Industripolitik i en globaliseret verden (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Lange for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om industripolitik i en globaliseret verden.
Bernd Lange
Fru formand, hr. Tajani, mine damer og herrer! Denne betænkning viser tydeligt Europa-Parlamentets holdning. Jeg vil gerne takke skyggeordførerne, som har bidraget til betænkningen, og ordførerne for de relevante udvalgs udtalelser.
Sammen har vi formidlet et tydeligt budskab, hr. Tajani, som er, at vi af gode grunde skal flytte industripolitikken tættere på centrum af den politiske scene. Industripolitikken vil først og fremmest hjælpe os med at skabe fremtidssikrede job af høj kvalitet og dernæst at sikre investeringer i Europa. Vores konkurrenter i hele verden er gode til at udnytte industripolitikken, f.eks. i USA, Kina, Brasilien og Indien. For det tredje står vi over for udfordringer i forbindelse med bæredygtighed, både med hensyn til klimaet og samfundets økonomiske og sociale fundament. Set i det lys er det vigtigt for os at placere industripolitikken i centrum af den politiske scene.
Det betyder på den ene side, at vi forventer, at industripolitikken integreres på en sådan måde, at den bliver fokus for lovgivningsinitiativer i EU. Vi ønsker ikke, at miljø-, handels- og konkurrencepolitikken udarbejdes først og først derefter koordineres med europæisk industris interesser. Tværtimod skal vi definere de andre politiske områder på grundlag af de strategiske interesser, der ligger i en bæredygtig industripolitik.
For det andet, har vi brug for bedre koordinering af industripolitikkerne i de forskellige medlemsstater. Jeg beder Dem derfor som beskrevet i betænkningen at anvende Lissabontraktatens artikel 173, stk. 2, til at koordinere industripolitikken i medlemsstaterne mere effektivt, så vi alle sammen bevæger os i samme retning.
Vi skal naturligvis fokusere på en række forskellige områder. På det horisontale plan skal vi navnlig se på innovationspolitikken i hele værdikæden. Vi skal være gode til at støtte hele den økonomiske kæde, fra grundforskning til lancering af produkter på markedet, og til markedsføring af de bedste løsninger for vores samfund.
Vi skal også være mere opmærksomme på ressourcer. Det er ikke nok at sige, at dette er vigtigt. Vi skal indføre praktisk lovgivning, som vil øge ressourceproduktiviteten betydeligt. Inden for industrien står arbejdskraften for 20 % af omkostningerne og ressourcerne for 40 %. Dette er udgangspunktet for foranstaltninger om råvarer. De mobiltelefoner, som vi alle sammen bruger, indeholder sjældne jordarter og metaller, som sjældent genanvendes. Genanvendelsesprocenten for mobiltelefoner er kun 1,5 %. Det danner udgangspunkt for jobskabelse og øget konkurrenceevne i Europas industri.
Jeg vil gerne nævne en sidste ting i denne forbindelse. Innovation og ressourceproduktivitet sker ikke af sig selv. De afhænger af de involverede medarbejdere. Derfor skal der i en fornuftig industripolitik også tages højde for medarbejdernes færdigheder og inddragelse. Hvis vi kan gøre dette, er jeg sikker på, at vi har fremtidssikrede job i Europas industri.
Antonio Tajani
Fru formand, mine damer og herrer! Først og fremmest vil jeg gerne takke ordføreren, hr. Lange, for hans arbejde. Jeg ved, at det ikke er let at nå frem til en syntese, så forhandlingen om industripolitik kan afsluttes på en positiv måde, når Parlamentet er organiseret i så mange parlamentariske grupper. Jeg vil derfor gerne takke Dem for Deres arbejde, for hvis vi virkelig ønsker at arbejde for at fremme realøkonomien, som er kernen i vores politiske foranstaltning til fordel for social- og markedsøkonomien, skal vi - Kommissionen, Parlamentet og Rådet - arbejde sammen.
Jeg er enig i Deres appel om større samhørighed i medlemsstaterne, men der er et opmuntrende tegn fra Rådet, som rent faktisk har støttet Kommissionens holdning. Derudover har der i de lande, hvor det har været muligt at fremlægge det industripolitiske dokument, været nogen vilje - om end i forskellig grad i de forskellige lande - til at deltage i den fælles indsats under industripolitikken. Da Unionen ikke ønsker at indføre restriktioner for de enkelte medlemsstater, er dette et forsøg på at koordinere deres politikker.
Dette synes at være et skridt i retning af Deres anmodning, men det bekræfter også, at Europa har brug for sin egen industri for at løfte de umiddelbare udfordringer og finde en vej ud af krisen. Vi kan ikke løse vores nuværende problemer - en situation, som forværres af den aktuelle krise i Middelhavsområdet - uden solide foranstaltninger til fremme af vores industri- og erhvervspolitik, da det kun er gennem disse politikker, at vi kan udvikle og skabe nye job.
I Deres betænkning, hr. Lange, fremhæver De med rette de økonomiske, miljømæssige og sociale udfordringer, som vi står over for. Det handler kort sagt om bæredygtigheden af vores industripolitik. Bæredygtighed placeres på samme niveau som konkurrenceevne, da de to størrelser er tæt forbundne. Jeg er faktisk overbevist om, at disse to aspekter ikke kan eksistere uden hinanden i dag.
For at opnå dette må vi sørge for at få en moderne, konkurrencedygtig industri, som klart bryder med den gamle metode for udarbejdelse af industripolitik. Hvad betyder det at have en moderne industri? Det betyder at have en industri, som er effektiv inden for ressourceudnyttelse, energiforbrug og drivhusgasemissioner, altså en økonomi, der går i retning af at blive en grøn økonomi og følger en grøn økonomis rute. Industrien skal også være ansvarlig og løse problemer på grundlag af en konstant og frugtbar dialog med arbejdsmarkedets parter.
Jeg mener, at der skal udsendes stærke signaler om, at 2010-industrimodellen ikke kan baseres på statsstøtte, og at EU-industrien for at være konkurrencedygtig i forhold til de globale udfordringer ikke har råd til ikke at fokusere på innovation og forskning. Inden Kommissionen offentliggjorde dokumentet om industripolitik, fremlagde den derfor sit dokument om innovationspolitik, som efter min mening er absolut fundamentalt for udviklingen af en reel industripolitik og ligeledes hjælper til at finde den vej, der skal følges, inden for sektoren for forskning i og innovation af råvarer.
Det er ikke noget tilfælde, at et af de innovative partnerskaber, som Kommissionen nævner, lige netop drejer sig om råvarer og forsker i metoder til genanvendelse og udskiftning af råvarer. Det er derfor klart - ikke mindst fordi vi skal drøfte sjældne jordarter i den næste forhandling - at innovation, råvarer og industripolitik alle er en del af én strategi og, som jeg ser det, udgør revisionen af Small Business Act også en del af denne strategi. Ved at gennemføre disse politiske og lovgivningsmæssige foranstaltninger viser Kommissionen således, at der er vilje til at gennemføre politiske foranstaltninger til fordel for både industri og erhvervsliv.
Med hensyn til forvaltning og industripolitik mener jeg, som tidligere nævnt, at processen er godt i gang, både i Kommissionen og i medlemsstaterne. I Kommissionen ved De, at formand Barroso i begyndelsen af mandatet opfordrede mig til at være formand for gruppen af kommissærer om industripolitik.
Jeg har indtil videre indkaldt til to gruppemøder, ét inden meddelelsen blev vedtaget, for at drøfte politiske prioriteter, og det andet for at drøfte den praktiske gennemførelse af meddelelsen, navnlig med henvisning til testen for konkurrenceevne og standardiseringsstrategien. Jeg mener, at gruppen af kommissærer er et særligt værktøj, som skal yde politisk rådgivning og sørge for, at initiativerne er konsekvente i forhold til industripolitikken.
Med hensyn til medlemsstaterne mener jeg, at reaktionen har været positiv. Som sagt lancerede vi den 10. december 2010 sammen med det ungarske formandskab de første samarbejdsøvelser om adgang til kredit for små og mellemstore virksomheder, som vil blive fulgt af andre lignende øvelser i tæt samarbejde med medlemsstaterne. Vi vil fortsat give Dem de nødvendige oplysninger af hensyn til et løbende samarbejde mellem Parlamentet og Kommissionen.
Inden jeg slutter, vil jeg gerne sige et par ord om betydningen af at støtte kvindelige iværksættere. Det er ikke tilfældigt, at det i dag er den 8. marts, og jeg har altid ment, at vi har brug for flere kvindelige iværksættere, men når de først har besluttet sig, bør vi som minimum også kunne tilbyde dem god rådgivning.
Derfor har vi besluttet at indarbejde en ad hoc-foranstaltning under revisionen af Small Business Act. Det europæiske netværk af EU-ambassadører for kvindelige iværksættere, som vi allerede har lanceret, findes fortsat, men vi ønsker at gå videre end bedre information. Vi ønsker, at kvindelige iværksættere skal kunne få god rådgivning fra eksperter, og derfor vil vi gennemføre en høring på meget kort sigt for at støtte visse initiativer, som har til formål at finde mentorer til nye kvindelige iværksættere, som ønsker en sådan.
Disse mentorer kan give dem konkret rådgivning om opstart og ledelse af en virksomhed. Målet er at udbrede dette initiativ i mindst 10 medlemsstater og dernæst udvide det til resten af de 27.
Formanden
Mange tak, hr. kommissær for denne lille indsigt i kvindelige erhvervsdrivende. Jeg går ud fra, at det ikke er helt tilfældigt, da det i dag, den 8. marts, er kvindernes internationale kampdag, men under alle omstændigheder glæder vi os over Deres initiativer.
Francesco De Angelis
Fru formand, mine damer og herrer! Industripolitik er vigtig for væksten og beskæftigelsen i vores regioner og lande. Her i den alvorlige økonomiske krise glæder vi os derfor over Kommissionens initiativ til en fælles mellem- til langsigtet strategi for Europa, og vi støtter fuldt ud hr. Langes fortræffelige betænkning af mindst tre grunde.
For det første benyttes der i betænkningen en tilgang til spørgsmålet om industriel udvikling, hvor industri- og erhvervsinteresser ikke fordeles på markedssektorer, men samles efter fælles mål. For det andet understreges betydningen af regionale strukturer gennem mere effektiv støtte til klynger, innovationsnetværk, videnoverførsel, forskning samt kvalifikationsforbedringer og udvikling af infrastruktur.
