia elnökség oktatási mobilitással és az élethosszig tartó tanulással kapcsolatos prioritásai fényében egyetért a Tanács azzal, hogy az, ha a 2011-es évet az Önkéntesség Európai Évévé nyilvánítanánk, ideális mód lenne arra, hogy a Tanács az egész Unióban elősegítse a mobilitást a valamennyi nemzedéknek szánt önkéntes tevékenységek révén?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök úr, amint tudják, bár a Tanács hivatalosan nem foglalhat állást a jövőbeli európai évek témáira vonatkozó különböző javaslatokról, Harkin asszony javaslata mégis nagyon érdekli.
Az európai évek témáit egyének, csoportok vagy intézmények javasolhatják, először azonban az Európai Bizottságnak kell jóváhagynia és kiválasztania azokat, majd kidolgoznia a rá vonatkozó jogalkotási javaslatot. Ezt az együttdöntési eljárásnak megfelelően megvizsgálja az Európai Parlament és a Tanács. A Tanács ezért azt javasolja a tisztelt képviselő asszonynak, hogy javaslatát nyújtsa be az Európai Bizottságnak, amely az egyedüli intézmény, amely az ilyen jellegű javaslatok terén kezdeményezési joggal bír.
2008-ban az európai év témája a kultúrák közötti párbeszéd, és ezt a kérdést a francia elnökség prioritásai között kezeljük.
Marian Harkin
Köszönöm a választ. Úgy gondolom, azért említettem a 2011-es évet az Önkéntesség Európai Éveként, mert én és még négy európai parlamenti képviselő írásbeli nyilatkozatot tett erről, és azt hiszem, ma elértük a kívánt számot. Tehát legalább ez lesz a Parlament véleménye. Ha a francia elnökség rendelkezik bármilyen befolyással e tekintetben, azt kérném, hogy e téren is támogasson minket.
Amint mondtam, ma elértük a kívánt számot, és ez lehetővé teszi, hogy terveket és stratégiákat valósítsunk meg, hogy anyaggal rendelkezzünk 2011-re, ha a Bizottság úgy dönt.
Mindeközben arra kérném a francia elnökséget, hogy biztosítsa a fiatalok önkéntes tevékenységének fejlesztését a fiatalok mobilitásának és foglalkoztathatóságának támogatása érdekében.
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Elnök úr, osztom Harkin asszony aggályait. Szeretném kiemelni, hogy általában az elnökség és konkrétan a francia elnökség nagyon is szem előtt tartja az általa felvetett témákat, konkrétan a fiatalok mobilitásához és foglalkoztathatóságához kapcsolódó kérdéseket, és szándékában áll biztosítani, hogy e probléma különleges figyelmet kapjon.
Arról is gondoskodunk, hogy ezeket az aggályokat a Bizottság is figyelembe vegye, mivel a Bizottság feladata előterjeszteni az ilyen jellegű javaslatokat. A magunk részéről mi az elnökségünk ideje alatt megpróbálunk előrelépést elérni a Harkin asszony által említett problémákat illetően.
Elnök
A harmadik és negyedik kérdést visszavonják.
Tárgy: Az EU bioüzemanyag-célkitűzésének eltörlése
Egy jelenleg a Parlamentben megvitatás alatt álló jelentés (PE 405.949) azt követeli, hogy az EU 10%-os bioüzemanyag-célkitűzését csökkentsük vagy teljes mértékben töröljük el a vadvilágra, az emberekre és a világ élelmiszerkészleteire gyakorolt hatás miatt. El tudná mondani a Tanács, hogy a 10%-os célkitűzés, melyről 2007 márciusában született megegyezés, veszélyben van-e és hogy az emelkedő élelmiszerárak és a fokozott bioüzemanyag-előállítás közötti kapcsolat mesterséges-e?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök úr, való igaz, hogy 2007 márciusában az Európai Tanács elfogadott egy 10%-os minimális célkitűzést arra vonatkozóan, hogy a bioüzemanyagok 2020-ra a teljes benzin- és gázolajfogyasztás mekkora hányadát tegyék ki.
A Tanács azonban bizonyos előfeltételeket is meghatározott: a célkitűzést költséghatékony módon kell elérni, a bioüzemanyagokat fenntartható módon kell előállítani, a második generációs bioüzemanyagokat kereskedelemben hozzáférhetővé kell tenni és a tüzelőanyagok minőségét szabályozó irányelvet módosítani kell, hogy lehetővé tegye a megfelelő szintű keverést.
Crowley úrnak azt válaszolnám, hogy a Tanács felkérte a Bizottságot, hogy a szükséges javaslatokat minél hamarabb terjessze elő. 2008 januárjában a Bizottság ezért elfogadott egy javaslatot a megújuló forrásokból előállított energia támogatásáról szóló irányelvre. Amint tudják, ez minden egyes tagállamot kötelezné arra, hogy 2010-re a közlekedési célú üzemanyagok legalább 10%-át megújuló forrásokból biztosítsák, és ez a kötelezettség nemcsak a bioüzemanyagokra vonatkozna.
A Tanács előkészítő szervei és a Parlament illetékes bizottságai még mindig tárgyalják a Bizottság javaslatát. A 10%-os célkitűzés természetesen fontos része e vitáknak, azonban nem vonhatunk le semmilyen más következtetést, mint hogy úgy tűnik, nehéz lesz teljesíteni a jelenlegi célkitűzést.
Ami az élelmiszerárak emelkedését illeti, ez összetett jelenség, amelynek sok mélyen gyökerező oka és sok következménye van. Június 19-20-i ülésén az Európai Tanács kiemelte, hogy mennyire lényeges biztosítani a bioüzemanyag-politikák fenntarthatóságát, például az első generációs bioüzemanyagok előállításának javítása és a melléktermékekből előállított második generációs bioüzemanyagok fejlesztésének ösztönzése által.
Kihangsúlyozta azt is, hogy gyorsan fel kell mérni az élelmiszergyártást szolgáló mezőgazdasági termékekre gyakorolt lehetséges hatásokat és szükség esetén lépéseket kell tenni a hiányosságok megszüntetése érdekében. Megegyezésre jutott arról is, hogy további értékelést kell készíteni a bioüzemanyagok előállításának és használatának környezeti és szociális következményeiről, mind az Unión belül, mind az Unión kívül, a nemzetközi partnereinkkel fennálló kapcsolataiban. Ezért nagyon alaposan megvizsgáljuk majd a Bizottság javaslatait mind a fenntarthatóság, mind az ellenőrzés és értékelés szempontjából. Tudjuk, hogy a Parlament nagyon szem előtt tartja ezeket a kérdéseket, és úgy véljük, hogy meg tudunk egyezni olyan szabályokról, melyek lehetővé teszik, hogy kiélvezzük a bioüzemanyagok előnyeit, miközben minimálisra csökkentjük a közvetett káros hatásokat.
