Situácia v Tibete (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je vyhlásenie Komisie o situácii v Tibete.
Laima Liucija Andrikien
Vážený pán predsedajúci, vidím, že španielske predsedníctvo opúšťa rokovaciu sálu. Chcem vyjadriť hlboké sklamanie z toho, že na tejto rozprave sa nezúčastnia ani zástupcovia španielskeho predsedníctva, ani vysoká predstaviteľka a že ich miesta budú prázdne.
Tento krok je voči Európskemu parlamentu, ktorý je jedinou inštitúciou EÚ volenou občanmi Európy, nedôstojný. Vytvára veľmi zlý precedens, a to najmä vzhľadom na skutočnosť, že Lisabonská zmluva už nadobudla platnosť.
Môžem vás požiadať, pán predsedajúci, aby ste neprítomným odkázali, že o programe plenárneho zasadnutia rozhoduje Parlament a nie Rada alebo španielske predsedníctvo EÚ a že sa na ňom mala dnes zúčastniť aspoň jedna z týchto strán?
Predsedajúci
Mám informácie, že španielske predsedníctvo už skôr, ešte pred mesiacom s hlbokým poľutovaním oznámilo, že nebude môcť na zasadnutí zostať dlhšie.
Maroš Šefčovič
člen Komisie. - Vážený pán predsedajúci, chcel by som Parlamentu poďakovať za to, že rozpravu o tejto otázke zaradil do dnešného programu. Myslím si, že rokovanie o nej má význam a že by sme mali začať konštatovaním, že naše vzťahy s Čínou, ktoré považujeme za veľmi dôležité a strategické, zaznamenali v niekoľkých posledných rokoch nesmierny pokrok. Takéto silné strategické partnerstvo by nám malo umožniť a jednoznačne nám dovoľuje zaoberať sa všetkými otázkami vrátane tých najcitlivejších.
Vytvorili sme pôsobivý rámec komunikácie na vysokej úrovni, v ktorom sa pravidelne venujeme globálnym problémom, ktorým čelia naši obyvatelia, bez toho, aby sme vynechali záležitosti, pri ktorých sa naše názory rozchádzajú. A otázka Tibetu je určite jednou z nich.
Je zrejmé, že naše rozdielne názory s Čínou v otázke Tibetu pretrvávajú. Máme skutočné obavy v súvislosti so situáciou v oblasti ľudských práv v Tibete, s tým, že Tibet je aj naďalej do veľkej miery zatvorený pre medzinárodné médiá, diplomatov a humanitárne organizácie, a v súvislosti s nedostatočným pokrokom rozhovorov medzi zástupcami dalajlámu a čínskych orgánov.
Stanovisko EÚ neponecháva žiadny priestor na mylný výklad. Dovoľte mi preto, aby som zdôraznil, že EÚ rešpektuje suverenitu a územnú celistvosť Číny vrátane Tibetu. Rešpektujeme politiku "jednej Číny".
Vždy sme však podporovali pokojné zmierenie prostredníctvom dialógu medzi čínskymi orgánmi a zástupcami dalajlámu. Tento dialóg musí byť konštruktívny a zmysluplný. Musí byť zameraný na základné otázky, ako je zachovanie jedinečnej kultúry, náboženstva a tradícií Tibetu, a na potrebu vytvoriť pre Tibet systém zmysluplnej autonómie v rámci čínskej ústavy.
Tento dialóg by sa mal tiež zaoberať otázkou zapojenia všetkých Tibeťanov do rozhodovacieho procesu. Pre EÚ Tibet predstavuje otázku ľudských práv. Tento odkaz sme dôsledne tlmočili našim čínskym partnerom a pozorne sme si vypočuli ich názory. Urobíme všetko, čo je v našich silách, aby sme pochopili ich stanovisko v duchu vzájomného porozumenia.
Ľudské práva však majú univerzálny charakter a situácia v Tibete vyvoláva opodstatnené znepokojenie medzinárodného spoločenstva. Na túto skutočnosť našich čínskych partnerov pravidelne upozorňujeme.
Tibet v rámci dialógu s Čínou nedávno predložil aktualizované Memorandum o skutočnej autonómii pre tibetský národ. Vítame skutočnosť, že tibetská strana opäť zdôraznila svoj pevný záväzok nesnažiť sa o odtrhnutie alebo nezávislosť.
Rovnako nás teší, že dalajláma je aj naďalej odhodlaný presadzovať kompromisný prístup a viesť dialóg. Uvedené prostriedky považuje za jediné, ktorými je možné dosiahnuť vzájomne prijateľné a trvalé riešenie.
EÚ víta skutočnosť, že obe strany naďalej vedú rozhovory, aj keď s poľutovaním konštatujeme, že sú bezvýsledné a bez podnetov.
Na záver by som chcel predstaviteľov oboch strán vyzvať, aby pokračovali v otvorenom dialógu a zintenzívnili ho s cieľom dosiahnuť trvalé riešenie v Tibete. Pokiaľ ide o nás, môžem zaručiť bezvýhradnú podporu tohto procesu zo strany EÚ.
Laima Liucija Andrikienė
v mene skupiny PPE. - Vážený pán predsedajúci, v deviatom kole rozhovorov medzi Čínou a Tibetom sa nepodarilo dosiahnuť žiadne konkrétne výsledky a zlepšiť situáciu tibetského obyvateľstva v krajine. Mrzí nás, že EÚ pred skončením rozhovorov nevydala žiadne vyhlásenie, a dúfame, že Európska únia vydá vyhlásenie o hodnotení výsledku rozhovorov. Európsky parlament by rád vedel, akým spôsobom by mohla Rada EÚ pomôcť dosiahnuť vzájomne prijateľné riešenie tibetskej otázky a zaručiť Tibeťanom dodržiavanie základných ľudských práv a skutočnú autonómiu.
