Yhdysvaltain ohjuspuolustusjärjestelmä (keskustelu)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission Yhdysvaltain ohjuspuolustusjärjestelmää koskeva kannanotto.
Janez Lenarčič
neuvoston puheenjohtaja. - Neuvosto ei keskustellut Yhdysvaltain ohjuspuolustusjärjestelmän asentamisesta Euroopan unionin alueelle. Siksi olen pahoillani, etten voi kertoa teille neuvoston mielipidettä tästä asiasta, mutta haluaisin muistuttaa teitä siitä, päätös asevoimien tai sotilaskaluston asentamisesta kuuluu kunkin jäsenvaltion kansalliseen toimivaltaan. Tästä syystä jäsenvaltiot tekevät näitä asioita koskevat päätökset itsenäisesti.
Haluan selittää asiaa: tähän mennessä Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välillä ei ole käyty keskusteluja ohjuspuolustusjärjestelmän asentamisesta. Kumpikaan osapuoli ei myöskään ole suunnitellut mahdollista yhteistyötä tällä alalla. Siksi Euroopan unionin neuvosto ei suunnitellut keskusteluja tästä asiasta Yhdysvaltojen tai NATO-liittouman kanssa. Kuten tiedämme, ohjuspuolustus on yhteistyön aiheena NATOssa sekä NATO-Venäjä-neuvostossa.
Benita Ferrero-Waldner
komission jäsen. - Arvoisa puhemies, olen tänään hyvin lyhytsanainen, koska komissiolla on hyvin vähän toimivaltaa tässä asiassa.
Mutta haluan sanoa, että Yhdysvaltojen, Venäjän ja EU:n jäsenvaltioiden välisellä vuorovaikutuksella turvallisuus- ja puolustusalalla on laajempia seuraamuksia näille tärkeille kumppanuuksille. Se on selvä. Vaikka meillä todellakaan ei ole toimivaltaa tai vastuuta tässä asiassa, toivomme, että voidaan löytää tasapainoinen ratkaisu, joka lopulta tyydyttää kaikkia.
Olemme aivan alusta saakka suhtautuneet myönteisesti korkean tason keskusteluihin, jotka alkoivat Moskovassa viime lokakuussa ja niitä seuranneisiin asiantuntijakokouksiin. Huomasimme äskettäisessä Moskovan ja Varsovan välisessä suorassa vuoropuhelussa mahdollisuuden selvittää kunkin kantaa kansalliseen riippumattomuuteen.
Loppujen lopuksi, millä tahansa foorumilla näistä asioista keskustellaankin, oli se sitten NATO tai ETYJ, mielestäni olisi tärkeää, että Euroopan tuvallisuusarkkitehtuurin tulevaisuutta koskevat päätökset käsittäisivät myös Euroopan unionin.
Karl von Wogau
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kun me Euroopassa puhumme ohjuspuolustuksesta, keskustelu kohdistuu tavallisesti Yhdysvaltojen suunnittelemiin asennuksiin Puolassa ja Tšekin tasavallassa. Monet ihmiset ovat tietämättömiä siitä, että nämä ovat vain sen olemassa olevan järjestelmän laajennuksia, joka suunniteltiin suojelemaan Yhdysvaltoja. Meidän Euroopan parlamentissa on kuitenkin keskityttävä kaikkein ensimmäiseksi Euroopan mantereen turvallisuuteen liittyviin seuraamuksiin. Kuten tiedämme, Yhdysvallat on käyttänyt jo yli 100 miljardia dollaria ohjuspuolustusjärjestelmäänsä ja investoi lisää kymmenen miljardia vuodessa järjestelmän jatkuvaan kehittämiseen. Kuitenkin Yhdysvallat on paljon kauempana mahdollisista vaaranlähteistä kuin me Euroopassa. Nykyinen tilanne on pikemminkin kuin Luxemburg kuluttamassa rahaa vallien rakentamiseen mutta Alankomaat ei näe tarvetta tehdä samoin.
Meidän on kysyttävä itseltämme, onko uhka todellakin olemassa ja jos näin on, tarvitseeko meidän vastata siihen. Keskustelu, jonka juuri kuulimme ja jossa oli mukana korkea edustaja Solana, osoittaa, että tilanne Iranissa pysyy huolenlähteenä. Olemme myös tietoisia uhasta, joka voisi saada alkunsa Pakistanin epävakaasta tilanteesta.