For det tredje - og jeg er ved at runde af - fremhæves den rolle og funktion, som små og mellemstore virksomheder har, når de ser på EU for at finde en vej ud af denne krise, som kan være en alvorlig fare for deres fremtid.
Gianluca Susta
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Den økonomiske og finansielle krise har fået mange mennesker til at genopdage industriens centrale betydning. Trods Deres bestræbelser har Kommissionen ikke altid været klar over dette, hr. næstformand.
I mange retsakter, hvoraf dokumenterne om Europa 2020-strategien eller visse frihandelsaftaler, som er blevet godkendt for nylig eller drøftes i øjeblikket, ikke vil være de sidste, mærker man stadig en forkærlighed for tjenesteydelsesøkonomien samt styrkelse og udvikling af tjenesteydelser, navnlig i finans-, bank- og forsikringssektoren. Derimod får vi som nævnt modsatrettede signaler fra realøkonomien. Produktion og eksport er stigende, og vi er vidner til, at udflytningstendensen er vendt.
Vi skal støtte disse signaler, da ingen af verdens store økonomier kan komme uden om industriens centrale betydning. Derfor skal vi fuldføre det indre marked og fremskynde gennemførelsen af stærke initiativer til støtte for innovation og forskning, teknologioverførsel, produkters sporbarhed, beskyttelse af immaterielle rettigheder og fremme af europæisk produktion for ikke at nævne effektive regler mod dumping og ægte gensidighed i bilaterale forhandlinger. Denne betænkning er et skridt i den retning, og jeg er yderst taknemmelig over for hr. Lange og alle dem, der har arbejdet med den.
Françoise Grossetête
Fru formand! Findes der stadig reelle ambitioner i lyset af EU's afindustrialisering? Vi ved, at økonomier ikke kan udvikles uden sværindustri, og at industrien ikke kan eksistere uden fabrikker.
Vi er alle samlet her i Parlamentet for at kæmpe for Europas industrielle job. Man kan ikke forestille sig en fremtid for industrien, hvis der ikke er tiltro til det videnskabelige og tekniske fremskridt. På et tidspunkt, hvor Europa således burde tage hul på det omfattende arbejde med at identificere fremtidens Ariane og Airbus, må Kommissionen erkende, at de eksisterende regler som følge af krisen ikke længere passer til nutidens økonomi.
Spørgsmålet om frihandel og fri konkurrence uden forvridning er blevet et dogme. Vi kan ikke være det eneste økonomiske område i verden, som ensidigt anvender frihandelsprincipper uden at vide, hvad vores største konkurrenter foretager sig.
Jeg beklager derfor, at der er en vis nervøsitet, hvad angår spørgsmål om styrkelse af EU's antidumpingarsenal og anvendelse af det generelle gensidighedsprincip inden for handel med tredjelande. Den værste situation opstår, hvis det europæiske marked er for åbent i forhold til de konkurrerende markeder, som er for lukkede.
Endvidere vi jeg gerne i forbindelse med bekæmpelse af klimaændringer indføre andre værktøjer end handel med drivhusgasemissioner som f.eks. CO2-inkluderingsmekanismen ved grænserne. På den måde kunne vi genoprette balancen, så det ikke ville være så attraktivt for vores virksomheder at flytte til tredjelande.
Vi bør sikre en bedre hjælp til vores SMV'er og reducere deres omkostninger, ligesom vi bør styrke europæiske patenter og bekæmpelse af forfalskning med "Made in"oprindelsesmærkning. Hvis Europa desuden ikke har adgang til råvarer, vil vi ikke længere kunne tale om en innovativ industripolitik.
Vores bekymringer vedrører uddannelse, efteruddannelse og forskning samt en kultur af innovation og videnskab, som endnu engang bør prioriteres i EU.
(Bifald)
Patrizia Toia
Fru formand, mine damer og herrer! Jeg støtter de andre medlemmer, som har talt, idet vi endelig taler om en fælles industripolitik igen, og jeg håber, at der snart træffes foranstaltninger og specifikke beslutninger. Jeg glæder mig over det fortræffelige arbejde, som er lagt for dagen i Lange-betænkningen og næstformand Tajanis meddelelse.
Denne beslutning har nogle vigtige konsekvenser. Den første er, at revitaliseringen og genopretningen af Europas økonomi og beskæftigelsens robusthed som nævnt delvist og måske især afhænger af genopretningen af hele produktionssektoren, både den mere avancerede og den mere traditionelle del, og af den støtte, den får. Dette skyldes, at det stadig er muligt at flytte grænserne inden for produktion, hvilket ikke var helt så oplagt for kort tid siden.
For det andet betyder industriens opsving i Europa også, at vores konkurrenceevne ikke kun er i spil inden for den finansielle og tertiære sektor, men også her, og det er ikke for sent for os at tage udfordringen op og øge den europæiske industris konkurrencedygtighed i forhold til resten af verden.
For det tredje fokuseres der i den nye industripolitik som nævnt på faktorer frem for sektorer. Der fokuseres på faktorer og instrumenter, der reelt kan fremme nye virksomheder, samt en ny kapacitet for robusthed og modernisering.
Jeg mener, at det er vigtigt endnu engang at fremhæve disse nye faktorer, som vi skal reagere på: Kredit - vi opfordrer til nye initiativer ud over dem, som kommissæren allerede har bekendtgjort om emnet - råvarer, energipriser, innovation, forskning, behovet for at øge kapaciteten til teknologisk overførsel af resultaterne af forskning og innovation i virksomheder i Europa, i nye produkter og inden for nye måder at tilrettelægge produktionen på.
Vi skal udnytte en helt unik industristruktur i Europa, navnlig i visse lande, nemlig strukturen af små og mellemstore virksomheder, kvaliteten af virksomhederne og deres produkter og den europæiske industris unikke karakter. Jeg mener, at vi bør genopdage disse produktionstraditioner og -rødder i mange lande og gøre dem til genstand for innovation og ændring.
Endelig er spørgsmålet om beliggenhed meget vigtigt. Europæiske politikker er en succes, hvis de kan finde en region, der kan håndtere dem. Vi takker derfor hr. Lange og ser frem til et godt samarbejde med Kommissionen og hurtigst muligt nogle konkrete resultater.
Jorgo Chatzimarkakis
Fru formand, hr. Tajani! Tak for Deres store arbejde for en europæisk industripolitik. Jeg har siddet og set på hr. Lange og tænkt, at det er en del postyr, der har været over sådan en initiativbetænkning. Der er fremsat i alt 500 ændringsforslag og 50 kompromisforslag med det formål at gøre Europas industri førende i verden igen. Det kan vi kun opnå med en integreret og bæredygtig politik. Vi skal sørge for, at forskning og innovation er et ledende princip i vores strategi. Vi skal derfor etablere en lovgivningsmæssig ramme, som støtter såvel innovation som bæredygtighed. Den store udfordring i betænkningen var at finde den rigtige balance mellem miljømæssige mål og økonomisk konkurrenceevne og samtidig undgå protektionisme. Jeg ser på fru Grossetête, fordi Frankrig altid ønsker at indføre en snært af protektionisme. Samtidig skal vi støtte små og mellemstore virksomheder, fremme EU-patentet og forebygge tyveri af viden, navnlig med hensyn til Kina. Vi ønsker også, at der indføres færre regler for europæisk industri som følge af bureaukrati. Det betyder, at vi skal fokusere på at reducere mængden af bureaukrati. Det er lykkedes Dem at dække dette fint i Deres betænkning, hr. Lange, så jeg vil gerne takke Dem for Deres store arbejde.
Denne betænkning kan dog kun være første skridt. Vi skal koble industripolitikken, som borgere i mange medlemsstater har svært ved at drøfte, og som navnlig tyskerne aldrig har været villige til at tale om, sammen med konkurrenceevnepagten, som fremlægges for stats- og regeringscheferne i løbet af de næste par uger med det formål at sikre euroområdet. Hvis dette ikke lykkes, har vi et problem. Vi skal koordinere områder som samhørighed, industri, handel, forskning og innovation, men også sociale emner, klima og miljø.
Det aktuelle eksempel med E10 i Tyskland viser, at dette ikke er sker. Det handler om at blande bioethanol i benzin. EU har fastlagt en vigtig strategi, sat sig selv 20-20-20-målene og fortalt medlemsstaterne, at de skal gennemføre den. Medlemsstaterne og navnlig Tyskland tog del i beslutningsprocessen og støttede alt det, der blev besluttet. Men da strategien skulle gennemføres derhjemme, skar de pludselig skatteincitamenterne væk, og så ville forbrugerne ikke være med længere.
Hvis vi ikke overbeviser forbrugerne som i tilfældet med E10 i Tyskland, kan vi ikke gennemføre klimapolitik sammen med industripolitik. Vi skal have forbrugerne på vores side. Det er det centrale budskab. Jeg ønsker derfor det industripolitiske projekt held og lykke.
Reinhard Bütikofer
Fru formand! Betydningen af hr. Langes betænkning er noget overdrevet, fordi så mange af de medlemmer, som har deltaget i drøftelsen, er entusiastiske. Betænkningen omfatter næsten alt og indeholder visse steder modstridende oplysninger.
Ikke desto mindre mener jeg, at denne betænkning er et vigtigt fremskridt. Tidligere var det ofte sådan, at det kun var franskmænd eller venstreorienterede personer, som støttede en stærk statskontrol, der talte for industripolitikken. For alle andre var emnet tabu. Nu er vi i en ny situation med en grundlæggende konsensus om, at vi skal have en industripolitik i Europa, og at det skal være en fælles politik på europæisk plan. Jeg mener, at dette er et vigtigt skridt fremad, og jeg takker hr. Tajani for at fremhæve det så præcist.
Fru Grossetête har fuldstændig ret i, at vi ikke kan fortsætte som hidtil. Vi kan ikke behandle industripolitikken som noget, der fremkommer næsten tilfældigt i slutningen af vores frihandelspolitik. Vi skal vende tingene rigtigt, men ikke på grundlag af forestillinger om statskontrol og ikke med den idé, at staten skal påtage sig en regulerende rolle og gribe direkte ind i erhvervslivet. Staten skal skabe fornuftige rammer, som fremmer innovation og navnlig miljømæssig innovation, og som gør det muligt at gøre fremskridt på disse områder ved at udnytte konkurrencen. Vi ønsker dog hverken stærk statskontrol eller protektionisme.