V rámci svojej druhej poznámky vám chcem pripomenúť, že Európsky parlament trvá na tom, že je dôležité, aby Európska komisia podporovala rozvojové projekty a projekty občianskej spoločnosti v prospech tibetského obyvateľstva v Tibete a v prospech tibetských utečencov v exile - v Indii, v Nepále a v Bhutáne, ktoré sa týkajú hospodárskej a sociálnej oblasti, ako napríklad zdravotníctva a výživy, živobytia a vzdelávania, prístupu k pracovným miestam, rodových otázok, životného prostredia a revitalizácie obcí. Pokiaľ ide o tento posledný bod, Európska komisia by mohla zohľadniť a podporiť tibetský plán revitalizácie utečeneckých osád, ktorý vypracovali ústredné tibetské správne orgány v Dharamsale a v ktorom sa uvádzajú potreby tibetskej komunity v exile.
Na záver chcem uviesť, že prezident Obama sa nedávno stretol s dalajlámom v Bielom dome. Tešíme sa na pozvanie barónky Ashtonovej a na stretnutie s dalajlámom v Bruseli. Uvedené stretnutie by vytvorilo príležitosť na začatie koordinácie národných stanovísk v súvislosti s Tibetom a na vymedzenie jednotného a jasného stanoviska EÚ a jej politiky v tejto oblasti. Vymenovanie osobitného koordinátora EÚ pre Tibet, ktoré sa uvádza v rozpočte EÚ, by mohlo predstavovať užitočný nástroj, ktorý by pomohol vymedziť spoločné európske stanovisko a stratégiu v súvislosti s Tibetom.
María Muñiz De Urquiza
Vážený pán predsedajúci, od udalostí, od povstania v Tibete ubehli dva roky a dúfame, že v súvislosti s demonštráciami pri tejto príležitosti sa už nezopakujú útoky a nedôjde k zatýkaniu a úmrtiam, ako to bolo pred dvoma rokmi.
V každom prípade, aktuálnosť tejto rozpravy je veľmi otázna, pretože Parlament v priebehu uplynulých mesiacov vyjadril svoje stanovisko k otázke Číny pri viacerých príležitostiach a predovšetkým preto, že Čína je veľkým medzinárodným hráčom, ktorého vzťahy s Európskou úniou ďaleko presahujú otázku Tibetu. Hoci je otázka ľudských práv veľmi dôležitá, Parlament uvádza len svoje stanovisko k Tibetu, nie k ľudským právam. V každom prípade, naše stanovisko, stanovisko socialistov v tejto rozprave je veľmi jasné: je úplne rovnaké, ako stanovisko Európskej únie. Inými slovami, obhajujeme ľudské práva a obhajujeme aj dialóg, stretnutie a dohodu. V tejto súvislosti v plnej miere podporujeme rokovania medzi čínskymi orgánmi a zástupcami Tibetu a vyjadrujeme radosť z ich obnovenia. Žiadame tiež o dosiahnutie vzájomne prijateľného riešenia založeného na dodržiavaní náboženských a kultúrnych práv menšín v rámci územnej celistvosti jednotnej Číny.
Veľmi ma mrzí, že tu nie je podpredsedníčka Komisie a vysoká predstaviteľka EÚ pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku, pretože práve ona predsedá Rade pre zahraničné veci a práve ona by sa mala zúčastňovať na rozpravách o bezpečnostnej politike.
Navyše, konštatovanie, že neprítomnosť španielskeho predsedníctva je chybou, je nespravodlivé, pretože španielske predsedníctvo je neúnavné. Prítomnosť pána Lópeza Garrida na rozpravách o všetkých otázkach v tomto Parlamente je prejavom takmer nadľudskej sily.
Vytvorili sme funkciu vysokého predstaviteľa EÚ pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku, ktorý stojí na čele ministrov zahraničných vecí, a s Parlamentom by mala o týchto otázkach diskutovať práve vysoká predstaviteľka.
Niccolò Rinaldi
Vážený pán predsedajúci, pán komisár, dámy a páni, zdá sa byť zrejmé, že Čína nemá v úmysle rokovať alebo zapájať sa do dialógu v súvislosti s Tibetom.
Zapojenie Číny do medzinárodného obchodu, organizácia olympijských hier a zmeny vo vedení v Pekingu za uplynulé obdobie neviedli k žiadnym podstatným zmenám v politike. Medzitým pokračuje boj medzi Dávidom a Goliášom, v rámci ktorého Čína narúša najmä demografickú rovnováhu v Tibete, čo je veľmi znepokojujúce. V prípade potreby, ako napríklad pred dvoma rokmi, dokonca využíva aj vojenský útlak.
Vytráca sa predovšetkým niečo, čo je z nášho pohľadu súčasťou dedičstva ľudstva, konkrétne tibetská kultúra a duchovnosť. Je zrejmé, že Komunistická strana Číny vie o duchovnosti a kultúrnej identite veľmi málo. V tejto súvislosti chcem povedať, že ak prijmeme niečo, čo možno definovať ako kultúrnu genocídu v Tibete, budeme sa musieť pripraviť na to, že v budúcnosti prijmeme oveľa viac udalostí tohto druhu.
Nesmieme sa vzdať. Číňanov žiadame v prvom rade o to, aby prijímali tibetskú kultúru takú, aká je. Prijali špecifický charakter Hongkongu a sú krajinou s dvoma systémami, preto by mali prijať aj to, že by boli krajinou s troma systémami. Moc Číny je dostatočne veľká na to, aby to bolo možné.
Žiadame európske inštitúcie, od barónky Ashtonovej po Radu, aby nesklamali európskych občanov, ktorí mnohými spôsobmi preukázali svoju oddanosť tibetskej otázke. Rovnako ako pani Andrikienėová, aj my podporujeme vytvorenie funkcie osobitného koordinátora pre Tibet.
