Rozprava o  budoucnosti Evropy (rozprava)
Předseda
Dámy a pánové,
¡Bienvenido al Parlamento Europeo, seńor Rodríguez Zapatero! Es un gran placer contar con su presencia.
Chtěl bych vám vyjádřit své upřímné poděkování za to, že jste přijali výzvu Evropského parlamentu k účasti na této rozpravě o budoucnosti Evropy, rozpravě, která je pro tento Parlament velice významná. Navštívilo nás již několik ministerských předsedů z celé Evropské unie a diskutovali o otázkách, které jsou pro Unii důležité, například Guy Verhofstadt, Romano Prodi a Jan Peter Balkenende. Měli jsme možnost vyslechnout si jejich názory a hovořit s nimi o různých otázkách, dokonce v době, kdy panovala velká nejistota o budoucím směřování Evropské unie. Dnes jsme zde, abychom si poslechli vás. Na základě rozhodnutí Konference předsedů - předsedů politických skupin - tuto formu rozpravy uzavře projev švédského ministerského předsedy pana Fredrika Reinfeldta.
Pane ministerský předsedo, myslím, že je důležité uvést, že Španělsko bylo první zemí, která v roce 2005 uspořádala referendum o tom, co bylo později návrhem Ústavní smlouvy a 77 % Španělů hlasovalo pro tento návrh.
(Potlesk)
Je mi proto zvláštním potěšením, pane ministerský předsedo, moci vás zde přivítat dnes, krátce před podpisem Lisabonské smlouvy, která přichází po dlouhém období reflexe a vlastně krize: Smlouvy, do níž by mohla být včleněna podstata Ústavní smlouvy.
Španělsko je významná země v rámci Evropské unie a již dlouhou dobu přináší do Evropské unie cenný vklad, nejen od svého přistoupení v roce 1986, ale již dlouho předtím. Španělsko vždy ukazovalo - a to platí o všech jeho hlavních stranách -, že je zemí s hlubokým evropským přesvědčením, zemí, která jedná iniciativně a je ochotná aktivně se oddat společné budoucnosti našeho kontinentu.
Dalším bodem je debata o budoucnosti Evropy za účasti španělského ministerského předsedy a člena Evropské rady.
José Luis Rodríguez Zapatero
předseda španělské vlády. - (ES) Pane předsedající, dámy a pánové,
jako oddaný a aktivní pro-Evropan a jako ministerský předseda silně proevropské země pociťuji velkou hrdost, že stojím na půdě tohoto Parlamentu, nejreprezentativnějšího orgánu Evropy.
Zde se setkává bohatá rozmanitost našich zemí. Zde vyjadřujeme svou identitu, počínaje odlišností až po to, co nás spojuje. Pokud existuje jeden orgán, který důrazně vyjadřuje duši našeho projektu, pak je to tato sněmovna, neboť právě tady přímo zaznívají přání našich evropských občanů.
Tato sněmovna se postupně stala kompaktnější a lépe připravenou a nyní pohodlně pojme velikou evropskou rodinu. Avšak stala se také silnější a náročnější, protože jak rostl počet států, které zastupovala, tak rostla i její schopnost nejprve ovlivňovat a poté řídit všechny naše politiky a kroky.
Nacházíme se tedy, dámy a pánové, přesně na místě, kde je příhodné diskutovat o Evropě, kterou chceme, a Evropě, kterou potřebujeme. Musím vám proto poděkovat za to, že mi umožňujete vyložit své myšlenky a návrhy týkající se současnosti a budoucnosti Unie.
Koncept Evropy Španělé spojují s naší touhou po míru, svobodě, demokracii a prosperitě.
Naše nejlepší tradice nás spojují s hodnotami, jejichž prostřednictvím se ztotožňujeme s evropským kulturním a politickým prostorem.
Mnoho let jsme doufali a věřili, že se připojíme k tomuto procesu, který začal před více než 50 lety.
Úspěch, který zaznamenali Španělé v minulých dvou letech, pramení z velké části ze sociální dynamiky vyvolané naším členstvím v Unii a z účelného využívání prostředků, které nám byly dány k dispozici díky solidaritě poslanců, kteří se do tohoto projektu zapojili již dříve.
Jako Španělé toho Evropě hodně dlužíme a na začátku jsme se k tomuto projektu připojili s hlubokým pocitem vděku, který chci tady před Evropským parlamentem dnes znovu zdůraznit.
Nikdo tedy nemůže být překvapen, že jsme v referendu Ústavní smlouvu schválili. Stejně tak nikdo nemůže být překvapen, že jsme použili veškerou naši dobrou vůli a přizpůsobivost, abychom překonali institucionální krizi, přičemž jsme zůstali pevní, soudržní a houževnatí, pokud jde o zachování základního obsahu, bez něhož by byl projekt sám o sobě znehodnocen.
Nebezpečí jsme odvrátili, ale stále před sebou máme velký úkol: úkol vybudovat Evropu, kterou potřebujeme a kterou potřebuje svět v 21. století.
Chceme Evropu hodnot. Evropská identita se vytvářela po celou dlouhou historii ztemnělou tragédiemi, ale také ozářenou nejnádhernějšími výtvory lidstva, světlem myšlenky, vroucností a tvořivostí našich umělců, hlubokým přesvědčením našich státnických osobností a odvahou našich lidí.
Svoboda, právní stát, lidská práva, tolerance, rovnost pohlaví, solidarita, to všechno tvoří morální kodex Evropy. Právě v tom, ve věrnosti těmto hodnotám, a nejen v prostém lpění na konkrétním místě, spočívá skutečná podstata naší Unie.
(Potlesk)
Naše Evropa musí mít reálný politický obsah. Jedině tak vybudujeme Unii v souladu s našimi cíli.
Chceme-li této Evropy dosáhnout, je nezbytné, aby byla výkonná. Musí to být unie, která dokáže čelit výzvám přímo.
Zdrojem legitimity Evropy a cílem jejího směřování jsou její lidé. Mezi občany světa požíváme my Evropané nejvíce práv a jsme nejvíce chráněni. Avšak nejsme ostrov a nemůžeme žít bezstarostně s vědomím, že v jiných částech světa tato práva neexistují nebo jsou porušována. Máme morální povinnost zajistit tato práva všem lidem. Právě z této morální povinnosti se odvíjí poslání Evropy ve světě.
Tato Evropa vyznávající hodnoty se skutečným politickým obsahem a podporovaná svými občany je také Evropa, kterou potřebujeme. V měnícím se a stále složitějším světě musíme usilovat o integraci. Podlehneme-li izolacionismu, omezenému chápání svých hranic a nadřazenosti národních zájmů, nevyhnutelně ztratíme svoji moc a důležitost.
Teď je čas spojit síly a znovu v sobě probudit nadšení. Stále častěji jsme se dozvídali, že Evropa je v krizi, že pochybuje sama o sobě, že její projekt lidé vnímají jako něco vzdáleného nebo že rozšíření oslabí odhodlání politické Unie.
Tento pesimistický názor jsem nesdílel. Takové těžké situace jsme zažili už dříve a vždy jsme z nich na druhé straně vyšli posíleni. Jean Monnet řekl, že lidé přijímají změnu pouze tehdy, je-li to nezbytně nutné, a za naléhavou považují situaci pouze tehdy, když se ocitnou v krizi. Nutnost nás přiměla ke změnám, které budou velice prospěšné.
Vysoce hodnotím proces, který nás dovedl až ke schválení nové Smlouvy. Nebylo to snadné. Vytváříme zcela nový model v historii politické civilizace a postupně dosahujeme pokroku v reálných situacích, o nichž mluvil pan Schuman. Je naprosto logické, že občas bychom možná na rozhodování potřebovali více času. Avšak výsledky své práce již vidíme.
Mimořádný přínos tohoto Parlamentu si zaslouží uznání. Pro Španělsko, které usilovně prosazovalo udržení proevropského ducha a vyváženost Smlouvy, je podpora ze strany tohoto orgánu povzbuzující a zásadní.
Během vyjednávání Evropa stále postupovala kupředu. Brzy budeme mít nové nástroje stanovené ve Smlouvě, s jejichž pomocí budou řešeny záležitosti, které lidi trápí, a důležité je, že se zároveň rozšíří i rozsah otázek, o nichž se rozhoduje kvalifikovanou většinou.
Nyní více než kdy jindy musí být Evropa majákem pokroku a prosperity. Nemůžeme už dál odkládat otevírání a modernizaci našich ekonomik. Musíme usilovat o dosažení cílů Lisabonské strategie. To musí být naším nejdůležitějším a bezprostředním východiskem při řešení požadavků globalizace v jejím dvojím, vnějším a vnitřním rozměru.
Musíme mít vysoké cíle. Zkušenost nás učí, že když je máme, býváme úspěšní. Mimořádný vliv, který mělo zavedení eura a který nyní zasahuje i nové členské státy, nám jasně ukazuje potenciální možnosti, budeme-li se i nadále stále více integrovat. Musíme dobudovat vnitřní trh zboží, služeb a sítí a musíme posílit orgány odpovědné za sledování hospodářské soutěže, abychom zajistili jejich řádné fungování.
Evropa, pokud jde o její vnější rozměr, musí hrát vedoucí úlohu při vypracování spravedlivých pravidel pro globalizaci. V podmínkách spravedlivé hospodářské soutěže musíme zvýšit průhlednost a otevřenost svých trhů a podporovat takové trhy u našich partnerů z třetích zemí. Musíme pokračovat v kole jednání z Dohá. Musíme jít příkladem v podpoře mezinárodního obchodu.
Globalizovaný svět vyžaduje, abychom vyvinuli mimořádné úsilí v oblasti technických inovací a výzkumu, abychom maximálně využili výhody mimořádného potenciálu našich vědců a univerzit a spojili vynikající kvalitu s územní soudržností. Náš model účinné integrace znamená, že všechny členské státy by měly mít rovný přístup k novým technologiím.
Chceme dosáhnout pokroku ve věci sociálního zabezpečení. Naše je Evropa sociální, Evropa sociálních práv.
(Potlesk)
Náš ekonomický model je nemyslitelný bez spravedlivosti a spravedlivosti není možné dosáhnout bez ochrany. Náš úspěch je třeba měřit naší schopností růstu při současném zajištění solidarity a soudržnosti.
Musíme podporovat stabilní a důstojné zaměstnání, pomáhat našim pracovníkům přizpůsobit se změnám v systému výroby a prosazovat politiky sociálního začlenění, rovné příležitosti, bezpečnost práce a zdravotní záruky pro naše občany.
Tato nová, stále se rozšiřující Evropa bude úspěšná pouze v případě, že posílíme solidaritu mezi všemi členskými státy. Soudržnost je základní zásadou, zejména vzhledem k závazku, který jsme všichni přijali, a vzhledem k nutnosti vytvořit rozhodující vazby a zajistit tak politickou integraci Unie.
Španělsko, které značně těžilo ze solidarity Společenství, je zároveň schopno používat tento zisk ve prospěch nových členských států a je ochotné předat jim své zkušenosti, aby mohly této solidarity dobře využít.
V Evropě nyní probíhá proces velkého strategického významu: vytváření společného prostoru svobody, bezpečnosti a spravedlnosti, vytváření schengenského prostoru a systému vnějších hranic. Neexistuje lepší důkaz naší vzájemné důvěry než sdílení bezpečnosti, za niž přebraly zvláštní odpovědnost členské státy, které mají vnější hranici. Španělsko vždy stálo v čele těchto iniciativ a bude je s maximálním odhodláním prosazovat i nadále.
Chci zdůraznit důležitost posilování evropské přistěhovalecké politiky. Přistěhovalectví je realitou, která již ovlivnila evropskou agendu; tento dopad ještě vzroste, neboť se týká některých velice citlivých aspektů našeho projektu.
Musíme začít jednoznačným uznáním možných kladů přistěhovalectví, počínaje podporou populačního růstu až po posílení kulturní rozmanitosti, přičemž nezapomínejme na případný vzestup našich ekonomik, který je v případě Španělska zcela zřejmý.
Musíme podporovat integrační politiky, které respektují práva a vyžadují závazky. Evropa, která tuto integraci zajišťuje, bude váženější, svobodnější a bezpečnější.
Zároveň musíme zvažovat příčiny, které k přistěhovalectví vedly. K tomu bychom měli využívat dialog a účinnou spolupráci se zeměmi původu a průjezdu.
Musíme posílit solidaritu mezi členskými státy a zajistit si příslušné prostředky pro účinnou kontrolu vnějších hranic. Španělsko připravilo opatření, která jsou s úspěchem uplatňována, ale hodně práce ještě zbývá. Musíme posílit evropskou agenturu pro správu vnějších hranic, zlepšit spolupráci přímo v místě a mařit činnost mafie, která využívá životně důležitých a naléhavých potřeb těchto mužů a žen, kteří chtějí uniknout ze života plného bídy a frustrace.
