EU:s strategi för Östersjöregionen (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är rådets och kommissionens uttalanden om EU:s strategi för Östersjöregionen.
Cecilia Malmström
rådets tjänstgörande ordförande. - Herr talman! Det är väldigt glädjande för mig att få presentera en av det svenska ordförandeskapets huvudprioriteringar - utvecklingen av Östersjöstrategin. Det här är ett förslag som i mycket är inspirerat av det initiativ som Europaparlamentet tog redan 2005 i en tvärpolitisk arbetsgrupp under ledning av Christopher Beazley. Sverige har för avsikt att använda ordförandeskapet till att arbeta fram en sammanhängande och heltäckande strategi för området som grundar sig på förslag från kommissionen.
Ett av huvudevenemangen är ett stort högnivåmöte som äger rum i Stockholm imorgon och i övermorgon. Naturligtvis har Sverige och de angränsande länderna ett stort intresse av Östersjöstrategin, men vi tror också att den kan tjäna som modell för andra regioner och andra regionala strategier som hela EU kan dra nytta av. Genom att samarbeta över gränserna och mellan olika sektorer i en särskild region kan vi kollektivt och på ett effektivare sätt hantera vanliga utmaningar som föroreningar och miljöförstöring, skapa nya affärs- och arbetstillfällen, och förbättra transportförbindelserna.
Därför är det viktigt att regionala strategier är en del av en bredare europeisk politik. Förslaget till Östersjöstrategi var resultatet av en begäran från Europeiska rådet till kommissionen i december 2007, och initiativet stöddes av Europaparlamentet i en resolution från den 12 december 2007. Förhoppningen är att strategin ska få stöd av Europeiska rådets möte i slutet av oktober.
Syftet med strategin är att förbättra miljön i Östersjön och att öka integrationen och konkurrenskraften i området. Strategin siktar in sig på fyra särskilda utmaningar: att säkerställa en hållbar miljö, att öka välfärden, att öka tillgängligheten och attraktionskraften, samt att garantera säkerheten och tryggheten i området. En av huvudprioriteringarna är förstås att ta itu med miljöfrågan. Det finns mycket allvarliga hot mot miljön i Östersjön, vilket i sin tur innebär att den ekonomiska utvecklingen riskerar att påverkas. Det är en mycket känslig marin miljö som utsetts för olika slag av miljöpåverkan.
Det krävs snabba och beslutsamma insatser. Särskilt övergödningen och den algblomning som förorsakas av överskottet från näringsämnen hotar den ekologiska jämvikten i Östersjön. Samtidigt påverkas Östersjön också av föroreningar från landbaserade källor, farliga ämnen och effekterna av klimatförändringen. De akuta och allvarliga miljöhoten gör Östersjön till en självklar prioritering på miljöområdet och vi hoppas att vi kan anta slutsatser om detta i december.
Men det allvarliga hälsotillståndet i Östersjön är inte den enda utmaning som regionen står inför. Den ekonomiska krisen gör frågan om jobb och tillväxt högaktuell. De flesta av Östersjöländerna är små och exportberoende. Det gör att vi måste öka integrationen så att konkurrenskraften stärks runt hela Östersjön. Här har vi tydliga ambitioner och mål. Vi vill att den inre marknaden ska fungera bättre i vår region än någon annanstans, och vi vill att den nya Lissabon-strategin för jobb och tillväxt ska genomföras effektivt i denna del av Europa.
Vi måsta möta krisen med ökat samarbete och engagemang i vårt närområde. Global konkurrenskraft kräver samarbete över gränserna mellan länder och företag, inom forskning och genom innovationer.
Målet med Östersjöstrategin är inte att skapa nya institutioner. Strävan är istället att använda de instrument och politikområden som redan finns så att de tillsammans kan gynna området på ett mer strategiskt samordnat och intelligent sätt. Strategin tillför heller inga nya medel för området. Det bygger på befintliga EU program och befintliga strukturer och på att vi finner bättre sätt att samordna.
Vi kommer naturligtvis inte uppnå målen i en handvändning, men vi är ambitiösa när det gäller våra syften. Vi förtjänar en renare Östersjö i centrum av ett område som erbjuder utsikter till hållbar ekonomisk utveckling över gränserna, med stöd från hela EU. Om vi kan uppnå detta är jag övertygad om att vi både kommer att tjäna Östersjöområdets intressen och förhoppningsvis också skapa en modell som kan anpassas och effektivt tillämpas i andra regioner. Jag vill tacka för det goda samarbete vi har haft med kommissionen i denna fråga, och inte minst Europaparlamentet som ju är den institution som ursprungligen har tagit initiativet och hela tiden varit pådrivande i Östersjösamarbetet.
Paweł Samecki
Herr talman! Jag vill börja med att tacka parlamentet för att ni har tagit upp den nya Östersjöstrategin på föredragningslistan för debatt i plenum.
På så vis uppmärksammas strategin, vilket är mycket uppskattat. Det kommer självklart inte som en komplett överraskning att parlamentet visar ett sådant intresse för strategin. Parlamentets pionjärarbete genom tvärgruppen för Östersjön var en mycket viktig katalysator för hela den makroregionala strategin.
Östersjöstrategin har krävt ett helt nytt tillvägagångssätt från kommissionens sida, eftersom det är första gången som vi har utarbetat en integrerad strategi för en grupp medlemsländer som står inför samma utmaningar och kan dra nytta av samma möjligheter. Jag vill inte sticka under stol med att förberedelserna har inneburit alldeles särskilda utmaningar, men vi har klarat av dem.
Strategins fyra grundpelare skapar en struktur för att förbättra den allmänna situationen i Östersjöregionen. I strategin behandlas miljö, ekonomi, energi och transport samt säkerhets- och trygghetsfrågor och den utgör därför ett integrerat tillvägagångssätt som täcker flera politiska områden, samtidigt som den garanterar ett nära samarbete mellan de olika sektorerna.
Sedan kommissionen antog strategin i juni har det svenska ordförandeskapet lett positiva och konstruktiva debatter i rådet, vilka resulterade i slutsatser redan i oktober. En sådan snabb utveckling är viktig om vi ska behålla drivkraften när vi börjar genomföra strategin.
