Uttalande av ordföranden för Europaparlamentets delegation till förlikningskommittén - Nya livsmedel (fortsättning på debatten)
Talmannen
Vi ska nu fortsätta debatten om uttalandet av ordföranden för Europaparlamentets delegation till förlikningskommittén - nya livsmedel.
John Dalli
Fru talman! På samma sätt som jag redan har fått möjlighet att säga både till utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet och utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling kan jag bara uttrycka min besvikelse över att förlikningsförfarandet misslyckades, trots våra stora ansträngningar för att nå en överenskommelse.
Denna situation är olycklig, eftersom vi hade gjort många framsteg under de senaste månaderna om frågorna rörande förslagen om nya livsmedel. Låt mig påminna om några av de punkter kring vilka det rådde klar enighet och vilka, om de hade antagits, skulle leda till många förbättringar av den nuvarande lagstiftningen: ett centraliserat förfarande för godkännande av nya livsmedel, vilket effektiviserar processen för godkännande samtidigt som livsmedelssäkerhet garanteras, en definition av ”nanomaterial” och skyldighet att erhålla godkännande före utsläppande på marknaden, samt krav på märkning av alla livsmedelsingredienser som innehåller nanomaterial, ett förenklat förfarande för traditionella livsmedel från tredjeländer för att underlätta tillträdet till EU-marknaden för dessa produkter samt skyldighet för aktörer inom livsmedelsindustrin att utbyta vetenskapliga uppgifter beträffande djurförsök för att om möjligt begränsa djurförsök.
Dessa förbättringar kommer att bidra till Europas innovationskraft genom att underlätta marknadsföring av nya livsmedel utan att kompromissa om säkerheten. Detta ärende kräver gemensam uppmärksamhet för att dessa förbättringar ska kunna genomföras utan ytterligare förseningar. De kommer att leda till stora fördelar både när det gäller konsumentskydd och innovation inom livsmedelssektorn. Jag hoppas därför att vi kan gripa ögonblicket i förhandlingarna genom att lägga fram ett förslag i denna fråga inom en mycket snar framtid.
Misslyckandet med att avsluta detta ärende uppstod trots att vi hade uppnått flera positiva framsteg under de senaste månaderna och timmarna av förhandlingarna. Kommissionen är angelägen om att följa upp betänkandet från oktober 2010, i vilket jag minns att det föreslogs följande: ett tillfälligt uppskov på fem år för användning av kloningsteknik i EU, import och användning av kloning inom livsmedelsproduktion samt livsmedel från klonade djur, vilket skulle kombineras med införande av system för spårning av import av sperma och embryon från klonade djur. Kommissionen erkänner också att framsteg gjordes under förlikningsförfarandet.
Jag anser också att det är tydligt när det gäller frågan om kloning i alla dess delar att vi måste nå en överenskommelse som kan genomföras, som är motiverad och proportionerlig. Kommissionen är beredd att lägga fram ett uttömmande förslag efter den nödvändiga konsekvensbedömningen.
Jag välkomnar den försonande tonen från Gianni Pittella och ordförandeskapet. Vi måste tillsammans fundera ytterligare på de kommande åtgärderna, och jag är redo att diskutera med er och med rådet om möjliga scenarier för att hantera dessa två viktiga frågor och enas om en process som garanterar ett positivt resultat. Vid sådana gemensamma funderingar bör man vara inriktad på att nå framgång om båda ärendena så att konsumenterna kan dra fördel av detta.
Pilar Ayuso
Fru talman! För det första skulle jag vilja tacka Kartika Tamara Liotard, det ungerska ordförandeskapet och kommissionsledamot John Dalli och hans arbetslag för deras insatser. Tyvärr har dock denna förordning, som är så viktig och nödvändig, inte avslutats på ett tillfredsställande sätt på grund av kraven på märkning som gick utanför vad som i praktiken var möjligt. Det är ett ämne som rör upp känslor och som drar till sig uppmärksamhet i medierna; det rör förhållanden som strider mot logik och pragmatism.
Jag måste säga att vi har missat chansen att ta ett steg framåt; vi har anklagat den jordbruksbaserade livsmedelsindustrin för att den levt med föråldrad lagstiftning och har bromsat de tekniska framstegen i Europa, vilka vi stöder så kraftfullt i teorin.
Vi kan inte kräva något som leder till kostnader och byråkrati som den livsmedelsproducerande sektorn inte kan ta på sig, och vi kan inte heller kräva något som vi inte kan ålägga tredje parter. Vi kan inte lagstifta om något som vi senare inte kan genomföra, för då skulle vi vilseleda konsumenterna.
Jag upprepar, det är synd att vi inte har nått en överenskommelse, eftersom denna förordning inte bara handlade om kloning och hur många generationer och vilka produkter som måste märkas, utan också om många andra punkter om vilka vi har enats, som t.ex. nanoteknik och livsmedel från tredjeländer, vilka var mycket viktiga för konsumenterna och den jordbruksbaserade livsmedelsindustrin, inte endast med tanke på den inre marknaden, utan också ur perspektiven hälsa och innovation.
Eftersom kloning är en alltför komplex fråga att förvisa till några punkter i ett annat förslag, uppmanar jag kommissionen återigen att förbereda en rapport och lägga fram ett separat förslag till rättsakt som reglerar varje aspekt av kloning med utgångspunkt från livsmedelssäkerhet och vetenskapliga uppgifter.
Med tanke på att kommissionsledamot John Dalli flera gånger inför parlamentet har åtagit sig att lägga fram detta förslag litar jag på att kommissionen kommer att överlämna det till oss så snart som möjligt.