(Potlesk)
Stojíme před velkou výzvou předcházet a bojovat proti terorismu a organizovanému zločinu. Ve své policejní a soudní spolupráci si musíme klást vyšší cíle. Španělsko na základě svých vlastních bolestných zkušeností ví velmi dobře, jak nezbytně nutná je společná akce, která bude vždy na popředí této politiky.
Evropa musí, prostřednictvím nových iniciativ a vedena příkladem, usilovat o rozvíjení mnohostranných reakcí na globální problémy. Tímto způsobem již bojujeme proti změně klimatu, přičemž jsme se zavázali snížit emise skleníkových plynů do roku 2020 o 20 %. Můžeme a musíme stát v čele, s Evropou jako měřítkem a s výzvou k dosažení nového konsensu na jednáních, která budou zahájena v prosinci na Bali.
Máme před sebou obrovský úkol v oblasti energetiky. Španělsko se zasazuje o vlastní energetickou politiku s transparentním jednotným trhem a zaručenými dodávkami za nejnižší ekologickou cenu. Domníváme se, že důvěryhodnou evropskou energetickou politiku můžeme mít pouze tehdy, vytvoříme-li propracovaný systém vzájemných propojení mezi všemi členskými státy.
Pane předsedo, dámy a pánové,
jsme globálním hráčem, neboť nejsme pouze projektem určeným Evropanům. Svých cílů plně nedosáhneme, nebudeme-li hájit své vlastní zájmy. Těchto cílů dosáhneme pouze tehdy, pokud promítneme své hodnoty na mezinárodní scénu a pokud z Unie vytvoříme prostor míru, stability a solidarity.
Úspěch naší integrace se bude poměřovat z velké části tím, co znamenáme pro druhé, co znamená náš hlas pro celý svět. Budoucnost potřebuje Evropu více než kdy dříve. Nesmíme se snažit stavět světu na odiv naši slavnou historii, nýbrž naši otevřenou budoucnost.
S novou Smlouvou získáme účinné nástroje pro naši společnou zahraniční politiku. Úřad předsedy Rady a úřad vysokého představitele pro zahraniční záležitosti a nové rozdělení pravomocí a prostředků dodá této politice větší důraz a kontinuitu.
Můžeme využít také zkušenosti z posledních let, během nichž jsme získali schopnosti řídit mimořádné civilní a vojenské události a byli jsme s úspěchem nasazeni v nejnáročnějších místech, jako je Kongo nebo Bosna.
Jsme hlavním poskytovatelem rozvojové a humanitární pomoci. Důvodem je nejenom naše pojetí důstojnosti, humanistické kořeny a smysl pro spravedlnost, ale také naše vlastní zájmy. Jedině sdílený rozvoj a spravedlivost ve světě mohou v této složité době zaručit bezpečnost.
V této době hlubokých změn v mezinárodní situaci musí Evropa zvýšit svou legitimitu jako prostor integrace a demokracie a rozvinout svou schopnost dosahovat konsensu na mezinárodní úrovni.
Novou Evropu nelze chápat jako prostor izolovaný od svých východních a jižních sousedů. Naše prosperita musí jít ruku v ruce s jejich. Náš hlas musí být slyšet a jejich hlasům musíme naslouchat, abychom společně navázali plodný dialog.
Velmi nám záleží na našich vztazích se zeměmi na jižním okraji Středozemního moře. Na těchto vztazích musíme znovu potvrdit skutečný rozměr Evropy: té Evropy, která se zajímá o všechno, čím přispívají druzí, která respektuje rozdíly, která nabízí své hodnoty, aniž by je vnucovala, a která rozvíjí partnerství v rámci nové politiky sousedství.
Největší rozdíly v příjmech na planetě existují mezi severním a jižním pobřežím Středozemního moře a právě v tomto regionu stále přetrvávají hluboce zakořeněné konflikty. Pravdou však také je, že společnosti v severní Africe jsou mladé a dynamické a že jejich politická zřízení se postupně otevírají a poskytují značnou svobodu. Vztahy s islámským světem, kde Evropa musí postupovat cestou dialogu a partnerství, budou odrážet představu, kterou si v tomto regionu vytvoříme.
Příští vrcholnou schůzku EU-Afrika musíme využít k řešení oprávněných a naléhavých požadavků tohoto trpícího kontinentu, který máme blízko, a přesto zároveň daleko, a který nám nedočkavě klepe na dveře. Musíme přijmout opatření, abychom jeho obyvatele udrželi v jejich vlastních zemích a podpořili je v úsilí žít tam a mít se dobře.
Můžeme nabídnout také evropský přístup k zásadním výzvám na mezinárodní scéně: například v mírovém procesu na Blízkém východě a ve vztazích s islámským světem, v boji proti mezinárodnímu terorismu, v otázce nešíření jaderných zbraní, ve strategickém vztahu s Ruskem a s hlavními asijskými zeměmi, v otázce lidských práv a šíření demokracie, při potírání hladu a chudoby, v zobecňujícím přístupu ke vzdělání a zdravotní péči a v sociální soudržnosti.
Musíme zvýšit svou aktivní přítomnost ve všech zeměpisných oblastech planety a podporovat další procesy integrace. Dovolte mi prosím, abych na tomto místě vyzdvihl například důležitost rozšiřování našich vztahů s Latinskou Amerikou a úspěšně probíhající jednání o dohodách o přidružení mezi Unií a různými latinskoamerickými regionálními skupinami.
Musíme se jednoznačně zavázat k prosazování mnohostrannosti a posílit centrální úlohu Spojených národů v úsilí zprostředkovat řešení konfliktů a podílet se na nich. Je rovněž velice důležité, aby Unie dosáhla pokroku ve vymezování společné obranné politiky, která jí umožní, aby se aktivně a nezávisle podílela na zachování mezinárodního míru a bezpečnosti pod mandátem Spojených národů.
Rozvíjení nezbytných civilních a vojenských schopností, bojových jednotek Evropské unie, iniciativy v oblasti sil rychlé reakce a plány Evropské obranné agentury představují důležitý pokrok, stále však nedostatečný.
Pane předsedo, dámy a pánové,
chtěl jsem se s vámi podělit o některé základní aspekty mé vize Evropy a cíle, které bychom podle mého názoru měli nyní se zřetelem na budoucnost vytyčit. Pokusil jsem se hovořit o Evropě ze Španělska. Dovolte mi, abych nyní krátce promluvil o Španělsku z Evropy.
Politiky, které prováděla moje vláda v posledních letech, vykazovaly stejné znaky jako evropské priority.
Procházíme obdobím hospodářského růstu, každý den dochází k většímu otevírání se a k zavádění reforem v souladu s Lisabonskou smlouvou. V roce 2007 jsme již splnili jeden ze dvou hlavních cílů svého národního programu reforem, totiž dosáhli jsme 66% zaměstnanosti, a druhého cíle, tedy úplné shody s evropským příjmem na hlavu, dosáhneme před rokem 2010, což je původně plánovaný termín.
Přijali jsme pevný závazek k odborné přípravě lidských zdrojů, poskytování infrastruktury a rozšiřování komunikačních technologií. Tímto způsobem napomáháme vzniku evropské ekonomiky založené na znalostech, která je v informační společnosti konkurenceschopná.
Náš sociální model se stal bohatší a silnější. Máme zdravé veřejné finance s přebytkem kolem 2 % hrubého domácího produktu, snižujícím se veřejným dluhem a sjednoceným systémem sociálního zabezpečení.
Zaměstnanost ve Španělsku prudce vzrostla - tři miliony nových pracovních míst za poslední čtyři roky - a pracovní místa se stala stabilnější. Pokroku dosahujeme prostřednictvím pracovních smluv a zažíváme období největší harmonie v pracovních vztazích od počátku naší demokracie.
Začali jsme provádět sociální politiku zavedením práva na péči pro osoby se zdravotním postižením a pro osoby závislé. To bude napříště tvořit nový pilíř sociálního státu.
Udržitelnost se stala velice důležitou součástí našeho modelu růstu. V roce 2006 se nám poprvé podařilo snížit emise skleníkových plynů a stále zažíváme intenzivní hospodářský růst. Jsme zavázání Bali, stejně jako Kjótu.
Španělé dnes požívají více práv, například větší sociální vliv, rovnost mezi muži a ženami, nyní úplnou a zaručenou zákonem, a co je velice významné, sňatky partnerů stejného pohlaví, které jsou považovány za rovnocenné všem ostatním a které jsou nám jako společnosti ke cti.
Španělsko odjakživa podporuje mnohostrannost a bude tak činit i nadále. Španělsko odjakživa podporuje Evropskou unii a evropské orgány a bude tak činit i nadále.
Stejně jako v posledních letech, i nadále budeme prohlubovat svou rozvojovou spolupráci, abychom patřili mezi deset předních zemí světa, pokud jde o procento našeho hrubého domácího produktu, který věnujeme na rozvojovou pomoc. Částku budeme neustále zvyšovat, takže v následujících čtyřech letech bude 0,7 % našeho hrubého domácího produktu věnováno na rozvojovou pomoc a zajištění solidarity a důstojnosti pro miliony lidí po celém světě.
Pane předsedo,
dlouhou dobu jsme mohli pouze říkat, že pokud by Evropa postoupila vpřed, tak Španělsko také. Domnívám se, že dnes již mohu s pýchou i pokorou prohlásit, že pokud se Španělsko bude i nadále ubírat vpřed jako dosud, Evropa bude činit totéž.
Jsem pevně přesvědčen, že Evropa překoná naše očekávání. Můžeme spoléhat na výjimečnou schopnost všech jejích orgánů, zejména tohoto Parlamentu. V nejtěžších dobách, dámy a pánové, Evropský parlament vždy dokázal být hrází proti pesimismu a statečným a neúnavným bojovníkem za evropskou integraci. Dnes vám chci obzvlášť poděkovat. Vaše návrhy a diskuse během všech těchto let ovlivnily zásadní reformy Unie.
Na půdě tohoto Parlamentu, mezi vámi všemi, je Evropa vnímána silněji než na kterémkoli jiném místě. Evropa zde žije s větší nadějí a větší důvěrou.
Chci proto ve svých závěrečných slovech vyjádřit za Španělsko i za svou vlastní osobu, že uznáváme prestiž a působení tohoto Parlamentu a práci těchto mužů a žen všech ideových přesvědčení a ze všech zemí, kteří nám z těchto lavic prostřednictvím nejrůznějších právních předpisů umožnili vytvořit současnou Evropu a připravit se na Evropu budoucí.
Zdárně jsme překonali nedávné nebezpečí. Teď se musíme vyrovnat s mnoha dalšími úkoly, které nás čekají. Musíme odhodlaně hledět do budoucnosti a společnou prací rychle vybudovat Evropu, kterou potřebujeme, a především Evropu, kterou potřebuje svět.
Velice vám děkuji.
(Potlesk vstoje)
Jaime Mayor Oreja
jménem skupiny PPE-DE. - (ES) Pane předsedo, vážený pane ministerský předsedo, dámy a pánové, jménem skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů chci poděkovat panu ministerskému předsedovi Španělska za jeho myšlenky o směřování Evropské unie.
Je pravda, že bychom byli raději, kdyby svůj projev a své názory na Evropu pronesl v jiné době, před vrcholnou schůzkou v Lisabonu, nikoli po ní, a zejména nikoli sedmdesát dva hodin po svém jmenování ministerským předsedou, protože tyto okolnosti nikdy neprospívají dosažení skutečného cíle takové schůzky. Nicméně, dámy a pánové, zároveň by ode mne bylo nespravedlivé - a naše skupina by si to nepřála -, kdybych panu ministerskému předsedovi nepoděkoval a plným právem neocenil jeho příspěvek, který je z hlediska budoucího směřování Evropy bezpochyby velice užitečný.
Není pro mě snadné hovořit jménem skupiny PPE-DE o svobodě a Evropské unii, v zásadě proto, že v mojí skupině existují osobní zkušenosti, které tolik ilustrují obranu svobody a které se váží k době tak nedávné, že nemohu najít vhodná slova, abych vysvětlil hluboký a opravdový význam Evropské unie pro naši skupinu.
Naše skupina má velkou radost z nepopiratelného pokroku, jehož bylo dosaženo na vrcholné schůzce v Lisabonu, ale lhali bychom, kdybychom zároveň nepřiznali, že naše skupina má za to, že ještě nemáme dostatečnou politickou sílu a ctižádost, abychom současnou Evropskou unii přeměnili na Evropskou unii, kterou potřebujeme pro budoucnost obyvatel Evropy. Nemůžeme dosáhnout takové Evropy, jakou potřebujeme, pokud si sami nevěříme. Nemůžeme dokončit budování Evropské unie setrvačností nebo hezkými slovy nebo jen na základě společného postoje. K provádění evropských směrnic nebo například k dodržování Kjótského protokolu slova jako soudržnost a hodnověrnost nestačí.