Jag vill betona denna punkt eftersom det måste stå klart att alla våra förberedelser av den strategiska ram som jag just beskrivit inte kommer att vara värda något om vi inte börjar leverera verkliga, synliga och konkreta resultat ute i regionen. Därför är strategins handlingsplan, som också har utformats under förberedelserna, så viktig.
Handlingsplanens genomförande kommer att kräva verkligt samarbete, engagemang och ledarskap från medlemsländerna och regionala aktörer för att förverkliga de runt åttio projekt som planen omfattar i detta skede. Finansiellt innebär strategin inga extra medel från EU:s budget, men det finns förslag om ett mer samordnat nyttjande av befintliga tillgångar, samt ett mer kreativt tillvägagångssätt vad gäller annan finansieringshjälp, till exempel Europeiska investeringsbanken eller Nordiska investeringsbanken.
Jag vill nu med några få ord nämna det planerade ledningssystemet som har föreslagits för strategins operativa genomförande. Detta är ett område som har gett upphov till stora diskussioner mellan medlemsländerna, men den generella slutsatsen är att rådet kommer att bestämma den politiska inriktningen. Kommissionen kommer att samordna kontroll och rapportering och det praktiska genomförandet leds av medlemsländerna eller organisationer i Östersjöregionen.
Dessutom föreslår kommissionen att den kan hjälpa till och underlätta eventuella problem. Jag vill dock markera att kommissionen varken har kapaciteten eller viljan att leda genomförandet av själva handlingsplanen.
Ansvaret måste ligga hos de berörda medlemsländerna och andra aktörer som är involverade på plats. Det är enda sättet att garantera lokalt egenansvar från medlemsländernas och aktörernas håll.
Vilka är då nästa steg? Så fort vi har meddelats slutsatserna från rådet och Europeiska rådet kommer vi att börja genomföra strategin. Vi förväntar oss då att se en våg av samordningsmöten för att snabbt sätta i gång de olika prioriterade områden och enskilda projekt som ingår i handlingsplanen.
Den första formella utvärderingen av arbetsförloppet kommer att presenteras under det polska ordförandeskapet, under andra halvåret 2011. Innan dess kommer dock det första årliga forumet för Östersjöstrategin att äga rum nästa år. Där kommer alla aktörer att få möjlighet att utvärdera hur de första månaderna av strategin har gått och vilka lärdomar man kan ta fasta på redan i detta skede.
Jag vill avsluta med att säga att jag ser fram emot ett nära samarbete med parlamentet om alla punkter i strategin. Kommissionen förväntar sig i högsta grad ett aktivt engagemang från parlamentet vad gäller evenemang såsom det årliga forumet. Ert stöd är ytterst viktigt för att garantera att strategin får en bred uppmärksamhet och politiskt stöd på hög nivå, och för att se till att medlemsländerna och de regionala aktörerna har ett ständigt tryck på sig att visa resultat.
Tunne Kelam
Herr talman! Europeiska folkpartiets grupp (PPE) vill gratulera det svenska ordförandeskapet till den ledande rollen i insatserna för att börja genomföra Östersjöstrategin. Denna strategi återspeglar en grundläggande förändring i den här regionen för fem år sedan. Sedan 2004 är Östersjön EU:s innanhav. Därför behöver EU ett allsidigt tillvägagångssätt för att kunna reagera samordnat på de möjligheter och utmaningar som uppstår ur denna nya situation.
Därutöver är Östersjöstrategin ett exempel på utmärkt samarbete mellan EU:s viktigaste institutioner. Som ni kanske vet, och som har nämnts tidigare, så togs initiativet till strategin av parlamentet för tre år sedan, närmare bestämt av Europaparlamentets tvärgrupp för Östersjön och Europa under Christopher Beazleys utmärkta ledning. Jag vill också uttrycka min särskilda tacksamhet till ordförande José Manuel Barrosos kommission. Hans förståelse och stöd sedan 2007 har varit avgörande för att ta fram en genomförbar version av strategin, vilken ledde till kommissionens meddelande i juni.
Jag vill klargöra tre punkter. För det första var initiativtagarnas målsättning att förvandla Östersjöregionen till en av de mest konkurrenskraftiga och tillväxtstarka regionerna i EU. Om vi bara drar största möjliga fördel av Östersjöstrategin skulle den här regionen mycket väl kunna bli en framgångssaga för det som nu kallas Lissabonprogrammet.
För det andra behöver regionen en bättre och säkrare energiförsörjning. EU och medlemsländerna måste komma överens om alternativa kanaler för energileveranser. Först och främst handlar detta om att skapa ett förenat energisystem runt Östersjön.
Slutligen bör frågan om det bilaterala och i huvudsak politiska projektet Nord Stream avgöras genom att man respekterar alla Östersjöstaternas intressen och definitivt inte innan den ryska regeringen ansluter sig till Esbokonventionen.
Constanze Angela Krehl
Herr talman, fru Malmström, mina damer och herrar! Det gläder mig mycket att det svenska ordförandeskapet har placerat samarbetet i Östersjöregionen högst upp på sin dagordning. Det är inget som vi behöver diskutera vidare, vi behöver ta vara på resurser och också värna om klimat och natur. Samtidigt råder det ingen tvekan om att vi måste koncentrera samarbetet i Östersjöregionen på ekonomisk utveckling. I detta sammanhang har ni vårt fulla stöd.
En del frågor uppstår ändå. Ni sade precis att det inte finns några ytterligare resurser att tillgå. Precis som vi redan diskuterat i utskottet ska alla finansiella medel ställas till förfogande från den nuvarande sammanhållningspolitiken. Jag frågar mig då om detta gäller befintliga projekt som redan finansieras genom sammanhållningsresurser, eller nya projekt. I så fall måste vi fråga oss vilka redan godkända sammanhållningsprojekt som kommer att bli av med sina resurser igen.