Jo Leinen
Fru talman, rådsordförande Győri, kommissionsledamot Dalli, mina damer och herrar! Jag har deltagit i många förhandlingar här i parlamentet, men de tolv timmar som jag deltog i förlikningsförfarandet och som varade från kl. 19.00 till kl. 07.00 nästa morgon kommer jag att minnas under lång tid framöver. Det var en mycket speciell händelse.
Tyvärr kom de båda sidorna från olika planeter. Parlamentets synsätt var tydligt, vilket var att koncentrera sig på konsumenterna och medborgarna i EU. Andra tänkte på kött- och jordbruksindustrins intressen. Eftersom dessa synsätt skilde sig åt kunde vi inte nå någon överenskommelse. Detta är synd, eftersom vi nu har en lucka i EU:s livsmedelslagstiftning, vilken vi mycket snart måste stänga. Vi känner alla ganska väl till detta, däribland, Gianni Pittella, som var ordförande, och föredraganden. Hela arbetslaget kämpade tillsammans.
Nu måste vi ta nästa steg. Vi måste täppa igen denna lucka. John Dalli, du måste lägga fram två förslag: ett om nya livsmedel, eftersom vi nästan har nått enighet om detta med avseende på nanomaterial, det centraliserade förfarandet för godkännande av import från tredjeländer. Det andra förslaget gäller kloning. Du har lyssnat till allt som vi har att säga om detta ämne. Vi vill inte ha dessa produkter på den europeiska marknaden. Det minsta vi kan begära är att vi vill att de ska märkas, för konsumenterna bör ha frihet att välja. Det är ditt jobb, och parlamentet är redo att stödja dig. Jag hoppas att du kan lägga fram ett förslag mycket snart.
Corinne Lepage
Fru talman! Jag vill först tacka Kartika Tamara Liotard, Gianni Pittella, Jo Leinen och hela förhandlingsgruppen. Tack till dem, vi har hållit fast vid en extremt sammanhållen ståndpunkt under hela denna långdragna trepartsdialog, och jag anser att den enda positiva aspekten av ärendet är att Europaparlamentet har stått enat för att försvara folkhälsan och konsumenternas intressen. Det är vad vi är valda till att göra och inte något annat.
Jag erkänner att vi måste gå vidare och att inte hänge oss åt anklagelser, men vi kan inte komma undan fakta, och när det blev så att parlamentet genomförde förhandlingar där det redan hade gett upp en hel del, ja då blev det för mycket. Som om vi till och med skulle fråga oss huruvida vi skulle märka produkter som säljs på den europeiska marknaden när konsumenternas valfrihet är grundläggande i unionslagstiftningen!
Det som har hänt är helt oacceptabelt, och vi har blivit lurade genom falska förevändningar. Ursäkter med hänvisning till lagen har lagts fram för oss. Vi gick inte in i något handelskrig; WTO:s bestämmelser överträddes inte. När det gällde lagstiftningen var allt detta osant. Att inte kunna märka produkter är en ursäkt. Det är tekniskt oriktigt. Det är fullt möjligt att märka produkter och att genomföra spårning. Det var helt enkelt något vi inte var villiga att göra, för som Jo Leinen nyss påpekade satte vi andra intressen än konsumenternas intressen först.
Och nu måste vi alltså gå vidare, och vi måste göra det snabbt. Frågan om kloning används allt oftare av dem som vill ifrågasätta EU-institutionerna. Det är ett argument som läggs fram av dem som misstror våra institutioner. Det är ett argument som läggs fram av dem som inte litar på de livsmedel som släpps ut på den europeiska marknaden. För Guds skull måste vi snabbt anta en tydlig ståndpunkt om kloning för att förhindra att klonat kött och avkomma från klonade djur släpps ut på den europeiska marknaden, och det är vad Europas konsumenter och medborgare vill!
Struan Stevenson
Fru talman! Efter två långa år av hårt arbete har förordningen om nya livsmedel kollapsat genom oordning på grund av att en lämplig överenskommelse om kloning inte kunde uppnås. Under förlikningsförfarandet har jag varnat för att den envisa vägran att kompromissa skulle leda till en katastrof, och det är vad som slutligen hände.
Nu är vi tillbaka på ruta ett, och vi har förlorat en stor mängd viktig och ändamålsenlig lagstiftning om nya livsmedel. Förlikningsförfaranden är helt säkert en användbar mekanism i lagstiftningsprocessen, men de blir fruktlösa och meningslösa om deltagarna inte är beredda att förhandla och kompromissa. Om parlamentet inte hade varit så oflexibelt skulle vi ha kunnat ha få en välbehövlig uppdatering av bestämmelserna. Nu måste vi gå tillbaka till 1997 års förordning om nya livsmedel som är helt omodern.
Om Europaparlamentet vill försöka visa att det är ett lagstiftningsorgan som har makt, tar ansvar och är stolt över att ha infört Lissabonfördraget anser jag att det har misslyckats på sitt första prov. Kommissionen måste nu gå vidare och utarbeta särskild lagstiftning som omfattar kloning. Jag hoppas bara att parlamentsledamöterna kommer att lära sig av sina misstag och inse att det är folket i Europa som får lida om vi inte kan komma överens i dessa nyckelfrågor.
Bart Staes
Fru talman! Jag anser att Jo Leinen satte fingret på vad det handlar om. Detta är ett ärende som är en subtil balansgång mellan köttbearbetningsindustrins och jordbruksindustrins intressen och konsumenternas intressen. Jag tror att det är det som är kärnan i problemet. Jag anser att vi, som parlament, har gjort ett viktigt arbete här tillsammans med föredraganden, och jag vill gratulera till hennes insatser. Vi har arbetat hårt, och vi har också visat att vi kan vara flexibla. Vi var hela tiden beredda på att göra några eftergifter, men det var aldrig tillräckligt.