Je to boj za slobodu, a preto sa týka identity nášho kontinentu. Pokiaľ ide o otázku obnovenia zbrojného embarga voči Číne, myslím si, že by sme mali zohľadniť aj túto záležitosť.
Heidi Hautala
(FI) Vážený pán predsedajúci, aj ja dôrazne odsudzujem španielske predsedníctvo za to, že opustilo rokovaciu sálu. Nepočúvali dokonca ani to, čo hovorila pani Andrikienėová. Požiadala Radu, aby nabrala odvahu, zúčastnila sa na tejto rozprave a vyjadrila svoj názor na otázku Tibetu.
Pán predsedajúci, pomýlili ste sa. Povedali ste, že Španielsko oznámilo, že môže zostať do 18.50 hod. Nie je to pravda. Pôvodne uviedli, že musia odísť o 17.00 hod., keďže sme však rokovali o občianskej iniciatíve, zjavne sa im podarilo zostať o dve hodiny dlhšie.
Podobná situácia sa už nesmie opakovať. Predpokladám, že Komisia, ktorej podpredsedníčkou je barónka Ashtonová, sa zachová čestnejšie a bude konať tak, ako práve tvrdila. To znamená, že naše vzťahy s Čínou sú natoľko dôležité, že musíme vedieť diskutovať aj o takých zložitých otázkach, ako je otázka Tibetu.
Zastávam názor, že súčasné obdobie je vhodné na to, aby sme obnovili podporu Tibetu zo strany Európskej únie. Musíme podniknúť kroky v súvislosti s tým, že deväť kôl rokovaní medzi Čínou a tibetskou vládou v exile neviedlo k žiadnemu výsledku. V tomto plne súhlasím s pánom Rinaldim. Zdalo by sa, že Čína od rozhovorov neočakáva nič. Čína chce aj naďalej porušovať kultúrne, náboženské a jazykové práva Tibetu. Kultúrnu genocídu tohto druhu nemôžeme prijať.
Pred mesiacom som bola v Dharamsale a stretla sa s dalajlámom. Náš rozhovor trval asi hodinu a odohral sa tesne pred jeho odletom do Spojených štátov, kde sa mal stretnúť s prezidentom Obamom. Bola som presvedčená, že musím v Parlamente navrhnúť, aby sme diskutovali o situácii v Tibete.
Dalajláma je pokojný mierumilovný človek a neustále tvrdenia Číny, že ide o nebezpečného separatistu a že zapríčinil nepokoje a vzbury, ktorých svedkami sme boli v Tibete pred dvoma rokmi, sú úplne nesprávne. Naopak, dalajláma sa vyjadril, že zástupcom Číny kedykoľvek umožní preštudovať si dokumenty v archívoch jeho vlády v exile, aby sa uistili, že nepodnecoval násilie. Tvrdenia aj napriek tomu pretrvávajú.
Vyzývam Európsku úniu, aby odsúdila tieto poznámky a aby o tejto záležitosti s Čínou diskutovala. Ak Európska únia nebude pri obhajobe Tibetu dostatočne odvážna, veľa ďalších odvážlivcov sa nenájde. Môžeme si vziať príklad od prezidenta Obamu. On mal odvahu, aby dalajlámu prijal. Podľa môjho názoru by úplne bežným gestom, v súlade s návrhom, ktorý tu odznel, bolo, keby niečo podobné urobila aj vysoká predstaviteľka Európskej únie.
V Európskom parlamente na túto záležitosť nesmieme zabúdať. Odznela tu aj zmienka o potrebe osobitného zástupcu pre Tibet. Máme všetky druhy osobitných zástupcov. Prečo by sme nemohli mať osobitného zástupcu pre Tibet, na ktorého máme v tohtoročnom rozpočte dokonca vyčlenené prostriedky? Je pomerne neprijateľné, aby Rada v priebehu tejto rozpravy opustila Parlament. Rada je zbabelá a nemá dostatok odvahy na to, aby čelila tomuto problému, ktorý je otázkou ochrany ľudských práv.
Charles Tannock
v mene skupiny ECR. - Vážený pán predsedajúci, osud obyvateľov Tibetu a ich pozoruhodnej budhistickej kultúry je na prvoradom mieste v mysliach poslancov Parlamentu, ktorí veria v dodržiavanie ľudských práv.
Tibeťania čelia sústavnému potláčaniu svojho jedinečného spôsobu života odvtedy, keď do Tibetu pred 61 rokmi vtrhla komunistická armáda Čínskej ľudovej republiky (ČĽR). Hromadné prisťahovalectvo Chanov a vybudovanie trate vysokohorskej železnice do Lhasy ešte viac upevnili moc Pekingu nad Tibetom.
Medzitým dalajláma zo svojho exilu v Indii pokračuje vo svojej pokojnej kampani s cieľom poukázať na situáciu svojho ľudu. Nedávne nepokoje v Tibete využili aj ujgurskí džihádisti a podnietili prejavy vlastného násilia voči čínskej vláde.
Tibetu je potrebné poskytnúť maximálnu možnú autonómiu a vieme, že je to možné v rámci "dvoch systémov jednej krajiny", často opakovanej frázy, ktorá sa týka nielen Hongkongu, ale aj Macaa. Prečo by sa teda nemohla vzťahovať aj na Tibet?
Peking nepochybne odmietne obavy nášho Parlamentu ako neoprávnené zasahovanie do vnútorných záležitostí Číny, avšak nový a uvoľnenejší prístup ČĽR k Tibetu by bol rozhodne prospešný pre vnútornú bezpečnosť Číny, ako aj pre jej vonkajší obraz vo svete.
