Europæisk strategi vedrørende romaerne (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandlingen om redegørelser fra Rådet og Kommissionen om den europæiske strategi vedrørende romaerne.
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Rådet anerkender fuldt ud den afgørende betydning af at iværksætte passende foranstaltninger med henblik på at forbedre situationen for romaerne og fremme deres grundlæggende rettigheder, som Parlamentet anmodede om i sin beslutning fra den 31. januar.
Som De ved, er der sket reelle fremskridt under det franske formandskab på områderne for ikkediskrimination og inddragelse, og i denne sammenhæng har det været muligt at tage hensyn til romaernes situation, ikke mindst i pakken om den sociale dagsorden, som kommissær Špidla fremlagde den 2. juli.
Formålet med Kommissionens pakke er at sætte fornyet skub i politikkerne om bekæmpelse af fattigdom, udstødelse og diskrimination, som påvirker de svageste grupper. Fra dette synspunkt yder de forslag, som Kommissionens har fremsat, og som gør status over de eksisterende instrumenter, som hjælper med at sikre øget inddragelse af romaerne, et særdeles godt bidrag.
Rådet beklager, at medlemsstaterne ikke med hensyn til de finansielle betingelser kunne nå til enighed om en pakke vedrørende kampen mod fattigdom og social udstødelse. Det ville jeg sige i forbindelse med denne forhandling.
Det første europæiske topmøde om romaerne blev afholdt den 16. september. Det blev støttet af formanden for Kommissionen og af det franske formandskab for EU. Den redegørelse, der blev vedtaget, understreger medlemsstaternes ansvar med henblik på at sikre meningsfuld inddragelse af romaerne ved at lægge vægt på styrkelsen af menneskers individuelle rettigheder og vigtigheden af romaniorganisationernes deltagelse.
Et andet topmøde om ligestilling blev afholdt den 29. og 30. september 2008. På dette topmøde lagde vi vægt på de problemer, som romaerne alt for ofte står overfor, uanset om det drejer sig om adgang til uddannelse, arbejdspladser og erhvervsuddannelse eller adgang til andre varer og tjenester, og det satte os i stand til at se, hvordan vi kan handle mere effektivt for at bekæmpe forskelsbehandlingen af denne befolkning.
Vi glæder os også over, at romaernes situation overvejes i EU, og vi vil sikre, at det er en af prioriteterne for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder.
Det franske formandskab udformede for nylig en række forslag til konklusioner vedrørende romaernes specifikke situation. Disse konklusioner vil blive fremlagt for Rådet (udenrigsministrene) og Rådet (generelle anliggender og eksterne forbindelser) næste mandag og tirsdag. Jeg skal fremlægge dem for Parlamentets Udenrigsudvalg på tirsdag.
Forslagene til konklusioner opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at inddrage romaernes situation i udformningen og gennemførelsen af politikker om beskyttelse af grundlæggende rettigheder, politikken om bekæmpelse af fattigdom og forskelsbehandling, politikker om ligestilling mellem kønnene og politikker om adgang til uddannelse, boliger, sundhedspleje, beskæftigelse, domstole og kultur. I disse forslag til konklusioner opfordrer vi Kommissionen og medlemsstaterne til at udpege håndgribelige foranstaltninger for 2009 og 2010.
Med dette for øje omhandler de også en bedre udnyttelse af strukturfondene. Derfor opfordrer Rådet Kommissionen til i 2010 at forelægge det en rapport om de opnåede fremskridt med henblik på at fortsætte drøftelserne og gennemføre de nødvendige høringer af romaernes organisationer.
Det var, hvad jeg ville sige i dag.
Vladimír Špidla
medlem af Kommissionen. - (CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Det første europæiske topmøde om romaerne, som blev afholdt i Bruxelles den 16. september, var af grundlæggende betydning for partnerskabet mellem hovedaktørerne på dette område. Der deltog mere end 500 seniorrepræsentanter for EU-organer, medlemsstaterne og ngo'er, og det afspejlede vores fornyede vilje til at øge indsatsen for at bekæmpe den sociale udstødelse af romaerne.
Det fremgik klart, at det overordnede mål skal være at integrere romaerne fuldstændigt i Europas økonomiske, sociale og kulturelle liv og at sikre lige muligheder for alle i EU, herunder romaerne. Civilsamfundet skal fuldt ud inddrages i dette partnerskab. Det betyder, at romaerne skal deltage ved at foreslå, gennemføre og overvåge politikker, der gælder for dem. Kommissionen glæder sig derfor over bidraget til topmødet fra ngo'er, f.eks. erklæringen fra organisationen EU Roma Policy Coalition. Der er opnået enestående fremskridt i år med hensyn til integration af romaer gennem en kombineret indsats fra EU's og medlemsstaternes side og gennem samarbejde baseret på gensidig tillid og velvilje.
