2010 m. gegužės 7 d. aukščiausiojo lygio susitikimo ir Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos susitikimo rezultatai - Kiek strategija "Europa 2020" svarbi politiniu požiūriu, turint mintyje dabartinę finansų ir ekonomikos krizę? - Finansų ir ekonomikos ir krizės padariniai strategijai "Europa 2020" ir jos valdymui - Kiek svarbi strategija "Europa 2020" esant dabartinei finansų ir ekonomikos krizei? (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas:
bendros diskusijos dėl ekonominės tvarkos griežtinimo mechanizmų,
Tarybos ir Komisijos pareiškimai: 2010 m. gegužės 7 d. aukščiausiojo lygio susitikimo ir Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos susitikimo rezultatai [2010/269(RSP)],
žodinis klausimas Tarybai ir Komisijai: Kiek strategija "Europa 2020" svarbi politiniu požiūriu, turint mintyje dabartinę finansų ir ekonomikos krizę? - B7-0213/2010), - B7-0214/2010),
žodinis klausimas Tarybai: Finansų ir ekonomikos krizės padariniai strategijai "Europa 2020" ir jos valdymui - B7-0301/2010),
žodinis klausimas Tarybai ir Komisijai: Kiek strategija "Europa 2020" svarbi politiniu požiūriu, turint mintyje dabartinę finansų ir ekonomikos krizę? - B7-0219/2010), - B7-0220/2010).
Diego López Garrido
Pone pirmininke, visi žino, kad gyvename išskirtiniu finansinių neramumų laikotarpiu. Jie tęsiasi kelis mėnesius, tačiau jie atsirado ne prieš kelis mėnesius, o prieš kelerius metus, kai Jungtinėse Valstijose kilo antrinės būsto paskolų rinkos krizė.
Taigi, pradžia buvo finansų sistemos privačiojo sektoriaus finansų krizė, greitai virtusi tikrąją ekonomiką neigiamai veikiančiu didžiuliu sumažėjimu, kuris formaliu požiūriu buvo didžiulis nuosmukis. Dėl to sumažėjo gamyba ir labai padidėjo nedarbas, kuris ypač didelis buvo tose šalyse, kuriose nuosavybės arba gyvenamųjų namų statybos sektoriai turėjo didžiulę įtaką.
Valstybės narės ir centriniai bankai skubiai reagavo, kad neleistų žlugti finansų sistemai, taip pat buvo reaguojama tikrosios ekonomikos atžvilgiu.
Žinoma, ši reakcija turėjo pasekmių valstybinei ekonomikai ir viešiesiems finansams. Dabar jau kalbame ne apie privačiuosius, o apie viešuosius finansus. Pirma, dėl labai akivaizdaus deficito buvo valstybinių sąskaitų finansinio stabilumo krizė.
Be to, buvo krizsuverenių obligacijų (valstybinės vidaus valiutinės paskolos obligacijų) sektoriuje. Būtent tai pastaraisiais mėnesiais iškilo į paviršių, ir tai paskatino labai nestabilios rinkos savo veiksmais, kurie kartais netgi buvo aiškiai spekuliaciniai. Dėl šių veiksmų taip pat labai padidėjo palūkanos, kurių iš valstybių narių reikalaujama dėl rinkų, kuriose planuojama išleisti obligacijų. Be to, jie turėjo aiškų neigiamą poveikį visai euro zonai, todėl tapo problema, turinčia neigiamą poveikį ne vienos, dviejų ar trijų šalių, o visos euro zonos stabilumui.
Tai tokia padėtis. Štai kokie yra visi įvykiai arba nustatytieji faktai, į kuriuos Europos Sąjunga atsižvelgsiekdama reaguoti ir veikti reaguodama į šiuos finansinius neramumus, todėl manau, kad per visą šį laikotarpį ES veikteisingai. Galbūt atrodė, kad ji lėtai priima sprendimus. Galbūt kartais atrodė, kad ji nepakenčiamai lėtai priima kai kuriuos sprendimus, tačiau ji pasiekgerų rezultatų - ES išmintingos veiklos ir, daug svarbiau, ES koordinuotos veiklos rezultatų.
Nors gali atrodyti, jog įvairios priemonės trukdo mums matyti visumą, manau, kad ES sukūrtinkamą aplinkybių strategiją, kuri turi apimti tam tikras trumpalaikes priemones ir kurioje turi būti daugiau pagalvota apie vidutinį ir ilgą laikotarpį, nes kalbama apie tai, kaip neleisti pasikartoti tokiai krizei.
Kaip jau sakėme, trumpalaikės priemonės susijusios su viešųjų lėšų skyrimu ir Europos Sąjungos vykdomu koordinavimu: tai vadinama Europos ekonomikos atkūrimo planu, kurį palaikKomisija; planu, pagal kurį koordinuojami šie neatsidėliotini veiksmai, ši šoko terapija, kurios valstybės narės imasi, siekdamos apriboti šios didžiulės krizės daromą žalą, o ne padaryti taip, kad ši krizišnyktų.
Vienas šių trumpalaikių veiksmų akivaizdus pavyzdys neabejotinai yra pagalba Graikijai, kurią jau prieš kelis mėnesius Komisija perspėjo dėl sunkios valstybės sąskaitų padėties. Taryba pateikia keletą rekomendacijų Graikijai dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 126 straipsnio 9 dalies, o Taryba ir Komisija stebi pokyčius joje.
Rekomendacijos teikiamos ne tik dėl valstybinių sąskaitų likvidumo, bet ir dėl pensijų sistemos struktūrinių reformų ir būtinybės imtis sveikatos sistemos reformų. Paskui atėjo balandžio 23 d., kurią dėl Graikijos buvo patvirtintas veiksmų mechanizmas. Vakar pirmą kartą šis mechanizmas buvo panaudotas ES šalims perdavus Graikijai lėšas per šią sutarto mechanizmo sistemą.
Todėl tai yra pirmas šių trumpalaikių veiksmų, kurie būtini valstybėms narėms patekus į keblią padėtį, - kaip atsitiko Graikijai, - pasireiškimas.
Žinoma, artimiausiu metu - apie tai buvo labai aiškiai pasakyta žodiniame klausime, kurį pateikJ. Daul, G. Verhofstadt, M. Schulz ir kt., - mums taip pat reikia turėti strategiją, kuri padėtų išbristi iš krizės. Reikia, kad tai būtų išmatuojama ir kontroliuojama strategija, kad ja, žinoma, būtų siekiama išvengti labai didelių sunkumų valstybinių sąskaitų srityje ir kad joje taip pat būtų išsaugotas augimo tikslas.
Tačiau akivaizdu, kad trumpalaikės strategijos nepakanka. Mums reikia imtis vidutinės trukmės ir ilgalaikių priemonių. Europos ekonomikoje yra struktūrinių problemų; struktūrinių problemų, dėl kurių galiausiai susilpnėjo Europa, patekusi į labai nestabilią padėtį, susijusią su itin dideliais finansiniais neramumais.
Svarbu atkreipti dėmesį į tai, kad Europos Sąjunga imasi vidutinės trukmės ir ilgalaikių priemonių ir siūlo jas. Pirmiausia tai daroma dėl to, kad ji ketina reaguoti į tokio pobūdžio krizę, kuri kilo dėl šios sunkios ekonominės padėties, turinčios neigiamą poveikį visai ES ir visų pirma euro zonos sistemai. Kad galėtų reaguoti į finansų sektoriaus krizę, Europos Sąjunga suplanavo keletą priemonių, kurios artimiausiomis dienomis bus svarstomos Parlamente: priežiūros teisės aktų paketą, kuris, tikiuosi, artimiausiu metu bus patvirtintas. Be to, tikiuosi, kad Taryba ir Parlamentas susitars šiuo klausimu. Kaip šio paketo dalį arba dėl jo Ekonomikos ir finansų reikalų (angl. ECOFIN) taryba vakar patvirtino šią priemonę: rizikos draudimo fondų, alternatyvaus investavimo fondų arba didelės rizikos fondų reguliavimą. Šiuo atveju kalbu apie R. Harms ir D. Cohn-Bendito klausimą, kuriame labai daug dėmesio skiriama šiam aspektui.
Be to, reikia atsižvelgti į veiksmų G20 susitikime perspektyvą ir kartu įgyvendinti tai, dėl ko buvo susitarta G20 susitikime.
Taip pat sakėme, kad Europos Sąjunga turi struktūrinių trūkumų ir kad jai reikia struktūrinių reformų. Strategijoje "Europa 2020" siekiama padaryti tai ir tai grindžiama valstybių narių įsipareigojimu siekti tam tikrų tikslų pasinaudojant keletu integruotųjų gairių. Kartu su šiomis gairėmis taip pat ketinama pateikti nacionalinius planus, kurie bus parengti kaip vadinamieji reformos planai. Taip pat reikėtų pasakyti, kad, be strategijos "Europa 2020", taip pat svarbūs veiksmai, kuriuos Komisija patvirtina dėl visos gamybos sistemos. Savo gegužės 12 d. komunikate ji pasiūlkoordinuoti ekonomikos politiką.
Todėl strategija "Europa 2020" yra būdas reaguoti į esminę gamybos ekonomikos sistemos problemą ir taip ateityje išvengti šių pagrindinių sistemos trūkumų bei padaryti Europos Sąjungos ekonomikos sistemą konkurencingą ir produktyvią. Be to, ji yra būdas siekti technologijų pridėtinės vertės tikslų, atsižvelgiant į socialinį poveikį, todėl yra reikalinga specializacija darbo rinkoje, galimybės įsidarbinti, taip pat kovoti su klimato kaita.
Tačiau tai yra ne tik su privačia finansų sistema, su gamybos struktūra ir iš esmės su privačiuoju sektoriumi, bet ir su valstybinėmis sąskaitomis susijusi problema, kuri yra kito ES vidutinės trukmės ir ilgalaikių priemonių aspekto pagrindas. Tai yra priemonės, pateiktos gegužės 12 d. Komisijos pasiūlyme, kurį vakar pradėjo svarstyti ir toliau svarstys ECOFIN taryba. Šiomis priemonėmis siekiama palaikyti biudžetinę drausmę ir taip užtikrinti atitiktį Stabilumo ir augimo paktui bei nustatyti priemones krizėms įveikti ir keliui joms užkirsti.
Atsižvelgiant į tai, buvo sudaryta darbo grupė, kuri planuoja pirmą kartą susirinkti šį penktadienį, gegužės 21 d., ir kuriai vadovaus Pirmininkas H. Van Rompuy. Jos tikslas - biudžetindrausmė, todėl ji naudosis Komisijos dokumentu dėl ekonomikos ir biudžeto politikos koordinavimo, pateiktu Komisijos nario O. Rehno.
Tuo labiau kad tai siejasi su ilgalaikėmis priemonėmis, į kurias mums taip pat reikia įtraukti diskusijas, prasidedančias ES dėl finansų sektoriuje gaunamos naudos mokesčio ir mokesčio, apie kurį pradedama kalbėti net G20 susitikimuose, t. y. finansinių operacijų mokestį, kuris savo ruožtu svarstomas ES. Būtent tai R. Harms ir D. Cohn-Bendit pabrėžia savo klausime.
Šiuo klausimu reikėtų pasakyti, kad visos Europos Sąjungos institucijos dirba šia linkme. Jis buvo apsvarstytas praėjusių metų gruodžio mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikime. Tarptautiniam valiutos fondui buvo pavesta atlikti tarptautinių finansinių operacijų mokesčio tyrimą. Mokesčio klausimas buvo apsvarstytas kovo mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikime, Komisija mokestį pasiūlbalandžio 1 d., be to, šis klausimas buvo svarstomas ECOFIN taryboje.
Todėl tai yra kita priemonė, kuri neabejotinai bus svarstoma G20 susitikime ir kuri yra ypač svarbi, - štai ką vadinu ES siūlomomis vidutinės trukmės ir ilgalaikėmis priemonėmis. Pvz., vakar ES ir Lotynų Amerikos aukščiausiojo lygio susitikime, vykstančiame Madride, taip pat buvo pasiūlyta finansų sistemos reforma. Kitaip tariant, Europos Sąjunga kelia šiuos klausimus visuose forumuose, kuriuose dalyvauja.
Trumpai tariant, pone pirmininke, yra imtasi veiksmų ir sudarytos sąlygos pereiti prie vadinamojo Europos Sąjungos ekonomikos valdymo. Šiame procese aktyvų vaidmenį vaidina Europos Vadovų Taryba kartu su Komisija ir Parlamentu, kaip teisėkūros ir kontrolės institucija.
Taigi, manau, jog galime pasakyti, - baigiant, pone pirmininke, - kad krizaiškiai parodEuropos pinigų sąjungos trūkumus, kai nėra ekonominės sąjungos, - tai, kas numatyta sutartyse, tačiau ko nėra tikrovėje. Išlikome pinigų sąjunga, tačiau taip ir netampame ekonomine sąjunga. Šiomis ES patvirtintomis trumpalaikėmis, vidutinės trukmės ir ilgalaikėmis priemonėmis Europos Sąjunga aiškiai vedama keliu į ekonominę sąjungą.
Ši krizsusilpnino mūsų ekonomiką ir išbandEuropos Sąjungą, tačiau ji jos nesugriovir nesuskaldė. Europos Sąjunga reagavo, nors kartais mums atrodė, kad ji tai dartaip lėtai, tačiau ji veikužtikrintai. Kartais atrodo, kad ji buvo neryžtinga, nors ir buvo vieninga, o jos atsakas buvo teisingas ir tinkamas uždaviniams, su kuriais šiuo metu susiduriame.
Tikiuosi, kad birželio mėn. Europos Vadovų Taryba paspartins perėjimą prie Europos ekonomikos valdymo, bendro ES atsako į šią krizę parengimą. Todėl taip pat tikiuosi, kad ji atitinkamai parengs bendrą ES poziciją itin svarbiam Toronte vyksiančiam G20 susitikimui finansų sistemos reguliavimo klausimu ir svarbioms diskusijoms tarptautinių finansinių operacijų apmokestinimo klausimu.
Olli Rehn
Komisijos narys. - Pone pirmininke, palankiai vertinu šią diskusiją dėl Europos Sąjungos atsako į krizę ir dėl neatidėliotinų ir ilgalaikių ekonomikos valdymo uždavinių, kurie mūsų laukia. Pradėsiu nuo neatidėliotinų uždavinių ir atsako į krizę.
Prieš dešimt dienų Europos Sąjunga priėmdrąsius ir būtinus sprendimus, kad Europoje išlaikytų finansinį stabilumą. Tai buvo dvejopas atsakas į sunkią krizę, kuri pavirto į sisteminį iššūkį eurui. Tai buvo atsakas, kurį norėčiau pavadinti konsolidavimo paktu.
Pirma, susitarėme dėl Europos finansinio stabilumo mechanizmo, pagal kurį numatomas finansinis aprūpinimas iki 500 mlrd. EUR, kurį papildys TVF finansavimas santykiu 2 : 1. Antra, susitarėme paspartinti fiskalinį konsolidavimą tose valstybėse narėse, kuriose jo labiausiai reikia.
Šiais sprendimais Europa pasiūlpatikimą teisės aktų paketą, kuriais mūsų piliečiams, rinkoms ir platesniam pasauliui parodo, kad eurą - mūsų bendrą valiutą - ginsime bet kokia kaina.
Tai darome ne dėl mistinių rinkos jėgų, o dėl tvaraus augimo ir darbo vietų kūrimo Europoje, užtikrindami, kad grėsmfinansiniam stabilumui nesužlugdytų vykstančio ekonomikos atsigavimo, nors vis dar gana nedidelio ir pažeidžiamo. Tai yra mūsų pareiga savo piliečiams, ir ją vykdome labai konkrečiai. Vakar, koordinuodama ir vadovaudama euro zonos valstybių narių vardu, Komisija Graikijai suteik14,5 mlrd. EUR, kuriuos TVF papild5,5 mlrd. EUR. Sakėme, kad patenkintume neatidėliotinus refinansavimo poreikius, ir laiku suteikėme šį refinansavimą.
Žinoma, visa tai priklauso nuo to, ar Komisija kartu su ECB ir TVF visiškai įgyvendins kartu su Graikijos vyriausybe parengtą programą.
Europos centrinis bankas taip pat ėmėsi nepaprastųjų priemonių, kad sustabdytų išpuolius, kuriuos neseniai matėme euro atžvilgiu. Be to, valstybės narės suprato, kokią milžinišką reikšmę turi fiskalinis konsolidavimas siekiant užtikrinti viešųjų finansų tvarumą, taigi ir prielaidas tvariam ekonomikos augimui.
Praėjusią savaitę Ispanija ir Portugalija pristatreikšmingas naujas fiskalinio konsolidavimo priemones, kurios yra svarbios ir sunkiai įgyvendinamos, tačiau kartu tai yra būtini veiksmai siekiant sumažinti 2010 ir 2011 m. didėjantį valstybių biudžeto deficitą. Per kitas dvi savaites Komisija pateiks visapusišką naujų tikslų ir priemonių atitikties įvertinimą.
Norėčiau pabrėžti, kad spartesnis valstybės biudžeto deficito mažinimas iš tiesų yra esminteisės aktų dėl finansinio stabilumo paketo, kuriam gegužės 10 d. pritarECOFIN taryba, dalis. Ne mažiau svarbu, kad abi šalys patvirtintų struktūrines reformas, kuriomis būtų prisidedama prie didesnio potencialo augimo, ypač darbo rinkų ir pensijų sistemų reformas.
Nors spartesnis fiskalinis konsolidavimas yra artimiausias prioritetas visoje Europoje, mums taip pat reikia koordinuoti savo ekonomikos ir fiskalinę politiką taikant valstybių narių diferencijavimą. Kitaip tariant, fiskalinio tausojimo pastangas reikia diferencijuoti pagal fiskalinę laisvę ir ekonomikos pažeidžiamumą.
Šalims, turinčioms mažai fiskalinės laisvės arba jos neturinčioms, reikia kuo anksčiau ir sparčiau imtis priemonių, o kitoms šalims, turinčioms daugiau fiskalinės laisvės, reikėtų išsaugoti mažiau varžančias fiskalinės politikos pozicijas dėl augimo ir darbo vietų kūrimo Europoje.
Žinoma, būtų klaida šiuo metu nutraukti mūsų pastangas. Prisiminkime, kad pirmieji dešimt euro metų buvo sėkmingi, - tai yra išeities taškas. Tačiau krizparodė, kad mums reikia pripažinti sisteminius euro trūkumus. Tarpusavio spaudimui trūko griežtumo, geri laikai nebuvo išnaudoti valstybės skolai mažinti ir nebuvo atsižvelgiama į makroekonominį disbalansą.
Būtent dėl šios priežasties praėjusią savaitę, gegužės 12 d., Komisija pristatplataus užmojo pasiūlymų, kaip stiprinti ekonomikos valdymą Europoje, rinkinį. Mums reikia stiprinti prevencinę biudžeto priežiūrą, imtis makroekonominio disbalanso ir nustatyti pastovią ir tvirtą krizių valdymo sistemą. Tikiuosi Parlamento paramos šiems svarbiems pasiūlymams. Jie yra svarbiausi siekiant per kelerius ateinančius metus strategiją "Europa 2020" padaryti sėkmingą.
Mūsų pasiūlymai paremti dviem principais. Pirma, prevencija visada geriau negu koregavimas - jau nekalbant apie leidimą situacijai virsti krize, kaip jau matėme. Antra, griežtesnfiskalinpriežiūra turėtų būti vykdoma kartu su platesne makroekonomine priežiūra, kad būtų galima atsižvelgti į tvaraus ekonomikos vystymosi esmę ir ištakas.
Mūsų pasiūlymus sudaro trys sudedamosios dalys. Pirma, privalome sustiprinti prevencinius ir korekcinius Stabilumo ir augimo pakto svertus. Būtinas pagrindas ekonomikos valdymui stiprinti - iš anksto suderinti fiskalinę politiką siekiant užtikrinti, kad nacionaliniai biudžetai atitiktų bendrai sutartą Europos politiką ir įsipareigojimus tam, kad nekeltų pavojaus visos euro zonos ir kitų valstybių narių stabilumui.
Norėčiau apie tai pasakyti labai aiškiai: tai nereiškia atidaus nacionalinių biudžetų tikrinimo eilutpo eilutės. Neturime nei tokio tikslo, nei išteklių tam. Tačiau tai reikš bendrųjų biudžeto gairių ir fiskalinio balanso analizavimą ir tarpusavio vertinimą prieš vyriausybėms perduodant nacionalinių biudžetų projektus Parlamentui kartu su juridine teise, pagrįsta sutartimi ir paktu, kad ES parengtų rekomendacijas ir iš atitinkamų valstybių narių pareikalautų koregavimo veiksmų.
Kai kurie kritikavo tai ir sakė, kad tai yra parlamento suverenumo pažeidimas. Pats esu buvęs nacionalinio parlamento ir Europos Parlamento nariu, todėl puikiai žinau, koks opus yra parlamento fiskalinių galių klausimas. Tačiau visi gali suprasti, kad kalbama ne apie demokratijos arba parlamento suverenumo pažeidimą, o apie užtikrinimą, kad mūsų valstybės narės laikytųsi visiškai tokių pačių taisyklių, dėl kurių anksčiau jos pačios apsisprendė: kitaip tariant, praktikuoti tai, ką propaguoja.
Mums reikia įdiegti tikrai europinį aspektą į Europoje kuriamą ekonomikos politiką: nepakanka po to tik žiūrėti, kokie priimami tarptautiniai sprendimai. ES, ypač euro zonoje, puikiai žinome, kad nacionaliniai sprendimai turi poveikį už valstybių ribų, todėl šie nacionaliniai sprendimai prieš juos priimant turės būti derinami Europos lygmeniu.
Antra sudedamoji dalis turi būti daugiau negu biudžeto priežiūra - tai turi būti platesnir visapusiškesnpriežiūra siekiant išspręsti makroekonominio disbalanso problemą. Kodėl tai svarbu? Per pastaruosius 10 metų padidėjo konkurencingumo skirtumai ir atotrūkis tarp perteklių ir deficitą turinčių euro zonos šalių. Būtent tai buvo esminpriežastis, dėl kurios finansų kriztaip stipriai smogES, ypač kai kurioms mūsų valstybėms narėms. Turėtume užkirsti kelią kylančioms problemoms ir išspręsti jas anksčiau, negu jos virsta krize.
Todėl siūlome nustatyti rodiklius ir vertinimo sistemą, susitarti dėl pavojaus slenksčių ir prireikus pateikti rekomendacijas ir ankstyvąjį įspėjimą. Prie šių rodiklių būtų galima priskirti, pvz., produktyvumo tendencijas, vieneto darbo sąnaudas ir einamųjų sąskaitų pokyčius.
Savaime aišku, tai nereiškia, kad norėtume pabloginti kokios nors šalies eksporto rodiklius; žinoma, kad ne. Užuot tai darius, siekiama subalansuoti ekonomikos augimą visoje Europoje. Mums reikia padidinti eksporto konkurencingumą, kai reikia - ir vidaus paklausą, kai reikia ir įmanoma. Tai yra būdas atlikti savo, kaip Europos komandos, vaidmenį visos Europos interesais.
Trečia, mums reikia bet kam, kas stebi euro zoną, leisti visiškai aiškiai suprasti, kad niekada nebūsime sužlugdyti. Kad atimtume norą bet kam net išbandyti mūsų jėgą, mums reikia pastovios ir tvirtos krizių valdymo sistemos euro zonos valstybėms narėms. Gegužės 10 d. nustatytas laikinasis mechanizmas yra drąsus pirmas žingsnis šia kryptimi, tačiau vidutinės trukmės ir ilgajam laikotarpiui Komisija pasiūlys pastovesnį mechanizmą, kuriam bus taikomos griežtos politikos sąlygos, ir, žinoma, pasimokyti iš neseniai įgytos patirties. Taip, mums reikia vengti moralinės rizikos. Todėl mums reikia mechanizmą padaryti tokį nepatrauklų, kad joks lyderis arba šalis savo noru nesusigundytų jo griebtis. Tačiau neseniai įgyta patirtis parodė, kad geriau turėti priešgaisrinę komandą, parengtą galimam krūmų gaisrui, negu pradėti kurti priešgaisrinę komandą tik tada, kai gaisras jau yra virtęs didesniu miško gaisru. Geriau apsidrausti nei paskui gailėtis.
Taigi, šiais Komisijos pasiūlymais ruošiama dirva kokybiniam šuoliui Europos ekonomikos valdymo srityje, tačiau taip pat noriu atkreipti jūsų dėmesį į kitą nepaprastai svarbų sprendimą, - priimtą tą pačią dieną, kai pasiūlėme šias priemones, - t. y. pasiūlymą Estijai tapti euro zonos nare, atsižvelgiant į jos nuopelnus. Pateiksiu jums tik vieną skaičių: nors šiuo metu vidutinskola Europoje yra apytikriai 75 proc., Estijoje ji pastoviai yra apytikriai 7,5 proc. - ne 75 proc., o 7,5 proc.
Šiuo pasiūlymu visiems pasiunčiama svarbi žinia, kad euro zona su pasitikėjimu atlaikys spaudimą, o tvari ekonomikos ir fiskalinpolitika duos teigiamų rezultatų valstybėms narėms. Apskritai kalbant, Komisijos iniciatyvos, jei tik bus patvirtintos, paskatins gerokai sustiprinti Europos ekonomikos valdymą ir protingai plėsti euro zoną. Iš tiesų EPS atėjo laikas įkvėpti gyvybės "E".
