Röstförklaringar
Talmannen
Nästa punkt är röstförklaringarna.
Marco Scurria
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag ville rösta för detta betänkande eftersom det innehåller en del inslag av grundläggande betydelse för sammanhållningspolitiken och finansieringen.
Det handlar för det första om rationellare förfaranden för nationella medel och för det andra om påpekandet att idrott och kultur också har stor och avgörande betydelse för sammanhållningen.
Det enda negativa inslaget i det här betänkandet är nog att man tänker sig att begäran på originalspråket bara behöver kompletteras med de tre arbetsspråken engelska, franska och tyska. Trots detta och av mer allmänna skäl röstade jag för, och jag gratulerar föredraganden.
Alfredo Antoniozzi
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Trots detta betänkandes betydelse har endast 19 medlemsstater rapporterat om huvudindikatorer. Det innebär att vi inte kan få en tydlig bild av sammanhållningspolitikens effekter i praktiken.
Jag stöder de åtgärder och den goda praxis som föreslås av Miroslav Mikolášik, och jag anser att förslaget om bredare tillämpning av huvudindikatorer är särskilt lämpligt, liksom utarbetandet av rapporter om resultat och synergier mellan nationell politik och EU-politik.
Anordnande av offentliga debatter och samråd med aktörer och framläggande av rapporter inför nationella parlament för yttrande är andra positiva åtgärder i det avseendet. Vi måste göra insatser för att förhindra en minskning av finansieringen för sammanhållningspolitiken under nästa programplaneringsperiod. Jag stödde därför detta betänkande.
Sergej Kozlík
(SK) Fru talman! Tilldelningen av EU-medel i de nya medlemsstaterna, däribland Slovakien, påverkas negativt av alltför komplicerade förfaranden, överdriven byråkrati, otydliga regler och även dolda otillåtna intressen. Många av dem som vill få del av EU-medlen klagar över den långa, utdragna byråkratiska plågan med osäker utgång. Byråkratin och många av dessa hinder kommer inte från Bryssel utan direkt från de enskilda medlemsstaterna. Om inte EU-reglerna förenklas, under påtryckningar från Europaparlamentet och andra, kommer de regler som införs i enskilda medlemsstater ofta komplicera situationen avsevärt. De ursprungliga EU-reglerna är relativt enkla, men de kompliceras av det nationella genomförandet. Man kan säga att ju längre ner på stegen man hamnar, desto mer komplext är systemet. Ett annat stort problem är att tjänstemännen inte hjälper till med fördelningen av EU-medel utan inriktar sig på kontroller som är mycket mer långtgående än lagen kräver. Problemet ligger alltså främst i EU:s medlemsstater.
Peter Jahr
(DE) Fru talman! Det finns ett skäl till att vi har sammanhållningspolitiken, och den politiken har en tydlig början och måste också ha ett slut. Jag anser att sammanhållningspolitiken finns för att jämna ut levnadsstandarder och ekonomisk utveckling i hela EU. Därför är det rätt att ge bidrag och stöd till regioner som ligger under den allmänna ekonomiska standarden. Men det är lika viktigt att se till att dessa ekonomiska resurser används på rätt sätt, dvs. att de får önskad effekt. Det här betänkandet är mycket viktigt för mig, därför att det också innehåller en analys och därmed ger grunden för slutsatser gällande de kommande två stödperioderna. Jag vill ge ett exempel: i min region i östra Tyskland har sammanhållningspolitiken haft avsevärd effekt sedan 1990. Vi har sett en utveckling där och jag ser det som en tydlig framgång när vi når en punkt där vi kan säga att dessa regioner nu behöver ett utfasningsprogram, för det betyder att levnadsstandarden har förbättrats där.
Andrzej Grzyb
(PL) Fru talman! Sammanhållningspolitiken i sin nuvarande form har utvärderats ordentligt, och det gäller även dess resultat. I medlemsstaterna ger denna politik påtagliga fördelar, och den bidrar tillsammans med EU:s jordbrukspolitik till att minska utvecklingsskillnader både i unionen som helhet och mellan och inom regioner. Jag håller med om att sammanhållningspolitikens mål och den finansiering som ställs till förfogande bör bevaras i nuvarande form, men ändringar kommer givetvis att göras med hänsyn till regionerna i mellankategorin.
Vi bör notera att denna politik utvärderas ordentligt av medlemsstater och lokala myndigheter, och här vill jag också peka på det positiva omdömet från utskottet för regional utveckling. Det finns förväntningar om en minskning av byråkratin i anslutning till sammanhållningspolitiken. Dessa förväntningar är ofta också, såsom redan påpekats här, ett resultat av ytterligare restriktioner som införs av medlemsstaterna. Den rådande ekonomiska krisen kan dock övervinnas med hjälp av ett antal åtgärder, däribland fortsatt tillämpning av denna politik, eftersom den bidrar till hållbar tillväxt. Det är av stor betydelse för hela unionen.
Daniel Hannan
(EN) Fru talman! Ayn Rand skrev att man kan fly från verkligheten men inte från konsekvenserna av att fly från verkligheten.
Vi har nått gränsen för hur mycket man kan påverka marknader med offentliga pengar. Alla kan nu se att Grekland närmar sig fallissemang, utom euroområdets finansministrar, som 13 månader efter det att man till ingen nytta anslog 110 miljarder euro nu tycks fast beslutna att anslå ett nytt nästan lika stort belopp. Det är inte bara meningslöst. Det är i själva verket skadligt, för det vi åstadkommer är att fallissemanget, när det kommer, blir mycket större och drabbar oss alla som skattebetalare i stället för bara ett litet antal banker och obligationsinnehavare.
De grekiska arbetstagarnas och de europeiska skattebetalarnas intressen offras alltså för ambitionerna hos ett litet antal privilegierade småfurstar inom eurokratin.
Mario Pirillo
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag stöder helt och hållet tanken att inrätta övergripande program som får stöd från flera fonder, med tydligt definierade syften och rationaliserade tillgångsmekanismer. Jag stöder professor Barcas rapport, där det påpekas att lokal utveckling bör utgöra grunden för förbättrad effektivitet och ändamålsenlighet och ett mer integrerat arbetssätt. Vi måste inrikta oss på stadsdimensionen och säkra samordning mellan fonderna och Europeiska investeringsbankens (EIB) och Europeiska investeringsfondens (EIF) övriga finansieringsinstrument. I en situation där budgeten är snål skulle dessa instrument, tillsammans med löpande fonder, göra det möjligt att övervaka resultaten. Det skulle ge större tillgängliga resurser och fler stödmottagare, vilket i sin tur skulle ge bättre resultat.
Peter Jahr
(DE) Fru talman! Vi måste åstadkomma större effektivitet mellan Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och de övriga strukturfonderna. Jag anser att det är oerhört viktigt att vi har olika fonder. Dessa fonder bör naturligtvis ha olika mål och inriktning. Jag anser att det är oerhört viktigt att vi har tagit med regionerna här och att EU fastställer riktlinjer som kan genomföras och tillämpas i regionerna. Men inom ramen för denna målinriktade metod är det lika viktigt att också titta på hur saker och ting genomförs i regionerna, så att dessa fonder inte motverkar varandra, så att bidrag inte ges flera gånger och så att vi inte stöder meningslösa program - vi måste med andra ord samordna de mål som eftersträvas med dessa fonder. Det är enligt min mening att öka effektiviteten. Jag hoppas att vi kommer att fortsätta arbeta med detta och att vi kommer att få se fler rapporter och resultat.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Fru talman! Det gläder mig att vi i dag talar om att göra sammanhållningspolitiken enklare och effektivare. Jag har upprepade gånger sagt att medlemsstaternas EU-stödda utveckling och förbättringen av livskvaliteten skulle bli effektivare om vi tillämpade planeringsmetoden mer effektivt och såg till att övergripande mål nås med hjälp av pengar från olika fonder.
Lika viktigt är dock att se över de regler som reglerar själva fonderna. Det kan ofta vara omöjligt att ta itu med ett problem eftersom det saknas pengar. Ett annat program, som finansieras med en annan fond, kan inte användas, inte ens när liknande mål eftersträvas. Tyvärr är det i sådana fall omöjligt att föra över pengar mellan fonder, på grund av olika regler. Jag välkomnar resolutionens uppmaning om att införa en effektivare samordningsmekanism, men jag uppmanar er därför också att ändra reglerna om överföring av fondmedel, så att de blir så flexibla som möjligt.
Gianluca Susta
- (IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag röstade för betänkandena, med undantag av Corien Wortmann-Kools betänkande, som jag avstod från att rösta om trots att jag stöder min grupps ändringsförslag. Jag röstade därför inte enligt de allmänna rekommendationerna från min grupp, eftersom jag anser att vi står inför så allvarliga problem att vi i det här läget måste visa att EU-institutionerna håller ihop och har förmåga att hantera de svårigheter vi möter. Trots en viss försagdhet och arrogans från rådets sida när det gäller krisen anser jag att vi måste visa denna sammanhållning.
Jag stöder inte heller ett uppskjutande, eftersom vi befinner oss i ett läge där vi snarast måste ge våra medborgare svar på den ekonomiska krisen, som inte bara är ett resultat av finansiell spekulation utan också beror på vår oförmåga att hantera svårigheterna i anslutning till återhämtning och tillväxt. Vi har en skyldighet att återställa EU:s offentliga finanser, och vi har en skyldighet att komma med lösningar, där första steget måste vara att involvera företagen och arbetslivet. Dessutom behövs andra, öppnare regler för att vi ska kunna fullborda den inre marknaden och förbättra våra möjligheter att konkurrera på den globala marknaden. Jag röstade därför för betänkandena, med undantag av Corien Wortmann-Kools betänkande.
Sergej Kozlík
(SK) Fru talman! Den ekonomiska och monetära unionens första årtionde har visat att ramarna för den ekonomiska styrningen behöver förbättras. De nya ramarna bör baseras på ett större ansvar för enskilda medlemsstater när det gäller gemensamt överenskomna regler och policyer, samt ett mer tillförlitligt system för övervakning av nationell ekonomisk politik på EU-nivå.
Framför allt de senaste två årens erfarenheter har bekräftat att stark konkurrenskraft, hållbar ekonomisk tillväxt och tillgång till arbetstillfällen kräver en hållbar nivå för offentliga underskott och statsskuld, reformer för att undanröja makroekonomiska obalanser och en beslutsam EU-strategi för tillväxt och sysselsättning. Jag måste erkänna att jag personligen känner en viss förlägenhet över införandet av administrativa inslag i de ekonomiska mekanismerna. Å andra sidan visar erfarenheten så här långt att marknadsmekanismer är oförmögna att reagera snabbt och flexibelt på en negativ utveckling som leder till att en finanskris övergår i en skuldkris.
Daniel Hannan
(EN) Fru talman! Jag vill berömma mina vänner i de kommunistiska och gröna grupperna. De har rätt om en sak. Om vi antog en tiondel av deras politik skulle vi hamna i allvarliga svårigheter, men de har rätt om en sak, nämligen att dessa räddningsaktioner bestraffar majoriteten av folket medan några mycket förmögna individer gynnas. Om vi vill rädda utsatta banker i Grekland, framför allt franska och tyska banker, vore det mycket billigare att bara ge dem pengarna direkt i stället för att på ett snyggt sätt låta dem gå via Aten.
Men jag måste backa och ifrågasätta premisserna. Varför förväntas skattebetalarna återigen, med tanke på misslyckandet för den första omgången bankräddningar, ställa upp och rädda några mycket förmögna individer från konsekvenserna av deras egna misstag?
Vi i vår generation ser tillbaka på forna tiders europeiska regim och undrar hur ett sådant system kunde existera. Vi undrar hur det var möjligt att det kunde konstrueras så att bara adeln var befriad från skatt. Hur kunde vi godta ett system där bara småfolket betalade skatt? Men vet ni vad? Det är just det systemet som vi nu återskapar genom att skyffla omkring de här offentliga pengarna för att rädda kapitalintressen. Så: ”hasta la victoria siempre.” [Alltid mot segern.]
Francisco Sosa Wagner
(ES) Fru talman! Hela det här paketet går i en riktning som jag som Europavän och federalist stöder, trots att det sker väldigt försiktigt och med stora luckor. Dessutom innehåller det kloka riktlinjer för Spaniens politiska styrning. Jag röstade därför för fyra av betänkandena om ekonomisk styrning.
Jag röstade mot Feiobetänkandet, eftersom det förespråkar en konjunkturförstärkande politik som i bästa fall inte hjälper oss att komma ur krisen och i sämsta fall bidrar till stagnation och arbetslöshet.
Jag röstade inte heller för Wortmann-Kool-betänkandet. Jag röstade mot det, eftersom det inte tar hänsyn till stabilitets- och tillväxtpakten, den europeiska sysselsättningsstrategin eller målen för Europa 2020-strategin, som är en källa till hopp för miljontals européer, särskilt de unga.
Peter Jahr
(DE) Fru talman! Förhållningssättet till alltför stora underskott är enligt min mening lite som en fotbollsmatch: om en uppsättning regler har fastställts måste de följas. Det räcker inte att se varandra djupt i ögonen och säga ”vi lovar att följa alla regler”. Livet har förändrats. Om någon bryter mot spelreglerna måste med andra ord bestraffningar utdömas. Det kan givetvis inte åstadkommas med ett demokratiskt beslut. Låt mig återkomma till liknelsen med fotbollsmatchen. Tänk er att det förekommit ett regelbrott. Då fattar domaren ett beslut. Föreställ er vad som skulle hända om domaren skulle hålla en omröstning bland spelarna varje gång för att avgöra om det verkligen var ett regelbrott. Det skulle vara omöjligt. Det är därför vi behöver en tydlig beslutsprocess. Vad gör vi när någon bryter mot reglerna? Till sist vill jag betona att vi naturligtvis också behöver solidaritet. I stället för att bara bestraffa den som brutit mot reglerna måste vi också hjälpa dem att komma tillbaka på rätt väg.
Talmannen
Herr Hannan! Det är meningen att du ska tala om Feiobetänkandet men du står också på tur och är den enda talaren på listan för Goulardbetänkandet, så jag ger dig två minuter som du får utnyttja som du vill för båda betänkandena.
Daniel Hannan
(EN) Fru talman! Du är oerhört generös och dessutom en mycket bra talman.
Jag vill ta upp en del av de klumpiga formuleringar som vi de senaste veckorna har hört under diskussionen om dessa finansiella räddningspaket. I våra medier talas det om att rädda Grekland, ge stöd till Portugal och hjälpa Irland, men det är inte så människorna i mottagarländerna ser det.
Skälet till att grekerna är ute på gatorna och demonstrerar är att de mycket väl förstår vilka konsekvenser detta övertagande av EU och IMF kommer att få. Pengarna går inte till vanligt folk i Grekland utan till de finansinstitut som ligger bakom den grekiska statsskulden. Men det är den vanliga skattebetalaren som kommer att stå för återbetalningen - Irland, Portugal och Grekland får alltså stå för notan för att stötta hela det europeiska banksystemet.
Varför? Jo, för att vi inte kan förmå oss att erkänna att den monetära unionen var ett misstag. Vi kan inte förmå oss att se logiken: att tvinga på länder med helt olika förutsättningar och behov en och samma valuta skulle oundvikligen ge upphov till just de påfrestningar som en del av oss förutsåg för tio år sedan när projektet inleddes.
Så vi förvärrar krisen genom ännu mer integration och allt det vi fick höra i gårdagens debatt om detta betänkande - ”vi behöver en skatteunion”, ”vi behöver ekonomisk styrning”. Ni ser den bristande logiken här, mina vänner. Den europeiska integrationen har misslyckats, så ge oss mer integration! Det räcker inte med en monetär union, vi behöver en mer omfattande ekonomisk union.
I själva verket handlar det här om att hålla skenet uppe och rädda ansiktet på alla de eurokrater som lanserade projektet från början och som är beredda att offra folken i de perifera länderna och skattebetalarna i de fattiga länderna för sin egen fåfängas skull.
Deras ansikten måste väl vara de dyraste sedan Helena i Troja sjösatte tusen skepp.
Marian Harkin
(EN) Fru talman! Jag röstade för att vi skulle skjuta upp slutomröstningen, eftersom jag anser att det kan finnas en möjlighet att vi kan nå en överenskommelse med rådet.
På det hela taget är rapporterna om den ekonomiska styrningen, enligt min åsikt, inte det bästa alternativet, men i nuvarande situation är de förmodligen det minst dåliga.
Vi är i ett läge där vi har en i sig ömtålig konstruktion som bär upp euron. Stabilitets- och tillväxtpakten har inte fungerat. Redan från början var den ett misslyckande. Nu befinner vi oss i en situation då vi antingen ger upp valutan eller försöker få till stånd någon form av ekonomisk styrning som stärker grunden för den och på något sätt återuppbygger infrastrukturen.
Jag håller med Mario Monti som sade att ett alltför stort hänsynstagande till de stora medlemsstaterna till viss del har bidragit till den nuvarande ekonomiska krisen, och våra förslag kan kanske åtminstone hindra detta från att hända i framtiden. Jag hoppas bara att det inte handlar om att stänga buren när fågeln redan är utflugen.
Robert Rochefort
(FR) Fru talman! I förmiddags röstade vi efter tre års arbete om en mycket viktig text som handlar om att förbättra konsumentskyddet i EU. Texten är med rätta inriktad på näthandeln, som om 20 år mycket väl skulle kunna utgöra 25 procent av all handel i EU, vilket är en ansenlig del.
En del av denna handel kommer att vara gränsöverskridande. Genom den kommer konsumenterna att erbjudas såväl ett bredare urval som lägre priser. Detta är ett verkligt framsteg. För små och medelstora företag och för hantverkare överhuvudtaget är det också en mycket viktig möjlighet att hitta nya marknader.
Bland de största framstegen vill jag nämna följande två punkter: ångerveckan, som har förlängts till två veckor, och den sammanfattning med all information och den totala summan att betala som måste visas före den sista knappen eller det sista klicket för att bekräfta beställningen.
Slutligen är jag i samband med röstförklaringarna stolt över att kunna säga att jag själv, alla kolleger och alla politiska grupper röstade enhälligt för texten, för det var naturligtvis nödvändigt med enighet och inte strid om en fråga av detta slag. Vi uppnådde den enigheten.
María Irigoyen Pérez
(ES) Fru talman! Låt mig kort kommentera det jag har hört föregående talare säga i sina anföranden.
Det handlar inte om att se till att EU:s grundare får behålla sitt goda rykte utan om att bygga Europa och arbeta för EU-medborgarna.
Jag fortsätter nu med att förklara min röst för direktivet om konsumenträttigheter. Jag välkomnar antagandet av direktivet som är ett steg framåt för den europeiska integrationen och för skyddet av konsumenternas rättigheter, men samtidigt beklagar jag att antagandet av ett antal artiklar i direktivet innebär att skyddet tas bort för många spanska konsumenter och användare som kommer att berövas vissa rättigheter som redan omfattades av den spanska lagstiftningen.
Därför röstade de spanska socialisterna mot ett antal artiklar i dag. Det gäller artikel 9 om fullständig samordning av informationskraven för distansavtal, artikel 17.2 om möjligheten att konsumenten hålls ansvarig för normal användning av varan under den tid ångerfristen löper samt artikel 22.2 om införande av ytterligare en tidsgräns för leverans av varor när näringsidkaren inte fullgör sin skyldighet att leverera varorna inom den tidsperiod som anges i avtalet.
Ville Itälä
(FI) Fru talman! För ett tag sedan nämnde Daniel Hannan i ett annat sammanhang behovet av mindre integration och inte mer, oavsett vad som händer. Förslaget om konsumentskydd handlar emellertid uttryckligen om mer integration och är fullständigt relevant. Vi stöder medborgarnas rättigheter och skyddet för konsumenter vid handel mellan EU-länder. Vi vet att näthandel är en modern företeelse, men att de lagar som styr den är förlegade och att det nu är dags att gå vidare.
I mitt land, Finland, befinner sig denna lagstiftning numera på en ganska avancerad nivå, och det gör naturligtvis att man ibland undrar om vi inte tar ett steg tillbaka när vi stiftar gemensamma lagar. Handeln bedrivs likväl inom EU och därför måste lagarna stiftas på EU-nivå, och detta är den väg som vi måste fortsätta på.
Alfredo Antoniozzi
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Fördelen med det förslag till direktiv om konsumenträttigheter som kommissionen har lagt fram är att man i det slår samman de fyra föregående direktiv som rör denna fråga till ett enda lagstiftningsinstrument.
Jag instämmer med målen i betänkandet. Det är nödvändigt att säkerställa en hög skyddsnivå för konsumenterna i de 27 medlemsstaterna och samtidigt ta vederbörlig hänsyn till producenternas behov att, oberoende av företagets storlek, tillhandahålla sina varor och tjänster till konsumenterna i EU utan att behöva ta itu med onödiga juridiska hinder.
För närvarande är det svårt att lyckas avskaffa den fragmenterade lagstiftningen. Corien Wortmann-Kool uttrycker också med rätta i sitt betänkande tvivel om huruvida en fullständig samordning skulle kunna få andra följder än de förväntade.
Jag röstade därför för, eftersom jag är övertygad om att det skulle vara lämpligt att göra en ändring i kommissionens förslag för att uppnå ett minimum av samordning och samtidigt säkerställa en hög servicenivå till konsumenterna.
Adam Bielan
(PL) Fru talman! Med dagens omröstning har vi avslutat en utdragen process på över tre års arbete med utkastet till direktiv om konsumenträttigheter. Genom dokumentet säkerställs en hög konsumentskyddsnivå i alla medlemsstater, och det kommer att bidra till att klargöra förvirringen när det gäller detaljhandeln mellan företag och konsumenter från olika länder. Direktivets horisontella natur gör att man kan sammanföra den EU-lagstiftning som för närvarande gäller inom detta område till en helhet.
Bestämmelserna i direktivet bör spela en särskild roll i frågor som rör alla slag av nättransaktioner. Jag hoppas att den föreslagna lagstiftningen kommer att öka konsumenternas förtroende för detta sätt att handla. Särskilt viktigt för konsumenten är också att det införs en ångerrätt på fjorton dagar utan att konsumenten behöver ange några skäl samt den därmed sammanhörande rätten att få tillbaka alla pengar som köparen har betalat. Jag ser också positivt på den slutliga versionen av bestämmelserna i kapitel 5 om otillåtna avtalsvillkor. Jag är övertygad om att direktivet väsentligt kommer att förbättra konsumenträttigheterna i EU och därför stödde jag betänkandet.
Peter Jahr
(DE) Fru talman! Ursäkta att jag ber om er uppmärksamhet så ofta. Det var tyvärr inte min vecka när det gäller ögonkontaktsförfarandet. Jag missade det hela tiden. Det var ett par saker som jag ville säga om denna punkt också, men jag är på det hela taget glad över att vi har antagit direktivet. Jag röstade också för det.
Jag är också glad över att vi har kunnat stärka konsumenternas rättigheter och att så kallad hemförsäljning har inkluderats, eftersom det förekommer en hel del tvivelaktiga metoder på detta område. Jag vill emellertid än en gång påpeka att vi bör ha byråkratiproblemet i åtanke när vi genomför denna lag. I Tyskland har vi särskilt många små och medelstora företag. Även om dessa företag inte sysslar med hemförsäljning gör de naturligtvis ofta affärer som avslutas med ett handslag. Detta har varit brukligt i hundratals år. Vi måste akta oss för att betunga de små och medelstora företagen med överdriven byråkrati. Jag vill upprepa att jag är nöjd och röstade för direktivet.
Zuzana Roithová
- (CS) Fru talman! Det är mycket bra att Andreas Schwab har fått till stånd en kompromiss med rådet när det gäller stärkta rättigheter för konsumenterna och att kompromissen också kommer att innehålla mina förslag om näthandel. Jag röstade naturligtvis för betänkandet, men jag beklagar att det ungerska ordförandeskapet stoppade mitt förslag - som stöddes av hela parlamentet - om att ge konsumenterna rätt till tillgång till varor från ett annat land enligt överenskomna villkor.
Tyvärr avvisas, enligt Eurostat, en tredjedel av de gränsöverskridande beställningarna på detta sätt. Nätbutiker som iTunes och andra levererar inte sina varor eller tjänster till de nya medlemsstaterna. På detta sätt diskrimineras tjeckiska kunder i förhållande till kunder från exempelvis Frankrike eller Nederländerna. Den inre marknaden är alltså ännu inte någon inre marknad på det digitala området, och rådet har därmed gått miste om en stor möjlighet.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
. - (LT) Fru talman! Hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall är särskilt viktig både för miljöns och människors säkerhet och för samhällets säkerhet. Jag uppmanar därför rådet att också ta hänsyn till parlamentets uppfattning när direktivet antas eftersom parlamentet spelar en allt större roll när det gäller miljöfrågor. Ibland när vi spelar våra politiska spel vill vi tyvärr införa olika bestämmelser i dokumenten som kan motverka sitt eget syfte.
När vissa medlemsstater anslöt sig till EU förde de med sig problemet med kärnkraftverk som de hade påtvingats mot sin vilja. Avvecklingen av kärnkraftverket Ignalina var ett av villkoren för Litauens anslutning till EU. I sin tur åtog sig EU formellt att finansiera avvecklingen. EU åtog sig detta framför allt för att det skulle vara omöjligt för ett land som Litauen att finansiera hela avvecklingsarbetet på egen hand. I avvecklingsarbetet ingår att ta hand om använt kärnbränsle och radioaktivt avfall.
Det skulle därför vara kontraproduktivt att begära att de berörda medlemsstaterna skulle ta hand om detta. Om Litauen inte fick de medel som behövs skulle det vara omöjligt för oss att faktiskt garantera säkerheten. I stället måste avvecklingen av kärnkraftverket Ignalina fortsätta vara en angelägenhet både för Litauen och för hela EU inom ramen för den kommande budgetplanen.
Marian Harkin
(EN) Fru talman! Kommissionen åtog sig 2010 att återinföra det belopp på 20 miljoner euro som gick från Progress till instrumentet för mikrokrediter. Det kommer uppenbarligen inte att ske och jag gav därför mitt fulla stöd till punkt 25 i resolutionen där det står att ”Europaparlamentet beklagar att med den blygsamma ökning som planeras för Progressprogrammet ...”.
Även om själva instrumentet för mikrokrediter är mycket blygsamt spelar det en oerhört viktig roll för att säkerställa tillgången till krediter för mikroföretag i den sociala ekonomin, och det är mycket viktigt nu när finansinstituten inte lånar ut pengar.
Det bör emellertid inte ske på bekostnad av Progressprogrammet. Jag anser att det är som att ta från en för att ge åt en annan.
Men jag vill också säga att jag starkt stöder det ökade stödet till delprogrammet Grundtvig inom programmet för livslångt lärande, och jag välkomnar också särskilt ökningen av stödet till programmet Life+.
Ville Itälä
(FI) Fru talman! Detta oerhört viktiga betänkande har antagits, och vi bör för det första tacka och uttrycka vår uppskattning till föredraganden, Albert Deß, som verkligen har arbetat mycket hårt för att uppnå dessa kompromisser så att reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken kan fortskrida på ett så betydande sätt.
Jag inser hur svårt det är när alla medlemsstater har mycket olika krav på vad som ska ingå i reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, men en viktig fråga är relevant i sammanhanget och det är naturligtvis frågan om miljöanpassning. Det är viktigt att jordbruksproducenterna involveras i den hållbara miljöpolitiken, men hur ska miljöanpassningssystemet införas? Det måste göras så som Albert Deß har beskrivit. Det bör inte leda till mer byråkrati och det bör inte öka kostnaderna för producenterna. Vi bör dessutom ta hänsyn till de olika situationerna i medlemsstaterna. Om det blir framgångsrikt på detta sätt, och när kommissionen sedan lägger fram detaljerade förslag, är vi på rätt väg, och vi kan alla glädjas åt att jordbrukarna engageras i frivilliga åtgärder för att skydda miljön.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Fru talman! Jag röstade för initiativet, eftersom EU behöver en stark gemensam jordbrukspolitik utan nedskärningar, en politik för att främja lönsamma gårdar och garantera en tryggad livsmedelsförsörjning med tillräcklig tillgång till livsmedel av bra kvalitet.
Vidare behöver jordbruket stöd för att finna nya vägar och koncentrera sina insatser på en mer effektiv användning av energi, vatten och mark.
Allt detta måste kombineras med andra former av förvaltning som medger en mer skälig ersättning för det arbete som görs av arbetstagarna inom denna sektor, en grupp som behöver utvecklas och fortsätta lära sig under hela sitt yrkesverksamma liv. Man behöver införa enklare förfaranden och mindre byråkrati för dessa människor och ge dem större insyn när det gäller mål och verktyg.
I den nya gemensamma jordbrukspolitiken måste det därför finnas ett starkare engagemang för de aktiva jordbrukarna och deras bidrag när det gäller produktionen och en balanserad utveckling av landsbygden. Lönsamhet innebär dessutom att anpassa politiken inom denna sektor till målen i Europa 2020-strategin. Därför måste också budgetsatsningen förbli oförändrad.
Sergej Kozlík
(SK) Fru talman! Det förslag som kommissionen har lagt fram om att reformera den gemensamma jordbrukspolitiken är bara en kosmetisk förändring och inte en reform som är inriktad på att förbättra marknaden och den europeiska jordbruksproduktionens konkurrenskraft.
I detta avseende har jag också ställt mig bakom Europaparlamentets många slutsatser och kritiska ståndpunkter. Jag motsätter mig principiellt en fortsatt tillämpning av den historiska metoden för bidragssystemet, och jag stöder införandet av ytterligare objektiva kriterier som tar hänsyn till villkoren för jordbruksstöd i ett EU utvidgat till 27 medlemsstater. Enligt min åsikt är det så kallade bidragstaket en komplikation som inte kommer att förbättra villkoren för jordbrukarna i de nya medlemsstaterna. Den gemensamma jordbrukspolitiken bör bygga på två pelare varav den första finansieras helt genom EU-budgeten. Den andra pelaren måste vara inriktad på modernisering av jordbruket, konkurrenskraft och landsbygdsutveckling och samfinansieras av medlemsstaterna.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Fru talman! Europaparlamentet har antagit betänkandet om den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020. Jag röstade mot betänkandet, eftersom de åtgärder som föreslås inte är några verkliga reformer utan bara mindre kosmetiska förändringar som innebär att den befintliga orättvisa gemensamma jordbrukspolitiken stöds och bibehålls. Efter tjugo års stagnation när det gäller livsmedelsproduktionen i Europa och låga inkomster för jordbrukarna har vi fått nog.
Vi har glömt att för sju och fem år sedan utvidgades unionen med nya medlemsstater som fick en låg stödnivå och löfte om att stödutbetalningarna skulle utjämnas efter 2013. Jag vill tydligt understryka följande: en stark andra pelare bör bibehållas och det bör innefatta att man behåller de nuvarande kriterierna för fördelning av medel där hänsyn tas till skillnader i utvecklingsnivå hos de enskilda medlemsstaterna. Slutligen behövs en ökad samordning mellan regionalpolitiken och den gemensamma jordbrukspolitiken i landsbygdsområden. En del av ansvarsområdena i den andra pelaren i den gemensamma jordbrukspolitiken bör flyttas över till sammanhållningspolitiken. Landsbygdsområdena har rätt att ägna sig åt sin egen utveckling med hjälp av medel som finns tillgängliga inom regionalpolitiken.
Jag vill säga en sak till och det är att José Manuel Barrosos uttalande om möjliga nedskärningar inom den andra pelaren visar att han inte har någon verklig insikt i problemets allvar.
Peter Jahr
(DE) Fru talman! Jag vill också tacka föredraganden, Albert Deß. Om jordbrukspolitiken även i fortsättningen ska vara konkurrenskraftig och bli miljövänligare måste den finansieras på ett klokt sätt. Jag vill betona ordet ”klokt”. ”Klokt” gäller i lika hög grad jordbrukarna som skattebetalarna. Jag anser att införandet av konkurrenskraftiga strukturer inom jordbrukssektorn är något som uttryckligen bör välkomnas. I detta sammanhang är det en kontraproduktiv åtgärd att införa ett tak för direktstödet. Det är inte vår uppgift att förstöra konkurrenskraftiga strukturer. Jag växte upp i det forna Östtyskland där politikerna i detalj dikterade verksamhetsstrukturerna och alla produktionsuppgifter för jordbrukarna. Det slutade med statsbankrutt. Vi får aldrig tillåta att en sådan situation upprepas. Jag vill skona EU från en sådan katastrof och därför är jag emot att införa ett tak. Det var också därför jag slutligen avstod från att rösta om betänkandet.
Marian Harkin
(EN) Fru talman! Jag röstade för Deß-betänkandet, men jag måste säga att jag är besviken på att ändringsförslag 4 inte gick igenom. Det stöddes av min grupp, eftersom det skulle ha gett utrymme för ett särskilt stöd inom den första pelaren som kompensation för naturbetingade svårigheter och också för att säkerställa att jordbruksverksamhet skulle kunna bibehållas i bergsområden, miljömässigt känsliga områden och Natura 2000-områden.
Jag röstade mot ändringsförslag 23, inte för att jag stöder genetiskt modifierade organismer - det gör jag inte - utan för att jag stöder subsidiaritetsprincipen, och jag anser att medlemsstaterna bör kunna fatta sina egna beslut när det gäller genetiskt modifierade organismer.
Jag är särskilt glad över att vi stödde ändringsförslag 27, där man på ett klokt sätt förkastade införandet av betungande och oklara krav som härrör från ramdirektivet för vatten i det kostnadsanpassade systemet tills vi har en mycket tydligare bild när det gäller genomförandet av det i de olika medlemsstaterna.
Det gladde mig också att parlamentet stödde ett skyddsnät på flera nivåer i händelse av marknadsstörningar och framför allt nödsituationer. Det är en förnuftig och rimlig åtgärd.
Slutligen gläder det mig att vi med överväldigande majoritet röstade för att budgeten bibehålls på åtminstone samma nivå som 2013. Utan det är allt det andra bara prat.
Zuzana Roithová
- (CS) Fru talman! Europaparlamentet har i dag antagit betänkandet om den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020. Jag stöder betänkandets långsiktiga mål om att försöka införa rättvisa villkor för alla jordbrukare i EU, vilket innebär att överge de historiska kriterierna för direktstöd.
Trots detta röstade jag inte för betänkandet eftersom jag vill uttrycka mitt djupa missnöje med antagandet av förslaget om ett tak för stödet baserat på gårdsstorlek. Detta kommer till exempel att diskriminera de tjeckiska jordbrukarna eller tvinga dem till konstgjorda uppdelningar av gårdar i mindre enheter för att få bidrag. Jag är personligen för utvecklingen av små enheter, men detta är en åtgärd som kommer att minska konkurrenskraften för de europeiska jordbrukarna i vissa länder.
Seán Kelly
(GA) Fru talman! Det gladde mig att kunna stödja betänkandet och jag vill berömma föredraganden, Albert Deß, för hans utmärkta arbete. Jag var närvarande vid debatten i går kväll från början till slut men lyckades inte få ögonkontakt med talmannen, vilket jag beklagar eftersom jag ville ställa två frågor till kommissionsledamoten. Samtidigt gladde det mig att parlamentet var nästan helt enigt om att bibehålla budgeten på minst samma nivå som för närvarande.
(EN) De två punkter som jag ville ta upp med kommissionsledamoten gäller de historiska referensåren och mjölkkvoten.
Båda dessa ska avskaffas. Vi vill veta när och vad som kommer att ersätta dem? Om jordbrukarna inte får veta det är det mycket svårt för dem att planera för framtiden. Ju förr vi får svar på dessa frågor
(GA) desto bättre är det för alla jordbrukare i EU. Tack.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
. - (LT) Fru talman! Den gemensamma jordbrukspolitiken är ett av de största och samtidigt mest känsliga områdena i EU:s politik och den är av betydelse för alla medlemsstater. Framför allt är jordbruket ett område som har en väsentlig och direkt inverkan på miljön. När man inför modeller för direktstöd och stöder landsbygdsutveckling är det därför viktigt att prioritera ett hållbart jordbruk och olika miljöaspekter, bland annat ekologiskt jordbruk.
Politiken för landsbygdsutveckling är också av betydelse för de länder som nyligen har anslutit sig till EU. Tyvärr har antalet utflyttade arbetstagare varit högst i landsbygdsområdena. Det är därför nödvändigt att göra dessa områden mer attraktiva att bo och arbeta i och att locka dit unga människor. För att åstadkomma detta är det nödvändigt att använda instrument för utveckling av landsbygden, stödja lovande och dynamisk utveckling av samhällen på landsbygden och att ytterligare utveckla genomförandet av Leadermetoden.
Att locka unga jordbrukare och unga människor i landbygdsområden att satsa på jordbruksproduktion och processer för landsbygdsutveckling är lika viktigt för att ta itu med jordbruksnedläggning, avfolkning av landsbygden, en åldrande landsbygdsbefolkning och andra frågor.
Mario Borghezio
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag har två påpekanden som rör initiativbetänkandet om den gemensamma jordbrukspolitiken. Det första är att konsumentpriserna för jordbruksprodukter måste stå i rimlig proportion till kostnaderna, insatserna och arbetet men också produktionskostnaderna, om vi vill att de europeiska konsumenterna ska kunna äta hälsosamma produkter från det europeiska jordbruket, från det traditionella jordbruket som måste bevaras.
Det andra påpekandet gäller en signal till de behöriga myndigheterna i EU. Känner de till rapporten om mjölkkvoter från den italienska statliga polisenheten (carabinieri) under ministeriet för jordbruks-, livsmedels- och skogsbrukspolitik? Rapporten visar tydligt att kvoterna för mjölkproduktion som antogs ha överskridits, och alltså utgjorde rättslig grund för de böter som ålades italienska mjölkbönder, i själva verket inte överskreds. Detta är mycket allvarligt eftersom dessa böter skulle kunna tvinga tusentals lantbruk i Padanien på knä och driva dem till konkurs. Befria Padanien!
Talmannen
Röstförklaringarna är härmed avslutade.
Skriftliga röstförklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Luís Paulo Alves
Jag röstade för nomineringen till ordförande i Europeiska centralbanken (ECB) med hänsyn till kandidatens kompetens och den omfattande erfarenhet han förvärvat under årens lopp.
Roberta Angelilli
Jag vill uttrycka min stolthet över Europaparlamentets i huvudsak positiva inställning till utnämningen av den nye ordföranden i Europeiska centralbanken (ECB), Mario Draghi. Utnämningen kommer också att bekräftas vid rådets möte för stats- och regeringscheferna, men det är redan mycket prestigefyllt för Italien, inte bara på grund av Mario Draghis oerhört höga yrkesmässiga profil, kompetens och erfarenhet av europeiska ekonomiska frågor utan också för att alla EU:s ledare fullt ut har ställt sig bakom hans ordförandeskap under de närmaste åtta åren. Jag önskar Mario Draghi all framgång med arbetet.
Pino Arlacchi
skriftlig. - (EN) Jag röstade för Mario Draghis kandidatur till befattningen som näste ordförande i Europeiska centralbanken på grund av hans höga kompetens och hans progressiva synsätt när det gäller styrningen av det globala finansiella systemet. Vid utfrågningen i utskottet för ekonomi och valutafrågor i förra veckan betonade han att det nu är nödvändigt med mer europeisk ekonomisk styrning, och att ECB under hans ordförandeskap först och främst kommer att fortsätta inrikta sig på inflationsbekämpning. Av alla dessa skäl är jag stolt över att ge honom mitt fulla stöd.
Sophie Auconie
Ledamöterna i Europeiska centralbankens (ECB) verkställande kommitté utnämns av stats- och regeringscheferna efter förslag från rådet och efter samråd med Europaparlamentet. I detta fall hör därför rådet parlamentet inför utnämningen av Mario Draghi som ordförande i ECB från den 1 november 2011. Utskottet för ekonomi och valutafrågor, där jag sitter med, har hållit en utfrågning med mycket tillfredsställande resultat. Därför stöder jag Mario Draghis kandidatur.
Elena Băsescu
Jag röstade för Mario Draghis nominering till befattningen som ordförande i Europeiska centralbanken eftersom jag anser att han har en hög professionell kompetens. Vid utfrågningen i utskottet för ekonomi och valutafrågor gav Mario Draghi utförliga svar på alla de frågor som ledamöterna ställde till honom. I detta sammanhang välkomnade jag hans konstruktiva inställning till följderna av finanskrisen i Grekland.
Mario Draghi har dessutom visat en uppriktig önskan att genomföra en förbättrad modell för ekonomisk styrning på EU-nivå för att undvika statsskuldskriser. Det är just därför han i sin ansökan lyfter fram såväl inflationsbekämpning som en del av Europeiska centralbankens stabilitetsmål som starkare övervakningsmekanismer. För att trygga en stark ekonomi behövs det en verkligt effektiv stabilitets- och tillväxtpakt som innehåller automatiska påföljder för brott.
Antonio Cancian
Som italiensk ledamot av Europaparlamentet välkomnar jag Mario Draghis kandidatur till befattningen som ordförande i Europeiska centralbanken (ECB). Jag lyssnade på utfrågningen av honom i Europaparlamentet den 14 juni. Hans prestigefyllda karriär, från hans akademiska utnämningar till hans ställning högst upp i den ekonomiska och finansiella världen som ordförande i rådet för finansiell stabilitet, gör honom till en toppkandidat till befattningen som ordförande. Vid en särskilt svår tid för Europa kommer Mario Draghi med säkerhet att kunna möta det europeiska finansiella systemets behov och garantera finansiell stabilitet och stöd för ekonomisk tillväxt. Hans kandidatur är en viktig politisk signal för Italien efter hans lysande insatser som generaldirektör vid finansministeriet och som chef för Italiens centralbank från 2006, då han med framgång företrädde Italien på den europeiska och internationella arenan.
Nessa Childers
skriftlig. - (EN) Mario Draghi bör gratuleras till utnämningen och jag anser att han är en mycket kompetent kandidat. Jag hoppas emellertid att han erkänner det mandat han har fått av ledamöterna i Europaparlamentet och följaktligen beaktar våra synpunkter som ordförande i ECB.
Lara Comi
Jag röstade för förslaget och mina skäl omfattar mycket mer än kandidatens nationalitet. Jag anser faktiskt inte att det är Italien som i högre grad än EU kommer att vinna på utnämningen av Mario Draghi. Tvärtom. Italien förlorar en chef för centralbanken som är mycket kompetent och mycket medveten om ekonomiska, monetära och reella problem. Vi talar om en person med en oklanderlig meritförteckning och betydande internationell erfarenhet av offentliga och privata institutioner, en person som alltid har varit oerhört aktiv (till exempel som ordförande i Forumet för finansiell stabilitet). Hans publikationer vittnar om en akademisk profil som utan tvivel är i nivå med de uppgifter han ska utföra, och hans erfarenhet inom det monetära området ställer hans duglighet utom allt tvivel. Det är ingen slump att utnämningen av honom har fått ett så enhälligt stöd. Han har allt som krävs för att bli en utmärkt ordförande i Europeiska centralbanken. Med hänsyn till den nuvarande situationen står han inför en del betydande utmaningar. Jag önskar honom därför uppriktigt lycka till.
Anne Delvaux
I dessa tider av ekonomisk och finansiell kris är det absolut nödvändigt att ha ledare och människor i ansvarsställning som kan uppträda lugnt och självständigt. Jean-Claude Trichet, ordförande i Europeiska centralbanken, har under sitt förordnande lyckats stå emot påtryckningar från stats- och regeringschefer. Hans efterträdare måste uppvisa samma egenskaper och vara precis lika ståndaktig. Jag röstade för italienaren Mario Draghis kandidatur, eftersom han har ett utmärkt anseende och gjorde ett gott intryck under utfrågningen i utskottet för ekonomi och valutafrågor. Hans karriär, särskilt hans erfarenhet som chef för Italiens centralbank, kommer förhoppningsvis att göra det möjligt för honom att på bästa möjliga sätt klara av de många utmaningar som väntar honom vid rodret för Europeiska centralbanken.
Diogo Feio
Såväl Mario Draghis akademiska och yrkesmässiga bakgrund som utfrågningen av honom i parlamentet har visat att han har en djup insikt i och tydliga åsikter om behovet av att skärpa den ekonomiska styrningen i EU och också om betydelsen av eurons stabilitet för en ökad tillväxt. Med tanke på detta och betydelsen av befattningen som ordförande i Europeiska centralbanken anser jag att Mario Draghi har alla förutsättningar för att med kompetens och engagemang utföra det uppdrag som han nu har nominerats till.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) I maj 2011 föreslog rådet tillsammans med parlamentet att Mario Draghi skulle utnämnas till ordförande i Europeiska centralbanken (ECB) för en åttaårsperiod med verkan från den 1 november 2011. Parlamentets utskott för ekonomi och valutafrågor intervjuade kandidaten och han besvarade frågorna från ledamöterna i utskottet. Han talade till exempel om den grekiska statsskulden, och bland annat förde han fram åsikten att ECB inte bör upphöra att sträva efter att bevara valutastabilitet. Utskottet tillstyrkte därefter utnämningen av Mario Draghi. Eftersom kandidaten uppfyller kraven för befattningen som ordförande i ECB vill jag också uttrycka mitt stöd för utnämningen av honom.
Bruno Gollnisch
Även om vissa europeiska oligarker enligt bestämmelserna utses genom sluten omröstning vill jag gärna tala om att jag röstade mot Mario Draghi, för det är verkligen något oerhört osunt och förnuftsstridigt i att man mitt under statsskuldskrisen utnämner en före detta europeisk direktör i Goldman Sachs. Det kan inte ha undgått er vid vilken tidpunkt han innehade denna tjänst och inte heller vad den innebar. Såvida han inte bara var en medelmåttig direktör, och även om han inte var den som låg bakom det hela, kan Mario Draghi inte ha varit omedveten om att det företag han arbetade för, till synes lagenligt men ändå ohederligt, regisserade justeringen av den grekiska statsskulden för att rättfärdiga Greklands anslutning till eurosamarbetet. Det går dessutom inte att bortse från den roll som Goldman Sachs spelar i samband med de allmänna spekulationerna i statsskulder, lika lite som det går att bortse från företagets ansvar i samband med den ekonomiska och finansiella krisen eller de granskningar av företaget som pågår i USA. Det faktum att Goldman Sachs finns med på Mario Draghis meritförteckning gör honom helt otänkbar som kandidat och han diskvalificeras därmed för uppgiften.
Giovanni La Via
skriftlig. - (IT) Jag är mycket nöjd med det resultat som uppnåtts i dag då vi med stor majoritet har röstat för rådets rekommendation om utnämningen av Mario Draghi till näste ordförande i Europeiska centralbanken. Jag anser faktiskt att det är en ära för vårt land att ha en framträdande företrädare i ledningen för en strategisk institution som Europeiska centralbanken (ECB). Det är ett betydelsefullt erkännande av engagemanget och kompetensen hos en man som företräder vårt land och som kommer att få det svåra och samtidigt prestigefyllda uppdraget att leda ECB i en tid som denna, då Europa måste ta itu med följderna av en allvarlig ekonomisk och finansiell kris. Jag hoppas att Europeiska rådet vid sitt kommande möte officiellt kommer att godkänna utnämningen, och att Mario Draghi från och med november kommer att kunna leda ECB under de kommande åtta åren med samma höga och obestridliga kompetens som han har visat i det förflutna. Jag hoppas också att han kommer att leda EU:s ekonomi mot en återhämtningsfas som kommer att garantera stabilitet och hållbarhet i Europas finanser.
Clemente Mastella
Vi är glada över nomineringen av Mario Draghi till blivande ordförande i Europeiska centralbanken (ECB), eftersom han har visat att han både har en yrkesmässig profil som motsvarar vad som krävs för denna prestigefyllda befattning och mångårig och erkänd erfarenhet av den internationella finans- och banksektorn. Vi gratulerar den tidigare chefen för Italiens centralbank till hans kandidatur och för att han vid parlamentets utfrågning förmådde visa sin förmåga och kapacitet att tackla de problem vi står inför. Vi anser att nomineringen av honom är en framgång för Italien, som han kommer att kunna företräda på hög nivå i en av de mest prestigefyllda EU-institutionerna. Vi önskar honom allt gott i detta arbete.
Alexander Mirsky
skriftlig. - (EN) Europaparlamentet fattar detta beslut med beaktande av rådets rekommendation av den 16 juni 2011 (10057/2011), med beaktande av artikel 109 i arbetsordningen, med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor, och av följande skäl: Genom en skrivelse av den 20 maj 2011 hörde rådet Europaparlamentet om utnämningen av Mario Draghi till ordförande i Europeiska centralbanken för en åttaårsperiod med verkan från den 1 november 2011. Europaparlamentets utskott för ekonomi och valutafrågor granskade sedan den nominerade kandidatens referenser, särskilt i förhållande till de villkor som anges i artikel 283.2 andra stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och kravet på Europeiska centralbankens fullständiga oavhängighet i enlighet med artikel 130 i EUF-fördraget. I samband med denna utvärdering har utskottet tagit del av kandidatens meritförteckning och svaren på de skriftliga frågor utskottet ställt till honom. Europaparlamentet tillstyrker rådets rekommendation om utnämning av Mario Draghi till ordförande i Europeiska centralbanken. Jag är emot utnämningen av honom.
Andreas Mölzer
skriftlig. - (DE) Mario Draghi är en fullständigt olämplig kandidat till topposten i Europeiska centralbanken. Han har varit vice ordförande och direktör i den amerikanska investeringsbanken Goldman Sachs, där hans ansvarsområden omfattade Europa och kontakt med de nationella regeringarna här. Detta var just vid den tid då Grekland redovisade falska siffror om landets underskott och budget för EU. I detta sammanhang beskylls Goldman Sachs för att ha varit rådgivare till Grekland i samband med denna förfalskning. Förutom dessa tvivelaktiga affärer kan Mario Draghi också särskilt kritiseras för sin obevekliga hållning mot en nedskrivning av statsobligationerna - en ”haircut” - i Grekland och för en räddningsaktion. Som företrädare för en medlemsstat i det södra euroområdet som står inför oerhörda ekonomiska problem kommer utnämnandet av honom också att ge helt fel signaler till marknaderna och våra medborgare som inte vill ha en övergångsunion utan en stabil valuta.
Den rätte kandidaten skulle ha varit Tysklands Axel Weber. Han sökte emellertid inte ens befattningen, eftersom han insåg hur befängda de åtgärder var som nu vidtas med Mario Draghis välsignelse. Nomineringen av Mario Draghi kan ses som ännu en spik i kistan för euron och ett hot mot EU som helhet.
Alfredo Pallone
Efter den utmärkta utfrågningen i utskottet för ekonomi och valutafrågor röstar jag härmed med övertygelse för nomineringen av Mario Draghi till ordförande i Europeiska centralbanken (ECB). Min röst är en bekräftelse på att i dessa tider av svårigheter och kris har den person som är mest lämpad och kvalificerad för att leda ECB blivit vald. Jag är övertygad om att Mario Draghi kommer att veta hur han ska sköta sin framtida uppgift som ordförande i ECB, vilket han har visat under sin tid vid Italiens centralbank, och att han kommer att göra det genom att ställa all sin erfarenhet och stora kompetens till EU:s förfogande. Genom att uttrycka hur nöjd jag är över framstegen för Italiens centralbank, denna italienska elitinstitution som har kommit oerhört långt i sin utveckling, vill jag än en gång framhålla den höga yrkesmässiga profil som Mario Draghi, näste ordförande i ECB, har. Jag är viss om att rådet kommer att bekräfta parlamentets ja-röst, och som ledamot i utskottet för ekonomi och valutafrågor garanterar jag därför Mario Draghi att jag är ytterst villig att delta i ett givande samarbete med ECB, särskilt i dessa svåra tider för euron och för EU.
Maria do Céu Patrão Neves
På grundval av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor och efter förfarandena med samråd och granskning av kandidatens referenser, särskilt mot bakgrund av de villkor som anges i artikel 283.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och kravet på Europeiska centralbankens fullständiga oavhängighet, röstade jag för betänkandet om utnämning av ordförande i Europeiska centralbanken, och jag välkomnar utnämningen av Mario Draghi.
Licia Ronzulli
Jag kan bara ställa mig positiv till valet att föreslå Mario Draghi som ny ordförande i Europeiska centralbanken (ECB) för en åttaårsperiod med början den 1 november 2011. Kandidatens meritförteckning visar verkligen en profil med mycket hög yrkeskunnighet och livserfarenhet och presenterar en bild av en av dagens mest ansedda italienare i det globala ekonomiska landskapet. I dessa svåra tider anser jag att det är mycket viktigt att det sitter en ytterst kompetent person vid rodret för ECB, och Mario Draghi motsvarar denna profil perfekt.
Nuno Teixeira
Det viktigaste strategiska målet för Europeiska centralbanken (ECB) är att vidmakthålla prisstabiliteten i EU och därmed på ett väsentligt sätt bidra till att lösa de ekonomiska och finansiella svårigheter som medlemsstaterna möter. Mario Draghi, som har en examen från La Sapienza-universitetet i Rom och en doktorsexamen i ekonomi från Massachusetts Institute of Technology, är chef för Italiens centralbank, ledamot i ECB-rådet och ECB:s allmänna råd och styrelseledamot i Banken för internationell betalningsutjämning. Han är även Italiens representant i guvernörsstyrelsen för Internationella banken för återuppbyggnad och utveckling och Asiatiska utvecklingsbanken samt ordförande i Forumet för finansiell stabilitet.
Jag röstar för utnämningen av Mario Draghi till ordförande i ECB, eftersom jag anser att han har en gedigen akademisk bakgrund och omfattande yrkeserfarenhet, och eftersom jag förespråkar ett starkt engagemang från EU:s institutioner när det gäller att bekämpa inflationen, stärka den gemensamma valutan och skapa hållbarhet i statsskuldskrisen. Jag litar också på att den nye ordföranden i ECB kommer att införa en kultur av hederlighet och skärpa samt bidra till att utforma en kraftfull och konsekvent ekonomisk politik som ger de internationella marknaderna tydliga och förtroendeskapande signaler.
Dominique Vlasto
Utnämningen av Mario Draghi till ordförande i Europeiska centralbanken (ECB) är, enligt min uppfattning, ett fullständigt motiverat beslut, eftersom det bekräftar EU:s önskan att fortsätta med det arbete som den nuvarande ordföranden, Jean-Claude Trichet, har påbörjat. I ett sammanhang där den ekonomiska situationen i vissa länder, som Grekland, leder till att euron försvagas är den vilja och beslutsamhet att hålla en stadig kurs mot en stark valuta som Mario Draghi visar nödvändig för att garantera trovärdigheten för vår ekonomi. Jag välkomnar också utnämningen av en man som har alla egenskaper som behövs för en sådan befattning. Hans erfarenheter från rådet för finansiell stabilitet och som chef för Italiens centralbank är stora tillgångar för att institutionen ska vara synlig på internationell nivå och därmed för EU:s ställning som världens största ekonomiska makt. Inför de utmaningar som vi måste möta för att vår ekonomi ska kunna återhämta sig är jag glad över utnämningen av en person som har lyckats skapa samförstånd och som har visat sig kunna bana väg för en stabil, stark och konkurrenskraftig monetär union.
Luís Paulo Alves
Jag röstar för betänkandet, eftersom det ger en tydlig signal om EU:s solidaritet i samband med den kris som den europeiska allmänheten just nu står inför. I detta fall ska Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter användas för att stödja tidigare arbetstagare vid General Motors Belgium och fyra av dess underleverantörer inom motorfordonssektorn som friställdes mellan juni 2010 och oktober 2010.
Alla arbetstagare som har blivit uppsagda kommer att få del av individanpassade åtgärder som finansieras med totalt 9,59 miljoner euro. Detta är tredje gången som Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter har utnyttjats under 2011. Jag anser därför att det är rimligt och lämpligt att använda fonden i detta fall.
Izaskun Bilbao Barandica
Jag har röstat för detta initiativ för att hjälpa de 2 834 personer som sagts upp från General Motors Belgium att återinträda på arbetsmarknaden, eftersom företaget till följd av den globala ekonomiska och finansiella krisen inte har kunnat utvidga produktionsanläggningen i Antwerpen. Jag välkomnar den överenskommelse som nåtts mellan arbetsmarknadens parter beträffande paketet av föreslagna åtgärder.
Mara Bizzotto
Jag röstade för Barbara Materas betänkande eftersom innehållet i ansökan från Belgien om stöd från Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter motsvarar de villkor som krävs för att få tillgång till fonden. De 9 593 931 euro som begärts för de 2 843 (sic) arbetstagare som sagts upp från General Motors och fyra av dess underleverantörer inom motorfordonssektorn under referensperioden på fyra månader (juni till oktober 2010) kommer endast att användas till stöd för återinträde på arbetsmarknaden för dessa arbetstagare som blivit arbetslösa till följd av den pågående globaliseringen av världsmarknaderna, och kommer inte alls att betalas ut till företaget som verkställde friställningarna.
David Casa
skriftlig. - (EN) Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter bidrar till att lindra de påfrestningar för arbetstagarna som är en följd av förändringarna inom världshandeln. När det gäller General Motors Belgium anser jag att de slutsatser som föredraganden har kommit fram till är motiverade och har därför beslutat att rösta för betänkandet.
Maria Da Graça Carvalho
Jag välkomnar det arbete som görs med utgångspunkt från Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter, inte minst för att stödja bilindustrin som har drabbats av den ekonomiska och finansiella krisen. Jag röstar också för beslutet om att bevilja Belgien medel ur fonden för att genom åtgärder som utgör ett samordnat paket av individanpassade tjänster underlätta återinträdet på arbetsmarknaden för arbetstagare i bilindustrin.
Nessa Childers
skriftlig. - (EN) Det är viktigt att kammaren framhåller den enorma potential som finns hos Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter.
Anne Delvaux
Efter den väldiga våg av uppsägningar vid General Motors Belgium och fyra av dess underleverantörer inom motorfordonssektorn förra året begärde Belgien den 20 december 2010 stöd från Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter för hjälp till omskolning av de 2 834 arbetstagare som sagts upp. Denna europeiska fond inrättades för att ge kompletterande stöd till arbetstagare som blivit arbetslösa på grund av förändringar inom världshandeln. Jag är glad över att parlamentet i dag har godkänt stödet som kommer att ge de arbetstagare som blivit arbetslösa möjlighet att få hjälp, framför allt med att söka jobb och utbilda sig. Det är goda nyheter för de tusentals familjer som berörs.
Lena Ek, Marit Paulsen, Olle Schmidt och Cecilia Wikström
skriftlig. - Vi har valt att även denna gång ställa oss bakom att EU:s globaliseringsfond får aktiveras - denna gång för att hjälpa sammanlagt cirka 2 800 personer som förlorat sina jobb i Belgien - eftersom Europa fortfarande lider av den ekonomiska krisen och särskilda tider kräver särskilda åtgärder.
Vi anser dock att vi för framtiden snarare bör använda oss av redan befintliga instrument - i synnerhet Europeiska socialfonden - för att öka anställningsbarheten hos dem som varslats eller blivit uppsagda. Något behov av en globaliseringsfond i nästa budgetperiod torde inte föreligga.
Edite Estrela
Jag röstade för betänkandet, eftersom jag anser att det är nödvändigt att utnyttja Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter efter uppsägningarna vid företaget General Motors Belgium och fyra av dess underleverantörer. De insatser som de belgiska myndigheterna har gjort bör framhållas. De har lagt fram en rad viktiga åtgärder för att hjälpa de arbetstagare som drabbats att söka arbete.
Diogo Feio
Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter inrättades 2006 i syfte att ge kompletterande stöd till arbetstagare som drabbats av följderna av genomgripande strukturförändringar inom världshandeln för att underlätta deras återinträde på arbetsmarknaden. Fonden utvidgades 2009 till att omfatta arbetstagare som har blivit uppsagda som en följd av den ekonomiska och finansiella krisen. Detta är den tredje ansökan som granskas under budgetåret 2011, och den innebär en användning av 9 593 931 euro från Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter till stöd för återinträde på arbetsmarknaden för 2 834 arbetstagare från General Motors Belgium och fyra av dess underleverantörer i Antwerpen. Kommissionen bedömer att ansökan uppfyller kriterierna för berättigande till stöd från fonden och rekommenderar att budgetmyndigheten godkänner utnyttjandet av stödet. Fonden måste utnyttjas snabbt och effektivt så att de arbetstagare som faktiskt ska få del av stödet inte behöver vänta.
José Manuel Fernandes
Betänkandet gäller förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om utnyttjande av Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter i enlighet med punkt 28 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning. Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter, som inrättades 2006, ska ge stöd till arbetstagare som blivit arbetslösa till följd av de strukturförändringar som skett inom världshandeln till följd av globaliseringen. Den 20 december 2010 lämnade företaget General Motors Belgium, som är verksamt inom bilindustrin, in en ansökan om medel från fonden, sedan de hade tvingats säga upp 2 834 arbetstagare från huvudföretaget och fyra av dess underleverantörer.
I dessa tider av ekonomisk och finansiell kris spelar Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter en central roll för att minska de sociala konsekvenserna av att många företag går i konkurs, vilket ofta beror på de nya marknadernas aggressiva ekonomiska politik. Detta är den tredje ansökan som granskas under budgetåret 2011. Med hänsyn till att ansökan uppfyller kriterierna för berättigande till stöd instämmer jag i föredragandens rekommendationer och röstar för förslaget till beslut.
João Ferreira
Det har kommit ansökningar om stöd från Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter i samband med massuppsägningar i Europa. Detta fall gäller ett anslag på över 9 miljoner euro till Belgien för stöd till omkring 2 800 arbetstagare som har blivit arbetslösa inom bilindustrin. Detta är den tredje ansökan om medel från fonden som granskas under budgetåret 2011. Om man drar bort beloppet i denna ansökan från tillgängliga bemyndiganden återstår en tillgänglig summa på 489 628 697 euro av det maximala beloppet på 500 miljoner euro till slutet av 2011.
Även om vi ställer oss bakom att fonden utnyttjas, eftersom det är nödvändigt att stödja dessa arbetstagare, vill vi upprepa våra reservationer och vår kritiska ståndpunkt när det gäller fonden, eftersom vi anser att det skulle ha varit mer angeläget att i första hand ha vidtagit åtgärder för att förhindra arbetslöshet. Därför måste den nyliberala politik som EU bedriver, bland annat med krav på avreglering och liberalisering av den internationella handeln, förändras.
Ilda Figueiredo
Även om vi står fast vid vår kritiska ståndpunkt när det gäller Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter, eftersom vi anser att det skulle ha varit mer angeläget att i första hand ha vidtagit åtgärder för att förhindra arbetslöshet, röstade vi för utnyttjandet av fonden för att ge kompletterande stöd till arbetstagare som drabbats av konsekvenserna av företagsomstrukturering eller liberalisering av den internationella handeln. Detta fall gäller ett anslag på över 9 miljoner euro till Belgien för stöd till omkring 2 800 arbetstagare som har blivit arbetslösa inom bilindustrin. Detta är den tredje ansökan om medel från fonden som granskas under budgetåret 2011.
Om man drar bort beloppet i denna ansökan från tillgängliga bemyndiganden återstår en tillgänglig summa på 489 628 697 euro av det maximala beloppet på 500 miljoner euro till slutet av 2011. Det är i högsta grad symtomatiskt att inte mycket mer än 10 miljoner euro av det planerade beloppet har använts under en period när den sociala och finansiella krisen håller på att förvärras, och det i sig visar behovet av åtminstone en översyn av reglerna för fonden.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter inrättades för att ge tillräckligt stöd åt arbetstagare som drabbats av konsekvenserna av de genomgripande strukturförändringar som skett inom världshandeln. Enligt det interinstitutionella avtalet om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning får fonden inte överskrida ett maximalt årligt belopp på 500 miljoner euro. I april 2011 antog kommissionen ett förslag om att bevilja Belgien medel ur fonden till stöd för återinträde på arbetsmarknaden för arbetstagare som blivit arbetslösa till följd av den finansiella och ekonomiska krisen. Kommissionens bedömning grundar sig på en utvärdering av sambandet mellan uppsägningarna och de genomgripande strukturförändringarna som skett inom världshandeln eller den finansiella krisen. Enligt kommissionens bedömning uppfyller ansökan kriterierna för berättigande till ekonomiskt stöd, och enligt min åsikt är det riktigt att bifalla ansökan. Europaparlamentet, rådet och kommissionen fastslog i ett gemensamt uttalande som antogs vid ett möte 2008 att det med hänsyn till det interinstitutionella avtalet är viktigt att säkerställa ett snabbt förfarande vid antagande av beslut om utnyttjande av fonden.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade betänkandet eftersom Belgien har begärt stöd när det gäller 2 834 arbetstagare (som samtliga omfattas av stödet) som sagts upp från företaget General Motors Belgium och fyra av dess underleverantörer inom motorfordonssektorn i Nuts II-regionen i Antwerpen, Belgien. Belgien lämnade den 20 december 2010 in en ansökan om medel från Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter med anledning av uppsägningar vid företaget General Motors Belgium och fyra av dess underleverantörer och kompletterade ansökan med ytterligare uppgifter fram till den 24 januari 2011. Ansökan uppfyller villkoren för fastställande av det ekonomiska stödet enligt artikel 10 i förordning (EG) nr 1927/2006. Kommissionen föreslår därför att ett belopp på 9 593 931 euro ska anslås.
Giovanni La Via
Jag röstade för att bevilja Belgien medel ur Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter, eftersom jag anser att detta instrument är en värdefull tillgång för att stödja arbetstagare som har svårigheter på grund av den ekonomiska krisen. I likhet med vad som sagts vid flera tidigare tillfällen har fonden sedan 2006 bidragit till att ge praktiskt stöd till europeiska arbetstagare som har blivit arbetslösa, antingen av skäl som sammanhänger med omlokalisering av de företag där de är anställda eller, efter 2009 års ändring, på grund av den ekonomiska krisen, för att underlätta deras återinträde på arbetsmarknaden. Dagens omröstning gällde en ansökan om stöd till 2 834 arbetstagare, som samtliga omfattas av stödet, som sagts upp från företaget General Motors Belgium och fyra av dess underleverantörer inom motorfordonssektorn i Nuts II-regionen i Antwerpen, under en referensperiod på fyra månader från den 14 juni till den 14 oktober 2010. Ansökan innebär en användning av totalt 9 593 931 euro ur fonden.
Clemente Mastella
Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter inrättades för att ge kompletterande stöd åt arbetstagare som drabbats av konsekvenserna av de genomgripande strukturförändringar som skett inom världshandeln.
För att stödja återinträdet på arbetsmarknaden för arbetstagare som blivit arbetslösa till följd av den globala finansiella och ekonomiska krisen, som särskilt har drabbat företaget General Motors Belgium, har kommissionen antagit ett nytt förslag till beslut om att bevilja Belgien medel ur Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter. I detta sammanhang har särskild hänsyn tagits till uppsägningarnas oförutsägbara karaktär och uppsägningarnas konsekvenser för den lokala, regionala och nationella arbetsmarknaden.
Vi erinrar om att fonden inrättades som ett enskilt och särskilt instrument med sina egna mål och tidsfrister och därför förtjänar särskilt avsatta anslag i stället för överföringar från outnyttjade budgetposter vilket skulle kunna vara till hinder för att uppnå de politiska målen.
Vi anser att ansökan uppfyller kriterierna för berättigande till stöd enligt bestämmelserna för fonden, och vi rekommenderar att den bifalls genom att framföra vårt stöd för den. Det som emellertid fortfarande är mycket viktigt är en översyn av bestämmelserna för Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter för att ta itu med problemet med multinationella företag vars omstrukturering eller omlokalisering leder till uppsägningar och därigenom berättigar till stöd från fonden.
Jean-Luc Mélenchon
Jag lägger ned min röst av hänsyn till de belgiska arbetstagarna vid Opelfabriken i Antwerpen som har offrats för den heliga globaliseringens skull. Med tanke på den situation som de försätts i till följd av den nyliberala politik som EU förespråkar skulle man kunna rösta mot den ömkliga summa som den europeiska eliten beviljar dem. Det lilla som de får kan emellertid kanske vara till hjälp i deras svårigheter. Detta gör inte att den logiska grunden för Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter blir mer acceptabel. Fonden bidrar till att stödja de omlokaliseringar som genomförts av det amerikanska företaget General Motors. Den bidrar till att sanktionera den vinsthunger som driver de multinationella företagen och deras miljardärchefer. Det borde vara dessa vinster som arbetstagarna fick del av i stället för de pengar från de europeiska skattebetalarna som används för att hjälpa dem.
Alexander Mirsky
skriftlig. - (EN) Det är känt att utnyttjandet av Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter avser 2 834 arbetstagare (som samtliga omfattas av stödet) som sagts upp från företaget General Motors Belgium och fyra av dess underleverantörer inom motorfordonssektorn i Antwerpenområdet under en referensperiod på fyra månader från den 14 juni till den 14 oktober 2010. De uppsagda arbetstagarna kommer således att få stöd i form av individanpassade åtgärder som ska finansieras av fonden genom ett anslag på 9,59 miljoner euro till dessa åtgärder. Jag är inte emot att de uppsagda belgiska arbetstagarna beviljas finansiellt stöd. Men jag anser att tillämpningsreglerna för fonden bör ändras så att stödet blir tillgängligt för mindre utvecklade medlemsstater.
Andreas Mölzer
skriftlig. - (DE) Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter har en årlig budget på 500 miljoner euro som ska användas för att ge finansiellt stöd till arbetstagare som drabbats av genomgripande strukturförändringar inom världshandeln. Beräkningar visar att mellan 35 000 och 50 000 arbetstagare skulle kunna dra nytta av detta stöd varje år. Pengarna kan användas till stöd för att hitta nya jobb, skräddarsydd utbildning, hjälp att bli egenföretagare eller etablera ett företag, rörlighet och stöd till missgynnade eller äldre arbetstagare. Eftersom 2 834 personer har sagts upp från biltillverkaren General Motors Belgium, vilket också medfört ytterligare uppsägningar hos fyra underleverantörer beviljas Belgien totalt 9 593 931 euro från Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter. Jag röstade för betänkandet, eftersom just detta är syftet med fonden.
Franz Obermayr
skriftlig. - (DE) Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter inrättades för att stödja arbetstagare som missgynnas till följd av uppsägningar eller andra förändringar med anledning av globaliseringen och den ökade internationella konkurrensen. Jag välkomnar det faktum att de upprepade uppmaningarna från parlamentet har resulterat i att budgeten visar betalningsbemyndiganden på totalt 47 608 950 euro under fondens budgetrubrik. Därför röstade jag för betänkandet.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Pengar från Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter måste användas på ett välriktat och målmedvetet sätt. Finansiellt stöd måste beviljas så snart som möjligt, särskilt i fall då ett enda företag har sagt upp tusentals anställda. Om det finansiella stödet fördröjs kan det få synnerligen kännbara och svåra följder, och det är därför mycket viktigt att utnyttja Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter och skyndsamt behandla medlemsstatens begäran om stöd. Det bör noteras att de uppsagda och deras familjer lider en enorm ideell och materiell skada. Framför allt har de mycket svårt att återkomma till arbetsmarknaden och de har inte möjlighet att studera eller omskola sig. Det är därför mycket viktigt att se till att dessa människor får finansiellt stöd i rätt tid så att de kan integreras ordentligt på arbetsmarknaden. Med tanke på hur betydelsefullt detta finansiella stöd är välkomnar jag förslaget att bevilja finansiellt stöd från Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter till Belgien efter massuppsägningarna från företaget General Motors Belgium. Jag uppmanar också andra medlemsstater där företag säger upp anställda på grund av finanskrisen att omedelbart ansöka om finansiellt stöd för att begränsa de negativa effekterna, ta itu med sysselsättningsfrågor och främja bibehållen anställning och skapande av sysselsättning.
Alfredo Pallone
Tyvärr uppmanas vi än en gång att rösta om utnyttjande av Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter. Jag säger tyvärr eftersom ett ingripande av detta slag förutsätter en allvarlig situation. Å andra sidan bör vi emellertid uttrycka vår uppskattning över detta organ som gör det möjligt att kunna bistå med livsviktig hjälp i allvarliga krissituationer där industrisektorer och framför allt många arbetstagares öden annars skulle riskera att utsättas för allvarlig fara. Jag samtycker till anslaget och användningen av fonden men detta kan endast vara en tillfällig åtgärd. Lösningen måste backas upp av en långsiktig strategi som syftar till att stödja EU:s ekonomi, så att den kan hålla jämna steg med den globaliserade marknad där vi lever.
Maria do Céu Patrão Neves
skriftlig. (IT) Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter inrättades för att ge kompletterande stöd till arbetstagare som drabbats av följderna av genomgripande strukturförändringar inom världshandeln. Den 14 april 2011 antog kommissionen ett nytt förslag till beslut om att bevilja Belgien medel ur fonden till stöd för återinträde på arbetsmarknaden för arbetstagare som blivit arbetslösa till följd av den globala ekonomiska och finansiella krisen. Detta är den tredje ansökan som granskas under budgetåret 2011 och den innebär en användning av totalt 9 593 931 euro ur fonden för Belgiens del. Ansökan avser 2 834 arbetstagare, som samtliga omfattas av stödet, som sagts upp från företaget General Motors Belgium och fyra av dess underleverantörer. Med hänsyn till att ansökan uppfyller alla nödvändiga kriterier för utnyttjande av denna finansiella stödmekanism röstade jag för betänkandet.
Aldo Patriciello
Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter inrättades för att ge kompletterande stöd till arbetstagare som drabbats av följderna av genomgripande strukturförändringar inom världshandeln. Den 14 april 2011 antog kommissionen ett nytt förslag till beslut om att bevilja Belgien medel ur fonden till stöd för återinträde på arbetsmarknaden för 2 834 arbetstagare som sagts upp från företaget General Motors Belgium och fyra av dess underleverantörer inom motorfordonssektorn i Antwerpen. Kommissionens bedömning grundar sig på granskningar av flera aspekter av denna fråga, till exempel sambandet mellan de uppsagda arbetstagarna och de genomgripande strukturförändringarna inom världshandeln, den finansiella krisen, uppsägningarnas oförutsägbara karaktär, antalet uppsägningar, förklaring av uppsägningarnas oförutsägbara karaktär, de företag som sagt upp personal och vilka arbetstagare som omfattas av stödet, det berörda området med dess myndigheter och övriga parter, uppsägningarnas konsekvenser för den lokala, regionala och nationella arbetsmarknaden samt vilka samordnade paket med invidanpassade tjänster som ska finansieras. För att dessa människor ska kunna återinträda på arbetsmarknaden röstar jag för förslaget.
Jacek Protasiewicz
skriftlig. - Jag har röstat för betänkandet, eftersom det stöder kommissionens förslag om att bevilja Belgien medel ur Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter för att hjälpa 2 834 arbetstagare som sagts upp från företaget General Motors Belgium att hitta jobb, vilket är i linje med min ståndpunkt och PPE-gruppens ståndpunkt. I betänkandet framförs dessutom det förnuftiga påpekandet att 2011 års budget för första gången visar betalningsbemyndiganden (47 608 950 euro) under fondens budgetrubrik. Detta innebär att fonden har erkänts som ett enskilt och särskilt instrument med sina egna mål och tidsfrister och därför förtjänar särskilt avsatta anslag för att uppnå alla de uppsatta målen i stället för överföringar från outnyttjade budgetposter, vilket skulle kunna vara till hinder för att uppnå de politiska målen. Jag stöder också föredragandens uppmaning om att man i den kommande översynen av förordningen om Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter måste ta upp frågan om hur man ska behandla multinationella företag vars omstrukturering eller omlokalisering i samband med genomgripande strukturförändringar inom världshandeln, särskilt i tider av finanskris, påverkar vanliga arbetstagare som drabbas värst av konsekvenserna av detta, och därför behöver stöd från fonden.
Robert Rochefort
Syftet med Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter är att hjälpa arbetstagare som drabbats av följderna av genomgripande strukturförändringar inom världshandeln och underlätta deras återinträde på arbetsmarknaden. Det är just med tanke på detta som de 2 834 arbetstagare som sagts upp från General Motors i Antwerpenområdet måste få snabb hjälp. Vi måste stödja parlamentets förslag om att anslå 9 593 931 euro för att skapa särskilda individanpassade tjänster, som bland annat omfattar hjälp att söka jobb, förberedelse inför anställningsintervjuer, stöd till startande av eget företag och individanpassad yrkesutbildning. Inför konsekvenserna av den ekonomiska och finansiella krisen måste EU stå enat och visa solidaritet och vi bör därför bevilja Belgiens ansökan om stöd. EU-stödet bör emellertid inte befria företagen från deras ansvar eller från att genomföra nödvändiga insatser för att anpassa sina strategier till de aktuella utmaningarna.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (EN) Jag röstade för betänkandet. Vi uppmanar de berörda institutionerna att vidta de åtgärder som krävs för att Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter snabbt ska kunna tas i anspråk. Vi uppskattar i sammanhanget det förenklade förfarande som kommissionen infört till följd av parlamentets begäran att skynda på stödutbetalningarna och som går ut på att underrätta budgetmyndigheterna om kommissionens bedömning om en ansökan är berättigad till stöd samtidigt som man lägger förslag om att använda medel ur fonden. Vi hoppas att ytterligare förbättringar i förfarandet kommer att göras inom ramen för den kommande översynen av fonden. Vi erinrar om institutionernas åtagande för att garantera ett smidigt och snabbt förfarande för antagande av beslut om utnyttjande av fonden, i syfte att tillhandahålla ett tidsbegränsat och individuellt stöd av engångskaraktär för att hjälpa arbetstagare som har blivit uppsagda till följd av globaliseringen och den finansiella och ekonomiska krisen. Vi understryker den roll som fonden kan spela för att återintegrera uppsagda arbetstagare på arbetsmarknaden, men efterlyser också en utvärdering i ett längre perspektiv av dessa arbetstagares integrering på arbetsmarknaden som en direkt effekt av åtgärder som finansierats av fonden.
Licia Ronzulli
Den 14 april 2011 antog kommissionen ett förslag till beslut om att bevilja Belgien medel ur Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter till stöd för återinträde på arbetsmarknaden för arbetstagare som blivit arbetslösa till följd av den globala finansiella och ekonomiska krisen. Den uppfattning som förs fram i dag avser de 2 834 arbetstagare, som samtliga omfattas av stödet, som sagts upp från företaget General Motors Belgium och fyra av dess underleverantörer inom motorfordonssektorn. Kommissionen bedömer att ansökan uppfyller kriterierna för berättigande till stöd enligt bestämmelserna för Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter och rekommenderar att budgetmyndigheterna bifaller ansökan. Parlamentet har ställt sig positivt till frågan i dag.
Bart Staes
skriftlig. - (NL) De tidigare arbetstagarna vid och de fyra underleverantörerna till Opel Antwerpen är fortfarande förbittrade över hur de behandlades av GM. Opel Antwerpen var ett modernt och framgångsrikt biltillverkningsföretag. Ändå beslöt GM helt arrogant att säga upp 2 834 arbetstagare. Antwerpen fick inte en chans trots de många försöken att hitta en köpare. Belgien ansökte helt riktigt om stöd från Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter som inrättades för att ge kompletterande stöd till arbetstagare som drabbats av följderna av genomgripande strukturförändringar inom världshandeln. Efter ett positivt yttrande från kommissionen har Europaparlamentet med rätta i dag beslutat att anslå ett belopp på totalt 9 593 931 euro från fonden för att mildra följderna för dessa arbetstagare som ofrivilligt förlorat sin anställning. Det gläder mig att parlamentet i dag uttryckligen påpekar den bristande viljan hos Opelledningen att anpassa sig till de aktuella utmaningarna. Parlamentet är också med rätta kritiskt till det sätt på vilket krisen hos Opel hanterades av de berörda medlemsstaterna. Det fanns en brist på samordning av långsiktiga åtgärder för att stödja denna sektor i de olika nationella återhämtningsplanerna. Allt detta lämnar en särskilt dålig eftersmak.
Nuno Teixeira
Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1927/2006 av den 20 december 2006 inrättades Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter i syfte att stödja arbetstagare som blivit arbetslösa på grund av strukturförändringar inom ramen för den globala ekonomin. Fonden har en budget på 500 miljoner euro för 2011, och kommissionen anser att Belgien ska beviljas 9 593 391 euro så att man kan vidta åtgärder för att stödja de arbetstagare som sagts upp från General Motors Belgium och dess fyra underleverantörer och producenter i Antwerpenområdet. Jag anser att fonden bör finansiera aktiva åtgärder för återinträde på arbetsmarknaden genom att skapa möjligheter att förvärva ny kompetens som kan anpassas till den nya arbetssituation som de 2 834 arbetstagarna står inför. Jag anser också att EU-institutionerna bör se till att medlen från fonden snabbt kommer Belgien till del, eftersom medlemsstaten garanterar att stödja återinträdet i arbetslivet för de arbetstagare som har blivit arbetslösa till följd av globaliseringen. Jag vill också understryka att medlen ur fonden inte får vara en ersättning för det rättsliga och finansiella ansvar som General Motors Belgium har, utan att det snarare ska vara ett kompletterande stöd från EU för att minska de sociala svårigheter som arbetstagarna står inför.
Silvia-Adriana Ţicău
Jag röstade för förslaget till beslut om utnyttjande av Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter med avseende på företaget General Motors Belgium i Antwerpenområdet som tillverkar maskiner och utrustning.
Till följd av att 2 834 arbetstagare sagts upp lämnade Belgien den 20 december 2010 in en ansökan om medel från fonden. Ansökan avsåg de arbetstagare som sagts upp från General Motors Belgium och fyra av dess underleverantörer. 1 336 personer friställdes mellan den 14 juni 2010 och den 14 oktober 2010 medan ytterligare 1 498 arbetstagare sades upp före och efter denna period.
Till följd av den ekonomiska och finansiella krisen har Europa ställts inför stora minskningar i efterfrågan på person- och nyttofordon, vilket har lett till att produktionen av motorfordon har sjunkit markant. I Belgien noterades en minskning på 23,8 procent av tillverkningen av motorfordon och en minskning på 34,8 procent av personbilsproduktionen 2009 jämfört med 2008.
Jag bör betona den viktiga roll som Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter har för att underlätta återinträdet på arbetsmarknaden för arbetstagare som blivit arbetslösa. Jag uppmanar till en utvärdering av den långsiktiga integrationen av dessa arbetstagare på arbetsmarknaden som ett direkt resultat av de åtgärder som finansieras av fonden. Fonden bör användas på ett rättvist sätt av alla medlemsstater.
Marie-Christine Vergiat
En mycket stor majoritet av Europaparlamentet godkände Barbara Materas betänkande där det förespråkas att ett belopp på 9,5 miljoner euro ska anslås från Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter med anledning av nedläggningen av General Motors Opelfabrik i Antwerpen (Belgien). Jag röstade mot betänkandet, eftersom detta bidrar till att finansiera uppsägningen av 2 834 arbetstagare i ett företag som fick ett lån på 5 miljarder US-dollar från de amerikanska myndigheterna sommaren 2010. Försäljningen av många bilmärken gjorde dessutom att företaget kunde vända den ekonomiska situationen redan under hösten 2010 och på nytt börsnoteras i november 2010. Såväl de europeiska som de nationella och regionala myndigheterna ger upp sin makt när de godkänner att offentliga medel används för att mildra konsekvenserna av nedläggningen av en fabrik som inte åstadkommer något annat än arbetslöshet på marknaden. Beslutet är desto mer oacceptabelt med tanke på att det fattas vid en tidpunkt då EU och medlemsstaterna beslutar om åtstramningsåtgärder och budgetnedskärningar som vidmakthåller den ekonomiska recessionen, nedrustningen av den offentliga sektorn, arbetslöshet, anställningsotrygghet, löneminskningar och sociala orättvisor.
Luís Paulo Alves
Jag röstar för betänkandet eftersom den nya lydelsen i förslaget till artikel 51 har följande tre viktiga syften: för det första att bestämmelsen ska göras mer lättläst och därmed mer användbar, för det andra att villkoren för tillämpning av bestämmelsen ska omdefinieras samt för det tredje att bestämmelsens syfte ska klargöras.
Alfredo Antoniozzi
I sitt betänkande tar min kollega Carlo Casini upp problemen i samband med tolkningen och tillämpningen av artikel 51 i Europaparlamentets arbetsordning och bidrar konstruktivt till att lösa problemen. Jag stöder helhjärtat Carlo Casinis åsikt att det inte räcker att hänvisa till en tolkning och till riktlinjerna som är avsedda att underlätta tillämpningen. Villkoren för att tillämpa förfarandet med gemensamma utskottssammanträden och gemensamma omröstningar - och jag hänvisar här speciellt till kriterierna behörighet och större vikt när det gäller den fråga som behandlas - är tydliga och väl lämpade att eliminera den bristande rättssäkerhet som hittills har funnits. Jag vill gratulera till ett gott arbete och hoppas att detta betänkande ska underlätta Europaparlamentets arbete genom en flitigare användning av detta förfarande.
Izaskun Bilbao Barandica
Jag röstade för detta betänkande eftersom ändringsförslaget som gäller artikel 51, förutom att det handlar om en innovativ metod för samarbete mellan olika utskott, kommer göra arbetsordningen enklare att förstå och tillämpa. Det förtydligar de villkor som måste vara uppfyllda för att tillämpa artikel 51 och fastställer artikelns normativa innehåll.
Mara Bizzotto
I betänkandet föreslås en ändring av artikel 51 efter det att ordförandekonferensen tagit upp olika problem i arbetsordningen när det gäller gemensamma utskottssammanträden. Betänkandet innehåller ett förslag till ändring av arbetsordningen som innebär att villkoren för att tillämpa artikel 51 kontrolleras noggrannare och enligt striktare kriterier, bland annat av utskottsordförandekonferensen. Det faktum att gemensamma sammanträden kan äga rum endast om frågan är av större vikt garanterar att det inte kommer att förekomma någon alltför vidlyftig tillämpning av ett förfarande som, till sin natur, utgör ett undantag. Jag röstade för Carlo Casinis betänkande.
