

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om forberedelse af Det Europæiske Råd (17. december 2004). 
Nicolaï,
   Hr. formand, vi er alle klar over, at der skal træffes vigtige beslutninger på Det Europæiske Råds kommende møde. Disse beslutninger vil bane vej for et endnu mere udvidet EU og en yderligere styrkelse af politikområder, som er afgørende for, at EU effektivt kan imødegå de udfordringer, som verden af i dag og i morgen står over for.
Den femte udvidelsesrunde sluttede ikke den 1. maj i år. Som det blev understreget på Det Europæiske Råds møde i juni, omfatter den også Bulgarien og Rumænien. Kommissionen konkluderede i sine periodiske rapporter i oktober, at begge lande skal være klar til at påtage sig alle forpligtelserne ved medlemskab den 1. januar 2007, og at de kan undertegne tiltrædelsestraktaten i begyndelsen af 2005. Det forventes, at Det Europæiske Råd vil tilslutte sig disse konklusioner. Tiltrædelsesforhandlingerne med begge lande blev formelt afsluttet på tiltrædelseskonferencerne i går. Samtidig vil Bulgarien og Rumænien blive opfordret til at fastholde tempoet i deres reformer indtil tiltrædelsestidspunktet. Kommissionen vil nøje overvåge og bistå dem i deres tiltrædelsesforberedelser.
Så er der de endelige skridt mod femte udvidelsesrunde. Det Europæiske Råd vil behandle rammen for fremtidige tiltrædelsesforhandlinger og kandidatlandene Kroatiens og Tyrkiets situation. Fremover vil der blive anvendt en særlig forhandlingsramme for hvert enkelt kandidatland, der tager hensyn til erfaringerne fra tidligere udvidelser og kandidatlandets egne resultater.
Hvad angår Kroatien, forventes det, at Det Europæiske Råd vil glæde sig over landets fremskridt med at forberede indledningen af tiltrædelsesforhandlingerne, men også opfordre Kroatien til at tage de nødvendige skridt til fuldt samarbejde med ICTY. Den sidste tiltalte skal findes og overgives til Haag snarest muligt.
Med hensyn til Tyrkiet vil Det Europæiske Råd vurdere, om landet opfylder de politiske Københavnskriterier. På grundlag af denne vurdering forventes Det Europæiske Råd at beslutte, om der skal indledes tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet, og samtidig opstille en ramme for disse forhandlinger.
Som vi kun alt for godt ved, er og bliver terrorisme en af de største trusler mod alle vores samfund. Derfor har det nederlandske formandskab gjort sikkerhed til et af hovedtemaerne for sin embedsperiode. Det Europæiske Råd vedtog på mødet i juni en ny EU-handlingsplan for bekæmpelse af terrorisme. Nu vil det gøre status på området. Der er ikke plads til selvglæde, men alt i alt kan vi være tilfredse. Der er gjort betydelige fremskridt, både inden for EU og i vores eksterne forbindelser. Det fremgår af den opdaterede EU-handlingsplan og adskillige rapporter om særlige antiterrorforanstaltninger.
Rådet har besluttet at oprette et grænseforvaltningsagentur. Sikkerheden for pas vil blive øget ved anvendelsen af biometriske data. Tjenester, der beskæftiger sig med terrorbekæmpelse, vil få styrket den nationale kapacitet, og der er vedtaget strengere kontrol med likvide midler, der indføres i eller forlader Unionen, med henblik på at bekæmpe finansieringen af terrorisme. For at integrere efterretningskapaciteten i Rådet er Situationscentret blevet udvidet, og der er etableret en sikker kommunikationsforbindelse med Europol. Medlemsstaterne vil udveksle oplysninger fra strafferegistre, de vil informere Europol og Eurojust mere effektivt om terrorhandlinger, og der vil være et tættere samarbejde med udvalgte tredjelande.
Jeg vil også nævne Haag-programmet til styrkelse af frihed, sikkerhed og retfærdighed, som Det Europæiske Råd vedtog den 5. november, og som i de kommende år vil bidrage betydeligt til terrorbekæmpelsen. Det betyder dog ikke, at vi kan læne os tilbage - tværtimod! EU er fortsat sårbart, og der ligger stadig meget arbejde i gennemførelsen af EU's handlingsplan. I de næste seks måneder vil EU derfor fortsætte sin indsats.
Det flerårige strategiske program for 2004-2006 gav det nederlandske formandskab et klart mandat til at træffe beslutning om principper og retningslinjer, som vil sætte EU i stand til at opnå politisk enighed om de finansielle overslag inden udgangen af juni 2005. Seks måneders intense drøftelser under det nederlandske formandskab har udmøntet sig i klare principper og retningslinjer, som vil danne grundlag for opnåelse af generel politisk enighed i Rådet. Disse principper og retningslinjer vil blive ledsaget af en detaljeret statusrapport, som giver overblik over medlemsstaternes situation i forhold til Kommissionens lovgivningsmæssige beslutninger, meddelelser og yderligere tekniske præciseringer. En vigtig del af denne rapport er de "byggeklodser", som har udgjort en nyttig struktur for drøftelserne og har bidraget til at opnå konsensus inden for den fastsatte tidsramme. Resultatet er en analyse og et klart billede af medlemsstaternes situation, hvad angår politikindhold og finansielle konsekvenser. I betragtning af indsatsen og de resultater, som er opnået under det nederlandske formandskab, burde det være muligt at nå de planlagte mål. Vi giver nu stafetten videre til Luxembourg, hvor drøftelserne vil fortsætte i en atmosfære af gensidig forståelse med henblik på at nå frem til en konsensus, som er acceptabel for alle medlemsstater. I den forbindelse vil jeg gerne understrege, at alle forstår Europa-Parlamentets vigtige rolle med hensyn til at nå til enighed med Rådet om den næste flerårige finansielle ramme, og dette vil komme til udtryk i Rådets konklusioner.
På Det Europæiske Råds møde vil der blive vedtaget en EU-narkotikastrategi for 2005-2012. Strategien bliver et nøgleinstrument til effektiv imødegåelse af brugen af og den ulovlige handel med narkotika med henblik på at sikre et højt niveau af sundhedsbeskyttelse, trivsel og social samhørighed samt et højt sikkerhedsniveau for befolkningen. Strategien bygger på en afbalanceret tilgang til mindskelse af udbud og efterspørgsel. Kommissionen vil blive anmodet om at forelægge Rådet og Europa-Parlamentet en handlingsplan baseret på denne strategi for 2005-2008 så hurtigt som muligt. Jeg ser frem til et tæt samarbejde med Parlamentet på dette område.
Det Europæiske Råd vil glæde sig over det fremskridt, der er gjort på indvandrings- og integrationsområdet under det nederlandske formandskab. Der er blevet fastlagt fælles grundprincipper for medlemsstaternes politik for integration af indvandrere. Endvidere understreges behovet for fælles grundprincipper for integration, klare mål og evalueringsmidler samt større koordinering af nationale integrationspolitikker og EU-initiativer på dette område i Haag-programmet.
Hvad angår eksterne forbindelser, vil Det Europæiske Råd drøfte fire spørgsmål. For det første vil vi behandle situationen i Ukraine. Jeg er glad for, at de berørte parter er nået til enighed om en reform af valglovgivningen og en forfatningsændring. Vi har set, at disse ændringer har bragt ukrainerne lidt nærmere hinanden. Vi bør nu rette hele vores opmærksomhed mod valgprocessen, for vores mål er stadig frie og retfærdige valg, uden indblanding udefra, hvor det ukrainske folk kan være sikker på, at valgresultatet afspejler dets vilje. Det er også den bedste garanti for, at valget gennemføres uden vold, og at Ukraines territoriale integritet bevares.
Det andet spørgsmål, der vil blive drøftet, er fredsprocessen i Mellemøsten. På kort sigt bør opmærksomheden naturligvis hovedsagelig rettes mod forberedelserne til det palæstinensiske præsidentvalg. Men vi skal også holde os det langsigtede perspektiv for øje. Vi skal derfor sikre, at de kortsigtede foranstaltninger ligger inden for køreplanens rammer, for både israelerne og palæstinenserne bør vende tilbage til køreplanen med henblik på at nå det endelige, langsigtede mål, nemlig en løsning med to stater.
For det tredje blev den europæiske sikkerhedsstrategi vedtaget for et år siden, og det vil Det Europæiske Råd markere. Med hensyn til hovedtruslerne og opbygning af sikkerhed i vores fælles naboområder er EU nået langt. Eksemplerne omfatter vores ikke-spredningstiltag over for Iran samt den støttepakke til Irak, som vi kunne tilbyde premierminister Allawi på Det Europæiske Råds møde i november. Men der er stadig en række udfordringer, f.eks. situationen i Darfur. I forbindelse med gennemførelse af sikkerhedsstrategien er samarbejdet med USA stadig afgørende, og ministrene vil derfor drøfte, hvordan vi kan styrke de transatlantiske forbindelser yderligere.
For det fjerde vil Det Europæiske Råd også have et møde med Kofi Annan, der vil uddybe nogle dele af Højniveaupanelets rapport. Regeringscheferne vil derefter udveksle synspunkter med ham, især om vores tids trusler og udfordringer og årtusindudviklingsmålene, også i lyset af det vigtige FN-møde i 2005.
Det Europæiske Råd vil bekræfte en række konklusioner, som ministrene for udviklingssamarbejde vedtog i november. Generelt vil Det Europæiske Råd understrege, at EU's officielle udviklingsbistand skal yde et sammenhængende bidrag til udryddelsen af fattigdom i alle udviklingslande. Det Europæiske Råd vil også understrege, at der bør fokuseres mere på de fattigste, navnlig i Afrika.
Det Europæiske Råd vil også drøfte FN's højniveaumøde i september 2005, hvor verdenssamfundet vil gøre status over det fremskridt, der er gjort med at nå årtusindudviklingsmålene.
Bortset fra disse hovedspørgsmål vil Det Europæiske Råds dagsorden omfatte fælles værdier, konsulært samarbejde, EU-Menneskerettighedsagenturet og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil.
Hvad angår fælles værdier, vil Det Europæiske Råd med anerkendelse notere sig den række af offentlige debatter med formandskabet som vært og med deltagere med vidt forskellig baggrund og erfaring, der er afholdt om den europæiske identitet og begrebet fælles værdier som grundlag for europæisk integration og samarbejde.
Med hensyn til konsulært samarbejde vil Det Europæiske Råd bekræfte vigtigheden af et intensiveret konsulært samarbejde mellem medlemsstaterne. Et tættere konsulært samarbejde styrker begrebet EU-borgerskab og giver medlemsstaterne mulighed for mere effektivt at opfylde det voksende behov for konsulære tjenester og imødegå nye udfordringer, f.eks. følgerne af det stigende antal terroraktiviteter, herunder bombeangreb og gidseltagninger.
Med henblik på at øge sammenhængen og konsekvensen i EU's menneskerettighedspolitik forventes det, at Det Europæiske Råd vil opfordre til effektiv gennemførelse af den beslutning, som blev truffet i december 2003, om at oprette et EU-Menneskerettighedsagentur.
Hvad angår Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, vil Det Europæiske Råd opfordre generalsekretæren/den højtstående repræsentant og Kommissionen til at udarbejde en situationsrapport om dette forberedende arbejde og træffe passende foranstaltninger til at holde Europa-Parlamentet underrettet.
Det nederlandske formandskab har gjort det til sin pligt at sikre et gnidningsløst og effektivt samarbejde mellem Kommissionen, Rådet og Parlamentet med henblik på at finde løsninger på de problemer, som vil blive drøftet på Det Europæiske Råds møde. Den 21. december vil premierminister Balkenende informere Dem om mødets udfald.
Barroso,
   Hr. formand, Det Europæiske Råds kommende måde i Bruxelles bliver det første for den nye Kommission. Det bliver et vigtigt møde, der markerer de næste skridt i processen mod et større, mere velstående og mere sikkert EU. Det vil signalere vores ambition om en Union, som er dynamisk og i bevægelse - en Union, der er parat til at dele sin skæbne med den europæiske familie, en Union, som bekymrer sig om sine borgeres sikkerhed.
Jeg håber, at Det Europæiske Råds møde senere på ugen vil blive afholdt i samarbejdets ånd. Hvordan kan vi ellers skabe den tillid til Europas institutioner og politikere, som kræves, for at ratifikationen af forfatningen skal forløbe gnidningsløst?
Vi har hørt formandskabet tale om sine forventninger og de spørgsmål, som vil blive behandlet på topmødet. Jeg vil gerne kort berøre tre emner: udvidelsen, bekæmpelse af terrorisme og de finansielle overslag.
For det første har Unionens udvidelsespolitik været den nøglefaktor, som gjorde, at vi for alvor kunne lægge den kolde krig bag os. Den tillokkende udsigt til EU-medlemskab har medført en omdannelse og modernisering af en række postkommunistiske lande. Den europæiske orden er således blevet ændret. Det er og bliver et historisk resultat, som vi ikke må undervurdere. Parlamentet har bidraget væsentligt til denne proces, men udvidelsen er endnu ikke fuldstændig. Det Europæiske Råd vil tage det næste skridt og tilbyde fire lande muligheden for - gennem udvidelsen - at tilslutte sig den europæiske mainstream.
I oktober gjorde Kommissionen det klart, at det burde være muligt at afslutte tiltrædelsesforhandlingerne med Bulgarien og Rumænien i 2004. Forhandlingsprocessen blev rent faktisk afsluttet i går, takket være EU's og de to landes øgede indsats. Jeg lykønsker det nederlandske formandskab med det fremragende arbejde og det tætte samarbejde med Kommissionen om dette spørgsmål. Tiltrædelsestraktaten for de to lande skal nu gøres færdig, og vi håber, at den kan undertegnes til foråret, når Parlamentet har givet samstemmende udtalelse. I den sidste tid inden tiltrædelsen vil Kommissionen nøje overvåge, at begge lande overholder de forpligtelser, de har indgået under forhandlingerne, og dette vil i nogle tilfælde betyde en yderligere intensivering af deres indsats.
På Det Europæiske Råds anmodning vedtog Kommissionen den 6. oktober sin rapport om Tyrkiet og en klar henstilling. Hovedbudskabet i Kommissionens vurdering er, at Tyrkiet i tilstrækkelig grad har opfyldt de politiske Københavnskriterier, og at der nu bør indledes tiltrædelsesforhandlinger. Vi anser denne henstilling, som er udarbejdet med stor omhu, for afbalanceret og et godt grundlag, hvorpå Rådet kan træffe sin beslutning. Jeg ser frem til at kunne glæde mig over Parlamentets holdning til spørgsmålet senere i dag.
Tyrkiet har gjort yderligere fremskridt i de sidste uger. Landet har vedtaget fem af de seks love, som Kommissionen nævnte i sin rapport. Den sjette lov, om afsoning af straf, afventer behandling i det tyrkiske parlament.
Det er nu på tide, at Det Europæiske Råd opfylder sin forpligtelse over for Tyrkiet og bekendtgør indledningen af tiltrædelsesforhandlinger. Der bør fastsættes en dato.
Vi mener ikke, at der bør stilles andre betingelser end dem, jeg lige har nævnt. Det Europæiske Råd vil uden tvivl minde om, at de politiske reformer skal fortsætte under forhandlingerne, og bede Kommissionen overvåge fremskridtet nøje.
Vi bør også rette følgende bøn til vores tyrkiske venner i al oprigtighed: Hvis man ønsker at blive medlem af en klub, er det så ikke normalt, at man anerkender klubbens øvrige medlemmer? Jeg er overbevist om, at det vil ske på det rette tidspunkt i denne svære proces, men jo før, jo bedre.
Formålet med at indlede forhandlinger kan kun være tiltrædelse, men vi anerkender, at resultatet af tiltrædelsesprocessen ikke kan være garanteret på forhånd. Som tidligere kan det blive nødvendigt at overveje overgangsordninger og visse særlige sikkerhedsforanstaltninger. Men lad mig slå fast, hvad den ultimative udfordring bliver: I sidste ende skal vi ikke kun overvinde de diplomatiske forhindringer, men også erobre de europæiske borgeres hjerter og sind.
Kroatien er det første land på Vestbalkan, som forbereder sig på at indlede tiltrædelsesforhandlinger. Kommissionen er parat til at støtte iværksættelsen af disse forhandlinger, men mener, at den bør være betinget af øget samarbejde mellem den kroatiske regering og ICTY. Hvis et sådant samarbejde bekræftes, kan forhandlingerne indledes i 2005. 

Hr. formand, mine damer og herrer, tillad mig at nævne en af de vigtigste udfordringer i det 21. århundrede, som vi også vil drøfte på Det Europæiske Råd i denne uge, nemlig truslen fra den internationale terrorisme.
Det er globaliseringens bagside. Den internationale terrorisme bruger fordelene ved det pluralistiske samfund til at angribe selve grundlaget for det, nemlig vores friheder. Jeg håber, at vi i slutningen af denne uge har indgået yderligere aftaler til bekæmpelse af dette.
Vi bør handle meget beslutsomt, men vi må aldrig miste de demokratiske og juridiske principper, der er selve grundlaget for vores samfund og velstand.
Kommissionen har en aktiv rolle i fremme og forberedelse af en EU-handlingsplan mod international terrorisme. Lad mig helt klart fastslå, hvilke resultater vi forventer af de beslutninger, der skal træffes i slutningen af ugen. Beslutningerne skal hjælpe os med at sikre, at EU bliver bedre forberedt på at forebygge og modsvare terrorangreb, give os mulighed for at stoppe terroristernes finansieringsmuligheder, forbedre vores evner til at håndtere konsekvenserne af angreb og endelig sikre en bedre beskyttelse af de vigtigste infrastrukturer i EU.
Vi bør ikke udelukkende bekæmpe terrorisme med magt. Vi bør ligeledes gå imod den syge tankegang ved at svække det ideologiske og sociale grundlag, der motiverer enkeltpersoner til at begå sådanne handlinger. Det er nødvendigt med et langsigtet engagement og en stærk politisk beslutsomhed for at komme denne plage til livs.

Diskussionerne på topmødet vil også se på de finansielle overslag for perioden 2007-2013.
Jeg mener stadig, at Kommissionens forslag er rigtige. De hviler på en meget bred politisk enighed om EU's opgaver. Det politiske projekt, som Kommissionens forslag er baseret på, er der jo ikke nogen, der for alvor har draget i tvivl. Kommissionens forslag udgør derfor et sundt arbejdsgrundlag. Det fastholder det nuværende loft for de egne indtægter trods de nye anmodninger, som EU forventes at imødekomme grund af udvidelsen og gennemførelsen af nye politikker. Det er således rimelige forslag.
Vi vil gerne tilbyde en ægte europæisk nytteværdi til det, der gøres på nationalt plan. Selvfølgelig skal vi sikre disciplin i budgetproceduren, men dét lader sig ikke opnå ved at fastsætte vilkårlige grænser, der ikke hænger sammen med det, som budgettet har som mål. Jeg er klar over, at visse medlemsstater stadig mener, at EU's budget burde være begrænset til 1 % af bruttonationalproduktet. Jeg tror ikke, at de mål, som EU's politikker har, er forenelige med dette tal.
Er vi villige til at vende ryggen til de udfordringer om social og økonomisk samhørighed, der er blevet endnu mere presserende efter udvidelsen? Mener vi virkelig de politiske målsætninger, vi har stillet op om at investere i de store transeuropæiske transportnet, alvorligt? Mener vi det alvorligt, når vi siger, at den europæiske forskningspolitik skal fremmes? Hvordan kan vi sikre et europæisk bidrag til bekæmpelsen af terrorisme og til beskyttelsen af borgernes sikkerhed? Lad mig sige det tydeligt: Vi får ikke mere Europa med færre penge, og en union er ikke mere en union, hvis den taber samhørighedsmålet af syne.
Et loft på 1 % vil tvinge os til at begrænse vores politiske mål og tvinge os til at genoverveje allerede vedtagne forpligtelser. Kommissionens holdning er derfor klar. Vores udgangspunkt er den pakke, der blev lagt frem i februar sidste år.
Trods det nederlandske formandskabs ihærdige indsats er forhandlingerne endnu ikke rigtig begyndt. Jeg håber virkelig, at det vil lykkes det luxembourgske formandskab at bringe processen videre og få gang i reelle forhandlinger, for det er meget vigtigt, at vi overholder den tidsplan, som er fastlagt i Rådets flerårige strategiske program. Vi må sikre, at programmerne er godt undervejs i deres gennemførelse den 1. januar 2007. Det betyder, at vi skal nå frem til en politisk aftale i juni næste år.
Én ting kan jeg dog love. Kommissionen vil som altid gøre, hvad den kan, for at forhandlingerne skal munde ud i et resultat. Vi vil bistå medlemsstaterne med at finde kompromiser, men ikke for enhver pris. 