Aj ja by som sa rád pridal k tým, ktorých veľmi mrzí, že na dnešnej rozprave sa nezúčastnili zástupcovia Rady či rotujúceho španielskeho predsedníctva alebo vysoká predstaviteľka pre zahraničné veci.
Oreste Rossi
Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, šokovalo ma, keď pán komisár Šefčovič pred chvíľou uviedol, že rešpektujeme územnú celistvosť Číny. Znamená to, že Komisia uznáva právo Číny na okupáciu Tibetu, a to je veľmi vážna vec.
Kým sú obyvatelia Tibetu aj naďalej ohrozovaní, dalajláma v Memorande o skutočnej autonómii pre tibetský národ z roku 2008 a v poznámkach, ktoré k nemu boli doplnené tento rok, potvrdil svoj záväzok neusilovať sa o odtrhnutie a nezávislosť Tibetu, ale o účinnú autonómiu tibetského národa v rámci Ústavy Čínskej ľudovej republiky. Uvedený postoj predstavuje kompromisnú politiku vzájomného prospechu zameranú na zachovanie tibetskej kultúry založenej na súcite a nenásilnej ceste.
Tibetský národ očakáva reakcie od čínskej vlády, ako napríklad rozhovory so zástupcami dalajlámu a súhlas s požiadavkou vysokej komisárky OSN pre ľudské práva vyslať delegáciu s cieľom odhaliť krutú realitu.
Aj Európsky parlament by mal počúvať tibetskú komunitu. Posilnením súčinnosti členských štátov by sa mal pokúsiť o vytvorenie európskej koordinačnej siete pre tibetský národ, ktorému bez intenzívnych opatrení zo strany medzinárodného spoločenstva hrozí nebezpečenstvo zániku.
Edward McMillan-Scott
Vážená pani predsedajúca, Tibet je nádherná krajina a jej obyvatelia sú srdeční a trpezliví. Sú však utláčaní, možno najutláčanejší národ zo strany Číny v celom regióne. Myslím si, že dnešná večerná rozprava preukázala mimoriadny konsenzus názorov v Parlamente napríklad na vymenovanie osobitného koordinátora pre Tibet.
Okolnosti nás nútia, aby sme v tomto Parlamente prijali určité rozhodnutia. Tento týždeň odišiel z čínskeho trhu Google. V Číne máme neustále problémy týkajúce sa ľudských práv vrátane zmiznutia kresťanského právnika v oblasti ľudských práv pána Kaa Č'-šenga.
Všetky uvedené okolnosti zdôrazňujú pozornosť, ktorú musíme venovať Číne a vlastne aj Tibetu. Rád by som pripomenul, že po májovom otvorení svetovej výstavy Expo v Šanghaji by mal každý, kto podniká v Číne, prihliadať na iniciatívu OSN pre podniky pod názvom Global Compact, ktorú podpísalo približne 4 000 z nich.
Na záver chcem len poznamenať, že som presvedčený, že ak EÚ nevymenuje osobitného koordinátora, mal by Parlament vymenovať spravodajcu pre Tibet.
Filip Kaczmarek
(PL) Vážená pani predsedajúca, otázka Tibetu a Tibeťanov je, bohužiaľ, aj naďalej dôležitým problémom. Situácia nie je taká zlá ako pred dvoma rokmi, keď bolo výročie tibetského povstania sprevádzané brutálnym prenasledovaním, vraždením a mučením. Na druhej strane nemožno povedať, že situácia je dobrá. Pred niekoľkými dňami zatkli v Kanlho v provincii Kan-su školákov za to, že sa pokúšali oslavovať výročie povstania. Tibeťania majú zákaz robiť čokoľvek, čo by vzkriesilo ich vlastnú kultúru, identitu a náboženstvo.
Čínske orgány tvrdia, že dalajláma je súkromná osoba. Pripomína mi to úsilie poľských komunistov, ktorí pred 25 rokmi tvrdili to isté o Lechovi Wałęsovi. Dúfam, že boj Tibeťanov sa skončí rovnakým úspechom, ako dosiahli Poliaci, a že aj v tomto prípade zvíťazí pravda. Dnes sa v Dharamsale začína 21. stretnutie Tibetskej pracovnej skupiny pre čínsko-tibetské rokovania. Uvedená inštitúcia pracuje pod záštitou tibetskej vlády v exile a jej cieľom je pomáhať v rámci dialógu.
Mám pocit, že aj Európska únia by mala prijať isté opatrenia na zaručenie skutočného dialógu. Občas sa sťažujeme, že nie je možné vykonať dostatok krokov, v tomto prípade však môžeme prijať konkrétne opatrenia. Už sme sa tu dnes o tom zmienili. Práve z uvedeného dôvodu je taká dôležitá neprítomnosť Rady. Naše výzvy sú mierené na Radu, ktorá vymenúva osobitných koordinátorov. Aj ja sa pridávam k tejto výzve, pretože uvedená požiadavka na vymenovanie osobitného koordinátora, ktorý bude mať skutočný vplyv na dialóg medzi Tibeťanmi a Číňanmi, už bola v uzneseniach Európskeho parlamentu o Tibete vyjadrená veľakrát.
Ešte jedna vec. Nerozumiem tomu, ako je možné, že Čína bude v roku 2014 organizovať ďalšie olympijské hry, tentoraz to budú olympijské hry mládeže, kým my ju nedokážeme prinútiť, aby pokročila v oblasti ľudských práv. To je skutočne smutné.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Vážená pani predsedajúca, som presvedčený, že náš obraz o vývoji situácie v Tibete je veľmi zjednodušený. Táto oblasť prechádza procesom modernizácie, avšak zároveň je opodstatnená aj kritika, ktorá v súvislosti s ňou odznieva. Je zrejmé, že jediné trvalé riešenie predstavuje autonómia, a to rozšírená a skutočná autonómia. Ako som poznamenal v Pekingu v priebehu návštevy delegácie Európskeho parlamentu, túto autonómiu by bolo možné dosiahnuť na základe analógie s prístupom "jedna krajina, dva spoločenské systémy". Išlo by o "jednu krajinu s dvoma náboženskými systémami".