Denna punkt är mycket viktig, för jag vet redan att städer, kommuner och regioner kommer att vända sig till mig och fråga ”vad ska vi göra för att engagera oss i Östersjöstrategin? Hur ansöker vi om medel för att genomföra den här sortens projekt?” Om vi inte kan ge dem ett bra svar och förklara hur samarbetet ska organiseras, kommer medborgarnas entusiasm för Östersjösamarbetet snart att bli till frustration. Det är inte vår målsättning, och därför måste vi föra intensiva samtal om hur vi ska organisera samarbetet.
Därför ber jag er, och jag vill också be er, herr kommissionsledamot, att ta till er detta, att inte enbart rådet och kommissionen ska få delta i Östersjöstrategin, utan att även parlamentet får en tillfredsställande roll i samarbetet och i genomförandet av strategin. Vi vill nämligen att andra regioner också ska kunna dra nytta av strategin, som i fallet med Svartahavspolitiken, eller samarbetet mellan de länder som gränsar till floden Donau. Det är mycket viktigt för oss.
Anneli Jäätteenmäki
Herr talman! Min grupp är väldigt nöjd med att kommissionen har utformat EU:s första Östersjöstrategidokument. Det är också det första strategidokumentet av detta slag för regionen i fråga och vi hoppas att det kommer att bidra till att skynda på rensningen av den eutrofa Östersjön. Regionens problem kan bäst lösas genom samarbete mellan dess folk, länder, organisationer och näringsliv. Min grupp gläder sig särskilt åt att Sverige har belyst vikten av att stävja människohandeln och brottsligheten. Jag vill speciellt tacka Cecilia Malmström för detta, eftersom jag anser att hon har bidragit till denna utveckling. Det är en viktig fråga och det är faktiskt ganska konstigt att vi år 2009 fortfarande ska behöva tala om förekomsten av människohandel i Östersjöregionen. Vi behöver nu en handlingsplan för Östersjön för att få ett slut på detta.
Satu Hassi
Herr talman, mina damer och herrar! Det är väldigt bra att kommissionen har tagit fram ett förslag till en Östersjöstrategi och att Sverige har placerat det på sin dagordning. Jag hoppas att Sverige kommer att åstadkomma något mer påtagligt i sina insatser för att skydda den marina miljön, framför allt när det gäller jordbruk och sjöfart. När allt kommer omkring är Östersjön ett av världens mest förorenade hav, där det största problemet är eutrofiering. Jordbruket är den huvudsakliga orsaken till detta på grund av kväve- och fosforläckage från EU:s åkrar. Kväve och fosfor skapar syrebrist på havsbotten och ger näring åt giftiga alger i ytskiktet. Frågan om huruvida Östersjön ska rensas upp ligger till stor del i EU:s händer. Kommissionen erkänner detta i sin strategi, men åtgärdsförslagen är otydliga. I stort sett är den enda specifika åtgärden ett förbud mot fosfater i tvättmedel. Det är en nödvändig åtgärd, men vi är också i skriande behov av nya regler för jordbruket så att vi kan producera livsmedel utan att samtidigt kväva Östersjön.
Marek Gróbarczyk
Herr talman! Jag vill uppmärksamma att man i riktlinjerna för EU:s Östersjöstrategi utgick ifrån att strategin skulle främja ett omfattande program för utvecklingen av denna del av Europa, bland annat genom att etablera de mest naturliga och kortaste transportrutterna för att jämna ut utvecklingen mellan länderna i det ”gamla” och ”nya” Europa. Därför är jag mycket förvånad över kommissionens och rådets förslag till förändring av den centraleuropeiska ledens dragning.
Den mest ekonomiska förbindelsen mellan Adriatiska havet och Östersjön är den centraleuropeiska leden, som följer floden Odras lopp, vars väg över land slutar i hamnen i Szczecin-Świnoujście. Jag förslår ett tydligt memorandum för att återställa strategin till dess ursprungliga form, där man nämner en centraleuropeisk led som inte kommer att radera viktiga hamnar som Szczecin-Świnoujście (som redan drabbats av kommissionens beslut om att avveckla dess varvsindustri) från EU:s utvecklingsplaner.
Rolandas Paksas
Om exakt 2 564 timmar kommer reaktorn i kärnkraftverket Ignalina i Litauen - landets sista oberoende energikälla - att stängas. EU har redan investerat 200 miljoner euro i detta kärnkraftverks säkerhet. För dess avveckling måste medlemsländerna bidra med ytterligare 800 miljoner euro. Ur en rättslig synvinkel har EU antagligen rätt. Varje land måste leva upp till de åtaganden man gjort, men är det verkligen rätt? Är det rätt mot Litauens och andra länders medborgare? Jag anser inte det. Pengarna till avvecklingen måste tas från människor som drabbats av finanskrisen. När det råder kris i EU, när Litauens BNP har minskat med 22 procent och arbetslösheten nått 15 procent och vintern är på väg, är det då logiskt eller riktigt att stänga ett fungerande kärnkraftverk som är säkert, låt mig upprepa: säkert? Nej, detta är fel. Litauen har gett sitt ord och kommer att rätta sig efter villkoren i anslutningsfördraget, men det innebär en stor uppoffring. Efter denna uppoffring kommer Litauen att få det mycket svårare att klara finanskrisen. Arbetslösheten i landet kommer att stiga och fattigdomen att öka.
Behöver EU verkligen en sådan uppoffring i dagsläget? Finns det inte bättre sätt att spendera de 800 miljonerna euro just nu? Jag vädjar till var och en av er, till ert samvete, er ekonomiska logik och ert sunda förnuft. Jag uppmanar er att göra ett tillägg till strategin som vi debatterar i dag om att kärnkraftverket Ignalina ska vara i drift fram till 2012, dvs. fram till slutet av dess säkra livstid. Jag hoppas att parlamentet när man antar talman Jerzy Buzeks politiska program på energiområdet, vilket omfattar en diversifiering av energiförsörjningen och utbyggnad av kärnkraften i medlemsländerna, kommer att fatta de konkreta beslut som krävs. Mina damer och herrar, det återstår endast 2 563 timmar och 58 minuter tills reaktorn stängs.
Franz Obermayr
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Teoretiskt bör vi välkomna projekt som dessa, om regionalt främjande av gränsöverskridande samarbete, eftersom de är väldigt förnuftiga. Strategier har dock ofta den nackdelen att deras hållbarhet försummas redan under genomförandefasen, även om mål har beslutats och till och med uppnåtts. Hållbarhet måste därför vara en del av strategin redan på planeringsstadiet.