Fremover vil vi kun kunne sikre, at EU-industrien indtager en stærk position, hvis vi tager opgaven med miljømæssig innovation på centralt plan alvorligt. Jeg vil derfor gerne sige til hr. Tajani, at jeg er meget taknemmelig for, at De har forklaret, at bæredygtighed og konkurrenceevne ikke er modsætninger, men skal ligestilles og koordineres.
Evžen Tošenovský
Fru formand! Forhandlingen om industri er meget vigtig for Europa i øjeblikket. Europæiske virksomheders konkurrenceevne afhænger af en fortsat økonomisk stabilitet i Europa. Vi er vel alle opmærksomme på disse argumenter, men på den anden side forsøger vi konstant at påtage os forpligtelser, enten i form at ekstreme krav til miljøbeskyttelse eller obligatoriske skattemæssige forpligtelser til at sikre finansiel stabilitet. Det er naturligvis vigtigt at foretage en stringent vurdering af industriproduktionens indvirkning på miljøet, men vi må ikke belaste industrien indirekte med nærmest overdrevne regler. I en global verden kan dette medføre en situation, hvor den europæiske industriproduktion tynges mere af politiske beslutninger end andre steder.
Jeg mener, at det vigtigste i denne betænkning er fokus på betydningen af at støtte videnskab og forskning og innovation. Det er længe siden, at Europa var førende inden for innovation. Det er grundlæggende vigtigt at støtte innovative projekter. Jeg er enig i, at der er behov for at omarbejde procedurerne for finansiel støtte til innovative projekter. Vores mål bør være at forenkle administrationen og samtidig ændre den overordnede tilgang. Det er vigtigt at tage højde for kommercialiseringen af forskning og finansieringen af europæiske fonde.
Ilda Figueiredo
Fru formand! Det er på tide at forsvare EU's industri i alle medlemslande. Det kræver en ændring af den hidtidige holdning, hvor Kommissionen ikke var det mindste interesseret i at finde en balance mellem behovet for at forsvare en livskraftig industri, navnlig fremstillingsindustrien, og international handel.
Industriproduktion er grundlæggende for bæredygtig vækst og beskæftigelse i Europa, og derfor er det nødvendigt med en anden politik for EU-handel og ekstern handel, som forsvarer vores industrier, herunder de industrier, der garanterer job i de lande og regioner, hvor arbejdsløsheden allerede er meget høj. I denne henseende er det vigtigt at rette opmærksomheden mod små og mellemstore virksomheder (SMV'er) samt forskning og udvikling, at tage højde for regional udvikling og de enkelte landes og industrielle sektorers særlige kendetegn samt forbedre arbejdstagernes kvalifikationer og uddannelse.
Der er dog mange modstridende holdninger i denne betænkning. Hvor det på den ene side støttes at forsvare industri og SMV'er, indgår der på den anden side forslag om liberalisering af international handel, fri konkurrence, udvidelse af det indre marked og om offentlig-private partnerskaber. Sådanne forslag forsvarer imidlertid ikke vores industrier, som de burde, hvilket de europæiske realiteter allerede har vist. Vi har derfor fremsat en række forslag om at fjerne de mest skadelige aspekter, og vi håber, at de vedtages i morgen.
Vi støtter industrier, som effektivt udnytter ressourcer, der er mindre afhængige af kulstof, som vægter job med rettigheder højt, og som garanterer lige rettigheder for kvinder med hensyn til jobadgang, forfremmelse, lønninger og deltagelse i ledelse og administrative organer.
For at garantere alt dette er det vigtigt, at der findes visse EU-rammer, og i denne henseende spiller Kommissionen en vigtig rolle med hensyn til industripolitik, ekstern handel, finanspolitik og forskning, videnskab og innovation, som støtter SMV'er, samt med hensyn til forpligtelser til at efteruddanne og omskole arbejdstagere og værdigheden for dem, der arbejder.
Niki Tzavela
Fru formand! Først og fremmest vil jeg også gerne lykønske hr. Lange med hans meget detaljerede betænkning om industripolitik. Den økonomiske krise har vist os, at lande med et industrielt grundlag ikke blot overlever - de klarer sig også godt. Se på Tyskland, Kina, Spanien. Spanien klarer sig under den økonomiske krise, fordi landet har et industrielt grundlag.
Mit land, Grækenland, havde et industrielt grundlag, men vi har af forskellige årsager udslettet det. Jeg vil gerne rette opmærksomheden mod et meget aktuelt problem, som den græske industri stod over for i indeværende uge. Hr. Trichet udtalte sig om en mulig stigning i Den Europæiske Centralbanks grundrentesats inden for den næste måned. Det medførte en brat stigning i Euribors 3-måneders interbankrente, som tusindvis af græske lån er forbundet til. På en enkelt dag registrerede Euribor sin største stigning siden september 2008 med massive problemer til følge for græske virksomheder, som allerede led under recessionen.
Samme dag udtalte den europæiske direktør for Den Internationale Valutafond, at EU's monetære politik vil klare sig og ikke skal strammes. Vi siger ikke, at hr. Trichet ikke bør hæve renten. Men der kunne være en smidig overgang, så den aktuelle eksplosion i lån undgås. Kan De gribe ind, hr. kommissær?
Béla Kovács
(HU) Fru formand! Det glæder mig, at det flere gange i betænkningen om industripolitik nævnes, hvor vigtige små og mellemstore virksomheder er for den europæiske industri, europæiske medarbejdere og vores alle sammens nutid og fremtid. Fra nu af bør det i alle dokumenter og alle spørgsmål prioriteres at fremme driften af SMV'er. Disse små virksomheder skaber størstedelen af alle job, har den største kapacitet til at genopfinde sig selv og spiller den største rolle inden for innovation og forebyggelse af, at den europæiske økonomi sakker endnu længere bagud. Og meget vigtigt betaler de den største del af skatterne til vores budgetter, hvilket betyder, at det primært er dem, der opretholder den bureaukratiske administration. Til gengæld har bureaukratiet sammen med "bankokratiet" skabt et lovligt institutionelt og økonomisk miljø, som arbejder på at umuliggøre driften af SMV'er. Denne kortsigtede praksis, som tjener de multinationale selskabers profitjagt, kan ikke fortsætte.
I betænkningen anføres det ganske rigtigt, at spekulation på det finansielle marked skal undgås, men på dette punkt er det ikke nok. Der bør indføres udtrykkelige sanktioner for de banker, som ikke fremmer forsyningen af midler til SMV'er gennem deres kreditpolitikker. I betænkningen henvises der endvidere flygtigt til, at industrien i de nye medlemsstater taber terræn, og at EU skal finde midler til at standse store selskabers unfair praksis. Vi må åbent erkende, at multinationale selskaber i de gamle medlemsstater i de seneste år med hjælp fra EU's bureaukrati har købt størstedelen af de nye medlemsstaters fremstillingsindustrier ud og ruineret dem og derefter har fået de daværende selskaber til at gå konkurs og overtaget deres markeder. Resultatet er millioner af mennesker uden job og fremtidsudsigter, let erhvervede overskud i øst, og betydelige skatteindtægter i vest. Også med bureaukratiets hjælp er meget af den teknologi, som er samlet i Europa, uheldigvis blevet overført til Kina.
Pilar del Castillo Vera
(ES) Fru formand. hr. kommissær! Jeg vil også gerne indlede med at takke hr. Lange for hans arbejde med at samle så mange forskellige udtalelser og visioner. Denne situation er ret almindelig i Parlamentet. Jeg vil også gerne takke skyggeordførerne fra de forskellige politiske grupper.
I denne betænkning forsøges det at give svar på et spørgsmål, som allerede længe har været under overvejelse: Har europæiske industrier en fremtid i en global verden?
Jeg mener, at svaret er ja. Ja, fordi EU's medlemsstater beviser, at det har de. Ja, fordi der også er visse europæiske industrisektorer, som beviser, at det har de.
Alt dette vedrører en række aspekter. Nogle vedrører jobmarkedet, fordi vi har brug for et fleksibelt og ikke et usmidigt jobmarked. Andre vedrører produktivitet, finanspolitik og skattemæssige incitamenter. Tillad mig imidlertid at fremhæve tre, der nu er tæt forbundet med EU selv.
For det første innovations- og iværksætterkulturen. Det er to vigtige emner. Iværksætterånd og innovation er vigtige elementer i fremtiden for alle industrier i Europa. Der bør særlig fokuseres på unge iværksættere.
For det andet styrkelse af det indre marked og sikring af at det er konkurrencedygtigt og internt baseret på fri konkurrence. Den støtte, der stadig gives til transport, energi og offentligt ejede virksomheder, bør således reduceres for at sikre fri konkurrence inden for det europæiske indre marked.
For det tredje overholdelse af de konkurrencemæssige betingelser i internationale rammer: Med hensyn til miljøpolitik og produktindkøb er det vigtigt at konkurrere på lige vilkår.
Vi ønsker ikke protektionisme i EU, ligesom vi ikke ønsker protektionisme, når vores industri konkurrerer med tredjelande og tredjeregioner.
Marita Ulvskog
(SV) Fru formand! Flere af deltagerne i denne forhandling er startet med at sige "endelig". Det siger nok noget om den status, som industripolitikken længe har haft i den sociale debat og i politik. Men nu er industripolitikken tilbage - det fremgår tydeligt af denne betænkning, synes jeg. Servicesektoren vil fortsat være vigtig, men det er også tydeligt, at dens udvikling i høj grad er afhængig af, at vi har en stærk industriproduktion og en stærk industrisektor. Disse to ting går hånd i hånd.
Industripolitikken er således central for et af de vigtigste politiske emner: arbejde til alle, fuld beskæftigelse. Men hvis den moderne industripolitik standsede her, ville der ikke være sket noget i de seneste 25 år. Moderne industripolitik er meget mere end det. I dag spiller den også en rolle i forbindelse med den store overgang - det radikale skift til miljø- og klimabæredygtighed - og udgør ikke en hindring for den, men bidrager rent faktisk til den. Det er i øjeblikket en del af industriens konkurrenceevne - det fremgår tydeligt, hvis man ser på de investeringer, der foretages i en række af vores konkurrentlande lande.
Adgang til råvarer indgår også og er således et krav til industrien, men også en del af overgangen. Det vedrører alt fra energieffektivitet til ressourceforvaltning og genanvendelse, f.eks. i form af det, vi kalder urban minedrift. Et andet vigtigt spørgsmål for en moderne og bæredygtig industri er tilbagevendende uddannelsesprogrammer. Vi vil og skal ikke konkurrere på grundlag af lave lønninger og dårlige arbejdsforhold, men på grundlag af kvalificerede og faguddannede mennesker, som arbejder, og som ønsker at arbejde i industrien.