Jag vill faktiskt göra några reservationer angående det otillräckligt flexibla förhållningssätt som kommissionen hade gentemot dessa eftergifter, men jag är inte heller särskilt nöjd med kommissionens inställning - inte med din ståndpunkt, John Dalli, men på en punkt gick en av dina kolleger i kommissionen, den belgiske kommissionsledamoten Karel De Gucht, bakom ryggen på förlikningskommittén och framträdde inför parlamentets utskott för internationell handel, då han lade fram en hel rad spetsfundigheter. De skäl som angavs hängde samman med WTO, och vi vet alla - Corinne Lepage hade helt rätt när hon sade detta - att sådana skäl inte kan komma ifråga här. Jag tror att föredraganden snart kommer att återkomma till denna fråga.
Vad måste hända nu? Vi har helt säkert förlorat en del tid. Jag anser att vi nu måste uppmana kommissionen att snabbt lägga fram ett nytt förslag om nya livsmedel - vi vet att det kan vara möjligt, eftersom något som liknar en överenskommelse uppnåddes. Ett förslag måste också läggas fram om hur vi ska hantera klonade livsmedel, kött från klonade djur och deras avkomma osv.
Jag vill framföra en varning, John Dalli. Jag vill se att detta händer enligt en tidtabell. Jag vill inte se att detta ärende sparkas undan i det långa gräset och att det sedan ska läggas fram för oss i slutet på vår mandatperiod eller att det ska sträcka sig in i nästa valperiod för parlamentet. Detta är det parlament som debatterade detta ärende vid första och andra behandlingen och som sedan behandlade det i ett förlikningsförfarande. Det måste därför också vara detta parlament som slutför ärendet.
Kartika Tamara Liotard
Fru talman! Jag vill börja med att uppriktigt tacka mina kolleger, parlamentsledamöterna här i Europaparlamentet och i delegationen för det mångsidiga stöd jag fick av dem under förhandlingarna ända till slutet. Jag är också full av beundran gentemot Ungerns ambassadör som verkligen gjorde allt hon kunde, vilket också John Dalli faktiskt gjorde.
Det är verkligen synd att vi inte kunde nå en överenskommelse om klonade livsmedel. Konsumenterna kan fortfarande hitta klonade produkter på sina mattallrikar, utan att de har blivit tillfrågade och utan att produkterna märkts, trots att 77 procent av Europas medborgare är motståndare till detta. Jag skulle vilja säga till rådet att endast ett förbud mot klonade livsmedel är en symbolisk politik. Den verkliga kärnan här är förbud mot avkomman. De klonade livsmedlen är i sig så dyra att man inte kan göra en hamburgare av dem. Vi kunde alltså inte nå en kompromiss i denna fråga. Rådet och kommissionen fortsatte att upprepa att ett förbud mot avkomman skulle strida mot WTO:s bestämmelser. Karel De Gucht gick sedan vidare genom att komma till parlamentet och säga att det skulle leda till ett handelskrig. Ni kan då föreställa er hur förvånad jag sedan blev när jag läste, vilket tydligt stod i ett sekretessbelagt internt rådsdokument som jag fick tag på - det är ett dokument från ministerrådets rättstjänst - att ett förbud mot klonad avkomma helt och hållet kan motiveras med hänsyn till WTO:s bestämmelser. I dokumentet står tydligt och klart att
(EN) ”Förbud mot klonade djur och [...] livsmedel från avkomman av klonade djur kan motiveras på grundval av konsumenternas etiska överväganden.”
(NL) Jag skulle vilja att rådet talar om för mig huruvida alla medlemsstater kände till detta dokument. Om så är fallet, varför användes konstant argumentet om globala handelskrig så att ingen kompromiss med parlamentet kunde komma till stånd? Nu är jag mycket nyfiken på att få veta de skäl som verkligen låg bakom detta. Om medlemsstaternas förhandlare inte kände till detta dokument så är det enligt min mening en skandal. Om de kände till det, så användes lömska argument.
John Dalli, medborgarna väntar på ditt nästa steg. Som jag ser det måste en förordning läggas nu fram mycket snart. Du vet att jag fortfarande är beredd på att samarbeta, och jag är säker på att vi kan finna en lösning. Jag kommer att lämna över dokumentet till rådet.
Corinne Lepage
(FR) Fru talman! Det Kartika Tamara Liotard just har sagt är helt otroligt. Jag skulle därför vilja uppmana till att ett svar ges på den fråga hon nyss har ställt. Jag är ytterst förvånad och vill fråga kommissionen om den också kände till detta meddelande. Det är faktiskt oacceptabelt att man vecka efter vecka har sagt till oss att vi skulle komma i öppet krig med WTO, att Karel De Gucht har sagt till oss att vi inte längre skulle kunna sälja flygplan, att vi inte längre skulle kunna sälja någonting om vi fattade det beslutet, när det fanns ett rättsligt meddelande i vilket det stod raka motsatsen. Jag anser att detta är en avgörande fråga ur politisk synvinkel.
Oreste Rossi
Fru talman, mina damer och herrar! Jag anser att rådet verkligen har överträffat sig självt. Man bör komma ihåg att de personer som företräder Europas medborgare är personer som har valts av dem i demokratiska val. Parlamentet har därför kontinuerligt i utskotten och i kammaren insisterat på att klonat kött inte är acceptabelt för vårt folk, och rådet bör ha uppmärksammat detta. Ansvaret för detta beslut, som är mycket dåligt för näringslivet, ligger helt och hållet på rådet.