Me turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alivaliokunnassa olemme ryhtyneet intensiiviseen vuoropuheluun Yhdysvaltojen edustajien, mukaan lukien kenraaliluutnantti Henry Obering, kanssa, joka on ohjuspuolustusviraston johtaja. Näistä keskusteluista tuli selvästi esiin, että Yhdysvaltojen järjestelmä voisi teoriassa suojella osaa Euroopasta, mutta ei koko maanosaa. Erityisesti se ei voisi suojella Kyprosta, Maltaa, osaa Kreikasta, Romaniaa, Bulgariaa tai Etelä-Italiaa. Euroopan kannalta katsoen emme kuitenkaan voi sallia maanosamme jakoa alueisiin, joiden turvallisuustaso vaihtelee. Vastaavasti meidän on yhdessä määriteltävä yhteiset eurooppalaiset turvallisuuteen liittyvät etumme tässä yhteydessä.
Nykyinen arviointi muistuttaa meitä siitä, että tällä hetkellä ei ole foorumia, jossa tästä asiasta keskusteltaisiin ja jossa näitä yhteisiä eurooppalaisia turvallisuuteen liittyviä etuja määriteltäisiin. Tämä on selvästi toinen alue, missä tarvitaan hyvin läheistä koordinaatiota Venäjän kanssa.
Odotamme, että NATOn Bukarestin huippukokouksessa huhtikuussa esitetään yhteiseen järjestelmään liittyviä ehdotuksia ja odotamme näiden ehdotusten ottavan asianmukaisesti huomioon erityiset eurooppalaiset turvallisuuteen liittyvät etumme.
Jan Marinus Wiersma
PSE-ryhmän puolesta. - Arvoisa puhemies, tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun keskustelemme tästä asiasta. Ei myöskään ole ensimmäinen kerta, kun olemme saaneet samat vastaukset neuvostolta, joka sanoo, ettei sillä ole toimivaltaa tässä, samoin tekee komissio, vaikka - ja minun täytyy onnitella komission jäsentä tästä - hän tosiaan sanoi lopuksi, että asiat on järjestettävä eri tavalla Euroopan unionissa.
Jos tapahtuu jotakin, joka vaikuttaa kaikkien eurooppalaisten turvallisuuteen, ja tämä kuuluu turvallisuusstrategiaan, jonka korkea edustaja Solana kuvaili meille, meidän tarvitsee pystyä puhumaan toisillemme siitä. Onneksi parlamentti voi puhua siitä. Tämä on kysymys, joka koskee sekä Euroopan unionin kansalaisia että jäsenvaltioita, joten mielestämme on täysin oikein, että se on esityslistalla.
En aio palata kaikkiin vastalauseisiin, joita ryhmämme on jo ilmaissut tätä amerikkalaisten keksimää suunnitelmaa vastaan. Mielestämme on väärin, että kahdenväliset neuvottelut käydään kahden NATOn jäsenvaltion kesken, jotka - sattumalta tai muuten - ovat myös Euroopan unionin jäsenvaltioita ja tämä vaikuttaa suhteisiin Venäjän kanssa, mukaan lukien Euroopan unionin suhteet sen kanssa. On myös väärin, että järjestelmää kehitetään yksipuolisesti, vaikkakin NATOssa, ja ettei ole selvästi selitetty tarkalleen, miksi järjestelmä tarvitaan, toimiiko se ja onko siitä tulossa liian kallis.
Puolassa on tällä hetkellä käynnissä mielenkiintoinen keskustelu, jossa uusi hallitus on sanonut, että se saattaa olla valmis tekemään yhteistyötä järjestelmän osalta, mutta tämä tapahtuu sen vuoksi, mitä amerikkalaiset haluavat ja koska siinä on ennemminkin Amerikan turvallisuus vaakalaudalla kuin Puolan. Loppujen lopuksi järjestelmä itse asiassa enemmän uhkaa kuin parantaa Puolan turvallisuutta. Tämän vuoksi puolalaiset myös pyytävät lisäapua ilmapuolustuksen kehittämiseen Puolan armeijalle esimerkiksi eräänlaisen varustelukilvan luomiseen.
