Přístup veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva vypracovaná panem Cappatem jménem Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (o provádění nařízení (ES) č. 1049/2001).
Marco Cappato
Pane předsedající, dámy a pánové, tato zpráva je o stavu přístupu veřejnosti k dokumentům Evropské unie a je také příležitostí k předložení několika návrhů. V krátkém čase, který máme k dispozici, bych chtěl upozornit na tři důležité věci.
Za prvé je zde Rada. Vlády států Evropské unie se scházejí v Radě, která má zákonodárnou pravomoc, a stejně jako ostatní zákonodárné sbory by měla být povinna zveřejňovat informace o své činnosti a svá rozhodnutí. Rád bych to zdůraznil zejména proto, že Skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů předložila pozměňovací návrhy, aby se o některých odstavcích hlasovalo v dílčím hlasování. Doufám, že toto dílčí hlasování nemá za cíl vypuštění důležitých částí zprávy. Například odstavec 3 zprávy požaduje, aby byla přijata opatření s ohledem na rozsudek ve věci Maurizia Turca, bývalého poslance Evropského parlamentu za Radikální stranu, který vyhrál před Soudním dvorem spor týkající se zveřejňování rozhodnutí přijatých právními službami orgánů Evropské unie a povinnosti zveřejňovat identitu delegací členských států v Radě. Máme právo vědět, kdo a jak v Radě hlasuje. Proto doufám, že nikdo nebude hlasovat proti odstavci 3 či proti odstavci 9, které požadují, aby byly zveřejňovány informace o činnosti Coreperu, Výboru stálých zástupců, a aby byly zveřejňovány dokumenty ze zasedání a aby nebyly zatajovány politické dokumenty jakožto diplomatické dokumenty. To je velmi důležité!
Další otázka, kterou se zabývám, se týká Parlamentu, našeho Parlamentu, protože my musíme být první, kdo zveřejňuje informace o své činnosti. My italští radikálové to nazýváme "veřejný rejstřík volených zástupců", jinými slovy rejstřík, ve kterém bude možné vyhledat všechno o činnosti poslanců Evropského parlamentu; kdo je přítomen a kdo nepřítomen, jak volí a samozřejmě jaké peníze jsou poslanci vypláceny. Je třeba však mít na paměti, a říkám to proto, že byl podán návrh na dílčí hlasování o odstavci 5, že by bylo chybou myslet si, že pokud budeme některé z těchto informací udržovat v tajnosti - zde se obracím na paní Cederschiöldovou, které, jak vím, tato věc leží velmi na srdci - podaří se nám pouze to, že budeme více vystaveni agresivním a demagogickým útokům na poslance Evropského parlamentu. Víme, že někteří poslanci Evropského parlamentu filmovali jiné poslance, proměnili se ve špiony špehující jiné poslance. Abychom se tomu vyhnuli, musíme tomu nejen zabránit, ale musíme v plné šíři zveřejňovat naši práci a zabránit lidem, kteří se chtějí dívat klíčovou dírkou, a otevřít dveře pro vysílání zasedání výborů a všech jednání tohoto Parlamentu na internetu.
Třetí věc, kterou se chci zabývat, je otázka textových editorů, protože Skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů také požadovala dílčí hlasování o odstavci 7, který se této otázky týká. V tomto odstavci žádáme, aby byly dokumenty vytvářeny s využitím textových editorů s otevřeným zdrojem, při účinném uplatňování mnohojazyčnosti a používání technologií, které umožní přístup k informacím a dokumentům rovněž osobám se zdravotním postižením. Doufám, že nikdo v tomto Parlamentu není proti užívání mnohojazyčných textových editorů s otevřeným zdrojem, které užívají technologie umožňující přístup lidem se zdravotním postižením, protože to má pro určitou část občanů Evropské unie význam.
Víme, že Komise předložila návrh reformy našich pravidel a zabývá se tím zpráva pana Cashmana, toto usnesení je však první příležitostí stanovit pro Parlament některá pravidla. Doufám, že tuto příležitost nepromarníme a že všechny zásadní věci, na které jsem se v této zprávě pokusil poukázat, nebudou marné.
Margot Wallström
místopředsedkyně Komise. - Pane předsedající, nejprve bych chtěla za tuto velmi dobře napsanou a zajímavou zprávu zpravodaji poděkovat a blahopřát mu k ní. Je to významné a cenné téma, zejména v době revize nařízení (ES) č. 1049/2001 a také s ohledem na změny, které v této oblasti přinese Lisabonská smlouva, pokud vstoupí v platnost.
Tato zpráva v zásadě pojednává o provádění nařízení 1049/2001, a proto bych chtěla začít tím, že připomenu jednu pozitivní věc při provádění tohoto nařízení, neboť, jak ukazují kvantitativní údaje a uznává zpráva Parlamentu, orgány Evropské unie umožnily přístup k většímu počtu dokumentů a zároveň byl zaznamenám pokles počtu odmítnutí.
Zavázali jsme se nadále zlepšovat transparentnost a otevřenost. Zcela přirozeně jdou některá doporučení uvedená ve zprávě nad rámec toho, jak bylo nařízení č. 1049/2001 uplatňováno v roce in 2006, a některá se netýkají přímo činnosti Komise, jak jsme právě slyšeli.
Tato zpráva se dotýká řady otázek týkajících se otevřenosti a komunikace s občany, a já to vítám zejména jako cenný příspěvek k obecnému zamyšlení se nad transparentností, komunikací a jejich dosahem.
Ráda bych v krátkosti prošla některá doporučení a zásady, na kterých zpráva stojí, protože si zaslouží pozornost.
Pokud jde o případ Turco, mohu vás ujistit, že Komise bude tento rozsudek plně respektovat. Jak zde bylo uvedeno, týká se tento rozsudek hlavně potřeby větší otevřenosti tam, kde Rada vykonává svou zákonodárnou funkci, ale vztahuje se i na Komisi a všechny ostatní orgány, a Komise Vás může ujistit, že každá žádost o přístup je v souladu s kritérii stanovenými Soudním dvorem pečlivě a individuálně zkoumána.