Förutom den del som behandlar klonat kött och några andra livsmedel skulle texten ha antagits av en mycket stor majoritet. Rådet ville inte ha den. Det är samma råd som å andra sidan deklarerat att det förespråkar avreglering av allt och å andra sidan har påtvingat borttagandet av texten ”tillverkad i” på textilier, eftersom rådet inte vill ge konsumenterna korrekt information, och som leder till svårigheter för oss när det gäller märkning, eftersom det inte vill ha några etiketter som visar på ursprunget eller var livsmedlen på folks bord kommer ifrån. Det är rådets ståndpunkt.
Gianni Pittella - och jag tackar honom - gjorde rätt i att hålla fast vid hedern och de åsikter som de flesta av parlamentets ledamöter företräder genom att förkasta det förslag som rådet ville tvinga på oss genom utpressning. Jag tackar därför Gianni Pittella, föredraganden och de ledamöter som hade modet att inte vika en tum för vad vi ansåg verkligen vara till nytta för folket.
Peter Liese
(DE) Fru talman, rådsordförande Győri, kommissionsledamot Dalli, mina damer och herrar! Vi är alla besvikna, och det är tydligt, men jag anser att ansvaret ligger på Europaparlamentets förhandlingsdelegation. Enligt min åsikt bär inte kommissionsledamoten och den minister som är närvarande heller ansvaret. Tvärtom var det andra företrädare för rådet och kommissionen som skyndade sig att göra sin plikt och identifiera problem i tredjeländer vilka inte hade diskuterats fullt ut.
Karel De Gucht och företrädare för finansministerierna, t.ex. från Tyskland, som är mitt hemland, målade upp skräckbilder av handelskrig i större skala än banankriget och flera andra saker. Jag anser inte att något av detta faktiskt hade någon grund.
I går hade jag den stora äran att möta företrädare för den amerikanska ambassaden från mitt land vilka hade kommit särskilt till Strasbourg och till och med talade tyska med mig för att diskutera frågor rörande livsmedelspolitik. De amerikanska diplomaternas argument var inte tillräckligt övertygande för att hindra oss från att finna en lösning. Jag frågade dem vilken åsikt de hade i frågan, och jag fick inte intryck av att hade varit omöjligt för oss att nå en överenskommelse med amerikanerna om vi hade velat det. Det som särskilt överraskade mig var att amerikanerna gav mig detta dokument som beskrev ursprungsmärkningen i USA. Köttfärs måste exempelvis märkas i USA. Det måste tydligt uppges på ett paket hamburgare var köttet kommer ifrån.
Hur kan vi tala om handelskrig om vi samtidigt vill märka klonat kött och kött från avkomma av klonade djur? Vi borde ha gjort större ansträngningar på detta område och borde inte omedelbart, så snart som amerikanerna hade uttryckt sina tvivel, ha sagt att vi kunde göra detta. Jag uppmanar kommissionen att se detta som ett argument för att lägga fram ett nytt förslag. Vi måste ha bättre självförtroende om vi vill genomföra detta i opposition mot tredjeländer.
Linda McAvan
(EN) Fru talman! Rådsordföranden talade om att vi måste se till att inte komma med anklagelser, men jag tycker att det är dags för en del intellektuell uppriktighet.
Ja, vi är alla överens om att vi inte bör äta klonade livsmedel, men vi alla vet att ingen kommer att äta klonade livsmedel. En annan stötesten i förhandlingarna var att rådet inte vidtog några åtgärder mot import av embryon och sperma till EU, vilket gör det möjligt för jordbrukare att föda upp avkomma från klonade djur. Den avkomman har fötts upp från klonade djur som har lidit för att födas.
John Dalli, är det inte sant att vi har, eller snart kommer att få, unionslagar som förbjuder utsläppande på marknaden av produkter från sälar, hund- och kattskinn och kosmetika som har testats på djur? Vi har dessa lagar, så varför kan vi inte ha lagar som förbjuder utsläppande på EU-marknaden av produkter som härrör från kloning, en sådan grym metod?
Jag håller med Kartika Tamara Liotard. Detta är inte ett ärende för Världshandelsorganisationen; det är en fråga om politisk vilja, och vi kan visa det, och det är det som parlamentet uppskattar, och det är grunden för att nå enighet.
Anna Rosbach
(DA) Fru talman! Ett enormt arbete har ägnats åt denna förordning, både av Kartika Tamara Liotard och av skuggföredragandena. Tack så mycket för det. Tyvärr slutade det hela, som vi vet, med oenighet om livsmedel från klonade djur. Jag kommer från ett land där livsmedel från klonade djur är förbjudna. Kloning kommer dock ändå in genom bakdörren. Ämnet tas ofta upp i väl bevakad hemlighet utanför debatten. Jag anser att det är märkligt att vi vill ha total öppenhet om allting från strumpor och tv till mediciner och banker, men när det gäller livsmedel är situationen helt annorlunda.
Färgämnen, gaser för att öka hållbarhetstiden, tillväxthormoner, antibiotika, genmodifierade organismer och mycket annat används - helst utan att konsumenterna kan läsa om det på förpackningen. Varför är ingen intresserad av att se till att livsmedlen är så naturliga som möjligt? Varför uppmärksammar vi inte i högre grad vår egen hälsa och vårt eget välbefinnande och hälsan och välbefinnandet hos den boskap som används inom produktionen? Jag kan inte förstå varför man visar så lite ansvar för barns och vuxnas hälsa inom vissa kretsar i EU.
Satu Hassi
(FI) Fru talman, mina damer och herrar! Det är verkligen beklagligt att detta lagförslag inte gick igenom, och jag håller med de parlamentsledamöter som menar att det beror på att kommissionen och rådet beslutade sig för att prioritera den utländska köttindustrins intressen. Deras intressen är önskan om att bedriva handel med klonade djur på bekostnad av djur som lider. Parlamentet har under tiden lyssnat på de europeiska konsumenterna, och den övervägande majoriteten av dem vill inte att kloning ska användas inom kött- och mjölkproduktionen, utan den övervägande majoriteten av dem vill minska djurens lidande, inte öka det.