Edite Estrela
Jag röstade för betänkandet, eftersom det kraftigt förbättrar samarbetet mellan utskotten som ett led i en nödvändig reform av parlamentets arbetsformer. I förslaget tas de underliggande frågorna upp om ett utskotts behörighet i fall där ett visst lagstiftningsärende är av större vikt, samtidigt som principerna om jämlikhet och samarbete respekteras.
Diogo Feio
Europaparlamentets arbetsordning, som sågs över 2009, innehåller nu ett nytt förfarande för gemensamma utskottssammanträden när ett ärende inte entydigt faller inom ett visst utskotts ansvarsområde. Trots en fullständig integrering av denna nya artikel har utskottet för konstitutionella frågor fått i uppdrag att förtydliga och konsolidera innehållet i bestämmelsen så att den blir mer lättillgänglig, framför allt i samband med det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Det står klart att en uppdelning av utskottens ansvarsområden skapar vissa dubbleringar där det är svårt att avgöra vilket utskott som är ansvarigt. Därför anser jag att detta förtydligande är ett positivt steg och att den föreslagna nya utformningen kommer att medföra en konsekventare tillämpning av artikel 51 i arbetsordningen.
José Manuel Fernandes
Detta förslag till betänkande gäller ändringar av artikel 51 i Europaparlamentets arbetsordning. Förslaget läggs fram efter inrättandet av en särskild arbetsgrupp med uppgift att revidera arbetsordningen och ett beslut från ordförandekonferensen. Den 6 maj 2009 såg parlamentet över sin arbetsordning och inrättade i artikel 51 ett nytt förfarande med gemensamma utskottssammanträden för att förenkla förfarandet för frågor som sträcker sig utöver ett enda utskotts ansvarsområde, så att endast ett enda betänkande som återspeglar ståndpunkterna från samtliga berörda utskott läggs fram i parlamentet. Granskningen av förslaget till riktlinjer för samarbetet enligt artikel 51 som genomförts av utskottsordförandekonferensen har lett till en begäran från konferensens ordförande om att frågan skulle behandlas i utskottet för konstitutionella frågor. Förslaget förtydligar de frågor som berörs och hänskjuter antagandet till plenarsammanträdet i enlighet med gällande arbetsordning. Jag instämmer därför i föredragandens rekommendation att det ”gemensamma utskottet” ska anses vara ”ansvarigt utskott” i enlighet med arbetsordningens bestämmelser.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Under föregående mandatperiod inrättade talmanskonferensen en arbetsgrupp för en reform av parlamentets arbetsmetoder som skulle se över parlamentets funktionssätt och föreslå förbättringar. Inom det kapitel som ägnades åt samarbetet mellan utskotten föreslog arbetsgruppen inte bara att stärka ställningen för det associerade utskottet i förfarandet med associerade utskott utan också att utveckla en ny form av samarbete mellan utskotten som infördes genom den nya artikel 51. Förslaget var motiverat, eftersom behandlingen av ett lagstiftningsdokument av större vikt på det viset kan delas upp mellan ett antal utskott när frågan inte enbart omfattas av ett enda utskotts ansvarsområde. Tvister om behörigheten måste lösas i enlighet med principerna om jämlikhet och samarbete. Sedan röstar ledamöterna i de berörda utskotten gemensamt om de ändringsförslag som lagts fram till lagstiftningsförslaget. Därefter läggs ett enda betänkande, som är mer välbalanserat, fram i kammaren. Att underlätta tillämpningen av denna process kräver enligt mitt förmenande mer än bara en tolkning av arbetsordningen eller riktlinjer. Det gäller en viktig procedurfråga som måste avgöras genom en majoritetsomröstning i kammaren. Vi måste få mer lättolkade bestämmelser, som därigenom har större utsikter att faktiskt tillämpas.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Resonemanget bakom förslaget var att man, i särskilda fall, när ett lagstiftningsärende som är av större vikt inte tydligt hör till något utskotts ansvarsområde men i gengäld kan fördelas jämbördigt mellan flera utskott bör lösa ansvarskonflikten enligt principerna om jämlikhet och samarbete. De berörda utskotten sammanträder gemensamt för ett inledande utbyte av argument och för att tydligare fastställa vilka utskottsgemensamma majoriteter och minoriteter som finns. Sedan röstar ledamöterna i de berörda utskotten gemensamt om de ändringsförslag som lagts fram till lagstiftningsförslaget. Därefter läggs ett enda betänkande, som är mer välbalanserat, fram i kammaren. Jag välkomnar därför förslaget.
Clemente Mastella
Vi stöder den här ändringen av Europaparlamentets arbetsordning som låter ordförandekonferensen fatta beslut om att tillämpa ett förfarande med gemensamma utskottssammanträden och gemensam omröstning när det gäller lagstiftningsfrågor av större vikt. Detta kan emellertid enbart ske i fall där ansvaret för frågan inte kan delas upp mellan flera utskott och frågan är av större vikt. En sådan ändring måste helt klart syfta till att understryka förfarandets undantagsnatur och det är motiverat bland annat med tanke på den administrativa och tekniska arbetsbelastning som ändringen medför. Vi anser att allt detta verkligen kan underlätta ett inledande utbyte av synpunkter mellan de olika ansvariga utskotten och att det också kan bidra till att jämna vägen för omröstningar i kammaren när det gäller ärenden av större vikt.
Alexander Mirsky
skriftlig. - (EN) Alla artiklar i Europaparlamentets arbetsordning bör sträva efter att uppfylla tre mål: bestämmelsen ska göras mer lättläst och därmed mer användbar, villkoren för tillämpning av bestämmelsen ska omdefinieras och bestämmelsens normativa innehåll ska fastställas. Jag instämmer helt med föredraganden.
Alfredo Pallone
Jag röstade för Carlo Casinis betänkande om ändringen av artikel 51 i Europaparlamentets arbetsordning, eftersom denna ändring är resultatet av ett arbete som sammanfattar förutsättningar som förtydligar tillämpningsområdet för artikel 51. Genom den nya texten förenklas artikeln genom att hänvisningarna till andra artiklar tas bort och genom en bättre reglering av standardförfarandet genom vilket två utskott kan sammanträda gemensamt för att diskutera viktiga frågor av ömsesidigt intresse. Syftet med ändringsförslaget är därför att skapa möjligheter för de berörda utskotten att utbyta argument och jämna vägen för en diskussion. Under hela förfarandet blir de berörda utskotten på så vis gemensamt ansvariga enligt arbetsordningens bestämmelser.
Maria do Céu Patrão Neves
Under den föregående mandatperioden tillsatte talmanskonferensen en arbetsgrupp för reform av parlamentets arbetsmetoder som fick till uppgift att granska parlamentets funktionssätt och föreslå förbättringar. Som ett led i den processen utvecklades en ny form av samarbete mellan utskotten som introducerades genom den nya artikel 51. Vissa tvivel väcktes om tillämpningen av denna nya form av samarbete mellan utskotten, och frågan hänvisades till utskottet för konstitutionella frågor. Utskottet för konstitutionella frågor ansåg att detta inte bara var en tolkningsfråga, utan en viktig procedurfråga som borde avgöras genom en omröstning i kammaren genom den majoritet som tillämpas i ärenden som gäller arbetsordningen, nämligen en majoritet av parlamentets ledamöter. Jag stöder den framlagda versionen, som gör reglerna tydligare och enklare att använda, så jag röstade för detta ändringsförslag.
Aldo Patriciello
Syftet här är att skapa en möjlighet för de berörda utskotten att utbyta argument i ett tidigt skede och att jämna vägen till kammaren för ärenden av större vikt. Ändringen av artikel 51 är nödvändig eftersom den gör bestämmelsen lättbegripligare och därmed lättare att tillämpa, fastställer nya villkor för tillämpning av förfarandet och beskriver bestämmelsens normativa innehåll. För att uppnå dessa mål måste de båda villkoren beskrivas på ett sätt som är tydligt och omedelbart begripligt. Ansvaret för ärendet får inte delas upp mellan flera olika utskott och slutligen måste de praktiska konsekvenserna av att tillämpa arbetsordningen för det pågående lagstiftningsförfarandet fastställas. Under resten av förfarandet blir sedan utskotten gemensamt ”ansvarigt utskott” i den mening som anges i arbetsordningen. För att artikel 51 i Europaparlamentets arbetsordning om förfaranden med gemensamma utskottssammanträden ska kunna ändras röstade jag för det aktuella förslaget.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (EN) Jag röstade för. Under den tidigare mandatperioden inrättade ordförandekonferensen en arbetsgrupp för reform av parlamentets arbetsformer som fick i uppdrag att granska Europaparlamentets funktionssätt och rekommendera tänkbara förbättringar. I ett avsnitt om samarbete mellan utskotten föreslog arbetsgruppen inte bara att ställningen för ett associerat utskott i förfarandet med associerade utskott - artikel 50 (f.d. artikel 47) i arbetsordningen - skulle stärkas, utan också att en ny form av samarbete mellan utskotten, som sedermera infördes genom den nya artikel 51, skulle utvecklas. Skälen till förslaget var att ”när ett lagstiftningsärende som är av större vikt inte tydligt hör till något utskotts ansvarsområde men i gengäld kan fördelas jämbördigt mellan flera utskott bör ansvarskonflikten (lösas) enligt principerna om jämlikhet och samarbete. De berörda utskotten sammanträder gemensamt för ett inledande utbyte av argument och för att tydligare fastställa vilka utskottsgemensamma majoriteter och minoriteter som finns. Sedan röstar ledamöterna i de berörda utskotten gemensamt om de ändringsförslag som lagts fram till lagstiftningsförslaget. Därefter läggs ett enda betänkande, som är mer välbalanserat, fram i kammaren”.
Licia Ronzulli
Betänkandet stöder förslaget om att ändra artikel 51 i arbetsordningen om förfaranden med gemensamma utskottssammanträden. I allt väsentligt kan inte bristen på konsekvens i artikelns utformning lösas enbart genom tolkning med tanke på förfarandets betydelse.
Genom den nya utformningen framgår tydligt och på ett omedelbart begripligt sätt villkoren för förfaranden med gemensamma utskottssammanträden, vilket eliminerar behovet av att hänvisa till andra bestämmelser. Åtgärden att omarbeta dessa villkor motiveras dessutom av den administrativa och tekniska arbetsbelastning som förfarandet medför. Slutligen är det gemensamt erkända målet med gemensamma sammanträden - nämligen att utbyta argument och åsikter i förväg för att jämna vägen för kammaren när det handlar om en fråga av stor betydelse - endast möjligt att uppnå om utskotten sedan är gemensamt ansvariga i samtliga faser av förfarandet, ända tills akten ska antas.
Angelika Werthmann
skriftlig. - (DE) Den föreslagna versionen av artikel 51 i Europaparlamentets arbetsordning är ett försök att samla det framtida samarbetet mellan flera olika parlamentariska utskott inom en enda rättslig ram. Förslaget bygger på principerna om jämlikhet och samarbete. Jag röstade för förslaget.
Luís Paulo Alves
Jag röstade för betänkandet för att främja insyn och ett agerande utan hinder från rättssystemet.
Mara Bizzotto
Av betänkandet och arbetet i utskottet för rättsliga frågor framgår tydligt att det inte finns någon anledning att anta att de rumänska myndigheterna vidtar åtgärder mot Adrian Severin i avsikt att förfölja honom. Även om den falska lobbyingbyråns ståndpunkt kan skapa visst tvivel om korrektheten när det gäller informationsoperatörernas agerande kvarstår faktum att frågan inte verkar hamna i kategorin av fall där immuniteten kan anses spela någon legitim roll. Jag röstar för begäran att upphäva immuniteten.
Anne Delvaux
Europaparlamentet röstade för att upphäva den rumänske parlamentsledamoten Adrian Severins parlamentariska immunitet, och med all rätt. Sedan korruptionsanklagelser riktats mot honom efter artiklar i Sunday Times i mars (minns korruptionsskandalen som skakade parlamentet) inledde det rumänska nationella korruptionsbekämpningsdirektoratet ett förfarande mot Adrian Severin eftersom han enligt uppgift hade tagit emot en betalning på 100 000 euro från företrädare för ett så kallat konsultföretag som inrättats av Sunday Times, i utbyte mot att han stödde ett förslag till ändring av direktivet om system för garanti av insättningar. Följ den vidare utvecklingen.
José Manuel Fernandes
Detta betänkande handlar om en begäran om att upphäva den parlamentariska immuniteten för den rumänske ledamoten Adrian Severin, sedan ett förfarande inletts mot honom av det rumänska nationella korruptionsbekämpningsdirektoratet den 21 mars 2011. Ärendet bygger på information om att Adrian Severin ska ha tagit emot en betalning på 100 000 euro från konsultfirman Taylor Jones Public Affairs i utbyte mot att han stöder en ändring av direktiv 94/19/EG om tidsbegränsning för ersättning till insättare om en bank skulle gå i konkurs. Företaget lovade honom också en avlönad roll som medlem av dess internationella rådgivande nämnd. Det har senare framkommit att detta var ett påhittat företag som skapats av den brittiska tidningen Sunday Times, vars beteende är tvivelaktigt. Men även om Adrian Severin hävdar att allt detta ägde rum med ett påhittat företag som lurade honom, att inga pengar överlämnades och att ingen lagstiftning ändrades, så bestraffar den rumänska lagen mycket strängt denna typ av beteende. Mot bakgrund av detta och med beaktande av rekommendationen från utskottet för rättsliga frågor, som rekommenderar att Adrian Severins parlamentariska immunitet upphävs, röstar jag för detta betänkande.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Adrian Severin, Rumäniens före detta vice statsminister, uteslöts från det socialdemokratiska partiet i sitt hemland när den korruptionsskandal i Europaparlamentet där han var inblandad blev känd. Han uteslöts också från Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet men innehar fortfarande befattningen som ledamot av Europaparlamentet. Tillsammans med två andra ledamöter av denna kammare är han anklagad för korruption sedan han enligt uppgift gått med på att stödja en ändring av ett lagförslag i utbyte mot pengar. Trots detta hävdar han själv att samtliga anklagelser mot honom är påhittade. Jag anser personligen att min kollegas beteende är förkastligt och att alla fall av - eller bara tecken på - korruption är fullständigt oacceptabla. Vi behöver ha de rättsliga möjligheterna att ta itu med liknande situationer och jag är också övertygad om att om någon gör sig skyldig till en liknande överträdelse så måste han eller hon ta ansvar för sitt beteende. Jag tror också att det skulle vara rätt att i sådana fall ställa sin plats i Europaparlamentet till förfogande.
Alexander Mirsky
skriftlig. - (EN) Efter att ha undersökt skälen för och emot att upphäva ledamotens immunitet rekommenderar utskottet för rättsliga frågor att Europaparlamentet ska upphäva den parlamentariska immuniteten för Adrian Severin. Samtidigt anser utskottet att tills en slutgiltig dom har avkunnats ska ledamoten ha immunitet från alla former av kvarhållande och lagföring eller andra åtgärder som förhindrar ledamoten från att utföra sina åligganden i enlighet med uppdraget som ledamot av Europaparlamentet. Jag stöder det alternativ som rekommenderats av utskottet för rättsliga frågor. Men jag är i princip emot förfarandet att upphäva immunitet.
Maria do Céu Patrão Neves
Parlamentet har uppmanats att upphäva den parlamentariska immuniteten för vår kollega Adrian Severin, som resultat av det rättsliga förfarande där han anklagas för ärekränkning enligt den ungerska straffrätten. Det finns inget som tyder på att detta kan vara ett fall av fumus persecutionis från de rumänska rättsliga myndigheternas sida, dvs. att det skulle finnas tillräckligt allvarliga och specifika skäl för att misstänka att talan har väckts i avsikt att politiskt skada ledamoten. Efter att ha vägt de faktiska och juridiska skälen för och emot att upphäva ledamotens immunitet rekommenderar utskottet för rättsliga frågor parlamentet att Adrian Severins parlamentariska immunitet upphävs. Utskottet anser emellertid också att ledamoten varken ska gripas, anhållas, häktas eller utsättas för någon annan åtgärd som skulle förhindra ledamoten att utföra sina åligganden i enlighet med uppdraget som ledamot av Europaparlamentet tills en slutgiltig dom har avkunnats. Av dessa skäl röstade jag för betänkandet.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (EN) Jag röstar för. I plenarsammanträdet den 6 april 2011 meddelade talmannen i enlighet med artikel 6.2 i Europaparlamentets arbetsordning att han hade mottagit en skrivelse från det nationella korruptionsbekämpningsdirektoratet (åklagarmyndigheten vid högsta domstolen och kassationsdomstolen i Rumänien) den 5 april 2011 med en begäran om att upphäva den parlamentariska immuniteten för Adrian Severin. Talmannen hänvisade begäran till det behöriga utskottet enligt artikel 6.2. Efter att ha undersökt skälen för och emot att upphäva medlemmens immunitet rekommenderade utskottet för rättsliga frågor på grundval av flera olika resonemang och enligt artikel 6.2 i arbetsordningen att Europaparlamentet skulle upphäva Adrian Severins parlamentariska immunitet. Samtidigt ansåg utskottet att tills en slutgiltig dom har avkunnats ska ledamoten varken gripas, anhållas, häktas eller utsättas för någon annan åtgärd som skulle förhindra ledamoten att utföra sina åligganden i enlighet med uppdraget som ledamot av Europaparlamentet.
Luís Paulo Alves
Jag röstade för detta betänkande, eftersom det nuvarande partnerskapsavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Seychellerna har varit kraft sedan 2006 och eftersom protokollet till det avtalet löpte ut den 17 januari 2011.
Ett nytt protokoll för perioden 2011-2014 kommer att tillämpas provisoriskt och jag tror att det blir tillräckligt i nuläget. Enligt protokollet ska EU ge ett bidrag på 16,8 miljoner euro till Seychellerna under tre år, av vilka 2,22 miljoner euro per år ska användas till stöd för Seychellernas fiskeflotta. De beloppen är rimliga.
Jag välkomnar också att det nya protokollet innehåller en upphävandeklausul om någon av parterna konstaterar brott mot mänskliga rättigheter.
Izaskun Bilbao Barandica
skriftlig. - (ES) Jag röstade för avtalet, eftersom det kommer att bidra till att sprida hållbara fiskemetoder i världen. Avtalet säkrar en heltäckande kontroll av mängden fisk som landas och de fiskemetoder som tillämpas. Det gör det också möjligt att kontrollera skicket för den fisk som hämtas upp ur havet, underlättar spårbarhet för kommersiella syften och tryggar livsmedelssäkerheten. Dessutom kommer Seychellerna att erhålla 16,9 miljoner euro för att främja och modernisera arkipelagens fiskeindustri och främja den lokala utvecklingen. Slutligen kommer 60 europeiska tonfiskfartyg som fiskar i området, nämligen 48 notfartyg och tolv fartyg för ytlångrevsfiske, att kunna landa upp till 56 000 ton varje år tack vare avtalet. Vi bör också kunna slippa de demagogiska tongångar som hörs i Europaparlamentet om europeiska fartyg som fiskar i tredjeland. Våra fartyg i Seychellerna bedriver en reglerad verksamhet som är strikt kontrollerad och som respekterar miljön fullt ut. De uttömmer inga resurser och de stöder den lokala utvecklingen. Det är genom sådana här avtal som dessa principer säkras. Slutligen har hotet om piratdåd under det senaste året lett till en 25-procentig minskning av fångsterna i dessa fiskevatten och vi måste fortsätta stärka de nödvändiga åtgärderna så att fartygen ska kunna fiska under lämpliga förhållanden.
Mara Bizzotto
Alain Cadecs betänkande gäller ingåendet av ett protokoll som fastställer fiskemöjligheterna och de finansiella bidragen i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Seychellerna. Jag stödde detta betänkande eftersom en utvärdering av avtalet visar att det bidrar till att bevara EU-fartygens närvaro i regionen samtidigt som det bidrar till att skapa lokala arbetstillfällen. Ett av skälen till att jag vill stödja avtalet är att det ger ett viktigt bidrag till att stabilisera den europeiska marknaden för konserverad tonfisk.
Vito Bonsignore
Jag röstade för detta dokument. Det tidigare partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och Republiken Seychellerna, som löpte ut i januari 2011 och som har förlängts av kommissionen för en period på tre år, medförde ömsesidiga fördelar vad gäller parternas respektive intressen i tonfisksektorn. En förlängning av avtalet, som underlättar en stabilisering av den europeiska marknaden för konserverad tonfisk, är fruktbar eftersom den garanterar närvaron för 60 fartyg från den europeiska tonfiskflottan i regionen med möjlighet att skapa nya arbetstillfällen. Dessutom har det visat sig ge Republiken Seychellerna de nödvändiga instrumenten för att utveckla ett ansvarsfullt fiske och öka landets kapacitet att förvalta fiskebestånden och övervaka fiskevattnen. Jag tycker därför att det är rätt att fortsätta med partnerskapsavtal inom denna sektor som är av stor betydelse för den europeiska ekonomin.
Alain Cadec
Jag röstade för rekommendationen, eftersom partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och Republiken Seychellerna som förhandlats fram för en period på tre år kommer att gynna båda parter. Protokollet kommer att bidra till att stabilisera den europeiska konservindustrin och det kommer också att uppmuntra till en politik för hållbart fiske i Seychellerna. Avtalet ger 2 900 direkta och indirekta arbetstillfällen i Seychellerna och 760 arbetstillfällen i EU.
Maria Da Graça Carvalho
Jag välkomnar förnyandet av protokollet till partnerskapet om fiske mellan EU och Seychellerna, eftersom det är bra för fiskenäringen i både EU och Seychellerna. Avtalet har lett till att det skapats 230 arbetstillfällen för besättningar för invånarna i Seychellerna, 2 900 arbetstillfällen i Seychellerna och 760 jobb inom andra områden inom fiskesektorn i Europa. Det gör det också möjligt för Seychellerna att bygga upp resurser för att utveckla ett ansvarsfullt fiske. Det nya protokollet kommer att stärka samarbetet mellan de båda parterna och främja en partnerskapsram för att utveckla en politik för hållbart fiske.
Edite Estrela
Jag röstade för rekommendationen om fiskemöjligheterna och den ekonomiska ersättningen i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Seychellerna, eftersom den ger en möjlighet att provisoriskt tillämpa ett nytt protokoll så att de europeiska fartygens aktivitet inte stoppas. Jag tycker det är bra att det nya protokollet innehåller en upphävandeklausul som gör det möjligt att avbryta avtalet om någon av parterna konstaterar brott mot mänskliga rättigheter.
Diogo Feio
Fiskbeståndens hållbarhet samt den effekt som aktiviteten får för den lokala utvecklingen är en av EU:s viktigaste prioriteringar när unionen ingår eller ändrar partnerskapsavtal om fiske. Om vi inte utnyttjar dessa resurser på ett hållbart sätt kommer vi snabbt att närma oss en punkt där olika fiskbestånd utrotas och havsföroreningarna ökar. Det nya protokollet ger de europeiska flottorna ökade fiskemöjligheter och har resulterat i nya arbetstillfällen i både Seychellerna och EU. Jag hoppas att de fall av piratdåd som har inträffat i regionen inte ska påverka verksamheten negativt.
José Manuel Fernandes
Alain Cadecs betänkande innehåller ett utkast till rådets beslut om ingående av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Seychellerna. Ett bilateralt fiskeavtal ingicks av EG och Republiken Seychellerna 1987. Ett protokoll gällde från 2006, innan det löpte ut den 17 januari 2011. Väl medveten om betydelsen av att förnya detta partnerskap och på grundval av ett mandat från rådet förhandlade kommissionen fram ett nytt ramavtal som byggde på utvecklingen av en hållbar fiskepolitik med Seychellernas regering. Jag stöder detta förslag till rekommendation eftersom de viktigaste ekonomiska aktiviteterna i Seychellerna är fiske och turism och detta avtal gynnar både EU och Republiken Seychellerna. Det skapar 3 000 arbetstillfällen på Seychellerna och 760 i EU och möjliggör övervakning av fångster genom ett flerårigt sektorsprogram som omfattar vetenskapligt samarbete och främjandet av ett ansvarsfullt och hållbart fiske.
João Ferreira
Detta protokoll om fiske garanterar fiskemöjligheter i Seychellernas exklusiva ekonomiska zon för olika flottor från medlemsstaterna, bland annat fem portugisiska ytlångrevsfartyg. Förnyelsen av detta protokoll syftar till att stödja hållbarheten för fiskeflottor som bedriver fiske långt från medlemsstaterna. Denna del av flottorna har drabbats särskilt svårt av krisen inom fiskesektorn under de senaste åren och därför är detta en oro som vi naturligtvis delar. Men vi måste påpeka att vissa tvivel fortfarande återstår, tvivel som uppkommit i samband med andra partnerskapsavtal om fiske. Osäkerheten gäller hur effektiva de angivna målen samarbete och hållbart fiske inom sektorn egentligen är för det aktuella tredjelandet, hållbarheten och fiskenäringens hållbarhet och övervakning. Detta är frågor som det är viktigt att klarlägga i framtiden.
Vi konstaterar att fiskemöjligheterna har halverats och att licensavgifterna har höjts till 40 000 euro för tonfisktrålare, trots att antalet fartyg som omfattas av avtalet har ökat.
Ilda Figueiredo
Detta protokoll om fiske garanterar möjligheter till fiske i Seychellernas ekonomiska zon för olika flottor från medlemsstater, inklusive fem portugisiska ytlångrevsfartyg.
Vi stöder förnyandet av detta protokoll om fiske. Det är viktigt för att kunna garantera överlevnaden för medlemsstaternas fjärrfiskeflottor, en del av flottorna som har drabbats särskilt hårt av krisen i fiskesektorn under senare år. Med tanke på att avtalet sträcker sig över tre år och att fiskemöjligheterna därför har minskats med hälften känner vi emellertid oro över att licensavgifterna har höjts till 40 000 euro för tonfisktrålare, trots att antalet sådana fartyg som omfattas av avtalet har ökat.
Vi delar också föredragandens oro över problemet med piratdåd i Indiska oceanen, som i allt högre grad påverkar fisket. Därför innehåller partnerskapet en möjlighet till tidsproportionerlig betalning för att kompensera för de förluster som drabbar fartygsägarna som tvingas lämna Indiska oceanen eftersom de känner att deras säkerhet är allvarligt hotad.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Det bilaterala avtalet om fiske mellan EU och Seychellerna undertecknades 1987 och sedan 2006 har ett partnerskapsavtal gällt inom fiskesektorn. Seychellernas ekonomi bygger i första hand på turism och fiske. Fiskenäringen, som är koncentrerad kring konservindustrin, svarar för 15 procent av BNP och sysselsätter 17 procent av den lokala arbetsföra befolkningen. På grundval av ett mandat från rådet förhandlade kommissionen för EU:s räkning fram en förnyelse av protokollet till partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och Republiken Seychellerna. På grundval av det mandat som Europeiska kommissionen har fått av rådet har kommissionen för Europeiska unionens räkning förhandlat med Republiken Seychellerna om att förnya protokollet till partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska unionen och Republiken Seychellerna. Avtalet är till ömsesidig fördel för EU och Seychellerna och skapar 2 900 arbetstillfällen i Seychellerna och 760 i EU inom områden med anknytning till fiskesektorn. Inom ramen för avtalet har det skett en kvalitetsförbättring enligt ett flerårigt sektorsprogram med syfte att främja ett ansvarsfullt och hållbart fiske i Seychellernas fiskevatten och en upphävandeklausul har lagts till i protokollet. Den gör det möjligt att avbryta avtalet om någon av parterna konstaterar brott mot mänskliga rättigheter. Avtalet ger ett viktigt bidrag till att stabilisera den europeiska marknaden och utveckla en politik för hållbart fiske och ansvarsfullt utnyttjande av fiskeresurserna i Seychellernas fiskezon. Det är därför rätt att godkänna förslaget till nytt protokoll till partnerskapsavtalet inom fiskesektorn mellan EU och Seychellerna.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnar det här dokumentet, eftersom det föreslås att parlamentet godkänner en förnyelse av protokollet som löpte ut den 27 januari 2011. En utvärdering av avtalet i efterhand visar att det är relevant eftersom det bidrar till att bevara närvaron av EU-flottor i regionen samtidigt som det bidrar till att skapa arbetstillfällen lokalt. Det har visat sig att protokollet förser Seychellerna med resurser för att utveckla en ansvarsfull fiskenäring. De goda resultaten inom notfiskesegmentet har gjort att avtalet effektivt har kunnat bevara kostnadsfördelarna hos de förhandlade fiskemöjligheterna. Fisket med notfartyg äventyrar inte den biologiska livskraften hos de bestånd som utnyttjas. Avtalet ger ett viktigt bidrag till stabiliseringen av den europeiska marknaden för tonfiskkonserver. Utvecklingen av fiskesektorn i Seychellerna är i stor utsträckning beroende av detta avtal. Tack vare sektorsstödet i den ekonomiska ersättningen har Seychellerna kunnat öka sin kapacitet när det gäller förvaltning av bestånden och övervakning av fiskevattnen. Det nya protokollet överensstämmer med målen för partnerskapsavtalet om fiske som syftar till att stärka samarbetet mellan parterna och skapa en ram för partnerskap för att utveckla en politik för hållbart fiske och ansvarsfullt utnyttjande av fiskeresurserna i Seychellernas fiskezon. Mot bakgrund av detta anser jag att det föreslagna nya protokollet till partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och Seychellerna tjänar båda parters intressen.
Giovanni La Via
Genom dagens omröstning har vi godkänt utkastet till rådets beslut om ingående av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Seychellerna. Det första bilaterala avtalet om fiske undertecknades av EG och Seychellerna 1987 och partnerskapsavtalet trädde i kraft 2006. Som vi alla vet är Seychellernas ekonomi i huvudsak baserad på turism och fiske. Turismen svarar för 22 procent av BNP och sysselsätter 30 procent av arbetskraften. Fiskenäringen, som är koncentrerad kring konservindustrin, svarar för 15 procent av BNP och sysselsätter 17 procent av den lokala arbetsföra befolkningen. Jag anser att förhandlingarna som letts av kommissionen och som gjorde det möjligt att förnya protokollet till partnerskapsavtalet har lett fram till ett förslag som är ömsesidigt förmånligt eftersom det stärker samarbetet mellan parterna och skapar en ram för partnerskap för att utveckla en politik för hållbart fiske i Seychellerna och ansvarsfullt utnyttjande av fiskeresurserna i Seychellernas fiskezon.
Clemente Mastella
Det nya avtalet om fiske mellan Europeiska unionen och Republiken Seychellerna kommer att gälla under tre år och det kommer att underlätta skapandet av nya arbetstillfällen, ett hållbart utnyttjande av havets resurser och ett ansvarsfullt fiske som bygger på principen om icke-diskriminering mellan de olika flottor som bedriver fiske i området. Samtidigt kommer det att främja en politisk dialog om nödvändiga reformer som syftar till att stärka samarbetet mellan parterna och skapa en ram för partnerskap för att utveckla en politik för hållbart fiske i Seychellerna och ansvarsfullt utnyttjande av fiskeresurserna i Seychellernas fiskezon.
Partnerskap om fiske får emellertid inte bara vara ett lagligt sätt att låta europeiska fartyg få tillgång till fiskebestånden i tredjeland. De ska också vara verktyg för att främja ett hållbart utnyttjande av samtliga havets resurser. Vi anser att det är av grundläggande betydelse att förbättra öppenheten i de förfaranden som tillämpas för att fastställa totala fångster och att garantera redligheten för alla mekanismer genom att stärka de lokala myndigheternas ansvarighet för att på så sätt motverka korruption. EU måste få regelbundna rapporter om genomförandet av avtalet för att underlätta övervakning, öppenhet och konsekvens i utvecklingspolitiken.
Alexander Mirsky
De europeiska fiskefartygens verksamhet i Seychellerna regleras i ett protokoll som gällde från den 18 januari 2005 till den 17 januari 2011. Seychellerna har en egen ekonomisk zon på 1 374 000 km² varav 453 km² är landareal. Landet består av en grupp av 115 öar och har uppskattningsvis 80 000 invånare. Av dessa bor 88 procent på ön Mahé där huvudstaden Victoria med landets viktigaste hamn finns. Seychellernas ekonomi är i huvudsak baserad på turism och fiske. Fiskenäringen, som är koncentrerad kring konservindustrin, svarar för 15 procent av BNP och sysselsätter 17 procent av den arbetsföra befolkningen. Utvärderingen i efterhand av avtalet visar att det är relevant eftersom det stärker närvaron av EU:s fiskeflottor i området och samtidigt skapar arbetstillfällen där. Tillämpningen av protokollet har visat sig effektiv genom att den ger Seychellerna möjlighet att utveckla ett ansvarsfullt fiske. Avtalet ger ett viktigt bidrag till stabiliseringen av EU-marknaden för tonfiskkonserver. Det nya protokollet ska gälla från 2011 till 2014 och överensstämmer med målen för partnerskapsavtalet om fiske som syftar till att stärka samarbetet mellan EU och Republiken Seychellerna.
Rolandas Paksas
Partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och Seychellerna ligger i båda parters intresse. Framför allt får EU:s fartyg tillträde till Seychellernas vatten och kan fiska där. Dessa fartyg skapar många nya arbetstillfällen för Seychellernas sjömän. Avtalet stärker samarbetet och skapar en ram för partnerskap samt vetenskapligt samarbete när det gäller ansvarsfullt och hållbart fiske. Dessutom gynnas utvecklingen av Seychellernas fiskerinäring genom ansvarsfullt fiske, effektiv kamp mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU) och fullt bruk av dess system för kontroll av fartyg. Det bör noteras att bestämmelserna i det förnyade avtalet kommer att få en positiv inverkan på EU-marknaden för tonfiskkonserver och tveklöst kommer att bidra till att den stabiliseras. Avtalet kommer att främja efterlevnaden av bevarandeåtgärder på öppet hav och skapa förutsättningar för stopp av olagliga fiskeflottor. Jag välkomnar att det gick att hitta en kompromiss mellan parterna och att protokollet om ett förnyande av avtalet innehåller en upphävandeklausul om mänskliga rättigheter kränks eller ILO:s principer inte respekteras. Det bör noteras att piratdåd fortfarande innebär allvarliga säkerhetsrisker för fartygen i Indiska oceanen. Därför måste båda parter vidta nödvändiga åtgärder för att stoppa en sådan omfattande olaglig verksamhet.
Alfredo Pallone
Den 17 januari i år löpte protokollet om fiske och det ekonomiska partnerskapsavtalet mellan EU och Seychellerna ut. EU har fört förhandlingar om att förnya protokollet till partnerskapsavtalet om fiske, så att europeiska fartygs verksamhet i Seychellernas fiskezon i Indiska oceanen inte avbryts. Jag har röstat ja till rådets rekommendationer om ingående av ett nytt partnerskapsavtal med Seychellerna.
Maria do Céu Patrão Neves
På grundval av det mandat som kommissionen har fått av rådet har kommissionen för EU:s räkning fört förhandlingar med Republiken Seychellerna om att förnya protokollet till partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och Republiken Seychellerna. Som ett resultat av förhandlingarna paraferades ett nytt protokoll den 3 juni 2010, vilket ändrades genom skriftväxling den 29 oktober 2010. Protokollet är tänkt att gälla under en period på tre år från och med antagandet av rådets beslut om undertecknande och provisorisk tillämpning av protokollet i fråga, och efter det att gällande protokoll löper ut den 17 januari 2011.
Avtalet är till ömsesidig fördel för EU och Seychellerna. Det ger ett viktigt bidrag till stabiliseringen av EU-marknaden för tonfiskkonserver genom att bevilja licenser för fiske av tonfisk och därigenom skapa 760 arbetstillfällen i Europa. Tack vare sektorsstödet i den ekonomiska ersättningen har Seychellerna dessutom kunnat öka sin kapacitet när det gäller förvaltning av bestånden och övervakning av fiskevattnen.
Jag anser att rekommendationen ligger i båda parters intresse. Därför rekommenderar jag att den antas.
Aldo Patriciello
Ingåendet av ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet mellan EU och Seychellerna är viktigt för den europeiska fiskeflottans ekonomi och utveckling. Det nya protokollet överensstämmer med målen för partnerskapsavtalet om fiske som syftar till att stärka samarbetet mellan parterna och skapa en ram för partnerskap för att utveckla en politik för hållbart fiske och ansvarsfullt utnyttjande av fiskeresurserna i Seychellernas fiskezon. Det nya protokollet innebär en ekonomisk ersättning under tre år och årlig tillåtelse för 48 notfartyg för tonfiskfiske och tolv ytlångrevsfartyg att fiska i Seychellernas vatten. Dessa möjligheter kan utökas. Det nya protokollet är tänkt att gälla under en period på tre år från och med antagandet av rådets beslut om undertecknande och provisorisk tillämpning av protokollet i fråga, och efter det att gällande protokoll löper ut den 17 januari 2011. Av dessa skäl och för att stärka samarbetet mellan EU och Republiken Seychellerna i fråga om utveckling, ansvarsfullt utnyttjande av fiskeresurserna och ansvarsfullt fiske, röstar jag ja.
Raül Romeva i Rueda
Jag är emot. På grundval av det mandat som kommissionen har fått av rådet har kommissionen för EU:s räkning fört förhandlingar med Republiken Seychellerna om att förnya protokollet till partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och Republiken Seychellerna. Som ett resultat av förhandlingarna paraferades ett nytt protokoll den 3 juni 2010, vilket ändrades genom skriftväxling den 29 oktober 2010. Protokollet är tänkt att gälla under en period på tre år från och med antagandet av rådets beslut om undertecknande och provisorisk tillämpning av protokollet i fråga, och efter det att gällande protokoll löper ut den 17 januari 2011. Det nya protokollet har gällt interimistiskt från den 17 januari 2011 så att europeiska fartygs verksamhet inte avbryts. Vår grupp anser dock att denna typ av avtal skadar bestånden och skapar en samhällsstruktur i tredjeländer som gör dem alltför beroende av EU.
Licia Ronzulli
Jag anser att partnerskapsavtalet är till ömsesidig fördel för fiskerinäringen i både EU och Seychellerna. Det föregående avtalet har redan skapat många arbetstillfällen för befolkningen i både Seychellerna och EU, där sekundära arbetstillfällen har skapats hos företag med anknytning till sektorn. Dessutom innehåller avtalet en upphävandeklausul om någon av parterna konstaterar brott mot de mänskliga rättigheterna. Det finns fortfarande mycket att göra, särskilt när det gäller piratdåden i Indiska oceanen, som är till allt större skada för tonfiskfisket. Dagens val stärker dock samarbetet mellan parterna och skapar en ram för partnerskap för att utveckla en politik för hållbart fiske och ansvarsfullt utnyttjande av fiskeresurserna i Seychellernas fiskezon.
Michèle Striffler
Som föredragande för yttrandet från fiskeriutskottet röstade jag ja till betänkandet av Alain Cadec, i vilket mina slutsatser ingår. Partnerskapsavtal inom fiskerisektorn bör inte endast vara ett lagligt sätt att ge europeiska fartyg tillträde till tredjeländers fiskeresurser. De bör även tjäna till att främja ett hållbart utnyttjande av havsresurserna. Den ersättning som utbetalas av europeiska skattebetalare måste uteslutande användas för att uppnå utvecklingsmålen, det vill säga medlen måste komma fiskesamhällena till nytta och syfta till att förbättra levnadsvillkoren i dessa samhällen, garantera att utbildningsprogram anordnas, säkerställa säkerheten till sjöss samt skapa nya lokala arbetstillfällen.
Jarosław Leszek Wałęsa
Jag röstade ja till ingående av avtalet, eftersom det är till ömsesidig nytta för båda parters intressen inom fiskerisektorn. Seychelles Fishing Authority, som har ett effektivt system för kontroll av fartyg, är av stor betydelse för samarbetet. Detta är särskilt viktigt med tanke på problemet med olagligt, orapporterat och oreglerat fisket som myndigheterna på Seychellerna brottas med. Avtalet rör många frågor, även närvaron av observatörer under fisket. Observatörer som tillsätts av myndigheterna på Seychellerna ska finnas ombord på alla EU-fartyg som har tillstånd att fiska i Seychellernas vatten. Alla notfartyg för tonfiskfiske ska mönstra på minst två sjömän från Seychellerna. Dessa ska i samråd med fartygsägaren väljas ut från en lista som tillhandahålls av den behöriga myndigheten på Seychellerna.
Avtalet rör inte endast rent praktiska frågor, utan även ett flerårigt sektorsprogram med syfte att främja ett samarbete kring ansvarsfullt och hållbart fiske och vetenskapligt samarbete. Den viktigaste effekten av avtalet är skapandet av 230 arbetstillfällen till sjöss för Seychellernas befolkning, 2 900 arbetstillfällen på Seychellerna och 760 sekundära arbetstillfällen i EU vid företag med anknytning till sektorn, vilket utan tvivel kommer att bidra till ekonomiska framsteg inom sektorn.
Luís Paulo Alves
Jag röstar ja till betänkandet, med tanke på att det nuvarande partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Demokratiska republiken São Tomé och Príncipe gäller sedan 2006 och att protokollet till avtalet löpte ut den 31 maj 2011. Det nya protokollet med São Tomé och Príncipe av den 15 juni 2010, för perioden 2011-2014, är därför helt på sin plats och Europaparlamentet måste ge sitt godkännande.
Enligt protokollet ska EU ge 682 500 euro i årlig ekonomisk ersättning till São Tomé och Príncipe. Av detta belopp ska 227 500 euro gå till stöd för genomförandet av São Tomé och Príncipes fiskeripolitik, vilket är riktigt. Jag välkomnar även att det nya protokollet innehåller en upphävandeklausul vid brott mot de mänskliga rättigheterna.
Izaskun Bilbao Barandica
skriftlig. - (ES) Jag har röstat ja till avtalet, eftersom det ingår i målet att upprätthålla EU-flottans fiskeverksamhet i samarbete med tredjeländer för att främja ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna samtidigt som hänsyn tas till miljömässiga, sociala och ekonomiska aspekter. São Tomé och Príncipe kommer att få ett årligt belopp på 682 500 euro. Av detta är 227 500 euro till stöd för dess sektoriella fiskeripolitik. Avtalet ger tillstånd för fiske med 28 notfartyg för tonfisk och tolv fartyg med ytlångrev. Jag vill betona att inte alla fiskemöjligheter i det föregående avtalet utnyttjades och att fiskemöjligheterna för fiske med långrev har minskats i det nya protokollet.
Mara Bizzotto
Jag röstar ja till förslaget till Europaparlamentets lagstiftningsresolution om utkastet till rådets beslut om ingående av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska unionen och Demokratiska republiken São Tomé och Príncipe. Förslaget syftar till att befästa EU:s roll i fisket av tonfisk i Atlanten genom rättsliga bestämmelser för EU-flottans verksamhet. Med tanke på tonfisknäringens betydelse för EU och Italien är det av största vikt att utveckla den operativa ramen för EU-flottan i Guineabukten. Med hänsyn till dessa överväganden röstade jag ja till förslaget.
Vito Bonsignore
Jag röstade ja till betänkandet av Luis Manuel Capoulas Santos. Ingåendet av partnerskapsavtal om fiske har som mål att bevara och skydda EU-flottans fiskeverksamhet. Ett förnyat partnerskapsavtal bidrar särskilt till att EU:s tonfisknäring i Atlanten upprätthålls genom en stabil rättslig ram. Avtalet, som bör stödjas, räknar med att EU-flottan, som kommer att bestå av 40 fartyg i det geografiska området, hämtar minst 20 procent av besättningsmännen från São Tomé och Príncipe eller andra AVS-stater (stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet). Avtalet gör det även möjligt för en observatör utsedd av São Tomé och Príncipes fiskeministerium att vara ombord. Dessa partnerskapsbestämmelser gör det därmed möjligt att samverka med lokala myndigheter och skapa viktiga arbetstillfällen. Bestämmelserna gör det även möjligt för EU att vara närvarande i annars förbjudna områden, vilket främjar utvecklingen av hållbara fiskemetoder och gör det möjligt att övervaka de berörda fiskbeståndens förekomst och kvantitet.
Maria da Graça Carvalho
Jag välkomnar ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och São Tomé och Príncipe, eftersom det ligger i båda parters intresse. Partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och São Tomé och Príncipe kan bidra till att upprätthålla lönsamheten inom EU:s tonfisknäring i Atlanten, genom att EU:s fartyg och de verksamheter som är beroende av fisket erbjuds en stabil rättslig ram på mellanlång sikt. Det bidrar även till att upprätthålla kontinuiteten i de fiskeområden som omfattas av avtal i Guineabukten.
Lena Ek, Marit Paulsen, Olle Schmidt och Cecilia Wikström
skriftlig. - Vi röstade mot dessa fiskeavtal eftersom det inte finns några tak på fiskekvoterna och för att studier pekar på att fiskbeståndet i världshaven minskar. I flera av de aktuella länderna förekommer omfattande korruption där pengarna från avtalen inte kommer lokalbefolkningen tillgodo. Efterlevnadskontroller av avtalen saknas dessutom ofta.
I sin förhandlingsståndpunkt utgick kommissionen bland annat från resultaten av en efterhandsutvärdering av de nuvarande protokollen som genomförts av externa experter. Dessa utvärderingar hemligstämplas av kommissionen, och vi anser att de snarast måste göras tillgängliga för Europaparlamentet.
Edite Estrela
Jag röstade ja till betänkandet om de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som anges i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska unionen och Demokratiska republiken São Tomé och Príncipe, eftersom ett nytt protokoll ska tillämpas provisoriskt så att EU-flottans verksamhet inte behöver avbrytas. Jag gillar att det nya protokollet innehåller en upphävandeklausul vid brott mot de mänskliga rättigheterna.
Diogo Feio
Utkastet till rådets beslut rör ingåendet av ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och Demokratiska republiken São Tomé och Príncipe. Det nya protokollet betraktas som fördelaktigt för båda parter och kan särskilt öka stabiliteten i EU:s tonfisksektor. Jag hoppas att befolkningen på São Tomé och Príncipe, som delar historia och språk med Portugal, får konkreta fördelar genom en rättvis tillämpning av partnerskapsavtalet om fiske och att de kan diversifiera sin verksamhet och uppnå verkliga framsteg och utveckling. Jag hoppas att mötena i den gemensamma kommittén kommer att vara mer regelbundna så att båda parter kan övervaka tillämpningen av avtalet på nära håll. Till sist vill jag lyckönska föredraganden till hans arbete.
José Manuel Fernandes
Betänkandet av Luis Manuel Capoulas Santos rör ett förslag till rekommendation om utkastet till rådets beslut om ingående av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Demokratiska republiken São Tomé och Príncipe. År 2007 antog rådet förordning (EG) nr 894/2007 om ingående av ett partnerskapsavtal om fiske mellan Demokratiska republiken São Tomé och Príncipe och Europeiska gemenskapen. Förordningen omfattade ett protokoll om fiskevillkor och ekonomisk ersättning, vilket löpte ut den 31 maj 2010. Kommissionen är medveten om vikten av att förnya avtalet enligt rådets mandat och har därför fört förhandlingar om ett nytt protokoll. Dessa förhandlingar avslutades den 15 juli 2010. För att det ska kunna träda i kraft måste Europaparlamentet godkänna avtalet enligt villkoren i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Med tanke på att protokollet ligger i båda parters intresse och främjar ansvarsfullt och hållbart fiske röstar jag ja till rekommendationsförslaget.
João Ferreira
Detta protokoll om fiske garanterar fiskemöjligheter för olika fiskeflottor från medlemsstaterna utanför São Tomé och Príncipe fram till den 12 maj 2014. Enligt avtalet har Portugal tre licenser för fartyg med ytlångrev, vilket är ett lägre antal fartyg än enligt det föregående avtalet.
Med hänsyn till den nuvarande krisen inom sektorn anser vi att det är viktigt att avgifterna från fartygsägarna inte ändras jämfört med föregående avtal utan kvarstår på 35 euro, trots att det har gjorts en betydande ökning av referensfångsterna: 25 ton för notfartyg för tonfiskfiske och tio ton för fartyg med ytlångrev. Enligt en utvärdering som gjordes under det föregående protokollets giltighetstid var den genomsnittliga årliga fångstmängden i ton lägre än referenstonnaget. I enlighet med denna utvärdering och i överensstämmelse med de senaste årens utveckling har referenstonnaget därför minskats. Man fann även att utnyttjandet av fiskemöjligheterna var sämre för fartyg med ytlångrev, vilket ledde till en minskning för denna kategori i betänkandet. Liksom i andra fall finns en oro över effektiviteten i målen för utvecklingssamarbete...
(Röstförklaringen kortades ned i enlighet med artikel 170 i arbetsordningen.)
Ilda Figueiredo
Detta protokoll om fiske garanterar fiskemöjligheter för olika fiskeflottor från medlemsstaterna utanför São Tomé och Príncipe fram till den 12 maj 2014. Enligt avtalet har Portugal tre licenser för fartyg med ytlångrev, vilket är ett lägre antal fartyg än enligt det föregående avtalet.
Vi välkomnar att avgifterna från fartygsägarna inte ändras jämfört med föregående avtal utan kvarstår på 35 euro, trots att det har gjorts en betydande ökning av referensfångsterna. Enligt en utvärdering som gjordes under det föregående protokollets giltighetstid var den genomsnittliga årliga fångstmängden i ton lägre än referenstonnaget. I enlighet med denna utvärdering och i överensstämmelse med de senaste årens utveckling har referenstonnaget därför minskats. Man fann även att utnyttjandet av fiskemöjligheterna var sämre för fartyg med ytlångrev, vilket ledde till en minskning för denna kategori i betänkandet.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Förhandlingar om och ingående av partnerskapsavtal om fiske ingår som en del i det allmänna målet att upprätthålla och bevara EU-flottans fiskeverksamhet, även för fjärrfiskeflottan. Det ingår även som en del i att utveckla partnerskap och samarbete med tredjeländer för att främja ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna utanför EU:s vatten samtidigt som hänsyn tas till miljömässiga, sociala och ekonomiska aspekter. Därför antog rådet i juli 2007 en förordning om ingående av ett partnerskapsavtal om fiske mellan Demokratiska republiken São Tomé och Príncipe och Europeiska gemenskapen. Avtalet om fiske med São Tomé och Príncipe tillgodoser inte bara EU-flottans behov, utan skulle även kunna bidra till att upprätthålla lönsamheten inom EU:s tonfisknäring i Atlanten. São Tomé och Príncipes fiske är koncentrerat på kustresurserna. Omkring 15 procent av den aktiva befolkningen är beroende av fisket för sin försörjning. Förslaget ligger i båda parters intresse. Därför bör det godkännas.
Juozas Imbrasas
Förhandsutvärderingen kom fram till att fiskeavtalet med São Tomé och Príncipe tillgodoser EU-flottans behov och skulle kunna bidra till att upprätthålla lönsamheten inom EU:s tonfisknäring i Atlanten, genom att EU:s fartyg och de verksamheter som är beroende av fisket erbjuds en stabil rättslig ram på medellång sikt. Det bidrar även till att upprätthålla kontinuiteten i de fiskeområden som omfattas av avtal i Guineabukten. Enligt efterhandsutvärderingen har betydande framsteg gjorts när det gäller kontroll och övervakning av fisket (de första stegen har tagits för att inrätta ett satellitövervakningssystem för fartyg och en ny rättslig grund har skapats för att upprätta ett fartygsregister). São Tomé och Príncipe deltar och syns i högre grad i regionala eller underregionala organisationer som internationella kommissionen för bevarandet av tonfisk (Iccat) och den regionala kommittén för fiske i Guineabukten (Corep). Utvärderingen kom också fram till att mer än 50 procent av EU:s ekonomiska ersättning har anslagits till budgeten för São Tomé och Príncipes fiskerimyndighet, vilket ligger i linje med São Tomé och Príncipes myndigheters åtagande i det föregående protokollet. Jag välkomnade dokumentet eftersom det klart framgår av de inlämnade utvärderingarna att förslaget väsentligen gagnar båda parter.
Clemente Mastella
Det nya avtalet om fiske mellan EU och Demokratiska republiken São Tomé och Príncipe ska gälla i tre år och kommer att främja ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna utanför EU:s vatten samtidigt som hänsyn tas till miljömässiga, sociala och ekonomiska aspekter.
Vi stöder den förnyade exklusivitetsklausulen, som omfattar en bättre specificering av innehållet i översyns- och upphävandeklausulerna för betalningen av den ekonomiska ersättningen och för avbrytande av protokollets tillämpning under vissa omständigheter.
Vi anser därför att kommittén bör förelägga Europaparlamentet slutsatserna från de möten och överläggningar som hållits i den gemensamma kommittén samt det sektorsprogram för fiske som nämns i protokollet tillsammans med resultaten av de årliga utvärderingarna. Kommittén bör vidare förelägga parlamentet och rådet en fullständig rapport om avtalets tillämpning innan detta omförhandlas och underlätta deltagandet för parlamentets representanter som observatörer i de möten som hålls i den gemensamma kommittén. Slutligen bör kommittén och rådet inom ramen för deras respektive befogenheter, informera parlamentet i alla skeden av förfarandet avseende protokollet och dess förnyelse.
Alexander Mirsky
Förhandlingar om och ingående av partnerskapsavtal om fiske ingår som en del i det allmänna målet att upprätthålla och bevara EU-flottans fiskeverksamhet, även för fjärrfiskeflottan, och att utveckla partnerskap och samarbete med tredjeländer för att främja ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna utanför EU:s vatten samtidigt som hänsyn tas till miljömässiga, sociala och ekonomiska aspekter. Därför antog rådet den 23 juli 2007 förordning (EG) nr 894/2007 om ingående av ett partnerskapsavtal om fiske mellan Demokratiska republiken São Tomé och Príncipe och Europeiska gemenskapen. Detta avtal, som är tillämpligt i perioder om fyra år som förlängs automatiskt om inte någon av parterna säger upp avtalet, upphävde och ersatte det första fiskeavtalet som ingicks 1984 mellan EG och São Tomé och Príncipe. Det nya protokollet undertecknades den 13 maj 2011, det vill säga samma dag som rådet förelade parlamentet sin begäran om godkännande. Jag instämmer till fullo med föredraganden.
Rolandas Paksas
Det nya protokollet har onekligen fördelar för båda parter och stärker partnerskapet och samarbetet i fiskerisektorn så att fiskeflottan ägnar sig åt ansvarsfullt och hållbart fiske. Framför allt kommer fiskemöjligheterna att utvecklas. EU-flottan kommer fortfarande att ha möjlighet att fiska i fiskeområdena i Guineabukten. Detta kommer att få en positiv inverkan på lönsamheten inom EU:s tonfiske i Atlanten och öka dess konkurrenskraft. Dessutom är det avgörande att fiskeverksamheten uppfyller samma hållbarhetskriterier som fiskeverksamheten i EU:s farvatten. Det bör även beaktas att Demokratiska republiken São Tomé och Príncipe är ett föga utvecklat och ytterst skuldsatt land. Enligt avtalets bestämmelser ska större ekonomiskt bistånd anslås till landets sektoriella fiskeripolitik, vilket kommer att skapa gynnsamma villkor för sektorns utveckling. Med hänsyn till landets särskilt svåra situation kan vi tack vare detta avtal åtminstone göra ett minimum för landets ekonomiska välstånd och främja skapandet av nya arbetstillfällen, miljömässig och social hållbarhet samt bevarandet och återställandet av fiskbeståndet.
Alfredo Pallone
Protokollet till partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och São Tomé och Príncipe löpte ut den 31 maj 2010. Ett nytt avtal undertecknades den 13 maj 2011, det vill säga samma dag som rådet förelade parlamentet sin begäran om godkännande. Ingåendet av partnerskapsavtal om fiske har som mål att bevara och skydda EU-flottans fiskeverksamhet samt utveckla förbindelserna med tredjeländer för att främja ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna utanför EU:s vatten. Jag har röstat ja till rådets rekommendation att Europaparlamentet ska stödja ingåendet av detta avtal.
Maria do Céu Patrão Neves
Förhandlingar om och ingående av partnerskapsavtal om fiske ingår som en del i det allmänna målet att upprätthålla och bevara EU-flottans fiskeverksamhet, särskilt för fjärrfiskeflottan, så ingåendet av detta avtal är avgörande för att uppnå de utrikespolitiska målen i den gemensamma fiskeripolitiken.
I båda parters intresse har Europaparlamentet i rekommendationen pekat på att vissa delar av kommunikationen mellan institutionerna bör förbättras, nämligen att kommissionen bör förelägga parlamentet slutsatserna från de möten och överläggningar som hållits i den gemensamma kommitté som avses i avtalet samt det fleråriga sektorsprogram som nämns i protokollet tillsammans med resultaten av de årliga utvärderingarna.
Parlamentet har även begärt en fullständig rapport om avtalets tillämpning och vill att parlamentsledamöterna ska hållas informerade vid framtida omförhandlingar av avtalet, så att de kan ha ett positivt inflytande på förhandlingarna.
Jag röstar ja till rekommendationen.
Aldo Patriciello
Förslaget rör ingåendet av ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet mellan EU och São Tomé och Príncipe. Huvudsyftet är att precisera fiskemöjligheterna för EU-flottan med utgångspunkt i den tillgängliga återstoden av tillåten fångstmängd samt fastställa beloppet för den ekonomiska ersättningen, dels för tillträdet och dels som stöd till sektorn. Tjugoåtta notfartyg och tolv fartyg med ytlångrev kommer att ha tillstånd att fiska i regionen. Dessa fiskemöjligheter kommer att kunna justeras upp eller ned utifrån årliga utvärderingar av beståndens tillstånd, vilket också medför att den ekonomiska ersättningen justeras på lämpligt sätt. Den årliga ekonomiska ersättningen kommer att vara 682 500 euro. Denna ekonomiska ersättning ska öka med 65 euro per ton om EU-fartygens totala fångst överstiger 7 000 ton per år. Avtalet gäller i tre år. Av dessa skäl och för att befästa tonfisknäringens hållbarhet i EU har jag röstat ja till förslaget.
Raül Romeva i Rueda
Förhandlingar om och ingående av partnerskapsavtal om fiske ingår som en del i det allmänna målet att upprätthålla och bevara EU-flottans fiskeverksamhet, även för fjärrfiskeflottan, och att utveckla partnerskap och samarbete med tredjeländer för att främja ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna utanför EU:s vatten samtidigt som hänsyn tas till miljömässiga, sociala och ekonomiska aspekter. Därför antog rådet den 23 juli 2007 förordning (EG) nr 894/2007 om ingående av ett partnerskapsavtal om fiske mellan Demokratiska republiken São Tomé och Príncipe och Europeiska gemenskapen. Detta avtal, som är tillämpligt i perioder om fyra år som förlängs automatiskt om inte någon av parterna säger upp avtalet, upphävde och ersatte det första fiskeavtalet som ingicks 1984 mellan EG och São Tomé och Príncipe. Vår grupp har dock alltid varit emot detta förfarande, både på grund av dess form och dess innehåll.
Licia Ronzulli
Jag röstade ja till rekommendationen, eftersom den ligger i båda parters intresse. Partnerskapsavtalet kan säkerligen öka lönsamheten inom EU:s tonfisknäring i Atlanten, genom att EU:s fartyg och de verksamheter som är beroende av fisket erbjuds en stabil rättslig ram på mellanlång sikt. Det bidrar även till att upprätthålla kontinuiteten i de fiskeområden som omfattas av avtal i Guineabukten. Det vore dock bra om mötena i den gemensamma kommittén hålls oftare i framtiden och Europaparlamentets representanter får delta vid mötena som observatörer.
Nuno Teixeira
Förhandlingar om och ingående av partnerskapsavtal om fiske ingår som en del i det allmänna målet att upprätthålla och bevara EU-flottans fiskeverksamhet. Jag röstar ja till ingåendet av protokollet till partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och Demokratiska republiken São Tomé och Príncipe, eftersom det handlar om att utveckla partnerskap och samarbete med tredjeländer för att främja ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna utanför EU:s vatten samtidigt som hänsyn tas till miljömässiga, sociala och ekonomiska aspekter. I det nya protokollet anges ett årligt belopp för tillträdet till São Tomé och Príncipes exklusiva ekonomiska zon motsvarande fiskemöjligheter till ett värde av 2 047 500 euro under en treårsperiod. Tillstånd ges för fiske med 28 notfartyg för tonfisk och tolv fartyg med ytlångrev. Dessa fiskemöjligheter kommer att kunna justeras.
Luís Paulo Alves
Jag röstar ja till betänkandet och välkomnar bestämmelsen som syftar till att säkerställa ett välfungerande handelsutbyte mellan de båda parterna, samtidigt som en hög säkerhetsnivå upprätthålls, och att det även omfattar en uppsättning bestämmelser som gör det möjligt att säkerställa att det utvecklas parallellt med EU:s regelverk.
Izaskun Bilbao Barandica
Jag har röstat ja till avtalet, eftersom det syftar till att säkerställa ett handelsutbyte med hög tullsäkerhet och en uppsättning bestämmelser som gör att det utvecklas parallellt med EU:s regelverk.
Mara Bizzotto
Jag röstade ja till denna åtgärd, som syftar till att utvidga det befintliga avtalet mellan EU och Furstendömet Andorra till säkerhetsrelaterade tullåtgärder. Behovet av denna åtgärd har stadigt ökat under de senaste åren i takt med att Furstendömet Andorra har fått en central roll som länk i den olagliga handeln med varor, mer bestämt cigaretter, som sedan kommer in i EU-medlemsstaternas handelsnätverk. Det är därför väsentligt att EU och Andorra fastställer en samarbetsram på tullsäkerhetsområdet. Med hänsyn till att gränsskyddet alltid har varit en nyckelfråga i Lega Nords politiska program kan jag endast ge mitt godkännande till åtgärden.
Edite Estrela
Jag röstade ja till betänkandet om protokollet om utvidgning av avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Furstendömet Andorra till säkerhetsrelaterade tullåtgärder, eftersom det främjar handelsutbytet mellan de båda parterna, samtidigt som en hög säkerhetsnivå upprätthålls, och en överensstämmelse mellan avtalet och EU:s regelverk.
Diogo Feio
Furstendömet Andorra är historiskt knutet till EU på många olika områden. Tullunionen från 1990 stärkte dessa redan starka och naturliga band. Förslaget avser ändringarna av gemenskapens tullkodex och dess tillämpningsföreskrifter som rör säkerhetsrelaterade tullåtgärder för varor som exporteras till eller importeras från länder utanför EU. I förslaget fastställs ett särskilt system mellan EU och Andorra som syftar till att säkerställa ett välfungerande handelsutbyte mellan de båda parterna och samtidigt att upprätthålla en hög säkerhetsnivå. I detta syfte är det nödvändigt att säkerställa en likvärdig säkerhetsnivå på deras respektive territorier. Jag hoppas att handelsförbindelserna mellan EU och Andorra blir givande och att förslaget avsevärt bidrar till detta mål. Till sist vill jag lyckönska föredraganden till hans arbete.
José Manuel Fernandes
Vital Moreira har lagt fram ett förslag till rekommendation om utkastet till rådets beslut om ingående av ett protokoll mellan EU och Furstendömet Andorra i syfte att utvidga tillämpningsområdet för avtalet genom skriftväxling mellan de båda parterna av den 28 juni 1990 till att omfatta säkerhetsrelaterade tullåtgärder. En ny avdelning IIa om jordbruksprodukter kommer att läggas till det gällande avtalet. Jag välkomnar antagandet av rekommendationen, som jag röstade ja till, med hänsyn till att detta inom ramen för de redan omfattande förbindelserna mellan EU och Furstendömet Andorra är ytterligare ett positivt steg i riktning mot eventuellt införlivande av Andorra med den inre marknaden. Utöver bestämmelser som säkerställer att avtalet utvecklas parallellt med EU:s regelverk är syftet med avtalet att säkerställa tullsäkerhet och normala förbindelser mellan de båda parterna.
João Ferreira
Protokollet syftar till att utvidga de säkerhetsrelaterade tullåtgärderna i det befintliga avtalet mellan EU och Furstendömet Andorra. Avtalet mellan EU och Andorra gäller sedan 1990. Nu har man dock beslutat att utvidga avtalet till jordbruksprodukter som en del av det nuvarande arrangemanget för säkerhetsrelaterade tullåtgärder.
Avtalet säkerställer en välfungerande bilateral handel mellan de båda parterna, samtidigt som en hög säkerhetsnivå upprätthålls. Det förutser även att kravet på förhandsdeklaration för handel med varor avskaffas, detta förutsatt att EU och Andorra, på sitt respektive territorium, garanterar en säkerhetsnivå som motsvarar den som fastställts i respektive regelverk. Trots att vi röstar ja anser vi dock att rörligheten för kapital inte bör gynnas på bekostnad av skyddet för folkets och arbetarnas rättigheter.
Ilda Figueiredo
Detta protokoll syftar till att utvidga de säkerhetsrelaterade tullåtgärderna i det befintliga avtalet mellan EU och Andorra. Avtalet trädde i kraft 1990. Man har emellertid nu beslutat att utvidga det, som en del av de säkerhetsrelaterade tullåtgärderna, till att omfatta jordbruksprodukter. Avtalet har som mål att se till att handeln mellan de två parterna fungerar smidigt och med en hög tullsäkerhet. I avtalet anges också att kravet på förtida deklaration av varor ska avskaffas, under förutsättning att EU och Andorra i de båda territorierna garanterar en säkerhetsnivå som motsvarar den som fastställs i det relevanta regelverket.
När detta avtal nu ses över vill vi upprepa att kapitalets rörlighet inte bör främjas på bekostnad av säkrandet av medborgarnas och arbetstagarnas rättigheter.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Det rådsbeslut som har lagts fram i Europaparlamentet inom ramen för godkännandeförfarandet representerar ett rättsligt instrument för ingåendet av ett protokoll mellan EU och Andorra, genom vilket avtalets säkerhetsrelaterade tullåtgärder utvidgas. Avtalet har fungerat som grund för tullunionen mellan de två parterna. EU:s tullkodex kan i princip tillämpas vid handel med alla icke-EU-länder, och tillåta tillämpning av andra bestämmelser i fall där internationella avtal innebär särskilda säkerhetsåtgärder. Protokollet bör se till att handeln mellan de två parterna fortgår utan komplikationer och med hög tullsäkerhet, och det bör omfatta en grupp bestämmelser som garanterar att avtalet även framöver är förenligt med EU:s regelverk. Jag anser därför att parlamentet gör rätt i att godkänna detta avtal. Även om förbindelserna mellan EU och Andorra har utvecklats, är de emellertid uppsplittrade eftersom betydande delar av regelverket för den inre marknaden inte har införlivats i Andorras lagstiftning och därför inte kan tillämpas. Vi bör därför snart genomföra en analys av möjligheterna för dess gradvisa integrering i den inre marknaden och de sätt på vilket detta kan ske.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnar detta dokument eftersom förslaget har anknytning till ändringarna av EU:s tullkodex och dess genomförandebestämmelser avseende säkerhetsåtgärder för varor som exporteras till eller importeras från icke-EU-länder. Det viktigaste är att ändringarna innehåller en bestämmelse om att näringsidkarna ska tillhandahålla viss information innan de importerar eller exporterar varor.
Clemente Mastella
Vi anser att ingåendet av detta protokoll mellan EU och Andorra, vilket utvidgar de säkerhetsrelaterade tullåtgärderna, kommer att se till att handeln mellan de båda parterna utvecklas friktionsfritt med en hög tullsäkerhet och kommer att tillhandahålla en mängd bestämmelser för att se till att man följer avtalet och EU:s regelverk. Vi har därför röstat för parlamentets godkännande av förslaget. Vi vidhåller emellertid att kommissionen bör informera parlamentet om slutsatserna från sammanträdena och den gemensamma kommitténs förhandlingar, jämte resultaten av de ordinarie bedömningarna. Kommissionen bör också lägga fram en utvärdering av genomförandet av avtalet.
Med hänsyn till att förbindelserna mellan EU och Andorra är utvidgade men uppsplittrade, rekommenderar vi att man så snart som möjligt genomför en analys av möjligheterna för landets gradvisa integrering i den inre marknaden. Detta är nödvändigt för att se till att handeln fungerar smidigt mellan de två parterna och med en hög säkerhet. Vi förväntar oss också att kravet på förtida deklaration av varor ska avskaffas under förutsättning att EU och Andorra i de båda territorierna garanterar en säkerhetsnivå som motsvarar den som fastställs i det relevanta regelverket.
Alexander Mirsky
skriftlig. - (EN) Det är känt att protokollet syftar till att se till att handeln mellan de båda parterna utvecklas friktionsfritt med en hög tullsäkerhet, och att det omfattar en grupp bestämmelser som ska se till att man följer EU:s regelverk. Det är ett mycket viktigt initiativ.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Förbindelserna mellan EU och Andorra måste ständigt utvidgas på ett effektivt sätt. Vi måste skapa de lämpliga förhållandena för detta. Framför allt, för att underlätta handeln mellan EU och Andorra, är det viktigt att genomföra de säkerhetsrelaterade tullåtgärderna på ett korrekt sätt, avseende deklaration av varor innan de förs in i eller ut ur detta tullterritorium, auktoriserade ekonomiska aktörer, och tullsäkerhetskontroller och riskhantering. Det är dessutom nödvändigt att främja en ytterligare utvidgning av den inre marknaden bortom EU som grundas på gemensamma regelverk. Detta skulle gynna både medborgarna och företagen i EU och Andorra. Man bör notera att protokollet upprättar en särskild ordning mellan EU och Andorra för att se till att handeln fungerar friktionsfritt mellan de två parterna, samtidigt som det finns en hög säkerhet. Jag välkomnar förslaget att protokollet bör innehålla en bestämmelse om att näringsidkarna ska tillhandahålla viss information innan de importerar eller exporterar varor, så att de säkerhetsrelaterade tullåtgärderna genomförs på ett korrekt sätt. Jag anser att det är lämpligt att avskaffa kravet på förtida deklaration av varor, under förutsättning att EU och Andorra i de båda territorierna garanterar en säkerhetsnivå som motsvarar den som fastställs i det relevanta regelverket.
Justas Vincas Paleckis
skriftlig. - (EN) Det är nödvändigt att främja säkra gränser med EU:s grannstater om vi ska kunna bevara EU:s suveränitet och utveckla ett ömsesidigt samarbete. En lämplig kontroll över EU:s gräns med Andorra, ett furstendöme mellan två stora EU-länder, Frankrike och Spanien, kommer att säkra mer lönsamma och vänskapliga förbindelser i framtiden. Jag röstade för detta protokoll, eftersom det kommer att främja ett större informationsutbyte med Andorra om säkerhetsrelaterad riskhantering och kontroll, såväl som standardiseringen av EU:s säkerhetsrelaterade tullåtgärder. Det kommer också att främja en säker rörlighet för varor mellan Andorra och olika EU-länder. En ökning av handeln mellan Andorra och EU i en säkrare och standardiserad miljö kommer att gynna Europa i sin helhet.
Alfredo Pallone
Jag röstade för Moreirabetänkandet om säkerhetsrelaterade tullåtgärder eftersom jag anser att det är viktigt att man upprättar klara handelsbestämmelser för ett land som, även om det inte är en del av EU, är en enklav i EU, och därmed perfekt placerat för handelsmässig integration. Syftet med protokollet är just att stärka de säkerhetsrelaterade tullåtgärderna när det gäller varor som importeras från eller exporteras till icke-medlemsstater. Gränskontroller ser till att näringsidkare tillhandahåller detaljerad information om handelstransaktionerna, och garanterar samtidigt den rätta avvägningen mellan snabbhet och säkerhet i handelsflödena.
Maria do Céu Patrão Neves
Jag röstade för detta betänkande om utkastet till rådets beslut om ingående av protokollet om utvidgning av avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Furstendömet Andorra till säkerhetsrelaterade tullåtgärder. Både utskottet för internationell handel och utskottet för inre marknaden och konsumentskydd rekommenderar ingåendet av detta protokoll. Ingåendet av detta nya avtal är ytterligare ett steg mot ett större samarbete mellan Andorra och EU. Det är viktigt för båda parterna att se till att avtalet fortsätter att övervaka utvecklingen avseende EU:s regelverk på detta område. Detta har uttryckligen tagits upp i avtalet. Som föredraganden har nämnt vill jag betona behovet av att kommissionen och Andorra kommer överens om att eventuellt anta bilaterala avtal som har att göra med det pågående genomförandet av den moderniserade tullkodexen, som bör vara slutfört i EU inom två år.
Aldo Patriciello
Med hänsyn till ingåendet av protokollet mellan EU och Andorra utvidgas nu avtalet till att omfatta säkerhetsrelaterade tullåtgärder. Avtalet, som hittills har haft formen av skriftväxling mellan EEG och Andorra, slöts den 28 juni 1990. Avtalet låg till grund för tullunionen mellan de båda parterna. Det aktuella protokollet avseende säkerhetsrelaterade tullåtgärder kommer att infogas i avtalet från 1990 i form av en ny avdelning som benämns IIA och kommer, i motsats till tullunionen, att tillämpas på jordbruksprodukter. EU:s tullkodex är i princip tillämplig på handeln med alla icke-medlemsstater. Den möjliggör emellertid olika bestämmelser i fall där internationella avtal anger särskilda säkerhetsarrangemang. Med hänsyn till ändringarna i EU:s relevanta tullregelverk upprättar förslaget en särskild ordning mellan EU och Andorra för att se till att handeln fungerar smidigt mellan de två parterna samtidigt som man behåller en hög säkerhetsnivå. Av dessa skäl, och i syfte att öka handeln mellan EU och Andorra, röstar jag för de nya säkerhetsrelaterade tullåtgärderna.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (EN) Jag är för. Europaparlamentets hänvisning av rådets beslut till godkännandeförfarandet utgör det rättsliga instrumentet för ingåendet av protokollet om utvidgning av avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Furstendömet Andorra till säkerhetsrelaterade tullåtgärder som ingicks den 28 juni 1990. Avtalet låg till grund för tullunionen mellan de båda parterna. Det aktuella protokollet avseende säkerhetsrelaterade tullåtgärder kommer att infogas i avtalet från 1990 i form av en ny avdelning som benämns IIA och kommer, i motsats till tullunionen, att tillämpas på jordbruksprodukter (artikel 12b.2 i protokollet).
Angelika Werthmann
skriftlig. - (DE) Det har funnits en tullunion mellan EU och Andorra sedan 1990 genom ett avtal i form av skriftväxling. Den aktuella ändringen föreslår att den gemensamma kommittén ska fastställa åtgärder för genomförande av tullsäkerhetsbestämmelser. Det kommer inte längre att krävas förtida deklaration om både EU och Andorra garanterar säkerheten på sitt eget suveräna territorium. Utvidgningen av inremarknadsstandarden kommer att gynna medborgarna och företagen i både EU och Andorra.
Luís Paulo Alves
Jag röstar för detta förslag så att parlamentet kan godkänna ingåendet av avtalet. Europeiska och kanadensiska företag kommer att kunna spara miljontals euro per år tack vare kortare och enklare, och därmed mindre kostsamma, förfaranden för produktgodkännande och ett ömsesidigt godkännande av certifieringsresultat. Avtalet är dessutom gynnsamt för EU eftersom det möjliggör ett ömsesidigt godkännande av certifieringar på alla områden inom den civila luftfarten för alla medlemsstater. Avtalet kommer inte bara att göra de kanadensiska och de europeiska marknaderna mer konkurrenskraftiga, det kommer också att göra dem säkrare för passagerar- och frakttransporter, eftersom det främjar samarbete i alla frågor som handlar om certifiering, inspektioner och verkställande.
Adam Bielan
Kanada är en ledande världsproducent av flygplans- och luftfartsutrustning. För närvarande har bara sex medlemsstater avtal om certifierings- och luftfartstjänster. Avtalet om civil luftfartssäkerhet, på samma sätt som med avtalet med Förenta staterna, kommer i betydande grad att förbättra samarbetet mellan EU och Kanada och styra frågan i alla EU:s medlemsstater. Genom avtalet möjliggörs en samordning av certifieringssystemet. Det grundas på ett ömsesidigt förtroende för den andra partens system och en jämförelse av lagstiftningsskillnader, och kommer därför att minimera överlappande tester och kontroller. Man kommer också att inleda gemensamma inspektioner, undersökningar och utbyte av säkerhetsuppgifter. Det ömsesidiga godtagandet av certifieringar kommer att möjliggöra betydande arbetsbesparingar för europeiska och kanadensiska luftfartsföretag. Avtalet kommer å ena sidan att öka luftfartsmarknadernas konkurrenskraft och å andra sidan - genom sammanförandet av tillsynsmyndigheterna - även förbättra deras säkerhet. Med hänsyn till ovanstående stöder jag ingåendet av avtalet.
Izaskun Bilbao Barandica
skriftlig. - (ES) Jag har röstat för, eftersom detta avtal kommer att gynna europeiska och kanadensiska företag, flygbolag och flygpassagerare. Miljontals euro kommer att sparas genom förfaranden för produktgodkännande och ömsesidigt godkännande av kortare, enklare och billigare certifiering. Det reglerar användningen och erkännandet av parternas reparations- och underhållsutrustning. Framför allt kommer det att göra marknaden säkrare och mer konkurrenskraftig.
Mara Bizzotto
Jag röstade för Ţicăubetänkandet, eftersom Kanada bör betraktas som en prioriterad partner för avtal av denna typ, med tanke på att både EU och Kanada har världsledande flygplanstillverkare. Detta avtal kommer att se till att överlappande förfaranden minimeras och att ömsesidig certifiering godtas: som ett resultat av detta kommer man att kunna göra betydande ekonomiska besparingar och minska byråkratin, vilket kommer att få mycket positiva effekter för våra företag.
Vilija Blinkevičiūt
skriftlig. - (LT) Jag röstade för detta betänkande, eftersom jag anser att ett bilateralt avtal om civil luftfartssäkerhet mellan EU och Kanada, som är dess mål, kommer att gynna européerna genom att det underlättar handeln mellan de båda parterna. Avtalets syfte är att minimera överlappande bedömningar, test och kontroller och göra det möjligt för både EU och Kanada att förlita sig på varandras certifieringssystem. Genom stegvis tillnärmning av de två parternas olika krav och regleringsförfaranden kan importmyndigheten utfärda sitt eget intyg om en luftfartsprodukt, del eller utrustning utan att behöva upprepa alla de bedömningar som gjorts av exportmyndigheten. De europeiska och kanadensiska företagen kommer att spara miljontals euro per år tack vare kortare, enklare och därmed mindre kostsamma förfaranden för produktgodkännande. Flygbolagen kommer också att gynnas och de europeiska och kanadensiska luftfartsmarknaderna kommer att bli ännu säkrare.
Carlos Coelho
Det ömsesidiga erkännandet av certifieringar kommer att garantera kortare och enklare, och därmed mindre kostsamma, förfaranden för produktgodkännande, samtidigt som det även för med sig enorma ekonomiska vinster för både europeiska och kanadensiska företag.
Jag röstar för detta avtal, eftersom jag anser att det, förutom dess ekonomiska fördelar, också kommer att upprätta ömsesidigt erkännande av certifieringar på alla luftfartsområden för alla medlemsstater. Det grundas därför på ett ömsesidigt förtroende för de gällande systemen, antingen de finns i EU eller i Kanada, och tillhandahåller skyldigheter och metoder för samarbetet, så att importmyndigheten kan utfärda sitt eget certifikat för den aktuella produkten, delen eller tillämpningen på luftfartsområdet utan att det sker en överlappning av alla de granskningar som exportmyndigheten har gjort. Flygbolagen kommer också att gynnas av avtalet eftersom det innehåller bestämmelser om användning av den andra partens godkända reparations- och underhållsutrustning.
Det representerar sålunda ett väldigt stort steg framåt för marknaderna som blir mer konkurrenskraftiga och säkra eftersom större närmande och samarbete i frågor som rör certifiering, inspektioner och verkställande bör göra det möjligt för parterna att garantera högre säkerhet för passagerare och frakttransporter.
Christine De Veyrac
Jag röstade för Ţicăubetänkandet, vilket ger Europaparlamentet grönt ljus att tillämpa ett avtal mellan EU och Kanada om civil luftfartssäkerhet. Detta avtal kommer att upprätta ömsesidigt erkännande av certifieringar avseende produkter, delar eller tillämpningar avseende flygvärdighet och underhåll. Detta bör se till att företag vars produkter har godkänts i ett land slipper gå igenom samma certifieringsförfarande i en annan stat. Denna förenkling är goda nyheter för en marknad som är värd närmare 50 miljarder euro i handel mellan de två regionerna.
Edite Estrela
Jag röstade för denna rekommendation, eftersom jag stöder ingåendet av ett avtal som, å ena sidan, kommer att gynna europeiska och kanadensiska företag och flygbolag genom att spara miljontals euro tack vare kortare och enklare certifieringsförfaranden och, å andra sidan, kommer att garantera en högre säkerhet för flygpassagerarna.
Diogo Feio
Säkerställandet av luftfartssäkerhet och samordnade bestämmelser för de olika marknadsaktörerna är huvudsyftet med detta avtal mellan EU och Kanada om civil luftfartssäkerhet.
Avtalet är lika viktigt som luftfartsindustrin för dessa två områden, så antagandet av gemensamma bestämmelser kommer att förhindra överlappande förfaranden som t.ex. tester, bedömningar och certifieringar. Man bör också notera att bestämmelsen om ömsesidigt godkännande och gemensamma inspektioner, undersökningar och utbyte av säkerhetsuppgifter kommer att möjliggöra en större effektivitet för alla aktörer.
Sist men inte minst kommer avtalet att möjliggöra viktiga besparingar, inte bara för luftfartsindustrin, utan även för själva flygbolagen eftersom de nu kommer att kunna använda reparations- och underhållsutrustning som har godkänts av avtalets parter.
José Manuel Fernandes
EU och Kanada har länge haft ekonomiska och politiska förbindelser, vilka har gett upphov till åtskilliga bilaterala avtal på dessa områden. Den 6 maj 2009 ingicks avtalet om civil luftfartssäkerhet mellan EU - vid tidpunkten Europeiska gemenskapen - och Kanada, liknande det som ingåtts med Förenta staterna, vilket syftade till en utökning av samarbetet mellan de två parterna och en minskning av överlappningarna i samband med kontroller och tester. Jag röstade för denna rekommendation och välkomnar utvidgningen av de två parternas förbindelser. Detta avtal kommer att göra både de kanadensiska och de europeiska marknaderna säkrare och mer konkurrenskraftiga, eftersom det innebär ett viktigt steg framåt vad gäller upprättandet av internationella standarder för den civila luftfartssäkerheten. Det kommer också att gynna flygbolagen då det blir möjligt för dem att använda varandras godkända reparations- och underhållsutrustning.
João Ferreira
Avtalet som är ämne för detta betänkande handlar om vissa aspekter av civil luftfartssäkerhet och kommer att ersätta de sex befintliga bilaterala avtalen mellan medlemsstaterna och Kanada, vilka inbegriper produktcertifiering. Som föredraganden tydligt anger hamnar inte avsikten att upprätta ett fullständigt öppet luftfartsområde mellan dessa två territorier - en fråga som vi hyser betydande farhågor kring - inom detta avtals tillämpningsområde, men bör bli ämne för en separat rekommendation.
Avtalets huvudsyften är att minimera överlappande bedömningar, tester och kontroller, om de inte speglar avsevärda skillnader i regleringen, och göra det möjligt för både EU och Kanada att förlita sig på varandras certifieringssystem. Detta ska uppnås genom stegvis tillnärmning av de två parternas olika krav och regleringsförfaranden.
Genom avtalet kommer europeiska och kanadensiska företag att spara miljontals euro varje år tack vare kortare och enklare, och därmed också billigare, förfaranden för produktgodkännande och ömsesidigt godkännande av certifieringsresultat.
Ilda Figueiredo
Detta avtal handlar om vissa aspekter av civil luftfartssäkerhet, utan att ta upp frågor om att upprätta ett fullständigt öppet luftfartsområde mellan dessa två territorier, vilket, enligt föredraganden bör bli ämne för en separat rekommendation. Avtalets huvudsyfte är att minimera överlappande bedömningar, tester och kontroller, om de inte speglar avsevärda skillnader i regleringen, och göra det möjligt för både EU och Kanada att förlita sig på varandras certifieringssystem
Genom avtalet kommer europeiska och kanadensiska företag att spara miljontals euro varje år tack vare kortare och enklare, och därmed också billigare, förfaranden för produktgodkännande och ömsesidigt godkännande av certifieringsresultat. Enligt föredraganden kan avtalet även öka säkerheten då regleringsmyndigheter och tillsynsmyndigheter samarbetar närmare i alla frågor som avser certifiering, inspektioner och tillsyn i syfte att garantera högsta möjliga säkerhet vid passagerar- och godstransporter.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Rekommendationen gäller det säkerhetsavtal som ingicks på EG:s vägnar i maj 2009. Med hänsyn till ingåendet av avtalet om civil luftfartssäkerhet, vilket kompletterar lufttransportavtalet, betraktades Kanada helt riktigt som en prioriterad part, eftersom det i både EU och Kanada finns tillverkningsföretag på flygplans-, motor- och flygelektronikområdena som har en ledande ställning på världsmarknaden. Precis som med det liknande luftfartssäkerhetsavtalet med Förenta staterna var huvudsyftet att minimera överlappande bedömningar, tester och kontroller och göra det möjligt för EU och Kanada att förlita sig på varandras certifieringssystem. Avtalet följer därmed rent allmänt strukturen hos de befintliga bilaterala avtalen om civil luftfartssäkerhet som har ingåtts mellan medlemsstaterna och Kanada. Det anger skyldigheter och fastställer metoder för samarbete, grundat på ömsesidigt förtroende för den andra partens system, och på en jämförelse mellan skillnader i lagstiftningen. Miljontals euro kommer att sparas genom förfaranden för produktgodkännande och ömsesidigt godkännande av kortare, enklare och billigare certifiering. Det kommer också att gynna flygbolagen och innebär ett stort framsteg när det gäller upprättande av internationella standarder på området för civil luftfartssäkerhet. Jag anser därför att det är rätt att parlamentet godkänner ingåendet av avtalet, eftersom det kommer att göra både de kanadensiska och de europeiska marknaderna mer konkurrenskraftiga och samtidigt säkrare.