Brian Crowley
Köszönöm a soros elnök úr válaszát és minden jót kívánok neki a következő hat hónapra. Tudom, hogy nagyon nehéz lesz, számíthat a támogatásunkra.
A bioüzemanyagokkal kapcsolatban azonban - és a soros elnök úr egy első és egy második generációról beszélt - az a helyzet, hogy a problémák, melyekkel ma a bioüzemanyag-előállítás és az élelmiszertermelés közötti összefüggés terén szembesülünk, abból fakadnak, hogy csak első generációs bioüzemanyagokat használunk. Amit meg kéne vizsgálnunk, az a harmadik generáció - áttérés a bioüzemanyagokról a biomasszára, bioenergiára és az egész energiaszektor melléktermékeinek kérdésére -, amely segíthet csökkentenünk a fosszilis tüzelőanyagoktól való függőségünket és segíthet a környezetnek. Ehhez azonban két döntő fontosságú dologra van szükség. Az első a technológiai kutatás-fejlesztés koordinálása, a második pedig a rugalmasság a Tanács 2008. januári ülésén rögzített iránymutatásokon belül.
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Dos Santos elnök úr, az üvegházhatású gázok csökkentésének kiszámítására használt módszer, különösen a módszer hátterében álló opciók figyelembe veszik a tüzelőanyag-fogyasztást. Crowley úrnak azonban igaza van. El kell gondolkodnunk a biomasszáról és a bioenergia egyéb elemeiről, és meg kell próbálnunk elkerülni az élelmiszertermelést sújtó legkárosabb következményeket.
E célból további erőfeszítéseket kell tennünk a kutatás-fejlesztés koordinálására és esetleg a célok kutatási koordinációhoz való igazítására. A munka a Tanácsban kezdődik. Már folytak tárgyalások e kérdésről, és ismét láthatjuk, hogy nem hagyhatjuk figyelmen kívül azokat a különböző elemeket, melyeket Crowley úr említett a felszólalásában.
Josu Ortuondo Larrea
(ES) Soros elnök úr, tudom, hogy tudja, mik azok a tőzsdei határidős ügyletek a pénzügyi piacokon és az értéktőzsdéken. Sokat hallottunk arról, hogy az élelmiszerárak emelkedésének egyik fő oka a mezőgazdasági termények bioüzemanyag-termelésre való használata.
Szeretném megkérdezni, hogy az elnökség és a Tanács készített-e már tanulmányt a tőzsdei határidős ügyletek volumenéről az élelmiszer- és szénhidrogén-piacokat illetően, valamint arról, hogy ez milyen mértékben emelheti válogatás nélkül az árakat.
Mairead McGuinness
Én is sok szerencsét kívánok a francia elnökségnek.
Nem az a helyzet esetleg, hogy a bioüzemanyagoknak nem amiatt van most rossz hírnevük, amit Európa tett, hanem amiatt, amit az Egyesült Államok tesz azáltal, hogy hatalmas mennyiségű kukoricával a tehenek helyett az autókat eteti?
És Európa és a világ számára vajon nem az a kulcskérdés, hogy fenntartható földhasználati stratégiát alakítson ki, amely gondoskodik élelmiszerről, takarmányról, energiáról és környezeti árukról? De ne tekintsük egyiket se ördöginek, míg az élelmiszertermelést szegletkőnek tekintjük.
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Elnök úr, tisztelt képviselő úr, nincs tudomásom olyan jellegű tanulmányról, melyre Ön utalt. Hozzá akartam tenni, hogy "sajnos”, mivel úgy gondolom, hogy hasznos lenne részletesen megvizsgálni a piacok szerepét és azt a szerepet, melyet a jövőbeli termékek ölthetnek magukra e téren. Továbbá úgy vélem, bölcs lépés lenne mélyrehatóbb tanulmányokat végezni e téren, mivel más piacokhoz hasonlóan fennáll az előlegezés és a spekuláció esélye, attól függően, hogy e szavak milyen mellékzöngével bírnak.
Ami McGuinness asszony észrevételeit illeti, úgy gondolom, hogy igaza van abban - és ez az elnökség szándéka is -, hogy egy fenntarthatóbb mezőgazdasági termelés irányába kell haladnunk, hogy elkerüljük a feleslegeket, melyeket bizonyos területeken láttunk és főként az Egyesült Államok példáját, mondta Ön, ami nagyon igaz.
Reméljük, hogy az elnökségünk alatt kialakítunk olyan kezdeményezéseket, melyek lehetővé tesznek egy fenntarthatóbb mezőgazdasági termelési módszert.
Tárgy: A 2. MFC és az ILO gyermekmunkáról szóló egyezményei
Üdvözöljük a Tanács ez év májusi határozatait a gyermekek jogairól és a millenniumi fejlesztési célok felgyorsításáról. Azonban annak fényében, hogy elismerte a gyermekmunka céljából kizsákmányolt gyermekek rendkívüli sérülékenységét, foglalkozik a Tanács a 2. MFC és az ILO gyermekmunkáról szóló egyezményei közötti szakadék áthidalásával? A 2. MFC csak azt követeli meg az államoktól, hogy gondoskodjanak az általános alapfokú oktatásról, míg az ILO-egyezmények a gyermekmunka korhatárát 15 - illetve egyes fejlődő országokban 14 - évben szabják meg. Ez a 11-12 és 14-15 év közötti gyermekeket védelem és gondoskodás nélkül hagyja, főként sok fejlődő országban, ahol nincs elég erőforrás és esetleg akarat arra, hogy a 2. MFC céloknál tovább menjenek és ahol a gyermekeket a legnagyobb mértékben fenyegeti a munka céljából történő kizsákmányolás veszélye.
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök úr, Aylward úr, valóban van egy szakadék a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet, az ILO egyezményeiben a gyermekmunka elleni védelemre megszabott és a millenniumi fejlesztési célokban foglalt korhatár között. A nemzetközi egyezmények és a millenniumi fejlesztési célok azonban két kétségtelenül eltérő, de egyben kiegészítő megközelítés.