Joseph Daul
Pone pirmininke, ponios ir ponai, pagaliau Europa ėmėsi atsakomųjų veiksmų. Pagaliau valstybių arba vyriausybių vadovai pradėjo spręsti problemas, prieš 10 dienų priėmę sprendimą dėl mūsų valiutos, euro, rėmimo plano. Tai yra planas, kuris tiksliai atspindi Europos solidarumo lygį ir taip paneigia visų tų, kurie abejojo solidarumu, nuomonę, tačiau jo vis dar nepakanka, todėl kartu su juo turi būti taikomos priemonės mūsų nacionalinių biudžetų deficitams mažinti ir priemonės 27 valstybių narių susitarimui dėl socialinių ir fiskalinių biudžetų pasiekti. Manau, kad šį rytą visi kalba apie tai, ir pastarąsias dvi savaites mes visi kalbėjome apie tą patį. Nagi, padarykime tai dabar! Šis planas buvo užbaigtas praėjusį trečiadienį Komisijos sprendimu, kuriam pritariu, iš esmės pagerinti priežiūrą ir paspartinti stabilumo pakto įgyvendinimą.
Ponios ir ponai, mes neišsilaisvinsime, jeigu visos šios priemonės nebus įgyvendintos. Neišsilaisvinsime, jeigu neturėsime politinės drąsos, nes šių priemonių, kurių jau turėtume imtis bendrai ES lygmeniu ir individuliai nacionaliniu lygmeniu, reikės imtis dabar. Tai taikytina ir dešiniosios pakraipos, ir kairiosios pakraipos vyriausybėms. Labai apgailestauju, kad Vokietijos socialistams pritrūko šios drąsos, kai Bundestage balsavo dėl Europos pagalbos plano.
Visi privalome pasimokyti iš to. Pirmoji pamoka tokia: privalome nusimanyti apie tikrąją nacionalinių valstybinių sąskaitų būklę lygiai taip pat, kaip nusimanome apie ES valstybinių sąskaitų būklę. Prašau Komisijos stengtis tai užtikrinti ir nubausti, o ne vien kritikuoti, bet kurią valstybę, nevykdančią šio įsipareigojimo. Kaip gerai žinote, važiuodami keliu visi bijo greičio viršijimo matuoklio, visi bijo baudų ir keleto taškų savo vairuotojo pažymėjimuose. Tokie jau esame, todėl turi būti bausmės. Tai yra bet kokios rimtos šios srities politikos esmė.
Antroji pamoka: dalyvaudamos procesuose 27 valstybės narės privalo labai anksti sutelkti dėmesį į savo biudžeto politiką. Praėjusią savaitę to paprašKomisija. Prieš keletą savaičių šiame Parlamente pats to paprašiau. Žinau, kad kai prašome sutelkti dėmesį, tai erzina valstybes nares, tačiau nuo šiol jos privalo priprasti būti erzinamos, jeigu toliau elgsis su savo viešaisiais finansais taip, tartum būtų negyvenamoje saloje ir tartum jų tarpusavyje nesietų valiuta, taigi ir būtina bendra drausmė.
Be to, tai, kas galioja nacionaliniams biudžetams, taip pat galioja socialinei ir fiskalinei politikai. Kartais suprantu, kodėl kai kurie mūsų tėvynainiai pyksta, kai prašome aukotis dėl kitų, kurie dirba mažiau ir anksčiau išeina į pensiją. Šiaip ar taip, tai negali tęstis. Tai trečioji pamoka, kurią išmokome iš šios krizės. Euras bus perspektyvus tik tada, kai bendrai suteiksime išteklius tam užtikrinti. Neprieštaraučiau Prezidento B. Obamos finansų konsultantui P. Volckeriui, kuris pasakė, kad euras gali žlugti, jeigu nekeisime savo kultūros ir elgsenos. Turime paisyti ne tik nacionalinių, bet ir Europos sumetimų. Privalome pereiti nuo trumpalaikės politikos, sukurtos siekiant neleisti mūsų nacionalinėms vyriausybėms nuomonės apklausose nukristi keliais punktais žemyn, prie vidutinės trukmės ir ilgalaikių planų, kurių mūsų verslininkai taip pat reikalauja, kad galėtų investuoti ir įdarbinti darbuotojus.
Mano frakcija prašo Europos pabusti. Ji prašo Komisijos atlikti savo darbą - valstybėms narėms taikyti pažadų ir rimbo metodą. Finansiškai atlyginti valstybėms, kurios sutvarko savo viešuosius finansus, ir bausti valstybes, kurios atsisako tą daryti!
Komisija, pone O. Rehnai, neturi bijoti tai daryti. Tai būtų naudinga ir europiečiams, ir valstybėms narėms. Pagrindinis mūsų bendrapiliečių klausimas, šiuo metu keliamas visuose mūsų susitikimuose - ar jų santaupos vis dar saugios. Suprantu šiuos piliečius, kurie dirbo visą savo gyvenimą tam, kad turėtų šiokias tokias santaupas. Taigi, tai yra pirma garantija, kurią turėtume jiems suteikti: kad jų santaupos apsaugotos. Būtent tai Komisija paprasčiausiai privalo daryti, nes ji buvo sukurta šiuo tikslu.
Ponios ir ponai, tik šiomis sąlygomis strategija "Europa 2020" turės kokią nors prasmę. Tik jei rimtai žiūrėsime į tikslą, jei valstybinių sąskaitų atžvilgiu veiksime bendrai, įstengsime laimėti kovą dėl užimtumo, švietimo, mokymo, mokslinių tyrimų ir inovacijų. Tai sakiau vakar ir kartoju kiekvieną dieną: jeigu reikia taupyti visose mūsų valstybėse narėse, mes, kaip Parlamento nariai ir Europos valstybės pareigūnai, taip pat privalome rodyti pavyzdį, nes kitaip neatrodysime patikimi.
Tai viskas, ką privalėjau pasakyti, ir vis dar tikiuosi, - esu patyręs keletą labai sunkių ir labai didelių krizių, - kad ši krizgaliausiai galės būti naudinga kaip naujas atskaitos taškas Europai ir jos piliečiams.
Martin Schulz
Pone pirmininke, ponios ir ponai, šios diskusijos vyksta tada, kai yra susiklosčiusi labai rimta situacija, kuri kelia grėsmę Europos Sąjungai. Išgyvenome laissez-faire ideologijos dešimtmečius, ir tai buvo dešimtmečiai, per kuriuos bet kas, abejojęs tariamu kapitalistinės ekonomikos sistemos pranašumu, buvo išjuokiamas. Ši ekonomikos sistema įstūmmus į didžiausią finansų, ekonomikos ir užimtumo krizę ir didžiausią institucijų moralumo ir teisėtumo krizę nuo Antrojo pasaulinio karo pabaigos.
Ši sistema klaidinga. Tam tikru požiūriu ji yra amorali, taip pat yra iškreipta. Norėčiau pateikti jums pavyzdį, nes daugelis piliečių nesupranta vartojamo žargono. Ką apskritai reiškia prekyba kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandoriais ir kredito įsipareigojimų nevykdymo draudimas? Tai reiškia, kad galite išsiimti draudimo liudijimą, kurį paskui galima pirkti ir parduoti kaip prekę. Panagrinėkime tai praktiškai. Esu tikras, kad puikus ūkis, priklausantis J. Dauliui, apdraustas nuo gaisro. Jei aš, M. Schulz, galiu nusipirkti J. Daulio draudimo nuo gaisro liudijimą ir vietoj jo, kai jo namas sudega, gaunu draudimo išmoką, man paprasčiausiai tereikia ko nors, pvz., D. Cohn-Bendito, kuris būtų pasirengęs padegti namą, ir aš - apsirūpinęs žmogus.
Tai iškreipta sistema. Ją reikėtų panaikinti, o šią praktiką uždrausti. Mes svarstome būtent šiuos mechanizmus, o realaus gyvenimo pavyzdžiai nejuokingi. Vienas pavyzdys susijęs su Kalifornijos mokytojų profesinės sąjungos pensijų fondu, kuris norėjo per rizikos draudimo fondą nupirkti Vokietijos oro transporto įmonę. Pensijų fondas tikslo nepasiekė, tačiau vietoj to jis nusipirko kažką kita. Tačiau paskui pensijų fondas bankrutavo. Tai sužlugdvisą mokytojų, kurie 40 metų mokėjo įmokas į fondą, kartą. Tokia yra šios ekonomikos sistemos, kuri dabar pasieksavo ribas ir kurią reikia pririšti trumpu pavadžiu, tikrovė.
Dabar atėjo eilvyriausybėms. Būtent tai, ponai D. Lópezai Garrido ir O. Rehnai, jūs sakėte. Visa tai puiku, tačiau esame tie, kurie imamės atsakomųjų veiksmų ir kurie buvome verčiami veikti, tačiau, mano nuomone, atsakomųjų veiksmų imamės per vėlai. Daugelyje sričių reglamentai turėtų būti pradėti įgyvendinti daug anksčiau, todėl dažnai reikalavome tai padaryti šiame Parlamente. Dabar pateikiame svarstyti reglamentus dėl rizikos draudimo fondų, tačiau kada bus įsteigta Europos reitingų agentūra? Ar iš tiesių būtų normalu, jei Amerikos reitingų agentūra kaip tik tuo momentu, kai spekuliacijos prieš Graikiją pasiekviršūnę, nusitaikytų į kitą taikinį ir sumažintų Portugalijos reitingą? Kas tai per institucijos, kurios gali nuspręsti ištisų tautų likimą? Jas reikia kontroliuoti ir reguliuoti. Tačiau tai neturėtų daroma dabar. Tai turėjo būti padaryta labai seniai, todėl labai seniai to reikalavome, tačiau mūsų reikalavimai buvo atmesti. Juos atmettos pačios vyriausybės, kurios šiandien pretenduoja valdyti šią krizę.
(Protestai)
Pone W. Langenai, žinau, kad šią popietę teikiate pakeitimą, kuriuo siekiama užtikrinti, kad Vokietijoje vykstant karnavalui Parlamente nevyktų sesija. Tai labai gerai. Kai tik esate čia, karnavalas vyksta kiekvieną dieną, kai Parlamente vyksta sesija. Tikrai labai apgailestauju.
ES yra struktūrinis deficitas, už kurio panaikinimą atsakingos institucijos. Tariamai sukūrėme ekonominę ir pinigų sąjungą. Tačiau tikrovtokia, kad turime pinigų sąjungą, tačiau ne ekonominę sąjungą. Europoje turime ekonomikos politikos kratinį. Iš viso 16 nepriklausomų valstybių nepavyksta koordinuoti savo ekonomikos politikos krypčių, kelios jų bendros valiutos zonoje yra nesuderinamos viena su kita. Tai reiškia didžiulį pavojų. A. Schwarzenegger ir jo nuostabi Kalifornijos valstija visiškai bankrutavo, tačiau tai neturi visiškai jokio poveikio doleriui, nes Kalifornijos ekonomikos politika sudaro bendros Jungtinių Valstijų valiutos erdvės dalį. Jeigu bus rizikuojama 2,8 proc. euro zonos bendrojo vidaus produkto, kaip Graikijos atveju, dėl to čia kils didžiulkrizė. Turime atsikratyti šio deficito, todėl mums reikia ekonomikos valdymo. Kiekvienas, kuris tam priešinasi, neišgirdo įspėjamųjų šūvių.
Esame įpusėję itin sunkios teisėtumo krizės laikotarpį. Žmonės suvokia, kad ši ekonomikos sistema apvylė, todėl daugiau nkiek nepasitiki ja. Jie pamatė, kad ši sistema valdo nacionalines ir tarptautines institucijas, todėl jie taip pat nebepasitiki institucijomis. Šiame etape daugelis žmonių, susidūrę su šiuo suvisuotintu ir sueuropintu iššūkiu, ieško išsigelbėjimo nacionalinėje retorikoje. Šis trejopas prieštaravimas tarp pasitikėjimo mūsų ekonomikos sistema ir mūsų valstybės institucijomis krizės ir daugelio valstybės institucijų atsitraukimo renkantis nacionalinį požiūrį, o ne ieškant sprendimų tarptautinėse struktūrose, yra mišinys, kuris kelia pavojų visai ES.
Todėl mums reikia ekonomikos valdymo ir galiausiai taip pat reikia tvirtumo siekiant įgyvendinti savo reglamentus. Galiausiai J. Daul, pirmininkaujantis frakcijai, į kurią įeina Naujosios demokratijos atstovai, turėtų šiek tiek daugiau susilaikyti nuo kitų frakcijų kritikos.
Guy Verhofstadt
Pone pirmininke, nemanau, kad nacionalistinarba marksistinretorika pateiks mums sprendimus, kurių mums reikia dėl šios mūsų išgyvenamos krizės.
(Plojimai)
Tai, ką šiuo metu patiriame, pone pirmininke, mano nuomone, nėra Europos Sąjungos pinigų krizir netgi nėra mūsų bendros valiutos kriz- tai greičiau yra ES valdymo krizė. Tokia šiuo metu mūsų padėtis. Netgi drįsčiau pasakyti, kad tai yra krizė, kurią sukėlaklas valstybių narių tikėjimas, kad jos gali išspręsti Europos problemas taikydamos savo tarpvyriausybinį požiūrį, kai pinigų erdvė, pone pirmininke, turi būti valdoma pagal bendrą metodiką, pagal Bendrijos metodiką, remiantis Europos interesais, o ne nacionalinių interesų sindikatu, kuriam pagal savo pobūdį atstovauja Europos Vadovų Taryba ir Europos Sąjungos Taryba.
Todėl šį rytą šioje diskusijoje savo ruožtu turiu perduoti tris žinias. Pirmoji žinia, pone D. Lópezai Garrido, skirta Tarybai. Galbūt galėtume paprašyti Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos paprašyti Tarybai priklausančias valstybes nares parodyti šiokį tokį diskretiškumą euro krizės atžvilgiu, nes kiekvieną kartą, kaip randamas sprendimas, kuriuo siekiama padėti eurui, vienas arba kitas valstybės ar vyriausybės vadovas priverčiamas pasisiūlyti pakalbėti ir iš esmės sabotuoti rastą sprendimą. Todėl manau, kad pirmas dalykas, kurį padaryti reikia paprašyti Tarybos, tai būti šiek tiek diskretiškesnei ir leisti Komisijai ir Europos centriniam bankui pasiūlyti sprendimus.
Mano antra žinia skirta Komisijai. Manau, pone O. Rehnai, kad praėjusį trečiadienį priėmėte keletą drąsių sprendimų ir taip žengėte žingsnį teisinga kryptimi, tačiau Komisija privalo žengti toliau. Be to, šiuo metu turime darbo grupę. Ši Tarybos darbo grupsusirinks, kad apytikriai spalio mėn. arba artėjant metų pabaigai pateiktų sprendimus. Mano nuomone, tai būtų padaryta per vėlai. Dabar Komisija, kuri turi iniciatyvos teisę, privalo per artimiausias savaites ir mėnesius kartu pateikti plataus užmojo bendrą teisės aktų paketą. Štai kas turi būti padaryta. Mums nereikia laukti, kol Tarybos darbo grupmums pasakys, ką reikia padaryti, nes šios iniciatyvos turi imtis Komisija. Komisija turi parengti visapusišką teisės aktų paketą, kurį ji pateiks Tarybai ir Parlamentui ir kurį sudarys, mano nuomone, keturios dalys.
Pirma, Stabilumo ir augimo pakto stiprinimas. Iš esmės tai reiškia sankcijas; aš pats esu už O. Rehno idėją ir tikiuosi, kad visi kiti taip pat yra už. Jis sako, kad prieš nacionaliniams parlamentams patvirtinant biudžetus Komisijai turėtų būti duota užduotis juos patikrinti. Tai ne subsidiarumo ar subsidiarumo stokos klausimas; tai ištikimybės Stabilumo ir augimo paktui ir eurui klausimas. Negalime teigti, viena vertus, kad esame Stabilumo ir augimo pakto ir euro zonos nariai, o kita vertus, kad mūsų biudžetas neturi nieko bendro su euru arba kad tai yra griežtai nacionalinkompetencija.
Antra, manau, kad į šį teisės aktų paketą taip pat turi būti įkomponuota įtikinama strategija "Europa 2020". Tai, kas šiuo metu pateikta svarstyti Tarybai, pone D. Lópezai Garrido, visai nėra įtikinama. Ar planuojate tai užbaigti birželio mėn.? Ką vis dėlto birželio mėn. ketinate nuspręsti dėl strategijos "Europa 2020"? Ar tai bus tas pats, ką nusprendėte dėl Lisabonos strategijos, kuri patyrnesėkmę? Ar tai vėl bus atviras koordinacijos metodas? Ką gi, jeigu esate rimtai nusiteikę, privalote dabar suteikti Komisijai visas priemones, kurių jai reikia, kad galėtų iš tikrųjų susitvarkyti su šia strategija "Europa 2020", kuri turi padėti mums išbristi iš krizės.
Trečias dalykas, kurį reikia padaryti - sukurti Europos pinigų fondą siekiant pakeisti sukurtą stabilumo mechanizmą, nes šis mechanizmas, kaip jūs pats, pone O. Rehnai, sakėte, bus nepajėgus atlikti šį darbą. Kartoju, tai yra tarpvalstybinis mechanizmas, kuris buvo sugalvotas ECOFIN taryboje ir kuriame reikalingas vienbalsis balsavimas. Kiekvieną suteikiamą paskolą privalo patvirtinti visos valstybės narės. Tai yra sistema, kuri negali veikti ilgą laiką, todėl reikalingas Komisijos ir, esant reikalui, ECB valdomas Europos pinigų fondas. Tačiau jam neturi būti palikta pareiga priimti tuos sprendimus, kuriuos priimti yra visų euro zonos valstybių narių pareiga. Galiausiai privalome turėti Europos obligacijų rinką.
Štai ko mes tikimės iš Komisijos, pone O. Rehnai. Norime, kad būtumėte pakankamai ambicingas ir drąsus, kad galėtumėte pateikti plataus užmojo teisės aktų paketą, kuris apimtų šiuos keturis punktus, pateiktus deryboms Taryboje ir Parlamente.
(Plojimai)
Rebecca Harms
Pone pirmininke, ponios ir ponai, mano frakcija dar kartą nusprendpasirinkti teigiamą požiūrį į finansų stabilizavimo mechanizmą, dėl kurio buvo susitarta savaitgalio derybose dėl krizės, beveik prieš dvi savaites vykusiose Briuselyje.
Deriname savo paramą su aiškiu įsipareigojimu siekti vienodesnės ekonomikos ir finansų politikos. Mano frakcijai tai nieko naujo. Daug metų mums tai buvo įprasta. Tačiau, be šio įsipareigojimo, ponai O. Rehnai ir D. Lópezai Garrido, norime matyti priimamą rimtą sprendimą, kuriuo būtų siekiama ne toliau paprasčiausiai kovoti su krizės požymiais, o spręsti visas jos keliamas problemas.
Mūsų supratimu, nuo 2008 m. bandėme šalinti požymius. Bankrutavus bankui "Lehman Brothers", nuo 2008 m. bandėme gelbėti bankus. Norėčiau dar kartą pasakyti, kad privalome būti sąžiningi Europos piliečiams. Priešpaskutinį savaitgalį euras nebuvo stabilizuojamas. Tačiau vėl buvo gelbėjama daug Vokietijos ir Prancūzijos bankų. Akcijų kainos labai aiškiai parodė, kas atsitiko. Tačiau privalome išeiti iš šio bankų gelbėjimo rato, kuris mums kainuoja milijardų milijardus eurų. Nebežinome, iš kur gaunami pinigai, ir išdrįstame žengti tik nedidelius žingsnelius finansų rinkų valstybinio reguliavimo link, vadovaudamiesi susitarimu, pasiektu Ekonomikos ir finansų reikalų taryboje (ECOFIN).
Pagrindinis aspektas to, ko šiandien reikalaujame, yra tas, kad valstybturi grįžti į finansų rinkas ir laikytis labai ryžtingo požiūrio. Jos daugiau neturi būti laikomos bankų ir spekuliantų rankose, dėl ko visi skundžiasi. Tiesa, kad bankai yra itin svarbi sistemos dalis, tačiau sistemoje kažkas turi būti labai supuvę, jeigu mūsų valstybės gali būti ne kartą nustumiamos prie katastrofos ribos, o politinsistema leidžia, kad taip atsitiktų.
Norėčiau labai trumpai apibendrinti padėtį. Dabar turime priimti aiškius sprendimus tam tikrais klausimais. Yra požymių, kad kai kurios ES valstybės narės žengia teisinga kryptimi, tačiau manome, kad turėtų būti uždraustas nuvertėjusio turto ir skolintų vertybinių popierių pardavimas visoje ES, kad turėtų būti taikoma labai griežta kontrolrizikos draudimo fondams ir kad liautumėmės kalbėti apie finansinių operacijų mokesčio nustatymą ir šiuo klausimu iš tikrųjų kažką darytume. Be kita ko, mums reikia šio mokesčio, kad galėtume refinansuoti tai, ką darome su viešaisiais pinigais. Bankų ir spekuliantų dalyvavimas daugiau negali būti tik demagogiškų kalbų klausimas. Galime iš tikrųjų užtikrinti jų dalyvavimą, nustatę mokestį.
Kitas klausimas, kuris man kelia didžiulį susirūpinimą, yra Europos Sąjungos koordinuotos biudžeto politikos, kitaip tariant, biudžeto drausmės, ateitis. Esu labai gerai susipažinusi su šiuo terminu Vokietijos sąlygomis. Tačiau siūlau, kad, atsižvelgdami į krizių valdymą ir balsavimą dėl strategijos "Europa 2020", dar kartą pabandytume susitarti, ko iš tikrųjų norime, kaip valstybės narės ir kaip Europa turėtų prisistatyti mūsų piliečiams penkerius ar dešimt metų valstybės atsakomybės požiūriu. Ar Europos strategija turėtų būti naudojama kaip taranas prieš socialinę valstybės atsakomybę? Labai norėčiau sužinoti, kai jūs žiūrite į visa tai: vaikų lopšelius, mokyklas, universitetus, bibliotekas, pagyvenusių žmonių priežiūrą, ligonines, muziejus ir teatrus.
Prieš savaitę mano kolega D. Cohn-Bendit pasakė, kad Graikijai reikia daugiau laiko rekonstrukcijos planui pradėti vykdyti. Esu gerai susipažinusi su daugelio valstybių narių katastrofiška finansine padėtimi ir manau, kad kai kurioms jų reikia laiko nuspręsti, ką reikėtų daryti. Kaip sakiau, tarano naudojimas prieš socialinės apsaugos sistemą tikrai būtų blogiausia, ką Europa galėtų padaryti šiuo momentu. Tačiau tai mums netrukdo atidžiai pasižiūrėti į savo biudžeto politiką siekiant užtikrinti, kad įvairios kartos būtų vienodai vertinamos. Kaip žalieji, mes Vokietijoje ne kartą palaikėme tokius biudžetus.
Norėčiau pasakyti paskutinę pastabą. Jeigu dabar atsisakytume savo klimato politikos ir tvaraus vystymosi, kaip pažymėjo kai kurie žmonės, iš tikrųjų įgyvendintume velnišką planą. Neturėtume nesirūpinti pramonės bei verslo inovacijomis ir ekologišku požiūriu į gamybą bei viešojo transporto organizavimą. Privalome išsaugoti darbo vietas, pasinaudodami inovacijomis, būsimu pramonės gyvybingumu ir tvarumu, tačiau tai kainuoja. Naujų mokesčių nustatymas yra draudžiama tema. Tačiau esu įsitikinusi, kad iš krizės išbrisime tik tada, kai galėsime sulaužyti valstybės intervencijos, valstybės vaidmens ir protingų mokesčių poreikio tabu.
(Plojimai)
Timothy Kirkhope
ECR frakcijos vardu. - Pone pirmininke, liūdna, kad kai kurie iš ginančiųjų Europos Sąjungą įpranta manyti, kad kiekvienos problemos sprendimas - didesnintegracija. Laikantis šio požiūrio nematoma svarbiausio dalyko. Europai dažnai trūksta ne papildomų mechanizmų sutartoms politikos kryptims įgyvendinti, o politinės valios įvykdyti įsipareigojimus, kurie jau buvo prisiimti, bet neįvykdyti.
Todėl nuoširdžiai tikiu, kad iniciatyva "Europa 2020", kuri tikrai būtina norint įveikti esamą ekonomikos krizę, su kuria susidūrEuropa, dėl tos pačios priežasties neapvils. Tačiau, kalbant apie euro zonos krizę, mums sakoma, kad norint ateityje išvengti panašių krizių Europos Sąjungai reikia įgaliojimų pareikalauti iš anksto pristatyti suverenių vyriausybių parengtus biudžetų projektus ir taikyti griežtesnes sankcijas valstybėms narėms, tačiau informacija apie biudžetą jau tariamai turėjo būti teikiama, tik ji buvo netiksli ir nepakankamai patikrinama.
Ar informacijos kokybir tų, kurie analizuoja duomenis, kompetencija pagerės vien dėl to, kad buvo įdiegta reiklesnprocedūra? Sankcijos buvo numatytos jau anksčiau; joms paprasčiausiai trūko patikimumo. Dėl taikymo srities išplėtimo jų taikymas nkiek ne daugiau bus tikėtinas. Ar į naujas priemones būtų žiūrima nors kiek rimčiau? Be to, skolos įsipareigojimų, kuriais rizikuojama didinant ES biudžetą ir tiesiogiai garantuojant ES skolinimąsi, išleidimas yra didžiulis nukrypimas, juo pažeidžiami patikimų viešųjų finansų principai, kuriuos čia turėtume stiprinti.