Efter Kommissionens mening var de vigtigste konklusioner af topmødet følgende: en forpligtelse til at fremme de individuelle rettigheder for romanimænd, -kvinder og -børn; en anerkendelse af, at EU og medlemsstaterne deler ansvaret for at støtte integrationen af romaer i deres forskellige aktivitetsområder; en anerkendelse af, at EU skal støtte medlemsstaterne i gennemførelsen af deres politikker via koordinering og finansiel støtte fra strukturfondene; en konsensus om, at det er nødvendigt at støtte kulturelt følsomme tilgange med fokus på romaer med henblik på at fremme deres integration i det almene samfund, hvad angår uddannelse, beskæftigelse og lokalsamfund uden at udstøde andre tilsvarende dårligt stillede medlemmer af samfundet.
Kommissionen udtrykte også klart på topmødet, at den vil tage alle vigtige skridt inden for sit område med henblik på at forbedre situationen for romaerne, og at den vil sikre, at de får mulighed for at udnytte de grundlæggende rettigheder, der garanteres i chartret, fuldt ud. Kommissionen vil ikke tøve med at gribe ind, hvis fællesskabslovgivningen overtrædes, og dette omfatter de grundlæggende rettigheder.
Med hensyn til konklusionerne fra topmødet har formand Barroso og jeg foreslået, at der skabes en platform for inddragelse af romaerne. Det vil tilvejebringe en ramme for bilaterale møder på højt plan, så f.eks. finansielle instrumenter til støtte for samhørigheds- og regionaludviklingspolitikkerne bedre kan målrettes mod integration af romaerne. Platformen vil endvidere være en konkret opfyldelse af Kommissionens løfte om at gøre EU's instrumenter og politikker mere effektive og at rapportere om de opnåede resultater.
I forbindelse med konklusionerne fra Rådets møde i juni skal medlemsstaterne nu evaluere fremskridtene til dato og øge indsatsen for at sikre fuld integration af romaerne. Kommissionen vil naturligvis støtte medlemsstaterne. Bortset fra det ser Kommissionen frem til mødet i Rådet (generelle anliggender) den 8. december, hvor forslag om konklusionerne vedrørende integration af romaerne vil blive drøftet.
Lívia Járóka
for PPE-DE-Gruppen. - (HU) Hr. formand, hr. kommissær, hr. minister, mine damer og herrer! I det seneste år er der opnået betydelige fremskridt med hensyn til at opnå anerkendelse på europæisk plan af den kendsgerning, at integrationen af de 10 mio. romaer, der lever i fattigdom i medlemsstaterne, og den fulde opfyldelse af deres rettigheder er i alle de europæiske samfunds interesse.
Jeg synes dog, at denne proces nu er gået i stå. I henhold til Parlamentet og ngo'er er der behov for professionel overvågning og tilsyn fra EU's side. Selv om medlemsstaterne i de planer, de har indsendt til EU, har angivet, at de vil integrere romaer, der lever inden for deres grænser, støtter deres budgetter og resultater ikke disse erklæringer.
De enkelte projekter, som er finansieret af EU-midler, har ikke givet slående resultater. Udstødelsen af de europæiske romaer fra økonomien og boliger, deres mangel på adgang til kvalitetsundervisning og de foruroligende sundhedsindikatorer er ikke blevet forbedret. De er blevet forringet og svækker fortsat Europas sociale samhørighed.
Der kræves en professionel indsats, som er meget mere omfattende end de projektbaserede tiltag indtil videre, og de skal omhandle både romaer og ikkeromaer for at udvikle de nævnte områder på en måde, der går på tværs af partier og cyklusser. En grundlæggende forudsætning for, at disse foranstaltninger kan gennemføres med godt resultat, er, at kommende formandskaber også forpligter sig over for de fælles europæiske foranstaltninger, som det franske formandskab har udformet.
Det er afgørende, at der omgående iværksættes foranstaltninger med henblik på at opnå accept af romaerne og udnytte deres økonomiske kapacitet til fordel for den europæiske udvikling. Fra begyndelsen af samhørighedspolitikken til udvidelsen i 2004 blev der opnået nogle gode resultater, men det er for længe at vente endnu tre årtier. Denne situation kræver intet mindre end kriseforanstaltninger. Romaernes ghettoer kan kun udryddes ved at reintegrere deres tusinder af indbyggere på arbejdsmarkedet, ved at udnytte nye og ikkeudviklede områder af økonomien, f.eks. vedvarende og alternativ energi eller miljøbeskyttelse, maksimalt og ved at skabe integreret kvalitetsuddannelse.