Szeretném emlékeztetni Önöket, hogy a 2000-ben elfogadott millenniumi célok arra irányulnak, hogy 2015-re Önök által is ismert pontos és konkrét célok révén elősegítsék az életkörülmények javulását; ezek közül a második cél az általános iskolai oktatás mindenki számára.
E millenniumi célokon keresztül a nemzetközi közösség elismerte, hogy az oktatás alapvető jog és fontos tényező a gazdasági fejlődés szempontjából. Az oktatáshoz való jog elismerése bizonyosan a gyermekmunka felszámolásának egyik módja, de nem az egyetlen: ott van az első millenniumi cél is, vagyis a szegénység megszüntetése, amely döntő szerepet játszik a gyermekmunka elleni küzdelemben és az iskolába járó fiatalok számának növelésében. A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet egyezményei meghatározzák a gyermekmunka elleni küzdelem jogi keretét, és világosan látható a millenniumi célokban és az ILO védelmi célú egyezményeiben egyaránt, hogy kiegészítik egymást, éppúgy, mint ahogy a jogalkotás és az intézkedések, vagy az általános keret és a jogalkalmazás.
A millenniumi célok rendelkezései és az ILO kötelező erejű jogi rendelkezései között a kor tekintetében is szakadék húzódik. Ahogy Aylward úr is rámutatott, e korbeli különbség megléte semmiképpen nem befolyásolja azt, hogy a Tanács eltökélten támogatja a gyermekmunka minden formája elleni küzdelmet és a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet egyezményeinek végrehajtását.
A Tanács által májusban elfogadott határozatok arról tanúskodnak, hogy az Európai Unió törekedni fog rá, hogy a rendelkezésére álló eszközöket cselekvésre használja és hogy az Európai Unió, a tagállamok és a harmadik országok közötti politikai párbeszédet - kerüljön arra sor kereskedelmi tárgyalások, fejlesztési együttműködés formájában vagy nemzetközi szervezetek keretein belül - felhasználja annak biztosítására, hogy ezek az egyezmények mindenütt végrehajtásra kerüljenek.
Határozataiban a Tanács hangsúlyozta, hogy szükség van az Európai Közösség által folytatott tárgyalásokra, az Európai Unió és harmadik országok között aláírt megállapodásokra, melyek mind a gyermekmunkáról szóló ILO-egyezmények ratifikálását és végrehajtását, valamint a gyermekmunka minden formájának megszüntetését hivatottak előmozdítani.
Az Unió törekedni fog rá, hogy a fejlesztési erőfeszítéseket a legjobban használja fel arra, hogy tovább erősítse a partnerországok rendszereit és kapacitásait, melyek az alapvető szolgáltatások diszkriminációmentes nyújtását szolgálják. A Tanács határozatai így kifejezetten utalnak az erőszakkal és a kizsákmányolással szembeni védelemre is. A megfelelő szakképzési és készségfejlesztési rendszerek, valamint a minimális munkaképes kor betöltése után a produktív foglalkoztatás és a tisztességes munka lehetőségeinek szükségességét is említik.
Liam Aylward
Megfogalmazhat a soros elnök politikai kötelezettségvállalást arra vonatkozóan, hogy a gyermekmunka világának felszámolását a Tanács a következő hat hónapban prioritásként kezeli? Számíthatunk a nemzetközi intézkedések nagyobb mértékű koordinációjára a fejlesztési támogatások és a külügyek terén?
Végezetül kíván a soros elnök úr reagálni a BBC Panorama közelmúltban sugárzott adására, amely egy jól ismert és sikeres európai ruhamárka beszállítói láncában alkalmazott gyermekmunkáról szólt? Fontolóra veszi a Tanács egy olyan rendszer bevezetését, amelynek keretében az európai országok felelősek lennének a jelentéskészítésért a beszállítói lánc valamennyi szintjén?
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Elnök úr, fordított sorrendben válaszolok a kérdésekre. Nem tudok semmit a tisztelt képviselő úr által említett riportról, de ha ez az információ megerősítést nyerne, a kérdést mindenképpen további vizsgálatnak kellene alávetni; meg kell vizsgálnunk a tényeket a beszállítói lánc importjának szintjén. Azonban biztosak lehetnek benne, hogy az elnökségnek tudomása van erről a helyzetről, és eltökélt szándéka, hogy véget vet neki leginkább azáltal, hogy e területen alkalmazza a viszonosság elvét és biztosítja a nemzetközi szociális normák tiszteletben tartását.
Másodszor, a fejlesztés tekintetében Önnek teljesen igaza van. Ez a vállalkozás fáradhatatlan erőfeszítéseket kíván, és mi továbbra is gondoskodunk róla, hogy a fejlesztés terén jobb együttműködés legyen. Végezetül az Európai Unió szociális dimenziójának javítására irányuló valamennyi tényezőhöz hasonlóan az elnökség kiemelt fontosságot tulajdonít a gyermekmunka elleni küzdelemnek és az Európai Unió által követendő útnak.
Tárgy: Vagyon-visszaszerzési hivatalok felállítása
Nyilatkozna a Tanács arról, hogy hogyan halad valamennyi tagállamban a vagyon-visszaszerzési hivatalok felállítása, melynek célja a bűnözők vagyonának lefoglalása a tagállamokban?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök úr, Ó Neachtain úr, a Bel- és Igazságügyi Tanács által elfogadott 2007/845/IB tanácsi határozat a tagállamok vagyon-visszaszerzési hivatalai közötti, a bűncselekményből származó jövedelmek és a bűncselekményekhez kapcsolódó egyéb tulajdon felkutatása és azonosítása terén való együttműködésről - amint tudják - 2007. december 6-án került elfogadásra.
A határozat 8. cikke rögzíti, hogy a tagállamoknak 2008. december 18-ig továbbítaniuk kell a Tanács Főtitkárságának és a Bizottságnak nemzeti joguk bármely olyan rendelkezésének szövegét, amely lehetővé teszi számukra az e határozat értelmében rájuk rótt kötelezettségek teljesítését. Mostanáig a Tanács Főtitkársága sajnos még nem kapott ilyen közlést.