Parlamentet har faktiskt inte varit oflexibelt. Det har gjort mycket stora eftergifter och var berett att dra tillbaka förbudet mot märkning. Rådet samtyckte inte ens till detta, och som vi nu har fått höra av till exempel Kartika Tamara Liotard och Peter Liese var de argument som rådet och kommissionen lade fram helt osanna, och sannolikt var man till och med medveten om att de var falska.
Det är helt tydligt att vi inte kommer att finna någon varaktig lösning på detta problem om vi inte anser att det är självklart att vi måste respektera de europeiska konsumenternas vilja att minska djurens lidande i stället för att öka det.
Françoise Grossetête
(FR) Fru talman! Jag skulle först vilja komma med en allmän iakttagelse.
När vi talar om konsumenternas bristande förtroende för institutionerna anser jag att det inte är detta som frågan handlar om. Det är ofta individer som skapar sådan misstro och som har ett personligt intresse av att göra det.
Jag ska nu återvända till innehållet. Det är sant att det blev en stor besvikelse efter en lång natt med förhandlingar som varade från kl. 19.00 till 07.00. Det är sant att kommissionen nu har en mycket stor uppgift framför sig, eftersom den måste lägga fram nya förslag och eftersom den tekniska utvecklingen gör att det är väsentligt att se över denna lagstiftning. När vi exempelvis tänker på nanomaterial förefaller det vara mycket brådskande.
Det är helt oacceptabelt att det inte finns någon kontroll över kloningstekniken eller de livsmedel som härrör från denna teknik och som kan vara avsedda att konsumeras av människor. Det finns tydliga principer, och jag anser att vi alla här i parlamentet är helt överens. Konsumenterna måste informeras om ursprunget för livsmedel som härrör från klonade djur och deras avkomma.
Vi måste kräva två saker: möjlighet att spåra och märkning. Jag tvivlar inte alls på John Dallis vilja att klargöra denna fråga och att finna de rätta lösningarna för de oräkneliga frågor som ännu inte är lösta. Möjlighet att spåra är grundläggande. De europeiska konsumenterna måste kunna göra ett informerat val.
Som lagstiftare i EU har vi inte råd att säga till allmänheten: ”Europa gör ingenting, eftersom vi inte har lyckats att nå en överenskommelse.”
John Dalli, jag vet att du strävar efter att lösa upp ett institutionellt dödläge för att ge stadigare garantier inte bara till konsumenterna, utan också till aktörerna inom livsmedelsindustrin. Ingen tid bör gå till spillo, och vi måste vidta snabba åtgärder för att gå framåt.
Kriton Arsenis
(EN) Fru talman! Jag är rädd att jag kommer att vara mindre diplomatisk. Jag måste säga till John Dalli och rådets företrädare: ni föreslår återigen ett förbud mot livsmedel från klonade djur, men ingen kan köpa livsmedel från klonade djur.
Klonade djur är mycket dyra att använda som livsmedel. Det kommer att bli deras avkomma som används som livsmedel. Det är därför som vi vill ha ett förbud mot deras avkomma, och varför vi vill ha tydlig märkning av avkomman. Jag är rädd att er roll i förhandlingarna inte var produktiv. Ni kämpade mot denna märkning av avkomman, som var en gemensam minsta nämnare med rådet. Det var vår chans att nå en överenskommelse. Lär er nu av detta, lyssna till vad denna institution har att säga i frågan och kom tillbaka till oss med ett anständigt förslag.
Horst Schnellhardt
(DE) Fru talman, John Dalli, mina damer och herrar! Jag beklagar också mycket att förhandlingarna misslyckades, särskilt med tanke på att vi nu måste vänta i åratal tills vi har bestämmelser som reglerar exempelvis nanoteknik för livsmedel och produkter från tredjeländer som för närvarande är okända i Europa. Det verkar som om vi gick in i en fälla genom att inkludera klonade djur i denna lagstiftning. Jag måste säga att det sätt på vilket vi har debatterat denna fråga inte har varit värdigt. Diskussionerna pågick hela natten, vardera sidan gick fram och tillbaka och ingen ville ge upp. Slutligen misslyckades sedan förhandlingarna, vilket är mycket olyckligt.
Jag skulle vilja göra en kommentar. V talar här om ett antal ämnen och om lagstiftning. Vi använde samma strategi för genteknik. Vi ville inte ha genteknik, och vi satte strikta gränser och krav. Vad var slutresultatet? Tekniken utvecklades i en sådan omfattning att den även uppfyllde dessa höga krav. Vi diskuterar nu att vi inte vill ha klonade djur, eftersom kraven på djurens välbefinnande inte uppfylls, vilket innebär risker. Jag har talat med vetenskapsmännen, och jag förutser att tekniken kommer att utvecklas i en sådan omfattning att det inte längre kommer att vara möjligt att tillämpa ett allmänt förbud mot kloning av djur. Jag anser dock att denna utveckling av vetenskapen i hög grad kan ifrågasättas.
Vi måste närmare granska vilka grundläggande principer vi måste fastställa för att införa lämpliga förordningar. Vi bör inte försöka fördröja eller ens hindra en viss utveckling genom lagstiftning.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Fru talman! Jag vill börja med att säga hur besviken jag är över misslyckandet i förlikningsförfarandet. Trots att hela månader och även åratal av arbete har lagts ned på detta arbete så är resultatet en besvikelse, särskilt vid en tidpunkt då en överenskommelse var möjlig om många frågor i detta ärende. Föredraganden förtjänar dock all vår uppskattning för de insatser hon gjort.