I den korte tid mellem bekræftelsen af den nye Kommission og Det Europæiske Råds kommende møde vil vi se en vigtig udvikling både internationalt - især i Ukraine - og for Unionen. Med de beslutninger om udvidelse og sikkerhed, som Det Europæiske Råd vil træffe i denne uge, viser vi rent praktisk vores tiltro til kontinentets fremtid. Vi viser, hvordan vi kan overføre de værdier, vi sætter så højt, til den internationale arena og udvide ringen af velstand, solidaritet og sikkerhed yderligere på vores kontinent og i verden.
Pinheiro (PPE-DE ),
   Hr. formand, som alle Europæiske Råd har det næste Europæiske Råd særdeles interessante punkter på sin dagsorden. Ja, ikke blot interessante, men måske ligefrem afgørende for EU's fælles fremtid, og derfor deltager ikke blot stats- og regeringscheferne, men også Parlamentets og Kommissionens formænd. Vi må i denne sammenhæng ønske os tre ting, nemlig ambitioner, tilstrækkelige midler og konkrete forslag.
Lad os for de enkelte punkter se, hvad dét betyder. Mens processen hen imod medlemskab for Bulgariens og Rumæniens vedkommende forløber som en normal proces og som en følge af landenes målrettede indsats, om end Rumænien må strenge sig alvorligt an i den sidste fase, og mens Kroatien efter vores opfattelse heller ikke frembyder tvivl - man behøver blot have besøgt Zagreb eller Dubrovnik for at forstå, hvor forankret landet er i den europæiske kultur - er Tyrkiets tilfælde specielt, ikke kun på grund af dets geografi, men også på grund af dets særlige kulturelle og økonomiske forhold.
Hertil kommer, at Cypern-spørgsmålet ikke kan holdes ude af forhandlingerne. Mange tvivlsspørgsmål eller stridspunkter for begge parter vil dog givet blive afklaret, når der først er indledt forhandlinger, og herigennem vil det også mere præcist kunne afgøres, hvilken type union, der passer begge parter bedst. Ud over ægteskab findes der jo flere andre samlivsformer, der måske kan komme i betragtning.
Hr. formand, hr. rådsformand, hr. kommissionsformand, terrorisme er ganske givet et af de vigtigste punkter, som Det Europæiske Råd skal behandle, og indsatsen herimod må være global og permanent. Pariastater, der mere eller mindre lovligt huser den internationale terrorisme, må uden tøven blive genstand for EU's sanktioner, ligesom vi uden tøven må fremme det internationale samarbejde på forskellige planer, både politisk, finansielt og operativt. På dette felt må der ikke mangle hverken vilje eller ressourcer. Det fører mig til de finansielle overslag. Det er et punkt, der efter vores mening vil vise, om der i Europa er vilje til at styrke den europæiske integration. Midlerne må svare til ambitionerne. Det sagde allerede Jacques Delors, og med rette. Vi kan heller ikke tillade os at svigte dem, der netop har tilsluttet sig EU, eller dem, der med håb betragter EU som en løftestang for demokrati og udvikling i deres egne lande.
Lad os sige det uden omsvøb: At tro, at Europa, det nye Europa, vores Europa, kan opbygges med fortidens midler, er en fejlslutning, og det er vigtigt at slå fast, at hvis ambition og solidaritet ikke går hånd i hånd på dette topmøde og i de retningslinjer, som det vedtager, må vi skamme os over de ledere, der sidder med ansvaret i dag.
Det fører mig, hr. formand, til den eksterne dagsorden. Rådets tjenester oplyser, at Rådet skal diskutere Mellemøsten, Iran, Irak, Afghanistan, Middelhavspartnerskabet og - tilføjer jeg - sandsynligvis situationen i Ukraine, i Darfur, forholdet til Kina og til Rusland og nok også de transatlantiske forbindelser. Det spørgsmål, jeg stiller mig selv, lyder: Med en dagsorden, hvoraf jeg blot har nævnt nogle af punkterne, med vilje til at have en fælles udenrigstjeneste på EU-plan, hvilke midler er det så, vi skal benytte for at få indflydelse på den internationale scene? Skal vi forblive en ? Skal vi slås for multilateralisme uden mulighed for at gribe aktivt ind på den internationale scene, eller skal vi give os selv nogle midler - relevante midler - så vi endelig kan komme ud af rollen som den politiske dværg på den internationale scene?
Hr. formand, ærede medlemmer, jeg vil slutte, som jeg begyndte. At tale om Lissabon-strategi, indsats mod narkotika eller aids, ny naboskabspolitik eller bæredygtig udvikling er meget vigtigt. Men hvis vi ikke har treenigheden af ambitioner, tilstrækkelige midler og konkrete forslag, vil vi tale, som var vi autister.
Schulz (PSE ),
   Hr. formand, kære kolleger, jeg kunne godt tænke mig at være til stede ved et møde hos de portugisiske socialdemokrater. Kommissionsformand Barroso berettede ofte for os om sine , som jo har Deres særlige interesse. Her til morgen hørte jeg så fra hr. Pinheiro, at han foretrækker andre samlivsformer end ægteskabet. Det er en interessant udvikling, som vi således kan konstatere i Portugal. I dette tilfælde forsvarer vi ikke det vilde ægteskab, hr. Pinheiro, som EU vil indgå med Tyrkiet. Vi ønsker faste, belastbare, stabile, gode kristelig-demokratiske forhold i huset mellem Unionen og Tyrkiet.
Jeg vil også gerne advare imod, hr. Pinheiro, at tale om kulturelle forskelle. Det kan godt være, at der i Zagreb ser ud som i det øvrige Europa, og at det også gælder for Istanbul. Men det handler ikke om det. Det handler om spørgsmålet om, hvorvidt vi - det vil jeg gerne gentage endnu en gang - er i stand til at definere, hvad hr. Eurlings beskrev i sin betænkning: Unionen er et værdifællesskab, et politisk værdifællesskab, der er baseret på den forfatning, som vi har udarbejdet, og på chartret om grundlæggende rettigheder, som vi forankrede i denne forfatning. Og dette værdifællesskab er åbent for enhver, uden et eller andet kulturrelativistisk tiltag, for enhver, som deler disse værdier. Jeg gentager det endnu en gang. Det står helt klart for vores gruppe, og i går vedtog vi med næsten 99 % af stemmerne i gruppen ...
ikke hemmeligt, men i en åben afstemning, at give hr. Eurlings vores støtte til, hvis det lykkes, at forankre dette værdisystem i et muslimsk samfund, hvilket skal tjene som et bevis for, at dette værdisystem er åbent for ethvert menneske, uanset hvilken religion, hudfarve, kulturel eller etnisk oprindelse denne måtte have. Det er vigtigt, hr. Pinheiro, fordi vi under dette møde i Rådet og forud for forhandlingerne også talte om bekæmpelse af terrorisme. Efter min mening er der en direkte sammenhæng mellem det emne og spørgsmålet om, hvorvidt vi vil kunne modbevise teorien om, at de farligste terrorister, som vi har i øjeblikket, nemlig de islamistiske fundamentalister, at deres fortolkning af islam, som ifølge dem selv er den eneste gyldige, og det værdisystem, som vi netop omtalte, gensidigt udelukker hinanden. Jeg mener, at alene påbegyndelsen af forhandlinger med Tyrkiet, som jo også betyder, at Tyrkiet er parat til at underlægge sig denne forfatning og bestemmelserne heri, beviser, at gennemførelsen af en sekulær samfundsrealitet overhovedet ikke har noget med religion at gøre, men derimod med en befolknings politiske vilje. Det er det afgørende punkt, og det er et vigtigt bidrag til bekæmpelse af terrorisme.
Derfor mener jeg, at forhandlingerne om Tyrkiet og terrorismebekæmpelse er to sider af den samme sag.
Under forberedelsen af dagens forhandlinger i går talte vi også om Rumænien, Bulgarien og den fortsatte udvikling i disse lande. Jeg må indrømme, at vi er kede af, at vores ven, hr. Nastase, ikke vandt præsidentvalget. En fair afgørelse, og vi lykønsker naturligvis hr. Basescu med valget. Vi håber blot, at hr. Basescu besidder den store ansvarsbevidsthed - det viste han nemlig ikke under valgkampen - og at han således ikke indgår koalitioner med partier, som opponerer mod EU, og som træder vores grundlæggende værdier under fode. De kan være forvisset om, hr. Watson, at vi, ligesom De gjorde det frem til i dag, også vil holde et vågent øje med Rumænien i fremtiden, især med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt den fremtidige rumænske præsident vil danne en koalition med det ekstreme højre. De kan være sikker på, at vi vil være særligt opmærksom på dette.
Vi mener, at de forhandlinger, der er på Rådets dagsorden ...
burde konsolidere det, som EU opnåede i sin rolle som mægler i Ukraine under det nederlandske rådsformandsskab. På vegne af vores gruppe vil jeg godt henvendt til det nederlandske rådsformandsskab sige, at det, der er sket i Ukraine i de seneste uger, den fundamentale ændring af den indenrigspolitiske situation til fordel for demokrati, frihed og menneskerettigheder, var noget, som EU støttede massivt. Det var EU, som spillede en mæglerroller her, og jeg mener, at det med stor støtte fra alle involverede parter, også det nederlandske formandskab, er lykkedes at opnå fremskridt, som vil føre til mere demokrati, og som har bevist, at en samlet Union, som forener sine kræfter og anvender dem samlet, kan yde et betragteligt bidrag til den internationale politik. Det er vi taknemmelige for, og vi vil gerne takke alle involverede parter, hr. Solana og hr. Kwasniewski, men også det nederlandske formandskab endnu en gang. Hr. Nicolaï, jeg vil godt bede Dem overbringe min gruppes tak til Rådet.
Watson (ALDE ),
   Hr. formand, det nederlandske formandskab vil formentlig blive husket for beslutningen om Tyrkiet. De fleste medlemmer af Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa mener, at Tyrkiet opfylder de politiske kriterier, og at der bør indledes forhandlinger. For os er det vigtigt, at Europa ikke definerer sig selv som en kristen klub. Og alligevel skal vi samtidig vogte os for en aggressiv sekularisme, der kan jage mange af dem væk, som hører til i vores fællesskab. Jeg hylder hr. Eurlings for hans betænkning om Tyrkiet. Den fortjener efter min mening bred tilslutning.
Hr. rådsformand, når Rådet drøfter Tyrkiet, mødes det i hemmelighed. Når Parlamentet drøfter og stemmer om Tyrkiet, er det vigtigt, at det sker åbent og offentligt og ikke i hemmelighed.
Jeg henstiller også til Rådet, at vi får en diskussion i Unionen om EU's kapacitet til at optage nye medlemsstater, især andre lande end dem, som i øjeblikket har kandidatstatus. Jeg anbefaler, at vi får en diskussion om EU's værdier, for det er vores vision for EU, som bestemmer dets grænser, snarere end vores vision for de lande, der ønsker at tiltræde.
Rådet vil også drøfte Bulgarien og Rumænien. Min gruppe har længe ment, at disse to lande - og andre - bør have separate tiltrædelsestraktater. Bulgarien afsluttede alle kapitler i tiltrædelsesforhandlingerne tidligere på året og har gjort gode fremskridt. I Rumænien har fremskridtet været meget sværere at få øje på. I mine øjne giver valgresultatet i denne uge grund til at håbe. Jeg tror, at den bekymring, som mange mennesker har næret, nu kan afvises, og at vi med beslutsomhed og velvilje effektivt kan byde Rumænien velkommen i EU i 2007.
En bemærkning til min ven hr. Schulz: Hold dog for himlens skyld op med at forsvare korrupte socialistiske regimer, uanset om det er på Maldiverne, på Seychellerne eller i Rumænien. Jeg troede faktisk, hr. Basescu var medlem af Socialistisk Internationale, men måske tager jeg fejl.
De bør ikke forsvare regimer, hvis adfærd ikke er Deres parti værdig.
Jeg mener, at vi nu har chancen for at gå videre med Rumænien, og den bør vi gribe.
Hvad angår Kroatien, hr. rådsformand, anbefaler jeg, at De holder døren åben, men forlanger fuldt samarbejde med ICTY.
Terrorisme vil også stå højt på Deres dagsorden, og jeg hylder Rådets antiterrorkoordinator for hans arbejde. De må straks iværksætte de foranstaltninger, der er identificeret i Haag-programmet i forbindelse med bekæmpelse af terrorisme, især foranstaltninger vedrørende informationsudveksling mellem medlemsstaterne. Indsatsen for at bekæmpe terrorisme skal ske under overholdelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, og Rådet må understrege betydningen af at fremme respekt baseret på universelle værdier, tolerance, dialog og demokratisk deltagelse. Alt for ofte har Unionens tilgang til oprettelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed været koncentreret om sikkerhed og retfærdighed på bekostning af frihed. Jeg håber, at Deres formandskab vil sikre den rette balance. Vi er nødt til at få vores politi og retsvæsen til at samarbejde. Fra blot at være et økonomisk fællesskab er EU nødt til at blive et værdifællesskab. Men for at vores borgere skal slutte op om det, kræver det, at den grundlæggende betydning af værdierne i vores charter om grundlæggende rettigheder anerkendes.
Den finansielle ramme vil blive drøftet i en bygning, der meget passende har navn efter en hollænder, Justus Lipsius. Min gruppe bifalder formandskabets metodiske tilgang til det forberedende arbejde i forbindelse med Unionens budget for 2007-2013, men vi er ikke sikre på, om Deres byggeklodser er selvstændige byggeklodser eller en Rubiks terning. Er der andre mulige udfald end den ene procent, som Deres land skrev under på i en skrivelse til hr. Prodi? Det er min gruppes opfattelse, at vi er nødt til at give Unionen de ressourcer, den behøver. Det er bedre at bruge 1,2 % godt end at bruge under 1 % dårligt. Selv om jeg som skotte glæder mig over mine nederlandske åndsfællers holdning til Unionens finansiering, mener jeg, at Rådet skal give Unionen de ressourcer, den behøver. De må også notere Dem Revisionsrettens beretning og gøre noget ved medlemsstaternes utilstrækkelige kontrol med anvendelsen af EU-midler.
Til slut vil Rådet drøfte ESFP. Operation Althea er en succes, og tre andre igangværende missioner viser solide fremskridt. Lad Unionens stemme blive hørt i vores naboskabspolitik og vores forbindelser med Kina, USA og Rusland.
Selv om Det Europæiske Råds kommende møde måske kommer til at stå i Tyrkiets tegn - og vi bør ikke forvente andet, når det drejer sig om en søjle i den europæiske civilisation - er der stadig en hel del vigtigt arbejde, som skal gøres inden for udenrigs- og sikkerhedspolitikken.
Schulz (PSE ).
   - Hr. formand, jeg har aldrig brugt dette instument før, men jeg vil godt have lov til at præcisere følgende. Jeg ville aldrig forsvare et korrupt regime, hvad enten det ledes af socialdemokrater eller andre, og det lægger jeg særlig vægt på. Jeg forsvarede heller ikke nogen, men appellerede blot til hr. Basescu. Jeg omtalte ikke nogen korrupt politiker i noget land, og jeg vil gerne sige klart og tydeligt, at enhver korrupt person bør straffes og ikke lede en regering. Men det er også uacceptabelt, at mennesker udsættes for speciel mistanke udelukkende på grund af deres tilhørsforhold til en bestemt politisk familie.
Formanden.
   - Hr. Schulz har naturligvis talt med hjemmel i forretningsordenens artikel 145, der giver medlemmerne mulighed for at få ordet i tre minutter til at kommentere de personlige bemærkninger, der er fremkommet under forhandlingen. 
Cohn-Bendit (Verts/ALE ),
   Hr. formand, kære kolleger, jeg overtager to minutter fra hr. Schulz, og jeg har nu fem minutters taletid.
Vi har i dag kulturforhandlinger her i Parlamentet. Hvad er europæisk kultur, og hvad er ikke europæisk kultur? Det vil jeg gerne sige noget om. Af familiemæssige årsager er jeg måske altid skeptisk, når der er nogen, som siger til mig, at det ikke passer sammen rent kulturelt. Vi ved, hvor ofte jøder blev pint og plaget, fordi de havde giftet sig med ikke-jøder, hvide, fordi de havde giftet sig med sorte, og det skete altid under foregivende af, at kulturerne ikke passede sammen. 
For det andet er jeg meget overrasket over, med hvilken emotionel lidenskab grænsende til politisk blindhed, Tyrkiet-forhandlingerne føres med. Jeg kan forstå, at der er respektable mennesker med fornuftige argumenter, som er imod Tyrkiets tiltrædelse. Der er fornuftige argumenter for og imod, og det er helt normalt. Men agressiviteten hos dem, som er imod, overrasker mig. Irrationalitet er altid grundlaget for racisme, og jeg kan ikke lade være med at tænke, at nogle argumenter mod Tyrkiet ikke er politiske argumenter, men rent kulturelle, nemlig racistiske argumenter. Det må vi ikke tillade!
Hvilket eksempel er vi for Tyrkiet og verden? Den højt respekterede hr. Poettering fortalte her, at det er den vigtigste beslutning i Parlamentet og Europa i de senere år, og fordi det er så vigtigt, skal vi gøre det i al hemmelighed, således at der ikke er nogen, som kan finde ud af, hvad vi mener i dette afgørende spørgsmål. Derfor bør der finde en hemmelig afstemning sted herom.
Kan vi få lidt ro? Derefter kan De tale i tre minutter som hr. Schulz. Jeg siger det, jeg ønsker at sige, og De kan sige det, som De ønsker at sige. De kan tale, når jeg er færdig.
Når der er kolleger, som kræver hemmeligholdelse, ønsker de ikke, at vælgerne i hele Europa skal vide, hvordan det enkelte parlamentsmedlem forholder sig til dette spørgsmål. Det er en skændsel for demokratiet at gøre det. Det er en skandale!
Tænk på, hvad den tyrkiske befolkning vil tænke. Man kan være imod Tyrkiets tiltrædelse, men hvad vil kvinderne og mændene i Tyrkiet tænke, hvis man siger til dem, at de ikke må vide noget om dette. Ønsker europæerne virkelig, at vi skal afholde offentlige møder og føre offentlige protokoller over stemmeafgivelsen? Det vil vi vide! Sådan står der i forfatningen! Og pludselig vil Parlamentet, denne moralske instans for god opførsel, gøre det mest uforståelige og udemokratiske. Det er mig fuldstændig ubegribeligt.
Jeg vil gerne tilføje noget vedrørende Rumænien. Der er også kulturelle forskelle i forhold til de samfund, som nu optages i EU, f.eks. den omsiggribende korruption i Rumænien. Det er nu engang en kendsgerning. Derfor beder vi Parlamentet om at tage dette alvorligt! Rumænien skal optages, men først skal Københavnskriterierne være opfyldt. Vi kan ganske enkelt konstatere, at de ikke opfyldes i øjeblikket, og så længe de ikke er det, bliver Rumænien ikke optaget, men Rumænien skal nok blive optaget på et tidspunkt …
Poettering (PPE-DE ).
   - ... gør brug af en regel, som andre også har gjort brug af, og jeg er ikke i tvivl om, at det har været tilfældet. Til trods for hr. Cohn-Bendits påstand herom er jeg ikke på nogen måde involveret i denne sag, og jeg misbilliger, at han bruger falske argumenter, som ikke har noget hold i sandheden.
Uca (GUE/NGL ),
   Hr. formand, den 17. december skal det besluttes, om der skal indledes tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet. Optagelse i EU er en kæmpe chance for Tyrkiet. Værdier som retsstatsprincip, demokrati og menneskerettigheder, som EU går ind for, mangler stadig at blive gennemført i Tyrkiet. Det er derfor bydende nødvendigt, at der er gennemsigtighed i forhandlingerne, og at der konkret sættes navn på de nødvendige demokratiske ændringer i Tyrkiet.
Det gælder især i tilfældet med de voldelige sammenstød i de kurdiske områder, og jeg vil opfordre kurderne og det tyrkiske militær til at indgå en våbenstilstand og søge en politisk løsning herpå. Jeg er ekstremt bekymret over stigningen i antallet af overtrædelser af menneskerettighederne og oplysningerne om folkedrab, f.eks. sagen med den 12-årige Urud og hans far, men også de nye procedurer, der blev gennemført med det formål at forbyde fagforeningen for opdragelse og uddannelse.
Inden for rammerne af disse eventuelle tiltrædelsesforhandlinger ville det være op til Tyrkiet at bevise gennem den faktiske gennemførelse af reformer, at alle borgere i Tyrkiet har de samme rettigheder uanset oprindelse, at der skabes ligestilling mellem kønnene, og at bestemte religioner ikke længere diskrimineres i forhold til andre.
Det er essentielt, at regeringen i Ankara ikke kun vedtager love for at opfylde Københavnskriterierne, men der skal også ske en praktisk gennemførelse heraf. 20 millioner kurdere i Tyrkiet håber, at der med indledelsen af tiltrædelsesforhandlinger også vil ske en sikring af deres rettigheder, og at de frit vil kunne udtrykke deres identitet, at de vil blive anerkendt og få mulighed for at vende tilbage til deres landsbyer. Det er nødvendigt at afskaffe landsbybeskyttelsessystemet og at nedsætte 10 %-klausulen i forbindelse med valgene. I weekenden demonstrerede tusindvis af mennesker i Diyarbakir for indledelsen af tiltrædelsesforhandlinger.
Som tysk parlamentsmedlem af kurdisk oprindelse vil jeg ligesom min gruppe plædere for tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet, og vi opfordrer alle regeringsledere til at give deres tilslutning til tiltrædelsesforhandlinger den 17. december. EU bør ikke være bange for Ankara, og Ankara bør ikke være bange for Diyarbakir. Tyrkiet kan fungere som bro mellem EU og de islamiske lande.
Knapman (IND/DEM ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne fremsætte min bemærkning, ligesom hr. Schulz fremsatte sin. I sidste måned afviste De en bemærkning fra mig, fordi jeg ikke nævnte artiklens nummer. Nu fik hr. Schulz lov til at fremsætte en bemærkning uden at nævne artiklens nummer. Kan De oplyse, hvordan reglerne er, og hvorfor der gælder et sæt regler for ham og et andet for mig? 
Formanden.
   - Jeg kan forstå, at De påberåber Dem artikel 145. 
Knapman (IND/DEM ).
   - Jeg spørger blot, hvorfor der gælder et sæt regler for ham og et andet for mig. De var formand begge gange. Er det ikke på tide, at De sætter Dem ind i forretningsordenen? 
Formanden.
   - Hr. Knapman, vær venlig at opføre Dem ordenligt. Hvis De ønsker at få ordet, så må De fortælle mig, hvilken artikel De påberåber Dem. Hvis De siger, at De ønsker at få ordet under påberåbelse af en eller anden artikel, har De ikke ret til at få ordet. 
Coûteaux (IND/DEM ),
   Hr. formand, mine damer og herrer, det kommende Europæiske Råd vil have Tyrkiet som vigtigste punkt på dagsordenen, og jeg vil udelukkende tale om dette punkt, selv om de franske uafhængige medlemmer allerede har givet udtryk for grundene til deres modstand, hvilket jeg fik mulighed for at nævne i forgårs.
Jeg vil ganske enkelt denne gang fremhæve et andet synspunkt og advare Rådet mod en beslutning, som det har til hensigt at træffe. Beslutningen vil efter min mening reelt få mange alvorlige konsekvenser ikke blot med hensyn til konsekvenserne af Tyrkiets tiltrædelse, men ligeledes med hensyn til det billede, som europæerne har af EU.
For det første forstår offentligheden stadig mindre af det, som vi kalder EU's grænser. Når Tyrkiet tiltræder, bliver grænserne uklare, og døren åbnes til en lang række tyrkisktalende lande, herunder landene i Kaukasusområdet, bl.a. Georgien. Vi er kort sagt ved at bevæge os i retning af en slags global stat, hvor grundlaget blot er en skrøbelig oversigt over de velmenende følelser, som kaldes "menneskerettigheder". Mange europæere forstår ikke denne udvikling, for, og dette er mit andet punkt, vi vender dermed ryggen til det, som europæerne opfatter som essensen af Europa, og som på uklar og måske ikke særlig heldig vis betegnes som det kristne grundlag. Til syvende og sidst findes der en præcis opfattelse af den livsform og de samfund, som EU består af. Vi er på vej væk fra dette, og det er helt sikkert, at vi, der er fanget i en slags hvirvelstrøm med en globaliseret elite, ikke er klar over, at vi fornærmer og chokerer befolkningerne.
For det tredje vil den første konsekvens snart vise sig. I Frankrig begynder franskmændene i forbindelse med folkeafstemningen at forstå, at der er en sammenhæng mellem Tyrkiet og forfatningen. De vil afgive deres stemme, mens de tager dette i betragtning. Ærede rådsmedlemmer, jeg vil overlade konsekvenserne af de beslutninger, som træffes på fredag, til Dem.
Crowley (UEN ),
   Hr. formand, uanset hvor forsigtigt De behandler emnet, vil spørgsmålet om Tyrkiet uundgåeligt skabe splittelse. Det vil uundgåeligt medføre spændinger og bringe sindene i kog, sådan som vi så det ikke blot her til formiddag, men også under forhandlingen i går.
Et af de vigtigste spørgsmål, som vi er nødt til at se på som Parlament og Union, er: Hvilket budskab sender vi, hvis vi nægter at åbne døren til forhandlinger med Tyrkiet i weekenden? Vi fastsætter visse regler og kriterier, som Tyrkiet skal opfylde, inden der kan indledes forhandlinger. Kommissionen har nøje beskrevet, hvor meget der er opnået, og hvad der stadig skal gøres, inden vi når til den sidste forhindring. Men vi har også forlangt, at Tyrkiet opfylder sine forpligtelser. Der er f.eks. spørgsmålet om anerkendelse af Cypern og Cyperns uafhængighed og integritet. Og så er der visse menneskerettighedsspørgsmål, som hr. Coûteaux, den foregående taler, nævnte.
Det er interessant at høre en kurder tale om Tyrkiet som en del af EU. Det er et vigtigt budskab, som vi skal tage til efterretning og følge. Vores stemme, vores budskab, vil være afgørende for, om de moderate muslimer bliver hørt, eller om vi tvinger folk tilbage til en fundamentalistisk reaktion og holdning. Derfor skal vi sige det ligeud, hvis vi modsætter os Tyrkiets optagelse i EU, fordi vi frygter, hvordan det vil påvirke vores økonomi eller magtbalancen i institutionerne. Vi skal ikke prøve at skjule os bag den dårlige undskyldning, at det for evigt vil ændre den måde, Europa fungerer på.
EU af i dag er meget forskelligt fra det oprindelige EU i 1973. En af de ting, som EU af i dag mangler, er grundlæggernes vision og inspiration. De fik fred, velstand og solidaritet til at opstå af asken som en anden fugl Føniks. Denne generations forpligtelse til at række andre lande en hjælpende hånd er lige så stor i dag, som den var i 1940'erne og 1950'erne. 
Dillen (NI ).
   - Hr. formand, kære kolleger, det er meget sigende, at et antal medlemmer af Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater i dag har begæret hemmelig afstemning om Eurlings-betænkningen. Det vidner om, hvordan tilhængerne af Tyrkiets tiltrædelse af EU - herunder regeringerne i London, Berlin og Rom, men også den belgiske regering i Bruxelles - på skamløs vis slavisk følger Washingtons dagsorden og lægger pres på parlamentsmedlemmer og politikere for at sætte en afgørelse igennem, som det store flertal af borgerne vender sig imod, og som vil få dramatiske historiske og sociale konsekvenser for Europa. Adskillige medlemmer af Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater vil ganske vist stemme imod Eurlings-betænkningen, fordi de klart er imod Tyrkiets tiltrædelse, men de tør kun gøre det, hvis ingen ved, hvad de stemmer. Af frygt for evt. kritik og alle de konsekvenser, det måtte have for deres karriere på nationalt plan, hvor regeringerne overlegent skubber befolkningens mening til side og i overmorgen vil give grønt lys for Ankara, vil de imidlertid ikke gøre det, hvis afstemningen er offentlig og ikke hemmelig. Det samme gælder måske også en del af medlemmerne af Den Socialdemokratiske Gruppe. Jeg må så tænke på den modige stillingtagen til Tyrkiet-sagen, vi har oplevet i Frankrig. Det gælder Robert Badinter, Hubert Védrine og den tidligere socialistiske undervisningsminister Claude Allègre, som alle har advaret mod de katastrofale følger af Tyrkiets eventuelle tiltrædelse. Det er betegnende for den manglende demokratiske åbenhed, der nu i årevis har kendetegnet behandlingen af denne sag.
Ifølge den tidligere kommissær for det indre marked, Frits Bolkestein, der som den eneste havde mod til at tilkendegive over for Romano Prodi, at han ikke kunne godkende Kommissionens positive anbefaling af 6. oktober 2004, varede drøftelserne i Helsinki om, hvorvidt Tyrkiet skulle have kandidatstatus, kun tre minutter.
Tre minutter, kære kolleger, til at afgøre, om vi vil flytte konflikternes arnesteder i Kaukasus og Mellemøsten til Europas grænser. Tre minutter til at afgøre, om vi fremover igen vil give millioner af indvandrere mulighed for at oversvømme vores kontinent. Tre minutter til at afgøre, om vi vil invitere et land, hvor menneskerettighederne i almindelighed og kvindernes rettigheder i særdeleshed krænkes i vid udstrækning, inden for i EU som såkaldt forbilledlig verdslig stat og straks give landet den største stemmevægt i Rådet. Tre minutter til at give grønt lys for et land, som nægter at anerkende en anden medlemsstat, og som ved 30.000 soldaters tilstedeværelse holder en del af den pågældende medlemsstat besat efter at have begået ubeskrivelige forbrydelser mod menneskeheden. Tre minutter til at give grønt lys for et land, hvor den nationale benægtelse af folkemordet på armenierne forvaltes af undervisningsministeriet, mens ingen i Europa påtaler det. Europa, hvad er der blevet af dine højt besungne principper? 
Eurlings (PPE-DE ).
   - Hr. formand, det er et vigtigt øjeblik for Europa-Parlamentet, og et af hovedemnerne i disse dage - ikke kun i den politiske verden, men også i offentligheden - er naturligvis den mulige indledning af forhandlinger med Tyrkiet. Som ordfører vil jeg gerne sige, at jeg - som jeg også gentagne gange har påpeget - under mine besøg i Tyrkiet har fået et tvetydigt indtryk. På den ene side er der tale om ganske betydelige fremskridt, ja, imponerende fremskridt, og på den anden side er der tale om et betragteligt efterslæb, hvis vi måler Tyrkiet med den målestok, der er gældende for et land, som vil være fuldt medlem af EU. Når det gælder menneskerettigheder, kvinders rettigheder og religionsfrihed, må reformerne derfor fortsætte. Jeg kan ikke kraftigt nok understrege, at der på dette felt må og skal være et stærkt pres. De tyrkiske medier og tyrkiske journalister siger det selv: Brug fasthold et stærkt pres.
Hvad angår menneskerettighederne, er der behov for bedre implementering. Hvad angår religiøse mindretal, er der behov for en mentalitetsændring, så man ser med stolthed på mindretalsreligioner og ikke søger at undertrykke dem. Hvad angår eksempelvis området , er der behov for yderligere lovændringer for også at give plads til mindretalsreligioner og -kulturer. Jeg vil derfor gerne indtrængende påpege - helt bortset fra den generelle debat, som nu har været i gang også her i Europa-Parlamentet i månedsvis - at det ville være positivt, hvis en væsentlig del af den betænkning, som er fremlagt til den endelige afstemning, også kommer til udtryk i Rådets konklusioner. Det drejer sig i den forbindelse om følgende: 

"mener, at det bør anbefales at indlede tiltrædelsesforhandlingerne, såfremt der er enighed om, at: fuldstændig gennemførelse af de politiske kriterier bør prioriteres i første fase af forhandlingerne; dagsordenen for forhandlingerne på ministerplan vil derfor begynde med en vurdering af, i hvilket omfang de politiske kriterier, navnlig på menneskerettighedsområdet og med hensyn til uindskrænkede grundlæggende frihedsrettigheder, både i teori og praksis, er gennemført, idet der samtidig åbnes mulighed for at sætte andre kapitler på dagsordenen for forhandlingerne"

 Der er efter min opfattelse behov for således at understrege de politiske kriterier. Det er ikke alle i Tyrkiet, der har forståelse for, at reformerne skal videreføres konsekvent, hvis landet vil gøre sig håb om nogensinde at kvalificere sig til medlemskab af EU. De videre reformer vil efter min opfattelse være afgørende for, om det vil lykkes for Tyrkiet eller ej.
Tillad mig i korthed at fremføre endnu en bemærkning. Når vi taler om politiske kriterier, må jeg også påpege, når jeg sammenholder den målestok, vi anvender over for Tyrkiet, og den, vi anvender over f.eks.vis Rumænien, og når jeg ser den dårlige behandling i fængslerne, når jeg ser, hvordan journalister, der foretager efterforskning, udsættes for fysiske angreb, og når jeg ser korruptionen, at Rådet efter min opfattelse bør sende et signal, og der bør udøves maksimalt pres for at løse denne type sager. Jeg mener ikke, denne praksis er i overensstemmelse med de politiske kriterier, vi står for.
Min afsluttende bemærkning vedrører terrorismen. Jeg glæder mig over, at rådsformanden har lagt stor vægt på dette emne. Jeg glæder mig også over, at Nederlandene nu selv omsider vil forbyde organisationer, som er opført på den europæiske liste over terrororganisationer - man må også i sit eget land gøre det, man kræver af Europa. Jeg vil gerne anmode formandskabet om at lade de andre medlemsstater forstå, at vi i dette forhold må stå sammen. ETA bør således være forbudt i alle lande, ikke kun i Spanien og Frankrig, for blot at nævne et enkelt, konkret eksempel. Kan formandskabet garantere, at der med aftalen om informationsudveksling uigenkaldeligt er sat en stopper for situationer, hvor et land har oplysninger om anslag i et andet land, men hvor sådanne oplysninger ikke automatisk udveksles? 
Napoletano (PSE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg håber, at Parlamentet vedtager den udgave af hr. Eurlings' betænkning om Tyrkiet, som blev vedtaget i Udenrigsudvalget, og jeg håber, at det sker ved hemmelig afstemning. Efter min mening tager parlamentsmedlemmerne fejl, hvis de tror, at en hemmelig afstemning kan fremme en holdningsændring. Jeg regner tværtimod med, at Europa-Parlamentets medlemmer viser, at man ikke kan lægge pres på dem, når de frit udøver deres mandat.
Hvad de andre eksterne forbindelser angår, tilslutter jeg mig mange af de ting, som hr. Nicolaï sagde, og jeg vil gerne give udtryk for vores enighed i alle de foranstaltninger, som foregriber forfatningsreformerne. I den højtstående repræsentants indsats i Ukraine så vi et tegn på, at initiativet er blevet styrket i den retning. Dette initiativ bør dog støttes af nogle mere omfattende instrumenter, som der er taget højde for i forfatningen, men som det måske er muligt at tage forskud på.
Når det gælder naboskabspolitikken, støtter vi Kommissionen og Rådet i deres arbejde. Vi gør dog opmærksom på risikoen for, at foranstaltninger, der tager sigte på oprettelsen af et frihandelsområde, kommer til at gå forud for andre politikker. Jeg vil gerne understrege, at vi ikke blot ønsker at skabe et frihandelsområde, og derfor skal vi passe på, at vi ikke svækker denne politiks regionale og lokale dimension.
Med hensyn til menneskerettighederne og demokratiet anbefaler jeg, at vi forhandler os frem til en egentlig konvention med vores nabolande. En sådan konvention skulle som minimum indeholde de fælles værdier, som vi så ofte henviser til, og definere dem omhyggeligt i formelle vendinger, navnlig for Middelhavslandenes vedkommende. Konventionen skulle udbrede kendskabet til disse værdier hos de mennesker, som den berører, og tage højde for oprettelsen af fælles institutioner, der kan sikre dem.
Hvad Mellemøsten angår, skal vi sørge for, at præsidentvalget i Palæstina sætter nyt skub i køreplanen, og at den israelske regerings unilaterale beslutninger, f.eks. tilbagetrækningen fra Gaza, bliver taget op i forhandlingerne med kvartetten, så der bliver oprettet en palæstinensisk stat inden for den fastsatte frist. I den forbindelse er det nødvendigt at fokusere på dette spørgsmål i forbindelserne mellem EU og USA.
Hvad Irak angår, er vi af den opfattelse, at det ønskede vendepunkt ikke kom efter Sharm el Sheikh-konferencen, og at voldssituationen i landet risikerer at gå ud over målsætningen om at afholde valg.
Til sidst vil jeg opfordre Rådet og Kommissionen til også at beskæftige sig med situationen i Cambodja, hvor vi ser en humanitær nødsituation, som rammer børnene. 
Maaten (ALDE ).
   - Hr. formand, det nederlandske formandskab nærmer sig sin afslutning. Jeg vil for det første gerne benytte lejligheden til at gøre status over indsatsen for at reducere reguleringen på europæisk niveau. Målet var at bringe regeltyranniet til ophør og reducere antallet af fællesskabsretlige bestemmelser med mindst 25 %. De 25 % er naturligvis langtfra nået, men tonen er slået an, hvilket set med mine øjne er en sejr. Mindre regulering betyder som bekendt mere plads til iværksætterånd, og det er iværksætterne, som skal redde Europas økonomi. Jeg finder det dog stadigvæk ønskeligt at have en kommissær, som arbejder fuldtids på at fjerne overflødige og forældede regler.
Et andet emne, som har været aktuelt under det nederlandske formandskab, er det såkaldte Haag-program om terrorisme og bekæmpelse af grov kriminalitet. De aftaler, der blev indgået i Haag, vidner om, at EU og endelig også Rådet betragter bekæmpelse af terrorisme og grov kriminalitet som prioriterede områder. Samtidig er der fundet en balance mellem effektiv indsats og ekstra retlige muligheder på den ene side og beskyttelse af personoplysninger og grundlæggende friheder på den anden side. Der er dog stadigvæk tale om en balanceakt på dette område, og Rådet har efter min opfattelse klaret denne på udmærket vis.
Et område, som ikke i så høj grad har været i søgelyset, men hvor der er gjort et godt stykke arbejde, er menneskerettighederne. Jeg vil i den forbindelse især nævne beskyttelsen af menneskerettighedsforkæmpere. Den praktiske gennemførelse af EU's direktiver om menneskerettighedsforkæmpere er under det nederlandske formandskab rykket et skridt nærmere. Der vil blive udarbejdet en vejledning for EU-delegationer overalt i verden, og der vil blive tale om hurtig, fleksibel og konsekvent reaktion fra EU's side, hvis menneskerettighedsforkæmpere er i livsfare eller udsættes for trusler om mishandling.
Jeg vil gerne lykønske hr. Nicolaï, som har sat behovet for god kommunikation om den europæiske integration på dagsordenen. Borgerne betragter fortsat Europa som noget dem uvedkommende, og de vender alt for hurtigt EU ryggen. For at slå bro over denne kløft kræves hyppig kommunikation og konstant dialog med borgerne, ikke kun fra Europa-Parlamentets medlemmers side, men også fra Kommissionens og Rådets side.
Afslutningsvis vil jeg gerne knytte en bemærkning til debatten om normer og værdier, som er søsat af dette formandskab. Som liberal er jeg forbeholden over for en sådan debat i almindelighed og over for den rent kristelige drejning, som de kristelige demokrater har tendens til at give den i særdeleshed. Og venstrefløjens relativering af begreberne normer og værdier falder mig for brystet. Det er væsentligt, at denne debat er indledt. Det er nemlig en debat om, hvad Europa er, hvor vi vil hen, hvor vores grænser ligger, og hvad vi gør og ikke gør. Kort sagt, det er en debat om, hvad der er vores fundament. Unionen er jo ikke sat i verden af rent økonomiske hensyn. Den 7. december blev der i  bragt en efter min mening fortræffelig artikel af premierminister Balkenende. En af konklusionerne i den artikel var, at det i Unionen drejer sig om dynamiske værdier. Disse dynamiske værdier er efter min opfattelse bl.a. respekt, ansvar og tillid. Debatten er i alt fald påbegyndt, og det er en kompliment til formandskabet, selv om afslutningen på debatten endnu langtfra er i syne.
Min sidste bemærkning er, at formandskabet afgjort også har bragt EU nærmere de nederlandske borgere, og endog nærmere de nederlandske parlamentsmedlemmer. Jeg ved, det er en mærkesag for hr. Nicolaï, og det har været en succes. Jeg glæder mig også herover som nederlandsk medlem af Europa-Parlamentet. 