To, co chybí, pane ministerský předsedo, je nepochybně odhodlání, obrana našich hodnot a úsilí. Právě tyto věci nám umožní sjednotit morální sílu Unie a nakonec její vlastní kulturu, a to náš projekt v podstatě symbolizuje. Musíme však svým evropským spoluobčanům říci, aby si uvědomili, že tohoto se nedostává. Musíme jim říci, jaké jsou to věci, a srozumitelně je vysvětlit. Musíme jim sdělit, že z politického hlediska je nezbytné právě ono úsilí, a nebát se jim říci pravdu. To je neodradí, ale ve skutečnosti jim to dá naději, sny a pocit blízkosti, kterých se nám tak zoufale nedostává. Musíme jim jasně říci, jaké existují problémy. Těmto naléhavým otázkám musíme dát prioritu a zabývat se jimi, abychom našli způsob, jak rozdělit pravomoci mezi Evropskou unii a evropské státy, aniž bychom zevšeobecňovali, nýbrž stanovili priority a určili nejnaléhavější problémy, které zbývají.
Pane ministerský předsedo, dohoda, konsensus a postupná cesta byly odjakživa tradiční evropské metody, protože konsensus je spíše metoda než hodnota. To znamená, že musíme vymezit a zajistit tento konsensus a současně musíme posílit evropské politické skupiny, neboť bez evropských politických stran nebude existovat žádná Evropská unie. To rovněž znamená, že bychom do této sněmovny neměli vnášet žádné národnostní neshody či rozbroje (které jsou skutečné a hluboké), jaké byly bohužel před několika měsíci přeneseny ze Španělska, jak velmi dobře víte.
Pane ministerský předsedo, existují problémy, které vyžadují evropské řešení. To nepochybně posiluje Unii, ale podle názoru mé skupiny to zároveň posiluje evropské státy. Unie se nestane mocnější, když evropské státy budou slábnout, ale ve skutečnosti právě naopak: K tomu, aby bylo dokončeno budování Evropské unie, je třeba, aby její členové byli silní, a tento projekt nebude možné dokončit s oslabenými státy, které ohrožují její územní integritu.
Hodnota svobody je tím, co nás spojuje. Touto hodnotou všechny hodnoty končí a právě tyto hodnoty uvedené v Listině základních práv budou podepsány 12. prosince ve Štrasburku. Ale není to pouhá iluze: Je to obnovený závazek k prosazování svobody, a to nejen na území naší Unie, ale zejména na území našich přátel, s nimiž odjakživa tradičně sdílíme kulturu, v Latinské Americe a také v některých republikách východní Evropy. Právě v těchto zemích se také musíme pokusit upevnit svůj systém zásad a hodnot.
Chci říci ještě jednu věc: soudržnost, nikoli slova. Dějiny prokázaly prospěšný vliv naší kultury na svět. Měli bychom to poslat dál, ale zároveň si být vědomi, že tuto hodnotu nemůžeme uzavřít uvnitř Evropské unie.
Martin Schulz
jménem skupiny PSE. - (DE) Pane předsedo, dámy a pánové, jsme rádi, že zde na půdě Evropského parlamentu můžeme přivítat pana ministerského předsedu Rodrígueze Zapatera. Rovněž nás těší, že jste sem zavítal po vrcholné schůzce v Lisabonu a že jste sem zavítal pouhých 72 hodin po svém jmenování kandidátem. Ještě více by nás potěšilo, kdyby skupina PPE-DE byla dnes zastoupena alespoň svým předsedou skupiny.
Řeknu vám jednu věc: Pan Daul dnes odpoledne promeškal dobrý projev španělského ministerského předsedy. Promeškal zároveň i méně přesvědčivé vystoupení pana Mayora Oreji, takže pro něj pravděpodobně bylo dobré, že tady nebyl. Vzhledem k tomu, že prázdná místa na pravé straně této sněmovny rovněž vyprávějí svůj vlastní příběh, dovolte mi, abych řekl, že až k nám zavítá švédský ministerský předseda pan Reinfeldt, který patří k jejich politické skupině, skupina socialistů se zúčastní ve stejném počtu jako dnes, neboť mám za to, že zdvořilost je vlastnost, kterou člověk buď má, nebo nemá, a ti napravo ji nemají.
(Potlesk)
Španělsko a Španělé, zastoupeni svým ministerským předsedou, mají právo být respektováni, a to znamená respekt všech politických skupin tohoto Parlamentu. Tento respekt Španělům projevujeme. Pane Zapatero, poděkoval jste tomuto Parlamentu a poděkoval jste Evropské unii. Byla to velice památná věta od hlavy vlády Španělska, země, která 40 let trpěla pod nelítostnou a krutou diktaturou a která získala svou svobodu a demokratickou rozmanitost svým začleněním do Evropy. Povstat a poděkovat Evropské unii, za to si jako španělský ministerský předseda zasluhujete uznání. My vám však rovněž dlužíme poděkování, za to, že Španělsko v tomto úsilí uspělo. Dlužíme poděkování španělským lidem a španělským demokratům, mužům a ženám. Jejich přínos pro Evropu je přínosem pro demokracii, rozmanitost, kulturní pokrok a sociální stabilitu. Musíme proto vyjádřit své poděkování španělské vládě.
(Potlesk)
Španělsko je pro Evropu modelem, stejně jako iberský region jak celek. Totéž platí mimochodem o Řecku a všech zemích, které zvítězily nad fašistickou diktaturou a na začátku a v polovině 80. let minulého století nabraly směr Evropská unie. Jako západoevropané jsme v té době mohli do těchto zemí volně cestovat, a tak je můžeme srovnávat tehdy a dnes. Španělsko je země se vzkvétajícím hospodářstvím. Je to země s velkou budoucností, plná naděje, země, jejíž lidé obrovským dílem přispěli k míru ve světě, země, která ekonomicky prosperuje a která vzhledem ke své ekonomické síle právem klepe na dveře zemí G8. Kdo by si byl před 20 lety pomyslel, že to bude možné? Proč tedy říkám, že Španělsko je modelem? Jak jste sám uvedl, pane ministerský předsedo, budou-li mít strukturální a regionální politiky Evropské unie stejné ekonomické účinky v zemích, které vstoupily do Evropské unie 1. května 2004, jako ve Španělsku, Evropa se jako celek může těšit na velice světlou budoucnost, a proto je Španělsko pro Evropu modelem.
(Potlesk)
Pane ministerský předsedo, Španělsko - vyjádřil jste to velice dobře - zvítězilo díky své integraci do Evropy. Španělsko, stejně jako řada jiných zemí v Evropské unii, se vzdalo části své suverenity po zavedení eura. Zřeknutí se svrchovanosti nad měnou znamená postoupení části národní suverenity. Avšak představme si na chvíli, co by se mohlo stát, kdyby Španělsko pořád ještě mělo pesetu, a představme si, kdyby prvním krokem Zapaterovy vlády v úřadu bylo prohlášení, "stáhneme své jednotky z Iráku". Americký dolar by si mohl pohrávat s pesetou a jaké by to mohlo mít hospodářské důsledky? Zřeknutí se suverenity v otázce měny vlastně Španělsku přinesly určitý stupeň nezávislosti a suverenity. To je další důvod, proč je Španělsko dobrým modelem, neboť ukazuje, jak evropská integrace dává větší sílu, nikoli naopak.
(Potlesk)
Pane Zapatero, hovořil jste o mnoha různých otázkách. Jménem své skupiny a jménem mužů a hlavně žen v mojí skupině řeknu pár slov o rovnosti pohlaví. Velmi málo hlav států v Evropě udělalo pro podporu práv žen víc než vy, pane Zapatero, a Evropský parlament vám za vaše úsilí v této oblasti dluží poděkování.
(Potlesk)
(ES) Pane Zapatero, provádějte prosím i nadále své výborné, moderní a pokrokové politiky. Jsou dobré pro Španělsko a co je dobré pro Španělsko, je dobré také pro Evropu. Pokračuje dál, pane Zapatero.
(Potlesk vstoje této skupiny)
Graham Watson
Pane předsedo, když členské státy ratifikují Reformní smlouvu, což jak doufáme a věříme, udělají, můžeme se konečně těšit na nově posílenou Evropskou unii - Unii, která je schopná zvládat nové úkoly, která s pokorou naslouchá svým občanům a která má politickou vůli jednat. Ratifikace Smlouvy přichází právě včas a moje skupina vám, pane Zapatero, děkuje za vaši snahu o urychlení celého procesu.
Moje skupina nepovažuje za nutné vytvořit skupinu moudrých, kteří budou hloubat o budoucnosti Evropy. Byli jsme tam, dělali jsme to, a dokonce jsme na důkaz toho měli trička. Bylo to označeno jako období reflexe a už skončilo. Jsme v půlce Lisabonské strategie a teprve teď děláme pokroky v oblasti růstu a pracovních míst. Dokončujeme jednotný trh, uvolňujeme potenciál evropských podnikatelů. Otevíráme cesty legálnímu přistěhovalectví s cílem pomoci rozvíjejícím se zemím i rozvinutým ekonomikám.
Teď není doba, kdy se vracet zpět k francouzskému rýsovacímu prknu, ani se držet britského plánu na velebenou zónu volného obchodu. Tyto vize představují pouze okrajové názory vydávané za názor většiny. O nich žádná shoda nepanuje. Většina našich občanů chce, aby Unie přinesla silnou a rostoucí ekonomiku. Přejí si celkovou větší angažovanost EU, větší zapojení do boje proti terorismu, větší spolupráci v oblasti bezpečnosti a obrany a větší aktivitu v oblasti životního prostředí. Tehdy, a jedině tehdy, se Evropa může stát globálním hráčem schopným přinést trvalou změnu.
Neboť jak můžeme zajistit růst a pracovní místa, když se Evropa uchyluje k protekcionismu? Jak můžeme bojovat se změnou klimatu, když se nám nedaří jednat ve shodě? Jak můžeme šířit mír, prostperitu a spravedlnost ve světě, když se Evropa hašteří na postranní čáře? Proto Evropa potřebuje více politiků, kteří jsou ochotni postavit se do čela a zaujmout panevropský přístup.
Pane Zapatero, tím, že jste v Madridu shromáždil 18 přátel Ústavy, dokázal jste, že vaši vizi otevřené, integrované a konkurenceschopné Evropy sdílí mnoho lidí. Všichni pokrokoví členové ze všech stran v tomto Parlamentu chtějí, aby se tato představa Evropy rozvíjela a šířila se. Skupina ALDE bude spolupracovat se všemi, kteří tuto vizi sdílejí a jednají podle ní, ať jsou napravo, nalevo nebo ve středu, aby se Evropa posunula vpřed. Nebudeme však tolerovat ty, kteří se k této vizi sice hlásí, ale v souladu s ní nejednají.
Pane ministerský předsedo, po svém vstupu do Unie je Španělsko často zcela oprávněně chváleno za svou sociální a ekonomickou transformaci. Potřebujeme, aby vašeho příkladu následovali další a naplňovali váš cíl, jímž je prosperující a otevřená Evropa.
(Potlesk ze středu a zleva)
Brian Crowley
jménem skupiny UEN. - Pane předsedo, chtěl bych se připojit ke svým kolegům a přivítat pana ministerského předsedu, ale jiným způsobem. Pan ministerský předseda přišel ochoten diskutovat o budoucnosti Evropy, ale bohužel si vyslechl spíše disputace o minulosti Evropy, místo aby se dozvěděl, kudy bychom se všichni měli dál ubírat kupředu.
Myslím, že když se zamyslíme, jaké jsou potřeby Evropy v 21. století, každý z nás ví, jaké potřeby to jsou. Stejně tak všichni víme, že samotné ideologie minulosti žádné řešení těchto potřeb nepřinesly. Pouze ve spojení a při koordinaci oněch různých metod a oněch ideálů jsme viděli a vidíme pokrok. Ať v oblasti rovnosti, v oblasti spravedlnosti, v oblasti hospodářského rozvoje nebo v oblasti zdraví a bezpečnosti, vždy je zapotřebí vybrat si jednotlivé možnosti z úspěšných metod minulosti.
Jménem své skupiny bych chtěl poděkovat panu ministerskému předsedovi, za to, že projevil úctu k této sněmovně a poděkoval Unii, zejména Parlamentu, který zastupuje občany Evropské unie. Sami sebe - v určitých chvílích - chápeme jako skutečný hlas veřejnosti. Občas se můžeme mýlit, ale nikdo nemůže popřít, že máme demokratickou odpovědnost a demokratický mandát hovořit jménem lidí.
