Příprava zasedání Evropské rady (11.-12. prosince 2008) (rozprava) 
Předseda
Dalšími body na programu jsou prohlášení Rady a Komise o přípravě zasedání Evropské rady ve dnech 11.-12. prosince 2008.
Jean-Pierre Jouyet
úřadující předseda Rady. - (FR) Pane předsedo, pane předsedo Komise, vážení poslanci, především bych se chtěl, pane předsedo, připojit k vašemu vyjádření soustrasti, pohnutí a solidarity obětem těchto barbarských činů v Bombaji, a indickému obyvatelstvu, které se také stalo obětí těchto tragédií.
Chtěl bych také říci, že poté, co jsme uvítali pana Guardanse, když přiletěl na letiště v Roissy, na evropské úrovni, musíme si všichni vzít ponaučení ze své spolupráce mezi různými konzuláty, a navazuji na vaše slova, pane předsedo; musíme rozhodně zlepšit koordinaci v této oblasti na evropské úrovni, dokonce ještě před vznikem jediného diplomatického zastoupení.
A konečně bych se chtěl připojit k vyjádření soustrasti v souvislostí s obětí ve Španělsku a potvrdit jménem Rady solidaritu s našimi španělskými přáteli a se španělskými orgány.
Pane předsedo, pane předsedo Komise, vážení poslanci, nadcházející zasedání Evropské rady 11. a 12. prosince - omlouvám se, nezmínil jsem se o místopředsedkyni Evropské komise paní Wallströmové - je nesmírně důležité. Jeho program je velmi obsáhlý: budoucnost Lisabonské smlouvy, odpověď Evropy na mezinárodní hospodářskou a finanční situaci, boj proti změně klimatu a energetický balíček, to vše má být projednáno.
Pokud jde o Lisabonskou smlouvu, jsme v kontaktu s Komisí a s našimi irskými přáteli. V posledních několika dnech se uskutečnila nadstranická jednání v Irsku, kterých jste se, pane předsedo, zúčastnil i vy jako představitel Evropského parlamentu. Byl jste v této záležitosti také interpelován v irském parlamentu. Domnívám se, že práce této skupiny vede ke třem závěrům:
Za prvé, že poslanci irského parlamentu soudí, že rizika pro Irsko jsou v Evropské unii opomíjena a že v krátkodobém a střednědobém výhledu proto Irsko utrpí.
Druhým prvkem je to, že úplné a komplexní zapojení Irska do Evropské unie zůstává podle jejich názoru zcela žádoucí.
A konečně třetím prvkem je to, že Irsko musí navrhnout řešení, jež mu umožní zůstat v srdci evropského projektu a jež zároveň bude reagovat na obavy vyjádřené při referendu 12. června.
Jak víte, irská vláda dosud oficiálně nezaujala postoj, kterým by naznačila, zda tato doporučení přijme nebo ne a zda si přeje či nepřeje je realizovat, a jakým způsobem. Byli jsme v kontaktu, a do konce tohoto týdne dojde k dalšímu kontaktu s předsednictvím Rady, mezi předsedou vlády Cohenem a prezidentem Sarkozym.
Jistě chápete, že nemohu hovořit za irské orgány. Avšak pokud se týká předsednictví Rady, všichni velmi chceme pomoci našim irským přátelům, chceme pochopit jejich případné požadavky v různých oblastech, chceme zjistit, jaké právní záruky potřebují, samozřejmě při respektování a zohlednění toho, že dvacet pět parlamentů tuto smlouvu již ratifikovalo, že dvacátou šestou ratifikaci očekáváme počátkem roku 2009 a že chceme vyslat jasný a pozitivní signál o reálnosti vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. To je celá podstata cestovní mapy, kterou navrhneme a o které budeme jednat na tomto zasedání Evropské rady.
Pokud jde o hospodářskou a finanční situaci, o té jsme již v této sněmovně mnohokrát diskutovali. Chtěl bych proto zopakovat hlavní momenty, neboť Evropa je hospodářským poklesem těžce zasažena. Za této mimořádné situace musíme ukázat, že jsme schopni reagovat. Musíme projevit jednotu, stejnou schopnost rozhodování, jakou jsme ukázali letos v říjnu, když jsme museli najít koordinovanou odpověď na hrozbu zhroucení celého finančního sektoru. V tomto duchu bude předsednictví směrovat práci Rady 11. a 12. prosince.
Předseda Komise pan Barroso to vyjádří lépe než já, Komise přijala 26. listopadu návrhy k plánu evropské obnovy; v pondělí je posoudila Rada ve složení pro konkurenceschopnost a Rada ve složení pro hospodářské a finanční záležitosti. Jedná se o koordinovanou evropskou odpověď na hospodářskou krizi, jež nás vybavuje nástroji Společenství a umožňuje členským státům přijímat opatření, jež nejlépe vyhovují jejich situaci, v úzké vzájemné koordinaci a při respektování určitých zásad.
Chtěl bych říci, že pokud jde o předsednictví Rady, jsou návrhy Komise krok správným směrem. Musíme se pokusit uvolnit mezní finanční prostředky z rozpočtu Společenství všude tam, kde jsou k dispozici, ať už jde o Evropský sociální fond, Fond pro přizpůsobení se globalizaci a strukturální fondy. Musíme také, jak to navrhuje Komise, více využívat prostředků Evropské investiční banky a spoléháme na vaše parlamenty, že v odpověď na tuto krizi se plně zapojí do mobilizace institucí Společenství.
Je hlavně povinností členských států, aby nasadily veškeré prostředky, jež mají k dispozici, na podporu hospodářské aktivity v příštím roce s přihlédnutím k předpovědím Komise a dalších institucí. Komise navrhuje spojit úsilí - to, co lze udělat na úrovni Společenství, a to, co dělají členské státy, v celkové výši až 200 miliard EUR, to znamená, 1,5 % HDP Společenství. Vím, že pokud jde o tyto částky, existují některé obavy. Jako předsednictví máme za to, že úsilí navrhované Komisí reaguje na problémy, jimž musíme čelit, a dává potřebný podnět.
Jsme si dobře vědomi toho, že orgány Společenství nemohou zaručit vše, neboť jejich nástroje jsou omezené, zejména pokud jde o rozpočet a zvláště vzhledem k přiděleným prostředkům, a že ne vše lze provést na úrovni Společenství. Tyto orgány však musí zaručit, že opatření na obnovu přijímaná v jednotlivých státech budou konzistentní a koordinovaná, což umožní dosáhnout co největšího celkového efektu z hlediska hospodářské obnovy Unie.
Spolu s Komisí se domníváme, že potřebujeme cílená, odvětvová a přechodná podpůrná opatření. Tato opatření musí být slučitelná s dlouhodobými prioritami Unie a s Lisabonskou strategií a musí být provedena rychle. Domníváme se, že prioritně se musíme zaměřit na evropskou průmyslovou základnu a zejména na nosná odvětví, jako je automobilový průmysl, který, jak víte, je hospodářským oslabením velmi vážně postižen. V součinnosti s Evropskou investiční bankou by členským státům mělo být umožněno poskytnout pomoc svým výrobcům tak, aby se podpořilo úsilí o rozvoj nových technologií, zejména čistých aut.
Musíme také, jak bylo poukázáno na Radě ve složení pro konkurenceschopnost, získat větší manévrovací prostor pro podporu malých a středních podniků, jež jsou touto krizí zvlášť nepříznivě postiženy a vzhledem k stávající situaci v evropském finančnictví jsou nyní zejména ohroženy úvěrovými restrikcemi. Na nadcházejícím zasedání Rady 11. a 12. prosince chceme usilovat o co nejambicióznější celkový plán.
Pokud jde o klimatický a energetický balíček, budeme o něm, pane předsedo, diskutovat v této sněmovně zítra. Jménem Rady bych chtěl ještě jednou poděkovat Parlamentu za jeho mimořádně konstruktivní přístup v dialogu, který vedeme o klimatickém a energetickém balíčku. Naším cílem je a zůstává dosáhnout jeho odsouhlasení v prvním čtení ještě do konce tohoto měsíce. Z pohledu francouzského předsednictví se nejedná o jakýsi malicherný projekt, ani nejde o to, připsat ještě jeden bod na výsledkovou tabuli předsednictví. O to přece nejde. Jde o to, že Evropa, opakuji, musí být připravena dodržet mezinárodní časové termíny s ohledem na časový plán roku 2009 a musí být připravena přijmout žádoucí iniciativy na konferenci v Poznani, jež byla právě zahájena, a v listopadu příštího roku v Kodani.
Vaši zpravodajové si to velmi dobře uvědomují. Došlo k mnoha důležitým kontaktům mezi vaší sněmovnou a panem Borlooem s cílem úspěšně završit tato jednání. Co chceme? Cíle předsednictví jsou jasné: balíček navrhovaný Komisí vytyčuje cíle a je konzistentní. Tyto cíle a tato konzistence musí být uchovány. Nesmíme se odchýlit od původního odůvodnění, jež navrhla Evropská komise.
Musíme začlenit dvě složky: první spočívá v tom, abychom byli dostatečně flexibilní vůči zemím, které vzhledem ke své zeměpisné poloze a hospodářskému rozvoji musí vyvinout úsilí v oblasti snížení emisí skleníkových plynů, a zde mám na mysli zejména naše přátele ze střední a východní Evropy; podstatou druhé složky je, abychom v podmínkách hospodářské krize nalezli nezbytnou flexibilitu pro průmyslová odvětví, jež jsou nejvíce postižena těmito problémy v oblasti energetické spotřeby. To jsou směry, v nichž velmi úzce spolupracujeme s Komisí a s jinými členskými státy, a musíme být všichni jednotni, abychom dosáhli konkrétních výsledků a mohli tento balíček přijmout ještě do konce tohoto roku.
Takže, pane předsedo, pane Barroso, vážení poslanci, toto zasedání Rady je mimořádně důležité. Evropa dnes stojí na rozcestí v několika oblastech, a sice v institucionální, hospodářské a v energetické oblasti. Bude to obtížné zasedání Rady. Musí se vyrovnat se situací v Evropské unii. To je důvod, proč Rada, Komise i Parlament, my všichni musíme učinit absolutně vše, co je v našich silách, abychom těchto různých cílů úspěšně dosáhli. Jsme si však samozřejmě vědomi obtížnosti tohoto úkolu.
José Manuel Barroso
Pane předsedo, pane Jouyete, vážení poslanci, za prvé bych se chtěl připojit, pane Pötteringu, ke všemu, co jste řekl v souvislosti s tragédií v Bombaji, a chci také říci, že sdílím vaše pocity, pokud jde o potřebu ducha solidarity v Evropě a o ducha toho, co musí být pravým evropským občanstvím, které je třeba převést do praxe.
Myslím si, že se všichni dokážeme z těchto událostí poučit a dokážeme prokázat realitu těchto vznešených myšlenek evropského občanství a solidarity.
Pane předsedo, vážení poslanci, v několika posledních měsících musela Evropská unie čelit řadě velkých výzev: konfliktu v Gruzii, bezprecedentní finanční krizi a neočekávané recesi.
Evropská unie doposud tyto mimořádné události správně vyhodnocovala a, jsem o tom absolutně přesvědčen, vedla si chvályhodně. Díky sdílené odpovědnosti a úzké spolupráci našich tří institucí a, musím dodat, díky energii a umění francouzského předsednictví se jasně prokázala užitečnost a důležitost evropské dimenze. Ukázali jsme Evropanům jmenovitě a světu obecně, že Evropská unie je na výši tohoto úkolu: je schopna poskytnout rychlou a koordinovanou odpověď a je připravena spolupracovat se svými partnery na světové scéně.
Ale buďme k sobě zcela otevření a upřímní: hlavní práce nás v nejbližších týdnech teprve čeká. Protože stojíme před množstvím výzev, zejména před třemi velkými výzvami, s nimiž se můžeme vyrovnat jedině tehdy, jestliže tři hlavní evropské instituce - Parlament, Rada a Komise - budou i nadále navzájem spolupracovat a plnit každá svou úlohu při prosazování našich společných cílů: v první řadě přijímat rozhodná opatření, jež musí být okamžitě realizována, aby Evropa vstoupila na cestu hospodářské obnovy a aby byla poskytnuta odpověď na krizi v reálné ekonomice; za druhé, ukázat, že Evropa se vybavuje zdroji, aby se stala vedoucí světovou ekonomikou s nízkou spotřebou uhlíku, a že dokážeme udržet svou pozici vedoucí světové síly v boji proti změně klimatu; a za třetí, vytyčit cestovní mapu pro realizaci Lisabonské smlouvy.
Jsem si jist, že bych mohl zmínit mnoho dalších oblastí, například oblast vnějších vztahů, kde bych chtěl říci, že my v Komisi jsme dnes hrdi na to, že jsme přijali komuniké, ve kterém jsou stanoveny velmi ambiciózní cíle pro politiku skutečného východního partnerství, ale čas je krátký, a proto se nyní soustředím na tyto tři výzvy, které považuji za největší výzvy pro prosincové zasedání Evropské rady.
Především se podívejme na plán evropské hospodářské obnovy. Při diskusích, jež proběhly před říjnovým zasedáním Evropské rady, měly problémy dominový efekt a finanční krize se již šířila do reálné ekonomiky.
O týden později, v komuniké, jež jsme schválili, navrhla Komise politický akční program na evropské úrovni. Řekli jsme, že potřebujeme hospodářskou odpověď na finanční krizi a že tato odpověď musí být koordinovaná. Pro tento politický program byl získán široký konsensus, byl schválen na posledním neformálním zasedání Evropské rady a na dílčím zasedání Parlamentu, jež se konalo v minulém měsíci. Avšak tento politický program vyústil i v globální strategii, jež byla definována na summitu G20, kde posloužil jako základ pro diskusi. A konečně, přístup doporučený v tomto referenčním politickém programu byl přijat členskými státy, když definovaly své vlastní akční postupy.
Plán evropské hospodářské obnovy, který jsem představil minulý týden, nabízí podrobné způsoby jeho realizace a současně povznesl tuto koordinaci na novou, ambiciózní úroveň.
Chci ocenit velkou podporu, jež tomuto plánu obnovy poskytl Parlament formou diskusí v parlamentním výboru a na dílčím plenárním zasedání, a zejména diskusi, kterou jsem měl s účastníky Konference předsedů, a chtěl bych poděkovat předsedovi Parlamentu a předsedům různých skupin za jejich příspěvky, jež tuto diskusi umožnily. Provádění tohoto plánu musí probíhat za stejného trvalého dialogu jako jeho příprava.