Nestačí iba kritizovať. Čína by bola prístupná dialógu, otvorená rozhovoru s oficiálnym predstaviteľom Európskej únie, ktorý by bol prostredníkom medzi dalajlámom a pekinským vedením, či už by to bol Romano Prodi, Benita Ferrerová-Waldnerová alebo Margaret Wallströmová. Bolo by dobré, keby Komisia, pani Catherine Ashtonová a Rada túto myšlienku zvážili. Zároveň sa chcem opýtať, hovoríme tu o vzťahoch s Čínou, vedia však moji kolegovia poslanci o tom, že Európska rada v priebehu celej histórie svojho fungovania nezaradila vzťahy medzi Európskou úniou a Čínou do svojho programu? Nikdy sa o nich nerokovalo ani v Rade ministrov zahraničných vecí. A preto, ak chceme dosiahnuť úspech, nestačí len kritika v súvislosti s Tibetom. Potrebujeme aj koncepciu a sprostredkovanie.
Ryszard Czarnecki
(PL) Vážená pani predsedajúca, veľmi ma mrzí, že táto dôležitá a potrebná rozprava sa odohráva počas podstatnej, alebo mal by som povedať nepodstatnej, neprítomnosti pani Ashtonovej. Mala by tu byť predovšetkým dnes a nemala by sa zúčastňovať len na divadelných predstaveniach, ako to bolo včera, keď hovorila členom šiestich parlamentných výborov o svojich plánoch v súvislosti s Európskou službou pre vonkajšiu činnosť. Koniec koncov, aj Tibet predstavuje dôležitý problém. V otázke Tibetu sa môžeme alebo nemusíme zhodnúť, avšak pani Ashtonová by tu skutočne mala byť.
Zdá sa mi, že to dokazuje, že Európska únia sa chce v súvislosti s touto otázkou zbaviť zodpovednosti, pretože je to tak jednoduchšie. Je pravda, že mnohé členské štáty, ktorých zástupcovia sú poslancami tohto Parlamentu, uprednostnia obchodovanie s Pekingom a bolo by pre nich nepohodlné vyjadrovať svoj názor či hovoriť o Číne. Pani Ashtonová je dnes ako Pilát Pontský, ktorý si umyl ruky. Je to trápne.
Andreas Mölzer
(DE) Vážená pani predsedajúca, nedávno sme znova počúvali o vážnych porušeniach ľudských práv v Tibete, o mučení, o prípadoch svojvoľného zatýkania a zadržiavania bez súdneho procesu.
Keď sa oslavy 50. výročia čínskej vlády v Tibete využívajú na obhajobu názoru na oslobodenie himalájskeho regiónu, je to trocha prisilné. Uvedená udalosť znova dokazuje, že históriu píšu víťazi a že na ospravedlňovanie vojnových činov je vždy potrebná veľká vynachádzavosť. Mimochodom, ide o rovnaké umenie, ktoré v súčasnosti zneužívajú v Iraku a v Afganistane. Aj Spojené štáty si v súvislosti s týmto umením našli niekoľko priaznivcov spomedzi členských štátov Únie.
Podľa mňa však napriek tomu musíme pokračovať vo svojom úsilí zameranom na vytvorenie lepších životných podmienok pre utláčané menšiny, akými sú Tibeťania, Ujguri a Mongoli. Menšine nestačí ponúknuť práva len v podobe folklórnych predstavení pre zahraničných turistov.
Som presvedčený, že skutočnosť, že Čína v priebehu uplynulých rokov vynaložila približne 15 miliárd EUR na rozvoj regiónu a že pred začiatkom olympijských hier v roku 2008 tiež vyhlásila, že je ochotná začať rozhovory, dokazuje, že medzinárodný tlak v každom prípade prináša ovocie.
Cristian Dan Preda
(RO) Pán Kaczmarek pred chvíľou hovoril o protestoch v roku 2008.
Od tejto udalosti už uplynuli dva roky a v súčasnosti nevieme dokonca ani to, koľko ľudí bolo zadržaných, koľko uväznených a koľko z nich bolo následne možno prepustených na slobodu.
Vieme však, čo títo ľudia robili. Zúčastňovali sa na pokojnej demonštrácii a mávali tibetskými vlajkami alebo rozdávali letáky.
Je šokujúce, že dva roky po týchto protestoch presne nevieme, koľko ľudí sa na tomto podujatí zúčastnilo a koľkých komunistická strana potrestala. Naozaj ma veľmi znepokojuje zasahovanie Komunistickej strany Číny do nezávislého fungovania súdneho systému tým, že vyžaduje zatýkanie ľudí a rýchle rozsudky. Národná bezpečnosť sa nesmie využívať ako dôvod na zrušenie základných občianskych práv.
Túto príležitosť chcem využiť aj na to, aby som zdôraznil potrebu prijať spoločné európske stanovisko v súvislosti s ľudskými právami a ochranou menšín v Číne.
Vieme, čo sa stane, ak sa nám nepodarí takéto stanovisko prijať. Zažili sme to už v minulosti, keď sa čínski komunistickí vedúci predstavitelia pokúsili zastrašovať jednotlivé členské štáty EÚ.