ECR frakcijoje norime, kad eurui pasisektų dėl tų šalių, kurios nori įstoti, ir tų šalių, kurios priklauso platesnei Europos ekonomikai, tačiau dėl to reikia, kad valstybės narės atsakingai žiūrėtų į savo pareigas, būtų sąžiningos viena su kita ir vykdytų savo sutartus įsipareigojimus.
Kaip pati yra pripažinusi, Komisija mano, kad jos pasiūlymai padės gerokai sustiprinti ekonominę ir pinigų sąjungą. Šiek tiek stebina tai, kad nors kovo mėn. aukščiausiojo lygio susitikimo teksto redakcijoje anglų kalba nurodytas "valdymas" (angl. governance), kurį taip pat nurodKomisija, redakcijoje prancūzų kalba nurodyta "vyriausybė" (angl. government). Atrodo, kad kai kuriems centralizuota Europos "vyriausybė" iš tikrųjų yra svajonė, tačiau ji neišspręstų problemų, su kuriomis susiduriame: tai būtų blogai mūsų piliečiams, mūsų valstybėms narėms ir, sakyčiau, pačiai Europos Sąjungai.
Lothar Bisky
Pone pirmininke, paskutinis Tarybos susitikimas rodo, kad vyksta didžiuliai pokyčiai. Šiuo metu stebime Europos politikos suvyriausybinimo procesą. Lisabonos sutartimi išaukštinamas ir stiprinamas Parlamento vaidmuo. Mes taip pat kalbėjome liaupsindami ją už tai.
Dabar sudaromi susitarimai tarp vyriausybių ir išleidžiamos nesuvokiamai didelės pinigų sumos. Iki šiol parlamentai turėjo mažai teisių pareikšti nuomonę šiuo klausimu, todėl turime tai sustabdyti. Dėl esančiųjų valdžioje taikomo metodo didžiulės sumos išleidžiamos gelbėti bankams, kurie patys yra atsakingi už didžiulį įsiskolinimą. Naudodamos mokesčių mokėtojų pinigus šios vyriausybės gelbėjo "kazino" kapitalizmą. Tačiau jos pasirinko labai neryžtingą būdą įsiskolinusioms valstybėms gelbėti. Kažkur joms pavyko rasti 750 mlrd. EUR. Kyla klausimas, ar pinigų spausdinimo mašina išgelbės ekonomikos vystymąsi. Manau, kad greičiau siekiama gelbėti bankų kapitalą. Tačiau Europos Sąjunga turi būti kažkas daugiau, o ne tik laisvoji rinka su bendra valiuta.
J. M. Barroso teisus sakydamas, kad be ekonominės sąjungos galime pamiršti pinigų sąjungą. Tačiau kol kas negaliu įsivaizduoti jokių aiškių metmenų. Atkaklus tolesnis Stabilumo ir augimo pakto vykdymas turi santykinai mažai bendro su protingu ekonomikos politikos koordinavimu. Mums trūksta tik socialinės sąjungos. Mums trūksta ilgalaikio ir veiksmingo finansų sektoriaus perreguliavimo. Mums reikia koordinuojamos mokesčių ir darbo užmokesčio politikos bei finansinių operacijų mokesčio. Nors ilgai kalbame apie šį mokestį, jis lieka tik kalbomis.
Atėjo laikas ES institucijų priemonėmis apsaugoti socialinę valstybę, o ne sugriauti ją. Graikai ir kitos tautos yra išsigandusios, nes gali matyti, kokių priemonių imamasi socialinėje srityje. Atėjo laikas kovoti dėl socialinių standartų suderinimo aukštu lygiu.
Turi būti uždrausti rizikos draudimo fondai ir mokesčių rojai. Labai lėtai darome pažangą kovodami su finansų rinkų krize. Atsižvelgiant į tai, kokiu greičiu veikia spekuliantai, darome gerokai per mažai. Tokiais kaip šie kritiniais atvejais, su kuriais nuolat susiduriame, visiškai neteisinga nacionalizuoti milijardus, kurie išleidžiami, kaip nuostolius ir privatizuoti pelną. Bankams neturi būti leidžiama tiesiogiai naudotis mokesčių mokėtojų pinigais su valstybės parama. Be kita ko, man aiškus vienas dalykas - kad dabartinėmis sąlygomis turėsime iš naujo apibrėžti terminą "bankas plėšikas".
Niki Tzavela
Komisijos nary, norėčiau pasinaudoti šia galimybe padėkoti jums asmeniškai už jūsų sunkų ir našų darbą, susijusį su Graikijos ekonomikos krize. Taip pat norėčiau padėkoti visoms Parlamento frakcijoms už palaikymą ir solidarumą, kurį parodGraikijos atžvilgiu.
Turiu tris pasiūlymus ir norėčiau itin kategoriškai paprašyti, kad jos pritartų. Nuolatinės ekonomikos valdymo priemonės klausimu Bruegel institutas, kuris yra analitinis centras ekonomikos srityje, siūlo štai ką: Europos centrinis bankas turėtų garantuoti Europos obligacijas iki kiekvienos šalies 60 proc. BVP; tai vadinamosios mėlynosios obligacijos. Kai obligacijos viršija 60 proc. ribą, perteklių reikėtų skolintis rinkos sąlygomis; tai vadinamosios raudonosios obligacijos. Tai yra pasiūlymas dėl nuolatinės ekonomikos valdymo priemonės; mums nereikia sukurti naujų mechanizmų ir kt., o be to, juos galima labai greitai įdiegti.
Turiu du ad hoc pasiūlymus Graikijai: Tarptautinis valiutos fondas galėtų prailginti Graikijai suteiktos paskolos grąžinimo laikotarpį nuo trejų iki penkerių metų. Jeigu tą patį prailginimą patvirtintų mūsų Europos lyderiai, Graikijai būtų daug lengviau ir daug realiau grąžinti šią skolą, taip pat tai būtų gera žinia rinkoms. Antrasis pasiūlymas toks: Graikijai suteiktos pagalbos suma galėtų būti panaudota mūsų obligacijoms išpirkti. Jeigu Europa dabar būtų pasirengusi išlaisvinti išteklius, kurie ateityje būtų suteikti Graikijai ir būtų jos naudojami Graikijos ekonomikai vystyti, tai būtų protingas problemos sprendimas. Šiuo metu Graikijos vyriausybės pozicijos yra gynybinės; ji bando sukrapštyti pinigų, kad galėtų sumažinti savo skolą. Tačiau negalime tuo pat metu ir bandyti užtikrinti, ir skatinti augimą. Todėl, Komisijos nary, manau, kad būtų puiki idėja, jeigu būtų pritarta vienalaikėms pastangoms skatinti augimą.
Baigdama norėčiau pasakyti, jog tikimės, kad Graikijos krizbus vienintelkaina, kurią Europos Sąjunga turės mokėti už neapgalvotą ekonomikos valdymo, kurį turėjome įdiegti prieš dešimt metų, įdiegimą. Tikėkimės, kad Graikijos kriz- vienintelkaina, kurią turime mokėti.
Pirmininkas
Ponia N. Tzavela, nepertraukiau jūsų dėl to, kad esate iš Graikijos ir šis klausimas labai svarbus, nors kalbėjote ilgiau nei vieną minutę. Kitą kartą prašom laikytis jums kalbėti skirto laiko.
Nicole Sinclaire
Pone pirmininke, kai praėjusiais metais tapote šio Parlamento Pirmininku, pasakėte, kad su visomis frakcijomis elgsitės vienodai. Šioje įdomioje diskusijoje pastebėjau, kad M. Schulz viršijo laiką dviem minutėmis, - visos frakcijos viršijo laiką, - tačiau išsirinkote vieną frakciją. Gal galėtume paaiškinti, kodėl taip yra?
Pirmininkas
Noriu pasakyti, ponia N. Sinclaire, kad seku laiką. Šios kalbos iš tikrųjų keliomis sekundėmis viršijo laiką. Ką tik kalbėjusi Parlamento narviršijo laiką daugiausia, tačiau tai leidau dėl to, kad ji atstovauja Graikijai, kad tai buvo gyvenančio Graikijoje žmogaus nuomonir kad šis klausimas man atrodsvarbus. Paprastai neleidžiu kalbėtojams viršyti skirto laiko, tačiau manau, jog visi sutinkame, kad N. Tzavelos pareiškimas mums buvo ypač svarbus.
Francisco Sosa Wagner
(ES) Pone pirmininke, turime būti ant ekonominės bedugnės krašto, kad valstybių ar vyriausybių vadovai suprastų, jog tolesnių veiksmų kryptis yra ne daugiau nacionalizmo, o daugiau Europos.
Kai kurios patvirtintos priemonės nukreiptos šia kryptimi, pvz., veto teisių Europos Vadovų Taryboje mažinimas arba Europos valstybės iždo užuomazgos.
Galiausiai, nors ir per vėlai, supratome, kad visi esame tame pačiame laive ir kad nėra prasmės spręsti atskiras problemas, ypač paskubomis.
Tačiau noriu žinoti, ar šis požiūris yra nutolimas nuo realaus Europos ekonomikos valdymo, ar, atvirkščiai, jo pradžia, nes, ponios ir ponai, mums kaip tik nereikia valdymo. Mums reikia tik autentiškos vyriausybės, jeigu norime būti ištikimi steigėjų valiai.
Todėl Parlamentas privalo remti visas reformas, kuriomis siekiama stiprinti Europą ir paversti tikrove biudžeto ir fiskalinę drausmę, nepamirštant nostalgiško suvereniteto.
Ponios ir ponai, Europos Komisijos ir Europos Parlamento stiprinimas - vienintelis būdas kurti Europą, nes kitaip ji dingtų kaip vagis tamsoje.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Pone pirmininke, mes pasimokėme, kad jeigu J. Daulio ūkis dega, jūs pirmas privalote gesinti ugnį. Todėl mūsų Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija visapusiškai pritaria gelbėjimo paketui, dėl kurio nusprendTaryba ir Komisija.
Tas sprendimas dėl paketo milijardų eurų sumai, kuris vieną savaitgalį buvo neišvengiamas, yra įspėjimas, kad griežtesnės ir nuoseklesnės biudžeto taisyklės itin svarbios, todėl turi būti griežtinamos.
Pone pirmininke, Taryba buvo vieninga, todėl taip pat parodykime tokį vieningumą. Tačiau, deja, klausydamasis Europos Parlamento socialistų ir demokratų pažangiojo aljanso frakcijos pirmininko M. Schulzo pažymiu, kad šiame Parlamente tokio vieningumo nebus. Mes visi Parlamente norime Europos, kurioje būtų tvarus ekonomikos augimas, pakankamai darbo vietų mūsų piliečiams ir klestinčios įmonės. Tai galėsime pasiekti tik tada, kai mūsų valiuta bus stabili ir ekonomika bus stabili.
Stabilumo ir augimo paktas, kurį verčiama vykdyti, yra itin svarbus plataus užmojo strategijai "Europa 2020". Šiais abiem atvejais sėkmpriklauso nuo patikimo Europos valdymo. Būtent tai sudaro rezoliucijos, kurią praėjusią savaitę šiame Parlamente apsvarstėme su frakcijomis, esmę. Komisijos narys O. Rehn nusipelno mūsų paramos, todėl manau, kad būtų neatsakinga, jeigu mūsų kolegos Parlamento nariai iš S&D frakcijos atsisakytų suteikti tokią paramą.
Nors neatsakingas spekuliantų elgesys nėra priežastis, euro krizbuvo juo pakurstyta. Kalbant apie mūsų frakciją reikia pasakyti, kad Komisijos narys M. Barnier turi energingai rengti pasiūlymus, kaip apriboti neatsakingą elgesį finansų rinkose.
Hannes Swoboda
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, C. Wortmann-Kool neteisi dviem atžvilgiais. Pirma, tikrai nenorime, kad sudegtų J. Daulio ūkis. Nenorime, kad sudegtų bet kuris ūkis. Norime imtis atsargumo priemonių - toks mūsų tikslas.
Antra, visapusiškai pritariame O. Rehno pasiūlytoms priemonėms. Paprasčiausiai pritarėme dėl to, kad kai kuriais atvejais šios priemonės nepakankamos, nes dauguma jų buvo pasiūlytos tik tada, kai J. Daulio ūkis jau degė. Teisingai sakote, kad pirmiausia privalome neleisti ūkiui užsidegti, todėl tai yra lemiamas veiksnys, kurį norėčiau apsvarstyti. Šiandien D. López Garrido pasakė, kad nepaprastai ilgai užtruko, kol buvo priimti sprendimai. Taip pat tiesa, kad praleidome nepaprastai daug laiko aptardami pokyčius, kurie įvyko Europos Sąjungoje per pastarąjį dešimtmetį.
O. Rehn teisingai pabrėžė, kad konkurencingumo skirtumai tarp atskirų euro zonos šalių padidėjo, o ne sumažėjo. Būtent tai, ko jūs, pone O. Rehnai, nepaminėjote, yra svarbu mums, t. y. tai, kad Europoje didėja atotrūkis tarp turtingųjų ir neturtingųjų. Nors tai ponui G. Verhofstadtui skamba kaip marksizmas, mums tai yra socialinės apsaugos ir socialinės politikos klausimas. Tačiau kai kurių žmonių tai paprasčiausiai nedomina.
Kyla klausimas, kaip ketinate priversti žmones sutikti su ekonominėmis priemonėmis ir griežtais biudžeto reikalavimais, kuriuos pagrįstai siūlote, kai žmonės pradeda suvokti, kad Europa ir euro zona pasižymi didėjančiu atotrūkiu tarp turtingųjų ir neturtingųjų. Tai nepriimtina, todėl yra daugiau protestų prieš reikalingas priemones, kurios paprastai būtų taikomos.
Todėl raginame Komisiją ir Tarybą veikti. Privalome sumažinti konkurencingumo skirtumus. Manau, kad esate visiškai teisus sakydamas, kad privalome pasiekti tikslą didindami tokių šalių, kaip Graikija ir Ispanija, konkurencingumą. Šiuo atveju kalbame ne apie blogesnes nei Vokietijoje, Nyderlanduose, Austrijoje arba kitose šalyse konkurencijos sąlygas, o apie konkurencijos sąlygų gerinimą ekonomikos požiūriu silpnesnėse šalyse. Tai neabejotinai teisinga strategija, tačiau, pone O. Rehnai, jūsų pasiūlyme nėra konkrečių priemonių tam įgyvendinti.
Šiandien kalbėjote apie darbo rinkos ir pensijų sistemos reformą. Tai teisingas požiūris, tačiau nepakanka tik reformuoti darbo rinką ir pensijas. Taip pat turime atsižvelgti į biudžetą. Jeigu nevystysime savo infrastruktūros ir nesinaudosime visomis pagal strategiją "Europa 2020" savo turimomis priemonėmis, įskaitant ekologiškas technologijas ir kt., mums nepavyks pasiekti šio tikslo. Todėl jus prašau atsižvelgti į tai, kad Europoje reikia stiprinti konkurencingumą ir socialinę apsaugą.
Adina-Ioana Vălean
Pone pirmininke, norėčiau pakalbėti apie padėtį tose šalyse, kurios nėra euro zonos narės, tačiau iki šiol turi tokių pat rūpesčių. Politiniai mūsų šalių lyderiai piršo idėją, kad į ES narystę reikėtų žiūrėti kaip į garantiją nuo sunkaus ekonomikai meto, tačiau dabar tikrovįrodė, kad yra kitaip. Nepaisant dedamų pastangų, euras puolamas iš visų pusių, o mes visi žinome, kad papildomi pinigai yra skubotas daug sudėtingesnės problemos sprendimas. Išskirtinai sunkiai padėčiai mums reikia išskirtinių atsakomųjų veiksmų.
Pripažinkime tai; nėra galimybės išvengti glaudesnės ekonominės integracijos, todėl tai reiškia glaudesnę politinę sąjungą. Kadangi šis disbalansas lemia bauginančius valstybių narių skirtumus, taip pat siekiant užtikrinti finansinę drausmę Europos lygmeniu, mums reikia gero valdymo, sankcijų ir laikymosi užtikrinimo mechanizmų. Mums reikia ieškoti būdų paskatinti investavimą, pritraukti kapitalą ir drąsiai sumažinti biurokratines išlaidas. Mums reikia pasirūpinti, kad vyriausybės imtųsi protingų priemonių. Pvz., Rumunijos vyriausybmažina pensijas ir atlyginimus, o ne biurokratines išlaidas arba pinigus politiniams klientams. Pas mus Rumunijoje slaptųjų tarnybų darbuotojų yra daugiau negu FTB, tačiau, užuot mažinę jų skaičių, mažiname gydytojų ir mokytojų skaičių.
Primygtinai raginu Komisiją palaikyti siūlomas priemones ir nepasiduoti valstybių narių spaudimui, nes šiuo metu tik keletą jų galima laikyti pavyzdžiais.
Philippe Lamberts
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, taip, mums reikia, kad valstybės pinigai būtų leidžiami atsakingai. Taip, mums reikia subalansuoti savo biudžetus. Tam reikia, kad išlaidos būtų atsakingai tvarkomos, ir šiuo metu apie tai yra pakankamai pasakyta. Taip, tam neabejotinai reikia didesnės lygių šalių savitarpio priežiūros. Tačiau ne, Tarybos nariai - tai, galėčiau pridurti, skirta ne tiek narėms, kiek visų pirma nariams, - leisti žmonėms tikėti, kad ketiname spręsti dabartinius uždavinius tiktai mažindami išlaidas, yra apgaulė, nes taip, be abejo, įstumtume Europą į nuosmukį, kuris, be jokių abejonių, sunaikintų socialinę struktūrą, šią socialinę sanglaudą, kuri yra ES tapatumo dalis. Todėl, jeigu norime vėl subalansuoti viešuosius finansus, o tai yra vienintelgalimybė, ir kartu sugebėti investuoti, - todėl, kad tai yra ne tik deficito mažinimo, bet ir investavimo į mūsų ateitį klausimas, - turėsime ieškoti naujų pajamų srautų. Tai reiškia, kad reikia priversti finansų sektorių prisidėti, tai reiškia mokesčio įtvirtinimą ne tik finansinėms operacijoms, bet ir bankams, tačiau tai nėra vieno ar kito pasirinkimo klausimas. Tai reiškia, kad reikia priversti tuos, kurie daugiausia pasipelniš šios situacijos, - šiuo atveju kalbu apie energetikos sektorių; tai reiškia, kad reikia liautis teikti dovanas, pvz., visas mokesčių reformas, kurios buvo įgyvendintos, turtingiausiems visuomenės žmonėms arba įmonėms, kurios naudojasi mokesčių rojų pranašumais, ir iš tikrųjų pabandyti pažaboti mokestinį sukčiavimą. Todėl, ponios ir ponai, tai reiškia kito tabu sulaužymą - ne mokesčių tabu, o suverenumo tabu, kurį jūs, Tarybos nariai, - deja, su Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos parama, - ginsite iki mirties. Geriau turėti mokesčių suverenumą ir patirti nesėkmę, negu iš tikrųjų šalinti problemos priežastis.
Galiausiai, kalbant apie finansų priežiūrą, norėčiau paraginti...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Derk Jan Eppink
Pone pirmininke, einantis Tarybos pirmininko pareigas paklausė, ar buvo išbridimo iš krizės strategija, todėl norėčiau pasakyti, kad taip, ji yra: tai yra vadinamasis fiskalinis konservatizmas. Mūsų struktūrinproblema - per ilgai užtrukęs viešasis išlaidavimas. Daug metų viešasis sektorius buvo nekontroliuojamas. Net gerais laikais Vokietijos J. Schröderio vyriausybperženg3 proc. ribą, o Graikija, be abejo, sumušvisus rekordus, nes Graikijos politinklasvisiškai nesugeba tvarkyti pinigų.
Turėjome Stabilumo paktą. Ką 2002 m. R. Prodi sakapie Stabilumo paktą? Jūs žinote - jūs buvote E. Liikaneno kabineto vadovas. Jis sakė, kad Stabilumo paktas niekam tikęs. Taigi, privalėjome jį pakeisti. Jis buvo sutarčių sergėtojas. Mes jį pakeitėme ir parinkome jam pavojingą kryptį, todėl šiandien matome šiuos rezultatus. Daug metų į priekį ES teks eiti fiskalinio konservatizmo keliu, ir tai bus labai svarbu.
Pone M. Schulzai, mums reikia tik inovacijų, laisvesnių rinkų ir daugiau verslumo įgūdžių. Einanti Tarybos pirmininko pareigas (iš Ispanijos): ar mums reikia apmokestinimo? Ne, jis dar labiau apsunkina padėtį. Juo ES stumiama į sąstingį, o jūs, priešingai, būsite Robinas Hudas.
Suprantu, kodėl pyksta žmonės, - žmonės, gaunantys pensijas, ir žmonės, turintys santaupų. Suprantu Vokietijos mokesčių mokėtojus. Jie žino, kad privalės mokėti, tačiau Vokietijos mokesčių mokėtojai negali visuomet mokėti. Manau, kad G. Verhofstadtui (jeigu jis dar čia yra) pasakyti A. Merkel liautis kalbėti apie eurą šiek tiek pretenzinga. Tai yra pasakęs buvęs vyriausybės vadovas, kuris savo šalyje padarnetvarką. Taigi, ką jis mėgina įrodyti?
Patrick Le Hyaric
(FR) Pone pirmininke, jūs nepajėgsite nuraminti finansų rinkų, neatsisakydami švento ir neliečiamo principo, kurį ginate, t. y. visiškai kapitalo laisvo judėjimo ir vadinamosios laisvosios konkurencijos, kuri iš tiesų reiškia sąžiningą konkurenciją.
Šiandien investuojama labai daug pinigų, tačiau iš tikrųjų jie skirti finansų rinkoms nuraminti, nes žmonėms jūs žadate tik skausmą. TVF turite sugrąžinti į Europos "aptvarą". Kodėl su mumis nebuvo tariamasi dėl šio sprendimo? Dabar, demonstruodami jėgą, norite iš tikrųjų perimti valdžią, reikalaudami teisės pačiai Komisijai prižiūrėti nacionalinius biudžetus.
Vis daugiau kalbate apie deficitą ir skolas. Tačiau kodėl niekada nekalbate apie turimas galimybes gauti pajamų? Šiuo metu yra deficitas, nes nuolat mažinome pakaitalo mokesčius ir sudarėme sąlygas vis nelygiau paskirstyti turtą. Todėl priemonės, kurių reikia imtis, turėtų apimti statutų ir Europos centrinio banko vaidmens pakeitimą. Mums reikia tikro solidarumo...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Mario Borghezio
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, kiek laiko euras išsilaikys toks, koks yra dabar? Galbūt neišvengiamai artėjame prie jo destruktūrizacijos vienų ar dvejų metų laikotarpiu?
Nesutinku, kad reikia sukurti naują papildomą 750 mlrd. EUR deficitą siekiant padengti ankstesnį deficitą arba kad šių priemonių pakanka 500 mln. europiečių socialinei ir ekonominei ateičiai sukurti, taip pat nesutinku su tokio euro gelbėjimo dogma, nes tai turėtų būti daroma išlaikant kuo žemesnį euro kursą ir mažinant palūkanų normą, kad būtų galima suteikti kapitalo našioms investicijoms į mūsų pramonės sektorius, gaudančius orą, o ne viešajam finansavimui.
Nesutinku su Europos Komisija, kuri tikisi peržiūrėti valstybių narių biudžetų apskaitą ir atlikti jų auditą anksčiau nei nacionaliniai parlamentai, nes tai būtų atsisveikinimas su suverenitetu. Nesutinku su ekonomikos ir finansų strategija, kurioje nenumatomi konkretūs poreikiai.
Hans-Peter Martin
(DE) Pone pirmininke, nepritariu nepriimtinam antieuropietiškam Tarybos požiūriui. Jūs skundžiatės dėl krizės ir tuoj pat įtvirtinate ekonominį protektoratą, nors daugiausia atsakote už daugelį krizės priežasčių. Jūs neleidote įtvirtinti reglamentų tada, kai jie buvo reikalingi. Eurostatas - tik vienas pavyzdys. Pareigūnai, kurie sulauktokio didelio pasmerkimo ir kuriuos ne kartą kritikavau kitose srityse, labai anksti atskleidGraikijos, taip pat Ispanijos ir Portugalijos problemas. Komisija reikalavo, kad Eurostatui būtų suteikti atitinkami įgaliojimai atlikti tyrimus. Kas blokavo šį žingsnį? Būtent ispanai, britai - D. Martino čia nėra - vokiečiai, J. Daul bei jo žmonės iš Prancūzijos ir austrai, nes jūs nenorėjote, kad būtų žiūrima į jūsų apskaitos knygas, nes žinojote, kiek jos slepiamos. Tai taip pat taikoma buvusiam finansų ministrui K.-H. Grasseriui, kuris, užuot stojęs prieš Austrijos teismą, dabar visur rodosi per Vokietijos televiziją.