Seán Ó Neachtain
(GA) Elnök asszony, szeretném megkérdezni a soros elnök úrtól, hogy az elnökség támogatja-e azt az ajánlást, mely szerint felállításukat követően e hivatalok lefoglalhatják a bűnözők vagyonát, ezáltal eredményessé tehetik e transzeurópai uniót a bűncselekmények számának csökkentése és a vagyonelkobzás terén - mint más országokban -, azonban most nem lehetséges a bűnmegelőzés terén, európai szinten.
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Elnök úr, egyetértek a tisztelt képviselő úrral, mivel azok után, hogy e kérdéseket pályafutásom más szakaszaiban közelről követtem, úgy gondolom, hogy ezt az együttműködést európai szinten valóban fokozni kell. Személyesen és az elnökség nevében egyaránt azt remélem, hogy gondoskodunk róla, hogy a tagállamok e téren - a Tanács határozatát tiszteletben tartva - teljes mértékben teljesítsék kötelezettségeiket, és hogy a Tanács Főtitkárságával együtt biztosítani fogjuk, hogy e kötelezettségek a határidő lejártáig, vagyis az idei év végéig, elnökségünk végéig teljesülnek. Befejezésképpen csak annyit szeretnék mondani, hogy a tisztelt képviselő úr által kifejezett aggályok teljességgel jogosak.
Reinhard Rack
- (DE) Jouyet úr, már jó ideje van az Európai Unióban egy irányelv a pénzmosásról, amely kifejezetten azért született meg, hogy megkísérelje elvezetni az illegális tevékenységből, főként a kábítószer-kereskedelemből és hasonló bűnözői műveletekből származó bevételeket. Az Ön által említett irányelv bármilyen módon tekinthető ezen irányelv versenytársának? Az irányelv és az általa nyert tapasztalatok nem lennének esetleg jobb megoldás, mint amelyet Ön most javasol? Számíthatunk egy jogilag kötelezőbb erejű intézkedéseket tartalmazó, keményebb megközelítés elfogadására is?
Avril Doyle
Elnök úr, én is üdvözlöm az új soros elnököt és sok sikert kívánok a következő hat hónapra.
Én csupán azon tűnődtem, hogy vajon a soros elnök úr ismeri-e a bűncselekményből származó vagyonnal foglalkozó írországi hivatal működését, és hogy ezt lehetne mintaként használni és utánozni. A hivatal nagyon eredményes volt a pénzmosás, a kábítószer-kereskedelemből származó bevételek és általában a bűntevékenységek terén megvalósuló nyomozásban. Kíváncsi lennék, mi erről a véleménye.
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Elnök úr, Rack úr és Doyle asszony kérdésére válaszolva annyit mondanék, hogy egyszerűen szeretnék többet megtudni az ír hivatal eredményességéről. Ha eredményes, azt gondolom, nincs rá ok, hogy a módszerét vegyük és európai szinten megváltoztassuk.
Rack úr kérdése ugyanilyen fontos. Miután a múltban figyelemmel követtem a pénzmosási ügyeket, úgy gondolom, hogy különbséget lehet tenni a bűncselekményből származó per se vagyon és a pénzmosásból származó vagyon között úgy, ahogy azt Európa teszi, főként 2001. szeptember 11. óta. Úgy vélem azonban, hogy fontos ugyanazt a szigort biztosítani, és az elnökség ideje alatt én személyesen fogom megnézni, mit lehet tenni egy olyan keret kialakítása érdekében, amely esetleg következetesebb, még ha ugyanolyan korlátozó jellegű is. A pénzmosás kapcsán Önnek igaza van, Rack úr: európai szinten születtek meglehetősen kielégítő eredmények. Ezért hasznos lenne építeni rájuk, amint tapasztalatom sugallja.
Tárgy: Az egész EU-t átfogó, gyermekrablásokra vonatkozó sürgősségi riasztórendszer
Milyen tervei vannak az elnökségnek és a Tanácsnak az egész Európai Unióra kiterjedő, gyermekrablásokra vonatkozó sürgősségi riasztórendszer minden tagállamban történő végrehajtására?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök úr, Ryan úr, ez egy nagyon fontos kérdés. Egyes tagállamok már bevezettek olyan riasztási mechanizmusokat, melyek lehetővé teszik valamennyi állami hatóság és civil társadalom nagyon rövid időn belüli mozgósítását az áldozat felkutatása és megtalálása érdekében. Az ilyen jellegű védelem azonban - amely nemzeti szinten eredményes - hatástalannak bizonyulhat, ha elég csak egy határon átmenni ahhoz, hogy az ember elmeneküljön a riadó elől, vagy ha elég ideje van a riadó megindítása előtt.
2007-ben az Európai Bizottság foglalkozni kezdett e kérdéssel, hogy feltérképezze a meglévő rendelkezéseket és megvizsgálja az uniós szintű cselekvés megvalósíthatóságát és hozzáadott értékét, és felállított egy munkacsoportot e célra.
Ugyanakkor bizonyos tagállamok, konkrétan Franciaország és némely más ország - Hollandia, Belgium és Luxemburg - 2008. június 12-én gyakorlatot szervezett egy határon átnyúló emberrablásra figyelmeztető rendszer megindítására. Más tagállamok - mint Németország, Spanyolország, Portugália, a Cseh Köztársaság és Svédország - megfigyelőként vettek részt a gyakorlaton.
Ryan úr aggályát prioritásnak tekinti a francia elnökség, amely tovább foglalkozik a kérdéssel, gyakorlatias módon, hogy fokozza a gyermekrablások elleni küzdelmet és megmutassa, hogy az Unió közelről részt vesz e helyzetekben.
A több tagállam részvételével megvalósult gyakorlat eredményeit a Bel- és Igazságügyi Tanács Cannes-ban ma végződő ülésén ismertették, és Dati asszony készen állt megvitatni e különösen fontos témát kollégáival. Úgy vélem, hogy érdekes lenne elkezdeni mérlegelni az e téren működő legjobb gyakorlatokat, melyek lehetővé teszik a meglévő mechanizmusok hálózatba tömörítését a legeredményesebb figyelmeztetőrendszer kialakítása céljából. A Tanács természetesen tájékoztatja a Parlamentet valamennyi kezdeményezésről, melyre a következő hat hónapban kerül sor e különösen érzékeny és fontos témát illetően.
Eoin Ryan
Én is köszöntöm a soros elnök urat és minden jót kívánok neki az elnökséghez.