Lorenzo Fontana
skriftlig. - (IT) Den aktuella rekommendationen rör avtalet av den 6 maj 2009 om civil luftfartssäkerhet. Med hänsyn till det samarbete som regleras i avtalet, kan jag bekräfta att jag röstar för.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade detta dokument eftersom de huvudmål som angavs i förhandlingsdirektiven var att minimera överlappande bedömningar, tester och kontroller, om de inte speglar avsevärda skillnader i regleringen, och göra det möjligt för både EU och Kanada att förlita sig på varandras certifieringssystem. Detta ska åstadkommas genom stegvis tillnärmning av de två parternas olika krav och regleringsförfaranden, genom regelbundna samråd mellan parterna för att kontrollera att de regleringsorgan som deltar i genomförandet av avtalet fortsättningsvis är lämpliga och kvalificerade, och genom inrättande av en gemensam kommitté som föreslår lösningar på eventuella problem i samband med genomförandet. För att det ömsesidiga förtroendet för varandras system ska bevaras stadgas det i avtalet om gemensamma inspektioner, utredningar, utbyte av säkerhetsinformation (information om inspektioner av flygplan och olycksrelaterad information) samt utökat regleringsmässigt samarbete och samråd på teknisk nivå i syfte att lösa frågor innan de utvecklas till tvister. Det finns bestämmelser om inrättandet av en gemensam kommitté och underkommittéer på områden som certifiering av luftvärdighet och underhåll. Det finns också starka säkerhetsåtgärder som i sista hand skulle göra det möjligt för vardera sidan att vägra godkänna bedömningar som gjorts av den andra partens behöriga myndighet, eller att helt eller delvis säga upp avtalet. Hela systemet med samråd, kommittéer och underkommittéer syftar dock till att lösa eventuella skiljaktigheter i god tid innan de blir så allvarliga.
Clemente Mastella
Avtalet om civil luftfartssäkerhet från 2009 är ett första steg mot inrättandet av ett fullständigt öppet luftfartsområde mellan EU och Kanada. För att det ömsesidiga förtroendet för varandras system ska bevaras stadgas det i avtalet om gemensamma inspektioner, utredningar, utbyte av säkerhetsinformation samt ett utökat regleringsmässigt samarbete och samråd på teknisk nivå i syfte att lösa frågor innan de utvecklas till tvister.
Dessutom kommer inrättandet av en gemensam kommitté och sektorskommittéer på flera områden göra det möjligt för europeiska och kanadensiska företag att spara miljontals euro varje år tack vare ett ömsesidigt godkännande av certifieringsresultat. Importmyndigheter kommer att kunna utfärda sitt eget intyg om luftfartsprodukter, delar eller utrustning utan att behöva upprepa alla de bedömningar som gjorts av exportmyndigheten.
Flygbolagen kommer även att dra nytta av avtalet, eftersom det fastställer att vardera parten får använda den andra partens godkända reparations- och underhållsutrustning. Avtalet kommer inte endast att öka den kanadensiska och den europeiska marknadens konkurrenskraft, utan kommer även att göra marknaderna säkrare.
Slutligen anser vi att detta avtal är ett viktigt steg när det gäller att införa internationella standarder för civil luftfartssäkerhet och det bör utgöra en utgångspunkt för framtida förhandlingar med andra betydelsefulla producenter av flygplan och utrustning.
Alexander Mirsky
skriftlig. - (EN) Det här avtalet är det mest ambitiösa lufttransportavtalet som tecknats mellan EU och en viktig global partner. Avtalet kommer inte endast att öka den kanadensiska och den europeiska marknadens konkurrenskraft, utan kommer även att göra marknaderna säkrare i och med att regleringsmyndigheter och tillsynsmyndigheter samarbetar närmare i alla frågor som avser certifiering, inspektioner och tillsyn, i syfte att garantera högsta tänkbara säkerhetsnivå för passagerar- och varutransporter. Avtalet är ett viktigt steg framåt när det gäller att införa internationella standarder för civil luftfartssäkerhet, och det bör utgöra en utgångspunkt för framtida förhandlingar med andra betydelsefulla producenter av flygplan och utrustning. Jag stöder Silvia-Adriana Ţicău.
Andreas Mölzer
skriftlig. - (DE) Avtalet mellan EU och Kanada om civil luftfartssäkerhet, som är ett komplement till lufttransportavtalet med Kanada, är avsett att avskaffa tekniska handelshinder. Huvudsyftet är att minimera överlappande bedömningar, test och kontroller så mycket som möjligt och skapa förutsättningar för en enhetlig certifiering. Vidare ska man inrätta en gemensam kommitté som föreslår lösningar på eventuella problem i samband med genomförandet. Samarbete och ömsesidigt erkännande av certifieringsresultat ska tillämpas på området luftvärdighet och underhåll. I framtiden finns det möjlighet att uppnå ett fullständigt erkännande från båda parters sida. Förutom den gemensamma kommittén, som ska hantera praktiska problem och tvister, finns det också planer på gemensamma inspektioner och utredningar samt utbyten av säkerhetsinformation. Jag välkomnar starka säkerhetsåtgärder som gör det möjligt för vardera sidan att vägra godkänna bedömningar som gjorts av den andra partens behöriga myndighet eller att helt eller delvis säga upp avtalet, om det skulle vara tillrådigt.
Avtalet kommer att stödjas förutsatt att förfarandena för produktgodkännande blir kortare och enklare utan kompromisser om säkerheten.
Franz Obermayr
skriftlig. - (DE) Denna rekommendation avser avtalet om luftfartssäkerhet som undertecknades av (dåvarande) Europeiska gemenskapen den 6 maj 2009. För närvarande har endast sex medlemsstater bilaterala avtal med Kanada om produktcertifiering. Dessa kommer att upphöra att gälla när avtalet om civil luftfartssäkerhet mellan EU och Kanada träder i kraft. Det finns starka säkerhetsåtgärder som vid behov gör det möjligt för vardera sidan att vägra godkänna bedömningar som gjorts av den andra partens behöriga myndighet. Det är möjligt att helt eller delvis säga upp avtalet. Avtalet kommer att stödjas förutsatt att förfarandena för produktgodkännanden blir kortare och enklare men utan att man gör avkall på säkerhetsstandarderna.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Ett avtal om civil luftfartssäkerhet mellan Europeiska gemenskapen och Kanada har utan tvekan fördelar för båda parter. Det bör noteras att de viktigaste tillverkarna av luftfartsteknik finns i EU och Kanada. För båda parter är såväl handels- som exportvolymerna enorma på det här området. För att kunna uppnå ett effektivt samarbete på luftfartssäkerhetsområdet är det nödvändigt att se till att certifieringssystemet uppfyller kraven från båda parter. Jag är nöjd med att man under förhandlingarna kom överens om att minimera överlappande bedömningar, tester och kontroller. Jag anser att det är tillrådigt att ge importmyndigheten rätten att utfärda sitt eget intyg om luftfartsprodukter, och på så vis förhindra att överlappande bedömningar genomförs av exportmyndigheten. Det ömsesidiga erkännandet av certifieringsresultat på området luftvärdighet, underhåll och licensieringar av underhållspersonal är ett kvitto på det förtroende som båda parter har för varandras system. Det här avtalet kommer att underlätta ett förbättrat samarbete mellan båda parternas regleringsorgan på alla områden när det gäller certifiering, inspektioner, tillsyn och rådgivning. Genom att genomföra gemensamma inspektioner och utredningar och utbyta säkerhetsinformation kommer man att kunna garantera högsta tänkbara säkerhetsnivå för passagerar- och varutransporter. Avslutningsvis vill jag notera att ikraftträdandet av detta avtal kommer att medföra flexiblare, kortare och billigare produktgodkännanden och licensieringsförfaranden, vilket i sin tur kommer att innebära lägre kostnader för företagen i denna sektor.
Alfredo Pallone
Jag röstade för ingåendet av avtalet om civil luftfartssäkerhet mellan EU och Kanada. Jag anser att det innebär en klar fördel för EU eftersom det kommer att etablera ömsesidigt godkännande av certifieringsresultat på alla områden av luftvärdighet för samtliga medlemsstater. Avtalet förutser gemensamma inspektioner, utredningar, utbyten av information samt ett utökat samarbete och samråd på teknisk nivå. Genom att förlita sig på varandras certifieringssystem kan man öka säkerheten i systemet, spara tid som annars skulle gå förlorad genom exportmyndighetens överlappande bedömningar och skapa fördelar för flygbolagen, som kan använda varandras godkända reparations- och underhållsutrustning. Allt detta kommer att göra luftfartsmarknaderna såväl säkrare som mer konkurrenskraftiga.
Maria do Céu Patrão Neves
Jag röstade för det här betänkandet om utkastet till rådets beslut om ingående av ett avtal om civil luftfartssäkerhet mellan Europeiska gemenskapen och Kanada. Precis som för motsvarande avtal om luftfartsskydd med Förenta staterna bestod de främsta målen i förhandlingarna i att minimera överlappande bedömningar, test och kontroller, och göra det möjligt för både EU och Kanada att förlita sig på varandras certifieringssystem. Detta uppnås genom stegvis tillnärmning av de två parternas olika krav och regleringsförfaranden samt genom regelbundna samråd mellan parterna för att kontrollera att de regleringsorgan som deltar i genomförandet av avtalet fortsättningsvis är lämpliga och kvalificerade. Dessa åtgärder kan innebära besparingar på miljontals euro varje år för europeiska och kanadensiska företag tack vare kortare och enklare, och därmed billigare, förfaranden för produktgodkännande. Ett ömsesidigt godkännande av certifieringsresultat har enorma fördelar för EU, eftersom det kommer att etablera ett ömsesidigt godkännande av certifieringsresultat på alla områden av luftvärdighet för samtliga medlemsstater.
Aldo Patriciello
Det främsta målet i det här sammanhanget är att göra det möjligt för EU och Kanada att förlita sig på varandras certifieringssystem. Detta kan uppnås genom en stegvis tillnärmning av de två parternas olika krav och regleringsförfaranden, regelbundna samråd mellan parterna för att kontrollera att de regleringsorgan som deltar i genomförandet av avtalet fortsättningsvis är lämpliga och kvalificerade samt genom att inrätta en gemensam kommitté som föreslår lösningar på eventuella problem i samband med genomförandet. I stora drag följer avtalets struktur strukturen i de befintliga BASA-avtalen (de bilaterala luftfartssäkerhetsavtalen) mellan medlemsstaterna och Kanada. Det bygger på ömsesidigt förtroende för varandras system och jämförelsen mellan skillnader i regleringen. Skyldigheter och samarbetsmetoder fastställs alltså på så sätt att importmyndigheten kan utfärda sitt eget intyg om en luftfartsprodukt, del eller utrustning utan att behöva upprepa alla de bedömningar som gjorts av exportmyndigheten. Avtalet kommer att öka den kanadensiska och den europeiska marknadens konkurrenskraft och göra dem säkrare. Det kommer också att göra förfarandena för produktgodkännanden både kortare och enklare. Mot den bakgrunden röstar jag för förslaget i fråga.
Zuzana Roithová
, skriftlig. - (CS) Jag har inga större invändningar mot avtalet om civil luftfartssäkerhet mellan EU och Kanada, men avstod ändå från att rösta. Orsaken är de ouppklarade relationerna mellan EU, Tjeckien och Kanada när det gäller undantaget från det ensidiga viseringskravet för tjeckiska medborgare. Jag har flera gånger varnat för att det tjeckiska parlamentet av samma skäl ska blockera ratificeringen av det aktuella luftfartsavtalet. Jag vill uppmana kommissionen att slutligen ta det här problemet på största allvar. Kommissionsledamot Cecilia Malmströms halvhjärtade engagemang är orsaken till att situationen fortfarande är olöst efter två år, och detta har försämrat förbindelserna mellan Tjeckien och Kanada.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (EN) Jag är för. Denna rekommendation avser det avtal om luftfartssäkerhet som undertecknades av (dåvarande) Europeiska gemenskapen den 6 maj 2009. Avtalet om lufttransport mellan EU och Kanada undertecknades den 17-18 december 2009. Detta avtal, som slutgiltigt inrättar ett fullständigt öppet luftfartsområde mellan EU och Kanada, kommer att bli föremål för en separat rekommendation. För närvarande har endast sex medlemsstater bilaterala avtal med Kanada om produktcertifiering. Dessa kommer att upphöra att gälla när avtalet om civil luftfartssäkerhet mellan EU och Kanada träder i kraft. Eftersom avskaffandet av tekniska hinder för handeln med varor ingår i unionens exklusiva behörighet kan avtalet ingås genom ett rådsbeslut. Till skillnad från lufttransportavtalet ska det inte tillämpas provisoriskt och kräver ingen ratificering av medlemsstaterna. Det är lämpligt att man ville prioritera Kanada när det gäller ett avtal om luftfartssäkerhet som kompletterar lufttransportavtalet, eftersom både EU och Kanada har världsledande tillverkare av flygplan, maskiner och flygelektronik. Den kombinerade exporten av civil luftfartsteknik överstiger 50 miljarder euro, medan den allmänna handeln med flygplan, rymdfarkoster och delar uppgick till mer än 49 miljarder euro 2008.
Nuno Teixeira
Det här avtalet om civil luftfartssäkerhet mellan EU och Kanada följer det horisontella avtalet som antogs av parlamentet i mars 2011. Kanada är ett strategiskt land på det här området eftersom både EU och Kanada är världsledande tillverkare av flygplan, maskiner och flygelektronik. Kanada är också i dagsläget EU:s elfte viktigaste handelspartner. Målet med detta avtal är att underlätta handeln med varor och tjänster genom att avskaffa tekniska hinder och att minska överlappande bedömningar av luftvärdighet, tester och kontroller genom tillämpning av ömsesidighetsprincipen. Inrättandet av ett öppet luftfartsområde kommer att innebära ekonomiska fördelar för båda parter. Enklare förfaranden och minskade administrativa kostnader kommer att medföra en ökad konkurrenskraft för europeiska och kanadensiska företag samt en högre säkerhet för passagerarna. I egenskap av suppleant i utskottet för transport och turism röstade jag för det här betänkandet, men vill återigen understryka att parlamentet måste ta sitt nya ansvar enligt Lissabonfördraget och att det måste hållas informerat under alla skeden i förhandlingarna om internationella avtal.
Angelika Werthmann
skriftlig. - (DE) Avtalet är avsett att minimera överlappande bedömningar, test och kontroller genom att göra det möjligt för båda parter att förlita sig på varandras certifieringssystem. Detta ömsesidiga förtroende för avtalspartens system baseras på tillnärmning av parternas olika krav och regleringsförfaranden, regelbundna samråd mellan parterna och inrättandet av en gemensam kommitté. Tack vare kortare och mer kostnadseffektiva förfaranden för produktgodkännande kommer de företag som arbetar inom sektorn att spara miljontals euro varje år och bli mer konkurrenskraftiga. Avtalet kommer dessutom att göra marknaden mer konkurrenskraftig och säkrare eftersom tillsynsmyndigheterna blir tvungna att samarbeta i större utsträckning.
Luís Paulo Alves
I det här betänkandet påpekas det att en sund finansiell disciplin och öppenhet vid fördelning av fonder är avgörande för att uppnå sammanhållningspolitikens övergripande mål och att den strategiska rapporteringen bidrar till en ökad redovisningsskyldighet vid genomförandet av de strategiska målen. Dessutom behövs ytterligare insatser för att undvika alltför stora förseningar och förbättra genomföranderesultatet.
Jag vill också poängtera behovet av fler synergieffekter med andra politiska instrument. Sammanhållningspolitiken bör fortsätta hjälpa fattigare regioner att komma ikapp och anpassa sina mål utifrån befintliga och framtida utmaningar för att uppnå en smart, hållbar tillväxt som alla får ta del av i enlighet med Europa 2020-strategin.
Roberta Angelilli
Sammanhållningspolitiken har större möjligheter i dag än någonsin tidigare, och detta ska inte underskattas. Den kan skapa bättre förutsättningar för mindre utvecklade områden som präglas av ständiga geografiska eller naturbetingade svårigheter. Både att inte nyttja alls och att slösa bort befintliga resurser är en förfärlig skam. Därför är det rätt att anta ett resultatorienterat angreppssätt, vilket kan uppnås genom fastställande av tydliga och mätbara mål och resultatindikatorer. Det första steget, som borde gälla alla gemenskapsresurser, är att förenkla förfaranden och göra det lättare att fördela medlen genom att minska byråkratin, sänka alltför höga administrativa kostnader och andra hinder som gör det svårt att uppnå politiska sysselsättningsmål och bekämpa fattigdom. Vi får inte glömma bort att sammanhållningspolitiken är en långsiktig mekanism. Att utifrån en solid grund fastställa exakta mål och ge alla ledningsnivåer klara befogenheter kommer att ge tydliga resultat redan under den andra delen av programperioden.
Elena Oana Antonescu
Att uppnå territoriell, social och ekonomisk sammanhållning är ett av de viktigaste målen med det europeiska projektet. Det är ett mål som alla medlemsstater siktar på som en del av den europeiska integrationsprocessen. Just därför anser jag att förfarandet för finansiering av sammanhållningsprojekt måste baseras på en rigorös finansiell disciplin, genomförande på strategiska områden och sist men inte minst på principen om god förvaltning. Syftet är att minska skillnaderna mellan europeiska regioner. Men för att uppnå detta mål måste man förenkla hela förfarandet för genomförandet av denna politik. Medel måste användas, och vi måste övervinna det allra största hindret som försvårar genomförandet av den här typen av projekt och får dem att köra fast, nämligen den överflödiga EU-byråkratin. Vi får inte blanda ihop byråkrati med öppenhet. Varje ny post som noteras på ett papper eller varje godkännande som registreras i en fil bidrar inte till att göra sammanhållningsprojekten mer öppna.
Skillnaderna mellan europeiska regioner har uppstått under lång tid. Jag stöder förslaget i betänkandet att vi för att minska dessa ojämlikheter och samordna den europeiska integrationsprocessen för alla medlemsstater måste korta ned den tid som krävs för att godkänna stöd och minska byråkratin och alla regler och förfaranden som är förknippade med den, och som helt i onödan stjälper snarare än hjälper EU:s sammanhållningspolitik.
Sophie Auconie
Den genomföranderapport som utarbetats av min kollega Miroslav Mikolášik ger en utmärkt översikt över vad sammanhållningspolitiken uppnått under räkenskapsperioden 2007-2013. Rapporten visar att denna politik är användbar, eftersom den på ett obestridligt sätt bidrar till att uppnå målet med ekonomisk, social och territoriell sammanhållning i EU. Till sist vill jag understryka att antagandet av det här betänkandet sker mycket lägligt, eftersom det har berikat debatten om framtidens sammanhållningspolitik (2014-2020). Kommissionen kommer givetvis snart att publicera sina förslag om hur man ska kunna uppdatera och på så vis förbättra denna politik.
Jean-Luc Bennahmias
Omröstningen om sammanhållningspaketet sänder en tydlig signal om vår önskan att ha en sammanhållningspolitik som visar prov på solidaritet samt är effektiv och ambitiös, eftersom den fortfarande är ett av EU:s viktigaste politikområden. I en tid när den globala krisen har fördjupat den socioekonomiska situationen i många regioner, och när vi redan diskuterar framtidens sammanhållningspolitik, var det nödvändigt för parlamentet att visa sitt motstånd mot alla eventuella försök att nationalisera sammanhållningspolitiken eller göra den mer sektorspecifik. Framför allt i det här betänkandet, som avser att bedöma genomförandet av programmen, har parlamentet gjort en utvärdering där man belyst framgångar, svårigheter och tänkbara lösningar. Detta kommer att vara till stor hjälp under de närmaste månaderna då EU från 2013 ska införa en ny sammanhållningspolitik som måste kompensera för bristerna i den befintliga sammanhållningspolitiken. Det gäller i synnerhet att förenkla och påskynda fördelningsförfarandet, inte minst till förmån för små och medelstora företag, samt att främja stöd genom flera olika fonder och korsfinansiering. Därför röstade jag för det här betänkandet, precis som jag gjorde med de andra tre, för att uttrycka mitt stöd för detta grundläggande politikområde och samtidigt efterlysa vissa förändringar som blivit nödvändiga för att ta itu med nya utmaningar.
Sergio Berlato
Enligt fakta och siffror i de nationella rapporterna gör medlemsstaterna framsteg när det gäller att uppnå sammanhållningspolitiska mål - även om det noterats en inneboende heterogenitet på nationell och regional nivå. Jag vill dock påminna om att sammanhållningspolitiken är en långsiktig mekanism och de flesta resultaten kan ses först senare i programperioden. Jag anser att sund finansiell disciplin och framför allt öppenhet vid fördelning av fonder är avgörande för att uppnå sammanhållningspolitikens övergripande mål. Frågan om strukturen för den framtida sammanhållningspolitiken för perioden 2014-2020 kommer att stå i centrum för den politiska debatten under de närmaste åren. När det gäller förhandlingarna om den kommande programperioden anser jag att en stark och välfinansierad regionalpolitik för EU är en nödvändig förutsättning för att man ska kunna uppnå social, ekonomisk och territoriell sammanhållning i Europa. Därför är det mycket viktigt att budgeten för sammanhållningspolitiken i nästa programperiod inte skärs ned. För att undvika att medel förblir oanvända på grund av alltför komplicerade bestämmelser och förfaranden är det också nödvändigt att förenkla såväl förvaltningen som genomförandet av sammanhållningspolitiken.
Mara Bizzotto
Det här förslaget till Europaparlamentets resolution om rapporten 2010 om genomförandet av sammanhållningspolitikens program 2007-2013 innehåller vissa punkter som principiellt strider mot vår politiska hållning, och jag kan därför inte stödja det. Framför allt uppmanar man i förslaget till en förbättring och förenkling av tjänster till romer, som i förslaget definieras som en marginaliserad befolkningsgrupp. Lega Nord har alltid poängterat att den romska minoriteten inte kan anses vara offer för någon typ av social marginalisering eftersom det är den här minoriteten själv som vägrar att integrera sig i samhället. Därför kan jag inte godkänna det här förslaget som betraktar romer som offer för marginalisering och uppmanar att de ska behandlas på ett privilegierat sätt på grund av denna förmodade marginalisering. Jag röstar därför emot det.
Vilija Blinkevičiūt
skriftlig. - (LT) Jag röstade för det här betänkandet, eftersom sammanhållningspolitiken är av fortsatt betydelse och i väsentlig grad bidrar till en förbättrad socioekonomisk situation. Dessutom syftar sammanhållningspolitiken till att minska skillnader i utvecklingsnivå mellan europeiska regioner, underlätta moderniseringsarbete och en hållbar tillväxt samt ge uttryck för solidaritet inom EU. I den egenskapen har politiken visat sig vara avgörande i den europeiska integrationen samtidigt som den skapar starka synergier mellan samtliga EU:s politikområden. Utan tvekan råder det fortfarande markanta ekonomiska, sociala och miljömässiga skillnader mellan de europeiska regionerna. Vissa av dessa skillnader härrör från de två senaste utvidgningarna medan andra har framhävts av de direkta följderna av den globala finansiella och ekonomiska krisen. Medlemsstaterna har varit positiva till nya krav, och framsteg görs när det gäller att uppnå sammanhållningspolitiska mål, enligt fakta och siffror i de nationella rapporterna - även om det finns en inneboende heterogenitet på nationell och regional nivå. Med tanke på att Europeiska socialfonden (ESF) är ett grundläggande verktyg för att bekämpa fattigdom, social utestängning, arbetslöshet, ojämställdhet mellan könen och social diskriminering (mot människor med funktionshinder, migranter, äldre m.fl.) genom att få människor i arbete, uppmanar parlamentet kommissionen att förbättra ESF:s möjligheter och ekonomiska självständighet. Dessutom måste vi förenkla projekthanteringen och samordna och förbättra förfaranden och kontroller samt följa upp pågående projekt på ett mer effektivt sätt.
Vito Bonsignore
Sammanhållningspolitiken är ett av målen med Europa 2020-strategin och därför är det nödvändigt att ägna mer tid åt samordningen av aktiviteter mellan EU och medlemsstaterna som är beroende av denna sektor. Därför röstade jag för det här dokumentet. Den ekonomiska krisen, liksom reformen av sammanhållningspolitiken för perioden 2007-2013, har lett till att aktiviteten inom EU har avtagit. I syfte att fullt ut kunna nyttja sammanhållningspolitikens alla möjligheter, som föredraganden så tydligt har belyst, måste vi på ett mer beslutsamt sätt engagera oss i att minska klyftan mellan EU:s mindre utvecklade och starkt utvecklade regioner. Jag anser att det är möjligt att uppnå detta mål genom att öka de medel som är avsedda för sammanhållningspolitiken och göra det lättare att förbättra kontrollen över projektgodkännanden och investeringsmetoder.
Philip Bradbourn
skriftlig. - (EN) När det gäller betänkandena från Markus Pieper, Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, Georgios Stavrakakis, Oldřich Vlasak och Miroslav Mikolasik har konservativa parlamentsledamöter röstat emot dessa betänkanden om utformningen av den framtida sammanhållningspolitiken, med undantag för Oldřich Vlasaks betänkande där vi avstod från att rösta. Detta beror på en rad grundläggande orsaker. I en tid när medlemsstaterna genomför finanspolitiska konsolideringar anser vi att det är helt oacceptabelt att EU:s stora sammanhållningsbudget inte skulle påverkas av detta. Dessa betänkanden speglar generellt inte i någon större utsträckning de konservativas syn på EU:s förvaltning av sammanhållningspolitiken. I betänkandena avvisas alla försök att få rikare medlemsstater att själva finansiera sin regionala utveckling samtidigt som man förhindrar framväxten av en mindre och mer effektiv sammanhållningspolitik som är inriktad på EU:s fattigaste regioner. I stället föreslår man nya byråkratiska verktyg såsom makroregioner, och nationsstaten undermineras återigen av en resolut övergång mot regionalism. Denna tid av åtstramningar är ett tillfälle för EU att spendera mindre på gamla och olönsamma prioriteringar. Och de här betänkandena innebär ett steg i helt fel riktning.
David Casa
skriftlig. - (EN) Dokumentation som analyserar hur effektivt EU-lagstiftningen har införlivats i medlemsstaterna är av stor vikt. Jag upprepar föredragandens slutsatser, särskilt de som avser betydelsen av små och medelstora företag för Europas ekonomi och behovet av att underlätta tillgången till finansiering och uppmuntra dessa företag att förbättra sin innovation och därmed bli mer konkurrenskraftiga. Bland annat av dessa skäl har jag valt att rösta för det här dokumentet.
Christine De Veyrac
Mot bakgrund av den kris som EU går igenom är den sammanhållningspolitik som nyligen presenterades ett effektivt sätt att ge ny skjuts åt EU:s ekonomi. Miroslav Mikolášiks betänkande om rapporten om genomförandet av sammanhållningspolitikens program 2007-2013, som jag röstade för, bidrar i det här sammanhanget till att omdefiniera målen med denna politik. Genom att i det här betänkandet efterlysa en enklare, bättre och mer öppen fördelning av medel inom ramen för Europa 2020-strategin försöker man främja de europeiska sammanhållningsprogrammen och ta itu med administrativa bördor som är orsaken till att merparten av de avsatta medlen för närvarande hålls inne.
Edite Estrela
Jag röstade för betänkandet om genomförandet av sammanhållningspolitikens program 2007-2013, eftersom jag anser att det är nödvändigt att anpassa sammanhållningspolitiken till de utmaningar som europeiska regioner står inför genom att främja en smart och hållbar tillväxt som kommer alla till del.
Diogo Feio
Sammanhållningspolitiken är en av de viktigaste pelarna i EU-politiken eftersom den är grundläggande för att förverkliga målen i Europa 2020-strategin. Därför ska sammanhållningspolitiken också i fortsättningen på ett kraftfullt sätt stödja alla europeiska regioner och bidra till en smart och hållbar tillväxt som kommer alla till del.
I en tid när Europa upplever en oöverträffad ekonomisk, finansiell och social kris som i synnerhet påverkar vissa regioner som redan var svaga, är det viktigt att sammanhållningspolitiken fortsätter spela en grundläggande roll för balanserad och hållbar utveckling också i framtiden.
José Manuel Fernandes
skriftlig. - (PT) Detta dokument, för vilket Miroslav Mikolášik är föredragande, medföljer kommissionens meddelande ”Sammanhållningspolitik: Strategirapport 2010 om genomförandet av programmen 2007-2013”. Detta är den första noggranna granskningen av genomförandet av de omkring 450 operativa program som har antagits av kommissionen. EU:s sammanhållningspolitik är en del av en europeisk solidarisk ramlagstiftning som omfattar de 27 medlemsstaterna och deras 271 regioner. Syftet med denna lagstiftning är att få slut på de kvarvarande ekonomiska och sociala skillnaderna inom EU.
Detta betänkande är av ännu större betydelse med tanke på den ekonomiska och finansiella kris som Europa upplever och bör därför vara ett instrument för att omfördela och maximera finansieringen av sammanhållningspolitiken. Mot bakgrund av den låga genomförandetakten måste man skapa mekanismer som gör det möjligt för de mest missgynnade medlemsstaterna att använda de medel som har tilldelats dem eller riskera att de tvingas återlämna dessa medel till EU, som kommer att omfördela dem till rikare länder. Jag välkomnar antagandet av detta betänkande som jag har röstat för, inte bara på grund av de lösningar som föreslås i det, utan också på grund av den struktur man föreslår för den framtida sammanhållningspolitiken.
João Ferreira
skriftlig. - (PT) I detta betänkande erkänner man de nuvarande problemen med sammanhållningspolitiken, till att börja med de sent avslutade förhandlingarna om den fleråriga finansieringsramen och lagstiftningspaketet som resulterade i det försenade genomförandet av de nationella strategierna och de operativa programmen. Dessa faktorer beror på de otillräckliga medel som tillhandahölls för perioden 2007-2013, framför allt när man tar hänsyn till utvidgningen av EU och användningen av bara 27,1 procent av de tillgängliga medlen under innevarande period, samt att man fortsatte med nationell samfinansiering och den administrativa bördan. Genom denna situation framkommer vissa av de fel och brister i sammanhållningspolitiken som vi alltid har kritiserat.
Länder som Portugal driver allt längre bort från den utlovade ekonomiska och sociala utveckling som skulle föra dem närmare medeltalet i EU. Nationell samfinansiering fortsätter att vara ett hinder för att få tillgång till medel, framför allt för länder med svagare ekonomier, där man fortfarande ser att många miljoner euro återförs till de länder som har den största fördelen av de viktiga delarna av EU-ekonomin, framför allt den ekonomiska och monetära unionen och den inre marknaden. Härigenom ökar snarare än minskar skillnaden mellan dessa länder.
Ilda Figueiredo
skriftlig. - (PT) I detta betänkande erkänns problemen med sammanhållningspolitiken, inledningsvis de sent avslutade förhandlingarna om den fleråriga finansieringsramen och lagstiftningspaketet, vilket resulterat i ett försenat slutförande av de nationella strategierna och verksamhetsprogrammen, de otillräckliga medlen för perioden 2007-2013, framför allt med hänsyn till utvidgningen av EU och användningen av endast 27,1 procent av de tillgängliga medlen under nuvarande period samt den fortsatta nationella medfinansieringen och den administrativa bördan. Därigenom klargör man de fel och svagheter i sammanhållningspolitiken som vi alltid har påtalat.
Länder som Portugal driver allt längre bort från den utlovade ekonomiska och sociala utveckling som skulle föra dem närmare medeltalet i EU. Allt detta förvärras genom EU:s politiska nyckelfrågor, framför allt genom Ekonomiska och monetära unionen, konkurrensen på den inre marknaden och liberaliseringen av den internationella handeln.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) I rapporterna om genomförandet analyseras genomförandet av EU-förordningarna i den nationella lagstiftningen och deras införlivande i medlemsstaterna. När det gäller sammanhållningspolitiken består lagstiftningsramen av direkt tillämpliga förordningar. I kommissionens meddelande ”Sammanhållningspolitik: Strategirapport 2010 om genomförandet av programmen 2007-2013” analyseras sålunda om medlemsstaterna på rätt sätt har tillämpat lagstiftningen samt om medlemsstaterna har förstått gemenskapens riktlinjer när de har genomfört sina nationella strategiska referensramar och verksamhetsprogram. Sammanhållningspolitiken är av betydelse eftersom den i stor utsträckning bidrar till en förbättrad socioekonomisk situation. Medlemsstaterna gör framsteg när det gäller att uppnå målen, vilket bekräftas av fakta och uppgifter i de nationella rapporterna. Men de grundläggande förutsättningarna för att genomföra de övergripande målen med sammanhållningspolitiken är naturligtvis sund disciplin och öppenhet vid fördelning av fonder. Utformandet av strategirapporter är ett nytt instrument som kan vara till stort gagn för allt större ansvar vid genomförandet av politiska mål. Likaså är åtgärder som leder till enklare förvaltning och genomförande av sammanhållningspolitiken synnerligen önskvärda och motiverade för att uppnå målen för denna politik och på detta sätt bidra till solidariteten inom EU.
Adam Gierek
skriftlig. - (PL) Jag har röstat för detta betänkande, eftersom man trots problemen med att använda pengar från Sammanhållningsfonden konsekvent bör fortsätta arbeta för den nuvarande sammanhållningspolitiken med tanke på de långsiktiga målen med denna politik. Sammanhållning inom unionen innebär en effektiv användning av de ekonomiskt sämst gynnade regionernas potential genom att använda effekterna med stordrift i hela EU. Detta är anledningen till koncentrationen på investeringar i kommunikationsinfrastruktur, som kommer att göra det lättare för den inre marknaden att fungera, samt på ekologi. I det nya finansiella perspektivet får man inte plottra bort medlen på sektoriella projekt.
Det finns också ett behov av förbättrad sammanhållning inom medlemsstaterna och av bättre användning av finansiella medel som är öronmärkta för investeringar i infrastruktur som är relaterade till klimatförändringarna, t.ex. hydrotekniska konstruktioner. I Polen utnyttjar man t.ex. dåligt de pengar från Sammanhållningsfonden som har öronmärkts för projekt med allmänna kommunikationer, bl.a. järnvägar, spårvagnar och internet. Man måste uppmärksamma en effektivare användning av medel genom återvinning. Den andel av EU-medlen som avsätts till termomodernisering är också för låg, framför allt i länderna i Central- och Östeuropa. Det ligger i EU:s intresse att skillnaden mellan det viktiga centrumet och de underutvecklade randområdena försvinner så att randområdena inte bara blir avsättningsmarknader och arbetskraftsreservoarer.
Gunnar Hökmark
skriftlig. Moderaterna delar inte betänkandets entusiasm för stödfonderna i sammanhållningspolitiken. Vi är kritiska till systemets nuvarande utformning och omfattning, men icke desto mindre är det viktigt hur medlen används. I detta initiativbetänkande förespråkas inga ytterligare pengar till fonderna, och dessutom framhålls att forskning och utveckling bör prioriteras i anslagen, vilket gjorde att vi kunde stödja betänkandet.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnar detta dokument eftersom åtgärder snabbt måste vidtas för att förbättra de dåliga projektresultaten inom vissa prioriterade områden. I dokumentet rekommenderas att man gör en djupgående analys av genomförandeproblemen inom områden med specifika förseningar vid projekturval. I detta sammanhang uppmanas medlemsstaterna att öka försöken att förbättra de utvalda projekten inom områden där det har uppstått förseningar och att påskynda genomförandet av alla utvalda projekt för att inte misslyckas med att uppnå de mål man kommit överens om. I betänkandet understryker man att små och medelstora företag spelar en viktig roll som innovativa aktörer i ekonomin och det är därför nödvändigt att utveckla denna sektor bland annat genom att genomföra småföretagsakten, förbättra små och medelstora företags tillgång till finansiering och driftskapital, uppmuntra små och medelstora företag att medverka i innovativa projekt och stärka deras konkurrenskraft och möjligheter att skapa fler arbetstillfällen. Jag anser att man på vissa områden inte har kunnat uppnå ett effektivt urval och ett effektivt genomförande av projekt på grund av att det har saknats viktiga förutsättningar, såsom förenklade ansökningsförfaranden på nationell nivå, tydliga nationella prioriteringar för vissa insatsområden, införlivande i god tid av EU-lagstiftning samt konsoliderad institutionell och administrativ kapacitet, och till följd av onödigt omfattande nationell byråkrati. I detta dokument uppmanas därför medlemsstaterna och regionerna att underlätta genomförandet av politiken genom att anta dessa utmaningar, framför allt genom att anpassa den rättsliga ramen för statligt stöd, offentlig upphandling och miljöregler, samt att arbeta för institutionella reformer.
Giovanni La Via
skriftlig. - (IT) Sammanhållningspolitiken har alltid varit en viktig del av den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, genom vilken strukturfondernas roll tydliggörs för alla. Särskilt med tanke på småföretagen, eftersom dessa anses bidra till utvecklingen inom territoriet, har man främjat sammanhållningsåtgärder för att stödja de regionala arbetsmarknaderna genom att minska könssegregeringen och orättvisorna i syfte att underlätta den interinstitutionella dialogen och förbättra infrastruktur och tjänster inom missgynnade regioner med hög koncentration av socialt marginaliserade grupper.
Dessa insatser, endast några av ett stort antal, är specifika och nödvändiga för att behålla den jämvikt som är viktig för territorierna.
I mitt stöd till detta betänkande erkänner jag det utmärkta arbete som har utförts av Miroslav Mikolášik och hoppas att man genom sammanhållningspolitiken, även under nästa programperiod, fortsätter att verka för att aggregera och utveckla territorierna och EU-ekonomin.
Bogusław Liberadzki
skriftlig. - (PL) Genomförandet av sammanhållningspolitiken under 2007-2013 förtjänar att uppmärksammas av parlamentet av följande viktiga skäl: En systematisk ökning av sammanhållningen är strategiskt viktig för EU:s framtid. Sammanhållningsfonden innebär en möjlighet för de nya medlemsstaterna och för regioner med särskilt svåra utvecklingsvillkor. Reservationer om genomförandet av politiken har under de senaste åren uttryckts av budgetkontrollutskottet på grund av den alltför höga andelen fel. Miroslav Mikolášiks betänkande förtjänar stöd.
Clemente Mastella
Strategirapportering är ett nytt inslag i sammanhållningspolitiken. Den utgör ett lägligt bevis på framstegen med genomförandet i de 27 EU-medlemsstaterna och främjar insynen och öppenheten av åtgärderna genom integrering av gemenskapens prioriteringar.
De framsteg som medlemsstaterna har gjort kan anses vara rimliga med tanke på att den socioekonomiska situationen har försämrats på grund av den globala krisen och reformen av sammanhållningspolitiken för perioden 2007-2013. I många avseenden finns det fortfarande en klyfta mellan de olika EU-regionerna. Framstegen varierar betydligt mellan länderna och olika program: Vissa strategiska områden står inför särskilt stora förseningar när det gäller projekturval.
Områden som särskilt ger anledning till oro och där man bör genomföra en djupgående analys av orsaken till dessa förseningar är följande: järnvägssektorn, vissa energi- och miljöinvesteringar, den digitala ekonomin, social delaktighet samt förvaltnings- och kapacitetsuppbyggnad. Därför behövs det ytterligare insatser för att undvika alltför stora förseningar, förbättra genomförandet och säkra en bättre finansiell disciplin.
Sammanhållningspolitiken är av fortsatt betydelse eftersom den i hög grad bidrar till en förbättrad socioekonomisk situation. Men de grundläggande förutsättningarna för att genomföra de övergripande målen med sammanhållningspolitiken är naturligtvis sund finansiell disciplin och öppenhet vid fördelning av fonder.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Sammanhållningspolitiken är en garanti för att förbättra vår socioekonomiska situation som bidrar till att minska skillnaderna mellan regionernas utvecklingsnivåer och underlättar genomförandet av moderniseringar och en hållbar tillväxt. Denna politik är ett effektivt verktyg för att anta de socioekonomiska utmaningar som är en följd av den finansiella krisen. För att minska skillnaderna mellan EU:s mindre utvecklade och starkt utvecklade regioner måste medlemsstaterna uppmuntras att förbättra utnyttjandekapaciteten när det gäller strukturfonderna och Sammanhållningsfonden. Medlemsstaterna måste delta mer aktivt i genomförandet av de sammanhållningspolitiska programmen. För att nå dessa mål är det viktigt att se till att projekten utan dröjsmål väljs ut och genomförs på rätt sätt. Därför måste det finnas en effektiv mekanism för kontroll och övervakning samt en minskning av byråkratin och den administrativa bördan. Det bör noteras att man särskilt bör uppmärksamma och ge anslag till transporter, som är av stor betydelse vid genomförandet av territoriell, ekonomisk och social sammanhållning. Jag är besviken över att investeringarna i järnvägssektorn ligger under nivån för investeringarna i vägsektorn. Dessutom är de försenade investeringarna i järnvägssektorn till mycket stor skada för genomförandet av TEN-T-nätet. Det bör noteras att strukturfonderna för småföretagen är ett mycket viktigt redskap för ekonomisk stimulans. Det är viktigt att utnyttja de möjligheter som erbjuds genom dessa fonder för att fastställa gynnsamma driftsvillkor för små och medelstora företag genom att förbättra finansieringsmöjligheterna och främja deltagande i olika nyskapande projekt och samarbete på lokal och regional nivå.
Alfredo Pallone
Sammanhållningspolitiken är av grundläggande betydelse för den socioekonomiska utvecklingen och medlemsstaterna har tagit emot de nya kraven på ett positivt sätt och erkänner snabbt EU:s riktlinjer genom att göra stora framsteg när det handlar om att uppnå målen för politisk sammanhållning. Detta framgår av betänkandet om rapporten 2010. I förhoppning om att vi kommer att fortsätta på denna väg röstar jag därför för genomförandet av sammanhållningspolitikens program 2007-2013. Dessutom innehåller betänkandet förslag till och rekommendationer om större öppenhet och flexibilitet vid tilldelning och användning av EU-medel.
Georgios Papanikolaou
skriftlig. - (EL) Sammanhållningspolitiken är viktig för att förbättra den socioekonomiska situationen i EU och är ett praktiskt uttryck för solidariteten mellan medlemsstaterna. I betänkandet framhäver man emellertid med rätta det försenade slutförandet av strategierna och verksamhetsprogrammen som beror på de svåra förhandlingsförfarandena. Men man nämner också, vilket är viktigt med avseende på Grekland, att EU måste hitta sätt att hantera dessa förseningar när de uppkommer på grund av knappa offentliga medel för medfinansieringsprojekt. Samtidigt är det viktigt att vid varje tillfälle betona att den grundläggande förutsättningen för att uppnå de globala målen i sammanhållningspolitiken är sund ekonomisk förvaltning, redovisningsskyldighet och öppenhet vid tilldelningen av medel. Detta kan uppnås genom att man lägger fram regelbundna framstegsrapporter och genom att förbättra effektiviteten i den offentliga förvaltningen.
Maria do Céu Patrão Neves
skriftlig. - (PT) Sammanhållningspolitiken spelar en grundläggande roll i EU-politiken och är en av drivkrafterna bakom skapandet av ett EU med en enda hastighet, eftersom det bidrar till att förbättra det socioekonomiska klimatet. Medlemsstaterna gör framsteg när det gäller att sätta upp mål för sammanhållningspolitiken, vilket framgår av de nationella rapporterna, trots att det finns en viss inneboende skillnad mellan stater och regioner. Genom denna politik åstadkommer man inga omedelbara resultat: Den är en långsiktig mekanism. Den fullständiga bilden av programperioden 2007-2013 kommer att visa sig först 2015, två år efter den andra strategirapporten, eftersom det för vissa länder återstår ytterligare två år att utnyttja alla de tilldelade medlen. Jag har röstat för detta betänkande, där man bland annat understryker att man på vissa områden inte har kunnat uppnå ett effektivt urval och ett effektivt genomförande av projekt till följd av faktorer som bör bekämpas. Jag vill framhäva det försenade slutförandet av förhandlingarna om den fleråriga finansieringsramen och lagstiftningspaketet om denna politik, vilket resulterat i ett försenat slutförande av de nationella strategierna och verksamhetsprogrammen och knappa offentliga medel för medfinansiering i medlemsstaterna. Det är absolut nödvändigt att man tar itu med dessa frågor så att målen för processen kan uppnås helt.
Aldo Patriciello
I detta betänkande analyseras om lagstiftningen har tillämpats på rätt sätt av medlemsstaterna samt hur medlemsstaterna har förstått och följt gemenskapens strategiska riktlinjer vid genomförandet av sina nationella referensramar och verksamhetsprogram. Betänkandet har huvudsakligen utarbetats på grundval av följande två dokument: Kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet och revisionsrätten med titeln ”Sammanhållingspolitiken: Strategirapport 2010. Om genomförandet av programmen 2007-2013” och kommissionens arbetsdokument som följer med detta meddelande. En grundläggande bedömning har gjorts om genomförandet av programmen, samtidigt som man med tanke på den jämförande analysen har tagit hänsyn till tidsskillnader på flera månader, eftersom sådana tidsskillnader skulle kunna inverka på storleken av anslagen till en speciell sektor. En grundläggande bedömning har också gjorts om strategirapporteringen som tillhandahåller aktuella bevis för framstegen om genomförandet i hela EU och utgör en grund för en debatt på hög nivå, kollegial granskning, erfarenhetsbaserat lärande och stimulans för att förbättra utförandekvaliteten, även om det finns vissa begränsningar i dessa rapporter. För att redovisningsskyldigheten vid genomförandet av de sammanhållningspolitiska målen ska ökas röstar jag för förslaget.
Phil Prendergast
skriftlig. - (EN) Det är viktigt för EU att fortsätta uppmärksamma missgynnade områden för att se till att de inte drabbas ytterligare under den nuvarande ekonomiska krisen. Genom att hjälpa de fattigare regionerna hjälper man också de rikare genom att öka köpkraften på de angränsande marknaderna, vilket är en av de saker som den gemensamma marknaden handlar om. Strukturfinansiering är mycket användbart för att möta utmaningarna i dessa regioner och vi måste garantera att den fortsätter fungera effektivt och resultera i hållbar tillväxt för alla. Detta betänkande innehåller kommentarer om förseningar vid projekturval för områden som järnvägssektorn, energi, miljö, digital ekonomi, social delaktighet och förvaltnings- och kapacitetsuppbyggnad. Detta är nyckelfrågor för konkurrenskraften och därför en nyckelfråga för ekonomisk tillväxt. EU måste se till att man undviker alltför stora förseningar vid tilldelningen av medel.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (EN) Jag har röstat för betänkandet. Förslaget till betänkande var ganska svagt men kunde ha förbättrats avsevärt genom 22 kompromissändringsförslag och ett antal starkare punkter från olika åsiktsyttringar, t.ex. inom området för social sammanhållning (punkterna 7 och 19), jämställdhetsperspektivet (punkt 9), minskade koldioxidutsläpp inom transportsektorn (punkt 11), energieffektivitet (punkt 14) samt miljö- och klimatskydd (punkt 15). Vår formulering om synergieffekterna mellan fonder (”varje fond behöver ha sina egna regler”, punkt 28) skulle kunna integreras och även vårt krav på ökad korsfinansiering (punkt 29), förstärkning av partnerskap (punkt 33) och öppenhet (punkt 3). Vi har också en bra formulering om att omvandla verksamhetsprogrammen till mål för en hållbar utveckling (punkt 35). Vi kunde emellertid inte låt bli att glädja oss åt de projekt som har öronmärkts i Lissabonstrategin och kravet på bättre finansiering av TEN-T-projekt (punkt 12). Det skulle inte heller vara möjligt att satsa på ytterligare miljöåtgärder för att ta oss ur krisen (punkt 27).
Nuno Teixeira
I artikel 174 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt fastställer man att EU ska utveckla och fullfölja sin verksamhet för att stärka sin ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållning. EU har därför fattat beslut om utbetalning av medel för perioden 2007-2013 på 347 miljarder euro, vilket motsvarar 35,7 procent av EU:s hela budget. Jag röstar för detta betänkande eftersom det innehåller en korrekt analys av det nuvarande tillståndet för EU-medlen genom att visa prov på områden där man hittills har betalat ut 93,4 miljarder euro, förslag på rekommendationer och områden som kan förbättras. Härigenom bidrar man till att lösa den ekonomiska och finansiella krisen och att främja bästa praxis och ömsesidiga lärdomar på regional nivå.
Jag vill betona att genomförandet av EU-fonderna varierar mellan de olika medlemsstaterna och det är viktigt för EU att förstå de svårigheter som vissa länder har haft när det gäller att vidta korrigeringsåtgärder för att aktivt bidra till utnyttjandet av EU-fonder, vilket överensstämmer med Europa 2020-strategin. Slutligen vill jag också gratulera medlemsstaterna till deras försök att sammanställa den första nationella strategirapporten och därigenom aktivt bidra till större öppenhet, flexibilitet, effektivitet och redovisningsskyldighet när det gäller de sammanhållningspolitiska fonderna.
Silvia-Adriana Ţicău
Jag har röstat för betänkandet om genomförandet av sammanhållningspolitikens program 2007-2013, eftersom sammanhållningspolitiken är viktig för att uppnå målen i Europa 2020-strategin, framför allt inom områdena sysselsättning och sociala frågor. Jag beklagar de förseningar som har förekommit i projekturvalet för strategiska områden som transport, vissa energi- och miljöinvesteringar, den digitala ekonomin, social delaktighet samt förvaltnings- och kapacitetsuppbyggnad. Ett effektivt urval och genomförande av projekt inom vissa områden har inte kunnat uppnås på grund av att viktiga förutsättningar saknats, t.ex. förenklade ansökningsförfaranden på nationell nivå, tydliga nationella prioriteringar för vissa insatsområden, införlivande i god tid av EU-lagstiftning samt konsoliderad institutionell och administrativ kapacitet och på grund av onödigt omfattande nationell byråkrati.
Jag anser att införandet av ett europeiskt intermodalt transportsystem baserat på TEN-T-nätet och att sammankoppling med nationella väg- och järnvägsprojekt samt projekt för inre vattenvägar är viktiga åtgärder för att garantera territoriell, ekonomisk och social sammanhållning.
Jag beklagar den otillräckliga investeringen i projekt för att främja energieffektivitet och förnybar energi i bostäder riktade till marginaliserade befolkningsgrupper. I framtiden måste EU göra stora investeringar i förnyelse, utbildning och ny teknik.
Angelika Werthmann
skriftlig. - (DE) Strategirapporten om genomförandet av de verksamhetsprogram som medfinansieras med stöd av sammanhållningspolitiken är ett nytt instrument som kommer att vara viktigt för öppenheten och som i framtiden kommer att bidra till allmänhetens förståelse av denna komplicerade fråga. Varje år avslöjar revisionsrätten enorma oegentligheter i fördelningen av bidrag. Om det används rätt skulle detta instrument kunna spela en betydande roll för att förhindra detta. Av denna anledning är jag för de förbättringar som föreslås av föredraganden, framför allt dem som gäller kvaliteten av de rapporter som utarbetas av medlemsstaterna, för att garantera effektiva kontroller i framtiden.
Luís Paulo Alves
Jag har röstat för detta betänkande eftersom man där undersöker stadsområdenas behov och huvudsakligen inriktar sig på två aspekter: Grundläggande infrastruktur och smarta investeringar i infrastrukturer och tjänster som baseras på tekniska framsteg. Jag håller också med om kravet på att uppmärksamma strategiska planeringsprinciper och behovet av flexiblare korsfinansiering mellan Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Europeiska socialfonden (ESF).
Elena Oana Antonescu
skriftlig. - (RO) Den urbana mångfalden i EU måste framför allt stödjas genom en flexibel mekanism för att genomföra sammanhållningspolitiken och genom att samordna och anpassa urbana utvecklingsprojekt i enlighet med utvecklingsbehoven och de strategiska riktlinjerna för varje enskild stad. Det talas om smart urban utveckling och städernas behov av att förbättra och modernisera sin infrastruktur och de tjänster de erbjuder. För att se till att detta inte är en fåfäng tanke anser jag att vi måste förlita oss på de lokala myndigheterna och de valda företrädarna för dessa städer. Vi bör lyssna på vad samhällena vill, främja allt byggnadsarbete som baseras på deras lista över prioriteringar och tro på att borgmästarna bäst vet vilka prioriteringarna är eller bör vara för deras städer. Jag är därför. i likhet med föredraganden, fast övertygad om att erbjudandet om EU-finansiering måste tillgodose de lokala behoven och de integrerade planeringsprinciperna på EU-nivå. Därför måste man genom programmet för städer i Europa bidra till att minska skillnaderna inom de strategiska områden som varje modern europeisk stad behöver, nämligen infrastruktur, forskning och innovation, transporter, miljö, utbildning, hälsovård och kultur. Det enda sättet för oss att kunna hjälpa de moderna städerna att utvecklas på ett organiskt, hållbart och miljömässigt ansvarsfullt sätt är nämligen att anta en integrerad strategi när det gäller sammanhållningspolitiken.
Pino Arlacchi
skriftlig. - (EN) Herr talman! I betänkandet ”Programmet för städer i Europa och dess framtid i sammanhållningspolitiken” understryker man att det, förutom de betydande insatser för stadsområdenas utveckling som görs, finns en rad andra EU-strategier (t.ex. när det gäller miljö, transporter och energi) som har ett starkt inflytande på stadsutvecklingen. Av denna anledning bör kommissionen genomföra en territoriell konsekvensbedömning av den sektorsspecifika politiken för att främja ett effektivt program för städer i Europa. I betänkandet understryker man också att en av svagheterna i Lissabonstrategin var bristen på välfungerande flernivåstyre och det faktum att regionala och lokala myndigheter och det civila samhället inte i tillräcklig grad var delaktiga i utformningen, genomförandet, spridandet och utvärderingen av strategin. Mot bakgrund av denna brist är det absolut nödvändigt att förbättra styrsystemet för Europa 2020-strategin så att de berörda parterna integreras på alla nivåer.
Sophie Auconie
Som vice ordförande för arbetsgruppen om städer lägger jag stor vikt vid den inverkan som sammanhållningspolitiken kan få i våra städer, framför allt i områden som har svårigheter. Jag har röstat för detta betänkande, eftersom min kollega Vlasák ger stadsområden en viktig roll och föreslår en intelligent kompromiss mellan ansvar på lokal, nationell och europeisk nivå. Slutligen vill jag gärna tillägga att jag tänker arbeta på de förbindelser som behöver utvecklas mellan stadsområden och landsbygdsområden, eftersom de senare alltför ofta glöms bort i den territoriella planeringspolitiken.
Jean-Luc Bennahmias
Medan en stor majoritet av Europas befolkning bor i städer och medan dessa städer står inför nya utmaningar har programmet för städer inom sammanhållningspolitiken förblivit relativt okänd, oordnad och som konsekvens av detta otillräcklig. Genom dagens omröstning fanns en chans att framhålla behovet av att stärka samarbetet mellan städer och förorter samt att ägna mer uppmärksamhet åt specifika utmaningar för städerna. Eftersom jag är vald i den sydöstra valkretsen ägnar jag särskild uppmärksamhet åt stadsfrågor, särskilt eftersom Marseille är Frankrikes näst största stad i fråga om befolkning. Som många andra städer möter Marseille många utmaningar, såsom kollektivtrafik, sysselsättning, bostäder och kampen mot social utestängning, vilka EU kan hjälpa till att bemästra, i synnerhet genom sin sammanhållningspolitik. I betänkandet betonas tre mål: utveckling av den fysiska infrastrukturen, ekonomisk, social och miljömässig modernisering av städerna samt ”smartare” stadsutveckling. Således betonas i betänkandet utan att landsbygdsområdena glöms bort den roll som stadsområden spelar i EU:s regioner och det framhålls att stadsområdena inte får glömmas bort om vi vill ha en balanserad regional utveckling.
Vilija Blinkevičiūt
skriftlig. - (LT) Jag röstade för detta betänkande, eftersom huvudsyftet med det förbättrade programmet för städer bör vara att främja utveckling och kvalitativ uppgradering av infrastruktur och tjänster i EU:s städer. Framtida åtgärder måste vara nära knutna till övergripande prioriteringar inom EU för att motivera stöd ur EU:s budget. Europas städer är centrum för ekonomisk verksamhet, innovation och sysselsättning, men de står inför många utmaningar. Komplicerade problem, exempelvis trenden att flytta ut till förorterna, koncentrationen av fattigdom och arbetslöshet i vissa delar av städerna och ökande trafikstockningar, kräver integrerade åtgärder när det gäller transport, bostäder samt utbildnings- och sysselsättningsprogram, som måste skräddarsys till lokala behov. För att ta itu med dessa utmaningar bör man använda sig av EU:s regional- och sammanhållningspolitik. Dessutom bör kommissionen sträva efter största möjliga samordning av bestämmelserna för de särskilda EU-medel och program som omfattar utvecklingsprojekt för städer och regioner för att minimera byråkrati och möjliga misstag vid genomförandet. Kommissionen bör förbereda en studie där man jämför medlemsstaternas hittillsvarande praxis när det gäller den integrerade strategiska planeringen och på grundval av resultatet av studien utarbeta specifika EU-riktlinjer för integrerade stadsplaneringsrutiner som främjar effektiva, rättsligt integrerade partnerskap, som innefattar gränsöverskridande partnerskap mellan städer.
David Casa
skriftlig. - (EN) Detta betänkande berör ett antal frågor med anknytning till sammanhållningspolitikens stadsdimension som utskottet för regional utveckling har betecknat som särskilda utmaningar för den framtida sammanhållningspolitiken. De nedskärningar som förekommer i hela Europa har ökat påfrestningarna på alla nivåer av offentliga utgifter och därför har en bättre samordning av resurserna blivit nödvändig för att säkerställa det mest effektiva utnyttjandet och fördelningen av sådana resurser. Det bör även finnas en effektiv fördelning av resurser från EU ända ned till regional/lokal nivå. Jag håller med föredraganden om dessa frågor och har därför beslutat att rösta för detta paket.
Carlos Coelho
Det är viktigt att etablera en europeisk stadspolitik, som ska bidra till en hållbar utveckling i stadsområden under beaktande av subsidiaritetsprincipen. EU:s program för städer omfattar å ena sidan den urbana dimensionen i EU-politiken, särskilt i sammanhållningspolitiken, och å andra sidan den mellanstatliga delen av EU-insatserna för att samordna medlemsstaternas stadspolitik, vilket sker vid informella ministermöten.
Det är av avgörande betydelse att stärka stadsdimensionen i sammanhållningspolitiken och främja en hållbar stadsutveckling, i synnerhet genom att stärka utvecklingsinstrumenten för att genomföra Leipzigstadgan på alla nivåer. Samtidigt bör dynamiken i stadsområdena stimuleras genom effektiva och verksamma synergier mellan EU:s olika finansieringsinstrument, särskilt med avseende på forskning och innovation.
Man bör därför se till att stadsområden i EU:s samtliga regioner som centrum för ekonomisk verksamhet, innovation och sysselsättning kan dra nytta av det stöd som är nödvändigt och lämpligt för att ta itu med de enorma utmaningar som de står inför, såsom till exempel trenden att flytta ut till förorterna, koncentrationen av fattigdom och arbetslöshet samt en ökad grad av trafikstockningar och föroreningar.
Lara Comi
Städerna är en stödpunkt för det sociala och ekonomiska livet och äger en grundläggande möjlighet till social integration, eftersom de dels garanterar ett bevarande av den kulturella mångfalden, dels upprätthåller en permanent kontakt mellan centrum och periferi. Av den anledningen röstar jag för förslaget att öka de medel som är öronmärkta för stadsutveckling. Jag håller också med om att nya investeringar inte bör göras uteslutande inom ekonomi och specifika sektorer; tvärtom vill jag påstå att det är nödvändigt att genomföra projekt som i stor utsträckning syftar till social sammanhållning och integrering av delarna. I detta syfte är det viktigt att föra fram projekt som är hållbara i fråga om kostnader och resurser och flexibla eftersom alla städer är olika och kräver lösningar som passar bäst för respektive behov. Utvecklingsmålen i en europeisk handlingsplan bör därför syfta till att förbättra den sociala sammanhållningen i stadsområden, bland annat men inte enbart genom ekonomiska framsteg, med hjälp av en välfungerande och samordnad politik på såväl EU-nivå som lokal nivå, där lokalt valda myndigheter deltar i den strategiska beslutsprocessen, och genom att finna medel och ge impulser till nya investeringar för att driva nya projekt i stället för att skapa projekt för att få finansiellt stöd.
Karima Delli
Det gläder mig att detta betänkande har antagits, eftersom de flesta av våra idéer finns med (klimatfrågan, social sammanhållning, integrering och ”bottom-up”-synsätt, missgynnade bostadsområden, korsfinansiering osv.). När det gäller genomförande av den urbana dimensionen beklagar jag emellertid att det inte innehåller en tydligare signal till förmån för en mer utbredd användning av allmänna subventioner som ska förvaltas direkt av städerna. Dessutom borde betänkandet ha innehållit förslag om öppningar för missgynnade bostadsområden, medelstora städers roll i programmet för städer samt kampen för klimatet och den sociala integreringen i våra städer.
Christine De Veyrac
Eftersom stadsområdena hyser nästan 70 procent av befolkningen och producerar fyra femtedelar av unionens BNP måste de bli synnerligen konkurrenskraftiga och ha en tät ekonomisk struktur och centrum som lockar till sig teknisk expertis, och de måste vara direkt kopplade till sitt regionala stödområde. Genom att stödja betänkandet om programmet för städer i Europa och dess framtid i sammanhållningspolitiken förespråkar jag ett nytt synsätt på stadspolitiken som grundar sig på nära samarbete mellan aktörer på beslutsfattandets olika nivåer: EU-nivå, nationell nivå, stadsområden och förortsområden. Att de parlamentsledamöter som har sådana ambitioner nästan enhälligt stöder den europeiska sammanhållningspolitiken visar vilken vikt vi fäster vid projektet att förbättra balansen i utvecklingen i olika territorier.
Edite Estrela
Jag röstade för betänkandet om programmet för städer i Europa och dess framtid i sammanhållningspolitiken, eftersom det understryker vikten av att bilda urbana nätverk, utbyta bästa praxis och ta fram innovativa lösningar, stärka den urbana dimensionen i målet för det europeiska territoriella samarbetet samt genomföra partnerskapsprincipen mer effektivt i sammanhållningspolitiken för att nå en mer hållbar stadsutveckling, särskilt med avseende på en modernisering av infrastruktur och städernas transportnätverk.
Diogo Feio
En av de viktigaste dimensionerna av sammanhållningspolitiken är specifikt riktad mot städerna, såtillvida att de flesta av dem är stadsområden som genomför en sammanhållningspolitik och att många av de utmaningar som ska tacklas inom Europa 2020-strategin återfinns där.
Enligt de uppgifter som föredraganden lämnar bor 70 procent av Europas befolkning i stadsområden. Dessa människor skapar 80 procent av bruttonationalprodukten (BNP) och förbrukar omkring 70 procent av EU:s energi. Stora stadsområden är också de viktigaste centrumen för innovation, kunskap och vetenskap och hyser den största delen av produktiva verksamheter, som skapar välstånd och bidrar till ekonomisk tillväxt. Dessutom återfinns de största utmaningarna när det gäller effektiv förvaltning av infrastruktur och transport i stadsområdena, och dessa har direkt inverkan på miljö- och energipolitiken.
José Manuel Fernandes
EU:s sammanhållningspolitik är en del av den europeiska solidaritet som omfattar de 27 medlemsstaterna och deras 271 regioner och syftar till att göra slut på existerande ekonomiska och sociala skillnader inom EU. Syftet med detta betänkande, som har lagts fram av Oldřich Vlasák, är att följa upp det tidigare betänkandet ”Den urbana dimensionen av sammanhållningspolitiken under den nya programperioden”. Den roll som städerna - där 80 procent av EU:s befolkning bor - spelar som grund för skapandet av välstånd och som nav för social och ekonomisk utveckling är odiskutabel.
De problem som påverkar dem, exempelvis fattigdom och social utestängning, arbetslöshet, bostadsbrist, kriminalitet och narkotikakonsumtion, är enorma och kräver stor uppmärksamhet. Trots skapandet av de finansieringsinstrument som har utvecklats av kommissionen och Europeiska investeringsbanken (EIB), såsom gemensamma europeiska resurser för mikroföretag till medelstora företag (Jeremie), gemensamt stöd till projekt i de europeiska regionerna (Jaspers) och gemensamt europeiskt stöd till hållbara investeringar i stadsområden (Jessica) samt de andra strukturformerna, har resultaten inte motsvarat förväntningarna. Jag instämmer därför i föredragandens rekommendationer om att förbereda en omfattande och integrerad finansiell planering så att medlen kan tilldelas projekt som syftar till att de mål som fastslås i Europa 2020-strategin kan uppnås i stället för verksamheter som enbart förbrukar dessa medel.
João Ferreira
Den kraftiga motsägelse som kommer till uttryck i detta betänkande är att städerna tillmäts stort värde medan deras invånare glöms bort. Stor vikt läggs vid att stärka EU:s program för städer, vid att utveckla en grundläggande fysisk infrastruktur och vid dess bidrag till ekonomin samt vid energimässig och miljömässig hållbarhet genom investeringar på grundval av tekniska framsteg, men människorna åsidosätts.
Städer och hela deras infrastruktur byggs av människor. De bebos av människor som ser till att deras offentliga utbildning, hälsovård och transporttjänster, deras handel och industri samt deras kulturella verksamheter fungerar. Dessa människor bör stå i centrum för all stadspolitik. Men de har till stor del glömts bort i EU:s politik.
Från vår synpunkt bör ett program för städer prioritera en bättre fördelning av befolkningen inom vissa länders territorium, särskilt i Portugal, så att städerna avlastas genom att landsbygdsområden och ett jordbruk som får tillräcklig ersättning värdesätts, produktiv verksamhet sprids över landet, arbetslösheten bekämpas, arbeten försvaras med rättigheter, löner och pensioner värdesätts och fattigdomen bekämpas.
Ilda Figueiredo
I detta betänkande betonas programmet för städer i Europa och dess framtid i sammanhållningspolitiken. Stor vikt läggs vid städerna, men en grundläggande del av dessa städer glöms bort, nämligen människorna. Betänkandet är uppenbart motsägelsefullt. Där förespråkas ett stärkande av EU:s program för städer, utveckling av den grundläggande fysiska infrastrukturen och dess bidrag till ekonomin samt energimässig och miljömässig hållbarhet genom investeringar som bygger på tekniska framsteg, men människorna kommer i andra hand. Men städerna och hela deras infrastruktur byggs av människor. Dessa människor bör därför stå i centrum för all stadspolitik. Men de har till stor del glömts bort i EU:s politik.
Från vår synpunkt bör ett program för städer prioritera en bättre fördelning av befolkningen inom vissa länders territorium, särskilt i Portugal, så att städerna avlastas genom att landsbygdsområden och ett jordbruk som får tillräcklig ersättning värdesätts, produktiv verksamhet sprids över landet, arbetslösheten bekämpas, arbeten försvaras med rättigheter, löner och pensioner värdesätts och fattigdomen bekämpas. Detta betänkande ger inte stöd för något av detta.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) I betänkandet behandlas många aspekter av den urbana dimensionen i sammanhållningspolitiken, som enligt utskottet för regional utveckling är nyckeln till eller är problematiska när det gäller den framtida sammanhållningspolitiken, som bör bli en fullt utvecklad och effektiv politik med fokus på EU:s städer. Territoriell mångfald och polycentrisk utveckling är typiskt för Europa och det finns få stora städer i det relativt tätbefolkade urbana nätverket. Ett starkare program för städer kräver utveckling och kvalitetsmässig modernisering av infrastruktur och tjänster i Europas städer. Det är önskvärt att framtida verksamheter ges nära anknytning till övergripande prioriteringar i EU. Fastän europeiska städer tjänar som centrum för ekonomisk verksamhet, innovation och sysselsättning står de inför många problem, och för att lösa dessa problem krävs ett individuellt synsätt där hänsyn tas till lokala behov. Europeisk regional- och sammanhållningspolitik handlar om just detta. De problem som har uppstått måste lösas med hjälp av en integrerad metod på EU-nivå, nationell nivå och regional nivå och valen av finansiering måste samordnas för att täcka ett brett spektrum av specifika behov.
Louis Grech
skriftlig. - (EN) Jag kommer att rösta för detta betänkande, eftersom det belyser vikten av att gå längre än det nuvarande målet för utsläpp av växthusgaser på 20 procent och öka detta till 30 procent för att arbeta mot det ambitiösa tvågradersmålet. Detta kan bara åstadkommas om anslutningen till och deltagandet i utsläppshandelssystemet sker globalt, för detta system kan bara bli riktigt effektivt om det genomförs på bred front. EU:s utsläppshandelssystem måste emellertid förbli flexibelt i samband med den ekonomiska krisen genom att finansiella åtgärder vidtas som främjar en kostnadseffektiv minskning av växthusgaserna i Europa. Det har blivit allt tydligare att det är ohållbart att dröja med att agera och att detta inte bara kommer att öka kostnaderna för att minska utsläppen utan att det också kommer att resultera i att EU förlorar sin roll som pionjär inom grön forskning. Man måste därför fortsätta investera i innovationer och främjande av miljöeffektiv utveckling i medlemsstaterna. Internationellt samarbete när det gäller denna stora klimatutmaning kommer att utgöra en garanti för att EU:s industri kan förbli konkurrenskraftig och aldrig missgynnas ekonomiskt. EU, vars globala utsläpp är lite drygt 10 procent, kan inte bekämpa klimatförändringen på egen hand; detta är ett globalt problem som kräver global handling.
Roberto Gualtieri
Stadsområden, som bebos av 73 procent av Europas befolkning och skapar omkring 80 procent av BNP, är unionens viktigaste centrum för innovation, kultur och tillväxt. Den urbana dimensionen har emellertid hittills inte fått tillräckligt erkännande. Av den anledningen är det viktigt för parlamentet att föreslå att EU:s program för städer ska stärkas inom ramen för EU:s politik genom förstärkning av sammanhållningspolitikens bidrag till stadsutvecklingen och uppmuntran av större deltagande av lokala politiska intressenter.
Det är nödvändigt att rikta den urbana dimensionen av politisk sammanhållning mot stöd för utveckling av en grundläggande fysisk infrastruktur, modernisering av städernas ekonomiska, sociala och miljömässiga struktur, stadsförnyelse och främjande av sociala innovationer i missgynnade stadsdelar. Allt detta kräver direkt deltagande av lokala myndigheter och civilsamhället samt medverkan av städernas politiska företrädare vid strategisk planering och definiering av och förhandlingar om partnerskapsavtal. Inom ramen för detta är det viktigt att kommissionen främjar skapandet av stadsadministratörer och inrättar ett Erasmus-program för lokalt och regionalt valda företrädare.
Låt oss noga granska hur kommissionen tar emot de viktiga förslagen i detta betänkande i förvissning om att full förståelse för den urbana dimensionens centrala roll i EU:s politik är en nödvändig förutsättning för dess framgång.
Gunnar Hökmark
skriftlig. - Moderaterna delar inte betänkandets syn på ett antal punkter. Vi motsätter oss ytterligare styrning av Europeiska investeringsbanken, samt EU:s engagemang i stadsplanering. I betänkandet förespråkas dock inga ytterligare anslag från EU, och städernas roll som tillväxtcentra framhålls också, vilket gjorde att vi kunde rösta för betänkandet i sin helhet.
Brice Hortefeux
Subsidiaritetsprincipen innebär att stadspolitiken faller inom ramen för medlemsstaternas behörighet. Utvecklingen av våra territorier kan emellertid inte anses vara komplett om vi inte på allvar tar med den urbana dimensionen i beräkningen på EU-nivå. Städerna spelar faktiskt en ledande roll för att vi ska nå våra mål för sysselsättning, utbildning och energieffektivitet.
Detta betänkande pekar framgångsrikt på mervärdet i EU:s politik, särskilt sammanhållningspolitiken, när det gäller utveckling och modernisering av infrastruktur och tjänster i europeiska städer.
Av den anledningen välkomnar jag att detta betänkande har antagits med stor majoritet. Det förenar framgångsrikt nationella angelägenheter och lokala behov med EU:s prioriteringar såsom de återges i Europa 2020-strategin samtidigt som principen om flernivåstyre och partnerskap respekteras.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade detta dokument, eftersom man i det rekommenderar att sammanhållningspolitikens urbana dimension bör inriktas på följande tre mål: för det första, att hjälpa stadsområdena att utveckla den grundläggande fysiska infrastrukturen som en förutsättning för tillväxt, i syfte att till fullo utnyttja deras potentiella bidrag till Europas ekonomiska tillväxt, till diversifieringen av den ekonomiska basen samt till hållbarhet på energi- och miljöområdet, framför allt i syfte att bevara och förbättra städernas luftkvalitet utan negativ inverkan på städernas vattenvägar; för det andra, att hjälpa stadsområden att modernisera den ekonomiska, sociala och miljömässiga strukturen genom smarta investeringar i infrastruktur och tjänster som bygger på ny teknik och där man tagit hänsyn till särskilda regionala, lokala och nationella behov; för det tredje, att upprusta stadsområden genom att återställa industrimark och förorenade markområden, samtidigt som man tar hänsyn till behovet av att skapa länkar mellan stads- och landsbygdsområden för att främja en utveckling för alla i linje med Europa 2020-strategin. Stadsområden är inte isolerade delar i sina regioner och deras utveckling måste därför vara nära knuten till omgivande funktionella områden, förortsområden och landsbygdsområden. Jag håller med om att kommissionen bör sträva efter största möjliga samordning av bestämmelserna för enskilda EU-fonder och EU-program enligt vilka projekt som rör stadsutveckling och lokal utveckling har rätt till medfinansiering för att minimera byråkrati och potentiella felaktigheter vid genomförandet.
Giovanni La Via
Jag röstade för detta betänkande som utgör ett viktigt bidrag till det europeiska mervärdet av korsfinansiering mellan Europeiska regionala utvecklingsfonden och Europeiska socialfonden som syftar till att skapa flexibilitet i projekt för social integration och integrerad stadsutveckling. Förekomsten av mer flexibla villkor för korsfinansiering optimerar enligt min uppfattning tillämpningen av ifrågavarande planer och strategier genom att på ett effektivt och verksamt sätt utnyttja dessa fonders kompletterande karaktär. Ofta, särskilt i stadsområden som utmärker sig på grund av problem med social utestängning och miljöförstöring, kan Europeiska socialfondens resurser användas för att stödja lokala projekt i syfte att hindra utestängning som utövas samordnat och gemensamt av offentliga myndigheter och privata företag som verkar som ledare i ett nätverk av städer. Jag hoppas att dagens omröstning så långt det är möjligt ska uppmuntra till ökad samordning av bestämmelserna för enskilda EU-fonder och EU-program enligt vilka projekt som rör stadsutveckling och lokal utveckling har rätt till medfinansiering för att minimera byråkrati och potentiella felaktigheter vid genomförandet.
Clemente Mastella
Vi anser att huvudsyftet med EU:s program för städer är att främja utveckling och kvalitativ uppdatering av infrastruktur och tjänster i EU:s städer. Därför måste en grundlig utvärdering av integreringsprocessen med en sammanfattning av starka och svaga sidor genomföras innan några ytterligare åtgärder vidtas. Detta bör leda till en uppsättning rekommendationer eller standarder för ett mer formaliserat lokalt deltagande i utformningen och genomförandet av politiken i framtiden.
Därför får utvecklingen av programmet för städer inte bli en enkelriktad process, utan den måste ha en organisk dimension med ett nedifrån och upp-orienterat förhållningssätt. Av den anledningen är det viktigt att städerna har möjlighet att säga sitt och att de får vederbörlig uppmärksamhet på EU-nivå. Vi anser också att städerna bör ges tillräcklig flexibilitet för att kunna använda medlen till sina egna prioriteringar. Finansieringsmöjligheter på regional och nationell nivå samt på EU-nivå bör samordnas så att de täcker alla typer av specifika behov. Slutligen anser vi att den framtida sammanhållningspolitiken bör vara en uppskattad och ändamålsenlig politik för städerna i EU.
Franz Obermayr
skriftlig. - (DE) Stadsområden är ett av nyckelområdena i EU:s utveckling. De växer snabbt och samlar ekonomisk styrka, industrier och framför allt ett mycket stort antal människor och ger även upphov till ett stort antal sociala frågor och frågor om infrastruktur. Därför spelar städerna en särskilt viktig roll i EU:s sammanhållningspolitik. Detta ges vederbörlig uppmärksamhet i betänkandet, vilket är anledningen till att jag röstade för betänkandet.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Städer stimulerar ekonomisk tillväxt och entreprenörskap och bidrar till skapandet av hållbar sysselsättning. När vi genomför programmet för städer måste vi satsa mer på att främja utveckling och kvalitativ uppgradering av infrastruktur och tjänster i europeiska städer. För att genomföra begreppet smartare urban utveckling måste vi skapa möjligheter för städerna att utveckla sin infrastruktur ordentligt och effektivt genom avancerad teknik, särskilt informations- och kommunikationsteknik (IKT). Tillämpning av intelligenta system skulle vara till stöd i samband med utmaningar som trafikstockningar, energieffektivitet och säkerhet inom den offentliga sektorn. Med tanke på enskilda regioners specifika behov är det nödvändigt att främja investeringar i teknisk utveckling. Vi måste främja social innovation i stadsområden, särskilt i missgynnade bostadsområden, genom att utnyttja de möjligheter som sammanhållningspolitiken ger. Det är av avgörande betydelse att upprusta stadsområden genom att återställa industrimark och förorenade markområden, samtidigt som man främjar länkar mellan stads- och landsbygdsområden. För att nå detta mål är det nödvändigt att genomföra flernivåstyre, regional planering och partnerskapsprincipen. Det bör noteras att kommissionen på grundval av medlemsstaternas bästa praxis för den strategiska planeringen bör utforma specifika EU-riktlinjer för integrerad stadsutvecklingsplanering och göra den integrerade stadsplaneringen rättsligt bindande. Dessutom måste lokala myndigheter i sina initiativ aktivt söka partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn och genomföra innovativa strategier för utveckling av städernas infrastruktur.
Georgios Papanikolaou
Syftet med detta betänkande är att identifiera de moderna utmaningar, särskilt i fråga om levnadsstandard, som EU-medborgare som bor i stadsområden står inför. Vi bör komma ihåg att det finns omkring 5 000 städer i Europa med en befolkning på mellan 5 000 och 50 000 invånare och nästan 1 000 städer med en befolkning på över 50 000. Även om endast 7 procent av EU:s befolkning bor i städer med över 5 miljoner invånare, jämfört med 25 procent i USA, ökar befolkningen i många stadsområden, så även i Grekland. Hursomhelst är städerna i Europa centrum för ekonomisk verksamhet, innovation och sysselsättning, och därför är det viktigt att stödja dem, särskilt i tider av ekonomisk tillbakagång. I betänkandet, som jag röstade för, framhålls med rätta att detta stöd måste ges på fyra nivåer (EU, nationell, regional och lokal) genom användning av de tillämpliga ekonomiska och politiska verktyg som finns tillgängliga på respektive nivå (gemenskapsfonder, nationella strategiska program, regionala operativa program och lokala och privata resurser).
Maria do Céu Patrão Neves
Sedan 2009, då betänkandet om den urbana dimensionen av sammanhållningspolitiken under den nya programperioden kom, har nya bidrag lämnats till detta ämne och det har utvecklats vidare. Syftet med detta betänkande är att följa upp det föregående betänkandet och belysa många aspekter av den urbana dimensionen i sammanhållningspolitiken som utskottet för regional utveckling betraktar som viktiga eller problematiska för den framtida sammanhållningspolitiken, som bör bli en uppskattad och ändamålsenlig politik gentemot städerna i EU. Jag röstade för betänkandet med tanke på detta ämnes utomordentliga betydelse för att små och medelstora städer ska förverkliga sin potential. Jag instämmer i föredragandens uppmaning att synsättet ”projekt för pengarnas skull” bör ersättas av synsättet ”pengar för projektens skull”. Projekt ska verkligen inte utarbetas i syfte att få del av de medel som står till förfogande utan för att nå strategiska mål. Erfarenheten visar att projektidéer i många fall växer fram på grundval av tillgängliga medel i stället för att bygga på verkliga behov och strategiska prioriteringar. Att bekämpa detta är en av de största utmaningarna i utvecklingspolitiken och även i sammanhållningspolitiken.
Aldo Patriciello
EU:s städer utgör centrum för ekonomisk verksamhet, innovation och sysselsättning, men står ändå inför många utmaningar. På grund av utflyttningen till förorterna, koncentrationen av fattigdom och arbetslöshet i urbana områden, ökade trafikstockningar och andra komplicerade problem behövs lösningar på transport- och bostadsproblemen samt utbildning och sysselsättningsprogram som måste anpassas till lokala behov. EU:s regionalpolitik och sammanhållningspolitik tar itu med dessa utmaningar. Det främsta syftet med det förbättrade programmet för städer bör vara att främja utvecklingen av och kvaliteten på infrastruktur och tjänster i EU:s städer. Framtida åtgärder måste ha en tydlig koppling till EU:s övergripande prioriteringar för att vara berättigade till bidrag från EU:s budget. Europa 2020-strategin gäller dock främst den framtida utvecklingen. Det är lika viktigt att råda bot på de nuvarande klyftorna mellan europeiska städer, och detta bör speglas i den framtida sammanhållningspolitikens prioriteringar. Mot bakgrund av erfarenheterna från Lissabonstrategin får programmet för städer inte bli en enkelriktad process, utan måste ha en tydlig nedifrån och upp-dimension. Jag röstar för förslaget, så att EU:s städer kan fortsätta utvecklas.
Phil Prendergast
skriftlig. - (EN) EU har nästan 1 000 städer med mer än 50 000 invånare, och deras sammansättning förändras konstant. Mot bakgrund av den senaste tidens förändringar av befolkning och migrationsmönster är det viktigt att kontinuerligt utvärdera hur vi vill att städerna ska utvecklas i framtiden. Vi måste hitta lösningar på problemen med transporter, bostäder, utflyttning till förorter och grönområden. Dessa lösningar måste anpassas till lokala behov, men vi måste fortfarande ta hänsyn till att frågor som arbetslöshet, fattigdom och socialt utanförskap är universella problem. EU:s regionalpolitik och sammanhållningspolitik måste bidra till hanteringen av dessa utmaningar. Städernas framgång som ekonomiska drivhus för regioner och hela länder innebär att programmet för städer måste baseras på strategier för fysisk utveckling som utvecklats enligt tanken att städerna inte bara är platser att bo och arbeta på, utan att de även ska tillhandahålla tjänster till dem som lever i utkanterna och ännu längre bort.
Fiorello Provera
EU kännetecknas av stora territoriella skillnader och polycentrisk utveckling. Mot denna bakgrund utgör EU:s städer centrum för ekonomisk verksamhet, innovation och sysselsättning, men står ändå inför många utmaningar. Jag välkomnar att man i denna strategi för städerna överlåter åt medlemsstaterna att definiera begreppet ”städer”, i enlighet med subsidiaritetsprincipen. På så sätt finns det större möjligheter att anpassa åtgärderna enligt de enskilda medlemsstaternas behov. Av dessa skäl välkomnade jag och röstade för denna åtgärd.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (EN) Jag röstade för. Detta är ännu ett initiativbetänkande om stadsutveckling i EU som mer eller mindre upprepar vad som redan har konstaterats i tidigare betänkanden om samma fråga. Den enda relevanta frågan för närvarande är den om den urbana dimensionens roll i utformningen av den framtida sammanhållningspolitiken efter 2013. Betänkandet är dock öppet i den här frågan och innehåller ingen tydlig rekommendation. I betänkandet tar man upp flera aspekter av sammanhållningens urbana dimension, t.ex. flernivåstyrning, partnerskapsprincipen, vidaredelegering av ansvar, integrerad strategisk planering och omfattande finansiell planering. Förutom en IBM-vänlig text om ”smartare urban utveckling” (punkt 8) var vi framför allt besvikna över att Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet genom sitt inflytande lyckades försämra en bra formulering om partnerskapsprincipen. Förslaget till betänkande hade kunnat förbättras genom ett antal kompromissändringar, och våra ändringsförslag var mycket väl integrerade. Vi har bra formuleringar om den ekonomiska tillväxtens kostnader (punkt 4), klimatskydd (punkt 9), intern sammanhållning (punkt 10), integrerade strategier och nedifrån och upp-strategier (punkterna 21 och 23), missgynnade bostadsområden (punkt 25) och korsfinansiering (punkt 28).
Oreste Rossi
EU kännetecknas av stor territoriell mångfald. EU:s städer utgör centrum för ekonomisk verksamhet, innovation och sysselsättning, men står ändå inför många utmaningar. Jag instämmer med föredraganden om att sammanhållningspolitiken, och även programmet för städer i Europa, bör utarbetas för att kunna råda bot på de territoriella klyftorna genom att investera i smart urban utveckling i syfte att förbättra kvaliteten på städernas infrastruktur och tjänster. Europeiska kommissionen och Europeiska investeringsbanken (EIB) har utvecklat tre finansiella instrument, varav ett syftar till att administrera gemensamt stöd för hållbar utveckling i stadsområden (gemensamt europeiskt stöd till hållbara investeringar i stadsområden, Jessica). För att täcka specifika territoriella behov är det lämpligt att på bästa möjliga sätt samordna finansieringsmöjligheter på regional, nationell och europeisk nivå.
Olga Sehnalová
skriftlig. - (CS) Jag röstade för ett antagande av Oldřich Vlasáks betänkande om programmet för städer i Europa och dess framtid i sammanhållningspolitiken. Jag välkomnar huvudsyftet med detta betänkande, vilket är att stödja sammanhållningspolitikens urbana dimension under den nya programperioden och ta hänsyn till den rådande utvecklingen i programmet för städer i Europa. Jag vill dock även nämna den nyligen offentliggjorda vitboken om transportpolitiken fram till 2050, där man anger en färdplan för ett gemensamt europeiskt transportområde. Enligt min mening är ett av de största hindren för att uppnå vitbokens ambitiösa mål de kvarvarande nivåskillnaderna när det gäller infrastruktur och transporttjänster i de olika medlemsstaterna. Sammanhållningspolitikens instrument måste därför spela en fortsatt viktig roll när det gäller att minska dessa nivåskillnader för att främja en hållbar och trygg europeisk transport. Detta gäller både städer och landsbygd, framför allt i gränsområdena, vilkas möjligheter till välstånd och sysselsättning är beroende av infrastrukturens utveckling.