Žinoma, mums tikrai nereikia nepaprastosios vyriausybės. Jūs nepadarysite to, ką amerikiečiai protingai padarpanašios krizės atveju, t. y. nusprendpriimti Glasso-Steagallo įstatymą, padidinti bankų kapitalą, patikrinti bankus tarpininkus ir sumažinti sisteminę riziką. Užuot tai darius, mums reikia demokratinio teisėtumo, t. y. dvejų rūmų sistemos, kuri pagaliau nutrauktų nesąmones Taryboje, kuri išoriškai tokia europietiška, tačiau viduje priima sprendimus, neturinčius demokratinio teisėtumo, kad galėtume Europoje įgyvendinti tikrą demokratiją.
Othmar Karas
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pirma, krizlabai aiškiai parodo sutarčių trūkumus, mūsų pačių silpnąsias vietas, dvigubus standartus palaikant ryšius su Europos Sąjunga, trūkumus, klaidas ir atsakomybės stoką.
Antra, ji taip pat parodo, kad visi, kurie neatlieka savo namų darbų, kenkia patys sau ir kelia pavojų ES. Tai taikoma ne tik valstybėms narėms, bet ir Komisijai bei mums.
Trečia, Europos Sąjungai nustačius tikslus ir taisykles sau ir susitarus dėl procedūrų bei sankcijų, Komisija neturi priklausyti nuo valstybių narių sutikimo, kad galėtų laikytis savo įsipareigojimų. Trūkumų ir sankcijų procedūra turi būti automatiška.
Ketvirta, noriu paraginti Tarybą nutraukti Eurostato blokadą. Eurostatui turi būti sudarytos sąlygos atlikti tyrimus valstybėse narėse, kai nori, o jo darbuotojai turi turėti teisę kalbėtis su reikalingais žmonėmis, žinodami, kad būtent tai reikia padaryti. Mums reikia gauti informaciją, tačiau be išankstinio leidimo.
Penkta, jūs minėjote rizikos draudimo fondus, tačiau mes dar nepriėmėme sprendimo šiuo klausimu. Raginu Tarybą kuo greičiau pradėti derybas su Parlamentu, kad iki vasaros galėtume surengti pirmąjį reglamento dėl rizikos draudimo fondų svarstymą.
Šešta, operacijų mokesčio klausimu reikia pasakyti, kad privalome ne tik toliau jo reikalauti; privalome praktiškai jį įgyvendinti. Komisija turėtų greitai pateikti pasiūlymą dėl Europos finansinių operacijų mokesčio.
Mano aštunta pastaba skirta Tarybai. Įsipareigojame vykdyti visų nacionalinių teisės aktų, aktualių ES, poveikio vertinimą.
Mano devinta pastaba apie tai, kad mums reikia tirti visų priemonių poveikį realiajai ekonomikai, taip pat mums reikia daugiau Europos ir mažiau tarpvyriausybiškumo.
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Udo Bullmann
(DE) Pone pirmininke, pone D. Lópezai Garrido, ponios ir ponai, turiu labai konkretų klausimą, kuris sudarys sąlygas atsikratyti bejėgiškumo ir sumišimo būklės, į kurią patekome dėl krizės ir kuriai esant niekas nežino, kaip krizkilo ir kaip galime rasti savo kelią išbristi iš jos. M. Schulz minėjo labai kritiškus spekuliacinius produktus, t. y. kredito įsipareigojimų nevykdymo draudimą ir žalingą skolintų vertybinių popierių pardavimo praktiką, nustūmusius Graikiją prie katastrofos ribos ir galinčius kelti didžiulių problemų Portugalijai ir daugeliui kitų šalių. Pone D. Lópezai Garrido, kadangi pastaraisiais mėnesiais jūs dažnai dalyvavote Ekonomikos ir finansų reikalų taryboje (angl. ECOFIN), atsakykite, kodėl valstybės narės negalėjo imtis suderintų veiksmų, kad uždraustų šiuos produktus?
Pastarosiomis savaitėmis ir mėnesiais uždavinėjau šį klausimą savo šalies sostinėje, tačiau kad pasiūlytumėte žalingos skolintų vertybinių popierių pardavimo praktikos draudimą jums prireikkeleto mėnesių - iš tiesų užtrukote iki vakar dienos vakaro. Savęs klausiu, kodėl prieš pasinaudodami atitinkamomis teisės priemonėmis, kurias jau turime tam, kad apsaugotume Europos gyventojus ir ekonomiką, turime laukti, kol reikalai susiklostys blogai? Manau, kad tai turi šį tą bendra su bauginančiu ir keliančiu nusiminimą Tarybos veiksmų lėtumu, kurį minėjote. Sudarysiu sandėrį su jumis. Mes Europos Parlamente pateikiame konkrečius pasiūlymus. Atsižvelgdami į priežiūros institucijų reguliavimą ir diskusijas apie rizikos draudimo fondus pasiūlėme, kad, jeigu jūs, pone W. Langenai, darytumėte tai, ką visada sakote, mes imtumėmės priemonių Europos lygmeniu ir pateiktume tokią pat rezoliuciją dėl išvestinių finansinių priemonių.
Raginame jus skubiai užtikrinti, kad Taryba pagaliau pradėtų dirbti kartu su mumis siekiant įgyvendinti teisės aktus, kad mes Europoje galėtume veikti ir daugiau neturėtume amžinai laukti, kada Taryba žengs žingsnį. Europoje mums reikia turėti priemonių, kurios suteiktų galimybę mums siekti pažangos. Prašom padėti užtikrinti, kad tai įvyktų Taryboje. Tačiau lemiamas veiksnys yra tai, kad Taryba privalo imtis veiksmų teisėkūros srityje.
Marielle De Sarnez
(FR) Pone pirmininke, tai tikriausiai yra didžiausia krizė, Europos kada nors patirta, todėl reikia skubių veiksmų; privalome priimti sprendimus, be to, gerus sprendimus, tačiau negalime laukti iki spalio mėn.
Gelbėjimo planas buvo pirmasis priimtas sprendimas, kuris tikriausiai priimtas per vėlai, tačiau geriau vėlai negu niekada. Dabar, priėmus šį sprendimą, privalome skubiai užsiimti ilgalaikiu Europos pinigų fondo, Europos obligacijų rinkos ir Europos reitingų agentūros kūrimu, nes, kaip visi žinome, bendra valiuta negali veikti be biudžetinės, mokestinės, ekonominės ir politinės konvergencijos. Be to, kol Europa rodo, kad nori būti valdoma, rinkos ir spekuliantai gali paprasčiausiai perimti valdymą. Yra labai daug kalbų apie ekonomikos valdymą, tačiau galbūt mums reikėtų sutelkti dėmesį į faktinio Europos Sąjungos valdymo, kurio pastaruoju metu trūko, klausimą.
Mano nuomone, turėtume nustatyti du tikslus. Taip, be abejo, skolą reikia sumažinti, tačiau ją mažinti privalome tikroviškai ir patikimai, kartu privalome pasiekti tas laviravimui reikalingas ribas ir įgyvendinti tas reformas, kurių reikia, kad galėtume pasirengti ateičiai. Šiuos abu dalykus turime daryti vienu metu. Todėl itin svarbu užtikrinti stipresnį bendrą valstybių narių nacionalinių biudžetų poveikį - man labiau patiktų, jeigu Komisija vartotų šiuos terminus, - ir dėl to tikriausiai itin svarbu mūsų mokesčių sistemą reformuoti, labiau orientuoti į vystymąsi ir augimą bei suderinti. Pinigų sąjungos nebus, jeigu nebus biudžetinės, ekonominės ir politinės konvergencijos.
Pascal Canfin
(FR) Pone pirmininke, pone O. Rehnai, kaip žinote, yra du būdai mažinti deficitą. Galima mažinti išlaidas arba didinti mokesčius. Visos valstybės gali išlaidas mažinti vienu metu, nors ir savarankiškai, ir tam joms nereikia jokio Europos lygmens koordinavimo. Tačiau norint padidinti mokesčius, o konkrečiau - kapitalo, įmonių, pelno ir bankų mokesčius, joms reikalingas Europos lygmens koordinavimas.
Jūsų praėjusios savaitės komunikate ši problema net nepaminėta. Mano klausimas, tarp visų frakcijų Parlamento narių gana įprastas, yra toks: ar per artimiausias kelias savaites planuojate pasiūlyti mokesčių koordinavimo planą siekiant suteikti valstybėms narėms priemones laviravimo riboms atkurti, kad jos galėtų padidinti tam tikrus mokesčius, nes būtent to jos negali daryti atskirai? Tai yra papildoma nauda, kurią šiuo metu gali duoti Europos Komisija. Deja, jūs neturite jokių šios srities planų. G. Verhofstadt sakė, kad turite teisę imtis iniciatyvos. Dabartinėje situacijoje jūs privalote imtis šios srities iniciatyvos.
Peter van Dalen
(NL) Pone pirmininke, reikėtų nuogąstauti, kad Graikijai skirtas paramos paketas neveiks. Šiaip ar taip, jokiai pasaulio šaliai niekada nepavyko per trejus metus 14 proc. biudžeto deficito sumažinti iki 3 proc. Graikija nebus išimtis. Graikijoje yra labai didelis pasipriešinimas griežto taupymo priemonėms, todėl labai tikėtina, kad šalis bus įsukta į neigiamą augimo spiralę ir kartu staiga sumažės vartotojų išlaidos, nors šių išlaidų padidėjimas iš tikrųjų reikalingas, kad būtų galima sumokėti paskolas ir palūkanas.
Todėl anksčiau ar vėliau Atėnai vėl skelbs pavojų sakydami, kad jiems nepavyksta jų sumokėti. Yra dideltikimybė, kad tada Europa nurašys paskolas, familiariai teigdama, kad neturime pasirinkimo, nes mums reikia neleisti, kad būtų blogiau. Pone pirmininke, iš šios krizės reikia pasimokyti štai ko: būti sąžiningiems ir laikytis savo žodžio. Euro zonos šalys privalo sutvarkyti savo biudžetus, skelbti teisingus skaičius, laikytis Stabilumo ir augimo pakto reikalavimų ir atsikratyti savo skolų. Šių dalykų nepadariusios šalys privalo palikti euro zoną.
Nikolaos Chountis
(EL) Pone pirmininke, rytoj Graikijoje turi įvykti didžiausios per pastarąjį dešimtmetį eitynės dėl nedarbo. Demonstracijoje prieš priemones, kurių ėmėsi vyriausybė, dalyvauja Graikijos darbuotojai, kurie nei dirba mažiau nei jų kolegos kitose šalyse, nei jiems mokama daugiau už juos; galite pasižiūrėti duomenis patys.
Pone O. Rehnai, labai veidmainiška šį trišalį finansavimo mechanizmą vadinti gelbėjimo ir solidarumo mechanizmu. Tai yra Europos baudimo mechanizmas, kuriame Tarptautinis valiutos fondas atlieka blogojo policininko vaidmenį. Šešis mėnesius jums siūlėme panaudoti Lisabonos sutarties 122 straipsnį. Šešis mėnesius raginome Europos centrinį banką keisti savo politiką. Šešis mėnesius reikalavome, kad ištirtumėte nepriimtinas Amerikos kreditų reitingų agentūras. Jūs to nepadarėte. Jūs leidote spekuliantams maištauti ir įsileidote Tarptautinį valiutos fondą į euro zoną, o dabar reikalaujate imtis griežto taupymo programų. Šį mechanizmą Europos Parlamentas privalo apsvarstyti pagal Lisabonos sutarties 218 straipsnį; mums reikia realių diskusijų dėl solidarumo politikos.
Marta Andreasen
Pone pirmininke, galime prisiminti pompastišką pristatymą, kurį anksčiau šiemet surengIspanijos ministras pirmininkas. Tačiau dabar Ispanija eina po Graikijos, turėdama 11 proc. BVP deficitą. ES biurokratija iškart dairosi aplink, bandydama surasti ką nors, ką galėtų apkaltinti, tačiau tiesa tai, kad būtent ši biurokratija atsakinga už krizę, nes ji įsileido šalis į euro zoną, žinodama, kad jų ekonomika neatitinka spartos, todėl klausiu: ar tam suteikiame 1 000 žmonių darbą Eurostate, kad jis būtų tik duomenų rinkėjas?
Rizikos draudimo fondai gali pasinaudoti padėties teikiamais pranašumais, tačiau jie nesukėlkrizės. Dabar ES reikalauja mažinti išlaidas, bet ar realu tikėtis sumažinti Graikijos viešojo sektoriaus išlaidas, jeigu 20 proc. dirbančių gyventojų darbą suteikia valstybė, o 50 proc. MVĮ valstybyra vienintelklientė? Dabar gelbėjimo paketas pasiūlytas, tačiau tikrovtokia, kad dauguma šalių, kurios, manoma, turi prisidėti prie jo, neturi pinigų, kad galėtų tai padaryti, pvz., kaip yra JK atveju.
Bet kuriuo atveju ES visada pasinaudoja proga...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Andreas Mölzer
(DE) Pone pirmininke, pernelyg greita centralizacija ir europėjimas, galbūt taip pat susijęs su Europos valiutos įvedimu, yra dalis dabartinių problemų priežasčių. Pasirodė, kad Europos valiuta paprasčiausiai negali ilgą laiką būti tvirta valiuta, nes ji suteiktą pačią pinigų politikos apsaugą labai įvairiems nacionaliniams ūkiams, kurių dalies padėtis yra netvirta.
Dabar reikalaujama, kad bendra, centralizuotai valdoma, ekonomikos politika būtų papildyta bendra valiuta, o tai beveik prilygsta Europos ekonomikos valdymui. Be abejo, tiesa, kad silpnai valstybių ekonomikai turi būti taikomos griežtos priemonės jų biudžetų ir skolos valdymo strategijos atžvilgiu, jeigu jos nori likti euro zonoje. Tačiau tokia centralizacija, kuri tampa Briuseliu, naudojančiu biudžetinę valdžią visoms valstybėms narėms, mano nuomone, būtų didžiulis ir nederamas kišimasis į valstybių narių suverenitetą. Tai iš tiesų reikštų tik jau dabar blogos padėties pabloginimą.
Šia krize neturi būti naudojamasi kaip dingstimi įgyvendinti didesnę ES centralizaciją - kažko panašaus daugelis gyventojų norėjo dar iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo. Jeigu iš tikrųjų norime pasimokyti iš dabartinės krizės, galbūt turėtume ieškoti visiškai kitokios Europos pinigų politikos struktūros. Tai galėtų būti kažkas panašaus į Europos branduolio tvirtos valiutos sąjungą, kurioje šalių ūkiai, nesilaikantys konvergencijos kriterijų, pasitrauktų iš euro zonos.
Žinome, kad griežto taupymo programos greitai bus įprastas dalykas visoje Europoje. Vienas dalykas aiškus: jeigu valstybės narės ir Europos piliečiai privalo pradėti taupyti, Europos Sąjunga privalo daryti tą patį, galbūt ištirdama sutampančias kompetencijos sritis ir daugybės agentūrų veiklos dubliavimąsi ir peržiūrėdama savo biudžeto kontrolės priemones. Mes Parlamente taip pat turėsime pasvarstyti, ar didindami savo personalo biudžetą ir didindami priemoką kanceliarinėms reikmėms siunčiame tinkamą signalą tuo metu, kai visur pradedama taupyti.
Werner Langen
(DE) Pone pirmininke, tą dieną, kai minėjome 60-ąsias Roberto Schumano plano metines, 2010 m. gegužės 9 d., Taryba, padedama Komisijos, oficialiai atsisakJeano Monnet metodo. Pvz., buvo pasirinktas finansinės pagalbos teisinis pagrindas, kuris neleidžia Parlamentui dalyvauti, t. y. 122 straipsnio 2 dalis. Komisija visa tai toleravo. Norėčiau pritarti G. Verhofstadto kritikai. Tai ne sistemos ar euro krizė, o vyriausybės krizė. Kai čia matau einantį Tarybos pirmininko pareigas iš Ispanijos, privalau savęs paklausti, ką iš tikrųjų pasiekTarybai pirmininkaujanti Ispanija. Ji nepasiūljokių idėjų ir paskatų. Kol svarstome sudėtingiausią Europai iškilusią problemą, jūs organizuojate puikius aukščiausiojo lygio susitikimus Madride, - mes jums to nepavydėsime, - tačiau mums reikia dalyvauti čia.
Komisija sutiko su viskuo, kas jai buvo numesta. Ji leido, kad Taryba ją vedžiotų už nosies, tačiau po keleto sąrėmių pagimdkomunikatą, kuriame nėra nvieno konkretaus pasiūlymo. Šiuo atžvilgiu galiu tik pritarti U. Bullmannui. Kur konkretūs pasiūlymai? Ar dar kartą mums bus suteiktas pagrindas artimiausių dvejų ar trejų metų diskusijoms? To paprasčiausiai nepakanka. Mes norime, kad Komisija išdrįstų imtis iniciatyvos dėl Jeano Monnet metodo, dėl Bendrijos metodo ir dėl bendrų institucijų ir pasiūlymų.
Visi žino, kad valstybių narių bendradarbiavimas ekonomikos ir finansų klausimais yra labai pavėluotas. Tokia šios krizės priežastis. Ji kilo dėl valstybių narių skolų lygio ir dėl to, kad jos ėmnebekontroliuoti šių skolų. Atitraukianti dėmesį taktika, kuri nukreipta į finansų rinkos sritis, yra klaidingas požiūris. M. Schulz nekalbėjo, tartum jam tiktų būti kuo nors daugiau, negu paprasčiausiu savo partijos vadovu, tačiau jis teisus vienu klausimu, todėl norėčiau jam tai pasakyti. Taip pat apgailestaujame, kad mūsų kolegos iš Graikijos, priklausantys šiai frakcijai, Graikijos parlamente nepalaikšio paketo. Manau, kad tai neatsakinga. Tačiau taip pat turėtume atkreipti dėmesį, kad visose krizę išgyvenančiose Europos valstybėse, visose tose, kurios blokavo naujus žingsnius, įskaitant Didžiąją Britaniją, Portugaliją ir Ispaniją, yra socialistų vyriausybės.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Pone pirmininke, Europos Parlamento sesija prasidėjo prieš metus, tačiau nebuvo nvieno plenarinio posėdžio, kuriame nebūtume diskutavę apie krizę. Tiesa, kad mums nėra nieko svarbiau, apie ką galėtume kalbėti, kaip tik apie krizę, kuri Europoje sunaikino 20 mln. darbo vietų. Tačiau labai svarbu, kad teisingai nustatytume savo tikslą, nes neįmanoma išspręsti neteisingai išreikštos lygties.
Ši kriznėra "euro krizGraikijoje". Tai krizė, kuri įrodtris netoleruotinas asimetrijas, kurias reikia panaikinti.
Pirmoji - asimetrija tarp tikrosios ekonomikos ir finansų ekonomikos.
Antroji - asimetrija tarp pinigų sąjungos ir nepakankamos fiskalinės, biudžetinės bei ekonominės ir politinės sąjungos, kuri neatsiejama nuo pinigų sąjungos.
Trečioji - krizės bei jos keliamų problemų sunkumas ir, nepaisant to, Europos Sąjungai būdingas nepakenčiamas reagavimo ir sprendimų priėmimo mechanizmų lėtumas.
Todėl atsiliekame atsakydami visiems šiems milijonams darbo netekusių žmonių, kurie žiūri į mus, ir keliame problemas, nekeliamas kitose šalyse, kurios įveikia krizę pasinaudodamos didesniu gebėjimu priimti sprendimus.
Tuo pat metu matėme šiuos nepaprastuosius sprendimus: Komisijos komunikatą, nepaprastuosius praėjusios savaitės Ministrų Tarybos sprendimus ir, žinoma, strategiją "Europa 2020".
Tačiau šios nepaprastosios priemonės neatitenka veltui, nes jos papildomos dideliais reikalavimais, apribojimais ir grasinimais baudomis, taikomais šalims, kurios nesugeba apriboti išlaidavimo ir kurios dėl to galėtų kelti pavojų augimui.
Vakar čia, Parlamente, kalbėjome apie Europos žmogaus teisių konvenciją ir Stokholmo programos veiksmų planą. Turime galimybę prisiminti, kad Europa negali būti kuriama pasinaudojant tik vidaus rinka ir pinigų sąjunga. Europa daugiausia kuriama remiantis ne šiais dalykais, o pilietybe. Todėl atėjo laikas dar kartą prisiminti, kad šie milijonai europiečių reiškia savo nepasitenkinimą ta Europa, kurią jiems siūlome - Europa, kuri šalims, nesilaikančioms reikalavimų, reiškia daugiau grėsmių ir bausmių, negu paskatų augimo modeliui, kuris galėtų padėti atkurti užimtumą ir socialinę sanglaudą bei padėtų kovoti su skurdu.
Be šios piliečių Europos šios krizės įveikti neįmanoma.
Sylvie Goulard
(FR) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti Komisijos nariui ir Tarybai pirmininkaujančiai Ispanijai už viską, kas pastaruoju metu buvo pasiekta, nors ir vėlai. Plaukti laivu per audrą nelengva.
Per dvi savaites jūs įveikėte daugiau kliūčių negu per visus ankstesnius metus kartu sudėjus, todėl noriu padrąsinti jus toliau laikytis šios krypties. Turiu žinią jums visiems. Pirmiausia norėčiau Tarybai pirmininkaujančiai Ispanijai pasakyti, kad birželio mėn. ketinate prisiimti atsakomybę už strategijos "Europa 2020" patvirtinimą. Nepasirašykite šios patyčios. Lisabonos sutartis neveikė; kai kurios problemos, su kuriomis susidūrPietų Europa, kilo dėl nepakankamo konkurencingumo. Kaip pasakG. Verhofstadt, mums reikia kito kelio. Taip pat mums reikia finansų priežiūros. Ką tik mums buvo paaiškinta, kad Parlamentas per daug siekia. Esu pranešėjas Europos sisteminės rizikos valdybos klausimu. Atkreipiu dėmesį, kad per audringiausią pastarųjų kelių savaičių savaitgalį žodis "sisteminis" buvo ištartas keletą kartų. Jūsų Tarybai pirmininkaujanti valstybatsakinga už šį teisės aktų paketą. Būkite plačių užmojų! Jūs turite mūsų paramą. Taryboje nesiklausykite tų, kurie kraunasi kapitalą iš nepakankamo reguliavimo.
Mano antra žinia skirta O. Rehnui, kurį sveikinu už drąsą; visiškai pritariu Komisijos pasiūlymui nacionaliniams parlamentams dirbti su ES labiau prieš srovę. Tačiau prie to prieiti reikia labai atsargiai, nes kitaip suteiksime puikiausią progą visiems populistams ir visiems Europos kritikams. Jūs turite mūsų paramą, tačiau pabandykime laikytis įtraukesnio požiūrio kartu su nacionaliniais parlamentais, o ne sudaryti įspūdį, kad Briuselis viską diktuoja. Pabrėžiu, kad tai yra tie patys nacionaliniai parlamentai, kurie pretenduoja būti demokratijos sergėtojais ir kurie įstūmEuropą į dabartinę padėtį, metai iš metų balsuodami už deficitinius biudžetus.
Kay Swinburne
Pone pirmininke, esame padėtyje, į kurią įstūmmūsų pačių vyriausybės; tai nėra atvejis, tartum nebūtų buvę taisyklių, kuriomis pirmiausia būtų siekiama neleisti kilti šioms krizėms. Jeigu būtų buvę laikomasi Stabilumo ir augimo pakto ir Mastrichto kriterijų, nebūtų tokio lygio skolų krizės, kokia šiuo metu yra daugelyje valstybių narių. Esu atsidūręs labai keistoje padėtyje, kurioje mūsų valstybių narių elgsena ir finansiniai įgūdžiai sugretinami su mūsų investicinių bankų elgsena ir finansiniais įgūdžiais.
Kiekvieną savaitę posėdžiaujame Ekonomikos ir pinigų politikos komitete, svarstome netinkamą mūsų bankų elgseną, sakome, kad jie nesilaiktaisyklių arba taikjas lanksčiai kartu su finansiškai sukurtomis apskaitos priemonėmis. Būtent tai darir mūsų vyriausybės. Mums reikia atsakingo įmonių valdymo, tačiau netgi nebalansinių finansinių priemonių, specialios paskirties priemonių ir nepaskelbtų neapibrėžtųjų įsipareigojimų, kuriuos yra prisiėmusios mūsų vyriausybės, lygis nerodo, kaip atsakingai valdyti.
JK mus sukrėtpasitraukiančios vyriausybės paskelbto deficito ir deficito, kuris iš tikrųjų buvo nustatytas po to, kai buvo pasižiūrėta į apskaitos knygas, skirtumas. Nauja JK vadovybsuteikia mums aiškius įgaliojimus iš naujo įvertinti tikrąją finansų padėtį. Tikrai tikiu, kad likusios Europos šalys taip pat gali padaryti tą patį - patikslinti savo finansus ir nustatyti tolesnių veiksmų kryptį.
Cornelis de Jong
(NL) Pone pirmininke, mums reikia suderintos Europos politikos, kad galėtume šalinti krizės padarinius, tačiau Europa turės nebeleisti, kad ją valdytų didžiulės įmonės, o ką jau kalbėti apie didžiules finansų įstaigas.
Vyriausybės turėjo du kartus gelbėti mūsų finansų įstaigas, šioms įstaigoms pačioms neapmokėjus net dalies sąskaitų. Per pastaruosius dvejus metus pagalba šioms įstaigoms vien iš Nyderlandų privert2,5 mlrd. EUR padidinti išlaidas palūkanoms. Tuo pačiu laikotarpiu didžiausias Nyderlandų pensijų fondas ABP išleido 1 mlrd. EUR Graikijos vyriausybės obligacijoms, kad užsitikrintų šiek tiek didesnę palūkanų normą. Kitaip tariant, spekuliacija toliau vyksta taip pat, kaip iki šiol, todėl netrukus mums taip pat gali tekti gelbėti pensijų fondus.