Romaernes egen identitet, deres nationale identitet, som de har med fra deres hjemland, og deres sociale og økonomiske identitet, skal styrkes samtidig. Medtagelsen af et pilotprojekt til 5 mio. EUR i budgettet for 2009 sikrer, at vi kan tale om dette spørgsmål, men processen må ikke standse her. I stedet for bilaterale møder har vi brug for en EU-strategi, der kan skabe nye elementer, retlige grundlag og potentielle sanktioner samt monetære mekanismer.
Jan Marinus Wiersma
for PSE-Gruppen. - (NL) Hr. formand! I den seneste tid har Parlamentet udtrykkeligt talt for udviklingen af en langsigtet strategi for integrationen af romaerne i Europa. I det sidste år er det blevet tydeligt, at der skal gøres mere på dette område, primært af medlemsstaterne, men også af EU. Rådet skal snart drøfte dette emne igen. Det alene er tegn på, at vores regeringsledere med god grund lægger stor vægt på en effektiv politik med henblik på at bekæmpe forskelsbehandling af romaer og deres sociale og økonomiske udstødelse.
Dette emne står også højt på Kommissionens dagsorden. I september afholdt den det første topmøde om romaer med deltagelse af repræsentanter for medlemsstaterne, Kommissionen selv og navnlig romaernes civilsamfund, som fik mulighed for at fremsætte anbefalinger vedrørende den europæiske politik om romaer.
Som en del af den europæiske strategi vedrørende romaerne bør et politisk møde på højt plan afholdes hvert år med henblik på at kontrollere det politiske fremskridt, udveksle positive erfaringer, men også - om nødvendigt - fremsætte kritiske bemærkninger. Jeg håber, Kommissionen kan give tilsagn om dette i dag.
Der skal dog gøres mere. Derfor skal Rådet klart og specifikt pålægge Kommissionen at udvikle en bred, strategisk og langsigtet politisk ramme for at bryde den onde cirkel med udstødelse, som generationer af europæiske romaer er fanget i.
Der er ingen grund til at vente længere med de politiske forslag. Det er indlysende, hvad der skal gøres: Utallige undersøgelser og politiske henstillinger har kortlagt flaskehalsene. Parlamentets beslutninger giver en klar og specifik oversigt over de mulige politiske initiativer.
Viktória Mohácsi
Hr. formand! Den 31. januar vedtog vi med stort flertal her i Parlamentet Parlamentets egen beslutning, som klart anmoder Kommissionen om at udforme en europæisk strategi vedrørende romaerne. Uddannelse, boliger, beskæftigelse og sundhed blev identificeret som fire prioriterede områder, hvor materielle og menneskelige ressourcer skal stilles til rådighed.
Kommissionens redegørelse, som vi lige har hørt, er ikke særlig overbevisende, og jeg må ærlig talt sige, at den på uhyggelig vis mindede mig om propagandaerklæringerne fra østeuropæiske socialistiske diktaturer. Ligesom dengang hører vi i dag kun om succes, udvikling og andre positive budskaber, mens romaerne i realiteten stadig lever i lejre og ghettoer, dagligt møder ydmygelser, forskelsbehandling og i værste tilfælde racistiske angreb. Det har resulteret i, at næsten 30 000 romaer fra Italien alene rejser hen over EU's territorium for endelig at finde et hjem i en af medlemsstaterne.
Jeg har her et brev fra næstformand Barrot dateret den 6. november, hvori han forsikrer mig og fire af mine kolleger, at vi kan være sikre på, at han vil arbejde tæt sammen med kommissær Špidla for at sikre, at Kommissionen opfylder de forventninger, som romaernes ngo'er har. Han nævner dog ingen strategi, men kun en platform for integration af romaer. Hvordan kan det forklares?
Hvad angår det europæiske topmøde om romaer, har jeg kun hørt kritik fra ngo'erne, fordi de forventede langt mere af dette historiske topmøde, og fordi de ikke var inddraget i forberedelserne. Men jeg vil gå endnu videre: Det er stadig ikke tydeligt, hvordan Berlusconis regering har fremlagt resultaterne af fingeraftryksregistreringen for Kommissionen.
Daniel Cohn-Bendit
for Verts/ALE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, hr. kommissær, hr. minister! Denne forhandling er lidt hyklerisk. Vi skal kalde en spade for en spade. Vi har et problem med romaerne, og det er, at de kraftigt afvises i varierende grader i de fleste samfund. Italien er blevet nævnt. Tjekkiet og Rumænien kender eksempler på reelle pogromer og racistiske angreb.
I denne situation bør EU gøre én ting, nemlig give romaerne status som en europæisk minoritet. Officiel anerkendelse er med andre ord første skridt hen imod bekæmpelse af udstødelse. Dernæst skal vi udvikle en strategi vedrørende romaerne, som dog skal bestå af to dele: en strategi for romaer med fast bopæl og en strategi for romaer, der er nomader. For vi kan ikke tvinge nomader til at slå sig ned, og vi kan ikke tvinge romaer med fast bopæl til at rejse. Det er et vanskeligt problem. Jeg var ansvarlig for romaerne i Frankfurt i seks år, og jeg kender til problemerne i det daglige arbejde.