Buitenweg (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, det første emne, jeg vil tage op, er de finansielle overslag. Jeg håber, at De under topmødet virkelig vil tage Dem tid til grundigt at drøfte, hvilket Europa De har for øje, inden De på ny overlader dette emne til fagministrene.
Visse medlemsstater ønsker et slankere budget end det nuværende, som ligger lige over 1 %. Rådet ønsker ikke en reduktion af landbrugsbudgettet, og der synes ikke at kunne opnås enighed om besparelser på strukturfondene. Hvor bliver der efter Deres opfattelse foretaget nedskæringer? Det vil være på områder som forskning og udvikling, menneskerettigheder, miljø, eksterne anliggender, udvekslingsprogrammer for unge og kultur. Netop de emner, som ligger borgerne mest på hjerte, og som har en synlig merværdi på europæisk plan. Et budget, som bliver til på baggrund af euroskepsis, vil kun give næring til yderligere euroskepsis.
I udkastet til konklusioner fra det kommende topmøde hedder det om terrorisme, at vi i forbindelse med indsatsen til bekæmpelse af terrorisme skal respektere menneskerettighederne og de grundlæggende friheder. Jeg kan fuldt ud tilslutte mig disse betingelser, men jeg frygter, at det kun er en besværgelsesformular. Se blot på debatten om registrering af trafikoplysninger om alle telefon- og internetbrugere eller debatten om biometriske data i pas. Mottoet lyder: streng, strengere, strengest. Det forekommer nærmest upassende at stille kritiske spørgsmål om, hvorvidt foranstaltningerne til bekæmpelse af terrorisme er effektive eller legitime. Som generaler i hæren vil man i den europæiske indsats til bekæmpelse af terrorisme altid sikre sig det bedste grej. Ved køb med forsvarsmæssigt sigte foretager politikerne i det mindste stadigvæk en selvstændig afvejning af fordele og ulemper. Når det drejer sig om foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, er der imidlertid nærmest ingen, der fortsat vover at foretage en sådan kritisk afvejning. Jeg vil dog opfordre Dem til at gøre det på det kommende topmøde. Fortsætter vi på denne måde, dræber vi retsstaten, og terroristerne får stadigvæk deres vilje.
Jeg vil afslutningsvis anføre en kort bemærkning om gennemsigtighed. Det nederlandske formandskab har lovet at forsøge at fremme gennemførelsen af bestemmelsen i forfatningen, ifølge hvilken medlemsstaternes møder fremover vil være offentlige, eller der i alt fald vil blive tale om flere offentlige møder. Alle var trods alt enige herom, da forfatningen blev undertegnet. Hr. Nicolaï, jeg vil gerne spørge, hvor langt De er nået på dette felt. Jeg håber, at dørene til Ministerrådet virkelig bliver åbnet under det luxembourgske formandskab. Så vil vi alle kunne se, hvad der foregår på møderne, og politikerne vil kunne stilles til ansvar for de afgørelser, der træffes, ligesom vi også gerne står til ansvar for den afgørelse, vi i dag træffer om Tyrkiet. 
Adamou (GUE/NGL ).
   - Mine damer og herrer, resultaterne fra EU-topmødet, der afholdes den 16. - 17. december, er så vigtige, at de i høj grad kommer til at bestemme EU's udseende. Med en evt. indledning af optagelsesforhandlinger med Tyrkiet kræver udvidelsen nogle beslutninger, der vil få afgørende konsekvenser.
Vi må med det samme gøre det klart, at vi ikke er imod Tyrkiets fremtidige optagelse i EU. Vi forventer, at dette perspektiv vil binde et hvilket som helst land, som måtte ønske optagelse, inden for en mindsteramme af forpligtelser, der har med grundlæggende spørgsmål at gøre, og som også gælder for de andre medlemsstater, dvs. grundlæggende frihedsrettigheder, borgerrettigheder, arbejdstagerrettigheder, uden at vi naturligvis nærer nogen illusioner.
Disse forpligtelser bør imidlertid opstilles fra starten og accepteres af Tyrkiet. Hvordan kan det være tilladt, at et ansøgerland nægter at anerkende en anden medlemsstats status, og hvordan kan det undgås, at dette spørgsmål rejses klart og tydeligt på topmødet? Hvad vil man svare på spørgsmålet, om medlemsstaterne er reelt ligeværdige, eller der anvendes to målestokke?
Efter min opfattelse er det en uomgængelig betingelse, at der er tale om gensidig anerkendelse, men også at der sker en normalisering af forholdet mellem Cypern og Tyrkiet, og det er ikke kun, fordi EU og de principper, der gælder for EU's funktion, bestemmer, det skal være sådan, men også fordi det er nødvendigt at få løst det cypriotiske problem, så retten sejrer til gavn for hele vores befolkning, både græsk-cyprioter og tyrkisk-cyprioter. Ingen befolkning i hele verden ønsker for evigt at leve med en ulovlig besættelse af dens land, med had og med splittelse. EU er nødt til at åbne en dør og skabe mulighed for at sikre de grundlæggende principper, der gælder for selve EU's eksistens, og kræve anvendelse af denne mindsteramme af forpligtelser, men også åbne en dør for de almindelige borgere ved at vise, at beslutningerne ikke træffes efter forskellige målestokke.
Til sidst vil jeg fordømme den tyrkiske ledelses og regerings arrogante adfærd, når den med sine udtalelser giver det indtryk, at det er EU, der ønsker Tyrkiets optagelse, og ikke Tyrkiet, der søger optagelse i EU. 
Knapman (IND/DEM ).
   - Hr. formand, intet kunne tydeligere vise hr. Barrosos foragt for Parlamentet, end at han kun kunne deltage i denne forhandling i nogle få minutter, inden han forsvandt. Efter den måde, hvorpå han gennemtrumfede valget af sine forbryderiske kommissærer, kan vi lige så godt holde op med at lade, som om vi kan lære Ukraine noget om demokrati.
Vi vil ikke støtte Tyrkiets ansøgning om medlemskab, hvilket vi heller ikke gjorde i det forrige Parlament. Årsagen er udgifterne og de sandsynlige migrationsmønstre. Hvis der havde været nogen med bemyndigelse til stede, ville jeg have bedt om bekræftelse af, at udgifterne kan blive i størrelsesordenen 19 milliarder engelske pund, eller 28 millioner euro. Det betyder, at Tyrkiet vil koste os lige så meget som de 10 lande, der tiltrådte Unionen i år.
Må vi godt få at vide, hvor store udgifterne vil være, for nu hører De for første gang fra en nation, som rent faktisk betaler for det. Labour-Partiet i Storbritannien vil gerne give 5 milliarder pund til formålet, men Det Konservative Parti mener, at 5 milliarder pund er en god pris, og tror, at man samtidig kan gennemføre skattelettelser. Formodentlig tror det også, at grise kan flyve. Kan vi få bekræftet, at udgifterne vil være på 19 milliarder? Og vil der blive brugt ca. 700 millioner euro på omkring 60 uddannelsesprojekter i Tyrkiet? Er det de faktiske udgifter, eller er der et mere aktuelt tal?
Vi ved, at Tyrkiets befolkningstilvækst er fænomenal, og at landet har alvorlige økonomiske problemer, herunder 70 % inflation. I forbindelse med vedtagelsen af Maastricht-traktaten ville 70 % inflation have medført en del løftede øjenbryn, men her er der kun tale om et politisk projekt, ikke? Især for dem, som ikke betaler. Vi ved også, at der er en del problemer med menneskerettighederne.
På det grundlag vil jeg sige på vegne af Det Forenede Kongeriges Uafhængighedsparti, at vi vil tilbyde Tyrkiet venskab og fri handel, men vi vil ikke tilbyde landet en politisk union - især ikke med den kolossale korruption og svindel, der finder sted i landet.
Foglietta (UEN ).
   - Hr. formand, kære kolleger, det kommende Europæiske Råd bliver særlig vigtigt, eftersom det - sådan som de to institutioners repræsentanter var inde på - naturligvis skal behandle nogle yderst vigtige spørgsmål såsom Bulgariens og Rumæniens optagelse i EU, en evt. indledning af forhandlingerne med Kroatien og Tyrkiet, en gennemgang af de fremskridt, der er sket med hensyn til bekæmpelse af terrorisme og ikke mindst en større informationskapacitet i Rådets Generalsekretariat samt forberedelsen af de finansielle rammer for perioden 2007-2013.
Vi har ved flere lejligheder givet udtryk for det hensigtsmæssige i Bulgariens og Rumæniens optagelse, selv om vi er særlig bekymret over de områder, hvor situationen i de to lande stadig afviger meget fra EU-gennemsnittet. I den forbindelse vil vi gerne minde om, at landenes lovgivning om menneskerettigheder, arbejdstagernes sociale sikring og økonomisk udvikling burde nå op på et betydeligt niveau inden årtiets slutning.
Selv om vi principielt går ind for, at forhandlingerne indledes med Tyrkiet - hvilket ikke er det samme som en tiltrædelse, og det vil jeg gerne understrege - må vi ikke glemme den nødvendige anerkendelse af det armenske folkedrab og en varig løsning på Cypern-spørgsmålet. Hvis man bruger sin almindelige sunde fornuft, er det uforståeligt, at et land, der ønsker at bliver optaget i EU, militært kan besætte en del af et andet land, som allerede er medlem af EU.
Vi er på ingen måde bekymrede over det stemmesystem, som vi skal anvende. Jeg tror på det enkelte parlamentsmedlems frihed til at træffe sine egne beslutninger, uanset om afstemningen er åben eller hemmelig. Det er efter min mening et rent formelt spørgsmål og bestemt ikke noget væsentligt spørgsmål.
Bekæmpelsen af terrorisme hænger tæt sammen med udviklingen i fredsprocessen i Mellemøsten og situationen i visse lande, hvor konflikterne endnu ikke er afsluttet. Efter min opfattelse bør EU dog i stadig større grad gøre en indsats med sin politik og sin støtte i de dele af verden, som omgiver EU, og hvor der er fortsatte og undertiden tragiske konfliktsituationer, for at skabe ligevægt og støtte de kræfter, som accepterer de værdier, der kendetegner vores demokrati. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
   - Hr. formand, jeg håber ikke, at hr. Nicolaï forlader Parlamentet denne gang ligesom under vores sidste forhandling om EU's forbindelser med Rusland. Hr. Barroso, som allerede er taget af sted, udtalte, at rådsmødet i december vil føre os et stort skridt i retning af opbyggelsen af et mere velstående Europa. At dømme ud fra hr. Nicolaïs bemærkninger ser det dog mere ud til at blive et lille beskedent skridt og ikke et stort et.
Jeg er ikke alene om at føle, at Rådet arbejder uden en virkelig vision og uden en langsigtet strategi, at det slingrer fra den ene begivenhed til den næste, og at det kun søger at tackle de umiddelbare problemer uden at fastlægge en mere langsigtet plan for, hvordan det kan forebygge dem. Denne mangel på strategi er en grundlæggende fejl, og den giver anledning til mange problemer. Rådet har nu fremsat mange udtalelser om Ukraine, og mange af Rådets kommentarer er fuldt ud berettigede. Men hvis Rådet for et par måneder siden klart havde tilkendegivet som en del af sin fremtidige strategi, at Ukraine ville blive medlem af EU, ikke i dag, ikke i morgen eller i overmorgen, men måske samtidig med Tyrkiet, ville den nuværende situation i Ukraine ikke være opstået, eftersom den ukrainske regering ikke ville have risikeret at svindle med valget i et sådant omfang.
En ting vil jeg takke den fraværende hr. Barroso for, nemlig at han støttede udvidelsen af EU's budget. En stigning på 114 milliarder euro over syv år vil gavne udviklingen i både EU og de nye medlemsstater. 
Kirkhope (PPE-DE ).
   - Hr. formand, Det Europæiske Råds møde senere på ugen er af historisk betydning, først og fremmest på grund af det fundamentale spørgsmål om indledningen af forhandlinger med Tyrkiet om fremtidigt medlemskab af EU. Der er meget stærke holdninger til emnet, både i og uden for Parlamentet. Det anerkender jeg. Mit parti har dog en klar politik: Vi mener, at tyrkisk medlemskab af Unionen under de rette omstændigheder kan være gavnligt for Europa, gavnligt for Tyrkiet og gavnligt for forbindelserne med den islamiske verden og sikkerheden i vores samfund.
Jeg accepterer, at forhandlingerne med Tyrkiet sandsynligvis vil være langvarige og undertiden vanskelige, men i denne uge bør Rådet tage det første skridt i denne proces. Som alle andre ansøgerlande skal Tyrkiet opfylde alle de fastsatte kriterier med hensyn til menneskerettigheder og politiske reformer. Det kan være meget vanskeligt, men ved at gå med til formelt at indlede forhandlinger sender Rådet et klart signal til den tyrkiske regering om, at vi forventer, at den arbejder ihærdigt på opfylde betingelserne for medlemskab.
Spørgsmålet om Bulgariens og Rumæniens medlemskab af Unionen vil også være på dagsordenen, og her må målsætningen være at bekræfte begge landes tiltrædelse og samtidig erkende, at der stadig skal gøres en stor indsats - især i Rumæniens tilfælde - for at sikre, at de bliver på rette spor.
Spørgsmålet om økonomiske reformer i Unionen blev drøftet på Rådets sidste møde i november. Jeg håber dog, at det nederlandske formandskab og regeringscheferne vil bekræfte deres vilje til at sætte fornyet gang i Lissabon-dagsordenen.
Tidligere på ugen udtrykte Den Socialdemokratiske Gruppe bekymring over den nye, neoliberale Kommission. Jeg vil gerne gøre det klart, at vi forventer, at hr. Barroso og hans hold er tro mod deres tidligere udtalelser om behovet for at sætte skub i Europas økonomi og kampen mod bureaukrati og regulering. Den forældede sociale model, som venstrefløjen er så glad for, skal udskiftes med et stærkt, dynamisk og radikalt reformprogram. Det er den eneste måde, hvorpå vi kan komme den høje arbejdsløshed og træge vækst til livs, som har gjort, at Europa halter bagud i forhold til USA og de blomstrende økonomier i Kina og Indien. Hvis Kommissionen handler således, får den de britiske Konservatives fulde opbakning. 
Dührkop Dührkop (PSE ).
   - Hr. formand, det næste Europæiske Råd vil ikke kun udtale sig om Tyrkiet eller andre emner, men også, som nævnt af hr. Nicolaï, om de overordnede retningslinjer for de kommende finansielle overslag.
Jeg vil gerne endnu en gang påpege, at de finansielle overslag er et budgetdisciplinært instrument og ikke et regnskabsinstrument, og at det primært har til formål at sikre stabiliteten og gøre det muligt at planlægge EU's mellemsigtede politikker fornuftigt. Dette instrument er så vigtigt, at det står i den kommende forfatning.
I går bekræftede Kommissionen, og i dag har dens formand, hr. Barroso, bekræftet, at den fuldt ud overtager den tidligere Kommissions forslag. Hr. Barroso sagde for et øjeblik siden, at Kommissionens forslag er udgangspunkt for forhandlingerne om de finansielle overslag. Ikke desto mindre anmoder jeg Kommissionen om at forfølge dette mål energisk. Så kan dette udgangspunkt også blive et ankomstpunkt, så Kommissionen kan leve op til det udtryk, vi nævner så ofte, nemlig at det ikke er muligt at få mere Europa for færre midler.
Rådet og Parlamentet skal også påtage sig deres ansvar og være på højde med de udfordringer, vi står over for.
For det første er den økonomiske og sociale samhørighed ikke kun et princip, der er knæsat i traktaterne, og som er blevet styrket i den kommende forfatning, men en nødvendig betingelse for at bevare og beskytte den europæiske sociale model.
For det andet må vi ikke i forbindelse med den netop overståede udvidelse sky nogen anstrengelser, når det gælder EU's nye borgere.
For det tredje satte vi os for fem år siden nogle meget ambitiøse mål. Vi var halvvejs og meget langt fra målet om, at vi i 2010 har et konkurrencedygtigt og videnbaseret samfund med fuld beskæftigelse, som vi foreslog i Lissabon og Göteborg.
For det fjerde er ratificeringsprocessen vedrørende den europæiske forfatning i fuld gang, og borgerne er endda nogen gange mere entusiastiske end deres repræsentanter.
På grund af disse udfordringer må vi ikke være gerrige over for vores borgere. Vi er dybt uansvarlige, hvis vi ikke forsøger at knytte dem tæt til det projekt, vi kalder den europæiske integration - og det, den repræsenterer - og samtidig skærer i midlerne til EU. Lad os fortsætte den europæiske integration med tilstrækkelige midler, med de midler, der er fastsat i traktaten, og lad os anvende dem effektivt. Det er utvivlsomt den bedste garanti for den fremtidige fred, frihed og fremgang, vi kan tilbyde de kommende generationer i fremtiden.
Malmström (ALDE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, De havde et hårdt formandskab med mange kontroversielle spørgsmål, dramatiske hændelser i vores omverden, processen omkring Kommissionen og ikke mindst den indenrigspolitiske turbulens, som det forfærdelige mord på Theo van Gogh forårsagede. Det har sikkert påvirket Deres ambitioner og satsninger på terrorbekæmpelses- og sikkerhedsområdet. Handlingsplaner og handlingsprogrammer er en god ting, men indtil nu er der ikke sket så meget. Hvis Det Europæiske Råd kan gøre fremskridt på topmødet, er det rigtig godt. Man må bare ikke glemme, at terrorbekæmpelse og sikkerhed aldrig må fortrænge beskyttelsen af den enkeltes integritet.
De fleste spørgsmål, som står på dagsordenen, drøftede vi her i fællesskab. De var her mandag aften og lyttede til forhandlingerne om Tyrkiet. Om nogle timer vil vi stemme om hr. Eurlings betænkning. Jeg tror, at der er et flertal, som vil stemme for at give Tyrkiet en dato. I den sammenhæng vil jeg godt sige, at det er patetisk, at der er nogle her, som har presset en linje igennem, som betyder, at den endelige afstemning bliver hemmelig. Parlamentet går altid i spidsen for åbenhed og gennemsigtighed, og den politiker, som ikke tør se sine vælgere i øjnene i dette spørgsmål, har ikke noget at gøre her.
Ikke desto mindre forventer vi, at De har modet til at træffe denne historiske beslutning og med alle de vanskeligheder, som der findes, give Tyrkiet en startdato med henblik på fuldgyldigt medlemskab. Kun på den måde kan demokratiprocessen fortsætte. Det sender også et tydeligt signal til de titusindvis af kurdere i Diyarbakir, som i weekenden demonstrede for tyrkisk EU-medlemskab.
De nævnte den europæiske sikkerhedspolitik og nedrustningen. Jeg går ud fra, at De vil komme til at forhandle om den aftale, som Iran har indgået med tre af medlemsstaterne. Det er naturligvis aldeles udmærket, at Teheran påtænker at suspendere sin uranudvinding. Der er imidlertid fortsat stor tvivl om, hvad der egentlig ligger bag denne beslutning. Vi bør være meget vagtsomme, inden vi giver nogle indrømmelser til den iranske regering. Den skal bevise, at den mener det alvorligt og ikke kun, som så ofte før, spiller et strategisk spil. Mullaherne i Teheran regerer et land med jernhånd, hvor menneskerettigheder helt negligeres. Der er ikke nogen grund til at belønne et sådant land, før vi kan se konkrete forbedringer på dette område. 
Den socialdemokratiske regering i mit land hævder - men den kan tage fejl, som den har gjort så ofte før - at spørgsmålet om Kina-embargoen kommer op på fredag. Hvis det forholder sig sådan, vil jeg minde Dem om den massive modstand, der findes i Parlamentet mod en ophævelse af våbenembargoen. Det ville sende helt forkerte signaler til det kinesiske regime.
Harms (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, især hr. Schulz' tale gjorde et mærkeligt indtryk på mig med hensyn til Ukraine. Man kan, hvis man lyttede til mange af kollegernes taler i de seneste uger, få det indtryk, at EU har opbygget, støttet og styret demokratibevægelsen i Ukraine med konsekvent hånd. Det ville være fint, hvis det havde været tilfældet! Under massedemonstrationerne så det også rent faktisk nogle gange ud, som om Unionens højtstående repræsentanter var bange for så meget bevægelse og så levende et demokrati. Jeg mener, at vi ubetinget skal lære af disse erfaringer i Ukraine, og det gælder ikke kun os som medlemmer af Parlamentet, men også EU's og nationalstaternes diplomater skal lære heraf.
Sikkerheden i Europa afhænger også af situationen i vores nabolande. Det er en sætning, som jeg har hørt gentaget hyppigt i de seneste uger, men her handler det ikke altid om vores egen sikkerhed, om vores velbefindende, men hvis vi virkelig mener det alvorligt med disse europæiske værdier, som vi til stadighed påberåber os, må de autoritære og diktatoriske systemer omkring os på ingen måde tolereres eller accepteres, og det gælder uafhængigt af vores egne interesser. På et tidspunkt, hvor der sker så mange ændringer til det bedre i Ukraine, som vi måske hjalp lidt på vej til sidst, selv om vi gjorde alt for lidt, skal vi være bevidste om, hvor slemt det står til med borgerne og deres frihedsrettigheder i Belarus, og vi skal også diskutere Rusland. Man kan ikke sige, at præsident Putin er lig med Rusland, da man har "Memorial"-bevægelsen i Rusland og en meget stærk frihedsbevægelse, og det er noget, som skal have indflydelse på vores diplomatiske relationer og på vores politik i forhold til Rusland.
Figueiredo (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, få dage, før de eksisterende kvoter i den internationale handel med tekstiler og beklædning afskaffes, er der dyb bekymring for fremtiden hos tusinder af virksomheder og deres mere end 2,5 millioner ansatte, der især hører hjemme i EU's sydlige lande, en sektor, der allerede har mistet over 1 million arbejdspladser i de sidste 10 år.
Jeg må beklage, at Europa-Parlamentet ikke har ladet den debat afholde, som vi har ønsket om dette særdeles vigtige spørgsmål. Det er aldeles påkrævet, at vi ikke blot fremsætter hensigtserklæringer, men virkelig gennemfører foranstaltninger, der kan forhindre virksomhedslukninger, massearbejdsløshed og den trussel om fattigdom og social udstødelse, der hviler over store områder med høj koncentration af denne industri, sådan som tilfældet er i Portugal. Derfor stiller jeg endnu en gang spørgsmålet: Hvordan skal vi afbøde følgerne af en afskaffelse af kvoteordningen for de lande med den største koncentration af tekstil- og beklædningsindustri, så arbejdsløsheden ikke stiger, og denne vigtige industri fastholdes? Jeg beder kommissæren om at lade dette spørgsmål gå videre til kommissionsformanden, der ikke nedlod sig til at høre vores spørgsmål. 
Bonde (IND/DEM ).
   - Hr. formand. EU-forfatningen og Tyrkiet er uforenelige størrelser. Fælles statsborgerskab og stemmer efter folketal vil ødelægge EU og skabe stormagtsdominans. Jeg ønsker, at Europa var store, folkerige nationer, som kan virke bedre sammen med små lande. Jeg forstår ikke, hvordan det hollandske formandskab kan lægge navn til en kommunikationsstrategi, som vil tage penge fra forfatningens modstandere og give dem til tilhængernes propaganda. Det er i strid med lighedsgrundsætningen og dermed ulovligt - fy, skamme! Propaganda-pengene skal sælge en udemokratisk forfatning til vælgerne. Det var lettere at sikre, at det demokrati, vi mister i medlemslandene, i det mindste samles op i et åbent, nært og demokratisk EU.
EU-forfatningen gør det ufatteligt svært at ændre lovenes indhold. Enhver ændring skal først foreslås af kommissærer i Bruxelles - som ikke er på valg - og skal dernæst baseres på et kvalificeret flertal i Ministerrådet eller evt. en enstemmig ændring af forfatningen, hvis man vil ændre en af de talrige politikker, der låses fast i forfatningen. Det er ikke demokrati. Den udemokratiske forfatning skal så sælges gennem en udemokratisk fordeling af midler til oplysning, så folk ikke når at opdage, at de som hovedregel mister selve kernen i demokratiet: retten til at gå til valg, få et nyt flertal og derefter en ny politik.
Om løsningen på det demokratiske underskud er et føderalistisk tokammersystem eller vores vision om demokratiernes Europa, det bør borgerne diskutere og afgøre ved frie og fair folkeafstemninger i alle medlemslande. Vi forlanger med rette, at Ukraine etablerer frie og fair valg. Gælder det ikke også hos os selv? 
Libicki (UEN ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, hr. Barroso, vi henviser alle ofte til en europæisk identitet. Hr. Barroso, De i særdeleshed har talt en hel del herom i Parlamentet. Det skal dog bemærkes, at en europæisk identitet først og fremmest skal bygges på en fælles sikkerhed og et fælles økonomisk område. Der kan ikke blive tale om en europæisk identitet, hvis den fornødne solidaritet ikke er til stede, og hvis dette fremgår, hver gang der skal træffes en finansiel afgørelse. Jeg skal erindre om, at De henviste til Parlamentets nøglerolle ved udarbejdelsen af de finansielle overslag. Jeg kan ikke se, hvordan vi kan sikre den finansielle solidaritet og grundlaget for opbyggelsen af en europæisk identitet, hvis Parlamentets forslag reduceres fra 111 milliarder euro til 106 milliarder euro. Hvis vi ønsker at opbygge en europæisk identitet i form af et fælles område med sikkerhed eller et fælles økonomisk område, må vi have klarhed for, hvor grænserne for EU's udvidelse går. Eftersom Tyrkiets tiltrædelse er blevet foreslået, og der måske i den nærmeste fremtid vil blive stillet forslag om marokkansk medlemskab, men ikke ukrainsk, vil det sandsynligvis blive umuligt at tale om en europæisk identitet, eftersom der ikke vil eksistere en sådan.
Allister (NI ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne rette fokus mod Rådets igangværende arbejde med at forberede og iværksætte Tjenesten for EU's Optræden Udadtil forud for ratifikation og vedtagelse af forfatningen, for det er forfatningen, som validerer tjenesten. Jeg er i besiddelse af en skrivelse fra fru Wallström - Kommissionens næstformand, som er til stede her til formiddag - hvori det bekræftes, at udfaldet af debatten om forfatningen ikke på nogen måde bør tages for givet. Men det er nøjagtig, hvad det bliver i det igangværende arbejde med den nye Tjeneste for EU's Optræden Udadtil. Det er forkert. Som medlem af Parlamentet nedlægger jeg protest. Enten anerkender vi nationalstaternes ret til at bestemme forfatningens skæbne, dens nye institutioner og dens arbejdsredskaber, f.eks. udenrigstjenesten, eller også gør vi ikke.
Både Rådet og Kommissionen fortsætter arrogant med at arbejde, som om forfatningen allerede var godkendt. Det er en grov fornærmelse og et overgreb mod nationernes og ikke mindst befolkningens rettigheder. 
Grossetête (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, den 17. december, hvor Det Europæiske Råd afholdes, vil helt sikkert blive en mindeværdig dato for opbygningen af Europa, og jeg vil sige Dem, at borgerne er bekymrede. De er bekymrede over de kommende udvidelser og især over de manglende svar på det væsentlige spørgsmål om Europas grænser. Vi støtter naturligvis Bulgarien og Rumænien, men de har stadig brug for hjælp i deres bestræbelser. Vi siger ja til Kroatien for at give et klart signal til Balkanlandene.
Men Tyrkiet, som ikke anerkender et af EU's medlemslande, nemlig Cypern, Tyrkiet, som har besat dette land i de sidste 30 år, Tyrkiet, som straffer alle, der nævner det armenske folkemord, Tyrkiet, hvor 97 % af territoriet er uden for Europa! Nej! Landet er ikke berettiget til at tiltræde EU. Vi ønsker derfor, at Rådet accepterer den franske idé om et privilegeret partnerskab. Tyrkiets tiltrædelse er det samme som at sige nej til det politiske Europa, inden det endnu har set dagens lys. Det er at fremstille Europa som et område, der accepterer afpresning og undertrykkelse. Er det realiteterne?
For at gå videre til et andet emne af lige så stor betydning vil jeg sige, at jeg glædede mig over hr. Barrosos beslutsomme udtalelser om de finansielle overslag for EU. Jeg er dog stadig bekymret for Europas fremtid. Man kan ikke bestræbe sig på at øge den sociale samhørighed, støtte konkurrenceevnen, beskæftigelsen, forskningen og miljøpolitikken uden at tage hensyn til befolkningens aldring, kort sagt respektere Lissabon-strategien, og man kan ikke bekæmpe terrorisme, narkomani og kriminalitet uden de nødvendige midler. Vi kan ikke modstå de kommende udfordringer, og særlig den eksplosive konkurrence i Kina, hvis vi fortsat bruger forældede budgetter.
Rådet kan derfor ikke fastholde sit krav om 1 % til EU-budgettet, hvis Europa ikke længere kan sikre en bedre finansiering af regionalpolitikken, der er meget tæt på de europæiske borgere. Vi forventer, at Rådet tager hensyn til vores ønsker, som jeg netop har nævnt, og at det bevilger de nødvendige ressourcer til opfyldelse af vores mål. Vi må ikke glemme, at EU ikke kan fungere uden støtte fra hver enkelt europæisk borger. Europa skal udbrede sine værdier globalt, men det skal også respektere de europæiske borgere. Jeg frygter, at de beslutninger, der træffes den 17. december, desværre ikke vil møde forståelse fra et flertal af borgerne.
Van den Berg (PSE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, i Rådet taler man om Kroatiens, Bulgariens, Rumæniens og Tyrkiets tiltrædelse. Jeg vil, hvad angår Kroatien, gerne anmode Dem om at stå fast, når det drejer sig om samarbejdet med Det Internationale Krigsforbrydertribunal, da det uden dette samarbejde vil være uforsvarligt at indlede seriøse forhandlinger med Kroatien. Hold fast ved det! Kan De, hvad angår Rumænien, garantere, at vi fastholder skarpe krav til landet? Dvs. at der ikke kan være tale om tiltrædelse, så længe Rumænien ikke opfylder kriterierne bl.a. på områder som menneskerettigheder og korruption. Heller ikke selv om det betyder, at Rumænien optages senere end Bulgarien.
Så kommer vi til Tyrkiet. Citerer jeg rådsformanden, hr. Balkenende, korrekt, når jeg siger: intet B-medlemskab i form af eksempelvis et privilegeret partnerskab og ingen slutdato? Er det Deres holdning, og fastholder De den? Er De også parat til at sige: intet medlemskab ved afslutningen af forhandlingerne, såfremt der fortsat sker krænkelser af menneskerettighederne - nultolerance? I øvrigt må jeg sige, at truslen om hemmelig afstemning om Tyrkiet, som vi hører i dag, hos mig efterlader en følelse af folkebedrag. Jeg håber ikke, det bliver nødvendigt.
I den seneste tid har De ført en debat om normer og værdier. Burde De ikke have konkretiseret den med udgangspunkt i eksempelvis spørgsmål som Rumænien eller Tyrkiet? I tråd med den franske filosofs ord: Hvorfor ikke? I modsat fald svæver det da lidt i luften. Er det eksempelvis ikke helt på sin plads at inddrage håndhævelsen af våbenembargoen mod Kina i denne debat om normer og værdier? Det er ikke et spørgsmål om islam eller kristendom, det er et spørgsmål om retsstaten og demokratiet som en del af det fælles gods, og i den store mangfoldighed drejer det sig om de værdier, vi har defineret i vores nye forfatning. Jeg håber, det forbliver fællesnævneren i denne debat.
Det virker indtil videre på mig - det har jeg allerede tidligere gjort Dem opmærksom på - som om det nederlandske formandskabs ambitioner og målsætninger ikke er tilstrækkeligt klare. Jeg må derfor spørge, om det er et tegn på usikkerhed eller interne politiske modsætninger i den nederlandske regering. Eller bliver der alligevel tale om det store gennembrud på topmødet? Hvad det angår, har Rådet på sine topmøder læsset ganske vanskelige problemer over på os. Jeg skal lade mødestedet her i Strasbourg ude af betragtning, men blot nævne den lidet effektive Nice-traktat og aftalerne vedrørende landbrugsudgifterne, som kostede for dyrt og ikke i tilstrækkelig grad var rettet mod forandring.
Deres ambitioner vedrørende Lissabon og Kyoto på europæisk og globalt plan er fremragende, og vi støtter dem, men de finansielle midler, De afsætter hertil, er skuffende. De modstridende signaler undgår naturligvis ikke borgernes opmærksomhed. Nu vil vi på højeste niveau på ny med entusiasme drøfte terrorismen. I sidste uge var alle europæiske politichefer samlet her, og de kunne fortælle, at den faktiske udveksling af oplysninger stadigvæk ikke er kommet rigtigt i gang på grund af divergerende national praksis. Der savnes stadigvæk en central chef hos Europol, det lovgivningsmæssige net forhindrer stadigvæk ikke, at terrorister slipper igennem, og der savnes fælles afstemning af efterforskningen. Tilbage står spørgsmålet, om Gijs de Vries fortsat må træde vande, eller De virkelig giver ham lov til at træde i funktion.
Afslutningsvis ønsker jeg Dem held og lykke med Deres holdning til Tyrkiet. Jeg vil sige: intet B-medlemskab og ingen alternativer. Vi går ind for reelle forhandlinger. Jeg håber, De og hr. Balkenende dermed giver hr. Poetterings gruppe et godt svar. 
Joan i Marí (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg mener, at Tyrkiet er nødt til at tage de nødvendige skridt til at blive godkendt til optagelse i EU. I den forbindelse skal visse betingelser helt afgjort opfyldes, og en af de vigtigste er anerkendelsen af Tyrkiets interne pluralitet. Det er afgørende, at det grundlæggende kemalistiske tabu brydes. Det er af central betydning, at Kurdistans og andre statsløse nationale samfunds sproglige, kulturelle og politiske rettigheder anerkendes.
Rent logisk ønsker vi europæere, at Tyrkiet skal opfylde alt dette, men vi spørger os selv, om ikke vi burde starte med at anerkende vores egen interne pluralitet. Hvad med alle de multinationale stater, som bliver ved med at afvise deres egen mangfoldighed? I Spaniens tilfælde - en stat, som teoretisk anerkender sin egen indenlandske pluralitet, men ikke altid ligheden mellem de forskellige nationer, som udgør denne stat - kræves der stadig flere foranstaltninger.
Den spanske udenrigsminister, Miguel Angel Moratinos, forelagde den 13. december et memorandum om de autonome samfunds officielle sprog. Dette forslag indebærer ikke, som vi ønskede, fuld anerkendelse af catalansk, baskisk og galicisk. Asturisk og aragonsk anerkendes slet ikke. Dette memorandum giver mulighed for at tale på catalansk i Europa-Parlamentet, men altid med 15 dages varsel. Hvordan kan jeg overholde det, når jeg først dagen inden ved, om jeg får lov til at tale?
Når medlemsstaternes regeringer oprigtigt anerkender deres pluralitet, vil det være det mest effektive redskab til at opnå et mere demokratisk Tyrkiet og kræve en grundlæggende ændring af den måde, hvorpå landet ansøger om medlemskab af EU.
Sjöstedt (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, mit parti og min politiske gruppe håber, at Rådet vil beslutte sig for at påbegynde forhandlinger med Tyrkiet om medlemskab. Det er imidlertid lige så vigtigt at påpege, at Tyrkiet har en meget lang vej at gå, og det gælder ikke mindst på menneskerettigheds- og minoritetsområdet, i Cypern-spørgsmålet og med hensyn til fagforeningsrettigheder.
Der har været en del lovændringer i Tyrkiet, men man må indse, at de ikke modsvares af den praktiske virkelighed. Den nuværende tyrkiske lovgivning har også store mangler. Jeg kan pege på den nye straffelov, som stadig i praksis gør det kriminelt at nævne folkedrabet på armeniere i Tyrkiet. Det er noget, som er fuldstændig uacceptabelt og i Tyrkiets disfavør, at man fortsat fornægter denne historiske kendsgerning. En erkendelse af folkedrabet ville åbne for en normalisering for armenierne i Tyrkiet og også for en normalisering af relationerne til Armenien, hvilket er en forudsætning for Tyrkiets medlemskab af EU. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
   - Hr. formand, her i Parlamentet er der hyppige hentydninger til den fremadskridende demokratisering i Tyrkiet, mens vi, som skal stemme om Tyrkiet-spørgsmålet, fjerner os fra demokrati og gennemsigtighed. Normalt finder der kun hemmelige afstemninger sted i Parlamentet i forbindelse med personalespørgmål, men det er helt uforståeligt, at der skal finde en sådan afstemning sted i forbindelse med vigtige politiske principbeslutninger. Hvem vil gemme sig, og for hvem? Gemmer de sig for befolkningerne i medlemsstaterne, hvoraf flertallet - og det med fornuftige argumenter - er imod Tyrkiets tiltrædelse, eller for deres egne partiledere, fordi man er bange for at stå fast på sine egne holdninger, uanset hvilke holdninger det måtte være. Dermed kopierer vi imidlertid blot Rådets adfærd, og i sidste ende bliver vi selv gidsler hos dem, der siger, at det er for sent at sige nej. Det er overhovedet ikke for sent at sige nej. Hvis Tyrkiet skulle indtræde i EU, ville der blive kaos i Europa. Det kan man forhindre, hvis vi stemmer åbent og gennemsigtigt nej ved afstemningen her i dag! 
Oomen-Ruijten (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. Nicolaï, det nederlandske formandskab nærmer sig sin afslutning. Det var naturligvis ikke den nemmeste periode at skulle gribe tøjlerne i Europa, men vi havde ikke noget valg. Formandskabet tog sin begyndelse lidt senere på grund af ferien, så var der et handicap i form af et Parlament, som lige var valgt og i gang med at organisere sig, derpå var det Kommissionen, som kun med hiv og sving kom på plads. Selv om formandskabet blev født under denne ikke alt for heldige stjerne, har Nederlandene ikke desto mindre søgt at tage fat på opgaverne. Nederlandene har derfor efter min opfattelse grund til at prise sig lykkelige. Selv om tiden var kort, er der gjort ganske meget. Det gælder eksempelvis Haag-programmet om den indre sikkerhed, sikkerheden for EU's borgere. På det område har minister Donner, som så ofte står for skud i Nederlandene, sammen med sine kolleger bestemt gjort et godt stykke arbejde.
Hr. Eurlings har allerede nævnt en række spørgsmål vedrørende Tyrkiet. Jeg skal ikke gentage dem. Det som bekymrer mig, og som efter min opfattelse kræver en bemærkning, er, at Rumæniens og Bulgariens optagelse accepteres som en kendsgerning. Vi bør efter min mening tilkendegive over for Det Europæiske Råd, at den sag, i særdeleshed når det gælder Rumænien, endnu ikke er afsluttet, da der fortsat forekommer krænkelser af menneskerettighederne og af børns og kvinders rettigheder, og korruptionen trives fortsat i bedste velgående i landet. Hvis det fortsætter på den måde, forventer jeg under alle omstændigheder ikke, at Europa-Parlamentets tilslutning er sikret. I forlængelse heraf vil jeg også gerne fremføre en bemærkning om Kroatien. Der er tilsyneladende langt større forbehold med hensyn til dette land, og jeg vil gerne spørge det nederlandske formandskab, om det medfører, at der også kan ske noget på det område.
Afslutningsvis vil jeg nævne Lissabon-dagsordenen. De ambitioner, der knytter sig til Lissabon-dagsordenen, skal naturligvis ses i sammenhæng med de midler, der afsættes hertil. 1 %-klubben bør efter min opfattelse under topmødet i alt fald sørge for, at det undersøges nærmere, hvad der er behov for i forbindelse med Lissabon-dagsordenen, og hvordan den sociale samhørighed med de 10 nye medlemsstater bedst kan opnås. Der må naturligvis være overensstemmelse mellem ambitioner og midler. 
Roure (PSE ).
   - Hr. formand, på Det Europæiske Råd i slutningen af denne uge vil det nederlandske formandskab præsentere resultaterne af EU's antiterrorpolitik og narkotikastrategi. Det er nødvendigt, at EU's antiterrorpolitik gør det muligt på effektiv vis at øge samarbejdet mellem medlemsstaterne, men ligeledes med tredjelandene.
Vi mener i særdeleshed, at medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på gennemførelse af handlingsplanen for bekæmpelse af terrorisme og overholdelse af tidsplanen og ligeledes med henblik på fjernelse af de hindringer, som en række nationale myndigheder opstiller for udvekslingen af informationer. Vi bør ligeledes give Europol og Eurojust mulighed for at give bekæmpelsen af terror et europæisk præg ved at give dem en central rolle i samarbejdet og informationsudvekslingen mellem medlemsstaterne. Men vi minder om, at man i bekæmpelsen af terror skal bevare balancen mellem de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger på den ene side og respekten for de grundlæggende rettigheder på den anden side.
Hvad angår EU's narkotikastrategi, er der i Rådet allerede opnået en politisk aftale, som blot skal vedtages officielt på Det Europæiske Råd den 16. og 17. december. Kan De acceptere, at Rådet endnu en gang ikke afventer Europa-Parlamentets holdning, og synes De ikke, at det er uacceptabelt, at Rådet afviste at give Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender status over Rådets drøftelser om dette emne på det tidspunkt, hvor det samme emne var til behandling i det parlamentariske udvalg?
Vi ønsker desuden en mere retfærdig synsvinkel på spørgsmålene om asyl- og indvandring, som først og fremmest respekterer hver enkelt persons rettigheder og gør en større ansvarsdeling mulig. Endelig vil jeg benytte mig af dette indlæg til at beklage, at Haag-programmet ikke indeholder foranstaltninger, der kan anvendes, hvis medlemsstaterne ikke gennemfører den lovgivning og de instrumenter, der henhører under området for retlige og indre anliggender. Det var en af manglerne ved det forrige flerårige program.
Dimitrakopoulos (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, fru næstformand i Kommissionen, jeg vil allerførst komplimentere det nederlandske formandskab for dets indsats. Jeg har her det seneste udkast til dets konklusioner, og jeg må sige, at De har gjort et rigtig godt stykke arbejde.
Hvad udvidelsen angår, vil jeg først på en positiv måde fremhæve de afsnit i konklusionerne, som drejer sig om Rumæniens og Bulgariens forestående tiltrædelse, og understrege, at optagelsen af disse to lande skaber en ny geopolitisk situation, og derfor mener jeg, det er meget vigtigt - som De i øvrigt også nævner i Deres konklusioner - at de relevante aftaler og traktater bliver undertegnet straks i 2005.
Med hensyn til Tyrkiet er der jo blevet sagt meget. Jeg vil insistere på bibeholdelsen af punkt 20 i det udkast til konklusioner, jeg har her, fordi det omhandler spørgsmålet om en fredelig løsning på konflikter med nabolande, og jeg vil bede Dem undersøge meget seriøst, om der kan medtages et punkt, der omhandler Cypern, dvs. tilbagetrækning af de tyrkiske tropper og naturligvis anerkendelse af Republikken Cypern.
Jeg vil også gerne sige et par ord om det, De har nævnt om de finansielle overslag. Det er meget vigtigt, at vi løser problemet med de finansielle overslag, da de finansielle overslag og den måde, de håndteres på, som De selv siger, er et værktøj, som det udvidede EU vil få til at møde fremtidige udfordringer, og det glæder mig, at De også taler om nødvendigheden af budgetdisciplin.
Til sidst vil jeg sige, at der også er blevet sagt meget om terrorisme, men jeg vil dog gøre formandskabet opmærksom på, at terrorismespørgsmålet ikke er klaret med nogle enkelte punkter. Det er et kompliceret spørgsmål og et meget alvorligt spørgsmål, som vil fortsætte med at eksistere. Vi vil hele tiden møde nye udfordringer, og derfor er Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen nødt til at arbejde tæt sammen om bekæmpelsen af dette fænomen. 
Titley (PSE ).
   - Hr. formand, det har været et svært år. For mig startede det med, at en brevbombe eksploderede i mit kontor. Siden da har vi haft bomberne i Madrid. Jeg håber, at vores tanker på denne tid af året er hos ofrene og deres familier. Uden for EU var der tragedien i Beslan, og så er der dagens buskapring i Grækenland. Alt dette bekræfter, at EU skal give borgernes sikkerhed topprioritet, men som en række kolleger allerede har påpeget, kræver det konkret handling. Alt for ofte er samarbejdet mellem politi, retsvæsen og efterretningsvæsen kun et samarbejde af navn. Selv en kort samtale med folk, som arbejder for Europol, bekræfter dette. Medlemsstaterne skal holde, hvad de lover. Vi har brug for handling, ikke ord.
Det samme gælder den økonomiske dagsorden. Formandskabet skal drage medlemsstaterne til ansvar for det, de har lovet. Vi bør især investere meget mere i mennesker. Vi skal navnlig følge den aktive arbejdsmarkedspolitik, som Wim Kok tidligere udarbejdede en rapport om. Alt for mange mennesker i EU er ledige. Vi er alt for villige til at betale folk for at være i affaldsbunken. Vi har brug for meget mere proaktive politikker, der gør, at det kan betale sig at arbejde, og som omfatter mere børnepasning og mere uddannelse. Vi kan ikke bare afskrive folk som umulige at beskæftige.
Sunde finanser er grundlaget for en god økonomi, og derfor er det rigtigt af os at gennemgå budgettet. Som min kollega fru Dührkop Dührkop sagde, må det ikke være en matematisk øvelse. Vi er nødt til at se på, hvad vi gør. Hvad er den ekstra nytteværdi ved en handling på EU-plan? Hvordan får vores borgere mest valuta for pengene? Samtidig skal vi hele tiden huske, at solidaritet er hjørnestenen i EU. Hvis vi fjerner denne hjørnesten, undergraver vi selve Unionens fundament. Derfor er denne debat om finanserne afgørende for EU's fremtid.
Becsey (PPE-DE ).
   - Jeg ønsker at kommentere tiltrædelsesprocessen for to nabolande. I tilfældet Kroatien står vi over for en velforberedt nation og et land med europæiske traditioner, der arbejder i retning af EU-tiltrædelse. Eftersom kroaterne levede under samme styre som ungarerne i over 800 år, heraf de 400 under det habsburgske monarki, er deres indstilling til retssystemet og samfundets sociale og økonomiske opbygning meget lig den ungarske. Jeg besøgte Zagreb flere gange i løbet af 1990'erne, og jeg har også været der for nylig og fandt, at hvad angår deres institutionelle forberedelse med hensyn til styreformer, økonomi og parlament, er deres håb om forhandlinger lige så berettiget, som Ungarns var det ved forhandlingernes start i 1998. Kroatiens økonomiske og sociale niveau gør det ikke blot muligt at indlede tiltrædelsesforhandlingerne i 2005, men også at afslutte dem uafhængigt af andre faktorer og andre lande såsom Tyrkiet. Det kan også tjene som et positivt budskab til andre nationer og regeringer på Vestbalkan, som stiler mod EU-medlemskab.
Rumæniens tiltrædelse vil udgøre et væsentligt skridt i Europas udvikling, idet der er tale om en europæisk nation sammensat af forskellige folk, herunder 2 millioner ungarere. Det vil være en ubetinget fordel for både udenrigspolitikken og det indre marked. Når rumænerne nu bliver accepteret af Europa, vil det forhåbentlig hjælpe rumænerne til ikke blot at opdage fordelene ved deres egen forskelligartethed, men også til at bevare den, hvilket ikke er tilfældet i dag. Bevarelsen af den europæiske solidaritet forudsætter også, at man tager hensyn til udvidelsens indvirkning på de medlemsstater, der omfatter EU's grænser såsom Østrig i år. Der bør indføres et overvågningssystem, der fungerer på et mere regelmæssigt grundlag, dvs. halvårligt, for at sikre, at forpligtelserne overholdes. Hvad Rumænien angår, er det yderst vigtigt, at samfundssystemet fungerer, og for at vurdere dette er det tilstrækkeligt at se på miljøbeskyttelsen, konkurrencepolitikken eller områder, der har international bevågenhed, såsom dyresundhed, told eller punktafgifter. Hvis kontrolundersøgelser, der involverer Europa-Parlamentet, afslører mangler på disse områder nogle få år før eller efter tiltrædelsen, bør der sættes EU-midler ind for at sikre den nødvendige institutionelle udvikling også på bekostning af andre mål. Hvis det heller ikke er tilstrækkeligt, må vi erkende, at særlige sanktioner bør finde anvendelse. Eftersom Bulgarien (som har vist lovende fremskridt) og Rumænien bør vurderes individuelt, finder jeg det nødvendigt at adskille de to landes tiltrædelsesprocesser og om nødvendigt foreskrive en fleksibel tiltrædelsesdato for Rumænien, hvis medlemskab jeg ser frem til.
Swoboda (PSE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, som ordfører for Kroatien vil jeg godt sige noget om et land, som kun blev omtalt meget lidt, selv om der forhåbentlig bliver truffet en positiv og vigtig beslutning herom på Det Europæiske Råds møde.
Nu er det således, at enhver ordfører for et land lidt betragter det pågældende land som sit eget barn. Her handler det imdlertid ikke kun om at træffe en beslutning for Kroatien, men jeg mener, at det samtidig handler om at træffe en beslutning for en hel region. Også med hensyn til den stabilitet og sikkerhed, der blev nævnt tidligere, er det særdeles vigtigt, at Rådet træffer en positiv beslutning. For det ville være et signal om, at ethvert land i Balkanregionen også får mulighed for at blive medlem af EU, som det blev lovet i Thessaloniki, hvis det gennemfører de nødvendige foranstaltninger og opfylder kriterierne herfor. Jeg mener, at både den tidligere og den nuværende regering i Kroatien - i forskellige politiske sammensætninger - har gjort meget for at forberede sig godt og følge de skridt i retning af kriterierne, som vi skal vurdere meget strengt under alle omstændigheder.
Der er imidlertid en forhindring, som utvivlsomt har overordentlig stor betydning. Det er det, i det mindste påståede, men ufuldstændige og utilstrækkelige samarbejde med Den Internationale Krigsforbryderdomstol for det tidligere Jugoslavien i Haag. Og det kræves sikkert også med rette, at man kigger strikt på, at hvert land - Kroatien - men naturligvis også de andre lande, og her tænker jeg først og fremmest på Serbien - arbejder sammen med Haag. Alligevel mener jeg, at Rådet principielt og prioriteringsmæssigt skal anerkende de positive skridt, som Kroatien har taget, og at dette også skal komme til udtryk i forbindelse med Rådets beslutning.
For det andet håber jeg, at regeringen ikke kun deklarativt, men også virkelig gør alt for at stille Gotovina, den tiltalte general, for Den Internationale Krigsforbryderdomstol i Haag. Ud over at gennemføre sådanne tiltag, skal den også ødelægge eventuelle netværk, som stadig eksisterer, og som støtter ham, og den skal sikre, at de også reelt bliver ødelagt.
Endelig mener jeg, hr. formand, at hvis Gotovina er den patriot, som han udgiver sig for at være, burde han ikke tage sit eget land som gidsel. Så skal han da virkelig også overgive sig til Den Internationale Krigsforbryderdomstol i Haag, for det ville være en skam, hvis skæbnen for et så vigtigt land som Kroatien ville afhænge af, om en enkelt mand beslutter sig for ikke at overgive sig til domstolene. Derfor håber jeg, at man under hensyntagen til alle disse forhold sender et positivt signal til Haag.
Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, fru kommissær, mine damer og herrer, jeg føler, at vi alle - borgere såvel som politikere - oplever nogle historiske dage, da den beslutning, som Det Europæiske Råd forventes at træffe om optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet, bliver en milepæl for Tyrkiet, EU og hele vores område.
Intet andet ansøgerland har fået så megen opmærksomhed i offentligheden. Der har ikke før været så store forskelle mellem medlemsstaterne og mellem de politiske partier, der har ikke været lagt så stort og åbenlyst et pres fra USA, der er ikke blevet udtrykt så mange bekymringer og bange anelser eller stillet så forskellige, alvorlige spørgsmål ved alle forhandlinger. Parlamentet har svært ved at finde sit politiske ben i dette spørgsmål, ikke fordi det ikke evner det, men fordi spørgsmålet er så indviklet og har så stor betydning.
Der er til overmål fremført argumenter for og imod Tyrkiets optagelse de seneste dage. Der er én fællesnævner i vores argumenter: Vi opfordrer Det Europæiske Råd til at forsvare EU's værdighed. Til at respektere Tyrkiet, men også de værdier, der forener de europæiske befolkninger. Realpolitik må under ingen omstændigheder bruges som alibi for at tilsidesætte vores værdier eller tilpasse dem til de tyrkiske krav, hvad enten det handler om ånd eller bogstav i Københavnskriterierne eller om anerkendelse af de 25 medlemmer i EU - og De forstår nok, at jeg tænker på anerkendelse af Republikken Cypern. Dette er ikke kun en moralsk beslutning, men også det bedste grundlag for en bæredygtig politik, som kan sikre vores samhørighed, indgyde borgerne respekt for og tillid til EU, og under alle omstændigheder forventer borgerne en klar begrundelse for Det Europæiske Råds beslutninger og en offentlig dialog, som desværre ikke har fundet sted endnu, der har substans og går til bunds i spørgsmålet om de fremtidige forbindelser mellem EU og Tyrkiet.
Det andet spørgsmål, jeg vil nævne, er, at Rådet nu er nødt til at foretage en langsigtet planlægning med hensyn til vores eksterne forbindelser, og det skal ske med beslutsomhed, samhørighed, velkoordinerede mål og troværdig finansiering. Jeg vil især henvise til vores forbindelser med Balkanlandene og samarbejdspartnere i Middelhavsområdet, som er et meget vitalt område. I denne sammenhæng indgår også den rolle, vi skal spille i løsningen af krisen i Mellemøsten i den nye tid, der nu omsider er begyndt for området, hvor mønsteret ser ud til at ændre sig, og der er muligheder for indgreb og forandringer. 
Hegyi (PSE ).
   - Hr. formand, de ungarske borgere stemte for medlemskab af EU med et overvældende flertal på 83 %. Det gjorde de i troen på, at det ungarske samfund efter mange tabte årtier ville blive en del af den fælles europæiske sociale model med stærke sociale politikker for alle, konkrete forbedringer på miljøområdet, fri bevægelighed for arbejdskraften og solidaritet med fælles standarder mellem de 25 nationer. Det er målet med dette store europæiske projekt.
Foruden en konstant og næsten uendelig udvidelse må vi ikke glemme den oprindelige idé med at udvide den eksisterende Union i dybden ved at tilnærme og harmonisere vores levestandarder, infrastruktur og arbejdsmarked. Hvis vi er dybt bekymrede over befolkningens aldring og manglen på arbejdskraft, hvorfor lukker nogle medlemsstater så deres arbejdsmarked for selv faguddannede arbejdstagere fra andre EU-lande? Den nye finansielle ramme besvarer ikke disse grundlæggende spørgsmål - ikke så vidt jeg kan se.
Er 1,24 % af medlemsstaternes BNI nok til at etablere en fælles social model for os? Er det nok til at dække udgifterne i forbindelse med det pragtfulde miljøinitiativ Natura 2000, der skal redde vores natur og biodiversitet? Hvis vi er så stolte af vores kulturelle værdier, som det er fremgået af denne forhandling, hvorfor giver vi så kun 1 % af vores budget til kultur, uddannelse osv.? Hvis 1,24 % af BNI er sådan et lavt beløb til opbygning af en fælles europæisk social, miljømæssig og kulturel model, hvordan kan nogle medlemsstater så i det hele taget overveje at nedsætte dette beløb?
Til slut vil jeg gerne spørge, om Rådet tror på en stærk social og kulturel union, og er det parat til at stille de grundlæggende finansielle ressourcer til rådighed for at skabe den? 
Hökmark (PPE-DE ).
   - Hr. formand, forhandlingerne om budgettet handler om mange forskellige spørgsmål. Forhandlingerne om, hvor store Unionens indtægter skal være, må aldrig overskygge vigtigheden af, hvordan vi prioriterer vores udgifter. Vi skal prioritere de udgifter højere, som støtter udviklingen af det nye vidensamfund, og vi skal turde give mindre bidrag til de dele af vores økonomi, der er for store, og som tilhører en anden tids økonomi.
Lissabon-processen vil naturligvis være det vigtigste element. Det, som Kommissionen og Rådet skal gøre, er ikke blot at tale om store mål, men også at foreslå konkrete foranstaltninger, som øger konkurrencen, og det gælder ikke mindst i de sektorer, der er forbundet med vidensamfundet. Det handler om, hvordan vi skal udvide konkurrencen på uddannelsesområdet og inden for sundhedsvæsenet, men også andre dele af vores samfund, for at vi skal kunne få de bedste virksomheder i Europa.
Der er et spørgsmål, som gør det forestående topmøde til et særligt historisk øjeblik, og det er Tyrkiet-spørgsmålet. Et nej, eller en måde at forsinke denne proces, vil selvfølgelig have konsekvenser på forskellig vis. Vi skulle i så tilfælde lade det stå frit for andre kræfter og andre idealer end dem, som EU står for. Det er EU's grundlæggende opgave at skabe sikkerhed og tryghed og at slå bro over forskelligheder i stedet for at skabe nye skillelinjer.
Det betyder, at vi skal spørge os selv, om vores sikkerhed og tryghed er større med Tyrkiet stabilt forankret i EU's og Europas grundlæggende verden på samme måde, som vores tryghed og sikkerhed bliver større, hvis den udvides på Balkan og gennem den udvidelse, som har fundet sted i år. Det spørgsmål handler til syvende og sidst om, hvilken respekt vi tillægger det arbejde, som EU udfører. Grunden til, at andre lande vil være med, er de fremskridt, som EU har opnået med hensyn til at styrke sikkerheden og trygheden. Det er en væsentlig begrundelse for, at Rådet skal træffe den historiske beslutning om et ja til at indlede forhandlinger.
Rouček (PSE ).
   - Jeg vil gøre det kort og kun behandle et enkelt emne, nemlig udvidelsen. Vi har været vidner til en udvidelse med 10 nye lande, som er uden fortilfælde i historien. Jeg kommer selv fra et af de nye lande, og jeg tror, vi alle kan blive enige om, at vi efter blot syv måneder kan betegne udvidelsen som en succes. Den har været en succes for Europa, for de gamle medlemsstater og for de nye lande.
Europas historiske udvidelsesproces er dog ikke fuldendt. Vi har her i Parlamentet afholdt drøftelser om Rumænien og om Bulgarien og vil gøre det igen i eftermiddag. Jeg er overbevist om, at både Bulgarien og Rumænien er godt på vej til at blive optaget i EU, og jeg mener, at de med EU's hjælp vil kunne gennemføre en vellykket tiltrædelse af EU i 2007.
Vi skal også drøfte Kroatien. Kroatien spiller afgjort en nøglerolle på Vestbalkan. Jeg ville gerne have, at Rådet sendte et klart signal til Kroatien om, at der bør indledes tiltrædelsesforhandlinger med landet, for så vidt, selvfølgelig, Københavnskriterierne overholdes, og kravene fra Det Internationale Krigsforbryderdomstol i Haag efterkommes. Kroatien kan efter min opfattelse komme til at spille en vigtig rolle på Vestbalkan og fremstå som et eksempel til efterfølgelse for Serbien, Bosnien, Montenegro, Makedonien og andre lande på Vestbalkan.
I går drøftede Parlamentet spørgsmålet om Tyrkiet, og det skal vi også i dag. Jeg vil gerne opfordre Rådet til at huske sine forpligtelser, til at huske Europas løfter og til at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet. Eftersom landet har fået tilkendt status som kandidatland, føler jeg, at vi skylder Tyrkiet at indlede forhandlingerne. Det vil også støtte de sidste to års succesrige reformproces i landet. 
Sommer (PPE-DE ).
   - Hr. formand, i dag vil jeg godt minde vores stats- og regeringschefer, som jo er samlet her, om noget, nemlig, at de er valgt af befolkningerne. De blev valgt for at varetage Deres befolknings og dermed Deres nationalstats interesser i europæisk sammenhæng. De er kun de første blandt ligemænd, ikke mere end som så, og de bærer et enormt ansvar for vores fælles fremtid.
Egentlig burde man kunne gå ud fra, at netop disse stats- og regeringschefer repræsenterer folkets vilje, men det synes ikke at være tilfældet i eksistentielle spørgsmål i øjeblikket. Eksempelvis foreligger der i mit hjemland Tyskland en helt ny meningsundersøgelse om Tyrkiet-spørgsmålet, som viser, at blot 15 % af tyskerne går ind for et fuldgyldigt tyrkisk medlemskab af EU, 60 % af tyskerne foretrækker det særlige samarbejde, som vi kalder for privilegeret samarbejde, 22 % er generelt imod et samarbejde mellem EU og Tyrkiet, og kun 3 % har slet ikke nogen mening herom. Til trods for det giver vores kansler udtryk for sin egen partipolitiske mening i Rådet. Han er den stærkeste fortaler for Tyrkiets optagelse, for dette kæmpemæssige vanvid. Er det korrekt? Er det forsvarligt? Nej, det er det ikke. Nøjagtig den samme situation gør sig gældende i andre medlemsstater. Rådet skal imidlertid være sig det bevidst, at den beslutning, der nu skal træffes om indledelse af forhandlinger med Tyrkiet, ikke kun er et spørgsmål om en yderligere udvidelse af EU. Det er et eksistentielt spørgsmål for EU, for den politiske Union, som er så vigtig for os og for overlevelsen i fred i fremtiden.
Vores historie afspejler den europæiske historie, og den viser, hvor vanskeligt det er at finde ud af noget konstruktivt med alle disse små selvrådige europæiske befolkninger. Hvis vi puster os op nu, er der en risiko for - det viser historien også - at vi ligesom alle tidligere riger, som voksede for hurtigt, pustede sig for kraftigt op, brister og går til grunde. Her sættes vores fremtid over styr af vores egne stats- og regeringschefer, hvis de nu stiller Tyrkiet en dato i udsigt med henblik på at indlede forhandlinger, selv om forudsætningerne herfor ikke er til stede. Selv om vi ved, at vi ikke vil kunne klare at integrere dette kolossale land. Det er, hvor bittert det end måtte lyde, for stort, for uhomogent, for fattigt, for befolkningsrigt. Vi må ikke gøre det. Vi har gennemført massive udvidelser i år, og der kommer yderligere tre lande til. Derfor skal vi i første omgang konsolidere os igen. Vi skal først finde hinanden, og den tyske genforening viser netop, hvor vanskeligt det er, for det er nemlig ikke lykkedes for os endnu.
Jeg appellerer til vores stats- og regeringschefer om at være bevidste om, at de repræsenterer folkets mening, og at de skal formidle folkets mening udadtil. Flertallet af den europæiske befolkning mener nemlig - det er jeg overbevist om - at stats- og regeringscheferne skal være forsigtige med at afgive løfter til Tyrkiet, for vi har ikke råd til det! 
Leinen (PSE ).
   - Hr. formand, jeg ville oprindelig ikke have sagt noget om Tyrkiet-temaet. Alt er egentlig blevet sagt her, men fru Sommer fik mig til det. Alle fremlagde undersøgelser, som tjener deres egen sag bedst. Jeg har kendskab til undersøgelser fra Tyskland, som viser, at folk ikke har noget imod, at Tyrkiet bliver medlem. Jeg kan kun sige, at jeg vil advare imod at overdramatisere eller overdrive, som De netop gjorde. At koble Europas eksistens og EU's overlevelse sammen med Tyrkiets tiltrædelse, er fuldstændig fejlagtigt og galt afmarcheret. Lad der nu gå 10 år, og afvent forhandlingerne herom, så vil det måske vise sig, at Tyrkiet er den 30. medlemsstat i en stor Union med 500 millioner indbyggere. Hold derfor hovedet koldt, og lad os få lidt mere ro og ikke så megen dramatik og følelser under disse forhandlinger. 
Mit indlæg har egentlig også at gøre med det større Europa, hr. rådsformand. Jeg vil nemlig gerne rose Dem for, at de afholdte en række konferencer om den europæiske identitet. Det var rigtig godt og også meget nødvendigt. Vi skal nok spørge os selv om, hvad der holder de 450 millioner europæere sammen. Hvad er det, der binder os sammen, fra Estland til Portugal, fra Skotland til Grækenland? Og som vi alle ved, er det Europas værdier. Det er også de gode målsætninger, som EU har, indsatsen for fred, for frihed og for retfærdighed. Det er de ting, der binder os sammen i Europa. Netop i de to kommende år, i fasen med ratificeringen af forfatningen, er det uhyre vigtigt at formidle disse ting og ikke fortabe os i detailspørgsmål.
Derfor hilser jeg det overordentlig velkommen, at De i forbindelse med topmødet på fredag med hensyn til punkt 66 og 67 i konklusionen beder Kommissionen om at opprioritere disse ting i sin kommunikationsstrategi. Jeg tror, at vi vinder befolkningerne på denne måde - og fru Wallström arbejder jo også på dette - og derfor vil jeg godt opmuntre Dem til at træffe en beslutning til fordel for det, fordi det er så absolut nødvendigt.
I den forbindelse synes jeg også, at punkt 69 og 52, hvor vi bekender os til menneskerettighederne, er meget gode. EU-agenturet for menneskerettigheder, som der blev truffet beslutning om at oprette, skal nu også etableres i virkeligheden. Europa har brug for dette instrument, og vores værdier er vigtige for identiteten indadtil, men også for vores autoritet udadtil i verden. Set i det lys vil jeg gerne lykønske Dem, men også opmuntre Dem til at fremskynde disse ting. 
Jałowiecki (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, debatten om Tyrkiets tiltrædelse af EU, som har varet i flere måneder, vil snart blive afsluttet. Jeg vil lykønske alle Parlamentets medlemmer, herunder mig selv, med debattens alsidighed og udtrykke håb om, at der forud for alle andre vigtige beslutninger vil blive afholdt en debat af denne høje kvalitet.
Under denne debat er der fremkommet ikke mindre end fire typiske holdninger til tyrkisk tiltrædelse af EU. Den første er den traditionelle holdning, ifølge hvilken der bør indledes forhandlinger efter al sandsynlighed allerede næste år med en mulighed for at suspendere dem, hvis der viser sig problemer eller hindringer fra Tyrkisk side. Den anden holdning går ud på at indlede forhandlingerne med den mulighed at tilbyde tyrkerne en alternativ løsning i tilfælde af sådanne problemer under forhandlingerne, nemlig et særligt privilegeret partnerskab. Den tredje holdning går ud på at vente, til Tyrkiet opfylder Københavnskriterierne helt, hvilket er ensbetydende med at opstille yderligere betingelser, eftersom Københavnskriterierne endnu ikke er opfyldt fuldt ud. Endelig består den fjerde holdning i et tilbud om et særligt privilegeret partnerskab.
Jeg har forstået, at Parlamentet har vedtaget at tilslutte sig den første model eller med andre ord at indlede forhandlingerne næste år uden at opstille yderligere betingelser, og jeg har også forstået, at det sandsynligvis også vil være Rådets afgørelse. Det vil blive en skelsættende afgørelse, og en afgørelse, der pålægger medlemsstaterne, EU og Rådet et stort ansvar. Det vil være de første skridt på en meget krævende vej. Der er ikke kun opstillet betingelser for den tyrkiske side, men også for medlemsstaterne, Kommissionen, Rådet og Parlamentet. Disse betingelser er så meget desto mere udfordrende og ansvaret så meget desto sværere at bære, fordi vi, om man så må sige, har at gøre med et barn. Der er allerede blevet talt om ægteskab, men jeg foretrækker at bruge eksemplet på en familie, hvor forældrene har store problemer med at opdrage det adopterede barn. Jeg håber, at vi alle er klar over dette, og at vi vil begynde med at rydde op i vores europæiske hus. 
Queiró (PPE-DE ).
   - Hr. formand, blandt de forskellige spørgsmål, som det næste Europæiske Råd skal debattere, er - ud over Tyrkiet, som vi jo har talt om flere gange - bekæmpelse af terrorisme stadig et af de vigtigste. Det ses af det nederlandske formandskabs evaluering af aktionsprogrammet fra juni 2004.
I forhold til denne trussel, der rammer os alle, er den bedste strategi den, der får os til at handle i fællesskab, over det nationale niveau og med et bredere sigte end det retlige område og den indre sikkerhed. Den måde, som den aktuelle terrorisme skal imødegås på, har nemlig ikke meget til fælles med den, der blev anvendt i 1970'erne og 1980'erne. Begivenhederne den 11. september 2001 betød en radikal ændring på sikkerhedsområdet og stillede de europæiske lande over for nye forpligtelser og nye udfordringer, hvis endog særdeles alvorlige karakter den 11. marts har bekræftet.
I en globaliseret verden må politik, diplomati, efterretninger, intern sikkerhed og forsvar supplere hinanden for at imødegå disse nye trusler. Sikkerhed er blevet et globalt og udeleligt begreb, der i dag omfatter både den indre og den ydre sikkerhed, herunder også bistand til tredjelande med at bekæmpe terrorisme. EU og dets medlemsstater må samordne deres forsvarskapacitet og styrke det diplomatiske, efterretningsmæssige, retlige og politimæssige samarbejde i en ægte synergi mellem de nationale og overnationale politikker.
Som portugisisk medlem af Europa-Parlamentet vil jeg gerne fremhæve, at min regering - førhen under ledelse af Durão Barroso, i dag kommissionsformand - har overført hele fællesskabslovgivningen om bekæmpelse af terrorisme og har truffet de nødvendige operative foranstaltninger til at føre den ud i livet. I denne sammenhæng er det også på sin plads at minde om, at Europa-Parlamentet netop har tilsluttet sig, at der indføres biometriske oplysninger i pas. Såfremt der tages de nødvendige forholdsregler, vil denne foranstaltning betyde bedre kriminalitetsforebyggelse og dermed styrke borgernes sikkerhed, hvilket er vores primære mål.
Her lige op til Det Europæiske Råd viser indlæggene om dette spørgsmål, at Parlamentet gerne vil sende et klart signal om, at det er den vej, som vi i fællesskab og uden tøven bør følge. 
Kelam, Tunne (PPE-DE ).
   - Som repræsentant for Estland, der selv er et produkt af den seneste udvidelse, glæder jeg mig over gårsdagens resultat af tiltrædelsesforhandlingerne med Bulgarien og Rumænien og ønsket om at indlede forhandlinger med Kroatien. Ikke desto mindre er det vigtigt, at de enkelte kandidatlande behandles særskilt afhængigt af deres fremskridt og ikke som en pakke.
For det andet er princippet om, at enhver EU-udvidelse bør opvejes af en styrkelse af vores interne dynamik og samhørighed, meget vigtigt. Som min kollega, hr. Pinheiro sagde, er Tyrkiet et særligt tilfælde, hvad angår udvidelsen. Der kan efter min opfattelse kun indledes forhandlinger, hvis samtlige Københavnskriterier helt klart er opfyldt, som tilfældet var for tiltrædelseslandene i den endelige forhandlingsrunde. Det er endnu ikke tilfældet. Et grundlæggende spørgsmål, som regeringerne bør overveje, er dog, om det ikke er utænkeligt at indlede forhandlinger med et kandidatland, hvis militære styrker besætter en EU-medlemsstats territorium, og som end ikke anerkender denne stats eksistens. Dette spørgsmål bør finde et utvetydigt svar, inden forhandlingerne starter. Det er grundlæggende, og der kan ikke blot være tale om en henstilling, ellers vil den nuværende dobbelttydighed angående kriterierne skabe præcedens, således at sådanne indrømmelser i forhold til større lande kan gentage sig. Det vil dog underminere andre, mindre landes følelse af sikkerhed fremover.
Jeg opfordrer også Kommissionen til at overveje Ukraines fremtidige muligheder, fordi det er i Ukraine, spørgsmålet om EU's østlige grænse afgøres i dag. I går havde vi besøg af en repræsentant for det ukrainske folk, den ukrainske vinder af Det Europæiske Melodigrandprix, Ruslana, som sandsynligvis har flere tilhængere end nogen ukrainsk politiker. Hendes budskab var følgende: "Vis mig det rum i denne bygning, hvor vi kan indlevere Ukraines tiltrædelsesansøgning". Der findes endnu ikke et sådant rum, men alle, der støtter den demokratiske fornyelse af Ukraine, bør tage dette budskab til efterretning og sikre, at dette rum bliver fundet og gøres klart til snarlig anvendelse. 
Rack (PPE-DE ).
   - Hr. formand, dagens forhandlinger om det europæiske topmøde i weekenden er blevet til en fortsættelse af vores Tyrkiet-forhandlinger, som vi påbegyndte mandag aften, og som vi afslutter med afstemningen om Eurlings-betænkningen lige efter disse forhandlinger.
Det er godt, at vi bruger meget tid på Tyrkiet-temaet her i Parlamentet. Det forventer borgerne også af Parlamentet. Borgerne forventer imidlertid også, at vi baserer vores forhandlinger og beslutninger på seriøse faktuelle analyser. Her kan jeg dog have mine tvivl. Hvad der blev sagt her i dag om Tyrkiets tiltrædelsesparathed, har kun lidt at gøre med realiteterne i landet. Det nederlandske rådsformandsskab konstaterede udtrykkeligt i indledningen, at Tyrkiet opfylder de politiske tiltrædelsesbetingelser, og at Tyrkiet altså er en demokratisk retsstat, hvor de grundlæggende rettigheder og især mindretalsrettighederne respekteres.
Kommissionsformanden nærlæste åbenbart Kommissionens seneste fremskridtsrapport. Han taler nemlig om, at Tyrkiet opfylder de politiske kriterier i tilstrækkelig grad - . Det betyder tilsyneladende, at der bl.a. ikke længere anvendes systematisk tortur i de tyrkiske fængsler, og at kvinderne kan gøre sig forhåbninger om, at de en dag vil have de samme rettigheder som mændene i det tyrkiske samfund. Det ser ud, som om der også er mange kolleger her i Parlamentet, som baserer deres meninger på dette håbets princip, især dem, der sidder til venstre for midten, som efter min opfattelse også vil udgøre flertallet.
Et sekulært, retsstatsligt Tyrkiet ville styrke Europas værdifællesskab, hvilket både hr. Schulz, Cohn-Bendit og andre var inde på. Det er rigtigt. Et sekulært Tyrkiet, som respekterer retsstatsprincippet, ville rent faktisk styrke Europas værdifællesskab. Men dagens Tyrkiet er endnu langt fra disse værdier. Hvis vi ikke gør os dette klart, er vi ikke kun uærlige i forhold til vores borgere, men vi truer også den stabilitet og sikkerhed, som vi opnåede i fællesskab i Unionen.
Lad os ikke fortsætte ad tiltrædelsesautomatismens vej, i hvert fald ikke når og hvor kendsgerningerne ikke virkelig retfærdiggør dette! 
Nicolaï,
    Hr. formand, tak for de mange indlæg og bemærkninger, hvis indhold jeg har noteret mig til forberedelse af Det Europæiske Råds møde førstkommende torsdag og fredag. Lad mig indlede med den principielle debat, som en række af Europa-Parlamentets medlemmer har omtalt, nemlig debatten om, hvad EU og hvad Europa er. Jeg er meget enig med en række medlemmer i, at EU ikke er noget religiøst fællesskab - hr. Watson var den første og mest udtalte fortaler for dette synspunkt. Jeg er også enig med hr. Cohn-Bendit, som anførte, at Europa heller ikke er noget kulturelt fællesskab. Europa og EU er, som anført af hr. Schulz og andre, et værdifællesskab. Den europæiske integration er ikke et religiøst, men et politisk projekt. I den forbindelse var det en glimrende bemærkning, der blev fremført af fru Uca, som med henblik på Tyrkiet påpegede, at denne konklusion også kunne slå bro til islam, og at vi dermed afgjort kan vise, at Europa er et politisk og ikke et religiøst projekt. Omvendt kan Tyrkiet dermed vise, at også et land, som altovervejende er muslimsk, kan være en demokratisk og fungerende retsstat.
Enkelte medlemmer, herunder hr. Maaten og hr. Lehne, har udtrykkeligt og med påskønnelse omtalt rækken af konferencer om, hvad Europa er, og hvilke værdier vi deler. Den lære, vi kan uddrage af debatten om europæiske værdier og europæisk identitet, er først og fremmest, at vi netop bør være varsomme med at koncentrere os om europæisk identitet. Det sidste århundrede har lært os, hvilke negative konsekvenser det kan have, når identitet pålægges oppefra. Også når det gælder de fælles europæiske værdier, er vi klar over, at mange af de værdier, vi deler, netop er universelle værdier, hvilket vi også ønsker, de skal være. Ikke desto mindre finder vi europæiske karaktertræk i den måde, hvorpå vi håndterer de pågældende værdier, og i, hvordan vi kan inddrage dem, og hvordan vi organiserer dem. Der kan i høj grad påvises et europæisk præg i forbindelse med disse værdier. Vi kan nævne tolerance som et meget væsentligt eksempel.
Det fører mig til debatten om udvidelsen, som mange har omtalt, i første række debatten om Tyrkiet. Forhandlingen herom fandt sted i går, og vi konkluderede, at vi ud over at give udtryk for bekymringerne også til sin tid bør give udtryk for de store fordele, der knytter sig til Tyrkiets tiltrædelse. En af fordelene blev nævnt af hr. Schulz, nemlig sikkerhed. Hr. Watson påpegede, at Tyrkiet opfylder kriterierne i tilstrækkeligt omfang, og det er også, i overensstemmelse med Kommissionens konklusion, formandskabets holdning, efter at de seks love er trådt i kraft. Hr. Eurlings og andre henviste på ny til, at det er væsentligt at fastholde et pres på Tyrkiet for at sikre den udvikling, som er påkrævet i landet. Det drejer sig i den forbindelse om menneskerettigheder, religionsfrihed og andre politiske kriterier. Det er netop baggrunden for, at formandskabet har valgt på basis af Kommissionens forslag at præsentere en ny ramme for kommende tiltrædelsesforhandlinger. Der er tale om en ramme, som åbner mulighed for at udøve større pres, og som også i højere grad sikrer et godt forløb. Netop når det gælder de følsomme politiske kriterier, ligger der en sikkerhed i den såkaldte "nødbremse", muligheden for at udsætte forhandlingerne.
Mange af Europa-Parlamentets medlemmer har, fuldt forståeligt, på ny rejst Cypern-spørgsmålet. Hr. Barroso omtalte det i sit indledende indlæg, og også hr. Adamou og hr. Dimitrakopoulos kom ind på spørgsmålet. Jeg vil gerne endnu en gang klart understrege det nederlandske formandskabs holdning til dette spørgsmål i forbindelse med forberedelsen af Rådets møde sidst i denne uge. Vi ønsker afgjort, at Tyrkiet anerkender, at Cypern er medlem af EU og et af de 25 EU-lande. Det vil vi udvirke ved Tyrkiets undertegnelse af protokollen til associeringsaftalen.
Hr. van den Berg spurgte konkret om, hvorvidt formandskabet kan bekræfte, at der er tale om en tilgang, hvor der ikke er anført nogen endelig dato for tiltrædelsen. Ingen tvivl om det, det er afgjort formandskabets tilgang. Et andet spørgsmål med fokus på de politiske kriterier lød, om formandskabet kan bekræfte, at Tyrkiet ikke optages, såfremt landet ikke er parat hertil. Også det vil jeg gerne klart bekræfte.
Endelig, hvad angår Tyrkiet, det væsentlige og følsomme spørgsmål, som inden længe igen vil blive drøftet her i Europa-Parlamentet, nemlig at forhandlingsprocessen med Tyrkiet er en åben proces. Også i den forbindelse spørger hr. van den Berg udtrykkeligt, hvilken tilgang formandskabet anlægger. Lad mig endnu en gang understrege, at det er formandskabets tilgang, at der er tale om tiltrædelsesforhandlinger, og tiltrædelsesforhandlinger tager sigte på tiltrædelse. Det er det første, der skal understreges. For det andet er der, hvilket ligger i forlængelse af Kommissionens bemærkninger, tale om en åben proces. Resultatet kan ikke garanteres på forhånd. For det tredje er det under alle omstændigheder vigtigt at sikre den europæiske samhørighed. Det nederlandske formandskabs tilgang, når det gælder konklusionerne fra mødet torsdag og fredag, er imidlertid, at vi afgjort ikke har nogen plan B.
Vi skal senere tale om Rumænien og Bulgarien. Jeg vil for nærværende begrænse mig til et par principielle bemærkninger foranlediget af spørgsmålene. Bl.a. hr. Watson og hr. Becsey insisterede på at behandle Bulgarien og Rumænien hver for sig. Det er i den forbindelse nyttigt at understrege, at der, ikke i traktaten, men i forbindelse med tiltrædelsestidspunktet, kan foretages en skelnen. Der er således åbnet mulighed for og indgået aftale om, at der, såfremt det findes begrundet, kan blive tale om en udsættelse af maksimalt et års varighed for det pågældende land. Det er samtidig også svaret på det spørgsmål, der blev rejst af hr. Eurlings, fru Oomen-Ruijten og hr. Kirkhope, som stadigvæk finder situationen i Rumænien særdeles bekymrende, og som understreger, at det er vigtigt fortsat at lægge maksimalt pres på Rumænien, hvad angår den videre udvikling. Det er jeg enig i, og det er baggrunden for, at vi som formandskab i Rådet har foreslået, at det i konklusionerne anføres, at vi ønsker yderligere kontrolforanstaltninger og konkrete for Rumænien, kombineret med den omtalte sanktionsmulighed i form af, om fornødent, et års udsættelse.
Der var flere medlemmer, som nævnte Kroatien. Kroatien er ikke sat på dagsordenen som et særskilt punkt, så jeg tror, det vil være hensigtsmæssigt, til trods for den megen uro i salen, at besvare spørgsmålene herom udførligt. Hr. Pinheiro og hr. Becsey anførte, at Kroatien er langt fremme i udviklingen hen imod Europa, og at det er et europæisk land. Jeg vil gerne eftertrykkeligt bekræfte begge forhold. Der kan noteres store fremskridt, og landet er placeret centralt i Europa. Endvidere har hr. Watson, hr. van den Berg og hr. Swoboda med rette påpeget, at fuldt samarbejde med Det Internationale Krigsforbrydertribunal vedrørende det Tidligere Jugoslavien (ICTY) er af største betydning. Det vil naturligvis være glædeligt, og dette siger jeg henvendt til hr. Swoboda og hr. Becsey, hvis vi kan tage dette positive skridt, også fordi Kroatien dermed kan tjene som forbillede på Balkan. Jeg er enig med hr. Swoboda i, at vi må forsøge at nå frem til en positiv afgørelse på dette felt. Det er formandskabets tilgang, og dvs. at vi kan træffe en positiv afgørelse om at indlede forhandlinger i begyndelsen af 2005. Men afgørelsen skal kædes udtrykkeligt sammen med fuldt samarbejde med ICTY.
Et andet vigtigt spørgsmål, som mange medlemmer har bragt på bane, er bekæmpelse af terrorisme. Også hr. Barroso og hr. Pinheiro med flere understregede vigtigheden af dette spørgsmål. Endvidere påpegede hr. Watson, fru Malmström og fru Buitenweg - efter min opfattelse helt berettiget - at det er vigtigt at sikre en balance mellem på den ene side bekæmpelse af terrorisme og på den anden side de grundlæggende rettigheder. Jeg er enig heri, og jeg mener, at hr. Maaten korrekt påpegede, at vi i Haag-programmet har vist, at Rådet også ønsker at bevare en sådan balance. Hr. Eurlings spurgte endvidere helt konkret, om der er mulighed for at forbyde organisationer. Han vil være bekendt med, at dette henhører under medlemsstaternes ansvar og beføjelser, men vi sikrer afgjort, at der udveksles oplysninger medlemsstaterne imellem på dette område. I forbindelse med bekæmpelsen af terrorisme er informationsudveksling helt afgørende, sådan som det også blev anført af hr. Eurlings og andre. Det er et centralt emne for formandskabet og er også sat på dagsordenen for Rådets møde torsdag og fredag. Der er i indeværende halvår gjort fremskridt med hensyn til at gøre det nemmere at udveksle oplysninger fra strafferegistre, med hensyn til at samle efterretningsindsatsen, og når det gælder og de trusselsvurderinger, som kan udarbejdes der. Som De ved, vil vi anmode Kommissionen om at stille mere konkrete forslag om informationsudveksling, sådan som Haag-programmet også lægger op til.
Da flere medlemmer har stillet spørgsmål herom, vil jeg gerne oplyse, helt konkret, at Det Europæiske Råd agter, hvad angår menneskerettighederne, førstkommende torsdag og fredag at træffe principiel afgørelse om, hvorvidt der skal udpeges en europæisk menneskerettighedsambassadør.
Mange af Europa-Parlamentets medlemmer har talt om de finansielle overslag. Hr. Barroso talte i sit indledende indlæg helt korrekt om den vigtige merværdi, der knytter sig til flerårige budgetter og budgetdisciplin. Han udtrykte på den anden side også bekymring over 1 %-tilgangen og understregede vigtigheden af tilstrækkelige midler til de af EU prioriterede områder. I mange af de efterfølgende indlæg blev dette forhold understreget. Det er derfor på sin plads at anføre Rådets holdning til dette spørgsmål. Vi kan tilslutte os mange af de omhandlede prioriterede områder, men det er afgørende ved enhver finansiel debat at bestemme såvel de højest prioriterede områder som de lavest prioriterede. Det er ikke nok at opregne de prioriterede områder. Det er, hvad formandskabet har gjort med den såkaldte -tilgang, hvor vi har forsøgt at udarbejde en oversigt, som ikke kun er en opregning af de højest prioriterede områder, men som også omfatter de lavest prioriterede områder. Jeg kan berolige de medlemmer, som har udtrykt bekymring over, hvad der kommer til at ske på torsdag og på fredag. Fru Grossetête frygtede, at vi ville træffe afgørelse om 1 %-løsningen, hvilket borgerne ikke ville kunne forstå. Rådet har imidlertid ikke vedtaget nogen holdning til 1 %-løsningen, lad det være klart. Rådet har blot på grundlag af Kommissionens forslag, som er og bliver udgangspunktet - og som det nye Parlament helt korrekt lægger vægt på - kortlagt medlemsstaternes holdninger, altså såvel de højest som de lavest prioriterede områder, og det er, hvad der vil blive truffet afgørelse om.
Jeg må tilslutte mig hr. Watsons bekymring over det finansielle ansvar og hans bekymring over, at Revisionsretten nu for tiende gang ikke har set sig i stand til at afgive en positiv revisionserklæring om udgifterne. Vi har under vores formandskab taget skridt til en forbedring af situationen ved hjælp af , og vi kommer til at drøfte dette nærmere i løbet af foråret.
Hvad angår EU's udenrigspolitik, har vi efter min opfattelse oplevet et afgørende øjeblik, som mange af medlemmerne har omtalt. Hr. Schulz var den første, der meget indgående tog emnet op. Også fru Napoletano tog emnet op. Det drejer sig om Ukraine. Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet har efter min opfattelse med vores holdning vist, at vi er i stand til at tale med en røst, når det gælder det udenrigspolitiske område. Det er efter min opfattelse et meget vigtigt skridt, når det gælder den fremgang, vi således har kunnet udvirke med hensyn til demokratiseringsprocessen i Ukraine. Det er efter min opfattelse også et meget vigtigt skridt hen imod at tale med en røst på det udenrigspolitiske område. Det er første skridt i den rigtige retning, og vi agter på grundlag af den nye traktat at tage yderligere skridt i den retning.
Hvad angår det følgende emne, skal jeg fatte mig i korthed. Det drejer sig om Lissabon-strategien, som flere medlemmer har omtalt, herunder hr. Maaten, hr. Kirkhope og hr. Titley. Som De ved, tager Rådet dette emne op til foråret, og det er ikke på dagsordenen for det her omhandlede møde i Rådet. Vi arbejder imidlertid videre, og det er korrekt, at et af de centrale elementer er implementering af Lissabon-strategien. Det er også korrekt, som anført af hr. Maaten og hr. Kirkhope, at deregulering og reduktion af de administrative byrder er afgørende for vores konkurrenceevne på globalt plan.
Afslutningsvis vil jeg nævne borgernes engagement og betydningen af gennemsigtighed og offentlighed. Hvad angår offentlighed, vil jeg sige til fru Buitenweg, at vi under formandskabet, hvor det har været muligt, har tilstræbt i højere grad at gøre Rådets møder offentligt tilgængelige. Der blev også afholdt et unikt møde i Amsterdam med deltagelse af alle ministre med ansvar for europæiske anliggender. Mødet i sin helhed var offentligt tilgængeligt. Det samme var tilfældet med et uformelt møde om industrien.
Jeg vil gerne runde af med en meddelelse, som giver grund til håb. Hr. Maaten komplimenterede formandskabet for at have fremmet borgernes engagement ved god kommunikation. Jeg tør ikke med sikkerhed sige, om det er forklaringen, men vi kan konstatere, at den seneste Eurobarometer-undersøgelse viser en stigning i borgernes positive engagement i EU. Andelen af borgere, der anser EU-medlemskabet for at være positivt, er steget fra 48 % til 56 %. Det er ikke tilstrækkeligt, men det er et pænt skridt i den rigtige retning. Med denne fortrøstningsfulde bemærkning slutter jeg mit indlæg. 
Mange tak for i alt fald Deres opmærksomhed, hr. formand.
Wallström,
    Hr. formand, på hr. Barrosos og hele Kommissionens vegne vil jeg gerne takke for disse forhandlinger, som har givet os mange værdifulde og konstruktive forslag og synspunkter. Forhandlingerne afspejlede også den ambitiøse og krævende dagsorden for EU i de kommende år.
Jag har kun én enkelt ting at tilføje til det, som hr. Barroso og rådsformanden sagde. Det drejer sig om et element i Kommissionens forslag om Tyrkiet. Parallelt med de forhandlinger, som Kommissionen vil indlede med Tyrkiet, foreslås der også en kulturel dialog. Den skal kanalisere den uro og de fordomme og de reelle forskelle, som findes mellem EU og Tyrkiet, og sørge for, at vi kan slå bro over alt dette ved at indlede en dialog, som ligeledes skal omfatte civilsamfundet på begge sider.
Det tror jeg er meget vigtigt for at få analyseret tingene og komme videre i forhold til en række af de her fremførte argumenter. Det har ofte at gøre med en frygt for noget, som anses for at være ukendt eller skræmmende. Husk på, at dette forekommer på begge sider, hvilket efter min opfattelse er et vigtigt instrument i dialogen. Der er jo en årtierlang historie i Tyrkiet-spørgsmålet.
Det er også vigtigt at stille sig selv nogle principielle spørgsmål, inden man tager denne vigtige beslutning. Hvad kan skabe de stærkeste drivkræfter til fordel for et sekulært og retssikret Tyrkiet? Hvad ville risiciene og effekterne være af at signalere en ændring i EU's politiske kurs, når det handler om at indlede forhandlinger med Tyrkiet? Jeg håber og er overbevist om, at de forhandlinger, som vi gennemførte her i dag, vil udgøre et godt grundlag for de forhandlinger, som Rådet skal føre, og som også skal føres fremover i Kommissionen.
Formanden
   - Forhandlingen er afsluttet.
Vi går nu over til afstemning. 