Příliš často jsou názory a stanoviska Evropského parlamentu, pokud jde o diskuse probíhající na mezivládní úrovni, odsouvány stranou. Před časem mě velmi potěšilo, že v období reflexe Smlouvy, které už skončilo a nebude se znovu opakovat, se pan ministerský předseda rozhodl nově seskupit "přátele metody Společenství" a pod názvem "přátelé metody Ústavy" se pokusil vytvořit jakýsi předvoj, aby se věci pohnuly kupředu. Pochopil, že úspěch tohoto kroku mu otevře další dveře a možnosti ve vládě, až bude potřebovat podporu v otázce přistěhovalectví a dalšího vývoje.
Pokud bych dnes mohl apelovat na pana ministerského předsedu ohledně budoucnosti Evropy, požádal bych, aby i nadále uplatňoval svůj vliv, nejen v Evropské unii, ale zejména v Latinské Americe, kde se za maskou demokratických hnutí stále více rýsují otázky svobody, demokracie a respektování lidských práv.
A konečně, někteří z nás vidí ve své vizi Evropu, která přináší zářivou budoucnost, velké příležitosti, a co je nejdůležitější, respektování různé míry důstojnosti a základních rozdílů, které uvnitř Evropské unie existují. Měli bychom dojít až tam, kde už se nebudeme pokoušet dát všemu jen jeden tvar a jednu velikost, ale pochopíme, že přiznáme-li důstojnost této rozmanitosti, můžeme v budoucnu skutečně vytvořit lepší, pestřejší a nepochybně životaschopnější Evropu.
(Potlesk)
Monica Frassoni
jménem skupiny Verts/ALE. - (ES) Pane ministerský předsedo, skupina Verts/ALE skutečně oceňuje váš rozhodný proevropský postoj, vaši odvahu uspořádat referendum o Ústavní smlouvě a schopnost vaší vlády klidně a bez náboženských konfliktů zdokonalovat právní předpisy a opatření v otázkách rovnosti a práv a svobod jednotlivce, které jsou příkladem pro mnoho zemí v Evropě, ačkoliv dnes mnoho žen ve vašem doprovodu nevidím.
Oceňujeme také vaše vyjádření k problematice přistěhovalectví, i když nikoli vždy vaše kroky, a oceňujeme skutečnost, že byly zdůrazněny kladné stránky přistěhovalectví a nejen jeho nelegálnost, jak to třeba dělali vaši předchůdci.
Proto vám, pane ministerský předsedo, chci říci, že jste nám v minulých dvou letech a v posledních měsících chyběl během institucionální krize, která bez velkého nadšení a slávy vyústila v takzvanou Lisabonskou "minismlouvu". Pořad jednání mezivládní konference byl diktován nepřáteli Evropské ústavy, zatímco její přátelé, jako jste vy, se po onom slavném zasedání osmnáctky projevili mnohem uvážlivěji.
V Evropě teď existuje několik přístupů: dvourychlostní systém pana Sarkozyho, atlantický nacionalismus Gordona Browna a poněkud formální, ale velice upřímné proevropanství Romana Prodiho. Jaký je váš pohled? Kdo jsou vaši spojenci?
Pane ministerský předsedo, pohovořil jste krátce o otázce změny klimatu, jakkoli myšlenka vaší nové smlouvy mezi lidstvem - nejen muži, ale i ženami, předpokládám - a planetou není nic nového. Hovořil jste také hodně o vděčnosti za evropskou pomoc. Musím vám říci, že dnes je jasné, a nějakou dobu už bylo, že za peníze z evropských fondů se Španělsko stává zemí s největším počtem kilometrů na obyvatele a místem, kde beton, rovněž za evropské peníze, vedl k závažným případům spekulace a korupce a přispěl k tomu, že Španělsko, spolu s mou Itálií a Dánskem - i když vy jste na tom o trochu hůř -, ani zdaleka nesplňuje kjótské cíle.
Jak jsem pochopila, Španělsko neprovedlo směrnici o euroznámce a má dosud velice výraznou politiku infrastruktury. Doufáme, že na základě volebních slibů, které jste přijali v oblasti změny klimatu - a neškodí trocha volební agitace, dokonce ani zde - Španělsko odhodlaně změní směr. Zároveň doufáme, že vaše fantastická ministryně životního prostředí bude mít ve vaší vládě více prostoru k manévrování, než má teď.
(Potlesk)
Pane ministerský předsedo, na závěr musím dodat, že zde v Evropském parlamentu si velice vážíme vašich slov a děkujeme vám za ně, ale potřebujeme spojence ve vládách členských států. Nemůžeme si dopřávat oddechu, neboť potřebujeme lidi, kteří Evropu chtějí a mají o ní nějakou vizi.
(Potlesk)
Francis Wurtz
jménem skupiny GUE/NGL. - (FR)
Pane předsedo, pane ministerský předsedo, pronesl jste hezký projev. V mnoha směrech to byl humanistický projev, který jsem ochoten přijmout jako ideál pro Evropu budoucnosti. Avšak musíme připustit, že je zapotřebí provést mnoho změn v postupech a strukturách Evropské unie, aby se současná realita Evropanů podobala vizi, kterou jste právě popsal.
Prohlašujete, že naše Evropa je Evropou sociální. Výborně! Avšak není to žádný pesimismus, když řekneme, že tato sociální Evropa musí být v podstatě teprve vytvořena. Současným rámcem evropské politiky je podle Smlouvy otevřená tržní ekonomika a volná soutěž. To je rámec, který samozřejmě podporuje konkurenci mezi sociálními modely a často samozřejmě oslabuje naše práva ve jménu konkurenceschopnosti. To je rámec, který přirozeně stlačuje náklady na pracovní sílu, zvyšuje nejistotu pracovního místa a podkopává sociální práva.
Sociální otázky jsou nepochybně hlavní příčinou nedůvěry našich občanů v evropské orgány. Prezident Evropské centrální banky to například sám pozoroval, když nedávno vystoupil na konferenci Evropské odborové konfederace, kde tuto teorii, oficiální teorii EU o modernizaci mezd v zájmu konkurenceschopnosti cen, předložil. Narazil na jednomyslný odpor. Již jsem řekl, že německý ministr financí se zmínil o nebezpečí krize legitimity evropského sociálního a ekonomického modelu. Podívejme se proto na tyto aspekty, právě abychom vaší vizi budoucnosti dodali důvěryhodnost.
Zmínil jste se také o vztazích s Afrikou a nutnosti reagovat na jejich volání po spravedlnosti. Máte pravdu. Avšak například v tomto případě se musíme vrátit k návrhu dohody o hospodářském partnerství, který odmítli všichni naši afričtí partneři, protože jsou přesvědčeni - a podle mého názoru mají pravdu -, že rozvoj lidských schopností a svobodný trh není dobré směšovat.
Na závěr vám, pane ministerský předsedo, chci poděkovat za to, že jste nám připomněl to, co považuji za konečné cíle Evropy, a pokud se stále nedokážeme shodnout ve svém názoru na současnost, shodněme se alespoň na budoucí perspektivě.
Graham Booth
jménem skupiny IND/DEM. - Pane předsedo, jsem rád, že se zde v Bruselu setkávám s panem ministerským předsedou. Je příkladem pro další evropské hlavy vlád, jako ten, který umožnil svým vlastním lidem, aby rozhodli o tom, zda si přejí Ústavu. Za to je třeba mu zatleskat. V případě, že Španělé drtivou většinou tyto záměry podpoří.
Rád bych však věděl, proč nemá v úmyslu tu manifestaci zopakovat. Přece jen by měl věřit, že dosáhne podobného výsledku. Je to kvůli tomu, jak pan ministerský předseda prohlásil, že v Reformní smlouvě nechybí jediný podstatný bod Ústavní smlouvy? Pokud ano, měl by důvod domnívat se, že není nutno pokládat svým lidem tutéž otázku dvakrát. Nebo jde o to, jak to vysvětloval Britům, že Reformní smlouva se natolik liší, že se jedná celkově o zcela samostatný dokument, příliš složitý na to, aby mu lidé rozuměli?
Toto je samozřejmě klíč k celému našemu budoucímu vývoji. Politická elita buď nedbá na to, co lidé chtějí, jako v případě pana Sarkozyho a pana Browna, nebo si myslí, že lidé jsou příliš hloupí, aby rozhodovali o něčem důležitějším, než jaký karbanátek si dají u McDonalda. Zdá se mi, že z Evropské unie se začíná rychle stávat první postdemokratický stát světa. Panu ministerskému předsedovi vzkazuji: Pokud evropská elita neumožní lidem, aby promluvili, nakonec si najdou jiné cesty, aby jejich hlas byl slyšet.
Frank Vanhecke
(NL) Pane předsedo, dámy a pánové, podle mého názoru největší výzvou, které Evropská unie momentálně čelí, je naprostý nedostatek demokratické účasti v procesu rozhodování. Roste nedůvěra v evropské orgány - domnívám se, že náhodou zcela právem - mezi našimi občany, kteří nesouhlasí s tím, že řada velice důležitých rozhodnutí přímo ovlivňujících jejich život se připravuje odtrženě a izolovaně, bez jakékoli kontroly prostředky nebo lidmi. Navíc tato rozhodnutí nemají žádný demokratický základ. Uvedu dva příklady.
První příklad: V Lisabonu bude brzy podepsán text nových evropských smluv. Každý ví, že je to jenom pozměněná verze Evropské ústavy. Pan Zapatero sám prohlásil, že žádný podstatný prvek textu se nezměnil. A tento text byl v demokratickém referendu ve Francii a v Nizozemsku odmítnut, ale nyní se to celé zlehčuje. Podle optimistického scénáře, pokud na něj náhodou dojde, můžeme třeba čas od času získat další hlasy, aby měli eurokrati radost, ale skutečná demokratická prohlášení na základě referenda jsou odkládána jako nepotřebná. Obávám se, že tímto způsobem Evropa stále více směřuje k tomu, aby se stala malým klubem toho typu, který, pokud bude řídit superstát, nebude tolerovat žádnou veřejnou účast, a tudíž jej už skutečně nelze nazývat demokracií. Totéž platí samozřejmě o způsobu, jakým se přistupuje k případnému vstupu Turecka do Evropské unie. Naši občané to nechtějí, právě naopak, neboť Turecko není evropská země - ani kulturně, ani zeměpisně, ani nábožensky, ani v žádném jiném směru -, ale přesto Komise a Rada neberou názor většiny našich občanů na tuto věc v úvahu. Místo debaty o budoucnosti Unie bychom měli debatovat o ozdravění demokracie v orgánech Evropské unie.
José Luis Rodríguez Zapatero
předseda španělské vlády. - (ES) Pane předsedo, zaprvé chci poděkovat všem, kdo hovořili, za jejich názory a tón jejich vystoupení. Mohu rovněž prohlásit, že mě velmi těší, jak živá je tato rozprava, ve skutečnosti jsem právě v toto doufal. Jsem zároveň velice rád, že jsem mohl přispět k tak živé a intenzivní debatě, zejména vzhledem k některým příspěvkům, za něž vám z celého srdce děkuji.
Španělsko je vděčné Evropské unii, jejím zakladatelům a velkým zemím, jako je Francie, Německo a Itálie, které nám do naší země pomohly přivést demokracii, které nás přivítaly v Evropě a které se pak svými prostředky podílely na našem rozvoji. Jsme vděčni dalším známým osobnostem a státníkům, které jsem dnes nezmínil, jako je Helmut Kohl, pan Mitterrand a pan Palme, kteří velkou měrou přispěli k demokracii Španělska a k jeho budoucnosti. Pociťujeme hrdost, že se na této společné věci podílíme.
Naši vděčnost provází myšlenka na to, čeho Španělsko za posledních 25 let dosáhlo. Pravděpodobně žádná jiná společnost na světě nezažila takovou zásadní politickou a hospodářskou přeměnu a takový pokrok v oblasti svých práv, svobod a sociální situace svých lidí jako Španělsko za posledních 25 let.
Španělsko bylo vždy Evropě velice oddané a vždy bylo velmi proevropské. V evropských orgánech, v Komisi a v tomto Parlamentu, kde jsme měli tři předsedy, pracují zástupci všech stran, kultur a politických přesvědčení a zástupci politicky velmi významní. Všichni vždy vykonávali funkci velmi dobře a v této chvíli chci složit poklonu těm, kteří Španělsko v evropských orgánech zastupovali a zastupují. Podařilo se jim společnou proevropskou kulturu spojit formou politické organizace, dosud nevídané, jak o tom svědčí příspěvky, které právě zazněly.
Politická unie, kterou nazýváme Evropská unie, nemá žádný vzor či model, k němuž by bylo možno se uchýlit, neboť se vymyká všem známým politickým kategoriím. V tom spočívá velikost Evropské unie a také její nepředvídatelnost vzhledem k nezbytnému procesu vytváření společné vůle sdílené 27 zeměmi, 27 vlajkami, 27 státy, 27 národy, 20 jazyky a k bohatství ideologických názorů, s nimiž se lze na půdě Evropského parlamentu setkat.