Onkin mielenkiintoista, että Puolassa on alkanut uudelleen keskustelu siitä, onko järjestelmä hyödyllinen vai tarpeellinen ja että Puolan uudella pääministerillä tai ainakin Puolan ulkoministerillä on ollut rohkeutta puhua Venäjälle siitä. Kannatamme tätä koko sydämestämme.
Tilanne on melko erilainen Tšekin tasavallassa, mistä meillä on mielikuvana, että järjestelmä ja Tšekin myötävaikutus siihen ajetaan läpi vastoin ihmisten tahtoa, koska uskon, että 70 prosenttia tšekeistä on järjestelmän kehittämistä vastaan. Siksi pelkään, että tekeillä on toimenpiteitä päätösten ajamiseksi läpi tänä vuonna ja sopimusten tekemiseksi Puolan ja Tšekin tasavallan kanssa, ennen kuin uusi hallinto - toivottavasti - astuu virkaan Yhdysvalloissa. Tiedämme, että demokraatit ovat melko epäileviä ohjusjärjestelmän kehittämisen suhteen.
Joka tapauksessa toivomme, että neuvostossa keskustellaan tästä, ja kehotamme ottamaan tämän asian hyvin vakavasti. Jos se menee läpi, se varmasti vaikuttaa jo vaikeaan suhteeseemme Venäjän kanssa. Suuri yleisö on levoton. Meillä on uusi varustelukilpa ja on monia muitakin asioita, joihin Euroopan parlamentin mielestämme on yksinkertaisesti puututtava. Olemme tehneet niin ennenkin ja meidän pitäisi jatkaa sen tekemistä.
Mielestäni päätehtävänämme on selvittää, onko se tarpeen, onko se uuden varustelukilvan alku, parantaako se todella turvallisuutta ja auttaako se todella meitä taistelemaan ”roistovaltioita” vastaan. En ole edelleenkään vakuuttunut siitä, että iranilaisilla on kykyä ampua ohjuksia niin nopeasti kuin amerikkalaiset väittävät. Tämä on toinen asia, josta meillä on ollut ristiriitaista tietoa. Joten toivon, että voimme jatkaa keskustelua tästä asiasta täällä parlamentissa ja myös seurata, mitä tapahtuu Tšekin tasavallassa ja Puolassa. Ryhmäni on edelleen järjestelmää vastaan.
Anneli Jäätteenmäki
ALDE-ryhmän puolesta. - (FI) Arvoisa puhemies, ihmiskunnan suurin uhka ei ole ydinaseiden leviäminen uusiin maihin. Todellinen ongelma on ydinaseiden olemassaolo ylipäänsä. Ainoa eettinen ja kestävä tapa suhtautua ohjuspuolustusjärjestelmiin ja muihin uusiin ydinasejärjestelmiin on ydinaseista luopuminen. EU:nkin on sitouduttava asevarustelua kontrolloiviin uusiin sopimuksiin ja oltava aktiivinen sekä pyrkimään aseiden riisunnan käynnistämiseen.
USA:n ohjuspuolustusjärjestelmä alentaisi ydinsodan kynnystä. Puolaan ja Tšekkiin suunniteltu ohjuskilpi perustuu oletukseen, että ydinsotaa voidaan käydä voitollisesti. Yhdysvaltain harjoittama ohjuspuolustus eroaakin ratkaisevasti aiemmasta pelotepolitiikasta, koska sen tavoite on estää toista valtiota kostamasta toiselle. Näin ydinaseistuksen aiempi pelotevaikutus poistuu. Kauhun tasapaino siis katoaa. Siksi USA:n mahdollisesti Puolaan tai Tšekkiin sijoitettava ohjuspuolustusjärjestelmä koskettaa aivan ratkaisevasti koko Eurooppaa ja kaikkia sen jäsenvaltioita. Näin ollen on tärkeää, että EU:ssa keskustellaan asiasta ja otetaan esille kansalaisten huolenaiheet. Täällä on todella myös mietittävä, auttaako tämä parantamaan Euroopan turvallisuutta ja Euroopan puolustusta vai käykö päinvastoin niin, että tämän uuden järjestelmän myötä Euroopan turvallisuus heikkenisi.