Formanden.
   - Vi går nu over til afstemning.
Jeg giver ordet til hr. Watson, som har en bemærkning til forretningsordenen. Hvilken artikel i forretningsordenen gør De gældende?
Watson (ALDE ).
   - Hr. formand, jeg har bedt om ordet, fordi jeg ikke kan mindes, at jeg i mine 10 år her i Parlamentet tidligere har oplevet noget, der minder om dagens afstemning om Eurlings-betænkningen ...
Formanden.
   - Jeg beder Dem om at overholde reglerne og sige, hvilken artikel i forretningsordenen De påberåber Dem.
Watson (ALDE ).
   - Undskyld, hr. formand, jeg har en bemærkning til forretningsordenens artikel 162. Som jeg sagde, kan jeg ikke mindes, at jeg i mine 10 år her tidligere har oplevet noget, der minder om det, vi står over for i dag. Vi kræver konsekvent åbenhed og gennemsigtighed af Rådet og Kommissionen, når de træffer politiske afgørelser ...
… og det er usædvanligt, at Parlamentets medlemmer anmoder om hemmelig afstemning om en politisk afgørelse i henhold til artikel 162, som er beregnet til valg af personer. Hvordan kan vi stå til ansvar over for vores vælgere? Hvordan kan vi forsvare os mod beskyldninger om vanære og hykleri?
Hr. formand, jeg opfordrer Dem til at vælte denne vakkelvorne koalition af krystere og autokrater …
… og afvise en hemmelig afstemning med den begrundelse, at det er uværdigt for Parlamentet, og til at søge at få forretningsordenen ændret så hurtigt som muligt med henblik på en præcisering af denne artikel.
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg tager ordet i henhold til forretningsordenens artikel 162, stk. 2 og 3.
Som hr. Watson netop har sagt, og jeg gentager det, som min kære kollega, hr. Poettering, sagde, har EU pligt til at træffe en historisk beslutning og beslutte, hvorvidt der skal indledes forhandlinger med Tyrkiet.
Der findes personer, som jeg for øvrigt respekterer meget, som er imod tiltrædelsen, og der findes personer, som jeg også respekterer meget, som er for tiltrædelsen. Men jeg kender ingen, som jeg respekterer, som har mod til at sige det, som vedkommende mener om Tyrkiet. 
Og jeg opfordrer min kollega, hr. Poettering, til offentlig at sige, om han er for eller imod dagens hemmelige afstemning i Europa-Parlamentet. Er han personligt for eller imod den hemmelige afstemning?
Formanden.
   - Hr. Cohn-Bendit, De kan bede medlemmerne om ro, men jeg skal minde Dem om, at De har fået ordet for et indlæg til forretningsordenen. Hold Dem derfor til det.
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
   - Jeg opfordrer til, at de kolleger, der har underskrevet denne anmodning sammen med den yderste højrefløj, trækker deres underskrift tilbage fra dette dokument, der ikke står mål med deres tanker og intelligens. Jeg opfordrer alle dem, som har selvrespekt: Træk Deres underskrift tilbage, og stem!
Schulz (PSE ).
   - Hr. formand, vi er bekendt med artikel 162, og af afstemningslisten kan vi se, at der åbenbart er 147 parlamentsmedlemmer, som på baggrund heraf ønsker hemmelig afstemning om forskellige ændringsforslag og ved den endelige afstemning. Derfor vil jeg gerne præcisere vores gruppes holdning til artikel 162. Den Socialdemokratiske Gruppe foretrækker afstemning ved navneopråb, fordi vi mener, at Europas borgere har ret til at vide, hvordan medlemmerne af Europa-Parlamentet stemmer i dette grundlæggende spørgsmål.
Desuden kan vi konstatere, at PPE-DE-Gruppen her i Parlamentet ikke er i stand til at holde fast ved en kohærent og fælles linje. De fleste af de 147 underskrifter kom fra denne gruppe, og jeg vil gerne takke den tidligere belgiske ministerpræsident, hr. Dehaene, for at have fortalt medlemmerne af denne gruppe i utvetydige vendinger, at det godt kan være, at denne bestemmelse er juridisk acceptabel, men at den rent politisk er fuldstændig uacceptabel.
Formanden.
   - Det lader til, at indlægget til forretningsordenen drejer sig om anvendelsen af artikel 162, og om, hvorvidt der som anmodet kan anvendes hemmelig afstemning. 
Corbett (PSE ).
   - Hr. formand, for det første er dette en artikel, som jeg ikke har affattet. For det andet vil jeg gerne - inden De træffer afgørelse - understrege betydningen af ordet "kan". I forretningsordenens artikel 162, stk. 2, står der: "Hemmelig afstemning kan ligeledes foretages, såfremt mindst 1/5 af Parlamentets medlemmer anmoder herom". Der står ikke "hemmelig afstemning foretages ligeledes ...". I det foregående stykke står der "foretages" vedrørende afstemning om valg af personer. Der er en klar forskel mellem "kan foretages" og "foretages" ...
Formanden.
   - Hr. Corbett, lad os overholde reglerne. Jeg er klar over, at De har et stort kendskab til området, men jeg har ikke bedt Dem om råd. Jeg noterer mig Deres holdning og vil tage hensyn til den.
Mine damer og herrer, jeg beder Dem om at komme med rigtige indlæg til forretningsordenen. Ellers vil forhandlingen trække ud i al evighed. 
Wurtz (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, jeg vil ikke rådgive Dem, men blot fremsætte et forslag, som går ud på at sætte forslaget fra en række parlamentsmedlemmer til afstemning i Europa-Parlamentet. Europa-Parlamentet vil så beslutte, om der er enighed om at anvende hemmelig afstemning.
Formanden.
   - De har stillet et forslag vedrørende vores arbejdsplanlægning. Jeg har noteret mig det, men vores arbejde er reguleret af forretningsordenen, og i den finder vi tilstrækkelig med anvisninger på, hvordan det skal forløbe. 
Landsbergis (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil bare sige, at ifølge min sunde fornuft - hvis ikke forretningsordenen - er jeg imod den hemmelige afstemning og anmoder kollegerne fra min gruppe - eller i hvert fald nogle af dem - om at trække deres underskrift tilbage.
Formanden.
   - Mine damer og herrer, vi er ikke i gang med en forhandling om, hvorvidt de, der har underskrevet, har gjort rigtigt i at underskrive, eller om de skal lade være med at underskrive. Jeg giver kun ordet til indlæg til forretningsordenen, og det beder jeg Dem om at henholde dem til. Deres mening om, hvorvidt De gør rigtigt eller forkert i at underskrive eller at undlade at underskrive, hvis der skal stemmes på den ene eller den anden måde, kan være nok så interessant, men dette er ikke det rigtige tidspunkt at fremkomme med kommentarer på.
Hvis det således viser sig, at et indlæg til forretningsordenen ikke er et sådant, kan formanden fratage taleren ordet. 
Speroni (IND/DEM ).
   - Hr. formand, jeg skal ikke tage Deres arbejde fra Dem eller give Dem gode råd. Men selv om man har anmodet om en afstemning ved navneopråb, står der i forretningsordenens artikel 162, stk. 3, at en anmodning om hemmelig afstemning har forrang for en anmodning om afstemning ved navneopråb. 
Toubon (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg beder ganske enkelt om, at De anvender bestemmelserne i artikel 162, stk. 3, som gør det muligt at afholde hemmelig afstemning, såfremt mindst en femtedel af parlamentsmedlemmerne anmoder om dette. Hr. formand, hr. Cohn-Bendit og ærede socialdemokrater, dette skal sikre de overordnede principper om tankefrihed og ytringsfrihed! Hr. formand, drøftelsen …
Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg refererer til den samme artikel som hr. Wurtz. Retten til hemmelig afstemning er en klassisk mindretalsrettighed, som jeg forsvarer, selv om jeg ikke har noget problem med at indrømme, at jeg stemmer imod Tyrkiets tiltrædelse.
Formanden.
   - Det ligger helt klart, at vi ikke længere er i gang med indlæg til forretningsordenen, men med at forklare det enkelte medlems holdning til et spørgsmål, der optager os, og derfor finder jeg det hverken nødvendigt eller belejligt at blive ved med at give ordet til indlæg til forretningsordenen.
Vi skal imidlertid planlægge vores arbejde, og det skal vi naturligvis gøre i overensstemmelse med forretningsordenen, der nogle gange giver anledning til fortolkninger, der skal udredes som i dette tilfælde.
Formandskabet har modtaget tre anmodninger om hemmelig afstemning i henhold til forretningsordenens artikel 162, stk. 2, hvor der ordret står - jeg siger det på spansk, og det skal naturligvis oversættes: "Hemmelig afstemning kan ligeledes foretages, såfremt mindst en femtedel af Parlamentets medlemmer anmoder herom. En sådan anmodning skal indgives, inden afstemningen påbegyndes."
Om anvendelsen af denne bestemmelse i dette tilfælde kan jeg efter at have lyttet til de medlemmer, der har talt under dække af bemærkninger til forretningsordenen, og efter naturligvis at have fået råd og vejledning fra Parlamentets Juridiske Tjeneste og generalsekretariatet, hvilket jeg er forpligtet til, sige følgende til Dem: For det første at de kompetente tjenester har bekræftet over for mig, at disse anmodninger skal være bakket op af et tilstrækkkeligt stort antal medlemmer, og at de faktisk er blevet rejst i tide. For det andet at nogle af Dem har stillet spørgsmål om fortolkningen af, hvorvidt vi er forpligtede til at foretage en hemmelig afstemning eller ej, eftersom der i artikel 162, stk. 2, som er blevet påberåbt så mange gange i dag, står, at "hemmelig afstemning kan foretages", og ikke, at "hemmelig afstemning skal foretages". Der er således plads til fortolkning af det, der står i forretningsordenen.
Da formandskabet ved, at dette kunne blive genstand for diskussion, har det inden mødet undersøgt de fortilfælde og den retspraksis, som Domstolen har lagt i denne forbindelse, og uanset hvad jeg måtte synes om at gøre det på den ene eller den anden måde, er det min pligt at forsøge at fortolke forretningsordenen bedst muligt i henhold til retsreglerne, og i denne henseende vil jeg gerne minde plenarforsamlingen om, at der er et fortilfælde, hvor formanden, hr. Cox, allerede på mødet den 12. juni 2002 fortolkede det således, at udtrykket "hemmelig afstemning kan foretages" betød, at forslaget automatisk skulle accepteres, og at anmodningen, hvis tilstrækkelig mange medlemmer anmodede om det, skulle nyde fremme.
Desuden afsagde De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans en dom i oktober 2001, hvor den også fortolkede udtrykket "vil kunne" eller "kan" som en obligatorisk forpligtelse i forbindelse med en artikel i forretningsordenen, som er meget lig den, vi beskæftiger os med nu.
I overensstemmelse med disse fortilfælde, og uanset - det vil jeg gerne understrege - hvad den enkelte måtte mene om betimeligheden i at gøre det på den ene eller anden måde, er det formandsskabets opfattelse, at vi, eftersom anmodningen er blevet stillet i rette tid og på rette måde, bør foretage en hemmelig afstemning ...
... idet vi dog med henblik på senere lejligheder vil anmode det parlamentariske udvalg, der tager sig af spørgsmål om forretningsordenen, om at overveje spørgsmålet. Vi er sandsynligvis nødt til i fremtiden at få afklaret, om formandskabets fortolkning er korrekt eller ej, men på dette tidspunkt i sagen er formandskabet nødt til at påtage sig ansvaret for at træffe en beslutning uden at kunne henholde sig til det råd, som det korresponderende udvalg kunne give det, og jeg er efter at have lyttet til alle medlemmerne og til Den Juridiske Tjeneste overbevist om, at det er en korrekt fortolkning af forretningsordenen at foretage den hemmelige afstemning, der er anmodet om, og det vil vi således gøre.
Hvad angår afstemningsformen, kan jeg oplyse Dem om, at jeg har besluttet at anvende elektronisk afstemning i overensstemmelse med artikel 161, stk. 1, og der er således ikke behov for at udpege et kollegium af stemmetællere. Afstemningen bliver hemmelig og elektronisk.
Når det er sagt, kan vi gå over til afstemningerne.
Rocard (PSE ).
   - Hr. formand, jeg foreslår en mundtlig præcisering af ændringsforslag 71, for ikke alle kender til de aspekter, som der henvises til. Jeg foreslår derfor på vegne af min gruppe at erstatte ordene "genåbningen af det nationale armenske mausoleum i det nordlige Anatolien for pilgrimsfærd" - ordet "mausoleum" kan medføre unøjagtige oversættelser - med "genåbningen af ruinerne af de armenske kirker i Ani i nærheden af Kars i det østlige Anatolien for pilgrimsfærd". Alle vores armenske venner kender ikke dette sted eller til åbning for pilgrimsfærd.
Den samme situation gør sig gældende for anden del af det mundtlige ændringsforslag. Der er tvivl om, hvorvidt de tyrkiske historikere beskæftiger sig med folkemordet. Jeg foreslår derfor, at ordene "tyrkiske historikere" i flertal fjernes og erstattes af navnet på lederen af denne skole, den tyrkiske historiker, som øgede vores kendskab til det armenske folkemord, nemlig Halil Berktay. Kære kolleger, mange af Dem har bemærket, at De ikke vidste det, og at ændringsforslaget var malplaceret. Det drejer sig altså om Halil Berktay. Resten skal ikke ændres, da der er tale om små detaljer.