Na záver by som rád znova zopakoval stanovisko, ktoré som vyjadril aj na januárovom plenárnom zasadnutí, konkrétne, že dialóg o ľudských právach sa ukázal byť neúčinným a nevhodným nástrojom. Som presvedčený, že túto otázku musíme riešiť počas stretnutí na samite. Catherine Ashtonová na včerajšom stretnutí, ktoré sme mali v rámci Výboru pre zahraničné veci, v skutočnosti pripustila, že prístup založený na dialógoch o ľudských právach je potrebné zrevidovať. V tomto smere s vysokou predstaviteľkou súhlasím.
Marek Henryk Migalski
(PL) Vážená pani predsedajúca, rozumiem tomu, že podniky a súkromné subjekty uprednostňujú zisk pred dodržiavaním ľudských a občianskych práv. Rozumiem aj podobnému správaniu zo strany jednotlivých krajín. Nerozumiem však tomu, prečo sa takto správa Európska únia, pretože Európska únia bola založená na hodnotách, ktoré dnes nazývame európskymi.
Aká je reakcia Európskej únie na udalosti, o ktorých práve hovoríme? Neprítomnosť pani Ashtonovej - o nej sme už hovorili -, odchod zástupcu Rady práve vo chvíli, keď sme začali hovoriť o Tibete, a nakoniec úvodný prejav pána komisára.
Pán Šefčovič, uviedli ste, že na dialóg vyzývate obe strany. Bol to vtip? Skutočne myslíte vážne, že chcete vyzývať zástupcov Tibetu na tento dialóg? Mal som dojem, že prejavujú ochotu. Ak máte odvahu, vyzvite, prosím, predovšetkým čínske orgány, pretože práve oni znemožňujú tento dialóg.
Tunne Kelam
Vážená pani predsedajúca, Tibet a jeho kultúrne dedičstvo sú naším spoločným bohatstvom. Zachovanie tibetskej identity, náboženstva a jazyka a ich vývoj v najlepších možných podmienkach je v našom spoločnom záujme.
Je to smutné, avšak opak je pravda. Pod zámienkou priemyselného rozvoja dochádza ku kultúrnej genocíde a Tibeťanom hrozí, že sa vo svojej vlasti stanú menšinou. Uvedenej situácii možno predísť len tak, že sa im udelí skutočné autonómne postavenie. EÚ môže prejaviť vplyv a prispieť k začatiu nestranného a konštruktívneho dialógu, v ktorom by sa rešpektovali obe strany.
Pán komisár, poukázal by som na vaše vyjadrenie, že Tibet je zdrojom našich opodstatnených obáv. V dôsledku takéhoto dialógu a prostredníctvom otvorenia Tibetu zahraničným médiám a odborníkom OSN v oblasti ľudských práv môže čínska vláda len získať, a to nielen z domáceho, ale predovšetkým z medzinárodného hľadiska. Čína bude za skutočne veľkú považovaná len vtedy, keď bude rešpektovať svoje menšiny. Dalajlámovi, ktorého autorita je uznávaná na celom svete, by bolo ako gesto dobrej vôle potrebné umožniť návštevu vlasti.
EÚ by mala v plnej miere využiť Lisabonskú zmluvu a prostredníctvom konkrétnych opatrení preukázať aktívnu solidaritu s osudom národa s ohrozenou existenciou a tvrdo potláčaným prirodzeným právom na autonómiu a ochranu vlastnej kultúry. Podporujem myšlienku, že je potrebné uskutočniť stretnutie barónky Ashtonovej a dalajlámu a že je potrebné, aby EÚ konečne vymenovala osobitného zástupcu pre Tibet.
Peter Šťastný
(SK) 10. marca sme si pripomenuli 51. výročie povstania v Tibete, ale aj druhé výročie protestov, obe násilne potlačené ozbrojenými zložkami Číny.
Príčina je hlavne neochota Číny viesť dialóg s legitímnymi zástupcami tibetskej menšiny a snaha o postupnú asimiláciu a likvidáciu kultúry a náboženstva v Tibete. Osobne viem, čoho je schopný bezbožný a materialistický komunistický režim. Jedna z najstarších kultúr a náboženstiev, ktoré prežili mnohé tisícročia, je vo vážnom ohrození. Svetová verejnosť nesmie mlčať. Sám som členom skupiny Priateľov Tibetu pri Európskom parlamente. Takéto skupiny už fungujú v mnohých parlamentoch sveta, napríklad v USA, Nemecku, Austrálii, Indii, Česku a inde.
S hrdosťou oznamujem, že od 9. marca skupina Priateľov Tibetu už funguje aj v Národnej Rade Slovenskej republiky. Verím, že spoločne prispejeme k riešeniu tibetského problému cez sprostredkovanie jednaní najvyšších zástupcov Číny a jeho Svätosti XIV. dalajlámu. Toto je možná cesta úspešného zakončenia a vyriešenia aj problému tibetských utečencov, ktorí prevažne žijú v ťažkých podmienkach v okolitých krajinách. Apelujem na Komisiu, aby nezabudla na túto ťažko skúšanú skupinu ľudí vo svojich programoch.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Vážená pani predsedajúca, v súvislosti s dnešnou rozpravou sme optimistickí, pretože sa mi zdá, že v Parlamente prevláda jednomyseľnosť. Avšak na druhej strane, v skutočnosti už prebehlo mnoho takýchto rozpráv a rečníci sme výborní. Nechcem sa spravodlivo rozhorčovať, pretože som pokrytec, rovnako ako v podstate všetci v tomto Parlamente. Pokrytec, ktorý je závislý od týchto lacných výrobkov z Číny. Avšak v tejto chvíli by sme mali mať dostatok sebaúcty na to, aby sme hovorili kategoricky, oponovali istým skutočnostiam a rešpektovali ideály, ktoré sú nám drahé.