V důsledku toho každý pokrok, kterého jsme v evropském procesu dosáhli, neměl jen jednu barvu a nepocházel jen z jedné země či ideologie. Neměl jen jednu barvu, barvu jen jednoho ideologického přesvědčení, ani jen jednu vlajku. Každý pokrok byl ve skutečnosti souhrnem všech součástí s vlastní vlajkou a s vlastní barvou, která je barvou soužití a jednoty. Pokud něco skutečně symbolizuje evropskou duši, je to unie demokratů. Tohle je Evropa: unie demokratů, která pokroku dosahuje na základě co nejvíce se shodujících stanovisek, která respektuje každého a nevylučuje nikoho a která nabízí stejné příležitosti, a to i takovým, kteří s tím, co Evropská unie představuje, hluboce nesouhlasí. Velikost Evropské unie spočívá v tom, že je to jakýsi klub nabízející stejné příležitosti těm, kteří jsou pro Evropu, i těm, kteří nechtějí, aby Evropa prosperovala. V tom je ona velikost evropského klubu; v tom je velikost, stručně řečeno, unie demokratů.
Kdosi se zmínil o "minismlouvě". S perspektivou, kterou přijímáme, nemusíme být s hlediska dosažení svých cílů vždy spokojeni, ale pokud bude tato nová Smlouva všemi ratifikována a bude-li fungovat, nebude se jednat o žádnou minismlouvu, nýbrž o smlouvu velice významnou. Toto je přinejmenším stanovisko, které bychom dnes měli přijmout. Musíme jí dát čas a zkoumat možnosti, které může mít, až vstoupí v platnost a bude použita při řešení výzev, které jsou před námi.
Padla zmínka o ratifikaci Smlouvy. Ta byla nutná, protože Španělsko bylo jednou ze zemí, která o Ústavní smlouvě uspořádala poradní referendum, a od té doby se opětovně projednává jako dokument s povahou smlouvy, v tom nejklasičtějším smyslu toho, co představuje evropský koncept.
Byl jsem dotázán - a nechci se vyhýbat žádným otázkám -, proč toto nepředložíme ke schválení v referendu. Jsou zde dva velice zjevné důvody: První důvod je, že Španělé prohlásili, že jsou pro Ústavní smlouvu. Smlouva, kterou jsme právě přijali a která čeká na ratifikaci, je již známá jako Lisabonská smlouva, a obsahuje mnoho aspektů dřívější Ústavní smlouvy. Druhým velmi důležitým důvodem je to, že u nás existuje široký konsensus s ratifikací této Smlouvy Parlamentem, jak mezi těmi z nás, kteří s touto Smlouvou souhlasí, tak i mezi nesouhlasícími menšinami.
Avšak musím se zmínit ještě o jedné věci, která je, myslím, pro budoucnost důležitá. Nevím, zda se nám toho někdy podaří dosáhnout, ale je to očividný problém Evropské unie: Máme nedokonalý systém ratifikace, o němž se nikdy do hloubky nediskutovalo. Podle mého názoru by ratifikace měla být všeobecná, provedená všemi státy, a pokud možno jednotným aktem a s použitím jednotného nástroje. V této chvíli je to zjevně obtížné, ale velice potřebné, a já doufám, že časem tento typ ratifikace budeme mít.
Někteří řečníci nanesli otázku - která existovala již od začátku, od založení Unie v jejím prvním složení jako Evropského společenství uhlí a oceli a poté jako Evropského hospodářského společenství - tedy otázku vztahu mezi Evropskou unií a jednotlivými národními státy. Tato otázka často zpochybňuje zdravý stav demokracie v Evropské unii, neboť mnoho rozhodnutí je logicky přijímáno mezivládního postupem.
Velice stručně nyní uvedu svůj názor na tuto otázku.
Zaprvé národní stát je formou politické organizace, která se z historického hlediska snaží sjednotit území, zefektivnit veřejnou činnost, a následně připravit cestu pro demokratické systémy. Splnil tudíž důležitý historický úkol.
Evropská unie je formou politické organizace opírající se o zkušenosti národního státu. Je to vyšší etapa národního státu. Národnímu státu nic ubírá, nýbrž spíše přidává, jemu i jeho tradičnímu uspořádání. Neboť, jak ukazují dějiny politického soužití, politické civilizace a politického společenství, sjednocovat obvykle znamená přidávat. Sjednocování a sdílení, především o to v Evropské unii jde. Neznamená to tedy jakkoli ochuzovat či oslabovat tradiční koncept národního státu. Vlastně čím silnější bude Evropská unie, tím silnější budou naše národní státy. To je můj názor.
To také znamená, že Evropská unie bude lépe fungovat prostřednictvím svých orgánů, které potřebují legitimitu a stálou legalizaci ze strany politiků a vlád těchto zemí... Naprosto odmítám jednu zvláštní teorii, s níž se v Evropské unii setkáváme, že totiž za mnoho problémů našeho hospodářství a soukromého a veřejného života je odpovědný Brusel. Tento postoj škodí integraci Evropské unie i našim občanům a ve většině případů je obvykle také nesprávný.
Domnívám se, že historie nám ukazuje a současnost nás učí, že sklon dávat vinu druhým za to, že jsme v něčem neuspěli, vyvolává mezi lidmi skličující náladu a negativní postoje.
Někteří řečníci mluvili o konkrétních cílech hezkými slovy. Souhlasím: žádné činy se neobejdou beze slov, a žádná slova bez činů ve smyslu politické akce. Proto se domnívám, že všechno, co představuje volbu pro budoucnost, musí mít prioritu, politickou prioritu, která je věrohodná a patrná v činech a v rozhodnutích. O prioritách se vedou diskuse. Shrnu tři, které se mi zdají být pro budoucnost Evropské unie nejdůležitější.
Dovolte mi prosím, abych konstatoval, že tyto priority nemají nic společného se smlouvami či s pravidly fungování ani se strukturami či s revizí právních předpisů ani s omezováním počtu právních předpisů ze strany Komise, což by však bylo velice příhodné. Týkají se politických cílů doby, ve které žijeme. Souhlasím s tím, který řekl, že Evropská unie je výsledkem vzájemného působení mnoha ideologických přesvědčení a mnoha hodnot. Nicméně Evropská unie může být regionální silou pomáhající světu orientovat se v hodnotách a činech, ale pouze pokud správně určí priority dějinné doby, ve které dnes na začátku 21. století žijeme.
První prioritou je podívat se, co Evropa umí, protože nejlepší zkušenosti tohoto kontinentu jsou neocenitelným zdrojem poučení. Hlavně díky vědě, tvořivosti a inovacím jsou naše ekonomiky silné a naše země sociálně integrované. Výzvou, kterou nyní předkládá věda a která je výzvou i příležitostí zároveň, je změna klimatu a zdroje energie. Musím upozornit na něco, co zaznělo v některém z příspěvků, neboť se o tom příliš neví a ve svém vystoupení jsem to vysvětlil ne zcela jasně. Je pravda, že Španělsko ani zdaleka neplní požadavky Kjótského protokolu. To je sice pravda, ale pravdou rovněž je, že v roce 2006, jinými slovy rok poté, co moje vláda nastoupila do funkce, se emise skleníkových plynů snížily o 4 %, i když ekonomika o 4 % vzrostla. Jsme tedy zapojeni do intenzivního procesu, který bude pokračovat zaprvé v oblasti alternativních a obnovitelných energií a zadruhé v oblasti energetické účinnosti a úspor.
Zhruba před 20 lety probíhala velká debata o tom, jak se dostat do čela Evropy v oblasti inovací - jsem si jist, že tento Parlament vedl tuto diskusi při nesčetných příležitostech -, a celá se točila kolem rozvoje nové ekonomiky, ekonomiky informačních technologií. Nyní tato nová ekonomika, která zajistí budoucnost tvořivého potenciálu, a tedy svou prosperitu, bude ekonomikou, která je schopna co nejrychleji snížit naši závislost na uhlí a zajistit alternativní zdroj energie se stoupající výkonností. Toto je podle mého názoru první výzva. Musím zdůraznit, že to není pouze výzva, ale také velká příležitost, protože zde leží velká část znalostí, které nám zaručí mnoho věcí, a také značná část potenciálních zdrojů pracovních míst a činností s vysokou přidanou hodnotou, a tedy s velkým sociálním potenciálem.
Zadruhé Evropa musí jít dopředu sociálně. Je pravda, že jít dopředu sociálně může Evropa jedině tehdy, když zároveň podnikneme rozhodné a rázné kroky v oblasti spolupráce a rozvojové pomoci, majíce na zřeteli africký kontinent, jihoamerický kontinent a část asijského kontinentu.
Z tohoto důvodu nevím, a promiňte mi prosím, že to říkám veřejně, co si lidé a vlády mnoha zemí v Africe asi myslí, když pozorují, jak Evropská unie někdy debatuje o hluboké krizi. Nevím, co si myslí. Jenom říkám, jak to vidím. Domnívám se, že naštěstí zejména zásluhou naší práce zaměřené na oblast demokracie, oblast inovací a jejich možností a na problematiku sociálního státu, který vznikl na tomto kontinentě, zásluhou těchto tří hodnot (práce, demokracie a sociálního státu) můžeme být kontinentem a Unií s nejlepší sociální ochranou a nejvyšší úrovní příjmu a sociálního zabezpečení.
Pro mě zůstává i nadále základním cílem zlepšení sociálního zajištění. Otevřená ekonomika a sociální stát se sociálními právy pro lidi nejsou neslučitelné. Vlastně se doplňují. Sociální politiky bohatství neničí. Mohou pomoci bohatství vytvářet, vytvářet podmínky k tomu, aby se prostřednictvím vzdělání s rovnými příležitostmi, sladěním rodinného a pracovního života, které vyžaduje sociální politiku, a prostřednictvím stability zaměstnání, která je nejlepším stimulem výkonnosti, každý mohl zapojit do plnění tohoto úkolu a pomáhat vytvářet bohatství. Sociální politiky vycházející z produktivity a s cíli orientovanými na lidi jsou možným modelem, který funguje. Samozřejmě že model, který může přinést největší změnu, je model úplné integrace a úplné rovnosti žen ve všech pracovních a sociálních sférách.
Španělsko se hodně změnilo, částečně díky demokracii v posledních 30 letech. Avšak to, co změnilo Španělsko nejvíce, bylo zapojení žen do pracovního, sociálního a občanského života země. Právě to nás změnilo nejvíce a změnilo nás to k lepšímu, nepochybně, protože to zahrnovalo hodnoty solidarity a pokroku. Chci vám připomenout, že moji vládu tvoří stejný počet mužů a žen; ze zde přítomných nikdo skutečně členem vlády není.
Nakonec se chci zmínit o našem třetím cíli, který společně s otázkou změny klimatu, rozšířením sociálního zabezpečení a potvrzením sociálních práv musí být rozvíjen jako obchodní značka Evropy. Umožnil nám dostat se tam, kde se teď nacházíme, a být příkladem pro další země. Tento třetí hlavní cíl má zajistit a posílit soužití velmi zvláštním způsobem, přičemž je třeba si uvědomit, že žijeme na kontinentě, kde v mnoha zemích došlo během posledních 20 až 30 let k nárůstu demografických změn.
Toto soužití znamená integraci a naprosté a úplné odmítnutí jakýchkoli známek rasismu a xenofobie. Právě tohle znamená soužití. Evropa se nesmí zpronevěřit ani jediné ze svých hodnot, a pokud v demokratické Evropě existuje jedna základní hodnota, pak je to respektování kulturní a náboženské rozmanitosti, a tedy důrazné odmítnutí všech známek xenofobie a rasismu. Zklamali bychom jako Evropané, kdybychom tomuto pokušení podlehli.
Toto soužití musí být provázeno velkou tolerancí. Rozšiřování individuálních a kolektivních práv není pouze nejlepším vyjádřením svobody, je to zároveň další hodnota, se kterou se podle mě Evropa musí ztotožnit. Neboť může existovat nějaká lepší svoboda než respektování náboženského, kulturního a politického přesvědčení každého jednotlivce a jejich sexuální orientace, když vytvářejí partnerství nebo uzavírají manželství? Jaký lepší výraz svobody existuje, než je tento?
Je-li Evropa unií demokratů, jak jsem předtím prohlásil, nemůže zde hrát roli pouze svoboda. V Evropě se jedná o svobodu a rovnost.
(Potlesk)
Předsedající
Velmi vám děkuji, pane ministerský předsedo. Hovořit už znovu nebudete, nicméně zde zůstanete a vyslechnete si další řečníky.
Brzy začíná zasedání předsednictva, takže bych vám chtěl, dříve než odejdu, poděkovat za vaši návštěvu a vaše vystoupení. Chtěl bych poděkovat vám a Španělsku - všem vládám, které se ve svobodném Španělsku zabývaly evropskými záležitostmi - za váš přínos Evropě. Na základě našich zkušeností za poslední dvě desetiletí jsme pevně přesvědčeni, že ať ve Španělsku vládne v budoucnu kdokoli, Španělsko vždy zůstane věrné svému evropskému poslání.