Coelho (PPE-DE ),
   Hr. formand, kære kolleger, antallet af biltyverier stiger i Europa, og det gør borgernes usikkerhedsfølelse også. Europol oplyser, at af de mere end 1 million biler, der blev stjålet i 2002, blev mindre end 39 % fundet igen.
Europa-Parlamentet har allerede vedtaget henstillinger om adskillige foranstaltninger. Vi gjorde det så sent som i marts, og jeg vil gerne takke Rådet for endelig at have ført nogle af dem ud i livet. Bedre sent end aldrig. Det forslag, som Nederlandene har stillet, er velbegrundet, men har fået en forkert udformning. Den foreliggende tekst burde være fremsat under den første søjle, ikke under den tredje. Kommissionen har givet os medhold heri. Nogle af Parlamentets medlemmer har så ment, at teksten derfor burde forkastes. Den opfattelse deler vi ikke i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender. Vi har fjernet det fra teksten, der udelukkende ville henhøre under fællesskabssøjlen, og har medtaget det, som kan dækkes af den mellemstatslige søjle. Hermed har vi, hr. formand, vist, at Europa-Parlamentet har handlet i god tro, og at vi tager det stigende problem med stjålne biler og den dertil knyttede kriminalitet alvorligt. Vi vil dog gerne sende en besked til Rådet om, at det ville være godt, hvis Rådet og medlemsstaterne fremover viser større respekt for Parlamentets prærogativer.
Et sidste ord for at takke alle de kolleger, der har bidraget med forslag og råd, særlig medlemmerne af Transport- og Turismeudvalget samt hr. Jardim Fernandes og fru Wortmann-Kool. 