Tím, že jsme navrhli investovat 200 miliard EUR do rychlého nastartování našeho hospodářství, náš plán obnovy, jenž obsahuje deset podrobně rozvedených priorit, ukazuje stupeň společného postupu, který na evropské úrovni nemá obdoby. Výzva byla obrovská, a stejně tak i riziko neúspěchu, neboť bylo nutné vypracovat ambiciózní plán v rozsahu odpovídajícím potřebám. Tento plán není založen na nejmenším společném jmenovateli, ale neignoruje ani velmi rozdílnou rozpočtovou a hospodářskou situaci v jednotlivých členských státech, byť všechny členské státy jsou součástí společného trhu a většina má společnou měnu. Musíme proto přiznat, že to není úkol jednoduchý, že z intelektuálního a očividně i z politického hlediska je skutečně dost obtížné najít ekonomickou odpověď pro 27 zemí s tak rozdílnou výchozí situací.
Proto jsme nedefinovali jeden plán, který by byl vhodný pro všechny, ale plán koordinovaný, postavený na nástrojích, které v Evropě máme již k dispozici, na Paktu o stabilitě a růstu a na Lisabonské strategii pro růst a zaměstnanost, avšak při definování společných cílů, jež mají být koordinovaně plněny v zájmu hospodářské obnovy.
Tento plán musí být nyní uveden do života. Zásada koordinace nesmí převažovat jen v době sjednávání dohod, ale i během jejich naplňování, neboť cena nečinnosti je nepřijatelně vysoká. Můžeme se o tom sami přesvědčit: pracovní místa mizí s každým dnem. Nemůžeme čekat, až se recese ještě zhorší a prohloubí se ve vážnou depresi.
Myslím si, že všichni můžeme vidět změnu v přístupu, byť tato změna v přístupu zatím ještě nebyla plně převedena do konkrétních rozhodnutí. Každý si je velmi dobře vědom toho, že nyní se nejedná o běžný pokles hospodářské aktivity. Jsme ve zcela jiné situaci, která není běžným poklesem hospodářské aktivity; nacházíme se, opakuji, v mimořádné situaci, a nyní nastal čas konat.
Každá instituce musí plnit své povinnosti. Komise je splnila tím, že předložila tento plán, a bude je plnit i nadále, aby zajistila jeho provádění. Spoléhám na bdělost Parlamentu, že bude každé z institucí její povinnosti připomínat. Tento plán obnovy poskytuje nezbytný politický rámec pro rozhodný a ambiciózní postup. Domnívám se, že je současně i ambiciózní, i realistický; přicházet s ambiciózními návrhy, které nemají šanci na schválení, nemá smysl. Zároveň však tuto ambicióznost musíme zachovat.
Tento plán ukazuje, že díky hlavním zásadám vytyčeným v Paktu o stabilitě a růstu a v Lisabonské strategii jsme schopni předložit skutečně evropské řešení.
To je velká příležitost, které se Evropa musí chopit. Domnívám se, že pro Evropu je to skutečná zkouška. Nejen test její hospodářské reakce, který je sám o sobě dost náročný, ale i test samotné ideje Evropy. Jaká je naše idea Evropy? Chceme, anebo nechceme mít evropské odpovědi na evropské a celosvětové hospodářské problémy?
Evropa, jednotná ve svých činech, může ukázat, že je schopna: zajistit nezbytnou koordinaci, aby každý mohl nasadit do boje všechny své síly; poskytnout požadovaný rozpočtový stimul v předem stanoveném rozsahu, což zaručí reálný výsledek, a přitom zajistit střednědobou a dlouhodobou udržitelnost úrovně výdajů z veřejných rozpočtů; zajistit rozumné využití krátkodobých nástrojů pro zvýšení dlouhodobé konkurenceschopnosti, přičemž se zabijí dvě mouchy jednou ranou: tato stimulace musí v krátkodobém výhledu omezit dopad krize na domácnosti, pracovníky a podniky, zároveň musí ve střednědobém a krátkodobém výhledu usnadnit přechod k energeticky méně náročné ekonomice a přitom ještě podpořit reformu evropské konkurenceschopnosti; musí zajistit, že veškerá naše činnost bude vycházet z kategorických imperativů solidarity a sociální spravedlnosti, jež se v této krizové době musí přednostně zaměřit na nejzranitelnější subjekty.
Proto jsme stanovili tři jasné priority, tři základní kameny této strategie, jejichž společným základem a prioritou jsou potřeby nejzranitelnějších sektorů společnosti.
Dnes není vhodný čas k tomu, abychom se ve svém postupu omezili na národní úroveň. V tom si musíme udělat zcela jasno. To je zpráva, kterou bych chtěl vyslat Evropské radě, a vím, že se mohu spolehnout na Parlament, že se k této zprávě připojí. Pouze řešení na evropské úrovni bude mít rozsah, který je nezbytný k prosazení změny ve prospěch všech.
Podpora Parlamentu je zcela nezbytná. Chtěl bych vás proto požádat, abyste se novými návrhy zabývali, urychlili postupy a provedli změny v evropském rozpočtovém rámci. I v tom musíme mít jasno. Myslím si, že by bylo zcela absurdní, kdybychom nyní žádali členské státy, aby vyvinuly zvýšené úsilí, pokud jde o jejich rozpočty a navýšení rozpočtových výdajů, aniž bychom byli na evropské úrovni schopni využít všech prostředků, jež máme k dispozici v rozpočtu Společenství.
Komise tedy, jak se domnívám, přišla s dobrým návrhem, když řekla, že by měly být využity všechny nerealizované finanční prostředky na podporu určitých programů a podniknutí určitých evropských opatření, ať už půjde o vnitřní propojení, inovace, energie šetrné ke klimatu nebo o politiku hospodářské obnovy, ve které je ve střednědobém výhledu také obsažen velký potenciál. Domnívám se, že to je to naprosté minimum, které je třeba udělat.
Především vás však vyzývám, abyste vysvětlili našim spoluobčanům, jak Evropská unie poskytuje ochranu, ne že by konala jménem států, ale právě naopak, zvýšením účinnosti opatření podnikaných státy, spojením našeho úsilí o povzbuzení poptávky a obnovení důvěry ve prospěch všech našich občanů.
předseda Komise. -Druhým bodem na pořadu jednání Evropské rady je změna klimatu. Vím, kolik času a pozornosti věnoval tento parlament balíčku boje proti změně klimatu a energetiky. Ukázali jste, že je to skutečně jeden z hlavních politických, hospodářských a "civilizačních” projektů naší doby. Ohlédneme-li se zpět na to, co bude historickým rozhodnutím, uvidíme, že vaše podpora tohoto cíle a váš příspěvek k tomu, jak by měl být dosažen, se ukáží jako nedocenitelné.
Dnes je to téměř rok, co Komise předložila své návrhy. Za tuto dobu jsme byli svědky velkého hospodářského poklesu. V období intenzivního tlaku jsme slyšeli pochopitelné obavy ze strany průmyslu.
Úsilí o dosažení ústředního cíle však zůstalo neměnné: splnit do roku 2020 cíle 20/20/20; ukázat v příštím roce v Kodani cestu ke globální dohodě; a dokázat, že to myslíme vážně a že když o těchto otázkách diskutujeme, jde nám o uzavření dohody.
Samozřejmě, zbývá ještě odvést mnoho práce, než Rada a Parlament dosáhnou konečné dohody. Tak je to správné! Jsou to mimořádně důležitá rozhodnutí, jež se dotýkají života každého Evropana. Zaslouží si, abychom je brali vážně. Musíme to udělat jaksepatří.
Zasedání Evropské rady, které se bude konat příští týden, bude klíčem k dosažení dohody hlav států a předsedů vlád 27. Avšak jakkoli je dohoda v rámci 27 nezbytným předpokladem pro širší dohodu, sama o sobě nestačí. Věřte mi, nikdo neví lépe než Komise, jak rozhodující úlohu sehrává Parlament jako spolutvůrce právních předpisů. Prokázali jste znovu a znovu, že váš příspěvek je nepostradatelný, nejen kvůli demokratické legitimitě evropských právních předpisů, ale také z hlediska jejich účinnosti.
Vaše práce při budování širokého konsensu napříč stranami a přes hranice jednotlivých států k základním právním předpisům je nesmírně důležitá. Budeme potřebovat, abyste se této úlohy zhostili i v případě klimatického a energetického balíčku. Mnohé již bylo dosaženo během nedávných trialogů. Pevně věřím, že společně dokážeme projít i zbytek této cesty. Skutečně se domnívám, že můžeme, a měli bychom na zasedání Evropské rady dosáhnout dohody - a vítám úsilí neúnavně pracujícího francouzského předsednictví Rady, s nímž Komise aktivně spolupracuje. Proto navrhuji, abychom bezprostředně po zasedání Evropské rady navázali na jeho výsledek v trialozích s Evropským parlamentem, jejichž cílem bude překonat zbývající rozdílné postoje a přetavit politickou dohodu v text právních předpisů.
Jsem přesvědčen, že budeme schopni tuto práci v krátkém čase dokončit a ukážeme, že boj se změnou klimatu, za energetickou bezpečnost a hospodářský růst může a musí být veden v duchu vzájemné podpory. To je nejlepší poselství, jaké můžeme vyslat před evropskými volbami, ale i před nástupem příštího prezidenta Spojených států do jeho úřadu a s ohledem na Kodaň. Slibuji, že Evropská komise bude neúnavně pracovat spolu s vámi, aby to bylo umožněno.
A konečně, nepochybně se najdou tací, kdo budou argumentovat tím, že jednat o Lisabonské smlouvě je za současné situace odváděním pozornosti. Budou se mýlit. Evropská unie dnes víc než kdy předtím osvědčuje svůj zásadní význam pro podporu hospodářského a sociálního blahobytu svých občanů. Dát jí nástroje k tomu, aby mohla tento úkol plnit efektivněji, demokratičtěji, to není odvádění pozornosti. Je to naprosto zásadní. Krize, jimž jsme vystaveni, tuto potřebu jen potvrzují.
Domnívám se, že Evropská unie projevila velkou zralost, když v reakci na irské "ne” tento výsledek respektovala a poskytla irským orgánům čas na strávení a analýzu, čas na nalezení východiska z této situace.
A především Evropa prokázala své odhodlání dál usilovat o tuto cenu v podobě nové Smlouvy. Členské státy pokračovaly v ratifikaci. Komise, stejně jako Parlament, tuto smlouvu dál prosazovala. A pracovali jsme společně s Irskem - ne proti němu -, abychom našli správnou cestu vpřed.
Uvedení této smlouvy v platnost zůstává naším naléhavým úkolem. I nadále musí být respektováno rozhodnutí parlamentů 25 zemí, které ji ratifikovaly. A musí být prvořadým cílem Evropské rady, aby vytyčila věrohodnou cestu vpřed, jež umožní Irsku, aby smlouvu také ratifikovalo. Do konce příštího týdne musíme mít cestovní mapu, která nás vyvede ven z této slepé uličky.
Rok 2008 se zapíše do učebnic dějepisu jako rok, kdy Evropská unie musela čelit jedněm ze svých nejobtížnějších zkoušek. Ale věřím, že také jako rok, kdy projevila dostatek odhodlání, dostatek rozhodnosti a dostatek smělosti, aby se s touto výzvou vyrovnala. Využijme několika příštích týdnů k tomu, abychom své budoucnosti zanechali odkaz silnější, ambicióznější Evropské unie.
(Potlesk)
Joseph Daul
jménem skupiny PPE-DE. - (FR) Pane předsedo, pane Jouyete, pane předsedo Komise, dámy a pánové, zasedání Evropské rady příští týden hlavně posoudí odpověď na nynější hospodářskou krizi, a chtěl bych především ocenit práci Evropské komise. Od vypuknutí finanční krize předložila množství dokumentů zaměřených na reformu globálních finančních struktur. Plán obnovy předložený v minulém týdnu, který vítáme, navazuje na všechna tato opatření a je vhodným nástrojem, jak reagovat na naše nynější potíže.
Stejně jako Komise si myslíme, že plány obnovy musí být provedeny co nejrychleji, a stejně jako Komise si myslíme, že klíčem k úspěchu je koordinace těchto opatření obnovy. Hospodářství a sociální soudržnost v našich zemích mají absolutní prioritu. Kromě toho, abychom vyřešili své dlouhodobé problémy, musíme projevit odhodlání a odpovědný přístup. Návrhy Komise zaměřené na současné využití všech politických pák, jež máme k dispozici na evropské úrovni i na úrovni členských států, pro boj s touto krizí, představují výborný přístup.
Naší prioritou musí být učinit vše, co je v našich silách, abychom zabránili sestupné spirále přerůst v recesi. Musíme obnovit důvěru spotřebitelů, protože jen to může rychle změnit situaci. Velice mne mrzí, že některé politické skupiny tento přístup nesdílejí a chtějí využít krize a získat politickou výhodu. Cílem pravého středu, naším cílem není chrlit hesla, ale obnovit stabilitu, růst a zaměstnanost, a tečka.
Naším cílem také je ukázat Evropanům, co se musí uhájit za každou cenu: náš model sociální tržní ekonomiky, který nám závidí celý svět a za který musíme bojovat, protože jen ten může zajistit a zaručit naši sociální soudržnost. Kdybych byl kapitalistou, všichni by to věděli!
V krizové situaci, jež vyžaduje naléhavá, realistická a pragmatická opatření, dávají někteří lidé přednost obviňování opozice, aby zakryli vlastní hříchy. Velmi dobře si uvědomujeme vážnost této krize, ale uvědomujeme si také svou povinnost konat na základě svých hodnot a svých pragmatických způsobů vedení záležitostí, nalézt správnou rovnováhu mezi krátkodobým a dlouhodobým.
Opatření, vynucená v důsledku našich nynějších problémů, nesmí ohrozit naši budoucnost. Z tohoto důvodu podporujeme přístup Komise, jež svá opatření situuje do rámce Lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Tato strategie je totiž nejlepší zárukou zachování našeho sociálního modelu; každá jiná strategie by byla nezodpovědná. Přijetí opatření obnovy však neznamená, že členské státy mohou rezignovat na strukturální reformy nezbytné pro přizpůsobeni jejich ekonomik.