Dovolte mi, abych vám v tomto duchu ještě jednou vřele poděkoval za vaši dnešní návštěvu.
Jacques Toubon
(FR) Pane ministerský předsedo, omezím své poznámky na otázku přistěhovalectví, hlavního tématu pro budoucnost Evropy, k níž jste předložil některé konsensuální návrhy.
Je pravda, že v tak obtížné oblasti nikdo nemůže udělovat lekce, ale je rovněž pravda, že nikdo nesmí mít pocit, že je vyloučen ze solidarity vyžadované ve sjednoceném prostoru. Průzkumy veřejného mínění ukazují, že některé země mají přístup spíše ekonomický a jiné spíše kulturní.
V zemích, které kladou hospodářské zájmy na první místo, je samozřejmě výhodné zajistit základní pracovní sílu úpravou zákonů, a proto vlády jednotlivých států přijímají občas regularizační opatření en masse, aniž by je příliš zajímaly obavy, které to vyvolává, i když ostatní členské státy se snaží migrační toky regulovat.
Mohli bychom uvést například akci vaší vlády s cílem regularizovat stovky tisíc nelegálních přistěhovalců. Francie tehdy vyjádřila své politování a nesouhlas. Náš prezident byl v tomto směru zcela otevřený. Žádná podobná akce se v budoucnu už nesmí opakovat. Tím spíše ne, že Španělsko oprávněně dostává prostředky EU na zvládání dramatických situací na svých afrických hranicích.
Skupina PPE je zastáncem politik založených na individuálním vyřizování žádostí o regulatizaci, a odmítá tedy uznat regularizace en masse, které pouze zvyšují obavy, jinak nic. Ve stejném duchu francouzské předsednictví navrhne pakt o evropském přistěhovalectví. Kromě toho, pane ministerský předsedo, v následujících letech Lisabonská smlouva poskytne prostředky pro jednotný postup a zdrží se provádění individualistických politik. Je to v dlouhodobém zájmu Evropské unie, Španělska a všech členských států.
Enrique Barón Crespo
(ES) Pane předsedající, pane ministerský předsedo, pane místopředsedo Komise, dámy a pánové, jménem španělských socialistů bych chtěl poděkovat panu ministerskému předsedovi za to, že sem dnes přišel.
Zaznělo, že jeho projev byl dokonalý. Bylo rovněž řečeno, že má velice ambiciózní program. Já bych chtěl panu ministerskému předsedovi především říci, že jeho přístup se osvědčil v praxi, jinými slovy, uvedl řadu ekonomických, politických a sociálních údajů, které nejenže ospravedlňují proevropanství obecně, ale i ve skutečnosti. Nyní mi prosím dovolte, abych se vrátil k něčemu, co zde bylo řečeno. Byla zmíněna otázka masových regularizací. V tuto chvíli Francie a Německo kopírují systém regularizace
(Potlesk)
přijatý Španělskem, které zahrnuje individuální regularizaci a účast zaměstnavatelů a odborů. Prosím řekněte panu Toubonovi, co se děje ve vaší zemi.
Zadruhé, pane předsedající, chci osobně poděkovat panu ministerskému předsedovi za to, že se zmínil o některých dlouholetých pracovnících a o naší práci, kterou zde řadu let vykonáváme. Chci v tomto směru uvést jednu věc: kromě toho, co jsme získali - a je jen správné pociťovat vděčnost -, určitými prvky jsme také přispěli. Lidová a sociální Evropa, soudržnost a Listina základních práv nejsou autorským právem Španělska, ale byly Španělskem silně ovlivněny a na to můžeme být právem hrdi.
Co se týče ratifikace, souhlasím s tím, co prohlásil pan ministerský předseda. Zarážející je, že lidé, kteří ve své zemi neudělali nic a kteří neudělali jediný krok směrem k ratifikaci Ústavy nebo ke schválení Smlouvy, se pokoušejí poučovat ty, kteří dělali práci za ně.
(Potlesk)
Musím teď říci jednu velmi zvláštní věc. V uvedeném procesu ratifikace je nutno vyžadovat solidaritu a vzájemnou loajalitu; není správné, že někteří dělají svoji práci, zatímco druzí se pokoušejí znovu vyjednávat. To musí v Evropě jednou provždy skončit.
Na závěr, pane předsedající, pan Mayor Oreja se přeřekl, neboť znovuzvolil pana Zapateru ministerským předsedou několik měsíců před volbami. Pan Zapatero je v současné chvíli pouze kandidátem na ministerského předsedu. Bylo by opravdu zajímavé, kdyby vzhledem k volbám příštího předsedy Komise politické skupiny počínaje skupinou PPE-DE poslaly kandidátovi kopii projevu pana Zapatera.
(Potlesk)
Ignasi Guardans Cambó
(ES) Pane ministerský předsedo, vítám vás u nás v Parlamentu.
Ve Španělsku naštěstí zapálenost pro evropský projekt sjednotila většinu politických sil, včetně těch v Katalánsku. Tato jednota, která začala v roce 1986, pokračovala s eurem a zopakovala se v debatě o Evropské ústavě. To umožnilo předchozím vládám a také naší vlastní vládě vést kampaň za politickou a ambiciózní Evropu. Váš dnešní projev potvrzuje stejný zápal a k tomu vám blahopřeji.
Avšak vaše odpovědnost, pane ministerský předsedo, nekončí nadšenými projevy plnými evropského zanícení. Evropa potřebuje vůdce oddané jejímu projektu ve své každodenní politické činnosti a nejen při slavnostních a oficiálních příležitostech. Tuto oddanost v některých krocích vaší vlády nevidíme vždy každý den, což nevyhnutelně vede k bezvýsledným konfrontacím s Evropskou komisí. Tuto oddanost rovněž nevidíme u těch lidí, kteří zřejmě čekají, až druzí převezmou iniciativu, než sami rozhodnou.
V každém případě je načase, aby političtí vůdci vytvořili Evropu, která dává svým lidem naději v tento společný projekt. Neboť Evropa je totiž, pane Zapatero, víc než pouhý souhrn domácích úspěchů svých vlád včetně případných vašich úspěchů.
Přijetí Lisabonské smlouvy bude znamenat konec jedné etapy, ale práce teď teprve začne. Nastane čas dál budovat prostor svobody, bezpečnosti a spravedlnosti; čas vypracovat skutečnou evropskou přistěhovaleckou politiku; čas zvýšit konkurenceschopnost našich podniků a možnosti sociálního zajištění našich občanů, a také čas pozvednout hlas Evropy ve světě a zlepšit vztahy s našimi sousedy, včetně zemí ve Středomoří, kde Španělsko může hodně pomoci.
Proto má Španělsko, aniž by ustoupilo ze své mimořádně vysoké národní a jazykové rozmanitosti nebo ji přestalo odrážet, při uskutečňování tohoto velkého společného ideálu hodně co nabídnout a vy, pokud vám volební urny vrátí důvěru, se budete muset buď sám, nebo společně s dalšími, bezpodmínečně osobně zavázat, že těchto cílů dosáhnete.
Guntars Krasts
(LV) Děkuji vám, pane předsedající, pane ministerský předsedo, Lisabonská smlouva přijatá v prosinci vytvoří nejen institucionální předpoklady pro budoucnost Evropy. V souvislosti s výsledky z Lisabonu existují podle mého názoru tři odhady, na nichž se shodnou všichni, kterým na budoucnosti Evropy záleží - jak ti, kteří výsledky dosažené v Lisabonu vítají, tak i ti, kteří tuto Smlouvu odmítají. Od dohody v Lisabonu jsou důvody k určitému optimismu, pokud jde o budoucnost Evropské unie, zaprvé je to schopnost členských států dohodnout se; zadruhé opatrný postoj k hodnocení dosažené dohody, neboť skutečný dopad Smlouvy v této oblasti bude možné posoudit teprve tehdy, až bude několik let v platnosti; třetím důvodem je negativní hodnocení skutečnosti, že po vyhlášení výsledků referend v Nizozemsku a Francii se Ústavní smlouva stala Smlouvou částečně proto, že nebylo nasloucháno veřejnému mínění. Paradoxem však je, že jedním ze základních úkolů Ústavní smlouvy bylo přispět k tomu, aby byla srozumitelnější a přijatelná pro evropskou společnost. Jako poslanec Evropského konventu protestuji proti tomu, aby se pro novou smlouvu používalo slovo "ústava" a jeho duch. Výsledek z Lisabonu jde v duchu přístupu, který schvaluji, ale nemyslím si, že důvody ke změně poslouží budoucnosti Evropy. Děkuji vám.
David Hammerstein
(ES) Pane Zapatero, mám obrovskou radost, že jste dnes tady přítomen a že jste položil takový důraz na důležitost výzvy v otázce změny klimatu a také na nutnost přejít už k činům. Vítejte do klubu.
Slova musí být zároveň provázena jasnými politickými rozhodnutími a nelze popřít, že pokud jde o změnu klimatu, Španělsko stále zůstává černou ovcí a čísla jeho statistik značně zaostávají za kjótskými cíli. To si žádá důraznou odpověď v oblasti obnovitelných energií; potřebujeme politiku a daně. Velkou radost mi udělal návrh, byť poněkud ošidný, aby se k ceně benzinu připočítával jeden cent. Současně bych si přál, aby Španělsko předložilo návrh na celoevropskou ekologickou daň, která by byla určena na zvládání laviny zahraničních výrobků a dovozů neekologických výrobků.
Moc by nás potěšilo, kdyby byly zrušeny rozsáhlé uhelné dotace na úrovni Evropy i na úrovni Španělska, kdyby daňová opatření na snížení závratné energetické spotřeby Španělska mohla být brána vážně a kdyby investice do infrastruktury byly přesměrovány do železniční dopravy a jiných forem veřejné dopravy, a nikoli do silnic.
A teď v optimističtějším duchu, chtěl bych vám co nejupřímněji poblahopřát k tomu, že se Španělsko zřeklo jaderné energie. Toto postupné zříkání se je velmi důležité a rád bych požádal další evropské vedoucí představitele, aby to vzali na vědomí, neboť jaderná energie je velice drahá, velice nebezpečná, její zařízení se velice pomalu budují a není řešením změny klimatu.
Willy Meyer Pleite
(ES) Vítám vás, pane ministerský předsedo. Vy víte, že patřím k jedné z těch menšin, které by si přály, aby Lisabonská smlouva byla předložena ke schválení referendu i ve Španělsku a ve všech členských státech.
Poslouchal jsem vás pozorně a pořád ještě máte čas, abyste se v tomto směru chopil iniciativy. Stále ještě je čas, aby Evropa v jeden den uspořádala referendum ve všech členských státech a vzala tak v úvahu jeden základní prvek našich dějin: tedy lidi. Naše stanovisko není pouze na efekt; je hluboce demokratické v tom smyslu, že nemůžeme budovat evropský projekt nebo dokončit jeho budování bez přímé účasti lidí.
Mám za to, že příliš hýříte optimismem, když prohlašujete, že jsme završili budování naší sociální Evropy. V této sněmovně musíme velmi často spoluvytvářet zákony přímo útočící na evropský sociální stát, co se týče práce a jistoty pracovního místa. V současné době stále probíhá debata o flexikuritě. Domnívám se proto, že brzy nás čeká debata o upevnění tohoto sociálního státu.
Pane ministerský předsedo, zakončím s žádostí. Vrcholná schůzka EU-Afrika se bezprostředně blíží. Nezapomínejte prosím na okupovaná území Západní Sahary. Španělsko a Evropská unie nesou za tuto oblast hlavní odpovědnost. Rada bezpečnosti Organizace spojených národů požaduje právo na sebeurčení a je na nás, členech Evropské unie, abychom tomuto požadavku dali obsah, a pokud možno ho naplnili na vrcholné schůzce EU-Afrika.
Irena Belohorská
(SK) Pane ministerský předsedo, vy jste projevil úctu tomuto Parlamentu a já bych chtěla projevit svou úctu vám a vaším prostřednictvím Španělsku. Budoucnost Evropy znamená pro Evropský parlament obrovský úkol. V rámci přijímání zákonů je systém spolurozhodování rozšířen na 68 oblastí. Jedná se o energetiku, změnu klimatu, strukturální fondy, spolupráci v oblasti trestního práva, duševní vlastnictví atd. Evropský parlament se stává spolutvůrcem 95 % evropských právních předpisů. Parlament bude tedy spolurozhodovat o dvojnásobném množství právních předpisů, než je tomu dnes. Navíc Evropský parlament bude volit předsedu Evropské komise, který bude muset Evropskému parlamentu podávat zprávy o všech svých jednáních v Evropské radě.