Díaz de Mera García Consuegra (PPE-DE ).
   - Hr. formand, formålet med vores mundtlige ændringsforslag 28 er at beskytte de rettigheder, som vi ønsker at værne om, bedre og mere effektivt, og vi ønsker at gøre det med realistiske og ikke utopiske forslag.
Af hensyn til denne realitetssans, der bygger på erfaring, anmoder vi, hr. formand, om, at udtrykket "på ansøgernes eget sprog" bliver erstattet med udtrykket "et sprog, der er forståeligt for ansøgerne".

Díaz de Mera García Consuegra (PPE-DE ).
   - Hr. formand, for ikke at trætte Dem betragter jeg de argumenter, jeg har brugt til forsvar af det mundlige ændringsforslag 28, som gentaget. 

 - Afstemningen er afsluttet.

Fatuzzo (PPE-DE ).
   - Hr. formand, det er mig en stor glæde at afgive stemmeforklaring til betænkningen om Tyrkiets tiltrædelse af EU.
Jeg vil starte med at sige, at jeg stemte imod Tyrkiets optagelse i EU, og jeg vil nu forklare, hvordan jeg traf denne beslutning. Den 9. december var jeg i Reggio Calabria, hvor Pensionistpartiets repræsentant, Carlo Rositani, havde inviteret mig til at gæsteundervise på lærerseminaret "Tommaso Gulli". Her spurgte jeg en klasse, som bestod af ca. 120 piger i en alder på mellem 16 og 19 år, om de ville stemme for eller imod Tyrkiets tiltrædelse af EU. Afstemningen blandt de 120 unge piger gav følgende resultat: 100 piger ud af 120 stemte imod tiltrædelsen, mens de resterende 20 piger undlod at stemme. Derfor fulgte jeg med glæde de unges afstemning. 
Konrad (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, kære kolleger, jeg stemte imod indledelsen af tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet. For mig er det et principspørgsmål. EU, som blev grundlagt i 1957, har altid defineret sig selv ud fra et kristent og demokratisk grundlag, der var baseret på den græske filosofi, romerretten og den kristne tro.
Med Parlamentets beslutning i dag, som i bund og grund var forkert, tager vi afsked med denne ånd fra Rom. Unionen, som vi kender den i dag, vil dermed være historie. Det har den tidligere franske præsident Giscard d'Estaing fuldstændig ret i. Må gud beskytte det kristne Vesterland.
Martin, David (PSE ).
   - Hr. formand, jeg har stemt for betænkningen om Tyrkiet, og jeg mener, vi har gjort et godt stykke arbejde i dag. Vi har sendt et opmuntrende signal til de mennesker i Tyrkiet og ikke mindst uden for Tyrkiet, som har ført kampagne og arbejdet hårdt for en ikke-religiøs tyrkisk stat - en tyrkisk stat, der er baseret på demokrati, og som overholder menneskerettighederne.
Vi har også sendt et stærkt budskab til de 15 millioner muslimer, der allerede bor i EU, om, at EU ikke er en eksklusiv kristen klub. Så alt i alt er jeg meget tilfreds med vores indsats her til formiddag.
Czarnecki, Ryszard (NI ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, jeg skal erindre alle Parlamentets medlemmer, både dem, der stemte for, og dem, der stemte imod, om, at afstemningen ikke drejede sig om, hvorvidt Tyrkiet skal accepteres som medlem af EU eller ej. Det kan meget vel være en god ting. Det, Parlamentet har gjort, er at stemme for, at der indledes forhandlinger med Tyrkiet. Hvorvidt Tyrkiet bliver medlem af EU eller ej, vil afhænge af disse forhandlingers udvikling og resultat. Det forekommer mig, at der stadig er medlemmer af Parlamentet, der ikke har forstået dette. 
Borghezio (IND/DEM ).
   - Hr. formand, jeg er modstander af Europa-Parlamentets beslutning om at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet, eftersom Tyrkiet ikke ligger i Europa! Vi risikerer desuden, at vi en dag kommer til at se et flag vaje over EU-institutionerne - nemlig det tyrkiske flag - som stadig er tilsølet med blod fra det armenske folk, hvis holocaust ikke anerkendes af Tyrkiet.
Vi har forrådt ånden fra Lepanto og den årtusindgamle tradition i et Europa, der både nu og i fremtiden ønsker at holde fast ved sine kristne rødder. Desuden er det tyrkiske samfund stadig nært knyttet til den islamiske fundamentalismes principper, hvilket udgør en alvorlig fare, som Europa burde være mere opmærksomt på.
Vi er således stolte af at have stemt nej til at indlede procedurerne for Tyrkiets tiltrædelse af EU, og vi mener, at de europæiske politikere, som på uansvarlig vis støttede denne beslutning, burde skamme sig, eftersom den går imod ønsket hos størstedelen af borgerne. Vi anmoder om, at der bliver afholdt en folkeafstemning i alle EU-landene, så befolkningen bliver hørt, for i Europa er befolkningerne modstandere af Tyrkiets tiltrædelse. 
Claeys (NI ).
   - Hr. formand, den 8. december udtalte den tyrkiske premierminister, hr. Erdogan, til , at et muslimsk land som Tyrkiet må kunne tiltræde EU, når EU ikke er nogen kristen klub. Med andre ord skal Europa opgive sit særkende, eller i alt fald en stor del heraf, mens Tyrkiet kan forblive en muslimsk klub. Få dage senere advarede hr. Erdogan i de europæiske ledere om, at der kan blive tale om en optrapning af volden fra muslimske ekstremisters side, hvis Europa afviser Tyrkiet som kandidatland. Eftersom Erdogan har samme baggrund, kan det kun opfattes som en regulær trussel, som regulær afpresning.
Europa-Parlamentet har ikke engang længere den fornødne selvrespekt til at gå imod en sådan afpresning. Hvordan skal vi fremover kunne afvise ansøgninger om optagelse fra eksempelvis et land som Marokko, når vi godt kan optage et ikke-europæisk land som Tyrkiet i EU? Befolkningen føres bag lyset. Tyrkiet vil blive vurderet i henhold til Københavnskriterierne, hedder det, men det viser sig, at det ikke er tilfældet. Det er ikke noget problem, at der udøves tortur i stor stil i Tyrkiet, at Tyrkiet holder en del af en eksisterende medlemsstats territorium besat og endog nægter at anerkende den pågældende stat. Jeg kan blot fastslå, at vi i Europa-Parlamentet er blevet for feje til at forsvare egne interesser som europæere. 
Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil fokusere på det positive først. Vi har forstærket vores konfrontationskurs på menneskerettighedsområdet, som ikke retter sig mod det tyrkiske folk, men mod den tyrkiske regering, ved at kræve frihedsrettigheder for kurderne. Desuden kræver vi en anerkendelse af folkedrabet på armenierne, og at der gennemføres en grundig undersøgelse heraf.
Det er ligeledes positivt, at vi ikke krævede Tyrkiets optagelse, men derimod, hvilket gik min stemme imod, indledelsen af tiltrædelsesforhandlinger. Hvis man kigger på, at der blandt dem, som går ind for tiltrædelsesforhandlinger, er mange, som i sidste ende er imod en tiltrædelse, kan man sige, at vi er på rette vej. I starten var vi et mindretal, men i dag har den relativt stærkeste gruppe i Parlamentet, PPE-DE-Gruppen, tilsluttet sig denne kurs, og vi mangler nu kun, at der er yderligere 40 kolleger, som tager klar stilling i de kommende år. Det vil betyde, at der ikke længere er noget flertal for optagelsen af Tyrkiet i EU, når vi skal stemme retligt bindende om dette emne.
Bortset fra det er det op til de kristelig-demokratiske regeringsledere at stoppe lemmingernes vandring under topmødet i Bruxelles, for den har altid en dødelig udgang.
Brepoels (PPE-DE ),
    Vores Europa er et åbent Europa, baseret på den europæiske offentlighedskultur, som følger af vores fælles værdier og normer. Således at være "forenet i mangfoldighed" er Europas vigtigste kendetegn og samtidig vores stærkeste kort.
Et sådant politisk projekt har imidlertid sine grænser. Yderligere udvidelse af Unionen kan og må ikke stå i vejen for et mere dybtgående fællesskab. Tyrkisk medlemskab indebærer således en risiko for, at Unionen sander til som et rent økonomisk konsortium, som ikke længere er i stand til at udøve sine vigtige overnationale beføjelser på en koordineret måde.
En Union uden styrke og sjæl. Det er ikke, hvad mange har arbejdet på og drømt om. Tyrkiet har afgjort tilbagelagt en væsentlig strækning i de seneste år. Der er al grund til at videreføre disse reformer og et dybtgående økonomisk samarbejde.
I den forbindelse synes et særligt partnerskab mellem Unionen og Tyrkiet at være den bedst egnede vej, hvor der ud over et omfattende økonomisk samarbejde også kan stilles betingelser vedrørende kurderne, kvinders rettigheder og menneskerettigheder i almindelighed. Da sidstnævnte ikke er indarbejdet i betænkningen, må jeg stemme imod den og beslutningsforslaget.
Carlotti (PSE ),
    Kommissionen, som ellers har udarbejdet en vægtig rapport, kræver i henhold til henstillingen af 6. oktober ikke længere, at Tyrkiet erkender det armenske folkemord i 1915.
Denne begivenhed medførte dog, at mere end 1 million mennesker døde, hvilket er næsten to tredjedele af landets største minoritetsgruppe.
Denne forbrydelse, der var planlagt og medførte massiv og systematisk ødelæggelse, var det første folkemord i det 20. århundrede og en begivenhed, som den tyrkiske stat stadig i dag benægter enhver henvisning til.
I dag vil en forbigåelse være det værste. Kommissionens forbigåelse kan give indtryk af, at den ikke længere er interesseret i at bevare mindet om denne tragedie, og at det drejer sig om et problem udelukkende mellem tyrkere og armeniere.
Det generer mig. Ikke ud fra religiøse, historiske eller fællesskabsmæssige aspekter, men fordi det er et politisk spørgsmål, som berører områder som demokrati og menneskerettigheder.
Det er et spørgsmål, som sætter selve grundlaget for EU i relief, hvilket blev skabt efter Anden Verdenskrig, da Frankrig og Tyskland erklærede deres vilje til at sikre fred i Europa på et af kontinentets mest tragiske tidspunkter (selv om jødeudryddelsen først blev anerkendt fuldt ud senere).
Derfor er det armenske spørgsmål afgørende for Europa, som drømmer om at være et antitotalitært område med frihed, hvor et moderne og verdsligt statsborgerskab udfolder sig.
Castex (PSE ),
    Jeg har stemt hverken for eller imod Kommissionens periodiske rapport for 2004 og henstilling om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse af nedenstående grund.
Jeg mener, at EU's manglende evne til at foreslå, vedtage og gennemføre et sammenhængende politisk projekt er en meget stor hindring for Tyrkiets tiltrædelse af EU.
Jeg mener, at det er diskutabelt og endog uansvarligt at ville fortsætte en endeløs udvidelse, når fastlæggelsen af EU's politikker og harmoniseringen på det sociale og skattemæssige område langtfra er gennemført. EU kan på nuværende tidspunkt ikke reelt tilbyde et land på Tyrkiets størrelse et politisk perspektiv om indtræden.
Hvad angår argumenterne om geografi, historie, religion eller kultur, vil jeg minde om, at de ikke er grundlaget for vores holdning. Min overbevisning er ikke baseret på Tyrkiets manglende evne til at opfylde en række betingelser, men på EU's manglende evne til at tilbyde de nødvendige rammer til gennemførelsen af en fælles fremtid.
Ferber (PPE-DE ),
    På vegne af CSU-medlemmerne i Parlamentet vil jeg gerne endnu en gang give klart udtryk for vores holdning til den eventuelle indledelse af tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet. Afstemningen i dag viste, at modellen om et privilegeret partnerskab støttes af mange kolleger fra alle EU-medlemsstater og alle politiske grupper. Hermed tilbagevises især påstanden om, at CDU og CSU ville stå isoleret i dette spørgsmål i Europa. Jeg håber, at Europarådet også vil tage hensyn hertil under sine drøftelser på fredag. Som hidtil er det vores opfattelse, at EU's succeshistorie vil være stærkt truet med Tyrkiets optagelse. Den, der ønsker at degenerere Europa til en frihandelszone, vil kunne opnå dette med optagelsen af Tyrkiet. Den, der imidlertid ønsker et stærkt og handlekraftigt Europa, vil kunne opnå dette ved hjælp af de særlige relationer, som et privilegeret partnerskab giver. Dette ansvar skal Europarådet være sig bevidst på fredag.
Ferreira, Anne (PSE ),
    Jeg har stemt hverken for eller imod Kommissionens periodiske rapport for 2004 og henstilling om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse af nedenstående grunde.
Jeg mener, at EU's manglende evne til at foreslå, vedtage og gennemføre et sammenhængende politisk projekt er en meget stor hindring for Tyrkiets tiltrædelse af EU.
Jeg mener, at det er diskutabelt og endog uansvarligt at ville fortsætte en endeløs udvidelse, når fastlæggelsen af EU's politikker og harmoniseringen på det sociale og skattemæssige område langtfra er gennemført. EU kan på nuværende tidspunkt ikke reelt tilbyde et land på Tyrkiets størrelse et politisk perspektiv om indtræden.
Hvad angår argumenterne om geografi, historie, religion eller kultur, vil jeg minde om, at de ikke er grundlaget for vores holdning. Min overbevisning er ikke baseret på Tyrkiets manglende evne til at opfylde en række betingelser, men på EU's manglende evne til at tilbyde de nødvendige rammer til gennemførelsen af en fælles fremtid
Ford (PSE ),
   Jeg stemmer for, at der indledes forhandlinger med Tyrkiet om medlemskab af EU. Tyrkiet opfylder endnu ikke kriterierne for medlemskab. Landets overholdelse af menneskerettighederne i forbindelse med de kurdiske og assyriske mindretal er yderst mangelfuld. Der er også problemer med overholdelsen af fagforeningsrettigheder. Tyrkiet har ikke fuldt ud accepteret det armenske folkedrab. Men intet af dette bør ses som en hindring for at indlede en proces, der giver Kommissionen og Parlamentet mulighed for at presse på for at få rettet op på denne situation. Et ja i dag hjælper alle de progressive kræfter i Tyrkiet med at overvinde landets autoritære fortid. Hvis vi sammen kan opnå disse ændringer, vil jeg støtte Tyrkiets optagelse i EU, da mit Europa er baseret på fælles værdier, som ikke er begrænset til et enkelt sæt religiøse værdier og overbevisninger. Hvis vi ikke kan opnå dette, vil jeg stemme nej, uanset om de økonomiske betingelser er opfyldt.
Gomes (PSE ),
    Jeg har stemt for, at der indledes forhandlinger med Tyrkiet om dets tiltrædelse af EU, hvilket ikke indebærer nogen beslutning om det endelige resultat af denne proces, som det vil tage år at forhandle. Jeg har stemt imod en partnerskabsordning, fordi en sådan vil betyde, at EU ikke står ved sine løfter.
Jeg har stemt for først og fremmest, fordi utallige tyrkiske menneskerettighedsforkæmpere har bekræftet, at der er foregået en positiv udvikling i Tyrkiet på dette felt. At der er sket udvikling, er naturligvis ikke nok, for der er stadig politiske fanger, tortur i fængslerne og meget, der endnu skal udbedres. Ikke at indlede forhandlinger ville i denne fase derimod have ødelæggende følger for menneskerettighedssituationen i Tyrkiet. Jeg har stemt for, selv om der endnu ikke er gennemført nogen dyberegående overvejelser over, hvilken vej Europa skal gå, men fordi jeg afviser de politisk-kulturelle grænser, som "Den Kristne Klub Europa" definerer, og profetierne om et "sammenstød mellem civilisationerne". Jeg har stemt for under den forudsætning, at Tyrkiet uden tøven anerkender Republikken Cypern, medlem af EU, og trækker sine tropper hjem fra den del af øen, som det holder militært besat. Jeg har stemt for, at Tyrkiet anerkender folkemordet på det armenske folk, fordi jeg mener, at en sådan anerkendelse er afgørende, hvis Tyrkiet skal blive forsonet med sine naboer og med sin historie.
Goudin, Lundgren og Wohlin (IND/DEM ),
    Junilisten ser ikke Tyrkiets geografiske placering eller dets muslimske religion som nogen hindring for landets medlemskab af EU. Det glæder os, at Tyrkiet nærmer sig EU. Vi må imidlertid ikke lukke øjnene for den kendsgerning, at der skal ske ændringer både i Tyrkiet og i EU, før et fuldgyldigt EU-medlemskab kan komme på tale.
Tyrkiet skal tage afstand fra folkedrabet på armenierne. Tyrkiet skal give sine minoriteter fuldgyldige menneskerettigheder. Tyrkiet skal opnå et sådant økonomisk udviklingsniveau, at et medlemskab ikke udløser spændinger, som kan true det indre marked. Der skal ligeledes ske ændringer i EU. Landbrugspolitikken skal afskaffes og strukturpolitikken omlægges, inden det store og fattige Tyrkiet kan blive absorberet.
Med henblik på at sikre en folkelig forankring bør forhandlingerne om medlemskab først påbegyndes, når spørgsmålet er blevet drøftet under medlemsstaternes valgkampagner frem mod 2008. Endelig skal EU's forfatningsspørgsmål løses, inden EU tager stilling til spørgsmålet om forhandlinger om tyrkisk medlemskab.
Grossetête (PPE-DE ),
    Jeg har stemt imod betænkningen.
De europæiske borgere er bekymrede over de kommende udvidelser og navnlig over de manglende svar på det væsentlige spørgsmål om Europas grænser.
Tyrkiet anerkender ikke et af EU's medlemslande, nemlig Cypern, som det har besat i de seneste 30 år. Tyrkiet straffer alle, der nævner det armenske folkemord. 97 % af Tyrkiets territorium ligger uden for Europa. Derfor er Tyrkiet ikke berettiget til at tiltræde EU. Tyrkiets tiltrædelse er det samme som at sige nej til det politiske Europa, inden det endnu har set dagens lys. Det er at fremstille Europa som et område, der accepterer afpresning og undertrykkelse. Er det realiteterne?
Tilhængerne af Tyrkiets tiltrædelse skjuler sig bag Københavnskriterierne under påskud af, at landet vil overholde dem. Men det er et bedrag. Det er ikke tilstrækkeligt, at overholdelsen af disse kriterier er en forudgående og ufravigelig betingelse for alle nye tiltrædelser. Det betyder bare, at alle lande i verden, der overholder kriterierne, kan tiltræde EU!
Derfor ønsker jeg, at Rådet accepterer den franske idé om et privilegeret partnerskab.
Hortefeux (PPE-DE ),
    Europa-Parlamentet har i dag endelig udtalt sig om Tyrkiets tiltrædelse af EU. Afstemningen har været længe ventet af de europæiske borgere, som har haft svært ved at forstå deres regeringers holdninger til dette emne.
Jeg har stemt imod hr. Eurlings' betænkning, for han drager den konklusion, at "Det Europæiske Råd (skal) indlede forhandlingerne med Tyrkiet uden unødvendige forsinkelser", og at "formålet med forhandlingerne er tyrkisk medlemskab af EU".
Det europæiske projekt er et præcist projekt, som sigter mod, at nabolande kan være fælles om en række kompetencer til oprettelse af en ny politisk enhed. Tyrkiet passer dårligt i denne enhed.
Først og fremmest ud fra et geografisk synspunkt, da landet ikke er en del af det europæiske kontinent. Mere end 90 % af territoriet er placeret i Asien, og 90 % af landets grænser støder op til asiatiske lande.
Dernæst ud fra et historisk synspunkt, da landet ikke har nogle af de værdier, som gør, at Europa i dag hviler på en sokkel af fælles traditioner, som vi alle fører videre.
Endelig, og det er et meget vigtigt argument, for det drejer sig direkte om vores institutionelle struktur, for hvis Tyrkiet tiltræder EU, vil det have den største befolkning og ud fra …
Howitt (PSE ),
    Europa-Parlamentets Labour-medlemmer glæder sig meget over beslutningens klare henstilling om, at EU's ledere snarest muligt bekendtgør indledningen af tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Vi anerkender de følsomme spørgsmål vedrørende Tyrkiets forbindelser med Armenien, men de vil blive behandlet i forhandlingsprocessen. Der er intet i rapporten, som antyder, at en afklaring af disse spørgsmål er en forudsætning for at indlede forhandlinger.
Vi protesterer også imod permanente sikkerhedsforanstaltninger, der påvirker arbejdstagernes frie bevægelighed. Tyrkiet har krav på en ligelig, retfærdig og korrekt behandling under forhandlingerne.
Isler Béguin (Verts/ALE ),
    Jeg glæder mig i min egenskab af formand for Delegationen til De Parlamentariske Samarbejdsudvalg EU-Armenien, EU-Aserbajdsjan og EU-Georgien over det store flertal ved afstemningen om hr. Eurlings' betænkning om indledning af tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet og gør opmærksom på, at det for befolkningen i Europa og for stabiliteten i hele området er meget vigtigt at åbne dørene til EU for dette land.
Jeg beklager, at EU ikke allerede ved de indledende drøftelser om Tyrkiets eventuelle tiltrædelse inddrog spørgsmålet om ophævelse af grænsespærringerne og åbning af grænserne til landets armenske nabo, og at Tyrkiet ikke har benyttet denne historiske anledning til at vise sin gode vilje ved at åbne grænserne til Armenien.
Jeg afviser imidlertid, at spørgsmålet om det armenske folkemord og grænserne bruges til at afvise Tyrkiets tiltrædelse, som navnlig de franske højrefløjspartier har gjort. Fremsættelsen af dette argument dagen inden, Det Europæiske Råd skal træffe beslutning om indledning af forhandlingerne, er uanstændigt og har kun til formål at skjule de egentlige årsager til afvisningen af Tyrkiets tiltrædelse.
Lang (NI ),
    De europæiske borgere er i lighed med franskmænd, tyskere, grækere eller østrigere i stadig stigende antal imod indtrædelsen i EU af Tyrkiet, som er et asiatisk land, der tilhører den muslimske verden. De europæiske ledere i Bruxelles og særlig hr. Chirac er klar over dette.
Derfor lader de europæiske ledere, som om indledningen af tiltrædelsesforhandlingerne ikke automatisk vil føre til Tyrkiets tiltrædelse. Denne erklæring, som gentages i hr. Eurlings' betænkning, er i modstrid med sandheden. Siden den første udvidelse i 1972 har alle forhandlinger medført kandidatlandets tiltrædelse. Det samme vil gøre sig gældende for Tyrkiet. Så meget desto mere, eftersom landets islamiske ledere har advaret om, at de ikke vil gøre nogen form for indrømmelser.
Hvis Det Europæiske Råd imod folkets vilje den 17. december beslutter, at der skal indledes tiltrædelsesforhandlinger med den tyrkiske regering, vil folkeafstemningen om den europæiske forfatning være Frankrigs sidste mulighed for at undgå at blive opslugt i en union, der kun kan kaldes europæisk ved navn, hvor Tyrkiet med det største indbyggertal vil få en fremtrædende rolle.
Lienemann (PSE ),
    Jeg er imod enhver ny udvidelse, så længe EU ikke har gennemført den politiske integration med henblik på at blive et indflydelsesrigt og socialt Europa. Ved hver udvidelse kan jeg se et føderalt Europa i horisonten. Tyrkiets tiltrædelse udvander det europæiske projekt endnu mere. Landets indtræden i EU's nuværende rammer er ikke ønskelig. Spørgsmålet gælder for alle og hænger ikke sammen med religion eller geografi. EU skal være et politisk projekt.
Projektet støder i dag på problemer, for det er blevet reduceret til et frihandelsområde med stadig mindre regulering. Europas struktur skal ses med nye øjne med en føderal kerne, dernæst som en Union med 27 lande og et område med øget samarbejde med nabolandene som Tyrkiet, men også med andre lande som Maghreblandene, som vi har tætte forbindelser til. Indledningen af forhandlingerne fjerner dette aspekt, og den permanente udvidelse fortsætter. Der er stillet berettigede krav til Tyrkiet. Men det giver sig selv, at hvis landet opfylder dem, er det umuligt ikke at lade landet tiltræde. Inden eventuelle tiltrædelsesforhandlinger skal den fremtidige ramme for EU defineres. Udvidelsen skal afvises, og vi må indlede en anden form for samarbejde med Tyrkiet.
Lulling (PPE-DE ),
    Som parlamentsmedlem har jeg været medlem af den tyrkiske venskabsgruppe, så længe den har eksisteret. Man kan altså ikke beskylde mig for ikke at være venlig stemt over for Tyrkiet.
Men fordi tingene er, som de er, vil jeg også gerne spørge, om alle betingelserne, især med hensyn til menneskerettighederne, også rent faktisk er opfyldt. Jeg vil godt anerkende, at der f.eks. med hensyn til kvinders rettigheder er gennemført flere reformer i Tyrkiet i lyset af tiltrædelsesperspektivet end i de foregående årtier. Imidlertid er de for størstedelens vedkommende kun blevet gennmført på papiret, for virkeligheden halter bagefter. For nylig blev jeg konfronteret med påstande om, at kurdiske kvinder steriliseres i Tyrkiet.
Da vi lavede en associeringsaftale med Tyrkiet i 1963 med udsigt til medlemskab, var vi ikke en Europæisk Union, men blot et Europæisk Økonomisk Fællesskab. Da vi har haft en toldunion med Tyrkiet siden 1996, er vi nu meget tæt på et økonomisk fællesskab, hvor eventuelle handelshindringer kan nedbrydes hurtigt.
Også ud fra dette synspunkt, og fordi der ikke kan herske nogen tvivl om, at Tyrkiet skal forblive fast forankret i de europæiske strukturer, synes muligheden for en skræddersyet specialstatus i stedet for det diskriminerende medlemskab, som Kommissionen foreslog, at være en mere farbar og respektabel vej for Tyrkiet, bortset fra, at der er berettiget tvivl ...
Matsis (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for Camiel Eurlings betænkning om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse af EU, da den er resultatet af kompromiser mellem de forskellige politiske grupper i Europa-Parlamentet. Jeg føler mig dog på ingen måde bundet af sætningen i punkt 38 om anvendelse af Annan-planen som grundlag for bestræbelserne på at løse Cypern-problemet, da denne plan blev forkastet af 76 % af græsk-cyprioterne og 67 % af hele Cypern. Som det korrekt er anført i punkt 38, kan løsningen findes på grundlag af de principper, som ligger til grund for EU.
Jeg tager også forbehold over for den præcise ordlyd af punkt 39, som jeg mener er uforenelig med Mechtild Rothes betænkning, der blev vedtaget for en måneds tid siden i Europa-Parlamentet (se Rothe-betænkningen, ændringsforslag 2, Betragtning 4 a (ny) (4 a), side 6/15). 
Meijer (GUE/NGL ),
    Siden revolutionen i 1923 under Atatürks ledelse har Tyrkiet været et typisk europæisk land, om end af den gammeldags, autoritære slags, som vi i dag ikke længere ønsker i Europa. Hæren har stor magt, der er politiske fanger, partier og dagblade mødes ofte med forbud, og en spærreklausul på 10 % holder endog de fleste legale partier ude af parlamentet. Kurdere, armeniere og assyrere får valget mellem at rejse eller tilpasse sig det tyrkiske flertals sprog, kultur og tro. Tyrkiet skal undergå en markant forandring for at kunne bydes velkommen, og det gælder ikke kun lovteksterne, men også daglig praksis. Efter mere end 40 års venten foreslås der nu inden for den nærmeste fremtid indledt forhandlinger om fuldgyldigt medlemskab af EU. Det er også, hvad millioner af europæere af tyrkisk herkomst ønsker. Der bliver først under forhandlingerne, ikke forud for disse, truffet afgørelse om, hvorvidt Tyrkiet kan blive medlem. Der er en risiko for, at den tyrkiske regering mener, at landet efter tre eller fem års forhandlinger fortjener medlemskab af EU, uden at problemerne vedrørende demokrati, menneskerettigheder og etniske mindretal på det tidspunkt er løst. Det kan give anledning til konflikter og i sidste ende til et brud. Københavnskriterierne må ikke blive erstattet af Ankarakriterierne. 
Morgan (PSE ),
    Jeg har stemt for Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse, selv om jeg har kraftige forbehold.
Jeg vil gerne understrege, at min begrundelse for at stemme Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse er, at det er et muslimsk land og vil fungere som et vigtigt bindeled mellem især Europa og Mellemøsten.
Jeg er dog bekymret over de stadig meget store menneskerettighedsproblemer i Tyrkiet. Jeg er også bekymret for, at et land, hvor så mange mennesker lever i fattigdom, ikke vil være i stand til at nå det niveau, som kræves i , og jeg frygter, at fokus har været på markedsadgangen til Tyrkiet frem for behovet for, at Tyrkiet tilpasser sig de gældende sociale og miljømæssige standarder i EU. Jeg er ikke interesseret i, at EU skal udvides bare for at få et større marked. Der skal fokuseres lige så meget på sociale og miljømæssige hensyn.
Muscardini (UEN ),
    Delegationen fra Den Nationale Alliance stemte for hr. Eurlings' betænkning om indledningen af Tyrkiets tiltrædelsesproces. Denne proces vil tage flere år, og dens indledning er et utvetydigt tegn på en retningsændring i den tyrkiske regerings politik, ikke bare når det gælder EU's og Københavnskriterierne, men også og ikke mindst når det gælder løsningen af det armenske og kurdiske spørgsmål.
Den Nationale Alliance mener, at det i Rådets afgørelse af 17. december klart bør understreges, at indledningen af forhandlingerne med Tyrkiet forudsætter den tyrkiske regerings anerkendelse af staten Cypern, der er et fuldgyldigt medlem af EU, og som følge heraf en løsning af Cypern-spørgsmålet, dvs. tilbagetrækningen af 35.000 tyrkiske soldater, der besætter Cypern, og som dermed besætter et område i EU.
Den Nationale Alliance vil holde øje med, at garantierne og klasulerne i betænkningen bliver overholdt, for hvis dette ikke sker, er det ikke muligt at nå til en positiv afslutning på Tyrkiets tiltrædelsesproces. 
Musumeci (UEN ),
    Tyrkiets mulige tiltrædelse af EU indebærer mange fordele og enkelte risici. Fordelene er mere af politisk end økonomisk karakter, eftersom Tyrkiet - foruden at være medlem af NATO - har indgået en aftale om en toldunion med EU, der allerede giver mulighed for frihandel.
Tyrkiets tiltrædelse ville ikke bare opfylde millioner af borgeres drøm om at tilhøre den vestlige og verdslige verden i enhver henseende, men også flytte det politiske og økonomiske tyngdepunkt mod Middelhavsområdet og bekræfte Europas status som en verdensmagt, der ikke længere lukker sig inde bag sine egne geopolitiske grænser.
De risici, der skal tages højde for, er til gengæld for det første forbundet med den ringere sandsynlighed for at få et Europa med en fælles udenrigspolitik og de eventuelle vanskeligheder i forbindelse med sameksistensen af to forskellige religioner og kulturer. Kan Tyrkiet allerede kalde sig en demokratisk stat, som respekterer de etniske minoriteter?
For det andet ville det have en negativ effekt på bevillingen af EU-midler til de regioner, der i øjeblikket betragtes som "tilbagestående" - f.eks. Sicilien - i det mindste på kort sigt.
Endelig bør Tyrkiet trække sig tilbage fra den militært besatte del af Cypern, og det er klart, at Tyrkiet skal gøre regnskabet op med historien og erkende de fejl, som landet har begået i de sidste 100 år ...
Patrie (PSE ),
    Jeg stemte hverken for eller imod ved den endelige afstemning om hr. Eurlings' betænkning.
Det vil først og fremmest være fornuftigt ikke at planlægge nogen ny udvidelse, før spørgsmålet om Europas grænser er løst. Hvis grænserne udvides i det uendelige, er der risiko for, at Europa ikke bliver andet end et frihandelsområde. De overbeviste føderalister kan ikke forlige sig med sådan et afkald.
For det andet viser erfaringen, at hvis der indledes forhandlinger, fører det helt sikkert til en tiltrædelse, såfremt kandidatlandet opfylder de fastsatte betingelser og navnlig Københavnskriterierne. Men selv om det er tilladt at håbe på, at Tyrkiet fortsætter i samme stil som for de gennemførte fremskridt, navnlig i forbindelse med demokrati og menneskerettigheder, findes der i dag ingen garanti for, at Europa er klar til at bevilge de nødvendige midler, især økonomiske, til på tilfredsstillende vis for alle parter at gå videre med denne udvidelse.
Jeg har stemt hverken for eller imod, og det er en advarsel til Det Europæiske Råd, der afholdes den 17. december: ikke flere nye udvidelser uden grundlæggende analyser. Vi må høre op med at sætte befolkningerne i Europa foran dette fait accompli, hvor de tvinges til at bekræfte beslutninger, der for flere år siden blev truffet uden deres billigelse af stats- og regeringscheferne.
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Denne betænkning evaluerer Tyrkiets fremskridt hen imod en mulig tiltrædelse af EU, ligesom den betænkning gjorde, som blev vedtaget den 1. april, og hvor Arie Oostlander var ordfører.
Som jeg dengang havde anledning til at skrive, mener jeg, at Rådet nok noget overilet har anerkendt Tyrkiet som kandidatland. Jeg mener tilsvarende, at Kommissionen for nylig har begået den samme fejl ved at anse Københavnskriterierne for opfyldt, når der stadig er forhold af den art, der beskrives i forslaget til beslutning, og som er i direkte modstrid hermed.
Jeg tilslutter mig ordførerens opfattelse af, at der er tale om en åben proces, uden et på forhånd afgjort resultat, selv om den peger med tiltrædelse. Jeg deler også hans ønske om, at Tyrkiet, uanset processens resultat, viderefører og befæster de reformer, som det har sat i gang, og som jeg bifalder, og at det bekræfter sig selv som et fuldgyldigt og ansvarligt demokrati, der overholder menneskerettighederne. 
Ries (ALDE ),
    Ja, jeg har støttet indledningen af tiltrædelsesforhandlingerne med Tyrkiet, bl.a. af den ene grund, at jeg ønsker en bedre verden fremover med stabilitet og sikkerhed. Ingen kan spå om fremtiden, men jeg ved én ting, nemlig at vi ikke må gå glip af denne enestående mulighed for at gøre dette område med fred og demokrati, som EU er baseret på, til et fælles gode.
Ja, vi skal være beslutsomme for den historiske sandheds skyld. Derfor fortsætter jeg som hidtil med at kræve, at de tyrkiske myndigheder erkender deres rolle i det armenske folkemord. Det er en sandhed og et historisk perspektiv, som vi alle bør huske på, også fordi Tyrkiet i de seneste 50 år har spillet en betydningsfuld rolle som trofast allieret ved indgangen til Europa.
Beslutsomhed er også at sende et klart signal om, at foreningen kun kan finde sted med endnu flere væsentlige fremskridt med hensyn til respekt for mindretal og lighed mellem kønnene. Jeg glæder mig over, at Europa-Parlamentet støttede mit ændringsforslag (artikel 26) om nultolerance over for tortur.
Jeg opfordrer til sidst til, at befolkningerne bliver inddraget i den afgørende beslutning om folkeafstemning eller høring …
Szymański (UEN ),
    Tyrkiets tiltrædelse af EU kan indebære mange fordele, først og fremmest en udvidelse af det indre marked og en styrkelse af de transatlantiske forbindelser. Begge disse mål kan nås, uden at Tyrkiet bliver medlem af EU.
Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde er et udmærket eksempel på en platform for et udmærket økonomisk samarbejde med EU. Det kunne også være nyttigt at foreslå en reform af sikkerhedspolitikken i forhold til Tyrkiet, som er en af Europas vigtigste strategiske partnere på sikkerhedsområdet.
Denne form for privilegeret partnerskab med Tyrkiet kunne give os mulighed for at undgå en krise inden for landbrugspolitikken og samhørighedspolitikken.
Hvis vi ønsker at undgå migrationsrelaterede konflikter, bør vi ikke medvirke til, at et muslimsk land bliver EU's største medlemsstat inden for den nærmeste fremtid. Det skønnes, at Tyrkiet vil have en befolkning på omkring 90 millioner i 2020.
Udviklingen af tættere forbindelser med Tyrkiet bør også i højere grad sættes i forhold til Europas åbenhed over for Ukraine.
Dette er alle udmærkede begrundelser for, at vi ikke kan stemme for Eurlings-betænkningen. Vi finder det uforsigtigt, at EU til trods for seriøse argumenter imod tyrkisk EU-medlemskab fortsat støtter et sådant medlemskab. Den igangværende drøftelse af Tyrkiets mulighed for EU-medlemskab vil øge fortrydelsen i Tyrkiet. 
Thyssen (PPE-DE ),
    Jeg har støttet hr. Eurlings' betænkning og vil gerne lykønske ordføreren med et fremragende stykke arbejde. Jeg vil gerne sige dette i fuld offentlighed, da vi ikke har haft mulighed for at tilkendegive det på anden måde på grund af den beklagelige hemmelige afstemning. Min jastemme er dog på ingen måde udtryk for, at jeg utålmodigt venter på, at forhandlingerne tager deres begyndelse.
Min gruppe mener, at det egentlig er for tidligt, og jeg deler den opfattelse. Samtidig ønsker vi også at indtage et realistisk standpunkt. Toget blev sat i gang allerede i 1999 og 2002. Ydermere forventer vi, at der gives grønt lys for forhandlingerne under Det Europæiske Råds møde. Det drejer sig efter vores opfattelse om, at Unionen i forbindelse med afstemningen bevarer sin troværdighed, og at vi sender et klart signal om, under hvilke betingelser disse forhandlinger, som er en åben proces, skal finde sted. De betingelser, der er anført i betænkningen, er strenge, men retfærdige. Vi støtter dem fuldt og helt, og jeg har følgelig stemt for. 

Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for denne betænkning, fordi jeg mener, at de foreslåede initiativer, hvis formål er at vedtage Rådets afgørelse om bekæmpelse af grænseoverskridende køretøjskriminalitet, imødekommer de bestræbelser, som vi bør fremme, hvad angår bekæmpelse af kriminalitet.
Selv om muligheden for direkte adgang til SIS kan synes i modstrid med bestemmelsen om, at "oplysningerne (ikke) må (…) benyttes til administrative formål", forholder det sig sådan, at der er opstillet de nødvendige betingelser for, at det kan ske i dette tilfælde. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Røveri og tyveri af køretøjer udgør en betydelig del af den grænseoverskridende kriminalitet i Europa og fortjener derfor særlig opmærksomhed.
Det skal også tages i betragtning, at denne kriminalitet oftest blot indgår i videre former for kriminel aktivitet, der omfatter forskellige typer kriminalitet udført over et meget stort geografisk område.
Det er derfor indlysende nødvendigt, at køretøjer, der hidrører fra andre medlemsstater eller fra tredjelande, overvåges særdeles nøje, hvad angår cirkulation og registreringsprocedure.
Ordføreren har meget rigtigt bemærket, at det nye i det nederlandske forslag blot drejer sig om de nationale kontaktpunkter. Jeg mener, at det vil være formålstjenligt at evaluere disses effektivitet og jævnligt revidere den praksis og de metoder, der anvendes.
Udarbejdelse af en hvidbog herom fra Kommissionens side vil, sådan som ordføreren foreslår, kunne give et bredere indblik i hele denne problematik. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Vi bifalder de ændringer, som denne indstilling ved andenbehandling har medtaget i forhold til det forslag, der blev fremsat i april, ikke mindst da de i vid udstrækning afspejler vores forslag, f.eks. prioritering af folkesundhed og beskyttelse af sårbare grupper som børn og ufødte børn; fastsættelse af maksimumsgrænseværdier for pesticidrester i produkter, dog under hensyntagen til de forskellige klimatiske forhold og på grundlag af den bedste tilgængelige landbrugspraksis; oplysning til offentligheden om sundhedsrisici; risikovurdering for forbrugerne; offentliggørelse på internettet af resultaterne af den nationale overvågning af pesticidrester; udvidelse af forslagets rækkevidde til indførte produkter samt mulig inddragelse af civilsamfundets organisationer i fastsættelsen af maksimumsgrænseværdier for pesticidrester.
Der er dog stadig lang vej at gå på dette område, især når det drejer sig om at gennemføre en fælles landbrugspolitik, der tager hensyn til den eksisterende kulturelle forskellighed ved at opprioritere politikker til gavn for de små og mellemstore virksomheder i stedet for de foranstaltninger, der nu gennemtvinges, og som får alvorlige følger for landbrugere med færre ressourcer, såfremt det lykkes at nå de opstillede mål.
Indførelse af maksimumsgrænseværdier for pesticidrester for ...
Martin, David (PSE ),
    Jeg hilser denne betænkning og målsætningerne i den velkommen.
Vi må dog huske, at når vi har fastsat maksimumsgrænseværdier for pesticidrester i vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer, er korrekt gennemførelse og tilsyn afgørende. Forbrugerne fortjener beskyttelse, og omhyggelig gennemførelse kan sikre deres rettigheder. 
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg støtter denne betænkning, fordi jeg mener, at ændringen og forenklingen af fællesskabslovgivningen på dette område vil gavne handelen inden for det indre marked og med tredjelande, men ikke være til skade ud fra et portugisisk perspektiv. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Forslaget drejer sig om fællesskabslovgivningen om pesticider, der ønskes ændret ved, at de fire gældende direktiver erstattes af en enkelt forordning. Samtidig har forslaget dog også nogle indholdsmæssige formål, f.eks. fastsættelse af et ensartet forbrugerbeskyttelsesniveau i hele Fællesskabet, hvilket især sker ved en præcisering af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets rolle, og fremme af handelen med fødevarer inden for EU.
Det er min opfattelse, at der er sket væsentlige fremskridt fra første- til andenbehandlingen, navnlig fordi Rådet ikke blot har vedtaget Europa-Parlamentets ændringsforslag, men også har indført ændringer på eget initiativ, der ganske tydeligt har forbedret Kommissionens oprindelige forslag.
Jeg mener dog, at der er visse punkter, der bør afklares, særlig sondringen mellem pesticidrester (når der tales om maksimumsgrænseværdier) og pesticider. Jeg deler ordførerens synspunkt om, at de situationer, hvor maksimumsgrænseværdierne overskrides, bør indebære konsekvenser for de ansvarlige, og at befolkningsgrupper, der måtte indtage større mængder af et bestemt produkt, bør nyde fuld beskyttelse. 

Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. formand, det glæder mig, at vi kom med klare meldinger over for Rusland. Ligesom Tyrkiet er Rusland kun delvist et europæisk land, og et land, som aldrig vil tilslutte sig EU, men det er en ekstrem vigtig partner. Men netop fordi det er en vigtig partner, skal vi opponere imod den systematiske demontering af demokratiet og retsstatsprincippet og imod, at folkedrabet på det tjetjenske folk fortsættes i en kolonikrig. Og derfor vil jeg gerne sende en klar besked her fra Parlamentet til hr. Putin: Vi betragter Rusland som værende en vigtig partner, men hans erklæring mod Ukraine, mod frihedsbevægelsen dér, og mod befrielsen af Central- og Østeuropa, er et angreb mod hele det frie Europa. Vi håber på samarbejde her og ikke på en fortsættelse af denne uacceptable konfrontationskurs.
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for dette forslag til fælles beslutning, fordi jeg mener, at forholdet mellem EU og Rusland - en vigtig international aktør og den vigtigste nabo blandt de lande, der omfattes af vores naboskabspolitik - er af allerstørste betydning for det områdes fremtid, som vi deler på det europæiske kontinent, og for visse bestræbelser af international rækkevidde.
Trods den vægt, som jeg tillægger det netop anførte, vil jeg dog gerne fremhæve, at jeg støtter den bekymring, der udtrykkes angående Ruslands indblanding i lande, der førhen har tilhørt dets indflydelsessfære.
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Det er hævet over enhver tvivl, at forholdet mellem EU og Rusland har stor strategisk betydning, og jeg støtter derfor de igangværende initiativer med henblik på at fremme og institutionalisere dette forhold.
Fælles grænser og sammenfaldende interesser medvirker således til at skabe et bredt felt af forståelse, og der er gensidig interesse i at opretholde en permanent dialog, der ikke mindst omfatter det, der foreslås for de fire fælles områder: økonomi, frihed, sikkerhed og retfærdighed, samarbejde om ydre sikkerhed samt forskning og uddannelse.
Dette indebærer dog ikke, at jeg ignorerer de bekymrende tegn på menneskerettighedsområdet, som har vist sig i Rusland, især hvad angår politiske processer og procedurer samt det tjetjenske spørgsmål. Tilsvarende må siges om de katastrofale bestræbelser, som Moskva har udfoldet både for nylig i Ukraine og tidligere i Georgien og Belarus, og som på ingen måde har gavnet den politiske proces i disse lande.
Jeg bemærker og forstår Ruslands ønske om at mindes 60-året for Anden Verdenskrigs afslutning, men jeg er absolut uenig i, at der kan sættes lighedstegn mellem sejren for demokrati og frihed og den forbryderiske totalitære undertrykkelse, som alle folkeslagene øst for jerntæppet blev offer for. 

Coelho (PPE-DE ),
    Kommissionens to meddelelser om den fælles asylpolitik fortjener støtte, eftersom de dels sigter på en ensartet høj standard for anvendelsen inden for EU af de nuværende direktiver, med mulighed for revision, dels har til formål at forbedre forholdene for det store flertal af flygtninge, som forbliver i deres hjemregion.
Jeg bifalder Kommissionens forslag om at forbedre vurderingsproceduren ved at indføre én enkelt procedure, der forenkler proceduren for såvel ansøger som forvaltning. Der sker forbedringer af uddannelsen, vurderingen af forholdene i de pågældende lande og de hermed forbundne oplysninger og domstolsprocedurer.
Jeg bifalder ligeledes de foreslåede supplerende foranstaltninger med henblik på en styret, lovlig indrejse i EU, der vil kunne bidrage til at mindske menneskesmuglingen, og intentionerne om at skabe beskyttelsesordninger af høj kvalitet i modtagerlandene.
Jeg er dog ikke enig i visse af de forslag, som Jean Denise Lambert fremsætter i sin betænkning, hvorfor jeg har stemt imod. En af de vigtigste grunde til, at jeg forkaster denne betænkning, er, at direktivets anvendelsesområde ønskes udstrakt til minimumsstandarder for procedurer.
De Brún (GUE/NGL ),
    Jeg har støttet, talt for og stemt for Jean Denise Lamberts betænkning om asylproceduren og beskyttelse i hjemregionerne (2004/2121(INI)). Langt størstedelen af betænkningen var positiv og i overensstemmelse med mit eget partis politik. Jeg har dog kraftige forbehold med hensyn til punkt 19, hvor der står "mener, at en klar fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, hvorved EU primært forpligter sig til at arbejde for konfliktforebyggelse og bilæggelse af langvarige konflikter ...".
Sinn Féin mener, at EU gennem medlemsstaterne bør spille en større rolle i forbindelse med konfliktforebyggelse og konfliktløsning og med hensyn til at fremme dialog og forhandling som et alternativ til militær indgriben. Men vi tager afstand over for udviklingen i EU i retning af en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, da den vil undergrave den nationale suverænitet. Sådanne spørgsmål behandles mest hensigtsmæssigt i samarbejde mellem medlemsstaterne og i FN's regi. EU bør spille en mere proaktiv rolle med hensyn til konfliktløsning og konfliktforebyggelse inden for disse rammer. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
    Selv om vi ikke bifalder eller ligefrem er klart imod visse sider af denne initiativbetænkning fra Europa-Parlamentet, f.eks. dens grundlæggende overnationale perspektiv og dens tro på den fælles udenrigs- og forsvarspolitik, påskønner vi dog også dens positive sider.
Vi mener, at beslutningen lægger sig op ad EU's aktuelle politiske praksis og kun i meget beskedent omfang og med ringe eftertryk påpeger de følger, som EU's nuværende asylpolitik har, selv om det dog i beslutningen bl.a. konstateres, at denne politik truer "den humanitære tradition i Europa", og der rettes kritik mod den såkaldte eksternalisering af ansøgninger om flygtningestatus til et tredjeland og den lange sagsbehandling af asylansøgninger.
Beslutningen medtager en række punkter, som vi støtter, f.eks. streng overholdelse af internationale standarder, herunder -princippet (at asylansøgeren skal have adgang til det land, hvor ansøgningen er indgivet), forkastelse af finansiering af tilbageholdelseslejre eller andre centre, der begrænser asylsøgernes individuelle frihed, og ophør af tilbagesendelses- eller tilbagetagelsespolitikken med det formål at udvise indvandrere til deres oprindelseslande, sådan som vores gruppe har foreslået. Derfor stemmer vi for. 
Goudin, Lundgren og Wohlin (IND/DEM ),
    Betænkningen om asylproceduren og beskyttelsen i hjemregionerne udgør en del af etableringen af den første etape i et fælles europæisk asylsystem og arbejde i forbindelse med tilpasning til én og samme adfærd for international beskyttelse i samtlige medlemsstater. Junilisten vil imidlertid ikke medvirke til skabelsen af et fort Europa. En medlemsstat i EU skal have mulighed for at føre en generøs flygtningepolitik, hvis den ønsker det. Derfor kan vi ikke støtte betænkningen. 
Lang (NI ),
    Betænkningen er et nyt skridt på vejen mod vedtagelse af en fælles asylprocedure. Underligt nok omhandler den ikke kun de politiske flygtninge, som dog bør være de eneste, der i henhold til Genève-konventionen kan benytte sig af retten til at søge om asyl. Den omhandler også alle de personer, der kan benytte sig af subsidiær beskyttelse, dvs. personer, som ikke kan vende tilbage til deres hjemland på grund af den generelle situation i hjemlandet. Den kommende europæiske asylprocedure vil derfor vedrøre alle personer, der har behov for at flygte. Det er korrekt, at den politiske tradition i bruxellesudgaven af et grænseløst Europa er systematisk fremme af indvandring. Punkt 25 i betænkningen bekræfter desuden, at "en fælles asylprocedure inden for EU (skal) være baseret på en høj standard med hensyn til den praktiske gennemførelse".
I betænkningen om flygtninges rettigheder nævnes der tværtimod ikke et eneste ord om de illegale indvandrere. Der er ellers helt klare rammer for hjemsendelsespolitikken. Afslag på tildeling af flygtningestatus skal ledsages af en behørig begrundelse og meddeles ved en "officielt bekræftet" skrivelse, der er affattet på ansøgerens eget sprog, og hjemsendelse med fly er ikke mulig. Derudover er muligheden for oprettelse af opsamlingslejre i transitlandene blevet fjernet.
Marques (PPE-DE ),
    Jeg takker Jean Denise Lambert for den vigtige og relevante betænkning, som hun har udarbejdet om asylproceduren og beskyttelse i hjemregionerne, og som jeg giver min støtte, ikke mindst de foranstaltninger, der skal være et supplement til det nuværende fælles europæiske asylsystem, såvel foranstaltninger, der kan fremme en mere velordnet og bedre organiseret indrejse i EU af personer, der har behov for international beskyttelse, som foranstaltninger, der kan styrke beskyttelseskapaciteten i hjemregionerne.
Formålet er på denne måde at beskytte ansøgere om politisk asyl i en tidlig fase og flygtninge, der på grund af lang sagsbehandling af asylansøgninger, særlig i krisesituationer, tilskyndes til at benytte sig af ulovlige rejseformer, hvilket kan bringe deres personlige sikkerhed i fare.
Statistiske oplysninger viser, at ca. 70 % af flygtningene i 2003 forblev i deres oprindelsesregion. Det er derfor afgørende at tilbyde større og bedre beskyttelse i disse regioner, men uden dermed at tilsidesætte EU's forpligtelser til at yde beskyttelse i henhold til internationale aftaler. 
Martin, David (PSE ),
    Jeg hilser denne betænkning velkommen, da den understreger behovet for en asylprocedure af høj kvalitet, der er forenelig og i overensstemmelse med Genève-konventionen og andre eksisterende internationale retlige instrumenter.
Jeg er enig i, at hurtighed og effektivitet i administrationen er vigtige faktorer i ethvert system, men de må ikke være de eneste kriterier, når folks fremtid står på spil.
Jeg bifalder betænkningens anerkendelse af, at intentionerne om at skabe beskyttelsesordninger af høj kvalitet i samarbejde med modtagerlandene er prisværdige, men ikke må blive et middel til at skærpe grænsekontrollen med henblik på at forhindre folk i at rejse videre eller til at fralægge os vort eget beskyttelsesansvar. 
McDonald (GUE/NGL ),
   Jeg har støttet, talt for og stemt for Jean Denise Lamberts betænkning om asylproceduren og beskyttelse i hjemregionerne (2004/2121(INI)). Langt størstedelen af betænkningen var positiv og i overensstemmelse med mit eget partis politik. Jeg har dog kraftige forbehold med hensyn til punkt 19, hvor der står "mener, at en klar fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, hvorved EU primært forpligter sig til at arbejde for konfliktforebyggelse og bilæggelse af langvarige konflikter ...".
Sinn Féin mener, at EU gennem medlemsstaterne bør spille en større rolle i forbindelse med konfliktforebyggelse og konfliktløsning og med hensyn til at fremme dialog og forhandling som et alternativ til militær indgriben. Men vi tager afstand over for udviklingen i EU i retning af en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, da den vil undergrave den nationale suverænitet. Sådanne spørgsmål behandles mest hensigtsmæssigt i samarbejde mellem medlemsstaterne og i FN's regi. EU bør spille en mere proaktiv rolle med hensyn til konfliktløsning og konfliktforebyggelse inden for disse rammer.
Queiró (PPE-DE ),
    Min vurdering af denne betænkning er især baseret på følgende faktorer:
På den ene side tilslutter jeg mig visse af de centrale punkter, navnlig forslagene om at fastsætte universelle standarder for gennemførelsen af de gældende direktiver og om at forbedre betingelserne for det store flertal af flygtningene i oprindelseslandene.
På den anden side er jeg uenig på et afgørende punkt, nemlig anvendelse af asylprocedurer i andre tilfælde af subsidiær beskyttelse.
Jeg er endt med at stemme imod som følge af afstemningen om nogle ændringer, som jeg fandt helt afgørende. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Tilgangen til problematikken omkring tildeling af asyl har svinget mellem to ekstreme synspunkter, der i praksis ikke har kunnet tilbyde nogen løsninger.
Ingen af udtrykkene fort Europa eller fristed Europa har synderlig meget med virkeligheden at gøre. De er begge karikaturer, der forvrider et komplekst spørgsmål, som hænger tæt sammen med individuelle rettigheder og forventninger og med behovet for at sikre den fælles sikkerhed og den offentlige orden.
Da området med frihed, sikkerhed og retfærdighed har fundet sit leje, mener jeg, at denne problematik kan finde sin løsning, og at det bør ske under medvirken af oprindelses- og transitlandene.
Selv om jeg forstår den generøsitet, der ligger bag ordførerens forslag, kan jeg ikke stemme for, eftersom forslaget, hvad angår tildeling af flygtningestatus, ikke kun retter sig mod individuelle tilfælde, men udvider anvendelsesområdet til tilfælde af subsidiær beskyttelse, hvilket giver anledning til at betvivle, om det er velegnet og rimeligt. 
Toussas (GUE/NGL ),
    EU ønsker på alle måder at fjerne ofrene for den interventionspolitik, som en række lande fører sammen med USA.
Anti-asyllovgivning, umenneskelige, rekordagtige antal asylafslag og middelalderlige levevilkår i flygtningecentrene var ikke nok. Nu vil man også have, at folk, der søger asyl og international beskyttelse, holdes uden for EU. Man vil kun tage imod dem, som "velordnet og styret" vurderes at være nødvendige af hensyn til de europæiske monopolers konkurrenceevne.
Det "europæiske genbosættelsessystem", der foreslås, er et slør for at få offentligheden til at acceptere, at der oprettes flygtningelejre, som samler immigranterne uden for EU. Med procedurerne for "beskyttet indrejse" forsøger man omsider at gennemføre ikke-indrejse, idet asylansøgningerne vil foregå i et land uden for EU. Som led i "ansvarsdelingen" mellem EU og tredjelande væltes byrden forbundet med indvandrernes ophold over på disse lande, indtil der kommer en formel afgørelse om udvisning. Teksten er fuld af henvisninger til menneskerettighederne ledsaget af forslag og politikker, som krænker dem.
Man bifalder de påtvungne tilbagetagelsesklausuler i aftaler med tredjelande. Der er ikke et ord om at bekæmpe årsagerne til flygtningestrømmene. Man bifalder en udenrigs- og sikkerhedspolitik, hvor EU primært forpligter sig til at arbejde for konfliktforebyggelse, dvs. hvor der bæres endnu mere ved til det bål, imperialismen har antændt.