Dámy a pánové, zasedání Evropské rady bude také věnovat velkou pozornost klimatickému a energetickému balíčku. Jednání o většině dokumentů v tomto balíčku dál pokračují a vyzývám všechny, kdo jsou do nich zapojeni, aby učinili vše, co bude v jejich silách pro dosažení uspokojivé dohody.
Globální oteplování je faktem, který nezmění ani finanční krize, ani nynější hospodářská krize. Evropská unie musí ukázat svým světovým partnerům cestu tím, že zaujme zodpovědný politický postoj odpovídající stávající situaci. Její boj proti změně klimatu však musí pokračovat.
To, že byl dosažen pokrok u jednoho dokumentu v klimatickém a energetickém balíčku, je velmi pozitivní znamení a důkaz toho, že existuje skutečné přání pohnout se s těmito texty dopředu, což vítám. Oceňuji nasazení francouzského předsednictví, jež nelitovalo úsilí v zájmu dosažení dohody. Chtěl bych také vyjádřit přání, aby naši irští přátelé navrhli Evropské radě cestovní mapu, která bude realistická a přitom ambiciózní, a předložili časový harmonogram, jak se dostat z této institucionální slepé uličky.
Tato krize nám ještě jednou ukazuje: Evropa musí být schopna přijímat rozhodnutí efektivněji a demokratičtěji. A konečně, chtěl bych poděkovat Komisi za projekt východního partnerství, který hodlá Radě předložit.
Předseda
Kdybych nyní řekl, že jdete vždy příkladem, mohlo by to být vykládáno jako zaujatost.
Poul Nyrup Rasmussen
jménem skupiny PSE. - Pane předsedo, v Evropě máme dnes 17 milionů nezaměstnaných. Pokud něco neuděláme, do roka budeme mít v Evropě 21 milionů nezaměstnaných, a počátkem roku 2010 to bude 25 milionů nezaměstnaných.
14. listopadu tato skupina řekla, že musíme mít jasný cíl, a socialistická a sociálně demokratická strana řekla o víkendu totéž. Naším cílem musí být nepřipustit pokles úrovně zaměstnanosti. Náš finanční stimul bude definován tímto jasným cílem - udržet lidi v práci. Ztratíme pracovní místa, ale vytvoříme nová, abychom udrželi lidi v práci. To, co mi zde, ve zprávě Komise, chybí, není směr, ale ambice a skutečná koordinace.
Vím, je to obtížné. Neříkejte prosím, že prosté spojení úsilí - což je něco, co vlády dělají vždycky - je koordinace, protože to tak není. Sdílím vaši ambici koordinovat, ale spojme své síly - tento Parlament a vy a předseda Rady - a zeptejme se jednou vlád, abychom pochopili, kolik přidané hodnoty můžeme získat tím, že budeme postupovat koordinovaně. Vy i já víme, že ve svých členských státech dosáhnete dvojnásobného efektu.
Mým druhým bodem je toto. Pokud to uděláte, mohli byste prosím vy a předseda Rady položit svým kolegům, hlavám států a předsedům vlád na zasedání Rady, tuto otázku: chceme-li zajistit úroveň zaměstnanosti, kolik na to potřebujeme? Provedl jsem makroekonomické kalkulace, jež ukazují, že musíme investovat - jak to učinila španělská vláda - jedno procento HDP nejen v příštím roce, ale také v letech 2010 a 2011. Jinak tuto úroveň neudržíme.
Jak to tedy udělat? Navrhoval bych toto: abyste, pane předsedo, sestavil seznam priorit definovaných v naší strategii inteligentního zeleného růstu a v lisabonských cílech, kde 27 členských států říká, že se s vámi a s Radou v názoru na tento seznam shodují. Pak ukažte Německu, Francii, Itálii - nám všem - kolik přidané hodnoty získáme při společném postupu. Potom vypracujte časový harmonogram, kde bude, kupříkladu uvedeno: přijmete-li svá rozhodnutí před vánocemi, sejdeme se znovu v únoru, v předjaří, a vyhodnotíme, jaký to mělo efekt. Pak budeme na jaře připraveni přijmout druhý balíček, a na podzim třetí balíček jako součást dlouhodobé strategie zajišťující naše cíle.
Neříkám, že to bude jednoduché. Říkám, že sdílím vaši ambici, ale nevidím, jak se tyto cíle budou realizovat v praxi. Spojme síly a dokažme to!
Graham Watson
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedo, když jsme se posledně sešli, ocenili jsme rychlou reakci Rady na finanční krizi. Pro tuto Evropskou radu však, jak se zdá, už rychlost není důležitá. Ale měla by být. Výzvy, před nimiž naše Unie stojí, jsou reálné. Recese rdousí podniky a změna klimatu se stále více prohlubuje.
Rada a Komise si musí uvědomit to, co Martin Luther King nazval "krutou naléhavostí dneška”. Naši ministři financí včera nedokázali pochopit naléhavost plánu obnovy. Stimulační impuls ztrácí svou hodnotu. Předsednictví by nám mělo říci, které členské státy byly proti. Musíme zůstat v rámci Paktu o stabilitě a růstu, zachovat konkurenceschopnost a pravidla pro poskytování státní podpory a naplnit výzvu lisabonské agendy, ale musíme konat rychle.
Rada bude samozřejmě hledat právně závazný rámec pro snížení emisí uhlíku. Je zde pokrok. Stropy pro obchodování s emisemi, nikoli regulace a náklady, odchylky pro menší producenty emisí, citlivý přístup k situaci v jednotlivých zemích a pohyblivé rozpětí pro dražby emisních povolenek - to vše je rozumné. Co by rozumné nebylo, je jakýkoli pokus kteréhokoli členského státu zmařit dlouhodobý plán kvůli krátkodobému sobeckému zájmu. Nebudeme-li řešit změnu klimatu nyní, ujede nám vlak. Dohoda o emisích CO2 z osobních automobilů dosažená minulý týden ukazuje, jak snadné je vydat se cestou nejmenšího odporu, dát přednost právně zaručeným zájmům před globálními zájmy. Dohoda týkající se změny klimatu bude něco stát, ale existují také příležitosti. Evropa může vést svět v inovaci zelených technologií. Odvážný bere vše a Evropa musí mít odvahu pramenící z jejího přesvědčení.
Minulý týden v Irsku vydali podnětnou zprávu o možnostech volby pro Lisabonskou smlouvu. Taoiseach musí nyní přijít s konkrétním plánem a jasným časovým harmonogramem, jak se pohnout dopředu, protože občané Evropy chtějí efektivní Evropskou unii. Nikdy nikoho nepřesvědčíte, aby více důvěřoval naší Unii, když nebude fungovat. A minulý týden jsme byli svědky toho, jak Unie nefunguje. Poslance této sněmovny, kteří minulý týden vyvázli z pumových útoků v Bombaji, uvítal konzul z EU, který jim řekl, že pomůže jen občanům své vlastní země. Nic neukazuje naléhavou nutnost koordinované konzulární ochrany v EU víc než toto.
Naše Unie musí chránit všechny své občany, když se dostanou do nouze. Předseda Komise řekl "buď se spolu utopíme, nebo budeme plavat spolu”. Pravda, někteří možná budou chtít raději šlapat vodu, ale Evropa to tak dělala dřív, a nefunguje to. Nyní potřebujeme od Evropské rady činy.
Rebecca Harms
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Pane předsedo, dámy a pánové, týden před odletem delegace Evropského parlamentu do Poznaně by mělo být zhodnoceno, zda to, co Komise nyní stále opakuje, je skutečně pravda, totiž že reakce na krizi reálné ekonomiky a na krizi na finančních trzích je spojena s ambiciózní strategií ochrany klimatu. V této souvislosti znovu tvrdím, že vše, co Komise doposud na toto téma řekla, vyvracejí probíhající jednání trialogu o klimatickém balíčku. Signál vyslaný počátkem tohoto týdne dohodou o osobních automobilech je takový: Evropa vskutku slíbila ambiciózní ochranu klimatu a záchranu světa. Evropa chce změnit vše, jen ne své automobily. Myslím si, že jsme vyslali mimořádně špatný signál.
Pokračujme v obchodování s emisemi. Víme, že obchodování s emisemi je nejdůležitějším nástrojem evropské politiky v oblasti ochrany klimatu, že nabídkové řízení je alfou a omegou této činnosti. Nyní zbývá ještě sjednat výjimku pro energetické odvětví a vyčlenit energeticky náročný průmysl na téměř celé příští desetiletí. Myslím si, že to je velmi špatná zpráva pouhý týden předtím, než odletíme do Poznaně. Nejméně polovina ambiciózního úsilí o snížení emisí CO2 by měla být vyvíjena v rozvojových zemích, a ne v Evropě samotné. My však nechceme tato opatření v rozvojových zemích ani financovat.
Pane Barroso, chtěla bych vás upřímně požádat, abyste konečně formuloval nový zelený úděl, o kterém vždy tolik hovoří i pan Dimas. Chtěla bych vám také říci, že míra souhlasu občanů Evropské unie by byla mnohem větší a rostla by, kdyby byly vyhodnoceny chyby ve starých hospodářských strategiích Evropské komise, a to i chyby související s finančními trhy, kdybyste uznal, že vaše odhady z loňského roku nebyly správné.
Pak by snad lidé uvěřili v nový začátek a bylo by také možné očekávat větší podporu Lisabonské smlouvy. V tuto chvíli, stejně jako jsem to učinila před dvěma týdny ve Štrasburku, bych vás skutečně prosila, abyste byl v této záležitosti upřímný. Existuje nějaký nový zelený úděl, anebo skutečně chcete pokračovat ve strategiích uplynulého desetiletí?
Brian Crowley
jménem skupiny UEN. - Pane předsedo, chtěl bych poděkovat úřadujícímu předsedovi panu Jouyetovi a předsedovi Komise za jejich dnešní vystoupení.
Chtěl bych se velmi krátce zmínit o otázce plánu hospodářské obnovy, protože to je to, co v mnoha ohledech zajímá občany a lidi nejvíc, pokud jde o to, jak hodláme reagovat a odpovědět na bezprecedentní globální problémy, které nás postihly v posledních několika měsících. Plán obnovy a návrh Komise vítám. Dobře zapadá do toho, co členské státy již dělají, a ovšem, na čem se členské státy dohodly v rámci koordinovaného plánu za francouzského předsednictví.
Je zcela zvláštní - a svým způsobem je to i ironií osudu - že musela přijít tato krize, aby přivedla britskou vládu do evropského klubu, aby viděla, jak dokážeme společně pracovat a koordinovat činnost navzdory tomu, že se dlouhá léta snažila stát stranou a přidržovat se svého vlastního, samostatného kurzu.
Tato otázka víc než co jiného vede k poznání: ano, máme nezávislost, ano, může dělat věci samostatně, ale když postupujeme společně, když se semkneme a zapojíme nejlepší mozky, inovaci, talent a energii 27 členských států, pak skutečně můžete tímto individuálně společným úsilím změnit svět. Blahopřeji předsedovi Komise panu Barrosovi a předsedovi Rady k tomu, že nám umožnili, abychom v roce 2008 jako Evropská unie dozráli a abychom reagovali jako dospělí lidé na vážné krize a na kritiku týkající se schopnosti Evropy reagovat.
Tím se dostávám ke druhému bodu, který budeme na zasedání Rady projednávat, k otázce Lisabonské smlouvy. Mnozí lidé mají očividně velké obavy, pokud jde o to, jak hodláme vyřešit přetrvávající otázky, protože se nepodařilo v každém z členských států Lisabon ratifikovat. Pevně věřím, že irská vláda přijde s plánem, jak by se mělo postupovat. V tomto plánu vyzve další členské státy, aby také podnikly určité kroky. Ale nejsou to jen samotní Irové, kdo se musí s tímto problémem vyrovnat. S tímto problémem se musí vyrovnat každý členský stát - a opět musíme postupovat společně.
Chtěl bych vyzvat všechny poslance, aby se seznámili se zprávou, kterou vypracoval zvláštní výbor v Oireachtas, národním irském parlamentu. Stojí za zmínku, že jediný, kdo vznesl vůči této zprávě námitky, byli titíž lidé, kteří měli námitky proti Lisabonské smlouvě a proti každé další smlouvě, která jí předcházela. Jsou to tytéž stínové postavy, které se rády skrývají v temnotě a tvrdí, že existuje lepší cesta, ale nikdy neřeknou, co je ta lepší cesta; úplně stejní lidé, kteří nikdy nenavrhnou to, co je nejlepší z hlediska irských zájmů a evropských zájmů, ale jen něco takového, z čeho mohou vyzískat alespoň malou politickou výhodu sami pro sebe. Skutečnost je taková, že společně můžeme dosáhnout více a lépe, ale že to také vyžaduje kompromis, porozumění a toleranci vůči rozdílným stanoviskům, jež se budou vyskytovat.
Mary Lou McDonald
jménem skupiny GUE/NGL. - Paní předsedající, představitelé EU se sejdou příští týden v Bruselu, a jestliže Taoiseach (předseda vlády) Brian Cowan navrhne, aby irskou podporu Lisabonské smlouvy bylo možné zajistit souhlasnými politickými deklaracemi nebo lichotivými slovy o vybraných otázkách, hluboce se mýlí. Taoiseach se snažil odvrátit pozornost od hluboké nespokojenosti se směrem, jímž kráčí EU, kterou pociťují lidé nejen v Irsku, ale i v mnohem větším měřítku. Průzkumy veřejného mínění v Irsku, a ovšem i vlastní výzkum vlády týkající se hlasování "proti”, odhalily obavy lidí v oblasti práv pracovníků, veřejných služeb, militarizace a demokracie, a tyto obavy sdílejí miliony pracovníků a rodin v celé Unii.
Hospodářská krize, jíž čelíme, ukazuje, že veřejné služby a práva pracovníků dnes víc než kdy předtím musí být chráněny před nespoutanými a neregulovanými silami trhu. S tím, jak vláda zápasí s krizí, je stále jasnější, že Lisabonská smlouva je zastaralá. Vlády znovu objevily nutnost státní intervence ve veřejném zájmu, nutnost flexibility a obezřetnosti při reagování na potřeby vlastního lidu, a dostaly drahou lekci. Zjistily, že trh není všemocný. Nedokáže poskytnout všechna řešení, ale přesto se Lisabon snaží postavit na piedestal tento zkrachovalý přístup volného trhu, který po sobě zanechal takovou spoušť.