Za druhé, návrh stanovit společná pravidla pro správní postupy vyžaduje, abychom se tím hlouběji zabývali, protože některé postupy jsou ve své podstatě zvláštní a v některých případech jedinečné, typické pro tu kterou instituci. To znamená, že budeme potřebovat více času na to, abychom zjistili, jak toho lze dosáhnout.
Doporučení, aby se spojilo nařízení 1049/2001 s nařízením (EHS, Euratom) č. 354/83 o otevření historických archivů je dost komplikované, a to proto, že článek 255 Smlouvy o ES a nařízení 1049/2001 se nevztahují na všechny orgány a subjekty. To by se mohlo změnit i v případě, že vstoupí v platnost Lisabonská smlouva, protože ta má rozšířit právo přístupu na dokumenty všech orgánů a institucí. Proto není tak snadné jednoduše tato dvě nařízení spojit, protože se obě vztahují na jiné věci.
Pokud jde o kritickou poznámku veřejného ochránce práv k veřejným rejstříkům Komise, chtěla bych vás ujistit, že ji bereme velmi vážně. Jak víte, máme veřejný rejstřík dokumentů, který je v provozu od června roku 2002, a od té doby Komise také zřídila rejstřík postupů komitologie a rejstřík skupin odborníků. Vždy děláme vše pro to, abychom naše vnitřní informační systémy modernizovali.
K tomu bohužel nedojde přes noc, ale je potřeba na tom pracovat. Vždy se snažíme veřejné rejstříky rozšířit a já doufám, že i vy víte o mém osobním úsilí v této oblasti. Uznáváme, že stále musíme rozšiřovat obsah našich veřejných rejstříků a potvrzujeme náš závazek rozvíjet veřejné rejstříky v zájmu zlepšení transparentnosti.
V usnesení se zabýváte otázkou správy dokumentů, společným portálem a projektem Trans-Jai. Komise podporuje myšlenku zřízení společného portálu, aby tak občanům usnadnila přístup k legislativním dokumentům. Domnívám se, že to bude vyžadovat společnou metodologii a musíme prozkoumat všechny politické důsledky pro identifikaci dokumentů. Chtěli bychom portál pro každý orgán, který by byl plně přístupný veřejnosti, proto jsme připraveni se s vámi na jeho vytvoření podílet.
Pokud jde o projekt Trans-Jai, zopakuji, co jsem řekla v říjnu, a to, že se očekává, že bude veřejnosti přístupný do roku 2010.
Ráda bych se také vyjádřila k otázce výměny informací mezi orgány. Rozumím, co je tím míněno a co je tím sledováno, ale chtěla bych vám připomenout, že mezi našimi institucemi již existují zavedené pracovní metody pro výměnu důvěrných informací v držení Komise a je to řešeno v příloze rámcové dohody. Měli bychom mít rovněž na paměti, že otázka sdílení informací evropskými orgány se netýká přístupu veřejnosti a my si myslíme, že obě otázky by měly být řešeny odděleně tak, jako je tomu nyní.
Tato zpráva a rozprava jsou také cenným a oceňovaným vkladem do budoucnosti, kdy budeme o tomto tématu moci diskutovat šířeji. Jsem vděčná za úsilí Parlamentu, že otázku transparentnosti a otevřenosti udržuje na pořadu jednání. K mnoha těmto otázkám se vrátíme v nejbližší budoucnosti, například během společného zasedání Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a českého Parlamentu, které se bude konat příští týden a kterého se zúčastním, a poté za pár týdnů se budeme zabývat důležitou otázkou revize nařízení č. 1049/2001.
Domnívám se, že by diskuse neměla skončit zde. Pokud jde o transparentnost, musíme být otevření a také se domnívám, že něco můžeme aktivně učinit mimo formální předpisy, například zlepšit rejstříky, učinit je uživatelsky přívětivějšími, aktivně šířit a rychleji zveřejňovat dokumenty. Já sama jsem minulý rok zpřístupnila na internetu rejstřík své korespondence. Jsem si jistá, že všechny z vás napadnou i jiné příklady, co by se dalo učinit, pokud se nad tím zamyslíte. Tak to udělejme.
Luis Herrero-Tejedor
Pane předsedající, pane Cappato, vaše zpráva je plná dobrých úmyslů, přičemž jasným dokladem toho je, že Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci nepovažoval za nutné, aby k ní předložil pozměňovací návrhy.
Vy sám jste ke své vlastní zprávě předložil 18 pozměňovacích návrhů. V důsledku těchto pozměňovacích návrhů se zpráva, obecně řečeno, zradikalizovala a tyto pozměňovací návrhy u mě vzbudily vážné pochybnosti.
Pozměňovací návrhy, které jste předložil ke své vlastní zprávě, a zdůrazňuji, ke zprávě, kterou původně podporovaly všechny skupiny, bych rozdělil do čtyř skupin. Za prvé, některé návrhy jsou neuskutečnitelné; navrhujete neuskutečnitelné věci. Pro některé vaše návrhy, pane Cappato, dosud neexistuje právní základ: do doby, než vstoupí v platnost Lisabonská smlouva, nebude možné harmonizovat pravidla vztahující se na jednotlivé orgány. Komisařka Wallströmová právě řekla něco podobného. Také voláte po tom, aby byl rok 2009 prohlášen Evropským rokem transparentnosti, ale na to už je příliš pozdě. Některé vaše návrhy je proto nemožné provést.
Za druhé, některé vaše návrhy jsou nerozumné. Voláte například po transparentnosti zasedání politických skupin. To by nefungovalo. Zde potřebujeme soukromí, neboť soukromí je politickou hodnotou. Pokud nesouhlasím se svojí stranou a chci si zachovat svůj nesouhlas, chci to dělat v soukromí: to není nedostatek transparentnosti. Transparentnost musí existovat v případě veřejných subjektů, ale nikoliv v případě politických stran, důvěrnost jejich rozprav je třeba zaručit. V tomto bodě proto s vámi nemohu souhlasit.