Strategijos "Europa 2020" sąskaita turėtų būti pateikta teisingu adresu. Išlaidas turėtų padengti daugiausia uždirbantieji ir spekuliantai, pasinaudojant daliniu skolų sumažinimu tokioms šalims, kaip Graikija, ir, pvz., mokesčiais bankams, o ne itin mažinant išlaidas svarbiausių viešųjų paslaugų srityje. Taip išsaugome Europos socialinį modelį.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Pone pirmininke, noriu pasakyti, kad teoriškai visiškai pritariu pasiūlymams, pateiktiems O. Rehno, kurį pakankamai drąsiai laikau politiniu Europos vadovu ir asmenybe, verta ypatingos mūsų pagarbos.
Tačiau noriu pasakyti ir pabrėžti, kad didelis perkaitimas tiek žmogaus kūnui, tiek ekonomikai yra toks pat pavojingas, kaip hipotermija. Mums reikia peršokti nuo lėto prisitaikymo prie Mastrichto kriterijų, kurį per daugelį metų perėjo visa Europos ekonomika, prie priverstinio ir nelaukto prisitaikymo, dėl kurio nuosmukio laikotarpis pailgės. Turtingieji taps turtingesni, o neturtingieji taps neturtingesni. Todėl norėčiau pabrėžti, kad pasauliniai ekonomikos neramumai tęsiasi daugiausia dėl didžiulių nereikalingų rezervų susidarymo pasaulyje, su kuriais reikėtų kovoti stengiantis skatinti augimą Europoje, kad galėtume racionaliai kovoti su šia krize.
Mario Mauro
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, G. Verhofstadt reišknepasitenkinimą, jog nacionalistinės ir marksistinės retorikos nepakanka, kad išbristume iš krizės. Pabandysiu pasinaudoti europėjimo šalininkų retorika. Vos prieš keletą savaičių šiame Parlamente daugelis mūsų iškilmingai pažadėjo būti solidarūs su Graikija. Iš tiesų, kokia Europos paskirtis, jei ne remti į bėdą patekusias valstybes nares?
Vis dėlto, kokia euro ir euro grupės paskirtis, jei jie neprisideda prie atsakomybės kultūros ir stabilumo? Kas atsitiks, jeigu solidarumas taps sinonimu Europos Sąjungos, kuri, pažeisdama sutartis, susiaurinama iki sąskaitų pateikimo toms šalims, kurios savo atsakomybę už savo piliečių ateitį aukoja bendram trumpalaikiam sezoniniam sutarimui?
Komisijos nary, ar tai europėjimo šalininkų retorika, jei prašome Europos Komisiją būti nepriklausomą bei autoritetingą ir nekreipti dėmesio į vyriausybes, kurios klastoja finansinės apskaitos duomenis? Ar tai europėjimo šalininkų retorika, jeigu reikalaujame naujų reglamentų finansų rinkoms? Ar tai europėjimo šalininkų retorika, jei reiškiame nepasitenkinimą klaidomis euro struktūroje, dėl kurių iki šiol nėra bendros fiskalinės ir pensijų politikos?
Tiesa, kad yra krizės įkarštis, tačiau šią krizę sukėlne perteklius ir per didelis europėjimas, o stygius arba nepakankamas stygius. Europa privalo griežtai supeikti valstybes nares, kad jos būtų atsakingos, stabilios ir dirbtų ateities kartoms. Visa tai nėra retorika, jeigu iniciatyvos, apie kurias kalbame, paprasčiausiai yra parengiamos ir įgyvendinamos, taip pat iš dalies sudaro politinę strategiją, kuri pralenktų įvykius, kad nebūtume priversti bėgti paskui juos.
David-Maria Sassoli
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, tai žmonių Europa, o ne valstybių Europa. Krizė, kurią išgyvename, yra Europos politikos nesugebėjimo suvaldyti rinką krizė. Kad išgelbėtume eurą, reikia stiprinti politines institucijas ir atsisakyti tarpvyriausybinės logikos siekiant sudaryti sąlygas valdyti Europą.
Tai nėra retorika, nes prieš keletą minučių Berlyne Vokietijos kanclerA. Merkel paskelbpavojų, tvirtindama, kad eurui iškilo pavojus. Skelbiant pavojų nenurodžius patikimų ir įtikinamų priemonių rizikuojama dar susilpninti bendrą valiutą investuotojams bei rinkai ir visą Europą padaryti silpnesnę. Įsivaizduokite reakciją rinkose artimiausiomis valandomis, jose sužinojus, kad vos prieš keletą minučių euro kursas vėl smuko.
Išėję iš šio Parlamento galime suprasti, kad tapome neturtingesni ir nesaugesni. Tik naujas Europos valdymo būdas suteiks galimybę mums apsaugoti bendrą valiutą ir paskatinti augimą, užimtumą ir socialinę įtrauktį. Turime atsisakyti pasenusio nacionalinės politikos koordinavimo požiūrio ir apsirūpinti patikimomis sprendimų priėmimo priemonėmis.
Naujas Europos valdymas turi užtikrinti šiuos tris intervencijos lygmenis: augimo politikos, tvarių finansinių priemonių ir kritinių situacijų valdymo. 750 mlrd. EUR gelbėjimo paketas svarbus, tačiau privalome suprasti, kad jo nepakanka. Šiandien mums reikia ryžtingos politinės iniciatyvos, kuri padėtų orientuoti rinką siekiant sudaryti sąlygas didesniam išteklių judumui. Paaiškėjo, kad našumui ir konkurencingumui užtikrinti pinigų ir biudžeto politikos nepakanka. Mums nereikia bijoti visų pirma investuoti į šiuos Bendrijos interesus atitinkančius projektus: infrastruktūros, energetikos, aplinkos, žinių ir žmogiškojo kapitalo.
Pone pirmininke, Parlamentas turi didžiulę atsakomybę: didinti valstybių narių gebėjimą atsisakyti tarpvyriausybinės politikos ir iš naujo pasirinkti Europos kryptį, pasinaudojant savo nepriklausomumu.
Wolf Klinz
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, Europos vyriausybes valdo rinkos. Galiausiai jos reaguoja, tačiau reaguoja po įvykio, o ne prieš jį. Gėdinga, kad vyriausybės ir Komisija reaguoja tik tada, kai rinkose atsiranda realių trūkumų.
Jos pačios turėtų nustatyti šiuos trūkumus ankstyvame etape. Kai buvo įvedamas euras, žinojome, kad turbūt neturėsime bendros pinigų ir fiskalinės politikos, kurią įprasta turėti atskirose valstybėse. Dėl šios priežasties ėmėmės priemonių, kad surastume jai pakaitalą, tačiau šių priemonių nesilaikėme labai tvirtai. Taisyklės buvo sulaužytos labai greitai ir pačioje pradžioje net didesniųjų valstybių narių. Mums reikia kito veiksmingo taisyklių rinkinio su numatytais sankcijų mechanizmais, įskaitant įvardijimo ir sugėdijimo politiką, balsavimo teisių atėmimą ir mokėjimų iš Europos fondų sustabdymą, kol bus sumokėtos baudos.
Antra, tampa aišku, kad euro zonoje yra vidaus įtampa, kuri yra prie euro zonos stiprybės išbandymo ribos ir kuriai būdingi konkurencingumo skirtumai. Komisija šioje srityje turi imtis veiksmų. Ji privalo tirti atskirų valstybių narių biudžetus, siekdama nustatyti, ar jie kelia pavojų euro zonai.
Be abejo, žinome, kad teissudaryti biudžetą - pagrindinnacionalinių parlamentų teisė. Tačiau tai ne pagrindas neformuoti bendro europietiško požiūrio. Tai būtina skubiai daryti. Mums reikia daugiau Europos, o ne mažiau. Tai, ko gero, gali būti mūsų paskutingalimybė. Jeigu Komisija ir Taryba nesitars su Parlamentu, bijau, kad tam tikru momentu ateityje pasekmbus didesnnelaimė.
Janusz Wojciechowski
(PL) Sutinku su M. Mauro, kad kovojant su krizėmis nepakako Europos Sąjungos veiksmų. Pastaraisiais metais dėmesį sutelkėme į politinę integraciją, - buvome užsiėmę Lisabonos sutartimi ir politinių institucijų kompetencijų didinimu, - tačiau nesirūpinome bendradarbiavimu kovos su krizėmis srityje. Kalbu apie įvairias krizes, kurioms reikalingas bendradarbiavimas ir solidarumas. Šiuo atveju kalbu ne tik apie finansų krizes.
Kai mes diskutavome, keletas Europos Sąjungos šalių, įskaitant mano šalį Lenkiją, nukentėjo nuo didžiulio potvynio. Žuvo žmonių ir patirta didelių materialinių nuostolių. Žmonės tikėjosi, kad tokiais atvejais Europos Sąjunga ateis jiems į pagalbą, tačiau šios pagalbos nebuvo daug. Europos Sąjunga silpna, nes jos biudžetas pernelyg mažas, todėl ji neturi pakankamai lėšų konkrečioms priemonėms. Po politinio stiprinimo nebuvo atitinkamo finansinio stiprinimo. Tikiuosi, kad dėl šios krizės tendencija mažinti biudžetą dar labiau nesustiprės, nes tokiu atveju būsime dar silpnesni ir bejėgiškesni.
Jean-Pierre Audy
(FR) Pone pirmininke, dabar atėjo toks šios krizės momentas, - ne tik Europos, bet ir pasaulio mastu, - kai turime teisingai ir blaiviai mąstyti ir kai reikia prisiimti atsakomybę.
Įtvirtinamas visuotinis valdymas. Kokią įtaką turės europiečiai? Kaip ketiname daryti įtaką šiam visuotiniam valdymui, jeigu nesugebame įtvirtinti savo Europos valdymo? Niekas nebūtų galėjęs nepastebėti, kad po 50 integracijos metų dėl didėjančio nacionalinio savanaudiškumo ėmkilti 50 metų dezintegracijos pavojus. Niekas nebūtų galėjęs nepastebėti, kad bandėme sukurti pilietybę be piliečių, vykdyti politiką be rinkėjų, suformuoti tikėjimą teisinės valstybės idealu nesilaikydami jo.
Po Berlyno sienos griūties suvienijome savo žemyną, tikėdami savo jėgomis, tačiau buvome pernelyg išdidūs, kad pamatytume savo silpnybes. O kas gi vyksta dabar? Krizsmogia mums per veidus tuo metu, kai mūsų Europos integracija yra pažeidžiama ir apima blogai valdomas ir - kai kuriais atvejais - korumpuotas valstybes. Šiuo metu bandoma Europos Sąjungos solidarumo grandinė, tačiau visi žinome, kad grandinės stiprumas - jos silpniausios grandies stiprumas. Esame teisūs, kad bandome apsaugoti silpniausią grandį, nes ateis laikas, kai būtent mūsų stiprybapsaugos ją. Nekokybiški buvo ne ES reglamentai, kurie buvo neadekvatūs, o valstybių narių ir Europos Komisijos vykdomas jų įgyvendinimas, kurio valstybės tinkamai nekontroliavo.
Mums reikia ne mažiau, o daugiau Europos, tačiau tiesa, blaiviu mąstymu ir atsakingumu pagrįstos Europos. Žinoma, privalome laikytis Stabilumo ir augimo pakto, kurį reikia pagerinti. Tačiau užduotis, kuri dabar mūsų laukia - susigrąžinti savo piliečių pasitikėjimą, t. y. užtikrinti augimą ir darbo vietas. Augimas reiškia investicijas. Jeigu viešasis sektorius neinvestuoja, negalime tikėtis, kad tai darys privatusis sektorius.
Be itin svarbios pramonės politikos, siūlau strategijos "Europa 2020" dešimtmečiui labai svarbų 1 000 mlrd. EUR Europos investicijų planą, kuriuo būtų siekiama ES teritoriją paversti konkurencingiausia pasaulyje transeuropinių tinklų, infrastruktūros, tinklų sujungimo, greitųjų traukinių, plačiajuosčio ryšio paslaugų, greitkelių, vandens, kosmoso, mokslinių tyrimų, sveikatos, energetikos ir švietimo požiūriu ir kuris būtų įgyvendintas kartu su visais suinteresuotaisiais subjektais ir visų pirma su TVF pertvarkant mūsų biudžetinės paramos priemones.
Elisa Ferreira
(PT) Pone pirmininke, Komisijos nary, kai ekonominei ir pinigų sąjungai sukako 10 metų, Komisija laikėsi nuomonės, kad euras - didžiausia Europos Sąjungos sėkmė. Dabar mums būtų sunku padaryti tokį pareiškimą jo nepatikslinus, nes krizįrodė, kad ekonominir pinigų sąjunga - neužbaigtas projektas.
Jam išgelbėti reikėjo, kad būtų buvę imtasi būtiniausių priemonių kritinėmis sąlygomis, tačiau neapsigaukime - būtent padidinto spaudimo sąlygos, tiesioginiai pagrindinių valstybių narių interesai ir skausmingas bei lėtas sprendimų priėmimas lėmnepatikimą įvaizdį, kurį visuomenir pasaulis yra susidaręs apie eurą ir Europos Sąjungą.
Turime pripažinti tai. Europos Sąjunga ir euras yra integracijos procesas, o ne tik šalies vidaus bendradarbiavimas: tai yra neužbaigtas procesas, kurį reikia sustiprinti dabar arba labai rizikuoti, kad jis nutrūks. Yra trys spręstinos problemos. Pirma, svarbu konsoliduoti priemones, sukurtas šiomis kritinėmis sąlygomis: reikia sukurti Europos pinigų fondą; reikia padaryti pažangą euroobligacijų srityje; reikia padaryti pažangą Europos priežiūros ir reguliavimo struktūros srityje; reikia padaryti pažangą bankų krizių valdymo Europos aspekto srityje.
Antra, svarbu suprasti, kad nėra tvirtos valiutos, jeigu ekonomika silpna: 1 proc. augimo prognozEuropos Sąjungai nėra tvari tiek jos demografinės sudėties, tiek kovos su nedarbu požiūriu, o strategija "Europa 2020" yra tik gerų idėjų rinkinys, jeigu nėra išteklių joms įgyvendinti.
Trečia, pone O. Rehnai, fiskalinkonsolidacija svarbi, tačiau ji negali būti kartu su didėjančiais valstybių narių, sudarančių Europos Sąjungą, skirtumais: reikia skubiai persvarstyti konvergencijos politiką.
Mirosław Piotrowski
(PL) Dabar jau trečią kartą Europos Parlamentas skiria savo dėmesį centralizuotai parengtam 10 metų planui, pavadintam "Europa 2020". Šis planas sukėldaugelio Parlamento narių antipatiją ne tik dėl asociacijų, kurias jis sukelia istoriškai pasenusiomis politinėmis sistemomis, bet ir dėl įspūdingo jo pirmtakės Lisabonos strategijos žlugimo.
Per ankstesnę pagrindinę diskusiją atkreipiau dėmesį į tai, kad dokumente nepakankamai atsižvelgiama į dabartinę finansų ir ekonomikos krizę ES. Nuo to laiko Taryba ir Komisija ėmėsi ryžtingų priemonių siekdamos stabilizuoti euro zoną ir valstybių narių ekonomiką. Kelių šimtų milijardų eurų injekcija, apie kurią paskelbta, skirta Vakarų Europos šalių, kurių biudžeto deficitas labai didelis, gerai ekonomikos būklei atkurti. Tačiau negalima leisti tam nutikti finansinės pagalbos programų, skirtų naujosioms valstybėms narėms, įskaitant Lenkiją, kurios paisekonominių rodiklių, sąskaita.
Jei norime išlaikyti strategiją "Europa 2020", būtina šį klausimą spręsti suderintai.
Jaime Mayor Oreja
(ES) Pone pirmininke, manau, kad skaudžiausia krizė, kokią tik galėjome patirti, yra ne ta, kurią šiuo metu patiriame, o ta, kurią patirsime, jeigu nesugebėsime išmokti teisingų politinių pamokų, susijusių su tuo, kas vyksta.
Gyvenome ne pagal savo kišenę, ypač kai kuriose šalyse. Atsisakėme tikrosios ekonomikos ir griebėmės fiktyviosios ekonomikos savo valstybinių sąskaitų ir kartu savo šeiminio ir privataus gyvenimo srityse.
Nesugebėjome suprasti, kad, kaip ir bet kokio gyvojo organizmo atveju, augimas yra ne tas pats, kas tukimas. Augimui reikia pastangų ir proporcingumo, o tukimo procesas susijęs su proporcingumo ir pusiausvyros trūkumu, palyginti su darbu, kurį atliekame, ir gerove, kuria naudojamės.
Ši kriznelieka statiška. Krizės vaizdas prieš keletą mėnesių buvo visiškai nepanašus į vaizdą, kurį matome šiandien. Krizės vaizdas keletą mėnesių bus visiškai nepanašus į vaizdą, kurį matome šiandien.
Ši krizbuvo ekonomikos ir finansų, todėl vis svarbesnis bus jos socialinis aspektas, susijęs su socialiniu konfliktu. Tai reiškia, kad kol esame šiame etape, prieš konfliktui tampant socialiniam, tie, kurie dalyvauja politikoje, privalo suprasti, svarbiausia mūsų kriz- pasitikėjimo krizė. Tai nėra vien euro krizė.
Išanalizuokime visus pastaraisiais mėnesiais vykusius politinius ir rinkimų procesus. Šiuo atveju yra pasitikėjimo krizė, o tai reiškia, kad mums reikia savęs paklausti, kaip turime pasikeisti ir kaip turime pakeisti savo požiūrį - savo politinį, institucinį ir asmeninį požiūrį. Šiuo atžvilgiu, užuot galvojęs apie kitas institucijas, Parlamentas privalo užduoti sau klausimą, kuo gali prisidėti, kad pasikeistų institucinis ir politinis požiūris šiame Parlamente.
Drįstų sakyti, kad šiandien, išgirdę daug krizės priežasčių, - biurokratija, agentūros ir vyriausybės, - turime pasikeisti dviem aspektais. Pirma, Europai reikia minimalaus Parlamento susitelkimo, nes jis gali išeikvoti paskutines jėgas tokioje išsamioje diskusijoje dėl dviejų Europos visuomenės koncepcijų. Antra, mums reikia išdrįsti pasakyti tiesą apie tai, kas mums darosi.
Anni Podimata
(EL) Visų pirma norėčiau pasinaudoti dešimčia procedūrų sekundžių, kad atkurčiau tiesą. W. Langen, kurio nėra Parlamente, pasakė, jog nepriimtina tai, kad Graikijos parlamente Parlamento nariai iš Graikijos balsavo prieš trejų metų stabilizavimo programą. Norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad būtų puikus sumanymas, kad W. Langen pakartotų savo rekomendacijas kitame Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos posėdyje, nes tie nariai, kuriems teko atsakomybuž šalies valdymą prieš keletą mėnesių pasibaigusiu laikotarpiu, priklauso PPE.
Grįždamas prie bendresnio klausimo turiu pasakyti, kad dabartinkrizišryškino įsisenėjusias ligas ir trūkumus euro zonos ekonomikos koordinavimo ir pasaulinės ekonomikos valdymo sistemos požiūriu, dėl kurių visuotinėje finansų sistemoje buvo sukaupta didžiulnekontroliuojama galia. Taigi, šiandien mums visų pirma reikia atkreipti dėmesį į demokratijos klausimą, o Europai, jeigu ji nori gerbti jos vertybes ir istoriją, reikia imtis vadovaujančiojo vaidmens šioje srityje.
Sprendimas nustatyti euro zonos stabilumo palaikymo mechanizmą yra svarbus žingsnis - dėl to nėra jokių abejonių. Tačiau krizės valdymo mechanizmo nepakanka; mums reikia šalinti priežastis iš esmės ne tik nacionaliniu, bet ir Europos lygmeniu. Dėmesį skirdami tik skubiam finansų atgaivinimui ir nepakankamai vertindami augimo, užimtumo ir pagrindinių gerovės valstybės struktūrų, kurios buvo kuriamos keletą dešimtmečių, poveikį, darome klaidą ir kenkiame savo bendrai ateičiai bei ateinančių kartų ateičiai.
Komisijos nary, pasiūlymais, kuriais siekiama suintensyvinti ekonominį bendradarbiavimą ir kuriuos pristatėte gegužės 12 d., kurti darnesnę Europą, kurioje bus nedidelis makroekonominis disbalansas, galima padėti dėl dviejų prielaidų: pirma, juose nebus apsiribota nelanksčiu Stabilumo ir augimo pakto taikymu ir antra, į juos bus visiškai įtraukti specializuoti perspektyvaus augimo ir užimtumo pagal strategiją "Europa 2020" tikslai.
Paulo Rangel
(PT) Pone pirmininke, keletas kolegų iš Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos jau pateiklabai išsamų padėties vaizdą. Manau, kad dabar reikia tik paminėti valstybių narių vaidmenį.
Tiesa, kad šiuo atveju kiekvienos valstybės narės nacionalinvyriausybtaip pat turi vaidmenį įtvirtinant reikalavimus ir sąlygas dėl bendros valiutos stiprinimo ir siekiant pažangos šio pinigų ir ekonominės integracijos projekto srityje. Čia norėčiau pasakyti, kad mūsų partija - partija, susijusi su PPE frakcija, t. y. Portugalijos socialdemokratų partija (PSD), - pritaria vyriausybės griežto taupymo priemonėms, nes manome, kad reikia ištaisyti klaidas, kurios buvo padarytos per 15 Portugalijos socialistų vyriausybės valdymo metų ir kurios dabar visiems matomos; PSD pritars priemonėms, kuriomis siekiama jas ištaisyti.
Vis dėlto, nors pritariame griežto taupymo priemonėms, taip pat turėtume kritiškai įvertinti Portugalijos vyriausybę, - tai geras pavyzdys kitoms valstybėms panašiais atvejais, - nes ji nemažina išlaidų. Norint sumažinti deficitą, būtina ne tik didinti mokesčius, bet ir mažinti išlaidas, todėl vyriausybprivalo turėti drąsos imtis priemonių išlaidoms ir deficitui mažinti bei kai kurioms valstybės skoloms grąžinti.
Tai galima pasakyti apie Portugaliją, taip pat tai galima pasakyti apie kitas valstybes nares, kurių padėtis yra sunki. Mes, kaip Parlamento nariai, taip pat esame atsakingi už tai, kad mūsų šalyse būtų ginamos priemonės, kurios būtinos siekiant, kad euras taptų stipresnis ir kad ši integruota zona ir ši svajon- PPE frakcijos svajonir mūsų visų bendra svajon- taptų tikrove. Todėl kritiškai vertiname vyriausybes, kurios neturi drąsos imtis reikalingų priemonių savo šalyse.
Göran Färm
(SV) Pone pirmininke, kai kuriais momentais ši bendresnekonomikos politika taip pat turi poveikį ES biudžetui. Kalbame apie strateginio pavyzdinio projekto "Europa 2020" finansavimą. Kalbame apie kai kurias paskolų mechanizmui ir finansų rinkų kontrolei skirtas išlaidas, garantijas ir kitus dalykus. Iš dalies kalbame apie keletą naujų pareigų, atsirandančių dėl Lisabonos sutarties. Europos Parlamente gerai suvokiame tai, kad daugelis valstybių narių šiuo metu yra atsidūrusios itin keblioje ekonominėje padėtyje, dažnai susijusioje su sudėtingomis nacionalinio biudžeto problemomis.
Kita vertus, aišku, kad šiuo atveju ES gali padėti imdamasi priemonių, kurios svarbios valstybių narių ekonomikos atsigavimui ir kurios vėl paskatins augimą ir darbo vietų kūrimą. Todėl ES biudžetas turėtų būti nukreiptas į sritis, kuriose ES gali sukurti pridėtinę vertę - Europos pridėtinę vertę - ir kuriose valstybių narių bei ES biudžetai gali vieni kitus papildyti ir remti. Tačiau tai taip pat reiškia, kad valstybės narės negali duoti ES svarbių papildomų įpareigojimų, neduodamos reikalingų išteklių.
Kalbu apie mokslinių tyrimų politiką, pavyzdinius projektus ir švietimo ir infrastruktūros investicijas, kurių reikia, jeigu norime geresnės ekonomikos ateities. Todėl manau, jog nepaprastai svarbu, kad šias vis bendresnes ekonominės politikos kryptis taip pat atskleistų konstruktyvus požiūris į derybas dėl 2011 m. ES biudžeto, ilgalaikio biudžeto laikotarpio vidurio peržiūrą ir diskusijas dėl naujos finansinės programos po 2013 m. Kitaip negalėsime žengti į priekį ir pradėti naudoti bendrųjų priemonių, skatinančių augimą ir darbo vietų kūrimą.
Theodoros Skylakakis
(EL) Pone pirmininke, kaip Europos Parlamento narys iš Graikijos, norėčiau šiame Parlamente pakartoti tai, ką Graikijoje nuo pat pradžių sakiau viešai, ir pareikšti padėką už pagalbą, kurią mano šalis gavo iš Europos paramos mechanizmo, kuriuo, kartu taikant griežtas, tačiau daugiausia neišvengiamas priemones, nebuvo leista Graikijos ekonomikai artimiausiu metu žlugti.