Potřebujeme nový směr, a pravda je taková, že Lisabonská smlouva nám ho neposkytuje. Irské vládě se nepodařilo přenést diskusi do dalších vlád; nedokázala usilovat o lepší úděl nejen pro Irsko, ale pro celou Unii. Irská vláda by si měla vzít od svého lidu poučení, měla by se naučit, jak vést. A ona musí jít v čele. Avšak všichni představitelé EU jsou zodpovědni za to, aby reagovali, skutečně reagovali na obavy lidí.
Cynické politické manévry a prázdná rétorika irskou podporu pro Lisabon nezískají, ale hlavně neposkytnou nové cesty, jež EU potřebuje. Představitelé mají na vybranou. Mohou vést, vycházejíce ze srdcí a ducha svého lidu, nebo mohou přijímat rozhodnutí, jež jsou v zájmu lobbistů a byrokratů. Představitelům EU říkám: učiňte správnou volbu; naslouchejte Irsku a slyšte v jeho hlasu odezvu Francie a Nizozemska, požadavek reformy, obnovy, požadavek změny.
Hanne Dahl
jménem skupiny IND/DEM. - (DA) Paní předsedající, začíná vycházet najevo, jak hanebný kompromis má být dosažen s Irskem, abychom ho přiměli přijmout Lisabonskou smlouvu. Zažila jsem v této sněmovně vše od manipulací až po špatně skrývané hrozby typu "co myslíte, kdo ztratí svého komisaře vzhledem k tomu, že musíme naplnit, co se praví ve Smlouvě z Nice, totiž že bude méně komisařů než členských států?” Slyšela jsem prominentní tvůrce veřejného mínění, jak hovoří o vyhození Irska z Unie, dokonce včetně šéfredaktora jednoho listu v mé vlastní zemi. Na Konferenci předsedů bylo rozhodnuto, že rozhodnutí o Irsku a o Lisabonské smlouvě dosažené ve Výboru pro ústavní záležitosti nebude předloženo k rozpravě a k hlasování v plénu. Avšak na svém pondělním zasedání došel tento výbor k závěru, že právě toto rozhodnutí by mělo tvořit základ oficiálního postoje předsedů, a tedy Parlamentu. Parlament však společný postoj k této otázce mít nemůže.
Když se o této otázce hlasovalo, bylo 16 hlasů pro a 6 proti. To je velmi chabý základ pro zformulování společného postoje, zvláště s ohledem na to, že neproběhla rozprava ve sněmovně. Je ostudné, když vidíme, jak je v této sněmovně oklešťována demokracie, ve stejné sněmovně, ve které tak rádi zvedáme ukazováček, když moralizujeme o zemích bez demokracie, a ve které vyznamenáváme bojovníky za demokracii tím, co si dovolujeme nazývat Sacharovovou cenou. Cesta vpřed pro demokratickou Evropu nevede přes odporné kompromisy, plané sliby a amorální hrozby. Cesta vpřed - to je poctivá a otevřená diskuse.
V několika málo členských státech, kde se úřady odhodlaly naslouchat tomu, co si myslí lid, bylo odpovědí jasné odmítnutí Ústavy i Smlouvy - hlasování "proti” ve Francii, v Nizozemsku a v Irsku. Co víc je ještě třeba, než se Parlament probudí a zjistí, že jsme absolutně ztratili kontakt se svými voliči? Kde jsou všichni ti kohouti, co se nadýmají a vyhrožují Irům a Čechům? Což se neodvažují předstoupit před voliče a umožnit jim, aby sami rozhodli o této vizi pro Evropu?
Jim Allister
Paní předsedkyně, ačkoli by se tento summit měl plně soustředit na hospodářskou krizi, která postihuje nás všechny, bohužel bude mnoho času věnováno tomu, jak potlačit demokraticky vyjádřenou vůli irských voličů.
Nerespektování právoplatně vyjádřeného názoru malé země na Lisabonskou smlouvu je zjevné. Vůči velké zemi by se o takový nestvůrný, mugabeovský přístup nikdo neodvážil ani pokusit. Voliči v Irské republice jsou však pro evropskou elitu, pro kterou je její drahocenný lisabonský projekt důležitější než demokracie v některém z členských států, snadným protivníkem, kterého lze převálcovat. A právě taková arogance, takový záměr zastrašovat ty, kdo kříží jejich plány, vedly k takovému odtržení EU od jejího lidu. Celá tato nepěkná sága je více o politikách šikanování, než o demokracii.
Jean-Pierre Jouyet
úřadující předseda Rady. - (FR) Paní předsedkyně, pane předsedo Komise, páni předsedové skupin, vážení poslanci, za prvé, navazuji na to, co řekl pan Daul, a stejně jako on chci ocenit práci, kterou odvedla Komise, zejména pokud jde o posílení finanční struktury: fakticky nyní existují čtyři důležité směrnice, které Komise byla schopna předložit a byly schváleny Radou ve složení ministrů hospodářství a financí během velmi krátkého období, jež nás dělí od září.
Pan Daul tuto práci vyzdvihl zcela oprávněně, a zcela oprávněně také poukázal na to, že musíme svým postupem obnovit důvěru a prokázat odvahu. Tato důvěra bude nalezena, jak uvedli někteří poslanci, v jednotě a koordinaci.
Chtěl bych znovu ujistit pana Daula, znám ho dobře a vím, že má mnohem blíž k hodnotám sociální tržní ekonomiky a není v žádném případě žádným bezuzdným kapitalistou. Chci všechny ujistit, že i ten nejzběžnější kontakt s ním by to potvrdil. Proto bych mu chtěl v této souvislosti poděkovat a také říci, že jsme skutečně nechali vypracovat instituciální cestovní mapu a že jsem zaznamenal obavy, které vyjádřil, a obavy jeho skupiny v této oblasti.
Chtěl bych také říci panu Rasmussenovi, že tomuto cíli, co se týká úrovně zaměstnanosti, věnuje francouzské předsednictví samozřejmě maximální pozornost, že to, co řekl a na co poukázali i další poslanci, totiž že jsme si vědomi toho, že při větší koordinací zvýšíme přidanou hodnotu, kterou můžeme přinést, na dvojnásobek nebo i více a že ohledně postupu, tj. nastartování specifických projektů, stanovení praktických cílů a časového harmonogramu, se shodujeme s připomínkami pana Rasmussena.
Chtěl bych také ujistit pana Watsona, který je velkým pragmatikem a pedantem; pan Watson zcela správně poukázal na skutečnost, že musíme i nadále konat rychle. Nemyslím, že to musím říkat úřadujícímu předsedovi Rady znovu, ale požádám ho, aby konal ještě rychleji. Skutečně si nemyslím, že zapomněl na nutnost rychlého postupu. Chtěl bych pana Watsona ujistit, že naléhavost se nevytratila, plně si ji uvědomujeme, stejně tak, jak jste řekl, nesmíme, zejména v oblasti boje proti změně klimatu, a také paní Doyleová, která je ve sněmovně, obětovat dlouhodobé požadavky, jak na to také poukázala paní Harmsová, ve prospěch krátkodobých zájmů, ani nesmíme podlehnout sebestřednosti, kterou někteří vyjádřili, naopak musíme projevit solidaritu, zejména našim přátelům ve střední a východní Evropě, zejména Polsku, státům Pobaltí a dalším státům, a o této otázce se bude také jednat na zasedání Evropské rady 11.-12. prosince.
Řekl jsem paní Harmsové, že od těchto cílů nesmíme ustoupit. Záměrem předsednictví v žádném případě není od těchto cílů ustupovat. Řekl jsem, že balíček předkládaný Komisí je konzistentní, že obsahuje několik cílů, pro které byly stanoveny příslušné časové lhůty, a to nikoli francouzským předsednictvím, a že tyto cíle musí být dodrženy. Za nynější krize je to morální imperativ; nemůžeme vést mezinárodní jednání a přitom se domnívat, že všechno za nás udělají rozvojové země. V této oblasti jsme stejně tak povinni projevit solidaritu i vůči rozvojovým zemím.
Pokud jde o dohodu, jež byla dosažena v rámci trialogu s Evropským parlamentem a za kterou vaší sněmovně děkuji, myslím si, že je to vyvážená dohoda a velmi konkrétní dlouhodobý cíl, který byl vytyčen pro osobní automobily, a za druhé, je zaveden pokrokový a vysoce pobídkový režim sankcí, který byl vyvinut i pro výrobce, a za třetí, byla začleněna také podpora zelených inovací.
Pokud jde o finanční trhy, odkazuji paní Harmsovou na to, co jsem řekl na podporu toho, o čem se před chvílí zmínil pan Daul. Vítám zmínku pana Crowleyho o nutnosti koordinace. Vnímám, co řekl k iniciativám podniknutým irskou vládou. Úzce v tom spolupracujeme a velmi pozorně to sledujeme a můžete se spolehnout, že předsednictví projeví porozumění a toleranci, o kterých jste se zmínil.
Paní McDonaldové chci říci, že voliče a sociální kontext v Irsku dobře známe, že stejně tak dokážeme Irsko pochopit, a že v tom všem, ani v dialogu, který vedeme s irskými orgány, není žádné cynické manévrování a že každá strana se snaží být konstruktivní, abychom, jak o tom hovořil předseda Barroso, dokázali udržet kurs; kurs, který, a krize to jasně ukazuje, je naprosto nezbytný, pokud jde o institucionální rámec a Lisabonskou smlouvu.
Paní Dahlové bych chtěl říci, že budeme postupovat v součinnosti s Irskem, s nímž samozřejmě musíme projevit solidaritu, a pana Allistera bych chtěl ovšem znovu ujistit, že v těchto různých oblastech můžeme podnikat účinné kroky.
Abych uzavřel své vystoupení, k tomu, co zde řekli různí vystupující a předseda Barroso, při poslechu těchto diskusí mne fascinuje absolutní nutnost, abychom zůstali jednotni a projevovali solidaritu: solidaritu a koordinaci v hospodářských a finančních otázkách; solidaritu před klimatickou hrozbou; solidaritu se zeměmi vystavenými největším potížím v oblasti energetické bezpečnosti; solidaritu také ve všech záležitostech obrany; solidaritu i ve vztahu k rozvojovým zemím a k jihu - což je cíl Unie pro Středomoří; solidaritu s Irskem, ale také s odpovědností za nalezení řešení a za směřování k naplnění Lisabonské smlouvy v co nejkratší době; také solidaritu vůči východu a vůči sousedním východním zemím v návaznosti na iniciativu Komise v otázce východního partnerství, která bude určitě na příštím zasedání Evropské rady schválena. To se mi jeví jako důležité v naší odpovědi na výzvy, před nimiž v současnosti stojíme.
José Manuel Barroso
předseda Komise. - Paní předsedající, abych se zaměřil na bod, který byl v mém vystoupení nejdůležitější - na plán evropské hospodářské obnovy - chtěl bych říci, že vám děkuji za velmi širokou podporu tohoto plánu, který Komise předložila, jmenovitě za výroky pana Daula, pana Rasmussena, pana Watsona, pana Crowleyho - děkuji za vaši podporu. Jsem si jist, že s velmi aktivním přispěním francouzského předsednictví - a zde chci zdůraznit úsilí pana Jouyeta - myslím si, že můžeme dosáhnout skutečného pokroku.
Pan Rasmussen hovořil o ambici a v závěru řekl, že naši ambici sdílíte. Děkuji mu za tyto poznámky. Především souhlasím s tím, že důležitým aspektem by měla být zaměstnanost. To je plně slučitelné s cíli Lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Souhlasím s tím, že právě porovnáním úrovně zaměstnanosti můžeme po uplynutí určité doby zhodnotit, jak účinná byla naše odpověď. Je to kritická, obtížná doba, velmi náročný úkol. Pokud jde o koordinaci, můžete se na Komisi spolehnout: chceme co nejvíce koordinace, a máme pro to některé nástroje. Jak jsme uvedli ve svém sdělení, vyzveme k novému konvergenčnímu programu pro členské státy v rámci Paktu o stabilitě a růstu, a máme také úkoly v rámci evropské strategie, tj. Lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Takže s lisabonskými doporučeními specifickými pro každý členský stát - a vrátíme se k tomu 18. prosince, bezprostředně po zasedání Evropské rady - a s novými programy stability a konvergence si budeme jisti, že i členské státy budou způsob jejího plnění koordinovat.
Nyní k vám však budu jako vždy zcela upřímný a otevřený. Řekli jste, že to podporujete. Podpořte nás prosím, různé politické skupiny, a také vaše politická skupina, až budete hovořit s některými finančními ministry našich vlád. To je velice důležité. Je důležité, abychom dosáhli dohody se svými vládami nad rámec jednotlivých zemí a napříč stranami, chceme-li uspět.
To je otázka, protože, jak víte, tradičně existuje velký odpor ze strany členských států k samotné myšlence koordinace. Když jsme po Kokově zprávě přezkoumávali Lisabonskou strategii, některé členské státy kategoricky odmítaly dokonce i samotnou myšlenku koordinace. Přednedávnem, když se tato krize blížila, někteří velmi významní politikové odmítali i samotnou myšlenku evropského plánu, natož koordinace.
Je spravedlivé říci, že nyní již existuje konsensus o určité úrovni koordinace při naplňování plánu obnovy. Mám-li však k vám být otevřený, dosud neexistuje plná shoda, například, pokud jde o nutnost mobilizovat nevydané prostředky z rozpočtu Evropského společenství. Včera o tom jednala Rada ve složení pro hospodářské a finanční záležitosti, aniž byla zatím dosažena shoda. Existovala velmi důležitá shoda, ale ta se týkala našeho návrhu na navýšení kapitálu Evropské rozvojové banky. Byly dosaženy i další, velmi důležité dohody.
Na závěr bych chtěl říci, že jsme pro posílení spolupráce, ale jak víte, tradičně zde existuje určitý odpor. Můj politický závěr je následující: pokud se nedokážeme shodnout na vyšší úrovni koordinace nyní, za této krize, tak kdy tedy? Proto jsem ve svých úvodních poznámkách řekl, že pro Evropu je to zkouška. Vedle důležitých konkrétních hospodářských aspektů této odpovědi je to pro Evropu zkouška i v tom smyslu, že se ukáže, zda si Evropa skutečně přeje převést tuto míru obav do reálné koordinace pro budoucnost. Takový bude postoj Evropské komise, který předložím Evropské radě.