Možno prvým a najdôležitejším krokom bude čosi, čo tu už odznelo, o čom sme tu už hovorili. Mám na mysli vymenovanie osobitného koordinátora pre Tibet. Niekoho, kto bude riadiť tento proces, kto v našom mene prevezme zodpovednosť za otázky, ktoré súvisia s problémom Tibetu, aby sme neboli nerozhodní a aby sme rázne a odhodlane vyjadrili, že ľudské práva a občianske slobody sú pre nás dôležité. Urobme to. Urobme to teraz.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Vážená pani predsedajúca, dnešná diskusia o Tibete je vecou spravodlivosti a zodpovednosti. Preto nesúhlasím s tými, ktorí si myslia, že táto otázka "sa nás netýka".
Správy o tejto problematike predkladáme už mnoho rokov a znepokojuje ma skutočnosť, že napriek mimoriadnemu úsiliu tibetskej delegácie a najmä dalajlámu, ktoré je zamerané na presadzovanie dialógu, na priblíženie sa čínskym orgánom a na nájdenie spravodlivého a trvalého riešenia tohto konfliktu, aj naďalej dochádza k blokovaniu zo strany čínskych orgánov.
My v Európskej únii nemôžeme naďalej tolerovať túto hru a už vôbec ju nemôžeme podporovať. Z uvedeného dôvodu považujem za nevyhnutné vám znova pripomenúť naliehavosť a dôležitosť tejto rozpravy, a rovnako vás ešte raz upozorniť na to, že v súčasnom období je prekážkou pri riešení tejto situácie Čína.
Aj v tomto zmysle sa musíme vyjadriť jasne. Jediný spôsob, ako môže dať Európska únia jednotne najavo, že je oddaná ľudským právam, je, že bude akceptovať skutočnosť, že musí znášať aj náklady z obchodného a hospodárskeho hľadiska. V opačnom prípade nebude v súvislosti s ľudskými právami dôveryhodné nič.
László Tőkés
Vážená pani predsedajúca, 10. marca sme oslávili 51. výročie povstania ľudu v Tibete. Dalajláma od tých čias ponúka svetu model nenásilného presadzovania demokracie prostredníctvom dôsledného a trvalého záväzku predstavovať pre svoj národ skutočnú autonómiu.
My Európania sa od Jeho Svätosti dalajlámu neustále učíme. Nedávno prejavil svoju solidaritu s etnickou menšinou Ujgurov a postavil s na stranu Aung San Su Ťijovej a ďalších demokratických disidentov. Tu v Európskom parlamente sme odhodlaní zaručiť ochranu ľudských práv a práv menšín na celom svete.
(Predsedajúca prerušila rečníka.)
Franz Obermayr
(DE) Vážená pani predsedajúca, obrátim sa priamo na pána komisára, aby mi objasnil určitú vec. Ja osobne považujem Tibet za okupovanú krajinu a som presvedčený, že so mnou súhlasí mnoho ďalších poslancov tohto Parlamentu zo všetkých skupín. Dokonca ani vy, pán komisár, nemôžete vyhlásiť medzinárodné právo za neplatné. Som presvedčený, že táto otázka skutočne chytí za srdce každého európskeho občana. Každý vie o utrpení a kultúrnej genocíde v Tibete, všetci s ním sympatizujú, a preto považujem len za správne opýtať sa dôležitú otázku: kde je v celej tejto záležitosti EÚ? Veľmi rýchlo dokážeme posudzovať malé krajiny, ktoré sa dopustia priestupkov. Reagujeme rázne a naše hodnotenia malých krajín sú veľmi rýchle. Ak však dôjde k hodnoteniu veľkých krajín, hospodársky dôležitých krajín, ako napríklad Čína, sme z politického hľadiska veľmi opatrní. Sme veľmi obozretní z politického aj z diplomatického hľadiska. To, že sa púšťame do malých vinníkov, ale zatvárame oči, ak ide o Čínu, nie je ani znakom odvahy, ani zásadovosti. Rovnako nie sme schopní vyvíjať tlak na Čínu prostredníctvom miliónov v rámci rozvojovej pomoci. Preto očakávam, že vysoká predstaviteľka...
(Predsedajúca prerušila rečníka.)
Ivo Vajgl
(SL) Som jedným z mála tých, ktorí mali v poslednej dobe príležitosť navštíviť Tibet.
V Tibete došlo k určitému pokroku, jeho výsledok je však skôr negatívny ako pozitívny. Zničil tradičné kultúrne hodnoty, odsunul na okraj tradičnú tibetskú architektúru a tibetskému duchovnému životu vnútil moderný charakter. Znečistili sa rieky a objavili sa diaľnice, ktoré špatia tibetskú krajinu.
Avšak v Tibete dochádza k určitému pokroku. Nemôžeme to poprieť a myslím si, že naše požiadavky na Čínu a očakávania od tejto krajiny by mali ísť ruka v ruke s požiadavkou, aby bol uvedený pokrok prínosný aj pre Tibet a aby jeho život neprebiehal ako v múzeu.
Maroš Šefčovič
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, myslím si, že dnešná rozprava znova jasne poukázala na naše skutočné znepokojenie nad situáciou v Tibete. Myslím si, že v príspevkoch sa zdôrazňovalo, že tieto obavy sú viac ako 50 rokov po povstaní v Tibete, ktoré sa uskutočnilo 10. marca 1959, skutočné a oprávnené. Navyše, naša diskusia poukázala na potrebu oboch strán urýchlene obnoviť dialóg.
Môžem vás informovať, že Európska únia víta obnovenie dialógu medzi vyslancami dalajlámu a čínskou vládou, ku ktorému došlo v septembri 2002. Odvtedy uvedený dialóg dôrazne podporujeme a dúfame, že tento proces povedie k pozitívnym výsledkom a k pokojnému a trvalému vyriešeniu otvorených problémov.