Vladko Todorov Panayotov
(BG) Fru formand, kommissær Tajani, mine damer og herrer! Europa kan og skal vælge en ny vej i dag ved at skabe en ny integreret industripolitik. En afgørende rolle i denne forbindelse spilles af integrationen af alle de faktorer i EU, som påvirker industrien. Jeg vil blot nævne nogle få.
Før det første en garanti for bæredygtig, langsigtet levering af vigtige råvarer til udvikling af Europas højteknologiske sektorer. I denne forbindelse opfordrer jeg indtrængende til at øge samarbejdet med de tredjelande, som har en overflod af råvarer.
For det andet en økonomi baseret på innovation og fri bevægelighed for viden. Jeg opfordrer indtrængende til, at den vigtige forbindelse mellem almen uddannelse, erhvervsuddannelse og arbejdsliv styrkes. Europa producerer de fleste ph.d.er i verden, men kan ikke omdanne deres kompetencer og viden til reelle praktiske markedsløsninger. Vi må bygge europæiske innovationscentre, som fremmer et aktivt samarbejde mellem viden og markedets behov.
For det tredje er overgangen til en kulstoffattig økonomi et vigtigt skridt. Europas højteknologiske forfront vil gøre det muligt for os at udnytte muligheder og fordele i fremtidens 'grønne' økonomi. Alle disse elementer kræver et nyt niveau af samarbejde mellem medlemsstaterne og EU-institutionerne.
James Elles
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne lykønske hr. Lange med en fremragende - og omfattende - betænkning, som får os til at tænke over de industripolitiske tendenser. På vej ud af den største recession i de sidste 60 år må vi virkelig galvanisere vores industrier, så de er konkurrencedygtige på det globale marked, ved at støtte små virksomheder, styrke iværksætterånden og støtte alle dem, der ønsker at skabe job. Så der er en tydelig forbindelse mellem innovationsfærdigheder og bæredygtighed. Ikke nødvendigvis ved at anvende fonde - vi kan gøre det ved at styrke det indre marked, fremme handelen og sikre rammer, der støtter innovation.
Endelig mener jeg, at den digitale dagsorden mangler. Alle i Europa, alle virksomheder, bør have ret til adgang til det bedste it samt superhurtigt mobilt bredbånd og bredbånd. Var De klar over, hr. kommissær, at Sydkorea i sidste uge fastsatte et mål om, at alle husholdninger inden udgangen af næste år skal have internetforbindelser, som er 200 gange hurtigere end i en gennemsnitlig husholdning i USA? En topleder inden for it sagde, at Europas konkurrencedygtighed er meget bedre tjent med investeringer i it sammenlignet med fysisk infrastruktur.
Miloslav Ransdorf
(CS) Fru formand! Jeg vil blot komme med tre bemærkninger. Den første handler om, at Europa skal sigte mod at være blandt de første, så teknologiske prioriteter kommer først på visse områder, så der ikke blot opnås relative fordele, men også absolutte fordele, fordi produkter af gennemsnitlig kvalitet medfører gennemsnitlige priser. For det andet vil jeg gerne sige, at det er vigtigt at sigte efter tovejskommunikation i mæglingen mellem store og små systemer, da det ikke vil medføre de ønskede resultater at koncentrere sig om store systemer. General Motors er et eksempel på en fiasko, der kostede de amerikanske skatteydere 57,6 mia. USD. Det tredje emne er, at industripolitikken ikke udelukkende bør afhænge af den såkaldte politiske og økonomiske elite, men bør baseres på en kraftig strøm af nedefra kommende mindre innovationer. Store teknologiske gennembrud afhænger med andre ord af et stort antal mindre innovationer, som kommer fra arbejdskollektiver.
Claudio Morganti
(IT) Fru formand, næstformand Tajani, mine damer og herrer! Nøgleordet findes allerede i titlen på denne betænkning, da den henviser til industripolitik. I de seneste år, hvis ikke årtier, har vi i Europa været vidner til en voksende mangel på politisk interesse på dette område som følge af en overdrevet laissez faire-holdning over for markederne i troen på, at hele systemet ville regulere sig selv uden indgriben.
Politisk indgriben betyder fastlæggelse af regler til støtte for virksomhedernes tilstedeværelse på markederne, og jeg bemærker med tilfredshed, at der i denne betænkning navnlig henvises til små og mellemstore virksomheder og fremstillingssektoren, som alt for ofte tidligere har været forsømt.
De foreslåede instrumenter til administrativ forenkling og lettere adgang til kredit er et skridt i den rigtige retning. Jeg vil også gerne fremhæve den del, der vedrører fair konkurrence med tredjelande, da vi tidligere har været for eftergivende på dette område, og hele grundlæggende sektorer som f.eks. den toskanske tekstilsektor - og dette ved jeg med sikkerhed, da jeg er fra Prato - er blevet bragt i knæ af unfair konkurrence, som burde have været standset og forhindret ved kilden.
Herbert Reul
(DE) Fru formand! Jeg vil gerne takke hr. Lange og skyggeordførerne for deres store arbejde.
De har med held omdannet den opdagelse, vi alle gjorde under krisen, nemlig at industrien tydeligvis er vigtigere, end mange mennesker troede, til en betænkning og sikret, at industripolitikken er rykket længere op på Europa-Parlamentets dagsorden. Det kan være en ulempe, at denne forhandling afholdes om aftenen. Dette emne er så vigtigt, at vi også bør tale om det på andre tidspunkter.
Som nogle medlemmer allerede har sagt, handler industripolitik ikke om indgriben fra staten, men om at etablere de rigtige rammer. Staten behøver ikke træffe beslutning om indholdet af industripolitikken eller skelne mellem god og dårlig industri. I stedet skal den give industrien mulighed for at udvikle sig inden for visse rammer. Vi skal fokusere på de områder, hvor vi reelt kan være en hjælp med hensyn til innovation og forskning.
Hr. Tajanis oplysninger er meget nyttige, idet de tydeligt viser, at spørgsmålet om konkurrenceevne er af største betydning på mange områder inden for europæisk politik. Det vil fremover kunne bruges som kriterium og til at overveje, om vores politiske beslutninger altid, ofte eller bare ofte nok hjælper eller skader industriens udvikling i Europa.
Jeg mener, at vi ikke blot skal have en betænkning og et emne, der skal drøftes yderligere, men at vi også skal ændre den måde, vi handler på herefter, og at vi skal tage emnet alvorligt, for industrien er vigtig.
(Taleren accepterede at tage et spørgsmål, jf. proceduren med blåt kort, i henhold til art. 149, stk. 8)
Paul Rübig
(DE) Fru formand, jeg har et spørgsmål til hr. Reul. Tidligere i dag fejrede vi 100-året for kvindernes internationale kampdag. I lyset heraf vil jeg gerne høre, hvilke muligheder De ser for kvinder i fremtidens industripolitik. Hvilke chancer har kvinder i industrien, for jeg mener, at vi i høj grad har brug for deres bidrag? Hvilke færdigheder og kvalifikationer vil det være bedst for kvinder at tilegne sig, hvis de skal arbejde i industrien?
Herbert Reul
(DE) Fru formand! Jeg mener, at de har fortrinlige muligheder, og jeg vil om nødvendigt selv behandle dette emne.
Teresa Riera Madurell
(ES) Fru formand! Krisen har understreget industriens betydning som drivkraften bag økonomien. Hr. kommissær, vi glæder os over, at Kommissionen har forstået dette og har taget Unionens industripolitik tilbage.
Vores ordfører, som jeg gerne vil lykønske med det fremragende arbejde, har allerede forklaret, hvordan vi fortolker overgangen til en industripolitik, som er intelligent, ressourceeffektiv og bæredygtig fra et miljømæssigt og socialt synspunkt. Jeg vil blot fremhæve en enkelt af de ting, han sagde, som jeg mener er vigtig, nemlig menneskelige ressourcer.
Hvis alle job skal være "grønne", er det afgørende for europæiske arbejdstagere at have de rigtige færdigheder, ikke blot for at forbedre industriens konkurrenceevne, men også for at sikre, at ingen arbejdstagere lades i stikken.
Vi har et stærkt fundament, idet unge europæere aldrig har været så velforberedte, og alligevel mangler vi ingeniører, vi mangler unge iværksættere, og vi mangler innovative politikker til forvaltning af menneskelige ressourcer. Vi bør derfor støtte synergier mellem de universiteter, som har en stærk iværksætterkultur, og de virksomheder, som reelt er videndrevne.
Med hensyn til efteruddannelse skal vi tilpasse arbejdstagernes færdigheder til kravene fra den nye økonomi og sikre, at den er økonomisk tilgængelig for såvel arbejdstagere som virksomheder.
Industrien bør i højere grad fokusere på organisatorisk innovation forstået som en mere fleksibel og dynamisk spredning af risici og ansvar i virksomhederne. Først da kan industrien indregne og drage fordel af arbejdstagernes talent og viden.
Endelig vil jeg gerne sige et par ord som medlem af en gruppe, som har været imod lanceringen af et øget samarbejde om EU-patentet, fordi vi mener, at det påvirker det indre marked, den territoriale samhørighed og retssikkerheden. EU-domstolen har støttet denne holdning i udtalelse 1/09 offentliggjort den 8. marts 2011, hvori den konkluderer, at den påtænkte aftale om indførelse af en Domstol for Europæiske Patenter og EF-patenter ikke er forenelig med bestemmelserne i traktaten.
Riikka Manner
(FI) Fru formand, hr. kommissær! Først og fremmest vil jeg gerne lykønske ordføreren med en fremragende og meget vigtig betænkning. Dette er faktisk et spørgsmål om, hvordan vi kan gøre europæisk industripolitik konkurrencedygtig, og på den anden side hvordan vi kan reagere på de strukturelle ændringer i form af jobnedskæringer, der er sket i den grundlæggende industri på visse områder.
Jeg mener, at industripolitikken er en del af denne ændring. Vi skal se denne ændring, og vi skal kunne tilpasse os den. Vi skal se fremad og skabe en bæredygtig industripolitik baseret på vores egne europæiske styrker og regionale ressourcer. Et eksempel herpå er bioenergisektoren, som har et ret stort potentiale i Europa, mener jeg.
Regionale strukturer giver os mulighed for at støtte en bæredygtig industripolitik i Europa, og derfor skal vi understrege betydningen af endnu flere innovationsklynger og et bredt samarbejde mellem aktører, uddannelsesinstitutioner og virksomheder.