Ještě jedna, poslední poznámka týkající se inteligentního zeleného růstu. Ano, do svého návrhu jsme ho zařadili. Děkuji vám za vaše připomínky k této otázce. Předložili jsme velmi konkrétní návrhy, které se týkají energetické účinnosti, rychlého rozšíření zelených produktů, rozvoje čistých technologií pro automobilové odvětví a stavebnictví, právě proto, že chceme zdůraznit jeden bod: to, co členským státům navrhujeme, nejsou jen výdaje pro výdaje.
Výdaje jen pro výdaje nejsou řešením. Důležité je, aby to byly inteligentní výdaje: výdaje, jež odpovídají bezprostředním, krátkodobým potřebám pro povzbuzení poptávky - z důvodů, které, myslím si, není nutné rozvádět - ale také výdaje, které jsou skutečnou investicí do budoucnosti, do naší zelené agendy, do našeho boje proti změně klimatu, do energetické účinnosti, do vnitřní provázanosti, do inovace. To je to, co navrhujeme: výdaje, které v krátkodobém výhledu neodporují střednědobému a dlouhodobému výhledu. To je návrh, pro který se pokusíme získat souhlas v Evropské radě. Skutečně se domnívám, že nyní jsme k tomu mnohem blíž, a doufám, že na příštím zasedání Evropské rady učiníme historická rozhodnutí.
Timothy Kirkhope
Paní předsedající, jsem rád, že mohu znovu vystoupit v tomto parlamentu jako nedávno zvolený předseda delegace britských konzervativců. Ujišťuji vás, že v období před evropskými volbami budu důrazně vystupovat za takovou Evropu, jakou chce moje strana, a zároveň budu ovšem velmi kritizovat socialistickou Evropu, kterou ukazuje pan Rasmussen - který nás právě opustil - a jeho kolegové ve svém předvolebním prohlášení zveřejněném tento týden. Je to jistě velmi skličující čtení.
Dva moji kolegové pobývali minulý týden v Bombaji s obchodní delegací a byli ve velkém nebezpečí. Chtěl bych oficiálně vyjádřit nejen naše odsouzení těchto ukrutností, ale také náš dík zejména francouzskému předsednictví za okamžitou reakci a za ochranu, kterou poskytli poslancům Evropského parlamentu v této delegaci, včetně mých britských kolegů.
Zasedání Rady má obsáhlý program: hospodářská a finanční krize, Lisabonská smlouva, změna klimatu a budoucnost SZP. Nyní se budu zabývat jen hospodářskými otázkami. Ve Spojeném království vláda oznámila nejvyšší úroveň výpůjček v naší historii. Náš ministr financí během příštích pěti let zdvojnásobí státní dluh na 1 bilion GBP. Oznámil také dotace ve výši 20 miliard GBP, zatímco na vyšších daních se má státu vrátit 40 miliard GBP. Jeho takzvané fiskální pobídky zaručí, že naše recese - jak Komise správně uvedla - bude nejdelší a nejhlubší ze všech zemí EU. Pobídka toho druhu, která byla oznámena, může pomoci jen v zemích se zdravými veřejnými financemi. V případě Spojeného království jsme nyní pro dohlednou budoucnost zatíženi vysokými výpůjčkami.
V minulém týdnu jsme obdrželi podrobnosti důležitého plánu obnovy vypracovaného Komisí, který, jak se domnívám, obsahuje některé velmi pozitivní body, ale obávám se, že tato iniciativa sama o sobě možná nebude řešit bezprostřední problémy. Hlavní důraz by měl být položen na to, přimět banky, aby si půjčovaly navzájem, aby půjčovaly podnikům a obyčejným lidem. Za situace, kdy roste nezaměstnanost, musíme budovat důvěru, a ne zanechat po sobě dědictví v podobě zadlužení a vyšších daní, s nimiž budou zápolit naše děti a vnuci.
Jo Leinen
(DE) Paní předsedající, na rozdíl od pana Kirkhopea bych chtěl říci, že předvolební prohlášení z Madridu je dokumentem naděje a znamením toho, že existují východiska z krize, jež musíme ze všech sil podpořit.
Parlament podporuje francouzské předsednictví na summitu, který se bude konat příští týden, abychom nakonec měli jasno, pokud jde o ratifikaci Lisabonské smlouvy. Nemůžeme jít do evropských voleb s nejistotou ohledně toho, zda se tato smlouva blíží, nebo ne. To by bylo pozváním pro všechny odpůrce Evropy, aby při těchto volbách získali nezaslouženou výhodu a mohli rozpoutat spektakulární bitvu "pro" a "proti" týkající se smlouvy, která byla již v 25 státech ratifikována. Z tohoto důvodu Výbor pro ústavní záležitosti vypracoval návrh usnesení, kde jsme vyzýváni, abychom se všemi silami zasadili za dosažení ratifikace, případně ještě před volbami. Na tomto summitu si musíme konečně učinit jasno. Nesmíme to odkládat na příští rok.
Paní místopředsedkyně, v Irsku bude druhé referendum. Naše prohlášení Komunikace v partnerství je lakmusovým papírkem, který ukáže, zda dokážeme lidi informovat. Nesmíme to ponechat na odpůrcích Evropy.
Andrew Duff
Paní předsedkyně, pokud jde o Smlouvu, domnívám se, že nakonec zaznamenáváme určitý pokrok. Český soud a irský parlament komplexně a rozhodně odrazily útok na Smlouvu vedený nacionalistickými a reakčními silami. Vážené zastoupení Sinn Féin samozřejmě odešlo, ale nehovořím o této otázce jako lobbista nebo jako byrokrat, ale jako demokrat.
Je nyní na českém parlamentu a na irské vládě, aby učinily příští rozhodující kroky. Potřebujeme jasnou záruku od Taoiseach (předsedy vlády), že hodlá uspořádat druhé referendum v nějaké konkrétní době, a potřebujeme profesionálnější plán kampaně. Parlament zde apeluje na obrovskou velkorysost irského lidu a na jeho pronikavou inteligenci, aby si uvědomil závažné důsledky druhého "ne”
Konrad Szymański
(PL) Paní předsedající, Polsko učinilo mnohé pro nalezení kompromisu v otázce klimatického balíčku. Navrhli jsme změnit základní rok a zahrnout do bilance CO2 absorbovaný lesy. Dnes chceme navrhnout systém založený na nejlepších referenčních hodnotách pro technologie a na vyloučení některých ohrožených odvětví ze systému dražby.
Nyní je na tahu předsednictví. Když jsme dokázali najít řešení pro německý automobilový průmysl, proč bychom nemohli najít nějaké řešení pro země střední Evropy? Naše země nemůže přistoupit na zjevný kompromis, což prostě zpomalí pokrok Polska na cestě k systému dražby.
Nemůžeme souhlasit s tím, aby cílů souvisejících s hypotetickou změnou klimatu bylo dosaženo za cenu vyšších cen energie, přenesení výroby elektrické energie a výroby cementu, kovů a skla mimo Unii, takže těchto cílů by bylo dosaženo za cenu pomalejšího hospodářského rozvoje a masového propouštění dělníků pro nadbytečnost. S tím by nikdo v Polsku nemohl souhlasit. Ani vláda, a opozice už vůbec ne.
Bernard Wojciechowski
Paní předsedající, moderní světové hospodářství stojí na obrovské pyramidě dluhů: na dluzích států, bank, korporací a podniků. Tyto dluhy jsou navzájem propojeny. Strukturální nedostatky hospodářského systému, jichž jsme svědky, a systém tržního hospodářství, který je zdeformovaný, jsou zásadním způsobem spojeny s peněžním úvěrovým systémem.
Chybně fungující hospodářství je důsledkem spojování systému tvorby kapitálu s úvěrem. Maurice Allais to přirovnal k rakovině, která neúprosné pojídá kapitalistické hospodářství. Tento systém umožňuje vytvářet kupní sílu bez reálného ekvivalentu. Proto je nutné provést zásadní reformy bankovních a finančních systémů. Musí být reformován daňový systém a musí se změnit také způsob, jakým fungují burzy cenných papírů.
Pokud jde o plán na zalepení děr v zadrhávajícím se finančním soukolí s pomocí peněžních injekcí - v mé zemi k tomu zjevně dochází také - myslím si, že by měl být odložen tam, kam Měsíc nesvítí.
Jana Bobošíková
- (CS) Dámy a pánové, doufám, že předsedové vlád zemí Unie příští týden odmítnou unifikovaný boj s ekonomickou krizí, který navrhla Komise. Vydat centrálně 200 miliard EUR z kapes daňových poplatníků na zelené investice a inovace není lék na 27 různých ekonomik. Rovněž tak není lékem centrálně zvyšovat nebo snižovat daně a řídit výši rozpočtových deficitů a vládních garancí. Jsem přesvědčená, že členské státy musejí spolupracovat, ale konkrétní kroky by měly země podřídit své situaci, nikoliv bruselskému diktátu.
Dámy a pánové, Rada by také měla odmítnout tlak na to, aby členské země dokončovaly ratifikaci Lisabonské smlouvy. Měla by uznat, že Smlouva je irským ne mrtvá. Upozorňuji, že Lisabonská smlouva může změnit současnou Evropu na místo bojů, zrad a zvěrstev. Dává totiž velmocím legální klacek na země menší, a to plodí jen násilí, válku a chudobu. Lisabonská smlouva tak ohrožuje existenci Evropské unie jako projektu svobody, prosperity a míru.
Karl von Wogau
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, potíže při evakuaci evropských občanů z Bombaje ukázaly na nutnost užší koordinace v otázkách bezpečnosti a obrany v Evropské unii. Spolupráce s Radou se v posledních měsících vyvíjela velmi dobře. Spolupráce s francouzským předsednictvím a Radou byla velmi plodná.
Hlavní událostí byla bezpochyby krize v Gruzii. Zde předsednictví Rady jednalo rychle. Vyjednalo příměří, postaralo se, aby pozorovatelé dorazili do Gruzie v pravý čas, a Evropská unie byla ve středu dění. Při stejné příležitosti se však projevily také nedostatky. Zjistili jsme, že naše bruselské nástroje pro řešení krizí v tomto případě opravdu dosáhly hranice svých možností. Je zcela jasné, že musíme dál zlepšovat možnosti Evropské unie v oblasti preventivní analýzy i nástroje pro řešení krizí.
Jak víme, Evropská unie se chystá do konce tohoto roku zrevidovat svou bezpečnostní strategii. Tato bezpečnostní strategie se osvědčila. Zásady musí zůstat zachovány. Existuje několik bodů, které musí být změněny a přizpůsobeny novým okolnostem. Avšak ještě důležitější než přizpůsobení bezpečnostní strategie je provádění této bezpečnostní strategie. Proto v Evropském parlamentu požadujeme, aby byla vypracována bílá kniha o bezpečnosti a obraně. Jako vzor by možná mohla posloužit francouzská bílá kniha, která byla na toto téma vypracována, protože o přípravě této bílé knihy zde musí být velmi široká diskuse - veřejná diskuse o těchto otázkách evropské bezpečnosti. Evropská bezpečnost přece není záležitost, o které by se mělo rozhodovat jen za zavřenými dveřmi - je to záležitost, která se týká všech občanů.
Proinsias De Rossa
Paní předsedající, v Irsku je převládající přání zůstat v srdci evropských záležitostí a zajistit, aby Evropa mohla jednat v zájmu členských států efektivně a transparentně. Za nynější finanční a hospodářské krize to platí obzvlášť a je to ještě důležitější, než kdy předtím.
Irští občané však musí být ujištěni o tom, že klamná tvrzení tábora odpůrců na adresu Lisabonské smlouvy - o Komisi, o potratech, o branné povinnosti, o vojenské neutralitě, o právech pracovníků a o veřejných službách - nejsou ve skutečnosti ničím podložena.
Aby se výrazně zvýšila možnost ratifikace Lisabonské smlouvy, musí hlavy států přijmout rozhodnutí o tom, že jakmile vstoupí Lisabonská smlouva v platnost, bude její mechanismus používán, aby se zajistilo, že všechny členské státy si zachovají právo nominovat komisaře bez omezení. Pouhé prodloužení tohoto práva z roku 2014 do roku 2019 nebude podle mého názoru stačit k tomu, aby v Irsku zajistilo ratifikaci.
Kromě toho, závazek, že směrnice o agenturní práci bude doplněna o sociální doložku podobnou doložce, o kterou byla doplněna směrnice o službách, bude mít daleko k tomu, aby zažehnal hrozby vyvolané soudními výroky v případech Laval, Viking a Rüffert, které byly rovněž v Irsku zdrojem obav. Chtěl bych požádat Radu a Komisi o bezodkladné projednání těchto otázek na nadcházejícím summitu.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Paní předsedající, balíček protikrizových opatření přijatý Komisí a různými členskými státy zničí Pakt o stabilitě. Byl jsem potěšen návrhem na jeho přezkum, ale je důležité zajistit, aby se nový pakt rychle nestal jen další fikcí a dalším důvodem k nepochybným rozpakům.
A zároveň, když už budeme měnit Pakt o stabilitě, neměli bychom přezkoumat také kritéria pro členství v eurozóně? Některé státy spojují s tímto opatřením naděje na stabilizaci měny, obávají se opakování nedávných spekulativních útoků na své měny. Další otázka: za situace, kdy je v rámci tohoto paktu povolena podpora různých odvětví, jak si máme vysvětlit tvrdost, s jakou Evropské unie přistupuje k problému polských loděnic?
A konečně: může se skutečně stát, že v otázce emisí CO2 se nepodaří nalézt řešení, jež umožní, aby Polsko nemuselo dovážet levnou elektrickou energii z Ukrajiny a z Ruska?
Inese Vaidere
(LV) Dámy a pánové, nejprve bych chtěla poděkovat Evropské komisi za plán hospodářské obnovy a vyjádřit naději, že nebude použit pro podporu neúspěšných bankéřů a jejich platů, ale že bude existovat skutečná podpora pro podniky. Naši podnikatelé dnes pracují snad v nejobtížnějších podmínkách, neboť všude kolem nich je obrovská byrokracie. Stejně jako provádíme kontrolu stavu společné zemědělské politiky, měli bychom také provést kontrolu stavu našich směrnic a nařízení, abychom zjistili, zda pro naše podniky neexistuje příliš mnoho byrokratických překážek a zda se provádění těchto nařízení a směrnic v členských státech příliš nezbyrokratizovalo. Z této krize nás totiž dokáží vyvést jen naši podnikatelé. Takže kontrola stavu by měla být prováděna po všech liniích.