Nuno Teixeira
Jag anser att programmet för städer i Europa utan tvekan är en viktig politik, med tanke på att 70 procent av EU:s befolkning bor i städer, och med tanke på att dessa människor genererar cirka 80 procent av EU:s BNP. Totalt 21,1 miljarder euro har öronmärkts för stadsutveckling under 2007-2013, och dessa medel ska satsas på återställande av industrimark och förorenade markområden, förnyelse av stad och landsbygd, rena transporter i städerna och bostäder. Programmet för städer i Europa är inriktat på att utveckla infrastruktur och tjänster i städer. Städerna står just nu inför många olika slags problem som kräver genomförande av anpassade och integrerade lokala utvecklingsmodeller. Eftersom stadspolitiken är integrerad i sammanhållningspolitikens mål, bör alltså sammanhållningspolitiken fungera som en länk till landsbygdsområdena för att främja en utveckling för alla. Städernas företrädare bör få säga sitt när det gäller hur man ska lösa deras problem genom flernivåstyrning och tillämpning av partnerskapsprincipen. Slutligen vill jag betona att utarbetandet av en integrerad strategisk planering bör kompletteras av flexibla finansieringstekniska lösningar så att nationella, regionala och lokala myndigheter kan genomföra sina prioriteringar.
Silvia-Adriana Ţicău
skriftlig. - (RO) Jag röstade för betänkandet om programmet för städer i Europa och dess framtid i sammanhållningspolitiken. Stadsområdena står för omkring 80 procent av EU:s BNP och upp till 70 procent av EU:s energiförbrukning, och de är de viktigaste centrumen för innovation, kunskap och kultur. Omkring 21,1 miljarder euro anslogs till stadsutveckling mellan 2007 och 2013, vilket utgör 6,1 procent av den totala budgeten för EU:s sammanhållningspolitik. Av detta är 3,4 miljarder euro avsedda för återställande av industrimark och förorenade markområden, 9,8 miljarder euro för projekt som syftar till förnyelse av stad och landsbygd, 7 miljarder euro för rena transporter i städerna och 917 miljoner euro för bostäder.
Smarta städer kräver smart kommunikations-, transport- och energiinfrastruktur. Jag stöder utarbetandet av integrerade rörlighetsplaner för städerna, och jag uppmanar lokala myndigheter att modernisera kollektivtrafiken i städerna så att den blir miljövänligare och effektivare. Införandet av intelligenta transportsystem i stadsområden kommer att förbättra energieffektiviteten och transportsäkerheten.
Eftersom 99 procent av alla bostäder i Europa består av gamla byggnader uppmanar jag kommissionen och medlemsstaterna att öka andelen anslag från Europeiska regionala utvecklingsfonden som varje medlemsstat kan använda för att förbättra energieffektiviteten i bostäderna från 4 till 15 procent i den kommande fleråriga budgetramen.
Viktor Uspaskich
skriftlig. - (LT) Föredraganden konstaterar helt riktigt att medlemsstaterna måste öka insatserna för att se till att den hållbara stadsutvecklingen blir en strategisk prioritering. Trots att nästan 70 procent av Litauens befolkning bor i städer och förortsområden saknar mitt land en tydlig, integrerad och hållbar strategi. Detta beror på minskad konkurrens.
Det är mycket viktigt att hitta en balans mellan EU:s prioriteringar och lokala behov. Programmet för städer i Europa får inte bli en enkelriktad process - det är oerhört viktigt att medborgarna får säga sitt.
I betänkandet tar man upp flera utmaningar med stadsplanering, t.ex. förnyelse av städer, lämpliga bostäder och miljövänliga transporter i städerna. Tyvärr är listan över sociala problem i litauiska stadsområden något längre än så. Enligt den litauiska regeringens statistik riskerar omkring 18 procent av Litauens stadsinvånare att hamna i fattigdom. Litauens statistik över självmord bland stadsinvånare hör till de högsta i världen.
EU:s statistik visar att mer än 25 procent av unga litauer tvingas ta lågavlönade arbeten och ingå kortsiktiga avtal med otillräckliga socialförsäkringsvillkor. Detta har en betydande inverkan på unga människors självständighet i städerna och orsakar stora demografiska problem, eftersom det börjar bli svårt att bilda familj i städerna.
Angelika Werthmann
skriftlig. - (DE) Jag har röstat för detta betänkande. Ett av skälen till varför vi inte nådde målen i Lissabonstrategin var den dåliga integrationen av städer och regioner. Föredraganden föreslår bland annat en genomgripande förändring av fördelningen av medel: ”Projekt bör inte utarbetas för att få ut tillgängliga medel, utan för att uppnå strategiska mål.”
Luís Paulo Alves
Jag röstade för detta betänkande, eftersom det lyfter fram behovet av att fatta konkreta beslut i vissa frågor som är avgörande för den framtida sammanhållningspolitiken, inbegripet stärkandet av mål 3. På detta område är det viktigt att vi inte utelämnar de mest isolerade och avlägsna regionerna.
Målet om territoriellt samarbete är avgörande för att sammanhållningspolitiken ska kunna omvandlas i praktiken. Jag vill lyfta fram de europeiska grupperingarna för territoriellt samarbete, som på ett betydande sätt bidrar till sammanhållningen genom sina program för territoriellt samarbete.
Roberta Angelilli
Främjandet av en balanserad utveckling i EU är ett av målen i sammanhållningspolitiken, som är ett ytterst viktigt instrument för att förbättra den ekonomiska, sociala och territoriella situationen i EU samt en viktig faktor för att åstadkomma en smart tillväxt för alla, vilket är ett mål i Europa 2020-strategin. Jag stöder detta betänkande, eftersom jag anser att den territoriella sammanhållningen bör få ett lämpligt stöd genom större anslag av strukturella medel, och därför är det riktigt att den andel som anslås till mål 3 ökas från nuvarande 2,5 procent till 7 procent, särskilt med tanke på att cirka 37,5 procent av EU:s befolkning bor i gränsregioner. Att anslå större medel skulle för det första innebära att vi kan investera i de transeuropeiska transportnäten, som har ett akut behov av modernisering. För det andra skulle vi behöva minska de fysiska, kulturella, administrativa och rättsliga hinder som står i vägen för samarbete och territoriell sammanhållning.
Pino Arlacchi
skriftlig. - (EN) Herr talman! Jag röstade för detta betänkande, eftersom man där understryker att det territoriella samarbetet i EU, som på ett så värdefullt sätt bidrar till modellen för flernivåstyrning, är en av sammanhållningspolitikens pelare. Med tanke på att det territoriella samarbetet har visat sig vara effektivt när det gäller att främja en balanserad utveckling i hela EU, är det nu mycket viktigt att vi ökar dess budget från nuvarande 2,5 procent till minst 7 procent av sammanhållningspolitikens totala budget för nästa programperiod.
Sophie Auconie
Jag representerar regionerna Centre, Auvergne och Limousin, som inte gränsar till några andra EU-medlemsstater, men jag är ändå övertygad om hur viktigt det är med gränsöverskridande samarbete - och territoriellt samarbete i allmänhet - för att EU ska utvecklas och broar byggas mellan folk. Jag instämmer helt med de förslag som lagts fram av föredraganden, min kollega Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, i synnerhet när det gäller att ge de europeiska grupperingarna för territoriellt samarbete en utökad roll och ge ökad finansiering till detta mål.
Jean-Luc Bennahmias
Syftet med mål 3 är att föra samtliga EU:s regioner, i synnerhet gränsöverskridande regioner, närmare varandra i ekonomisk, social och miljömässig mening. Detta beror på att det är viktigt att stärka kopplingarna mellan dessa regioner, i synnerhet på områdena energi och transport. I dessa tider när vi upplever vad man skulle kunna kalla en kris för den europeiska tanken, är det bra att bekräfta vilket europeiskt mervärde det territoriella samarbetet medför. För att mål 3 ska kunna genomföras på bästa möjliga sätt har vi därför begärt en betydande ökning av de strukturfondsmedel som ska öronmärkas för detta mål. Detta har vi framför allt gjort i syfte att förbättra transportinfrastrukturen och därmed öka EU-medborgarnas rörlighet inom och mellan regionerna. Som folkvald företrädare för en gränsregion har jag intresserat mig särskilt för den här frågan, och det gläder mig att vi har efterfrågat ett ökat samarbete för lokala myndigheter, vilket innebär samarbete dels myndigheterna emellan, dels med EU-institutionerna. Vi måste förbättra dialogen med dessa myndigheter för att bättre förstå vilka problem som finns och ta itu med utmaningarna. Eftersom det fortfarande är för komplicerat att genomföra programmen för territoriellt samarbete begärde vi slutligen att de skulle förenklas, och framhöll de särskilda egenskaperna hos de program som är kopplade till detta mål. Dessa program är ju per definition internationella program.
Mara Bizzotto
Jag röstar för detta betänkande, som framhåller fördelarna med ett ökat samarbete mellan grannregioner i olika medlemsstater. Jag håller med om att målet om territoriellt samarbete så snart det blir nödvändigt bör bli en av pelarna i den gemensamma sammanhållningspolitiken, eftersom detta skulle förbättra synergieffekterna mellan grannterritorier som av naturliga skäl har samma behov och problem. Det skulle också förbättra kapaciteten och öka möjligheterna till politiskt, ekonomiskt och administrativt utbyte mellan grannregioner. Jag anser även att förslaget i betänkandet om att öka EU:s finansiella åtagande för att upprätthålla denna pelare i sammanhållningspolitiken är ett bra förslag.
Vilija Blinkevičiūt
skriftlig. - (LT) Jag röstade för detta betänkande, eftersom vi måste stärka det territoriella samarbete som syftar till att hjälpa territorier och regioner att samarbeta för att hantera gemensamma utmaningar, genom att minska de fysiska, kulturella, administrativa och rättsliga hindren för ett sådant samarbete och minska gränseffekten. Program för gränsöverskridande samarbete är också viktiga om vi vill vara effektiva och uppnå resultat i genomförandet av strategier med koppling till fattigdomsbekämpning och integration av missgynnade grupper i EU:s samhälle i stort. Dessutom måste vi utnyttja de starka kulturella och språkliga banden mellan gränsregioner i olika medlemsstater. Dessa band är ett historiskt arv som kan förbättra samarbetet. Det behövs också en bättre samordning mellan förvaltningsmyndigheter och befintliga gränsöverskridande institutioner, t.ex. Euroregionerna, i genomförandet av gränsöverskridande program, för att garantera att alla projekt håller en hög kvalitet, har god insyn och bedrivs nära medborgarna.
Vito Bonsignore
Jag röstade för betänkandet om initiativet för gränsöverskridande, transnationellt och interregionalt samarbete. Jag förstår faktiskt hur viktigt det är - vilket betonades tydligt av föredraganden - att politikerna samarbetar bättre i syfte att utveckla och genomföra projekt som är mer ambitiösa och användbara för alla medborgare. Vi vet alla att befolkningen i gränsregioner löper större risk att missgynnas på grund av bristfällig infrastruktur. Om samtliga berörda parter deltar skulle det kunna leda till att alla människor i sådana regioner får sina behov tillgodosedda, även de folkgrupper som befinner sig i EU:s utkanter. För att uppnå detta mål krävs därför mer strategisk planering och mer samarbete på förvaltningsnivå, så att vissa finansiella program kan bli lättare att använda. Det skulle också vara nyttigt med mer utbredda kontroller för att säkerställa ökad insyn och bättre möjligheter att spåra använda medel. Mot denna bakgrund anser jag att det är rätt att kommissionen gör alla dessa instrument mer synliga. Endast om vi lyfter fram dessa åtgärder bättre kan de berörda parterna gå vidare på tydliga villkor.
David Casa
skriftlig. - (EN) De senaste åren har det blivit allt viktigare att begränsa de rättsliga och administrativa hindren för sammanhållningen för att ge de olika regionerna bättre möjligheter att tillsammans hantera gemensamma problem. Jag är för de slutsatser som föredraganden kommit fram till, och har beslutat att rösta för detta ärende.
Lara Comi
Det territoriella samarbetet är utan tvekan en av de viktigaste frågorna för EU just nu. Det blir tydligare än någonsin att länderna måste gå samman och bandet mellan folkgrupper bli starkare när vi betänker att 37,5 procent av EU:s befolkning lever i gränsregioner. Av den anledningen har det territoriella samarbetet visat sig vara ytterst viktigt från flera synpunkter. Å ena sidan skulle det på ett effektivt sätt bidra till att stärka den inre marknaden och bidra till att undanröja de fysiska och kulturella hinder som står i vägen för denna process. Å andra sidan skulle det främja den europeiska integrationen på olika politiska områden och hjälpa länderna att utarbeta samordnade och gemensamma projekt. Jag håller med om att man behöver anslå mer stöd för denna politik, framför allt när det gäller att öka den andel av budgeten som ska anslås till samarbetet mellan regionerna. En annan fördel som har lyfts fram i detta betänkande är inrättandet av grupperingar för territoriellt samarbete. Jag anser att inrättandet av dessa grupperingar kan ge positiva resultat, dels när det gäller styrning, eftersom det skulle innebära gränsöverskridande styrning som garanterar att lokala och regionala myndigheter blir delaktiga i utformningen av politiken, dels när det gäller social sammanhållning, eftersom det skulle skapa större möjligheter för samhällen som är språkligt och kulturellt olika att komma varandra närmare.
Edite Estrela
Jag röstade för betänkandet om mål 3 och en framtida dagordning för det gränsöverskridande, transnationella och interregionala samarbetet, eftersom det är nödvändigt för en effektiv sammanhållningspolitik. Det bör påpekas hur viktigt det är att inrätta grupperingar för territoriellt samarbete som ett av de främsta instrumenten för territoriell styrning som tillgodoser behovet av ett strukturerat samarbete när det gäller finansiering, juridisk status och flernivåstyre.
Diogo Feio
37,5 procent av EU:s befolkning lever i gränsregioner, vilket gör de tre dimensionerna - den gränsöverskridande, den transnationella och den interregionala - till några av EU:s viktigaste politiska åtgärder, eftersom de hjälper territorier, regioner och medlemsstater att samarbeta bättre med varandra och sträva efter att uppfylla gemensamma mål.
José Manuel Fernandes
Detta betänkande, som utarbetats av Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, handlar om mål 3: En utmaning för det territoriella samarbetet - en framtida dagordning för gränsöverskridande, transnationellt och interregionalt samarbete. Vi kan tänka på mål 3, det territoriella samarbetet i EU, som strukturfondernas fattiga släkting. Trots att nästan 200 miljoner människor bor i gränsområden tilldelas detta mål endast 2,52 procent av sammanhållningspolitikens medel. Med tanke på att EU:s sammanhållningspolitik är en del av en solidaritetsram som omfattar de 27 medlemsstaterna och deras 271 regioner, och med tanke på att den syftar till att överbrygga de ekonomiska och sociala klyftorna inom EU, är det ytterst viktigt att man inom nästa fleråriga budgetram ökar finansieringen till detta mål, eftersom det handlar om regioner med stora konkurrensproblem som är oerhört viktiga för EU:s hållbarhet. Därför instämmer jag i föredragandens förslag om att stärka målet om territoriellt samarbete genom att öka den totala budgeten från 2,5 procent till 7 procent och anta åtgärder för att förenkla genomförandet av program och inrätta europeiska grupperingar för territoriellt samarbete, som är en förutsättning för att de gränsöverskridande styrningssystemen ska fungera.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Det territoriella samarbetet har blivit betydligt viktigare den senaste tiden på grund av den allmänna strukturfondsförordningen och ikraftträdandet av Lissabonfördraget. Dess mål är att undanröja de fysiska, administrativa och rättsliga hindren och att minska den så kallade gränseffekten mellan länder och regioner så att de tillsammans ska kunna hantera gemensamma utmaningar. Det är viktigt att bevara sambandet mellan de tre grundläggande delarna - gränsöverskridande samarbete, transnationellt samarbete och interregionalt samarbete - eftersom varje del har sitt berättigande och sina fördelar. I våra insatser för att fullfölja principen om territoriell sammanhållning måste vi på ett bättre sätt uppfylla målet om territoriellt samarbete och standardförfaranden. För att det territoriella samarbetet ska kunna genomföras och utvecklas på ett framgångsrikt sätt som en viktig europeisk grundtanke, bör det också vara en symbol som konkretiserar EU för alla medborgare.
Nathalie Griesbeck
Jag vill välkomna antagandet av detta betänkande och betona hur viktigt mål 3 om territoriellt samarbete är i EU:s sammanhållningspolitik. Vårt parlament kräver att en större andel av strukturfonderna ska öronmärkas för detta mål - från nuvarande 2,5 procent till 7 procent - och jag stöder kraftigt denna ståndpunkt. Mål 3 måste upprätthållas och framför allt utvecklas så att vi kan fortsätta med integrationen på gemenskapens territorium över de nationella gränserna. Jag företräder en valkrets som i mycket hög grad påverkas av gränsöverskridande frågor, och jag kommer från den enda region i Frankrike som angränsar till tre andra EU-medlemsstater, och därför intresserar jag mig mycket för dessa frågor och för gränsöverskridande samarbetsprojekt. Dessa områden för territoriellt samarbete är privilegierade områden i det europeiska samarbetet, i synnerhet det gränsöverskridande samarbetet. I dessa områden är gränser, barriärer och hinder mindre påtagliga. Eftersom dessa samarbetsområden blir verkliga projektområden spelar de en viktig roll när det gäller att stärka banden på lokal nivå, mellan partner från olika medlemsstater och mellan medborgare som går samman för att hantera gemensamma problem. Det territoriella samarbetet måste uppmuntras.
Mathieu Grosch
skriftlig. - (DE) Det gränsöverskridande samarbetet är avgörande i gränsregionerna. Därför behöver euroregionerna och SaarLorLux-regionerna stärkas. Därför välkomnar jag bevarandet av det gränsöverskridande samarbetet som en central del av strukturpolitiken.
Jag välkomnar särskilt kravet på att minst 70 procent av budgetfinansieringen ska satsas på territoriellt samarbete i gränsöverskridande sammanhang och att anslagen till det territoriella samarbetet ska höjas från den aktuella programperiodens 2,5 procent till minst 7 procent av den totala budgetfinansieringen under nästa programperiod.
Dessutom bör inrättandet av europeiska allianser för territoriellt samarbete underlättas, eftersom detta nya instrument kommer att göra det enklare för lokala myndigheter och medborgare att samarbeta bättre, vilket kommer att gynna många regioner, framför allt gränsregioner.
På det stora hela utgör detta betänkande ett viktigt steg mot att säkra den gränsöverskridande politiken i EU, och det kommer att göra det möjligt för det tyskspråkiga gränsområdet i Belgien att stärka sitt samarbete med andra gränsregioner.
När det gäller sammanhållningspolitiken gläder det mig att utskottet har antagit mitt förslag om att de medel från strukturfonderna som öronmärkts för transporter bör inriktas mer på den allmänna inriktningen i EU:s transportpolitik. Detta skulle också kunna påskynda viktiga projekt i gränsområdena.
Brice Hortefeux
Gränsregionerna, som står för 37,5 procent av EU:s befolkning, är oerhört viktiga för integrationen och för att stärka banden mellan EU-medborgarna. Det territoriella samarbetets framgångar är nu välkända. Detta mål fastställdes 2007 och fick en budget på 8,5 miljarder euro för 2007-2013 som fördelades på gränsöverskridande, transnationella och interregionala program, vilket gör det möjligt för 271 regioner i EU att få betydande finansiering i syfte att utveckla och förbättra gemensamma projekt för att överbrygga olika naturliga gränser och barriärer, t.ex. land- och sjögränser och administrativa hinder som påverkar medborgarnas vardagsliv.
Jag hyser inga tvivel om att Marie-Thérèse Sanchez-Schmids betänkande, som antogs med stor majoritet, kommer att påverka Europeiska kommissionens arbete när den utarbetar de lagstiftningsförslag som den kommer att lägga fram i september. I betänkandet betonas särskilt att vi behöver bevara den gränsöverskridande pelarens framträdande status och skapa incitament för att främja stora gränsöverskridande och transnationella projekt, t.ex. det transeuropeiska transportnätet (TEN-T). Jag instämmer helt och hållet med dessa rekommendationer, och därför vill jag återigen berömma kvaliteten på detta betänkande, som har lyckas få ett brett stöd över partigränserna.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade detta dokument, eftersom det territoriella samarbetet i den fleråriga budgetramen 2007-2013 har blivit en av de tre pelarna för EU:s sammanhållningspolitik och ersatt gemenskapsinitiativet för transeuropeiskt samarbete. Genom artikel 174 i fördraget har territoriell sammanhållning dessutom blivit en av de tre delarna i sammanhållningspolitiken, tillsammans med den ekonomiska och sociala sammanhållningen. Detta mål har nu en plats som tydligt visar att det är en av EU:s viktigaste prioriteringar. Syftet med det territoriella samarbetet måste vara att undanröja de fysiska, administrativa och rättsliga hindren för sammanhållningen och att minska gränseffekten mellan territorier och regioner, så att de tillsammans ska kunna hantera gemensamma utmaningar, oavsett om de är territoriella (tjänster, infrastruktur, stadsplanering och fysisk planering), globala (globalisering, klimatförändringar), ekonomiska eller sociala. Det territoriella samarbetet ger ett europeiskt mervärde och spelar en väsentlig roll för att fördjupa den inre marknaden och främja den europeiska integrationen inom flera sektorspolitiska områden och jag håller med om att det territoriella samarbetet bör förbli en av pelarna för sammanhållningspolitiken.
Giovanni La Via
Instrumentet ”territoriellt samarbete” har en avgörande roll för att stärka den inre marknaden och främja den europeiska integrationen inom flera av EU:s sektorspolitiska områden, vilket också betonas i Europa 2020-strategin. Jag röstade för detta betänkande så att dessa mål ska kunna uppnås inom en snar framtid, vilket skulle bidra till en balanserad tillväxt, inte bara inom olika sektorer, utan också inom områden i EU som ofta kännetecknas av skillnader i den territoriella utvecklingen. Till detta behövs resurser - och dessa resurser bör anslås utifrån samordnade kriterier - och det behövs även verkliga synergieffekter mellan gränsöverskridande och transnationella områden, just för att de lokala behoven ska kunna samordnas med de bredare behoven. Jag är säker på att EU:s stora kulturella, historiska och språkliga arv skulle bli mer framträdande om de fysiska och territoriella hindren undanröjdes. Det är den här typen av samarbete som är hörnstenen i vår syn på demokratiska principer och enhet i mångfalden.
Petru Constantin Luhan
skriftlig. - (RO) Denna resolution av Europaparlamentet om mål 3 är viktig, eftersom den undanröjer de administrativa och rättsliga hinder som för närvarande finns mellan medlemsstaterna.
Syftet med det territoriella samarbetet, vilket påpekas i detta betänkande, är att få medlemsstaterna att samarbeta i fråga om tjänster och infrastruktur samt stadsplanering, fysisk planering, ekonomisk planering och samhällsplanering. Detta samarbete gör det möjligt att skapa en starkare och mer bestående union mellan EU:s medlemsstater.
Mål 3 möjliggör en komplex, flerdimensionell modell för samarbete mellan parter från olika medlemsstater. Denna modell kräver en specifik, tydlig och enhetlig strategi och tillämpning i medlemsstaterna, som kommer att stärka sammanhållningen mellan dem.
Sist men inte minst vill jag säga att detta betänkande belyser ett viktigt faktum, och det är att vi måste locka till oss, uppmuntra och inkludera partner från den privata sektorn i syfte att uppnå detta territoriella samarbete, eftersom många tjänster och en stor del av infrastrukturen drivs och ägs av aktörer inom den privata sektorn.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
EU:s gränsöverskridande samarbete är för närvarande en del av sammanhållningspolitiken. Dels bidrar den till att skapa överstatliga projekt och EU-strategier, dels bidrar den till att undanröja hinder mellan territorier och regioner. Jag är övertygad om att ett effektivt territoriellt samarbete är viktigt, inte bara inom EU, utan framför allt inom områden som delar gräns med EU:s medlemsstater. Dessutom kommer vi under det polska ordförandeskapet att få möjlighet att främja principer om ett samordnat genomförande av gränsöverskridande program i gränsområden både inom och utanför EU.
Med anledning av ovanstående anser jag att Marie-Thérèse Sanchez-Schmids betänkande om en utmaning för det territoriella samarbetet är ett viktigt bidrag till arbetet med regionalpolitiken, och jag röstade för ett antagande.
Clemente Mastella
Den allmänna strukturfondsförordningen och ikraftträdandet av Lissabonfördraget har inneburit en påtaglig förstärkning av det territoriella samarbetets betydelse, och gjort det till en av de tre pelarna för EU:s sammanhållningspolitik. Sammanhållningspolitiken bör verkligen undanröja de nuvarande fysiska, administrativa och rättsliga hindren och minska gränseffekten mellan territorier och regioner så att det blir möjligt för dem att tillsammans hantera gemensamma utmaningar, oavsett om de är territoriella, globala, ekonomiska eller sociala.
Vi hoppas att åtgärderna på samarbetsområdet kan samordnas på alla styrelsenivåer och kopplas samman med en Europa 2020-strategi som har anpassats till de regionala behoven och till andra befintliga territoriella strategier. För att principen om territoriell sammanhållning ska kunna genomföras på ett korrekt sätt och för att höja det europeiska mervärdet i samband med medel som anslagits inom ramen för målen ”konvergens” och ”konkurrenskraft och sysselsättning”, anser vi att samordning behövs mellan målet ”territoriellt samarbete” och andra allmänna politikområden.
Vi är för antagandet av en territoriell strategi i programperiodens inledande skeden för att kanalisera finansieringen för ”konvergens” och ”konkurrenskraft och sysselsättning” mot ett antal prioriterade projekt, t.ex. transeuropeiska transportnät (TEN-T), som fastställts på förhand och beslutats i samråd med programmets partner i enlighet med grundprinciperna om flernivåstyre och europeiskt partnerskap.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Finansieringen till det territoriella samarbetet bör ökas, med tanke på dess inflytande på sammanhållningspolitiken. Men när vi ökar budgeten för denna programperiod måste vi tydligt ange för vilka poster i sammanhållningspolitikens budget anslagen ska minska, utan att detta hindrar uppfyllandet av sammanhållningspolitikens mål. Det territoriella samarbetet undanröjer administrativa och rättsliga hinder mellan territorier och regioner och bidrar till hanteringen av frågor med koppling till territoriell, ekonomisk och social sammanhållning. Dessutom måste vi fortsätta prioritera samarbetet mellan gränsregioner före samarbetet med andra områden. Därför bör finansieringen till genomförandet av det territoriella samarbetet ökas. Jag anser att tillämpningen av den geografiska gränsen på 150 km för kust- och havsregioner bör vara mer flexibel. Olika regionala samarbetsprogram måste beaktas i utarbetandet och genomförandet av storskaliga strategier. Dessutom bör kommissionen utvärdera resultaten av de första makroregionala strategier som genomförts. Det territoriella samarbetet är nära knutet till EU:s yttre gränser, och därför måste vi skapa mer effektiva synergieffekter mellan Europeiska regionala utvecklingsfonden och andra samarbetsinstrument, skapa mer gynnsamma finansieringsmöjligheter och genomföra en ny grannskapspolitik. Det bör påpekas att genomförandet av territoriella samarbetsprogram just nu hindras av att så många olika myndigheter är inblandade. Vi måste också förenkla reglerna om revision och kontroll.
Justas Vincas Paleckis
skriftlig. - (EN) Ett bättre samarbete mellan EU:s medlemsstater på bilateral, regional och interregional nivå är inte bara en viktig del av EU:s uppdrag, det blir dessutom allt mer nödvändigt för att bevara solidariteten i EU nu när vi måste ta itu med allt fler problem. Jag stödde denna resolution eftersom man i den erkänner att vi måste förenkla genomförandet på dessa nivåer av samarbetet och inkludera privata aktörer, i synnerhet när det gäller samarbetet för ekonomisk utveckling. EU:s medlemsstater kommer även i fortsättningen ha stor nytta av att få bättre möjligheter att samarbeta med andra medlemsstater. Tillsammans med föredraganden vill jag uppmana kommissionen att göra en djupgående analys av resultaten i de första makroregionala strategier som genomförts.
Alfredo Pallone
Den framtida dagordningen för gränsöverskridande transnationellt och interregionalt samarbete är strategiskt viktig när det gäller att fastställa målen för varje territorium i EU och hur dessa mål kan uppnås. Det territoriella samarbetet är ett mervärde som gör det möjligt för en region att tillvarata sina möjligheter och öka sin konkurrenskraft. Jag röstar för betänkandet, eftersom jag anser att det är viktigt att fastställa mål som garanterar en lämplig fördelning av medel till samarbetsprogram och att till fullo tillgodose behoven i varje område genom att inkludera de viktigaste regionala projekten.
Maria do Céu Patrão Neves
Territoriellt samarbete har blivit en av de tre pelarna i EU:s sammanhållningspolitik och ersatt gemenskapsinitiativet för transeuropeiskt samarbete. Genom artikel 174 i fördraget har ”territoriell sammanhållning” dessutom blivit en av de tre delarna av sammanhållningspolitiken, tillsammans med den ekonomiska och sociala sammanhållningen. Detta mål har nu en plats som tydligt visar att det är en av EU:s främsta prioriteringar. Målet med denna politik är att undanröja de fysiska, administrativa och rättsliga hindren för sammanhållningen och att minska gränseffekten mellan territorier och regioner, så att de tillsammans ska kunna hantera gemensamma utmaningar, oavsett om de är territoriella (tjänster, infrastruktur, stadsplanering och fysisk planering), globala (globalisering och klimatförändringar), ekonomiska eller sociala. Jag röstade för betänkandet på grund av den grundläggande drivkraften, dvs. att stärka målet om det territoriella samarbetet genom program för territoriell sammanhållning på alla planeringsstadier och i samordning med Europa 2020-strategin, anta en territoriell strategi för annan EU-politik, uppmuntra inrättandet av europeiska grupperingar för territoriellt samarbete samt underlätta genomförandet av denna politik och satsa på att göra den synlig i EU. Därför röstade jag för.
Aldo Patriciello
Den allmänna strukturfondsförordningen och ikraftträdandet av Lissabonfördraget har inneburit en påtaglig förstärkning av det territoriella samarbetets betydelse de senaste fem åren och gjort det till en av de tre pelarna för EU:s sammanhållningspolitik. I den fleråriga budgetramen 2007-2013 har målet ”territoriellt samarbete” blivit en av de tre pelarna för EU:s sammanhållningspolitik och ersatt gemenskapsinitiativet för transeuropeiskt samarbete. Genom artikel 174 i fördraget har ”territoriell sammanhållning” dessutom blivit en av de tre delarna av sammanhållningspolitiken, tillsammans med den ekonomiska och sociala sammanhållningen. Detta mål har nu en plats som tydligt visar att det är en av EU:s främsta prioriteringar. Målet med denna politik är att undanröja de fysiska, administrativa och rättsliga hindren för sammanhållningen och att minska gränseffekten mellan territorier och regioner, så att de tillsammans ska kunna hantera gemensamma utmaningar, oavsett om de är territoriella, globala, ekonomiska eller sociala. Mål 3 möjliggör ett komplext och flerdimensionellt samarbete mellan partner från olika medlemsstater. Därför måste reglerna om revision och kontroll förenklas. För att det territoriella samarbetet ska kunna bli en symbol som konkretiserar EU för alla medborgare, och för att politiska beslutsfattare och tjänstemän ska känna till de praktiska aspekter av det territoriella samarbetet som kan beröra deras arbete, röstar jag för detta förslag.
Fiorello Provera
Jag instämmer med föredraganden när hon bekräftar hur viktigt det territoriella samarbetet är, eftersom det syftar till att undanröja fysiska, administrativa och rättsliga hinder och minska gränseffekten mellan regioner och främja en harmonisk utveckling. Denna nya strategi kommer också att vara relevant för bergsregioner, som på liknande sätt kan fylla en viktig funktion när det gäller att uppfylla målen i Europa 2020-strategin. Men för att dessa mål ska kunna uppfyllas måste programmen för territoriellt samarbete förenklas, och vi måste göra lokala myndigheter och allmänheten mer delaktiga genom att förbättra kommunikationen med hjälp av en storskalig mediekampanj för att öka kunskapen.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (EN) Jag röstade för. Föredragandens textförslag motsvarar i stora drag vår grupps ståndpunkt när det gäller mål 3. De ändringsförslag från vår grupp som utskottet för regional utveckling antagit gäller följande: Ett krav på mer flexibel tillämpning av den geografiska gränsen på 150 km för gränsöverskridande program för kust- och havsregioner. Rekommendationen att en första bedömning av de befintliga europeiska grupperingarna för territoriellt samarbete ska göras, för att vi ska kunna dra lärdom av dessa första erfarenheter. Synpunkten att starka kulturella och språkliga band mellan gränsregioner i olika medlemsstater måste utnyttjas för att vi ska kunna förbättra det gränsöverskridande samarbetet.
Oreste Rossi
Det territoriella samarbetet är en av pelarna i EU:s sammanhållningspolitik, och det syftar till att undanröja de fysiska, administrativa och rättsliga hindren och minska gränseffekten mellan territorier och regioner för att främja en harmonisk utveckling som gör det möjligt för dem att tillsammans hantera gemensamma utmaningar. Enligt grundtanken i Europa 2020-strategin är det viktigt att fördela medel på ett bättre sätt för att på ett lämpligt sätt tillgodose behoven och de särskilda egenskaperna i EU:s territorier. Därför röstar jag för betänkandet.
Nuno Teixeira
Sedan 1986 har målet med sammanhållningspolitiken varit att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen mellan EU:s medlemsstater. I Lissabonfördraget och den nya Europa 2020-strategin har man dock infört en tredje dimension, ”territoriell sammanhållning”, och som främjar en funktionell strategi för en integrerad utveckling i EU:s 271 regioner, dvs. de områden där EU:s befolkning bor. Jag anser att den territoriella sammanhållningen bör bidra till att undanröja fysiska, administrativa och rättsliga hinder mellan EU:s regioner och främja en harmonisk utveckling i EU samt ökat samarbete genom gemensamma projekt mellan olika regioner som har liknande särdrag och utvecklingsmål. Jag vill också betona att territoriella strategier bör vara direkt kopplade till riktlinjerna för det transeuropeiska transportnätverket, strategierna för den integrerade havspolitiken och till Europa 2020-strategin för att vi ska kunna bygga upp ett smart och hållbart EU för alla. Slutligen instämmer jag helt och fullt med påståendet att vi måste utarbeta en handlingsplan för EU:s yttersta randområden och fastställa sektorsövergripande principer för att bidra till en balanserad utveckling i dessa områden och till att minska de territoriella skillnaderna i förhållande till andra regioner i EU.
Angelika Werthmann
skriftlig. - (DE) Samfinansieringen av gränsöverskridande, transnationella och interregionala projekt är ett av EU:s kännetecken. Föredraganden har föreslagit en rad förbättringar för att ta itu med de brister som vi tidigare diskuterat. Jag har röstat för detta betänkande.
Iva Zanicchi
Jag röstade för det betänkande som lades fram av Marie-Thérèse Sanchez-Schmid. I betänkandet betonas det territoriella samarbetets mervärde och dess potential när det gäller att främja konkurrenskraften. Samtidigt som man upprätthåller den ursprungliga strukturen i mål 3, föreslår man i betänkandet en ökning av medlen och lyfter fram de särskilda behoven bland befolkningen i gränsregioner. Genom att anslå medel på grundval av samordnade kriterier för varje territoriellt samarbetsprogram kan vi arbeta strategiskt och anpassa våra åtgärder till varje regions särskilda behov och särdrag.
Luís Paulo Alves
Jag anser bestämt att vi med hjälp av en effektiv strategisk ram kan få till stånd en gemensam strategi och utnyttja synergier mellan samtliga fonder för att stödja sammanhållningspolitikens mål, bland annat de som fastställts i fördragen, och på så sätt bättre tjäna EU-medborgarna och leva upp till deras förväntningar. Detta betänkande är ett steg mot att skapa dessa synergier, och därför röstar jag för det.
Elena Oana Antonescu
Vi behöver en mer flexibel fondanvändning, en administrativ kultur som främjar ett områdesövergripande tillvägagångssätt och förenklad administration av fonderna, och detta är avgörande för upprättandet av en gemensam strategisk ram för strukturfonderna. När det gäller synergieffekter mellan strukturfonderna har Europaparlamentet insisterat på att man måste undvika en hög koncentration av kapacitet till ekonomiska kluster och framstående regioner i EU. Jag anser att man behöver en integrerad strategi för de olika sektorsvisa politikområdena för att man ska kunna nå ett optimalt resultat för ekonomisk utveckling och tillväxt, minskade regionala utvecklingsskillnader, skapande av arbetstillfällen, ökad livskvalitet, utbildning av arbetstagarna för nya yrken, social och territoriell sammanhållning samt genomförande av den europeiska sociala modellen, som utgör en sammanhållnings- och konkurrensfaktor i den europeiska ekonomin. Genom att fondernas gemensamma åtgärder inriktas på den regionala och/eller lokala nivån ökar deras mervärde, samtidigt som det blir möjligt för intressenter att utforma särskilda åtgärder för de reella ekonomiska och sociala behoven och därmed för sysselsättningssituationen i varje enskild region. Därför röstade jag för detta betänkande.
Sophie Auconie
Sammanhållningspolitikens aktörer är alla överens om att flera parallella EU-fonder - Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Europeiska socialfonden (ESF), Sammanhållningsfonden, Europeiska fiskerifonden (EFF) och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) - inte alltid bidrar till att EU:s finansiella resurser förvaltas på ett optimalt sätt. Jag röstade för detta betänkande, eftersom det innehåller intressanta förslag om hur man ska uppnå det viktiga målet att göra dessa instrument mer enhetliga. Jag har stora förhoppningar om att denna strategi, som Europeiska kommissionen stöder, kommer att ingå i kommissionens kommande förslag om det regelverk som kommer att gälla för den framtida sammanhållningspolitiken (2014-2020).
Jean-Luc Bennahmias
Just nu tänker vi över och diskuterar nästa fleråriga budgetram, men det är viktigt att upprepa att sammanhållningspolitiken förblir en viktig drivkraft för tillväxten och att den budget som öronmärkts för sammanhållningspolitiken inte bör minskas. En möjlig förbättring är att göra de olika instrumenten och politikområdena mer enhetliga, i synnerhet i förhållande till Europa 2020-strategin, för att vi ska få större synergieffekter mellan de olika fonderna och därmed få en mer resultatorienterad regional utvecklingspolitik. En effekt av fondernas utspridning är att de blir mindre synliga och att medborgare och intressenter därmed är mindre medvetna om dem. En annan effekt är att detta kan leda till dubbelarbete och inkonsekvens, och därmed försämra politikens totala effekt. I detta betänkande har vi därför specificerat tre huvudsakliga mål som vi anser bör uppnås, nämligen upprättande av program som får stöd från flera fonder, ökat tekniskt stöd och utarbetande av en europeisk vägledning. Genom att förbättra synergieffekterna kommer vi att kunna öka sammanhållningspolitikens europeiska mervärde för lokala och regionala partner i hela EU, vilket i sin tur kommer att ge medborgarna ökade fördelar.
Sergio Berlato
EU har i åtskilliga resolutioner insisterat på att det behövs en integrerad strategi för de olika sektorsvisa politikområdena för att man ska kunna uppnå ett optimalt resultat för tillväxt och utveckling i EU. Jag anser att det mest beslutsamma försöket att samordna insatserna från EU:s program och fonder föranleddes av den efterkristid som Europa har gått in i. Det står åtminstone klart att vi måste konsolidera statsbudgetarna under de kommande åren, och att vi därför måste försöka förbättra effekterna av den tillgängliga finansieringen. Jag tror dock att denna svåra period som drabbar hela EU ger oss ett tillfälle att använda förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram till att uppnå större synergieffekter från EU:s program och fonder. Åtminstone vet vi mycket väl, tack vare erfarenheterna från dessa år, att Europeiska regionala utvecklingsfondens finansiering av ekonomiska åtgärder inom innovation, forskning och miljö kan bli effektivare om den samordnas och integreras väl med Europeiska socialfondens åtgärder. Slutligen vill jag upprepa uppmaningen till kommissionen att främja en kultur som syftar till att förenkla administrationen av EU:s medel.
Mara Bizzotto
Jag måste rösta för detta betänkande. I tider som dessa, när den ekonomiska och finansiella krisen tvingar oss till mer återhållsamma utgifter, ökad insyn och trygga och innovativa finansieringsåtgärder, när resurserna krymper och de sociala behoven blir alltmer akuta, är det inte bara ett mål, utan också en moralisk plikt att försöka använda strukturfonderna på ett mer effektivt sätt. Detta gäller inte bara för samtliga administratörer, utan framför allt för EU, som av medborgarna uppfattas som en alltmer abstrakt enhet som saknar koppling till människornas verkliga behov.
Vilija Blinkevičiūt
skriftlig. - (LT) Jag röstade för detta betänkande, eftersom rationaliseringen av utgifterna kräver större genomslagskraft och effektivitet i politiken såväl på EU-nivå som på nationell, regional och lokal nivå. Dessutom bör Europaparlamentet vid de interinstitutionella förhandlingarna om EU:s nya budgetram (2014-2020) lägga fram specifika förslag om en gemensam strategisk ram för att se till att målen i EU:s sammanhållningspolitik genomförs och att strukturfonderna är ändamålsenliga. Det bör betonas att den ekonomiska och finansiella krisen har gjort det ännu mer angeläget att vidta åtgärder inom de sektorer som omfattas av Europeiska socialfonden, särskilt främjande av sysselsättning, omskolning, social integration och fattigdomsbekämpning. Dessutom vill jag framhålla att Europeiska socialfonden i egenskap av stödinstrument för fortbildning, kompetensutveckling och omskolning ska ses som ett viktigt redskap - som dock inte utnyttjas fullt ut - för att främja en effektiv tillväxt för alla och bidra till ett EU där konkurrenskraften baseras på kompetens. Utgifterna på sammanhållningspolitikens område måste rationaliseras genom att man minskar uppsplittringen av finansieringsinstrument och kanaler och ser till att de olika finansieringsinstrumenten kompletterar varandra. Dessutom behöver vi ta hänsyn till kommissionens förslag om bättre prioritering och tematisk koncentration av EU-resurser och nationella resurser på ett antal prioriterade områden för att stärka samarbetet mellan fonderna.
Nessa Childers
skriftligt. - (EN) Det är ytterst viktigt att se till att dessa fonder och andra EU-fonder är ändamålsenliga för att de ska få fortsatt stöd från EU-medborgarna.
Karima Delli
Jag välkomnar de förslag som har lagts fram genom antagandet av detta betänkande om att öka synergier mellan den regionala politiken å ena sidan och mellan olika fonder å den andra, särskilt genom att öka finansieringen och upprätta multiregionala program. Jag beklagar dock att man inte prioriterar lokala och regionala myndigheters deltagande i beslutsprocessen. Genom att ge myndigheter med förmåga till decentraliserad förvaltning ett större inflytande kan vi öka utnyttjandegraden, effektivisera och förenkla, vilket är nödvändigt för att sammanhållningspolitiken ska kunna genomföras.
Luigi Ciriaco De Mita
Politiken för ekonomisk, social och territoriell sammanhållning är en av grundpelarna i ett EU som inte bara satsar på att främja och utveckla spetskompetens genom att stödja innovationen, utan också på att skapa konvergens och överbrygga klyftor mellan utvecklade och mindre utvecklade områden. Gemensam programplanering var den mest innovativa aspekten under perioden 2007-2013, vilket har lett till att regioner och medlemsstater har antagit en integrerad strategi mellan olika territorier och resurser som en del av den strategiska och operativa programplaneringen. Denna viktiga strategi riskerar dock i många fall att motarbetas av den stora självständigheten och starka konkurrensen mellan de olika myndigheter som ansvarar för förvaltningen av de olika enfondsprogrammen. Genom att inte samarbeta utgör dessa ett allvarligt hot, inte bara mot den värdefulla integration av insatser och åtgärder som skulle kunna uppnås, utan också mot de fördelar och de effekter som dessa åtgärder skulle kunna generera. Under nästa programperiod kunde det därför vara lämpligt att återgå till flerfondsprogrammen och i dessa program utnyttja erfarenheterna från den gemensamma programplaneringen samt uppmuntra en gemensam och ansvarsfull förvaltning bland de olika aktörer som ansvarar för den regionala utvecklingen. Jag anser att det antagna betänkandet på ett effektivt sätt bidrar till att nå dessa mål.
Edite Estrela
Jag röstade för betänkandet om ökad effektivitet mellan Europeiska regionala utvecklingsfonden och andra strukturfonder, eftersom jag anser att utarbetandet av en strategisk ram skulle säkerställa ett gemensamt hållningssätt och göra det möjligt för oss att dra nytta av synergier mellan de olika befintliga fonderna i syfte att uppnå sammanhållningspolitikens mål enligt fördragen och därmed leva upp till medborgarnas förväntningar.
Diogo Feio
Parlamentet har betonat behovet av ökad effektivitet i den kombinerade tillämpningen av Europeiska regionala utvecklingsfonden och de andra strukturfonderna, tillsammans med en integrerad strategi för de olika sektorsvisa politikområdena. Vi måste undvika att slösa med resurser, särskilt under den allvarliga kris som nu råder, och därför bör vi försöka utnyttja synergierna från strukturfondernas resurser på ett optimalt sätt och undvika att möjligheter går förlorade på grund av ett alltför stort slöseri. Denna insats för att utnyttja tillgängliga medel kommer att bidra till att förbättra möjligheterna till en hållbar tillväxt, minska klyftorna mellan regioner och främja social integration och sammanhållning mellan regioner. Detta kommer dock inte att hända om inte EU och medlemsstaterna fastställer tydliga prioriteringar och på så sätt förhindrar att medlen splittras och lyfter fram de absolut viktigaste aspekterna. Förutom ökad flexibilitet behövs en noggrann övervakning av användningen av medel för att se till att de används i enlighet med reglerna om disciplin och insyn.
José Manuel Fernandes
Georgios Stavrakakis har utarbetat ett betänkande om lägesrapport om och framtida synergier för ökad effektivitet mellan Europeiska regionala utvecklingsfonden och andra strukturfonder. Under mer än två decennier har strukturfonderna investerat i olika europeiska regioner och på ett avgörande sätt bidragit till att förbättra livskvaliteten för miljontals EU-medborgare. Fonderna framstod som en outtömlig källa där de mest eftersatta regionerna kunde få sina finansieringsbehov tillgodosedda. Den senaste tidens ekonomiska och finansiella kris har fått oss att vakna upp och visat oss konsekvenserna av en ohämmad konsumtionspolitik som tagit sig uttryck i ohållbara investeringar.
Förbättrad infrastruktur medför inte alltid betydande utveckling. Därför behöver man omedelbart göra en grundlig utvärdering av alla pågående projekt och på ett strategiskt sätt omfördela de medel som fortfarande är tillgängliga med hänsyn till de mål som fastställts i Europa 2020-strategin i förberedelserna inför nästa fleråriga budgetram. Jag stöder rekommendationerna i detta betänkande om att skapa synergier genom att inrätta ett strategiskt instrument som omfattar samtliga strukturfonder och är riktat mot innovation och teknisk utveckling, företagsstöd, särskilt till små och medelstora företag, samt minskade administrativa kostnader.
João Ferreira
Det mål som förespråkas i detta betänkande är tydligt: Man vill utarbeta en gemensam strategisk ram för Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och de andra strukturfonderna, i synnerhet Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska fiskerifonden, för nästa finansieringsperiod efter 2013. Dessutom vill man samordna Europeiska regionala utvecklingsfonden med andra instrument i EU:s utrikespolitik.
I och med upprättandet av en gemensam strategisk ram riskerar de sektorer och områden som får stöd från fonden att mista sina särdrag och sin mångfald, vilket skulle göra det möjligt att begränsa EU:s budget och minska utbetalningarna från fonderna, något som de mäktigaste EU-staterna har förespråkat. Syftet med denna nya ram är att främja konkurrensen och göra EU:s politik mer enhetlig för att stärka Europa 2020-strategin, som gynnar storföretagen och finansinstituten och bidrar till centraliseringen av kapital.
Vi kommer att fortsätta förorda att dessa fonder ska utnyttjas fullt ut och att de ska komplettera varandra för att bidra till att försvara och främja produktionen i varje land, bekämpa arbetslösheten och gynna trygga anställningar, skapa välfärd och fördela den på ett bättre sätt, främja offentliga tjänster av hög kvalitet samt försvara det småskaliga kustfisket, familjejordbruk och små och medelstora jordbruksföretag.
Ilda Figueiredo
I detta betänkande förespråkas inrättandet av en gemensam strategisk ram för Europeiska regionala utvecklingsfonden och de andra strukturfonderna, i synnerhet Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska fiskerifonden, för nästa finansieringsperiod efter 2013. Dessutom förespråkas en samordning av Europeiska regionala utvecklingsfonden med andra instrument i EU:s utrikespolitik. Man bör beakta att de områden och sektorer som får stöd från fonden riskerar att mista sina särdrag och sin mångfald i och med inrättandet av en gemensam strategisk ram, vilket skulle göra det möjligt att begränsa EU:s budget och minska utbetalningarna från fonderna, något som de mäktigaste EU-staterna har förespråkat.
Syftet med denna nya ram är att främja konkurrensen och göra EU:s politik mer enhetlig för att stärka Europa 2020-strategin, vilket kommer att gynna de som brukar gynnas, nämligen storföretagen och finansinstituten, och bidra till centraliseringen av kapital.
Vi kommer att fortsätta förorda att dessa fonder ska utnyttjas fullt ut och att de ska komplettera varandra för att bidra till att försvara och främja produktionen i varje land, utnyttja deras potential att bekämpa arbetslösheten och gynna trygga anställningar, skapa välfärd och fördela den på ett bättre sätt, främja offentliga tjänster av hög kvalitet samt försvara det småskaliga kustfisket, familjejordbruk och små och medelstora jordbruksföretag.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Europa befinner sig i en efterkristid, och därför är det rätt att göra ännu större insatser för att samordna åtgärderna i EU:s fonder och program. När det gäller Europeiska socialfonden vet vi av erfarenhet att finansieringen av Europeiska regionala utvecklingsfondens ekonomiska åtgärder kan bli mer ändamålsenliga om de samordnas bättre och integreras i de åtgärder som omfattas av Europeiska socialfonden. Vi bör komma ihåg att de flesta programmens och åtgärdernas resultat i hög grad beror på hur väl man lyckas kombinera en mängd olika faktorer, varav personalutveckling är en av de viktigaste. Det nuvarande systemet för att planera och genomföra programmen - som sammankopplar politiken för personalutveckling, företagsutveckling för i synnerhet små och medelstora företag samt infrastrukturutveckling - fungerar som ett instrument för att öka sammanhållningen i de regioner som får stöd från fonderna. Alla dessa politikområden skulle vara mindre effektiva på egen hand än vad de är när de samverkar med de andra områdena i ett integrerat system för planering och genomförande av program. Jag anser dock att vi måste införa en ännu mer omfattande samordningsmekanism som skulle kunna bidra till att samordna alla berörda instrument, politikområden och parter. Jag önskar att de noggrant planerade insatserna och programmen kunde genomföras på detta sätt och att de kunde ta hänsyn till lokala särdrag och konkurrensfördelar eller till varje enskild regions särskilda egenskaper i en integrerad strategi baserad på lokala särdrag.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade detta dokument, eftersom man i det kräver att ett förslag till en gemensam strategisk ram ska läggas fram inför nästa programperiod efter 2013 för att säkerställa ett gemensamt förhållningssätt och för att dra nytta av synergier mellan alla åtgärder som tjänar sammanhållningspolitikens ytterligare mål enligt fördragen och som finansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska socialfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska fiskerifonden. Jag anser att sammanhållningspolitiken är en av pelarna i EU:s ekonomiska politik och att den främjar en långsiktig investeringsstrategi och social integration. Sammanhållningspolitiken är också en garanti om stöd till de minst utvecklade regionerna och till eftersatta befolkningsgrupper, vilket leder till en balanserad och harmonisk utveckling i EU. EU:s mervärde ligger i det faktum att alla får nytta av EU:s ekonomiska framgångar, och därför måste sammanhållningspolitiken förbli oberoende och tilldelas större och tillräckliga medel.
Lívia Járóka
skriftlig. - (EN) Jag vill välkomna Georgios Stavrakakis betänkande om ökad effektivitet mellan Europeiska regionala utvecklingsfonden och andra strukturfonder. Det har länge funnits krav på att fonderna ska bli mer flexibla, att de ska bli enklare att administrera och att det ska finnas en strategisk samordning mellan instrument, politik och aktörer. Dessa åtgärder är också ett nödvändigt verktyg för att integrera marginaliserade grupper i en komplex ram med integrerade politikområden där man utnyttjar alla finansiella resurser som finns tillgängliga inom ramen för EU:s fonder, i synnerhet Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling. Ändringen av förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden vad gäller stödberättigade bostadsinsatser till förmån för marginaliserade befolkningsgrupper gör det möjligt för medlemsstaterna att se över sina operativa program och omprioritera sina investeringar genom att använda upp till 2 procent av sina anslag från Europeiska regionala utvecklingsfonden till bostadsinsatser till förmån för marginaliserade befolkningsgrupper både i omplacerings- och renoveringssyfte. Medlemsstaterna måste utnyttja denna möjlighet fullt ut som ett komplement till sina insatser för att säkerställa en verklig social integration av de mest utsatta, och Europeiska kommissionen bör lägga fram en särskild handlingsplan avseende denna förordning för att påskynda användningen av medlen och utarbeta en rapport om hur medlen används.
Giovanni La Via
Sammanhållningspolitiken är en av pelarna i EU:s ekonomiska politik. Den är en garanti om stöd till de minst utvecklade regionerna och missgynnade befolkningsgrupperna och leder till en balanserad social och territoriell utveckling i EU. Sammanhållningspolitikens åtgärder har haft stor betydelse för EU:s 27 medlemsstater, som måste utarbeta riktlinjer för strategisk territoriell utveckling genom ett mer aktivt deltagande från arbetsmarknadens parter. Jag röstade för betänkandet för att bekräfta att jag tror på detta mål, men också för att visa att jag är medveten om att vi måste förenkla reglerna på nationell och regional nivå för att kunna genomföra projekt inom de fastställda tidsfristerna, förhindra förseningar till följd av byråkrati samt minska den administrativa bördan och därigenom öka utnyttjandegraden.
Petru Constantin Luhan
skriftlig. - (RO) En stabil och välfinansierad sammanhållningspolitik är ett av de viktigaste instrumenten för att uppfylla målen i Europa 2020-strategin. Detta leder till en väl uttänkt och långsiktig investeringsstrategi, genererar mervärde och främjar den sociala integrationen samtidigt som det främjar en balanserad utveckling inom hela EU.
Jag anser att vi måste stödja medlemsstater och regioner genom att uppmuntra synergier mellan de strukturpolitiska, socialpolitiska och jordbrukspolitiska områdena. Upprättandet av en gemensam strategisk ram för nästa programperiod skulle bidra till en förbättrad strategi samt starkare och bättre synergieffekter mellan de åtgärder som genomförs i EU:s regioner i syfte att uppnå EU-politikens mål.
Clemente Mastella
EU behöver nya synergier och en integrerad strategi för de olika sektorsvisa politikområdena för att man ska kunna uppnå ett optimalt resultat för tillväxt och utveckling i praktiken. Det behövs ett större engagemang för en flexiblare regionalpolitik som är integrerad med andra instrument och program. Vi anser att finansieringen från Europeiska regionala utvecklingsfonden till innovation, forskning och miljöåtgärder samt till små och medelstora företag kan bli mer ändamålsenlig endast om den samordnas och integreras väl med allmänna sociala åtgärder. Detta är fördelen med integrerad planering. Det är faktiskt omöjligt att lösa komplexa problem genom att bara angripa dem från ett håll. En fragmenterad strategi kan leda till överlappande eller till och med motstridiga politiska åtgärder och offentliga insatser och i värsta fall till att samma resurser finns på flera olika håll.
Vi anser att man bör planera strukturfonderna och Sammanhållningsfonden tillsammans och åter integrera dem bättre med Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska fiskerifonden för att kunna ta tillvara all den potential som finns i de eftersatta regionerna. Större flexibilitet, en ny, områdesövergripande strategi och förenklad förvaltning av fonderna kan vara nyckeln till en god utveckling och en framgångsrik territoriell sammanhållningspolitik.
Barbara Matera
Jag röstade för Georgios Stavrakakis betänkande, eftersom jag anser att de olika EU-fonder som finns tillgängliga för genomförandet av regionalpolitiken bör vara mer användarvänliga. Jag tänker särskilt på att skapa synergier för en integrerad strategi mellan de olika sektorsvisa politikområden som finns inom regionalpolitiken, vilket lyfts fram i betänkandet. På grund av den rådande ekonomiska och finansiella krisen är det viktigare än någonsin att förbättra effekterna av de tillgängliga medlen. Därför föreslås i betänkandet en gemensam strategisk ram för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling, Europeiska socialfonden och Europeiska fiskerifonden. Att garantera en gemensam strategi för dessa olika regionala fonder kommer också att bidra till att förhindra överlappning och förvirring bland de ekonomiska aktörer på regional och lokal nivå som är intresserade av att få EU-medel för att finansiera ett visst projekt. Antagandet av en systematisk och synergistisk strategi för EU:s olika regionalfonder kommer dessutom att bidra till att nya mål antas inom sammanhållningspolitiken och därmed till att utvecklingsskillnaderna mellan EU:s regioner minskar. Det kommer dessutom att underlätta den sociala integrationen.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Vi måste göra allt vi kan för att skapa goda förutsättningar för att alla medlemsstater ska kunna få stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden och andra strukturfonder. För att uppnå sammanhållningspolitikens mål måste vi tydliggöra synergierna mellan dessa fonder, hantera samordningen av dem och förenkla reglerna om fondernas förvaltning. Därför är det ytterst viktigt att vi efter 2013 följer den gemensamma strategi och den gemensamma strategiska ram som fastställts. Vi måste också göra finansieringsinstrumenten mindre splittrade och se till att rationalisera sammanhållningspolitikens utgifter. Det bör påpekas att sammanhållningspolitiken garanterar en hållbar och långsiktig utveckling i EU, och därför måste den förbli självständig och tilldelas ytterligare medel. Europeiska socialfonden måste uppmärksammas mer, eftersom den bidrar avsevärt till en effektiv tillväxt och en kunskapsbaserad konkurrenskraft. Jag anser att sammanhållningspolitiken måste bli mer resultatinriktad och mindre inriktad på att reglera utgifter och förfaranden.
Alfredo Pallone
EU:s sammanhållningspolitik är och kommer att förbli en hörnsten i EU:s konkreta regionala åtgärder och realekonomins huvudsakliga investeringskälla. Den kan hjälpa EU och dess regioner att återhämta sig från krisen och återfå sin konkurrenskraft. Vi har uppnått mycket genom Europeiska regionala utvecklingsfonden och de andra strukturfonderna, men dessa fonder kan och måste generera mer och bättre resultat för EU. Med anledning av detta röstar jag för Georgios Stavrakakis betänkande, eftersom jag stöder dess innehåll och struktur. Jag instämmer särskilt med Georgios Stavrakakis förslag om att använda EU:s medel på ett effektivare sätt. Jag hoppas att kommissionen kommer att ta hänsyn till parlamentets begäran, i synnerhet med tanke på den nya budgetramen för 2014-2020.
Maria do Céu Patrão Neves
Den rådande ekonomiska situationen bör betraktas som ett tillfälle att omformulera allt som kan göras effektivare och som ett ännu starkare skäl att ihärdigt bekämpa allt slöseri med tid och resurser. Vi måste konsolidera staternas budgetar, vilket innebär att vi måste bli mer innovativa och försöka få större effekter från de tillgängliga medlen. Detta betänkande, som jag röstade för, speglar det nuvarande läget och behovet av framtida synergier för ökad effektivitet mellan fonderna. Samordningen mellan dessa fonder måste bli bättre.
Instrumenten i EU:s sammanhållningspolitik hanteras inom en gemensam ram som omfattar allt från strategiska riktlinjer till utbetalningar och inlämnande av rapporter. Det behövs dock en bättre samordning mellan sammanhållningspolitikens instrument och andra instrument. Jag håller med om att det bör inrättas ett integrerat system för planering och tillämpning som omfattar samtliga politikområden. Fördelen med integrerad planering är insikten om att det enda sättet att lösa komplexa problem är genom att angripa dem från flera vinklar på samma gång. Vi kan inte lösa arbetslöshetsfrågan enbart genom att utbilda de arbetslösa. Man måste också vidta sysselsättningspolitiska åtgärder, t.ex. stöd till små och medelstora företag eller till nystartade företag.
Aldo Patriciello
Reformen av strukturpolitiken för programperioden 2007-2013 ledde till att man bröt ut landbygdsutvecklingen från strukturfondernas allmänna ramar. Urskiljandet får inte resultera i att samma mål förekommer flera gånger eller att mål stryks. Dessutom bör man garantera att det finns utvecklingsmöjligheter både på landsbygden och i städerna. Från fältet kommer emellertid motstridiga signaler. För att landsbygdspolitiken ska vara effektiv måste den vara nära samordnad med genomförandet av åtgärder enligt både Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) och regionala politiska instrument. Det behövs en gemensam strategisk ram för Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Sammanhållningsfonden, Europeiska socialfonden (ESF), Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) och Europeiska fiskerifonden (EFF), för att garantera en gemensam strategi och för att öka synergin mellan alla dessa finansieringsinstrument. Sammanhållningspolitikens mål är att minska skillnaderna mellan regioner och att främja social integration för att skapa en balanserad och harmonisk utveckling. Jag röstade för förslaget för att se till att fonderna samordnas på ett bättre sätt och att lokala och regionala myndigheter är delaktiga i utarbetandet och genomförandet av partnerskapskontrakt.
Fiorello Provera
Ekonomisk, social och territoriell sammanhållning är grundläggande principer i all EU-politik och all EU-verksamhet. Jag håller med föredraganden om att den ekonomiska krisen kommer att tvinga oss att bli mer innovativa och försöka dra större nytta av den tillgängliga finansieringen. Innovation betyder att skapa synergier och en integrerad strategi mellan de olika sektorsvisa politiska riktlinjerna för att nå bästa möjliga resultat när det gäller tillväxt och utveckling på fältet.
Jag håller framför allt med föredraganden om att synergieffekter och samordning inte är detsamma som att det finns en lösning som passar alla. I stället krävs nära strategisk samordning mellan instrument, politik och aktörer för att ta fram omsorgsfullt utformade insatser och program som tar hänsyn till territoriella särdrag och komparativa fördelar eller särskilda egenskaper hos varje region i en integrerad platsbaserad strategi.
Crescenzio Rivellini
Europaparlamentet röstade vid dagens plenarsammanträde i Bryssel om betänkandet om ökad effektivitet för Eruf och andra strukturfonder. I den resolution som utskottet för regional utveckling har antagit föreslås att man från och med programperioden efter 2013 ska skapa en gemensam ram för att garantera en gemensam strategi och att man ska utnyttja synergierna mellan alla åtgärder för att främja de sammanhållningspolitiska mål som anges i fördragen och som finansieras av Eruf, Sammanhållningsfonden, Europeiska socialfonden (ESF), Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) och Europeiska fiskerifonden (EFF).
I betänkandet påpekas att ökade synergier mellan strukturfonderna är nödvändiga för att uppnå Europa 2020-målen. I Giorgios Stavrakakis betänkande efterlyses åtgärder för landsbygdsutveckling med stöd från EJFLU, att åtgärder för hållbar utveckling inom fiskeområden med stöd från EFF bör integreras i en enhetlig ram med de andra strukturfonderna och att samordningen bör förstärkas ytterligare, inte bara mellan sammanhållningspolitikens instrument som sådana utan också mellan de åtgärder som finansieras genom verksamheter som utförs inom ramen för transeuropeiska nät, sjunde ramprogrammet samt ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (EN) Jag röstade för. Textens huvudsyfte är att en enhetlig strategisk ram ska föreslås redan till nästa programperiod efter 2013 för att säkra ett gemensamt förhållningssätt och för att dra nytta av synergier mellan alla åtgärder som tjänar sammanhållningspolitikens ytterligare mål enligt fördragen och som finansieras av Eruf, Sammanhållningsfonden, ESF, EJFLU och EFF. Dessutom påpekas att sammanhållningspolitikens mål bör vara en hållbar och smart ekonomisk tillväxt för alla som fördelas jämlikt, både territoriellt och socialt, liksom minskade regionala utvecklingsskillnader, skapande av arbetstillfällen, ökad livskvalitet, utbildning av arbetstagarna för nya yrken, däribland inom området för hållbar ekonomi, social och territoriell sammanhållning samt genomförande av den europeiska sociala modellen, som utgör en sammanhållnings- och konkurrensfaktor i den europeiska ekonomin.
Oreste Rossi
Sammanhållningspolitikens mål är en hållbar och smart ekonomisk tillväxt för alla som fördelas jämlikt, liksom minskade regionala utvecklingsskillnader. Fört att öka synergierna bör man anta en gemensam strategisk ram för att stärka integrationen av EU:s politik för genomförandet av Europa 2020-strategin. Tack var en integrerad planering kommer det att bli möjligt att använda strukturfonderna på ett sätt som främjar EU:s sammanhållningspolitiska mål. Ett mål som man bör försöka uppnå är att EU-medel som inte har använts i en viss region bör kunna omfördelas till andra, mer skötsamma, regioner i samma land.
Joanna Senyszyn
Jag stödde resolutionen om den aktuella situationen för och framtida synergier för ökad effektivitet mellan Eruf och andra strukturfonder. Forskning i Polen för att kartlägga vad som hindrar upptaget av strukturfonder har visat att de två främsta hindren är bristen på tydlig information och det byråkratiska systemet för att ansöka om EU-medel och redovisa hur medlen har använts.
Jag vill särskilt uppmärksamma behovet av att förenkla förfarandet för att ansöka om medel, både på nationell och på regional nivå. Detta bör prioriteras så att medlen kan användas på ett effektivt sätt. Jag vädjar även till kommissionen att förenkla själva begreppet sammanhållningspolitik och fokusera på dess resultat, och inte på komplicerade övervakningsförfaranden. Den nya politiken måste kännetecknas av större flexibilitet, proportionalitet och insyn i fråga om användningen av medlen. Förenklingen av förfarandena skulle underlättas av en harmonisering av bestämmelserna om förvaltning, stödberättigande, kontroll och rapportering av projekt som finansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska fiskerifonden.
Bättre samordning av stöd från olika fonder kommer att effektivisera sökandet efter lösningar på komplexa problem. Arbetslöshetsproblemet kräver exempelvis utbildning för de arbetslösa men även att företagande främjas och att strukturell infrastruktur stöds. Här kan flera olika fonder användas. Det är bara genom effektiv synergi mellan fonderna som vi kan minska arbetslösheten. Denna typ av övergripande förhållningssätt kan även bidra till att förbättra eventuella stödberättigandes tillgång till viktig information.
Nuno Teixeira
Frågan om ökad effektivitet och fler synergier mellan de olika strukturfonderna är av stor vikt i debatter om den framtida sammanhållningspolitiken. Denna bör förenklas och integreras ytterligare. Det framtida förhållningssättet bör därför grundas på en gemensam strategisk ram för de olika strukturfonderna så att man garanterar ett gemensamt perspektiv och optimerar de synergier som kan uppstå mellan de olika fonderna. Det är bara med hjälp av en integrerad vision som är resultatinriktad och i linje med målen för smart och hållbar tillväxt för alla som vi kommer att kunna tala om ökad effektivitet mellan olika strukturfonder.
Som skuggföredragande för PPE-gruppen anser jag att vi måste få med oss regionala och lokala myndigheter i förberedandet och genomförandet av partnerskap, och gå mot en ämnesbaserad koncentration av de prioriteringar och finansiella resurser som ska anslås i framtiden. Det bör finnas en regional dimension som kan visa vilka fördelar sammanhållningspolitiken ger EU. När det gäller finansiella instrument bör möjligheterna att använda ekonomiska styrinstrument öka. Dessutom bör man göra det möjligt för medlemsstater och regioner att använda program som delfinansieras via flera olika fonder.
Angelika Werthmann
skriftlig. - (DE) Föredraganden har vid upprepade tillfällen betonat att ökad samordning och ett integrerat planerings- och genomförandesystem är avgörande för att få bästa möjliga resultat av stödet från de tre sammanhållningsfonderna. Vår mångåriga erfarenhet gör att vi har tillräckliga uppgifter för att kunna utnyttja befintliga möjligheter och verkligen förbättra EU:s framtida sammanhållningspolitik.
Philip Bradbourn
skriftlig. - (EN) När det gäller betänkandena av Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, Georgios Stavrakakis, Oldřich Vlasák och Miroslav Mikolášik om den framtida inriktningen för sammanhållningspolitiken har de konservativa ledamöterna av Europaparlamentet valt att förkasta dessa betänkanden, med undantag av Oldřich Vlasáks betänkande där vi lade ned våra röster. Vi gör detta av flera viktiga skäl. Vi anser att det i en tid av pågående finanspolitisk konsolidering i flera medlemsstater är totalt oacceptabelt att EU:s stora sammanhållningsbudget inte berörs av detta. På det hela taget motsvarar dessa betänkanden inte på något meningsfullt sätt den konservativa gruppens omsorg om EU:s förvaltning av sammanhållningspolitiken. Man förhindrar varje försök att tillåta rikare medlemsstater att finansiera sin egen regionala utveckling och förhindra uppkomsten av en mindre, effektivare och mer målinriktad sammanhållningspolitik gentemot Europas fattigaste regioner. I stället föreslås nya byråkratiska verktyg som makroregionala enheter. Nationalstaten ansätts än en gång av en stark trend mot regionalism. De nuvarande åtstramningstiderna ger EU en möjlighet att spendera mindre pengar på gamla och oekonomiska prioriteringar. Dessa betänkanden går i helt fel riktning.
Pino Arlacchi
skriftlig. - (EN) Herr talman! Jag röstade för detta betänkande eftersom det framhålls att regelverket för att förebygga och korrigera makroekonomiska obalanser bör komplettera en EU-strategi för tillväxt och arbetstillfällen i syfte att främja EU:s konkurrenskraft och sociala stabilitet. I förslaget anges dessutom tydligt att kommissionen bör få en starkare och mer oberoende roll när det gäller det skärpta övervakningsförfarandet, övervakningsuppdrag, rekommendationer och varningar.
Sophie Auconie
Den senaste tidens händelser har visat att den europeiska stabilitets- och tillväxtpakten inte är särskilt effektiv och att den inte har lyckats förhindra att flera medlemsstater har fått stora problem med sin betalningsbalans och har svårt att betala av på sin statskuld. Utöver det stöd som EU har gett dessa länder arbetar institutionerna därför för att stärka stabilitets- och tillväxtpakten så att liknade kriser kan undvikas i framtiden. Det är också målet för paketet om ekonomisk styrning, som detta betänkande av min kollega Elisa Ferreira är en del av. Betänkandet handlar om att förebygga och korrigera makroekonomiska obalanser och förespråkar ökad tillsyn. Jag stöder såväl principerna bakom detta som hela paketet om ekonomisk styrning.
Regina Bastos
Den 29 september 2010 lade kommissionen fram ett lagstiftningspaket i syfte att förstärka den ekonomiska styrningen i EU och euroområdet. Förstärkt ekonomisk styrning måste kopplas till ökad demokratisk legitimitet när det gäller de beslut som fattas. För detta krävs att de berörda parterna, liksom nationella parlament och Europaparlamentet, involveras i högre grad och i ett tidigare skede. I detta betänkande, som jag röstade för, anges att planen för korrigerande åtgärder ska beskriva de specifika och konkreta politiska åtgärder som den berörda medlemsstaten har genomfört eller avser att genomföra samt en tidsplan för planens genomförande.
En lika viktig korrigerande åtgärd är kommissionens möjlighet att utföra förstärkta övervakningsuppdrag i den berörda medlemsstaten för att övervaka genomförandet av planen. Avslutningsvis vill jag lyfta fram parlamentets behörighet att på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat uppmana rådets ordförande, kommissionens ordförande och vid behov eurogruppens ordförande att infinna sig inför relevant parlamentsutskott för att diskutera beslutet om ett uttalande om bristande efterlevnad.
Mara Bizzotto
Oförmågan att med säkerhet bedöma effekterna av de direktiv som presenteras i detta betänkande om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser är det som avgjorde att jag valde att lägga ned min röst. Det råder ingen tvekan om att omfattningen av den ekonomiska kollapsen i Grekland, tillsammans med risken för att en liknande kris ska drabba många andra medlemsstater, gör att det finns ett akut behov av en strategi för att förhindra att sådan katastrof upprepas. Men en sådan strategi får inte medföra att den centrala EU-myndigheten godtyckligt blandar sig i enskilda medlemsstaters ekonomier. Skyddandet av nationella behörigheter och friheter är en garanti för att EU ska fungera ordentligt och får därför inte offras, inte ens vid omständigheter som krisen i Grekland.
Vilija Blinkevičiūt
skriftlig. - (LT) Jag röstade för detta ändringsförslag eftersom jag anser att efter den finansiella och ekonomiska kris som har drabbat Europa och resten av världen är det oerhört viktigt att se över aspekter som EU:s makroekonomiska utveckling och budgetdisciplin. Vi befinner oss i en svår tid, men detta är också den rätta tidpunkten att slutföra och korrigera den befintliga modellen mot bakgrund av tidigare och nuvarande erfarenheter. För första gången är dessutom Europaparlamentet delaktigt i processen för att fatta dessa viktiga beslut. Förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser är en ny disciplinär åtgärd för euroområdets medlemsstater. Enligt åtgärderna kommer sanktioner att utfärdas för bedrägerier eller underlåtenhet att följa överenskomna rekommendationer utan godtagbara skäl, men inte för oförmåga att uppfylla de föreslagna målen. Denna disciplinära åtgärd kommer att ta hänsyn till de samlade sanktioner som har utfärdats mot staten och det totala bötesbeloppet ska begränsas till ett maximibelopp. Betalda bötesbelopp ska gå till den permanenta krislösningsmekanismens centrala fond.
Antonio Cancian
Elisa Ferreiras betänkande utgör en del av lagstiftningspaketet för att reformera den ekonomiska styrningen. Hela paketet består av sex betänkanden som är resultatet av flera månaders förhandlingar. Parlamentet har skickat ut ett tydligt budskap till alla, och framför allt till rådet. Därför hoppas jag att detta paket kommer att godkännas före sommaruppehållet och framför allt att det ska tillämpas så snart som möjligt, så att EU inte som tidigare står oförberett och inte kan möta de utmaningar som hotar dess stabilitet. Framför allt röstade jag för Elisa Ferreiras betänkande eftersom jag anser att betoningen av betydelsen av resultattavlan som ett instrument för att identifiera tänkbara obalanser med hjälp av specifika kriterier är en utmärkt grund för att analysera problemet. Jag anser att vårt första steg för att förhindra framtida ekonomiska kriser bör vara att ingående analysera de riskfaktorer som kan leda till obalanser i budgeten och denna fråga lyfts verkligen fram på ett utmärkt sätt i detta betänkande. Dessa kriterier är dessutom gemensamma och kvantifierbara så att de kan bedömas och jämföras på samma sätt i hela EU.
Maria Da Graça Carvalho
Jag röstade för betänkandet eftersom jag håller med om att kommissionen, när den utför sin ekonomiska avläsning av resultattavlan i samband med förvarningsmekanismen, bör fästa särskild vikt vid utvecklingen av realekonomin, däribland ekonomisk tillväxt och sysselsättnings- och arbetslöshetsnivåer, nominell och reell konvergens inom och utanför euroområdet, produktivitetsutveckling och dess främsta drivkrafter, som forskning och utveckling och externa eller interna investeringar, plus sådana trender på sektorsnivå, inklusive energisektorn, som påverkar siffrorna för både bruttonationalprodukten och bytesbalansen.
Carlos Coelho
Den rådande ekonomiska, finansiella och sociala krisen har visat att EU:s nuvarande modell för ekonomisk styrning inte fungerar. Övervakningsramen har visat sig vara mycket svag och stabilitets- och tillväxtpaktens regler har inte iakttagits. Därför stöder jag det åtgärdspaket om ekonomisk styrning som kommissionen har lagt fram. Jag ställer mig bakom Elisa Ferreiras betänkande om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser. Jag gratulerar kommissionen till förslaget om att införa en resultattavla, som redan har gett goda resultat på den inre marknaden och området med frihet, säkerhet och rättvisa. Jag vill att Europaparlamentet ska bistå kommissionen med experthjälp för att definiera indikatorerna på resultattavlan. Antalet indikatorer förväntas bli ganska många, men de bör framför allt inriktas på faktorer som är relevanta för makroekonomiska obalanser. Jag stöder möjligheten att begära strukturreformer i länder med överskott, men det är framför allt länder med underskott som bör uppmärksammas.
Diogo Feio
Det är oerhört viktigt att framhålla hur viktig denna förordning är. Samtidigt som förordningen utgör ett helt nytt inslag i EU:s regelverk är den utan tvekan innehållsmässigt innovativ och innehåller innovativa förslag, nämligen identifiering och korrigering av makroekonomiska obalanser i EU.
I betänkandet försöker man dra lärdom av erfarenheterna från den senaste krisen och prioritera övervakningen och samordningen av medlemsstaternas ekonomiska politik, i syfte att skapa en stark, välbalanserad ekonomisk union. Målet är att införa en förvarningsmekanism för att varna för eventuella framtida obalanser som kan växa fram i en viss medlemsstat, så att dessa omgående kan åtgärdas på ett effektivt sätt.
Avslutningsvis vill jag gratulera min landsman Elisa Ferreira för hennes engagemang och hängivenhet. Det har inte alltid varit enkelt, men hon förtjänar absolut beröm.
José Manuel Fernandes
Jag anser att kommissionen bör få en starkare och mer oberoende roll när det gäller det förstärkta övervakningsförfarandet vid medlemsstatsspecifika bedömningar, uppföljningar, övervakningsbesök och rekommendationer. Jag stöder unionsmetoden och därför håller jag med om att rådet bör ha en begränsad roll i de steg som leder fram till eventuella sanktioner. Det viktigaste är emellertid att vi går mot en ekonomisk styrning med starka förebyggande och korrigerande inslag så att sådana sanktioner kan undvikas.
Ramen för förebyggande och korrigerande åtgärder och hela ramen för ekonomisk styrning bör främja tillväxt och arbetstillfällen och främja EU:s konkurrenskraft och sociala stabilitet. Därför håller jag med om att övervakningen av medlemsstaternas ekonomiska politik bör breddas och omfatta mer än bara budgetövervakning så att man förhindrar alltför stora makroekonomiska obalanser och svaghetstecken inom EU. Det är också viktigt att ta hänsyn till interna obalanser, inklusive privat och offentlig skuldsättning, dess utveckling och ursprung (inom landet eller internationellt) och sena betalningar från landet i fråga, särskilt från den offentliga sektorn och multinationella bolag till små och medelstora företag.
João Ferreira
Detta betänkande ingår i paketet med sex lagstiftningsförslag om så kallad ekonomisk styrning. Även om föredraganden och hennes politiska grupp ville att det skulle stå ut från de övriga fem är det ett utmärkt prov på de motsägelser som ryms inom EU.
Det räcker inte att identifiera makroekonomiska obalanser i medlemsstaterna om det inte finns något alternativ till den nuvarande EU-politiken. För att åtgärda obalanserna krävs en politik som grundas på solidaritet och ekonomisk och social sammanhållning. Fromma förklaringar om goda avsikter när det gäller att skydda arbetstillfällen, arbetstagarnas rättigheter och sociala rättigheter går helt emot uttalanden om att bevara stabilitets- och tillväxtpakten (som har kallats ”dum”), inklusive skärpta sanktioner mot de länder med mer sårbara ekonomier som har drabbats av den nyliberala politiken och Euro Plus-pakten.
Föredraganden och hennes politiska grupp framhåller dessutom att den politik de har stött och ställt sig bakom är den grundläggande orsaken till krisen, och att införandet av en gemensam valuta med den tyska marken som förebild byggde på felaktiga antaganden, som endast gynnade ekonomiska och finansiella grupper i de starkaste ekonomierna. Om detta fortsätter kommer den ekonomiska, sociala och politiska situationen med all säkerhet att försämras ytterligare.
Ilda Figueiredo
Detta betänkande ingår i paketet med sex lagstiftningsförslag om ekonomisk styrning och visar vilka motsägelser som ryms inom EU. Det räcker inte att identifiera makroekonomiska obalanser i medlemsstaterna om det inte finns något alternativ till den nuvarande EU-politiken. För att åtgärda obalanserna krävs en politik som grundas på solidaritet och ekonomisk och social sammanhållning. Därför räcker det inte med fromma förklaringar om goda avsikter när det gäller att skydda arbetstillfällen, arbetstagarnas rättigheter och sociala rättigheter, om man inte längre fram avskaffar stabilitets- och tillväxtpakten och europakten och i stället ersätter dessa med en verklig pakt för framsteg och social utveckling, utan i stället inför strängare krav och skärpta sanktioner mot de länder och personer som har drabbats av den nyliberala politiken.
Så länge de politiska ledarna i EU inte inser att deras politik är den grundläggande orsaken till den pågående krisen kommer den ekonomiska, sociala och politiska situationen stadigt att försämras. Detta kommer med all säkerhet att leda till mer sociala spänningar och fler konflikter, vars följder vi inte kan överblicka. Detta kommer att pågå ända tills de erkänner att införandet av en gemensam valuta med den tyska marken som förebild byggde på felaktiga antaganden, som endast gynnade starka ekonomiska och finansiella gruppers intressen, och att detta är det grundläggande skälet till att krisen har förvärrats ...
(Röstförklaringen kortades ned i enlighet med artikel 170 i arbetsordningen.)
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Försöket att korrigera makroekonomiska obalanser är oerhört viktigt för euroområdet och EU. Parlamentet har för avsikt att förbättra kommissionens förslag i syfte att skapa en stark och konsekvent ram för den kommande tioårsperioden som gör det möjligt att förena budgetdisciplin med målen för ekonomisk tillväxt i såväl EU som i samtliga medlemsstater. EU:s och eurons stabilitet och hållbarhet kan nämligen bara säkras om dessa villkor uppfylls. Förstärkt ekonomisk styrning måste kombineras med demokratisk legitimitet hos de beslut som fattas. Därför måste inte bara de berörda parterna utan även de nationella parlamenten och Europaparlamentet involveras i högre grad och i ett tidigare skede. Stabilitets- och tillväxtpakten och hela det administrativa regelverket för hanteringen av ekonomiska frågor bör stödja EU:s strategi för tillväxt och arbetstillfällen och följa dessa. Regelverket bör även sträva efter att främja såväl samtliga medlemsstaters konkurrenskraft som social stabilitet i alla EU:s regioner. Förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser är ett effektivt instrument för att hantera de svagheter som framför allt uppstår till följd av trender på medellång och lång sikt, de ökande skillnaderna inom EU och euroområdet och de externa följderna av enskilda medlemsstaters politik. Vi bör förbättra ramen för ekonomisk styrning och på så sätt skapa en hållbar och balanserad tillväxt i hela EU.
Marietta Giannakou
skriftlig. - (EL) Ledamöterna från partiet Ny Demokrati röstade i dag för de sex förslagen i det nya paketet för ekonomisk styrning. Europaparlamentets förslag banar väg för en situation med ekonomisk stabilitet, samtidigt som det finns utrymme för innovativa åtgärder, till exempel euroobligationer och EU-projektobligationer.
Louis Grech
skriftlig. - (EN) Jag tänker rösta för Elisa Ferreiras betänkande eftersom det är det enda som kraftfullt lyfter fram hur oerhört viktigt det är att bevara ett brett makroekonomiskt perspektiv som tar hänsyn till olika produktivitetsnivåer i medlemsstaterna samtidigt som man skyddar grundläggande och sociala rättigheter genom den så kallade Monti-klausulen. Det ekonomiska paket som föreslås i resten av betänkandena innehåller däremot bara ännu fler kraftiga åtstramningsåtgärder, vilka har haft och mycket väl kan komma att få negativa följder för tillväxten. En politik som bara inriktas på åtstramningar och enbart uppmuntrar till ytterligare nedskärningar utan några planer på investeringar gör det svårare att skapa nya arbetstillfällen. Därför kommer jag att rösta emot resten av betänkandena och lägga ned min röst vid omröstningen om Carl Haglunds betänkande. Vi måste hitta ett alternativt sätt att hantera den nuvarande krisen. Genomförandet av ansvarsfulla åtstramningsåtgärder måste kombineras med en stark investeringsplan för att se till att de som drabbas värst av denna kris får stöd. Visst måste det genomföras ändringar som omfattande strukturreformer och bättre tillsyn av finanssektorn, men den nuvarande situationen kan bara förbättras med hjälp av incitament, en radikal och övergripande moderniseringspolitik och målinriktade investeringar.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade detta dokument eftersom tanken med detta förfarande är att införa en varningsmekanism för tidig upptäckt av framväxande makroekonomiska obalanser. Det bör baseras på en indikativ och överblickbar resultattavla med indikativa tröskelvärden i kombination med en ekonomisk bedömning. Vid denna bedömning bör hänsyn tas till bland annat nominell och reell konvergens inom och utanför euroområdet. Om allvarliga makroekonomiska obalanser konstateras, inbegripet obalanser som äventyrar den ekonomiska och monetära unionens funktion, bör ett förfarande vid alltför stora obalanser inledas, och detta kan inkludera rekommendationer till medlemsstaten, skärpta krav på övervakning och kontroll, och för de medlemsstater som har euron som valuta, möjligheten till verkställighet (böter) om landet i fråga framhärdar i att underlåta att vidta korrigerande åtgärder. Detta är ett bra instrument för att undvika makroekonomiska obalanser.