Būtų naudinga, jeigu Graikijai numatytas mechanizmas būtų patvirtintas taip pat greitai, kaip paramos mechanizmas, naudotas kitiems ūkiams, kai Europa galiausiai suvokpavojų, kuris gresia mums visiems. Šiandien pirmą kartą mačiau akivaizdų pasiryžimą, tiek Parlamente, tiek kitose Europos institucijose, pažvelgti tiesiai ir realistiškai į realias ekonomines aklavietes Europoje. Kodėl esame šioje padėtyje? Pagrindinpriežastis - išlaidavome ne pagal savo kišenę ir didinome paskolas. Išlaidavome, kai nebuvo krizės, išlaidavome krizės metu ir išlaidaujame dabar, kai stengiamės išbristi iš krizės. Visiems, kurie nori sužinoti, kas atsitinka, kai nuolat išleidžiate daugiau pinigų negu jų turite, reikia atvykti į Graikiją.
Europos pinigų fondas ir kitos institucijos, siūlomos rezoliucijoje, dėl kurios deramasi, laikosi teisingos krypties. Tačiau, jeigu fonde turi būti numatytos realios paskatos, jame reikia atsižvelgti ne tik į absoliutų skolos ir deficito dydį, bet ir į skolos ir deficito mažinimo tempą. Mūsų reali problema - tai sakau kairiesiems - yra ta, kad 4 mlrd. besivystančio pasaulio gyventojų, pragyvenančių iš 200 EUR per mėnesį, atrado kapitalizmą ir reikalauja pasaulio išteklių bei rinkų iš mūsų, turtingųjų, kurie pragyvena iš 2 000 EUR per mėnesį. Mes, gyvenantieji Vakaruose, neturime kapitalizmo, kuriuo buvo grindžiamas senasis Europos modelis, monopolio. Jeigu nepasikeisime ir nepaskubėsime įvykdyti struktūrinių pokyčių, įdiegti konkurencingumo ir inovacijų, paprasčiausiai gyvensime skurdžiau.
Danuta Maria Hübner
Pone pirmininke, nėra abejonių dėl dabartinės krizės rimtumo, tačiau neturinčių precedento politinių metodų "taikymo kaina" yra labai didelė. Reguliavimo institucijų ir politikos formuotojų užduotis - imtis veiksmų, kuriais būtų sudarytos sąlygos tiek atkurti pusiausvyrą, kurią sutrikdrinkos žlugimas, tiek ištaisyti nesėkmingą vyriausybės politiką. Tai daroma, tačiau dar reikia išsiaiškinti, kaip greitai ir kokias politikos priemones taikydamos Europos Sąjungos valstybės narės sugrįš į savo augimo kelią.
Didesnis reguliavimas nėra garantija nuo dabartinės krizės keliamų pavojų. Kadangi pasirinkome didesnio reguliavimo kryptį, šis reguliavimas turėtų būti neatsiejamas nuo didesnio paprastumo, taip pat juo turėtų būti mažinamas finansų rinkų sudėtingumas. Taip pat aišku, kad fiskalinir pinigų politika nepakeičia struktūrinių reformų. Struktūrinėmis reformomis turi būti šalinami esminiai Europos Sąjungos ekonomikos trūkumai: sparčiai didėjančios skolos ir deficitas, senėjimas, labai tikėtina nauja infliacijos banga, klimato kaitos politikos keliami pavojai, mažas našumas ir nepakankamas konkurencingumas.
Turint mažiau viešųjų pinigų reikės padaryti daugiau; vadinasi, viešieji pinigai, Europos ir nacionaliniai, turės būti naudojami tinkamiau. Verslui palanki reguliavimo aplinka, veiksmingas valdymas, rinkos neiškreipiantieji mokesčiai, aukšti darbo jėgos dalyvavimo rodikliai, ypač moterų, puiki švietimo sistema, moksliniai tyrimai ir inovacijos - visa tai sudaro minimalų pagrindinį priemonių paketą, kuriuo siekiama užtikrinti augimą, darbo vietų kūrimą ir konkurencingumą. Be abejo, Europos laiminčioji strategija turi būti grindžiama griežtesne fiskaline politika, tačiau ji turėtų būti orientuota į inovacijas, nes jos vienintelės gali tvariai skatinti našumą ir augimą.
Europos Komisija ir Europos Parlamentas turėtų vėl atlikti savo strateginį vaidmenį ir siekti, kad Europos sprendimai būtų drąsūs. Tiek piliečiams, tiek rinkoms reikia daugiau Europos.
Gay Mitchell
Pone pirmininke, priimu kaip faktą tai, kad suverenios valstybės turi atsakyti už prisiimtus įsipareigojimus, taip pat iš jų turi būti reikalaujama pasiekti sutartus tikslus, todėl pradėsiu nuo to. Tačiau taip pat laikas pasižvalgyti aplink ir pasižiūrėti, kuriais kitais veiksmais prisidedama prie dabartinės suirutės. XX a. ketvirtajame dešimtmetyje aukso standartu ir protekcionizmu prisidėta prie nuosmukio didėjimo. Priešingai, Europos Sąjungoje buvo solidarumas ir institucijų gebėjimas Europos centrinio banko ir Komisijos dėka pasimokyti iš praeities klaidų.
Atsižvelgiant į tai, kad yra 27 valstybės narės, įskaitant 16 euro zonos narių, institucijų darbas buvo įspūdingas. Be to, mūsų institucijos bendradarbiavo su JAV federaliniu rezervu, Anglijos banku, Japonijos centriniu banku ir kitais bankais. Nepaisant to, rinkos - vadinamosios rinkos - iš esmės ėmneigiamai žiūrėti beveik į kiekvieną žengtą žingsnį. Dabar esu visiškai už laisvąsias rinkas, nes protekcionizmas neveikia. Tačiau ar mūsų rinkos laisvos? Rinkos buvo puikiai klastojamos ir veikiamos pirmiausia tam, kad būtume stumiami į krizę. Ar iki šiol nėra pagrįstų įtarimų, kad galingosios suinteresuotosios valstybės kovoti su suvereniomis valstybėmis ir laimėti prieš jas ir kad kai kurie naudojasi savo galia, kad padarytų pažangą pagal savo darbotvarkę, naudodamiesi rinkomis savo tikslais?
Politinėje darbotvarkėje galėtų būti išreikštas suinteresuotumas tuo, kad ateityje euras galėtų pakeisti dolerį, pvz., kaip naftos kainos nustatymo valiuta; verslo ir ekonominių interesų darbotvarkėje galėtų būti tik didesnės galios ir turto kaupimas, Europos Sąjungoje naikinant suverenias teises, įskaitant pasidalytas suverenias teises. Atėjo laikas politiniams lyderiams pagalvoti, kas gi vyksta. Kartoju: valstybės narės privalo būti disciplinuotos, įskaitant valstybę narę, iš kurios esu atvykęs. Savaime aišku, kad taip turi būti. Tačiau visą dėmesį skiriame valstybėms narėms ir labai mažai jo skiriame tam, kas slypi už tam tikros rinkos veiklos.
Norėčiau apie tai išgirsti iš Tarybai pirmininkaujančios valstybės ir Komisijos. Kas daroma siekiant tai kontroliuoti? Pasižiūrėkite, kur mus nuvedšie žmonės, kai praeityje jų nekontroliavome. Taigi, turėkime šakes ne su vienu virbu, nes laikas turėti šakes su dviem virbais.
Alajos Mészáros
(HU) Strategija "Europa 2020" - labai svarbi strategija, ypač dabar, kai didėja finansų ir ekonomikos krizė. Ši krizišryškino tokias esmines problemas ir neigiamus procesus, kad jeigu jų neįtrauksime į savo strategiją, gali kilti pavojus mūsų ekonominės politikos sėkmei.
Privalome neleisti pakenkti euro prestižui, tačiau reikia daryti viską, ką galime, dėl pinigų sąjungos tvarumo. Atstovauju paskutinei prie euro zonos prisijungusiai šaliai. Slovakijos piliečiai euro įvedimą laiko sėkme, todėl visomis turimomis priemonėmis taip pat prisideda prie euro apsaugos.
Privalome geriau informuoti, kad pinigų krizgali turėti rimtų politinių padarinių. Prie jų galime priskirti didesnį euroskepticizmą ir netikrumą tose šalyse, kurios rengiasi prisijungti prie euro zonos. Mums reikia padėti ir suteikti drąsos toms šalims, kurios dar neįsivedbendros valiutos.
Rengiant strategiją "Europa 2020" pagrindinis vaidmuo turi būti skiriamas tai politikai, kuri užtikrins tvarų vystymąsi. Nors Vidurio Europoje darbas energijos išteklių įvairinimo sprendimų srityje vyksta, taip pat reikia didinti pakaitinių energijos išteklių naudojimą siekiant sumažinti klimato kaitą. Taip pat privalome žmones informuoti, kad dabartinių pakaitinių energijos išteklių kiekis yra ribotas. Mūsų ilgalaikio energetinio saugumo požiūriu atominenergija yra sprendimas, kuriuo garantuojamas pakankamas energijos kiekis ir mažiausias išmetamo anglies dioksido kiekis, todėl privalome daugiausia dėmesio skirti su ja susijusiam saugaus laikymo ir kuro gaminimo klausimui. Taip pat būtina suteikti paskatą tolesniems šiuolaikinių energetikos technologijų, pvz., inovacijų, susijusių su branduoline sinteze grindžiamais reaktoriais, moksliniams tyrimams. Kyla daug svarbių klausimų, kuriuos norime įtraukti į savo strategiją, tačiau mūsų laukia svarbi užduotis - pagerinti įvairių sričių koordinavimą ir integravimą. Tik tai darydami galime užtikrinti, kad, be pinigų sąjungos, taip pat būtų įgyvendintos visos svarbios ekonominės sąjungos.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Labai palankiai vertinu priemones, kurias pasiūlKomisija ir Taryba. Jeigu šios priemonės būtų buvusios patvirtintos šiek tiek anksčiau, būtume galėję išvengti labai daug krizės, kurią išgyvename, pasekmių. Ekonomikos valdymo trūkumas lėmsprendimus, kurie priimami darant spaudimą ir be jokių konsultacijų su Europos Parlamentu. Be to, nėra veikiančių mechanizmų patvirtintoms priemonėms stebėti.
Praėjusiais metais bankams buvo skirtos didžiulės pinigų sumos. Tai buvo būtina priemonė, tačiau bankų gelbėjimas vėliau nepadėjo sušvelninti krizės poveikio. Kriztęsėsi. Stabilumo ir augimo pakto nebuvo laikomasi. Buvo didinamas nepriimtinas deficitas. Panašiais atvejais valstybės ėmėsi skirtingų priemonių. Kai kurios nusprendpasakyti savo piliečiams tiesą ir patvirtinti griežto taupymo priemones. Tai, kad nėra bendrų taisyklių, turi skirtingą poveikį Europos piliečiams, nors visos valstybės narės padėjo sukelti krizę. Negalime vartoti daugiau, negu gaminame, ir negalime išleisti pinigų daugiau, negu galime surinkti.
Mums reikia finansų stabilumo. Todėl neabejotinai reikalingi pasiūlymai dėl naujo finansinio stabilumo mechanizmo arba Europos pinigų fondo sukūrimo. Tačiau reikia, kad šios priemonės būtų paremtos nuoseklia ekonomikos atgaivinimo strategija ir kontrolės bei sankcijų mechanizmais. Taip mums bus suteikta galimybpasakyti, kad ketiname sukurti tikrą ir veiksmingą ekonomikos valdymą, naudingą visoms valstybėms narėms.
Mairead McGuinness
Pone pirmininke, tvirtai laikysiuosi jūsų taisyklės. Palankiai vertinu Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos pastabas dėl našių sistemų ir dėmesio konkurencingumui. Manau, kad mums reikia šiek tiek daugiau tokių pokalbių šiame Parlamente, Taryboje ir Komisijoje.
Dėl jūsų pastabų dėl lėtos reakcijos reikia pasakyti, kad mums reikia panagrinėti tai, nes Europos sistemoje reakcijos požiūriu yra apatijos problema. Smogus bankininkystės krizei valstybės narės galėjo reaguoti greičiau. Mes sugebame tai daryti, tačiau, atrodo, šiuo konkrečiu atveju nepadarėme.
Galiausiai Komisija ieško keturių naujos strategijos ramsčių. Manau, kad Komisijai reikia išnagrinėti savo vaidmenį šioje krizėje. Be to, manau, kad Stabilumo ir augimo pakto taisyklių stebėsena buvo pagrįsta vadinamosios minkštosios galios požiūriu, kuris neveikė. Jeigu mes visi, kaip sakkiti, būtume laikęsi taisyklių, nebūtume turėję šios problemos. Daugiau galių suteikimas bus veiksmingas tik tada, kai jūs iš tiesų naudositės galiomis, kurias jau turite.
Elena Băsescu
(RO) Per dabartinę ekonomikos krizę strategija "Europa 2020", matyt, bus tikra problema. Kita vertus, ja taip pat bus suteikta galimybė. Ja taip pat gali būti suteiktas svarbus stimulas ekonominių ir socialinių reformų, kurioms reikia ilgo laikotarpio, požiūriu. Jos turi būti grindžiamos solidarumo ir gebėjimo prisitaikyti principais.
Manau, kad toliau turi būti skiriami asignavimai sanglaudos fondams, nes jie atlieka pagrindinį vaidmenį mažinant ES regionų ekonomikos plėtros skirtumus. Kita vertus, savaime suprantama, kad tikslai, patvirtinti Europos Sąjungai, negali automatiškai tapti nacionaliniais tikslais. Jie turi būti pritaikyti pagal kiekvienos šalies galimybes. Rumunijos vyriausybsudaraukšto lygio darbo grupę, kuri nustatys nacionalinius tikslus. Kartu ji padės koordinuoti Nacionalinio reformų plano rengimą.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Rinkos ir bankai elgiasi kaip vilkų gaujos, - kaip juos pavadino Švedijos finansų ministras, - t. y. vilkų gaujos, pasirengusios sudraskyti ekonomiškai silpnas šalis. Pirmoji auka buvo Graikija, po kurios eilatėjo Ispanijai ir Portugalijai. Graikijos atveju matėme, kaip negailestingai jai kirto, viena, spekuliantai, o antra, jai kirsta Bendrijos solidarumu, kuris buvo labai pavėluotas ir kuris buvo parodytas labai griežtomis sąlygomis, verčiančiomis Graikijos gyventojus labai nemaloniai aukotis ir griebtis pateisinamų streikų. Atrodo, kad dabar tarptautinės ekonomikos krizės šalininkės yra valstybės, o ne bankai.
Mums reikia pasimokyti iš šios nelaimės. Europos Sąjungai reikia daugiau Bendrijos solidarumo, geresnės finansų sistemos priežiūros, didesnės nacionalinės Stabilumo pakto atitikties, labiau koordinuotos finansų politikos ir priemonių konkurenciniam disbalansui išvengti. Europos gyventojai nori humaniškesnės Europos, kurioje būtų mažesnvalstybių narių nelygybė. Atėjo laikas tikroviškesnei ir gyventojams palankesnei 2020 m. Europos Sąjungos programai, kurioje būtų deramai atsižvelgta į to laiko uždavinius.
Olle Schmidt
(SV) Pone pirmininke, Europai reikia glaudesnio bendradarbiavimo ir daugiau solidarumo, o ne protekcionizmo ir nacionalizmo. Mes tai žinome, nes istorija to mus išmokė.
Mano manymu, sunku suprasti baimę, kurią finansų ministrai aiškiai jaučia pateikus pasiūlymą atlikti išankstinį valstybių narių biudžetų patikrinimą. Pastaraisiais mėnesiais net užsigrūdinę finansų ministrai buvo ir turėjo būti išsigandę. Šiuo atveju tikrai galima pajausti nusiteikimą imtis nacionalinės savigynos. Bet kokiais būdais tikrinkite kitas šalis, o ne mano. Tikrinkite Graikiją, Ispaniją ir Portugaliją, tačiau netikrinkite mano šalies. Noli me tangere - manęs nelieskite!
Dėl mūsų savitarpio priklausomybės reikia atvirumo ir pasitikėjimo. Nuo XX a. dešimtojo dešimtmečio Švedijos ir Suomijos vyriausybės išgyveno dideles krizes, todėl jos abi turėtų nuoširdžiai pritarti Komisijos nario O. Rehno pasiūlymams.
Jaroslav Paška
(SK) Visų Europos Sąjungos šalių atsakinga biudžeto politika yra tik pirmas žingsnis siekiant išbristi iš dabartinės padėties. Kitas žingsnis, kurį tikrai sunkiau žengti, turėtų būti apgalvotų pokyčių mūsų darbo jėgos struktūroje siekimas. Kitaip tariant, dideldalis ES piliečių dirba negamybiniuose sektoriuose, ypač viešojo valdymo, tačiau gamybinis sektorius negali išlaikyti tiek daug biurokratų, kurie tik apsunkina gyvenimą, svajodami apie vis daugiau reglamentų ir apribojimų.
Komisijos nary, pasižiūrėkite į Azijos šalis. Jose nėra tokio didelio išsilavinusių gyventojų procento arba tiek universitetų, kiek yra mūsų šalyse. Tačiau jose yra mažas viešojo valdymo sektorius ir nepaini verslo aplinka, o tai sudaro jiems sąlygas vystyti daugeliui žmonių būdingą konkurencingumą. Geriausi būdai spręsti dabartines problemas: nepaini ir skaidri verslo aplinka bei mažiau valdymo ir daugiau savarankiškos, verslo ir kūrybinės mūsų piliečių veiklos.
Andrew Henry William Brons
Pone pirmininke, ekonomikos kriznėra laikinas sutrikimas, po kurio ES valstybės narės greitai visiškai atsigaus ir vėl klestės. ES ir jos valstybių narių požiūris į ekonominę politiką turi sisteminių trūkumų. Bendros valiutos tikslas, galiausiai numatomas 27 ir dar daugiau šalių, grindžiamas klaidinga prielaida, kad viena valiuta gali tikti daugybei labai skirtingų ūkių. Valiutos vertturi atspindėti ekonomikos, kurioje ši valiuta atlieka savo funkciją, gyvybiškumo būklę.
Tačiau esama kitų aiškių problemų. ES ir jos valstybių narių pasirenkamas globalizacijos kelias yra kelias į katastrofą. Negalime leisti, kad į Europą plūstų prekės ir darbuotojai iš mažus atlyginimus mokančių šalių. Negalime konkuruoti su jų prekėmis, nesumažinę savo darbo užmokesčio tarifų iki jų lygio. Įstatymais nustatytu minimaliu darbo užmokesčiu nebus apsisaugota nuo to, kad dėl darbuotųjų migrantų slaptai būtų mažinamas mūsų darbuotojų darbo užmokestis, nuo gyventojų darbo užsakymo iš išorės arba mūsų gamybos perkėlimo į trečiąjį pasaulį.
Tunne Kelam
Pone pirmininke, norėčiau padėkoti Komisijos nariui O. Rehnui už malonius žodžius ir tikėjimą Estijos pastangomis siekiant prisijungti prie euro zonos ir galiu jus patikinti, kad dabartine finansine 7,5 proc. BVP prievole Estija neprisidės prie vidutinio ES skolų lygio kilimo. Taip pat tikiu, kad euro zonos kolegos sugebės Estiją pripažinti teigiamu pavyzdžiu; taip padrąsinantis signalas taip pat būtų pasiųstas Latvijai ir Lietuvai, o jų gyventojai būtų įtikinti, kad tikslinga dėti pastangas ir kad visi pretendentai bus vertinami pagal jų nuopelnus.
Šiuo metu prisijungimas prie euro zonos yra ne tik privilegija. Tai reiškia solidarumo įsipareigojimų prisiėmimą ir savo įnašo į Solidarumo paktą įnešimą nuo pat pradžių, tačiau esu įsitikinęs, kad tai nėra teisingas sprendimas; mes žiūrime į ES ne tik kaip į galimybę gauti, o pirmiausia kaip į galimybę padėti siekti pažangos mūsų bendru reikalu.
Danuta Jazłowiecka
(PL) Šiandienindiskusija dėl Europos Sąjungos ekonomikos valdymo yra svarbiausia diskusija, nes ji susijusi su tolesniu Europos integracijos stiprinimu. Įvertinusios savo pažangius ekonominius ryšius, visos valstybės narės turėtų jausti vienodą atsakomybę už Europos stabilizavimo mechanizmą ir visą ekonominę Europos padėtį.
Nemanau, kad kas nors iš mūsų turėtų kokių nors abejonių, jog atidus viešųjų įsipareigojimų ir išlaidų stebėjimas (pirmininkas pertraukkalbėtoją), biudžeto ir valstybių narių reformų planų sudarymo ankstyvame etape proceso koordinavimas ir pagalbos krizės laikotarpiu mechanizmas yra priemonės, nukreiptos teisinga linkme. Sąžiningas Stabilumo ir augimo pakto principų įgyvendinimas turėtų būti prioritetas. Tai atsakymas į klausimą, kaip užtikrinti Europos Sąjungos biudžeto ir makroekonomikos stabilumą. Nors bausmių rinkinys bei įvardijimo ir sugėdinimo principas būtini, kad būtų galima sudrausminti valstybes nares įgyvendinant pakto ir svarbių reformų principus, į finansines baudas žiūriu santūriai. Kadangi šios baudos, naudojamos valstybių narių, jau esančių sunkioje finansinėje padėtyje, galėtų turėti priešingą poveikį, t. y. neigiamą poveikį šių šalių ekonomikai...
(Pirmininkas pertraukkalbėtoją)
Todėl prašyčiau, kad planuotume Europos atsakomybės ateitį.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Pone pirmininke, esant krizei psichologinreakcija yra arba bandyti susiriesti į kamuolį, kaltinti kitus, ieškoti priešų, arba bandyti rasti išeitį. Dabar Europoje matomas šis dvejopas požiūris: viena vertus, daugelyje šalių stiprėja nacionalizmas ir protekcionizmas; kita vertus, ieškoma naujų išeičių, kaip daro Komisija. Turime tai labai vertinti. Kuo stipresnės Europos Sąjungos ir nacionalinės politinės sistemos, tuo lengviau galime sutramdyti rinkos jėgas. Kitaip reikalai klostysis blogai.
Manau, kad yra vienas dalykas, kurio galėtume nebedaryti, t. y. pajuokti Graikijos. Dabar graikų tauta, ministras pirmininkas ir politikai nusipelno mūsų pagarbos, nes priima kai kuriuos labai sudėtingus sprendimus. Kaip sakO. Schmidt, XX a. dešimtojo dešimtmečio pradžioje Suomija ir Švedija buvo Graikija. Mums reikėjo priimti sprendimus, kurie buvo tokie pat sudėtingi, tačiau mums pavyko.
Pirmininkas
Atsiprašau, kad pertraukiu jus. Šiame Parlamente pastebėsite, kad nors ji kalbėjo malonius dalykus apie Graikiją, aš ją pertraukiau praėjus lygiai minutei, nes bandau būti kuo objektyvesnis.
Michael Theurer
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, vykstant dabartinei diskusijai dėl veikiančios Europos ekonomikos valdymo sistemos, mano nuomone, nepaisoma ilgalaikės perspektyvos. Dabar tinkamas laikas trumpalaikes stabilizavimo priemones įtraukti į ilgalaikę strategiją. Mums reikia rinkos ekonomikos vizijos. Pagrindinis socialinės rinkos ekonomikos principas jau nustatytas Lisabonos sutartyje. Dabar turime jį įgyvendinti.
Socialinrinkos ekonomika buvo sėkmingas modelis, kuriuo buvo paremtas Vokietijos ekonomikos stebuklas. Walter Eugen, ekonomikos stebuklo kelrodžvaigždė, dar 1950 m. pabrėžė, kad ekonominvalstybės veikla turėtų būti orientuota į ekonomikos reguliavimo sistemų kūrimą, o ne į ekonominių procesų valdymą. Todėl reikalauju rinktis reguliavimo metodą, kitaip tariant, priemones, kurių valstybimasi siekdama bendrais teisės aktais daryti poveikį pagrindinėms ekonominės veiklos sąlygoms. Tai nėra valstybė, kuri kuria darbo vietas, tačiau ji privalo sukurti darbo vietų kūrimo reglamentavimo sistemą, todėl būtent į tai turime sutelkti savo dėmesį. Konkurencingumas yra ne ekonominės veiklos pradžia, o jos rezultatas.
Franz Obermayr
(DE) Pone pirmininke, strategija "Europa 2020" privalome šalinti dabartinės krizės priežastis. Ar būtų protinga siūlyti amerikietiško tipo pinigų sąjungą be būtinos centrinės finansų politikos kontrolės? Atsakymas yra "ne". Neturi būti leidžiama, kad dėl euro ES virstų didžiuliu perskirstymo mechanizmu, grindžiamu privalomu solidarumu. Jeigu norime turėti pinigų sąjungą, ji turi būti griežta pinigų sąjunga.
Be to, ateityje laisvosios finansų rinkos turi būti laikomos atskirtomis nuo tikrosios ekonomikos. Todėl strategijoje "Europa 2020" mums reikia aiškių taisyklių, kad galėtume susitvarkyti su spekuliantais ir rizikos draudimo fondais. Austrijos, o vakar ir Vokietijos, pasiūlyta kryptis - finansinių operacijų mokestis, kuris apimtų bankų ir finansų sektoriaus uždirbto pelno apmokestinimą, neabejotinai yra teisingas požiūris. Parodykime pavyzdį mokesčių mokėtojams ir pagaliau priminkime finansų sektoriui jo prievoles. Be to, mums reikia būti drąsesniems taikant taisykles valstybėms narėms. Bet kuri valstybė, sąmoningai klastojanti savo statistinius duomenis, paprasčiausiai turi būti išmesta iš euro zonos. Sukčiaujančios šalys privalo palikti ją.