V roce 2009 bude tedy Evropský parlament nejsilnějším parlamentem od svého prvního zasedání v roce 1968. Bude rovnocenným partnerem ostatních evropských institucí. Proto bude naší povinností zvýšit účast ve volbách do tohoto silného orgánu v roce 2009. V posledních volbách do Evropského parlamentu byla volební účast vůbec nejnižší ze všech. Zúčastnilo se jen 47 % voličů a na Slovensku, které zde zastupuji, byla účast pouhých 11 %. Čeká nás hodně práce.
Manfred Weber
(DE) Pane předsedající, pane pane ministerský předsedo, vážení kolegové, dámy a pánové, vlastně jsem chtěl poblahopřát panu Schulzovi. Svou mdlou - ne-li přímo prostoduchou - polemikou namířenou na skupinu PPE-DE si vysloužil patřičné ocenění od svých socialistických přátel. Vzápětí poté, co domluvil, bylo na straně socialistů stejně tolik prázdných míst jako tamhle. Ačkoli to svádí ke konstatování, že socialisté svým velkým vůdcům pouze naslouchají, ale nemají zájem s nimi diskutovat, zdržím se toho, neboť se předpokládá, že se k sobě budeme chovat s úctou. Myslím si, že ze strany pana Schulze by měla přijít omluva.
Dovolte mi, abych do této rozpravy vnesl trochu vzruchu a zeptal se vás, jaké poučení jsme si dnes skutečně odnesli? Ano, dozvěděli jsme se, že Španělé jsou evropským národem. Myslím, že se nemýlím, řeknu-li, že stejným národem byli, když k nám hovořil pan ministerský předseda Aznar. Nicméně jsme také vyslechli projev o domácí politice se zřetelem na volby.
Nemyslím si, že je úkolem Evropského parlamentu toto sledovat. Angela Merkelová a prezident Sarkozy zde rovněž byli a domácími záležitostmi se nezabývali, hovořili o Evropě. Tyto rozpravy mají určitý smysl pouze tehdy, zaměříme-li se konkrétní věci. V tomto ohledu má můj kolega pan Dupont samozřejmě zcela pravdu. To, že Španělsko zlegalizovalo pobyt 700 000 přistěhovalců, minulý týden jednoznačně odsoudil prezident Sarkozy zde v Evropském parlamentu. Bylo by zajímavé dozvědět se, proč tato otázka zjevně vyvolává spory v Evropské radě. Bylo by zajímavé dozvědět se, jak doopravdy řešíme otázku přistěhovalectví. Víme, že dochází k masové nelegální migraci a víme, že na stole leží jasné evropské směrnice stanovující pravidla a postupy pro navracení nelegálních přistěhovalců. Tyto směrnice jsou blokovány v Evropské radě a nehýbají se kupředu.
Nedokážu pochopit, jak vysvětlovat našim občanům, z jakého důvodu zde ve sněmovně hovoříme o velkých a vznešených hodnotách Evropy, když v každodenní činnosti Evropské rady - jejímž jste také členem, pane ministerský předsedo - pokrok ustrnul, bohužel.
Můj vzkaz zní: Evropské proslovy jsou důležité a diskuse o evropských základních hodnotách jsou důležité, ale prioritou musí být evropské skutky.
Bernard Poignant
(FR) Pane ministerský předsedo, mluvíme-li o budoucnosti Evropy, minulost není nikdy příliš daleko. Naši spoluobčané to měli docela jasné, když tam byla Berlínská zeď. Věděli jsme, odkud hrozí nebezpečí, protože mělo místo a tvář. Byli jsme předvojem svobody, dokonce hned vedle generála Franca, a o hranicích stejně nebylo zapotřebí mluvit, protože byly vytyčeny železnou oponou. Ta Evropu pěkně rozdělila a to byl její konec.
V dnešní době mám pocit, že budoucnost Evropy spočívá v její zeměpisné poloze. Stačí se jen podívat kolem sebe. Jsme přímo u světového bojiště, od Gazy po Kábul. Potřebují tam trochu evropského ducha smíření. Nacházíme se rovněž v těsné blízkosti pásma hladu, území světových pandemií, Afriky, o níž jste se také zmínil. K určitému sdílení tam musí dojít, neboť právě zde můžeme kontrolovat migrační toky.
Zároveň se nacházíme v těsné blízkosti regionu, který v posledních letech vykazuje známky náboženského fanatismu. Nemyslím tím samozřejmě každého. Tady musíme současně vyzývat k dialogu jednotlivých kultur, nikoli kulturních šoků. Zároveň se nacházíme v těsné blízkosti ložisek ropy a plynu. Potřebujeme je. To znamená, že část naší budoucnosti závisí na zabezpečení dodávek a energetické nezávislosti.
To je několik vysvětlení, které jsme mohli poskytnout našim spoluobčanům, kteří zde trochu ztrácejí orientaci. Moderní Evropa se nachází mezi státy uprostřed kontinentu. Žádné říše tady už nejsou. Jednu jste měli a my také. Jen tu a tam z nich ještě něco zbylo. Neexistují už žádné bloky. Evropa musí nabrat nový směr. Toho nelze dosáhnout pouhým přidáním směrnic. Je nutné nastínit nějaký širší výhled s cílem přebudovat nebo se pokusit přebudovat určitý evropský sen. To je moje částečná vize budoucnosti Evropy.
Na závěr mi dovolte, pane ministerský předsedo, abych vás poprosil o shovívavost, neboť příští rok uplyne 200 let od španělského tažení Napoleona I. Vzhledem k tomu, že se známe a že v příštím roce bude francouzské předsednictví, buďte k nám prosím shovívavý.
Andrew Duff
Pane předsedající, chtěl bych poděkovat panu ministerskému předsedovi za osvěžující příspěvek. Byl bych velice rád, kdyby si našel čas a přijel do Londýna, aby to zopakoval Gordonu Brownovi, svému stranickému kolegovi, sociálně demokratickému ministerskému předsedovi, včetně pasáží o důležitosti sociálního rozměru jednotného trhu a významu solidarity a soudržnosti Evropské unie, která čelí globálním výzvám.
Za čtrnáct dnů se pan ministerský předseda zúčastní prosincového zasedání Evropské rady a bude debatovat s prezidentem Sarkozym o návrhu na vytvoření tzv. výboru moudrých. Byl bych velmi rád, kdyby panu prezidentu Sarkozymu vzkázal, že bychom neměli mařit naděje na ratifikaci Smlouvy opětovným zahájením sporů o procedurách a vyváženosti moci. Mohl by mu laskavě také sdělit, že není rozumné pokoušet se vymezovat geografické hranice Evropy. Proces rozšíření je v Evropě pevně stanoven. Evropa najde svou konečnou podobu až poté, co evropské země nacházející se doposud mimo Unii už nebudou chtít se k nám připojit.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Pane předsedající, z geografického hlediska byla Evropa jasně vymezena a její hranice stanoveny. V politickém kontextu se však výraz Evropa stal synonymem rozšiřující se Evropské unie. Na jedné straně ne všechny evropské země patří k této organizaci, na druhé straně většina poslanců Evropského parlamentu přesto naléhá na přijetí mimoevropských zemí, například Turecka.
Debatujeme-li o budoucnosti Evropy, je důležité uvědomit si její kořeny a základní hodnoty. Existují tisíce dokumentů, které se zmiňují o evropských hodnotách. Tyto hodnoty však nejsou vždy jasně definovány, například ani v Listině základních práv, o níž se dnes vede rozprava. Konec konců evropské hodnoty jsou křesťanské a ony základní hodnoty byly definovány kdysi dávno. Vytrvalá snaha definovat to, co je zjevné, vede ke zkreslení proporcí. Hodnoty ovlivňují také schopnost reagovat na skutečné problémy starého kontinentu, jako je znepokojivé stárnutí evropského obyvatelstva, přistěhovalectví, ostrá konkurence ze strany asijských zemí, terorismus, epidemie, nové nemoci a také energetická bezpečnost.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Pane ministerský předsedo, je na místě, abychom po znepokojujícím období nejistoty uznali, že jste jedním z vedoucích představitelů, kteří znovu oživili vzájemnou euro-atlantickou vazbu, a k tomu vám musím poblahopřát.
Avšak ti z nás, kteří se považují za silně proevropské, s lítostí sledují, že tato transatlantická vazba je stále příliš zatěžována dvojí přítěží, která ji už jednou potopila: příliš mnoho merkantilismu a příliš mnoho mezivládního přístupu. Rovněž pozorujeme, že ačkoliv loď pluje dobře, nabraný směr - neboli nastavený kurs, v námořní terminologii - určuje kompas paní Merkelové a pana Sarkozyho, což stáčí člun jasně směrem ke konzervativní pravici.
Otázka zní: Jaký prostor k manévrování máte, pane ministerský předsedo, abyste narovnal loď a změnil kurs? Jak myslíte, že přesvědčíte ty, kteří se navzdory svému proevropanství bojí nastoupit na evropskou loď, protože ji nevnímají jako bezpečnou nebo nevědí, kam má namířeno, nebo protože nevidí ani sociální Evropu, ani ekologicky udržitelnou Evropu, ani mezinárodně odpovědnou Evropu, ani transparentní, demokratickou a lidovou Evropu, o níž tak často hovoříme? Myslíte si, že můžete řídit skok z tržní Evropy do Evropy politické? Jak?
A jelikož jste této sněmovně vyslovil tolik poděkování, nemyslíte si, že je načase, aby se tento Parlament stal hlavním evropským zákonodárcem?
Mimochodem, když už jsme u tohoto tématu, a ve světle nových informací o používání španělských základen pro transport vězňů na Guantánamo, nemá vláda v úmyslu, prostřednictvím Rady bezpečnosti OSN, přezkoumat své vztahy s USA?
Říkám to proto, pane ministerský předsedo, že tohle všechno se týká Evropy, zejména evropské důvěryhodnosti.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
(DE) Pane předsedající, pane ministerský předsedo, zítra bude Parlament rozhodovat o tom, zda Listina základních práv bude v budoucnu právně závazná. Pro mě jako pro členku Konventu, zřízeného za účelem vypracování návrhu Listiny základních práv, to bude velice důležité hlasování, nejen proto, že jsem měla tu čest podílet se na nejmodernějším evropském dokumentu, který se zabývá lidskými právy, a nejen proto, že jsem - jako mnoho dalších - sedm let usilovně prosazovala právní závaznost tohoto dokumentu.
Listina základních práv je založena na nedělitelnosti občanských, politických a sociálních práv. Pro mě jako pro levicovou poslankyni toho Parlamentu, pocházející z Berlína a až do mírové revoluce v roce 1989 žijící v NDR, to má zásadní význam. Pro mě je hlasité "Ano" Listině logickým vyústěním našeho kritického hodnocení naší vlastní historie: hodnocení, které bylo nutné a které se soustředilo na masivní porušování základních a lidských práv v době "reálně existujícího socialismu".
Vaše země, pane ministerský předsedo, hraje důležitou úlohu v EU. Svým hlasováním "Ano" v referendu o tehdejší Ústavní smlouvě občané Španělska zásadně přispěli k tomu, že Listina nebyla odložena ad acta. Na tomto úspěchu můžete a měli byste stavět. Do Evropy všichni vkládají velká očekávání. Doufají, že Evropa vyřeší jejich každodenní potřeby a obavy. Chtějí, aby Evropa naplno fungovala - a nejen aby si jen tak broukala, jak prohlásil Jean-Claude Juncker - a vytvořila tak Evropu pracujících, Evropu, která je založená na opravdové solidaritě. Proto je zapotřebí vést v Evropské unii mohutnou kampaň proti sociálnímu a mzdovému dumpingu. Všem minimální mzdy, které zajistí lidem obživu: To je to, co potřebujeme. Sociální otázka je pro budoucnost Evropy vskutku klíčová!
Roger Helmer
Pane předsedo, pane ministerský předsedo, Lisabonská smlouva, či spíše přejmenovaná ústava, je vaším pohledem na budoucnost Evropy. A byla to právě Ústava, kterou přesvědčivě odmítli francouzští a nizozemští voliči v roce 2005 a kterou se nyní snažíme prosadit bez souhlasu lidí.
Průzkum veřejného mínění ve 27 členských státech ukazuje, že většina občanů požaduje uspořádat o Smlouvě referendum. Ve Spojeném království si referendum přeje 80 % občanů a dvě třetiny by hlasovaly "ne", avšak naše vláda nám hlasování odpírá, ačkoli se k němu slavnostně zavázala ve svém volebním prohlášení.
Pane ministerský předsedo, hovoříte o Evropě demokratické, ale Evropa pošlapává veřejné mínění. Pohrdání, které projevujeme vůči veřejnému mínění, je výsměchem našemu nároku být "unií hodnot". Znovu a znovu mi moji voliči připomínají, že v roce 1975 hlasovali pro zónu volného obchodu, nikoli pro politickou unii. Je načase odstranit nadnárodní politické struktury EU a vrátit se k prostému obchodnímu seskupení, které bylo Britům slíbeno v roce 1972.