Ģirts Valdis Kristovskis
UEN-ryhmän puolesta. - (LV) Hyvät kollegat, toisinaan presidentti Putinin retoriikka muistuttaa meitä siitä mahdollisuudesta, että Venäjä suuntaa ohjuksensa Eurooppaa kohti. Tämä osoittaa sen, että Yhdysvaltojen ja Venäjän välillä on tietty strateginen tasapaino. Tällaista tasapainoa ei kuitenkaan ole Euroopan ja Venäjän välillä. Tätä ei myöskään voi taata Ranskan ja Ison-Britannian ”ydinasesateenvarjoilla”. Siksi uskon, että on oikein kysyä, miten Euroopan pikemminkin kuin Yhdysvaltojen yhteinen ohjuspuolustus voidaan taata. Keskustelemmeko näistä asioista vain, koska Yhdysvallat huolehtii omasta puolustuksestaan? Hyvä komission jäsen Ferrero-Waldner, komission ja Euroopan unionin jäsenet eivät edes ole huolissaan tämäntyyppisestä puolustuksesta. Ettekö olekin sitä mieltä, että on aivan luonnollista, että Yhdysvallat, NATO ja tietyt jäsenvaltiot päättävät tästä yhdessä? Uskon, että Euroopan unionin on muotoiltava yksiselitteinen kanta, joka pitäisi sitten toteuttaa yhdessä NATOn ja Yhdysvaltojen kanssa. Muuten meidän ei pitäisi tuhlata aikaamme täällä, koska NATO päättää kaikesta.
Daniel Cohn-Bendit
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (FR) Hyvä puhemies, hyvä ministeri, hyvä komission jäsen, myönnän että tämä on epäilemättä Euroopan uusi politiikka. Se muistuttaa minua pojastani hänen ollessaan nelivuotias. Kun häneltä kysyi: ”Missä olet?”, hänellä oli tapana panna kätensä silmien päälle ja sanoa: 'En ole täällä'. Juuri näin komissio sanoo meille: 'Emme ole täällä. Sillä ei ole mitään tekemistä meidän tai Euroopan kanssa'.
Olen pahoillani, mutta tuo on silkkaa hölynpölyä. Meidän on päätettävä nyt, haluammeko yhteisen eurooppalaisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan. Meillä on jopa uusi sopimus, jossa annetaan meille oma ulkoministeri, joka on vastuussa yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta, ja kun meillä on yhteinen ulkoministeri, meidän on varmasti keskusteltava asioista Euroopan tasolla, ei yksittäisinä hallituksina keskustelemassa maidensa turvallisuudesta muiden yksittäisten hallitusten kanssa, tai kuten Karl von Wogau, joka väittää, että Eurooppaa uhkaa Iran tai luoja tietää mitkä muut maat. En ole samaa mieltä, ja vähintäänkin meidän on keskusteltava asioista Euroopan tasolla. Emme voi ainoastaan sanoa, että amerikkalaiset ovat onnistuneet keksimään jonkun harkitsemattoman järjestelmän, että George Bush ei enää ole virassa kuuden kuukauden päästä, joten he saattavat luopua harkitsemattomasta järjestelmästään, mutta meillä eurooppalaisilla ei ole mitään tekemistä tämän kaiken kanssa.
Olemme erittäin epäileviä koko tätä ohjuspuolustusstrategiaa kohtaan, mutta uskomme lujasti sen olevan jotakin, mistä me eurooppalaiset olemme velvoitettuja keskustelemaan. Se ei ole päätös, jonka tekevät puolalaiset tai tšekkiläiset jäsenet tai jonkun tietyn kansakunnan jäsenet - romanialaiset ja bulgarialaiset huomenna, sisilialaiset siitä seuraavana päivänä tai muuta sellaista. Ei, meidän yhteinen etumme on tehdä päätöksiä turvallisuudestamme. Tämä on pääasiallisesti määrätty sopimuksessa, jonka olette ratifioineet ja jonka aiomme ratifioida, yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevissa määräyksissä. Sen mukaisesti tämän asian on oltava Euroopan unionin asia. Päätöstä ei saa tehdä kahdenvälisesti Puolan ja Yhdysvaltojen tai Tšekin tasavallan ja Yhdysvaltojen välillä. Se on eurooppalainen päätös. Se on Euroopan ongelma, ja meidän on löydettävä eurooppalainen ratkaisu.