Men det grundlæggende problem er - og derfor er bemærkningerne om organisationen også rigtige: Hvis vi ikke skaber strukturer sammen med repræsentanterne for romaernes organisationer, vil indsatsen mislykkes, fordi vi altid taler så alfaderligt om deres problemer og ikke forsøger at løse deres problemer sammen med dem - herunder deres indvendinger. Vi taler f.eks. om skoler. Men der er romanifamilier, som ikke ønsker at sende deres børn i skole, og andre, som ønsker at sende dem i skole. Det er forskellige problemer. Jeg er derfor enig i, at vi skal holde op med at komme med positive statusrapporter, som f.eks. "vi er bekymrede" og "vi har programmer" osv., når vi ved, at de ikke fungerer.
Kort sagt: Anerkend først problemet mere klart, og integrer derefter mere radikalt romaernes organisationer i processen.
Roberta Angelilli
for UEN-Gruppen. - (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg er helt enig i Kommissionens tilgang med hensyn til romaerne. Jeg kan forstå den pragmatiske tilgang uden politiske og ideologiske implikationer, en tilgang, der - som formand Barroso sagde på topmødet i Bruxelles den 16. september - kræver, at alle ledere inddrages uden undtagelse fra romanisamfundet til de offentlige myndigheder ført an af Kommissionen.
Politikker om romaer er bestemt medlemsstaternes område, men det er godt, at de endelig koordineres på EU-plan. Gode fremgangsmåder skal koordineres, og brugen af midler skal overvåges regelmæssigt. Hvor mange ressourcer er der blevet spildt i de sidste par år? Hvor mange muligheder er vi gået glip af? Når vi ser på den reelle situation og indregner reelle undtagelser, er der desværre underskud på budgettet. For mange midler er ikke blevet anvendt, og for mange er blevet spildt på foranstaltninger og projekter, der ikke har givet resultat. Hvis vi vil tage dette alvorligt, kan vi ikke foregive, at dette ikke er sket. I den henseende kan vi reelt sige: "Den af jer, der er uden synd, skal kaste den første sten". Kommissionen har udformet et nyttigt dokument til medlemsstaterne. Alle skal nu yde deres bidrag startende med uophørligt at bekæmpe enhver form for racisme og diskrimination og fremme seriøse integrationspolitikker, der primært skal have tre prioriterede områder: uddannelse, vaccinationer og sundhedspleje samt erhvervsuddannelse og beskæftigelsesprogrammer, også ved hjælp af mikrokreditter.
Men vi skal bede romaerne om at påtage sig deres ansvar. Jeg vil give et eksempel. Vi skal absolut holde op med at tolerere, at romaniforældre tvinger deres børn til at tigge, og at de tager børnene ud af skolen, for at de kan tigge. Udnyttelse og ulovlige aktiviteter af enhver art kan ikke tolereres overhovedet. Kun ved at kombinere solidaritet, integration og respekt for loven kan vi finde den rigtige strategi for at løse disse problemer.
Giusto Catania
for GUE/NGL-Gruppen. - (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Efter Parlamentets vedtagelse af beslutningen besøgte vi romanilejre, og vi kunne med egne øjne se, hvordan de byder fremmede velkommen, og hvordan de lever. Vi besøgte lejre i Rom, og vi kunne se, at romaer har et reelt behov for speciel beskyttelse, fordi de siden EU's udvidelse er blevet et af de største mindretal i EU. Vi skal sikre, at dette mindretal i alt væsentligt anerkendes som et europæisk mindretal.
De foranstaltninger, der er gennemført i de sidste par år, har været dårligt tilrettelagt og har ikke været koordineret i EU. Der er derfor spildt mange penge, og det er ikke lykkedes at forbedre romaernes situation strukturelt og varigt, især ikke på områder som uddannelse, boliger og beskæftigelse. Vi oplever daglig racediskrimination, både lokalt og i programmer, der ikke er rettet mod integration. Vi oplever også konstant diskrimination fra politiets side og endda racestereotypering fra regeringernes side, som overvejer at registrere romaer ved hjælp af fingeraftryk eller andre former for registrering. Der gennemføres en reel kriminaliseringskampagne imod romanisamfundet i Europa. Hver dag hører vi udtalelser fra politiske figurer i denne retning, både fra højre og venstre.
Jeg håber, at fru Angelilli kan overbevise lederen af sit parti, der også er formand for det italienske Deputeretkammeret, om, at romaer kan integreres, hvilket er det modsatte af det, han har sagt offentligt.