När denna integrerade strategi för Östersjöregionen - ett mycket viktigt modellprojekt för EU - genomförs, är det därför viktigt att regioner och organisationer samarbetar i nätverk, eftersom dessa aktörer vet bäst vad som är viktigt för dem på olika områden, till exempel natur, sociala strukturer och infrastruktur. De vet bäst vad som ska göras. Detta är en region med 100 miljoner invånare och en investeringsbudget på 50 miljarder euro. Vi måste vara mycket försiktiga så att detta pilotprojekt blir en framgång. Pilotprojektet är också, som redan nämnts, mycket viktigt för andra projekt längs floden Donau, för länderna som gränsar till Donau i centrala och sydöstra Europa.
Andrzej Grzyb
(PL) En makroregion behöver en samordnad politik för hållbar utveckling. Det var vad parlamentet och sedan rådet ansåg 2007 när det rekommenderade att kommissionen skulle ta fram en Östersjöstrategi och en handlingsplan. Här skulle jag vilja uppmärksamma kommissionsledamot Danuta Hübners roll i utarbetandet av denna strategi. Denna politik förs nu vidare av kommissionsledamot Pawel Samecki, som jag också vill gratulera innerligt.
Bland annat så är strategin en reaktion på de grundläggande utmaningar som nämnts här, t.ex. att skapa välstånd i en region där innovationen och entreprenörsandan inte utvecklas, att inte erkänna Östersjön som en gemensam tillgång utan att skapa en hållbar miljö, säkerhet i regionen (inklusive energisäkerhet) utan att bygga nya energialstrande anläggningar och infrastruktur. Samma sak händer med medborgarnas säkerhet och tillgängligheten i regionen tack vare att man bygger transeuropeiska kommunikationsförbindelser.
Jag vill betona den enormt viktiga roll (och det är verkligen ett omfattande bidrag) som beslutsfattarna har spelat i rådgivningen för detta strategiförslag, särskilt medborgarorganisationer, lokala och regionala myndigheter, nationella regeringar och Östersjöorganisationer. Dessa organisationers aktiva deltagande borde komma till stor nytta i genomförandet av dessa strategier.
Östersjöstrategin är ett bra exempel på hur vi kan använda gemenskapspolitiska medel för att förverkliga en politisk vilja i en av EU:s stora makroregioner.
Herr kommissionsledamot! Jag vill bidra med fyra punkter. Först av allt anser jag att det är nödvändigt att koncentrera sig på att förvalta Östersjöstrategin så att man kan undvika att intresset urholkas på lokal, nationell och gemenskapsnivå. Vi bör också se till att finansiera genomförandet av och arbetet med strategin på ett lämpligt sätt - ett ändringsförslag till budgeten har redan antagits i denna fråga. För det andra måste vi genomföra inremarknadsprinciperna i makroregionen fullt ut, samtidigt som vi tar hänsyn till erfarenheter och engagemang på lokal och regional nivå. De två sista punkterna är institutionellt stöd för finansiella åtaganden inom strategins tillämpningsområde och att värna om bra förbindelser med våra partner i regionen, bland andra Ryssland, Norge och Vitryssland.
Diana Wallis
(EN) Herr talman! Jag tycker att det är fantastiskt att både kommissionen och nu särskilt det svenska ordförandeskapet har tagit fasta på parlamentets idéer och ambitioner för detta känsliga område.
Vi känner alla till miljöproblemen i Östersjön och de särskilda ekonomiska svårigheterna i området, men parlamentet har höga ambitioner och jag tror att man verkligen vill engagera sig. En av mekanismerna som ni inte nämnde var möjligheten att regelbundet rapportera till parlamentet så att vi kan hålla en debatt som i dag, för att se hur saker och ting utvecklas.
Jag för min del kommer som vice talman för parlamentet att ha nöjet att delta i den konferens som ni anordnar på fredag. Jag tror att det fortfarande finns reservationer när det gäller finansieringen. Jag vill se till att parlamentet får se de resultat av strategin som det förtjänar.
En makroregional ekonomisk strategi skulle kunna vara vägen framåt i andra avseenden, på andra platser i Europa. Låt oss hoppas att den här strategin fungerar väl.
Isabella Lövin
Herr talman! Det är mycket glädjande att miljöfrågan är en huvudprioritering i den nya Östersjöstrategin. Östersjön lider av två stora akuta miljöproblem. Det ena, övergödningen, har redan tagits upp av Satu Hassi. Det andra problemet är överfisket. Det är samtliga forskare helt eniga om. Relativt ny kunskap säger att bristen på toppredatorer, dvs. torsk, har förvärrat algblomningen ytterligare. Problemet är att Östersjön behöver ett friskt ekosystem. Därför vore det varit väldigt bra om man inom ramen för den nya Östersjöstrategin inrättar ett pilotprojekt, ett så kallat Fast Track Project, med regional förvaltning av fisket i Östersjön. Vi skulle även behöva införa ett dumpningsförbud för torsk som börjar gälla omgående. Idag dumpas stora mängder av de nya årsklasser torsk som just har kommit in i Östersjön. Jag uppmanar det svenska ordförandeskapet att ta till sig min uppmaning och ta itu med denna problematik.
Oldřich Vlasák
(CS) Herr talman, mina damer och herrar! Redan under det förra parlamentets mandatperiod kom man överens om att Östersjöregionen var lämplig för ett pilotprojekt med målsättningen att genomföra en intern EU-strategi för makroregionen. Jag anser att det är lämpligt att man inom ramen för denna strategi, som bygger på en mer konsekvent tillämpning av gemenskapsrätten och mer effektivt bruk av EU-resurser, inte inför nya lagar eller institutioner och inte blir beroende av någon speciell slags finansiering.