När det gäller frågan om livsmedel från klonade djur och deras avkomma gjorde parlamentet rätt när det höll fast vid sin ståndpunkt av princip. Vi är medvetna om att vi företräder EU-medborgarnas vilja när vi motsätter oss klonade djur och deras avkomma i livsmedelskedjan. Under förhandlingarna ignorerade rådet denna rättmätiga oro, och det är ytterst beklagligt. Om vi hade godtagit rådets slutliga förslag kunde vi inte ha hävdat att vi försvarade de vanliga medborgarnas önskan att inte ha klonat kött på sitt matbord. Vi är inte beredda att godkänna lagar som skulle tillåta att livsmedel från avkomma av klonade djur kommer ut på marknaden utan att de är märkta som klonade.
Inför framtiden skulle jag vilja påminna kommissionen om de åtaganden den gjorde i oktober 2010, vilka i huvudsak handlade om att förbjuda kloningsteknik för produktion av livsmedel i EU. Ett annat åtagande var att inrätta system som möjliggör spårning av reproduktivt material som härrör från klonade djur utanför EU. Dessa åtaganden gjordes vid flera tillfällen och måste finnas med i de nya förslagen. Jag litar på att medlemsstaterna kommer att fästa större uppmärksamhet vid EU-medborgarnas rättmätiga oro.
Elisabetta Gardini
(IT) Fru talman! Jag instämmer i allt vad de parlamentsledamöter som tidigare har talat har sagt. Jag var också en av ledamöterna i delegationen till förlikningskommittén. När förhandlingarna pågick fanns det känslor av förhoppning, besvikelse och även ilska, om jag får säga det, för vi företrädde över 500 miljoner människor, varav den övervägande majoriteten - enligt alla undersökningar och all forskning - skriker att de inte vill ha livsmedel från klonade djur eller deras avkomma på sina matbord.
Märkning och spårbarhet var verkligen ett minimum som vi måste hålla fast vid. Om vi hade accepterat en kompromiss skulle vi ha funnit att den var innehållslös. Gianni Pittella har rätt: en dust av puder, en gnutta rouge, kanske lite ull över ögonen, men inget mer än ett tomt skal. Låt oss inte vara dumma; ingen betalar 100 000 euro för en tjur bara för att dra den genom köttkvarnen och sälja den som hamburgare. I övrigt fanns det ingen förordning; vi skulle ha accepterat avreglering, och det kan vi inte göra.
I dag är vi dock här och försvarar ändå vissa beslut, och vidhåller att det var ett kollektivt misslyckande. Men det var inte något kollektivt misslyckande, för det var en överenskommelse om praktiskt taget allt, även om det inte lyckades alls och människor fick intryck av att de stora företagen och handelsreglerna har övertaget över EU-medborgarna som vi är här för att företräda och försvara.
Jag uppmanar därför verkligen alla att börja på nytt med ett öppet sinne och nya utsikter, för jag hoppas och ber att folkets förväntningar och vilja ska respekteras nästa gång.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Fru talman! Troligen skulle alla vara överens om att information är en av de främsta drivkrafterna i den moderna världen. Denna regel gäller också när vi talar om livsmedelssäkerhet. Vi behandlar fortfarande och kommer förhoppningsvis att anta nya bestämmelser om tillhandahållande av allmän information om livsmedel till konsumenter, liksom andra frågor såsom fruktjuicer och produkter framställda av dessa.
Tyvärr var det inte möjligt att nå en kompromiss med rådet om nya livsmedel, och vi har tagit ett steg tillbaka. Majoriteten av konsumenterna vill inte ha livsmedel från klonade djur, men faktum är att sådana finns. Det är därför viktigt att se till att allmänheten blir medveten om detta. Mot bakgrund av argumentet att det skulle kunna leda till svårigheter för näringslivet och producenterna godkände dock inte medlemsstaternas företrädare kraven på märkning och spårbarhet, med andra ord minimikraven för att säkerställa medvetenhet bland konsumenterna. Konsumenterna har alltså fortfarande inga möjligheter att få mer information om huruvida exempelvis den mjölk de dricker kommer från klonade djur.
Detta är dock bara ena sidan av myntet. Nu har vi förhindrat ny teknik, forskning och användning av resultat inom livsmedelsindustrin. Med en sådan oenighet har vi själva skjutit upp lösningen på dessa problem på obestämd tid. Vi förväntar oss alla skyndsamt förslag från kommissionen som hjälper oss att undanröja detta rättsliga dödläge.
Mairead McGuinness
(EN) Fru talman! Är vi verkligen förvånade över att vi inte kunde nå en överenskommelse? Ur min synvinkel utifrån fanns det faktiskt alltför många olika åsikter kring bordet, och jag är inte säker på att det var en så bra idé att inleda ett möte kl. 19 på kvällen som var dömt att misslyckas kl. 7 på morgonen, men nu återstår det för oss att lösa detta särskilda problem, och kanske kan en uppdelning av lagstiftningen i två delar leda till att en lösning kan komma till stånd.
Frågan om kloning är mycket känslig, och det finns oro över djurens välbefinnande, vilket andra har talat om, men frågan om reproduktivt material måste lyftas. Vi behöver klarhet om hur detta kan tas upp inom ramen för WTO:s regler, för jordbrukarna i Europa vill ha tillgång till bästa tillgängliga teknik för dem så att de kan öka sin produktivitet. Inom ramen för detta har vi alltså frågor som måste lösas här i parlamentet, och jag hoppas att de kan lösas på ett tillfredsställande sätt.
När det gäller frågan om Europas standarder i förhållande till resten av världen importerar vi köttprodukter till EU. Har vi så god kännedom om vad vi importerar som de krav vi ställer på det som produceras inom EU? Det är också en fråga som behöver tas upp.