Některá z vašich tvrzení jsou, pane Cappato, nesprávná. Například uvádíte, že 90 % legislativní činnosti prochází komitologií. To je, pane Cappato, naprosto přehnané. Komitologie má navíc své vlastní normy pro transparentnost. Pokud zavedeme další mechanismy, další byrokracii a kontroly, půjdeme proti tomu, čeho chceme dosáhnout: transparentnosti, která je úzce spojena s jednoduchostí.
A nakonec - než mi dá pan předsedající znamení, abych skončil, protože jsem již téměř vyčerpal čas, který mám k dispozici - některé vaše návrhy nejsou nezbytné. Chápu sice, že je opravdu pěkné a pro veřejnost atraktivní mluvit o transparentnosti činnosti poslanců, aby bylo vidět, zda se účastní plenárních zasedání. To ale lze, pane Cappato, zjistit již teď. Lze také zjistit, zda se účastní zasedání výborů; z každého zasedání existuje zápis, ke kterému mají všichni občané přístup. Náhrady, které poslanci Evropského parlamentu dostávají, jsou také veřejně přístupné. Jinými slovy, občané mají ideální možnost se k těmto informacím dostat.
Chápu proto, že je pro veřejné mínění pěkné a hezky to vypadá, že hájíme transparentnost, ale musíte si uvědomit, že transparentnost znamená, že zajistíme, aby věci vypadaly tak, jak ve skutečnosti jsou, a pokud přispějeme k tomu, že věci zkreslíme, pak, pane Cappato, k transparentnosti nepřispějeme. Děkuji za laskavost, pane předsedající.
Michael Cashman
jménem skupiny PSE. - Pane předsedající, děkuji Marcovi za tuto velmi dobrou zprávu, ale bohužel musím souhlasit s ostatními v této sněmovně, že jste se odchýlil od tématu - a já vím proč.
Předchozí řečník řekl, že zpráva obsahuje neuskutečnitelné návrhy. Pokud nebudeme požadovat nemožné, jak vůbec můžeme dosáhnout změny?
Ale samozřejmě, že jste se odchýlil od tématu. Zasedání politických skupin se budou vysílat. Budeme zde mít poslance Evropského parlamentu, kteří prostřednictvím svých internetových stránek nebo informační služby Parlamentu budou zveřejňovat, co dělají nebo kam jdou - to ale neznamená že to je účinné a že to jsou dobré návrhy.
Nařízení je o přístupu ke všem dokumentům, které jsou v držení těchto tří orgánů, nebo které tyto orgány přijaly nebo vytvořily při výkonu zákonodárné funkce. To je to, k čemu se musíme vrátit. Musíme přesně vymezit, co znamená "zákonodárná činnost". Musíme se podívat na to, jak toto nařízení fungovalo dosud, a musíme ho zlepšit. Toho chci dosáhnout ve spolupráci se všemi zainteresovanými činiteli a s radostí zde proto vítám švédskou ministryni, Cecilii Malmströmovou, která na tom původně pracovala. Všichni chceme otázku přístupu posunout dopředu.
Proč? Protože uznáváme, že mnoho lidí si uvědomuje, že se zejména v Radě děje něco , jak jste ukázal, do čeho jsou zapojeni ministři, ministři jejich vlád, ale jakou vedou rozpravu a jak hlasují, je tajné. Jakmile tento prvek tajnosti odkryjeme a ukážeme, jak ministři členských států skutečně hlasují, budou tito ministři voláni k odpovědnosti ve svých členských státech a občané se budou cítit zapojeni do evropských záležitostí.
Takže, Marco, bohužel jste se odchýlil od tématu, zejména s ohledem na sen, který máte. Kdybyste o sobě neřekl, že jste italský radikál, nikdy bych to z této zprávy nepoznal, ale to, že očekáváte, že politické skupiny budou vysílat své politické rozpravy - to se nestane, a opravdu, jak řekl předchozí řečník, pouze přispíváte k rozdělení místo toho, abyste posiloval myšlenku, že jsme zde, protože věříme v Evropu, která je odpovědná svým občanům. Proto bude obtížné připravit hlasovací seznam. V srdci s vámi souhlasím, ale musím se řídit rozumem.
Alexander Alvaro
Pane předsedající, pane komisaři, zítra budeme hlasovat o zprávě vypracované mým kolegou, panem Cappatem, o přístupu veřejnosti k dokumentům. Pan Cashman, dobrý a normálně neuvěřitelně pracovitý kolega, již poukázal na to, že nejdůležitější věcí je zpřístupnit veřejnosti dokumenty, o kterých se zde diskutuje a rozhoduje.
Mohli bychom, tak jako pánové Herrero-Tejedor a Cashman, obviňovat pana Cappata, že se odchýlil od tématu. To je jistě věc výkladu a v tomto případě to není zcela opodstatněné. Diskuse, zda mají být v zásadě vysílána zasedání politických skupin či nikoliv, je jistě něčím, o čem bychom měli mluvit. Otázka ale potom zní, zda pak budeme mít například na žádost většiny členů skupiny právo zasedat v soukromí, protože určitě existují citlivé otázky - to známe z našich zasedání všichni -, které si musíme vyjasnit mezi sebou, než s nimi půjdeme na veřejnost. Podle mého názoru je normální prát špinavé prádlo doma a ne na veřejnosti.
Mohl bych také dodat, že tento příklad dokazuje, že politické strany - v tomto případě nikoliv politické skupiny - vždy mají zájem o veřejnost, když se jim to hodí. Jinak by nebyly stranické konference tak často vysílány. Je zajímavé, že si nikdo nestěžuje, že konference některých politických stran, které jsou často velmi živé, mohou být vysílány.