Pokud jde o změnu klimatu, opravdu podporuji spor o flexibilitu v oblasti emisní politiky, neboť kupříkladu moje země již před nějakou dobou dosáhla a překročila 20% cíl pro využití obnovitelných zdrojů energie. Nechtěla bych, aby mé zemi, která velmi naléhavě potřebuje hospodářský rozvoj, byly kladeny do cesty další překážky.
Irena Belohorská
(SK) I když druhá polovina roku není z časového hlediska nejideálnější, Francouzi během svého předsednictví dokázali, že jsou právem považováni za vedoucí sílu, lokomotivu Unie. Poslankyní Evropského parlamentu jsem čtyři a půl roku. Mohu zodpovědně prohlásit, že Francie měla nejaktivnější přístup k řešení problémů ze všech 27 členských států Unie.
Historická změna, vyvolaná zvolením charismatického a velmi aktivního prezidenta pana Sarkozyho, je nesporně pozitivní. Jeho schopnosti se projevily i v okamžité reakci na problém Ruska a Gruzie. V tomto období vypukla i finanční krize, na kterou Francouzi promptně zareagovali proklamováním potřeby systémového řešení a přehodnocení kontrolních a finančních mechanismů Unie i z globálního hlediska. Právě v průběhu francouzského předsednictví získala Evropská unie pozitivní renomé aktivního hráče ve světové politice, když z podnětu francouzského prezidenta a předsedy Barrosa bylo svoláno setkání států G8 a G20.
Věřím, že nastávající jednání Evropské rady bude úspěšné a bude společným postupem všech evropských institucí.
Jacek Saryusz-Wolski
Paní předsedající, na žádost Rady a v odpověď na očekávání Parlamentu Komise připravila a dnes zveřejnila dokument k východnímu partnerství, který, jak prohlásil ministr Jouyet, úřadující předseda, bude předložen na summitu.
Chci Komisi poblahopřát a pochválit ji za tento dokument. Myšlenku prohlubování vztahů s našimi východními sousedy Parlament prosazoval a bojoval za ni již delší dobu. Potřebujeme silnou přítomnost EU ve východním sousedství v synergii s naším středomořským sousedstvím. V zájmu stability před naším prahem bychom měli nabídnout svým nejbližším sousedům reálné vyhlídky. Proto bychom měli podpořit myšlenku vytvoření posíleného partnerství, jež bude pokrývat především pět oblastí: dohodu o přidružení, vícestranný rámec pro spolupráci, komplexní a obsáhlou dohoda o volném obchodu, liberalizaci víz, jež povede k bezvízovému cestování, a v neposlední řadě energetickou bezpečnost.
Zvlášť vítám návrh na zvýšení finanční pomoci EU vyčleněné pro východní směr evropské politiky sousedství. Před dvěma lety jsme v Parlamentu přišli s myšlenkou posílení parlamentního rozměru evropské politiky východního sousedství; náš návrh předpokládá vytvoření společného parlamentního shromáždění tvořeného poslanci Evropského parlamentu a poslanci parlamentů těchto šesti zemí. Takové fórum by poskytovalo výbornou platformu, kde bychom se mohli setkávat se svými partnery, ale kde by se také naši partneři mohli setkávat mezi sebou navzájem.
My, Unie, potřebujeme mít kolem sebe přátele, ale také to, aby oni sami si byli navzájem přáteli. Proto mne velmi potěšila myšlenka vytvoření Euronestu - shromáždění - která, pokud na ni Komise naváže, poskytne nástroj demokratické a parlamentní kontroly nad projekty východního partnerství.
Věřím, že projekt východního partnerství představuje nejen nový, posílený formát, ale že také posílí Unii uvnitř i navenek. Rozšiřování a prohlubování vztahů, politických a hospodářských, s našimi východními sousedy bude přispívat k naší hospodářské dynamice a k našemu politickému a mezinárodnímu vlivu.
Jan Andersson
(SV) Paní předsedající, nejdůležitějším úkolem, který čeká evropské politiky v příštích letech, je uhájit zaměstnanost a blahobyt. Máme za sebou několik dobrých let, ale nyní jsme svědky rychlého růstu nezaměstnanosti. Sdílím názor Komise, že je nutné koordinované úsilí a je nutné spojit krátkodobé závazky a úsilí s dlouhodobými závazky. Podporuji také návrh pana Rasmussena na stanovení jasných cílů s cílem zachovat zaměstnanost.
Pokud jde o krátkodobé úsilí, je důležité, aby spotřebitelé měli důvěru v ekonomiku. Ze všeho nejvíc musíme chránit ty, kdo jsou na tom nejhůř, a jejich spotřebu.
Pokud jde o dlouhodobější řešení, je důležité, abychom vynakládali nejen investice, které by tak jako tak byly vloženy do infrastruktury šetrné k životnímu prostředí a do výstavby šetrné k životnímu prostředí, ale také investice, jež rozvinou schopnosti výdělečně činných osob tak, abychom v budoucnu byli v silném postavení. Musíme spojit své nástroje na evropské úrovni s koordinovaným úsilím v členských státech. Nesmíme udělat to, co navrhují někteří - totiž dělat příliš málo - protože v takovém případě hrozí nejen vyšší rozpočtové deficity, ale i vyšší nezaměstnanost a horší životní úroveň. Musíme jednat rychle a s dostatečným důrazem.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Paní předsedající, jedním z témat, jež mají být projednávána na nadcházející Evropské radě, je i balíček boje proti změně klimatu.
Emise kysličníku uhličitého a všechny otázky spojené s takzvaným globálním oteplováním se stále více začínají podobat jakési ideologii. Čistý vzduch a přírodní prostředí zajímají nás všechny. Avšak výzkum ukázal, že vliv lidského faktoru na změnu klimatu je zanedbatelný.
Je-li pravdou, že lidské činnosti jsou odpovědné za pouhá 4 % celosvětových emisí CO2 a že Evropská unie se na tomto množství podílí z 15 %, znamenalo by to, že chceme utratit stovky miliard EUR, abychom snížili emise CO2 na celém světě o necelých 0,5 %, zatímco země jako Indie a Čína je zvyšují.
Těžko lze uvěřit tomu, že činitelé s rozhodovací pravomocí v Unii nedokážou tyto důsledky posoudit. Není pravděpodobně náhodou, že některé země, jako například Francie, budou prodávat své emisní povolenky jiným. Výsledek tohoto postupu lze předvídat: prodejci mimo jiné v krátké době fakticky převezmou polské elektrárny.
V této souvislosti musíme znovu definovat význam solidarity v Evropě.
Avril Doyle
Paní předsedající, nadcházející summit má jednat o mnoha závažných otázkách, v neposlední řadě o koordinované odpovědi celé EU na globální výzvu v podobě výrazného hospodářského poklesu. To se odehrává na pozadí velké krize důvěry v naše bankovní systémy, neboť nejsou schopny udržet přijatelnou úroveň likvidity, která je nutná pro zajištění běžného chodu komerčních a průmyslových podniků ve všech našich členských státech. Takže milionům potřebných pracovních míst a tisícům zdravých podniků hrozí, jak se říká, že půjdou ke dnu. Ano, musíme zmobilizovat všechny evropské instituce, aby na tuto krizi reagovaly a - jak se uvádí v plánu obnovy předkládaném Komisí - k této krizi dochází na prahu závažné strukturální změny k ekonomice založené na nízké spotřebě uhlíku s novými velkými hospodářskými příležitostmi, a ovšem také s velkými výhodami pro toho, kdo přijde jako první.
Tím se dostávám k jednání summitu o klimatickém a energetickém balíčku, o kterém povedeme dlouhou diskusi zítra, takže se omezím jen na jeden moment. Chci zdůraznit, že je důležité, abychom plně respektovali postup spolurozhodování Rady a Parlamentu, zdůraznit, že veškeré politické dohody o zbývajících otázkách - otázky v hranatých závorkách -, o nichž budou jednat a rozhodovat hlavy států a předsedové vlád na summitu, bude muset neustále usilovně pracující francouzské předsednictví prezentovat jako kompromisní doplňky k sérii trialogů, a Parlament s nimi může, ale také nemusí vyslovit souhlas. Budeme si je odškrtávat, a i když cíl dosáhnout shody v prvním čtení má mou plnou podporu, mějte prosím na paměti, že to nebude za každou cenu.
Nyní k bodu Lisabonská smlouva. Ano, měli jsme čas strávit a analyzovat hlasování z 12. června, ale ne, pane Jouyete, nebudeme - a neměli bychom se o to ani pokoušet - ratifikovat znovu počátkem příštího roku, ani nebudeme znovu riskovat neúspěch se svou silně nepopulární vládou.
Nezatajujte dech v očekávání, že v cestovní mapě našeho Taoiseach - pokud ovšem nějakou dostanete - bude oznámeno datum referenda. Dnes jsem zde seděla a poslouchala cynické proslovy Sinn Féin o hrozbě militarizace probleskující malými písmeny Lisabonské smlouvy a falešné obavy pana Alistera o irské voliče - další příklady intelektuální nepoctivosti, které jsou irští voliči vystaveni. Existuje však i důvod ke skutečným obavám. Děkuji francouzskému předsednictví za jeho nabídku veškeré pomoci s právními zárukami a veškerými ujištěními, jež mohou být vyžadovány. Děkuji všem poslancům a vám, paní předsedající za porozumění, neboť dál zneužíváme vaší trpělivosti.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Paní předsedající, pane komisaři, děkuji francouzskému předsednictví za jeho úspěchy a přeji mu hodně štěstí na summitu. Na začátku svého předsednictví Francie nevěděla, že vypukne světová finanční krize a že tato krize se pro ni stane největší výzvou. Chovám respekt k reakci Francie a k reakci Evropské unie na tuto krizi.
Pokud jde o další téma, o kterém se bude jednat na summitu, totiž změnu klimatu, jsem rád, že francouzské předsednictví chápe, a doufám, že také zohlední, potíže, jež budou mít některé státy v souvislosti s tím, že budou muset rychle přestat používat uhlí k výrobě energie. Skutečnost, že světová konference o klimatu se bude konat v Poznani, je důkazem ochoty Polska zapojit se do procesu snižování emisí uhlíku. K tomu, abychom změnili své systémy řízení energetiky, však potřebujeme čas a spoléháme v této záležitosti na solidaritu celé Evropské unie.
Othmar Karas
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, chtěl bych zaujmout odlišný přístup. Summit se bude konat ve fázi rostoucí důvěry občanů Evropské unie. Více než dvě třetiny obyvatel Rakouska - ale nejen oni - jsou toho názoru, že se dokážeme s touto krizí vypořádat jen s pomocí Evropské unie - a to znamená společně.
Vědomí důležitosti společné měny, eura, narůstá nejen v eurozóně, ale především mimo ni. Lidé cítí, že jedině společně, jako kontinent Evropa, něco znamenáme a máme ve světě šanci. Snižování energetické závislosti, odhodlání bojovat se změnou klimatu, řešení finanční krize, vytvoření věrohodné obrany, bezpečnosti a zahraniční politiky vyžadují zvýšenou evropskou sounáležitost, rozhodnost a akceschopnost.
Využijeme-li této příležitosti, odpovědně splníme očekávání občanů. Najděme společnou cestovní mapu pro ratifikaci reformní smlouvy. Odpovězme na finanční krizi vytvořením koherentních, účelných, profesionálních právních předpisů. Najděme evropské regulační orgány podle vzoru Evropské centrální banky. Ukažme, jak odpovědně funguje sociální tržní hospodářství jako evropský regulační rámec pro ochranu klimatu.
Nemáme jen krizi nebo mnoho stavenišť, máme také příležitost. Využijme ji, poučme se z minulých chyb. Víme toho mnoho, a děláme příliš málo a příliš pozdě. Přišel čas, abychom s občany Evropy začali znovu od začátku.
Umberto Pirilli
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, krize, o níž jednáme, je jako tsunami: prudká a ničivá. Zatím způsobila zhroucení finančních trhů a podkopala základy reálné ekonomiky. Odpusťte, ale vyčlenění celkem 200 miliard EUR, které má být finalizováno na summitech EU, se mi jeví jako zcela nedostatečné. Je to méně, než kolik bylo ztraceno na evropských burzách za jeden jediný z mnoha dní, kdy končily denní obchodování s těžkým deficitem. Musíme být smělejší, odvážnější, evropštější.
Jsem pro to, a moje skupina s tím souhlasí, a pan Barroso již byl bezprostředně zmocněn k takovému postupu, aby členské státy byly odkázány na své vlastní rezervy, a za to obdrží evropský dluhopis, s nímž budou moci obchodovat na trzích. Budou však povinně investovat stejnou částku do infrastruktury a do politik na ochranu osob, jež postihly sociální těžkosti, a do systému výroby. Tyto dluhopisy, které by byly vázány na výši rezerv jednotlivých států, by měly vyvolat důvěru a pomoci získat likviditu v požadované výši - 2až 5 % HDP -, aby mohly provádět politiky, které, na čemž se všichni shodneme, jsou potřebné. To vše se odehrává vně Maastrichtské smlouvy, v souladu s příslušným plánem obnovy.
Vito Bonsignore
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, tato finanční krize je jistě bezprecedentní; podle mého názoru jsme to však mohli a měli předvídat a vyhnout se tomu. Hospodářská krize, jak ji předtím popsal předseda Barroso, prý byla "náhlá a nečekaná”. Dovolte mi prosím, pane předsedo Barroso, abych s tím nesouhlasil. Hospodářská krize byla náhlá, ale existovaly všechny viditelné příznaky, počínaje údaji ze zasedání Mezinárodního měnového fondu, které se konalo na jaře 2007. Avšak jazyk, který používá úřadující předseda Rady, a nyní i předseda Barroso, je přiměřenější a podle mého názoru plně odpovídá vážnosti situace.
Souhlasím s panem Karasem. Občané Evropy na nás hledí a je třeba, abychom jednali. Evropský plán ve výši 200 miliard EUR, který jste, pane komisaři, připravil, je, musím říci, nedostatečný. V tom musíme mít jasno. Možná, že to bylo vše, co jste mohli udělat, ale je nedostatečný. Domnívám se, že byste se měli zabývat otázkou získání dodatečných, oddělených zdrojů tím, že si v této výjimečné době vypůjčíte přímo na trhu.