Frank Vanhecke
- (NL) Hr. formand! Jeg beder den forrige taler om forladelse, men påstanden om, at de betydelige problemer, der er forbundet med at leve med romaer, blot kan reduceres til diskrimination eller fordomme, er muligvis politisk korrekt, men den holder overhovedet ikke vand i virkeligheden.
Romaerne selv fastholder en række skikke, der er vanskelige, hvis ikke umulige, at forene med de grundlæggende standarder, der gælder i de fleste europæiske lande. Enorm arbejdsløshed blandt voksne og det chokerende antal romanibørn, der udebliver fra skolen, er i første instans ikke et resultat af nogen form for diskrimination.
I sidste uge afgjorde den italienske kassationsret, at sigøjneres tiggeri udgør en integreret del af romanikulturen og derfor ikke kan forbydes. Jeg er spændt på, hvor det vil føre os hen. Jeg går personligt ind for en meget respektfuld og human, men samtidig utvetydig tilgang.
Alle, der ønsker at leve i vores samfund, skal respektere dets love og standarder. Tiggeri, manglende sikring af grundlæggende sundhedspleje til børn eller værre og systematisk udeblivelse fra skolen er alt sammen forkert i vores samfund.
Magda Kósáné Kovács
. - (HU) Hr. formand! Dagens forhandling er en del af en proces, hvor der stadig skal træffes vigtige beslutninger, og derfor understreger jeg endnu en gang, at man trygt kan omtale levevilkårene for det største mindretal i Europa som sammenlignelige med levevilkårene i udviklingslandene. De kan naturligvis blive yderligere rakket ned af påstande om, at det er deres egen fejl, mens det er præcis deres uddannelses-, bolig-, sundheds- og beskæftigelsessituation, der ligner situationen i udviklingslandene. Uden omgående, koncentreret og målrettet ekstern bistand har disse 10-12 mio. mennesker ingen chance for at bryde ud af deres fattigdom og udstødelse. Denne grad af social udstødelse hindrer den grundlæggende opfyldelse af romaernes rettigheder med hensyn til menneskelig værdighed og ligebehandling.
Der er allerede flere årtier siden, at Europa fra afstand kunne overveje den kendsgerning, at der parallelt med et så stort økonomisk potentiale kunne være et så stort antal mennesker, der levede på dets territorium fra generation til generation i social isolation. På intet tidspunkt åbnede økonomisk udvikling i sig selv en reel mulighed for mobilitet for dem, der var nederst på den sociale rangstige.
Vi deler ansvaret, først og fremmest fordi romaernes situation ikke har ændret sig grundlæggende i de nye medlemsstater siden udvidelsen eller i kandidatlandene inden udvidelsen. Samtidig præges stemningen mod romaer i stigende grad af europæiske ekstremisters åbne opråb, som vi skal stoppe i Europa. Den kendsgerning, at dette emne er på dagsordenen, viser, at der er meget at gøre: Kommissær Špidla opremsede mange af disse opgaver suppleret af mine kolleger. Lad os kombinere vores opgaver, og emnet vil igen være på Parlamentets dagsorden i februar.
Jiří Maštálka
- (CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Som skyggeordfører for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender vil jeg gerne udtrykke min enorme påskønnelse af både Kommissionens og ordførerens omhyggelige arbejde for at sikre en positiv løsning på problemet med et af mindretallene i EU. Forhandlingen viste desværre, at kommissær Špidlas tale var enten dårligt oversat eller dårligt forstået af både fru Mohácsi og hr. Cohn-Bendit. Jeg kommer fra Tjekkiet, et land, der ofte og efter min mening ganske uretfærdigt er blevet kritiseret i denne sammenhæng, og som har stor erfaring med problemet. På grundlag af dette vil jeg fremhæve fire punkter. Jeg er enig med Kommissionen i, at problemet kun kan løses ved så vidt muligt at kombinere regionale, nationale og europæiske strukturer. For det andet er jeg enig i, at vi aktuelt har nok instrumenter til at gennemføre integrationspolitikkerne. For det tredje er jeg grundlæggende enig i den holdning, som Kommissionen og nogle af mine kolleger har udtrykt, nemlig at nøglen til en vellykket løsning også afhænger af samarbejdet med repræsentanter for romanimindretallet selv.
Adrian Severin
- (EN) Hr. formand! Romaerne er en paneuropæisk, etnokulturel samfundsgruppe med dramatiske sociale og økonomiske problemer. Disse problemer bør primært løses af EU gennem en fælles politik, hvilket kræver klare retslige bestemmelser.