Myslím, že proto mohu říci, že pan Cappato odvedl dobrou práci, i když - jak jsme zvyklí - jiné skupiny možná mohou přijít s návrhy na vylepšení. Některé jsou tak dobré, že si zaslouží, abychom o nich uvažovali.
Ve srovnání s ostatními dvěma orgány lze Parlament, pokud jde o transparentnost, považovat za průkopníka, a tak bych z toho nedělal nejvyšší prioritu, protože jak v oblasti přístupu k dokumentům, tak transparentnosti zasedání poslanců Evropského parlamentu, jsme otevřenější než jakýkoliv vnitrostátní parlament. To neznamená, že zde není prostor pro zlepšení, natož pro zlepšení v jiných orgánech, zejména v Radě, která zde bohužel není. Pan Cashman právě řekl, že musíme vědět, kdo a jak rozhodl, abychom byli schopni zjistit odpovědnost za politické činy.
Ještě důležitější je však zpřístupnit například dokumenty vytvářené v rámci postupu komitologie. Konkrétním příkladem může být nařízení o tekutinách v příručních zavazadlech, kdy jeho příloha nebyla přístupná občanům ani poslancům. Požadavek transparentnosti nezavedla většina členských států jen tak; má dát lidem příležitost, aby porozuměli politické činnosti, byli schopni určit, kdo nese odpovědnost a možná také, aby se mohli správně rozhodnout ve volbách.
Moc vám děkuji za čas navíc, pane předsedající. Hodně štěstí Marco. Při hlasování budu stát za vámi a věřím, že dospějeme k uspokojivému výsledku.
Ryszard Czarnecki
Pane předsedající, má-li zde být Evropská unie pro občany a ne pro eurokraty, musí být transparentnější a zrovna tak musí být transparentnější činnost institucí Evropské unie. Jen tak může Unie znovu získat důvěryhodnost, kterou tak bezstarostně zahodila. Její důvěryhodnost poškodily například pokusy prosadit za každou cenu Ústavní smlouvu, aniž by se o ní rozhodovalo v referendech jednotlivých států. Proto je správné žádat, aby všechny rozpravy v Radě byly zpřístupněny občanům členských států Evropské unie, neboť se v těchto rozpravách rozhoduje o osudu Evropy. Těmito rozpravami však nemyslím rozpravy politických skupin.
Je také důležité, aby Parlament, Rada a Evropská komise přijaly stejné zásady pro poskytování přístupu k dokumentům, aby nezůstaly osamělými bojovníky v oblasti informací a informačních technologií. Myslím, že tato zpráva je důležitým krokem směrem k transparentnosti. Jsem však přesvědčen, že v některých otázkách možná zacházíme příliš daleko. I soudruh Lenin jednou řekl, že někdy musíme učinit dva kroky vpřed, abychom učinili jeden krok zpátky. Zpravodaj by možná chtěl, abychom to měli na paměti.
Eva-Britt Svensson
Pane předsedající, zpráva zpravodaje pana Cappata naznačuje, že v oblasti přístupu k dokumentům EU existují závažné nedostatky. Podporuji v souvislosti s výroční zprávou návrh zpravodaje na zlepšení. Také podporuji pozměňovací návrhy, které zpravodaj předložil. Dále předpokládám, že Parlament bude při nadcházejícím hlasování o zprávě pana Cashmana týkající se nařízení o přístupu veřejnosti hlasovat pro zásadu skutečného přístupu veřejnosti.
Pokud jde o výroční zprávu, chtěla bych zejména poukázat na to, že je naprosto nepřijatelné, aby veřejnost neměla zaručený přístup k delegovaným právním předpisům, které tvoří 90 % právně závazných legislativních aktů přijímaných každý rok evropskými orgány. Účast poslanců na práci Parlamentu a všechny finanční okolnosti, pokud jde o jejich činnost v Parlamentu, musí být zcela transparentní. Podporuji návrh na vytvoření společného veřejného rejstříku.
Závěrem bych chtěla říct, že lepší přístup veřejnosti není populistický, nýbrž demokratický požadavek.
Nils Lundgren
Pane předsedající, v demokracii je transparentnost věcí cti. V demokratických zemích si občané orgány, které jim vládnou, volí. Tyto orgány jmenují úředníky, aby uváděli do praxe demokratická rozhodnutí. Bylo by proto absurdní, aby tito zvolení představitelé a jmenovaní úředníci měli právo svým voličům odepírat informace. To, že k tomu však dochází, má dvě vysvětlení. Prvním je dědictví předdemokratických dob, kdy byli lidé vnímáni jako poddaní nevolených vládců. Poddaným nebylo umožněno plést se do záležitostí vládců. Druhým vysvětlením je, že jisté výjimky z transparentnosti vyžadují ohledy na národní obranu, důstojnost člověka, obchodní tajemství, vliv trhu a podobně.
První vysvětlení dnes již nemá žádné opodstatnění. Úřady nesmějí jakožto orgány veřejné moci lidem odepírat přístup k informacím. Druhé vysvětlení však zní rozumě a týká se potřeby vyváženosti. Tyto oprávněné požadavky na nalezení správné rovnováhy bohužel úřady často zneužívají, pokud se rozhodnou uchovat informace v tajnosti.
Evropské unii chybí hrdá tradice transparentnosti. V jejích prvních letech i později byla Evropská unie téměř zcela tajnůstkářská, i pokud jde o vnitřní telefonní seznam Komise. Evropská unie začínala jako "čínská" říše a tou pořád je, i když učinila některé významné kroky vpřed: kodex chování z roku 1993, přijetí požadavků švédského sdružení novinářů v roce 1998 a nařízení z roku 2001.