Zastavme se také na chvíli u Evropské centrální banky. Existuje značná zdrženlivost, když se má diskutovat o této instituci, ale odhlédněme od toho, čím je to vyvoláno. Podle mého názoru by Evropská centrální banka měla zítra snížit úrokovou sazbu o jeden procentní bod. Sníží-li jen o půl bodu, opět tím jen zklame trhy. Jejím úkolem - jak jste řekli v Komisi a jak to říkali všichni ostatní - je udržet cenovou stabilitu. Umím si však představit, že tohoto výsledku lze dosáhnout i bez toho, že by přijatá opatření v oblasti úrokových sazeb kopírovala míru inflace; někdy je nutná větší flexibilita a větší předvídavost při přijímání opatření.
Souhlasím s předsedou Barrosem v tom, že je třeba udržet výdaje na uzdě. Tímto způsobem musíme postupovat v evropských institucích a v členských státech, včetně nás samotných v Evropském parlamentu. Možná se musíme připravit na to, abychom mohli více podporovat odvahu, kterou Komise nyní projevuje.
Elmar Brok
(DE) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, chtěl bych poděkovat francouzskému předsednictví Rady za to, že v obtížných dobách posledních měsíců konkretizovalo a řešilo množství problémů. Víme však, že akceschopnost také silně závisí na Lisabonské smlouvě. Zde, jak vidíme, existuje zpráva od obou irských parlamentů. Pane předsedo, uvedl jste, že je to velmi odpovědná, prozíravá a rozumná zpráva, která obsahuje obavy, ale také ukazuje, jakými způsoby my Evropané můžeme tento problém společně vyřešit.
Chtěl bych vyzvat francouzské předsednictví, aby se ujalo rozvinutí cestovní mapy, což umožní zapracovat a seriózně posoudit irské postoje a obavy, které nemají se Smlouvou nic společného, jako například otázka komisařů, ale také východiska z demokratického deficitu, který oni sami chtějí odstranit zlepšením vztahů mezi Parlamentem a vládou v Irsku. Na tomto základě máme možnost tuto smlouvu ratifikovat, jestliže se vydáme cestou, kterou zcela jasně naznačil irský parlament. Myslím si, že bychom se měli touto cestou vydat, abychom povzbudili své irské přátele, a že bychom přitom měli mít na paměti určitou časovou lhůtu, abychom se vyhnuli možnosti, že se opozdíme v důsledku přesunutí britských voleb na pozdější termín. Finanční krize jasně ukazuje, že stále více občanů si uvědomuje, že Evropa je nepostradatelná, jak to prokázalo francouzské předsednictví Rady v Gruzii a v průběhu finanční krize.
Neena Gill
Pane předsedající, ministr Jouyet se dříve zmínil o teroristickém útoku v Bombaji a projevil solidaritu s Indií. Upřímně to vítám. Vřelá slova je však třeba podpořit činy. Vzhledem k prudkému růstu obětí na životech v důsledku teroristických útoků po celém světě, přičemž jejich cílem se stále více stávají nevinní lidé z východu, západu, severu a jihu, se domnívám, že se Rada dopustila nedbalosti, když tento bod nezařadila na pořad jednání Rady, která se sejde v příštím týdnu. Je to neméně důležitá otázka, než všechny ostatní otázky, jež projednáváme. USA jednají, ale Evropa ne.
Když už o tom hovoříme, Condoleezza Riceová je tam, na místě, ale kde je Javier Solana? Mezi dvěma nukleárními státy narůstá napětí. Evropa by měla a mohla udělat víc, zejména tím, že se podívá na dohody, jako je její strategické partnerství s Indií, a že pocity, které zde byly vyjádřeny, přiměřeně podloží materiálními prostředky , aby bylo možné jich dosáhnout a naplnit je.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Pane předsedající, summit má zvážit, jak by měla být naplněna Lisabonská smlouva. Jedním z klíčů k řešení by bylo, aby každý členský stát měl svého vlastního komisaře. Doufám, že něco takového bude seriózně zváženo a také realizováno. Během francouzského předsednictví by Francie jen stěží mohla proti této myšlence vznést námitky na základě toho, že Komise by byla příliš velká, když víme, že francouzská vláda má v současnosti 37 ministrů. Tvrzení, že Komise by byla příliš velká, kdyby každý členský stát měl komisaře, nebylo nikdy udržitelné. Podle mého názoru by to více přiblížilo členské státy a zvýšilo by to legitimitu, a doufala bych, že lidé v tom najdou smysl a zvrátí dřívější rozhodnutí, zejména když nebyla zcela rozumná.
Ewa Tomaszewska
(PL) Pane předsedající, od data podpisu Kjótského protokolu Polsko snížilo své emise uhlíku o 33 %. Ve stejné době jiné země Evropské unie své úrovně emisí zvýšily, navzdory tomu, že jejich odvětví výroby elektřiny nejsou převážně založena na uhlí. Z tohoto důvodu pokus o posunutí data, od kterého budou měřeny úrovně emisí, na později, než je datum podpisu Kjótského protokolu, ukazuje, jak nespravedlivě se k tomuto problému přistupuje.
A dále, zmírňovat dopad finanční krize tím, že 80 000 dělníků polských loděnic bude zbaveno práce, je skutečně skvělý nápad. Stále doufám, že Komise změní toto rozhodnutí, které je za současných podmínek tak nerozumné.
Mairead McGuinness
Pane předsedající, omlouvám se, že mi hlas nijak zvlášť neslouží, i když je to možná jen dobře. Mohla bych se rozhněvat kvůli některým poznámkám svých kolegů ze strany Sinn Féin na adresu Lisabonské smlouvy.
Chci říci jen to, že v Irsku zapřaháme vůz před koně. V době následující po hlasování probíhá skutečně velmi dobrá diskuse o Lisabonské smlouvě. Kdyby se to tehdy řešilo jinak! To, že se o tom teď v Irsku hovoří, má určitou logiku a smysl.
A protřelým byrokratům a lobbistům chci říci, že jsem došla k závěru, že vy patříte mezi to nejlepší, co máme. Otevřeně řečeno, měli byste se ohradit, neboť je ironií, aby strana Sinn Féin hovořila o veřejných službách řízených byrokraty, a současně tytéž byrokraty v těchto institucích odsuzovala.
Uvidíme, co řekne irská vláda v příštím týdnu. V tuto chvíli se netěší u veřejnosti velké důvěře, takže možná není nejlepší doba na to, abychom se bavili o dalším hlasování, pokud má k němu ovšem dojít. Věřím však, že v Irsku převládá zdravý smysl a lidé si dnes uvědomují situaci, do které jsme se dostali, a dnes už vědí, že musíme být v srdci Evropy, vzhledem ke krizi, v níž se nacházíme.
Richard Corbett
Pane předsedající, za situace, kdy 25 nebo 26 zemí řeklo Lisabonské smlouvě "ano” a jen jedna řekla "ne”, není nerozumné, natož pak nedemokratické se zeptat, zda je ten jeden ochoten věc ještě jednou zvážit, ale pod podmínkou, že my ostatní budeme ochotni vyjít vstříc obavám, jež byly vyjádřeny, když oni hlasovali proti. To neznamená ignorovat výsledek irského referenda, znamená to reagovat na výsledek irského referenda, podívat se na obavy, jež byly vyjádřeny, a pokusit se jim vyjít vstříc.
To však samozřejmě vyžaduje, aby nám Irsko řeklo, aby řeklo ostatním zemím, jaké přesně obavy byly vyjadřovány, definovat seznam požadavků, na které my pak můžeme reagovat, nebo o nich alespoň jednat. Řešení musí být samozřejmě přijatelné pro všech 27 zemí. Pokud možno to neznamená znovu vyjednávat celou Smlouvu, ale vyložit ji, vyjasnit ji, přizpůsobit způsob jejího naplňování tak, abychom vyšli těmto obavám vstříc. Osobně jsem přesvědčen, že toho lze dosáhnout, ale je třeba, aby Irsko učinilo první krok. Jsem rád, že se v tomto směru ujal iniciativy irský parlament, místo aby to ponechal na vládě.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Pane předsedající, v Rumunsku se právě konaly volby a mohu vás ujistit, že vláda, jež bude vytvořena, bude provádět rozumnou hospodářskou politiku.
Chtěl bych poděkovat francouzskému předsednictví a Evropské komisi za způsob, jakým pohotově a umně reagovaly na problémy vyvolané světovou hospodářskou a finanční krizí.
Přál bych si, aby v balíčku opatření bylo řečeno více o členských státech, jež nejsou součástí eurozóny, a o tom, jak lze v případě nouze získat přístup k likviditě.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Odstranění překážek, jež brání volnému pohybu pracovníků, zaručuje řádné, slušné pracovní podmínky pro všechny evropské pracovníky a poskytuje účinné prostředky pro boj proti sociálnímu dumpingu a daňovým únikům.
Chtěla bych požádat, aby na pořad jednání Evropské rady byl zařazen zvláštní bod o odstraňování překážek, jež brání volnému pohybu rumunských a bulharských pracovníků. Mám pocit, že dva roky po přistoupení obou zemí se tento krok stal nezbytným, zejména v podmínkách hospodářské a finanční krize.
Stejně tak je třeba, aby na pořad jednání Evropské rady byla zařazena energetická bezpečnost a energetický a klimatický balíček. Nejde o to, že by Evropa musela vyrábět méně, ale takovým způsobem, který bude šetrnější k životnímu prostředí a také účelnější. Proto je třeba, aby se členským státům dostalo podpory při vynakládání značných investic zaměřených na modernizaci zařízení v odvětvích velmi angažovaných v energetice, na zvyšování produktivity a na rozvoj dopravní infrastruktury.
Jean-Pierre Jouyet
úřadující předseda Rady. - (FR) Pane předsedající, paní místopředsedkyně, pane komisaři, vážení poslanci, rozprava se dotkla tří velmi důležitých bodů, ke kterým se vrátím, ale v první radě bych chtěl poděkovat panu von Wogauovi a panu Kirkhopeovi, kteří vyslovili dík francouzskému předsednictví za to, co udělalo pro evropské občany postižené bombajskou tragédií.
Spolu s generálním sekretariátem Evropského parlamentu jsme usilovně pracovali s ohledem na vaše představitele a vládní úředníky, kteří tam byli, ale musím říci, jak již bylo vícekrát zmíněno, že musíme dále usilovat o zlepšení koordinace mezi konzuláty a místními diplomatickými zastoupeními za podobných krizí, k jaké dochází právě teď v Thajsku. Podařilo se nám to, a musíme v tom pokračovat. Byl jsem na letišti v Roissy, když přistálo letadlo z Bombaje, a mohl jsem se přesvědčit, že v tomto charterovém letu byli zastoupeni občané stále týchž jedenácti evropských států.
Chtěl bych také zopakovat to, co řekla paní Gillová a pan von Wogau, že Evropa přece musí být u toho a musí dělat víc, pokud jde o tato teroristická rizika v tomto světovém regionu i v jiných regionech. A zde se dostáváme k problému, který v rozpravě nebyl zmíněn, ale na zasedání Evropské rady bude projednáván, a tím je evropská bezpečnostní strategie. Musíme tuto strategii přizpůsobit a aktualizovat, aby čelila teroristické hrozbě, aby reagovala na počítačovou kriminalitu, aby reagovala na nová nebezpečí. Musíme také zlepšit - a těší mne, že paní Gillová tuto otázku položila - své systémy v oblasti plánování a provádění civilních a vojenských akcí na evropské úrovni. Tyto aspekty evropské bezpečnostní a obranné politiky jsou, jak dobře víte, důležité, a francouzské předsednictví chce zajistit, abychom mohli v této oblasti pokročit dopředu a aby také v této oblasti byl vytyčen jasný směr ještě do konce tohoto roku.
Nyní se vrátím k tomu, co bylo řečeno o institucionálních problémech a o Smlouvě. Vyslechl jsem paní Doylovou a paní McGuinnessovou a děkuji jim za tato vystoupení, jež byla naprosto jasná a prodchnutá smyslem pro odpovědnost. Vyslechl jsem také vystoupení pana Broka, pana Corbetta, pana von Wogaua, pana Duffa a pana Leinena k této otázce.
Za prvé: Myslím si, že činíme pokrok. Činíme pokrok v tom, že irské požadavky bereme vážně, a tuto poznámku adresuji paní Doyleové a paní McGuinnessové. Vnímáme je a vnímáme také irskou politickou situaci, jež vznikla v irském parlamentu, a to, jaké úsilí je vynakládáno na této obtížné cestě. Můžeme to jasně vidět. Každý však musí projevit svůj smysl pro zodpovědnost. My ho projevíme, navrhneme vyvážené řešení, jež nám umožní společně pokročit kupředu a dosáhnout pokroku, a říkám společně, k naplnění Lisabonské smlouvy, až pro to uzraje čas, ale plně chápu časová omezení našich irských přátel. Tato omezení by měla být respektována - existují také politické lhůty - a měla by být zohledněna.
Pan Leinen se o tom zmínil. Potřebujeme lepší komunikaci, měli bychom se držet víc při zemi, což také činíme spolu s paní Wallströmovou, která je v této oblasti kompetentnější než já a která vyvinula velké úsilí. Dosáhli jsme dohody o strategii komunikační politiky s naším Parlamentem, mezi Radou a Komisí, a také paní Wallströmová vypracovala strategii, kterou, jak jsem viděl v Dublinu, všichni vřele přivítali. Je pravdou, že v této oblasti musíme projevit větší úsilí, včetně oblasti komunikace.
S ohledem na vše, co bylo řečeno o klimatickém a energetickém balíčku zejména našimi polskými přáteli, musíme, abychom tyto cíle splnili, očividně vzít v úvahu, jak jsem řekl, specifickou situaci zemí s problematičtějšími energetickými strukturami. Tyto cíle musíme zachovat. Myslím si, že jsou k dispozici prostředky, jež umožní nezbytnou flexibilitu, aby specifické situace a požadavky vznesené našimi polskými přáteli mohly být zohledněny. Francouzské předsednictví dělá vše, co je v jeho silách, aby dosáhlo nezbytných kompromisů a aby přitom tyto cíle zůstaly zachovány, ale mohu vás ujistit, že specifické rysy Polska, dalších zemí střední a východní Evropy a pobaltských států a jejich požadavky v oblasti energetické bezpečnosti bereme v úvahu.