Karin Kadenbach
(DE) Fru talman, herr Dalli! Först skulle jag vilja tacka John Dalli för hans insatser på området för förebyggande åtgärder. Jag hoppas och förväntade mig att vi skulle få se detta engagemang från hans sida när det gäller klonade produkter. Vi har haft många timmars intensiva diskussioner, och jag ser mig själv som en företrädare för Europas folk som helt klart stöder parlamentets ståndpunkt och som vill se framsteg på detta område. Tillsammans med 500 miljoner européer vill vi ha tydlig märkning som en minimilösning. Egentligen skulle vi vilja ha ett förbud mot klonade djur och produkter från klonade djur, oavsett vilken generation de kommer från.
Vi hoppades på ditt stöd, John Dalli. Vi förstod inte varför rådet inte var på vår sida, eftersom rådet består av valda företrädare för medlemsstaterna. Men de tjänade tydligen marknadens intressen och inte folkets intressen. Vi hoppas att ni i framtiden kommer att sätta folket i centrum för er beslutsprocess och inte marknaden.
Martin Häusling
(DE) Fru talman! Konsumentskyddspolitiken är en central del av EU:s övergripande politik. Om vi inte lyckas skydda konsumenterna på ett konsekvent sätt kommer vi att ha misslyckats totalt på detta område. Det är viktigt att förklara att det inte bara är majoriteten av konsumenterna som inte vill ha kloning; majoriteten av jordbrukarna vill inte heller ha det.
Jag anser att vissa medlemsstater har saboterat förhandlingarna avsiktligt. De har beslutat sig för att skydda jordbruksindustrin och försvara dess intressen. Allt tal om ett förestående handelskrig, vilket har nämnts flera gånger i dag, var bara ett svepskäl. Bara mot bakgrund av EU:s politik för djurens välfärd bör vi vidta åtgärder mot kloning, John Dalli, och vi hoppas att du kommer att utarbeta en förordning så snart som möjligt. Det behövs handlingskraft. Vi uppmanar dig att inte vänta i månader, utan att ta itu med denna fråga omedelbart. Förbudet mot kloning är bara ett steg i processen. Vi måste kräva att en förordning införs vilken omfattar avkomma från klonade djur, annars kommer allt att vara fullständigt ineffektivt.
Anna Záborská
(SK) Fru talman! Jag vill inte peka finger, men jag anser att misslyckandet i förlikningsförfarandet är ett nederlag och att vi har kastat ut barnet med badvattnet.
Kloning är inte bara ett komplicerat ämne, utan också ett känsligt ämne. Fåret Dolly var varken det första eller det sista klonade djuret. Tiotusentals andra försök har misslyckats. Missbildade foster med alltför stora organ dör i livmodern på försöksdjur, andra föds döda och andra dör bara några dagar efter födelsen. Kloning är värre tortyr för djur än små burar och att transporteras i lastbilar utan vatten.
Det är därför rätt att förordningen om nya livsmedel ska innehålla ett förbud mot försäljning av klonade djur och deras avkomma. Jag anser inte att det är väldigt komplicerat att behandla frågan om kloning nu. Vi måste nu ge livsmedelsproducenterna en tydlig signal om att produkter från djur som lider inte har någon plats på den europeiska marknaden.
Giancarlo Scottà
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Nya livsmedel är livsmedelsprodukter eller ingredienser som genomgår produktionsprocesser och vilkas näringsvärde förändras.
Jag hyser vissa tvivel när det gäller förordningen om nya livsmedel. Vilket samband kommer den att ha med förordningen om genetiskt modifierade organismer med tanke på att kloning är en typ av genteknik och liksom genmodifierade organismer innebär faktisk genetisk manipulation? Hur ska rörligheten för dessa livsmedel mellan de europeiska länderna regleras? Hur ska de vetenskapliga tester genomföras vilka krävs för att pröva säkerheten för dessa nya livsmedel? Vilka kriterier kommer det att bli för att definiera dessa produkter, och framför allt, hur ska konsumenterna informeras om egenskaperna och näringsinnehållet i de nya livsmedel som de köper?
Min huvudsakliga oro gäller konsumentskyddet, livsmedelssäkerheten vid användningen av dessa nya produkter samt korrekt information. Jag anser därför att spårbarheten måste bli fullständig för konsumenterna, särskilt när det gäller naturliga produkter, för vilka vi redan ser att det är svårt att garantera spårbarhet.
Niki Tzavela
(EL) Fru talman! Jag anser att hela denna fråga har uppstått på grund av bristande information till konsumenterna och allmänheten. Om det inte råder öppenhet när det gäller informationen till Europas medborgare och världen i sin helhet skapas dödlägen, och vi kommer ingenstans. Jag vill betona att när reaktionen mot sådana produkter blir stark måste vi och beslutsfattarna och lagstiftarna följa den linje som den allmänna opinionen kräver. Vi behöver därför information och öppenhet om allt vi gör om vi ska slutföra det vi har påbörjat.
John Dalli
Fru talman! Jag har noggrant noterat de åsikter som har uttryckts under denna debatt. Jag vill tacka ledamöterna för deras synpunkter och försäkrar dem återigen att kommissionen kommer att fortsätta att arbeta tillsammans med parlamentet, medlemsstaterna och aktörer från alla sektorer för att fortsätta på vägen mot det gemensamma målet att så snart som möjligt gå framåt med förslag om både nya livsmedel och kloning.
Jag måste betona att kommissionens ståndpunkt under förlikningsförfarandet - och vi tog initiativ till flera förslag i detta hänseende - var, som jag tidigare sade, att om en lösning eller kompromiss skulle kunna uppnås måste den vara genomförbar. Den skulle vara möjlig att genomföra, och den skulle vara motiverad och proportionerlig. Vad alla än skulle vilja ha - och som kommissionsledamot med ansvar för konsumentpolitik är jag helt och hållet för information till konsumenterna - måste detta dock vara evidensbaserat, och vi måste ha en konsekvensbedömning. Det var vår ståndpunkt.