S jistou dávkou hrdosti uvádím, že moje vlastní země Švédsko má nejdelší historickou tradici transparentnosti stanovené zákony. Proto se švédský stát angažoval v případu Turco a přiměl Evopský soudní dvůr, aby minulý rok v létě zrušil rozhodnutí Rady a Soudu prvního stupně. Byl to další krok směrem od "čínské" říše, ale cesta k demokratické transparentnosti v EU bude dlouhá. Musíme překonat velký vnitřní odpor. Zpráva pana Cappata si proto zaslouží plnou podporu této sněmovny, což by byl další krok vpřed na této dlouhé cestě.
Luca Romagnoli
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, chci jen v několika vteřinách říci, že souhlasím s větší částí zprávy pana Cappata. Bylo by překvapením, kdybych to cítil opačně, protože jsem asi jediným italským poslancem Evropského parlamentu, který se pokoušel zveřejňovat seznam účasti a otázky, které zde v Parlamentu položila italská delegace. Činil jsem to po léta v knížečce, ve které referuji o své činnosti v Parlamentu.
Byl bych raději, pokud by například italský tisk, který až příliš často zvedá varovně prst, zveřejnil informace, které možná samy o sobě nebudou převratné, ale poslouží k tomu, aby ukázaly druh činností, kterými se italský poslanec Evropského parlamentu zabývá. Bylo by lepší, kdybychom mohli vysvětlit, jak je naše činnost nezávislá, pokud ji provádíme správně, na politické příslušnosti v tom smyslu, že slouží celému systému.
Tleskám iniciativě pana Cappata. Budu hlasovat téměř pro vše, co tento návrh obsahuje.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Evropská unie je založena na zásadě transparentnosti, což je zakotveno v článcích 1 a 6 Smlouvy o Evropské unii a též v článku 41 Listiny základních práv Evopské unie.
Evropa od počátku obhajovala rozhodovací proces, který bude transparentní a co nejblíže občanům. Evropský parlament je už ze své podstaty prvním, kdo má podporovat přístup veřejnosti k rozhodovacímu procesu, protože různé názory na legislativní a nelegislativní činnost pomáhají zvyšovat důvěru evropských občanů v evropské orgány.
V této chvíli je přístup veřejnosti k dokumentům orgánů Evropské unie vcelku dobrý. Je ale zřejmé, že evropské předpisy z roku 2001 upravující právo přístupu potřebují aktualizaci.
Již v roce 2006 požádal Parlament Komisi, aby předložila návrhy na pozměnění tohoto nařízení, a učinil několik doporučení:
všechny přípravné dokumenty k právním aktům by měly být přímo přístupné veřejnosti, a
mělo by být vytvořeno jedno místo přístupu, pokud jde o přípravné dokumenty.
Komise vzala tato doporučení v úvahu a zahrnula je také do nového návrhu nařízení z roku 2008.
V průběhu rozhodovacího procesu se politické strany střetávají s různými názory, někdy protichůdnými. Jednání vedou k nejpřijatelnějšímu rozhodnutí pro všechny zúčastněné. Evropští občané musí být informováni o procesech, které vedou k přijetí rozhodnutí, protože tato rozhodnutí mají přímý dopad na jejich životy.
Marianne Mikko
(ET) Dámy a pánové, demokracie je založena na transparentnosti a otevřenosti. To je významné zejména nyní, kdy se blíží červnové volby do Evropského parlamentu.
Zjednodušení internetového prostředí by pomohlo zvýšit účast voličů ve volbách do Evropského parlamentu. Poskytneme-li občanům jasné a srozumitelné informace o činnosti jejich zástupců a o fungování Evropského parlamentu obecně, budeme schopni dosáhnout toho, že se mladí i starší lidé budou zajímat o to, co děláme. E-Parlament je velmi vítaná iniciativa.
Všechny informace o práci zástupců by měly být na základě vyhledávacích kritérií přístupné občanům. Souhlasím se zpravodajem v tom, že kromě činnosti plenárního zasedání by měli mít jednotlivci přístup k práci výborů a delegací. Občané musí být schopni naší činnosti plně rozumět.
Také podporuji myšlenku vytvoření společného rejstříku informací a dokumentů. Je důležité, aby občané mohli sledovat postupy, které je zajímají, a měli přístup ke všem dokumentům z jednoho místa. Vytvoření jednoho portálu bude vyžadovat nějaký čas, ale tímto směrem bychom se měli ubírat. To je naše cesta do budoucnosti. Podporuji zprávu pana Cappata.
Marian Harkin
Pane předsedající, chtěla bych poblahopřát svému kolegovi Marku Cappatovi k jeho zprávě. Je důležité, že o ní zde v Parlamentu vedeme rozpravu.
Když hovoříme o odpovědnosti a transparentnosti, musíme začít u sebe, což platí pro všechny orgány EU. S větší částí zprávy musím souhlasit. Mám však jednu či dvě připomínky. Musíme například zajistit, aby byly informace poskytované o činnosti určitého poslance komplexní. Jinak budeme nakonec znát cenu všeho a hodnotu ničeho. Tím myslím, že vytížení je opravdu dost velké. Není to pouze naše účast na plenárních zasedáních a ve výborech. Veškeré informace o činnosti poslanců by měly zahrnovat všechny činnosti. Jinak by se některá velmi cenná práce, která se nesoustředí v Parlament mohla ztratit, protože by byla neviditelná.
Pokud jde o připomínky pana Romagnoliho, chtěla bych říci, že zpráva o jeho práci se nedostala do sdělovacích prostředků, zprávou je pro sdělovací prostředky pouze to, když svou práci neděláte.
Závěrem bych chtěla říci, že podstatou problému je, že transparentnost by se měla vztahovat na případy, kdy je vykonávána zákonodárná činnost. Souhlasím s Michaelem Cashmanem, že všichni občané by měli vědět, jak jejich ministři hlasují v Radě. To je opravdu zásadní. Jinak nahráváme těm, kteří křičí "je to vina Bruselu", když se něco nepovede doma.