Vladimír Remek
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (CS) Hyvät kollegat, olen mielissäni, että Euroopan parlamentti käsittelee kysymystä amerikkalaisten ohjuspuolustusvälineiden asentamisesta Tšekin tasavaltaan ja Puolaan, toisin sanoen Euroopan unionin alueelle. Parlamentti on demokraattisin toimielin, jonka ovat valinneet suoraan unionin kansalaiset, joihin tämä asia vaikuttaa.
Tässä yhteydessä haluaisin korostaa, että kollegani GUE/NGL-ryhmässä tukevat minua, ja käytän myös hyväksi kokemustani sotilasasiantuntijana. Mutta tärkeintä on, että suurin osa maani kansalaisista tukee minua, siellä 70 prosenttia väestöstä on amerikkalaisen tutkajärjestelmän asentamista vastaan.
Amerikkalainen ohjuspuolustus esitetään meille puolustuskilpenä, joten miksi esimerkiksi Tšekin tasavallan ei annettu myydä Kiinalle passiivista tiedusteluvastaanotinjärjestelmää Tamaraa ilman aktiivisia sotilaallisia komponentteja? Syyksi kerrottiin, että Kiina saisi riittämätöntä etua suhteissaan muihin maihin. Eikö tämä olekin sanojen manipulointia? Eikö todellinen asia tutkan sijoittamisessa Tšekin tasavaltaan ole myös edun saaminen? Jopa maallikko voi ymmärtää, mitä soturit olivat tienneet jo paljon ennen Hannibalia: kilpi sotilaan kädessä on keino saada hänen miekkansa parempaan ja tehokkaampaan käyttöön.
Puhe on lisääntyneestä turvallisuudesta, mutta eikö kysymys olekin oikeasti turvallisuusriskien lisäämisestä? On vain loogista, että meistä tulee välittömästi mahdollisten vihollisten ykköskohde. Meille kerrotaan, että meidän pitäisi tehdä palvelus Yhdysvalloille osoittaaksemme olevamme hyviä liittolaisia. Kanadakaan ei ole tehnyt palvelusta: tekeekö tämä siitä huonon Yhdysvaltojen liittolaisen? Eikö kyse olekin siitä, että Kanada on kenties oppinut läksynsä varta vasten tehdystä oikeutuksesta Irakin sotilasoperaatioon?
Venäjän reaktio yllättää meidät. Kun otetaan kuitenkin huomioon, että Yhdysvallat vetäytyi yksipuolisesti ballististen ohjusten torjuntajärjestelmiä koskevasta sopimuksesta ja toimii omien etujensa mukaisesti, tämä reaktio ei ole epälooginen. Oliko Yhdysvallat vuosia sitten iloinen neuvosto-ohjusten läheisyydestä Kuubassa?
Yhdysvallat on epäilemättä supervalta ja sen näkemyksiä, ehdotuksia ja vaatimuksia ei voi noin vain pyyhkäistä pöydältä. Jos olemme kuitenkin todella huolissamme turvallisuudesta erityisesti Euroopassa, silloin tie sinne kulkee monimutkaisempaa polkua neuvottelujen ja sopimusten, ei yksipuolisten tekojen kautta. Tämä ei ole ainoastaan päätoimijoiden - Yhdysvaltojen ja Venäjän - vaan myös Euroopan unionin vastuulla.
Jana Hybášková
(CS) Keskimatkan ja keskipitkän matkan ohjukset ovat levinneet valtavasti 2000-luvun alussa. Valitettavasti kansainvälisen turvajärjestelmän puuttuessa ainoa keino tämän lopettamiseksi on tehokas puolustus.
Tehokas puolustus on EU:n jäsenvaltioiden tärkein oikeus. SOFA-neuvottelut, joita käydään tällä hetkellä Prahassa, ovat Tšekin tasavallan laillinen oikeus. Koska Tšekin tasavallan alueella sijaitseva tutka takaa monen Euroopan maan turvallisuuden ja koska tämä on Tšekin tasavallan, monta vuotta miehitettynä olleen maan, ensimmäinen tilaisuus vaikuttaa aktiivisesti Euroopan turvallisuuteen, Tšekin hallituksen on oltava äärimmäisen vastuuntuntoinen toimissaan.