Når vi taler om en europæisk industripolitik er det naturligvis vigtigt at inddrage SMV-sektoren - små og mellemstore virksomheder. Vi skal reducere bureaukratiet for SMV'erne, som det er sagt ved flere lejligheder, og gøre alt, hvad vi kan, for at støtte mulighederne for SMV-iværksættere, både nu og i fremtiden.
Jacky Hénin
(FR) Fru formand, mine damer og herrer! Betænkningen viser endelig industriens vigtige rolle i Unionen fremtid og det bekræftes, at der er behov for en europæisk industripolitik. Lissabonstrategiens fiasko anerkendes implicit, idet der med rette anmodes om, at 3 % af EU's bruttonationalprodukt afsættes til forskning og udvikling, og idet det foreslås, at den private sektor i høj grad udnyttes.
Uheldigvis er der stadig en vision om konkurrenceevne med fokus på en drastisk nedskæring i arbejdsomkostninger, selv om vi har brug for at udvikle konkurrenceevnen baseret på efteruddannelse, kapitalbesparelser, energi og råvarer. I betænkningen indrømmes det også implicit, at de finansielle markeder ikke har været i stand til at kanalisere besparelser over på investeringer og dermed skabe velstand. Hvis dette problem skal løses, kræver det social kreditregulering eller kreditbeslaglæggelse til fordel for beskæftigelse, forskning og udvikling og velstand. Europæiske og nationale offentlige finanscentre skal garantere industriel finansiering. Parlamentet kan ikke blot træffe foranstaltninger for at sikre, at store europæiske industrielle grupper klarer sig bedre. Vores vigtigste mål må være at skabe flere og bedre industrijob af høj kvalitet i EU.
Amalia Sartori
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Europa har aldrig haft så stort et behov for at omtænke sin industripolitik som nu, og visse tidligere beslutninger skal også tages op til overvejelse.
Dette flagskibsinitiativ i forbindelse med Europa 2020-strategien har således både været nyttigt og rettidigt, og jeg er taknemmelig over for Kommissionen og navnlig over for kommissær Tajani. Jeg vil også gerne takke ordføreren, hr. Lange, for hans arbejde og min kollega fru Grossetête, som har ydet et betydeligt bidrag for Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater) med henblik på at styrke den holdning, som kommissæren har fremlagt.
Jeg selv besluttede at yde mit bidrag med ændringsforslag, som viser den rolle, som små og mellemstore virksomheder spiller, idet de af alle anses for at være ankerkæden i Europas grundlæggende industri, nemlig den del, som bedst ved, hvordan man klarer sig i krisetider, og hvordan man nytænker og samtidig holder priserne på et konkurrencedygtigt niveau.
Jeg mener, at de tusinder af små og mellemstore virksomheder skal støttes med løsninger på de vanskeligheder og begrænsninger, som de ved flere lejligheder har påpeget: Jeg henviser her til bedre adgang til kredit, mulighed for gennemsigtig og mindre omkostningstung deltagelse i offentlige udbud og vigtigst af alt generel administrativ forenkling, hvilket alle anser for at være den egentlige revolution, som dette kontinent nu har brug for.
Jeg glæder mig over, at Kommissionen har fremhævet emnet om effektiv og ansvarlig anvendelse af råvarer, og jeg mener også, det er vigtigt, at vi snart skal drøfte sjældne jordarter, ligesom fokus på beskyttelse af intellektuel ejendomsret er af stor betydning.
Jeg kan endelig se vejen frem, og jeg håber, den snart vil føre os til fastlagte standarder og garantier, som gælder i hele EU. Det betyder at give håb, især til unge mennesker, gennem de svar, som Europas borgere ofte selv giver.
Catherine Trautmann
(FR) Fru formand! Jeg vil gerne takke hr. Lange for hans fremragende arbejde. I morgen vil hans samarbejdsmetode krones med succes. Endvidere er dette en mulighed for Kommissionen, hr. kommissær, som har givet os en ret skuffende meddelelse.
Jeg kommer fra en stor region, som blev hårdt ramt af krisen ud over konsekvenserne af industriel omstrukturering, og jeg har lyttet til fagforeningernes budskab, som har været en konstant udfordring for os. Vi har brug for en industripolitik, hvor alle dele arbejder mod samme mål, nemlig en strategi, som er baseret på bæredygtig vækst med fokus på beskæftigelse, som er bygget op omkring optimering af færdigheder, og som viser, at social og teknologisk innovation er forenelig.
Det er nøglen til europæisk konkurrenceevne og ikke anvendelse af arbejdsstyrken som en variabel, der kan justeres, som Kommissionen foreslog i det europæiske semester. Kommissionens bedste træk vil være hurtigst muligt at integrere direktivet om udstationering af arbejdstagere i arbejdsprogrammet og påbegynde en skattemæssig harmonisering begyndende med selskabsskatten.
Denne politik bør ikke kun udfolde sig på nationalt og europæisk plan, men også på lokalt plan i forbindelse med en effektiv samhørighedspolitik. Vores valg er et reguleret finansmarked, og vi ønsker også at konsolidere det indre marked, men ikke på bekostning af et urimeligt arbejdsmarked, som er genstand for social dumping.
I dag drøfter vi en ambitiøs industripolitik, og tidligere i dag stemte vi om en afgift på finansielle transaktioner og euroobligationer.
Vi har brug for disse midler til finansiering.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Fru formand, hr. kommissær! Jeg vil gerne først takke ordføreren, hr. Lange, og skyggeordførerne for deres store arbejde, navnlig fru Grossetête. Europas konkurrenceevne på det globale marked er faldende. Det betyder, at Europa skal finde nye måder at styrke sit industrielle grundlag på for at kunne løfte nye udfordringer. Formålet med denne betænkning er netop at fremlægge forslag til en relancering af den europæiske industri. En integreret og bæredygtig industripolitik skal baseres på videnskabelig forskning, innovation, øget ressourceeffektivitet samt på en produktstrategi og på styrkelse af SMV'er og udvikling af regionale netværk. Det er navnlig vigtigt, at energieffektivitet og indførelse af informations- og kommunikationsteknologier danner grundlag for denne nye industrielle revolution, så konkurrenceevne, økonomisk vækst og beskæftigelse øges.
Jeg glæder mig især over, at der i betænkningen fokuseres på traditionel europæisk industri, som er afgørende for vores økonomi. Foranstaltninger som indførelse af nye teknologier og styrkelse af videnskabelig forskning og innovation i sektorer som fremstillingsindustrien er af afgørende betydning. Kun herigennem kan vi genvinde Europas globale førertrøje, hvilket er nødvendigt for Europas konkurrenceevne og økonomiske vækst.
Judith A. Merkies
(NL) Fru formand! Først og fremmest vil jeg gerne lykønske min kollega hr. Lange med en fremragende betænkning og det fantastiske samarbejde fra hans side. Industripolitikken har gjort comeback. Den er dog ikke alene om dette comeback. Sammen med to andre flagskibe, to andre strategier, står denne strategi øverst på den Europæiske dagsorden for job og en sund økonomi. Først og fremmest er det dog en strategi for en levedygtig fremtid, ikke kun for nutiden.
Industripolitikken skal overvejes sammen med alle de andre strategier om innovation i EU, råvarer og effektiv udnyttelse af naturressourcer. Disse tre udgør kernen. Det skal være en holistisk tilgang, hvor forskellige politikområder arbejder tæt sammen. Men er politikområderne virkelig forskellige, hvis man, som kommissæren selv har sagt, tænker over, at industrien ikke er en fjende, men en af bæredygtighedens allierede.
Industripolitikken kan ikke fungere uden et integreret marked. Det indre marked er stadig for fragmenteret og skal fuldendes. Hele industrien, navnlig små innovative virksomheder, vil drage fordel af dette. Producenterne kan give deres holdning til kende, men de skal også acceptere et ansvar, nemlig det endelige ansvar for produktet. Målet er at fremme ren produktion og bæredygtige produkter, da jeg mener, at dette i sidste ende er Europas fremtid. Det vil hjælpe os med at skabe en vugge-til-vugge-industri og fremme intelligent anvendelse af råvarer og en sund økonomi. Industripolitikken har alt for længe været forsømt og overladt til markedet. Det er tid til at statuere et eksempel igen, både for andre og for os selv.
Jean-Pierre Audy
(FR) Fru formand, hr. kommissær! Jeg vil gerne sige tak for opmærksomheden på industriforhold og desuden takke for det fantastiske arbejde, som fru Grossetête har udført for vores politiske gruppe.
Industrien står for 60 mio. job plus to yderligere job i beslægtede sektorer for hvert job i industrien, dvs. i alt 180 mio. job. Den står for ca. tre fjerdedele af vores eksport, nemlig 5,5 mio. virksomheder. Hvad skal vi gøre? Vi skal handle og beskytte os selv. Selvbeskyttelse er ikke protektionisme, og derfor skal vi have en industripolitik. Nogle vil sige landbrug i Sydamerika, industri i Kina og tjenesteydelser i Europa. Men hvis vi ikke fremstiller flere biler, flere fly, flere skibe, flere tog, flere satellitter, mere medicin, flere kernekraftværker, bliver vi ruineret. Med hensyn til tjenesteydelser har vi brug for dem, fordi vi ønsker en industripolitik.
Jeg har derfor tre forslag. Det første vedrører industristandarder. Når vi fastlægger industristandarder, skal vi foretage konsekvensanalyser for at sikre, at vores produkter fremstilles i overensstemmelse med disse standarder på EU's territorium.
Det andet vedrører uddannelse og forskning. Vi skal have verdens bedste ingeniørskoler, og vi skal støtte dem. Befolkningen skal forsones med videnskab. Hvad angår forskning, skal vi gennemgå det syvende rammeprogram. Vi har 30 mia. EUR, som vi kan bruge i 2011, 2012 og 2013. Lad os prioritere at tildele en del af disse midler til industrien.
Det tredje er finansiering. Vi kan oprette en europæisk industriel investeringsfond. Jeg vil gerne foreslå følgende: Vi skylder 37 mia. EUR i pensionsmidler til EU's medarbejdere. Lad os sætte disse midler i en pensionsfond som en langsigtet opsparing. Jeg er enig i holdningen til monetær politik. Vi skal være meget forsigtige, når krisen klinger af. Lad os sikre, at vi ikke har for høje renter, da de vil betyde en stærk euro og dermed bremse den industrielle eksport.