Hans-Peter Martin
(DE) Pane předsedající, pravděpodobně mám stejnou zkušenost jako miliony Evropanů. Paní komisařko, do tohoto Parlamentu jsem vstupoval v roce 1999 s velkým nadšením, které nebylo menší než nadšení, které mám dnes. Potom mě napadlo to, co napadá mnoho občanů. Chtěl jsem něco vědět, a to: jak se přijímají rozhodnutí? Kam jdou peníze? Kdo je dostává? Přicházelo ke mně stále více voličů, kteří mi říkali, že neví, na co Evropská unie je. To byla i moje zkušenost. Bohužel si potom člověk uvědomí, že za mnohými rozhodnutími je záměr zakrýt nedostatek odpovědnosti, kterou v našich institucích máme, včetně odpovědnosti za přijaté předpisy. Mohu vás pouze vyzvat k tomu, abyste šli dále, než to dělá nyní zpráva pana Cappata, a tyto základní informace zveřejnili. To by byl, řekněme po 10 letech, úspěch.
Carlos Coelho
(PT) Pane předsedající, paní Wallströmová, dámy a pánové, zásada transparentnosti je základní zásadou Evropské unie. Posiluje demokratickou povahu našich institucí a usnadňuje účast občanů v procesu rozhodování, a tak zaručuje větší legitimitu orgánů tím, že je činní před občany odpovědnými. Podporuji zásadu, že všechny demokratické orgány mají povinnost zajistit, aby se zveřejňovaly jejich činnosti, dokumenty a rozhodnutí. Přístup k dokumentům je základním prvkem loajální spolupráce, která je mezi evropskými orgány nezbytná.
Během vyšetřování aktivit CIA v Evropě jsem ostře kritizoval Radu za to, že uvalila plná i částečná omezení přístupu k dokumentům, a porušila tak tuto loajální spolupráci. Proto jsem také přivítal rozhodnutí Soudního dvora v případě Turco, ve kterém soud dospěl k závěru, že skutečně existuje povinnost zpřístupňovat stanoviska právní služby Rady týkající se legislativního procesu; tato stanoviska mohou být zásadní pro pochopení, jakým směrem se ubíral rozhodovací proces.
Souhlasím s tím, že bychom měli pokračovat v revizi nařízení z roku 2001, nikoliv pouze proto, abychom reagovali na nedostatky, které má, ale též proto, abychom do něj zahrnuli nejnovější judikaturu, konkrétně rozsudek ve věci Turco. Přitom však musíme jasně respektovat právní základ, který máme k dispozici. Některé zpravodajovy návrhy jdou nad rámec toho, co tento právní základ povoluje, jak na to již poukázal pan Herrero a pan Cashman.
Návrh obsahuje například pravidla určená pro vnitrostátní parlamenty, pro což není právní základ. V rozsudku ve věci Turco sám Soudní dvůr uznává, že nařízení musí respektovat rovnováhu mezi rizikem zveřejnění a veřejným zájmem, kterému zpřístupnění dokumentů slouží. V některých případech činí pan Cappato návrhy, které podle mého názoru tuto rovnováhu ohrožují.
Călin Cătălin Chiriţă
(RO) Chtěl bych zdůraznit, že zatímco se iniciativa pana Cappata původně těšila široké podpoře, 18 pozměňovacích návrhů, které k ní byly později přidány, vedlo ke ztrátě původní podpory.
Přesto podporuji myšlenku přístupu veřejnosti k dokumentům, které jsou v držení Parlamentu, Rady a Komise, která je pro přiblížení Evropské unie občanům zásadní. Chtěl bych nejprve zdůraznit potřebu zveřejňovat hlavní dokumenty vytvářené v průběhu komitologie.
Za druhé, domnívám se, že na internetových stránkách Evropského parlamentu by bylo dobré u každého osobního profilu poslance Evropského parlamentu, kde je uvedena jeho činnost, také zveřejnit, jaké předložil ve výborech, ve kterých zasedá, pozměňovací návrhy. Kromě zpráv, usnesení a rozprav v plénu potřebují občané jasně vidět, kteří poslanci předložili v rozhodovacím procesu pozměňovací návrhy.
Za třetí, když Evropská rada jedná jako zákonodárce vedle Parlamentu, měla by zveřejnit své rozpravy, tak jako to dělá Parlament. Rada by měla ukázat, že je transparentní tím, že od nynějška bude zveřejňovat své rozpravy, ještě než ji k tomu přinutí Lisabonská smlouva.
Ewa Tomaszewska
(PL) Pane předsedající, občanská práva v sobě zahrnují právo na informace týkající se činnosti zástupců volených společností, kteří zastávají významné veřejné funkce. To platí zejména o orgánech Evropské unie, včetně Rady, k jejímž dokumentům je přístup komplikovanější. Informační programy dostupné na internetu by měly být uživatelsky přívětivé a snadno dostupné osobám, které o ně mají zájem. A ačkoliv dnes má mnoho lidí přístup k internetu, všichni ho nemají. Potřebujeme vytvářet publikace, které budou k dispozici v knihovnách, a resumé, která budou sloužit těm, kteří se necítí na to, aby četli celé texty. Musíme však zvážit, zda je třeba zveřejňovat úplné přepisy diskusí politických skupin.
Charlotte Cederschiöld
(SV) Pane předsedající, v oblasti transparentnosti došlo v EU od počátku nařízení (ES) č. 1049/2001 a internetových stránek k dramatické změně, a jsem si jistá, že paní komisařka by s tím nepochybně souhlasila.
Také bych chtěla zdůraznit, že si myslím, že Komise a komisaři v posledních letech k této otázce konstruktivním způsobem velmi výrazně přispěli. Od samého počátku to nebyl jednoduchý úkol, ale myslím, že spolupráce v posledních letech byla velmi konstruktivní, a zasloužíte si za ni pochvalu. Všichni si na Komisi pořád stěžují, ale já si nemyslím, že je to vždy oprávněné.