Vi kan ikke gøre fiktionen om et nationalt borgerskab for romaer til virkelighed, når romaerne afviser at påtage sig én bestemt stats nationalitet. Romaer er europæiske borgere uden et nationalt projekt. Derfor fungerer de modeller, der normalt anvendes i forbindelse med nationale mindretal på nationalstatsniveau, ikke. Romaernes sociale og kulturelle integration er et transnationalt anliggende, og derfor er det først og fremmest EU's ansvar.
Medlemsstaterne selv har naturligvis også et ansvar for romaerne med hensyn til ikkediskrimination, social inddragelse og faste lokale foranstaltninger. Men disse ansvarsområder skal betragtes som subsidiære. Når Kommissionen understreger, at hovedansvaret ligger hos medlemsstaterne, afviser den faktisk at påtage sig sit naturlige ansvar og går tilbage til en model, som har vist sig at være ineffektiv.
Vi skal skabe et europæisk offentligt rum til romaerne og en ordning for romaernes aktive deltagelse i udformningen og gennemførelsen af politikker. Uden det kan vi reelt ikke løse problemet. Vi kan ikke have en reel strategi.
Katalin Lévai
- (HU) Hr. formand! Selv om de europæiske institutioner har demonstreret deres forpligtelse til at respektere europæiske værdier og grundlæggende rettigheder og til at bekæmpe diskrimination, er det reelle billede med hensyn til romaernes integration i Europa nedslående. De fleste romaer lever under dårlige sociale vilkår, og de problemer, de kæmper med, har ikke ændret sig i årevis. Hovedparten af disse er problemer med social udstødelse, mangel på beskæftigelse, adskillelse i skolerne og de mange ulemper, romanikvinder står overfor.
I en tid med økonomisk krise i Europa er det nemt at søge efter en syndebuk mellem repræsentanterne for de svageste sociale grupper, og derfor mangedobles de voldelige aktioner mod romaer - angreb, som er målrettet mod uskyldige, og som ved mere end én lejlighed har haft fatale følger.
I en sådan situation er løsningen ikke at indsamle fingeraftryk på en etnisk diskriminerende måde eller danne lovhåndhævelsesorganer eller militser, der skal indgyde frygt blandt anstændige mennesker for at skræmme dem væk. Det reelle svar er en europæisk strategi vedrørende romaer baseret på fem områder: uddannelse, beskæftigelse, boliger, sundhed og aktiv deltagelse i samfundet fra romaernes side. Uden en sådan europæisk politik vedrørende romaerne kan der heller ikke være tale om en national politik vedrørende romaerne.
Zita Pleštinská
- (SK) Hr. formand! EU har en forpligtelse til at vedtage en strategi vedrørende romaerne, selv om medlemsstaterne også bør være mere aktive på dette område. Jeg bor selv i en slovakisk region, hvor romaerne udgør omkring 10 % af befolkningen. Jeg har derfor indgående kendskab til deres specifikke socialt dårlige situation. Hovedansvaret bæres af de lokale selvstyrerepræsentanter, som ofte selv skal håndtere meget komplekse problemer primært vedrørende beskæftigelse som følge af romanibefolkningens lave uddannelsesniveau.
Hvis vi skal finde afbalancerede løsninger, skal vi først og fremmest inddrage repræsentanter for romanimindretallet, som har indgået kendskab til denne gruppes problemer, i dialogen. Først da kan vores løsninger være effektive. Den Europæiske Socialfond er det vigtigste instrument for menneskers integration på arbejdsmarkedet. Jeg opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at unødige administrative hindringer ikke afskrækker ngo'er og lokale selvstyrerepræsentanter fra at ansøge Den Europæiske Socialfond om finansiering til projekter, som kan bidrage en effektiv løsning af problemet med romaer.
Marusya Ivanova Lyubcheva
- (BG) Hr. formand! Jeg støtter i princippet Kommissionens holdning. Selv om problemet med romanibefolkningen har været drøftet ofte, har vi stadig ikke fundet de mest velegnede løsninger, der kan føre til vedvarende integration af dem i samfundet. Det gælder efter min mening for alle medlemsstater. Den grundlæggende årsag ligger stadig i problemets etnocentricitet. Det er, som om vi har "etniciteret" romaernes sociale problemer og behandler disse problemer, som om de udelukkende tilhører en særlig etnisk gruppe. Vi skal skifte tilgang. Ja, en overvældende andel af romaerne er fattige og har ikke adgang til husly og tilstrækkelig uddannelse. Men disse problemer gælder ikke kun for dem. Kombinationen af disse sociale problemer i én separat, etnisk gruppe fører til åben diskrimination. Som følge heraf er deres integration blevet mere kompliceret og intensiv, og løsningen af deres problemer er meget vanskeligere. Det er derfor vigtigt, at vi gennemfører en politik, som beskytter den enkeltes rettigheder, og til det har vi har et grundlæggende instrument: subsidiering.