Két kérdésem van. Először is: a soros elnök megvizsgálta a segélyhívó telefonvonal ötletét? Ez jó kezdet lenne. Már számos országban létezik ilyen segélyhívó telefonvonal. Ki lehetne ezt terjeszteni más országokra is?
Másodszor: tudna nekünk mondani egy ütemtervet arra, hogy erre szerinte mikor kerülne sor? Ez azon kérdések közé tartozik, melyről mindenki egyetért és végrehajtását kívánja, azonban úgy tűnik, megrekedtünk a bürokráciában. Amikor valami megtörténik, mindenki azt fogja kérdezni, miért nem történt meg korábban.
Vajon a soros elnök úr fel tudna vázolni egy ütemtervet e kérdést illetően, és megmondaná, hogy foglalkoztak-e a segélyhívó telefonvonal gondolatával?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök úr, a segélyhívó telefonvonal kiváló elképzelés, mivel ilyen rendszer már több tagállamban működik. Önnek igaza van, Ryan úr, és ez olyan ötlet, melyet az elnökség javaslatainak keretében általánosan lehetne alkalmazni.
Az ütemtervünk egyike a különösen érzékeny területeknek abból a szempontból, hogy főként a médiának és több új módszernek köszönhetően megmutassuk, hogy Európa konkrét lépéseket tesz a koordináció előmozdítására egy tragikus eseményekben, például gyermekrablásokban bővelkedő időszakban. A gyakorlatok harmonizálására és egy politikai megállapodás kialakítására törekszünk, lehetőleg még a francia elnökség vége előtt. Legalábbis ezt a célt tűztük ki magunk elé.
Reinhard Rack
- (DE) Jouyet úr, az elrabolt Madeleine McCann szülei itt voltak Strasbourgban a legutóbbi ülésen, hogy megpróbálják megszerezni a Parlament támogatását olyan egész Európára kiterjedő intézkedések kialakításához, melyek azt hivatottak biztosítani, hogy egy uniós megközelítés részeként nagyobb figyelmet kapjon a gyermekrablások megelőzése és az elrabolt gyermekek védelme. Ki tudja tűzni célul a Tanács, hogy a Parlamenttel és a Bizottsággal együtt támogassa az e területen megvalósuló intézkedéseket?
Christopher Heaton-Harris
Én a McCann család és azon terület képviselője vagyok, ahonnan ők jönnek, ezért nagyon közelről követtem az eseményeket. A Ryan úr által elmondottakra hivatkozva, van egy szám, melyet azt hiszem, a legtöbb európai országban fenntartottak e célra, és ez a 116 000. Valójában a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság elnöke tegnap este egy módosítással beépítette ezt a távközlési csomagba, tehát esetleg vethetnek egy pillantást a folyamatra, mely e jogszabályban szerepel. A kérdésem azonban a következő: szükség van ehhez új jogszabályra? Nem alapulhat egyszerűen puszta együttműködésen?
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Elnök úr, Madeleine McCann elrablása különösen kényes kérdés, és - hogy világosan fogalmazzak - szeretnénk, ha az elnökség, a Tanács és az Európai Parlament együttműködne az együttes fellépés biztosítása érdekében. Rack úrnak e tekintetben igaza van. Nem azt mondom, hogy mindenképpen szükségünk van új jogszabályra. Véleményem szerint amire e téren szükség van, az a konvergencia, jó együttműködés és helyes gyakorlatok, valamint meg kell vizsgálnunk, hogy a különböző tagállamokban mi hol működik a legjobban.
Ezért voltak érdekesek e kísérleti gyakorlatok, melyek több tagállam részvételével zajlottak azért, hogy következtetéseket tudjunk levonni és be tudjuk azokat mutatni partnereinknek - ahogy Rack úr rámutatott, a Parlamenttel együtt - még a francia elnökség vége előtt. Úgy gondolom, hogy ténylegesen nagyon eredményesnek kell lennünk, és ez - amint Ön mondta - jogalkotás helyett fokozott együttműködést von maga után.
Tárgy: "Tágabb szomszédsági” projektek
Figyelembe véve, hogy különböző oldalakról - többek között a Bizottságtól is - érkeznek javaslatok egy olyan "tágabb szomszédsági” politika kialakítására, amely felhasználja a legkülső régiók kivételes földrajzi fekvését arra, hogy segítse nyugat- és közép-afrikai és a karibi-térségbeli szomszédaik fejlődését, mi a Tanács véleménye, lehetséges konkrét formába önteni e javaslatokat és terveket kidolgozni ezzel kapcsolatban?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök úr! Ortega úr nyilvánvalóan tisztában van vele, hogy a sevillai Európai Tanács kezdeményezésére a Bizottság a legkülső régiók helyzetének különleges jellemzőit figyelembe vevő globális megközelítést alkalmazó jelentést készített, amelynek célja az volt, hogy meghatározza, milyen intézkedések szükségesek e területek fejlődésének biztosításához, ha figyelembe vesszük speciális szükségleteiket.
A közelmúltban, 2007 szeptemberében a Bizottság bemutatta a e stratégia eredményeit és a jövőbeli kilátásokat Tanácsnak és az Európai Parlamentnek. Ezenkívül, ahogyan azt a tisztelt képviselő úr is tudja, a minap került kiadásra "Az Európai Unió, valamint a tengerentúli országok és területek közötti jövőbeni kapcsolatokról” szóló zöld könyv. A Bizottság nemrég indított széles körű nyilvános konzultációt, amely előkészíti majd a tengerentúli országokra és területekre vonatkozó új partnerségi politika létrehozását.
Ahogyan azt Önök is tudják, e területekben és a legkülső régiókban nagyon sok a közös vonás: a távolság, az uniós területektől való elszigeteltség, a kiszolgáltatottság, az éghajlatváltozással szemben is, és természetesen az összes - légi és vízi - közlekedéssel, a migrációs hullám kezelésével, az agrár- és tengerpolitikával kapcsolatos kérdés. A tengerentúli területek és a legkülső régiók mindezen pontokban hasonlók.
A világban tapasztalható jelenlegi helyzetet nézve rájöttünk, hogy ha sikeresek szeretnénk lenni, az egységes fejlesztési politikát szélesebb, regionális keretbe kell ágyaznunk; ezért készítettük el a 2004. évi sevillai stratégia által útjára indított "tágabb szomszédság” tervet, amelynek célja a legkülső régiók saját földrajzi területükön, vagyis egyes AKCS afrikai és karibi országokkal való regionális integrációjának erősítése.