Paul Rübig
(DE) Pone pirmininke, pone O. Rehnai, ponios ir ponai, strategija "Europa 2020" mums yra konkretus uždavinys. Apskritai privalome daugiausia dėmesio skirti mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ). Turėtume užtikrinti, kad iki 2020 m. mažosios ir vidutinės įmonės turėtų 20 proc. vidutinę minimalią kapitalo dalį.
Europoje mums reikia stiprių MVĮ, nes jos įdarbina du trečdalius darbo jėgos, sukuria 50 proc. bendrojo nacionalinio produkto ir sumoka 80 proc. mokesčių. Komisija paprasčiausiai pamiršo įtraukti į šią programą tikslus, kuriais būtų siekiama stiprinti mažąsias ir vidutines įmones.
Pone O. Rehnai, raginu jus konkrečiai imtis veiksmų MVĮ vardu ir parengti tikslus, kuriais būtų siekiama stiprinti šių įmonių ir jų darbuotojų padėtį.
Milan Zver
(SL) Šiandien vyko viena puikesnių mūsų diskusijų finansų ir ekonomikos krizės klausimais, ypač klausimu, kaip kova su ja buvo pralaimėta Graikijoje, o dauguma kalbų iš esmės buvo sutelktos į klausimą, kaip ateityje turėtume valdyti Europos Sąjungą. Tačiau taip pat sutinku su tais kalbėtojais, kurie siekia padalyti kaltę už šią nurodytą padėtį. Mano nuomone, ši kryptis teisinga, todėl svarbu, kad pasirinktume šią kryptį. Mums reikia užduoti klausimą dėl kai kurių Europos institucijų atsakomybės, tačiau ne tik dėl bendros institucijų atsakomybės, bet ir dėl to, kas konkrečiai atsakingas už tai.
Todėl galėčiau pasiūlyti, kad duotume užduotį, pvz., buvusiam Komisijos nariui J. Almuniai, atsakingam už ekonomiką ir pinigų reikalus, nes jis savo kadencijos laikotarpiu buvo gana kritiškas kai kurioms šalims, o paskui iškilo Graikijos problema. Norėčiau paprašyti jo paaiškinti savo vaidmenį šioje istorijoje, o jei jis to nepadarytų, turėtų atsistatydinti.
Seán Kelly
Pone pirmininke, pirmiausia pastarąsias keletą savaičių įgyvendinome priemones, kuriomis buvo siekiama įveikti finansų krizę, kuri jau kilo, - finansų krizę, kuri kilo dėl nepakankamo reguliavimo, priežiūros ir valdymo. Šiandienos priemonėmis bandome užbėgti už akių šiems atvejams, kad ateityje jų nepasitaikytų, todėl šios priemonės turėtų būti palankiai vertinamos.
Mes visi pasirodome geriau, kai kas nors žiūri per mūsų petį. Tai galioja ne tik vyriausybėms, bet ir asmenims. Taigi, vertinu tai, kas šiandien čia buvo padaryta, ir manau, kad nuo šiandienos taip pat turėtume pereiti prie kovos su reitingų agentūrų finansiniais teroristais ir spekuliantais, kurie žmonių gyvenime kelia sąmyšį ir bando susilpninti suverenias vyriausybes. Pasirinkę šį dvejopą požiūrį, - užsiėmę valdymu politiniu lygmeniu ir užsiėmę finansiniais teroristais, - galbūt sugebėtume tikėtis geresnės ateities.
Karin Kadenbach
(DE) Pone pirmininke, pone O. Rehnai, pone D. Lópezai Garrido, šiandien kalbame apie bendrą Europos ekonomikos valdymą. Manau, mums atėjo laikas suvokti, kad rinka neturi nepriklausomos vertės ir kad ne Europos piliečiai turi dirbti rinkai, o rinka yra tam, kad dirbtų gyventojams, t. y. 500 mln. europiečių.
Esu įsitikinusi, kad mums reikia konsolidacijos ir augimo, tačiau abu šie terminai visada yra susiję su kitu aspektu, kitaip tariant, viena vertus, socialiai atsakinga konsolidacija ir, kita vertus, tvariu augimu. Mums reikia pasitikėjimo, kad tai pasiektume, o Europos gyventojams reikia perspektyvų. Tačiau jiems pasiūlyti šias perspektyvas galėsime tik tada, kai galėsime pažadėti, kad jie gyvens Europoje, kurioje galės bendrai dalytis gerove, arba įgyvendinti priemones, kuriomis užtikrintume, kad taip bus. Būsimoje Europoje augimas neturėtų būti tik keleto asmenų privilegija.
Rachida Dati
(FR) Pone pirmininke, visų pirma tiesa tai, kad Graikijos krizkilo staiga ir jos mastas sukėlnemažą mūsų bendrapiliečių baimę, kuri, mano manymu, yra pagrįsta. Dar kartą sakau, jog tai nereiškia, kaip ką tik sakParlamento narė, kad turėtume pirštu rodyti į Graikiją. Tačiau svarbu ir neatidėliotina tai, kad - kaip dabar kurį laiką sakome - išmoktume reikalingas pamokas, kad galėtume kurti labiau politišką Europą ir imti valdyti ekonomiką. Dabar valdyti ekonomiką neturėtų būti siūloma skubos tvarka.
Suprantu, kad Komisija siūlo iš anksto patikrinti nacionalinius biudžetus. Aš pati nemanau, kad turėtume keisti kryptį. Iš esmės skubiai reikalingas Europos ekonomikos valdymas, o ne išankstinis Komisijos atliekamas nacionalinių biudžetų tikrinimas. Manau, kad šiuo pasiūlymu būtų ne tik atskleisti konstituciniai prieštaravimai, bet ir dėl jo atsirastų vėlavimas ir painiava, tačiau šiuo metu Europai tikrai reikia ne to. Skubiai reikalingas Europos ekonomikos valdymas, o ne išankstinis nacionalinių biudžetų tikrinimas.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Visi žinome, kad strategija "Europa 2020" buvo pradėta įgyvendinti siekiant padėti Europos Sąjungai išbristi iš dabartinės ekonomikos krizės ir parengti jos ekonomiką naujam dešimtmečiui. Tačiau didelproblema tai, kad strategijoje "Europa 2020" net nėra aiškaus patarimo persvarstyti vieną svarbiausių bendrosios politikos krypčių, t. y. bendrosios žemės ūkio politikos reformą.
Ši problema tampa dar didesndėl to, kad nuoroda į žemės ūkį, kaip itin svarbią politinę priemonę strategijos "Europa 2020" tikslams siekti, buvo pateikta tik paskutinę minutę. Todėl mūsų net nestebina, kad šiame dokumente žemės ūkio politika per mažai minima. Šiuo požiūriu strategijoje "Europa 2020" yra keletas idėjų dėl būsimos BŽŪP. Tačiau strategijoje jai neskiriamas strateginis vaidmuo kaip platesnio ir globalesnio požiūrio dalis, atsižvelgiant į didžiulius uždavinius, kurie kyla dėl pasaulyje numatomos padvigubėjusios maisto paklausos ir klimato kaitos.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Ponios ir ponai, mes neturime išsamios euro zonos krizės ir Graikijos ekonomikos žlugimo priežasčių arba pavojų, kurie gresia kitoms šalims, analizės. Ar šios padėties priežastis yra visuotinfinansų krizė, kuri virto ekonomikos krize, ar šiuo atveju turime reikalų su savo pačių klaidomis, aplaidumu ir veiksmų trūkumu?
Labai aiškiai ir sąžiningai pasakykime, kad mūsų Europos Sąjungoje finansų politika nebuvo koordinuojama. Buvo nesilaikoma Stabilumo ir augimo pakto ir finansinės drausmės. Nacionaliniai biudžetai dažnai neatitiko tikrovės, nes buvo: didelės sąnaudos, mažos pajamos ir atsakomybės stoka valdant valstybę. Norėčiau paklausti: kur buvo Europos centrinis bankas? Kur buvo Komisija?
Sąžiningai pasakykime, kad problema yra ne tai, kad valstybės narės neleidžia ES institucijoms stebėti, vertinti ir analizuoti savo biudžetų. Pastaraisiais metais daugiausia dėmesio skyrėme Lisabonos sutarčiai, todėl mažiau dėmesio skyrėme ekonominei sąjungai ir ypač pinigų sąjungai.
Diego López Garrido
Pone pirmininke, tikrai galime pasakyti, kad Europos Sąjunga yra atsidūrusi padėtyje, panašioje į kitų šalių padėtį jų skausmingoje istorijoje, iš kurios jos sėkmingai išbrido. Europa yra kryžkelėje lygiai taip pat, kaip buvo po Antrojo pasaulinio karo, dėl kurio atsirado tai, kas tuomet nebuvo žinoma kaip Europos Sąjunga. Būtent taip atsitiko tada, kai griuvo Berlyno siena, buvo suvienyta Europa ir atsitiktinai kilo Europos pinigų sistemos krizė. Reakcija buvo bandymas žengti į priekį ir patvirtinti naują sutartį. Būtent tai šio amžiaus pradžioje padarėme su Lisabonos sutartimi, nes tai vienintelis būdas išbristi iš sudėtingos padėties, pvz., tokios padėties, kurioje esame.
Kitos alternatyvos, be abejo, aiškiai yra populizmas arba protekcionizmas, tačiau jie nėra tinkamas pasirinkimas. Aiškus pasirinkimas yra žengimas Europos, šalinančios savo trūkumus, atskleistus kilus šiai itin didelei krizei, į kurią panašios tie iš mūsų, kurie dalyvauja šiame Parlamente, niekada nematė, link.
Todėl ne su mažiau, o su daugiau Europos susijęs būdas reaguoti į rinkų, kurių reglamentavimas panaikintas, padėtį; gamybos sistemos konkurencingumo stoką, kuri turi didžiulį poveikį, susijusį su socialiniu poveikiu nedarbo požiūriu; deficito problemą, susijusią su 20 iš 27 šalių, pradėjusių perdėtas skolų procedūras; aiškų Europos Sąjungos ekonomikos valdymo nebuvimą. Tai būdas reaguoti į šią padėtį tiesiog dabar.
Reikėtų pasakyti, kad reakcija buvo ir kad Europos Sąjunga reagavo, todėl kalbu apie ankstesnes mano ir Komisijos nario O. Rehno pasakytas kalbas, kuriose išdėstėme, kaip Europos Sąjunga reagavo. Tačiau šiuo metu laikas bėga greičiau, todėl manau, kad turime greičiau reaguoti, nes taip padėtume išspręsti esmines problemas, kurių vis dar yra Europos Sąjungoje ir kurioms teko išbandymai dėl šios krizės.
Todėl noriu pasiūlyti, kad Europos Sąjungos institucijos ir, žinoma, Parlamentas bendradarbiautų penkių aspektų, kuriais turime siekti pažangos daug greičiau, klausimais. Mums reikia sparčiau atlikti užduotį, stengtis užbaigti arba užbaigti užduotį, kuri buvo tinkamai suplanuota ir pradėta.
Pirmasis aspektas yra solidarumas. Mums reikia didinti solidarumą euro zonoje, štai kodėl pagalba Graikijai buvo tokia tinkama ir kodėl buvo toks teisingas sprendimas sukurti šį 750 mln. EUR fondą, - trejų metų laikotarpiui, todėl jis dar nėra visiškai pastovus, - kad būtų išvengta galimų sudėtingų atvejų, susijusių su valstybinėmis sąskaitomis arba valstybinių sąskaitų disbalansu. Manau, kad tai yra svarbiausias aspektas ir kad Taryba buvo teisi jį pasiūliusi ir gegužės 9 d. patvirtinusi. Be to, buvo atliekami Europos centrinio banko, kuris kišasi net dabar, pagal Lisabonos sutartį leidžiamais kanalais supirkdamas skolas iš valstybių narių, veiksmai.
Antra, kaip tik šiandien Parlamentas nagrinėjo finansų priežiūros teisės aktų paketą. Iš dalies iš anksto nujautėme vakarykščią reglamento dėl rizikos draudimo fondų patvirtinimą Ekonomikos ir finansų reikalų (ECOFIN) taryboje. Todėl galime tai padaryti, neabejotinai galime tai padaryti. Šis reglamentas buvo parengtas, tačiau mums reikia kuo greičiau užbaigti Tarybos ir Parlamento derybas dėl viso finansų priežiūros teisės aktų paketo. Be kita ko, šiuo paketu reglamentuojamos reitingų agentūros, nes - dėl vieno iš Parlamento narių pateiktų pasiūlymų arba klausimų - reitingų agentūroms ketinama taikyti Europos institucijos priežiūrą.
Trečia, mums reikia prisiimti įsipareigojimus dėl konkurencingumo. Todėl labai svarbu, kad birželio mėn. vyksiančiame Europos Vadovų Tarybos susitikime strategija "Europa 2020" būtų patvirtinta ir pradėta įgyvendinti ir kad joje būtų kiekybiškai nustatyti tikslai, įskaitant iki šiol kiekybiškai nenustatytą skurdą ir socialinę įtrauktį. Tai turėtų būti strategija, kuria būtų nustatytas jos pačios valdymas, kuris turėtų būti daug reiklesnis, negu praktiškai nesamas Lisabonos sutarties valdymas, kaip anksčiau sakG. Verhofstadt. Be to, joje reikėtų panaudoti teigiamas paskatas siekiant užtikrinti, kad tikslai būtų pasiekti, pvz., naudojantis Europos fondais arba struktūriniais fondais.
Ketvirtas svarbus aspektas yra gegužės 12 d. Komisijos nario O. Rehno pateiktas teisės aktų paketas dėl ekonominės politikos koordinavimo, kuris vakar buvo nagrinėjamas ECOFIN taryboje. Neabejotinai reikalinga, kad laikytumėmės Lisabonos sutarties, kai Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 5 straipsnyje teigiama, kad valstybės narės yra įsipareigojusios - ne dėl to, kad taip yra geriau arba pageidautina, o dėl to, kad jos yra įsipareigojusios, - koordinuoti ne tik savo ekonomikos ir užimtumo politiką, bet ir savo socialinę politiką. Vadovaudamiesi šiais principais manome, kad šiuo Komisijos pasiūlymu nustatytas SESV 136 straipsnio įgyvendinimas yra labai svarbus, todėl mums taip pat reikia paspartinti jo praktinį įgyvendinimą.
Galiausiai taip pat manau, kad mums reikia paspartinti diskusijas arba sprendimą klausimu, kuris, mano manymu, bus iškeltas G20 susitikime dėl tarptautinių finansinių operacijų mokesčio.
Norėčiau Parlamento paprašyti, kad pritartų šiems labai reikšmingiems ir labai svarbiems dalykams, nes tai būtų žingsnis siekiant to, kas apibūdinama kaip ekonomikos valdymas arba Europos Sąjungos vyriausybė, kad būtų galima kuo greičiau priimti spendimus šiuo klausimu. Daugiau negalime to laukti.
Manau, kad ES vienybniekada nebuvo tokia svarbi, kokia yra dabar, tačiau kalbu ne tik apie ES valstybių narių, bet ir institucijų vienybę. Ne tik Parlamentas ir Komisija yra Europos institucijos, bet ir Taryba yra Europos institucija. Reikia, kad šiuo metu institucijos dirbtų kartu, kad būtų galima konsoliduoti perėjimą prie Europos Sąjungos vyriausybės ir pagrindinių problemų, kurios iškilo, sprendimą. Tegul tai būna mūsų įsipareigojimo ES pradėti naują politinį etapą, kuris būtų naudingas piliečiams, laukiantiems, kada tai padarysime, išraiška. Nesitikėkite nieko daugiau; tikėkitės, kad padarysime būtent tai.
Olli Rehn
Komisijos narys. - Pone pirmininke, dėkoju Parlamento nariams už labai puikią ir išsamią diskusiją, atspindinčią sudėtingą padėtį, kurioje dabar Europoje esame atsidūrę. Pirmiausia norėčiau pasakyti, kad labai vertinu aiškų palaikymą, kurį Europos Parlamentas suteikekonomikos valdymo klausimu. Be to, labai atidžiai klausiausi ministro D. Lópezo Garrido, taip pat dėkoju Tarybai pirmininkaujančiai Ispanijai už jos paramą ir puikų bendradarbiavimą šiuo klausimu, taip pat kitais klausimais.
Tvirtai pritariu tiems iš jūsų, kurie reikalavo ekonominę sąjungą papildyti pinigų sąjunga. Tai yra pažangos kelias ir vertinga pamoka, kurią privalome išmokti iš krizės. Tirime užsiimti trimis privalumais. Visų pirma mums reikia budrumo, kad galėtume nedelsdami išbristi iš krizės Graikijoje ir kurioje nors kitoje Europos vietoje. Mes išvengėme kito banko "Lehman Brothers" atvejo Europos žemėje, tačiau neabejotinai dar nesame įveikę sunkumų, todėl privalome toliau budriai ir ryžtingai saugoti Europos finansų stabilumą ir taip apsaugoti vis dar pažeidžiamą mūsų žemyno ekonomikos atsigavimą.
Antra, mums reikia spartinti, intensyvinti ir užbaigti finansų rinkų, banko mokesčių, skolintų vertybinių popierių pardavimo ir kredito įstaigų reglamentavimo reformą. Daug geriau veikti Europos lygmeniu ir tai daryti kuo greičiau.
Mums reikia sukurti pagrindą finansų rinkos sisteminėms klaidoms ištaisyti, todėl šiuo klausimu labai pritariu L. Jaakonsaari ir H. Swobodai. Rinka gali būti geras tarnas, tačiau ji yra blogas šeimininkas, todėl, kaip sakM. Theurer, mums reikia dirbti siekiant įgyvendinti pagrindinę socialinės rinkos ekonomikos idėją, kad užbaigus reguliavimo reformą būtų sukurtas patikimas teisinis pagrindas finansų rinkoms.
Trečia, mums reikia pereiti prie sprendimų, susijusių su Europos ekonomikos valdymo stiprinimu; mums reikia stiprinti Stabilumo ir augimo paktą taikant prevencinę fiskalinę priežiūrą; privalome pradėti taikyti veiksmingas sankcijas, kurios, kaip sakS. Kallas, turi būti grindžiamos taisyklėmis; taip pat mums reikia gauti audito įgaliojimus Eurostatui...
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Pirmininkas
Kolegos, tai yra labai svarbios diskusijos užbaigimas. Maloniai prašau pabandyti šiame Parlamente kuo mažiau kalbėtis ir domėtis baigiamosiomis Komisijos nario pastabomis. Kalbės Komisijos narys.
Olli Rehn
Komisijos narys. - Pone pirmininke, esu prie to gana pripratęs, tačiau man būtų malonu, jeigu Parlamente būtų bent kiek domimasi tuo, ką ketinu pasakyti.
Trys pagrindinės užduotys, kurių dabar turime kuo greičiau imtis, yra šios: neatidėliotinas krizės problemų sprendimas, visiška finansų rinkos reforma ir ekonomikos valdymo stiprinimas.
Sutinku su M.-J. Marinescu, kuris minėjo Komisijos komunikatą, ir tai iš tiesų yra daugiau nei kas nors būtų apie tai pagalvojęs net prieš pusmetį. Prašom perskaityti tuos dešimt komunikato dėl Europos ekonomikos valdymo stiprinimo puslapių. Dešimt puslapių skamba trumpai, tačiau juose apstu konkrečių iniciatyvų. Tai gausi medžiaga, kurios mums Europoje kaip tik reikia. Netrukus pateiksiu konkrečius pasiūlymus, t. y. pasiūlymus dėl teisės aktų.
Mums reikia imtis iniciatyvos ir žengti toliau. G. Verhofstadt sakė, kad mums nereikėtų laukti, kol bus sudaryta specialioji darbo grupė. Ką gi, aktyviai ir konstruktyviai prisidedame prie Pirmininko H. Van Rompuy vadovaujamos specialiosios darbo grupės darbo, tačiau, taip, pasinaudosime savo iniciatyvos teise ir netrukus pateiksime konkrečius teisės aktų dėl ekonomikos valdymo stiprinimo pasiūlymus.
Tokia Bendrijos metodo, kurio šiandien taip pat reikalavote ir reikalavote teisingai, esmė. Neturime galimybės švaistyti laiką. Priešingai, privalome veikti nedelsdami. Dabar neabejotinai reikia siekti pažangos šių iniciatyvų klausimu.
Todėl noriu baigti pabrėždamas, jog mums reikia institucijų aljanso, kad galėtume siekti šių tikslų. Europos Sąjungoje visada geriausių rezultatų pasiekdavo Parlamento ir Komisijos aljansas, todėl šiuo požiūriu dedu viltis į jūsų paramą. Be to, svarbu, kad imdamiesi taikyti visa apimantį požiūrį atsižvelgtume į nacionalinius parlamentus, kaip siūlS. Goulard.
Tačiau, svarbiausia, prašyčiau prisiminti, kad Europos Parlamentas gali padėti mums visiems Europos Sąjungoje veikti greičiau ir ryžtingai. Todėl prašyčiau įtikinti savo rinkėjus ir padėti mums įtikinti valstybes nares, o ne tik Tarybai pirmininkaujančią Ispaniją, kuri yra labai įsitikinusi. Galiu pasitikėti jumis, todėl padėsiu išgirsti jūsų nuomones, taip pat dedu viltis, kad šią Parlamento sesijos savaitę rezoliucijoje "Europa 2020" laikysitės labai tvirtos ir ryžtingos pozicijos.
Brangūs draugai, mums nereikia nieko kito, tik visu pajėgumu judėti pirmyn siekiant sustiprinti Europos ekonomikos valdymą.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
George Sabin Cutaş  
Jeigu norime ko nors vertingo pasimokyti iš dabartinės ekonomikos krizės, tai turi būti solidarumas. Tai, kad gyvename globalizuotame pasaulyje, kuriame valstybių ekonomika yra nepriklausoma, nėra nieko naujo. Tačiau šalys neatsisaksavo izoliacionizmo logikos, pagal kurią ekonominių problemų sprendimai taikomi nacionaliniu lygmeniu, nkiek neatsižvelgiant į jų poveikį platesniu mastu.
Lisabonos strategija nepasiteisino dėl to, kad nebuvo valstybių narių politinio įsipareigojimo imtis iniciatyvos siekiant šių tikslų. Siekiant užtikrinti, kad strategija "Europa 2020" būtų sėkminga tose srityse, kuriose Lisabonos strategija nepasiteisino, reikia Europoje veiksmingiau stebėti nacionalines reformų programas. Socialinįtrauktis taip pat privalo būti pagrindinis patikimo ekonomikos valdymo tikslas, o valstybės rūpintojai privalo išmokti teikti pirmenybę žmonėms, o ne finansiniam pelnui.
João Ferreira  
Praėjus šiek tiek daugiau nei dešimtmečiui nuo euro sukūrimo pasitvirtina perspėjimai, kuriuos tuo metu pateikėme. Dėl šalių ekonomikos integracijos labai įvairiuose vystymosi etapuose, esant nominaliems konvergencijos kriterijams, ir individualios pinigų ir valiutų kurso politikos - visa tai daroma siekiant patenkinti didžiųjų valstybių poreikius - ES pasunkėjo atotrūkio krizė, dėl kurios susiklostpadėtis, kad abejojama periferine ekonomika.
Susidūrę su krize, kurią patys sukėlė, spekuliaciniai finansinio kapitalo sprendimų priėmimo centrai - taip pat jų instituciniai atstovai ES institucijose ir vyriausybėse - ką tik pradėjo naujus ir įvairius išpuolius prieš Europos gyventojus ir darbuotojus. ES valdovai nusprendužgrobti valstybių narių biudžetinius įgaliojimus, ir tai jie padarne solidarumo, kuris jiems yra vis svetimesnsąvoka, labui, o stabilumo, kurio didžiosios valstybės reikalauja dėl euro, labui; tai yra netoleruotinas demokratijos ir gyventojų suverenumo sumenkinimas. Šis menkinimas taikomas kartu su priemonėmis, kurios yra tikras socialinis terorizmas, kuriam nacionalinės vyriausybės nuolankiai pakluso. Atsaką vadinamajai Europos ekonominei vyriausybei ir vis antidemokratiškesniam vykstančiam integracijos procesui davvisoje Europoje kovojantys darbuotojai. Reikalingus pokyčius lems ši kova ir jos kryptis į pažangą.
Ilda Figueiredo  
Tenka apgailestauti, kad Europos Vadovų Tarybos ir Komisijos atstovai atvyko čia pareikšti, jog jie imasi priemonių finansinėms ir našumo problemoms biudžetinės drausmės srityje spręsti ir kad specialiosios darbo grupės sukūrimą jie pateikia kaip didžiulę pergalę ilgalaikių priemonių srityje.