Ohjuspuolustusjärjestelmän on oltava luotettava ja suojaava, ja siinä on otettava huomioon turvallisuuden yhtenäisyys. Siksi olemme iloisia Bukarestin huippukokousta koskevista tiedoista, sillä siellä pitäisi tehdä päätös täydentävän LTBMD-järjestelmän rakentamisesta. Neuvottelujen siirtäminen Natolle takaa yhtenäisyyden toteuttamisen. Amerikkalais-puolalais-tšekkiläis-venäläisneuvottelujen aiheena on tehdä selväksi, että tämä on puhtaasti puolustusjärjestelmä.
Viimeinen asiani koskee tehokkuutta. Kun huomioidaan se, mitä tiedämme Iranin marraskuussa tekemistä kokeista, meidän on tajuttava, että meillä on yhteinen vastuu. Emme saa tuhota yhteisen puolustuksemme tehokkuutta riidoilla siitä, pitäisikö meidän lainkaan puolustaa itseämme.
Libor Rouček
(CS) Haluan käyttää hyväksi tämän minuutin puheenvuoron pyytääkseni Euroopan unionin neuvostoa ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkeaa edustajaa keskustelemaan amerikkalaisesta ohjuspuolustusjärjestelmästä Euroopan tasolla.
Amerikkalaisen ohjuspuolustusjärjestelmän asentaminen Eurooppaan on yleiseurooppalainen kysymys. Se ei ole vain tšekkiläisten, puolalaisten tai amerikkalaisten asia. Euroopan unionin sisäiset suhteet, EU-Nato-suhteet, EU-USA-suhteet ja EU-Venäjä-suhteet ovat kaikki vaarassa. Siksi pyytäisin, että tämä kysymys otetaan mukaan neuvoston esityslistalle.
Tšekin tasavaltaan osalta haluaisin mainita yhden tosiasian: 70 prosenttia Tšekin tasavallan kansalaisista vastustaa tätä järjestelmää. Kolme neljäsosaa Tšekin tasavallan kansalaisista haluaa kansanäänestyksen asiasta. Tšekin hallitus ei ole yhteydessä yleisöön, eikä se anna tietoja Tšekin parlamentin jäsenille, vaan tekee kaiken tšekkiläisten selän takana. On tärkeä tietää tästä, ja asiaa on painotettava Euroopan unionin neuvostossa.
Janusz Onyszkiewicz
Arvoisa puhemies, haluan ensin muistuttaa kaikkia siitä, että ohjuspuolustuskilpi ei ole vain Puolaa ja Tšekin tasavaltaa koskeva asia: se koskee myös Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Tanskaa, koska molemmissa maissa olevat laitteistot on myös tarkoitus liittää järjestelmään. Kyse ei siis ole vain Puolasta tai Tšekin tasavallasta.
Toinen asiani on, että ohjuspuolustuskilpi ja sen muodostavat laitteet eivät ole terroristimagneetteja. Terroristit iskevät pehmeisiin kohteisiin, eivät hyvin puolustettuihin sotilastukikohtiin.
Lopuksi kolmas asia. Euroopan unioni ei ole sotilaallinen liittolainen. On ehkä harmi, ettei se ole, mutta tämä on tosiasia, eikä uusi sopimus, Lissabonin sopimus, muuta mitään tässä mielessä. Näin puolustuskysymys on joko Naton tai niiden maiden vastuulla, jotka ovat päättäneet olla liittymättä mihinkään liittoon ja haluavat puolustaa itseään erikseen. Ilmeisesti Natossa on käytävä keskustelua siitä, miten järjestelmän pitäisi sopia muihin järjestelmiin, joita Nato aikoo kehittää. Tämä on erittäin tärkeää. Emme saa unohtaa, että 21 Euroopan unionin valtiota kuuluvat Natoon.
Milan Horáček
Arvoisa puhemies, yksi mainioimmista sodanvastaisista romaaneista on Jaroslav Hašekin kirjoittama kirja kunnon sotamies Švejkistä. Komission ja neuvoston omaksuma kanta kuitenkin jättää varjoonsa Švejkin; se päihittää Franz Kafkankin ja jopa kaikki päänsä pensaaseen panijat. Emme voi harjoittaa tätä politiikkaa, jossa pannaan pää pensaaseen. Meidän on keskusteltava tästä asiasta keskenämme Euroopan parlamentin istuntosalissa, mutta meidän on tietysti keskusteltava siitä myös Naton jäsenten kanssa. Meidän on keskusteltava siitä tšekkiläisten, puolalaisten ja venäläisten kanssa. Tämä on tärkeä prosessi, joka on hoidettava yleiseurooppalaisessa mittakaavassa.