Lambert van Nistelrooij
(NL) fru formand, hr. kommissær! Fremstillingsindustrien har stadig stor betydning, selv i en videnbaseret økonomi af i dag og i morgen. Det er vigtigt at bevare fremstilling af højværdiprodukter i Europa, og samtidig er det en af grundpillerne for viden og læring for mange mennesker i vores lande og for fortsat udvikling af vores konkurrenceevne. I denne betænkning sættes industrien med rette højt på den europæiske dagsorden, og dette er vigtigt for både store industrivirksomheder og for små og mellemstore virksomheder. I Europa har vi stor ekspertise på mange områder. Jeg tænker her på energi, rumrejser og bilindustrien, som alle klarer sig fortrinligt i øjeblikket. Jeg tænker også på bilindustriens forsyningskæde, som er af afgørende betydning for Europa. Se bare, hvor smart og ren EU's 2020-strategi er.
Jeg har dog én bekymring, og det er globalisering. Vi har med rette etableret Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, og snart får vi et EU-patent. Ikke desto mindre har kommissær Tajani sat spørgsmålet om nødvendigheden af lige vilkår på globalt plan på dagsordenen. Det er fantastisk, at kinesiske virksomheder investerer i Europa, men der bør vi have lige vilkår. Hvis det rent faktisk er tilfældet, at der investeres omfattende offentlige midler i det, er der noget galt. Det er ikke et af vores mål at gå tilbage til protektionisme, som hr. Audy lige har sagt, men det her handler om at sikre den nødvendige gennemsigtighed i vigtige europæiske sektorer som f.eks. IKT. Det er ikke et europæisk veto. Vi forsøger ikke at opdele i aktionærer og tilsynsmyndigheder, men det er meget vigtigt, at vi som repræsentanter for EU ser nærmere på dette. Det ville ikke være forkert at starte en forhandling om dette som svar på hr. Langes fremragende betænkning. Det fortsætter. Jeg vil gerne opfordre kommissær Tajani til at deltage i den forhandling.
Kathleen Van Brempt
(NL) Fru formand, hr. kommissær! Med Lange-betænkningen vil De i morgen sandsynligvis se et Parlament, der er rimelig enigt om industripolitikkens betydning. For Dem som kommissær må det være en rigtig saltvandsindsprøjtning. Der er betydelig enighed i de forskellige grupper om, at industripolitikken i Europa har en fremtid, og at den bør støttes.
Men så rækker enigheden heller ikke længere, for hvis vi forsøger at finde frem til, hvilken form for industripolitik vi mener, og hvilke af dens elementer, der skal bevares i fremtiden, er vi alle uenige. De har selv henvist til, at vi har behov for en industri, som anvender mindre energi og færre materialer. Hvad angår kortsigtede mål, er jeg enig i dette. Med hensyn til langsigtede mål skal vi strække os langt videre. Som De ved, omfatter ledelse, at man ser fremad. Vi skal have modet til at sige, at vi inden 2050 vil have et energiforsyningssystem, som er 100 % baseret på vedvarende og bæredygtig energi, og vi skal starte med at gøre industrien klar til dette nu.
For det andet forvaltning af materialer. Vi skal sørge for, at disse mobiltelefoner genanvendes mere effektivt over de næste par år, men i fremtiden skal vi sikre, at vi fremstiller mobiltelefoner, som er fuldstændig indlejret i vugge-til-vugge-begrebet, så alle vigtige dele af mobiltelefonen systematisk genindvindes og anvendes til at fremstille nye mobiltelefoner. Det er den form for overordnet politik, som skal udvikles frem mod 2050, og jeg forventer, at Kommissionen træffer beslutninger nu, der sikrer, at industrien har præcise rammer at arbejde hen i mod.
Antonio Cancian
(IT) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg mener, at Lange-betænkningen er afbalanceret, og dens vigtigste force er, at den fokuserer sin undersøgelse på visse afgørende faktorer, især genoplivningen af den europæiske industripolitik og et ændret fokus fra finansielle aktiviteter til realøkonomi. Det bør dog bemærkes, at de tjenesteydelser, som direkte eller indirekte hænger sammen med virksomhederne, udgør en integreret del af disse.
Jeg har et par kritikpunkter og forslag. Med hensyn til punkt 89 om forstærket samarbejde om EU-patentet mener jeg, at et fælles EU-patent er vigtigt og absolut nødvendigt for os italienere. Det dødvande, der er skabt gennem øget samarbejde, kan efter min mening kun brydes ved at fortsætte med en ren engelsk udgave af EU-patentet, da det vil danne en hidtil uset præcedens at anvende tre sprog.
Min anden overvejelse vedrører manglen på innovative finansieringsforslag. Det nævnes ofte i betænkningen, at der er behov for hurtigt få opbygget transeuropæiske infrastrukturer, hvilket er afgørende for kontinentets udvikling, men der nævnes ikke meget om, hvordan sådanne net skal finansieres.
Tidligere i dag vedtog vi en initiativbetænkning med en grundig analyse af systemet med projektobligationer i et offentligt-privat partnerskabssystem, som dermed kunne give garantier på værdipapirer udstedt af de virksomheder, som oprettes med det formål at bygge og drive sådanne infrastrukturer. Hr. Audy har lige nævnt nogle eksempler.
Der er ingen henvisning til forbindelsen mellem EU's industripolitik og Unionens strategiske politikker som Galileo, ITER og andre. Der bør være en tættere forbindelse mellem forskning og innovation. Jeg mener, at den udfordring, vi står over for, er af afgørende betydning med hensyn til at bevare den sociale sammenhæng. Det begrænsede opsving, som vi har set, kan faktisk ikke absorbere alle de mennesker, som har mistet deres arbejde i løbet af de seneste tre år. Det er desværre nødvendigt at handle rettidigt og hurtigt.
Henri Weber
(FR) Fru formand! Den fortræffelige Lange-betænkning har tre positive aspekter.
For det første foreslås der en integreret industriel strategi for EU, altså en strategi som både er kontinental og samarbejdsorienteret, hvilket på alle måder adskiller den fra de snævre nationale og ikkesamarbejdsorienterede politikker, som vi har set i Europa i de seneste 15 år.
For det andet er denne industrielle strategi finansieret, hvilket står i stærk kontrast til Lissabonstrategien fra 2000. Hvis den ikke var finansieret, ville den blot være tomme ord. Den vigtigste finansieringskilde er EU-projektobligationer, eurobonds og europrojekter. Ved afstemningen tidligere i dag støtte vi det.
For det tredje beskytter denne strategi vores industrier. Denne betænkning handler om at åbne Europa, ikke om at forære Europa væk. Den handler om udvekslinger på et gensidigt og afbalanceret grundlag. I flere artikler fokuseres der på disse emner. Dette er absolut vigtigt, da vi på dette område fremstår naive og svage.
Alajos Mészáros
(HU) Fru formand, hr. kommissær! Under krisen kunne vi med egne øjne se, hvor vigtig en rolle industrien spiller i vores økonomi. Uheldigvis er vores relevante politikker stadig ofte baseret på idéen om, at markederne skal regulere sig selv. I den henseende er Europa 2020-strategien et banebrydende initiativ og det første, hvor behovet for en ny tilgang anerkendes. Europæisk industri skal bevare sin førende position på vigtige områder og må ikke sakke bagud.
Vi skal prioritere den nye struktur i den finansielle sektor og koordineringen af den skattemæssige makroøkonomi, da det kun er ved at reformere dem, at vores industripolitik kan lykkes. Vi har brug for nye og omfattende lovgivningsmæssige rammer, som kan føre det finansielle system tilbage til produktive investeringer. Et industrielt grundlag, som er konkurrencedygtigt på globalt plan, og en videnbaseret og produktionsorienteret industri skal være kernen i vores industripolitik. For at opnå dette har vi imidlertid brug for hele innovationskæden. I dette tilfælde bør vi ikke blot tale om teknologisk innovation, men også om innovation af produktdesign og kvalitet.
Endvidere skal vi fremme synergier inden for sektoren. Disse synergier omfatter forbindelsen mellem energipolitik og industripolitik. Energiforsyning er en afgørende faktor, og de nye vækstmarkeder ligger inden for vedvarende energikilder, som således kan medføre jobskabelse. Pålidelig adgang til råvarer er også af afgørende betydning, og her står vi over for en stadig mere alvorlig udfordring. Ud over at sikre allerede eksisterende ressourcer skal vi kunne realisere vores indsats inden for genanvendelse.
Og vi skal gøre alt, hvad der står i vores magt, for at styrke SMV'erne, da de er vigtige faktorer inden for europæisk industriproduktion. Vi skal opfordre dem til så vidt muligt at deltage i offentlige indkøb og give dem adgang til gunstige banklån.
Ioan Enciu
(EN) Fru formand! Først og fremmest vil jeg gerne lykønske hr. Lange med denne vigtige betænkning. I disse økonomisk trængte tider er det meget vigtigt, at europæiske institutioner skubber på for at sikre en stærk og sammenhængende industripolitik, så vi kan bevare europæiske arbejdspladser og fremme en fornyet konkurrenceevne. Næstformand Tajani har udtalt, at industrien er central i Europa og absolut nødvendig med hensyn til at finde løsninger på samfundets udfordringer i dag og i fremtiden.
S&D-Gruppens holdning er, at industrien spiller en vigtig rolle for job i Europa. Derfor skal vi øge bestræbelserne på at bevare et stærkt industrielt grundlag i Europa. Jeg er navnlig bekymret over udviklingen af den nødvendige infrastruktur, hvor denne ikke findes.
Endelig er jeg glad for at se, at betydningen af råvarer i fremtidens industrielle sektor er fremhævet i den endelige betænkning.
Lara Comi
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne lykønske kommissær Tajani og ordførerne med det udførte arbejde. Jeg støtter denne vigtige betænkning, som er Parlamentets bidrag til forhandlingen om Europas industripolitik.
Der er mange positive punkter i den, som jeg virkelig støtter. Først og fremmest mener jeg, at der skal gøres alle mulige bestræbelser på at bekræfte den vigtige rolle, som europæisk industri spiller på den globale scene, og at yde støtte til små og mellemstore virksomheder, som er en bærende søjle i det indre marked.