Cătălin Sorin Ivan
skriftlig. - (EN) Vad EU behöver är en stabilitetspakt. Detta paket har stor betydelse för EU:s och framför allt för euroområdets framtid. Jag stöder betänkandet eftersom det utgör en bra grund för en strukturerad ekonomisk dialog. Förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser är ett kraftfullt instrument för att hantera de svagheter som kan uppstå från strukturella trender på medellång och lång sikt och från de ökade skillnaderna inom EU. Vi måste genomföra korrigerande åtgärder i tid.
Petru Constantin Luhan
skriftlig. - (RO) Syftet med detta förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser är att förbättra kommissionens förslag om att införa ett kraftfullt instrument som kopplar samman finanspolitisk disciplin och ekonomisk tillväxt och sysselsättning i EU och på ett avgörande sätt bidrar till EU:s och eurons stabilitet, så att man i framtiden kan undvika liknande finanskriser som den vi nu har drabbats av. Förordningen är tänkt att bli ett standardinstrument för att förebygga framväxten av makroekonomiska obalanser till följd av de ekonomiska skillnaderna mellan EU:s medlemsstater och individuell nationell politik.
Det bör uppmärksammas att betänkandet har utarbetats utifrån tidigare EU-erfarenheter av hur den ekonomiska och monetära unionen fungerar. Mot bakgrund av erfarenheterna identifierades behovet av en förstärkt ram för ekonomisk styrning, vilket föreslås i detta betänkande.
David Martin
skriftlig. - (EN) Jag röstade för betänkandet eftersom det bidrar till att förbättra kommissionens ursprungliga förslag. Jag välkomnar framför allt bestämmelserna om att upprätthålla arbetstagarnas rättigheter och vikten av en övergripande bedömning av ekonomiska resultat, där framför allt även sysselsättning ingår.
Arlene McCarthy
skriftlig. - (EN) Ledamöterna från det brittiska Labourpartiet är i grunden motståndare till den nuvarande åtstramningsinriktningen i paketet om ekonomisk styrning. Förbättrad samordning av ekonomi- och finanspolitiken, särskilt inom euroområdet, skulle vara bra för EU:s långsiktiga ekonomiska tillväxt, men måste grundas på lämpliga bestämmelser. I den text som har förhandlats fram av högermajoriteten i parlamentet, rådet och kommissionen betonas i alltför hög grad kortsiktiga, kraftiga minskningar av underskotten, inte långsiktig tillväxt. Dessa bestämmelser ska införas i hela EU. Därmed förlorar de nationella regeringarna sin flexibilitet att i framtiden svara med olika politiska medel. Långsiktig tillväxt minskar skuldens andel av bruttonationalprodukten och är avgörande för att skapa arbetstillfällen, ekonomiskt välstånd och finansiera offentliga tjänster av hög kvalitet. För att garantera att detta paket stöder ekonomisk tillväxt måste investeringarna skyddas. Investeringar i forskning, viktig infrastruktur och den nya gröna ekonomin är viktiga för långsiktig tillväxt. Man bör aldrig skära i dessa bara för att uppfylla kortsiktiga EU-mål. Att skära ned på denna typ av utgifter i en recession skulle dessutom förvärra en konjunkturnedgång. Det brittiska Labourpartiets ledamöter i Europaparlamentet stöder förbättringarna av kommissionens förslag om makroekonomiska obalanser i Elisa Ferreiras betänkande, eftersom man på så sätt upprätthåller arbetstagarnas rättigheter och framhåller vikten av en övergripande bedömning av ekonomiska resultat, inklusive sysselsättning.
Jean-Luc Mélenchon
Kommissionen kommer nu godtyckligt att kunna ge bra och dåliga betyg. Den kommer själv att införa de indikatorer som dess betyg på medlemsstaterna kommer att grundas på. Dessutom kommer det att finnas sanktioner mot de länder som inte följer de ”rekommendationer” som de kommer att påtvingas. Kommissionen kommer att kunna genomföra dessa på ett halvautomatiskt sätt tack vara den omvända kvalificerade majoritet som krävs. Kommissionen kommer till och med att fatta beslut om sanktioner. Detta är ett mästerstycke i auktoritärt styre. Jag röstar emot och fördömer denna skendemokrati.
Andreas Mölzer
skriftlig. - (DE) De mål som identifieras i fråga om tillväxt, sysselsättning och konkurrenskraft kan inte uppfyllas genom de planerade åtgärderna eftersom medlemsstaternas ekonomiska utveckling undertrycks. En ram för styrning av den ekonomiska politiken kan kanske genomföras av EU-medlemsstaterna individuellt, men inte av EU som helhet, eftersom de nationella ekonomierna är så olika starka. Därför bör euroområdet avskaffas så fort som möjligt. De starka staterna bör gå samman och bilda en ny valutaunion och de andra bör återgå till sina egna valutor. Att i detta läge efterlysa övervakning av nationell ekonomisk politik skulle vara detsamma som socialistisk statlig intervention, något som tidigare har misslyckats och som är en av orsakerna till de nuvarande finansiella svårigheterna i euroområdet. Det finns inte mycket demokratisk legitimitet i sådana åtgärder. Därför röstade jag emot betänkandet.
Franz Obermayr
skriftlig. - (DE) Kommissionens förslag syftar i första hand till att skärpa bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten. Samtidigt införs den ena stödmekanismen efter den andra för det svarta fåret på budgetområdet. Ännu en gång är det skattebetalarna som får stå för notan. Det är dags att vi koncentrerar oss på stabila suveräna nationella ekonomier och på att minska enskilda länders statsskuld. Det är upprörande att samma hårt arbetande länder om och om igen tvingas betala för andras misstag. Vi behöver demokratiska lösningar i stället för byråkratiska förfaranden, så att vi kan garantera en omfattande och effektiv samordning av den ekonomiska politiken på EU-nivå som gynnar alla EU-medborgare.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Det är oerhört viktigt att införa en verkligt fungerande och heltäckande mekanism för att förebygga och korrigera makroekonomiska obalanser som kan varna för och snabbt reagera på risken för makroekonomiska obalanser. Det är också mycket viktigt att denna mekanism grundas på användningen av en indikativ och tydlig resultattavla. Kommissionen måste tillsammans med rådet och Europaparlamentet utarbeta denna resultattavla och makroekonomiska och mikroekonomiska indikatorer avsedda för medlemsstaterna. Jag anser att resultattavlan över indikatorer och varningströsklar under vissa omständigheter bör vara symmetrisk och skilja mellan de medlemsstater som tillhör euroområdet och de medlemsstater som står utanför. Dessutom bör rådet regelbundet lägga fram rapporter om de vidtagna åtgärder som ledde till att förfarandet vid alltför stora underskottet fick anstå i en viss medlemsstat. Jag stöder förslaget om att ge kommissionen rätt att genomföra skärpta övervakningsuppdrag tillsammans med Europeiska centralbanken (ECB), arbetsmarknadens parter och andra nationella intressenter. Risken för obalanser måste hela tiden utvärderas för att man ska kunna förhindra att de uppstår, och medlemsstaterna måste få rekommendationer i tid så att de kan undvika åtgärder som skulle kunna störa den ekonomiska och monetära unionens funktion.
Justas Vincas Paleckis
skriftlig. - (EN) Jag röstade för just detta betänkande om makroekonomiska obalanser eftersom det behandlar den nuvarande skuldkrisen i vissa medlemsstater och, vilket är ännu viktigare, erbjuder en progressiv metod för att lösa detta problem, som är allvarligt både på kort och på lång sikt. EU behöver progressiva investeringar för att underlätta ekonomisk tillväxt och skapa arbetstillfällen. Att bara skära ned i budgetarna undergräver på lång sikt därför hela det ekonomiska och politiska systemet. Som en socialdemokrat som betonar vikten av människornas sociala rättigheter och samhällets långsiktiga välstånd stödde jag detta förslag eftersom det går på djupet och tar upp dessa frågor på ett grundligt sätt.
Alfredo Pallone
Jag röstade för Elisa Ferreiras bestänkande eftersom jag anser att det är viktigt med en samordnad övervakningsmekanism på EU-nivå för att identifiera och förebygga makroekonomiska obalanser, liksom ett förfarande för att korrigera alltför stora obalanser. Identifieringssystemet, som beskrivs som en ”förvarningsmekanism”, använder sig av en resultattavla med både kvantitativa indikatorer och kvalitativa bedömningar. Resultattavlan är viktig för att ge oss en allmän och övergripande bild och därför anser jag att den bör vara ett flexibelt och anpassningsbart instrument så att den kan ändras och anpassas till varierande krav och situationer, och på så sätt skapa en tydlig ram för rättslig förutsebarhet. Jag hoppas att parlamentet kan nå en slutlig överenskommelse och godkänna hela paketet om ekonomisk styrning så snabbt som möjligt så att vi kan skicka en stark och enhetlig signal till allmänheten och marknaderna och stoppa spekulationerna.
Maria do Céu Patrão Neves
Den 29 september 2010 lade kommissionen fram ett lagstiftningspaket i syfte att stärka den ekonomiska styrningen i EU och i euroområdet. Paketet utgörs av sex förslag: Fyra av dem behandlar budgetfrågor, inklusive en reform av stabilitets- och tillväxtpakten, medan målet för de två nya förordningarna är att kartlägga och ta itu med framväxande makroekonomiska obalanser inom EU och euroområdet. Detta förslag till yttrande avser kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken. De flesta är överens om att stabilitets- och tillväxtpakten har misslyckats både när det gäller att förebygga och när det gäller att korrigera obalanser, och att den därför måste reformeras.
Jag stöder ändringsförslagen till kommissionen ursprungliga förslag, vilka fick stöd av en stor majoritet i Europaparlamentet. Jag hävdar att är viktigt att ta hänsyn till erfarenheterna från åren med den gamla stabilitets- och tillväxtpakten, plus att den ekonomiska styrningen har blivit mer demokratisk genom att Europaparlamentet är delaktigt i hela övervakningsprocessen. Därför röstade jag för betänkandet.
Aldo Patriciello
Erfarenheterna från den ekonomiska och monetära unionens första tio år visar på ett tydligt behov av en förbättrad ram för ekonomisk styrning. De lagstiftningsförslag om ekonomisk styrning som kommissionen lade fram i september 2010 måste ingående studeras och förbättras av parlamentet med tanke på deras grundläggande betydelse för EU:s och i synnerhet eurons framtid. Förbättringen av den ekonomiska styrningen måste gå hand i hand med en stärkt demokratisk legitimitet för de beslut som fattas. Den förbättrade ekonomiska styrningen kan inte frikopplas från förstärkt reglering och tillsyn av finansmarknaderna. I enlighet med de nya befogenheter som parlamentet får genom Lissabonfördraget behöver rådet parlamentets godkännande för att kunna nå en slutlig överenskommelse. Det är första gången som parlamentet ska fatta beslut tillsammans med rådet om makroekonomisk utveckling och budgetdisciplin i unionen. Jag röstade för en långtgående reform av ramen för den ekonomiska styrningen baserad på unionsmetoden för att se till att parlamentet förbättrar kommissionens förslag för att införa en kraftfull och samstämmig ram för de kommande tioårsperioderna och därigenom garantera förenlighet mellan budgetdisciplin och ekonomisk tillväxt.
Miguel Portas
Detta är det enda betänkande som avviker från den dominerande trenden i paketet för ekonomisk styrning som helhet. Jag lade ned min röst för att lyfta fram denna aspekt och uppmärksamma värdet av detta. Elisa Ferreiras betänkande handlar om att förebygga alltför stora makroekonomiska obalanser. I betänkandet är underskott och skuld inte viktigare än överskott och kommersiella underskott, än sysselsättning och arbetslöshet, eller än någon annan kvalitativ utmaning som kan tänkas garantera en hållbar tillväxtstrategi. Det är förnuftigt med denna breda samordning, baserat på en resultattavla med olika indikatorer som identifierar obalanser i ett tidigt skede. Det som hindrar mig från att rösta för betänkandet är att det är en negativ koppling till en form av samordning som fortfarande börjar och slutar underskott och skuld.
Phil Prendergast
skriftlig. - (EN) Den nuvarande ekonomiska kris som Europa upplever kräver ett nytt förhållningssätt. Det rör sig lika mycket om en politisk som en ekonomisk kris och vi har vid upprepade tillfällen sett att EU är starkast när vi agerar tillsammans och att ett gemensamt svar på krisen är det bästa svaret. Även EU:s förhållningssätt är nytt i detta avseende eftersom detta är första gången som parlamentet ska fatta beslut tillsammans med rådet om makroekonomisk utveckling och rådet behöver parlamentets godkännande för att kunna nå en slutlig överenskommelse. Det är viktigt att skicka en stark signal till marknaderna och medborgarna om både EU:s avsikt att bekämpa denna finansiella kris och dess förmåga att lösa meningsskiljaktigheter och hantera viktiga frågor. Jag välkomnar även den strategi som har valts för att hantera bedrägerier och medlemsstater som utan godtagbara skäl vägrar att följa överenskomna rekommendationer. Det är viktigt med denna typ av sanktioner, men det är lika viktigt att vi inte bestraffar länder när de inte kan uppfylla de föreslagna målen, och jag välkomnar betänkandets inställning till denna punkt.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (ES) Jag röstade för. Detta betänkande syftar till att införa förebyggande och korrigerande mekanismer för medlemsstater vid obalanserade budgetar. De förebyggande aspekterna innefattar mekanismer som en årlig översyn av budgetbalansen, mekanismer för tidig varning från kommissionen och förebyggande rekommendationer för att hantera mindre obalanser. Som korrigerande åtgärd kommer man att införa ett förfarande för att hantera alltför stora underskott, och även kravet på att medlemsstaterna måste lämna in specifika åtgärdsplaner. Jag röstade i första hand för betänkandet eftersom det behandlar de ekonomiska obalanserna i stabilitets- och tillväxtpakten, Europa 2020-strategin och den europeiska planeringsterminen. Realekonomin integreras med andra ord i förfarandena för ekonomisk styrning och samordning. Dessutom ingår ett antal indikatorer för att fastställa ekonomiska obalanser och, för att skapa konsekvens, rekommendationer och indikatorer som exempelvis investeringar i forskning och utveckling av energisektorn.
Licia Ronzulli
Jag tror att interventionspaketet i förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning kan vara effektivt för att förebygga makroekonomiska obalanser, särskilt inom euroområdet. Dessutom har parlamentet för avsikt att förbättra kommissionens förslag för att införa en kraftfull och samstämmig ram för de kommande tioårsperioderna. I dessa extra svåra tider för EU är det viktigt att vi reagerar genom att ändra, slutföra och korrigera den nuvarande modellen för hållbar tillväxt genom en förstärkt ekonomisk styrning och demokratisk legitimitet för de beslut som fattas.
Kay Swinburne
skriftlig. - (EN) ECR-gruppen har alltid arbetat konstruktivt för att se till att euroområdet kan ta fram en varaktig lösning på sin statsskuldskris. Bristerna i stabilitets- och tillväxtpakten, både i fråga om dess innehåll och om dess genomförande, har varit uppenbara en längre tid. Det är bra att det nu vidtas åtgärder för att nå en varaktig fungerande lösning. Vi har bidragit genom hela processen, både i utskottet och under trepartsmötena, för att se till att de alternativ som parlamentet förespråkar leder till realistiska, funktionella och varaktiga resultat. Trots det beklagar vi att den lösning som kommissionen har föreslagit, och som parlamentet har ställt sig bakom, inte bara gäller för euroområdet, utan även innefattar de länder som inte har euron som valuta. Hur man än ser på det är det paket vi har röstat om ett paket som ökar EU:s befogenheter på medlemsstaternas bekostnad. Det innehåller innovativa koncept som omvänd kvalificerad majoritet och bötfällning av medlemsstater, och ser till att nationella budgetar inte längre enbart är en fråga för de nationella parlamenten. Så även om vi stöder det långsiktiga målet, kan vi inte ställa oss bakom medlen för att nå dit och har röstat emot de betänkanden som inte begränsar sig till euroområdet.
Nuno Teixeira
Stabiliteten i framför allt euroområdet, men även i EU som helhet, gör det nödvändigt att omstrukturera våra förebyggande instrument och övervakningsinstrument så att vi kan korrigera makroekonomiska obalanser. Finanspolitisk konsolidering är viktigt för att rätta till tidigare misstag och för att få en hållbar tillväxt i EU:s ekonomier som inte bygger på statsskulder och utlandsskulder utan i stället på främjande av sysselsättning och konkurrenskraft. I betänkandet fokuserar man på resultattavlan med makroekonomiska och strukturella statistiska indikatorer som gör det möjligt att jämföra medlemsstaterna och spegla kort-, medel- och långsiktiga trender.
Införandet av nya indikatorer och fastställandet av en lägsta och högsta gräns, som i förekommande fall kommer att vara symetrisk, kommer att göra att dessa indikatorer kan fungera som varningssignaler så att vi kan undvika den typ av räddningsåtgärder som kommissionen och Internationella valutafonden för närvarande vidtar. Detta nya smarta, symetriska system kommer att medföra en hårdare övervakning, en mer ingående bedömning från kommissionens, Europaparlamentets, rådets och Europeiska centralbankens sida och till att det utarbetas rekommendationer om ytterligare reformer och korrigeringsplaner. Vid denna kritiska tidpunkt för det europeiska projektet är europeiska och nationella myndigheters deltagande viktigt så att nödvändiga åtgärder kan vidtas redan i ett tidigt skede.
Sophie Auconie
Den senaste tidens händelser har visat att den europeiska stabilitets- och tillväxtpakten inte är särskilt effektiv och att den inte har lyckats förhindra att flera medlemsstater har fått stora problem med sin betalningsbalans och har svårt att betala av på sin statskuld. Utöver det stöd som EU har gett dessa länder arbetar institutionerna därför för att stärka stabilitets- och tillväxtpakten så att liknade kriser kan undvikas i framtiden. Det är detta som är målet för paketet för ekonomisk styrning, som detta betänkande av min kollega Diogo Feio är en del av. Betänkandet handlar om tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott. Jag är i synnerhet för att vi ska beräkna skuldminskningen enligt ett genomsnittligt värde beräknat över en treårsperiod, i stället för ett fast värde varje år över en treårsperiod.
Regina Bastos
Den ekonomiska och finansiella krisen har blottlagt och förstärkt behovet av samordning och bättre övervakning av den ekonomiska politiken inom den ekonomiska och monetära unionen. Den senaste tidens händelser har även visat på brister i det nuvarande samordningssystemet och de befintliga övervakningsförfarandena. Krisen har på ett dramatiskt sätt ändrat de gynnsamma förhållanden under vilka den ekonomiska och finansiella sektorn bedrev sin verksamhet på fram till 2007, och en majoritet av medlemsstaterna måste sanera sin budget för att minska statsskulden. För de flesta länderna är skuldminskning en viktig fråga med tanke på de negativa effekter detta har för ekonomiska incitament och tillväxttakten i ekonomin på grund av höjda skatter och riskpremier. Enligt detta betänkande bör kommissionen och rådet göra en övergripande balanserad bedömning av alla faktorer av betydelse, särskilt i vilken utsträckning de påverkar - i form av försvårande eller förmildrande omständigheter - bedömningen av om underskotts- och skuldkriterierna uppfylls. Rådet kommer att kräva att medlemsstaterna uppfyller sina årliga budgetmål, vilket kommer att möjliggöra en ökning av bruttonationalprodukten med minst 0,5 procent per år. Av dessa skäl röstade jag för betänkandet.
Mara Bizzotto
Jag valde att lägga ned min röst om betänkandet om förslaget till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1467/97 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott. Förhållandet mellan enskilda medlemsstaters ekonomier, och mellan dessa och unionen, måste ses över, framför allt mot bakgrund av vad som har skett i Grekland. Trots detta, och trots att flera andra medlemsstater visar tecken på en förestående finansiell kris i klass med Greklands, kan en sådan översyn emellertid inte genomföras med hjälp av de metoder som presenteras i detta betänkande. Betänkandet försöker komma till rätta med nationella ekonomiers utsatthet genom att ge EU ökade - och enligt mig alltför stora - befogenheter över medlemsstaterna. Därmed offras medlemsstaternas frihet och befogenheter på finansområdet. Därför kan jag inte rösta för betänkandet.
Antonio Cancian
Diogo Feios betänkande utgör en del av lagstiftningspaketet för att reformera den ekonomiska styrningen. Hela paketet består av sex betänkanden som är resultatet av flera månaders förhandlingar. Parlamentet har skickat ut ett tydligt budskap till alla och framför allt till rådet. Jag hoppas därför att detta paket kommer att godkännas före sommaruppehållet och framför allt att det ska tillämpas så snart som möjligt, så att EU inte som tidigare står oförberett och inte kan möta de utmaningar som hotar dess stabilitet. Framför allt röstade jag för Diogo Feios betänkande eftersom jag anser att det helt riktigt framhåller den avgörande roll som parlamentet måste spela för att förhindra framtida ekonomiska kriser. I betänkandet betonas den centrala betydelsen av den dialog som parlamentet måste inleda med företrädare för de nationella parlamenten för att skydda den demokratiska processen i frågor som rör EU:s ekonomiska stabilitet. Dessutom föreslås i betänkandet att den totala skulden ska minskas över en treårsperiod, vilket låter förnuftigt och tillräckligt.
Maria Da Graça Carvalho
Jag röstade för betänkandet eftersom jag håller med om att när den offentliga skuldens andel av bruttonationalprodukten överskrider referensvärdet, bör den minska i tillräcklig utsträckning och närma sig referensvärdet i tillfredsställande takt enligt artikel 126.2 b i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) om differensen till referensvärdet under de föregående tre åren, som riktmärke, har minskat med i genomsnitt en tjugondel per år, efter att en bedömning gjorts över en treårsperiod för vilka uppgifter finns tillgängliga.
Carlos Coelho
Den rådande ekonomiska, finansiella och sociala krisen har visat att EU:s nuvarande modell för ekonomisk styrning inte fungerar. Övervakningsramen har visat sig vara mycket svag och stabilitets- och tillväxtpaktens regler har inte respekterats. Därför stöder jag det åtgärdspaket som kommissionen har lagt fram i fråga om ekonomisk styrning. Jag röstar för Diogo Feios utmärkta betänkande om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott. Jag välkomnar uppmaningen till kommissionen att påskynda processen för att offentliggöra kommissionens rekommendationer. Jag ställer mig bakom förslaget att Europaparlamentet ska få rätt att bjuda in företrädare för medlemsstaterna och jag beklagar att rådet inte har godtagit detta förslag. Jag välkomnar att kommissionens getts möjlighet att göra ytterligare övervakningsbesök och att Europeiska centralbanken kan delta i dess besök.
George Sabin Cutaş
Jag valde att rösta emot fyra av de sex förslagen i paketet för ekonomisk styrning eftersom jag anser att de bara innehåller åtstramningsåtgärder som skulle göra den europeiska ekonomin ännu bräckligare. För att återupprätta den ekonomiska tillväxten behöver vi en alternativ modell till den som föreslås i paketet, en modell som grundas på strategiska investeringar och skapande av nya arbetstillfällen.
Göran Färm, Anna Hedh, Marita Ulvskog och Åsa Westlund
skriftlig. - Som svenska socialdemokrater ser vi det breda reformpaketet för en starkare ekonomisk styrning inom EU som ett viktigt redskap för att skapa ordning och reda i den europeiska ekonomin. En stramare stabilitets- och tillväxtpakt, höjda krav på transparens och disciplin i de nationella budgetramverken samt ett nytt system för att förebygga ekonomiska obalanser är alla centrala element i arbetet med att stabilisera statsfinanser och finansmarknad.
Att vi i dag valt att inte rösta för fem av de sex betänkandena beror alltså inte på att vi skulle vara mot ett striktare regelverk. Tvärtom anser vi att ett sådant snabbt måste komma på plats. Syftet med vår röstningsstrategi har i stället varit att ge en tydlig signal om att vissa tendenser i paketet i riktning mot alltför långtgående åtstramningar bör bytas ut mot ett mer balanserat förhållningssätt i de avslutande förhandlingsrundorna. Ett regelverk som inte ger rimligt utrymme för framåtblickande investeringar och god tillväxt kan inte bli hållbart på längre sikt.
José Manuel Fernandes
Bestämmelserna om budgetdisciplin och om att följa och verkställa dessa bör stärkas, framför allt genom att man i högre utsträckning tar hänsyn till graden och utvecklingen av skulder och allmän hållbarhet. Jag stöder därför en bedömning av de offentliga finansernas hållbarhet, bland annat skuldnivån, skuldprofilen (inbegripet löptid) och skuldutvecklingen. I detta sammanhang får vi inte glömma privata skulder om de implicit utgör eventualförpliktelser för regeringar. Strukturen för att kontrollera offentlig och privat skuldsättning bör främja långsiktig tillväxt, ta vederbörlig hänsyn till budgetpolitikens konjunkturdämpande roll och förbättra investeringsvillkor och utveckla den inre marknaden, vilket är en grundläggande förutsättning för att den ekonomiska och monetära unionen ska kunna fungera korrekt och förstärkas. Det är viktigt att inrätta en europeisk valutafond, som förvaltas enligt unionsregler och som framför allt finansieras med bötesintäkter, så att hela euroområdets finansiella stabilitet kan säkras.
João Ferreira
Detta betänkande utgör en av de centrala delarna i lagstiftningspaketet om ekonomisk styrning. Det handlar om förordningen om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott.
Även om man i betänkandet utgår ifrån att euroområdet befinner sig i kris och att det finns behov av en övergripande och integrerad lösning på skuldkrisen i euroområdet med tanke på de bristande framgångar som den fragmentariska strategi som hittills har använts har lett till, blir slutsatsen att efterlysa samma typ av penningpolitiska och nyliberala politik och kriterier som ledde till krisen. I betänkandet skärper man och drar ytterligare åt den veritabla snara som har skapats för medlemsstaterna, utan att bry sig om orsakerna till problemen eller om alternativ politik som tar hänsyn till ekonomiernas olika grad av utveckling.
I stället för att föreslå en pakt för framsteg och social utveckling som grundas på solidaritet och en verklig politik för ekonomisk och social sammanhållning, som vi har förespråkat, begär man i betänkandet att stabilitets- och tillväxtpakten, och nu Euro Plus-pakten, ska fördjupas. Man utvidgar och skärper tillämpningen av sanktioner och böter för medlemsstater som inte följer påbuden. Detta är en oacceptabel inblandning som gör att de medlemsstater som blir föremål för förfarandet vid alltför stora underskott likt kolonier underkastas EU:s vilja.
Ilda Figueiredo
Detta är en av de centrala delarna i lagstiftningspaketet om ekonomisk styrning. Det handlar om förordningen om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott.
Även om man i betänkandet utgår från att euroområdet befinner sig i kris och att det finns behov av en övergripande och integrerad lösning på skuldkrisen i euroområdet med tanke på de bristande framgångar som den fragmentariska strategi som hittills har använts har lett till, blir slutsatsen att efterlysa samma typ av penningpolitiska och nyliberala politik och kriterier som ledde till krisen. I betänkandet skärper man och drar ytterligare åt den veritabla snara som har skapats för medlemsstaterna, utan att bry sig om orsakerna till problemen eller om alternativ politik som tar hänsyn till ekonomiernas olika grad av utveckling. I stället för att föreslå en pakt för framsteg och social utveckling som grundas på solidaritet och en verklig politik för ekonomisk och social sammanhållning, som vi har förespråkat, begär man i betänkandet att stabilitets- och tillväxtpakten, och nu Euro Plus-pakten, ska fördjupas. Man utvidgar och skärper tillämpningen av sanktioner och böter för medlemsstater som inte följer de krav som de påtvingas.
Detta är en oacceptabel inblandning som gör att de medlemsstater som blir föremål för förfarandet för alltför stora underskott likt kolonier underkastas EU:s vilja.
Därför röstade vi emot.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Den globala ekonomiska och finansiella krisen har visat på och ökat behovet av starkare samordning och bättre ekonomisk styrning inom den ekonomiska och monetära unionen. De befintliga instrumenten och förfarandena för samordning och övervakning har gjort det möjligt för EU att klara av en kris som ingen medlemsstat skulle ha klarat på egen hand. EU-institutionerna och medlemsstaterna försöker alla återhämta sig från krisen. Denna erfarenhet har emellertid blottlagt brister och svagheter i det nuvarande samordningssystemet och de befintliga övervakningsprocesserna. Det är viktigt att stärka den ekonomiska och monetära unionens ramar för att säkra makroekonomisk stabilitet och de offentliga finansernas hållbarhet, vilket är en förutsättning för hållbara resultat och sysselsättningstillväxt. De enskilda samordningsdelarna inom den ekonomiska politiken, inklusive övervakning av strukturreformer, måste integreras i den nya övervakningscykeln, den så kallade europeiska planeringsterminen, som förenar de befintliga processerna i pakten med den ekonomiska politikens huvudmål, att se till att stabilitets- och konvergensprogram och nationella reformprogram lämnas in samtidigt.
Marietta Giannakou
skriftlig. - (EL) Ledamöterna från partiet Ny Demokrati röstade i dag för de sex förslagen i det nya paketet för ekonomisk styrning. Europaparlamentets förslag banar väg för en situation med ekonomisk stabilitet, samtidigt som det finns utrymme för innovativa åtgärder, till exempel euroobligationer och EU-projektobligationer.
Mathieu Grosch
skriftlig. - (DE) Det är viktigt med ökad samordning och närmare övervakning av den ekonomiska politiken i medlemsstaterna om vi ska lära oss av våra misstag i samband med den ekonomiska och finansiella krisen och bekämpa den nuvarande skuldkrisen i vissa medlemsstater. Detta betänkande är ett svar på frågan om exakt hur vi ska organisera denna nya samordnings- och övervakningsprocess.
Debatten om de enorma underskotten i vissa länder bör framför allt uppmärksammas i Belgien, särskilt under denna övergångsperiod när Belgien saknar regering. Övergångsperioden är extremt problematisk på grund av dess stora inflytande på ekonomin, socialpolitiken och finanssektorn i Belgien och bidrar inte direkt till att förbättra situationen.
Om ett land som Belgien vill se till att EU i framtiden inte ska få lov att fatta beslut för Belgiens räkning är det hög tid att kräva att de som ansvarar för den federala politiken ska inse sitt ansvar gentemot medborgarna, i stället för att vända sig till kommissionen för att få behålla indexet eller den belgiska socialpolitiken.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade detta dokument eftersom denna förordning inför bestämmelser för att påskynda och förtydliga förfarandet vid alltför stora underskott. Syftet med förfarandet vid alltför stora underskott är att förhindra att länder får alltför stora underskott, och i händelse av underskott påskynda åtgärdandet av dem, där efterlevnaden av budgetdisciplinen bedöms utifrån landets underskott och statsskuld. Reglerna om budgetdisciplin bör stärkas, särskilt genom att ge nivån på och utvecklingen av skulderna och den övergripande hållbarheten en mer framträdande roll. Iakttagandet av dessa regler bör stärkas, tillsammans med system för att kontrollera efterlevnaden. Den ekonomiska styrningen bör förstärkas genom att man även involverar Europaparlamentet och nationella parlament på ett mer aktivt sätt och i ett tidigare skede.
David Martin
skriftlig. - (EN) Jag röstade emot detta betänkande eftersom jag starkt motsätter mig det program med förlamande åtstramningsåtgärder som center-högerpartierna driver igenom i EU. Detta paket med reformer av den ekonomiska styrningen kommer att kväva tillväxten i EU just när det är investeringar för tillväxt, forskning och utveckling och arbetstillfällen som behövs för att säkra EU:s ekonomiska framtid. Detta paket med finansiella reformer kommer att slå hårdast mot Europas fattigaste, samtidigt som finanssektorn - som orsakade krisen - förblir opåverkad. Jag välkomnar en förbättrad samordning av den ekonomiska och finansiella politiken i EU, men motsätter mig starkt den kortsiktiga vision som genomdrivandet av samordningen bygger på. Långsiktiga investeringar i grön ekonomi, vetenskaplig forskning och infrastruktur är absolut nödvändiga för att skapa ekonomisk stabilitet, arbetstillfällen och tillväxt. Därför kan jag inte stödja detta reformpaket som strävar efter förlamande åtstramningar i hela EU.
Clemente Mastella
Detta förslag handlar om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott. Vi anser att genomförandet av budgetövervakning alltid bör vara föremål för EU:s övergripande mål, och särskilt kraven i samband med en hög sysselsättningsnivå, som är vår garanti för ett bra socialt skydd och kampen mot social utestängning.
Vid övervakningen av om reglerna om budgetdisciplin efterlevs bör man även ta hänsyn till sociala nackdelar som kan påverka regeringars finansiella ställning. Vi vidhåller dessutom att medlemsstater som genomför strukturreformer som bidrar till att bevara eller skapa arbetstillfällen och till att minska fattigdomen, ska ges möjlighet att avvika från sina medellångsiktiga budgetmål.
Avslutningsvis anser vi att en förstärkt ekonomisk styrning bör åtföljas av en större demokratisk legitimitet för ekonomisk styrning på EU-nivå, och att Europaparlamentets roll bör stärkas. Regelbundna samråd med arbetsmarknadens parter och ett ökat deltagande för de nationella parlamenten är dessutom en förutsättning för en trovärdig och transparent övervakningsram.
Jean-Luc Mélenchon
I betänkandet föreslås ökad användning av omröstning med omvänd kvalificerad majoritet för att bötfälla medlemsstater vars politik inte överensstämmer med de europeiska liberalernas krav. Som om detta inte skulle vara nog uppmanar man även kommissionen att införa ett påskyndat förfarande för att straffa medlemsstater som avsiktligt bryter mot reglerna. Det enda undantag som finns är för medlemsstater som reformerar sina pensionssystem enligt kommissionens önskemål. På detta sätt införs en auktoritär federalism. Jag kommer aldrig att acceptera att mitt land ska betala böter till någon.
Andreas Mölzer
skriftlig. - (DE) Budgetövervakningen bör inte bara bestå i att få tillgång till korrekta uppgifter och siffror. Naturligtvis bör kommissionen även utfärda rekommendationer, exempelvis om skuldminskning. Vi får emellertid inte under några omständigheter tillåta att man dikterar för medlemsstaterna hur de ska spendera sina pengar. Europeisk styrning är inget som EU-medborgarna vill ha, och inte heller något som föreskrivs i EU:s fördrag. Det visar på ett stort förakt för subsidiaritetsprincipen. Det är inte EU-styrning som kommer att hjälpa de drabbade länderna att återhämta sig ekonomiskt, utan det kommer snarare att leda till att de lämnar euroområdet. Av dessa skäl kan jag inte rösta för förslaget.
Franz Obermayr
skriftlig. - (DE) Förslagen om ekonomisk styrning strider helt klart mot subsidiaritetsprincipen. Jag röstade emot betänkandet eftersom det på ett betydande sätt undergräver såväl den europeiska integrationen som de ekonomiska och sociala förhållandena i medlemsstaterna.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Förfarandet vid alltför stora underskott måste tillämpas snabbare och tydligare för att förhindra att länder får alltför stora underskott. Jag anser att reglerna om budgetdisciplin måste stärkas genom särskild uppmärksamhet på skuldnivåerna. För att nå de eftersträvade målen måste kommissionen ges en särskild roll när det gäller bedömningar, övervakning och rekommendationer. När kommissionen och rådet genomför sina bedömningar måste de även ta hänsyn till de pensionsreformer som den berörda medlemsstaten har genomfört. Jag stöder inte förslaget om att minska bötesbeloppet för medlemsstater som inte vidtagit åtgärder eller infört instrument, eller inte vidtagit tillräckliga åtgärder eller infört tillräckliga instrument, för att kontrollera underskottet. Jag anser inte att man bör minska det totala årliga bötesbeloppet, eftersom de böter som samlas in måste användas för att genomföra stabilitetsmekanismer.
Alfredo Pallone
För det första vill jag gratulera Diogo Feio till hans utmärkta betänkande. Jag anser att skuldens andel av bruttonationalprodukten bör minskas i en ”tillfredställande takt”. På så sätt kommer differensen mellan nuvarande statsskuld och referensvärdet på 60 procent minskas med en tjugondel per år. Jag välkomnar Diogo Feios ändringsförslag till det ursprungliga kommissionsförslaget, enligt vilken minskningen ska beräknas med i genomsnitt en tjugondel per år över de föregående tre åren. Jag håller även med om att bedömningen av efterlevnaden av detta villkor ska inledas tre år efter avslutandet av det pågående förfarandet vid alltför stora underskott. Framför allt välkomnar jag att kommissionen, när den tillämpar förordningen på statsskulder, måste ta hänsyn till ”alla andra faktorer av betydelse”, särskilt privat skuldsättning och andra viktiga faktorer som möjliggör en övergripande bedömning. Jag hoppas att parlamentet kan nå en slutlig överenskommelse och godkänna hela paketet för ekonomisk styrning så snabbt som möjligt så att vi kan skicka en stark och enad signal till allmänheten och marknaderna och stoppa spekulationerna.
Maria do Céu Patrão Neves
Som en del av lagstiftningspaketet för att förstärka den ekonomiska styrningen i EU och euroområdet har det även hållits en omröstning om detta förslag till yttrande om kommissionen förslag om ändring av förordningen om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott. Jag röstade för betänkandet eftersom jag i huvudsak delar föredragandens syn, särskilt när det gäller följande punkter: 1) förstärkningen av övervakningen av de offentliga finanserna bör alltid lyda under EU:s övergripande mål, 2) vid övervakningen av överensstämmelsen med reglerna om budgetdisciplin och då beslut fattas i detta syfte bör särskild hänsyn tas inte enbart till allvarliga ekonomiska utan också sociala nedgångar som kan påverka regeringarnas finansiella ställning, 3) de böter som drivits in från medlemsstater som inte efterlever sina respektive rekommendationer bör användas till att stödja EU:s långsiktiga investeringar och sysselsättningsmål och inte enbart utdelas till medlemsstater som inte omfattas av något förfarande vid alltför stora underskott, såsom kommissionen föreslog och 4) regelbundna samråd med arbetsmarknadens parter och ett utökat deltagande för de nationella parlamenten är en förutsättning för en trovärdig och transparent övervakningsram.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (ES) Jag röstade emot betänkandet. Det gjorde jag på grund av införandet av en hård cyklisk åtgärd för att hantera alltför stora underskott. Jag avser mer specifikt tjugondelsåtgärden som innebär att den årliga statsskulden ska minskas med fem procent tre år i rad om skulden överstiger 60 procent av bruttonationalprodukten, även om underskottet är mindre än tre procent av BNP. Denna åtgärd grundas på antagandet att ekonomisk tillväxt enbart beror på minskade offentliga utgifter. Med andra ord att man för att hantera statsskulden måste genomföra direkta, och extra hårda, åtstramningsplaner, oavsett omständigheterna.
Licia Ronzulli
Syftet med det lagstiftningspaket som kommissionen lade fram 2010 är att förstärka den ekonomiska styrningen i EU och euroområdet. Detta är av strategisk betydelse i en kris som den nuvarande. Att förbättra medlemsstaternas utvecklings- och tillväxtplaner, optimera samordningen av budgetpolitiken och stärka förfarandena för att övervaka underskott och statsskulder är bara några av prioriteringarna. För att lyckas med detta måste insatserna emellertid ske helt i linje med planerna för arbetsmarknadens återhämtning och politiken för socialt skydd, hörnstenen i en ny modell för hållbar tillväxt.
Kay Swinburne
skriftlig. - (EN) ECR-gruppen har alltid arbetat konstruktivt för att se till att euroområdet kan ta fram en varaktig lösning på sin statsskuldskris. Bristerna i stabilitets- och tillväxtpakten, både i fråga om dess innehåll och om dess genomförande, har varit uppenbara en längre tid. Det är bra att det nu vidtas åtgärder för att nå en varaktig fungerande lösning. Vi har bidragit genom hela processen, både i utskottet och under trepartsmötena, för att se till att de alternativ som parlamentet förespråkar leder till realistiska, funktionella och varaktiga resultat. Trots det beklagar vi att den lösning som kommissionen har föreslagit, och som parlamentet har ställt sig bakom, inte bara gäller för euroområdet, utan även innefattar de länder som inte har euron som valuta. Hur man än ser på det är det paket vi har röstat om ett paket som ökar EU:s befogenheter på medlemsstaternas bekostnad. Det innehåller innovativa koncept som omvänd kvalificerad majoritet och bötfällning av medlemsstater, och ser till att nationella budgetar inte längre enbart är en fråga för de nationella parlamenten. Så även om vi stöder det långsiktiga målet kan vi inte ställa oss bakom medlen för att nå dit och har röstat emot de betänkanden som inte begränsar sig till euroområdet.
Nuno Teixeira
Den senaste tidens händelser har visat att de olika stabilitets- och tillväxtpakterna inte har haft avsedd effekt. I stället har flera medlemsstater stora problem att uppfylla sina åtaganden och riskerar att öka sin statsskuld. Det betänkande som har antagits vid dagens plenarsammanträde innehåller ett mer omfattande åtgärdspaket som tillsammans utgör förslagen för ekonomisk styrning i EU. I betänkandet analyseras framför allt medlemsstaternas alltför stora underskott och problemen för hela EU beaktas. I betänkandet tar man inte bara upp frågan om hur man får bukt med underskott, utan även nivån på statsskulden, för att se till att åtgärder för att korrigera överträdelsen vidtas redan i ett tidigt skede och inte när det redan är för sent. Dessa åtgärder är avgörande för euroorådet. Med resultatet av förhandlingarna och de framsteg som har gjorts under de senaste månadernas trepartsmöten hoppas jag att vi kan förvänta oss att kommissionens rekommendationer offentliggörs snabbare, och räkna med en verklig ekonomisk dialog. Jag hoppas att möjligheten att granska rekommendationerna utifrån konjunkturnedgångarna också kan bidra till att de lyckas, under förutsättning att det inte äventyrar hållbara finanser.
Viktor Uspaskich
skriftlig. - (LT) En av de saker som krisen i Grekland har visat på är det akuta behovet av en ansvarsfull finanspolitik. I annat fall kommer samtliga EU-medlemsstater, inte bara Grekland, att få stora problem, eftersom två tredjedelar av EU:s medlemsstater har alltför stora underskott. Det gläder mig att fördraganden understryker detta.
Betänkandet innehåller mer, men de viktigaste förslagen handlar om att klara de alltför stora budgetunderskotten och ta fram metoder för att bekämpa framtida underskott. Betänkandet tar även upp andra viktiga aspekter, som att vi måste bekämpa budgetunderskott utan att skada tillväxten, särskilt när det gäller att stimulera ekonomin. Det är viktigt att systemet för att hantera offentlig och privat skuldsättning stöder en långsiktig tillväxt. Detta innefattar förbättrade investeringsvillkor och utveckling av den inre marknaden, samtidigt som medlemsstatsspecifika prioriteringar och behov respekteras.
Framför allt behöver vi transparens, ansvarsskyldighet och oberoende övervakning. Detta är en viktig del av ökad ekonomisk styrning. De nationella budgetramarna bör omfatta inrättandet och stärkandet av oberoende finanspolitiska organ och garantera att transparent finanspolitisk statistik offentliggörs.
Sophie Auconie
Den senaste tidens händelser har visat att den europeiska stabilitets- och tillväxtpakten inte är särskilt effektiv och att den inte har lyckats förhindra att flera medlemsstater har fått stora problem med sin betalningsbalans och har svårt att betala av på sin statskuld. Utöver det stöd som EU har gett dessa länder arbetar institutionerna därför för att stärka stabilitets- och tillväxtpakten så att liknade kriser kan undvikas i framtiden. Det är detta som är målet för paketet om ekonomisk styrning, som detta betänkande av min kollega Vicky Ford är en del av. Detta betänkande handlar om krav på medlemsstaternas budgetramverk. Jag stöder såväl principerna bakom detta som hela paketet om ekonomisk styrning.
Mara Bizzotto
Jag lade ned min röst eftersom jag är tveksam till de långsiktiga effekter som de direktiv som föreslås i betänkandet kommer att få för medlemsstaternas nationella ekonomier. I dessa direktiv föreslås framför allt skärpta övervakningsmekanismer för att undvika fler finanskriser i EU av den typ som vi för närvarande ser i Grekland. Jag anser att medlemsstaternas ekonomiska problem inte kommer att lösas genom att man bara begränsar deras befogenheter och deras roll. Därför lade jag med min röst.
Antonio Cancian
Vicky Fords betänkande utgör en del av lagstiftningspaketet för att reformera den ekonomiska styrningen. Hela paketet består av sex betänkanden som är resultatet av flera månaders förhandlingar. Parlamentet har skickat ut ett tydligt budskap till alla och framför allt till rådet. Jag hoppas därför att detta paket kommer att godkännas före sommaruppehållet och framför allt att det ska tillämpas så snart som möjligt, så att EU inte som tidigare står oförberett och inte kan möta de utmaningar som hotar dess stabilitet. Framför allt röstade jag för Vicky Fords betänkande eftersom jag anser att harmoniseringen av nationella system genom utarbetandet av minimikrav och framför allt prognosplaner för offentliga redovisningssystem är en grundläggande regel om vi vill förhindra ekonomiska kriser i framtiden. Detta får emellertid inte innebära att vi förbiser de finanspolitiska reglernas nationella karaktär, som innehåller vissa betydande skillnader, särskilt mellan de länder som ingår i euroområdet och länderna utanför euroområdet.
Maria Da Graça Carvalho
Jag röstade för betänkandet eftersom jag håller med om att medlemsstaterna bör inrätta ett officiellt granskat, effektivt budgetramverk på medellång sikt, som tryggar införandet av en finanspolitisk planeringshorisont på minst fyra år för att se till att den nationella finanspolitiska planeringen har ett flerårigt perspektiv. Medlemsstaterna bör införa lämpliga samordningsmekanismer för offentliga undersektorer, för att särskilt se till att samtliga undersektorer omfattas av finanspolitisk planering, numeriska finanspolitiska regler för varje land och framtagning av budgetprognoser och införande av flerårsplanering i enlighet med det fleråriga budgetramverket.
Carlos Coelho
Den rådande ekonomiska, finansiella och sociala krisen har visat att EU:s nuvarande modell för ekonomisk styrning inte fungerar. Övervakningsramen har visat sig vara mycket svag och stabilitets- och tillväxtpaktens regler har inte iakttagits. Därför stöder jag det åtgärdspaket som kommissionen har lagt fram i fråga om ekonomisk styrning. Jag röstar för Vicky Fords betänkande om krav på medlemsstaternas budgetramverk. Jag välkomnar att förordningen kommer att gälla samtliga EU:s medlemsstater. Jag betonar behovet av oberoende tillsyn, och välkomnar möjligheten för regeringar som precis har tillträtt att uppdatera sitt budgetramverk på medellång sikt för att spegla nya politiska prioriteringar.
Lara Comi
Jag röstade för detta direktiv eftersom jag anser att man lyckas hitta rätt balans mellan hårda krav och valfrihet när det gäller den ekonomiska situationen. Vi får inte glömma att den ekonomiska och monetära unionen aldrig har haft sin like i fråga om storlek, heterogenitet och utvecklingsnivå. Det finns ingen instruktionsbok om hur man skapar den perfekta monetära unionen och man kan inte heller sätta något absolut värde på de kunskaper som vi hittills har förvärvat, eftersom euroområdets socioekonomiska särdrag gör varje jämförelse meningslös. Därför - och föredraganden har gjort ett utmärkt arbete i detta avseende - måste det framhållas att Maastrichtkriterierna, en utmärkt referenspunkt och ett lämpligt riktmärke för att fastställa trovärdigheten i våra valutabehov, inte är absoluta värden som ska upprätthållas överallt och hela tiden. Det kan finnas ekonomiska situationer när en avvikelse från dessa gränsvärden är en risk som är värd att ta, under förutsättning att ytterligare skulder finansierar en återhämtning som inte får bli mer försenad. Jag gratulerar föredraganden till det utmärkta arbete som hon, trots tidsbristen, har utfört och jag hoppas att den politiska och intellektuella debatten om dessa frågor kan kombineras för att se till att Europas befolkning får det välstånd som den monetära politiken bidrar till att skapa.
Diogo Feio
Om vi verkligen vill förhindra framtida kriser, om vi vill skapa en sammanhållen och ansvarsfull ekonomisk union, om vi vill att vårt perspektiv ska präglas av förebyggande och korrigerande åtgärder och om vi vill verka för hållbar tillväxt var detta direktiv nödvändigt för att paketet skulle bli komplett. I direktivet hittar vi ett antal grundläggande förutsättningar som när de tillämpas av de nationella parlamenten kommer att öka transparensen i deras budgetpolitiska bestämmelser, inte minst när det gäller offentliggörandet av budgetprognoser och resultat.
Tack vare alla fördelar med detta direktiv kommer EU att vara mycket bättre förberett för att samordna och förebygga potentiella problem, brister och obalanser på ett enhetligt sätt. Avslutningsvis vill jag tacka min kollega Vicky Ford för alla hennes insatser och hennes engagemang för att verkligen slutföra betänkandet.
José Manuel Fernandes
Detta betänkande av Vicky Ford handlar om lagstiftningsförslaget till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1467/97 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott, som ingår i det paket om ekonomisk styrning som kommissionen antog den 29 september 2010. I betänkandet försöker man ”befästa makroekonomisk stabilitet och hållbara offentliga finanser” för att EU ska bli mer stabilt och hållbart. Den nuvarande ekonomiska och finansiella situationen i flera EU-länder visar att stabilitets- och tillväxtpaketen har misslyckats. Det räcker inte att kontrollera underskottet i de offentliga finanserna. Det finns även ett behov av att undvika offentlig och privat skuldsättning. Nu har det dessutom blivit nödvändigt att införa mekanismer för att förbättra konkurrenskraften och återställa de offentliga finanserna. Medlemsstaterna kommer att förhindras att dra på sig alltför stora underskott. De åtgärder för samordning och övervakning som garanterar respekten för budgetdisciplin kommer att stärkas. Jag röstade för detta förslag till ändring av lagstiftningen eftersom jag anser att det är viktigt att dessa åtgärder genomförs så snart som möjligt om vi ska återfå allmänhetens förtroende för institutionerna och för en hållbar tillväxt i EU.
João Ferreira
Detta betänkande handlar om förslaget till rådets direktiv om krav på medlemsstaternas budgetramverk, och utgör en av de allvarligaste attackerna mot deras suveränitet.
Genom direktivet hotas de budgetpolitiska val som är centrala för att avgöra vilken väg varje land ska följa, i enlighet med dess särdrag, intressen och befolknings vilja. Situationen är särskilt allvarlig för de mest sårbara ekonomierna i euroområdet, som anses ha ”alltför stora underskott” och kan bli föremål för hårda sanktioner. Detta direktiv utgör en del av lagstiftningspaketet om så kallad ekonomisk styrning. Paketet består av sex lagstiftningsförslag och är en veritabel attack mot såväl de sociala rättigheterna och arbetstagarnas rättigheter som demokratin i sig.
Syftet med lagstiftningspaketet är en makalös attack mot de nationella parlamentens rättigheter, och i Portugal mot den portugisiska republikens författning. Hädanefter kommer ledamöter av de nationella parlamenten att styras av riktlinjer från EU när de fattar beslut om sina egna länders budgetar. Riktlinjerna blir alltmer nyliberala och har i huvudsak fastställts av den maktsammanslutning som innehar en majoritet av rösterna i rådet och Europaparlamentet. Vårt enda alternativ är att rösta emot.
Ilda Figueiredo
Detta är ett av två betänkanden om förslaget till direktiv om krav på medlemsstaternas budgetramverk. Det utgör en av de allvarligaste attackerna mot deras suveränitet och situationen kommer att bli ännu värre för de länder i euroområdet som bedöms ha alltför stora underskott och som, utöver kontinuerlig övervakning från kommissionens sida, kan bli föremål för sanktioner.
Detta direktiv utgör en del av lagstiftningspaketet om så kallad ekonomisk styrning. Paketet består av sex lagstiftningsförslag och är en veritabel attack mot sociala rättigheter och arbetstagarnas rättigheter. Det är också en del av EU:s korståg mot nationellt oberoende och nationell suveränitet.
Förhandlingarna har resulterat i en slutlig överenskommelse mellan de tre institutionerna - Europaparlamentet, rådet och kommissionen - och den kommer säkerligen att bekräftas vid rådets möte den 24 juni, trots den oenighet som finns på EU-nivå. Det avsedda resultatet är en makalös attack mot de nationella parlamentens rättigheter och den portugisiska republikens författning. De nationella parlamentens ledamöter kommer att styras av riktlinjer från EU när de ska fatta beslut om sina länders budgetar. Dessa riktlinjer är i allt högre grad nyliberala. Därför röstade vi emot.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Den globala ekonomiska och finansiella krisen har kraftigt ändrat de gynnsamma ekonomiska och finansiella förhållanden som rådde fram till 2007 och på nytt understrukit att man inte använde de stora vinsterna under de goda åren på rätt sätt, så att man kunde vidta effektiva åtgärder i sämre tider. Tillgången på uppgifter om de offentliga finanserna är avgörande för att EU:s budgetövervakning ska kunna fungera väl. Tillgång till snabba och tillförlitliga uppgifter om de offentliga finanserna är nyckeln till korrekt och punktlig övervakning, vilket i sin tur gör det möjligt att agera snabbt vid en negativ utveckling av de offentliga finanserna. Ett viktigt element vid kvalitetssäkring av uppgifter om de offentliga finanserna är öppenhet och insyn, vilket måste innebära att sådana uppgifter regelbundet offentliggörs.
Marietta Giannakou
skriftlig. - (EL) Ledamöterna från partiet Ny Demokrati röstade i dag för de sex förslagen i det nya paketet för ekonomisk styrning. Europaparlamentets förslag banar väg för en situation med ekonomisk stabilitet, samtidigt som det finns utrymme för innovativa åtgärder, till exempel euroobligationer och EU-projektobligationer.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade detta dokument eftersom syftet med paketet för ekonomisk styrning är att tillgodose behovet av ökad samordning och närmare övervakning av den ekonomiska politiken i den ekonomiska och monetära unionen. För att stimulera till finanspolitiskt ansvar föreslås vidare att man ska ställa upp minimikrav för nationella budgetramverk som ska överensstämma med kraven i fördraget. För att styrka ändringarna i stabilitets- och tillväxtpaktens preventiva och korrigerande delar har kommissionen också föreslagit en skärpning av kontrollmekanismen för medlemsstaterna i euroområdet. På det hela taget välkomnar jag de förslag som lagts fram för att förbättra de nationella budgetramverken och för att stimulera medlemsstaterna att i framtiden fatta mer fördelaktiga finanspolitiska beslut. I synnerhet behövs förslag till förbättrad statistisk rapportering för uppgifter om de offentliga finanserna så att en upprepning av den senaste tidens händelser i några av medlemsstaterna kan undvikas. Dessutom borde förslagen om självständiga budgetmyndigheter, nationella finanspolitiska regler och en bindande flerårig budgetplan också bidra till ökad finansiell stabilitet.
David Martin
skriftlig. - (EN) Jag röstade emot detta betänkande eftersom jag starkt motsätter mig det program med förlamande åtstramningsåtgärder som center-högerpartierna driver igenom i EU. Detta paket med reformer av den ekonomiska styrningen kommer att kväva tillväxten i EU just när det är investeringar för tillväxt, forskning och utveckling och arbetstillfällen som behövs för att säkra EU:s ekonomiska framtid. Detta paket med finansiella reformer kommer att slå hårdast mot Europas fattigaste, samtidigt som finanssektorn - som orsakade krisen - förblir opåverkad. Jag välkomnar förbättrad samordning av den ekonomiska och finansiella politiken i EU, men motsätter mig starkt den kortsiktiga vision som genomdrivandet av samordningen bygger på. Långsiktiga investeringar i grön ekonomi, vetenskaplig forskning och infrastruktur är absolut nödvändigt för att skapa ekonomisk stabilitet, arbetstillfällen och tillväxt. Därför kan jag inte stödja detta reformpaket som strävar efter förlamande åtstramningar i hela EU.
Clemente Mastella
Kommissionen föreslår att medlemsstaterna ska skärpa sin efterlevnad av stabilitets- och tillväxtpakten, fördjupa sin finanspolitiska samordning, ställa upp minimikrav för budgetramverk och ange mekanismer för att verkställa de nuvarande reglerna.
Vi välkomnar det förslag som lagts fram för att förbättra de nationella budgetramverken och för att stimulera medlemsstaterna att i framtiden fatta mer fördelaktiga finanspolitiska beslut. Vi stöder även inrättandet av självständiga budgetmyndigheter, nationella finanspolitiska regler och en bindande flerårig budgetplan för att få ökad ekonomisk och monetär stabilitet. Vi anser att kraven på de nationella budgetramverken inte bara bör garantera att medlemsstaternas budgetplanering baseras på realistiska prognoser, utan också bör garantera att hållbarheten i deras sociala skyddssystem, inklusive pensions- och hälso- och sjukvårdssystemen, beaktas i tillräckligt hög grad.
Avslutningsvis anser vi att kraven på nationella budgetramverk också bör vara utformade så att medlemsstaterna stimuleras och ges manöverutrymme för utvecklingsinriktade offentliga investeringar inom exempelvis utbildning, och därigenom bidrar till att EU:s tillväxt- och sysselsättningsmål uppnås.
Jean-Luc Mélenchon
I detta betänkande uppmanas kommissionen att en gång i månaden offentliggöra de nationella regeringarnas räkenskaper. De nationella regeringarna kommer att tvingas att göra detta enligt de normer som kommissionen själv anger. Förutom för att ”bygga upp stöd” låtsas vi inte längre fastställa budgetar på nationell nivå. I betänkandet ser man positivt på denna situation, som en majoritet i parlamentet bidrog till genom att rösta för införandet av den europeiska planeringsterminen. Jag röstar emot betänkandet. Fransmännen kommer att avskaffa det.
Andreas Mölzer
skriftlig. - (DE) Jag välkomnar det bakomliggande syftet med detta betänkande, nämligen att garantera budgetdisciplin i medlemsstaterna. Även om jag har hört budskapet är jag inte säker på att jag tror på det. Det finns en tyst majoritet i Europa som håller med mig. Inblandning i medlemsstaternas budgetar bör förkastas. Det är dags att prova andra strategier och lösningar och parlamentet bör så snabbt som möjligt diskutera detta, vilket än så länge inte skett. Vi måste dra rätt slutsatser från de misstag som begåtts de senaste åren. Så länge inga alternativ föreslås kan jag inte godkänna dessa åtgärder och kan inte rösta för förslaget.
Franz Obermayr
skriftlig. - (DE) I framtiden kommer efterlevnaden av Maastrichtkriterierna att verkställas genom tidiga varningar och drastiska sanktioner. Hittills har denna pakt emellertid inte fungerat. Jag har svårt att tro att den plötsligt ska börja fungera som den ska bara för att nya direktiv har införts. Därför har jag inte röstat för detta betänkande.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Samordningen och övervakningen av den ekonomiska politiken i den ekonomiska och monetära unionen måste vara effektiv och ändamålsenlig. För att lyckas med detta måste finanspolitiskt ansvar uppmuntras bland medlemsstaterna. Vi behöver snabbt fastställa minimikrav för nationella ramverk och se till att förfarandet vid alltför stora underskott verkligen fungerar. Medlemsstaterna bör föra en försiktig och ansvarsfull finanspolitik i goda tider för att bygga upp en nödvändig buffert för dåliga tider. Jag ställer mig bakom förslaget att de numeriska finanspolitiska reglerna för medlemsstater med undantag bör innehålla specifikationer som tar upp måldefinition och tillämpningsområde för reglerna, övervakning och konsekvenser om reglerna inte iakttas. Jag håller med om att det är lämpligt att budgetramverk på medellång sikt innehåller förfaranden för att upprätta ett yttrande över hur de planerade åtgärderna inverkar på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Dessutom är det lämpligt att tillämpa undantagsbestämmelser, där man fastställer under vilka omständigheter en medlemsstat tillfälligt kan få lov att bryta mot reglerna.
Alfredo Pallone
Inom ramen för reformen av stabilitets- och tillväxtpakten och mot bakgrund av de olika innovationer som införts och det ökade samarbetet mellan EU-institutionerna, de nationella parlamenten och regeringarna är Vicky Fords betänkande om krav på medlemsstaternas budgetramverk viktigt, eftersom man fastställer minimikrav för offentliga redovisningssystem, offentliga finansiella statistiska uppgifter och fleråriga planeringar. Ett införlivande av direktivet innebär inte nödvändigtvis att dess bestämmelser måste integreras formellt i den nationella lagstiftningen (genom exempelvis en lag). En administrativ akt kommer att vara tillräcklig, så länge man kan garantera att direktivet tillämpas på ett öppet sätt. Jag hoppas att detta kommer att leda till att direktivet genomförs snabbare. Jag hoppas även att parlamentet når en slutlig överenskommelse och godkänner hela paketet för ekonomisk styrning så snart som möjligt, så att vi sänder ett starkt och enhetligt budskap till allmänheten och marknaderna och sätter stopp för spekulation.
Maria do Céu Patrão Neves
Som en del av lagstiftningspaketet för att förstärka den ekonomiska styrningen i EU och euroområdet har det även hållits en omröstning om detta förslag till yttrande om krav på medlemsstaternas budgetramverk. Jag röstade för betänkandet, eftersom jag i huvudsak delar föredragandens åsikter, särskilt i fråga om de ändringsförslag som gäller följande punkter: 1) att det övergripande syftet med förslaget bör vara förknippat med främjandet av en hög sysselsättningsnivå, garantier för ett fullgott socialt skydd och kampen mot social utestängning, 2) att de bestämmelser som lagts fram för att förbättra nationella budgetramverk bör fastställas inom ramen för den europeiska planeringsterminen för samordning av politiken, 3) att kraven på nationella budgetramverk inte bara bör garantera att medlemsstaternas budgetplanering baseras på realistiska prognoser, utan också att hållbarheten i deras sociala skyddssystem, inklusive pensions- och hälso- och sjukvårdssystem, beaktas i tillräckligt hög grad, och avslutningsvis 4) att kraven på nationella budgetramverk också bör vara utformade så att medlemsstaterna stimuleras och därigenom bidrar till att EU:s tillväxt- och sysselsättningsmål uppnås.
Miguel Portas
Trots att man erkänner vikten och behovet av att ha oberoende statistikmyndigheter som kan lämna tillförlitliga och trovärdiga uppgifter om medlemsstaternas makroekonomiska prognoser och budgetprognoser så röstade jag mot betänkandet, eftersom bestraffningsprincipen bakom det passar perfekt ihop med ett mer omfattande paket som jag är emot av de skäl som redan har nämnts i betänkandena om ekonomisk samordning.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (ES) Jag har röstat för betänkandet eftersom det medför ökad harmonisering mellan makroekonomiska prognoser och budgetprognoser, införande av fler bestämmelser för finanspolitik och finanspolitisk konsolidering, införande av ett ramverk för huvudkategorier för utgifter på medellång sikt, större krav på bokföring och statistik och avslutningsvis tydligare allmänna finanskrav och övergripande budgetmål.
Kay Swinburne
ECR-gruppen har alltid arbetat konstruktivt för att se till att euroområdet kan utarbeta en hållbar lösning på statsskuldskrisen. Stabilitets- och tillväxtpaktens brister, både till sitt innehåll och i genomförandet av den, har varit uppenbara under en tid. Det är riktigt att åtgärderna nu är på väg för att garantera en hållbar lösning som fungerar. Vi har bidragit i utskottet och i trepartsdialogen för att se till att parlamentets önskvärda resultat är realistiskt, genomförbart och hållbart. Vi beklagar ändå att den lösning som kommissionen har föreslagit och parlamentet har godkänt inte bara omfattar euroområdet, utan även inbegriper dem som inte har euron som valuta. Hur man än ser på det är det paket som vi har röstat om ett paket som ökar EU:s makt på bekostnad av medlemsstaterna. Det innehåller koncept som är innovativa, till exempel omröstningar med omvänd kvalificerad majoritet och bötfällning av medlemsstaterna, och garanterar att nationella budgetar inte längre bara är en fråga för de nationella parlamenten. Samtidigt som vi stöder de långsiktiga målen kan vi inte stödja själva medlen och därför har vi röstat mot dessa betänkanden som inte är begränsade till euroområdet.
Sophie Auconie
Den senaste tidens händelser har visat att den europeiska stabilitets- och tillväxtpakten inte är särskilt effektiv och att den inte har lyckats förhindra att flera medlemsstater har fått stora problem med sin betalningsbalans och har svårt att betala av på sin statskuld. Utöver det stöd som EU har gett dessa länder arbetar institutionerna därför för att stärka stabilitets- och tillväxtpakten så att liknade kriser kan undvikas i framtiden. Det är också målet för paketet om ekonomisk styrning, som detta betänkande av min kollega Sylvie Goulard är en del av. I betänkandet behandlas övervakning av de offentliga finanserna i euroområdet. Vissa av Sylvie Goulards första förslag, särskilt bildandet av en europeisk valutafond, har inte behållits i trepartsdialogerna. Jag anser att den balans som kommissionen och rådet har uppnått i betänkandet är tillfredsställande och jag har därför stött det, precis som jag stöder paketet för ekonomisk styrning i dess helhet.
Antonio Cancian
Sylvie Goulards betänkande utgör en del av lagstiftningspaketet för att reformera den ekonomiska styrningen. Hela paketet består av sex betänkanden som är resultatet av flera månaders förhandlingar. Parlamentet har skickat ut ett tydligt budskap till alla, och framför allt till rådet. Därför hoppas jag att detta paket kommer att godkännas före sommaruppehållet och framför allt att det ska tillämpas så snart som möjligt, så att EU inte som tidigare står oförberett och inte kan möta de utmaningar som hotar dess stabilitet. Framför allt röstade jag för Sylvie Goulards betänkande på grund av att jag anser att det är viktigt att fastställa kriterier och framför allt även att inrätta mekanismer för övervakning av dessa kriterier. Samtidigt som betänkandet fastställer uppgifter och mål under övervakningsfasen och möjligtvis sanktionsfasen för de olika ländernas budgetar så fastställs olika slags incitament för att stimulera dem till att uppfylla de kriterier (de så kallade euroobligationerna) som kompletterar övervakningspaketet.
Maria Da Graça Carvalho
Jag röstade för betänkandet, eftersom jag samtycker till att rådet, efter att ha diskuterat kommissionens rekommendation, ska kunna bötfälla alla medlemsstater som antingen avsiktligt eller genom grov försumlighet felaktigt återger uppgifter om det underskott och den statsskuld som berörs av tillämpningen av artiklarna 121 och 126 i fördraget och av protokollet (nr 12) till fördraget. Jag håller även med om att böterna bör fungera som ett effektivt avskräckningsmedel och vara proportionella i förhållande till vilken överträdelse som skett, hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den har pågått. Jag instämmer i att det inte bör vara möjligt att böterna överstiger 0,2 procent av bruttonationalprodukten. De räntor som kommissionen uppbär på depositioner enligt artikel 4 och de böter som drivs in enligt artiklarna 5 och 6a ska utgöra andra inkomster enligt artikel 311 i fördraget och tilldelas den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten.
Carlos Coelho
Den rådande ekonomiska, finansiella och sociala krisen har visat att EU:s nuvarande modell för ekonomisk styrning inte fungerar. Övervakningsramen har visat sig vara mycket svag och stabilitets- och tillväxtpaktens regler har inte iakttagits. Därför stöder jag det åtgärdspaket om ekonomisk styrning som kommissionen har lagt fram. Jag röstar för Sylvie Goulards betänkande om effektiv övervakning av de offentliga finanserna i euroområdet, trots att jag erkänner att föredraganden har överskridit sina befogenheter på ett flertal områden, vilket kommer att göra det mycket svårt att nå en överenskommelse med rådet. Jag välkomnar att böter införs vid felaktig statistik i syfte att straffbelägga bedrägerier som gäller beräkning av underskott och skulder, både inom och utanför euroområdet. Jag håller med om att det bör vara möjligt för länderna utanför euroområdet att ta del av detta system.
Diogo Feio
Jag vill betona den enligt min mening viktigaste åtgärden i detta betänkande, nämligen möjligheten att skapa ett system som inte bara bygger på en sanktionsaspekt av stabilitets- och tillväxtpakten, utan som i stället gör det möjligt att införa verkliga incitament som leder till och utvecklar en äkta vilja i medlemsstaternas regeringar att följa de bestämmelser som har fastställts för stabilitets- och tillväxtpakten.
I detta hänseende vill jag understryka att kommissionen kommer att lägga fram en rapport om utfärdande av euroobligationer (eurovärdepapper) på grundval av solidariskt ansvar. Jag vill även betona det utomordentliga arbete som har utförts här med institutionaliseringen av den ekonomiska dialogen mellan de olika EU-institutionerna och uppmuntran av nationella parlament och regeringar att delta i en äkta demokratisk debatt om ekonomisk politik.
Slutligen vill jag gratulera min kollega Sylvie Goulard till hennes utomordentliga arbete och engagemang för att få ut mesta möjliga av detta paket.
José Manuel Fernandes
Detta betänkande som utarbetats av Sylvie Goulard om övervakning av de offentliga finanserna i euroområdet gäller ett lagstiftningsförslag för ändring av rådets förordning (EG) nr 1467/97 och ingår i det paket för ekonomisk styrning som kommissionen antog den 29 september 2010. I betänkandet försöker man ”befästa makroekonomisk stabilitet och hållbara offentliga finanser” för att EU ska bli mer stabilt och hållbart. Den nuvarande ekonomiska och finansiella situationen i flera EU-länder visar att stabilitets- och tillväxtpaketen har misslyckats. Det räcker inte att kontrollera underskottet i de offentliga finanserna. Det finns även ett behov av att undvika offentlig och privat skuldsättning. Nu har det dessutom blivit nödvändigt att införa mekanismer för att förbättra konkurrenskraften och återställa de offentliga finanserna. Medlemsstaterna kommer att få se förstärkta samordnings- och övervakningsmekanismer som syftar till att förhindra att allvarliga fel begås i deras budgetpolitik, som skulle kunna hota den ekonomiska och monetära unionen. Eftersom jag anser att det finns behov av snabba, kvalitativa lösningar i enlighet med Europeiska centralbankens rekommendationer röstade jag för förslaget till ändrad lagstiftning, som både stimulerar till interinstitutionell dialog, stärker budgetdisciplinen och förpliktar alla medlemsstater och institutioner att ta sitt ansvar.
João Ferreira
Detta är ytterligare ett betänkande som ingår i paketet med sex lagstiftningsförslag om så kallad ekonomisk styrning. Vi röstar mot alla betänkanden som ingår i detta lagstiftningspaket på grund av det bakomliggande synsättet i dess helhet.
I det här fallet gäller det förordningen om effektiv övervakning av de offentliga finanserna i euroområdet. I betänkandet erkänner man de problem som uppstått och de misstag som skett under den ekonomiska och monetära unionens första tio år, men man drar inte de nödvändiga slutsatserna, utan i stället efterlyser man ”solidare ramar” för övervakning av den nationella ekonomiska politiken genom kommissionen och rådet. Man tillägger även att sådan politik särskilt bör vara ”inriktad på att utveckla och förstärka den inre marknaden”, med andra ord vill man ha mer nyliberal politik, mer privatisering, mer fri konkurrens och mer politik som gynnar de starka i förhållande till de svaga. Man efterlyser bötfällning av alla medlemsstater som inte uppfyller de krav som ställs i stabilitets- och tillväxtpakten. Detta förstärks även av ett försök att legitimera systemet med sanktioner genom ett försök att införa ett system för incitament. Man gör allt detta utan att ta hänsyn till de verkliga orsakerna till problemen eller till den alternativa politik som krävs, vilket inte kan godtas.
Ilda Figueiredo
Detta är ytterligare ett betänkande som ingår i paketet med sex lagstiftningsförslag om så kallad ekonomisk styrning och är en av paketets centrala rättsakter. Betänkandet gäller förordningen om effektiv övervakning av de offentliga finanserna i euroområdet.
I betänkandet erkänner man de problem som uppstått och de misstag som skett under den ekonomiska och monetära unionens första tio år, men man går blint vidare och efterlyser ”solidare ramar” för övervakning av den nationella ekonomiska politiken genom kommissionen och rådet. Man tillägger även att sådan politik särskilt bör vara ”inriktad på att utveckla och förstärka den inre marknaden”, med andra ord vill man ha mer nyliberal politik, mer privatisering, mer fri konkurrens och mer politik som gynnar de starka i förhållande till de svaga. Detta innebär att man i slutändan efterlyser samma slags monetära och nyliberala politik och kriterier som stramar åt det formliga stryptag som införts på medlemsstaterna, utan att ta hänsyn till orsakerna till problemen eller till alternativ politik där ekonomiers olika utvecklingsnivå beaktas.
Man efterlyser således bötfällning av alla medlemsstater som inte uppfyller de krav som ställs inom stabilitets- och tillväxtpakten. Detta förstärks även av ett försök att legitimera systemet med sanktioner genom ett försök att införa ett system för incitament. Därför röstade vi emot betänkandet.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) I juni 2010 instämde rådet i att det var ytterst nödvändigt att stärka samordningen av vår ekonomiska politik. Detta avtal innehöll framför allt ramar för stabilitets- och tillväxtpakten och övervakning av de offentliga finanserna. I huvudsak inbegrep detta att stärka de förebyggande och korrigerande delarna av stabilitets- och tillväxtpakten och se till att alla medlemsstater har nationella budgetbestämmelser och en finanspolitisk ram på medellång sikt som är förenliga med stabilitets- och tillväxtpakten. De medlemsstater som har euron som valuta har ett särskilt intresse av och ansvar för att genomföra ekonomisk politik som bidrar till att den ekonomiska och monetära unionen fungerar korrekt, och att inte bedriva politik som hotar den. Sanktionerna för de medlemsstater som har euron som valuta bör i den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten ge incitament till en förståndig finanspolitik. Samtidigt lämnas utrymme för finanspolitiska manövrer, med tanke på framför allt vikten av offentliga investeringar.
Marietta Giannakou
Ledamöterna i gruppen Ny Demokrati röstade i dag för de sex förslagen i det nya paketet om ekonomisk styrning. Europaparlamentets förslag banar väg för en situation med ekonomisk stabilitet, samtidigt som det finns utrymme för innovativa åtgärder, till exempel euroobligationer och EU-projektobligationer.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade detta dokument, eftersom anpassningen och vidhållandet av finanspolitiska mål på medellång sikt inom ramen för stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del bör garanteras genom en skyldighet för alla medlemsstater i euroområdet som inte genomför en tillräcklig budgetkonsolidering att lämna en tillfällig räntebärande deposition. Detta bör ske om en medlemsstat, även om dess underskott ligger under gränsvärdet på 3 procent av BNP, påtagligt avviker från ett finanspolitiskt mål på medellång sikt eller från den lämpliga anpassningsbanan mot det och inte justerar avvikelsen. Den räntebärande depositionen, med upplupen ränta, bör återlämnas till medlemsstaten när rådet är övertygat om att den situation som gav upphov till skyldigheten att lämna depositionen har upphört. En räntelös deposition bör återlämnas när ett alltför stort underskott har korrigerats, medan räntan för denna deposition och indrivna böter bör tilldelas den permanenta stabilitetsmekanismen, i syfte att ge finansiellt stöd från medlemsstater som har euron som valuta för att garantera stabilitet i hela euroområdet.
David Martin
skriftlig. - (EN) Jag röstade emot detta betänkande eftersom jag starkt motsätter mig det program med förlamande åtstramningsåtgärder som center-högerpartierna driver igenom i EU. Detta paket med reformer av den ekonomiska styrningen kommer att kväva tillväxten i EU just när det är investeringar för tillväxt, forskning och utveckling och arbetstillfällen som behövs för att säkra EU:s ekonomiska framtid. Detta paket med finansiella reformer kommer att slå hårdast mot Europas fattigaste, samtidigt som finanssektorn - som orsakade krisen - förblir opåverkad. Jag välkomnar en förbättrad samordning av den ekonomiska och finansiella politiken i EU, men motsätter mig starkt den kortsiktiga vision som genomdrivandet av samordningen bygger på. Långsiktiga investeringar i grön ekonomi, vetenskaplig forskning och infrastruktur är absolut nödvändiga för att skapa ekonomisk stabilitet, arbetstillfällen och tillväxt. Därför kan jag inte stödja detta reformpaket som strävar efter förlamande åtstramningar i hela EU.
Clemente Mastella
Detta yttrande avser förslaget till en förordning om effektiv övervakning av de offentliga finanserna i euroområdet. Vi anser att övervakningen av de offentliga finanserna alltid bör ske enligt EU:s övergripande mål, och särskilt enligt kraven i artikel 9 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, som avser främjandet av hög sysselsättning, garantier för ett fullgott socialt skydd och kampen mot social utestängning. Lika viktigt är att den skärpta övervakningen inrättas inom ramen för den europeiska planeringsterminen för samordning av politiken.
I syfte att förbättra övervakningen av de offentliga finanserna bör tillsynssystemet inte enbart bestå av böter (sanktioner) utan också av incitament, vilket i lika grad stärker Europaparlamentets och de nationella parlamentens roll. Slutligen vidhåller vi att de böter som drivits in från de medlemsstater som inte efterlever sina respektive rekommendationer bör användas till att stödja EU:s långsiktiga investerings- och sysselsättningsmål.
Jean-Luc Mélenchon
Betänkandet tydliggör vad för slags sanktioner som väntar de medlemsstater som inte följer kommissionens direktiv. Ingen hänsyn alls tas till de följder som sådana sanktioner kommer att få för medborgarna, inte heller till kommissionens lagliga rätt att införa sanktioner för valda regeringar. Den enda eftergift som görs gäller offentliga debatter, som inte kan äga rum i de medlemsstater som har drabbats av sanktioner. Med andra ord bör medborgarna inte blanda sig i intrigerna i en process där de själva är offren. Jag kommer aldrig att tillåta att kommissionen angriper Frankrike. Jag röstar mot detta betänkande.
Andreas Mölzer
skriftlig. - (DE) Stabilitetskriterierna har hittills inte respekterats. Man kan anta att incitamenten inte kommer att hjälpa heller i framtiden. Det ligger nära till hands att ifrågasätta om Europaparlamentet och de nationella parlamenten kommer att kunna spela en avgörande roll i något övervakningsskede. Jag anser att makroekonomisk obalans i EU och euroområdet endast kan hanteras effektivt om euroområdet delas i två valutaområden. Det krävs inga fler planerade räddningspaket från rättvisesynpunkt, för det skulle leda till stora svårigheter i de norra EU-medlemsstaterna i framtiden. Trots att jag i huvudsak samtycker till betänkandet förkastar jag strategin i det, och därför röstar jag mot det.
Franz Obermayr
skriftlig. - (DE) Jag tvivlar starkt på att stabilitets- och tillväxtpakten, som hittills har varit ett misslyckande, plötsligt kommer att vara en patentlösning i dessa tider som ekonomiskt sett hör till de svåraste i EU:s historia. Trots att det vore önskvärt med tanke på den rådande krisen är denna förhoppning bara ett hjärnspöke. Vi har nått ett stadium där vi inte längre har råd med fler räddningspaket. Att ösa ur statskassorna och använda skattebetalarnas pengar för att rädda finanspolitiska brottslingar är mycket orättvist. Jag röstade därför emot betänkandet.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Jag anser att det bör införas lämpliga finansiella sanktioner för de medlemsstater som inte efterlever unionens finanspolitiska ramverk. Det måste göras en gradering av sanktionerna inom ramen för stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande och korrigerande delar. Det föreslagna systemet med sanktioner kommer att garantera en gradering och lika behandling av medlemsstaterna, eftersom både den räntebärande depositionen, den räntelösa depositionen och storleken på böterna kommer att bestå av en fast del som motsvarar 0,2 procent av BNP. Kommissionen kommer även att ha rätt att rekommendera att en sanktion minskas eller upphävs på grund av exceptionella ekonomiska omständigheter. För en effektiv övervakning av de offentliga finanserna är det mycket viktigt att kommissionen kan lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om möjligheterna att införa euroobligationer. Jag samtycker inte till förslaget om att inkomster från outnyttjade betalningsbemyndiganden i unionens budget bör föras över till påföljande års unionsbudget och fördelas till program som bidrar till att uppfylla unionens prioriteringar. Jag anser att skattesystemet måste fortsätta att höra till varje enskild medlemsstats befogenhetsområde. Således är det olämpligt att kommissionen ska bli skyldig att lägga fram förslag som gäller ett fullt fungerande gemensamt europeiskt skattesystem.
Alfredo Pallone
Länder som inte uppfyller kraven i stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande och korrigerande delar får åläggas finansiella sanktioner till ett belopp av 0,1 procent av deras BNP, om de inte vidtar lämpligt åtgärder (rådet avgör om åtgärderna är lämpliga eller ej) och presenterar en plan för att återupprätta balansen. Detta är ett viktigt krav för att se till att det nya ramverk som fastställts inom ramen för reformen av den ekonomiska styrningen är trovärdigt och effektivt. Det finns dock inget behov av att vara alltför rigid eller extrem. Incitament för medlemsstaterna är också en bra idé. I detta avseende välkomnar jag hänvisningen till frågan om eurovärdepapper (euroobligationer). Jag har alltid varit för en stark euro och ett införande av dessa euroobligationer, som jag anser kan ge mervärde eftersom de införs gemensamt. Jag hoppas även att parlamentet når en slutlig överenskommelse och godkänner hela paketet för ekonomisk styrning så snart som möjligt, så att vi sänder ett starkt och enhetligt budskap till allmänheten och marknaderna samt sätter stopp för spekulation.
Maria do Céu Patrão Neves
Som en del av lagstiftningspaketet för att förstärka den ekonomiska styrningen i EU och euroområdet har det även hållits en omröstning om detta förslag till yttrande om effektiv övervakning av de offentliga finanserna i euroområdet. Jag röstade för betänkandet, eftersom jag i huvudsak delar föredragandens åsikter, särskilt i fråga om de ändringsförslag som gäller följande punkter: 1) att övervakning av de offentliga finanserna alltid bör vara förknippad med främjandet av hög sysselsättning, 2) att ett fullgott socialt skydd och kampen mot social utestängning garanteras, 3) att ett tillsynssystem för en förbättrad övervakning av de offentliga finanserna inte enbart bör bestå av böter (sanktioner) utan också av incitament och 4) att Europaparlamentets och de nationella parlamentens roll stärks i hela övervakningsprocessen.
Miguel Portas
I betänkandet slås fast att medlemsstaterna ska lämna en räntebärande deposition eller betala böter, som en del av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande och korrigerande delar. Detta är ett bestraffningssystem på förhand, när ett system med incitament vore bättre. Principen bakom betänkandet passar perfekt in i den övergripande ”filosofin” för paketet i fråga. Av dessa anledningar röstar jag mot det.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (ES) Jag röstade mot betänkandet. Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen har försökt införa centrala ändringar där vi efterlyser användning av euroobligationer, skattekonvergens och tillämpning av ett tak för finansiella sanktioner och andra incitament. Dessa ändringsförslag har inte antagits, vilket gör att betänkandet i slutändan inte är någonting annat än en förteckning över sanktioner för de länder som inte håller sig till sin budget. Direktivet är egentligen kopplat till Corien Wortmann-Kools betänkande som redan har diskuterats. Därför har jag röstat emot.
Licia Ronzulli
I en tid med en omfattande ekonomisk kris liknande den vi för närvarande upplever är behovet av effektiv övervakning av de offentliga finanserna i euroområdet en prioritering. Sådan övervakning måste dock ske utan att de grundläggande målen att främja hög sysselsättning, garantera ett fullgott socialt skydd och trappa upp kampen mot social utestängning ändras. Europaparlamentet och de nationella parlamenten har i sista hand en avgörande roll för att dessa ambitiösa mål ska nås och deras roll måste därför stärkas i hela övervakningsprocessen, både på nationell och på internationell nivå.
Edward Scicluna
skriftlig. - (EN) I egenskap av skuggföredragande för min grupp vill jag gratulera Sylvie Goulard till att hennes betänkande har antagits och tacka henne för det goda samarbetet mellan oss under dessa svåra förhandlingar. Jag har valt att lägga ned min röst om betänkandet och om ändringsförslaget om skattekonvergens. Trots att föredraganden har gjort sitt bästa för att förhindra det har rådet urvattnat eller strukit flera logiska förslag från texten, vilket jag beklagar. Detta har gjort det omöjligt för mig att stödja betänkandet. På grund av min ställning som S&D-gruppens skuggföredragande för betänkandet har jag inte kunnat göra mina kolleger från den maltesiska delegationen sällskap och rösta mot de ändringsförslag som lagts fram av min grupp om skattekonvergens. Trots att jag samtycker till vissa av ändringsförslagen stöder jag inte att det införs en gemensam bolagsskattesats. Vi behöver bättre samordning av den ekonomiska politiken, men skattepolitiken måste stanna inom ramen för medlemsstaternas befogenhetsområde.
Kay Swinburne
skriftlig. - (EN) ECR-gruppen har alltid arbetat konstruktivt för att se till att euroområdet kan ta fram en varaktig lösning på sin statsskuldskris. Bristerna i stabilitets- och tillväxtpakten, både i fråga om dess innehåll och om dess genomförande, har varit uppenbara en längre tid. Det är bra att det nu vidtas åtgärder för att nå en varaktig fungerande lösning. Vi har bidragit genom hela processen, både i utskottet och under trepartsmötena, för att se till att de alternativ som parlamentet förespråkar leder till realistiska, funktionella och varaktiga resultat. Trots det beklagar vi att den lösning som kommissionen har föreslagit, och som parlamentet har ställt sig bakom, inte bara gäller för euroområdet, utan även innefattar de länder som inte har euron som valuta. Hur man än ser på det är det paket vi har röstat om ett paket som ökar EU:s befogenheter på medlemsstaternas bekostnad. Det innehåller innovativa koncept som omvänd kvalificerad majoritet och bötfällning av medlemsstater, och ser till att nationella budgetar inte längre enbart är en fråga för de nationella parlamenten. Så även om vi stöder det långsiktiga målet, kan vi inte ställa oss bakom medlen för att nå dit och har röstat emot de betänkanden som inte begränsar sig till euroområdet.