Kommissionen har aldrig lagt fram en ståndpunkt mot någon form av märkning, men vi har sagt att varje beslut vi fattar måste utvärderas för att säkerställa att det kommer att ha stor betydelse för medborgarna, både om de är producenter och konsumenter, och det är fortfarande min ståndpunkt. Jag kan försäkra er om att kommissionens enheter och jag själv kommer att möta denna utmaning med full beslutsamhet och energi, och jag försäkrar er också, särskilt Bart Staes, att jag inte dröjer med att fatta beslut som måste fattas.
Enikő Győri
Fru talman, herr kommissionsledamot, ärade ledamöter! På ordförandeskapets och rådets vägnar tackar jag er för debatten. Jag vill särskilt tacka de talare som i sina anföranden har erkänt och uttryckt sin uppskattning för det ungerska ordförandeskapets ansträngningar.
Vi är också glada över att de argument som lades fram under förlikningsförfarandet har framförts här. Samtidigt vill vi tillbakavisa påståenden eller antydningar som gör gällande att antingen rådet eller det ungerska ordförandeskapet har handlat oärligt eller svekfullt eller påverkats av intressegrupper.
Det bästa med Lissabonfördraget är att det har ökat vårt gemensamma ansvar. Vi har försökt och försöker att handla i denna anda. Vi har inte kunnat enas, så i detta avseende kan nu vilken produkt som helst serveras vid våra bord utan restriktioner. Detta är värre än vad rådets sista förslag skulle ha varit. Vad exakt innehöll det? Det var ett förbud mot klonade djur och produkter som härrör från sådana samt ett krav på övervakning och märkning av första avkomman, naturligtvis inom rimliga gränser. Man behöver till exempel bara tänka på de oerhört många ingredienser som finns i salami. Rimlighet och prissättning kommer att sätta gränserna.
Vi vill särskilt säga till Kartika Tamara Liotard att medlemsstaterna kände till det det interna rådsdokument som du nämnde, och naturligtvis kände rådet till det och diskuterade det också. Det bidrog till att vi kom fram till vår ståndpunkt. Du citerade en lösryckt mening från detta dokument, samtidigt som du underlät att nämna att det i dokumentets slutsatser fastslås just att det finns risker när det gäller överensstämmelsen med WTO:s regler samt att det i dessa slutsatser också nämns att den mest acceptabla lösningen är märkning, vilket - jag upprepar - fanns med i rådets sista förslag.
Jag håller emellertid med er alla om att vi bör gå vidare så snart som möjligt. Vi hoppas att vi genom framsteg inom den vetenskapliga forskningen snart kommer att känna till mer om olika aspekter av livsmedelssäkerhet. Jag är glad över att kommissionsledamot John Dalli lovade att det snart kommer att läggas fram ett nytt särskilt förslag om kloning och klonade produkter.
Gianni Pittella
Fru talman! Jag vill börja med att tacka föredraganden och de ledamöter som har yttrat sig före mig. Alla deras anföranden såväl som den dokumentation som föredraganden själv lagt fram och som understryker att våra förslag, om de hade godkänts, inte skulle ha utlöst något handelskrig, har visat att det inte var något kollektivt misslyckande, och jag upprepar detta för det ungerska ordförandeskapet utan att vilja polemisera. Det var visserligen ett misslyckande, men det var på ett område som regeringarna tydligt hade ansvar för.
Ingen ska säga till mig att det skulle kunna anses som en hedersam och tillfredsställande överenskommelse för parlamentet om man bara märkte kött från klonade djur eller deras avkomma, för det innebär i stort sett ingen överenskommelse alls. Låt oss nu dra en slöja över allt detta och blicka framåt. Det är först och främst rådets uppgift att få regeringarna att enas när de har fått veta parlamentets ståndpunkter, som är det europeiska folkets ståndpunkter. Märkning av produkter från klonade djur och deras avkomma är vårt minimikrav. Det behövs arbete inom och mellan regeringarna för att acceptera detta minimikrav.
Jag uppmanar därför kommissionsledamot John Dalli - som jag vet är mycket villig att göra det - att så snart som möjligt lägga fram ett förslag från kommissionen där våra ståndpunkter ingår, för att parlamentet ska kunna godkänna förordningen om kloning. Vi måste också fortsätta med nanomaterial, och nu när avsnittet om kloning är avklarat kan vi gå fort fram med detta.
Jag har en sista kommentar. Ni har alla lagt märke till hur enigt parlamentet är. Det är en verklig enighet som omfattar alla grupper. Ni har kanske misstagit er under förhandlingarna och trott att det inte fanns någon sammanhållning i parlamentet. Gör inte om det misstaget, för när det gäller känsliga frågor som rör människors hälsa är vi och kommer vi att förbli eniga.
Bart Staes
(NL) Fru talman! Detta är faktiskt en procedurfråga. Vid flera tillfällen under debatten har kommissionsledamot Karel De Guchts ståndpunkt nämnts. Corinne Lepage frågade kommissionsledamot John Dalli om han kände till rådets juridiska rådgivning. Jag hörde John Dalli svara på många av våra frågor, men jag hörde inte att han svarade på den frågan, trots att det är en central fråga. Det handlar kanske om bristande enighet inom kommissionen, eftersom John Dalli är kommissionsledamot med ansvar för hälso- och konsumentpolitik medan Karel De Gucht, efter vad som sägs, kom med felaktiga påståenden som vederlades av ett rådsdokument. Jag skulle vilja höra hur kommissionsledamoten ser på detta.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