Predstavitelia EÚ v rámci svojho politického dialógu a ďalších kontaktov s Čínou tento štát pravidelne vyzývajú, aby využíval uvedený proces pragmaticky a vyriešil tak všetky súčasné problémy, ktoré sa týkajú Tibetu. Kým Čína považuje uvedenú záležitosť za vnútornú, vzala na vedomie názory a obavy EÚ a informovala ju o vlastnom názore na uvedenú záležitosť.
Musím zdôrazniť, že EÚ upozorňuje na otázky týkajúce sa situácie v oblasti ľudských práv v Tibete aj v rámci politického dialógu a dialógu o otázke ľudských práv s Čínou. Navyše, EÚ neustále zdôrazňuje dôležitosť, ktorú prikladá dodržiavaniu slobody prejavu a náboženského vyznania v Tibete.
Pozorne sme sledovali posledný vývoj tohto dialógu a formuje sa dialóg medzi čínskou vládou a zástupcami dalajlámu. Môžem vám povedať, že minulý mesiac nám obe strany poskytli informácie o poslednom kole rozhovorov a znova sme ich povzbudili, aby dosiahli značný pokrok.
Na záver mi dovoľte vyjadriť presvedčenie, že aj táto dnešná rozprava potvrdila náš pokračujúci záväzok zapájať sa s Čínou do riešenia otázky Tibetu a spolupracovať s cieľom dosiahnuť zlepšenie v oblasti dodržiavania ľudských práv a slobôd v Tibete.
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, pred dvoma rokmi sa v Lhase uskutočnili pokojné protesty mníchov, na ktoré čínske orgány reagovali brutálnym zásahom polície a armády. Usmrtili desiatky a zranili niekoľko stoviek civilistov. Odvtedy Tibeťania uskutočnili viac ako 200 pokojných protestov, na ktorých sa zúčastnili rôzne sociálne skupiny vrátane učiteľov, študentov a intelektuálov.
Európsky parlament prijal v priebehu svojho predchádzajúceho funkčného obdobia osem uznesení o Tibete a veľakrát o tejto otázke rokoval. Výsledky tohto úsilia stále nie sú uspokojivé. Nedávno čínske orgány zadržali 30 žiakov školy v Ma-čchu, ktorí začiatkom marca na druhé výročie udalostí v Lhase opäť vyjadrili svoje presvedčenie a začali pokojný protest. O mnohých podobných incidentoch sme bezpochyby ani nepočuli.
Preto navrhujem, aby sa uvedený problém začlenil do zodpovednosti vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a aby nadobudol širšiu perspektívu. Na uvedený krok by nadviazali konkrétne opatrenia a dúfam, že aj viditeľné výsledky. Ďakujem vám za pozornosť.
Danuta Jazłowiecka  
V súčasnosti sú médiá plné informácií o Číne. V správach, článkoch a knihách sa neustále píše o rozvoji a modernizácii v Číne a o hospodárskom zázraku, ku ktorému tam dochádza. Médiá v tejto súvislosti v poslednej dobe písali aj o Tibete.
V nedávnej správe amerického časopisu Newsweek sa uvádzalo, že "Čína robí pre Tibeťanov veľa dobrého", pretože jednému z najchudobnejších regiónov na svete pomáha dostať sa zo zaostalosti. V správe sa uvádza, že Číňania investujú do dopravnej a telekomunikačnej infraštruktúry, vzdelávania, zdravotníctva a do prístupu k vode a k elektrickej energii. Zdá sa teda, že sa začal vykonávať plán prezidenta Chu Ťin-tchaa, v rámci ktorého sa súčasne so zlepšovaním životnej úrovne Tibeťanov uskutočňuje aj pokus o to, aby sa vzdali svojej slobody slova, náboženského vyznania a úsilia o autonómiu. Môže však byť táto stratégia úspešná?
Nepokoje v Lhase, ktoré prepukli pred dvoma rokmi v deň výročia protičínskeho povstania, ako aj udalosti spred dvoch týždňov veľmi jednoznačne ukázali, že Tibeťania sa vo svojej krajine cítia prenasledovaní. História našej krajiny ma naučila, že za slobodu a dôstojnosť sa oplatí zaplatiť akúkoľvek cenu. Hospodárske záujmy sa nesmú stať príčinou toho, aby sa zabudlo na prenasledovaných a na utrpenie.
Zdá sa mi, že Európsky parlament je orgán, ktorý by mal zvlášť dôrazne vyzvať na právo Tibeťanov zachovať si vlastnú identitu. Zastupujeme tu občanov Európskej únie a v ich mene by sme mali uistiť Tibeťanov o našej solidarite.
Csaba Sógor  
Tibetský národ 10. marca 1959 revolučnou cestou bránil svojho vodcu, avšak ich počiatočný entuziazmus bol neľútostne potlačený čínskym komunistickým režimom a jeho "mierovým oslobodením", ktoré si vyžiadalo niekoľko tisíc obetí z radov civilného obyvateľstva. Odvtedy dalajláma, ktorý je nútený žiť v exile, už pol storočia uskutočňuje pokojný protest. Odvtedy sa Tibeťanom neumožnilo slobodne si pripomenúť tento deň. Vo východnej Európe, odkiaľ pochádzam, sa odohral podobný príbeh. Aj keď sa v našom prípade zdá, že s podobnými praktikami komunistických systémov sme skoncovali, myslím si, že by sme nemali zabúdať na ponaučenia: v histórii každého národa sú udalosti, spomienky, ktoré by sa nemali zakazovať. V dnešnej rozprave však ide o viac. Ako zástupca spoločenstva národnostnej menšiny chápem situáciu tibetského národa a vyzývam svojich kolegov poslancov, aby svojimi hlasmi podporili mierové úsilie Tibetu na ceste k autonómii.