Tobias Pflüger
Arvoisa puhemies, suunnitellun ohjuspuolustusjärjestelmän tekninen tarkoitus on tuhota mahdollisen vihollisen vastaiskukyky - siitä ei ole epäilystä. Se on toisin sanoen myös hyökkäysjärjestelmä, mikä on otettava huomioon keskustelussa. Asentaapa ohjusjärjestelmän Yhdysvallat, Nato yhdessä Yhdysvaltojen kanssa tai mikä tahansa muu yhdistelmä, se on edelleen asevarusteluohjelma. Tärkein asia minusta on se, että Euroopan unioni ei pysty saamaan aikaan yhteistä kantaa asiaan. Tässä asiassa Euroopan unionin yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka saattaa itsensä naurunalaiseksi. Daniel Cohn-Bendit voi lainata uudistussopimusta vaikka loppuun saakka - niin kauan kuin nykyinen tilanne jatkuu, eikä yhteistä kantaa omaksuta lainkaan, unioni tekee vain itsestään pilan kohteen.
Meidän on sanottava selvästi, että emme halua tätä ohjuspuolustusjärjestelmää. Tosiasia on se, että tämän Euroopan parlamentin hyvin selvä enemmistö vastustaa tätä järjestelmää. Euroopan maissa, mukaan lukien Tšekin tasavallassa, yleinen mielipide on vakaasti ohjuspuolustusjärjestelmää vastaan ja tietenkin Puolan hallitus on epäilemättä parannellut edellistä kantaansa. Näiden syiden takia suhtautuisin myönteisesti sellaisen päätöslauselman hyväksymiseen, jossa parlamentti selvästi hylkää tämän ohjusjärjestelmän.
Jan Zahradil
Haluan kiittää neuvostoa, jota edusti puheenjohtajavaltio Slovenia, ja komissiota, jota edusti komission jäsen Ferrero-Waldner, eurooppalaisten sopimusten hengen melko tarkasta noudattamisesta. Sopimusten mukaan nämä asiat ovat kokonaan kansallisvaltioiden vastuulla. Minun pitäisi mainita, että jopa uudessa Lissabonin sopimuksessa mainitaan nimenomaan, että kansalliseen turvallisuuteen liittyvät asiat kuuluvat yksittäisten EU:n jäsenvaltioiden toimivaltaan.
Olen vakuuttunut siitä, että Euroopan turvallisuus kytkeytyy jakamattomasti koko euroatlanttisen alueen turvallisuuteen, ja tilanteessa, jossa Euroopan unioni ei pysty suojelemaan jäseniään uusilta vaaroilta, olivat ne sitten taloudellisia tai teknisiä, tästä kytkennästä tulee elintärkeä.
Täällä jo muutamaan kertaan mainitun yleisen mielipiteen osalta voin vain lisätä, että ne, jotka viittaavat mielipidekyselyihin ja vaativat kansanäänestystä, ovat usein niitä samoja ihmisiä, jotka vastustavat kansanäänestystä toisesta hyvin tärkeästä asiasta, nimittäin uudesta eurooppalaisesta sopimuksesta.
Oldřich Vlasák
Hyvät kollegat, haluan tehdä yhteenvedon kaikista perusteluista.
Tämä asia ei varsinaisesti liity vain Tšekin tasavallan ja Puolan turvallisuuden lisäämiseen, vaan itse asiassa koko Euroopan turvallisuuden lisäämiseen. Neuvottelut tällaisen järjestelmän sijoittamisesta ovat varsinaisesti kansallisvaltioiden vastuulla. Samanlaisia järjestelmiä on muissakin maissa, Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
Tämänpäiväiset puhujat ovat selvästi korostaneet, että on olemassa todellinen vaara. Meidän on ymmärrettävä, että turvallisuuskysymyksessä on tehtävä päätöksiä hyvin nopeasti. Tällaiset päätökset voivat olla myös ehkäiseviä tekijöitä. Vain, jos olemme valmiita ja vahvoja, voimme pakottaa hyökkääjät neuvottelemaan ja noudattamaan turvallisuusvaatimuksia.