Paní Doyleové, která na tento bod ve svém vystoupení také poukázala , chci říci, že otázce spolurozhodování, jak je jí známo, věnuje francouzské předsednictví skutečně mimořádnou pozornost. Rada a Evropský parlament daly podnět k postupu jednání, trialogu, který se rozvinul v posledním měsíci jako výsledek vysokých vynaložených investic, a výsledky tohoto trialogu - jak paní Doyleová dobře ví, představují doslova 90 % tohoto balíčku. Nyní je před námi už jen krátká cílová rovinka, posledních 10 % problémů, o kterých se někteří vážení poslanci během této rozpravy zmínili.
Pokud jde o hospodářskou a finanční krizi, to, co bylo řečeno, se mi zdá být důležité, a jak již bylo uvedeno, Rada a Komise tento pocit naléhavosti sdílejí. Dále bych chtěl ještě poděkovat panu Pirillimu za jeho originální myšlenky týkající se použití rezerv, a říci panu Bonsignoreovi, že tento plán závisí také na tom, jaké nástroje jsou k dispozici na úrovni Společenství. Vypracovat plán by znamenalo ignorovat pravomoci na úrovni Společenství, stávající nástroje a dostupný rozpočet, takže to nelze učinit. Dál už jít nemůžeme.
Na druhé straně si myslím, že Evropská centrální banka se chovala zodpovědně a vedla si dobře. Skutečně je v této době očekáván nějaký signál ohledně sazeb. Uvidíme, jak Evropská centrální banka rozhodne. To vše je vítáno a nebudu se k tomu již více vyjadřovat.
Pan Karas měl naprostou pravdu, když poukázal na to - a Rakousko je toho perfektním příkladem -, že musíme být schopni využít také příležitostí spojených s krizí, že euro - a to bylo potvrzeno, a komisař Almunia to ví lépe než já - že pocit sounáležitosti s Evropskou unií - zejména v zemi, jako je vaše, to bylo pro mne překvapivým zjištěním - se v důsledku této hospodářské a finanční krize transformovalo a změnilo, a že euro se pro země uvnitř i vně eurozóny stalo měřítkem a symbolem, což je velmi povzbudivé.
Paní Belohorské bych chtěl říci, že vše, co jste řekla, bude přesně tlumočeno prezidentovi Sarkozymu, a chtěl bych jí poděkovat za to, co řekla o francouzském předsednictví a jeho postupu, a na závěr bych chtěl říci panu Wolskému, že vše, co se týká našich sousedů, je důležité a že o návrhu východního partnerství, což je skvělý návrh Evropského parlamentu, budeme jednat na pondělním zasedání Rady ve složení ministrů zahraničních věcí, v Radě ve složení pro "vnější vztahy" a samozřejmě i na zasedání Evropské rady.
Margot Wallström
místopředsedkyně Komise. - Pane předsedající, předně bych chtěla poděkovat všem vystupujícím za vaše velmi konstruktivní, věcné a zajímavé příspěvky. Existují dvě specifické otázky, které bych nejprve chtěla zodpovědět, a poté se snad zaměřím na Lisabonskou smlouvu.
Pan Jouyet se již zmínil o tom - a to je odpověď panu von Wogauovi - že Rada schválí zprávu o pěti letech evropské bezpečnostní strategie. K tomu, co řekl pan Jouyet, bych chtěla dodat: samozřejmě, Lisabonská smlouva nám také pomůže tím, že velice posílí a zjednoduší institucionální strukturu v této oblasti. Rada při této příležitosti bude moci posoudit, jak přispět k tomu, aby byla zaručena soudržnost všech našich nástrojů a vyváženost mezi bezpečností vojenské a nevojenské povahy. To byla odpověď panu von Wogauovi.
Pan Wojciechowski vznesl dotaz k východnímu partnerství. Můžeme vám podat informaci z dnešního zasedání Komise, že jsme přijali návrh o východním partnerství včetně posíleného financování činností, což zahrnuje hospodářskou integraci, otázky mobility, politiku sociálního a hospodářského rozvoje, platformy pro spolupráci, volný obchod a mobilitu studentů - všechny tyto prvky, které jsou v tomto východním partnerství obsaženy. To, že jsme takový plán nyní projednali a přijali, vítám.
Tato rozprava ukázala, že pro Evropskou unii je tento moment důležitý. Je dokreslením celé koncepce udržitelnosti. Udržitelný rozvoj znamená, že se nemůžeme zadlužit a pak chtít od budoucích generací, aby přišly s nějakým řešením. Nemůžeme posílat budoucím generacím problémy týkající se znečištění, odpadů a změny životního prostředí nebo klimatu, aby je vyřešily za nás. Nemůžeme vytvářet příštím generacím sociální problémy, aby se s nimi vypořádaly za nás. Celá definice udržitelného rozvoje spočívá v tom, že se musíme postarat o to, jak uspokojit své potřeby způsobem, který nebude nepříznivě dopadat na budoucí generace a jejich touhu po uspokojení svých potřeb.
V příštím měsíci musíme vyřešit tři kardinální a navzájem související otázky - jež se jasně dostaly do popředí: plán hospodářské obnovy, kde rozhodný postup EU může reálně ovlivnit společenský blahobyt a hospodářskou prosperitu Evropy v příštím roce; klimatický a energetický balíček, který umožní, aby se Evropa mohla stát vedoucí světovou silou při definování věrohodné, dosažitelné cesty k budoucnosti s nízkou spotřebou uhlíku; a Lisabonskou smlouvu, kde musíme vytyčit cestu vedoucí k dosažení Smlouvy tak, aby Evropané mohli těžit z výhod demokratičtější a efektivnější Evropské unie.
Plně důvěřuji svým kolegům komisaři Almuniovi a komisaři Dimasovi, že o plánu obnovy - neboť se o tom zmínilo tolik z vás - a o klimatickém a energetickém balíčku pohovoří podrobněji, Vnímám, že se to stane ještě dnes v pozdějších hodinách a zítra ráno, takže mi dovolte jen ještě několik poznámek k Lisabonské smlouvě.
Myslím si, že obě tyto otázky názorně ukazují, proč potřebujeme Lisabonskou smlouvu. Změna klimatu a hospodářská krize vyžadují Evropskou unii, která dokáže rychle, účinně a demokraticky přijímat správná rozhodnutí. Má-li Evropa "zvednout těžké břemeno" a provést takovou zásadní změnu, musí pro to mít správné nástroje.
Závazek tohoto Parlamentu a Komise vůči Lisabonské smlouvě byl vždy jasný. Chtěli jsme reálný krok vpřed pro Evropu, více pravomocí pro tento přímo volený Parlament. V případě parlamentů v členských zemích jsme chtěli větší slovo pro občany, odbyrokratizované instituce a větší jasnost v tom, kdo co v Evropě dělá. Odklady toho všeho jsou samozřejmě zklamáním, ale neměly by nás odradit od hlavního cíle, totiž abychom uvedli Lisabonskou smlouvu v platnost. To znamená, že doufáme, že budeme schopni dosáhnout cíle plné ratifikace a znamená to dosáhnout vítězství v Irsku.
Minulý měsíc jsem osobně pobývala v Irsku a snažila se vysvětlovat, proč si myslím, že tuto smlouvu potřebujeme. Snažila jsem se také pochopit, proč mají irští voliči výhrady. To, co jsem vyslechla, do značné míry odpovídalo výsledkům průzkumů, s kterými jsme se seznámili. K některým otázkám - jako je zdanění a záležitosti obrany - vyjadřovali voliči výhrady, nemají ve Smlouvě reálnou oporu. K jiným, jako je otázka irského komisaře, volili nejhorší možný scénář vyplývající z uplatňování Smlouvy. Mnozí měli dojem, že nemají dost informací nebo že tyto informace nejsou jasné, a hlasovat proti považovali za nejjistější volbu.
Výborná zpráva, kterou jsme nyní obdrželi od zvláštního podvýboru irského parlamentu, velmi významně přispívá k vyjasnění těchto obav a také k nastínění možných východisek, jak se s nimi vyrovnat. Když se mě ptali, řekla jsem, že můj dojem je takový, že po celé Evropě existuje mnoho dobré vůle k tomu, abychom pomohli tyto obavy Irů rozptýlit. Komise hodlá učinit vše, co bude v jejích silách, a bude pracovat spolu s Parlamentem a irskými orgány na tom, aby se v Irsku zlepšila komunikace o Evropě. Připravujeme společné prohlášení, abychom dali jasně najevo, že s tím můžeme začít okamžitě, spolu s vládou a s lidem v Irsku.
Dala jsem však také jasně najevo, že můj dojem z rozhovorů s různými členskými státy je takový, že neexistuje chuť znovu otevírat téma institucionálního uspořádání, které si vyžádalo sedm let zdlouhavých a svízelných jednání, než byl dosažen kompromis, a že 25 členských států, které k tomuto dni již Smlouvu ratifikovaly, a mnohé z nich předtím ratifikovaly i Ústavu - a dva v referendu, vzpomeňte si - nebude chtít začít tento proces znovu. S nadcházejícími volbami do Evropského parlamentu je načase, abychom přestali hovořit o institucích a začali mluvit o politikách EU, jež se týkají občanů, a jak tyto velké výzvy a problémy řešit.
Zasedání Evropské rady, které se bude konat příští týden, by nám mělo dát jasnou cestovní mapu, abychom v tomto procesu konečně pokročili. Jsem přesvědčena, že poskytne společný podnět nezbytný pro dosažení plné ratifikace Smlouvy. Jako Komise se pokusíme k tomu přispívat, jak nejlépe dokážeme.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 142)
Ilda Figueiredo  
písemně. - (PT) Představitelé Evropské unie neakceptují lidové hlasování v jediném referendu, které se mohlo uskutečnit - protože to vyžadovala jejich vlastní ústava - o návrhu Lisabonské smlouvy, v němž lidé zopakovali rozhodnutí "ne", které již předtím vynesl lid Francie a Nizozemska v souvislosti s Evropskou ústavou. V přístupu, který je nedemokratický a naprosto pohrdá hlasováním občanů, opět spatřujeme návrat k nátlaku a vydírání ve snaze donutit Irsko, aby uspořádalo nové referendum, nebo - což je ještě horší - aby změnilo svou vlastní státní ústavu s cílem vyhnout se referendům a lidovému hlasování. Proti tomuto postoji znovu co nejrozhodněji protestujeme.
Od těchto politik musí být okamžitě upuštěno. Chceme nový směr pro Portugalsko a pro Evropu, kdy na první místo bude postaven lid, zlepšení společného blahobytu a respektování důstojnosti těch, kdo jsou zdrojem bohatství. Tento nový směr musí odmítnout to, co prezident Sarkozy nazývá přestavbou kapitalismu, a musí odmítnout politiku hospodářské a měnové unie a s ní související Pakt o stabilitě a falešnou autonomii Evropské centrální banky (ECB). V rámci takzvaného "plánu evropské hospodářské obnovy" se tak nestane.
Pedro Guerreiro  
písemně. - (PT) Nadcházející zasedání Evropské rady bude znamenat další etapu nepřijatelného procesu vnucování návrhu smlouvy národy Evropy již třikrát odmítnuté.
Místo aby respektovaly vůli francouzského, nizozemského a irského lidu, prokázaly instituce Evropské unie (Evropský parlament, Rada a Komise) svou nedemokratickou povahu, když naléhají na pokračování procesu (parlamentní) ratifikace tohoto návrhu smlouvy (která doposud nebyla dokončena pouze Německem, Polskem a Českou republikou), zatímco se stále "jako moru" vyhýbají konání referend (jako bylo nedávné referendum ve Švédsku).
Velkopodnikatelé v Evropě a vykonavatelé jejich politik - pravice a sociální demokraté - odmítají uznat nezávisle a demokraticky vyjádřenou vůli irského lidu a snaží se ho "izolovat", aby na něj mohly snáz vyvíjet nátlak a vydírat ho a vnutit mu konání nového referenda, jako tomu bylo v případě Smlouvy z Nice.
Stačí se seznámit s nepřijatelným návrhem usnesení Výboru pro (takzvané) ústavní záležitosti EP ze dne 17. listopadu 2008, ve kterém "opakuje a potvrzuje svou podporu Smlouvy" (jako by měl pravomoc tak učinit ...) a "potřebu její ratifikace v členských státech... v co nejkratší době".
EU ukazuje své pravé barvy!
Tunne Kelam  
písemně. - Chtěl bych připomenout Radě a také Komisi, že EU spočívá na základních hodnotách, jako je demokracie, právní stát a respektování lidských práv.
Proto důrazně odsuzuji duch, ve kterém se konal nedávný summit EU-Rusko v Nice. Je nepřijatelné, aby se jako obvykle začaly znovu rozvíjet styky s argumentací, že neexistuje žádná alternativa.
Začlenění lidských práv do vnější politiky a respektování právního státu jsou úhelné kameny jakýchkoli vztahů s třetími zeměmi.
Rusko nemůže být výjimkou, zejména s ohledem na to, že nesplnilo všechny podmínky stanovené v dohodě po agresi vůči Gruzii.
Jsem znepokojen tím, že EU ztratí respekt jako seriózní a nezávislý subjekt mezinárodních vztahů. Navíc neochota EU stanovit jasné meze takovémuto úmyslnému porušování norem mezinárodního chování pravděpodobně povzbudí ruskou stranu k podobné agresi v budoucnosti.
Proto důrazně vyzývám Komisi a Radu, aby seriózně přezkoumaly své rozhodnutí pokračovat ve vztazích jako obvykle.
Rareş-Lucian Niculescu  
písemně. - (RO) Chtěl bych se vyjádřit k nedávno vydanému sdělení Komise, jež se týká plánu EU pro hospodářskou obnovu.
Chtěl bych zdůraznit důležitost některých bodů tohoto plánu, zejména těch, jež souvisejí s přijetím opatření zaměřených na zlepšení energetické účinnosti ve stávajících domácnostech a veřejných budovách.
Komise oznámila, že hodlá navrhnout změnu nařízení o strukturálních fondech, jež má tato opatření podpořit, aby se zlepšily možnosti, které jsou v této oblasti k dispozici.
Mám pocit, že je nesmírně důležité, aby se tyto změny zaměřily na využití zdrojů pocházejících z Evropského fondu pro regionální rozvoj s cílem zlepšení bydlení a zvýšení 2% podílu, který je poskytován v současnosti.