Marianne Thyssen
skriftlig. - (NL) Jag röstade med övertygelse för det kompromisspaketet om ekonomisk styrning som vi har förhandlat fram med rådet. Detta paket som har tagit form genom förhandlingarna ger en hel del svar på de misstag som har gjorts tidigare, bland annat när det handlar om budgetdisciplin. Det är i sig ett viktigt framsteg. Min grupp och jag reserverar oss trots detta för vissa punkter, särskilt beträffande genomförandet av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. För att kunna nå ett allomfattande avtal före sommaruppehållet är det viktigt att vi ger förhandlingarna med rådet under de kommande veckorna alla utsikter och inte sänder ut några politiska signaler som skulle kunna äventyra ett positivt slutresultat. Paketet återspeglar en skör balans som jag inte vill riskera att få förstörd. Av denna anledning röstade jag emot vissa av ändringsförslagen. Detta ska dock inte tolkas som att jag i grund och botten inte stöder vissa delar av dessa ändringsförslag. Jag tänker särskilt på ändringsförslag 9, där man förespråkar skattekonvergens. Det finns utan tvivel inslag i detta som jag stöder, till exempel skatten på finansiella transaktioner och en konsoliderad bolagsskattebas för EU.
Elena Oana Antonescu
Förstärkningen av den ekonomiska styrningen måste bygga på en stabil ram för att förebygga och korrigera makroekonomiska obalanser, minimikrav för nationella budgetramar, förstärkt reglering och tillsyn av finansmarknaderna och en trovärdig permanent krislösningsmekanism. Jag anser att det krävs samstämdhet mellan politiska åtgärder som syftar till att skapa tillväxt och hållbar sysselsättning, med särskild tonvikt på att utveckla och förstärka den inre marknaden, främja internationell handel och konkurrenskraft samt tillhandahålla en effektiv ram för att förebygga och korrigera alltför stora underskott i de offentliga finanserna. Jag anser att det är av största vikt att denna konsolidering av ekonomisk styrning sker, eftersom detta även ökar dess demokratiska förtjänster.
Sophie Auconie
Den senaste tidens händelser har visat att den europeiska stabilitets- och tillväxtpakten inte är särskilt effektiv och att den inte har lyckats förhindra att flera medlemsstater har fått stora problem med sin betalningsbalans och har svårt att betala av på sin statskuld. Utöver det stöd som EU har gett dessa länder arbetar institutionerna därför för att stärka stabilitets- och tillväxtpakten så att liknade kriser kan undvikas i framtiden. Det är också målet för paketet om ekonomisk styrning, som detta betänkande av min kollega Corien Wortmann-Kool är en del av. I betänkandet behandlas övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken. Diskussionen om betänkandet har varit inriktad på frågan om omröstningar med omvänd kvalificerad majoritet - som innebär att kommissionens rekommendationer träder i kraft om inte en kvalificerad majoritet röstar emot i rådet - liksom på översynsklausulen. Jag stödde båda dessa mekanismer under omröstningen, eftersom jag är övertygad om att vi måste vara krävande och ambitiösa för att förbättra stabiliteten i de offentliga finanserna i EU och trygga vår framtid.
Regina Bastos
Samordningen av medlemsstaternas ekonomiska politik i enlighet med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt inbegriper iakttagande av följande vägledande principer: stabila priser, stadiga offentliga finanser och monetära villkor samt en hållbar betalningsbalans. Syftet är att fastställa bestämmelser som reglerar innehållet, presentationen, undersökningen och övervakningen av stabilitetsprogram och konvergensprogram, som en del av den fleråriga övervakning som ska genomföras av kommissionen och rådet i ett tidigt skede. Syftet är att förebygga budgetunderskott och alltför stora underskott i de offentliga finanserna och att främja övervakning och samordning av ekonomisk politik för att nå unionens mål för tillväxt och sysselsättning. Europaparlamentet ska vederbörligen involveras i den europeiska planeringsterminen i syfte att öka transparensen, egenansvaret samt ansvars- och redovisningsskyldigheten i samband med fattade beslut. Av ovanstående skäl röstade jag för betänkandet.
Ivo Belet
skriftlig. - (NL) EU och euron befinner sig i turbulenta tider och vi behöver en snabb och strukturell lösning på problemen i Grekland. Alla som har undersökt detta närmare måste dock ändå medge att EU kommer att resa sig starkare och stabilare ur krisen. Stöd till EU-övervakning av den ekonomiska politiken och budgetpolitiken i de 27 medlemsstaterna är en viktig förutsättning för eurons fortsatta existens. Vi måste se till att EU:s sociala aspekt fortfarande är oskadad efter denna stormiga period. Det får kosta vad det kosta vill att respektera nationella traditioner för löneavtal. Det viktigaste som parlamentet har uppnått är utan tvivel införlivandet av den europeiska planeringsterminen i lagstiftningspaketet. Jag säger detta eftersom det innebär att inte bara regeringarna måste garantera att finanserna är sunda, utan EU kommer också att kunna ställa dem till svars om de inte investerar tillräckligt i utbildning, yrkesutbildning, arbetstillfällen och bekämpning av fattigdom. Paketet kommer drastiskt att förbättra den ekonomiska konkurrenskraften och EU:s finansiella situation. Naturligtvis får detta inte vara ett mål i sig. Det vi har här är verktyg för att skapa tillväxt, arbetstillfällen och social välfärd.
Mara Bizzotto
Betänkandet om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken är en del av EU:s paket om ekonomisk styrning. Betänkandet innehåller precis som andra liknande betänkanden som ingår i paketet direkta hänvisningar till den senaste tidens finanskris i Grekland och mål för att skapa ett regelverk för att förhindra att liknande kriser uppstår. Å ena sidan tycks behovet av att stärka samordningen och särskilt den finansiella övervakningen av medlemsstaterna vara uppenbart, med tanke på den allvarliga krisen i Grekland och dess återverkningar på andra medlemsstater. Å andra sidan har de direktiv som föreslås i betänkandet problematiska aspekter som inte får underskattas. Direktiven medför ett avsevärt större ingripande från EU:s sida i medlemsstaternas nationella ekonomiska frågor, vilket tyder på en klar minskning av medlemsstaternas inflytande. Det faktum att en sådan risk inte kan uteslutas innebar att jag lade ned min röst.
Antonio Cancian
Corien Wortmann-Kools betänkande utgör en del av lagstiftningspaketet för att reformera den ekonomiska styrningen. Hela paketet består av sex betänkanden som är resultatet av flera månaders förhandlingar. Parlamentet har skickat ut ett tydligt budskap till alla, och framför allt till rådet. Därför hoppas jag att detta paket kommer att godkännas före sommaruppehållet och framför allt att det ska tillämpas så snart som möjligt, så att EU inte som tidigare står oförberett och inte kan möta de utmaningar som hotar dess stabilitet. Framför allt röstade jag för Corien Wortmann-Kools betänkande eftersom jag anser att EU måste ha en stabil grund för att förhindra framtida kriser liknande den som vi precis har tagit oss igenom. Denna grund kräver att det skapas ett system med riktlinjer för att reformera stabilitets- och tillväxtpakten på ett genomförbart sätt. Detta är nödvändigt eftersom vi måste nå ett nytt avtal som inte längre tvingar stater som kämpar att kräva undantag från de avtal som är i kraft, utan i stället gör det möjligt att genom nya förhandlingar om själva pakten införa nya kriterier för att fastställa hållbara åtaganden och uppnåbara mål.
Maria Da Graça Carvalho
Jag röstade för betänkandet eftersom jag håller med om att rådet bör gå vidare med multilateral övervakning för att säkerställa en närmare samordning av den ekonomiska politiken och ett fortsatt samstämmigt beteende vad gäller medlemsstaternas ekonomier som en integrerad del av den europeiska planeringsterminen för samordningen av den ekonomiska politiken, vilket ligger i linje med målen och kraven i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Europaparlamentet ska vederbörligen involveras i den europeiska planeringsterminen i syfte att öka transparensen, egenansvaret samt ansvarsskyldigheten i samband med fattade beslut, särskilt genom ekonomisk dialog. Jag instämmer i att Ekonomiska och finansiella kommittén, kommittén för den ekonomiska politiken, sysselsättningskommittén och socialskyddskommittén bör rådfrågas inom ramen för den europeiska planeringsterminen då det anses lämpligt och att de berörda intressenterna, särskilt arbetsmarknadens parter, bör delta i den europeiska planeringsterminen rörande de politiska huvudfrågorna när det är lämpligt i enlighet med EUF-fördraget, lagstiftningen och den nationella politiken.
Carlos Coelho
Den rådande ekonomiska, finansiella och sociala krisen har visat att EU:s nuvarande modell för ekonomisk styrning inte fungerar. Övervakningsramen har visat sig vara mycket svag och stabilitets- och tillväxtpaktens regler har inte iakttagits. Därför stöder jag det åtgärdspaket om ekonomisk styrning som kommissionen har lagt fram. Jag röstar för Corien Wortmann-Kools betänkande om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken. Jag ställer mig positiv till omröstning med omvänd kvalificerad majoritet, vilket förstärker kommissionens roll genom att det krävs kvalificerad majoritet i rådet för att göra avsteg från kommissionens beslut. Jag anser att den ”ekonomiska dialog” som här möjliggörs är mycket viktig, liksom den tydliga och nödvändiga kopplingen till den europeiska planeringsterminen. Jag välkomnar att medlemsstaterna tillfälligt kan avvika från vägen till anpassning på grund av oförutsedda händelser, vilket garanterar att processen kommer att vara flexibel och realistisk.
Diogo Feio
Vi kan dra två viktiga lärdomar av den senaste tidens kris: vikten av hållbara offentliga finanser och det brådskande behovet av att arbeta för ökad samordning av den ekonomiska politiken mellan medlemsstaterna, där tyngdpunkten ligger på förebyggande åtgärder. Just dessa punkter behandlas i detta betänkande.
Jag vill omedelbart betona vikten av att inkludera den europeiska planeringsterminen i denna lagstiftningstext för att gradvis skapa en effektiv grund för en gemensam politisk diskussion om de budgetåtgärder som alla medlemsstater antar, något som kommer att främja en stark och balanserad ekonomisk union. Jag vill betona att det är av avgörande betydelse att det råder ordning i de offentliga finanserna i EU:s medlemsstater och att det är nödvändigt att i allt högre grad vidta ansvarsfulla åtgärder inom den ekonomiska politiken som garanterar stabilitet och tillväxt.
Vi måste ta ansvar. Vi måste vidta åtgärder för att spara pengar, huvudsakligen när det är goda tider, så att vi har möjligheter att försvara oss när det är sämre tider. Jag anser att detta betänkande är avgörande om vi som union ska uppnå bättre samordning och kunna arbeta förebyggande. Slutligen vill jag tacka Corien Wortmann-Kool, en kollega från min grupp, för hennes utmärkta arbete vid förhandlingarna och utarbetandet av detta paket.
José Manuel Fernandes
Detta betänkande av Corien Wortmann-Kool, handlar om ett lagstiftningsförslag om ekonomisk styrning som antogs av kommissionen den 29 september 2010 om övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken, och ingår i paketet för ekonomisk styrning som kommissionen antog den 29 september 2010 för att ”befästa makroekonomisk stabilitet och hållbara offentliga finanser”. En förstärkt ram för ekonomisk styrning bör främja tillväxt och sysselsättning med särskild inriktning på att utveckla och stärka den inre marknaden och främja internationell handel och konkurrenskraft.
Förstärkningen av den ekonomiska styrningen bör åtföljas av ökad demokratisk legitimitet för den ekonomiska styrningen i unionen, vilket bör uppnås genom ökat deltagande för Europaparlamentet och de nationella parlamenten i alla förfaranden för samordning av den ekonomiska politiken. Stabilitets- och tillväxtpakten och hela ramen för ekonomisk styrning bör vara förenlig med unionens strategi för tillväxt och sysselsättning och bör komplettera den. Jag röstade för detta förslag till ändring av lagstiftningen och jag hoppas att den slutliga texten kommer att antas under parlamentets plenarsammanträde i juli.
João Ferreira
Detta är ytterligare en rättsakt som ingår i det så kallade paketet för ekonomisk styrning. I detta fall är syftet att stärka övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken. I praktiken fastställs i denna förordning bestämmelser om innehåll, presentation, undersökning och övervakning av stabilitetsprogrammen och konvergensprogrammen som ett led i den multilaterala övervakning som kommissionen och rådet vill genomföra på ett tidigt stadium. Argumentet är att man därigenom ska förhindra att budgetunderskott och alltför stora underskott uppstår och att främja övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken. De tröttsamma gamla argumenten om tillväxt och sysselsättning som huvudmål håller på att försvinna.
Som vi vet och har sagt är resultatet det motsatta. Solidaritet och ekonomisk och social sammanhållning är ingenting annat än tomma ord; döda ord i fördragen. De domineras av monetaristiska och nyliberala åtgärder för att garantera större vinster till de stora företagen och finansinstitutionerna. För folket, vilket erfarenheterna i Grekland, Irland och Portugal visar, är mer social orättvisa, mer arbetslöshet och mer fattigdom det de ser och får utstå in på bara skinnet. Det måste erkännas en gång för alla att den politik som nu tillämpas och som de nu vill fördjupa är den grundläggande orsaken till krisen.
Ilda Figueiredo
Detta är en del av paketet med sex lagstiftningsförslag om ekonomisk styrning och syftar till att stärka övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken. I praktiken fastställs i denna förordning bestämmelser om innehåll, presentation, undersökning och övervakning av stabilitetsprogrammen och konvergensprogrammen som en del av den multilaterala övervakning som kommissionen och rådet vill genomföra på ett tidigt stadium. Argumentet är att man därigenom ska förhindra att budgetunderskott och alltför stora underskott uppstår och att främja övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken. Det framhålls alltid att målet är tillväxt och sysselsättning, men på samma sätt som man har glömt åtgärder för solidaritet och ekonomisk och social sammanhållning ägnar man sig endast åt monetaristiska och nyliberala åtgärder för att garantera större vinster till de stora företagen och finansinstitutionerna. Det vi kommer att få är mer social orättvisa, mer arbetslöshet och mer fattigdom vilket redan har visat sig i fallen Grekland, Irland och Portugal.
Ända tills Europas ledare erkänner att deras åtgärder är den grundläggande orsaken till de kriser som fortgår kommer vi att få se en försämring av den ekonomiska, sociala och politiska situationen, vilket oundvikligen kommer att leda till ytterligare sociala spänningar och fler konflikter...
(Röstförklaringen kortades ned i enlighet med artikel 170 i arbetsordningen.)
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Den rådande globala ekonomiska och finansiella krisen har visat på och ökat behovet av bättre samordning och förbättrad övervakning av den ekonomiska politiken i den ekonomiska och monetära unionen. Brister och svaga punkter finns fortfarande i det nuvarande samordningssystemet och i de nuvarande övervakningsförfarandena. Det är nödvändigt att stärka ramen för den ekonomiska och monetära unionen i syfte att trygga den makroekonomiska stabiliteten och hållbarheten i de offentliga finanserna. De flesta medlemsstater kommer att ha ett stort behov av genomgripande konsolidering för att återgå till en utveckling med minskande statsskulder. En lösning på problemen är dock desto mer brådskande med tanke på att de europeiska samhällena och ekonomierna ställs inför konsekvenserna av att befolkningen åldras, vilket kan öka pressen ytterligare på tillgång på arbetskraft och på budgetarna för de offentliga finanserna. Samordningen av medlemsstaternas ekonomiska politik inom en EU-ram bör framför allt innebära att man håller fast vid en hållbar betalningsbalans och nödvändigheten av att göra offentliga investeringar.
Marietta Giannakou
skriftlig. - (EL) Ledamöterna från partiet Ny Demokrati röstade i dag för de sex förslagen i det nya paketet för ekonomisk styrning. Europaparlamentets förslag banar väg för en situation med ekonomisk stabilitet, samtidigt som det finns utrymme för innovativa åtgärder, till exempel euroobligationer och EU-projektobligationer.
Roberto Gualtieri
EU behöver en starkare och mer unionsbaserad ekonomisk styrning. Det åtgärdspaket som vi har röstat om idag återspeglar dock på ett felaktigt sätt den nuvarande center-högermajoritetens tendens att se styrning endast som en sträng verksamhet genom att stärka de preventiva och korrigerande dimensionerna i stabilitets- och tillväxtpakten utan att vidareutveckla mekanismer och instrument för att stödja investeringar och utveckling. Man kan inte acceptera bestämmelsen om omvänd majoritet och strängare kriterier och sanktioner utan den gyllene regeln att skydda medlemsstateras investeringar och utan euroobligationer för att finansiera europeiska investeringar och samtidigt garantera statsskulden. Det är inte en tillräckligt bra strategi för att hantera krisen, utan kommer i stället att förvärra den. Det är skälet till att vi kommer att rösta emot detta och de andra betänkandena om budgetövervakning. Vi kommer dessutom att kämpa för att leda EU:s ekonomiska politik i en annan riktning och samtidigt stärka unionsmetoden samt EU:s instrument och resurser.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade detta dokument, eftersom den ekonomiska och finansiella krisen har visat på behovet att se över ramen för den ekonomiska och monetära unionen (EMU) i syfte att stärka de befintliga instrumenten och utvidga förfarandena för samordning och multilateral övervakning. Såsom kommissionen betonar i sin motivering måste systemet förstärkas för att ”befästa makroekonomisk stabilitet och hållbara offentliga finanser som en förutsättning för en varaktig produktions- och sysselsättningstillväxt”. Paketet för ekonomisk styrning omfattar sex förslag som syftar till att förstärka samordningen och övervakningen av den ekonomiska politiken i den ekonomiska och monetära unionen (EMU) inom ramen för Europa 2020-strategin och den europeiska planeringsterminen, som är en ny övervakningsmekanism, en sammanlänkningsprocess inom stabilitets- och tillväxtpakten och de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik. För att förstärka den ekonomiska styrningen anser jag att det är särskilt viktigt att man samtidigt förstärker den demokratiska legitimiteten för styrelseformerna i EU. Följaktligen bör Europaparlamentets roll förstärkas genom hela övervakningsprocessen. Regelbundna samråd med arbetsmarknadens parter och deltagande av de nationella regeringarna är dessutom nödvändiga förutsättningar för en trovärdig och öppen övervakningsram.
Tunne Kelam
skriftlig. - (EN) Jag röstade för detta betänkande, men jag anser att vi borde ha varit tydligare och kraftfullare i våra krav när det gäller sanktioner och påföljder. Den nuvarande hållningen är vag och uttrycker inte tydligt att sanktioner automatiskt måste bli följden i händelse av överträdelse utan att de ska bli föremål för politiska förhandlingar. Även om kommissionens roll stärks borde betänkandet tydligt stödja omröstning med omvänd kvalificerad majoritet, vilket ursprungligen planerades för att säkra ett oberoende och snabbt förfarande för tillämpning av nödvändiga åtgärder. Jag välkomnar generellt mer insyn och delaktighet för Europaparlamentet och de nationella parlamenten. Detta är särskilt viktigt med tanke på att man vill anpassa de nationella budgetarna till den europeiska planeringsterminen. Alla aktörer måste vara fullt delaktiga och informerade under alla etapper för att se till att problem förhindras och att man finner lösningar så tidigt som möjligt.
David Martin
skriftlig. - (EN) Jag röstade emot detta betänkande eftersom jag starkt motsätter mig det program med förlamande åtstramningsåtgärder som center-högerpartierna driver igenom i EU. Detta paket med reformer av den ekonomiska styrningen kommer att kväva tillväxten i EU just när det är investeringar för tillväxt, forskning och utveckling och arbetstillfällen som behövs för att säkra EU:s ekonomiska framtid. Detta paket med finansiella reformer kommer att slå hårdast mot Europas fattigaste, samtidigt som finanssektorn - som orsakade krisen - förblir opåverkad. Jag välkomnar en förbättrad samordning av den ekonomiska och finansiella politiken i EU, men motsätter mig starkt den kortsiktiga vision som genomdrivandet av samordningen bygger på. Långsiktiga investeringar i grön ekonomi, vetenskaplig forskning och infrastruktur är absolut nödvändiga för att skapa ekonomisk stabilitet, arbetstillfällen och tillväxt. Därför kan jag inte stödja detta reformpaket som strävar efter förlamande åtstramningar i hela EU.
Clemente Mastella
Vi stöder förslaget om att förbättra medlemsstaternas efterlevnad av stabilitets- och tillväxtpakten och främja ökad samordning av deras skattepolitik. Den förordning som antogs i dag har ändrats för att se till att medlemsstaterna för en försiktig skattepolitik i goda tider för att bygga upp en nödvändig buffert för svårare tider. Ramen för budgetövervakning och samordning av EU:s ekonomiska politik bör utvidgas så att den också inbegriper sysselsättning och sociala aspekter.
När det å andra sidan gäller medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram bör dessa inbegripa information om överensstämmelsen mellan medlemsstaternas budgetmål med EU:s strategi för tillväxt och sysselsättning, och sysselsättningskommittén och kommittén för socialt skydd bör rådfrågas under varje övervakningsförfarande. Vi anser också att det är ytterst viktigt att förstärkningen av den ekonomiska styrningen åtföljs av ökad demokratisk legitimitet för styrelseformerna i EU. I detta hänseende bör parlamentet höras regelbundet och vara delaktigt under hela processen, liksom även arbetsmarknadens parter. Det är en nödvändig förutsättning för en trovärdig och öppen övervakningsram.
Jean-Luc Mélenchon
I detta betänkande föreslås att man ska hjälpa kommissionen att finna de bästa instrumenten för att mäta de politiska brister i ledarskapet som regeringarna kan vara ansvariga för. Måste vi som referenspunkt ha de budgetmål som kommissionen fastställer eller en referenssats som är en funktion av BNP? Det är allt som den parlamentariska majoriteten tänker på. Dessa instrument kommer att göra folket i EU underställda ratinginstitutens barmhärtighet. De kommer att utvidga sina åtstramningsplaner som gör att Grekland, Irland och Portugal nu håller på att förblöda.
Jag röstar nej till detta betänkande som jag fördömer. Frankrike är en oberoende och suverän stat.
Andreas Mölzer
skriftig. - (DE) I de planerade åtgärderna föreskrivs inget obligatoriskt deltagande för bankerna. En omläggning av skulderna kommer dock att vara oundviklig. Skattebetalarna ska inte nödvändigtvis behöva betala för bankernas misstag vid spekulationer. Som exemplet Island visar kan en regelrätt statlig konkurs vara det rätta svaret.
Grekland är Europas kulturella vagga. På grund av de politiska aktörernas oförmåga att utöva makt, deras oförmåga att erkänna orsaker och konsekvenser och deras ovilja att ta ansvar, verkar det som om denna kultur också kan få ett slut genom Grekland. Jag har röstat nej till detta betänkande.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Förstärkningen av den ekonomiska styrningen bör gå hand i hand med ökad demokratisk legitimitet för styrelseformerna i EU. Vi måste göra allt vi kan för att se till att vi uppnår makroekonomisk stabilitet i de offentliga finanserna. För att säkra ökad samordning av medlemsstaternas ekonomiska politik och åtgärder är det nödvändigt att utvidga förfarandena för samordning och multilateral övervakning. För identifiera förväntade avvikelser i de offentliga finanserna från budgetmålet på medellång sikt eller från den lämpliga anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga målet måste rådet och kommissionen genomföra multilateral övervakning. Vi måste regelbundet övervaka hur konvergensprogrammen och den ekonomiska politiken i medlemsstater med undantag genomförs i förhållande till målen i konvergensprogrammen. Jag anser att tidsfristen på fem månader för att åtgärda avvikelsen från anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga målet är tillräcklig, Dessutom bör de åtgärder som medlemsstaterna vidtar för att ta itu med avvikelsen kontrolleras noggrant.
Alfredo Pallone
Först vill jag uppriktigt gratulera Corien Wortmann-Kool till det arbete hon har lagt ned på paketet för ekonomisk styrning. Stabilitets- och tillväxtpakten har försvagats, vilket innebär att mer seriösa och effektivare regler måste införas och mindre hänsyn bör tas till medlemsstaterna. Förebyggande åtgärder är avgörande i detta hänseende, eftersom de möjliggör att situationer kan förhindras utan att åtgärder behöver vidtas i efterhand. Jag är positiv till betänkandet eftersom det stöder kommissionens synsätt och utvidgar användningen av omröstning med omvänd kvalificerad majoritet för att blockera kommissionens beslut i rådet. Parlamentets mål måste vara att förhindra att den mellanstatliga metoden används, men vi måste se på saker och ting från ett övergripande perspektiv utan att urvattna förordningen, finna lösningar för att se till att kommissionens oberoende garanteras och att parlamentet kan vara en aktör och inte endast en åskådare i processen, och uppnå en ömsesidig överenskommelse med rådet. Jag hoppas nämligen att parlamentet ska uppnå en slutlig överenskommelse och godta hela styrningspaketet så snart som möjligt för att sända ett kraftfullt och enat budskap till allmänheten och marknaderna och sätta stopp för spekulation.
Maria do Céu Patrão Neves
Som en del av det lagstiftningspaket som syftar till att förbättra den ekonomiska styrningen i EU och euroområdet har det hållits en omröstning om detta förslag till yttrande om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken. Jag röstade för betänkandet, eftersom jag i huvudsak delar föredragandens åsikter, särskilt i fråga om de ändringsförslag som gäller följande punkter: 1) EU:s ram för budgetövervakning bör utvidgas till att också omfatta sysselsättning och sociala aspekter, 2) riktlinjerna för medlemsstaternas sysselsättningspolitik bör beaktas när de presenterar sina respektive stabilitets- och konvergensprogram, liksom vid behandlingen av dessa program, 3) den multilaterala övervakningen av stabilitets- och konvergensprogrammen bör genomföras som en del av den europeiska terminen, och 4) medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram bör inbegripa information om överensstämmelsen mellan medlemsstaternas budgetmål och EU:s tillväxt- och sysselsättningsstrategi, såsom Europa 2020-strategin, och i synnerhet med de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik och riktlinjerna för sysselsättningspolitiken.
Miguel Portas
Syftet med detta betänkande är att se till att medlemsstaterna uppfyller de gränser för underskott och skulder som fastställs i stabilitets- och tillväxtpakten. Jag röstar nej till det huvudsakligen av två skäl, dels för att den pakt som syftet är att reglera under ett helt årtionde har orsakat en medioker tillväxt i EU och dels för att de disciplinära åtgärderna i den grundas på sanktioner som försvårar de problem som den syftar till att lösa. Detta betänkande, och de andra betänkandena i paketet, borde åtminstone av förnuftsmässiga skäl ha hållit de offentliga investeringarna åtskilda från beräkningarna av underskott med tanke på skapandet av sysselsättning, vilket borde vara huvudmålet för all ekonomisk samordning där EU-frågor beaktas.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (ES) Jag har röstat nej till detta betänkande, eftersom man gör försök att lösa problemet med offentliga underskott endast genom justeringar av offentliga utgifter. Ett mål på medellång sikt för ökad bruttonationalprodukt (BNP) införs specifikt. Det kommer att kontrolleras strikt av kommissionen. Kommissionen får faktiskt ytterligare befogenheter, däribland möjligheten att automatiskt införa sanktioner mot medlemsstater i euroområdet om inte rådet fattar ett motsatt beslut med kvalificerad majoritet. Betänkandet innebär att samordningen av skatter prioriteras framför långsiktiga mål rörande hållbarhet och EU:s mål för skapande av sysselsättning, bekämpande av fattigdom och främjande av social sammanhållning. Det är den tunga delen i betänkandet. Man försöker uteslutande betona tillämpning av justeringar och åtstramningsmekanismer, vilket utesluter användning av buffertmekanismer. I betänkandet saknas dessutom stimulansåtgärder för att uppnå tillväxtmålen på medellång sikt och det är endast inriktat på sanktionssystemet.
Licia Ronzulli
Jag anser att stabilitets- och tillväxtpakten bör uppdateras och att samordningen av skattepolitiken bör förbättras för att förstärka övervakningen av de nationella budgetarna och se till att medlemsstaterna fattar ”försiktiga” beslut i goda ekonomiska tider, så att en nödvändig buffert byggs upp för sämre tider. Det är det enda verkliga sättet att se till att mönstret med skulder och underskott övervakas mer ingående. Slutligen välkomnar jag förslaget att fastställa särskilda krav för de nationella skatteramarna och att förstärka genomförandemekanismerna för medlemsstaterna i euroområdet.
Bart Staes
skriftlig. - (NL) I dag har parlamentet fattat beslut om sin ståndpunkt om EU:s ekonomiska styrning. EU behöver en strängare ekonomisk övervakning och en reform av stabilitets- och tillväxtpakten. Center- och högerpartiernas kortsiktiga strategi ger dock inte någon god grund för en trovärdig och sammanhållen reform. Deras tunnelseende som är inriktat på nedskärningar utan att försöka öka EU:s inkomster är inte någon grund för en hållbar finanspolitik. Det skulle bara innebära att fattigdomen i EU ökar. Budgetkonsolidering måste kopplas samman med statliga investeringar och andra former av kollektiva utgifter om vi vill skapa fler arbetstillfällen och undvika stor socioekonomisk instabilitet. Man kan inte kräva utbildning av hög kvalitet samtidigt som man gör kraftiga nedskärningar i de berörda budgetarna. Jag röstade därför nej till betänkandena av Corien Wortmann-Kool, Diogo Feio och Sylvie Goulard. Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen förespråkar en makroekonomisk strategi där de olika medlemsstaternas handelsbalanser är mer anpassade till varandra. Ekonomiska åtgärder måste placeras in i en bredare ram som inbegriper andra aspekter såsom solidaritet och ansvar. Jag stödde därför betänkandet om de makroekonomiska pelarna, där en övergripande och systematisk strategi förordades vilken skulle göra det möjligt att förhindra framtida kriser. Jag röstade också ja till betänkandena av Elisa Ferreira, Carl Haglund och Vicky Ford.
Kay Swinburne
skriftlig. - (EN) ECR-gruppen har alltid arbetat konstruktivt för att se till att euroområdet kan ta fram en varaktig lösning på sin statsskuldskris. Bristerna i stabilitets- och tillväxtpakten, både i fråga om dess innehåll och om dess genomförande, har varit uppenbara en längre tid. Det är bra att det nu vidtas åtgärder för att nå en varaktig fungerande lösning. Vi har bidragit genom hela processen, både i utskottet och under trepartsmötena, för att se till att de alternativ som parlamentet förespråkar leder till realistiska, funktionella och varaktiga resultat. Trots det beklagar vi att den lösning som kommissionen har föreslagit, och som parlamentet har ställt sig bakom, inte bara gäller för euroområdet, utan även innefattar de länder som inte har euron som valuta. Hur man än ser på det är det paket vi har röstat om ett paket som ökar EU:s befogenheter på medlemsstaternas bekostnad. Det innehåller innovativa koncept som omvänd kvalificerad majoritet och bötfällning av medlemsstater, och ser till att nationella budgetar inte längre enbart är en fråga för de nationella parlamenten. Så även om vi stöder det långsiktiga målet, kan vi inte ställa oss bakom medlen för att nå dit och har röstat emot de betänkanden som inte begränsar sig till euroområdet.
Nuno Teixeira
Den ekonomiska och finansiella kris som har skakat euroområdet har hotat instrumenten i den ekonomiska och monetära unionen, och har visat på de skadliga konsekvenserna av asymmetriska chocker och systemrisker i ett monetärt område som inte anses vara optimalt. Detta betänkande, som är en del i ett paket bestående av sex betänkanden om ekonomisk styrning i EU, syftar till att skapa preventiva och korrigerande mekanismer för att undvika budgetunderskott och alltför stora skulder. Dessutom institutionaliseras den europeiska planeringsterminen genom att alla EU-institutioner måste vara delaktiga och att nationella reformprogram ska inbegripa EU-mål. Jag vill också betona att det i betänkandet står att man vill utvidga förfarandet med omröstning med kvalificerad majoritet i rådet till alla etapper i processen för bedömning, undersökning och övervakning av stabilitets- och tillväxtpakten samt de nationella konvergensprogrammen. Jag röstar för detta betänkande, eftersom jag anser att EU måste sända ett budskap om stabilitet till marknaderna genom att tillämpa en kort- och långsiktig strategi för ekonomisk styrning. Den kris för utlandsskulderna som skakar EU - särskilt de tre länder som redan är föremål för åtgärder, inte minst Portugal - kommer endast att övervinnas genom gemensamma beslut och ökad delaktighet från EU-institutionerna, särskilt parlamentet och kommissionen.
Derek Vaughan
skriftlig. - (EN) Paketet för ekonomisk styrning, vilket har godkänts av en högermajoritet i Europaparlamentet, riskerar att befästa åtstramningsstrategin i EU-lagstiftningen. Jag röstade nej till det övergripande paketet, eftersom jag inte anser att det är de är de rätta åtgärderna i det nuvarande finansiella klimatet. Högerregeringar försöker att genomföra flera politiska åtgärder som minskar underskotten på kort sikt, men som inte ger något hopp om ekonomisk tillväxt i länderna på lång sikt. Förbättrad samordning av den ekonomiska politiken är utan tvivel en bra idé för EU:s tillväxt på lång sikt. Vi behöver dock ett progressivt alternativ för att garantera tillväxt i ekonomin - utan tillväxt i ekonomin är det omöjligt att skapa arbetstillfällen och finansiera allmännyttiga tjänster. Utgifter för investeringar bör behandlas separat från årliga statliga utgifter i skuldbestämmelserna. Det är också viktigt att regeringarna kan betala ut pengar till stimulansåtgärder, såsom Labour-regeringen gjorde 2008-2009 för att förhindra att denna kris ledde till en världsomfattande depression.
Marina Yannakoudakis
skriftlig. - (EN) Kära talman! Jag lade ned min röst om betänkandena av Corien Wortmann-Kool och Diogo Feio om en översyn av stabilitets- och tillväxtpakten. Det gläder mig att betänkandena är kraftfulla när det gäller nödvändigheten av att undvika skulder och underskott, och de har helt klart utarbetats enligt den ekonomiska filosofi som jag stöder. Jag är dock tveksam till om ingrepp i stabilitets- och tillväxtpakten, som på ett så genomgripande sätt har misslyckats med att trygga både stabilitet och tillväxt, är den rätta lösningen på EU:s ekonomiska problem. Jag är också allvarligt oroad över besluten om omröstning med omvänd kvalificerad majoritet i rådet, vilka är kopplade till dessa betänkanden. Vi bör inte underskatta möjligheten att det blir ett prejudikat och att det leder till att makten flyttas bort från rådet.
Iva Zanicchi
Jag röstade ja till det betänkande som lades fram av Corien Wortmann-Kool. Det stöder kommissionens inställning att omröstning med kvalificerad majoritet bör införas i vissa delar av förfarandet. Resultatet av den ekonomiska dialogen mellan EU-institutionerna och medlemsstaterna är att de nationella reformprogrammen måste utarbetas tillsammans med de enskilda staterna med beaktande av att EU:s mål ska uppfyllas. Det är viktigt att betona att parlamentets roll enligt Corien Wortmann-Kools betänkande kommer att inbegripa att parlamentet ska begära och genomföra samråd med ordföranden för Eurogruppen.
Sophie Auconie
Den senaste tidens händelser har visat att den europeiska stabilitets- och tillväxtpakten inte är särskilt effektiv och att den inte har lyckats förhindra att flera medlemsstater har fått stora problem med sin betalningsbalans och har svårt att betala av på sin statskuld. Utöver det stöd som EU har gett dessa länder arbetar institutionerna därför för att stärka stabilitets- och tillväxtpakten så att liknade kriser kan undvikas i framtiden. Det är också målet för paketet om ekonomisk styrning, som detta betänkande av min kollega Carl Haglund är en del av. Betänkandet handlar om verkställighetsåtgärder för att korrigera alltför stora makroekonomiska obalanser i euroområdet. Jag stödde detta betänkande, precis som jag stöder paketet för ekonomisk styrning i sin helhet.
Regina Bastos
Kommissionens förslag om att förbättra den ekonomiska styrningen är ytterst viktiga för EU:s framtid och för den ekonomiska tillväxten. Ramen för ekonomisk styrning måste därför förbättras och den måste grundas på att medlemsstaterna i ökad utsträckning anammar de bestämmelser och åtgärder som antas samt på en strängare övervakning på EU-nivå av medlemsstaternas nationella ekonomiska politik. I det betänkande som jag röstade ja till framhålls att medlemsstaterna måste skapa redovisningssystem som till fullo och konsekvent omfattar alla sektorer i den offentliga förvaltningen.
I betänkandet står också att medlemsstaterna måste se till att deras budgetplan grundas på realistiska makroekonomiska planer och budgetplaner. Budgetplaneringen måste grundas på ett realistiskt scenario. För att hjälpa medlemsstaterna att förbereda sina budgetplaner bör kommissionen tillhandahålla planer för EU:s utgifter vilka grundas på de utgifter som planeras i den fleråriga budgetramen.
Mara Bizzotto
Syftet med detta förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om verkställighetsåtgärder för att korrigera alltför stora makroekonomiska obalanser i euroområdet är att utarbeta en handlingsplan för att förhindra nya ekonomiska kriser av det slag som nyligen har drabbat Grekland, och det är en del i en serie andra betänkanden som har lagts fram inom samma paket för ekonomisk styrning. Betänkandets övergripande syfte, att förstärka samordningen mellan EU-ländernas ekonomier, är otvivelaktigt gott, men samma sak kan inte sägas om de mekanismer som är tänkta att uppnå syftet. I betänkandet, liksom i de andra liknande betänkandena som ingår i paketet för ekonomisk styrning, föreslås en förstärkning av den centrala övervakningen av de enskilda medlemsstaternas ekonomier, något som gradvis och kontinuerligt skulle försvaga de nationella ekonomiernas egen roll och frihet. Jag beslutade mig därför för att lägga ned min röst.
Antonio Cancian
Carl Haglunds betänkande utgör en del av lagstiftningspaketet för att reformera den ekonomiska styrningen. Hela paketet består av sex betänkanden som är resultatet av flera månaders förhandlingar. Parlamentet har skickat ut ett tydligt budskap till alla, och framför allt till rådet. Därför hoppas jag att detta paket kommer att godkännas före sommaruppehållet och framför allt att det ska tillämpas så snart som möjligt, så att EU inte som tidigare står oförberett och inte kan möta de utmaningar som hotar dess stabilitet. Framför allt röstade jag för Carl Haglunds betänkande eftersom jag anser att vi i framtiden måste undvika att upprepa misstag som tidigare har begåtts och måste utesluta möjligheten att några länder i euroområdet bryter mot de bestämmelser som antas. Jag anser därför att systemet med årliga böter om bestämmelserna inte har följts, vilket föreslås i betänkandet, bör stödjas och framför allt tillämpas strikt. Begäran om att utvidga omröstningsförfarandet med omvänd kvalificerad majoritet är ytterligare ett bevis på parlamentets önskan att vidta åtgärder och bemöta krisen.
Maria Da Graça Carvalho
Jag röstade ja till betänkandet, eftersom jag instämmer i att kommissionen bör offentliggöra en rapport om tillämpningen av förordningen tre år efter det att den träder i kraft och därefter vart femte år. Jag instämmer i att denna rapport bland annat bör bedöma förordningens effektivitet, vilka framsteg som har gjorts för att säkerställa mer ingående samordning mellan medlemsstaternas ekonomiska politik och fortsatt samstämmighet när det gäller beteendet i medlemsstaternas ekonomier i enlighet med fördraget.
Carlos Coelho
Den rådande ekonomiska, finansiella och sociala krisen har visat att EU:s nuvarande modell för ekonomisk styrning inte fungerar. Övervakningsramen har visat sig vara mycket svag och stabilitets- och tillväxtpaktens regler har inte iakttagits. Därför stöder jag det åtgärdspaket om ekonomisk styrning som kommissionen har lagt fram. Jag röstar ja till Carl Haglunds betänkande om verkställighetsåtgärder för att korrigera alltför stora makroekonomiska obalanser i euroområdet. Jag beklagar att förordningen inte även ska tillämpas på de länder utanför euroområdet som vill det. Jag är positiv till omröstning med omvänd kvalificerad majoritet och beklagar att rådet fortsätter att motsätta sig denna mekanism.
Diogo Feio
Jag vill välkomna införandet av en sanktionsmekanism för korrigering av makroekonomiska obalanser i enlighet med vad som för närvarande händer med bestämmelserna för stabilitets- och tillväxtpakten. Låt oss här återigen ha som mål att i mindre utsträckning betona den bestraffande aspekten och i större utsträckning den korrigerande aspekten.
Det förfarande som behandlas i detta betänkande är helt nytt för unionens lagstiftningsram och jag anser att det också i fortsättningen kommer att spela en oumbärlig roll i medlemsstaternas framtida makroekonomiska politik. Det möjliggör inte bara ökad samordning, utan också ett ökat ansvar från regeringarnas sida på nationell nivå och EU-nivå.
Jag skulle också vilja betona införandet av bestämmelsen om omröstning med omvänd kvalificerad majoritet i rådet när beslut fattas som är viktiga för att detta ska paket fungera på rätt sätt. Slutligen vill jag gratulera min kollega Carl Haglund till hans utmärkta arbete och engagemang.
João Ferreira
Förordningen om verkställighetsåtgärder för att korrigera alltför stora makroekonomiska obalanser i euroområdet är ännu en viktig del i lagstiftningspaketet om ekonomisk styrning. I förordningen föreskrivs ett system av sanktioner och tillämpning av böter för alla medlemsstater som inte uppfyller de krav som kommissionen ställer genom delegerade akter.
Det som vi har framför oss är en interventionsprocess där man kräver att samma slags monetaristiska och nyliberala politik och kriterier ska tillämpas som ledde till den rådande krisen och som framför allt drabbade de mest sårbara ekonomierna. Struptaget på medlemsstaterna blir allt hårdare utan att man bryr sig om orsakerna till problemen eller alternativa politiska åtgärder som tar hänsyn till ekonomiernas olika utvecklingsnivåer.
Förslaget omfattar inledningsvis endast medlemsstater som har euron som valuta, men Europaparlamentet eftersträvar att det ska gälla för alla medlemsstater som har anmält till kommissionen att de vill tillämpa förordningen, även om landet inte är medlem av euroområdet. Avsikten är att utvidga tillämpningen av sanktioner och betalning av böter till alla medlemsstater som inte följer de föreskrivna påbuden, vilket gör att de hamnar i en verkligt underordnad position i förhållande till EU-institutionerna och den direktion som huvudsakligen ansvarar för dem ...
(Röstförklaringen kortades ned i enlighet med artikel 170 i arbetsordningen.)
Ilda Figueiredo
Detta är förordningen om verkställighetsåtgärder för att korrigera alltför stora makroekonomiska obalanser i euroområdet, som är ännu en viktig del i lagstiftningspaketet om ekonomisk styrning. Förordningen handlar framför allt om ett system av sanktioner och tillämpning av böter för alla medlemsstater som inte uppfyller de krav som kommissionen ställer genom delegerade akter.
Förslaget omfattar inledningsvis endast medlemsstater som har euron som valuta, men Europaparlamentet eftersträvar att det ska gälla för alla medlemsstater som har anmält till kommissionen att de vill tillämpa förordningen, även om landet inte är medlem av euroområdet.
Det är ännu en interventionistisk åtgärd i syfte att tillämpa samma slags monetaristiska och nyliberala politik och kriterier. Det innebär att stryptaget på medlemsstaterna hårdnar utan att man bekymrar sig om orsakerna till problemen eller om en alternativ politik som tar hänsyn till ekonomiernas varierande utvecklingsnivåer. Genom förordningen utvidgas tillämpningen av sanktioner och betalningen av böter till alla medlemsstater som inte följer de krav som ställs på dem, vilket gör att de hamnar i en verkligt underordnad position i förhållande till EU-institutionerna för att tjäna storföretagens och finansinstitutionernas intressen ...
(Röstförklaringen kortades ned i enlighet med artikel 170 i arbetsordningen.)
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) De stora makroekonomiska obalanserna, bland annat omfattande och kvarstående skillnader i konkurrenskraftsutvecklingen, såg mycket olycksbådande ut för EU då krisen bröt ut, särskilt för euron. Under åren som föregick krisen ledde låga finansieringskostnader till en felaktig fördelning av resurserna. Resurserna gick ofta till mindre produktiva ändamål, vilket i vissa medlemsstater ledde till en ohållbar konsumtionsnivå, fastighetsbubblor och en ökning av både den externa och inhemska skuldsättningen. Det är därför viktigt att inrätta ett nytt strukturerat förfarande för att kunna förebygga och korrigera en icke önskvärd makroekonomisk obalans i alla medlemsstater. Europa 2020 är en ambitiös och heltäckande strategi för att trygga en smart och hållbar tillväxt för alla i EU:s ekonomi. I krisläget innebär strategin att vi måste inrikta oss på nya områden för att komma till rätta med EU:s svaga sidor när det gäller övervakningen av makrofinansiella och strukturella problem. Det är en utmaning att dra upp gränserna för en särskild politisk ram för euroområdet för att lösa den omfattande makroekonomiska obalansen och i synnerhet att samtidigt beakta de djupgående ekonomiska och finansiella sambanden i euroområdet och deras konsekvenser för den gemensamma valutan. Därför är det enligt min mening viktigt att ha en mekanism för att övervaka makroekonomiska obalanser och om det behövs se till att tillräckliga korrigerande åtgärder vidtas. Huvudfrågan är framför allt kopplingen mellan förebyggande och korrigerande åtgärder.
Marietta Giannakou
skriftlig. - (EL) Ledamöterna från partiet Ny Demokrati röstade i dag för de sex förslagen i det nya paketet för ekonomisk styrning. Europaparlamentets förslag banar väg för en situation med ekonomisk stabilitet, samtidigt som det finns utrymme för innovativa åtgärder, till exempel euroobligationer och EU-projektobligationer.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade dokumentet eftersom tillämpningen av förordningen om makroekonomiska obalanser i euroområdet bör skärpas genom att man inför räntebärande depositioner om en medlemsstat vägrar att följa rekommendationerna och inte vidtar de korrigeringar som rådet rekommenderar. Depositionerna omvandlas till årliga böter om det berörda landet upprepade gånger underlåter att ta itu med makroekonomiska obalanser. Dessa förstärkta åtgärder är tillämpliga för medlemsstater som har euron som valuta. För att garantera lika behandling av medlemsstaterna bör den räntebärande depositionen och boten vara samma för alla medlemsstater som har euron som valuta, dvs. 0,1 procent av den berörda medlemsstatens BNP under det föregående året. Jag anser att kommissionen bör ges möjlighet att föreslå att bötesbeloppet sänks eller att sanktionen avbryts under exceptionella ekonomiska omständigheter. Befogenheterna att fatta beslut i enskilda ärenden om tillämpningen av den sanktion som föreskrivs i förordningen bör anförtros rådet.
David Martin
skriftlig. - (EN) Jag avstod från att rösta. Jag stödde Ferreirabetänkandet men kunde inte stödja det här betänkandet eftersom jag starkt motsätter mig det program med förlamande åtstramningsåtgärder som center-högerpartierna driver igenom i EU. Detta paket med reformer av den ekonomiska styrningen kommer att kväva tillväxten i EU just när det är investeringar för tillväxt, forskning och utveckling och arbetstillfällen som behövs för att säkra EU:s ekonomiska framtid. Detta paket med finansiella reformer kommer att slå hårdast mot Europas fattigaste, samtidigt som finanssektorn - som orsakade krisen - förblir opåverkad. Jag välkomnar en förbättrad samordning av den ekonomiska och finansiella politiken i EU, men motsätter mig starkt den kortsiktiga vision som genomdrivandet av samordningen bygger på. Långsiktiga investeringar i grön ekonomi, vetenskaplig forskning och infrastruktur är absolut nödvändiga för att skapa ekonomisk stabilitet, arbetstillfällen och tillväxt. Därför kan jag inte stödja detta reformpaket som strävar efter förlamande åtstramningar i hela EU.
Clemente Mastella
Kommissionens förslag till förbättrad ekonomisk styrning är av stor betydelse för EU:s framtid och för tillväxten i länder som tillhör euroområdet. Ekonomisk styrning bör bygga på ett starkare nationellt ansvar för gemensamt överenskomna regler och politiska åtgärder och på en mer stabil ram för EU:s övervakning av den nationella ekonomiska politiken. Om den senare ska vara trovärdig och effektiv måste den förstärkas genom införandet av årliga böter för länder som inte följer rekommendationerna eller en skyldighet att utarbeta en effektiv handlingsplan för att avhjälpa situationen.
Vi anser att den ekonomiska styrningen och den nationella ekonomiska politiken bör vara en fråga som är en gemensam angelägenhet för alla berörda parter. Tonvikten bör läggas på tidig upptäckt och förebyggande av potentiellt skadliga makroekonomiska obalanser. Det behövs därför ett större parlamentariskt engagemang på både nationell nivå och EU-nivå.
Till sist anser vi att kommissionen bör ha en starkare och mer oberoende roll i övervakningsförfarandet i fråga om utvärderingar av enskilda medlemsstater, övervakning, undersökningsuppdrag, rekommendationer, varningar och sanktioner. Vi anser också att förbättrad insyn och ansvarstagande är viktigt för att stärka det kollegiala stödet och att parlamentet bör ha en starkare roll i övervakningsprocessen, dock inte en verkställande roll.
Jean-Luc Mélenchon
Inför hotet om att kommissionen inför årliga böter för medlemsstater som utmanar dess makt kan majoriteten inte göra annat än att föreslå att dessa böter ska utökas. De föreslår till och med att de summor som EU får in ska gå till EU-IMF:s stabilitetsfond, som den grekiska, irländska och portugisiska befolkningen för närvarande erfar effekterna av. Det är som om bödelns lön skulle betalas av offret! Jag röstade emot betänkandet.
Andreas Mölzer
skriftlig. - (DE) Den grekiska regeringens oärlighet att lämna oriktiga uppgifter om sitt budgetläge har bidragit till den rådande euro- och EU-krisen. Efter det senaste räddningspaketet har den socialdemokratiska regeringen i Grekland misslyckats med att genomföra de smärtsamma men ändå nödvändiga strukturförändringarna. Syftet med alla planerade europeiska styrningsåtgärder är att slita åt sig makten från medlemsstaterna, öka inflytandet för centralmakten i Bryssel och inskränka demokratin i EU. Att inte banker och investerare medverkar, som gjorde sig så goda vinster under de senaste åren, visar hur stort inflytande dessa grupper faktiskt har över den politiska eliten i EU. Ett tiotusental personer som befinner sig i toppen kommer att ta hem spelet. Alla betalningar ska inte gå till det grekiska folket utan kommer i stället att hamna i investerarnas fickor. Folket i EU tyngs ned av alltfler oförsvarliga ekonomiska bördor. Eftersom detta bestämt bör avvisas röstade jag emot betänkandet.
Franz Obermayr
skriftlig. - (DE) Fler och fler nya räddningspaket sammanställs för Grekland. Miljardbelopp av skattebetalarnas pengar slösas bort och planer smids för ekonomisk styrning för hela EU. Alla medlemsstaterna behöver spara pengar för att kunna klara eurokrisen, skyddsnätet och paketen till Grekland. Alla dessa åtstramningsåtgärder drabbar löntagarna och de svagaste sektorerna i samhället. Jag röstade därför emot betänkandet.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) En förbättrad ram för ekonomisk styrning bör bygga på ett starkare nationellt ansvar för bestämmelserna och politiken och en mer effektiv ram på EU-nivå för övervakningen av den nationella ekonomiska politiken. Ramen för den ekonomiska styrningen bör i hög grad reformeras. Det är nödvändigt att införa ett differentierat sanktionssystem för att se till att bestämmelserna i förordningen om mikroekonomiska obalanser i euroområdet kan genomföras på rätt sätt och att de fastställda målen uppnås. Följaktligen måste räntebärande depositioner tillämpas för en medlemsstat som underlåter att följa rekommendationerna och inte genomför de korrigerande åtgärder som rådet föreslår. Om ett land upprepade gånger underlåter att följa rekommendationerna ska de räntebärande depositionerna omvandlas till årliga böter. Jag instämmer i förslaget om att den räntebärande depositionen och böterna bör vara samma för medlemsstater som har euron som valuta så att alla medlemsstater behandlas lika. Endast en stark och oberoende kommission kan övervaka och ge vägledning i den nya, djupare och bredare ramen för övervakningen av den ekonomiska politiken. Därför bör kommissionen få rätt att rekommendera att storleken på sanktionen ska minskas eller att sanktionen ska avbrytas under exceptionella ekonomiska omständigheter. Tills vidare har befogenheten att fatta enskilda beslut om tillämpningen av sanktionen överlåtits till rådet.
Maria do Céu Patrão Neves
Jag röstade för betänkandet om verkställighetsåtgärder för att korrigera alltför stora makroekonomiska obalanser i euroområdet, som ingår i lagstiftningspaketet för att stärka den ekonomiska styrningen i EU och euroområdet. Kommissionens förslag till förbättring av den ekonomiska styrningen är av stor betydelse för EU:s framtid och för ekonomisk tillväxt, särskilt i euroområdet. Eftersom dessa åtgärder är så viktiga beslöt parlamentets föredragande att ingående granska kommissionens förslag som ett paket och att förbättra förslagen för att få till stånd ett stabilt och konsekvent regelverk för kommande decennier. Föredraganden har tagit kommissionens förslag som utgångspunkt för sitt arbete. Detta är första gången som parlamentet tillsammans med rådet tillämpar medbeslutandeförfarandet på den makroekonomiska utvecklingen. De nya behörigheter som Lissabonfördraget ger har lett till nya ansvarsområden och rådet kommer inte att kunna fatta ett slutligt beslut om hela paketet utan parlamentets samtycke. Syftet med detta förfarande är att se till att alla delar i paketet är logiskt sammanhängande och antas i rätt tid, vilket också har uppnåtts genom detta betänkande.
Aldo Patriciello
Ekonomisk styrning och den nationella ekonomiska politiken bör vara en fråga som mer är en gemensam angelägenhet för alla berörda parter. Kommissionens förslag till förbättrad ekonomisk styrning är av stor betydelse för EU:s framtid. De kan vara en bra startpunkt men de behöver utvecklas vidare, vilket bland annat gäller följande punkter: En starkare inriktning på att förhindra ohållbar skattepolitik och ohållbar makroekonomisk politik, nationella reformprogram och stabilitets- och konvergensprogram måste hanteras på nationell nivå innan de underställs övervakning på EU-nivå, en starkare och mer oberoende roll för kommissionen i övervakningsförfarandet, ökat oberoende för kommissionen i förhållande till rådet när det gäller efterlevnaden av EU:s bestämmelser, införandet av ett beslutsförfarande som bygger på omröstning med omvänd kvalificerad majoritet i rådet i både den förebyggande och korrigerande delen av regelverket, ökad insyn och ansvarighet för att stärka det kollegiala stödet och de kollegiala påtryckningarna, en mer oberoende roll för kommissionen och sist men inte minst behöver parlamentet få en starkare roll i övervakningsprocessen, dock inte en verkställande roll. Av dessa skäl röstade jag för.
Miguel Portas
Syftet med betänkandet är att fastställa en rad gemensamma åtgärder som ska göra det möjligt att korrigera riskabla makroekonomiska obalanser i euroområdet. De åtgärder som är tillgängliga sträcker sig från räntebärande depositioner till utkrävande av böter, och passar därför perfekt in i den bestraffningsfilosofi som genomsyrar paketet som helhet och som jag inte instämmer i. I sig själv är det positivt att ta med makroekonomiska obalanser i den ekonomiska samordningen men rätt slutsatser har inte dragits av detta. Vid tillämpning av sanktioner beaktas exempelvis inte symmetrin och det ömsesidiga beroendet mellan länder med handelsöverskott och länder med alltför stora offentliga underskott. Alla bestraffningar tillämpas på dem som redan har svårigheter, även när dessa är följden av att euron är övervärderad gentemot US-dollarn.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (ES) Jag avstod från att rösta. På den negativa sidan finns att man i betänkandet vill införa en möjlighet att bestraffa medlemsstater som inte korrigerar alltför stora obalanser, särskilt möjligheten att införa en sanktion på 0,1 procent av BNP om en medlemsstat inte följer rekommendationerna. På den positiva sidan finns dock även kravet på att införa en bestämmelse om omvänd röstning, vilket innebär att sanktionerna måste antas utom då rådet (exklusive euroområdets medlemmar) röstar emot med kvalificerad majoritet. När vi efterlyser mer ekonomisk styrning och samordning måste detta naturligtvis åtföljas av vissa sanktionsåtgärder. Det är fortfarande inte klart vad de realekonomiska effekterna skulle bli av detta mycket hårda sanktionssystem och vilka konsekvenser den skulle få för medlemsstaternas medborgare. Eftersom det inte finns några rapporter som motiverar detta avstår jag från att rösta.
Licia Ronzulli
Om EU:s ekonomiska styrning ska förbättras måste alla delar i paketet vara logiskt sammanhängande och antas i rätt tid, vilket måste garanteras direkt inom ramen för dessa förfaranden. Alla är nu medvetna om att det behövs ett regelverk för förbättrad ekonomisk styrning för att garantera en mer stabil ram för EU:s övervakning av den nationella ekonomiska politiken. Övervakningen bör dessutom breddas för att förhindra skadliga makroekonomiska obalanser, med en garanti om att den i framtiden kommer att sträcka sig längre än till skattepolitiken och att dess tillämpningsområde breddas till att omfatta även tidig upptäckt och förebyggande av potentiellt skadliga ekonomiska obalanser. Makroekonomisk övervakning kan inte bygga på en statisk och förenklad referensram. Förfarandet måste bygga på en grundlig ekonomisk analys genom ingående undersökningar där ett brett spektrum av ekonomiska faktorer granskas.
Kay Swinburne
skriftlig. - (EN) ECR-gruppen har alltid arbetat konstruktivt för att se till att euroområdet kan ta fram en varaktig lösning på sin statsskuldskris. Bristerna i stabilitets- och tillväxtpakten, både i fråga om dess innehåll och om dess genomförande, har varit uppenbara en längre tid. Det är bra att det nu vidtas åtgärder för att nå en varaktig fungerande lösning. Vi har bidragit genom hela processen, både i utskottet och under trepartsmötena, för att se till att de alternativ som parlamentet förespråkar leder till realistiska, funktionella och varaktiga resultat. Trots det beklagar vi att den lösning som kommissionen har föreslagit, och som parlamentet har ställt sig bakom, inte bara gäller för euroområdet, utan även innefattar de länder som inte har euron som valuta. Hur man än ser på det är det paket vi har röstat om ett paket som ökar EU:s befogenheter på medlemsstaternas bekostnad. Det innehåller innovativa koncept som omvänd kvalificerad majoritet och bötfällning av medlemsstater, och ser till att nationella budgetar inte längre enbart är en fråga för de nationella parlamenten. Så även om vi stöder det långsiktiga målet, kan vi inte ställa oss bakom medlen för att nå dit och har röstat emot de betänkanden som inte begränsar sig till euroområdet.
Rafał Trzaskowski
Föregående år visade att stabilitets- och tillväxtpakten, som förväntades bli ett effektivt medel för att förhindra att medlemsstater bryter mot den makroekonomiska politiken inom euroområdet, milt uttryckt inte har varit någon framgång. Detta berodde i stor utsträckning på att medlemsstaterna trodde att de inte skulle bli bestraffade, eftersom sanktionerna i systemet inte tillämpades automatiskt. De åtgärder som föreslagits är främst inriktade på starkare samordning av de enskilda medlemsstaternas skattepolitik samt hårdare och automatiska sanktioner för att tvinga medlemsstaterna att iaktta större makroekonomisk disciplin.
Jean-Luc Bennahmias
Institutionaliserade åtstramningar kan inte vara det enda svar som vi har att erbjuda européerna. Det styrningspaket som just har varit uppe till omröstning är i sig en dåligt avvägd lösning på krisen. Självklart måste vi stärka tillväxt- och stabilitetspakten och underskott måste noga övervakas och även bestraffas. Stränga bestämmelser om underskott och statsskulder får dock inte vara vår enda reaktion. Vi måste lyssna på vad EU-medborgarna har att säga till oss. De var de första som drabbades av de ekonomiska och sociala effekterna av krisen: enbart åtstramningar är ohållbart. Paketet för ekonomisk styrning bör balanseras av en europeisk investeringsplan som garanterar en ekonomiskt och socialt hållbar utveckling. Det bör innebära att den finansiella skatten och euroobligationer införs. Jag röstade för Diogo Feios och Corien Wortmann-Kools betänkanden men jag avstod från att rösta om Elisa Ferreiras, Vicky Fords och Carl Haglunds betänkanden och jag röstade för Sylvie Goulards betänkande (för euroobligationer). Avsikten med mitt val i omröstningarna var att det skulle avspegla mina mycket blandade känslor inför paketet, som helt klart innebär vissa framsteg men som fortfarande är för dåligt avvägt: EU kommer inte att kunna utvecklas vidare utan sina medborgare och därför måste vi diskutera lösningar för framtidens allmänhet.
David Casa
skriftlig. - (EN) På grund av den globala ekonomiska krisen och den instabilitet som fortsätter att hemsöka euroområdet föreslog kommissionen ett antal lagstiftningsinitiativ, som tillsammans kallats lagstiftningspaketet för ekonomisk styrning. Syftet med paketet är att ta itu med bristerna i det nuvarande systemet för ekonomisk styrning på EU-nivå. För att undvika att den kris som för närvarande drabbat euroområdet upprepas är det viktigt att länderna visar prov på skattedisciplin. För de flesta medlemsstater har det varit viktigt att ingå i euroområdet för att klara de negativa konsekvenserna av krisen. Att ingå i gruppen medför dock också skyldigheter. Om en medlemsstat gör statsbankrutt kommer vi nämligen att se en våg av negativa konsekvenser i hela området. Därför är det viktigt att få till stånd en försiktig skattepolitik. Jag är för ett starkt EU-paket för ekonomisk styrning och har därför beslutat att rösta för de sex dokumenten i deras ändrade lydelse.
Marielle De Sarnez
När det gäller eurokrisen bör medlemsstaterna inte längre undgå böter om de tappar kontrollen över sina underskott. De sex texter som antogs i dag bör göra det möjligt att införa en stabilitetsmekanism tillsammans med ekonomiska sanktioner som tillämpas när en nations offentliga underskott närmar sig EU-gränsen på 3 procent av BNP. Lagstiftningspaketet är ett steg framåt, men dessa lagstiftningsåtgärder om finansiell stabilitet är långt ifrån tillräckliga. Regeringarna vägrar fortfarande tillåta att kommissionen på ett enkelt sätt skickar en varning och inför finansiella sanktioner. De vägrar också att tillåta att finansministrarna i de stater vars offentliga finanser visar alltför stort underskott utfrågas i parlamentet. EU behöver också en verklig europeisk investeringspolitik och bör införa ett offentligt lån på unionsnivå. Det skulle vara ett tecken på en stark och samfälld europeisk reaktion på krisen. Signalen kan fungera som en garanti mot risken för en kollaps i euroområdet.
Robert Goebbels
Jag stödde inte paketet som helhet. Parlamentet tar miste när det efterlyser automatiska och kraftigare sanktioner. Vi behöver naturligtvis budgetdisciplin och minskade skulder. Den ekonomiska politiken är dock inte bara en enkel mekanisk sekvens av förfaranden. Den politiska makten måste alltid kunna bedöma sammanhanget och situationen när den beslutar om i vilken mån sanktioner är lämpliga och nödvändiga. Målet för den ekonomiska styrningen bör framför allt vara bästa möjliga framtid, dvs. att uppnå ökad ekonomisk tillväxt.
Luís Paulo Alves
Jag röstar för betänkandet eftersom man i det beaktar de frågor som är viktigast för gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet. Den allmänna uppläggningen av direktivet är nu fullständig harmonisering, med några få undantag. Det är särskilt viktigt att direktivet är tillämpligt på digitala produkter samt delvis på persontransporter.
I direktivet ingår en rad krav på information som näringsidkaren ska lämna innan avtalet undertecknas. Det är mycket viktigt att konsumenterna informeras om en produkts sammanlagda pris och huvudsakliga egenskaper omedelbart innan de beställer den.
Sophie Auconie
Detta handlar om att förbättra och harmonisera konsumentskyddet på EU-nivå. Det förslag som vi just har röstat om innebär att fyra befintliga direktiv ersätts med ett för att förenkla och ersätta det befintliga regelverket för konsumentskydd. Detta är slutomröstningen eftersom en överenskommelse med rådet uppnåddes efter parlamentets första omröstning i mars. Eftersom parlamentet har uppnått det mesta som den efterlyste stödde jag helhjärtat betänkandet.
Liam Aylward
Jag välkomnar det som sägs i betänkandet om att skydda konsumenternas rättigheter och främja gränsöverskridande handel i hela EU. Konsumenternas rättigheter är mycket viktiga om den inre marknaden ska fungera väl. Jag röstade för betänkandet eftersom det innehåller förslag om åtgärder för att se till att det finns konsumentskydd överallt i unionen. Enligt dessa bestämmelser ska näringsidkare lämna tydlig och korrekt information i rätt tid, annars är konsumenten inte bunden av distansavtal eller avtal utanför fasta affärslokaler. Jag välkomnar särskilt det som sägs om att ge konsumenterna rätt att ändra sig efter att ha köpt en vara i en näthandel. Detta kan göras per e-post eller telefon inom en tvåveckorsperiod. Det har skett en betydande ökning av näthandeln inom EU och det måste finnas skydd för konsumenter som utnyttjar denna möjlighet att handla. Man måste dock se till att inte en alltför tung administrativ börda läggs på de små och medelstora företagen. En balans måste hittas mellan att stärka konsumenträttigheterna och att minska byråkratin.
Jean-Luc Bennahmias
E-handeln är utan tvekan en succé. Det är helt klart en bestående trend och så kommer det att förbli. Vi bör uppenbarligen vara glada. Det är lagstiftarens uppgift att förhindra att de mest tvivelaktiga metoderna får spridning för att undvika att postorder blir en verklig djungel av bestämmelser. I och med denna omröstning återställer Europaparlamentet den övergripande konsekvensen. Europeiska konsumenter garanteras rätt att ångra sig inom 14 dagar. Enligt de nya bestämmelserna måste alla varor som beställs på distans levereras inom 30 dagar. Näringsidkaren ansvarar för all skada på eller förlust av varan under leveransen. Sist men inte minst har ledamöterna röstat för verklig prisinformation. Det är utmärkta nyheter för denna sektor av ekonomin som har allt att vinna på denna nya utveckling.
Izaskun Bilbao Barandica
Jag röstade för initiativet eftersom syftet är att uppnå ett bättre skydd av konsumenternas rättigheter. Dessutom innebär det att en önskad harmoniseringsgrad fastställs för distansavtal och avtal utanför fasta affärslokaler samt ångerrätt på EU-nivå.
Mara Bizzotto
Det berörda direktivet var ett utmärkt tillfälle att försöka fastställa gemensamma normer för de 27 medlemsstaterna och ett utmärkt tillfälle att förenkla EU-lagstiftningen om konsumenträttigheter, som fortfarande är uppdelad på flera rättsakter. Resultatet av parlamentsförfarandena och särskilt av trepartsdialogen med rådet har försett oss med en text som jag personligen anser vara otillfredsställande. Känsliga delar och vissa viktiga aspekter av den text som utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd lade fram har strukits av rådet och generellt sett visar sluttexten tecken på en kamp mellan olika grundläggande tillvägagångssätt för frågan. Det är dessutom orealistiskt - särskilt vid den här tidpunkten - att förvänta sig ett resultat som bringar överensstämmelse mellan rättsliga traditioner och skyddsnormer som varierar betydligt från en medlemsstat till nästa. Min slutliga val är att avstå från att rösta om direktivet.
Vilija Blinkevičiūt
skriftlig. - (LT) Jag röstade för betänkandet eftersom det innebär en stor förenkling av EU-lagstiftningen inom konsumentskydd och utökade rättigheter för konsumenterna när de gör inköp i näthandel. Förutom förbättrat konsumentskydd är syftet med direktivförslaget att avskaffa onödiga rättsliga hinder för företag som vill sälja sina varor och tjänster inom hela EU-territoriet. De nu bekräftade konsumenträttigheterna vid köp i näthandel är bland annat möjligheten att lämna tillbaka varor inom 14 dagar efter leveransen, rätten att dra tillbaka en beställning om varorna inte levereras inom 30 dagar efter beställningen samt en skyldighet att informera köparen om varans slutliga pris. För att samtidigt skydda handlarna och tjänsteleverantörerna föreskrivs skyldigheter för konsumenterna i betänkandet, exempelvis att stå för portokostnaden när varor returneras till säljaren och vid tillhandahållandet av tjänster måste mottagaren betala för den del av tjänsten som redan har tillhandahållits.
Zuzana Brzobohatá
skriftlig. - (CS) Den 23 juni 2011 antog parlamentet förslaget till ett direktiv om konsumenträttigheter, som innebär att de fyra tidigare direktiven ersätts av en enda rättsakt. För det första leder det till tydligare bestämmelser om konsumentskydd i EU-lagstiftningen. Ovanstående direktiv är en lösning på den fragmenterade lagstiftningen om gränsöverskridande handel. I synnerhet för internethandeln är näringsidkarna ovilliga att styras av annorlunda bestämmelser i en annan medlemsstat. Direktivet återinför framför allt näringsidkarens skyldighet att informera konsumenterna om sitt affärsställe, sitt telefon- och faxnummer och sin e-postadress, för att underlätta kommunikationen med näringsidkaren. Återinförandet av näringsidkarnas skyldighet att ersätta de direkta kostnaderna för att returnera varorna om priset för varan inte överstiger 50 euro är också en nyhet. Från tjeckisk rättssynpunkt kommer direktivförslaget inte att ha någon stor inverkan på lagbestämmelserna om konsumentskydd utom just i fråga om dessa nyheter. Nyheterna gäller främst distansavtal. Jag har därför röstat för direktivförslaget.
Cristian Silviu Buşoi
Jag röstade för antagandet av slutkompromissen eftersom den är ett viktigt steg framåt för konsumentskyddet, som ger ökad rättssäkerhet för både konsumenter och näringsidkare. Jag anser att direktivet har många förtjänster, en av dem är fullständig harmonisering av distansförsäljning och avtal utanför fasta affärslokaler, med några få undantag.
För att utveckla den inre marknaden genom att främja gränsöverskridande transaktioner och e-handel är det viktigt att europeiska konsumenter i dessa avtal åtnjuter samma skyddsnivå oberoende av sitt ursprungsland. En annan lika viktig faktor är att näringsidkarna inte behöver anpassa sig till olika krav. Tack vare bestämmelserna om att näringsidkaren ska lämna information om leveransområden, uppge priser, inklusive skatter och avgifter, och 14-dagars ångerfrist som standard kommer direktivet troligen att öka konsumenternas förtroende för gränsöverskridande transaktioner.
Jag välkomnar också den lösning som hittades för rätten att frånträda avtalet när det gäller näthandelsprodukter, eftersom försäljningen av sådana produkter ökar och en lösning var absolut nödvändig. Förbudet i direktivet mot överdrivna avgifter vid användning av vissa betalningsmetoder och mot användningen av förmarkerade rutor på webbsidor är goda nyheter för konsumenterna.
Françoise Castex
Införandet av denna gemensamma plattform för rättigheter för alla konsumenter i unionen är ett verkligt steg framåt för medborgarna i andra länder där konsumentinformationskraven inte är så höga och där tiden för ångerrätten är mindre väl skyddad. Det har ju gett blandade resultat eftersom kommissionens mål och EU-rättens mål framför allt handlat om att underlätta gränsöverskridande handel och inte om att harmonisera konsumentskyddet uppåt. Det är därför ett litet steg för den franska konsumenten men ett stort steg för den europeiska kontinenten.
Nessa Childers
skriftlig. - (EN) Det är viktigt att understryka behovet av konsumenträttigheter, särskilt sådana som gäller näthandel, i detta och framtida betänkanden på området.
Carlos Coelho
skriftlig. - (PT) Syftet med direktivet är att förenkla och slutföra det gällande regelverket genom att slå samman fyra befintliga direktiv till en enda rättsakt. Dessa direktiv innehåller endast bestämmelser om minimiharmonisering och låter medlemsstaterna själva avgöra om de vill införa strängare bestämmelser. Detta har bidragit till en enorm fragmentering på EU-nivå och höga kostnader för företagen att följa lagstiftningen vid gränsöverskridande transaktioner.
Det finns behov av att skapa en verklig inre marknad mellan företag och konsumenter som kan bidra till en rimlig balans mellan ett högt konsumentskydd och företagens konkurrenskraft, men också säkra respekten för subsidiaritetsprincipen. Det skulle göra att konsumenterna kan få tillgång till konkurrenskraftiga gränsöverskridande erbjudanden, ett större urval, bättre priser och klara fördelar av den inre marknaden, samtidigt som de också kan förlita sig på att deras rättigheter skyddas. Samtidigt kommer det att bli möjligt för företagen att tillhandahålla varor och tjänster utan onödiga rättsliga hinder.
Jag håller med om att den idealiska lösningen vore en fullständig harmonisering, så som kommissionen ursprungligen föreslog och som flera näringslivssektorer begärt. Tyvärr är den uppläggningen inte möjlig för närvarande ...
(Röstförklaringen kortades ned i enlighet med artikel 170 i arbetsordningen.)
Lara Comi
Jag välkomnar omröstningen, som är ett betydande steg framåt för den inre marknaden och resultatet av komplicerade och svåra förhandlingar. Vi väntar nu på rådets formella godkännande. Jag anser att det viktigt att Europaparlamentet fortsätter att spela en roll i övervakningen av medlemsstaternas genomförande av direktivet under de kommande två åren. Antagandet av direktivet är ett viktigt resultat, men införlivandet av det i nationell rätt är den avgörande fasen för att se till att medlemsstaterna genomför lagstiftningen på rätt sätt och att inga hinder skapas på den inre marknaden. Genom direktivet får EU:s konsumenter nya rättigheter som stadfästs på EU-nivå och som sträcker sig över de nationella gränserna. Detta kommer säkerligen att öka den gränsöverskridande handeln och främja näthandeln, som är den verkliga utmaningen för företagen och för den ekonomiska återhämtningen av marknaden.
Anne Delvaux
I dag antog parlamentet den ändrade texten till min kollega Andreas Schwabs förslag till direktiv om konsumenträttigheter. Jag välkomnar antagandet av direktivet som kommer att bidra till att stärka plattformen för de gemensamma bestämmelserna om konsumentskydd, särskilt när det gäller försäljning av varor på internet. Jag välkomnar också att lagstiftaren har gjort det möjligt för medlemsstaterna att inbegripa bestämmelser som är mer gynnsamma för konsumenterna i sin nationella rättsordning. Däremot beklagar jag, liksom en rad konsumentorganisationer, att medlemsstaterna får möjlighet att kringgå vissa bestämmelser i direktivet med hänsyn till handelsintressen eller sektorsintressen.
Proinsias De Rossa
skriftlig. - (EN) Jag stödde denna överenskommelse mellan Europaparlamentet och rådet om ett direktiv om konsumenträttigheter. Direktivförslaget är en sammanslagning av de fyra befintliga direktiven i en enda rättsakt. Jag skulle ha velat se en högre konsumentskyddsnivå på vissa områden men förslaget som helhet är en mycket bra kompromiss och kommer att förstärka konsumenträttigheterna i hela EU. Flera viktiga punkter kommer att innebära verkligt mervärde för europeiska konsumenter. Direktivet blir nu tillämpligt på digitala produkter och (delvis) på persontransporter. Näringsidkaren blir nu skyldig att förse konsumenten med särskild information innan avtalet ingås både för avtal i och utanför fasta affärslokaler och distansavtal. Precis innan en konsument gör en beställning ska han eller hon (återigen) informeras om hela priset och produktens egenskaper och konsumenten måste uttryckligen bekräfta att beställningen medför en skyldighet att betala. Dessutom har rätten att frånträda ett avtal nu blivit helt harmoniserad i alla medlemsstater med 14-dagars ångerfrist. Vidare kommer det att bli förbjudet att använda så kallade förmarkerade rutor, som vållat problem särskilt inom sektorn för persontransporter.
Marielle De Sarnez
Konsumenträttsdirektivet kommer att möjliggöra en fullständig harmonisering av europeiska konsumenters rättigheter. Omröstningen är resultatet av två års diskussioner med konsument- och branschorganisationer och det är framför allt en viktig seger för Europaparlamentet som förblev enigt om frågan. I texten föreskrivs nya mycket viktiga bestämmelser för e-handeln. Vi har inrättat ett system som gör det möjligt att se till att en beställning motsvarar konsumentens önskemål (varans eller tjänstens huvudsakliga egenskaper, det sammanlagda priset, avtalets löptid) innan beställningen bekräftas definitivt. I och med dessa nya bestämmelser kommer säljare fortfarande att vara skyldiga att tydligt ange det sammanlagda priset för varan eller tjänsten, inklusive alla tillkommande kostnader. Konsumenterna kommer på så sätt att bli bättre och mer fullständigt informerade.
Edite Estrela
skriftlig. - (PT) Jag röstade för betänkandet eftersom det bidrar till att öka konsumenternas tillförsikt och skydd när de handlar på internet och minska företagens ovilja att sälja i andra EU-länder. Dessa ändringar kommer att ge konsumenterna större säkerhet och bidra till att såväl små som stora företag kommer att kunna tillhandahålla varor och tjänster utan onödiga rättsliga hinder.
Diogo Feio
Konsumenträttigheter och konsumentskydd enligt EU-rätten är en av de grundläggande principerna för den inre marknadens funktion. Ett fullgott konsumentskydd och säkerhet för konsumenterna är enligt min mening av grundläggande betydelse för att marknaderna och handeln ska fungera väl, vilket är en viktig förutsättning för konkurrenskraft och tillväxt.
Därför är det viktigt att hitta en balans mellan en hög konsumentskyddsnivå - särskilt nivån på den information som lämnas till konsumenterna och ansvaret för alla skador som orsakas av dem - och kostnaderna kommer att belastas företagen. Som jag sade under marsomröstningen är det viktigt att ta hänsyn till olika nationella särdrag och det skydd som ges med ett verkligt beaktande av subsidiaritetsprincipen.
Jag anser därför att detta är ett område där fullständig harmonisering kan vara till nytta, men där också minimiharmonisering kan väljas beroende på vad som är lämpligast för en viss typ av avtal.
José Manuel Fernandes
Betänkandet handlar om Europaparlamentets och rådets direktiv om konsumenträttigheter. EU har alltid varit angelägen om den fria rörligheten för människor och varor. Denna frihet kan ibland vålla problem som behöver lösas och som vi framför allt bör förbereda oss för eller förhindra. I en globaliserad värld där inköpen i allt högre grad görs via internet, blir det allt viktigare att anpassa lagstiftningen till nya krav på marknaden för att försvara konsumenträttigheterna, som konsumenterna mycket ofta inte ens känner till.
Jag välkomnar därför antagandet av betänkandet som är ett viktigt steg framåt för konsumentskyddet. Jag välkomnar också det alternativ som rådet valt att begränsa direktivet till dörr- eller hemförsäljning samt näthandel - en marknad som förväntas öka betydligt, men där konsumenterna fortfarande är en aning vilsna. Jag är för de förenklingsåtgärder som antagits, inte minst möjligheten för konsumenterna, men inte för företagen, att säga upp avtal per telefon. I verkligheten kräver den inre marknaden bestämmelser som är mer exakta och tydiga, exempelvis bestämmelsen om krav på information om metoderna för internettransaktioner.
João Ferreira
Detta är ett nytt förslag till en överenskommelse om ett EU-direktiv om konsumenträttigheter, som är slutresultatet av hårda förhandlingar mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen.
Det här är en kompromiss mellan bestämmelser för att skydda konsumenterna och garantera tydliga gemensamma förutsättningar för företag som konkurrerar på den inre marknaden.
Nya rättigheter övervägs i det nya förslaget, bland annat en 14-dagars ångerfrist för hela EU, som räknas från mottagandet av produkterna. Vid återlämnande av varor ska det pris som konsumenten betalat återbetalas inom 14 dagar efter det att de har återlämnats. Om säljaren inte informerar konsumenten om rätten att återlämna varor, har köparen ett år på sig att återlämna dem. Enligt denna nya version måste varan levereras inom 30 dagar. Om detta inte sker under den tiden har köparen rätt att frånträda avtalet och säljaren ansvarar för all förlust eller skada under transporten och får inte debitera något belopp som inte är tydligt markerat som en del av den ursprungliga näthandelsbeställningen. Alla kostnader som tillkommer utöver beställningens värde ska bäras av säljaren. Det är generellt sett ett positivt förslag och vi röstade för.
Ilda Figueiredo
Detta nya förslag till överenskommelse om ett EU-direktiv om konsumenträttigheter är slutresultatet av hårda förhandlingar mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen. Det är en kompromiss mellan bestämmelser för att skydda konsumenter och garantera tydliga gemensamma förutsättningar för företag som konkurrerar på den inre marknaden.
Av de nya rättigheterna är följande särskilt viktiga:
En 14-dagars ångerfrist som gäller i hela EU och räknas från mottagandet av varorna, under vilken konsumenter som handlar på distans kan ångra sig. Vid återlämnande av varor ska det pris som konsumenten betalat återbetalas inom 14 dagar efter det att de återlämnats. Om säljaren inte informerar konsumenten om rätten att återlämna varor, har köparen ett år på sig att återlämna dem.
Varan ska levereras inom 30 dagar. Om den inte levereras inom den tiden har köparen rätt att frånträda avtalet.
Säljaren ansvarar för all förlust eller skada som uppkommer under transport och får inte debitera något belopp som inte är klart märkt som en del av den ursprungliga näthandelsbeställningen. Alla kostnader som tillkommer utöver beställningens värde ska bäras av säljaren.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Syftet med förslaget är att se till att konsumenterna i alla EU:s 27 medlemsstater kan förlita sig på en hög konsumentskyddsnivå och att företag av alla storlekar klarar att tillhandahålla varor och tjänster till konsumenter i alla 27 EU-medlemsstaterna utan onödiga rättsliga hinder. Fragmenteringen av befintliga lagar skrämmer bort både konsumenter och företag som funderar på att medverka i gränsöverskridande handel. Konsumenterna klagar ofta på att de inte kan utnyttja den inre marknaden till fullo, eftersom näringsidkare som har sitt affärsställe i en annan medlemsstat och ger sig in på en ny marknad ofta inte är beredda att följa de annorlunda bestämmelser som är tillämpliga på den marknaden. Förutom detta säger de ofta nej till att rättsliga åtgärder inleds i en annan medlemsstat. Direktivets ändrade räckvidd verkar erbjuda en möjlig lösning på de svårigheter som har uppkommit eftersom direktivets räckvidd, förutom införandet av många sektoriella varianter, huvudsakligen ska begränsas till avtal utanför fasta affärslokaler, som utgör den större delen av de gränsöverskridande transaktionerna. Enligt min mening vore det önskvärt att tillämpa en uppläggning som är inriktad på fullständig och omfattande harmonisering av specifika aspekter av vissa avtal, samtidigt som man behåller en hög konsumentskyddsnivå.
Lorenzo Fontana
Jag vill gratulera Andreas Schwab till den viktiga och enorma uppgift som han har utfört. Med hänsyn till det rådande ekonomiska läget är detta kanske inte det bästa tillfället att anta den här texten. Försöket att konsolidera 27 olika rättsliga traditioner i ett dokument har kanske varit för djärvt. Tvivel om konsekvenserna av att införliva direktivet i de olika medlemsstaterna samt strykningen av det ändringsförslag som vår ledamot godkänt i utskottet fick mig att avstå från att rösta.
Elisabetta Gardini
Jag röstade för betänkandet eftersom jag anser att tiden har kommit att harmonisera den europiska rättsordningen för konsumentskydd.
År 2008 antog kommissionen ett förslag till direktiv om konsumentskydd som konsoliderade de fyra befintliga direktiven i en enda rättsakt för att förenkla och standardisera det befintliga regelverket inom konsumentskydd. Det är nu viktigt både att garantera en högre nivå av skydd för alla konsumenter i EU:s 27 medlemsstater och se till att företagen kan tillhandahålla sina produkter och tjänster utan att stöta på rättsliga hinder som härrör från olika system.
Hittills har situationen varit till stor nackdel för den europeiska marknaden. I en tid med näthandelsinköp och globalisering av konsumtionen måste varje näringsidkare som är verksam i en annan medlemsstat känna sig uppmuntrad att gå in på marknaden i andra EU-länder utan att behöva bära bördan av att anpassa sig till deras nationella bestämmelser. Jag hoppas att vårt arbete kommer att göra det möjligt att bemöta utmaningarna att skydda konsumenterna och våra företags behov av tillväxt för att därigenom främja en stark och konkurrenskraftig marknad.
Nathalie Griesbeck
Efter veckor av förhandlingar har en överenskommelse till sist uppnåtts om denna viktiga fråga för EU-medborgarna, nämligen konsumenträttigheter. Genom att anta detta förslag till direktiv, som ersätter fyra befintliga direktiv med ett, hoppas vi förbättra bestämmelserna om konsumentskydd och garantera alla en miniminivå av skydd. Direktivet innehåller viktiga framsteg, särskilt förbättrad övervakning av distansförsäljning och e-handel. Det kommer att underlätta de tusentals inköp som dagligen görs från andra europeiska länder. Det innebär konkret att en fransk konsument som köper något från en tysk webbplats får samma skydd som en tysk konsument. Som företrädare för en mycket gränsöverskridande valkrets är jag ytterst medveten om problemen. Från den enda region i Frankrike som gränsar till tre andra EU-medlemsstater välkomnar jag därför detta direktiv, som är ett stort steg framåt. Dessutom är den inre marknaden en av EU:s viktigaste framgångar. Genom att garantera ett tydligt konsumentskydd kan vi stärka konsumenternas förtroende för den inre marknaden och för EU i största allmänhet.
Roberto Gualtieri
Europaparlamentet har slutfört det utdragna lagstiftningsförfarandet om direktivet om konsumenträttigheter genom att anta Schwabbetänkandet, som är en tillfredsställande kompromiss med rådet och kommissionen. Två viktiga steg har således tagits. För det första har vi antagit en enda rättsakt om konsumenträttigheter, som ger harmonisering och ersätter de fyra tidigare direktiven på området. För det andra har vi fastställt detaljerade bestämmelser om att köpa och sälja på internet, för att främja gränsöverskridande handel och garantera både företag och konsumenter tydliga regler.