Lopuksi haluaisin sanoa, että en hyväksy näkemystä, että Tšekin hallitus ei ole ollut yhteydessä kansalaisiinsa tästä järjestelmästä. Tiedotuskampanja on ollut käynnissä useita kuukausia.
Miloslav Ransdorf
Haluaisin tähän asiaan liittyvää seikkaa.
Ensimmäinen liittyy toukokuussa 1997 hyväksyttyyn Naton ja Venäjän federaation väliseen peruskirjaan. Tässä kirjassa molemmat osapuolet lupasivat yhteisesti luopua voiman käytöstä ja jopa voimalla uhkaamisesta Euroopan mantereella. Jos tämä kirja on voimassa, se itse asiassa sulkee pois mahdollisuuden tilanteesta, jonka syntymisestä maanosassamme olemme keskustelleet täällä.
Toinen seikka koskee Helsingin kokousta. Sopimuksen, julistuksen allekirjoittajat lupasivat Helsingissä vähentää sotilasjärjestelmien läsnäoloa Euroopassa. Tämä toiminta vaihtaisi kehityksen suuntaa. Mielestäni sotilasjärjestelmien määrän vähentämisen Euroopan mantereella pitäisi jatkua.
Kolmas seikka koskee tukikohtien määrää. Amerikkalaisten tukikohtia on 18:ssa Euroopan maassa. Jos mukaan lasketaan uudetkin, kokonaismäärä nousisi 20:een. Siten vahvistaisimme Zbigniew Brzezińskin sanat, että Euroopan unioni on todellisuudssa amerikkalainen suojelualue.
Neljäs seikka koskee koko järjestelmän tarkoitusta. Mielestäni on aivan selvää, että tiedustelun kattavuus ja valvonta on taattava koko Euroopan mantereen alueella.
Urszula Gacek
Arvoisa puhemies, pääministeri Tusk ymmärtää eurooppalaisten naapuriensa perustelut. Puolan mahdollinen osallistuminne tähän amerikkalaiseen hankkeeseen ei saa aiheuttaa väärinymmärryksiä unionissa. Puolan uusi hallitus arvostaa hyviä suhteita Yhdysvaltoihin, mutta tietää Puolan olevan ennen kaikkea eurooppalaisen perheen jäsen.
Puola ei myöskään huomioi Venäjän ehtoja ja toimii rauhallisesti joidenkin Venäjän asevoimien edustajien ankarista äänensävyistä huolimatta. Kun Euroopan unionilla ei ole vielä yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, Puolan lopullinen päätös ohjuspuolustuskilven osien sijoittamisesta alueelleen on sen itsenäinen päätös. Puola arvostaa eri mielipiteitä eikä pane kritiikkiä pahakseen.
Hyvät kollegat, pyydämme teitä kunnioittamaan kantaamme, jonka on ennen muuta taattava omien kansalaistemme turvallisuus.
(Suosionosoituksia)
Janez Lenarčič
neuvoston puheenjohtaja. - Haluaisin kiittää Daniel Cohn-Benditiä siitä, että hän muistutti meitä eilen Slovenia olevan toinen jäsenvaltio, joka ratifioi uuden Lissabonin sopimuksen. Sopimus ei kuitenkaan ole vielä voimassa. Kuten tiedämme, vielä 24 valtion on ratifioitava se, ja puheenjohtajavaltio Slovenia toivoo, että valtiot ratifioivat sen ajoissa, jotta uusi Lissabonin sopimus tulee voimaan annetussa määräajassa.
Haluaisin korostaa, että sopimus ei tuo suuria muutoksia tai mitään uutta niihin perusperiaatteisiin, joihin Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikka perustuu. Erityisesti se ei muuta sitä tosiasiaa, että tämä politiikka perustuu kansalliseen toimivaltaan, jota jäsenvaltiot pitävät yllä kansallisen turvallisuuden ja puolustuksen alalla.
Unionilla on jo Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikka, jolla annetaan puitteet sellaisille keskusteluille myös neuvostossa. Vaihtoehtoisesti tällaisia keskusteluita käydään neuvoston puitteissa, mutta tämä ei riipu niinkään paljon puheenjohtajavaltiosta kuin jäsenvaltioiden tahdosta ja kiinnostuksesta. Vakuutan teille, että neuvostolle kerrotaan yksityiskohtaisesti tämänpäiväisestä keskustelusta ja siinä esitetyistä mielipiteistä.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