Jag kan se besparingsmöjligheter i förenandet av lokala och regionala organ. Ett hållbart genomförande av Östersjöstrategin kräver att man omorganiserar ansvarsområdena för olika förvaltningar inom systemet för styrning på flera nivåer så att de olika organens och organisationernas verksamhet inte överlappar varandra. I framtida debatter om den förestående sammanhållningspolitiken vore det lämpligt att samtidigt klargöra hur de olika makroregionala strategierna och en formell europeisk regionalpolitik ska kunna genomföras samtidigt. Det vore också lämpligt att fastställa hur Östersjöstrategin kommer att påverka den planerade tillämpningen av den territoriella sammanhållningspolitiken.
Anna Rosbach
(DA) Herr talman! Vi diskuterar en 1 200 km lång gasledning under Östersjön från Vyborg i Ryssland till Greifswald i Tyskland genom ett ekologiskt känsligt bihav med stora nivåskillnader i havsbotten, genom ett område där odetonerade sprängämnen från två världskrig och giftiga kemikalier från pappersindustrin påträffas med jämna mellanrum. Runt 100 miljoner euro har lagts ut på miljöanalyser av företaget som ska lägga gasledningen, det vill säga Nord Stream - ett gasförsörjningsavtal mellan Gerhard Schröder och Vladimir Putin. Jag tänker inte ens nämna säkerhetsproblemen i samband med det ökade inflytande som Ryssland därigenom får över Östersjön, utan i stället håller jag mig till de miljöproblem som är förknippade med projektet. Olyckligtvis har Finland redan godkänt projektet, men på Timo Soinis vägnar och mina egna skulle jag nu vilja få veta var den information om projektet finns som medborgarna i alla länder runt Östersjön behöver ta del av innan anläggningsarbetet påbörjas.
Inese Vaidere
(LV) Fru Malmström, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Utarbetandet av en strategi för Östersjöregionen är en mycket viktig bedrift för parlamentet, där ledamöterna i tvärgruppen för Östersjön spelat en betydande roll. Denna strategi är jämförbar med strategin för Medelhavsregionen som på sin tid stimulerade snabb ekonomisk tillväxt i södra Europa. Den kommer att bli ett bra verktyg för att utveckla Östersjöregionen och därigenom hela EU. När det gäller prioriteringar skulle jag först vilja nämna utvecklingen av en gemensam energipolitik för EU, där en konkurrenskraftig baltisk energimarknad ingår. Detta handlar inte bara om de olika aspekterna av en säker energiförsörjning och effektivt energiutnyttjande utan också självklart om utbyggnaden av förnybar energi.
Estland, Lettland och Litauen måste integreras i det regionala energinätverket, däribland NORDEL. Vår andra prioritering är vidare utbyggnad av infrastrukturen. På grund av klimatförhållandena och ibland även ineffektiv politik är vägarna i några Östersjöländer i ganska dåligt skick. Utvecklingen av trafikkorridorer och trafiknät kommer att stimulera affärslivet och skapa nya jobb. För att vi ska kunna tala om effektiv ekonomisk utveckling och bra miljöskydd är vår tredje prioritering en innovativ ekonomi, vilket betyder en balanserad och kunskapsbaserad tillväxt. För att genomföra strategin krävs extra finansiering och den måste absolut komma i EU:s nästa budget.
Vi måste nu utnyttja energiprogrammet på 5 miljarder euro, samt globaliseringsfonden och andra finansiella instrument. Det är också viktigt med en effektiv mekanism för genomförandet och kontrollen av strategin. Den måste vara enkel, insynsvänlig och fri från onödig byråkrati. Regelbundna granskningar av införandet av strategin samt lägesrapporter är nödvändiga. Den första rapporten bör lämnas redan 2010. Jag välkomnar det svenska ordförandeskapets aktiva roll för att få i gång strategin. Jag hoppas att vi kommer att kunna genomföra denna speciella handlingsplan på ett effektivt och flexibelt sätt.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Herr talman! För fem år sedan blev Östersjön verkligen ett innanhav i Europeiska unionen. I dag debatterar vi ett utkast till en strategi som kommer att låta oss släppa loss regionens enorma slumrande potential, ett projekt som parlamentet var initiativtagare till. Alla parlamentets rekommendationer har dock inte antagits av kommissionen. Det viktigaste utelämnandet är bristen på och oviljan att inrätta en separat budgetpost för Östersjöregionen. Kommissionen försäkrar att strategin kommer att finansieras genom befintliga medel, främst strukturfonderna. Jag fruktar dock att vi utan öronmärkta resurser för detta syfte inte kommer att kunna uppnå alla våra mål.
Strategins författare nämner behovet av ett nära samarbete med Ryssland. I detta sammanhang får vi dock inte glömma bort det största hotet mot Östersjön just nu, nämligen Nord Streams gasledning. Förra året ställde sig parlamentet negativt till ledningen. Jag hoppas att den nya kommissionen kommer att ha denna resolution i åtanke när den fastställer handlingsplanen för strategin.
Danuta Maria Hübner
(EN) Herr talman! Detta är verkligen ett unikt europeiskt regionalpolitiskt initiativ som dessutom är ett pionjärprojekt. I det gemensamma förberedelsearbetet för strategin är det viktigt att fokusera på fyra områden: innovationsdrivet välstånd, miljön, lättillgängliga transport- och energiförbindelser samt säkerhet och trygghet. Detta förberedelsearbete sker i samverkan mellan samtliga tre EU-institutioner (parlamentet, kommissionen och rådet), nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter, näringslivet, den akademiska världen och icke-statliga organisationer. Mellan alla dessa har det uppstått ett verkligt partnerskap.
Utvecklingsutmaningarna håller sig allt mindre inom administrativa och politiska gränser. Östersjöstrategin kommer att göra det möjligt att ersätta de ofta fragmenterade och splittrade politiska åtgärderna med en genuin och gemensam insats i syfte att råda bot på de utvecklingsproblem vi delar och att ta till vara på de möjligheter som finns.