Derudover er jeg helt enig med betænkningen i, at der er et presserende behov for at introducere europæiske bestemmelser om oprindelsesmærkning for at gøre virksomhederne mere konkurrencedygtige og langt om længe give europæiske forbrugere mulighed for at foretage et informeret valg om produkter, som normalt forbindes med et ry for kvalitet. Uheldigvis er det velkendt, at visse stater har været imod dette specifikke punkt i Rådet siden 2005. Vi må dog forsøge at bryde dette dødvande baseret på den yderst gunstige situation, som Parlamentet ved flere lejligheder har vedtaget, og dette er vigtigt under lovgivningsproceduren for en række EU-retsakter. Den europæiske offentligheds stemme kan ikke ignoreres endnu en gang, navnlig ikke, når den er baseret på et så robust fundament. Det handler om at gøre vores politikker mere demokratiske.
Et andet vigtigt punkt er punktet om unge iværksættere, som De, hr. kommissær, mere end én gang har henvist til i Deres betænkning, da jeg mener, at de er fremtiden for vores industripolitik. Jeg er stadig i tvivl om visse aspekter som den udtrykkelige henvisning til ny lovgivning om ressourceeffektivitet, oprettelse af omstruktureringstaskforcer på nationalt plan og navnlig forstærket samarbejdet i forbindelse med EU-patentet.
Ivari Padar
(ET) Fru formand! Jeg vil først og fremmest gerne takke ordføreren. Europa har brug for en ny tilgang til industripolitik og finansieringen af de beslægtede programmer. Ud over strukturreformerne i EU's finansielle overslag bør der fokuseres på innovative finansieringsforanstaltninger. Her taler jeg ikke blot om eurobonds eller projektobligationer, men om helt nye tilgange til industripolitik, videnskab og finansiering af innovation. Vi må hjælpe innovative små virksomheder med at vokse. Vi må finde nye måder at hjælpe virksomhederne med at dele risici og kombinere forskellige instrumenter, også på et fælleseuropæisk grundlag.
Estland har f.eks. erfaring med revolverende fonde, som garanterer en risiko, i stedet for uddeling af støtte og direkte hjælp. I innovationscyklussen har disse fonde medført en betydelig stigning i denne form for finansiering til virksomheder. Støtte er vigtig, men endnu vigtigere inden for grundforskning er det at finde nye måder at anvende offentlige midler mere effektivt på.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru formand! EU's industripolitik skal skabe hensigtsmæssige rammer for at fremme den industrielle sektors bidrag til EU's BNP. Den skal ligeledes forbedre EU's konkurrenceevne og skabe job på tværs af hele EU. Inden for den industrielle strategi må det fastlægges, hvilke strategiske områder, vi vil investere i, samt de nødvendige råvarekilder. Jeg opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at disse prioriteter støttes af de fremtidige finansielle overslag, de årlige budgetter og EU's sektorpolitikker.
Energiforbrug er en indikator for industriproduktion. Vi har brug for en miljømæssigt effektiv industripolitik, som sikrer produktionskapacitet i hele EU på bæredygtig vis og reducerer Unionens energiafhængighed. EU's konkurrenceevne afhænger i høj grad af dens kapacitet til innovation, forskning og udvikling og af forbindelsen mellem innovation og produktionsprocesser. Den offentlige finansiering til forskning og udvikling skal øges for at mobilisere private investeringer, og samtidig er forenklede procedurer og begrænset bureaukrati en forudsætning for øget inddragelse af industrien.
Edit Herczog
(HU) Fru formand! Den økonomiske krise har vist, at servicesektoren er langt mere sårbar end industripolitikken, og Europa skal derfor igen rette sit fokus mod sidstnævnte. Jeg glæder mig derfor både over kommissær Tajanis holdning og hr. Langes betænkning om dette emne. Det har været en fornøjelse at arbejde med denne betænkning. Alle deltagerne ønskede at tilføre den noget. Vi diskuterede ikke problemerne, men hvordan vi kunne fremskynde processen. Det er vigtigt, at vi forstår, at EU skal føre an og fastlægge sine egne mål og også trække medlemsstaterne med.
EU skal koordinere og lede medlemsstaterne og stille dem til regnskab for det, de har opnået på dette område. Industripolitikken giver Europa mulighed for at opnå en konkurrencemæssig fordel inden for fremstillingsindustri, bioteknologi, nanoteknologi, den kemiske industri samt områder i forbindelse med rumfartsindustrien. Vi må forstå, at viden bliver stadig mere intensiv, og materialeanvendelsen stadig mere effektiv i det 21. århundredes industripolitik. Samtidig skal vi styrke vertikale forbindelser, fra uddannelse over forskning til markedsmuligheder. Der skal etableres leverandørforbindelser, herunder små og mellemstore virksomheder, og horisontale forbindelser. Vi mener, at den sociale dialog ikke kan omgås.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Fru formand! Denne betænkning om industripolitik, som vi skal stemme om i morgen, indeholder et punkt, som de spanske medlemmer ikke vil støtte, da et forstærket samarbejde anses for at være et passende juridisk instrument til oprettelsen af et fælles EU-patent.
Det er ikke kun de spanske medlemmer, men også andre medlemmer fra forskellige medlemsstater, som først og fremmest sætter spørgsmålstegn ved lovligheden af et forstærket samarbejde som et passende juridisk instrument i denne henseende, og dernæst fordømmer den manglende overholdelse af reglen om enstemmighed, som bør anvendes for alle emner i forbindelse med reglerne om sprog.
Grunden til, at jeg anmoder om taletid, er, at jeg vil henlede Parlamentets opmærksomhed på udtalelse 1/09, som EU-domstolen har offentliggjort i dag, og hvori det anføres, at en Domstol for Europæiske Patenter og EF-patenter, som der i øjeblikket er forslag om, ikke er forenelig med bestemmelserne i traktaten.
Domstolens klare holdning er en betydelig hindring for dette forstærkede samarbejde, og jeg håber, at denne beslutning vil tilskynde andre medlemmer til sammen med os at forsvare lighed i alle medlemsstater og en stram anvendelse af EU's primærlovgivning.
Giovanni Collino
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Betænkningen om industripolitikken er grundig, og alle systemets svagheder undersøges, ligesom vi ledes i retning af overholdelse af princippet om en social markedsøkonomi. Realistisk set må vi dog acceptere, at Europa indtil videre ikke har haft sin egen industripolitik.
Det er vanskelige tider for produktiviteten i fremstillingssektoren, mens vækstlande ikke blot vokser, men også investerer kraftigt i forskning og teknologi. For at sikre vækst i europæisk industri og beskæftigelse skal vi anvende særlige foranstaltninger ud over de nuværende regler, herunder en gennemgang af kompetencefordelingen mellem medlemsstaterne og EU.
Omfordelingspolitik og -systemer skal også gennemgås i overensstemmelse med den nye kulturelle tilgang til arbejdsmarkedsrelationer og med fokus på virksomhedsmodellen med overskudsdeling. Europa 2020-strategien indeholder mål, som EU ikke har råd til at skyde forbi, og hvis alle de opstillede mål skal nås, skal Europa løfte udfordringen med industriel vækst ved at styrke efteruddannelse og forskning til støtte for små og mellemstore virksomheder.
Mairead McGuinness
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke ordføreren for denne meget vigtige betænkning. Det er rart at se, at industrien er tilbage på Europas dagsorden.
Jeg mener, at det, vi har brug for, er en afbalanceret europæisk økonomi. Jeg taler primært om landbrug og fødevarepolitik, men jeg deltager i denne forhandling, fordi jeg mener, at det er rigtig vigtigt at tale om industri og landbrug og tjenesteydelser. Europa skal finde en balance mellem de tre - det vil være tåbeligt at tro andet.
Jeg vil navnlig henlede opmærksomheden på punkt 112, hvor det nævnes, at frihandel er hjørnestenen i Europas økonomiske vækst, men hvor der også nævnes fair global konkurrence, ligesom der opfordres til, at der i fremtidige bilaterale handelsaftaler og multilaterale aftaler tages hensyn til princippet om bæredygtig udvikling, sociale og økologiske interesser og relevante standarder i disse aftaler. De af os, som er på landbrugssiden, vil sige stort set det samme. Så jeg mener, at det er en vigtig betænkning på alle fronter.
Adam Gierek
(PL) fru formand! En af de afgørende faktorer, der påvirker den industrielle vækst i EU, er tendensen til en "grøn økonomi". Dette er godt nyt. Den måde, som den nuværende EU-lovgivning fungerer på, er imidlertid både blind og tilfældig, så det har den modsatte virkning. Det indskrænker med andre ord vores vej mod målet. Den europæiske kobberindustri er blevet et eksempel på en sådan negativ indvirkning. Der kan ikke være tvivl om, at både klima- og energipakken og benchmarkdirektivet vil medføre et fald i produktionen af kobber, der som bekendt er et stærkt efterspurgt metal til innovative og energieffektive teknologier, navnlig i forbindelse med elektricitetstransmission og varmeoverførsel i varmevekslere.
Jeg vil gerne spørge Kommissionen, om det ikke, mens vi stadig har tid, er på tide i det mindste at revidere visse aspekter af denne lovgivning og standse disse destruktive foranstaltninger?
Mario Pirillo
(IT) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Den dybe internationale økonomiske krise har ramt industrien særlig hårdt. Idéen om, at markederne skulle regulere sig selv, har vist sig at være forkert. Europa har ikke evnet at give et fælles svar eller at gennemføre en økonomisk analyse. Europa skal derfor have et solidt, konkurrencedygtigt og diversificeret industrielt grundlag.
Europas nye industripolitik skal være fremadrettet, og der skal vedtages en global tilgang til egne politikker med det formål at bekræfte industriens og navnlig fremstillingsindustriens centrale betydning, idet denne fortsat skal være drivkraft for vores økonomi og skabe nye intelligente, bæredygtige og rummelige vækstmetoder.
Jeg støtter og lykønsker hr. Lange med hans betænkning, hvor han undersøger alle disse faktorer og giver stof til eftertanke.
Jaroslav Paška
(SK) Fru formand! Den globale økonomi har længe gennemgået store ændringer. Ud over traditionelle industriområder vokser der store nye industricentre frem. Der udvikles et meget konkurrencepræget miljø, hvor vi skal arbejde hårdere og hårdere for fortsat at kunne tilbyde vores borgere meningsfyldte job.
I denne konkurrence med andre industricentre er vi hæmmet af to alvorlige ulemper. Den første omfatter de enorme forskelle i det juridiske miljø, som regulerer forretningsgange, tvistbilæggelse og håndhævelse af forpligtelser, og disse forskelle forhindrer, at der i større omfang åbnes op for grænseoverskridende handel gennem medlemsstaternes retskredse. Det hænger sammen med den anden ulempe - det overdrevne bureaukrati, som ikke blot sluger de penge, som industrien skaber, uden at producere merværdi, men også generer dem, hvis arbejdskraft det lever af, ved hjælp af alle mulige former for erklæringer, lovgivning og retningslinjer.