Ezt a perspektívát, ezt a regionális dimenziót az Európai Unió és az AKCS-országok között tárgyalt gazdasági partnerségi megállapodások során is figyelembe vettük annak érdekében, hogy biztosítsuk ezen országok nagyobb fokú regionális integrációját.
Számos különböző eszköz áll rendelkezésünkre e cél megvalósításához, amelyeket Önök is kétségtelenül jól ismernek. Először is megfelelőbben kell koordinálnunk a pénzügyi eszközöket, legyen szó a 10. GPM-ről, az ERFA-ról vagy a társfinanszírozás keretében megvalósuló támogatásokról. Meg kell erősítenünk a jelenlegi tengeri kapcsolatokat a legkülső régiók és nem uniós szomszédaik között. Az is fontos, hogy részt vegyünk e legkülső régiók, a tengerentúli országok és területek, valamint szomszédaik között létrejött közösségi kutatóhálózatokban, hogy ők is részt vehessenek közösségi programokban. Végezetül pedig új iránymutatásokat kell elfogadnunk a migráció területén, különösen az AKCS-országok és az Európai Unió közötti együttműködés keretén belül.
Ahogyan azt tisztelt képviselőtársam, Ortega úr mondta, a legkülső régiókra vonatkozó stratégia végrehajtása, amelynek célkitűzéseit a kifejezetten a távolság és elszigeteltség kérdésével kapcsolatos egyedi intézkedésekről szóló rendelet felülvizsgálatakor is figyelembe fogjuk venni, a Tanács munkatervének részét képezi a francia, a cseh és a svéd elnökség számára.
Mint azt Önök is tudják, a francia elnökség különös figyelmet fordít erre a kérdésre: ennek bizonyítéka a Réunion-szigeteken megrendezett találkozó, amely tegnap kezdődött és július 11-ig tart, és amely azon stratégiákkal foglalkozik, amelyeknek megvalósítására ezekben a legkülső régiókban, illetve a tengerentúli országokban és területeken az éghajlatváltozás és a biológiai sokféleség eltűnése elleni küzdelemhez szükség van. Reméljük, hogy ez a találkozó szintén új lendületet ad majd e számunkra kiemelkedő jelentőségű politikának.
Manuel Medina Ortega
(ES) Elnök úr! Szeretném megköszönni a Tanács soros elnökének válaszát. Ahogyan azt a soros elnök úr tudja, egy kiváló biztos, Barnier úr javaslata tett említést a tágabb szomszédság elképzeléséről, és a soros elnök úr számos ezzel kapcsolatos eszközre rámutatott.
Bízom benne, hogy a francia elnökség idején még az év vége előtt konkrét lépések születnek. Nyilvánvalóan rengeteg dokumentum készült, amelyeket, ahogyan az elnök úr is tisztában van vele, jómagam és itt mindannyian igen jól ismerünk. A legfontosabb azonban az, hogy haladást érjünk el, mert az idő szalad, a legkülső régiók pedig jelenleg nem rendelkeznek ezekkel a külső kapcsolatokkal.
A legkülső régiók az EU, vagyis egy kontinentális terület részét képezik, és megadják nekünk ezt a nagyszerű lehetőséget. Mindenképpen remélem, hogy a francia elnökség még az év vége előtt olyan intézkedéseket tud hozni, amelyekkel végrehajthatók lesznek a legkülső régiók tágabb szomszédságára vonatkozó általános elméletek.
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Elnök úr, Ortega úr! 2004 óta számos konkrét intézkedést fogadtunk el ebben a kérdésben, és Ortega úr helyesen említette e vonatkozásban Michel Barnier részvételét, amelynek eredményeképp számos közösségi politikában jelentős reformokra került sor: a kohéziós politikában és a Strukturális Alapokban, az Európai Mezőgazdasági Alapban, az Európai Regionális Fejlesztési Alapban, az Európai Halászati Alapban és a regionális támogatásokat, illetve a POSEI programokat és egyéb kutatási programokat illetően is.
Általában azt szeretném mondani Ortega úrnak, hogy a francia elnökség idején a Lisszaboni Szerződés végrehajtásának késlekedéséből fakadó nehézségek ellenére megpróbáljuk majd valóban új dimenzióval gazdagítani ezeket a politikákat, és biztosítani, hogy horizontális dimenziójukat, amennyire csak lehet, konkrét intézkedések is tükrözzék. Elsősorban a tengeri területre kívánunk koncentrálni, és szorosan együttműködünk majd ebben a kérdésben a Bizottsággal, illetve a regionális politikák tervezésének keretén belül Hübner asszonnyal. Biztosak lehetnek benne, hogy kiemelt figyelmet fordítunk erre a kérdésre.
Tárgy: Srí Lanka
A Tanács előtt is bizonyára ismeretes a Sri Lankán tapasztalható egyre nagyobb mértékű erőszak, és egy pusztító polgárháború kitörésének egyre növekvő lehetősége. A napokban 11 ember halálát okozta és hetvennél is többet sebesített meg egy zsúfolt külvárosi vonaton történt bombarobbanás, két további személy vesztette életét a fővárosban, Colombóban történt robbanás során, a tamil származású televíziós riportert, Paranirupasingam Devakumart pedig munkából hazafelé menet halálos támadás érte; ő a kilencedik újságíró, aki az elmúlt két évben gyilkosság áldozata lett Sri Lankán.
A Tanács azzal is tisztában van, hogy az ENSZ Emberi Jogi Tanácsa elutasította Sri Lankának a megismételt választásokra irányuló kérelmét, ami egyértelműen jelzi, hogy az ENSZ tagjai nem fogadják azt az országot, amelyről sokan úgy gondolják, hogy visszaélt a Tanácsban elfoglalt helyével, és nem az emberi jogok védelmére használta azt fel, hanem arra, hogy megvédje magát a nemzetközi vizsgálattól, amelyet nem csupán a Tamil Eelam Felszabadító Tigrisei (LTTE), hanem állítólag a kormány saját biztonsági erői által is elkövetett emberi jogok megsértéséről szóló, nagy mennyiségű dokumentált bizonyíték alapján folytattak volna le.