Europaparlamentets utskott för regional utveckling leder detta projekt, och det kommer att fästa stort avseende vid ovanstående saker i sitt arbete. Vi kommer att ordna en debatt med kommissionen och rådet den 6 oktober samt utarbeta initiativbetänkandet under kommande månader. Vi kommer även att fortsätta att se över genomförandet av strategin. Jag har tilltro till att denna handlingsinriktade strategi ökar unionens chanser att bygga upp gröna, moderna och konkurrenskraftiga ekonomier.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Herr talman! Europeiska unionen blev medveten om Östersjöfrågan ganska sent. Sammanlagt 100 miljoner människor lever vid dess stränder, och även Ryssland är beläget i detta område. Detta är viktigt! Strategin kommer att omfatta en tydlig miljömässig dimension, något som är bra eftersom miljöproblemen i och vid Östersjön är enormt stora. De utgörs bland annat av eutrofiering, minskad biologisk mångfald, problem med St. Petersburgs avloppsvatten och miljöproblem i Kaliningrad. Av stor vikt är också, vilket nämnts här, att strategin kommer att förändra EU:s sammanhållningspolitik. Jag hoppas att man kommer att fortsätta att diskutera frågan här. Minister Cecilia Malmström framhåller att utvecklingen mot en sammanhållningspolitik kommer att medföra en risk; när vi talar om Donaustrategin och Svarta havsstrategin kan vi komma att ignorera andra delar av Europa, däribland de norra regionerna, trots att de arktiska områdena just nu genomgår den snabbaste förändringen i världen. Detta är viktigt att komma ihåg.
Riikka Manner
(FI) Herr talman, herr minister, herr kommissionsledamot! Östersjöområdet är speciellt på många sätt, och jag är därför glad över att Sverige har gjort denna strategi till en av sina prioriteringar under sitt ordförandeskap. Det är viktigt att vi utvecklar och genomför strategin. Östersjöstrategin innehåller inte bara en stark miljödimension; jag anser att strategin även har ett stort inflytande på regionalpolitiken. Under sitt ordförandeskap har Sverige dessutom knutit regionalpolitiska frågor närmare till och integrerat dessa i EU:s strategi för Östersjöområdet. Visserligen kan strategin huvudsakligen ses som ett dokument där man hänvisar till länderna längs Östersjöns stränder och deras kustområden. Den har dock definitivt även en stark karaktär av regional strategi. Hur vi går tillväga när det gäller att i strategin integrera miljöexpertis och teknisk kompetens samt frågor som rör inre farvatten, och den enorma påverkan på transportpolitiken som detta kommer att leda till, kommer också att i hög grad ge återverkningar på inlandet. EU:s strategi för Östersjöområdet måste därför införlivas i EU:s gemensamma program. Jag hoppas att den får starkt stöd från parlamentet så att strategin inte bara blir tomma ord och så att vi kan uppnå något i sak.
Tatjana Ždanoka
(EN) Herr talman! Som ledamot av Europaparlamentet och vald av Lettland välkomnar jag att det första exemplet på en strategi för en makroregion rör Östersjöområdet. Icke desto mindre har enligt min åsikt ett antal av gemenskapens mål, exempelvis en hög nivå av socialt skydd, glömts bort här. Vissa av regionens medlemsstater, däribland Lettland, har tagit allvarlig skada av den ekonomiska krisen. Vår finanssektor är sammankopplad med Skandinaviens och detta betyder att problem här leder till problem där. Det handlar inte om en nationell fråga.
Lettland fick nyligen ta emot medelfristigt ekonomiskt stöd till betalningsbalansen från kommissionen. Olyckligtvis finns det inga sociala villkor för ett sådant stöd. Som ett resultat av detta drar regeringen in på pensioner och förmåner med kommissionens goda minne.
Det andra som jag oroar mig för är grundläggande rättigheter. Stor förekomst av statslösa människor samt skydd av minoriteter utgör fortfarande en aktuell fråga i två av regionens medlemsstater: Lettland och Estland. Jag anser att strategin måste vara mer ambitiös i sina försök att uppnå alla EU:s mål.
Ville Itälä
(FI) Herr talman! Jag vill tacka kommissionen och den svenska regeringen för den aktiva roll som de har spelat. Jag anser att Östersjöområdet är mycket viktigt, men utan ordentlig finansiering kommer projektet inte att lyckas utan kommer att stanna av när strategin väl har antagits. Parlamentet har under många år diskuterat hur man skulle kunna finansiera detta, och förra året enades man enhälligt om att budgeten skulle ha en rubrik för Östersjöstrategin. Detta är ett medel, ett instrument för att knyta ihop alla oräkneliga projekt som Östersjöstrategin nu behöver för att kunna utvecklas vidare. Jag vet att budgetutskottet nu har lagt fram förslag om att lägga undan lite pengar under denna budgetrubrik, och jag hoppas att rådet och kommissionen också kommer att ge sitt stöd till detta. Om man inte gör det kommer projektet helt enkelt inte att bli framgångsrikt. Dessutom måste vi för att kunna rädda Östersjömiljön åtminstone engagera Ryssland i detta projekt. Vissa personer har varit beredda att ställa sig bakom beslutet om en gasledning genom Östersjön utan att Ryssland skulle behöva stödja slutsatserna i Esbokonventionen. Jag anser att detta är ofattbart.
Victor Boştinaru
(EN) Herr talman! Jag välkomnar idén om en strategi för Svarta havsområdet som ett pilotprojekt för de makroregionala strategierna.
För initiativ av detta slag behövs en samordning av de verktyg som EU förfogar över för att man ska få till stånd en enhetlig, stabil och hållbar utveckling i de berörda regionerna.
Vid rådets sista sammanträde sades att en strategi för Svarta havsområdet skulle ha tagits fram till slutet av 2009. Detta är ett mycket viktigt initiativ eftersom en sådan strategi kan leda till en harmoniserad utveckling och välfärd för en region som i jämförelse med Svarta havsområdet är betydligt mer komplex när det gäller inblandning av olika aktörer och mer relevant när det gäller säkerhet, stabilitet, energi och miljö.
Jag vill fråga det svenska ordförandeskapet när en sådan strategi för Svarta havsområdet kommer att läggas fram och när parlamentet kommer att informeras och ges möjlighet att delta i denna fråga.
Werner Kuhn
(DE) Herr talman, fru Malmström, kommissionsledamot Samecki! Som nyvald ledamot för Mecklenburg-Western-Pomerania, stöder jag i hög grad utvecklingen av en strategi för Östersjöområdet och den handlingsplan som är kopplad till denna, kommissionsledamoten hänvisade tidigare till totalt 80 flaggskeppsprojekt.