Ingen af de lande, der befinder sig i en hurtig udvikling, har den form for administrativt cirkus, hr. kommissær, som vi har i Europa.
Antonio Tajani
Fru formand, mine damer og herrer! Når så mange parlamentsmedlemmer er til stede til et aftenmøde, viser det efter min mening, hvor vigtig industripolitikken er for os alle, og - eftersom der er bred enighed - hvor rigtigt det er at placere industripolitik og erhvervspolitik, svarende til realøkonomien, herunder det indre marked, innovation, konkurrence og socialpolitik, i centrum af vores politiske indsats med det formål at afslutte krisen og skabe udvikling og job. Jeg siger dette, fordi vi ikke skal tro - og dette har jeg præciseret i mit indlæg såvel som i betænkningen om industripolitik, som jeg fremlagde for Kommissionen - at erhverv og industri blot er økonomisk kapital, for det er også menneskelige ressourcer, regionen og lokalsamfundet.
Som nævnt i min høring i Parlamentet, inden jeg blev udnævnt som kommissær for industri, er dette min vision - en bredere vision - som stammer fra et af Lissabontraktatens begreber, nemlig den sociale markedsøkonomi.
Det endelige mål for alle vores handlinger, både med hensyn til økonomisk politik og realøkonomi, er socialpolitik. Vores mål er ikke berigelse af iværksættere eller investorer, selv om rigere investorer er et instrument, der anvendes som reaktion over for EU's borgere.
Vi må nu anvende og forsvare de valg, vi har truffet og træffer, som er indeholdt i Europa 2020-dokumentet, og bestræbe os på at anvende de politiske valg, vi har truffet. Jeg vil ikke skjule for Dem eller for mig selv, at der stadig er risici. Spekulanterne er stadig aktive, og jeg kan ikke udelukke, at de ikke vil forsøge sig en sidste gang.
Det skal præciseres, at vi er på realøkonomiens side. Spekulationer, der kun beriger dem, der gennemfører en transaktion, er meget forskellige fra en virksomhed eller industri, der skaber velstand for mange. Men vi skal fortsat være årvågne og arbejde med og anvende vores industripolitik. Kommissionens dokument om industripolitik indeholder derfor en række konkurrenceevnetest, som bruges til at holde øje med, at industripolitikken anvendes seriøst, så vores iværksættersystem kan tage udfordringen i en global tid op.
Jeg forsøger heller ikke at undgå spørgsmålet fra hr. van Nistelrooij: Jeg mener, at der altid skal være lige vilkår og anvendes samme regler. Når Anderlecht spiller mod Liège, er reglerne de samme, uanset om de spiller på hjemmebane eller udebane, og det samme princip bør gælde vores industrielle system. Når vores industrier spiller i Europa, skal der anvendes samme regler, som når de spiller uden for EU.
Jeg mener, at dette er en god regel til at forsvare ikke blot marked, konkurrence og vækst, men også EU's arbejdstageres rettigheder. Med hensyn til at forsvare det europæiske industrielle system mener jeg, at det er korrekt at støtte princippet om oprindelsesmærkning i det dokument, vi drøfter. Jeg mener, at Parlamentet endnu engang sender et stærkt signal, som harmonerer med Kommissionen.
Der findes utvivlsomt mange andre ting, som skal gøres, for at reducere den bureaukratiske byrde for virksomheder og industri. Som fastlagt i det reviderede Small Business Act skal vi reducere den tid, der bruges til at oprette en virksomhed, og vi skal skære ned på bureaukratiet, som kan være urimelig omfattende og ødelægger viljen til at drive forretning. Vi skal hjælp unge mennesker med at blive iværksættere, og vi har et stort arbejde foran os i forbindelse med efteruddannelse. Jeg mener derfor, at klynger er vigtige, så skoler, universiteter, SMV'er, store selskaber, forskning og innovation arbejder sammen om at gøre vores iværksættersystem mere konkurrencedygtigt. Vi har allerede 2 000 klynger i Europa, og jeg mener at denne pilotordning skal udbredes.
Med hensyn til adgang til kredit er der gjort meget, men vi kan gøre mere. Det glæder mig at høre, at direktøren for London Stock Exchange - Det Forenede Kongerige er et af de lande, som har gjort meget for at hjælpe tjenesteydelser, banker og den finansielle sektor - vil deltage fuldt ud i det forum for kreditadgang, som Kommissionen har arrangeret for at vise, at finansverdenen eller en del af finansverdenen ønsker at deltage i væksten og udviklingen af SMV'er og vores industrielle system.
Dette signal fra London er ikke det eneste signal, vi har fået fra Det Forenede Kongerige, og det får mig til at håbe på, at denne tendens vil vende. Vi har brug for, at det sker i Europa, så vi kan hjælpe realøkonomien.
Råvarer er dukket op i flere forhandlinger, og jeg er fuldstændig overbevist om, at vi skal fortsætte ad den hidtidige vej. Kommissionen har udsendt et dokument, og der kommer en forhandling, og derfor arbejder vi nu på en del af emnet om råvarer. Som jeg sagde i mit første indlæg, er jeg stor fortaler for forskning i genanvendelse af råvarer. Vi kan også arbejde på at substituere sjældne råvarer.
I en aktivitet, som også er forbundet med vores innovationspolitik, vedrører et af de innovationspartnerskaber, som Kommissionen har forestillet sig, lige præcis innovation i råvaresektoren. Som nævnt ved flere tidligere lejligheder mener jeg, at genanvendelse og substitution er områder, som vi fortsat skal udforske for at kunne reagere over for vores industri, bl.a. i form af politiske initiativer.
Efter aftalen med Den Afrikanske Union og efter at have åbnet en forhandling med Den Russiske Føderation om råvarer rejser jeg til Latinamerika i begyndelsen af juni for at drøfte råvarer med Brasilien, Argentina og Chile.
Europa skal reagere specifikt over for industrien og SMV-sektoren i denne henseende. Vi skal derfor fortsat arbejde på at gennemføre Small Business Act. Der er meget, der skal gøres. Vi har anmodet alle medlemsstater om at udpege en SMV-ambassadør lige som Kommissionen. De signaler, vi har modtaget, er positive. Nogle lande har allerede udpeget en ambassadør eller har tilkendegivet, at de agter at gøre det, og i en bredere sammenhæng, fordi vi ikke må adskille stordrift fra SMV'er. Væksten i realøkonomien hænger sammen med det indre marked, industripolitikken og SMV-politikken.
Eftersom fagforeningernes rolle flere gange har været nævnt, vil jeg slutte med at sige, at en kommissær for industri for første gang har mødt repræsentanter for industrien, SMV'er og fagforeninger for at drøfte omstruktureringspolitik. Vi har taget hul på en ny sæson med forhandlinger, hvor vi vil se repræsentanter for arbejdstagere og arbejdsgivere sidde sammen omkring et bord til møder arrangeret af Kommissionen for at fremme vækst til alle EU-borgeres fælles bedste.
Formanden
Hr. kommissær! Jeg har bemærket Deres hentydning og henvisning til det belgiske fodboldmesterskab, men jeg håber ikke, at jeg skal se det som en form for forudsigelse.
Bernd Lange
Fru formand, hr. Tajani, mine damer og herrer! Mange tak for Deres inspirerende bidrag.
Hr. Tajani, de fire vigtige budskaber, som samler os, er tydelige. For det første vil vi sikre, at industripolitikken er i centrum af EU's politik. For det andet vil vi koble bæredygtighed og konkurrenceevne sammen og udvikle dem yderligere. For det tredje skal vi ikke forfølge en dogmatisk tilgang, da dette område ikke kan reguleres af markedet eller af staten alene. Vi har brug for praktiske, fornuftige foranstaltninger. For det fjerde er dette kun begyndelsen og ikke slutningen af drøftelsen om moderniseringen af industripolitikken i EU.
Vi rækker hånden ud mod Dem, hr. Tajani, men vi er også klar over, at vi skal tage Dem på ordet. Vi forventer konkrete lovforslag og også konkrete foranstaltninger med henblik på at yde finansiel støtte, navnlig inden for forskning.
Hr. Tajani, hvis dette lykkes, og hvis vores håndsrækning til Dem og Deres erklæring er forenelige, står vi måske i en situation, som ligner slutningen af den vidunderlige film "Casablanca", hvor Humphrey Bogart siger til politikommissæren: "Jeg tror, dette er begyndelsen på et smukt venskab!"
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag den 9. marts 2011 kl. 11.30.
Skriftlige erklæringer (forretningsordenens artikel 149)
Adam Gierek
Internaliseringen af handel og overnationale selskaber er nogle af de mange aspekter af globalisering. Når vi drøfter EU's industripolitik, skal vi svare på følgende spørgsmål. Hvilken form for industri har Europa brug for? En branchedrevet industri kendetegnet ved storstilet masseproduktion eller regional småindustri eller måske endda national industri?
Store overnationale selskaber, som til tider kan være rigere end visse lande, samler enorme overskud - og skatter, herunder moms - på ét sted, oftest deres oprindelsessted. Bortset fra beskæftigelse er udgifter det eneste, de lande, hvor produktionen finder sted, får ud af det. Fiat er f.eks. et overnationalt selskab, som rent statistisk genererer en omsætning svarende til 4 % af Polens BNP, men selskabets overskud og størstedelen af dets skatteindtægter går til et andet budget.
Derudover har selskabet af politiske og nationale årsager - for det er i hvert fald ikke af økonomiske årsager - for nyligt flyttet produktionen af sine Panda-biler til Italien. Interessekonflikten er tydelig her. Den sociale situation forværres i Polen, men forbedres i Italien. Overnationale selskaber har allerede hærget Polen og opkøbt industrivirksomheder for 10 % af deres værdi, da Folkerepublikken Polen holdt op med at eksistere. De fejl, som liberale principryttere har begået, herunder Balcerowicz, medførte, at Polens grænser blev åbnet op for global konkurrence fra rige selskaber. Det ødelagde hurtigt vores industri, konkurrencedygtige fabrikker og videnskabelig infrastruktur lukkede ned, og arbejdsløsheden steg voldsomt. Det påvirker nu med nogen forsinkelse de gamle EU-medlemsstater. Der er behov for en sund industripolitik, men ikke økonomisk nationalisme.