Marianne Thyssen
(NL) Pane předsedající, skutečnost, že na našem dnešním zasedání vítáme španělského ministerského předsedu, by mohla vyvolat mylný dojem, že se stále nacházíme v období reflexe o Ústavě, neboť tato řada diskusí s ministerskými předsedy byla připravena za tímto účelem. Naštěstí je však toto období již za námi a mezitím jsme se dohodli na dobré Reformní smlouvě. Samozřejmě jste tady, pane ministerský předsedo, vítán, protože teď je důležité hovořit o budoucnosti Evropy. Dnes více než kdy předtím, neboť Smlouva neznamená konec, nýbrž nový začátek.
A není to jen pouhý začátek, je to nástroj, který musíme účinným způsobem používat a který nám nabízí perspektivu lepší správy, více demokracie, uplatnění hodnot, jako je svoboda, bezpečnost, prosperita a další růst naší sociálně tržní ekonomiky v otevřeném a globalizovaném světě. Věřte mi, pane ministerský předsedo, dámy a pánové, že to jsou stejné cíle, jaké mají mnozí Belgičané, kteří si přejí státní reformu. Ačkoli se jedná o pouhou náhodu, smyslem tohoto nástroje je naplňovat cíle, které tady sdílíme s tolika lidmi.
Adrian Severin
Pane předsedající, chtěl bych vyjádřit obdiv panu ministerskému předsedovi, neboť je jedním z těch nemnoha ministerských předsedů, kteří hovoří stejným jazykem zde v Bruselu jako ve svém hlavním městě. Rád bych mu vyjádřil obdiv také za to, že je jedním z mála ministerských předsedů, kteří neskrývají, čím Evropa je a čím by měla být pro jejich vlastní občany. Jeho lidé ho proto podporují, aby zaznělo ono důležité "Ano" Evropské ústavě.
Chtěl bych rovněž využít této příležitosti a blahopřát panu ministerskému předsedovi, že pro Španělsko znovu získal náležitou míru zastoupení v této sněmovně, v tomto Parlamentu, s platností od roku 2009.
Myslím, že je nám jasné, co Španělsko vzkazuje, a my toto poselství sdílíme: Buď bude Evropa sociální, nebo nebude; buď bude Evropa globálním hráčem, nebo nebude; buď bude Evropa schopná spojit solidaritu se subsidiaritou, nebo se jí to nepodaří; buď bude Evropa schopná nabídnout model udržitelného růstu, nebo se bude pomalu vytrácet; buď bude Evropa schopná nabídnout řešení v zájmu sociálního začlenění, rovnosti pohlaví a posílení postavení občanů, nebo se rozpadne; buď Evropa dokáže spojit multikulturalismus s občanskou soudržností, volnou soutěž se štědrostí, výkonnost se spravedlností a flexibilitu s jistotou, nebo přestane mít smysl.
Sdílím zároveň stanovisko pana ministerského předsedy, že bezpečnost je nedělitelná a měla by být individuální, sociální, vnitrostátní a mezinárodní pro všechny. Sdílím také jeho názor na přistěhovalectví. Ano, správnou odpovědí na výzvy v otázce přistěhovalectví je integrace, a nikoli vyhoštění; integrace, a nikoli vytlačování na okraj společnosti. Správná odpověď by měla být zaměřena na odstraňování příčin, nikoli příznaků.
Velmi dobře chápu, proč pan ministerský předseda nepotřebuje pro novou Smlouvu nové referendum. Má totiž "maxi-mandát", a proto může souhlasit s mini-smlouvou. Tuto smlouvu musíme urychleně ratifikovat a poté se znovu vydat na cestu směrem k více integrované Evropě.
(Potlesk)
Bogdan Pęk
(PL) Pane předsedající, jak jsem sledoval tuto rozpravu, nabyl jsem dojmu, že všechno je dobré a bude ještě lepší, i když je to ve skutečnosti již tak dobré, že by to sotva mohlo být lepší. Existuje však řada problémů, o nichž významní čelní představitelé mluví jako o jediném, ale zřejmě se mýlí.
Čelíme novému kvazináboženství, a to tzv. skleníkovému efektu. Skleníkový efekt je představován takovým způsobem, aby to vyústilo v požadavek na maximální snížení emisí. Evropské země jsou proto nuceny soutěžit se zeměmi, které nemají tak přísné plány snižování emisí. Prozatím všichni seriózní vědci jsou v současné době toho názoru, že skleníkový efekt je přirozený jev, který se cyklicky opakuje, a že celkovým úsilím lidstva (lze dosáhnout rozdílu) může rozdíl činit nanejvýš jen několik procent.
Dámy a pánové, vyzývám vás, abyste se neoddávali planým nadějím. Místo toho prosím začněte vymýšlet rozumnou energetickou politiku, jelikož ropa nyní stojí 100 USD a někteří se domnívají, že brzy bude ještě dražší. Nabízejí se otázky: Proč tomu tak je a kdo z této situace těží?
Gerardo Galeote
(ES) Pane ministerský předsedo, musím opakovat slova, kterými vás přivítali všichni kolegové z mé skupiny a která byla vyjádřením úcty a parlamentní zdvořilosti, tu ovšem silně postrádám ve vyjádřeních skupiny PSE.
Pane ministerský předsedo, my španělští poslanci bychom měli být polichoceni, neboť jste sem zavítal dnes, před oznámením výsledku zasedání Rady v Lisabonu španělskému parlamentu, nepochybně jste to předem plánoval, než bude španělský parlament rozpuštěn, protože jak určitě souhlasíte, Španělé si zaslouží vysvětlení vzhledem k tomu, že, jak jste uvedl, byli první, kdo uspořádal referendum o Ústavě, která stále ještě není schválena.
Pane ministerský předsedo, proevropský zápal ve vašem projevu plně sdílí velká většina této sněmovny. Proto bych si představoval, že nyní z Evropy a směrem ke Španělsku, jak jste řekl, budete sdílet naše znepokojení nad tím, že Španělsko je nejhorší v Evropě, pokud jde o míru provádění směrnic Společenství do vnitrostátních právních předpisů, a je na prvním místě, pokud jde o soudní řízení vedená za porušení právních předpisů EU. Stejně tak musím říci, že vaše závazky v otázce životního prostředí, které jste zde dnes přijali - a které si zaslouží pouze chválu -. jsou v příkrém v rozporu s tvrdou realitou faktů, protože právě dnes jsme se dozvěděli o zprávě Evropské komise, která uvádí, že naše země nejméně naplňuje cíle stanovené v Kjótském protokolu.
Pane ministerský předsedo, nemohu vám přát štěstí ve volbách v březnu příštího roku. Pravda je, že váš projev byl spíše propagačním vystoupením než čímkoli jiným, ale chci, a to je podstatou celé věci, abyste se všemožně zasadil o znovunastolení názorové shody mezi španělskými politickými silami v evropských orgánech, která se vytratila, pane ministře, nikoli na základě iniciativ, které přišly z této strany...
(Předsedající řečníka přerušil)
José Luis Rodríguez Zapatero
předseda španělské vlády. - (ES) Pane předsedající, velmi stručně se ve dvou bodech vyjádřím k otázkám, které byly zmiňovány nejvytrvaleji: politika v oblasti přistěhovalectví a regularizace situace přistěhovalců ve Španělsku.
Jsem pro společnou politiku Evropské unie v oblasti přistěhovalectví zahrnující řízení hranic, integraci a statut pro její společnou regulaci. K tomu máme ještě daleko, ale dva poslance, kteří tuto problematiku nadnesli, mohu ujistit o jednom: Když jsem se stal ministerským předsedou, zjistil jsem, že je u nás 700 000 nelegálních zahraničních pracovníků, kteří jsou vykořisťováni, neplatí žádné daně ani příspěvky sociálního pojištění a pracují v neformální nebo nelegální ekonomice.
Naše evropské hodnoty jsou práva, zákonnost, transparentnost a právní stát. Budu se proto vždy snažit o to, aby v mé zemi nikdo nepracoval nelegálně, nikdo nebyl vykořisťován, nikomu nebyla upírána jeho práva a nikdo se nemohl vyhýbat povinnosti podílet na nákladech a závazcích, které na sebe bere demokratická země. Nikdy.
(Potlesk)
Nevím, kolik lidí z těch 700 000 k nám přišlo přes Francii. Nevím. Vím však, že Francie a Španělsko, po dlouhém dialogu vzhledem k rozdílným názorům, nyní sdílejí společnou metodiku a společný politický přístup. Totéž platí o německé vládě. Zkušenosti a okolnosti jednotlivých zemí jsou velice rozdílné vzhledem k tomu, že chybí politika pro oblast přistěhovalectví. Tam, kde tato společná politika chybí, máme sklon vinit z našich problémů Francii nebo z problémů Francie obviňovat Španělsko, nebo z problémů Německa Itálii nebo z problémů Itálie Německo. To nemá vůbec žádný smysl a zároveň to poškozuje evropský projekt.
Budeme-li mít politiku pro společné vnější hranice, které jsou řízeny všemi společně, a politiku pro integraci a společný statut, nebudeme v pokušení kritizovat zemi, která řeší problém 700 000 nelegálně pracujících lidí a chce jejich pobyt zlegalizovat.
Pokud jde o změnu klimatu, víc zdůraznit už to nemohu, ale zároveň nechci poukazovat na nějakou jednotlivou vládu v minulosti, protože v mé zemi odjakživa existovaly vlády různobarevné... Není pochyb, že ve Španělsku došlo k obrovskému hospodářskému růstu. Vím jen jednu věc, že vláda, které předsedám, je jediná, která zastavila růst emisí skleníkových plynů - a to v roce 2006 - a jediná, která je začala snižovat a zároveň zvýšila hospodářský růst o 4 %. Rok 2006 byl současně prvním rokem, kdy se ve Španělsku snížila primární spotřeba elektrické energie. V této oblasti máme velké odhodlání, stejně jako v jiných oblastech politické akce, kde jsme neváhali schválit rozsáhlé zákony týkající se práv nebo přijmout účinná rozhodnutí v oblasti zahraniční politiky, když jsme nesouhlasili s některými kroky. Na mezinárodní aréně nepolevíme v pevném odhodlání při řešení velké výzvy a velké příležitosti, jak jsem to nazval. Mohu vás ujistit, že Španělsko není a v příštích několika letech určitě nebude tím nejhorším, neboť vynaložíme obrovské celonárodní úsilí, abychom prudce snížili emise skleníkových plynů, investovali do alternativních obnovitelných energií a prováděli politiku energetické účinnosti a úspor.
Na závěr ještě jednou opakuji, že jsem hluboce vděčný Evropskému parlamentu. Zažívám zde pocit spokojenosti a evropanství, hlubokého evropanství, a až tento společný orgán Evropanů opustím, budu toto evropanství pociťovat ještě hlouběji. Byl bych velice rád, kdybych sem mohl zavítat dříve.
(Potlesk)
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 142)
Katalin Lévai  
písemně. - (HU) Pane předsedající, hospodářský vývoj a vytváření pracovních míst jsou v dnešní Evropě základními požadavky. Pokroku musí být dosaženo v oblasti tvorby pracovních míst na základě hospodářského vývoje a to vyžaduje plánování na delší dobu než na 1-2 roky a pružnější používání fondů solidarity.
Musíme čelit hrozbě změny klimatu a musíme zajistit bezpečné udržitelné dodávky energie. Ochrana životního prostředí a zavádění ekologických technologií jsou nyní globálními otázkami, které ovlivňují celou společnost.
Po přijetí lisabonské strategie a po její úpravě, bude-li to nutné, se z Unie musí stát oblast prosperity, solidarity, bezpečnosti a svobody, usilující o nová partnerství s celým světem, ale zejména se svými bezprostředními sousedy, Asií a Afrikou.
Evropa musí hrát v globalizaci vedoucí úlohu! K tomu je důležité budovat společnost založenou na znalostech, kde prostřednictvím vzdělávání a odborné přípravy mohou občané získat flexibilní, přenosné znalosti, které mohou uplatnit ve svém každodenním životě. Celoživotní vzdělávání je základem pracovní mobility. V oblasti zaměstnanosti musíme dosáhnout úplné rovnosti příležitostí, bojovat proti sociálnímu vyloučení, podporovat ty, kteří zaostávají nebo se nacházejí ve znevýhodněné situaci, a ty, kteří byli vytlačeni na okraj společnosti. Velkou pozornost je nutno věnovat zejména středním podnikům, které se mohou stát symbolem společnosti blahobytu a odpovídající míry zaměstnanosti.
Výroba energie musí stát na pevných základech, je nutné snížit spotřebu a zamezit plýtvání zavedením energeticky úsporných technologií. Je zapotřebí zvýšit podíl zdrojů alternativní energie a současně omezit používání fosilních paliv.