Det nya direktivet innehåller bestämmelser om aspekter som är avsedda att ge de europeiska konsumenterna ökat skydd, t.ex. om vilken information som ska ingå i säljavtalet, leveranstider, ångerrätt och rätt till reparation eller ersättning av defekta produkter samt de fall då risken övergår från näringsidkaren till konsumenten. Även om ännu mer detaljerade bestämmelser kan komma att fastställas i framtiden är den text som antagits en positiv kompromiss i harmoniseringen av befintliga bestämmelser, som garanterar trygga köp och stoppar tillämpningen av vanligt förekommande oskäliga metoder som gömmer sig bakom e-handeln.
Sylvie Guillaume
Jag stödde betänkandet eftersom jag anser att det framför allt kommer att ge konsumenterna större trygghet när de handlar på internet genom att de får bättre information i förväg. Jag vill därför ta tillfället i akt och säga att det gläder mig att det inte bara är marknadsintressena som har beaktats. Jag konstaterar särskilt att de nya bestämmelserna ger konsumenterna 14-dagars ångerfrist för sina köp med en ångerblankett som är standardiserad inom hela EU, och att fristen även kan förlängas till ett år om leverantören underlåter att informera köparen om ångerrätten. Slutligen har undantag medgetts för små och medelstora företag som har informerat oss om de hot som det innebär för deras företag om lydelsen hade blivit för strikt. Man har således lyssnat till deras farhågor.
Ian Hudghton
skriftlig. - (EN) Jag vill gratulera föredraganden och kollegerna i alla politiska grupper för det utmärkta arbete de har utfört i förhandlingarna om detta paket. När parlamentet först fick kommissionens förslag stod det klart att konsumenträttigheterna i olika länder hotades i stället för att stärkas. Kompromisspaketet har avlägsnat ett antal av dessa hot och kommer förhoppningsvis att leda till en situation med bättre konsumentskydd i hela EU.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnar dokumentet eftersom syftet med direktivet är att uppnå en hög konsumentskyddsnivå och bidra till att den inre marknaden fungerar väl genom tillnärmning av vissa aspekter av medlemsstaternas lagar, förordningar och administrativa bestämmelser om avtal mellan konsumenter och näringsidkare. De viktigaste aspekterna av det ändrade direktivet gäller distansavtal eller avtal utanför fasta affärslokaler. Rättsakten kommer att ge konsumenterna mer kontroll när de handlar varor, skydda dem mot oskäliga metoder, öka konsumenternas valmöjligheter och öka konkurrensen. Det kan också bidra till att öka flödet av gränsöverskridande handel och stimulera distansförsäljning. Direktivet är inte tillämpligt på avtal om följande: sociala tjänster, hälso- och sjukvård, finansiella tjänster, fast egendom, uppförandet av nya fastigheter samt avtal som ingås genom varuautomater eller automatiserade affärslokaler eller som ingås med teleoperatörer genom offentliga telefonautomater för användning av dessa eller som avser enstaka telefon-, internet- eller faxförbindelser som upprättas av konsumenten. Medlemsstaterna får välja att inte tillämpa direktivet på avtal utanför fasta affärslokaler för vilka konsumentens betalning inte överskrider 50 euro. Direktivet ska inte förhindra näringsidkarna att erbjuda konsumenterna avtalsbestämmelser som ger större skydd än det som föreskrivs i direktivet. Det bör noteras att den europeiska konsumentorganisationen välkomnar förslaget.
Sandra Kalniete
Jag röstade för direktivet om konsumenträttigheter, eftersom jag anser att nuvarande bestämmelser om konsumentskydd därmed blir enklare och bättre. I flera månader har ledamöterna i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd strävat efter att komma överens med rådet om viktiga punkter i regelverket så att konsumentskyddet kan förbättras utan att näringsidkarna blir lidande av alltför stränga och onödiga bestämmelser som begränsar dem och ökar byråkratin. Vi har nu lyckats komma fram till ett välbalanserat resultat, som gynnar både konsumenter och företag. Men det betyder inte att vi kan vila på våra lagrar. Efter samråd med konsumentorganisationer och företagsrepresentanter inser jag att vi måste sträva efter ännu större harmonisering av konsumenträttigheter i hela EU. Det finns för närvarande stora skillnader som hindrar de företagare som vill utvidga sin verksamhet till medlemsstater med högre standarder. Jag anser att konsumentskyddet i Lettland är ett bra exempel, eftersom vi har bland de högsta standarderna som samtidigt är rimliga och inte belastar företagen med byråkratiska krav.
Othmar Karas
skriftlig. - (DE) Jag röstade för resultaten av förhandlingarna om direktivet om konsumenträttigheter, eftersom man lyckades komma fram till en välbalanserad kompromiss mellan konsumenternas och företagens intressen. Med harmoniserade konsumenträttigheter får vi en starkare inre marknad och därmed också ett starkare EU. I direktivet fastställs föreskrifter för säkrare försäljning över gränserna och därmed kommer den inre marknaden allt närmare en europeisk hemmamarknad. Med de nya bestämmelserna kan konsumenterna handla säkrare och tryggare, särskilt via internet.
Men vissa föreskrifter missar tyvärr sitt syfte. Jag hade välkomnat om rådet särskilt hade antagit mer objektiva lösningar för att gynna små företag. I definitionen av avtal utanför fasta affärslokaler hade det framför allt varit möjligt att lägga till en punkt om upphandling.
Constance Le Grip
skriftlig. - (FR) Jag stödde min kollega Andreas Schwabs betänkande som kommissionen, parlamentet och rådet kom överens om. I betänkandet uppnår man en god balans mellan ett högt skydd för europeiska konsumenter och lättare tillgång till den europeiska marknaden för företagen. I direktivet behandlas köpe- och tjänsteavtal mellan företag och konsumenter, särskilt distansavtal och avtal utanför fasta affärslokaler. Frågan om e-handel intar en allt större plats i våra ekonomier och köpvanor, och det är särskilt uppmuntrande att den äntligen tas upp i EU:s lagstiftning. Vi ser till att det finns lägsta gemensamma bestämmelser om konsumentskydd i EU, och därmed erbjuder vi våra medborgare och företag den säkerhet och de garantier som de behöver för att utveckla inköp över gränserna och e-handel. Vi arbetar alltså för en verklig inre marknad.
Bogusław Liberadzki
Konsumenträttigheter måste ständigt ses över, både när det gäller lagstiftningsområdet - bestämmelsernas omfattning och vad de avser samt parternas skyldigheter och rättigheter - och när det gäller efterlevnad av rättigheterna. Det är bra att vi regelbundet ser över och ändrar bestämmelserna inom dessa områden. Särskilt viktiga frågor i dag är informationen till konsumenterna, på vilket medium informationen lagras, varornas minskade kommersiella värde och retur av varor. Dessa väsentliga frågor och principer har tagits upp i Andreas Schwabs betänkande.
Petru Constantin Luhan
skriftlig. - (RO) Det nya direktivet är en välbalanserad överenskommelse som innehåller förmåner som exempelvis konsumenternas erkända rätt på EU-nivå att ändra sig inom två veckor efter att de mottagit den beställda varan och skyldigheten för näringsidkare på nätet att tillhandahålla fullständig information om totalt pris och näringsidkarens kontaktuppgifter. En sådan formulering om transaktioner på nätet behövdes, eftersom metoden används i samband med de flesta inköp över gränserna.
I framtiden måste vi sträva efter att skydda konsumenterna mot oskäliga avtalsvillkor. När det gäller banker, elektronisk kommunikation och turisttjänster är avtalsvillkoren ofta skrivna med mycket små bokstäver och ofta godkänner kunderna dessa avtal utan att känna till villkoren.
Clemente Mastella
Direktivet om konsumenträttigheter syftar till att förenkla avtalsrelationerna mellan konsumenter och företag, för att den inre marknaden ska fungera bättre och förtroendet för inköp över gränserna öka. Med direktivet vill man att konsumenterna ska kunna räkna med en högre konsumentskyddsnivå och att företag utan onödiga rättsliga hinder ska kunna leverera varor och tjänster.
Kommissionen har lagt fram förslaget att principen om”fullständig harmonisering” ska tillämpas, eftersom nuvarande skillnader i nationella lagstiftningar har medverkat till en fragmenterad marknad och ett fragmenterat regelverk. Vi anser att en sådan målsättning för närvarande är omöjlig att uppnå och föreslår därför minimiharmonisering på hög nivå av konsumentskyddet som en regel. Vi betonar också att det behövs konvergens när det gäller nationella bestämmelser om ångerrättens utövande och verkan. Allt detta skulle bidra till att öka konsumenternas förtroende och minska företagens misstro mot handel över gränserna. Personer och organisationer som har ett intresse av att skydda konsumenter bör meddela kommissionen vilka resultat de kommer fram till i samband med sin bedömning av tillämpningen och följderna av detta direktiv. Baserat på detta bör kommissionen lägga fram en rapport, vid behov åtföljd av förslag till översyn.
Hans-Peter Mayer
skriftlig. - (DE) Betänkandet om konsumenträttigheter innehåller fortfarande många brister, särskilt när det gäller bestämmelser om hantverkare. Här behövs fortfarande förbättringar, men vi måste först se hur bestämmelserna påverkar hantverkarnas nuvarande rättigheter. Eftersom texten innehåller många förbättringar av kommissionens förslag och - vilket är viktigast - ger de europeiska konsumenterna många fördelar röstade jag för betänkandet.
Andreas Mölzer
skriftlig. - (DE) För att stimulera företagen till handel över gränserna måste vissa villkor fastställas. Här ingår framför allt konsumentskydd, som måste uppfylla samma höga standard i hela EU. Det finns fortfarande stor osäkerhet - särskilt från konsumenternas sida - i samband med inköp på nätet, eftersom det inte finns någon tydlig rättslig grund för sådana transaktioner. Missförstånd uppstår ofta, särskilt när det gäller konsumentens ångerrätt och leveransvillkor.
Jag röstade för betänkandet, eftersom det är mycket viktig att erbjuda konsumenterna en viss skyddsnivå även när de handlar utanför sitt eget land. Skyddet bör standardiseras i hela EU.
Tiziano Motti
Jag är glad att man efter flera års förhandlingar äntligen kom fram till ett avtal mellan olika politiska grupper och att det nya direktivet om konsumenträttigheter slutligen antogs i dag. Med den nya bestämmelserna kommer konsumenternas rättigheter att stärkas väsentligt. Konsumenterna får bättre information om avtals- och försäljningsvillkor samt om leveranstider och ångerrätt. Jag tänker till exempel på återbetalning inom betydligt kortare tid vid retur av varor, något som även ger konsumenten en ekonomisk garanti, samt på ångerrätten som förlängs till 14 dagar. Det är små men viktiga steg som inte endast konsumenterna kommer att uppskatta. Det ändrade direktivet kommer också att gynna små och medelstora företag, som får möjlighet att utvidga sin verksamhet över gränserna. Här anser fortfarande många - särskilt småföretagare - att det är svårt att driva en verksamhet på grund av konsumenternas misstro mot ny teknik, nättransaktioner, garantier om att de får tillbaka sina pengar och lagenlig återbetalning om de ångrar sig.
Franz Obermayr
skriftlig. - (DE) När företagen nu regelbundet säljer över gränserna inom den inre marknaden är det viktigt att ge konsumenterna ett gränsöverskridande skydd. Men man kan inte uppnå harmonisering genom tvång. Jag röstade därför för betänkandet.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Vi måste på alla sätt se till att vi får ett högt konsumentskydd i hela EU. Först när vi uppnår det målet kommer den inre marknaden att kunna fungera effektivt. Vi måste framför allt harmonisera medlemsstaternas lagstiftningar om distansavtal och avtal utanför fasta affärslokaler. För att säkerställa ett lämpligt konsumentskydd bör därför särskilda krav på information ställas på dessa typer av avtal. När åtgärderna har genomförts kommer konsumenterna att få större kontroll när de köper sina varor. De kommer dessutom att skyddas mot illojal verksamhet. Konsumenterna får även större valmöjligheter, konkurrensen ökar liksom handelsflödet över gränserna och distansavtalen. Man bör komma ihåg att medlemsstaterna själva får välja om de vill tillämpa direktivets bestämmelser om avtal utanför fasta affärslokaler när det avtalsenliga beloppet inte överstiger 50 euro, i syfte att undvika ytterligare rättsliga hinder.
Maria do Céu Patrão Neves
Jag röstade för betänkandet om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om konsumenträttigheter. Direktivet syftar till att åstadkomma ett konsumentskydd på hög nivå. EU:s strävan att kombinera harmoniseringen av den inre marknaden med ett konsumentskydd på hög nivå kan förverkligas genom att man försöker höja den nuvarande miniminivån för harmonisering i riktning mot den nivå som kännetecknar våra bästa nationella metoder i medlemsstaterna. I fortsättningen finns det anledning att utveckla det europeiska ansvarssystemet för bristande avtalsenlighet på ett sätt som stärker konsumentskyddet och marknadsförtroendet. Detta är skäligt ur företagarnas synvinkel och främjar en längre förväntad livslängd för varor och produkter. För att förverkliga detta måste man skapa en europeisk modell för lösning av konsumenttvister. I direktivet om konsumenträttigheter uppnåddes inte alla höga ambitioner, men jag anser att man har tagit viktiga steg utan att äventyra marknadens normala sätt att fungera.
Aldo Patriciello
Förslaget till direktiv är ett resultat av den översyn av konsumentregelverket som inleddes 2004 i syfte att förenkla och komplettera det nuvarande regelverket om konsumentskydd. Syftet med förslaget är att se till att konsumenterna i samtliga 27 medlemsstater ska kunna räkna med en hög konsumentskyddsnivå och att företag i alla storlekar utan onödiga rättsliga hinder ska kunna leverera varor och tjänster till konsumenter i samtliga 27 medlemsstater. För att undvika en ökad en fragmentering av nuvarande bestämmelser på området, strävade man mot en tillämpning av principen om fullständig harmonisering. Det innebär en harmonisering av vissa specifika avtal, samtidigt som man behåller en hög konsumentskyddsnivå. Det kräver att man anpassar tillämpningsområdet. Utöver en rad undantag i ett stort antal sektorer, begränsas direktivet till sådana avtal som ingås utanför fasta affärslokaler och som utgör en allt högre andel av avtalen över gränserna. För att EU-medborgarna ska kunna dra nytta fullt ut av den inre marknaden, särskilt när det gäller e-handel, röstade jag för förslaget.
Phil Prendergast
skriftlig. - (EN) Det är rimligt att ha ett direktiv om harmonisering av konsumenträttigheter inom hela EU. Det kan också stimulera försäljningen på internet och distansförsäljningen, eftersom kunderna kommer att få ett ökat förtroende för tjänster inom EU. Med informationen får konsumenterna större förtroende och de stimuleras att engagera sig i handeln över gränserna som ger dem bättre urval och värde. Med ökad handel över gränserna främjas hela den inre marknaden. Försäljningen på internet och e-handeln i EU uppgick till 163 miljarder euro 2010 och enligt prognoser från Centre for Retail Research (centrum för forskning om detaljhandeln) kommer försäljningen på internet att öka med 18,7 procent till 202,9 miljarder euro 2011. Det är en mycket lönande marknad och vi måste se till att konsumenterna skyddas på lämpligt sätt. I direktivet skyddas även företagen. Olika konsumentlagstiftningar i medlemsstaterna har avskräckt företagen från att utvidga sina marknader. Genom att harmonisera lagstiftningen i hela EU kan företagen vara säkra på att de bestämmelser som gäller på deras hemmamarknad också gäller i övriga EU.
Rovana Plumb
skriftlig. - (RO) Med kommissionens förslag till direktiv om konsumenträttigheter läggs fyra befintliga gemenskapsdirektiv samman till ett enda lagstiftningsinstrument. Det dubbla målet med förslaget är att konsumenterna i samtliga 27 medlemsstater ska kunna räkna med en hög konsumentskyddsnivå och att företag i alla storlekar utan onödiga rättsliga hinder ska kunna leverera varor och tjänster till konsumenter i samtliga 27 medlemsstater.
I det nya direktivet om konsumenträttigheter ingår nästan alla typer av försäljning - i affärer, per telefon eller på nätet - och framförallt stärks bestämmelserna om internationell försäljning. I den nya lagstiftningen fastställs vilken typ av information säljaren måste ge konsumenten, vilka leveransvillkor som ska gälla och vilka regler som ska tillämpas när konsumenten står för risken. Dessutom fastställs konsumentens rätt att ångra sig eller vägra ta emot en vara, eller rätt att få en vara reparerad eller utbytt.
Jag stöder förslaget att införa en kombination av principerna för maximal harmonisering och minimiharmonisering, för att konsumenterna ska kunna ha kvar de rättigheter som de hade enligt nationella bestämmelser.
Fiorello Provera
På en så stor inre marknad som EU måste man skydda konsumenternas rättigheter. Andreas Schwabs betänkande syftar till att lägga samman fyra olika direktiv: direktiven om försäljning utanför fasta affärslokaler, om distansförsäljning, om garantier och om oskäliga avtalsvillkor. Det är svårt att ena 27 olika rättsliga traditioner när det gäller dessa frågor. Det är troligen inte den lämpligaste historiska tidpunkten för att lägga fram ett så komplicerat regelverk. Jag anser att det hade varit lämpligare att koncentrera sig på vissa aspekter och sektorer, i stället för att försöka skapa en ny befogenhet som delas mellan EU och medlemsstaterna. För vissa medlemsstater kommer direktivet faktiskt att innebära ett alltför stort och entusiastiskt steg framåt, medan andra länder kommer att tvingas till eftergifter på grund av principen om EU-harmonisering. Trots att jag konstaterar att Andreas Schwab gjort mycket stora ansträngningar kan jag av den anledningen inte rösta för betänkandet.
Frédérique Ries
skriftlig. - (FR) En väl skyddad konsument är en trygg medborgare och ett tecken på att våra moderna demokratier är väl utvecklade. Det är detta som gör att det direktiv som antogs i dag är så viktigt. Varje dag när europeiska konsumenter handlar på nätet eller godkänner en ändring av ett abonnemang per telefon oroas de över om det avtal som de skrev under eller godkände är korrekt. Parlamentet har velat bemöta de ofta ojämlika kontakterna mellan näringsidkare och konsumenter, och har förhandlat fram grundläggande rättigheter, nämligen 14 dagars ångerrätt, oavsett om köpet genomfördes på internet, via e-post, telefon eller dörrförsäljning. Om säljaren inte har informerat om ångerrätten, blir det möjligt att returnera varan inom ett år från inköpsdatum. Varorna ska levereras inom 30 dagar. När den tiden har löpt ut, får konsumenten frånträda avtalet utan att behöva ange några skäl. Omröstningen ägde rum efter hårda förhandlingar mellan parlamentet och medlemsstaterna, och är ett tydligt tecken på att samma rättigheter måste gälla i hela unionen.
Crescenzio Rivellini
Jag röstade för Andreas Schwabs betänkande, som syftar till att stärka konsumenternas rättigheter och skydda dem särskilt när de är den svagare avtalsparten, till exempel när de handlar utanför fasta affärslokaler. I direktivet, som avslutar en lång debatt mellan parlamentet och rådet, fastställs bland annat en förlängd ångerfrist för konsumenten från sju till 14 dagar och ett ökat skydd om en vara inte är avtalsenlig. Säljare ska också lämna tydlig information om bindande avtalsvillkor eller avtalsvillkor som är oskäliga för konsumenten.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (EN) De nya bestämmelser som parlamentet antog i dag kommer att stimulera konsumenternas rättigheter i hela EU. Det viktigaste är att konsumenterna nu får rätt att frånträda ett avtal upp till 14 dagar efter inköpet. I de nya bestämmelserna fastställs också ett ökat skydd för inköp på nätet och konsumenterna skyddas av samma bestämmelser i hela EU. De konsumenter som handlar på nätet kommer att känna sig lugnare. De gröna välkomnar ett ökat skydd för de konsumenter som handlar digitalt innehåll. Konsumenterna ska hädanefter tydligt informeras när de köper digitalt innehåll på nätet och deras ångerrätt gäller under särskilda villkor. De nya bestämmelserna innebär även stora förbättringar för de resenärer som köper färdbevis på nätet. Man bör komma fram till öppna betalningsmetoder och se till att företag inte längre kan ta ut för höga avgifter från konsumenterna när de betalar med kreditkort.
Licia Ronzulli
Varannan europé använder internet och antalet inköp på nätet har fördubblats under de sex senaste åren. Men e-marknadens fulla potential används fortfarande inte. Klausuler om minimiharmonisering har medfört en fragmentering av regelverket och därmed hindras genomförandet av den inre marknaden.
Med det betänkande som antogs förbättras den inre marknaden, samtidigt som konsumenternas förtroende stärks. Hittills har näringsidkare alltför ofta kämpat för att bedriva sin verksamhet inte bara på den nationella marknaden utan också på transnationella marknader. Orimlig fragmentering har också begränsat miljoner EU-medborgares valmöjligheter och de har haft mindre förtroende för inköp av varor från utlandet.
I det förslag som antogs i dag fastställs en skyldighet att ge tydlig och väl läsbar information, vilket uppmuntrar till smarta och välgrundade val. Konsumenterna får tillgång till ett antal åtgärder som de kan vidta om den vara som de köpt inte är avtalsenlig, och de får rätt att kräva skadestånd om inga åtgärder vidtas. Det föreskrivs även att man ska offentliggöra en förteckning över villkor som bör betraktas som oskäliga och därför är förbjudna i hela EU.
Oreste Rossi
Konsumenträttigheter är bara ett av många exempel på hur svårt EU har att vidta viktiga rättsliga och politiska åtgärder vid detta historiska tillfälle. Vi vill inte att allt arbete som har lagts ned och allt som vi har uppnått ska gå förlorat, exempelvis vårt ändringsförslag till rätt till återkrav, som syftar till att införa en tydlig förbättring för små näringsidkare utan att konsumenternas rättigheter skadas.
Resultatet av det här plenarsammanträdet är att man tagit bort de få positiva aspekter som föredraganden och de politiska grupperna införde i ett förslag som redan från början var dåligt. Det är inte parlamentet utan kommissionen som bär ansvaret för situationen. Vi EU-kritiker i Lega Nord är beredda att säga ja till en hög grad av harmonisering när det gäller vissa frågor, men bara när det är förenligt med sunt förnuft, allmänhetens intresse, små och medelstora företags intressen och med medlemsstaternas rättigheter. Konsumentskydd är en komplicerad fråga, och en strategi som tar hänsyn till allt detta behövdes redan från början. Vi avstod från att rösta.
Tokia Saïfi
Den inre marknaden är fortfarande en av pelarna och en drivkraft för europeisk integration. Jag röstade för betänkandet, eftersom det innebär ett stort steg mot europeisk integration. Dessutom kommer alla medborgare, när bestämmelserna väl är genomförda, att åtnjuta samma höga skyddsnivå, oavsett hur de handlar. Tydliga bestämmelser kommer slutligen att gälla för inköp via internet: näringsidkaren måste ge konsumenten all information om varans pris och egenskaper samt ange sina kontaktuppgifter. Även ”traditionella” inköp kommer att skyddas bättre: en europeisk konsument får 14 dagars ångerrätt, som kan förlängas om viss nödvändig information inte har förmedlats till kunden. Konsumenter och näringsidkare får bättre information och skyddas på samma sätt i hela EU. De kommer därmed att få ännu större nytta av den inre marknaden.
Olga Sehnalová
skriftlig. - (CS) Jag röstade för direktivet om konsumenträttigheter, eftersom jag anser att europeiska konsumenters rättigheter därmed kommer att stärkas. Min grupp i synnerhet lyckades genomdriva flera nyckelfrågor som ger högsta konsumentskyddsnivå i länder där skyddet annars skulle ha minskat i samband med att gemensamma bestämmelser infördes. Det var viktigt för gruppen Progressiva förbundet av Socialdemokrater i Europaparlamentet och även för mig personligen att direktivet skulle gälla digitala produkter på samma sätt som det delvis gäller passagerartransport. En annan viktig punkt är att direktivet i fråga om avtal utanför fasta affärslokaler och distansavtal innehåller en lång förteckning över kraven på den information som näringsidkare måste tillhandahålla konsumenterna innan ett avtal skrivs under. En annan viktig punkt är att konsumenterna måste informeras om en varas totala pris och huvudsakliga egenskaper omedelbart innan en order läggs på internet, och de måste själva explicit bekräfta att de vill betala priset. Utöver detta kommer rätten att frånträda ett avtal inom 14 dagar att harmoniseras i samtliga medlemsstater. I det nya direktivet tas även undantaget för distansavtal eller avtal utanför fasta affärslokaler bort, något som ofta har missbrukats i Tjeckien av gatuförsäljare eller i samband med försäljningsevenemang för äldre människor, då konsumenterna berövats sina rättigheter, som exempelvis rätten att frånträda ett avtal.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
I omröstningen i dag stödde jag de ändringsförslag till direktivet om konsumenträttigheter som gör det enklare att handla på internet, eftersom det är ett mycket viktigt steg för att avskaffa alla hinder för varuflöden samtidigt som konsumenternas rättigheter tryggas. Rätten till tydlig information om möjligheten att frånträda ett avtal, produktens pris, leveranskostnader, totala kostnader för ett köp och näringsidkarens kontaktuppgifter avser att öka transaktionernas säkerhet och kommer även att stimulera försäljningen.
Konsumenterna klagar väldigt ofta över att de inte har fullständig rätt att dra nytta av den gemensamma marknadens samtliga förmåner. Det avspeglas i deras brist på förtroende för transaktioner på internet och i deras rättsosäkerhet när det gäller omfattningen av det skydd som konsumenterna bör åtnjuta. Samtidigt förklarar näringsidkarna att deras misstro mot gränsöverskridande transaktioner orsakas av skillnader i lagstiftningen på de olika medlemsstaternas marknader. Det är därför mycket viktigt att nå en rättslig lösning på unionsnivå. Experter bedömer att 2015 kommer så mycket som en fjärdedel av handeln att ha flyttats över till internet, och det är därför mycket viktigt att förtroendet för denna typ av transaktioner ökar. Jag gratulerar betänkandets författare och alla andra som har arbetat med förslaget till resolution.
Laurence J.A.J. Stassen
skriftlig. - (NL) Nederländska Partij voor de Vrijheid (PVV - partiet för frihet) kommer att rösta för direktivet om konsumenträttigheter, eftersom det kommer att skydda nederländska konsumenter bättre när de handlar på internet. I Nederländerna har konsumenterna ett bra skydd när de handlar, men när de handlar på internet, ofta i utländska affärer, garanteras inte skyddet eller så är det otydligt. I direktivet om konsumenträttigheter ökas skyddet vid gränsöverskridande inköp på internet. På så sätt ger direktivetde nederländska konsumenterna nya fördelar. Det innebär att i framtiden kommer nederländska konsumenter att få 14 dagars ångerrätt i hela EU. Det är en stor förbättring jämfört med nuvarande sju dagar. PVV anser även att det är bra att man i direktivet sätter stopp för osynliga kostnader och sådana kostnader som läggs till i slutet. Det slutliga pris som en konsument ska betala måste tydligt anges i förväg. Med direktivet blir det lättare att skydda nederländska konsumenter och förbättra den inre marknaden, något som PVV stöder helhjärtat.
Marc Tarabella
Det direktiv som den stora majoriteten i parlamentet antog i dag markerar ett viktigt steg mot bättre konsumentskydd i EU. Enligt de nya bestämmelserna stärks konsumenträttigheterna avsevärt, särskilt när det gäller information, leverans och frånträde av avtal. Rätten att frånträda ett avtal har utökats till 14 dagar för alla europeiska medborgare, och det är ett viktigt steg framåt. Men direktivet bryter ny mark när det gäller konsumenträttigheter i samband med e-handel: förbud mot förkryssade rutor och fullständig information om alla kostnader är riktiga verktyg för att skydda konsumenterna.
Nuno Teixeira
Direktivet om konsumenträttigheter går nu vidare till slutlig omröstning, efter det att jag röstade för det vid sammanträdet i mars 2011. Det nya direktivet är en sammanslagning av fyra redan gällande direktiv och syftar till att ge ny stimulans åt genomförandet av den inre marknaden genom att avskaffa rättsliga hinder mot gränsöverskridande handel. Efter långa förhandlingar mellan olika institutioner kommer det nya regelverket medföra att tydliga och gemensamma villkor för medborgare och näringsidkare tillämpas i EU. Gränsöverskridande kommersiella transaktioner och transaktioner på internet är nu harmoniserade, och EU:s konsumenter och näringsidkare får nu större säkerhet och insyn. Den information som ska tillhandahållas konsumenterna ska vara tydlig, begriplig och lämnas i god tid. Till skillnad från det ursprungliga förslaget skyddas också avtal vid bokning av hotell och restaurang. Med det nya direktivet anser jag att transaktionerna inom EU kommer att öka. Konsumenterna och den gemensamma marknadens funktion kommer därmed att skyddas enligt artikel 26.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt: ”Den inre marknaden ska omfatta ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs”.
Rafał Trzaskowski
Det blir alltmer populärt att handla på internet, och med direktivet kan inköpen bli enklare och säkrare. Det är goda nyheter för det polska ordförandeskapet, eftersom e-handel är en av våra prioriteringar och något vi vill använda för att öka EU-ekonomins konkurrenskraft. När den nya lagstiftningen träder i kraft ska säljare lämna tydlig information om till vilka länder de levererar. Många affärer levererar för närvarande inte varor till alla EU:s medlemsstater och våra transaktioner avbryts ofta.
Viktor Uspaskich
skriftlig. - (LT) Jag anser att de nya bestämmelser som ingår i betänkandet är tydliga och att godtagbara kriterier anges både för konsumenter och för näringsidkare när avtal ingås på internet. Jag hoppas att konsumentskyddet och den inre marknadens funktion därmed kommer att förbättras, samtidigt som gränsöverskridande handel inom EU stimuleras.
Ändringsförslagen är försenade - i de ursprungliga direktiven förutsåg man den digitala revolutionen, men i dag skyddas inte de konsumenter som handlar på internet på lämpligt sätt. De nya bestämmelserna är goda nyheter för Litauen, som har den högsta internetanvändningen i EU. Enligt rapporter i litauisk media (Verslo savaitė), har antalet konsumenter i Litauen som handlar på internet ökat med 73 procent under de två sista åren. Inköpslistan är väldigt lång, från biljetter (32 procent), kläder, skor och tillbehör (också 32 procent) till elektriska apparater (23 procent).
Men bättre konsumenträttigheter bör inte begränsas till internet. Vi måste minska byråkratin och främja insyn i alla områden med konsumenträttigheter. Vi bör också sträva efter att människor får bättre information om konsumenträttigheter. Enligt forskning som bedrivs i EU vill sju av tio litauer fortfarande veta mer om sina rättigheter när de köper flygbiljetter på internet eller när de krävs på extra kreditkortsavgifter.
Derek Vaughan
skriftlig. - (EN) Jag stödde betänkandet helhjärtat för att stärka konsumentskyddet i hela Wales. Med den nya lagstiftningen skyddas de konsumenter som handlar på internet - kunderna kan nu inom två veckor ångra sina inköp på internet. I den nya lagstiftningen tar man hänsyn till den ”digitala revolutionen”, och konsumenter och näringsidkare får samma hjälp. Försäljning över gränserna kommer att bli lättare, och konsumenter och näringsidkare får samma hjälp. Med direktivet om konsumenträttigheter markeras också slutet på de höga kredit- och betalkortsavgifter som många betalar när de handlar på internet. Det gläder mig att man i betänkandet fastställer att det blir olagligt att lägga till sådana kredit- eller betalkortsavgifter som inte står i proportion till de kostnader som uppstår vid en transaktion på internet. Jag hoppas att den brittiska regeringen kommer att genomföra de nya bestämmelserna utan dröjsmål för att se till att konsumenterna skyddas i hela Storbritannien.
Iva Zanicchi
Jag röstade för Andreas Schwabs betänkande, eftersom jag anser att det utgör en bra grund för att förhandla fram en överenskommelse med rådet och kommissionen om den harmoniseringsnivå som behövs för att komma fram till sådana konsumenträttigheter som kan gälla i alla medlemsstater.
Izaskun Bilbao Barandica
skriftlig. - (ES) Jag röstade för förslaget till direktiv om ändring av direktiv 2000/25/EG. I förslaget fastställs olika steg för en successiv minskning av utsläppen. Det beror på att man behöver tid för att utveckla de tekniska lösningar som gör det möjligt att efterleva gränsvärdena i steg III. I förslaget fastställs drastiska utsläppsminskningar och därför krävs det avsevärda modifieringar av motorerna, vilket ännu inte har kunnat genomföras. Den ekonomiska krisen har dessutom påverkat traktorproduktionen. Det är därför nödvändigt med en tidsmässigt lämplig åtgärd som innebär att tillverkare kan sälja sina traktorer, uppbringa nya forskningsresurser och också att lantbrukare kan byta ut sina traktorer mot nyare, med renare motorer, i syfte att efterleva gränsvärdena i den europeiska miljölagstiftningen.
Diogo Feio
skriftlig. - (PT) Det aktuella direktivet handlar om utsläpp från jordbrukstraktorer. Det innehåller en kvantitativ ändring och påverkar inte de miljömål som fastställdes i direktiv 2000/25/EG. Med tanke på de svårigheter som sektorn för närvarande går igenom kan det vara positivt att andelen motorer som släpps ut på marknaden enligt flexibilitetssystemet ökar. Enligt föredraganden innebär det aktuella förslaget att EU:s tillverkare kan sälja sina traktorer, övervinna svårigheterna orsakade av den ekonomiska krisen, uppbringa nya forskningsresurser och efterleva gränsvärdena i den europeiska miljölagstiftningen. Samtidigt kan lantbrukare byta ut sina äldsta traktorer mot nyare, med renare motorer. För att miljöskyddet ska överensstämma med skyddet av verksamheten inom jordbruk och industri, är sådana övergångsåtgärder som det aktuella flexibilitetssystemet lämpliga.
José Manuel Fernandes
Salvatore Tatarellas betänkande är ett gemensamt förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2000/25/EG vad gäller bestämmelser om traktorer som släpps ut på marknaden enligt flexibilitetssystemet, vilket avser avgasutsläpp. Miljöskydd ingår i EU:s prioriteringar. I direktivet fastställs högsta tillåtna utsläppsvärden för varje traktor med dieselmotor, med hänsyn till motorns effekt, och en tidtabell för att fasa ut utsläppen. Men på grund av att nya tekniska lösningar ännu inte är färdiga och att omsättningen minskade med över 20 procent 2009 och 2010 innehåller förslaget inte den drastiska minskning som ursprungligen avsågs. Jag röstade för föredragandens rekommendationer, eftersom jag håller med om att direktivet kommer att ge försäljare av traktorer möjlighet att efterleva europeisk lagstiftning och övervinna den nuvarande krisen. Dessutom kommer lantbrukare att kunna byta ut sina gamla traktorer mot nyare jordbruksmaskiner med effektivare och renare motorer.
Monika Flašíková Beňová
Direktivet i fråga handlar om utsläpp från jordbrukstraktorer och syftet är en kvantitativ ändring av direktiv 2000/25/EG. Direktivet är angeläget eftersom det påverkar tidsperioden som inleddes den 1 januari 2011, och dessutom mycket viktigt med tanke på de positiva effekter det förväntas få den aktuella industrisektorn. Direktivet fastställer högsta tillåtna utsläppsvärden för varje traktortyp på grundval av motorns effekt och innehåller olika steg för en successiv minskning av utsläppen. Gränsvärdena i det nyss inledda steget är mycket strängare än de i det föregående. För att underlätta övergången mellan två steg införs i detta direktiv ett flexibilitetssystem som gör det möjligt för traktortillverkare att på marknaden släppa ut ett begränsat antal traktorer med motorer anpassade till de tillåtna utsläppen i närmast föregående steg. Kommissionens förslag är mycket välkommet. Det tar hänsyn till de miljömål som EU godkände för en tid sedan. Om den föreslagna ändringen inte antas skulle resultatet paradoxalt nog bli det motsatta, eftersom många lantbrukare då skulle välja att behålla sina gamla, förorenande traktorer, och därmed bidra till att försämra den europeiska miljön. Därför anser jag att vi bör stödja ändringen av direktivet, eftersom ett antagande skulle göra att vi kan nå miljömålet samtidigt som vi gynnar de ekonomiska utsikterna för den aktuella industrisektorn.
Lorenzo Fontana
Jag stöder både kommissionens förslag och Salvatore Tatarellas betänkande, eftersom det är absolut nödvändigt att stödja en sektor som har allvarliga problem. Direktivet handlar om utsläpp från jordbrukstraktorer och från motorer i mobila maskiner som inte är avsedda att användas på väg. Med tanke på att omsättningen har minskat med 25 procent jämfört med perioden före krisen behöver denna sektor, som är en viktig och välutvecklad sektor i våra regioner, vårt stöd i stället för ännu mer begränsningar.
Elisabetta Gardini
Dagens omröstning kommer att göra det möjligt för Europas tillverkare av jordbrukstraktorer att hantera de strängare utsläppsbegränsningarna som kommer att tillämpas när steg III B i direktiv 2000/25/EG träder i kraft.
Vi måste komma ihåg att det krävs avsevärda modifieringar av motorerna för att man ska kunna efterleva de nya gränsvärdena. Dessa ändringar kommer även att omfatta grundläggande förändringar av fordonskonstruktionen. I många fall är lösningarna för att anpassa traktorerna till de nya motorerna ännu inte tillgängliga eller färdigt utformade.
Förutom den tekniska eftersläpningen finns effekterna av den ekonomiska krisen, som har påverkat denna industrisektor hårt och orsakat en omsättningsminskning på 20-25 procent jämfört med 2008.
Att då stärka flexibilitetssystemet skulle underlätta övergången mellan de olika utsläppsstegen och därmed göra det möjligt för företagen att fördela de nödvändiga investeringarna, även inom forskning och utveckling, över en längre tidsperiod.
Slutligen vill jag påpeka att ändringen av direktivet förutom att ha en avsevärd positiv effekt på miljön även kommer att leda till stora ekonomiska fördelar som möjliggör för tillverkare inom EU att klara sig ur krisen och samtidigt efterleva de gränsvärden som europeisk lagstiftning har fastställt med syfte att skydda miljön.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnar dokumentet eftersom direktivet rör utsläpp från jordbrukstraktorer och endast utgör en kvantitativ ändring av direktiv 2000/25/EG, utan att påverka dess miljömål, metoder eller olika tidsfrister. Direktivet är angeläget, eftersom det påverkar en tidsperiod som inleddes redan den 1 januari 2011, och dessutom mycket viktigt med tanke på de positiva effekter det förväntas få för den aktuella industrisektorn. I direktiv 2000/25/EG om utsläpp från jordbrukstraktorer anges största tillåtna avgasutsläpp av koloxid (CO), kolväten (HC), kväveoxider (NOx) och partiklar från dieselmotorer installerade i traktorer. Direktivet fastställer högsta tillåtna utsläppsvärden för varje traktortyp på grundval av motorns effekt och medger en successiv minskning av utsläppen i olika steg. Det är viktigt att upprätthålla en stabil ekonomisk utveckling i den aktuella industrisektorn och samtidigt bidra till att skydda miljön.
Cătălin Sorin Ivan
Jag röstade för den kompromiss som föredraganden nådde i förhandlingarna med rådet eftersom det ligger i Rumäniens intresse. Även om den politiska grupp jag tillhör är av en annan uppfattning - Europaparlamentets utskott för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet har nämligen intagit ståndpunkten att antalet traktorer som kan släppas ut på marknaden bör få öka från 20 procent till högst 35 procent - och även om detta inte uppfyller de aktuella miljöstandarderna, tog jag beslutet att främja Rumäniens intressen.
Under rådande förutsättningar skulle Rumänien gynnas avsevärt av att denna tillverkningsgräns blir högre mot bakgrund av den ekonomiska krisen, krisen i den nationella jordbrukssektorn och den teknologiska eftersläpningen.
Claudio Morganti
Jag vill uttrycka mitt stöd för detta betänkande om traktorer som kan släppas ut på marknaden enligt flexibilitetssystemet, eftersom det innehåller lämpliga åtgärder som tar hänsyn till många aspekter. Å ena sidan tar man tillbörlig hänsyn till det faktum att krisen har splittrat både det ekonomiska landskapet och produktionslandskapet, och därmed hela traktorbranschen. Denna flexibilitetsåtgärd kan bidra till en omedelbar återhämtning och kommer dessutom att ha en positiv effekt på lantbruket i sin helhet. Samtidigt handlar det inte om att ta ett steg tillbaka när det gäller utsläppsfrågan, som är fortsatt viktig, utan att helt enkelt tillämpa ett kriterium som ser till att sunt förnuft får råda. Detta är det EU som vi värdesätter, ett EU som kan tillgodose specifika behov, och där så krävs anpassa redan vidtagna åtgärder när dessa inte längre räcker för de förändrade omständigheterna.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnar denna resolution. För att kunna nå de miljömål som rör utsläpp tror jag att de högsta tillåtna utsläppen från traktorer måste fastställas på grundval av motorns effekt. Det skulle leda till en effektiv successiv minskning av utsläppen i olika steg. Jag välkomnar att direktivet innehåller ett flexibilitetssystem som underlättare övergången mellan de olika stegen. Tillämpningen av systemet kommer att ta hänsyn till den tekniska eftersläpningen och de negativa effekterna av den ekonomiska krisen. Man kommer därför att ta hänsyn till både tillverkarna och lantbrukarna i EU. Tillverkarna utsätts inte för ytterligare en börda och kommer att ha tillräckligt med tid att anpassa sin tillverkning till kraven i varje steg, samtidigt som lantbrukarna kan byta ut sina äldsta traktorer mot nya med mindre förorenande motorer. Som en följd av detta anser jag att det vore lämpligt att öka antalet traktorer med dispens från 20 till 50 procent av antalet sålda traktorer per år. En sådan regel skulle skapa en gynnsam miljö för industrisektorns ekonomiska utveckling samtidigt som dagens miljöskydd behålls intakt.
Maria do Céu Patrão Neves
Detta betänkande handlar om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2000/25/EG vad gäller bestämmelser för traktorer som släpps ut på marknaden enligt flexibilitetssystemet. Direktivet rör utsläpp från jordbrukstraktorer och utgör endast en kvantitativ ändring av direktiv 2000/25/EG utan att påverka dess miljömål, metoder eller olika tidsfrister. Direktivet är angeläget, eftersom det påverkar en tidsperiod som inleddes den 1 januari 2011, och dessutom mycket viktigt med tanke på de positiva effekter det förväntas få för den aktuella sektorn. Alla dessa faktorer är välgrundade i detta betänkande och har påverkat mitt beslut att rösta för det.
Aldo Patriciello
Förslaget om ändring av direktiv 2000/25/EG om utsläpp från jordbrukstraktorer handlar enbart om den kvantitativa aspekten. I förslaget varken behandlar man eller ändrar miljömålen, och metoderna eller de olika tidsfristerna påverkas inte. Direktivet handlar uteslutande om utsläpp från dieselmotorer installerade i traktorer. Direktivet fastställer högsta tillåtna utsläppsvärden på grundval av motorns effekt och medger en successiv minskning av utsläppen i olika steg. Den 31 december 2010 avslutades steg A, och den 1 januari 2011 inleddes steg B. Gränsvärdena i det nyss inledda steget är mycket strängare än de i de föregående stegen. Just med syfte att underlätta övergången mellan stegen införs med detta direktiv ett ”flexibilitetssystem” som gör det möjligt för traktortillverkare att på marknaden släppa ut ett begränsat antal traktorer med motorer anpassade till de tillåtna utsläppen i närmast föregående steg. Ändringen ökar den procentuella andelen av dessa traktorer från 20 till 50 procent. Av dessa skäl, och på grund av att den tekniska eftersläpningen och den globala finanskrisen utesluter att dessa faktorer kan förändras, röstade jag för.
Rovana Plumb
skriftlig. - Direktivet som kommissionen föreslår är verkligen mycket välkommet. Det respekterar de miljömål som EU sedan en tid tillbaka verkar för. Mot bakgrund av den allvarliga ekonomiska krisen hade kommissionen kunnat lägga fram radikalare förslag, som ett moratorium för direktivet, en tillfällig modifiering av stegen eller en högre grad av flexibilitet. I stället har kommissionen valt en enkel, effektiv och tidsmässigt lämplig åtgärd som innebär att a) EU:s tillverkare kan sälja sina traktorer, övervinna svårigheterna orsakade av den ekonomiska krisen, uppbringa nya forskningsresurser och efterleva gränsvärdena i den europeiska miljölagstiftningen, b) lantbrukare kan byta ut sina äldsta traktorer mot nya, med renare motorer. Jag stöder kompromissen, eftersom flexibilitetssystemet kan ökas tillfälligt och uteslutande under steg III B eller till tre år där inget påföljande steg finns. Under denna period skulle graden av flexibilitet kunna uppgå till maximalt 37,50 procent.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - Emot. Även om överenskommelsen är något bättre än kommissionens ursprungliga förslag urvattnar kompromissen den befintliga lagstiftningen. De gröna/EFA röstade mot utskottets betänkande, stödde inte förhandlingarna om en överenskommelse i första behandlingen, och har följaktligen inte medundertecknat avtalet i plenum. Att använda den ekonomiska krisen som en ursäkt för att försvaga de befintliga gränsvärdena (när de redan har trätt i kraft) skulle vara ett olyckligt prejudikat för annan europeisk miljölagstiftning, som belönar dem som inte efterlever lagarna och straffar de företag som redan i god tid har gjort nödvändiga investeringar för att följa lagstiftningen. Även om förslaget skulle ha små effekter på luftkvaliteten inom EU är det en viktig principiell fråga.
Licia Ronzulli
Jag anser att kommissionens förslag om bestämmelser för traktorer som släpps ut på marknaden enligt flexibilitetssystemet innehåller enkla och effektiva åtgärder i rätt tid. Att tillåta försäljning av ett högre procentuellt antal traktorer anpassade till de tidigare och mer toleranta utsläppsgränserna kommer att bidra till att skydda denna strategiska tillverkningssektors ekonomiska intressen, utan att förändra de befintliga miljömålen. Om denna begäran inte hade godkänts skulle situationen i verkligheten ha förvärrats. I dag har vi lyckats undvika risken för att lantbrukare ställs i ett läge där de, på grund av de besvärliga ekonomiska förutsättningarna, tvingas behålla gamla och mycket mer förorenande traktorer längre än nödvändigt.
Oreste Rossi
Dessa två förslag om ändring av direktiven är avgörande för att Europas tillverkningsföretag ska överleva. Kommissionen har föreslagit att ge dispens till 50 procent av de traktorer som har tillverkats inom EU under de senaste fem åren på grund av den tekniska eftersläpningen, som gör det omöjligt - såvida man inte lägger ner enorma summor - att genomföra de mekaniska modifieringar som krävs för att kunna gå vidare till nästa steg, och på grund av den ekonomiska kris som påverkar traktormarknaden där omsättningen har minskat med 20 procent årligen sedan 2008.
Vi hade gärna sett att kommissionens förslag hade godkänts för båda direktiven, eftersom effekten på utsläppen skulle ha varit i princip oväsentlig. Vi beklagar att vänstergrupperna och Sirpa Pietikäinen säger ”nej” endast av principiella skäl och helt ignorerar den risk vi skulle ta om undantagen inte godkändes, nämligen risken att våra fabriker skulle stänga och arbetstillfällen gå förlorade.
Den slutliga kompromissen som nåddes efter trepartsmötena har lett till en överenskommelse i första behandlingen om ett 40-procentigt undantag för traktorer och ett 37,5-procentigt undantag för mobila maskiner som inte är avsedda att användas på väg. Även om vi kanske inte är nöjda kommer vi att rösta för direktiven på grund av de extremt snäva tidsfristerna: att förlänga dem skulle göra att direktiven i slutändan blir meningslösa.
Luís Paulo Alves
Jag röstar för detta betänkande med de ändringsförslag som har lagts fram av gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet. Kommissionens förslag innehåller specifika krav för att se till att medlemsstaterna inför ett nationellt regelverk och en organisatorisk ram, och att de tar fram lämpliga nationella program för att hantera använt kärnbränsle och radioaktivt avfall från generering till slutförvaring.
Det är mycket viktigt att införa ett förbud mot att exportera avfall. Det är också viktigt att den behöriga tillsynsmyndigheten kan stoppa vissa verksamheter om utvärderingar visar att de är osäkra. Icke-återvinningsbart kärnavfall får inte exporteras till tredjeländer. Vi behöver en ansvarsfull strategi och lämpliga metoder för att avfallshantera allt kärnavfall som genereras för energiändamål, forskning eller medicinska tillämpningar.
Jean-Luc Bennahmias
Framtiden för vår planets energiförsörjning ligger inte i kärnenergi. Framtiden ligger i en mix av olika energikällor. Trots detta måste vi hantera denna teknik under många årtionden framöver (hantera avveckling av kraftstationer, radioaktivt avfall och använt kärnbränsle). Vi måste förstå att detta avfall har en livslängd som sträcker sig över många decennier. I dag är det avgörande att medlemsstaterna upprättar nationella ramar och att vi stärker övervakningen av de sätt på vilka medlemsstaterna väljer att förvara avfallet. Jag röstade därför för direktivet om hantering av detta avfall. Även om texten skulle kunna förbättras ytterligare - och en viktig punkt är enligt min uppfattning fortfarande olöst, nämligen definitionen av radioaktivt avfall - så anser jag att vi ska gå vidare på området och att det är meningslöst att förneka behovet av att hantera avfallet. Jag röstade också för eftersom möjligheten att exportera till tredjeländer förhindrades. Detta var en avgörande punkt. Det skulle vara helt oacceptabelt att tillåta export av vårt farligaste avfall till länder utanför EU, där vi inte kan vara säkra på hur säkert avfallet hanteras och förvaras på lång sikt.
Vilija Blinkevičiūt
skriftlig. - (LT) Jag röstade för detta betänkande eftersom ansvarsfull förvaltning och förvaring av avfall som är skadligt för människa och miljö utan tvekan är viktigt. I synnerhet nu, efter olyckan i kärnkraftverket i Fukushima, arbetar vi med en lösning för att se till att kärnkraftverk är så säkra som möjligt. Det pågår också en diskussion om vi helt ska upphöra med denna typ av elproduktion i Europa. Med detta betänkande har Europaparlamentet i princip godkänt kommissionens förslag till ett direktiv som innehåller en rättslig ram på EU-nivå för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. De rättsliga ramar som kommissionen har föreslagit syftar till att göra medlemsstaterna skyldiga att utarbeta nationella program för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. I Europaparlamentets betänkande föreslås följande förbättringar av texten i det framtida direktivet: att stärka den så kallade reversibilitetsprincipen, som bland annat säger att även avfall som grävts ner genom djup geologisk förvaring måste vara åtkomligt om man i framtiden hittar tekniska möjligheter att återvinna sådant avfall. I betänkandet föreslås även striktare ekonomiska skyldigheter för medlemsstaterna, enligt vilka de måste öronmärka medel för eventuell framtida avfallshantering och upprätta reserver för finansieringen. Vidare föreslås en ram för att kontrollera regionala avfallshanteringsprojekt.
Vito Bonsignore
Jag röstade för betänkandet om hantering av radioaktivt avfall. Europaparlamentet har alltid efterlyst harmoniserade standarder, och detta betänkande bidrar till en konsekvent lagstiftande text för att garantera en säker hantering. Samtidigt som man måste respektera reversibilitetsprincipen måste man ta itu med koncept och tekniska lösningar för slutförvaring så att det blir möjligt att eventuellt få tillgång till och återvinna avfall av tekniska skäl, eller när framsteg inom forskningen tillåter nya långsiktiga tekniska lösningar såsom transmutation. Jag stöder syftet med förslaget att se till att tillräckliga ekonomiska resurser avsätts för att klara avvecklingskostnaderna för kärntekniska anläggningar och att hanteringen av avfallet sköts på ett öppet sätt. Medlemsstaterna är ytterst ansvariga för att det använda kärnbränslet och kärnavfallet hanteras säkert, men de kan uppfylla sina skyldigheter samtidigt som de arbetar med gemensamma initiativ för att dela ansvaret för hanteringen av radioaktivt avfall enligt stränga villkor inom en tydlig ram.
Rachida Dati
Förslaget till ett direktiv, om vilket Europaparlamentet rådfrågades, är ytterligare ett exempel på hur EU praktiskt kan arbeta för att skydda de europeiska medborgarna. Att ta fram harmoniserade standarder om hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall svarar på ett krav och ett behov av att förbättra säkerheten på detta område. Det gladde mig särskilt att se ett antaget förslag som sträcker sig längre än de grundläggande säkerhetsprinciper som Internationella atomenergiorganet (IAEA) har fastställt, och som sätter upp högsta säkerhetsstandarder som grundar sig i avancerade rutiner på kontroll- och verksamhetsnivå och bästa tillgängliga teknik.
Anne Delvaux
Jag välkomnar omröstningen om detta betänkande. Att stärka kärnsäkerheten och säkerhetsbestämmelserna har varit viktigt av flera skäl. Ett av skälen är naturligtvis den allvarliga kärnkraftsolyckan i Japan. Ett annat skäl är att vi i dag fortfarande förvarar radioaktivt avfall som vi kallar ”högaktivt och långlivat” på ett tillfälligt sätt. Använt kärnbränsle förvaras i allmänhet på ett säkert sätt i närheten av reaktorerna, men man måste inse att säkerhetsnivåerna måste vara mycket högre för permanent förvaring. Det är därför vårt ansvar att kräva maximal säkerhet. Därför röstade jag för ändringsförslaget om att förbjuda att kärnkraftsanläggningar byggs i områden med stor risk för jordbävningar eller i kustområden där riskerna för höjningar av havsvattennivån eller tsunamier är överhängande. Vidare tror jag på principen att förorenaren betalar, och jag röstade för ändringsförslaget med kravet på en utvärdering av kostnaderna, övervakning, regelbunden rapportering till kommissionen och medverkan från de nationella regeringarnas sida.
Proinsias De Rossa
skriftlig. - (EN) Jag stöder detta betänkande om ett förslag till ett direktiv om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Det nuvarande direktivet täcker bara förvaringsanläggningar för använt kärnbränsle som direkt härrör från kärnkraftsanläggningar, medan det aktuella förslaget syftar till att garantera säkerheten på lång sikt när det gäller hantering av befintligt och framtida radioaktivt avfall. Det är avgörande att vi samarbetar för att garantera högsta möjliga säkerhetsstandarder. Riskerna kommer att kvarstå under många generationer framåt. I detta betänkande uppmanas medlemsstaterna att godkänna gemensamma minimistandarder, investera i ny teknik och, vilket är mycket viktigt, förbjuda export av kärnavfall till tredjeländer.
Marielle De Sarnez
De tragiska händelserna i Fukushima har stärkt parlamentets önskan om ett kraftfullt och tydligt direktiv om export och behandling av radioaktivt avfall. Exporten av radioaktivt avfall till länder utanför EU måste förbjudas, och export inom EU får endast tillåtas genom bilaterala avtal. Vi behöver en bättre övervakning och striktare regler för att skydda arbetstagarna, och vi måste stärka de behöriga myndigheternas befogenheter så att de kan utföra regelbundna granskningar av kärnsäkerheten, undersökningar och inspektioner. Samtidigt måste vi öka forskningen om alternativ till djupförvaring av avfallet. Kärnkraftsfrågan får inte längre hanteras genom att man ignorerar den allmänna opinionen, som är alltmer negativ. Vi måste ha en gemensam politik om förnybar energi och utveckla andra energikällor, utan att falla tillbaka på fossila bränslen, och samtidigt se till att vi är självförsörjande.
Edite Estrela
Jag röstade för betänkandet om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, eftersom jag anser att det finns ett behov av en ansvarsfull strategi och lämpliga sätt att hantera allt radioaktivt avfall, vare sig det härstammar från elproduktion, från vetenskaplig forskning, eller från medicinska tillämpningar. Vi måste också ta med i beräkningen att icke-återvinningsbart radioaktivt avfall inte får exporteras till tredjeländer.
Diogo Feio
Det föreslagna direktivet inrättar en rättslig ram på EU-nivå för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Det innehåller specifika krav för att se till att medlemsstaterna har de tillsynsmässiga och organisatoriska resurser som behövs för att de ska kunna hantera problemet på lämpligt sätt. Eftersom förslaget grundar sig på fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom) rådfrågas Europaparlamentet endast. Detta är en mycket känslig miljöfråga som kräver maximal uppmärksamhet från de politiska beslutsfattarna, och pålitlig och strikt kontroll av hanteringen av avfallet. De fruktansvärda händelserna i Fukushima har gett frågan en angelägen och dramatisk dimension, som vi kanske bör bortse från när vi debatterar frågor som handlar om energiresurser. Jag tror inte att det emotionella klimat som helt förståeligt har utvecklats ger bäst vägledning i frågor av denna storlek. Detta innebär dock inte att vi inte ska arbeta för kontroll och strikt övervakning av allt som handlar om kärnkraft.
José Manuel Fernandes
Romana Jordan Cizeli tar upp problemet med hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall i det betänkande vi just har röstat om. Efter katastrofen i Fukushima har de uppkomna säkerhetsfrågorna gjort frågan oväntat akut. Faktum är att Europaparlamentet länge har begärt att ett nytt direktiv ska antas på området. Radioaktivt avfall kräver ökad uppmärksamhet på grund av säkerheten, inte bara säkerheten för de arbetstagare som hanterar det, utan även för allmänheten. Dessutom får vi inte glömma de miljömässiga konsekvenserna av detta avfall, som är skadligt för den biologiska mångfalden. Jag röstade därför för förslaget, som syftar till att genomföra principen att förorenaren betalar, en princip som hittills bara långsamt fått genomslag, och att införa åtgärder för att begränsa exporten av dessa varor till tredjeländer. Det är viktigt att vi ökar vår medvetenhet om att vi inte kan lämna dessa problem till framtida generationer. Jag välkomnar att man inför en finansiell mekanism för att underlätta hanteringen av avfallet och minimera riskerna med det, och att man tillsätter tillsynsmyndigheter som är mer krävande och förhindrar överträdelser mot direktivet.
Monika Flašíková Beňová
I november förra året lade kommissionen fram ett förslag till ett direktiv om inrättande av en europeisk rättslig ram för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Förslaget innehåller konkreta krav som syftar till att garantera att använt kärnbränsle och radioaktivt avfall hanteras och behandlas säkert från generering till slutförvaring. Vid planeringen av konceptet och den tekniska lösningen för slutförvaring - i huvudsak djup geologisk förvaring av använt kärnbränsle och högradioaktivt avfall - måste vi ta stor hänsyn till principen om reversibilitet. Syftet är att möjliggöra potentiell tillgång till och återvinning av avfallet av tekniska skäl eller då framsteg inom forskningen tillåter nya långsiktiga tekniska lösningar. Förvaringen av avfall i lager måste dock alltid ske i enlighet med internationellt erkända säkerhetsstandarder, krav och metoder. I den slutliga analysen är det medlemsstaterna som bär ansvaret för att det använda kärnbränsle och radioaktiva avfall de genererar hanteras på ett säkert sätt och förvaras säkert. Även om det är nödvändigt att alla medlemsstater utarbetar egna nationella program för använt kärnbränsle och radioaktivt avfall kan det vara ett intressant alternativ att söka efter en gemensam lösning på frågan. Jag anser dock att ett sådant koncept under inga omständigheter får vara ett substitut som uppmuntrar medlemsstaterna att kringgå sina nationella skyldigheter när det gäller hantering av radioaktivt avfall.
Lorenzo Fontana
Förslaget till ett direktiv är utformat för att se till att medlemsstaterna inrättar en nationell rättslig och organisatorisk ram, och utarbetar lämpliga nationella program för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, oavsett framtiden för kärnkraft och andra tillämpningar.
Elisabetta Gardini
Varje år produceras 40 000 m3 radioaktivt avfall i Europeiska unionen. Av detta avfall är 80 procent kortlivat och lågaktivt radioaktivt avfall, fem procent långlivat och lågaktivt radioaktivt avfall och mindre än tio procent högaktivt avfall. Mot bakgrund av dessa uppgifter är det viktigt att EU-lagstiftning antas för att med hjälp av nationella program reglera sektorerna för produktion och förvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall.
En hållbar slutförvaring av vissa ämnen är ett mål som kräver kontinuerlig övervakning och gradvis införande av nya tekniska långsiktiga lösningar. Därför håller jag med föredraganden om att vi måste fokusera på reversibilitet, i hopp om att forskningen snart ska leda till slutlig transmutation av använt bränsle och radioaktivt avfall så att det kan användas för andra syften. Forskning och teknisk utveckling är nämligen hörnstenarna för denna sektor, och kommer att möjliggöra en säker användning av kärnkraft som kan möta energibehoven hos livsmedelssektorn, läkemedelssektorn, industrisektorn, jordbrukssektorn samt forsknings- och utbildningssektorerna.
Jag hoppas slutligen att antagandet av detta betänkande kommer att bli ett viktigt steg på vägen mot att nå målet med en europeisk energiplan.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Som ständig föredragande på området för den rättsliga grunden för lagstiftning i Europaparlamentets utskott för rättsliga frågor vill jag uppmärksamma en särskild aspekt i betänkandet - frågan om textens rättsliga grund. Med tanke på de aktuella kontroverserna kring kärnenergi och på att EU:s institutionella system har förändrats sedan ikraftträdandet av Lissabonfördraget anser jag att Europaparlamentet bör vara delaktigt i beslutsprocessen på området för kärnenergi. Därför rekommenderade jag artikel 192 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 31 och 32 i Euratomfördraget som den lämpliga rättsliga grunden för detta direktiv. På grund av den ändrade arbetskalendern i utskottet för rättsliga frågor beaktades tyvärr inte mitt yttrande av det ansvariga utskottet - utskottet för industrifrågor, forskning och energi - som med en mycket begränsad majoritet röstade för att anta Euratomfördraget som enda rättsliga grund. Detta skedde enligt min åsikt på bekostnad av insynen i beslutsprocessen för kärnenergi, som är en mycket viktig fråga för EU-medborgarna.
Estelle Grelier
skriftlig. - (FR) Jag röstade för detta betänkande om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall för att sända ett tydligt budskap till medlemsstaterna: förorenarna måste hållas ansvariga för sitt avfall. Oavsett om det handlar om avfall från verksamhet inom produktion av elektricitet eller annan verksamhet, som exempelvis läkemedel, forskning och energi, är export av radioaktivt avfall till tredjeland en oansvarig praxis som parlamentet har fördömt genom att anta detta betänkande. Trots den lyckade omröstningen, med tanke på de gränsöverskridande effekterna för EU-medborgarnas säkerhet och hälsa, beklagar jag att parlamentet fått en så liten roll i kärnenergifrågor, eftersom det bara är rådgivande på detta område. Tack vare ett ändringsförslag från gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet, betonas i detta betänkande att en ny rättslig grund för lagstiftningen om kärnenergifrågor måste införas för att EU-medborgarnas intressen bättre ska tas tillvara i frågor som direkt berör dem.
Roberto Gualtieri
Den tragiska jordbävningen i Japan gör att EU borde titta närmare på konsekvenserna av användningen av kärnteknik och på hur denna teknik inverkar på EU-medborgarnas säkerhet. Genom att anta betänkandet om förslaget till direktiv om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall visar parlamentet att det är särskilt lyhört för denna fråga och att det verkligen strävar efter att hitta gemensamma, definitiva lösningar för lagring av kärnavfall i EU.
Genom att kräva gemensamma minimistandarder för alla medlemsstater uppmuntrar vi de nationella regeringarna att investera i ny teknik, i syfte att nå snabba och konkreta resultat när det gäller slutförvaringen av detta oerhört farliga avfall.
Jag välkomnar därför de två ändringsförslagen från gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet med krav på att parlamentet och rådet ska medbesluta om frågor som rör användningen av kärnenergi. I förslagen stöder man även ett grundläggande förbud mot export av avfall till tredjeland, vilket visar att parlamentet är beslutet att ta sitt ansvar. Omröstningen i parlamentet är därför ytterligare ett steg på vägen mot ett gradvis avskaffande av kärnenergi, till förmån för hållbara energilösningar som är säkra för allmänheten.
Sylvie Guillaume
Efter olyckan i Fukushima i Japan måste EU anta ambitiösa standarder och ramfördrag i frågor som rör kärnenergi och energipolitik. Jag röstade för Cizelj-betänkandet om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall från energi-, läkemedels- och forskningssektorerna. EU:s medlemsstater kan inte använda tredjeländer som ”soptunnor”. Jag välkomnar att Europaparlamentets ledamöter har antagit ändringsförslaget från gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet om förbud mot massexport av avfall till tredjeland, såvida det inte exporteras för återvinning och sedan återimporteras till EU. Att en EU-stat endast kan få tillstånd att exportera sitt avfall till en annan medlemsstat genom ett bilateralt avtal skapar lämpliga ramar för kärn- och miljösäkerhet. Det gläder mig att parlamentet har motsatt sig att denna typ av avfall ska lagras i jordbävningsregioner och att man har stärkt de nationella myndigheternas befogenheter. Trots att parlamentets ståndpunkt om översynen av Euratomfördraget endast är rådgivande har parlamentsledamöterna sänt rådet ett tydligt budskap: EU måste införa lämpliga verktyg för att kunna utveckla en ansvarsfull energipolitik som kan föras vidare till kommande generationer.
Ian Hudghton
skriftlig. - (EN) De förfärliga händelserna i Fukushima har lyft fram de oundvikliga farorna med kärnindustrin. Mitt parti har länge fört en kampanj mot användningen av Skottland som dumpningsplats för kärnavfall från andra länder och en av den skotska SNP-regeringens första åtgärder var att dra tillbaka Skottlands stöd för den brittiska ståndpunkten i fråga om djup geologisk slutförvaring. Samtidigt som dagens omröstning hade kunnat leda mycket längre välkomnar jag kollegernas beslut att förkasta dumpning av kärnavfall i tredjeland.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade detta dokument, eftersom det fastställer en rättslig ram för EU:s hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. I förslaget ställs uttryckliga krav på att medlemsstaterna ska anta nationella föreskrivande och organisatoriska ramar och utarbeta lämpliga nationella program för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, från generering till slutförvaring. Hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall är särskilt viktig, såväl för miljön som för den allmänna säkerheten. Vi kan dock inte garantera säkerheten utan tillräcklig finansiering, och jag anser därför att avvecklingen av kärnkraftverk som Ignalina inte borde vara en fråga som enbart rör en medlemsstat, i det här fallet Litauen, utan hela Europa.
Andreas Mölzer
skriftlig. - (DE) Jag har mina reservationer om hanteringen av radioaktivt avfall, och även om detta initiativ innehåller ett antal bra idéer är det inte tillräckligt för att lösa det bakomliggande problemet. Därför lade jag ned min röst. Trots att man inom kärnkraftsindustrin i femtio år har letat efter lösningar för radioaktivt avfall står vi i det avseendet fortfarande kvar på ruta ett. Kärnavfall transporteras över hela EU i konvojer som kostar skattebetalarna miljoner euro och medför en stor risk för olyckor. Riskfri lagring i årtusenden är en omöjlighet och får argumentet med ren och billig elektricitet från kärnkraft att framstå som absurt. Dumpningsplatser för kärnavfall i omedelbar närhet till kärnkraftsanläggningar och/eller i jordbävningsdrabbade områden är särskilt riskfyllt. I fallet med lagringsanläggningen i Krsko är båda dessa faktorer oroande nog tillämpliga.
Franz Obermayr
skriftlig. - (DE) För en tid sedan utarbetade jag ett förslag där jag krävde större säkerhet för kärnkraftsreaktorerna i Donau-regionen. Denna region, som ligger i själva hjärtat av Europa, är trots allt det område där några av de farligaste reaktorerna är belägna: Temelin, Bohunice, Mochovce, Dukovany och Paks. De till största delen föråldrade konstruktionsmetoder som har använts har lett till dåliga säkerhetsstandarder. Farliga incidenter inträffar oroväckande ofta men sopas för det mesta under mattan. Grannländer som Österrike informeras ofta inte ens när en incident inträffar. Till och med i samband med miljökonsekvensbedömningen är samråden med grannstaterna otillräckliga eller obefintliga. Medel avsätts nu emellertid för utarbetande och finansiering av planer för nedläggning av reaktorer i drift. Därför lade jag ned min röst.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) Vi måste göra allt vi kan för att se till att vi fattar de säkraste besluten när det gäller hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Olyckan vid kärnkraftverket i Fukushima har visat att slutförvaring av radioaktivt avfall fortfarande är en komplicerad och riskfylld process som kan få särskilt svåra negativa konsekvenser. Därför måste kärnsäkerhetsbedömningar, forskning och kontroller göras kontinuerligt. Vi måste kontinuerligt utbyta god praxis på detta område inom hela EU. Vi får inte tillåta att folkhälsan eller miljön äventyras. Det är avgörande att medlemsstaterna antar nationella regleringsramar och organisatoriska ramar och utarbetar nationella program för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, från generering till slutförvaring. Med hänsyn till säkerhetsprincipen och principen om kostnadseffektivitet anser jag att medlemsstaterna skulle kunna ha gemensamma anläggningar för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, men detta måste bygga på en överenskommelse mellan båda parter. Medlemsstaterna kommer då att kunna dra nytta av de gynnsamma geologiska och tekniska fördelarna med ett specifikt territorium och dela projektets finansiella börda. Det bör noteras att lagringsutrymmen för använt kärnbränsle är förknippade med enorma risker och faror, och att allt oanvänt kärnbränsle därför bör överföras till lagring i torra behållare snarast möjligt.
Maria do Céu Patrão Neves
I november 2010 offentliggjorde kommissionen ett förslag till direktiv om inrättande av en rättslig ram på EU-nivå för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. I förslaget ställs uttryckliga krav på att medlemsstaterna ska anta nationella rättsliga föreskrivande och organisatoriska ramar och utarbeta lämpliga nationella program för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, från generering till slutförvaring. Kommissionens förslag blev väl mottaget eftersom det utarbetats utifrån redan befintliga principer på internationell nivå. Förslagen bygger på redan antagna strategier i de medlemsstater som har kommit längst och utgör en ram för en mer ansvarsfull hantering med: i) ett nationellt ramverk där alla aktörer har tydliga uppgifter och ansvarsområden, ii) ett nationellt program som innehåller milstolpar, tidsramar och en tydlig beslutsgång vad gäller radioaktivt avfall, och iii) balanserade regler om öppenhet och information, övervakning och kontroll. Jag delar farhågorna om de potentiellt katastrofala följderna av den mänskliga faktorn vid hanteringen av radioaktivt avfall och använt bränsle och vill betona att rigorösa standarder för utbildning, arbetsplatsers säkerhet och kontroll av oberoende organ är nödvändigt.
Aldo Patriciello
skriftlig. - (IT) Kommissionens förslag till direktiv innehåller en rättslig ram på EU-nivå för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. I förslaget ställs uttryckliga krav på att medlemsstaterna ska anta nationella rättsliga föreskrivande och organisatoriska ramar, för att kunna utarbeta lämpliga nationella program för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, från generering till slutförvaring. Förslaget bygger på Euratomfördraget och i synnerhet på riktlinjerna i betänkandet ”Utvärdering av Euratom - 50 år av gemensam kärnkraftspolitik”. Föredraganden fastställer fyra huvudprioriteringar bland de ändringsförslag som lagts fram i utkastet till betänkande som ska diskuteras av utskottets ledamöter. Den första är behovet att diskutera principer och tekniska lösningar för slutförvaring, och i synnerhet djup geologisk slutförvaring. Den andra prioriteringen är behovet att se till att tillräckliga finansiella resurser avsätts för att möta kraven i samband med att kärnkraftverk avvecklas och avfallet slutförvaras. Den tredje prioriteringen rör utvecklingen av regionala slutförvaringsanläggningar, och den fjärde rör öppenhet och deltagande för allmänheten. Därför röstade jag för förslaget till direktiv.
Rovana Plumb
skriftlig. - (RO) I detta förslag till direktiv fastställs en rättslig ram på EU-nivå för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Det innehåller också en översyn av kommissionens förslag till rådets direktiv (Euratom) om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall.
En hållbar hantering av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle måste omfatta avfallets livscykel (från generering till tillfällig eller slutlig förvaring, samt perioden efter nedläggning av lagringsanläggningar) och återställande av miljön. Under hela denna period måste miljöfaktorerna noggrant övervakas under såväl lagringen av avfallet som vid transporten av avfallet och av de produkter som kommer av återvinningen av använt kärnbränsle. Alla dessa åtgärder måste genomföras för att skydda folkhälsan och miljön.
Phil Prendergast
skriftlig. - (EN) I detta betänkande visar man på en allvarlig brist hos de europeiska styrelseformerna som måste åtgärdas snarast möjligt. Medlemsstater med kärnkraft har en konkurrensfördel jämfört med stater utan kärnkraft. Stater som gränsar till länder med kärnkraftverk kan påverkas negativt av sina grannländer. Man bör komma ihåg att koldioxidutsläpp från vissa medlemsstater tidigare orsakade surt regn i andra länder. Radioaktivt nedfall från Tjernobyl drabbade också EU-staterna. Det är fallet i Irland, där Sellafield, som är en av världens största upparbetningsanläggningar för kärnkraft, har kontaminerat Irländska sjön vilket påverkat Irland negativt sedan 1950-talet. Förutom faran med olyckor eller terroristattacker finns det även omfattande belägg för att utsläppen från Sellafield orsakar negativa hälsoeffekter på Irlands östkust. EU har använt kärnteknik i över 60 år och det finns fortfarande ingen politik för hantering och slutförvaring av kärnavfall. Internationella strålskyddsorganisationen (IRPA) krävde vid sin 12:e kongress en regional strategi för transport av kärnavfall. Kärnkraftsindustrin och parlamentet bör erkänna att slutförvaring och upparbetning också är ett gränsöverskridande politikområde som inte enbart kan lämnas till de enskilda medlemsstaterna.
Fiorello Provera
Detta direktiv syftar till att se till att medlemsstaterna antar ett nationellt rättsligt föreskrivande och organisatoriskt ramverk och upprättar lämpliga nationella program för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, oavsett framtiden för kärnkraft och andra tillämpningar.
Kommissionens ståndpunkt är lovvärd: den gör medlemsstaterna ansvariga för en säker hantering och även slutförvaring av det använda kärnbränsle och radioaktiva avfall som de genererar, genom utveckling av egna program. Å andra sidan kan många av ändringsförslagen i texten ifrågasättas. I en så känslig fråga som denna är det viktigt med så stor öppenhet som möjligt och med information till allmänheten. Denna typ av val kan dock inte endast begränsas till allmänhetens deltagande i beslutsprocessen. Om vi inte antar tydliga regler riskerar vi nämligen att misslyckas med att fatta de nödvändiga besluten om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Därför kan jag inte ge betänkandet mitt stöd.
Frédérique Ries
skriftlig. - (FR) Det är viktigt att Europaparlamentet yttrar sig om översynen av direktivet om radioaktivt avfall. Det är ett tecken på ansvarskänsla och mognad att kunna bortse från meningsskiljaktigheterna om huruvida kärnenergin ska bevaras eller fasas ut och att utarbeta en effektiv politik för slutförvaring av kärnavfall. Det är den främsta lärdom som kan dras av dagens omröstning. Kärnsäkerhet förutsätter naturligtvis även att kärnsäkerhetsbestämmelserna efter olyckan vid Fukushima skärps. Jag välkomnar särskilt antagandet av ändringsförslagen 124 och 130, där man kräver ett förbud mot uppförande av anläggningar för hantering av kärnavfall i utsatta jordbävningsdrabbade regioner eller kustregioner och att säkerhetsbevisning ska utarbetas som komplement till all verksamhet som rör hantering av radioaktivt avfall. Förhoppningen är slutligen att EU:s energiministrar kommer att beakta detta starka stöd för en säkerhetskultur. Detta gör oundvikligen att man måste prioritera lösningar med djupförvaring, som exempelvis permanent lagring i torra klippformationer eller permanent lagring i djupa borrhål (3 000-5 000 meter djupa), vilket fortfarande granskas. Jag välkomnar också transport av högaktivt avfall som en sista utväg.
Robert Rochefort
Vi ska yttra oss om ett förslag till direktiv om kärnavfall som bygger på Euratomfördraget, och parlamentet ska endast avge ett rådgivande yttrande om denna text, vilket jag beklagar. Jag hoppas att rådet kommer att vederbörligen beakta vår ståndpunkt. En av de mest kontroversiella frågorna i denna debatt är om export av kärnavfall till länder utanför EU ska tillåtas eller inte. Jag stöder bestämt alternativet med att förbjuda export till tredjeland, i motsats till de ursprungliga förslagen. Jag stöder förslaget att inte tillåta export av avfall för andra syften än återvinning, på det uttryckliga villkoret att avfallet därefter ska återimporteras till EU. Denna ståndpunkt fick stöd av en majoritet och det gläder mig. Jag kräver dessutom att arbetstagare som arbetar med hantering av radioaktivt avfall, från produktion till slutförvaring, ska få tillräckligt skydd och lämplig utbildning. Till skillnad från kommissionen, som anser att djup geologisk lagring är det säkraste alternativet för högaktivt avfall, anser jag att vi borde stödja och utveckla forskningen om alternativ till djupförvaring av avfall.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (EN) Lägg ned era röster. Samtidigt som resultatet av dagens omröstning förvisso är mycket bättre än förväntat, är de föreslagna reglerna fortfarande alldeles för vaga och hanterar inte på långa vägar de mycket påtagliga farorna med kärnavfall. Dessa regler syftar till att få det att verka som om problemen med kärnavfall har lösts, men inget kunde vara längre från sanningen. Reglerna omfattar betecknande nog inte kärnavfall från militär användning, avfall från uranbrytning eller använt kärnbränsle som ska sändas iväg för upparbetning. Det är dock en mycket stor lättnad att Europaparlamentets ledamöter förkastade ett förslag om att exportera kärnavfall till tredjeland. Det är skandalöst att anse att det är okej att dumpa vårt kärnavfall i andra länder bara för att vi inte kan lösa problemet med kärnavfall själva. Denna omröstning kommer förhoppningsvis att övertyga de regeringar som förespråkar export som en lösning av överge den strategin. Ett ändringsförslag från De gröna med krav på förbud av lagring av kärnavfall i jordbävningsdrabbade områden antogs, vilket var viktigt. Den pågående katastrofen i Fukushima borde vara en väckarklocka när det gäller de enorma riskerna med att lagra kärnavfall, och vi välkomnar att parlamentsledamöterna har hörsammat detta budskap.
Peter Skinner
skriftlig. - (EN) Herr talman! Jag röstade om Jordan Cizeljs betänkande på ett sätt som jag tror var det mest ansvarsfulla med tanke på Europas framtida energiproblem, eftersom knappt 15 procent av EU:s nuvarande energiförsörjning kommer från kärnenergi. Det är en mycket stor andel av vår efterfrågan på energi, vilken beräknas öka under de kommande årtiondena. Det är därför av avgörande betydelse att denna viktiga del av vår energiförsörjning inte utnyttjas för att skapa rädsla och panik i kölvattnet av olyckan i Fukushima. Jag är rädd för att dessa farhågor har överdrivits i politiska syften av vissa fraktioner här och på andra håll i Europa, och jag vill tydligt ta ställning till vår framtida energimix utan rädsla och panik och utifrån en syn på kärnenergi som bygger på vetenskap och bevis. Jag vill tacka föredraganden och min vän och kollega Edit Herczog för alla deras insatser i detta avseende. Faktum är att kärnenergi och kärnforskning kommer att ingå i den framtida efterfrågan på energi, och jag röstade därför som jag gjorde för att se till att avfall och använt kärnbränsle hanteras på lämpligt sätt. Tack.
Bart Staes
skriftlig. - (NL) Jag lade ner min röst i omröstningen om Cizelj-betänkandet om ett förslag från kommissionen om antagande av bestämmelser för hantering av radioaktivt avfall. Varför gjorde jag det? Jag röstade inte mot betänkandet eftersom kommissionsledamoten med ansvar för energi, Günther Oettinger, nu kan stå fast vid sitt ursprungliga förslag och förbjuda export av radioaktivt material till tredjeland. Detta strider mot ett antal medlemsstaters önskemål, som verkligen skulle vilja att det befintliga förbudet mot sådan export ska avskaffas. Jag är väl medveten om att en sådan hantering eller miljömedvetenhet, för att inte nämna en sträng säkerhetskultur i fråga om kärnkraftsfrågor, saknas eller är mycket begränsade i många utvecklingsländer, och därför anser jag att det vore fullständigt oansvarigt att tillåta sådan export. Dessutom måste EU hantera sitt eget kärnavfall om unionen nu så gärna vill ha kärnkraft. Det som vissa EU-medlemsstater strävar efter på regeringsnivå gränsar till att vara brottsligt. Det är beklagligt att export av använt kärnbränsle till Ryssland och Ukraina för upparbetning inte är förbjudet. Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen är dock mycket nöjd över att en majoritet i parlamentet förkastade fortsatt export och gav sitt stöd till ett ändringsförslag från vår grupp som förbjuder lagring av radioaktivt avfall i aktiva jordbävningsområden. Å andra sidan kunde jag inte rösta för betänkandet eftersom de föreslagna reglerna är alldeles för slappa.
Silvia-Adriana Ţicău
skriftlig. - (RO) Jag röstade för betänkandet om förslaget till rådets direktiv om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall eftersom kärnsäkerheten inom EU förutsätter en korrekt hantering av båda. Medlemsstaterna har det slutliga ansvaret för hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. De måste se till att information om hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall tillgängliggörs för de relevanta lokala och regionala myndigheterna, arbetstagarna och allmänheten, och att dessa parter görs verkligt delaktiga i de relevanta beslutsprocesserna. Kommissionen och medlemsstaterna måste på lång sikt avsätta tillräckliga finansiella resurser för den verksamhet och de anläggningar som behövs för att hantera använt kärnbränsle och avfall.
I de ändringsförslag som lagts fram har vi krävt utbildnings- och yrkesutbildningsplaner för att bevara och utveckla den expertis och de kunskaper som krävs för hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Jag anser att välutbildade arbetstagare och införande av lämpliga arbetsvillkor skulle förbättra kärnsäkerheten. Jag stöder inte förbudet mot export av radioaktivt avfall, men jag kräver att alla specifika avtal som ingåtts mellan medlemsstaterna och tredjeländer ska vara förenliga med rekommendation 2008/956/Euratom om kriterier för export av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle till tredjeland.
Luís Paulo Alves
Jag instämmer i det centrala politiska budskapet i förslaget till betänkande, som går ut på att EU-budgeten har en avgörande betydelse när det gäller att hjälpa medlemsstaterna att återhämta sig från den ekonomiska och sociala krisen genom att främja tillväxt och sysselsättning.
I betänkandet förkastas också åtstramningsåtgärder som enda metod för att lösa EU:s ekonomiska problem. Jag måste påpeka att fler investeringar behövs för att bidra till genomförandet av Europa 2020-strategin, och i betänkandet uppmärksammas detta behov.
Jag vill slutligen betona den viktiga punkten om att rådet inte bör göra siffermässiga nedskärningar och, om så sker, förklara vilka prioriteringar som följts.
Marta Andreasen
skriftlig. - (EN) Jag röstade mot Balzani-betänkandet från budgetutskottet om mandatet för trepartsmötet om förslaget till budget för 2012 eftersom man i texten vill öka EU-budgeten för 2012 med 3,7 procent för åtaganden och med 4,9 procent för betalningar. Jag kunde inte rösta för ändringsförslaget från de konservativa om att frysa budgeten på 2011 års nivåer, eftersom jag bestämt anser att en minskning behövs, och deras ståndpunkt utgör en dålig utgångspunkt för förhandlingar.
Gerard Batten
skriftlig. - (EN) Jag röstade mot Balzani-betänkandet från budgetutskottet om mandatet för trepartsmötet om förslaget till budget för 2012 eftersom man i texten vill öka EU-budgeten för 2012 med 3,7 procent för åtaganden och med 4,9 procent för betalningar. Jag kunde inte rösta för ändringsförslaget från de konservativa om att frysa budgeten på 2011 års nivåer, eftersom jag bestämt anser att en minskning behövs, och deras ståndpunkt utgör en dålig utgångspunkt för förhandlingar.
Jean-Luc Bennahmias
Hur och i vilken utsträckning bör Iter-projektet finansieras? Detta ämne har blivit en återkommande punkt på Europaparlamentets dagordning. Frågan har nu återigen tagits upp då vi ska rösta om 2012 års budget. Samtidigt som kostnaden för projektet har ökat exponentiellt sedan det inleddes 2006, från 6 till 16 miljarder euro, anser jag att projektet nu måste fullföljas med de tillgängliga resurserna. Inte en enda euro till bör avsättas för Iter. Jag röstade därför för ändringsförslagen mot att öka utgifterna för Iter. Dessa ändringsförslag antogs tyvärr inte på grund av bristande majoritet. Samtidigt som forskningen om såväl fusion och fission är positiv (om än skiftande), beklagar jag verkligen ökningen av anslagen (700 000 euro för 2012) samt det planerade finansiella trixandet, som skulle leda till att en del av EU:s forskningsbudget skulle gå till enbart finansieringen av Iter. Dessutom planeras budgetnedskärningar på detta område, vilket skulle skapa ytterligare obalans mellan forskningsutgifterna för kärnenergi och förnybar energi. Det är grundläggande att balansen mellan dessa båda återupprättas, särskilt i Frankrike, där nästan 80 procent av forskningsbudgeten fortfarande avsätts för kärnenergi.