I Bulgarien har vi en lang række problemer, som vi forbinder med romaerne, og det har fået os til at indføre foranstaltninger til forberedelse af et rammeprogram for forbedringen af de sociale forhold, der forårsager denne etniske diskrimination. Vi tilbyder en udveksling af holdninger om grundelementerne i rammeprogrammet med andre medlemsstater, hvor dette også er et betydeligt problem.
Elly de Groen-Kouwenhoven
- (NL) Hr. formand! Der er efter min mening en lighed mellem problemet med romaer og raceproblemet i USA. Det er lykkedes for amerikanerne at løse det - i hvert fald delvist - og det er kommet langt foran med Obamas sejr, men skandalen - i mangel på et bedre ord - varer ved i Europa.
Hvorfor godkendte vi ikke alle denne beslutning på plenarmødet i januar? Det var der en god grund til. I beslutningen hed det bl.a., at vi går ind for en romanienhed i Kommissionen, en europæisk strategi vedrørende romaerne, en generel tilgang, der involverer samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen, og den roma-til-roma-strategi, som OSCE har udviklet. Det har ikke ført til noget med undtagelse af et topmøde, hvor der var endnu mere snak uden samarbejde fra eller med romaerne.
Jeg kan fortælle Dem, at romaerne, som jeg har arbejdet tæt sammen med i 10 år, var meget skuffede over resultatet. Jeg beklager, kommissær Špidla, at jeg ikke kan begejstres af Deres platform, som er endnu et debatforum, om end på højt niveau, inden for rammerne af bilaterale møder. Vi har talt meget. Hvis der er noget, vi har brug for, er det handling.
Jeg læste for nylig en artikel, der begyndte med ordene: Vi får snart et blodbad. Der er uniformerede selvtægtpatruljer i en række europæiske lande, der provokerer romaerne. Skal vi vente, indtil vi får situationer som i Italien, hvor hele lejre går op i flammer?
Hannes Swoboda
- (DE) Hr. formand! Jeg undskylder over for Parlamentet og formanden for min sene ankomst, især fordi jeg er den, der altid siger til mine kolleger i gruppen, at de skal komme til tiden. Det er derfor særlig pinligt for mig.
Jeg har blot en enkelt bemærkning. Jeg har lyttet til både hr. Jouyet og kommissæren. Vi er helt enige med hensyn til målsætningerne, men eftertrykkeligheden, EU's insisteren over for medlemsstaterne - og også kandidatlandene eller de potentielle kandidatlande - er ikke stærk nok.
Det, som vi for nylig har set i Beograd og andre lande, men også inden for EU, er allerede nævnt. Det er skandaløst, at vi i dag stadig taler om romanilejre. Jeg anmoder derfor både repræsentanten for Rådet og Kommissionen om omgående at advare og i højere grad opfordre medlemsstaterne til endelig at løse deres opgaver. Billedet er ikke så rosenrødt, som det nogle gange gengives her.
Jeg er hr. Cohn-Bendit taknemmelig for at være så tolerant, at han lod mig tale.
Formanden
Jeg er formand for dette møde, ikke hr. Cohn-Bendit. Vi er netop gået over til catch the eye-proceduren. Derfor fik De ordet, så der er slet ikke tale om privilegier.
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand! Dette har været en særdeles vigtig forhandling for Rådet. Essensen af den er for mig, som mange af Dem har påpeget, at romaerne som gruppe er dårligt stillet og er meget udsat over for fattigdom, diskrimination og racistiske angreb. Det er blevet sagt, og desværre er det sandt, som mange af Dem har understreget.
Som hr. Severin, hr. Cohn-Bendit og fru Mohácsi alle helt korrekt sagde, er det klart, at vi ikke skal nære falsk optimisme, og at det bliver meget vanskeligt at gennemføre strategien. Som De fremhævede skal vi i vores daglige arbejde skelne mellem dem, der er blevet fastboende, og dem, der stadig er nomader. De er ikke ens: Deres levevis og levevilkår er ikke de samme. Selv om vi virkelig ønsker at hjælpe i det daglige, er det meget svært i virkeligheden. Vi må ikke blive ofre for naiv optimisme: Vi skal iværksætte målrettede, vedvarende foranstaltninger. Den kendsgerning, at Rådets arbejde på dette område blev igangsat af Rumænien, hr. Severin, er et godt tegn, og det er meget vigtigt, at Rådet har taget dette emne op på Deres landsmænds opfordring.
Vi skal efter min mening være opmærksomme på, at vi har lang vej foran os. Det skal vi være klar over, som De har været det. Det eneste mulige svar er, som det er blevet sagt, at etablere strukturer og sammenslutninger. Det er, hvad vi forsøger at gøre, men det er bestemt meget vanskeligt.