Pochopitelně nemůžeme zde mít situaci, kdy by právní předpisy v oblasti justice a vnitra nebyly, pokud jde o jejich odůvodněnost, transparentní. Pan Alvaro má v této věci naprostou pravdu. To je samozřejmě nemožné. Ale abychom šli tak daleko, že by například každý úředník či poslanec Evropského parlamentu musel každý den podávat zprávu o tom, co ten den dělal, by bylo nerozumné. Nakonec by strávili půl dne vytvářením zpráv o tom, co dělají.
Na závěr bych chtěla říct, že podpořím zprávu pana Cappata za předpokladu, že vyústí v právní předpis, který bude respektovat právní jistotu a nebude zbytečně byrokratický.
Bogusław Rogalski
(PL) Pane předsedající, pokud předpokládáme, že demokratické systémy založené na právním státě by měly být povinny zveřejňovat ustanovení, která jsou pro občany závazná, měli bychom zajistit, aby byla činnost orgánů transparentní a otevřená. V praxi by měla být zasedání a rozpravy demokratických zákonodárných orgánů i jejich hlasování v co největší míře transparentní a návrhy právních předpisů by měly být přístupné veřejnosti. Rada bohužel často jedná způsobem, který ztěžuje zařazení určitého postupu k dokumentu, což pak občanům znemožňuje k těmto dokumentům přístup.
Víme, že internet hraje nesmírně významnou úlohu v přístupu veřejnosti k dokumentům Evropské unie. Proto potřebujeme jeden portál Evropské unie pro přístup k dokumentům, postupům a orgánům. Měli bychom definovat společná pravidla pro provádění správních postupů a pro předkládání, klasifikaci, registraci a šíření dokumentů. Náš parlament musí být pro ostatní orgány příkladem.
Avril Doyle
Pane předsedající, pečlivě jsem si poznamenala, co pan zpravodaj řekl. Máme zde dvě kategorie: přístup k informacím o legislativní činnosti Evropské unie a přístup k nelegislativním dokumentům. Pokud jde o legislativní dokumenty, podporuji to, čemu se říká aktivní transparentnost ve smyslu svobody informací a velmi omezené využívání tajných dokumentů zasedání na úrovni Rady. Myslím, že bychom měli vědět, jak naši ministři hlasují, aby se již nemohli vymlouvat na kulturu "je to vina Bruselu", která je typická pro vnitrostátní parlamenty. Chtěla bych také snadný přístup k záznamům o účasti poslanců na zasedáních a o jejich hlasování na všech úrovních.
Občané nás volí, abychom pro ně vykonávali práci, a musíme být schopni jím být odpovědní. Na druhou stranu navrhovat, aby všechna zasedání politických skupin či stran byla povinně přístupná veřejnosti, je holý nesmysl. Nemám z transparentnosti strach. Děláme zde jako politici záslužnou práci a musíme dělat naší profesi čest.
Carlo Fatuzzo
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, jsem si naprosto jist, že zpráva pana Cappata se pečlivě vyhnula tomu, aby šlápla na kuří oko úředníkům, kteří mají strach o své soukromí a chtějí zachovat některé situace v tajnosti. To je jistě velmi dobrý důvod proto, abychom tuto zprávu schválili, ale chtěl bych také rozptýlit obavy některých z nás, kteří se bojí, že bude porušeno naše právo svobodně jednat a právo na soukromí.
Podívejme se na to, co se děje, když se obrátí situace a veřejná správa chce zjistit, co dělají naši občané. Nemůžeme nic skrývat: v některých členských státech jsou dokonce odposlouchávány soukromé telefonní hovory mezi manžely, rodiči a dětmi a tak dále. Naprosto se nemusíme bát toho, že budou občané přesně vědět, jak jsou přijímány právní předpisy a rozhodnutí v Komisi nebo v Radě, a to se vztahuje i na legislativní rozhodnutí Parlamentu. Já tuto iniciativu vítám.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Srozumitelnost a transparentnost by měly být základem činností orgánů Evropské unie. Pouze tehdy, pokud dosáhneme určité úrovně transparentnosti naší činnosti, staneme se pro občany srozumitelnějšími, a budeme jim tak blíže. Institucionální krize, které Unie čelí, nám všem ukazuje, jaké jsou důsledky přijetí nesprávného postoje k této otázce. Podle mého názoru to byl právě tento zamítavý postoj vůči občanům Evropské unie, který nakonec vedl k fiasku reforem institucí a neschopnosti ratifikovat ve Francii, Nizozemsku a Irsku Lisabonskou smlouvu.
Měli bychom proto správně dospět k závěru, že přijetí Evropské unie ze strany společnosti by mělo být naší nejvyšší prioritou. Abychom tohoto přijetí dosáhli, měli by občané vědět, co děláme, jak fungujeme a konečně i to, jak jsou přijímána rozhodnutí. Potřebujeme jasný, soudržný a srozumitelný zdroj informací o činnostech všech orgánů Evropské unie. Místo Evropského parlamentu je jistě v čele této změny, neboť je to orgán, který je občanům Evropské unie nejblíže. Měli bychom mít na paměti, že Unie byla vytvořena pro každého občana.
Margot Wallström
místopředsedkyně Komise. - Pane předsedající, děkuji za tuto rozpravu a diskusi. Myslím, že je těžké ji shrnout, ale pokud bych to měla udělat, zopakovala bych to, co bylo již řečeno, že transparentnost je pro každou demokracii základním prvkem.
Raději bych se na to podívala z pohledu občanů: na právo občanů vědět, co se děje, a na přístup k informacím a dokumentům a na jejich možnost učinit informované rozhodnutí. Tento rok pro nás bude zásadní, protože 7. června půjdou občané k evropským volbám. Je proto třeba, aby měli přístup k informacím.
Stále neseme břemeno historických rozdílů kultur a názorů na to, co by mělo či nemělo být zpřístupněno veřejnosti. Domnívám se, že s tím stále v některých případech bojujeme. Pocházím ze země, kde existuje velmi dlouhá tradice zásady otevřenosti a přístupu k dokumentům, zatímco v jiných členských státech tomu bylo naopak: věci jsou v první řadě tajné, a jen pokud se rozhodneme, že tajné být nemají, budou zveřejněny. Domnívám se, že se s tím stále v některých případech setkáváme. Domnívám se, že tato zpráva také ukázala, jak jsou tyto věci propojené a že se na ně musíme podívat politicky.