Nepaisant neryžtingų priemonių, kurių jie ėmėsi, atidėliojimo pripažinimo, ES Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos ir Komisijos atstovai čia vėl patvirtino, kad ketina toliau eiti tuo pačiu kapitalistinės integracijos keliu ir nueiti juo toliau; jie bėgioja aplink kaip begalviai viščiukai. Jiems labiau patinka nepaisyti to, kad vadinamoji laikinoji stabilizavimo priemonir atitinkamas fondas bus niekas kitas, o tik priemonfinansų krizės sukeliamai kančiai palengvinti, naudojama siekiant nuslėpti tai, kad tik nutraukus dabartinę politiką ir pakeitus kryptį galima užtikrinti socialinę pažangą. Šiuo tikslu itin svarbu teikti prioritetą gamybai, kokybiškoms viešosioms paslaugoms, darbo vietų, pagrįstų teisėmis, kūrimui, atlyginimams, pragyvenimo pašalpoms, socialinei įtraukčiai ir sąžiningam pajamų padalijimui bei paskirstymui.
Tačiau visam tam reikia tikros ekonominės ir socialinės sanglaudos, susijusios su aiškiu Europos Sąjungos biudžeto stiprinimu, solidarumu, viešesne politika ir valstybės vykdomu svarbiausių ekonomikos sektorių stebėjimu.
Edit Herczog  
Kelias iš ekonomikos krizės yra duobėtas, o be to, euro zoną sudrebino Graikijos ir kitų valstybių narių fiskalinės problemos. Dėl šių problemų iškilo klausimas, ar Europa pajėgia konkuruoti su Jungtinių Valstijų arba Kinijos ekonomikos potencialu. Savo strategija "Europa 2020" Europos Sąjunga privalo duoti veiksmingą atsaką į ekonomikos ir finansų krizę ir užtikrinti, kad šio 500 mln. gyventojų bloko ekonomikos pajėgumas išliktų konkurencingas, kitaip tariant, kad ES 27 valstybės narės neatsiliktų nuo savo ekonominių ir politinių konkurentų. Dėl šiandieninių uždavinių sudėtingumo reikalingas integruotas politinių priemonių rinkinys. ES privalo teikti didžiausią reikšmę moksliniams tyrimams ir inovacijoms sprendžiant tokias problemas, kaip klimato kaita, ir ieškant sprendimų, kuriais būtų galima padidinti pasaulinę konkurenciją. Kadangi laikotarpiu po krizės paskatų augimui ir darbo vietų kūrimui teikimas pasinaudojant moksliniais tyrimais ir inovacijomis tampa svarbesnis nei kada nors anksčiau, siūlau, kad jis būtų nustatytas kaip pagrindinis strategijos "Europa 2020" tikslas. Tačiau esame pateisinami dėl savo susirūpinimo, kad dabartiniu biudžetu nepakankamai patenkinami pinigų poreikiai siekiant spręsti XXI a. uždavinius. Kaip Biudžeto komiteto narė, prašau Europos Komisijos, kad pasiūlytų naują biudžeto modelį, kuris būtų drąsus ir plataus užmojo, tačiau taip pat būtų praktiškas, kad būtų galima užtikrinti strategijos "Europa 2020" sėkmę.
Anneli Jäätteenmäki  
Puiku, kad strategijoje "Europa 2020" turėtų būti atsižvelgiama į jaunimą. Tačiau ja nepakankamai siekiama. Jos turinys ribotas ir pesimistiškas. Joje nėra pakankami konkrečių tikslų, jų reikia daugiau. Nerimą kelia jaunimo nedarbo duomenys. Jie yra dukart didesni negu kitų nedarbo kategorijų. Latvijoje ir Ispanijoje beveik pusjaunimo neturi darbo. Kuo ilgiau gyventojai lieka bedarbiai, tuo didesnis jiems gresia ne tik skurdo, bet ir socialinės atskirties pavojus. Mažą darbo patirtį turinčio jaunimo padėtis darbo rinkoje yra blogiausia, ypač kai kalbama apie darbuotojų skaičiaus mažinimą. Prielaidos leidžia manyti, kad bus darbuotojų trūkumas. Tačiau negalime būti tikri, kad jaunimas, kuris dabar neturi darbo, sugebės patenkinti šį būsimą darbuotojų poreikį. Norint vėl integruoti į visuomenę ilgą laiką neturintį darbo jaunimą, tokia tiesioginprocedūra nėra būtina. Mums reikia konkrečių priemonių. Jaunimui reikia darbo vietų, o ne pažadų. Labai svarbu, kad prisiimtume atsakomybę už ateitį ir kad vaikams bei jaunimui mūsų planuose toliau būtų skiriama daugiausia dėmesio.
Lívia Járóka  
Pradėti įgyvendinti strategiją "Europa 2020", skirtą valstybių narių ekonominei ir užimtumo politikai suderinti su bendraisiais principais, galbūt yra svarbiausia mūsų laukianti užduotis. Palankiai vertinu tai, kad, be aspektų, susijusių su tvaria socialine rinkos ekonomika, aplinkos apsauga ir inovacijomis, strategijoje taip pat didelis dėmesys skiriamas kovai su skurdu ir socialine atskirtimi, kitaip tariant, socialinės sanglaudos, kuri yra prielaida minėtiems tikslams ir vienas pagrindinių trijų Tarybai pirmininkaujančių valstybių, t. y. Ispanijos, Belgijos ir Vengrijos, programos ramsčių, stiprinimui. Manau, kad svarbus žingsnis į priekį yra tai, kad Europos Komisija savo integruotųjų gairių dėl strategijos antroje dalyje nustatplataus užmojo kiekybinius tikslus šiuo klausimu. Šie du tikslai reiškia, kad 75 proc. darbingo amžiaus gyventojų turėtų dirbti ir kad žemiau nacionalinės skurdo ribos gyvenančių gyventojų skaičius turėtų būti sumažintas 25 proc. Tam, kad būtų galima stebėti ir tikrinti pažangą siekiant šių tikslų ir įvertinti kovą su socialine atskirtimi, verta pagalvoti apie vadinamuosius Lakeno rodiklius, 2001 m. Europos Vadovų Tarybos patvirtintus Lakeno susitikime, taip pat jų komponentus, kurie tuo tarpu buvo išplėsti ir išsamiau apibrėžti. Lakeno rodikliais pateikiamas išsamus ir patikimas padėties, kurią įvairios socialinės grupės užima tam tikruose visuomenės gyvenimo segmentuose, vaizdas. Pastaruosius kelerius metus juos sėkmingai naudojo daugelis ES institucijų, įskaitant Eurostatą.
Danuta Jazłowiecka  
Pagrindinis strategijos "Europa 2020", kurią svarstome, tikslas turėtų būti Europos Sąjungos ekonomikos augimo ir užimtumo didinimo užtikrinimas. Priemonėmis, kurių imamės, reikėtų siekti plėsti ekonominę veiklą ir šiuo būdu ilgainiui pasiekti tvarų ekonomikos augimą. Komisijos siūlomus rodiklius reikėtų papildyti infrastruktūros sutelkimo rodikliu teleinformatikos, transporto, energetikos, aplinkos ir socialinių reikalų srityse. Puikiai išvystyta infrastruktūra yra pagrindas vidaus rinkos veiksmingam veikimui, kuris paskui lemia vidaus paklausos ir ekonominės veiklos augimą. Be to, puikiai išvystyta infrastruktūra būtina siekiant sumažinti regionų išsivystymo skirtumus, nes tai lemia didesnį konkurencingumą ir stipresnę ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą. Taip pat norėčiau paminėti užimtumo rodiklį, kuris turėtų būti vertinamas kaip prioritetas. Veiksmai, kurių imamės, turėtų būti nukreipti ne tik į struktūrines reformas, bet ir į geresnį ES darbo jėgos ir intelektinio kapitalo parengimą ir panaudojimą. Manau, kad niekas iš mūsų nkiek neabejoja, kad, be strategijos "Europa 2020" įgyvendinimo, mums reikės ryžtingesnio valstybių narių, taip pat Europos Komisijos vadovavimo ir didesnės politinės atsakomybės įsipareigojimų dėl struktūrinių reformų srityje. Šiomis aplinkybėmis būtų naudinga atlikti išsamų strategijos "Europa 2020" vertinimą praėjus apytikriai penkeriems metams nuo jos įgyvendinimo pradžios, kitaip tariant, dabartinės Europos Komisijos kadencijos pabaigoje. Taip būtų sudarytos sąlygos padidinti politinę atsakomybę ir veiksmus susieti su rezultatais.
Sandra Kalniete  
raštu. - Įgyvendinant strategiją "Europa 2020" reikėtų pabrėžti ekonominę sanglaudą, reiškiančią, kad vis dar nepaprastai svarbu mažinti tų ES regionų, kurie atsilieka, ir tų regionų, kurie labiau klesti, ekonominius skirtumus. Manau, kad ES dėmesys vis dar turėtų būti daugiausia skiriamas solidarumo principui ir pajamų skirtumų išlyginimo priemonėms. Dėmesį reikėtų sutelkti į ES regionus, kurie daugiausia nukentėjo nuo ekonomikos ir finansų krizės, taip pat turėtų būti įvertinta konkreti kiekvieno šio regiono padėtis ir atitinkamai reaguota į atitinkamus sunkumus.
Strategijoje "Europa 2020" žemės ūkis vertinamas kaip bet kuris kitas mūsų šiuolaikinės ekonomikos sektorius, todėl pritariu tam. Esu tvirta bendrosios žemės ūkio politikos, pagal kurią visose valstybėse narėse būtų užtikrintos vienodos sąlygos, šalininkė. Sąžininga konkurencija vidaus rinkoje yra Europos žemės ūkio konkurencingumo pasaulinėje rinkoje pagrindas. Turi būti poveikį stiprinantis ryšys tarp strategijos "Europa 2020" ir BŽŪP po 2013 m. reformos - abiejose daugiausia dėmesio turi būti skiriama sumaniam ekologiškam augimui.
Filip Kaczmarek  
Lenkijos kultūros ir nacionalinio paveldo ministras B. Zdrojewski pabrėžė, kad vienas aspektų, kurį reikėtų įtraukti į strategiją "Europa 2020", yra kultūra. Turiu pripažinti, kad ministro argumentas įtikinamas. Jis nori tik "pabrėžti būtinybę visiškai išnaudoti kultūros ir kūrybinės pramonės potencialą - Europos intelektinį ir socialinį kapitalą".
Į kūrybinę pramonę galima žiūrėti kaip į tai, kas sudarys sąlygas Europai įgyti konkurencinį pranašumą. Šių metų kovo mėn. strategija "Europa 2020" buvo apsvarstyta neoficialiame kultūros ministrų susitikime. Vykstant šiai diskusijai Tarybai pirmininkaujanti Ispanija paragino "Tarybą strategijoje "Europa 2020" pripažinti ir išnaudoti kūrybinį Europos potencialą pasinaudojant kultūra ir su ja susijusiais pramonės sektoriais", o "valstybes nares ir Komisiją - dirbti savo atitinkamose srityse, kad būtų pasiekti tikslai <...> teikiant atstovaujamojo pobūdžio iniciatyvas, susijusias su inovacijomis, konkurencingumu, skaitmenine darbotvarke ir socialine įtrauktimi".
Tikiuosi, kad šie prašymai bus išgirsti ir praktiškai įgyvendinti.
Iosif Matula  
Pastarųjų kelerių metų didelio masto ekonomikos krizprisidėjo prie šio amžiaus pradžioje ES nustatytų tikslų nesėkmės. Būtent dėl šios priežasties mums svarbu nustatyti Lisabonos strategijos trūkumus ir sutelkti dėmesį į pasiektus teigiamus rezultatus, taip pat vengti praeityje padarytų klaidų. Manau, kad dabar mums svarbu pasimokyti iš Lisabonos strategijos nesėkmės, taip pat turėti galimybę imtis veiksmų siekiant ateityje sušvelninti to poveikį. Manau, kad turėdami galimybę žinoti nesėkmės priežastis ir iš dalies sėkmingai jų išvengti naujojoje strategijoje "Europa 2020", turime didelį privalumą. Šiuo momentu ypač norėčiau sutelkti dėmesį į daugiapakopio valdymo stiprinimą. Privalome įtraukti į valdymo procesą vietos ir regionines valdžios institucijas, taip pat pilietinę visuomenę, nes, ES statistiniais duomenimis, vietos ir regioninės valdžios institucijos turi didžiausią eilinių piliečių pasitikėjimą. Kartu regioninio aspekto stiprinimas įtrauktas į strategijos "Europa 2020" prioritetų sąrašą. Šiuo atžvilgiu manau, kad būsimosios sanglaudos politikos vaidmuo yra nustatyti ir panaudoti konkretų vietos potencialą.
Rareş-Lucian Niculescu  
Pranešime tiksliai apibrėžtas svarbus įnašas, kuris, pasinaudojant struktūriniais ir Sanglaudos fondais, buvo įneštas į Europos ekonominį gyvenimą ir siekiant tikslų, kurie buvo mums pateikti kaip darbotvarkės "Europa 2020" dalis. Verta pabrėžti kai kurias idėjas: svarbų didžiųjų miestų atliekamą vaidmenį siekiant šių tikslų ir mokslinių tyrimų bei švietimo vaidmenį.
Kartu norėčiau išreikšti savo nerimą, kad pranešimas parengtas nepakankamai visapusiškai - neįtrauktas kaimo plėtros fondų atliekamas vaidmuo. Pagyvindami ekonominį kaimo gyvenimą, modernizuodami Europos žemės ūkį, padėdami įsikurti jauniems ūkininkams ir skleisdami geriausios patirties pavyzdžius, patys plėtros fondai įneša svarbų ir palankiai vertinamą įnašą į bendrą ekonomikos pažangą visoje Europos Sąjungoje.
Kristiina Ojuland  
Pone pirmininke, išdėstant strategiją "Europa 2020" Komisijai tikrai pavyko išreikšti daugelį dalykų, kurių turbūt norėtume, tačiau ji, matyt, pamiršo esamą tikrovę. Keletas valstybių narių, įskaitant Estiją, siekdamos subalansuoti nacionalinius biudžetus, labai sumažino išlaidas. Nors ir vykdMastrichto kriterijus, taikomus euro zonai, Estija sugebėjo stabilizuoti savo biudžetą. Nepaisant to, neatsakingos biudžeto politikos, kuri iki šiol veikkeliose valstybėse narėse, pasekmės neabejotinai toliau neduos ramybės Europos Sąjungai dar keletą metų. Įvertinus dabartinę sudėtingą ekonominę padėtį lieka neaišku, kaip su tuo bus susitvarkyta pasinaudojant Komisijos strategija ir į ją įtrauktais dideliais projektais. Galėtume pasimokyti iš savo klaidų, kad, kitaip negu nepavykusios Lisabonos sutarties atveju, turėtume aiškų supratimą, kaip pasieksime nustatytus tikslus, kokiais finansiniais ištekliais galėsime naudotis ir ar savo ištekliais galėsime pasiekti visus šiuos tikslus. Mums nereikia įspūdingų žodžių Europos Sąjungos lygmeniu; kiekviena valstybnartaip pat privalo stengtis subalansuoti savo biudžetą ir siekti ekonomikos augimo. Nors ir atkreipiame dėmesį į struktūrinius pokyčius, vykstančius pasaulio ekonomikoje, daugiausia konkurencijos smarkėjimą, taip pat demografinius Europos pokyčius, didžiausią dėmesį privalome skirti esminiam visos Europos Sąjungos ekonomikos ir socialinės sistemos reformavimui, o ne didingoms, bet tuščiais žodžiais paremtoms idėjoms. Šiuo metu nėra kito būdo ištrūkti iš gerovės visuomenės, kuri, nors iki šiol patogi, greitai tampa nekonkurencinga ir dėl to blogėja. Tikrai susidursime su kai kuriais nepopuliariais sprendimais, tačiau priimdami šiuos sprendimus šiandien daug greičiau prisitaikysime prie naujos tikrovės.
Sirpa Pietikäinen  
Ekonomikos krizę, kurią matome, sudaro nepertraukiama viena su kita susijusių trijų krizių seka. Tai yra finansų krizė, po jos einanti tikrosios ekonomikos krizir viešosios ekonomikos krizė, kuri dabar kyla dėl jų.
Dėl šių krizių išryškėjo šios Europos ir pasaulinės kontrolės ir priežiūros problemos: ekonomikos krizdaugiausia yra kažkada įsigalėjusios sistemos ir politikos krizės problema. Tiek finansų, tiek ekonominės veiklos pasaulis daugiau nežino savo ribų. Neįmanoma veiklos, kuri viršija savo ribas, valdyti vien imantis nacionalinių priemonių: mums reikia regioninių ir visuotinių taisyklių.
Kaip tvirtinama M. Monti ataskaitoje, kuri pasirodpraėjusią savaitę, Europai nebepakanka vienintelio ad hoc sprendimo kiekvienos krizės atvejui. Mums reikia prognoze pagrįstų ir ilgalaikių sprendimų bei priemonių, padedančių susitvarkyti su būsimomis krizėmis geriau, negu tvarkomės dabar. Šiuo atveju itin svarbus valstybių narių pasiryžimas ir gebėjimas bendradarbiauti, tačiau šiuo klausimu vis dar nėra taip, kaip norėtųsi. Taryba nusipelno pagyrimo už ryžtingus veiksmus priimant sprendimus dėl krizės, kuri kėlgrėsmę visai Europos Sąjungai, bet ne už labai greitus veiksmus: paskui valstybės narės ėmėsi realių veiksmų tik todėl, kad turėjo jų imtis. Laiko gaišimas tikriausiai lėmpadėties pablogėjimą.
Viena akivaizdžiausių ateities veiklos formų bus būtinas ES biudžeto reformavimas ir užtikrinimas, kad nacionaliniai biudžetai labiau atitiktų bendrus tikslus. Jau pasiekta, kad būtų veiksmingesnfinansų kontrolir reguliavimas, tačiau dar reikia daugiau priemonių siekiant užtikrinti, kad visi finansų produktai patektų į veiksmingo ir perspektyvaus reguliavimo sritį.
Rovana Plumb  
Pasiekti ne mažesnį nei 25 proc. ES skurdo lygio sumažėjimą iki 2020 m. yra tikslas, glaudžiai susijęs su gyventojų užimtumo, kuris yra socialinės įtraukties politikos prioritetas, didėjimu. Būtent dėl šios priežasties reikalinga ilgalaikkovos su skurdu strategija, susijusi su plataus masto skurdo mažinimo tikslais, kurios pagrindiniams punktams reikia priskirti užimtumo lygio kėlimą ir kokybiškų darbo vietų, įskaitant skirtų moterims, jauniems asmenims, pagyvenusiems žmonėms ir vargingai gyvenantiems žmonėms, skaičiaus didinimą.
Šioje strategijoje turi būti numatytos priemonės, kuriomis būtų siekiama užtikrinti darbo ir asmeninio gyvenimo pusiausvyrą ir didesnį dalyvavimą atviroje darbo rinkoje, o tai taip pat reikštų apribojimų, taikomų patekimui į darbo rinką, panaikinimą Rumunijos ir Bulgarijos darbuotojams. Kitas tikslas, kuriuo siekiama sumažinti skurdą, būtų nustatyti minimalias pajamas, kurios sudarytų 60 proc. nustatyto nacionalinio pajamų vidurkio, minimalų atlyginimą, kuris sudarytų 60 proc. vidutinio atlyginimo atitinkamuose sektoriuose nacionaliniu lygmeniu, taip pat Europos koordinuojamą aprūpinimo būstu strategiją. Visas šias priemones reikia papildyti aiškiu tvarkaraščiu, kurį būtų lengva įgyvendinti ir stebėti.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska  
Vienas strategijos "Europa 2020" tikslų yra 20-64 metų amžiaus gyventojų užimtumo lygį padidinti iki 75 proc. Kitas tikslas yra kova su skurdu, kuri numatyta siekiant pagerinti 20 mln. gyventojų padėtį. Šie rezultatai turi būti labai trokštami ir labai plataus užmojo. Mūsų tikslas yra modernizuota darbo rinka, turinti labai specializuotą, tiksliai orientuotą ir labai našią darbo jėgą. Tačiau manau, kad tai pasiekti bus labai sunku. Šiuo metu 15 proc. jaunimo iki galo nebaigia vidurinio mokslo. Daugiau nei 30 proc. jų baigia trečiojo lygmens mokymą, tačiau, nepaisant to, neranda darbo, nes jų įgyta kvalifikacija neatitinka rinkos poreikių. Mokymosi visą gyvenimą programoje neatsižvelgiama į konkrečią asmenų, neturinčių universitetinio išsilavinimo, padėtį. Tačiau, jeigu kalbame apie skurdo reiškinį, didžiausią pavojų jis kelia toms pačioms socialinėms grupėms: bedarbiams, menkai išsilavinusiems ir pagyvenusiems žmonėms. Toks aukštas nedarbo lygis neabejotinai yra krizės, dėl kurios, be kita ko, pramoningamyba sumažėjo iki prieš 20 metų buvusio lygio, pasekmė. Palaikau Komisiją, nuosekliai besistengiančią užtikrinti ES ekonomikos konkurencingumą Jungtinių Valstijų ir Japonijos atžvilgiu, tačiau siūlau rinktis realesnį požiūrį į nepaprastai sunkią finansinę padėtį.
Csaba Sógor  
Dėl ekonomikos ir finansų krizės daugelyje valstybių narių buvo būtina įgyvendinti išlaidų taupymo priemones ir pertvarkyti esamas struktūras. Tai dar kartą įrodė, kad krizgali paspartinti didžiulių pokyčių ir reformų įgyvendinimą. Be to, Europos Sąjunga privalo pasvarstyti, kuria kryptimi jai reikia judėti siekiant išspręsti naujus uždavinius ir padidinti konkurencingumą ir ar ji sugebės sėkmingiau suderinti valstybių narių interesus ir taip sustiprinti vidaus sanglaudą. Manau, kad kruopštesnis konkrečios padėties naujosiose valstybėse narėse patikrinimas reformų įgyvendinimo proceso metu yra itin svarbus ne tik strategijos "Europa 2020" sėkmei, bet ir pačios Europos Sąjungos ateičiai. Prašau Tarybą skirti daugiau dėmesio šiam klausimui, ypač struktūriniams pokyčiams bendrosios žemės ūkio politikos ir sanglaudos politikos srityse.
Nuno Teixeira  
Galima nustatyti įvairius Lisabonos strategijos aspektus, kurie buvo ne tokie sėkmingi. Buvo pasiekti vos keli tikslai dėl įvairių veiksnių: be kita ko, politinės valios ir priemonių, ypač finansinių, nebuvimo. Vietos ir regioninės valdžios institucijos taip pat atkreipdėmesį, kad jos nebuvo pakankamai įtrauktos nustatant arba įgyvendinant strategiją ir kad ne visai buvo suderinti Europos ir nacionaliniai tikslai.
Dėl viso to Lisabonos strategijos programai pritrūko patikimumo, ir tas trūkumas taip pat atsirado dėl to, kad nors ji buvo nustatoma labai išsamiai, būdas, kuriuo ji buvo vykdoma, nebuvo pakankamai patikimas. Ekonominio netikrumo, pažeidžiamų viešųjų finansų ir aukšto nedarbo lygio laikais į naująją strategiją "Europa 2020" reikia žiūrėti kaip į galimybę apmąstyti kryptį, kurios visuomennori Europos Sąjungai. Nepaisant to, bus sunku visus nukreipti ta pačia kryptimi, kol valstybės narės ir jų regionai - ypač atokiausi regionai - išlieka tokie pat nelygūs, kokie yra dabar.
Galbūt mums taip pat atėjo laikas sukurti naujo tipo ekonominius, finansinius ir netgi biudžetinius ryšius, ypač euro zonoje. Esu įsitikinęs, kad tokiais ryšiais būtų galima padėti siekti tikslų, kurie dabar nustatomi, ypač tų tikslų, kurie susiję su teritorine sanglauda.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Kovo mėn. Europos Komisija pristatnaują Europos ekonomikos plėtros planą. Po Lisabonos strategijos strategija "Europa 2020" yra kitas bandymas atgaivinti Europos ekonomiką. Tačiau šį kartą uždavinys sudėtingesnis, nes planas turi būti įgyvendinamas ekonomikos krizės sąlygomis. Pažangusis augimas, tvarusis augimas ir įtraukusis augimas yra prioritetai, kurie siūlomi naujojoje strategijoje ir kuriais nustatoma, kur ES nori būti 2020 m.
Tačiau prieš pradėdami veikti dėl šių prioritetų privalome šiek tiek pasimokyti iš ekonomikos žlugimo, kuris ilgam išplito po visą pasaulį. Europos ūkiai yra stipriai susiję. Nviena valstybnarnėra pajėgi savo jėgomis organizuoti veiksmingą pasipriešinimą pasaulinio masto grėsmėms. Veikdami kartu esame stipresni, todėl, norint sėkmingai išbristi iš krizės ir įgyvendinti strategijos "Europa 2020" principus, mums reikia, kad visų Europos Sąjungos šalių ekonominpolitika būtų atidžiai koordinuojama. Jeigu to nedarysime, dėl to galimi dar vienas prarastas dešimtmetis, ilgai trunkantis augimo sustojimas ir didžiulis nedarbas.
Naujoji strategija grindžiama labai plataus užmojo idėjomis. Šiuo atžvilgiu privalome dėti visas pastangas, kad šis bandymas sukurti kitą Europos ekonomikos strategiją nepasirodytų esąs tik saviapgaulir nesibaigtų taip, kaip Lisabonos strategija, kuri buvo numatyta siekiant iki 2010 m. Europos Sąjungą paversti dinamiškiausia pasaulyje žiniomis paremta ekonomika ir kuri patyrįspūdingą nesėkmę. Dėkoju.