Mindezek fényében nem ért-e egyet a Tanács azzal, hogy az EU-nak elsődleges szerepet kellene vállalnia abban, hogy békés és hosszú távú megoldást találjanak a konfliktusra? Milyen megközelítést kíván alkalmazni a Tanács e cél elérésére, és milyen hatása lesz mindennek a Sri Lankával a GSP Plus (Általános Preferenciális Rendszer) státuszhoz való jogról folytatott tárgyalásokra?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök úr, Evans úr! A Tanács osztozik a Srí Lanka-i helyzettel kapcsolatos aggodalmában. 2008 eleje óta az Európai Unió aktívan felgyorsította a Srí Lanka-i kormánnyal folytatott párbeszédet. Március 16. és 18. között három magas rangú tisztviselő látogatott Colombóba, ahol négy kormányzati miniszterrel és más magas rangú politikusokkal találkoztak. Június 10-én az Európai Bizottság magas rangú delegációja részt vett a Colombóban megrendezésre kerülő 17. EU - Srí Lanka Vegyes Bizottságban. Mindkét látogatás lehetőséget adott arra, hogy megbeszéljük az Európai Uniónak a jelen Srí Lanka-i helyzetre vonatkozó aggodalmait.
Az EU-trojka Sri Lankán tett látogatása során az Unió ismét hangsúlyozta a tokiói folyamat társelnökeként vállalt szerepe, illetve a humanitárius segélyek biztosítása iránti elkötelezettségét. Mint azt Önök is tudják, az Európai Unió Srí Lanka legnagyobb segélyszállítója. Kiemelte ugyanakkor, mennyire fontos, hogy kedvezőbb körülményeket teremtsenek a civil szervezetek, az ENSZ és a Vöröskereszt Nemzetközi Bizottsága számára ahhoz, hogy munkájukat hatékonyan végezhessék.
Sri Lankának jelenleg számos előnye származik a fenntartható fejlődést és helyes kormányzást célzó különleges ösztönzők rendszeréből, amely része az Európai Unió általános preferenciális rendszerének. Ez a rendszer előírja, hogy minden olyan országnak, amely ki szeretné használni a GSP Plus előnyeit, 2008 októberéig ismét jelentkeznie kell rá. A rendszer megítélését elbíráló feltételek egyes gazdasági rászorultságot mérő kritériumokon és az emberi jogokról, a munkavállalói jogokról, a környezetvédelmi és kormányzási elvekről szóló 27 nemzetközi Egyezmény végrehajtásán alapulnak.
Robert Evans
Köszönöm a soros elnök úr válaszát, szeretnék azonban két rövid kérdést feltenni.
Ahhoz, hogy a békefolyamat élvonalába tartozhasson, az EU-nak módosítania kellene az utazási tilalomra vonatkozó politikáját, ugyanis tárgyalások folytak a nem EU-tagországi Genfben, és mert az ugyancsak nem EU-tag norvégok szintén jelentős szerepet vállaltak a békefolyamatban. Ez örömmel tölti el a soros elnök urat?
A soros elnök úr igen átfogó nézőpontot ismertetett a GSP-tárgyalásokról, fenntartásai, illetve a Srí Lankával kapcsolatos jelenlegi fenntartások fényében azonban mennyire bízik most abban, hogy Srí Lanka teljesíteni tudja majd az általa említett 27 feltételt, amire még azelőtt sor kell, hogy kerüljön, mielőtt bekapcsolódhatnának a preferenciális kereskedelmi rendszerbe?
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Elnök úr, Evans úr! Értem a genfi folyamatot érintő megjegyzéseit, és való igaz, hogy a norvégok elsődleges szerepet vállaltak benne. Ugyanakkor úgy gondolom, hogy az Unió súlya, amely, megismétlem, a legnagyobb segélyszállító, különösen fontos. Ezért e szerepet teljes mértékben fel kell használnunk arra, hogy befolyásolni tudjuk a genfi folyamatot, és az országban folyó stabilizációs műveleteket.
Srí Lanka GSP Plus-ban való részvételi jogának feltételei elsősorban a gazdasági rászorultsági kritériumokon és azon alapulnak, hogy az általam említett, az alapvető jogokról szóló nemzetközi Egyezményeket alkalmazni kell. Srí Lankának pedig jelentkeznie is kell a rendszerben való részvételre.
Tudomásom szerint, bár ebben nem vagyok biztos, egy átfogó dossziét kell kapnunk a Srí Lanka-i hatóságoktól, mielőtt döntést hozhatnánk a GSP Plus odaítéléséről. Jelen pillanatban nem tudok arról, hogy a Tanácsnak bármilyen kifogása lenne az engedélyezés ellen. Meg kell majd vizsgálnunk a Srí Lanka-i hatóságok kérelmének pontos tartalmát.
Avril Doyle
Szeretném megkérdezni a miniszter úrtól, egyetért-e azzal, hogy a kormány saját erői és a Tamil Tigrisek is egyaránt megsértették az emberi jogokat. Ha megkérem, fűzne ehhez néhány megjegyzést?
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Doyle asszony! Azt tudom, amiről a szlovén elnökség idején a küldetést teljesítő trojka a Tanácsnak beszámolt. Ezt a hármast a Szlovén Külügyminisztérium ázsiai igazgatója, Campbell asszony és Nicolaj úr vezette, aki utóbbi a Srí Lanka-i hivatal vezetője. Csak azokról a visszaélésekről tudok, amelyekről ők tájékoztattak. Ha azonban nem bánja, Doyle asszony, a későbbiekben további információk birtokában még visszatérnék ehhez a kérdéshez, és elnézését kérem, amiért jelenleg nem szolgálhatok pontosabb válasszal.
Tárgy: A Tanácsnak az éghajlatcsomaggal kapcsolatos prioritásai
Mik a francia elnökség céljai az éghajlat- és energiacsomagot illetően? Ez idáig milyen haladást ért el a Tanács? Milyen ütemezést tervez a francia elnökség?