Vilija Blinkevičiūt
skriftlig. - (LT) Jag röstade för detta betänkande, eftersom det innehåller en redogörelse över de allmänna riktlinjerna för EU:s budget för 2012 och ger Europaparlamentets ledamöter befogenheter att företräda Europaparlamentet vid trepartsförhandlingarna med rådet och Europeiska kommissionen om förslaget till budget för 2012. I betänkandet betonas att nästa års budget måste utarbetas på ett sådant sätt att det hjälper Europa att återhämta sig från den ekonomiska och sociala krisen snarast möjligt. Medlemsstaterna uppmanas följaktligen att fortsätta att investera i områden som stärker tillväxten och sysselsättningen, men det bör också noteras att EU-budgeten bör stödja medlemsstaternas gemensamma insatser för att konsolidera de nationella budgetarna i hårda tider. I betänkandet krävs fortsatta investeringar i utbildning för unga, rörlighet och sysselsättning, stöd och främjande av små företag, vetenskapliga innovationer, social integration och fattigdomsminskning.
John Bufton
skriftlig. - (EN) Jag röstade mot Balzani-betänkandet från budgetutskottet om mandatet för trepartsmötet om förslaget till budget för 2012, eftersom det innehåller ett förslag om att öka EU-budgeten för 2012 med 3,7 procent för åtaganden och med 4,9 procent för betalningar. Jag kunde inte rösta för ändringsförslaget från de konservativa om att frysa budgeten på 2011 års nivåer, eftersom jag bestämt anser att en minskning behövs, och deras ståndpunkt utgör en dålig utgångspunkt för förhandlingar.
Lena Ek, Marit Paulsen, Olle Schmidt och Cecilia Wikström
skriftlig. - Att helt abrupt minska eller frysa nästa års EU-budget vore inte ansvarsfullt. Vi har därför valt att rösta emot de förslag som krävt detta. Däremot ställer vi oss bakom kravet på en utgiftsöversyn av alla verksamhetsområden för att se till att alla utgifter ger valuta för pengarna med avsikt att fastställa möjliga besparingar. Vi anser vidare att man i första hand bör omfördela existerande medel innan man kräver nya. Då detta förslag emellertid inte vann gehör valde vi att lägga ner våra röster i slutomröstningen.
Edite Estrela
skriftlig. - (PT) Jag röstade för betänkandet om mandatet för trepartsmötet om förslaget till budget för 2012, eftersom EU-budgeten bör främja en återhämtning efter den ekonomiska och sociala krisen i medlemsstaterna genom att främja tillväxt, sysselsättning och de investeringar som är avgörande för genomförandet av målen i Europa 2020-strategin.
Göran Färm, Anna Hedh, Olle Ludvigsson, Marita Ulvskog och Åsa Westlund
skriftlig. - Vi har valt att rösta för betänkandet om mandatet för trepartsmötet om förslaget till budget för 2012. Vi anser det mycket viktigt att arbetet med Europa 2020-strategin startas omedelbart och att strategin ges tillräckliga finansiella resurser så att inte misslyckandet med Lissabonstrategin upprepas. Vi anser det också viktigt att EU har de resurser som krävs för att klara av dess nya uppgifter i Lissabonfördraget.
Vi håller inte med om att nivån på utbetalningarna ur EU:s budget bör frysas under 2012, varför vi inte stödjer ändringsförslag 16. Utbetalningarna baseras på tidigare års budgetbeslut om åtaganden; nivån på betalningarna är därför endast en konsekvens av tidigare utfästelser. Det som EU utlovat, måste unionen också ofrånkomligen betala. Vi är samtidigt angelägna om att också EU för en ansvarsfull budgetpolitik och välkomnar därför skrivningarna om att också fortsätta att identifiera och utvärdera negativa prioriteringar.
Vi vill emellertid påpeka att vi inte anser det nödvändigt med fortsatt EU-stöd till programmen för "frukt i skolan" och "stöd till de sämst ställda", då vi anser att åtgärderna inom dessa program bättre utförs på nationell nivå. Vi håller heller inte med om att insatser för omställning mot ett mer miljöanpassat och hållbart jordbruk endast kan vidtas utan att konkurrenskraften hos EU:s jordbrukare försämras. Om dessa delar gick det dessvärre inte att rösta separat.
Nigel Farage
skriftlig. - (EN) Jag röstade mot Balzani-betänkandet från budgetutskottet om mandatet för trepartsmötet om förslaget till budget för 2012, eftersom det innehåller ett förslag om att öka EU-budgeten för 2012 med 3,7 procent för åtaganden och med 4,9 procent för betalningar. Jag kunde inte rösta för ändringsförslaget från de konservativa om att frysa budgeten på 2011 års nivåer, eftersom jag bestämt anser att en minskning behövs, och deras ståndpunkt utgör en dålig utgångspunkt för förhandlingar.
Diogo Feio
EU:s strategi för en hållbar tillväxt för alla står fortfarande högt på EU:s lista över prioriterade frågor och måste nödvändigtvis diskuteras under förberedelserna inför EU:s budget för 2012. De små och medelstora företagen spelar en oerhört viktig roll, eftersom det är dessa företag som har bäst möjligheter att stimulera denna typ av tillväxt. Denna budget utarbetas vid en särskilt svår tidpunkt i och med den kris som drabbat länderna i EU:s randområden - däribland Portugal - och kan spela en viktig roll när det gäller dessa länders åtgärder för att återupprätta en finansiell stabilitet och sunda offentliga finanser. Dessutom kräver nya befogenheter, som de på området för frihet, säkerhet och rättvisa, ökade resurser och kapacitet att agera. Ökade resurser kan också komma att behövas för att hantera konsekvenserna av utvecklingen av konflikterna vid Medelhavet. Jag hoppas att trepartsmötet om förslaget till budget för 2012 ska äga rum i en konstruktiv anda och att man kommer att beakta EU-medborgarnas viktigaste behov och frågor. Jag hoppas också att mötet ska bidra till att ge EU tillräckliga resurser för att unionen på lämpligt sätt ska kunna uppfylla de plikter och skyldigheter som kommer av dessa behov och frågor.
José Manuel Fernandes
Avsikten är att Europa 2020-strategin nu ska vara vägledande för 2012 års budget. Det bör noteras att genomförandet av denna strategi kommer att kräva enorma framtidsinriktade investeringar fram till 2010, vilka uppskattas till omkring 1 800 miljarder euro. Från och med nu måste vi sträva efter att höja utbildningsnivåerna, främja social integration - inte minst genom att minska fattigdomen - och främja utvecklingen av ett kunskapssamhälle som bygger på EU:s samlade vetenskapliga och tekniska kapacitet. Vi måste därför stödja forskning, utveckling och innovation samt små och medelstora företag. Kommissionens förslag till EU-budget för 2012 uppgår till 147 435 miljoner euro i åtagandebemyndiganden och 132 738 miljoner euro i betalningsåtaganden. Dessa belopp utgör 1,12 respektive 1,01 procent av EU:s beräknade bruttonationalprodukt för 2012. Det bör noteras att den årliga inflationstakten i EU-27 för 2011 beräknas till 2,7 procent, vilket innebär att de föreslagna nominella ökningarna för 2012 på 3,7 procent i åtagandebemyndiganden och 4,9 procent i betalningsåtaganden jämfört med 2011 års budget i reella termer är 1 respektive 2,2 procent.
João Ferreira
skriftlig. - (PT) Det är återigen oacceptabelt att EU:s budgetstrategi - denna gång för 2012 - underordnas målen för den så kallade Europa 2020-strategin, som är uppföljaren till den misslyckade ”Lissabonstrategin”, vars uttalade mål med fattigdomsminskning och sysselsättningsskapande inte var annat än propaganda.
Detta framgår tydligt av den specifika situationen i länder som Portugal, där fler människor hamnat i fattigdom och där arbetslösheten och ojämlikheten ökat. Förslaget till budget för 2012 bör beakta denna situation och stödja produktionen i varje medlemsstat, skapa välstånd, bekämpa arbetslöshet och skapa arbetstillfällen med rättigheter, bekämpa sociala orättvisor och fattigdom, och skydda och främja allmänna tjänster.
Riktlinjerna för budgeten, som godkänts av en majoritet i parlamentet, är ”helt i linje med den europeiska planeringsterminen” och syftar till att genomföra strukturella justeringar med nyliberala inslag. Det är oacceptabelt att det vid en tidpunkt då en oerhört allvarlig kris drabbat EU:s mest sårbara ekonomier fortfarande ställs orimliga krav på medfinansiering för användningen av EU-medel, särskilt medel från strukturfonderna. Därför har vi förespråkat att de nationella bidragen ska avskaffas eller minskas betydligt till högst tio procent.
Av alla dessa skäl röstade vi emot betänkandet.
Ilda Figueiredo
skriftlig. - (PT) Vi anser att det är oacceptabelt att EU:s budget - denna gång för 2012 - återigen underordnas målen för den så kallade Europa 2020-strategin, som är uppföljaren till den misslyckade ”Lissabonstrategin”, vars uttalade mål med fattigdomsminskning och sysselsättningsskapande inte var annat än propaganda. Det framgår av den specifika situationen i länder som Portugal, där fler människor hamnat i fattigdom och där arbetslösheten och ojämlikheten ökat.
Riktlinjerna för budgeten, som godkänts av majoriteten i parlamentet, är ”helt i linje med den europeiska planeringsterminen” och syftar till att genomföra strukturella justeringar med nyliberala inslag. Det är oacceptabelt att det vid en tidpunkt då en oerhört allvarlig kris har drabbat EU:s mest sårbara ekonomier fortfarande ställs orimliga krav på medfinansiering för användningen av EU-medel, särskilt medel från strukturfonderna. Därför har vi förespråkat att de nationella bidragen ska avskaffas eller minskas betydligt - till högst tio procent.
Förslaget till budget för 2012 bör beakta denna situation och stödja produktionen i varje medlemsstat, skapa välstånd, bekämpa arbetslöshet och skapa arbetstillfällen med rättigheter, bekämpa sociala orättvisor och fattigdom samt skydda och främja allmänna tjänster.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Att minska de offentliga investeringarna i medlemsstater i utvalda områden är inte någon lämplig lösning, eftersom EU:s och de enskilda nationernas kamp mot krisen genom kostnadsnedskärningar egentligen inte är den mest genomförbara strategin. Om vi verkligen vill återupprätta den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen och har för avsikt att göra det, och om vi verkligen vill genomföra Europa 2020-strategin, måste de offentliga investeringarna ökas avsevärt. Förutom att detta skulle ligga i linje med Europa 2020-strategin skulle det överensstämma med den europeiska planeringsterminen. Det skulle bland annat leda till att medlemsstaternas nationella budgetar och EU-budgeten kompletterar varandra och till att dessa mål uppfylls genom synergieffekter. Kommissionen vill emellertid skjuta upp det nödvändiga stora steget genom en gemensam finansiell insats i den fleråriga budgetramen efter 2013. En sådan ståndpunkt kommer dock göra det mycket svårt att nå de viktigaste målsättningarna fram till 2020. Kommissionen bör därför tydligt omvärdera sin ståndpunkt.
Jiří Havel
skriftlig. - (CS) Förslaget till EU-budget för 2012 är bara det andra sedan Lissabonfördraget trädde i kraft. Efter förra årets komplicerade förhandlingar kan en hård kamp till sista minuten väntas om budgeten även i år. Den verkliga institutionella kampen kommer dock inte att ta vid förrän efteråt, då unionen beslutar om den nya fleråriga budgetramen. Av just det skälet kommer det att bli nödvändigt att betona vikten av en bättre samordning mellan alla deltagare i förhandlingsprocessen under förberedelserna inför det nuvarande trepartsmötet, så att medlen i EU-budgeten är tillräckliga för att nå målen i Europa 2020-strategin. Dessa mål främjar en smart och hållbar tillväxt för alla, och därmed investeringar i skapandet av anständiga arbetstillfällen. Jag instämmer fullt ut i de prioriteringar som presenterats av föredragande Balzani. Jag anser också att EU:s budget bör vara den huvudsakliga mekanismen för främjande och återupprättande av tillväxt och sysselsättning. Jag vill också betona att föredragandens slutsatser är helt i linje med den europeiska planeringsterminen, som i egenskap av ett nytt instrument som ska stärka EU:s ekonomiska förvaltning har som målsättning att öka sammanhållningen och komplementariteten, samt att samordna EU:s budget och de nationella budgetarna vid genomförandet av gemensamma EU-investeringar för att nå målen för Europa 2020-strategin.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnade detta dokument, eftersom de nödvändiga investeringarna på såväl EU-nivå som i medlemsstaterna, måste göras nu och inte skjutas upp längre, i syfte att förbättra utbildningsnivåerna och främja social integration, särskilt genom fattigdomsminskning och utvecklingen av ett kunskapsbaserat samhälle som bygger på EU:s vetenskapliga och tekniska kapacitet. I detta sammanhang måste vi stödja forskning, utveckling, innovation, små och medelstora företag och utvecklingen av resurseffektiv teknik. Stöd för utbildning av unga, rörlighet och sysselsättning, små och medelstora företag, forskning och utveckling bör vara en central prioritering i EU-budgeten.
Giovanni La Via
Genom dagens omröstning har parlamentet antagit mandatet för trepartsmötet om budgeten för 2012. Som skuggföredragande för Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) är jag mycket nöjd med det slutliga dokumentet. Texten kommer att ge vägledning för förhandlingarna med rådet, vilket kommer att göra det möjligt för oss att godkänna EU:s allmänna budget för 2012 i förfarandets slutfas. I texten fastställs uttryckligen Europaparlamentets prioriteringar, och behovet av en smart och hållbar tillväxt för alla, som är inskriven i Europa 2020-strategin, utgör kärnan i 2012 års budget. Vi eftersträvar också att stödja forskning, utveckling, innovation, sysselsättning och små och medelstora företag. Jag anser faktiskt att investeringar i dessa områden är det enda sättet att lyfta Europa ur krisen och att EU-budgeten också i hårda tider kan vara ett viktigt verktyg för att främja åtgärder på EU-nivå.
Toine Manders
skriftlig. - (NL) Det nederländska folkpartiet för frihet och demokrati (VVD) motsätter sig en absolut ökning av EU-budgeten för 2012. Vid en tidpunkt då alla medlemsstaters offentliga finanser är föremål för stora nedskärningar kan EU inte utelämnas och också unionen måste välja väg.
Marian-Jean Marinescu
Jag röstade för betänkandet om mandatet för trepartsmötet om förslaget till budget för 2012. Somliga säger att medlemsstaterna då de dras med stora budgetunderskott och har höga offentliga skulder bör bidra så lite som möjligt till EU-budgeten. Det tror jag är ett misstag.
2012 är det näst sista året under den nuvarande finansiella perioden. Det är ett finansiellt viktigt år för EU-programmen. I kristider behövs investeringar i arbetstillfällen och utveckling. Investeringar står för 95 procent av EU-budgeten. Medlen fördelas på EU-projekt och EU-politik i alla medlemsstater, men naturligtvis i varierande proportioner. Alla medlemsstater får stöd direkt eller indirekt.
Den föreslagna budgetökningen är en absolut nödvändighet. Jag förstår inte hur någon kan motsätta sig denna ökning. Det finns politikområden som är absolut grundläggande och som godkänts av medlemsstaterna, och därför måste de finansieras så att de kan genomföras.
Andreas Mölzer
skriftlig. - (DE) EU måste dra åt svångremmen. Inte bara för att en budgetökning vore ett slag i ansiktet för våra medborgare mot bakgrund av de nationella åtstramningsprogrammen, utan också för att betalningar nästa år ska göras till den permanenta europeiska stabiliseringsmekanismen. Dessa medel måste tas från de redan skrala nationella budgetarna. Det kan mycket väl vara så att utgifter har planerats för många fleråriga program och att den berörda finansieringen inte kan minskas eftersom EU annars skulle kunna anklagas för avtalsbrott. Det finns dock stort utrymme för besparingar. Av alla dessa skäl röstade jag mot detta förslag till budget.
Claudio Morganti
Jag anser att detta betänkande om mandatet för trepartsmötet är tämligen tillfredsställande. Att resurserna i EU:s budget för rubrik 3a om hantering av migration i kristider då nödvändiga nedskärningar görs ändå har ökat är enligt min åsikt bra. Jag hoppas därför att EU inte längre kommer att undvika att ta itu med denna problematiska situation eller låta Italien hantera den ensam.
Vissa nedskärningar är nödvändiga och därför får vissa prioriteringar också komma i andra hand. Det är alltid svårt att säga var och hur saker och ting bör göras, men åtgärder måste vidtas på ett eller annat sätt. Vi skulle till exempel kunna börja med de administrativa utgifterna, och i det hänseendet har vi fortfarande långt kvar när det gäller att uppfylla kommissionsledamotens begäran om att ökningen inte ska vara större än 1 procent. Bland annat Europeiska rekryteringsbyrån (EPSO) är ett klassiskt exempel på dålig förvaltning, och det är vid denna och vissa andra byråer som vi kan börja försöka minska EU:s administrativa kostnader. Av dessa skäl lade jag ned min röst vid omröstningen.
Franz Obermayr
skriftlig. - (DE) Den ståndpunkt som intagits av regeringarna i EU:s kärnmedlemsstater, Europeiska kommissionen och Europeiska centralbanken blir allt tydligare. Kommissionens förslag syftar främst till att skärpa villkoren för stabilitets- och tillväxtpakten. I framtiden ska förenligheten med Maastricht-kriterierna nås genom tidiga varningar och drastiska påföljder. Denna pakt har dock inte fungerat tidigare och kommer förmodligen inte att fungera i framtiden heller. Det är på tiden att vi inriktar oss på att skapa stabila suveräna nationella ekonomier och minskar de enskilda staternas offentliga skuld. Det är skandalöst att samma hårt arbetande länder gång på gång ska tvingas betala för andras misstag.
Maria do Céu Patrão Neves
Detta betänkande om mandatet för trepartsmötet om förslaget till budget för 2012 är av särskilt intresse på grund av de rådande ekonomiska tiderna. 11 av parlamentets 22 permanenta utskott har lagt fram yttranden om detta betänkande. Detta är den andra budget som antas i enlighet med villkoren i de bestämmelser som fastställs i Lissabonfördraget, så det är viktigt att fastställa vad som gick fel förra året för att kunna förbättra processen. Jag röstade för detta betänkande, eftersom jag rent allmänt samtycker till det mandat som genom detta betänkande beviljas parlamentets företrädare vid trepartsmötet om denna fråga, som kommer att äga rum den 11 juli 2011. Jag vill betona följande intressanta punkter i mandatet för trepartsmötet: 1) anslagen i EU-budgeten för 2012 till stöd för Europa 2020-strategin; 2) förslaget till översyn av den nuvarande fleråriga budgetramen 2007-2013 för att ta itu med de ytterligare finansieringsbehoven för Iter-projektet (den internationella termonukleära experimentreaktorn) och 3) finansiell hållbarhet och hanterbarhet för rubrik 4 under 2012, särskilt med tanke på den kommande ändringsskrivelsen om övergången till demokrati i södra Medelhavsområdet.
Vincent Peillon
skriftlig. - (FR) Jag röstade för betänkandet från min kollega Francesca Balzani om parlamentets ståndpunkt inför de kommande förhandlingarna om budgeten för 2012. Europaparlamentet har i dag gett instruktioner till de parlamentsledamöter som ska företräda parlamentet i rådet och kommissionen vid budgetförhandlingarna som inleds den 11 juli. Om det finns ett budskap i denna omröstning är det att den stora majoriteten av parlamentsledamöterna absolut vill avråda rådet från alla försök att minska EU-budgeten. Vi förespråkar naturligtvis inte utgifter för sakens skull. Vi är väl medvetna om den förfärliga kris som råder på vår kontinent. Men EU kommer inte att gå ur denna kris genom att offra sin framtid och genom att rea ut morgondagens tillväxt, vilket socialisterna länge har sagt. Vi borde snarare ha modet att tala ut och får inte vara rädda för att konfrontera populismen. Vi behöver inte mindre Europa. Vi behöver mer Europa. Till dess att vi ger EU de nödvändiga resurserna för att fullfölja sina ambitioner vore det en illusion att tro att unionen åter ska kunna slå in på den väg som våra medborgare vill följa.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (EN) Jag röstade emot betänkandet. Även om texten till stora delar är positiv har vi stora problem med delarna om Iter-projektet.
Nuno Teixeira
Europa 2020-strategins mål med en smart och hållbar tillväxt för alla borde vara centrala prioriteringar vid diskussionen om den kommande budgeten för 2012. Europeiska unionens små och medelstora företag borde också särskilt uppmärksammas, och det vore därför lämpligt att insistera på behovet av att förtydliga budgetkonsekvenserna av Europa 2020-strategins flaggskeppsinitiativ. Det bör nämnas att EU:s budget är betydelsefull för många medlemsstaters återhämtning genom att stärka stödet till nationella investeringar för att främja tillväxt. Därför bör nivån för betalningsbemyndiganden bevaras, såsom kommissionen föreslagit, samtidigt som alla program snabbt bör löpa vidare. I det hänseendet måste man försöka rikta prioriteringarna och eftersträva att omfördela resurserna. Även andra områden bör få en motsvarighet i budgeten, som exempelvis området för rättvisa, frihet och säkerhet. Vi måste också beakta händelserna i Medelhavsområdet.
Ramon Tremosa i Balcells
skriftlig. - (EN) Jag röstar mot ändringsförslag 11 om att hålla inne EU-medel för regioner som tillämpar ”Ley de Costas” retroaktivt utan kompensation för de berörda medborgarna. Jag motsätter mig fullständigt det rådande läget med ”Ley de Costas”, men jag anser också att en sådan bestämd hållning vore oansvarig, särskilt under denna ekonomiska kris, eftersom hundratusentals medborgare skulle drabbas om medlen hölls inne. Situationen för de medborgare som berörs av ”Ley de Costas” måste hanteras omedelbart, och jag uppmanar kommissionen att utöva alla påtryckningar som är möjliga gentemot den spanska regeringen för att nå ett positivt resultat för de berörda medborgarna, i syfte att skydda deras äganderättigheter.
Luís Paulo Alves
Jag röstade för betänkandet, eftersom det bland annat innehåller ett förslag där man betonar behovet av att utvärdera den specifika situationen för sektorn för mjölk- och mjölkprodukter före mars 2015, i syfte att garantera en korrekt fungerande och stabil mjölkmarknad. Jag uppfattar antagandet av betänkandet som ett viktigt budskap från parlamentets sida. Utan att förfalla till dogmatiskt tänkande ger man kommissionen information om huruvida ett beslut som fattats för flera år sedan mot bakgrund av vissa regler kommer att medföra verkliga fördelar när det träder i kraft, med tanke på situationen tolv år senare, eller om det i stället kommer att bidra till att förvärra situationen.
I betänkandet anges också att den gemensamma jordbrukspolitiken borde vara mer rättvis och skälig, med en mer väl avvägd fördelning av finansiella resurser mellan länderna, och ett rättvisare system med direktstöd till jordbrukare som bygger på miljömässiga och sociala kriterier.
Marta Andreasen
skriftlig. - (EN) Jag röstade emot ändringsförslag 21 i Dess-betänkandet, som inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken syftade till att avskaffa medfinansiering av anslagen för modulering och fastställande av tak som ett slags schablonmässigt stöd. Det skulle underlätta EU:s fördelning av de brittiska skattebetalarnas pengar och leda till färre hinder för mottagare inom EU. Det skulle också innebära att dessa medel inte skulle återföras till den brittiska statskassan från EU-budgeten om de inte använts. Det skulle alltså kort sagt öka EU:s börda på de brittiska skattebetalarna. Jag anser också att det stärker argumenten hos dem som vill avskaffa den brittiska rabatten, eftersom de kommer att kunna hävda att dessa medel också kommer att tillfalla de brittiska jordbrukarna.
Pino Arlacchi
skriftlig. - (EN) Jag röstade för detta betänkande, eftersom man i texten tydligt påpekar att EU:s jordbruksbudget under nästa finansieringsperiod måste bevaras på åtminstone samma nivå som 2013.Det endast är genom tillräckliga finansiella resurser som vi kommer att kunna möta utmaningarna med en trygg livsmedelsförsörjning och ett fullgott miljöskydd. Tack vare socialistgruppens ändringsförslag är betänkandet nu mer balanserat och förenligt med kommissionens meddelande, där man erkänner att ytterligare en reform av jordbrukspolitiken behövs med tanke på jordbruksindustrins föränderliga natur i EU-27 och med tanke på förändringarna på det internationella planet i och med globaliseringen.
Sophie Auconie
skriftlig. - (FR) Samtidigt som jag vet att man inom de olika jordbrukssektorerna oroar sig för framtiden, röstade jag för Albert Dess betänkande eftersom man i texten förespråkar en stark och hållbar gemensam jordbrukspolitik som gynnar alla jordbrukare. Europeiska unionen måste faktiskt i det aktuella sammanhanget mer än någonsin tidigare garantera en oberoende livsmedelsförsörjning, kvaliteten hos livsmedelsprodukter, miljöskydd, och tillräckliga inkomster för de personer som bidrar till detta. Förändringar är naturligtvis nödvändiga, men jordbrukspolitiken måste utvecklas och inte revolutioneras. Därför välkomnar jag föredragandens arbete.
Bastiaan Belder
skriftlig. - (NL) En stark gemensam jordbrukspolitik med tillräckliga resurser är nödvändig för att trygga livsmedelssäkerheten. Av detta betänkande framgår att detta är ett accepterat faktum för folkets valda företrädare och således för EU-medborgarna. När det gäller direktstödets struktur stöder jag helt och hållet ett bevarande av grundbidraget. Det beror på att EU:s livsmedelsproduktion uppfyller höga krav som medför stora kostnader för jordbrukarna utan tillräcklig kompensation via marknaden. Kommissionen och parlamentet har föreslagit att miljövänliga tjänster ska tillhandahållas som motprestation för betalningar som komplement till grundbidraget. Jag vill betona att dessa tjänster inte under några omständigheter får leda till en ökad regleringsbörda. De ska i stället helt enkelt medföra möjligheter. Sådana tjänster måste därför tillhandahållas frivilligt. Av betänkandet framgår att också parlamentet motsätter sig att dessa komplement ska vara obligatoriska, vilket kommissionen föreslagit. Jag kräver att man då man sammanställer alternativen till miljövänliga tjänster måste försöka hitta projekt som gynnar både miljön och jordbrukarna samt främjar innovation och hållbar tillväxt. Ett exempel på detta är omvandlingen av gödsel till energi. Jag vill särskilt betona att ovannämnda förslag endast kan tillämpas generellt om jordbruksbudgeten ökas.
Jean-Luc Bennahmias
skriftlig. - (FR) Denna omröstning har orsakat mindre uppståndelse än paketet för ekonomisk styrning, men den är likväl en mycket viktig omröstning vid denna parlamentssession i Bryssel. Den gemensamma jordbrukspolitiken håller nämligen på att bli en allt viktigare fråga, och inför den stora debatten om anpassningen av jordbrukspolitiken efter 2013 har denna omröstning gett oss en särskilt intressant färdplan. Vi har flera enormt viktiga frågor framför oss. Europaparlamentets ledamöter har fastslagit det centrala innehållet i sina prioriteringar. Den gemensamma jordbrukspolitiken måste ge oss tillfälle att ta ett steg närmare ett införande av miljövänligare metoder. Denna omröstning kommer att bidra till det. Europaparlamentet måste fördela stödet mer rättvist mellan medlemsstaterna och EU-jordbrukarna. Denna omröstning kommer även att bidra till det. I och med detta omröstningsresultat har vi återigen visat att Europaparlamentet är en plats där ett konstruktivt samförstånd kan nås och att vi är beslutna att göra förberedelser inför framtiden.
Vilija Blinkevičiūt
skriftlig. - (LT) Jag röstade för denna resolution eftersom jag håller med om att demografiska förändringar, klimatförändringar och målen med den territoriella sammanhållningspolitiken kräver att vi ser över och moderniserar EU:s gemensamma jordbrukspolitik. I den antagna resolutionen krävs att vi ska bevara den aktuella utgiftsnivån för jordbruk i EU-budgeten, men vi uppmanas att förkasta den ojämna fördelningen av dessa medel på medlemsstaterna. I resolutionen föreslås att fördelningen av medlen ska användas för att införa ett incitamentssystem för jordbrukare som syftar till att utveckla ett grönt och miljövänligt jordbruk, med effektiv förvaltning av knappa resurser samtidigt som produktionskostnaderna minskas. Man föreslår också att stödet ska differentieras för de olika jordbrukssektorerna och jordbrukarna och att jordbrukarnas förhandlingsbefogenheter ska stärkas i livsmedelsförsörjningskedjan. I texten uppmärksammas också jordbrukspolitikens inverkan när det gäller att minska skillnaderna mellan de olika EU-regionerna i fråga om nivån för den territoriella och ekonomiska utvecklingen, och när det gäller att utveckla landsbygdsområden och uppmuntra unga människor att arbeta med jordbruk.
Jan Březina
skriftlig. - (CS) Det är oroväckande att förslaget om att införa ett tak för direktstöd till jordbrukare inte togs bort i betänkandet om den nya gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 som Europaparlamentet godkände i dag. I praktiken innebär godkännandet av ett tak för subventioner att direktstödet begränsas av jordbruksföretagens storlek. Jag vill påpeka att i synnerhet Tjeckien med en genomsnittlig jordbruksstorlek på 85 hektar (EU-genomsnittet är cirka 15 hektar) har de största jordbruksföretagen i EU. Det innebär att landet skulle förlora mycket på att ett tak för direktstöd infördes. Taket skulle inte bara innebära en katastrof för tjeckiska jordbrukare. I värsta fall skulle de tjeckiska jordbrukarna förlora upp till 13 miljarder tjeckiska kronor på grund av deras svagare konkurrensposition på marknaden. Därför anser jag att dagens resultat gynnar jordbrukare från de gamla medlemsstaterna, eftersom jordbruken där i regel är mindre. Jag är övertygad om att ett tak för direktstödet skulle diskriminera större jordbruk. Det skulle leda till att de stora jordbruksföretagen, trots det byråkratiska krångel det skulle innebära, på konstgjord väg skulle dela upp sina företag i syfte att minska de ekonomiska förlusterna. Detta skulle i slutändan leda till att EU:s jordbruk betalar priset för en artificiell och påtvingad uppstyckning av jordbruk.
Alain Cadec
Jag röstade för Albert Deß betänkande ”Den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020: Att klara framtidens utmaningar i fråga om livsmedel, naturresurser och territoriell balans”. Det gläder mig att det i detta dokument uppmanas till en fortsatt stark och hållbar gemensam jordbrukspolitik. För att uppnå detta krävs det anslag som kan matcha de ambitiösa målen. EU hävdardärför att den gemensamma jordbruksbudgeten inför nästkommande budgetplaneringsperiod åtminstone bör ligga kvar på samma nivå som jordbruksbudgeten för 2013. Detta omfattande betänkande beaktar samtliga berördas intressen. Landsbygdsutvecklingen och jordbrukarnas intressen är skyddade, liksom resursskyddet och det miljöpolitiska inslaget.
Antonio Cancian
Jag röstade för detta betänkande eftersom jag anser att det tar vederbörlig hänsyn till jordbrukssektorns roll ur ett ekonomiskt och sysselsättningsmässigt perspektiv, liksom till hållbar utveckling och biologisk mångfald. För att kunna minska de administrativa kostnaderna, hantera riskerna och anta effektiva krisförebyggande åtgärder behöver EU en stabil jordbrukspolitik med tydliga regler samt effektiva och snabba förebyggande verktyg. ”Innovation” och ett ”välorganiserat infrastrukturnätverk” är nödvändiga och grundläggande kriterier för att göra jordbruksverksamheten konkurrenskraftig, kompetent och väl förberedd samt se till att landsbygdsbefolkningen också får tillgång till kultur och utbildning. Man bör ge mer stöd till unga jordbrukare så att de inte lämnar landsbygden och främja generationsskiftet för att garantera att verksamheterna fortsätter. Till allt detta bör man ge anslag för existerande behov, identifiera verktyg som inte kan missbrukas och vidta åtgärder för att kontrollera prissvängningar. Slutligen får vi inte glömma bort att den stora utmaningen i jordbruket är direkt kopplad till uppgiften att trygga livsmedelsförsörjningen och därför är av yttersta vikt när det gäller att skydda EU-medborgarnas hälsa.
Françoise Castex
Vi i gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet lyckades genomföra radikala förändringar i det enligt mångas uppfattning sorgligt otillräckliga utkastet som utarbetats av den tyske konservative föredraganden från Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater). Vi lyckades också få en majoritet i Europaparlamentet att godkänna en rättvisare fördelning av direktstöd till jordbruket. Avskaffandet av historiskt betingade referensvärden, stödet till små jordbruk, en återställd balans till fördel för uppfödningssektorn och framför allt antagandet av principen om gradvis minskning av direktbetalningar samt hänsynstagandet till sysselsättning och miljö utgör ett stort framsteg i detta avseende. Jag välkomnar detta resultat, som också har gjort det möjligt att fastställa verktyg som för jordbruket mot en mer hållbar utveckling, samtidigt som vi beaktar målen i fråga om tryggad livsmedelsförsörjning, miljö, territorier och sysselsättning. Med det gröna inslaget i stödet inom den första pelaren kommer vi också att kunna uppmuntra jordbrukare att anta goda jordbruksmetoder och bli mer ekonomiskt och ekologiskt effektiva. Dacian Cioloş, kommissionsledamot med ansvar för jordbruk och landsbygdsutveckling, bör nu använda detta betänkande för att lägga fram några bra förslag före årsskiftet.
Lara Comi
Jag röstade för detta betänkande, eftersom jag anser att man trots frågans komplexitet har gjort ett utmärkt arbete. Det krävs skicklighet för att kunna koppla samman tryggad livsmedelsförsörjning, miljömässig hållbarhet på medellång och lång sikt, landsbygdsutveckling, en stark betoning på en sund hantering av ekonomiska resurser samt aspekter kopplade till internationella handelsmönster. Jag vill gratulera föredraganden till en väl utförd uppgift. Jag uppskattade särskilt hänvisningen till kvalitet som en grund att bygga vidare på. Det är knappast en självklarhet att betalningar baserade på de två pelarna i den gemensamma jordbrukspolitiken inte endast är allmänna medel utan faktiskt används för att köpa en allmännyttig tjänst som kanske inte i tillräckligt hög grad uppskattas av marknaden. Tvärvillkor är dessutom ett utmärkt kriterium för att förhindra svinn, men användningen behöver förbättras i praktiken. I betänkandet ges svar på de viktiga frågor som strategin i den gemensamma jordbrukspolitiken ställer. Det är också bra med en kontinuerlig övervakning av de mindre frågorna.
Luigi Ciriaco De Mita
Jordbrukssektorn spelar än i dag en strategisk roll i våra samhällen och ekonomier. För det första ur ett livsmedelsperspektiv, eftersom jordbruket tillhandahåller råvarorna till våra livsmedel och eftersom en tryggad livsmedelsförsörjning är viktig för vår hälsa. För det andra ur ett miljöperspektiv, eftersom sektorns vitalitet och kvaliteten på dess produktionsprocesser skapar en miljövänlig markförvaltning. För det tredje ur ett socialt perspektiv, eftersom utmaningen för jordbrukssektorn är att tillhandahålla högkvalitativa och innovativa arbetstillfällen för unga människor. För det fjärde och slutligen spelar jordbrukssektorn en viktig roll ur ett ekonomiskt perspektiv, eftersom en lokal/global strategi möjliggör en ekonomisk utveckling av traditionella, högkvalitativa och certifierade produkter med högt mervärde när förvaltningsmodeller införs som förvandlar företag och deras produkter till konkurrenskraftiga kooperativ i global skala. En rättvis gemensam jordbrukspolitik som främjar mikroföretag och små och medelstora jordbruksföretag samt högkvalitativa, traditionella och certifierade produkter och som stöder miljövänliga processer, inför tak för stöd och tillhandahåller tillräckliga resurser för landsbygdsutveckling är i sig en ambitiös och långsiktig politik som gynnar medborgare, konsumenter och jordbruksaktörer. Jag anser att det antagna betänkandet erbjuder denna möjlighet.
Marielle De Sarnez
skriftlig. - (FR) EU:s medborgare måste ha tillgång till en sund, varierad, balanserad och diversifierad kost. I dag är jordbruket och livsmedelsproduktionen samt dess internationella reglering strategiskt mycket viktiga. Livsmedel är en väldigt speciell fråga och en ökad konkurrens inom jordbruket mellan de olika regionerna i världen äventyrar en tryggad livsmedelsförsörjning i våra samhällen. Om EU ska bli mer självförsörjande måste vi inte bara bli mer konkurrenskraftiga internationellt utan även förbättra territoriernas produktivitet. Dessutom bör EU försöka säkerställa producenternas inkomst särskilt genom deras eget arbete. Med tanke på reformen som börjar gälla från och med 2014, måste den gemensamma jordbrukspolitiken ta itu med följande prioriteringar: gångbar livsmedelsproduktion, hållbar förvaltning av naturtillgångar, åtgärder för att motverka klimatförändringarna och skapandet av en balanserad territoriell utveckling. Om den gemensamma jordbrukspolitiken ska kunna garantera en trygg livsmedelsförsörjning av hög kvalitet, miljöskydd och främjandet av förnybar energi måste anslagen motsvara målen.
Edite Estrela
Jag röstade för betänkandet om den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020: Att klara framtidens utmaningar i fråga om livsmedel, naturresurser och territoriell balans, eftersom det i betänkandet läggs fram förslag för att möta nya utmaningar som t.ex. livsmedelstrygghet, miljöskydd och klimatförändringar, samtidigt som en större territoriell balans garanteras i EU:s landsbygdsområden.
Nigel Farage
skriftlig. - (EN) De två ändringsförslagen (10 och 11), som avsåg att stoppa förslaget om ett införande av ett tak för direktstöd, fick stöd. Konsekvenserna av ett sådant tak skulle ha skapat en administrativ och byråkratisk mardröm, eftersom markägare då skulle dela upp sina stora jordbruk för att undvika minskade anslag. Det utgör den allra värsta sortens byråkratiska incitament för ett tvivelaktigt men förmodligen lagligt beteende.
Diogo Feio
Jordbruket bör ses som en ekonomisk verksamhet som skapar välstånd och utveckling inom ramen för Europa 2020-strategin. Jordbruksreformer bör därför ses i relation till EU-produktionens konkurrenskraft och hållbarhet. Det finns ett behov av att vitalisera jordbruket genom att förenkla förfarandena samt öka budgeten för den gemensamma jordbrukspolitiken. Det gläder mig därför att det i betänkandet föreslås att den gemensamma jordbrukspolitikens budget bibehålls på samma nivå åtminstone till 2013, vilket gör det osannolikt att parlamentet kommer att acceptera en minskning.
Återigen vill jag betona hur viktigt det är för Portugal att man upprätthåller mjölkkvoterna och övriga effektiva mekanismer för att reglera marknaden. I egenskap av ledamot av Europaparlamentet kommer jag att fortsätta engagera mig för att försvara detta system.
José Manuel Fernandes
Ett hållbart, produktivt och konkurrenskraftigt jordbruk inom EU kan hjälpa oss att tackla utmaningarna med tryggad försörjning inom livsmedels- och energisektorn, klimatförändringar, miljö och biologisk mångfald, hälsa samt demografiska förändringar. Det bör noteras att världens befolkning förväntas öka från 7 miljarder till över 9 miljarder 2050, vilket enligt FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation kräver en ökning på 70 procent av den globala jordbruksproduktionen. Man kommer att behöva producera mer livsmedel trots högre produktionskostnader, kraftiga prissvängningar på jordbruksmarknaden och ökat tryck på naturresurser, vilket i sin tur innebär att jordbrukare måste producera mer samtidigt som de använder mindre mark, mindre vatten och mindre energi. Jag anser att den gemensamma jordbrukspolitiken även fortsättningsvis måste bestå av två pelare, där respektive pelares struktur och mål ska vara tydligt fastställda och utformade på ett sätt som gör att de kompletterar varandra. Jag hoppas på mer jämlikhet när det gäller den första pelaren. Jag anser även att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt småjordbrukare, eftersom de väsentligt bidrar till den gemensamma jordbrukspolitikens mål. Jag anser att det är nödvändigt att behålla det nuvarande systemet med mjölkkvoter.
João Ferreira
Detta betänkande följer efter det tidigare betänkandet av George Lyon om de stora dragen i reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och kommissionens meddelande om den gemensamma jordbrukspolitiken, som man i betänkandet till största delen ställer sig positiv till. Trots vissa aspekter som vi anser vara viktiga, till exempel vägran att skära ned på den gemensamma jordbrukspolitikens totala budget eller förslaget om att behålla planteringsrätterna inom vinsektorn, är innehållet i betänkandet mycket problematiskt, eftersom det förespråkar en gemensam jordbrukspolitik vars konsekvenser så tydligt innebär en minskning och nedmontering av det portugisiska jordbruket.
I linje med tidigare reformer betonas och fördjupas avregleringen och liberaliseringen av marknaderna och ”marknadsorienteringen” av produktionen, vilket hotar ländernas rätt att producera för att trygga livsmedelsförsörjningen och deras suveränitet samt de små och medelstora jordbrukarnas överlevnad. I betänkandet förespråkar man att jordbruket ska underordnas Världshälsoorganisationens regler. Därmed främjar man intensiva och exportfokuserade produktionsmodeller på bekostnad av lokal produktion och socialt och miljömässigt hållbar konsumtion. Med tanke på den djupa orättvisa som råder i dag mellan länder, producenter och produkter kan den förespråkade omfördelningen av den gemensamma jordbrukspolitikens anslag inte skiljas från garantin om att minimera förlusterna för de största förmånstagarna...
(Kortades ned i enlighet med artikel 170 i arbetsordningen.)
Ilda Figueiredo
Vi röstade mot detta betänkande eftersom det varken tar itu med framtidens utmaningar eller dagens allvarliga problem. Därför lade vi fram flera ändringsförslag som vi anser är nödvändiga för en genomgripande ändring av den nuvarande gemensamma jordbrukspolitiken. Vi beklagar att ändringsförslagen inte antogs i sin helhet, särskilt de förslag som förespråkar verktyg för att reglera marknaderna och interventionsmekanismer för att garantera ett rättvist pris för jordbrukare och varje lands rätt att producera.
Vi kommer även i fortsättningen att förespråka att man behåller ett kvotsystem för mjölkproduktion för att skydda producenterna i de länder som är känsligare samt planteringsrätter inom vinsektorn och subventioner för spritdryckesdestillation och krisdestillation. Vi kommer också att fortsätta kämpa för inrättandet av ett EU-finansierat allmänt försäkringssystem för jordbruket, som kan garantera en minimiinkomst till våra jordbrukare vid naturkatastrofer.
Monika Flašíková Beňová
skriftlig. - (SK) Den gemensamma jordbrukspolitiken står inför en rad utmaningar - vissa av dem specifika och andra oväntade - och därför måste EU fatta flera strategiska beslut som gäller framtiden på lång sikt för sitt jordbruk och sina landsbygdsområden. För att effektivt hantera utmaningarna måste man se till att den gemensamma jordbrukspolitiken genomförs inom ramen för en sund ekonomisk politik och hållbar offentlig finansiering som bidrar till EU-målen. Den gemensamma jordbrukspolitiken måste även i framtiden vara en stark gemensam politik som syftar till att trygga en långsiktig livsmedelsförsörjning för EU:s medborgare. Den måste också stödja jordbrukssamhällen som producerar hälsosamma livsmedel av hög kvalitet för EU:s medborgare. Sist men inte minst måste den bidra till att upprätthålla livskraftiga landsbygdssamhällen, för vilka jordbruket är en viktig ekonomisk möjlighet som skapar lokala arbetstillfällen. I den pågående reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken bör man sträva efter att uppnå en mer hållbar och smart tillväxt för samtliga EU:s landsbygdsområden.
Pat the Cope Gallagher
skriftlig. - (EN) Jag röstade för Albert Deß betänkande om den gemensamma jordbrukspolitiken, som utvärderar Europeiska kommissionens meddelande om den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020. Albert Deß framhåller i sitt betänkande den viktiga roll som jordbruket spelar i Europa 2020-strategin. I synnerhet betonar han jordbrukets betydelse när det gäller sysselsättning i landsbygdsområdena. Samtidigt som betänkandet innehåller både positiva och mindre positiva inslag, tillhandahåller det en bra och stabil grund för ett reformpaket. Jag anser att det viktigaste inslaget i det här skedet i reformprocessen är att bibehålla det nuvarande budgetstödet för den gemensamma jordbrukspolitiken för perioden 2014-2020.
Elisabetta Gardini
Förhoppningarna är stora när det gäller den väldigt viktiga och känsliga frågan om den gemensamma jordbrukspolitiken. Vi befinner oss i mitten på en lång och komplex resa, där vi både måste ge svar till jordbrukarna och ta itu med de globala utmaningarna med en tryggad livsmedelsförsörjning.
Framsteg och teknisk innovation kommer att spela en viktig roll i den nya gemensamma jordbrukspolitiken.
En annan viktig fråga i betänkandet är att avsevärt minska det byråkratiska krånglet för jordbrukare och nationella myndigheter genom att förenkla de många administrativa kraven inom sektorn.
Den gemensamma jordbrukspolitiken måste också bidra till att uppfylla de ambitiösa målen i Europa 2020-strategin. Med andra ord behöver vi en miljövänligare och mer hållbar gemensam jordbrukspolitik som kan garantera ytterligare finansiering för våra jordbrukare samtidigt som jordbrukarnas roll för miljöskyddet erkänns, vilket kan bidra till att de väljer miljövänliga jordbrukstekniker.
Slutligen är det viktigt att utveckla öppna och effektiva instrument som hjälper jordbrukarna att skapa korta produktionskedjor, främja kvalitet och informera konsumenterna, vilket främjar en rättvis och öppen prisbildningsmekanism.
Nathalie Griesbeck
Jag röstade för detta betänkande om den gemensamma jordbrukspolitikens framtid. Som ett resultat av förhandlingarna och omröstningen i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling så har detta dokument, även om det fortfarande är för vagt utformat, utvecklats avsevärt. Nu innebär betänkandet att man försöker skapa en verklig reform av den gemensamma jordbrukspolitiken. Det var särskilt nödvändigt att bibehålla budgeten för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013. Vi vill faktiskt se att budgeten förblir oförändrad till 2020 för att uppmuntra jordbrukare att garantera en tryggad livsmedelsförsörjning och miljöskydd, samt skapa nya arbetstillfällen och säkerställa en konkurrenskraftig jordbrukssektor. Jag röstade sedan mot punkten om betalningar för att stödja genetiskt modifierade organismer och punkten om återkallande av genetiskt modifierade organismer. Jag stöder punkten som motsätter sig bidrag till livsmedelsproduktion från klonade djur eller deras avkommor. När det gäller reformen av vinmarknaden är jag för att behålla planteringsrätterna. Slutligen röstade jag för att bevara stödet för dem som har det sämst ställt, eftersom jag anser att det är väldigt viktigt. Detta stöd utgör en stark symbol för solidariteten mellan EU:s medborgare, och jag hoppas att de belopp som avsatts för stödet kan bibehållas.
Roberto Gualtieri
Albert Dess betänkande som antogs av denna kammare är helt i linje med de riktlinjer som kommissionen redan har fastställt. I betänkandet krävs att den gemensamma jordbrukspolitiken för 2014-2020 ses över i syfte att möta utmaningarna i samband med miljömässig hållbarhet och skapandet av nya arbetstillfällen samt i syfte att garantera produktion av säkra livsmedel av hög kvalitet.
Genom att anta denna text visar Europaparlamentet sitt motstånd mot regressiva tendenser och föreslår att den framtida budgeten för den gemensamma jordbrukspolitiken blir kvar på åtminstone samma nivå som budgeten för 2013. Därmed kan man säkerställa att jordbrukarna får det stöd de behöver för att kunna investera i ny teknik, vilket är ett avgörande steg om denna sektor ska förbli konkurrenskraftig.
Gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet har bidragit stort - delvis som ett resultat av de många ändringsförslag som lagts fram både i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling samt i kammaren - till att nå ett övertygande resultat och därmed skicka en tydlig signal till kommissionen om de lagstiftningsförslag som är planerade för oktober.
Sylvie Guillaume
skriftlig. - (FR) Jag anser att detta betänkande är ett definitivt steg framåt för en stark och hållbar gemensam jordbrukspolitik och av den anledningen röstade jag för. Vi har skickat en tydlig signal, som är strukturerad kring tre prioriteringar: se till att samtliga EU-medborgare har tillgång till livsmedel, uppmuntra jordbrukare till att ändra sina arbetsmetoder genom att fokusera på frågor om biologisk mångfald, hanteringen av vatten- och markföroreningsproblem, samt avfallsåtervinning, och slutligen att skydda sysselsättningen inom jordbruket och minimera dess påverkan på territorierna. Detta skulle kunna ske genom en förbättrad tilldelning av direktstöd, en annan typ av marknadsreglering samt prioritering av hållbar utveckling. Jag vill argumentera för en rättvisare gemensam jordbrukspolitik, som stöder de personer och sektorer som behöver detta mest.
Ian Hudghton
skriftlig. - (EN) Det är viktigt att vi har en stark och hållbar gemensam jordbrukspolitik och det pågående reformarbetet är en central fråga för Europaparlamentet. Jordbrukssektorn måste vara innovativ och konkurrenskraftig och de som arbetar inom denna sektor i mitt hemland fortsätter att spela en viktig roll i den bredare europeiska sektorn.
Juozas Imbrasas
skriftlig. - (LT) Jag välkomnar detta dokument eftersom en hållbar, produktiv och konkurrenskraftig europeisk jordbrukssektor kan bidra avsevärt till fördragens mål med den gemensamma jordbrukspolitiken och Europa 2020-strategins mål samt även hjälpa till att hantera nya politiska utmaningar, till exempel försörjningstrygghet i fråga om livsmedel, energi och industriråvaror, klimatförändringar, miljö, biologisk mångfald, hälsa och demografiska förändringar inom EU. Jag välkomnar kommissionens meddelande ”Den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020: Att klara framtidens utmaningar i fråga om livsmedel, naturresurser och territoriell balans”. Jag anser att det finns ett behov av ytterligare reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken i enlighet med den förändrade karaktären av jordbruksbranschen i EU-27 och det nya internationella globaliseringssammanhanget. I framtiden måste vi bevara en kraftfull och hållbar gemensam jordbrukspolitik med en budget som motsvarar de ambitiösa mål som krävs för att anta de nya utmaningarna. Jag håller fast vid att det viktigaste målet är att distribuera stödet rättvist bland medlemsstaterna och de olika kategorierna av jordbrukare. För närvarande får nya medlemsstater, som Litauen, mindre finansiellt stöd än de gamla medlemsstaterna. Jag är övertygad om att en harmonisering av direktstödet är en av förutsättningarna för att skapa en gemensam europeisk jordbruksmarknad. I våras riktade jag, tillsammans med en grupp ledamöter av Europaparlamentet, ett uttalande till Europeiska kommissionen, Europeiska rådet och Europaparlamentet om harmonisering av direktstöd för samtliga medlemsstaters jordbrukare.
Sandra Kalniete
Dagens resolution är ett steg i rätt riktning för att se till att reformerna skapar en rättvisare och mer effektiv gemensam jordbrukspolitik. Vi har gjort betydande framsteg i frågan om direktstöd genom att betona att det är nödvändigt att definiera lämpliga minsta och maximala stödnivåer, uttryckta som en viss procentandel av det genomsnittliga direktstödet i EU som jordbrukare i varje medlemsstat kan få. Detta kan bidra till att ändra den nuvarande absurda och orättvisa situationen, där stödbeloppet kan skilja sig sexfaldigt och därmed skapa ojämlika förutsättningar för jordbrukare från flera av medlemsstaterna och snedvrida konkurrensvillkoren mellan EU:s jordbrukare. Jag skulle vilja betona att övergångsperioden måste bli så kort som möjligt och jag anser att för de medlemsstater vars jordbrukare får det lägsta direktstödet måste utjämningsprocessen inledas redan 2014. En övergångsperiod som pågår till så sent som 2020 skulle innebära att en hel generation jordbrukare skulle tvingas arbeta under omständigheter med otillbörliga konkurrensvillkor. Vi inser att Europaparlamentet fortfarande har ett viktigt arbete framför sig, eftersom det finns allmänt skisserade lösningar på problemet som enbart presenteras i Albert Dess betänkande, medan ledamöternas yttranden om lösningen på det aktuella problemet skiljer sig åt eller till och med är det rakt motsatta.
Elisabeth Köstinger
skriftlig. - (DE) I och med omröstningen av detta betänkande beslutar vi om en av hörnstenarna i den framtida gemensamma jordbrukspolitiken. Jag välkomnar beslutet att jordbrukspolitiken ska bli mer hållbar och att det europeiska jordbrukets konkurrenskraft ska stärkas samt att en balans ska eftersträvas mellan de gamla och nya medlemsstaterna. Jag är kraftigt mot nedskärningar i budgeten, eftersom jag anser att den gemensamma jordbrukspolitiken måste förbli ett nyckelområde inom EU:s budget. För EU:s medborgare är tjänsterna nödvändiga för livsmedelskvaliteten och livsmedelssäkerheten, för djurskyddet och miljöstandarderna samt för landsbygdområdenas livskraft. Marknaden kompenserar inte för dessa ytterligare tjänster. Jordbruksfonder är tjänsterelaterade betalningar som möjliggör en pålitlig planering för jordbruksfamiljer. Det är nödvändigt att vi följer den fastställda ”tvåpelarmodellen”. Endast samspelet mellan den första och den andra pelaren gör det möjligt med både innovativ konkurrenskraft och hållbarhet. Den andra pelaren är en stark faktor för ett hållbart jordbruk. Att flytta kompensationsersättningen för missgynnade områden till den första pelaren skulle få katastrofala följder för de flesta regioner. Jag välkomnar att små jordbruk ska få mer stöd genom att utbetalningarna graderas. Ett tak för direktbetalningar diskuteras också. Det viktiga beslut som fattades av Europaparlamentet i dag definierar de parametrar som kommissionen ska använda när den utarbetar lagstiftningspaketet. Jordbrukspolitiken måste fortsätta att vara en central del av EU-politiken.
Giovanni La Via
Jag röstade för Albert Dess betänkande, som är ett dokument av strategisk betydelse för det europeiska jordbruket. En intensiv debatt har ägt rum under de senaste månaderna i syfte att samordna kraven, förväntningarna och behoven inte bara för jordbrukare utan även för samtliga EU:s medborgare. Den gemensamma jordbrukspolitiken är en politik av och för alla. Den inkluderar resurser för företagens konkurrenskraft, livsmedelstrygghet, en garanti om rimliga priser för konsumenter samt ett tillhandahållande av samhällets kollektiva nyttigheter som är alltmer skyddade. Från dess början fram till i dag har den gemensamma jordbrukspolitiken genomgått en rad reformer för att bättre stödja ett jordbruk som ständigt behöver utvecklas för att bättre svara på de många utmaningar som det ställs inför. Jag välkomnar den här omröstningen som är en framgång för Europaparlamentet. För första gången uttrycker den önskningar om EU-jordbrukets framtid från samtliga 27 medlemsstater.
Constance Le Grip
Jag röstade för min kollega parlamentsledamoten Albert Dess betänkande om framtiden för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013. Med detta dokument har Europaparlamentet återigen visat sin beslutsamhet att bibehålla en kraftfull och ambitiös gemensam jordbrukspolitik med stor budget. Målet med den gemensamma jordbrukspolitiken är att ge stöd till våra jordbrukare och svara på de stora utmaningarna: att producera tillräckligt med livsmedel för att livnära våra 500 miljoner medborgare och bidra till att livnära resten av världen. Efter den senaste reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken har utmaningarna förändrats: en ökad global efterfrågan på livsmedel, internationalisering av jordbruksmarknaden, prissvängningar, klimatförändringar, energikris, brist på tillgängliga naturresurser samt ett ifrågasättande från våra medborgare av den gemensamma jordbrukspolitikens roll och syfte. Alla dessa frågor bör inkluderas och beaktas i reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013. Jag välkomnar även Europaparlamentets önskan om att hjälpa små jordbrukare och unga jordbrukare, särskilt när de startar företag. Slutligen är det viktigt att den gemensamma jordbrukspolitiken garanterar bättre inkomster för jordbrukare, eftersom de har sjunkit kontinuerligt under de senaste decennierna och hamnat på en nivå som bara utgör hälften av hushållsinkomsten i städerna.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
Ekonomisk tillväxt och samhällsutveckling är till stor del beroende av medborgarnas hälsa. Kvaliteten på de produkter vi äter och det sätt på vilket de produceras är centralt för vår hälsa. Det är därför som EU-medborgarnas hälsa bör vara en viktig aspekt i den gemensamma jordbrukspolitiken. Om vi inför en större medvetenhet om detta i den gemensamma jordbrukspolitiken kommer vi att effektivare kunna motverka de folksjukdomar som är förknippade med en hälsoskadlig livsstil och bristfällig diet.
Fetma, diabetes, cancer och olika former av cirkulationssjukdomar är ett hot mot medborgarna. Statistik visar att varje år orsakar hjärt-kärlsjukdomar cirka 4,3 miljoner dödsfall i EU och över 1,7 miljoner människor dör i cancer. Jag anser att betänkandet om den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020: att klara framtidens utmaningar i fråga om livsmedel, naturresurser och territoriell balans går åt fel håll. Därför röstade jag mot.
Barbara Matera
Jag röstade för Albert Dess betänkande, eftersom jag är för en reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som återspeglar den föränderliga karaktären i EU:s jordbrukssektor. Betänkandet tillhandahåller en förenklad gemensam jordbrukspolitik som består av två pelare. Den första pelaren ska finansieras helt genom EU-budgeten och den andra pelaren ska omfatta fleråriga program och ett samfinansierat angreppssätt. Denna pelarstruktur ska ge en tydlig bild av den gemensamma jordbrukspolitiken för de berörda jordbruksaktörerna och undvika överlappningar. Dessutom stöder jag detta betänkande eftersom den kräver att EU:s jordbruksbudget för nästa budgetperiod - efter 2013 - ska ligga på samma nivå. Det krävs ordentliga finansiella medel för att möta utmaningarna på området för livsmedelstrygghet, miljöskydd, klimatförändringar och territoriell balans i ett östligt utvidgat EU. I Albert Dess betänkande understryks även behovet av att utforma insatser till förmån för livsmedelskvalitet med geografiska beteckningar (skyddade ursprungsbeteckningar (SUB) och skyddade geografiska beteckningar (SGB)), en nödvändig åtgärd om vi ska säkerställa autenticiteten för lokala och regionala livsmedelsprodukter. Jag stöder betänkandet eftersom det inkluderar könsdimensionen i den gemensamma jordbrukspolitiken. Båda makarna ska få samma rättigheter när de arbetar i jordbrukssektorn. Fyrtiotvå procent av dem som arbetar inom jordbruket är kvinnor men bara vart femte jordbruksföretag drivs av en kvinna.
Véronique Mathieu
Jag röstade för betänkandet för att säkerställa att budgeten för den gemensamma jordbrukspolitiken förblir på dagens nivå fram till 2020. Jag skulle också vilja se att jordbrukare belönas för sitt arbete med att värna biologisk mångfald. Vi vill att skyddet av biologisk mångfald prioriteras inom EU:s olika befogenhetsområden. De flesta jordbrukare tar hänsyn till denna fråga och väljer miljövänliga produktionsmetoder. Man bör därför erkänna jordbrukets bidrag till miljöskyddet och inkludera det i målen för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013. I detta avseende stöder jag kommissionens förslag om ett system med incitament finansierat av EU för att stödja jordbrukare som övergår till en mer hållbar produktion.
Marisa Matias
I detta betänkande finns målsättningen att ersätta kopplingen till produktion i det nya systemet för direktstöd till jordbrukare med miljömässiga och sociala kriterier. Man kräver införandet av en modell med minskat direktstöd i enlighet med jordbruksföretagets storlek och att direktstöd endast bör förbehållas aktiva jordbrukare som använder jordbruksmark för produktion och upprätthåller god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden. Man försöker därmed stoppa tilldelningen av absurda subventioner till feodala markägare.
I betänkandet föreslås ändringar när det gäller prisvolatilitet och man efterfrågar lösningar på global nivå för att ta itu med spekulationer med jordbruksråvaror och extrem prisvolatilitet. Man förespråkar även ett skyddsnät och främjar sammanslutningar av små jordbrukare. Vissa problem orsakade av marknaden diagnostiseras och man betonar i högre grad miljöfrågor och sociala frågor. Fördelarna med dessa punkter är uppenbara och bör utforskas ytterligare. Ändå bidrar lösningarna i detta betänkande till att fördjupa samma marknadsmekanismer som orsakat den nuvarande krisen med volatila priser och ojämlik fördelning av vinster i hela produktionskedjan. Därför lade jag ned min röst.
Hans-Peter Mayer
skriftlig. - (DE) Jag röstade för antagandet av detta betänkande, eftersom jag anser att den kompromiss som Albert Dess presenterar är bra och visar på en hel del förståelse för jordbrukarnas situation i EU. Vi måste dock se till att vi inte bara pratar om att minska det byråkratiska krånglet utan att vi faktiskt även gör det.
Jean-Luc Mélenchon
skriftlig. - (FR) I detta dokument presenteras flera intressanta utvecklingsmöjligheter, till exempel frihet från fossila bränslen, stöd för korta produktionskedjor, stärkande av producenternas förhandlingsstyrka samt inrättande av ett internationellt rapporteringssystem och koordinerade åtgärder för lager av jordbruksprodukter. Tyvärr nämns inga monetära belopp i samband med dessa framsteg. Betänkandet ifrågasätter inte avskaffandet av mjölkkvoter eller nedmonteringen av skyddsmekanismer på jordbruksmarknaden. Jag röstade mot detta dokument.
Louis Michel
Det krävs reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken för att bättre kunna möta utmaningarna med livsmedelstrygghet, klimatförändringar, hållbar hantering av naturresurser, landskapsvård och bibehållandet av ekonomisk livskraft på landsbygden. Det är nödvändigt att göra sektorn mer konkurrenskraftig och den gemensamma jordbrukspolitiken mer rättvis, ekologisk, effektiv och ändamålsenlig. Detta bör formuleras i lättbegripliga termer så att det kan förstås av alla, och då menar jag inte bara jordbrukare utan även konsumenter och skattebetalare. Betänkandet är ett steg i rätt riktning eftersom man där gör varje tänkbar ansträngning för att göra jordbruket mer dynamiskt och konkurrenskraftigt så att det står bättre rustat för att uppfylla målen i Europa 2020-strategin. Dessutom föreslår man i betänkandet ett bibehållande av lämpliga budgetresurser efter 2013, vilket bara det är en seger.
Claudio Morganti
Den gemensamma jordbrukspolitiken har historiskt sett varit det största och viktigaste området för EU-interventioner och det är än i dag mycket viktigt. Detta betänkande, som jag till fullo stöder, gör rätt i att betona jordbrukets värde, både från ett utvecklingsperspektiv när det gäller livsmedel och landsbygd samt i fråga om bevarande av mark. Den gemensamma jordbrukspolitiken har redan tidigare (med rätta) reformerats radikalt. De nya utmaningarna som vi står inför gäller jordbrukspolitikens ytterligare förenkling och överensstämmelse. Mindre jordbruksföretag ådrar sig ofta höga kostnader när de uppfyller hälso- och miljöregler. Jag välkomnar därför begäran om en eventuell justering av dessa regler för att avspegla de varierande förhållandena inom jordbruksföretagen. Den gemensamma jordbrukspolitiken kan användas till bedrägerier, så det är även rätt att man identifierar verkligt ”aktiva” jordbrukare på EU-nivå för att undvika ett oacceptabelt resursslöseri. Slutligen vill jag betona vikten av att starkt motsätta sig spekulationer med livsmedelspriser på de internationella marknaderna. Jag anser att det är oacceptabelt att finansvärlden efter eget gottfinnande ska kunna påverka en sådan strategisk sektor som denna, som säkerställer människors livsmedelsförsörjning och överlevnad.
Mariya Nedelcheva
Jag röstade för Albert Dess betänkande som förespråkar en rättvisare gemensam jordbrukspolitik efter 2013. Betänkandet stöder minskade skillnader i direktstöd mellan de olika medlemsstaterna, regionerna och sektorerna. Jag stöder denna åtgärd, även om den är liten, eftersom den är ett steg i rätt riktning. Albert Dess betänkande tar också i beaktande problemet med djuruppfödare i de medlemsstater som tillämpar systemet för enhetlig arealersättning (SAPS), där majoriteten inte äger marken och därför inte kan få direktstöd. Jag hoppas att kommissionen beaktar detta problem och föreslår en lösning. Under omröstningen uttryckte jag även mitt stöd för små jordbruksproducenter, liksom för bestämmelsen om billigare bränsle och lägre punktskatter för jordbruksproducenter. I Albert Dess betänkande får jag även stöd för mitt förslag om större flexibilitet i den andra pelaren. Det är också en av anledningarna till att jag röstade för betänkandet. Medlemsstaterna och regionerna måste själva få fastställa sina prioriteringar så att det kan ske en verklig utveckling i landsbygdsområdena. Flexibilitet är viktigt eftersom situationen varierar i de olika medlemsstaterna. Jag välkomnar också de åtgärder som föreslagits i betänkandet om att stödja unga människor i jordbrukssektorn. Jag anser att detta är en effektiv metod för att bekämpa avfolkningen i landsbygdsområdena.
James Nicholson
skriftlig. - (EN) Gruppen Europeiska konservativa och reformister stöder detta betänkande eftersom det klart förbättrar kommissionens meddelande och behåller andemeningen i tidigare marknadsbaserade förändringar. Betänkandet fokuserar också på utmaningen att miljöanpassa den gemensamma jordbrukspolitiken, framför allt genom utvecklingsåtgärder för landsbygden. ECR-gruppen stöder emellertid inte ett tak för betalningar till stora jordbruk eller förslagen att utöka marknadsinterventioner till andra sektorer. Vi anser att detta kommer att befästa ineffektiviteten i jordbrukssektorn. Därför gav vi vårt stöd till alla de ändringsförslag som var emot ett tak för betalningar. Dess-betänkandet är överlag mer positivt än kommissionens förslag. Kommissionens förslag innehåller en miljöanpassning av betalningarna i första pelaren, ett återinförande av markuttaget, en fokusering på socialpolitiken samt en förstärkning av den roll som artikel 68 spelar och som tillåter ett återinförande av det kopplade stödet i vissa sektorer. Dessa är alla bakåtsträvande åtgärder som ytterligare kommer att komplicera den gemensamma jordbrukspolitiken och som inte kommer att hjälpa jordbrukarna att kunna reagera på marknadskrafterna. Även om Dess-betänkandet innehåller mindre delar av dessa förslag så underminerar det, till skillnad från kommissionens meddelande, inte den marknadsvänliga körriktningen hos tidigare förändringar. ECR-gruppen stöder därför det slutliga betänkandet även om vi inte stöder samtliga åtgärder i det.
Rolandas Paksas
skriftlig. - (LT) En hållbar, produktiv och konkurrenskraftig jordbrukssektor utgör en garant för tryggad livsmedelsförsörjning och bevarade naturresurser samt territoriella balans. Med tanke på att världens befolkning successivt kommer att öka måste den globala jordbruksproduktionen öka i samma takt. Därför måste vi sträva efter att skapa en stark och hållbar gemensam jordbrukspolitik som överensstämmer med förändringarna i medlemsstaternas jordbruksindustri. Vi måste fatta korrekta beslut för att bekämpa tillbakagången på landsbygden och för att bemöta det eventuella trycket från jordbruksekonomier i tredjeländer. Större uppmärksamhet måste riktas mot små och medelstora företag. Skillnader i bestämmelserna för tillhandahållande av hjälp och bistånd till jordbrukare måste elimineras. Direktstöd är en berättigad inkomstkälla för EU:s jordbrukare. Det övergripande systemet måste därför garantera en korrekt fördelning av direktstödet samt lika förutsättningar i hela EU. Varje medlemsstat ska garanteras en viss procent av EU:s genomsnittliga direktstöd. För att detta ska bli möjligt måste man fastställa ett tak. Ett införande av marknadsreglerande åtgärder och interventionsmekanismer är avgörande för att åstadkomma en korrekt prissättning och se till att jordbrukarna får en tillfredsställande inkomstnivå som garanterar en fortsatt produktion och regelbunden livsmedelsförsörjning.
Miguel Portas
Med detta betänkande avser man att ersätta kopplingen till produktion i det nya systemet för direktstöd till jordbrukarna med miljömässiga och sociala kriterier. Man argumenterar för införandet av ett system med gradvis minskning av direktbetalningar i förhållande till jordbruksföretagens storlek, reserverat för aktiva jordbrukare som använder jordbruksmarken i produktionen och som bevarar den i ett bra bruks- och miljöskick. Därmed har man kommit ett steg närmare avskaffandet av de absurda subventionerna till feodala markägare.
Betänkandet medför förändringar när det gäller prisvolatiliteten och efterlyser internationella lösningar för att bekämpa spekulation i jordbruksråvaror och extrem prisvolatilitet. I betänkandet förespråkas även ett skyddsnät och att man ska främja sammanslutningar av småjordbrukare. Man diagnostiserar några av de problem som marknaden har skapat och man lägger större tonvikt vid miljömässiga och sociala problem. Fördelarna med dessa punkter bör erkännas och vidareutvecklas.
De lösningar som presenteras i betänkandet bidrar emellertid till och förstärker just de marknadsmekanismer som ligger bakom den nuvarande krisen med volatila priser och ojämn vinstfördelning i produktionskedjan. Därför avstod jag från att rösta.
Phil Prendergast
skriftlig. - (EN) Jag välkomnar särskilt förslagen i betänkandet om att skydda och uppmuntra unga jordbrukare, både genom stödsystem och genom andra åtgärder. Åldersprofilen för jordbrukare är fortsatt snedvriden med en dominerande övre åldersgrupp. Av EU:s jordbrukare är 34,1 procent över sextiofem år och endast 6,1 procent är under trettiofem år. Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken måste ta hänsyn till detta. Reformer är nödvändiga på andra områden och detta kommer att innebära stora förändringar för en del jordbrukare. Därför måste den nya gemensamma jordbrukspolitiken innehålla övergångsbestämmelser för de etablerade sektorer som kommer att bli föremål för dessa radikala förändringar. Förändringar innebär alltid svårigheter, men man måste anpassa jordbrukssektorn till verkligheten på marknaden. Den globala efterfrågan och det ökade livsmedelsbehovet innebär att jordbruket kommer att bli en tillväxtsektor i EU och särskilt viktigt för de mindre utvecklade ekonomierna. Den nya jordbrukspolitiken måste effektivt rikta in sig på improduktiva områden genom att uppmuntra till nya metoder. På Irland behöver vi t.ex. utnyttja stordriftsfördelar inom jordbruket och förändringarna av EU:s traditionella markanvändning erbjuder här stora möjligheter. Exempelvis kan turism och rekreation vara viktiga pådrivare av rurala ekonomier. Det betyder att budgeten för den gemensamma jordbrukspolitiken måste behållas på sin nuvarande nivå och värdesäkras efter 2013.
Britta Reimers
skriftlig. - (DE) Jag röstar emot ett införande av reformen av vinmarknaden och andra specifika sektorer. Inte för att jag är emot idén, utan för att enskilda produktionsgrenar ännu inte ska nämnas i detta stadie av den gemensamma jordbrukspolitiken. I nuläget borde vi i stället förhandla om de framtida principerna för jordbrukspolitiken.
Frédérique Ries
skriftlig. - (FR) Den gemensamma jordbrukspolitiken är den enda verkligt europeiska politiken. Den har visserligen länge varit ett skydd mot bristsituationer och sektorskriser, men den är inte längre en fristad för de jordbrukare med familjer som drabbats hårt av jordbruksprodukternas prisvolatilitet och den globala konkurrensen. Som bevis kan jag hänvisa till den fortsatta minskningen av jordbruksföretag i Belgien och den häpnadsväckande minskningen av arbetstillfällen - en minskning med 56 procent på trettio år. Därför måste den gemensamma jordbrukspolitiken förändras för att kunna besvara dagens utmaningar i fråga om tryggad livsmedelsförsörjning, miljöskydd samt produktion av förnybar energi. Dess-betänkandet, som vi röstade om vid middagstid, överensstämmer med kommissionens huvudsakliga riktlinjer mot en gradvis förändring baserad på ett system av mer balanserade och riktade betalningar och med en ekologisk marknadsorientering. Detta är goda nyheter. Det är tydligt att man måste fastställa bestämmelser för marknadsreglering och hjälpa småjordbrukarna som glömts bort i tidigare reformer. Detta är den enda vägen om vi ska kunna ge de unga nytt hopp, motivera dem att ta över familjejordbruken och övertyga dem om att jordbruket är en framtidssektor.
Crescenzio Rivellini
För att besvara rykten om minskad finansiering från den andra pelaren i den gemensamma jordbrukspolitiken, upprepar jag att jag stöder att tillräckliga finansiella medel avsätts för landsbygdens utveckling. Vi måste behålla EU:s jordbruksbudget på nuvarande nivå till 2020 så att jordbrukarna kan ges incitament att tillhandahålla lager av säkra livsmedel, skydda miljön och skapa nya arbetstillfällen och för att vi ska kunna garantera konkurrenskraften inom EU:s jordbrukssektor.
Med denna omröstning sänds ett tydligt och kraftfullt meddelande till kommissionsledamoten med ansvar för jordbruk och landsbygdsutveckling, Dacian Cioloş. Även om EU:s jordbrukspolitik syftar till att tillhandahålla säkra och högkvalitativa livsmedel samt bidra till miljöskydd och förnybara energikällor, så måste den vara korrekt finansierad så att jordbrukarna uppmuntras att använda modern och miljövänlig teknik. Kampen mot spekulation i jordbruksråvaror och extrem prisvolatilitet kräver en lösning på global nivå för att garantera större stabilitet för jordbrukarna och en storskalig tillgång på säkra livsmedel. Jag stöder därför ett internationellt rapporteringssystem för de aktuella lagren av jordbruksprodukter för att hantera denna okontrollerade spekulation i jordbruksråvaror.
Robert Rochefort
skriftlig. - (FR) Även om idén att införa ett tak för direktbetalningar i förhållande till jordbruksföretagens storlek kan tyckas lovvärd, så är jag säker på att detta endast kommer att leda till tekniska åtgärder hos de jordbruksföretag som annars skulle överskrida gränsen för ett fortsatt ekonomiskt stöd från EU. Däremot stöder jag helhjärtat ett införande av ett annat system för ytterligare anslag till småjordbruk, exempelvis ett system med gradvis minskning av direktbetalningar i förhållande till jordbruksföretagens storlek. Därför röstade jag för ändringsförslag 10 och 11 samt punkt 25. Dessutom gläder det mig att Europaparlamentet i betänkandet uppmanar kommissionen att överväga att behålla planteringsrätterna inom vinsektorn även efter 2015. Detta är mycket viktigt för de många vinproducenterna i sydvästra Frankrike och därför röstade jag naturligtvis som jag gjorde. Slutligen när det gäller mjölkmarknaden anser jag att den slutliga texten är mycket balanserad. Jag stöder därför betänkandet.
Raül Romeva i Rueda
skriftlig. - (FR) Jag stöder betänkandet. Som José Bové sade så har parlamentet genom omröstningen givit kommissionsledamot Dacian Cioloş en kabinettsfråga. För att hans förslag ska antas måste de införlivas i de lagstiftningsåtgärder som ska föreslås i oktober 2011. Det kommer att bli stora svårigheter att få en balans mellan den ena sidans åtgärder för att främja sysselsättningen, behålla aktiviteten över samtliga inblandade territorier, skydda miljön och förebygga klimatförändringen, och den andra sidans uttjatade argument om konkurrens, konkurrenskraft och liberalism. Det finns en påtaglig risk för att det kommer uppstå en stor spricka. Efter den här historiska omröstningen i parlamentet har EU förbundit sig att lämna denna fixering vid jordbruksproduktivitet bakom sig. Medlemsstaterna måste fortfarande ta sitt kollektiva ansvar och kommissionen måste fortfarande införliva denna nya inriktning i lagstiftningen. Efter de misslyckade reformerna 1992, 1999 och 2003 skulle ytterligare en kapitulering för lobbyisternas intressen sätta stopp för hoppet för miljontals jordbrukare och femhundra miljoner EU-medborgare.
Licia Ronzulli
Jag röstade för betänkandet eftersom jag delar föredragandens åsikter när det gäller de centrala punkterna i reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken för perioden efter april 2013.
För det första måste EU:s jordbruksbudget för nästa budgetperiod ligga på åtminstone samma nivå som jordbruksbudgeten för 2013 om den gemensamma jordbrukspolitiken ska kunna bidra till Europa 2020-målen. I synnerhet måste man förenkla den gemensamma jordbrukspolitiken. Det måste bli mindre byråkrati hos både myndigheter och jordbrukare, och kostnaderna för att administrera jordbrukspolitiken måste minska i medlemsstaterna.
Slutligen måste livsmedelskvaliteten och livsmedelssäkerheten, grundstenarna i EU:s jordbruk, ytterligare stärkas både på EU-nivå och på global nivå.
Tokia Saïfi
skriftlig. - (FR) Den gemensamma jordbrukspolitiken är ett av EU:s äldsta politikområden på unionsnivå. Den måste anpassas för att kunna möta nya behov och förväntningar, men den får inte försvinna. Det är en politik som har visat sitt värde, och jag liksom många av mina kolleger och medborgare är fast beslutna att stödja den. Detta betänkande som i dag fick mitt stöd i plenum visar tydligt utvecklingen inom jordbruket och de utmaningar som detta innebär för framtiden. Bland utmaningarna kan nämnas demografiska trender, som en åldrande jordbruksbefolkning, och de hinder som unga jordbrukare ställs inför när de vill starta företag. Det finns även nya bekymmer som att motverka prisvolatiliteten på jordbruksprodukter för att kunna garantera ökad livsmedelssäkerhet och behovet av att ta hänsyn till miljöskyddet. Det är bara på EU-nivå som man kan finna en lösning på alla dessa utmaningar. I betänkandet förespråkas just den lösningen, nämligen att den gemensamma jordbrukspolitiken även i fortsättningen ska vara en verkligt gemensam politik, men att den måste omprövas för att bli rättvisare och effektivare.
Bart Staes
skriftlig. - (NL) Den framtida gemensamma jordbrukspolitiken måste garantera tillgång till hälsosamma och lokalt producerade livsmedel för alla. Jag är försvarare av familjejordbruk, rättvisa och stabila priser för både jordbrukare och konsumenter och en övergång till ett socialt hållbart jordbruk där gränserna för våra naturresurser respekteras. Jag stöder att man upphör med dumpningen av EU:s överproduktion till marknaderna i syd, eftersom detta får ödesdigra konsekvenser för de ländernas lokala producenter. De kan inte konkurrera med underpriserna på EU:s exporterade varor. Vi måste omstrukturera vår boskapsuppfödning till att bli djurvänlig och ekologisk så att vårt beroende av sojaimport som djurfoder upphör. Därför röstade jag för samtliga ändringsförslag som begränsar bidrag baserade på person och företag samt de ändringsförslag som garanterar en miljöanpassning av bidragen. Därför gav jag mitt stöd till de ändringsförslag som stöder ett ekologiskt, det vill säga ett lägre, utnyttjande av naturresurser i jordbruket och de ändringsförslag som tar itu med den enorma marknadskoncentrationen som gynnar jordbruksindustrin och detaljhandeln. Därför gav jag mitt stöd till de ändringsförslag som stöder små familjejordbruk och röstade emot den fördärvliga importen av soja till EU. Därför stöder jag livsmedelssuveränitet.
Nuno Teixeira
Det främsta målet i den gemensamma jordbrukspolitiken finns i artikel 39 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och lyder: ”att höja produktiviteten inom jordbruket genom att främja tekniska framsteg och genom att trygga en rationell utveckling av jordbruksproduktionen och ett optimalt utnyttjande av produktionsfaktorerna, särskilt arbetskraften”. Jag röstar för betänkandet eftersom jag anser att det innehåller åtgärder som stärker och garanterar hållbarheten i den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013, samtidigt som det bidrar till att uppnå målen i Europa 2020-strategin och tar hänsyn till de tydliga skillnaderna mellan nya och gamla medlemsstater. Jag anser det avgörande att den gemensamma jordbrukspolitiken främjar utvecklingen av säkra och hälsosamma livsmedel. Inte bara de som avses för allmänheten utan även och i synnerhet för livsmedelsindustrin. Administrativa åtgärder som att minska byråkratin för jordbrukarna vid ansökningstillfället bör också införas för att underlätta tillgången till EU:s fonder. Slutligen röstade jag för ändringsförslaget om mjölk, eftersom jag inte instämmer i kommissionens förslag att avskaffa mjölkkvotsystemet som endast kommer att förvärra de nationella producenternas redan mycket bekymmersamma situation.
Georgios Toussas
Greklands kommunistiska parti röstade emot hela den gemensamma jordbrukspolitiken, både i dess nuvarande och nya utformning. Den har ruinerat små och medelstora företag och främjar en utveckling inom jordbruket som grundar sig på livsmedelsmonopolens lönsamhetskriterier. Betänkandet införlivar den nya gemensamma jordbrukspolitiken med anti-gräsrotsstrategin Europa 2020 i syfte att ruinera små och medelstora företag och att koncentrera mark, produktion, bidrag och handel enkom i händerna på kapitalistiska jordbruksföretag. Det är därför som man i betänkandet kräver att endast aktiva jordbrukare ska få direktstöd. Därmed utesluts fattiga jordbrukare som tvingas arbeta utanför jordbruket. Samtidigt kommer de grundregler som fastställts för en konkurrenskraftig, livskraftig och rättvis gemensam jordbrukspolitik, i kombination med avskaffandet av sambandet mellan direktbetalningar och produktion, att gynna stora markägare. Förarbetet gjordes i den tidigare översynen av den gemensamma jordbrukspolitiken och ledde till en drastisk minskning av jordbrukarnas reala per capita-inkomster under de senaste två åren samt en minskning av sysselsättningen inom jordbrukssektorn. I betänkandet behandlas livsmedel som en handelsvara, som livsmedelsproduktion i vinstgivande syfte, vilket är orsaken till de dagliga och kriminella livsmedelsskandalerna inom de stora livsmedelsmonopolen. Betänkandet innehåller inga restriktioner för de genetiskt modifierade organismer som innebär stora risker för den allmänna hälsan och för ekosystemet. Det enda sättet att ta sig ur detta är om arbetstagarna och de mindre bemedlade klasserna på gräsrotsnivå får uppleva fördelarna med det välstånd som de själva producerar.
Rafał Trzaskowski
I dag röstade de polska ledamöterna av Europaparlamentet emot resolutionen om den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013. Vi anser att förslagen i parlamentsresolutionen är avsedda att bevara den nuvarande situationen och att de kan vara skadliga för konkurrenskraften inom jordbruket i Polen och EU.
Ramon Tremosa i Balcells
skriftlig. - (EN) Att jag röstade för ändringsförslag nummer 10 beror inte på att jag skulle vara emot ett avskaffande av systemet med att låta stora jordbruksföretag erhålla miljoner euro från offentliga medel. Jag vill verkligen att man ska införa ett tak för direktbetalningar. Jag anser att det verkliga problemet, som jag vill komma till rätta med, är att de stora jordbruksföretagen som erhåller dessa stora summor lätt kan dela upp sitt företag i bokföringssyfte, och då har ingenting förändrats. De offentliga medlen fortsätter att hamna på samma konton som i dag i stället för att man hjälper våra små och medelstora producenter. Det är de som verkligen behöver dessa betalningar.
Viktor Uspaskich
skriftlig. - (LT) Jordbrukarna i Litauen arbetar hårt och gör en stor insats för samhället. Det finns emellertid en gräns för vad de kan åstadkomma om lokal infrastruktur och finansiering inte är tillräcklig. Om den framtida gemensamma jordbrukspolitiken ska kunna godkännas av EU:s skattebetalare måste den kunna trygga livsmedelsförsörjningen och sysselsättningen. Den budget som öronmärkts för jordbruket i EU bör därför behållas på samma nivå.
Litauen kan inte tillåta sig att försumma jordbrukssektorn. Förra året var värdet på jordbruksexporten från mitt land 2,6 miljarder euro. Jordbrukarna i Litauen stod för 7,1 procent av hela arbetskraften, medan medeltalet i EU är 4,8 procent. Den gemensamma jordbrukspolitiken måste hjälpa oss att bygga konkurrenskraftiga och hållbara jordbruk och en livskraftig landsbygdsekonomi. Enligt statistik från EU som publicerades förra månaden försöker Litauen fortfarande att komma ikapp - 51,5 procent av betalningarna från den gemensamma jordbrukspolitiken går till landsbygdens utveckling medan motsvarande siffra för EU27 är 23,3 procent. Vi måste fortsätta att stödja våra jordbrukares ansträngningar att modernisera jordbruken.
Jag stöder föredragandens uppmaning att fördela stödet rättvist mellan medlemsstaterna och de olika jordbrukstyperna. För närvarande får nya medlemsstater, som Litauen, mindre finansiellt stöd än gamla medlemsstater.
Janusz Wojciechowski
Jag röstade emot Dess-betänkandet. Trots att betänkandet innehåller många bra åtgärder, så är det ofördelaktigt för EU:s jordbruk eftersom det inte stöder en fullständig anpassning av direktbetalningar. Genom betänkandet stärks diskrimineringen mot nya medlemsstater och man behåller även den absurda situationen på jordbruksområdet där rika länder får mer stöd än fattiga. Av dessa anledningar kunde jag inte rösta för ett antagande av Dess-betänkandet.
Anna Záborská
skriftlig. - (SK) Livsmedelsproduktion hör ihop med människors hälsa och säkerhet. Det är korrekt och lämpligt av EU att göra allt för att se till att de livsmedel som tas in på dess marknad är av hög kvalitet. Tyvärr används ibland tvivelaktiga metoder för detta ändamål. En sådan metod är upprättandet av en högsta nivå på 300 000 euro per jordbruk. Om det är kvaliteten som vi bryr oss om, varför göra skillnad mellan små och stora producenter? Tyvärr har man inte antagit något av de förslag som mina kolleger och jag presenterade för att avlägsna detta absurda villkor från texten. Det bekräftar återigen att den gemensamma jordbrukspolitiken inte handlar om effektiv produktion.