Krása Lisabonské smlouvy spočívá v tom, že skutečně rozšiřuje právo na informace a přístup k dokumentům a doufejme, že ukončí "hru na obviňování", což nám dá možnost sledovat, co se děje v Evropské radě. Zmínil to pan Cashman ale i jiní poslanci a já si myslím, že je to pro nás pro všechny důležité.
Doufám, že víte, že se na mě můžete spolehnout v tom, že budu dennodenně pokračovat v úsilí, abych zajistila, že Komise zlepší přístup k dokumentům. Můžeme se podívat na to, co děláte ve výborech; můžeme zlepšit práci na rejstřících v mnoha ohledech, které pan Cappato zmínil a které budou pro nás všechny užitečné. Myslím, že byste nadále vyvíjet na Komisi tlak, ale ukázalo se, že se to týká i Parlamentu. I vy můžete zlepšit transparentnost a otevřenost a přispět k nim. Je to součástí posílení demokracie v Evropě. Budete mít možnost na tom pracovat během příprav na volby do Evropského parlamentu. Ty pro nás pro všechny budou definitivním testem.
Děkuji vám za diskusi, k tomuto tématu se vrátíme brzy, až budeme diskutovat o nařízení (ES) č. 1049/2001.
Marco Cappato
Pane předsedající, dámy a pánové, chtěl bych paní komisařce velmi poděkovat. Neuvedl jsem to dříve, ale tato zpráva potvrzuje, že ve skutečnosti došlo ke zlepšení přístupu a ke kladnému vyřizovaní žádostí o přístup. Co jsem se pokusil zdůraznit, je, že je potřeba změnit přístup, můžete to nazvat vzorec chování, kdy jsou informace určeny ke zveřejnění ve chvíli, kdy jsou vytvořeny.
Paní Cederschiöldová, nepožaduji, pokud jde o potřebu zveřejňovat vše, větší papírování ale systém, který je již zaveden, abychom zajistili, že budeme mít přístup k dokumentům nejen, když o ně žádáme, ale i v okamžiku, kdy vznikají, přičemž přirozeně respektujeme důvěrný ráz jednání politických skupin. Tím reaguji i na paní Doylovou a na pana Herrera, který odešel.
Mluvím zde o větší a snadnější dostupnosti informací; to samozřejmě neznamená, že skupiny nebudou moci zasedat za zavřenými dveřmi. Nemluvím o absolutní a ideologické povinnosti, která se bude vztahovat na každé zasedání, ale o tom, jak zajistit, abychom měli k dispozici prostředky, až je budeme potřebovat. Nevěřím, že je pravda, jak řekl pan Herrero, že informace o účasti, hlasování a tak dále jsou plně uchovávány a zveřejňovány. To není pravda. Zápisy jsou k dispozici jednotlivým výborům a informace si lze dát dohromady pouze tak, že provedeme šetření jednotlivých zasedání.
Já sám jsem se stal přímou obětí. Jedny italské noviny zveřejnily tučné titulky uvádějící, že jsem byl nepřítomen častěji než kdokoliv jiný, a to jednoduše proto, že jsem nastoupil v polovině volebního období a noviny založily svůj výpočet na těch několika měsících, kdy jsem již v Parlamentu byl a srovnaly mou účast s účastí za poslední tři roky. Tento příklad ukazuje, že my sami musíme informace zveřejňovat, abychom zajistili co největší transparentnost, a zabránili tak manipulacím s informacemi a jejich zneužívání.
Jsem si dobře vědom toho, že hodnota práce poslance Evropského parlamentu nespočívá jen v jeho účasti či neúčasti, ale nemůžu pochopit, proč my sami bychom měli tyto informace z poloviny skrývat, a otevírat tak dveře pro nejhorší a nejdemagogičtější druh manipulace. Proto opravdu doufám, že se ohledně přístupu k údajům a přístupu k údajům ze strany osob se zdravotním postižením - nemohu pochopit, proč zde Skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů zde požádala o dílčí hlasování - nedočkáme překvapení v posledních minutách, protože se domnívám, že to má pro každého zásadní význam. Děkuji za pochopení pane předsedající.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve čtvrtek 14. ledna 2009 ve 12 hodin.
Písemná prohlášení (článek 142)
John Attard-Montalto  
písemně. - Pokud jde o posledně uvedené téma, není to případ všech komisařů a je nešťastné, že v současné době nemůžeme zveřejňovat údaje o jiných prostředcích, které dostáváme. Obecně však panuje ohledně našich příjmů nepochopení.
Za prvé, všichni poslanci Evropského parlamentu dostávají takový plat, jaký dostávají poslanci parlamentů v jejich zemích. To znamená, že maltská delegace v Evropském parlamentu dostává stejné peníze na zřízení a chod úřadu v Bruselu i na Maltě.
Možná by bylo vhodné, kdyby komisaři a poslanci museli vyplnit každý rok finanční prohlášení o všech obdržených příjmech, která by byla ověřena auditorem. Tato prohlášení by měla být přístupná veřejnosti. Domnívám se, že tento návrh může představovat určitou rovnováhu mezi potřebou ochrany údajů a potřebou transparentnosti.
Anneli Jäätteenmäki  
Pane předsedající souhlasím s mnoha věcmi, které jsou v této zprávě obsaženy a o které budeme ve čtvrtek hlasovat. V budoucnu musí Rada zajistit, aby byly všechny rozpravy, dokumenty a informace k dispozici veřejnosti.
Také podporuji návrh obsažený ve zprávě, že na internetových stránkách Parlamentu by mělo být více informací o činnosti poslanců a jejich účasti na zasedáních.