Jean-Pierre Jouyet
a Tanács soros elnöke. - (FR) Elnök úr! A francia elnökség nyilvánvalóan üdvözli a Bizottságnak az év elején bemutatott "energia- és éghajlatcsomagját”, amely megfelelően tükrözte az állam- és kormányfők által a 2007 márciusi csúcson megfogalmazott célkitűzéseket: hogy 2020-ra, bármi történjék is, 20 százalékkal csökkentjük az üvegházhatású gázok kibocsátását, sőt, ha a 2012-t követő időszakra vonatkozó rendszerről szóló globális megállapodással kapcsolatos tárgyalások sikeresek lesznek, akár 30 százalékkal is; hogy szabályozási keretet javasoljunk a szén-dioxid befogására és geológiai tárolására, és, Doyle asszony, hogy demonstrációs projekteket indítsunk e területen; valamint hogy 2020-ra elérjük, hogy az Európai Unió összes energiafogyasztásának 20 százalékát megújuló energiaforrások termeljék. Mindezt Ön is jól tudja, Doyle asszony.
A francia elnökség üdvözli a szlovén elnökség idején elért haladást is. Ezzel kapcsolatban bizonyára ismerik a leköszönő elnökség által a Tanácsnak júniusban benyújtott haladási jelentését. A jelentésről szóló vitából kiderült, hogy a Tanács támogatja a csomag általános felépítését. Továbbá arról is döntés született, hogy az üvegházhatású gázok kibocsátása kereskedelmi rendszerének felülvizsgálatával kapcsolatos néhány javaslatot, valamint a rendszerbe nem tartozó ágazatoknak a csökkentésben vállalt részesedését részletesebben kell elemezni.
Elsősorban a szénszivárgás elleni küzdelemről, az aukciós bevételek felhasználásáról, a nemzeti célkitűzések és a 20-ról 30 százalékra történő növekedés eléréséhez szükséges rugalmasságról szóló rendelkezéseket kell részletesen megvizsgálni, csakúgy, ahogyan egyes tagállamok sajátos helyzetét is.
Tudjuk, hogy nem lesz könnyű mindezt megvalósítani. Azt is tudjuk, hogy a francia elnökségnek tisztáznia kell ezeket a pontokat, hogy igen ellentétes érdekek működnek, és hogy még mindig adósok vagyunk az imént említett elemek átfogó elemzésének elkészítésével, konkrétan az aukciós egységek kiosztási mechanizmusairól, a szén-dioxid-szivárgást megelőző intézkedésekről és a különböző szükséges rugalmassági mechanizmusokról.
Ugyanakkor azt is tudjuk, Doyle asszony, hogy természetesen létfontosságú az év végén megrendezendő Poznańi Konferencián politikai megállapodásra jutni, de erre mindenekfölött a Koppenhágai Konferencián van szükség. Ami elnökségünk munkáját illeti, az intézményeket, amelyről Önök épp ugyanannyit tudnak, mint én, illetve a jogalkotási határidőket tekintve az Önök Házával együtt elég ambiciózus megállapodást kell kötnünk ahhoz, hogy a 2009 decemberi Koppenhágai Konferencián az Unió erős helyzetből képviselhesse érdekeit a nemzetközi tárgyalások során, és az ehhez rendelkezésünkre álló jogalkotási időszak a végéhez közeledik. Ez kétségtelenül a legnagyobb kihívás, amellyel szembe kell néznünk, Doyle asszony.
Avril Doyle
A politikai megállapodás első olvasati megállapodásra utal, vagy egy előrehozott második olvasati megállapodásra a francia elnökség idején? Ezenkívül milyen fontosságot tulajdonít a soros elnök úr a határmódosítási intézkedéseknek vagy tilalmaknak? Egyetértene velem az elnökség, hogy ezeknek B terv formájában készen kellene állniuk arra az esetre, ha nem tudunk nemzetközi megállapodásra jutni, de nem szabadna őket érvként használnunk a tárgyalások során, hogy ezt a nemzetközi megállapodást megvalósítsuk?
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Elnök úr, Doyle asszony! Első kérdésére válaszolva minden tőlünk telhetőt meg fogunk tenni. Megpróbálunk már az első olvasat után megállapodásra jutni. Minden erőnkkel azon leszünk, hogy ezt elérjük; ha a második olvasat után mielőbb megállapodást tudunk kötni, így teszünk majd. Úgy gondolom, ez minden európai intézménynek és az Unió egészének is érdeke. Vagyis ez a személyes véleményem, még akkor is, ha tudom, hogy mindez igen nehéz lesz.
Ami a szén-dioxid-szivárgást érintő mechanizmusokat illet, véleményem szerint fontos - és most az elnökség, nem pedig a Tanács nevében beszélek -, hogy egyrészt technikai szempontból együtt tudjunk működni ezen legkevésbé sem egyszerű intézkedéseket illetően, másrészt pedig legyen a birtokunkban valamiféle alkutárgy, amelyet a közeledő nemzetközi tárgyalások során felhasználhatunk. Ha globális szinten nem jutunk megállapodásra e kérdésben, akkor, ahogyan Ön nagyon helyesen megjegyezte, B tervhez kell folyamodnunk. Kedvezőbb helyzetből állíthatunk azonban össze B tervet, ha konkrét javaslatokkal érkezünk a nemzetközi tárgyalásokra, és ezeket minél hamarabb kidolgozzuk. Én így látom.
Robert Evans
Mivel a miniszter úr hazai pályán beszél, az elnökség feladata pedig az, hogy e hathónapos időszak során a 27 ország vezetője legyen, tudna említeni olyan területet, ahol érzése szerint Franciaország különösen jó példával jár elöl, és e területen utat mutat mindannyiunk számára itt az Európai Unióban?
Jean-Pierre Jouyet
(FR) Elnök úr, köszönöm az lényeglátó kérdést. Úgy gondolom, hogy ezen a téren a francia elnökségnek el kell felejtkeznie azokról a lehetséges nehézségekről, amelyek a javaslatok egyes pontjait illetően felmerülhetnek, és amelyeket egyáltalán nem biztos, hogy olyan könnyű megoldani. Tisztában vagyunk vele, hogy nem minden egyszerű. A megújuló energiaforrásokra és egyéb összetevőkre gondolok. Ugyanakkor, Evans úr, az elnökség célja és felelőssége valójában az, hogy bármibe kerüljön is, az év végére megállapodásra jussunk, és bizony lesznek költségek, a szó pénzügyi értelmében véve, legalábbis a csomag egyes elemeit illetően.
Elnök
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdések írásban kerülnek megválaszolásra (lásd a mellékletet).
A 37. kérdés nem kerül megválaszolásra, mivel tárgya e részülés másik napirendi pontjához tartozik.
A kérdések órája véget ér.
(Az ülést 19.00-kor felfüggesztik, majd 21.00-kor folytatják.)