For det andet er det, som De har understreget, afgørende, at vi benytter en europæisk tilgang til dette, ikke mindst fordi det i høj grad er et grænseoverskridende problem og ikke kun et nationalt problem. Det er dog indlysende - og det siger jeg til Kommissionen og med hensyn til de fremsatte bemærkninger - at vi tydeligt skal tilkendegive, at medlemsstaterne også bærer et specifikt ansvar i denne sag. Vi kan kun tage lovgivningsinitiativer på europæisk plan, hvis de falder under EU's nuværende kompetencer i henhold til traktaterne. Vi skal - og det siger jeg til både fru Angelilli og fru Járóka - også træffe reelle foranstaltninger på nationalt plan.
For at opsummere mener jeg, at vi i år har set en voksende anerkendelse af fænomenet, selv om den har været for langsom, hvilket De også må indrømme. Jeg er ikke sikker på, om vi behøver følge op på bemærkningerne, og hvilket grundlag vi kan gøre det på, når vi taler om problemet med mindretal. Rådet skal dog fortsætte sit arbejde, og medlemsstaternes indsats og de foranstaltninger, der faktisk træffes på både nationalt og lokalt plan, skal først og fremmest intensiveres, fordi den aktuelle situation er umenneskelig og uacceptabel. Vi skal dog også anerkende, at dette reelt er et meget komplekst problem i praksis. Tak for Deres bemærkninger.
Vladimír Špidla
Hr. formand, mine damer og herrer! Kommissionen finder, at romaernes situation er etisk og politisk presserende, og den er naturligvis parat til at gøre alt inden for sine beføjelser for at bidrage til en sammenhængende tilgang og for at styrke synergierne både på europæisk plan og på politisk plan i medlemsstaterne, så medlemsstaterne kan fokusere mere på udviklingen af politikker, der har til formål at inddrage romaerne, i stedet for politikker, der ofte fører til en fortsættelse af deres udstødelse. Kommissionen skubber på for at få medlemsstaterne til at håndtere dette med kulturel forståelse og under hensyntagen til romaernes særlige behov, mens det dog samtidig forsøges at give dem adgang til det almene samfund, uddannelse, arbejdsmarkedet og boliger. Kommissionen kan dog ikke foregive, at den kan repræsentere medlemsstaterne på dette område, da det vil være både ineffektivt og uretfærdigt.
Der er et tydeligt behov for at forstærke vores indsats, men det er også tydeligt, at tingene er begyndt at flytte sig, idet det første europæiske forum om romaerne i sig selv markerer en ændring, selv om vi stadig langt fra har opfyldt vores mål. Det, at spørgsmålet om romaerne nu drøftes af EU, og at det nu bliver et regelmæssigt emne på højeste plan, markerer også en ændring. Hvis vi kan få romaniplatformen til at køre effektivt, vil vi opnå et solidt grundlag for vores overvågning af udviklingen, fremsættelse af forslag og bedre koordinering af politikkerne end hidtil. Jeg vil lige vende tilbage til begyndelsen af min tale. Kommissionen finder, at romaernes situation er etisk og politisk presserende, og den vil gøre alt inden for sine evner og beføjelser.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Marian-Jean Marinescu  
Vi skal anerkende, at der ikke er opnået tilstrækkeligt fremskridt med hensyn til at integrere romaerne, siden Kommissionen lancerede sin første appel herom i 2005.
Et indledende skridt hen imod dette ville være at udforme en politik for fremme af uddannelsen af romaer. Denne politik skal varetages af både staten og ngo'er, som ikke længere primært skal have til formål at udpege diskriminerende handlinger, men at uddanne etniske grupper. Denne løsning forudsætter, at både de offentlige myndigheder og romanisamfundene lever op til deres ansvar.
Nogle af årsagerne til den arbejdsløshed, som romaerne står overfor, er analfabetisme, mangel på uddannelse og erhvervskvalifikationer for ikke at nævne mangel på adgang til information.
Uddannelsesreform for denne etniske gruppe kan gennemføres på tre måder: ved at reducere niveauet af analfabetisme, ved at sikre, at uddannelser gennemføres, og ved at tilbyde erhvervsspecialisering og omskoling. Denne reform skal respektere romaernes særlige kultur og traditioner, samtidig med at uddannelsessystemet kædes sammen med værdierne for den europæiske kultur og civilisation.
Jeg opfordrer Kommissionen til at udforme en fælles plan for integration af romaerne på europæisk plan med udgangspunkt i samarbejdet mellem tværnationale projekter og ngo-projekter. Dette omfatter også projekter, der involverer repræsentanter fra uddannelsesinstitutioner. Formålet skal være at hæve statussen for adgang til uddannelse af høj kvalitet, så det bliver en grundlæggende målsætning i Fællesskabets politikker.