Våra gemensamma mål är givetvis att förbättra vår ekonomis konkurrenskraft i Östersjöområdet och särskilt beakta främjandet av små och medelstora företag och en gemensam energipolitik, där även förnybara energikällor tas i beaktande. Detta väcker frågan om hur vi ska handskas med offshoreanläggningar i Östersjön. Att hålla vattnet, vår basala naturresurs, rent spelar en mycket viktig roll här med tanke på fiskeri och turism. Det är därför investeringar i reningsverk måste främjas.
Jag anser att vi måste enas om ett gemensamt planeringsprogram för alla medlemsstater i Östersjöområdet. Vi måste besvara följande frågor: Var kommer trafikleder att placeras i framtiden? Var kommer offshoreanläggningar att byggas? Hur kommer man att ta itu med sjösäkerheten? Det är därför som vi också måste vara klara över var energiförsörjningsvägarna, i vilka elen ska levereras, ska gå när det gäller Nord Stream ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Cecilia Malmström
rådets tjänstgörande ordförande. - Herr talman! Tack till alla ledamöter för det stora stöd som ni har gett oss för det fortsatta arbetet med Östersjöstrategin. Det är ganska naturligt att det finns stöd i Europaparlamentet, för ni är faktiskt ursprungligen mamma och pappa till hela idén om en Östersjöstrategi och jag gläder mig över att ni också i fortsättningen kommer att se till att denna strategi verkligen blir verklighet. För den kan bara bli framgångsrik - den kan bara bli någonting verkligt konkret bortanför vackra ord och retorik - om alla medlemsländer verkligen känner ägarskap och verkligen känner ansvar för att se till att projekten realiseras.
Att jobba med dessa projekt, att sätta tydliga tidsplaner för när de ska realiseras och att regelbundet stämma av är en garant för att vi ska lyckas. Jag är säker på att parlamentet precis som kommissionen kommer att fortsätta att sätta press på oss alla för att det verkligen ska bli av.
Det finns 100 miljoner invånare i denna region. I varje ögonblick finns det 2 000 skepp på Östersjön. Det är klart att det finns enorma utmaningar att ta itu med här. Vi har haft en mycket bred förankringsprocess och jag vill tacka kommissionen - Danuta Hübner först och nu kommissionär Samecki - för det arbete de har lagt ner. Det finns ett stort stöd i det civila samhället och bland kommuner runt Östersjön för att detta verkligen ska bli av.
Flera ledamöter, Krehl och Itälä, har tagit upp frågan om resurser. Det är inte tänkt att det ska anslås några nya medel till strategin. Däremot finns det mycket resurser i regionen som vi kan använda. Vi har 55 miljoner euro anslagna till regionen under den nuvarande budgetplanen. Vi vet också att vi kan hoppas på bidrag från internationella institutioner såsom EIB, som har visat stort intresse för Östersjöregionen. Målet är att hålla alla administrativa kostnader så låga som möjligt och jobba just med de lokala och nationella ansvarstagandena för de olika flaggprojekten.
Ett sådant handlar om trafficking, ett område som Jäätteenmäki tog upp. Det finns ett projekt som handlar om att förstärka utbildningen av tull och polis i regionen för att bättre kunna identifiera och arbeta med traffickingfrågan. Hassi och Lövin tog upp frågan om havsmiljön, jordbruket och fisket. Här finns det några sådana projekt, och jag skulle mycket gärna se att de blir fler. Jag tror också att strategin kan ge oss möjlighet att få en bättre överblick över våra miljöinsatser och vår fiske- och jordbrukspolitik och att se till att de går åt ett gemensamt håll.
Det finns ju också andra samarbeten i Östersjöregionen. Vi har ett omfattande och växande energipolitiskt samarbete där vi syftar till att binda ihop energiinfrastrukturen i regionen, att minska beroendet och att öka effektiviteten. Detta är naturligtvis något som unionen fortsätter att arbeta med. Ignalina har ju ingenting med Östersjöstrategin att göra. Det är ett gammalt beslut som fanns med redan under de litauiska medlemsförhandlingarna. Northstream har heller ingenting att göra med detta. Det har naturligtvis med Östersjön att göra men är ingen del av strategin. Det är ett kommersiellt projekt som har prövats enligt gängse internationella miljökonventioner och nationell relevant lagstiftning.
Östersjöstrategin är en EU-intern strategi. Den blir vad vi gör den till. Men det är också viktigt, som flera ledamöter har påpekat, att tredje land involveras. Vi har sett till att hålla t.ex. Ryssland och Norge involverade och att berätta för dem om arbetet med strategin samt att signalera till dem att vi gärna samarbetar med dem i konkreta projekt av gemensamt intresse.
Vi ser fram emot konferensen imorgon och på fredag och gläds åt att vice talman Diana Wallis kommer till Stockholm. Då kommer vi att diskutera Östersjöstrategin och förhoppningsvis få ett starkt åtagande av de berörda länderna att arbeta för att den blir konkret, men också diskutera makroregioner i allmänhet. Här har Donauregionen och Svarta havsregionen nämnts. Jag tror att det finns väldigt mycket att göra här och att inspireras av. Vi hoppas kunna komma framåt i diskussionen även om det är lite för tidigt att i dag slå fast konkreta tidtabeller. Jag vill återigen tacka för det starka stöd som finns i parlamentet för Östersjöstrategin och ser fram emot att vi vid flera tillfällen få diskutera detta med ledamöterna.
Paweł Samecki
Herr talman! Först och främst vill jag tacka parlamentsledamöterna för deras kommentarer och påpekanden angående de olika aspekterna av strategin. Ert engagemang visar att strategin kommer att bli föremål för intresse under de kommande åren. Det är bra!
Jag kommer inte att kunna besvara alla kommentarer och frågor som ställts i debatten eller i era uttalanden utan nöjer mig med att hänvisa till tre huvudsakliga grupper av frågor. Den första handlar om utformningen. Jag anser att strategin har utformats i linje med medlemsstaternas mål och avsikter. Kommissionen lade sig inte i fastställandet av prioriteringar och inte heller i utformandet av dessa, så idéerna om att inkludera vissa projekt eller modifiera vissa prioriteringar är förstås möjliga att förverkliga. Man måste emellertid enas om detta i det kommande arbetet med att genomföra strategin.
Jag kan försäkra er om att strategin är utvecklingsbar och kan ändras i stor utsträckning i framtiden om medlemsstaterna och de berörda parterna så önskar.
För det andra vill jag när det gäller förvaltning och styrning understryka att vi behöver göra en tydlig fördelning av uppgifter, arbete och ansvar. Vi får inte ha några illusioner om detta utan skilja mellan medlemsstaternas ansvar, kommissionens ansvar och ansvaret hos andra organisationer som är inblandade i förvaltningen.
Här vill jag också tillägga att vi vill involvera lokala regeringar och även tredjeländer i genomförandet av strategin, något som redan nämnts av ministern.
Vi räknar naturligtvis med att rapportera till parlamentet om de framsteg som görs i samband med detta.
Den sista frågan handlar om finansiering. Flera ledamöter nämnde behovet av ytterligare medel för nya projekt. Jag vill tydliggöra att principen om att ingen ytterligare finansiering ska anslås antogs precis när vi började utforma strategin.
Vi har för närvarande mer eller mindre tre alternativ. Vi kan reglera användandet av existerande EU-medel, genom att till exempel ändra urvalskriterierna för nya projekt. Det andra alternativet är att utnyttja andra källor, exempelvis internationella finansiella institut, och som ett tredje alternativ kan vi fortfarande, även om det är svårt i en tid av ekonomisk tillbakagång, försöka använda oss av nationella resurser. När det gäller detta ser jag fram emot resultatet av konferensen som ska hållas i Stockholm. Detta är en konferens som kan komma att stå modell för medlemsstaternas och kommissionens sätt att ta sig an makroregionala frågor i framtiden, och här bör man även beakta hur eventuella framtida strategier ska finansieras. Därför passar det bra att se över hela den övergripande makroregionala politiken vid konferensen i Stockholm de kommande dagarna.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Eija-Riitta Korhola  
Herr talman! Jag vill tacka Sverige för att ni under er tid som ordförandeland har haft modet att göra er egen region, Östersjön, och frågor som rör denna, till en sådan viktig fråga på programmet. Det passar bra, vi har hållit på länge med att förbereda Östersjöstrategin och vi har ingen tid att förlora. De viktigaste målen för Östersjöstrategin och handlingsprogrammet är att förbättra regionens miljö och konkurrenskraft. Dessa mål måste tas på allvar både när det gäller att avsätta medel och att genomföra åtgärder. De måste genomföras i praktiken och strategin får inte bara bestå av tom retorik. Vi hoppas särskilt att strategin kommer att påskynda reningen av Östersjön - havet lider av eutrofiering - och bidra till att man gemensamt tar itu med gränsöverskridande utmaningar. Det är på grund av dessa mål som alla blickar nu riktas mot Finland där man snart kommer att besluta om huruvida man ska tillåta byggandet av gasledningen Nord Stream eller inte i landets vatten. I enlighet med Östersjöstrategin måste projekt som dessa undersökas med avseende på dess miljöpåverkan genom ett förfarande som är rättsligt bindande internationellt, så att man inte ska kunna ta alltför lätt på frågan. Vi måste därför insistera på att Ryssland ska ratificera Esbokonventionen från 1991 om miljökonsekvensbeskrivningar i ett gränsöverskridande sammanhang. Den finska regeringen bör ställa detta som villkor för att bevilja tillstånd att bygga en gasledning. Ryssland, som också drar fördelar av Östersjöstrategin, agerar bara i enlighet med avtalet när det passar landet. Detta kan inte fortsätta längre, det är alltför mycket som står på spel. Vi måste få kännedom om projekt som skadar Östersjön innan det är för sent.
György Schöpflin  
Östersjöstrategin, som har lyfts fram av den svenska regeringen, är mycket välkommen. Den skulle lätt kunna stå modell för andra europeiska makroregioner exempelvis Donauregionen. Det finns emellertid en aspekt av utvecklingen i Östersjöregionen som måste beaktas omedelbart. Det är gasledningen Nord Stream, som ska dras på havsbottnen mellan Ryssland och Tyskland. Gasledningen är inte bara en källa till allvarlig oro för miljön, utan - och detta är ännu mer akut - ett projekt som har sprungits förbi av tiden. En fast anordning för att leverera naturgas via gasledningar är inte framtiden - det är däremot flytande naturgas. Det är mycket troligt att Nord Stream kommer att bli ett helt onödigt och malplacerat projekt, och det bör dess förespråkare överväga igen innan man binder upp mer pengar, mer resurser, insatser och energi i projektet.
Bogusław Sonik  
Syftet med Östersjöstrategin, som tillkännagavs i juni 2009, är att skapa en miljövänlig, framgångsrik, lättillgänglig, attraktiv och trygg region. Detta är särskilt viktigt eftersom Östersjöområdet står inför ökade utmaningar sedan utvidgningen 2004.
Regionen är för närvarande ett av de mest förorenade havsområdena i världen. Det är därför viktigt att vidta åtgärder för att förbättra miljön i det här området. På havsbotten finns tusentals ton av giftiga toxiska agenser i minor, kulor, bomber, containrar och tunnor. Man beräknar att det rör sig om 30 000 till 60 000 ton kemikalier, där senapsgas ensamt uppskattas utgöra 13 000 ton. Kemiska vapen sjönk här efter andra världskriget i slutet av 1940-talet. De hade hamnat i tyska ockupationszoner, och eftersom det var svårt att begrava dem under jorden beslutade man att helt enkelt sänka ned dem i havet.
Vilket projekt som helst skulle kunna leda till en miljömässig katastrof i detta område. Att bygga en gasledning under Östersjön skulle innebära ett särskilt stort hot mot ekosystemet genom att kemiska vapen från andra världskriget som ligger på havsbotten skulle röras upp. Därför är det nödvändigt att göra en bedömning av effekten av byggandet av en gasledning i Östersjöns naturliga havsbottenmiljö.