Goudin, Lundgren og Wohlin (IND/DEM ),
    Denne betænkning indeholder forslag og formuleringer, som har en narkotikaliberal karakter. Derfor stemmer vi nej til forslaget.
Vi opponerer imod, at narkotika klassificeres som henholdsvis "bløde" og "hårde" stoffer, og at narkotiske stoffer, der betegnes som "bløde" ikke skulle være afhængighedsfremkaldende. Den "alternative politik", som anbefales i betænkningen, indebærer en mere narkotikaliberal politik, hvor der lægges vægt på de skadesreducerende foranstaltninger mod narkotikamisbruget, snarere end det præventive arbejde.
Vi er modstandere af en fælles narkotikapolitik i EU. En sådan politik ville betyde, at lande med en restriktiv narkotikapolitik, heriblandt Sverige, ville blive tvunget til at føre en mere narkotikaliberal og eftergivende politik. Det er op til det enkelte nationale parlament i EU at træffe beslutning om den nationale narkotikapolitik.
Le Pen, Marine (NI ),
    Overalt i Europa stiger narkotikamisbruget. Antallet af dødsfald på grund af overdosis er ca. 7.000 om året i EU, som man kan gange med tre, hvis man medregner de dødsfald, der indirekte har tilknytning til narkotika (selvmord, vold, aids, trafikulykker osv.).
Det ser ud til, at Bruxelles vil tage fat på problemet. Det er godt, bortset fra, at det, der foreslås i bekæmpelsen af narkotika, ikke drejer sig om at forhindre de unge i at tage stoffer eller at give narkomanerne mulighed for at komme ud af misbruget, men at gøre narkomani mere "hygiejnisk". Forslaget indeholder derfor forslag om hvilerum, overvågede sprøjterum, programmer om udskiftning af nåle osv.
Vi kan ikke acceptere denne politik. I bekæmpelsen mod narkotika er forebyggelse helt sikkert meget nødvendigt, men det er også nødvendigt med straffe. Lad os hæve strafferammen for narkosælgerne og indføre en juridisk baseret medicinsk opfølgning af brugerne.
Der skal heller ikke skelnes mellem bløde og hårde stoffer. Ingen af dem er uskadelige. Denne enkle opdeling har for øvrigt medført en betydelig stigning i forbruget af cannabis. Lad os minde om, at forbindelsen mellem brugen af disse stoffer og den mentale sundhedstilstand er videnskabelig bevist (skizofreni er 30-50 % mere udbredt hos hashmisbrugere).
Maaten (ALDE ),
    Efter min opfattelse bør forhandlingerne med Tyrkiet indledes, så snart Tyrkiet opfylder de politiske Københavnskriterier, eksempelvis når det gælder beskyttelse af menneskerettigheder og kvinders rettigheder, bekæmpelse af korruption og tortur og forbud mod børnearbejde. Tyrkiet har gjort bemærkelsesværdige fremskridt på disse områder, men det fremgår klart af ngo'ernes rapporter, at målene ikke er nået. Der indledes forhandlinger med henblik på at opnå medlemsstatus, men findes det rimeligt at konkludere, at medlemskab ikke er opnåeligt, er der andre mulige samarbejdsformer. 
Martin, David (PSE ),
    Dette er et prisværdigt forsøg på at gøre opmærksom på EU's voksende narkotikaproblem og finde løsninger via en videnskabelig og praktisk tilgang.
Bestræbelser på at bekæmpe narkotikahandelen vil true en af de vigtigste indtægtskilder for den organiserede kriminalitet og blandt terrororganisationer. Ifølge Europols beretning om den organiserede kriminalitet er produktion af og handel med narkotika f.eks. fortsat den vigtigste aktivitet blandt de kriminelle grupper i EU. Ingen anden sektor inden for den organiserede kriminalitet giver så høje fortjenester.
Jeg glæder mig over det synspunkt, at der bør iværksættes et EU-projekt om alternative former for frihedsstraf for at undgå, at narkotikabekæmpelsen udelukkende fokuserer på fængselsstraf. Narkotikabekæmpelsesstragien bør anses for en form for samfundsindgreb, der fokuserer på årsagerne til de sociale problemer og forsøger at forebygge narkotikamisbrug. Ligeledes bør de bekæmpelsesstrategier, der i øjeblikket udelukkende fokuserer på narkomanerne, ændres. 
Moraes (PSE ),
    Europa-Parlamentets Labour-Parti har stemt for Catania-betænkningen om en EU-strategi for narkotikabekæmpelse, fordi vi mener, at den er udtryk for en omfattende tilgang til tackling af de sundhedsskader, som bestemte former for narkotika medfører, og den spiral af kriminalitet, vold og ulovlig narkotikahandel, som handelen med bestemte stoffer skaber. Betænkningen omhandler skadebegrænsning, misbrug og kriminalitet.
Hvad angår ændringsforslag 2 om udlevering af bestemte stoffer under kontrollerede omstændigheder, har EPLP stemt imod begge dele, fordi vi ikke mener, at ændringsforslaget forbedrer betænkningen eller er i overensstemmelse med den britiske regerings narkotikastrategi, som EPLP fuldt ud støtter. 
Queiró (PPE-DE ),
    Når det drejer sig om EU's strategi for narkotikabekæmpelse, som Rådet i juni 2004 besluttede at iværksætte, og som det kommende Europæiske Råd skal godkende, går denne betænkning imod dens grundlæggende holdninger og fremfører det synspunkt, at den hidtil fulgte strategi ikke giver nogen resultater, og at den i visse tilfælde krænker borgernes grundlæggende menneskerettigheder, hvorfor der foreslås en anden tilgang, herunder også, at visse former for narkotika afkriminaliseres. Dertil kommer - hvilket i betænkningens ånd er helt logisk - den opfattelse, at subsidiaritetsprincippet ikke har større betydning på dette område.
Det er ikke min mening om, hvordan narkotikabekæmpelsesstratgeien bør være. Derfor har jeg stemt imod. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    At denne betænkning blev vedtaget med et så snævert flertal i det korresponderende udvalg, viser, at ordføreren har afveget fra EU's strategi for narkotikabekæmpelse ved at foreslå løsninger, der efter min mening ikke løser problemet, men tværtimod forværrer det.
Det er ikke nogen nyhed i Europa-Parlamentet, at man forsøger at fremstille det som en løsning at liberalisere forbruget, at man fokuserer helt enøjet på skadebegrænsning, og at man forholder sig ganske opgivende til narkohandelen. Denne praksis har allerede en pæn historie bag sig, men har som gennemgående træk haft ønsket om at påtvinge den over for medlemsstaterne, i direkte modstrid med subsidiaritetsprincippet, som jo stadig gælder på dette område, selv om der selvfølgelig skal være samordning af narkotikabekæmpelsen.
Den foreslåede tolerance og afkriminalisering er velkendte metoder til at fjerne ansvaret fra de offentlige myndigheder og er en falsk allieret for dem, hvis vilje og beslutningsevne er svækket under indflydelse af narkotika, og sender et fuldstændig forkert signal til de unge.
Det er temmelig ironisk, at ordføreren henviser til grundlæggende rettigheder og hævder at være oppe imod en "ideologisk tilgang" i denne sag, når hun vil begrunde sin egen dybt ideologiske holdning, der ganske givet vil krænke helt grundlæggende rettigheder. 
Roure (PSE ),
    Det Europæiske Råd vil den 16. og 17. december træffe beslutning om EU's strategi for narkotikabekæmpelse for 2005-2012. Der er allerede indgået en uigennemsigtig politisk aftale i Rådet uden om Europa-Parlamentets demokratiske kontrol. Rådet har faktisk været meget tilbageholdende over for vores gentagne anmodninger om at give os status over forhandlingerne, selv om vi drøftede det samme emne i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender.
Jeg har i dag stemt for hr. Catanias betænkning, for Europa-Parlamentet skal gøre sin vision om en ny strategi for narkotikabekæmpelse i de kommende år klar for Rådet.
Vi kan således konstatere, at EU's strategi indtil i dag kun har givet få resultater. Brugen af stoffer er derimod steget i Europa. Derfor ønsker vi en øget koordinering i Europa og et øget europæisk samarbejde, for at EU på bedre vis kan bekæmpe problemet med narkotika, samtidig med at subsidiaritetsprincippet respekteres.
Vi bør også prioritere beskyttelsen af stofmisbrugerne og deres helbred. Vi bør således øge forebyggelsen, plejemulighederne og sundhedspolitikken for at undgå menneskelige tragedier og bekæmpe udstødelse.
Toussas (GUE/NGL ),
    Europa-Parlamentets henstilling har ikke taget hensyn til den seneste årsrapport fra Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug, som gendriver det såkaldte hollandske forsøg og det argument, at cannabis skulle være ufarlig.
I en ikke-eksisterende realismes navn forvrides problemets art i henstillingen fra at være et socialt til et medicinsk problem, hvilket også betyder, at man indtager en opgivende holdning. Forfatteren forsøger ad bagvejen at opnå en almindelig udbredelse af det hollandske forsøg ved at tilslutte sig den farlige opfattelse, der opdeler narkotika i bløde og hårde stoffer. Den anvender ordet "brugere" i stedet for ofre/misbrugere, samtidig med at den foreslår oprettelse af officielle centre, hvor der kan uddeles narkotika. Konsekvensen af denne farlige holdning er, at samtlige forslag, som nedprioriterer det vigtigste, nemlig forebyggelse, fokuserer på skadebegrænsning (rehabiliteringsprogrammer) og søger løsninger inden for EU's mekanismer og midler. Sammenkoblingen af narkotikasmugling og finansiering af såkaldt terrorisme forærer argumenter til den imperialistiske propaganda og bliver til et alibi over for befolkningerne.
Vi har ingen tolerance over for narkokulturen. Årsagerne til afhængighed kan ikke opdeles i "hårde" og "bløde". Der er brug for foranstaltninger til forebyggelse, behandling og integration af misbrugerne og bevægelser, der vil kæmpe for at fjerne de sociale årsager og den brutale kapitalistiske politik, der fører til narkotika. 
Formanden.
   - Stemmeforklaringerne er afsluttet. 
Formanden.
   - Mødet er hævet.

Kristovskis (UEN ).
   - Fru formand, jeg ønsker at fremsætte en personlig udtalelse, jf. forretningsordenens artikel 145.
Eftersom et medlem af Europa-Parlamentet er blevet krænket groft, har jeg indgivet en anmodning til Europa-Parlamentets formand om at foretage en efterforskning af en række oplysninger, der forsætligt er blevet udbredt i mit land, Letland, vedrørende mine aktiviteter her i Europa-Parlamentet. En ansat i Gruppen De Grønnes sekretariat har udbredt disse fejlagtige oplysninger. Han har i massemedier givet udtryk for, at mine aktiviteter skabte en sådan indignation blandt Europa-Parlamentets medlemmer, at de forlod mødesalen i protest mod mig og mine personlige synspunkter. Denne person beskrev mine redegørelser for mine aktiviteter i Europa-Parlamentet som løgne. Fru formand, ingen af disse oplysninger er sande. Jeg anmoder derfor Europa-Parlamentets ledelse om at undersøge denne hændelse og retablere sandheden om mit virke her i Europa-Parlamentet.
Det er et medlem af Europa-Parlamentets job og pligt at arbejde til fordel for europæisk demokrati, sandhed og udvikling. Alle ansatte har de samme forpligtelser uanset deres politiske overbevisning. At udbrede løgne eller tillade, at de udbredes, er ikke blot i modstrid med ønsket om at fremme legalitet, menneskerettigheder og retfærdighed, det skader også Europa-Parlamentets og dets medlemmers troværdighed. Det er utilladeligt. Jeg kræver en undersøgelse af disse hændelser. 
Formanden.
   - Tak, hr. Kristovskis, for denne personlige erklæring. Parlamentets tjenester vil undersøge den sag, som De fremførte, med henblik på at vurdere, om der skal gennemføres en undersøgelse.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A6-0065/2004) af Van Orden for Udenrigsudvalget om Bulgariens fremskridt hen imod tiltrædelse (KOM(2004)0657 - C6-0150/2004 - 2004/2183(INI)). 
Van Orden (PPE-DE ),
   Fru formand, i dag er det næsten ni år siden, at Bulgarien formelt ansøgte om medlemskab af EU. Siden da har landet undergået kolossale politiske og økonomiske ændringer. Det blev medlem af NATO tidligere på året og er nu godt på vej til at tiltræde EU den 1. januar 2007. Jeg ser ingen betydelige hindringer for det, og jeg er sikker på, at Det Europæiske Råd på sit møde i slutningen af næste uge ikke alene vil tilslutte sig dette synspunkt, men også fastsætte en dato i begyndelsen af det nye år, hvor tiltrædelsestraktaten skal undertegnes. Bulgarien skal bedømmes på sine egne meritter, og landets fremskridt skal ikke nødvendigvis ses i forhold til fremskridtet i andre kandidatlande. Derfor kan en separat tiltrædelsestraktat for Bulgarien blive nødvendig.
Lad os se på nogle af de ændringer, der har fundet sted i Bulgarien. På den ene side kan vi se, at de tiltrædelseskriterier og tidsfrister, som Kommissionen har fastsat, har virket som en ekstern katalysator for ændringer. Men på den anden side har den interne dynamik i høj grad ændret det politiske og sociale landskab i Bulgarien, da landet kastede sin ham efter kommunismens sammenbrud i 1990. Disse ændringer sker ikke kun, fordi EU forlanger det, men fordi de er gavnlige for Bulgarien, og det er bulgarernes eget ønske.
Bulgarien er nu været anerkendt som en velfungerende markedsøkonomi siden 2002. Den makroøkonomiske stabilitet er blevet fastholdt, herunder tilstrækkelig prisstabilitet, holdbare offentlige finanser og en holdbar betalingsbalance. For blot at tage et par økonomiske nøgleindikatorer voksede Bulgariens BNP med 6 % i første kvartal 2004 i forhold til 4,3 % i 2003, hvilket var en af de højeste vækstrater blandt kandidatlandene og de nye medlemsstater. Arbejdsløsheden er faldet konstant siden 2002. Den er med 12 % stadig for høj, men den er faldende. De direkte udenlandske investeringer er rekordhøje i år. Der er også gjort enorme fremskridt med privatisering, og 80 % af økonomien er nu i den private sektor.
Jeg støtter kraftigt den igangværende reform af Bulgariens offentlige forvaltning og ændringerne i statsforvaltningen. Der er også gennemført forbedringer i retssystemet - der er sket en positiv udvikling med hensyn til ansættelse og udnævnelse af dommere. Men der skal gøres mere, især i forbindelse med forberedende retsmøder og den offentlige anklagers stilling.
Men marken er ikke ryddet for alle sten. Der er stadig områder, som giver anledning til bekymring, og dem har jeg fremhævet siden 1999. Organiseret kriminalitet og korruption er en hindring for reform i Bulgarien og berører alle sektorer i økonomien og samfundet. Jeg har navnlig påpeget behovet for, at der bruges flere menneskelige og finansielle ressourcer på at skabe væsentlige forbedringer i børns velfærd og børneinstitutioner. Jeg har efterlyst et enkelt regeringsorgan med tilstrækkelige ressourcer og beføjelser til at sikre, at der gennemføres en reform af børns velfærd.
Den samme strategiske tilgang bør benyttes i forbindelse med integration af romaerne i det bulgarske samfund. Bulgarien skal, med hjælp fra Kommissionen, gøre en endnu mere målrettet indsats for at fremskynde romaernes integration i samfundet, især gennem uddannelses- og beskæftigelsesmuligheder, forbedrede levevilkår og adgang til lægehjælp og familieplanlægning. Problemet har også et andet aspekt: Romaerne skal selv tilpasse sig. Dette synspunkt er muligvis upopulært i visse kredse, men det er den eneste måde, hvorpå romaerne kan opnå reelle ændringer. I de sidste fire år er der brugt over 160 millioner euro i EU-midler på dette område. Men ændringer skal både komme indefra og fra regeringens side.
EU's udvidelse mod øst og sydøst markerer en kolossal ændring i Europa. Vi har endelig bragt den kolde krigs fjendtligheder og delinger til ophør. Der skrives historie i dette øjeblik - f.eks. i Ukraine - og her til formiddag gav Parlamentet grønt lys for indledning af tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet. Der sker store ændringer på vores kontinent. Vi befinder os i en brydningstid, og vi må alle arbejde hårdt på at sikre, at ændringerne går i den rigtige retning. Inden for Europa betyder det, at vi skal overveje EU's værdier og målsætninger. Det betyder, at EU skal gøre mindre, men gøre det bedre.
Jeg vil gerne takke mine kolleger her i Parlamentet for deres støtte og bistand under mit arbejde som ordfører. Der vil være mulighed for en mere omfattende betænkning om Bulgariens tiltrædelse i begyndelsen af det nye år. Min betænkning er denne gang bevidst kortfattet. Nogle ændringer blev medtaget under udvalgsarbejdet, men jeg føler ikke, at jeg kan støtte nogle af de aktuelle ændringsforslag.
Til slut vil jeg gerne benytte lejligheden til at fremhæve situationen for de bulgarske sygeplejersker, som er fængslet i Libyen og nu risikerer dødsstraf. Jeg opfordrer alle medlemmer til at underskrive skriftlig erklæring nr. 61 med krav om hurtig frigivelse.
Bulgarien kender de udfordringer, der venter forude. Den 17. december regner jeg med, at Det Europæiske Råd formelt afslutter forhandlingerne med Bulgarien og fastsætter en dato for underskrivelse af tiltrædelsestraktaten i foråret 2005. Det er et vigtigt resultat, men der skal fortsat gennemføres reformer og ændringer i både Bulgarien og EU.
Nicolaï,
   Fru formand, det er mig en stor fornøjelse formelt at kunne oplyse Dem om, at Rådet (almindelige anliggender) den 13. december 2004 afsluttede forhandlingerne med Bulgarien. Vi indleder nu den sidste, meget vigtige fase inden optagelse i EU. De resterende to år skal bruges til at forberede medlemskabet grundigt.
EU lykønsker Bulgarien med det positive resultat, som har krævet meget arbejde og energi. Det er et nyt skridt mod et ægte genforenet Europa baseret på gensidigt anerkendte principper om demokrati og retsstat.
På det tekniske plan blev forhandlingerne med Bulgarien afsluttet i juni 2004. Det afspejler de fremskridt, som den bulgarske regering har gjort i de senere år, og som har skabt stor tillid hos alle involverede og har bevirket, at Bulgarien kan påtage sig alle forpligtelserne ved medlemskab i januar 2007. Men som Udenrigsudvalget også klart anfører i sit forslag til Europa-Parlamentets beslutning om Bulgariens fremskridt hen imod tiltrædelse, bør vi nøje kontrollere de fremskridt, som Bulgarien stadig mangler at gøre. Forpligtelserne i henhold til kapitlet om retlige og indre anliggender kræver muligvis en ændring af forfatningen, hvilket er en lang og vanskelig proces.
Andre vigtige områder er, som Udenrigsudvalget anfører, kvaliteten af grænseforvaltning, bekæmpelsen af korruption samt indsatsen for at forhindre, at de offentlige myndigheder misbruger deres magt over for personer, der rejser ind i eller gennem Bulgarien. Den nye straffelov mangler stadig at blive godkendt. Den administrative kapacitet bør forbedres på en række områder, herunder i de organer, som har med førtiltrædelsesmidler at gøre.
Både i Bulgarien og i Rumænien bør en forbedring af levestandarden prioriteres. Den økonomiske vækst, som Bulgarien og Rumænien har oplevet i de seneste år, har haft en positiv effekt på købekraften, men effekten på græsrodsniveau har været begrænset, især for de ældre. Der er mindst to år endnu inden tiltrædelsen.
Der tages et historisk skridt den 17. december, når forhandlingerne om femte udvidelse afsluttes. Overvågningen af den sidste del af femte udvidelse fortsætter indtil 2007, så vi kan byde de to nye, længe ventede medlemmer velkommen, som på det tidspunkt er klar til optagelse i EU. Som fru Kuneva sagde i oktober, kunne hun godt tænke sig at hænge overvågningsrapporten op på en stor mur i Sofia for at holde processen i gang. Jeg synes, at Bulgarien har gjort gode fremskridt, som giver os tillid til, at de mange resterende opgaver vil blive løst tilfredsstillende.
Rådet ser frem til færdiggørelsen af tiltrædelsestraktaten med henblik på underskrivelse i foråret 2005, når traktaten har været forelagt Europa-Parlamentet.
Rehn,
   Fru formand, vi er kommet langt, siden Bulgarien ansøgte om EU-medlemskab i 1995, og der blev indledt forhandlinger i 2000. I går afsluttede EU tiltrædelsesforhandlingerne med Bulgarien med henblik på tiltrædelse den 1. januar 2007 og underskrivelse af tiltrædelsestraktaten i foråret 2005.
Jeg vil gerne takke Europa-Parlamentet for dets konstante og velovervejede støtte til Bulgariens ambition om at tiltræde EU, og jeg vil også gerne lykønske ordføreren, hr. Van Orden, med den gedigne og upartiske betænkning, han har udarbejdet.
I de sidste par år har Bulgarien løbende gjort fremskridt på alle områder med henblik på tiltrædelse og opfyldelse af Københavnskriterierne. Der er truffet vigtige og nødvendige beslutninger i denne forbindelse. Fire enheder i atomkraftværket Kozloduj lukkes på fastsatte datoer og tages ud af drift, hvilket viser Bulgariens vilje til at overholde sine forpligtelser. Unionen yder betydelig støtte hertil.
Alt i alt har Bulgarien underbygget og styrket sine institutioners stabilitet. Hvis landet fortsætter sin nuværende reformproces, bør det kunne modstå konkurrencepresset og markedskræfterne i EU. Vi er dog nødt til at holde grundigt øje med visse områder. Vi agter nu at intensivere overvågningen af de indgåede forpligtelser og af de løbende forberedelser generelt for at sikre, at der fortsat gøres fremskridt efter forhandlingernes afslutning, og at Bulgarien effektivt er parat til medlemskab i 2007.
I den forbindelse skal der stadig gøres en betydelig indsats med hensyn til reformen af retssystemet, bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og bekæmpelsen af korruption. Bulgarien har gjort fremskridt i form af en gradvis opbygning af den administrative kapacitet, men der er behov for en yderligere indsats i den henseende på en række områder.
Fra november 2005 vi Kommissionen udarbejde årlige globale overvågningsrapporter for Rådet og Parlamentet på grundlag af den metodologi, som blev anvendt i forbindelse med de nye medlemsstater, som tiltrådte Unionen i maj 2004. Disse rapporter vil især være koncentreret om offentlig forvaltning, retssystemet og bekæmpelsen af korruption samt resultaterne inden for økonomiske reformer.
Det er også nødvendigt at tage højde for en længere periode mellem forhandlingernes afslutning og den effektive tiltrædelsesdato end ved tidligere tiltrædelser. Der er aftalt en særlig sikkerhedsforanstaltning, som giver Kommissionen mulighed for til enhver tid at henstille, at Rådet enstemmigt træffer afgørelse om at udskyde tiltrædelsesdatoen et år til januar 2008, hvis det står klart, at Bulgarien langtfra er forberedt.
Lad mig slutte med at sige, at jeg er enig i betænkningens konklusioner, som stort set er i overensstemmelse med den periodiske rapport for 2004. Kommissionen vil fortsat holde Europa-Parlamentet underrettet om Bulgariens fremskridt hen imod tiltrædelse.
Bulgarien tiltræder efter planen den 1. januar 2007. Med Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse vil EU's femte udvidelsesrunde være afsluttet. Dermed bliver Sortehavet den nye kystlinje for et udvidet og samlet Europa.
Dührkop Dührkop (PSE ),
   Fru formand, som ordfører for udtalelsen fra Budgetudvalget vil jeg gerne først påpege, at førtiltrædelsesstøtten til Bulgarien i perioden 2000-2004 har beløbet sig til i alt ca. 178 millioner euro om året fra Phare- og Sapard-programmet og fra ISPA-instrumentet.
Budgetudvalget støtter ligeledes en tillægsfinansiering fra Phare-programmet på 200 millioner euro for perioden 2000-2006 for at lukke Kozloduj-atomkraftværket.
Budgetudvalget konstaterer også med tilfredshed, at der i foråret 2004 blev afsat en ny finansiel ramme for Bulgarien, og glæder sig over, at Kommissionen har vedtaget en plan, der går ud på at begrænse hjælpepakken til en periode på tre år efter Bulgariens tiltrædelse i 2007, så vi kan tilpasse den til de kommende reformer af politikkerne, der kan blive nødvendige som følge af de nye finansielle overslag.
Budgetudvalget understreger endnu en gang, at den økonomiske støtte vil afhænge af de nye finansielle overslag, men også af tilpasningen af det årlige budget i overensstemmelse med disse finansielle overslag. 
Posselt (PPE-DE ),
   Fru formand, i modsætning til Tyrkiet er Bulgarien entydigt et europæisk land, som har gjort fantastiske fremskridt. Jeg var med i 1990, da man forsøgte at afholde frie valg i Bulgarien for første gang. Der forekom stadig valgsvindel, men demokratibevægelsen var imponerende. På mange måder mindede situationen dengang om dagens situation i Ukraine.
Bulgarien overvandt disse krisesituationer skridt for skridt og er i dag en meget lovende EU-tiltrædelseskandidat, der skal tages alvorligt, med en rig kultur og en vigtig stabiliserende effekt for hele Balkanhalvøen. Selv om der stadig er meget, der skal gøres, især på områderne retsstatsprincip, retsvæsen og forvaltning, hvor der er behov for yderligere reformer. Af alle kandidatlande er Bulgarien suverænt det land, der er kommet længst i processen. Medmindre man glemmer et land, som vi aldrig bør glemme, nemlig Kroatien.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til også at appellere til rådsformanden om at acceptere Kroatien ved det kommende topmøde uden nogen undvigemanøvre eller særlige betingelser og gøre sig massive bestræbelser for, at forhandlingerne påbegyndes omgående med Kroatien. Begge lande bør blive medlemmer af EU inden udgangen af dette årti. Hertil yder den glimrende betænkning af Van Orden et ganske væsentligt bidrag. En af Bulgariens særlige præstationer er det tværpolitiske samarbejde mellem ministerpræsidenten Sakskoburggotski og statspræsidenten. Det er forudsætningen for, at dette land vil kunne gå det sidste stykke vej frem mod EU-medlemskab i de kommende år. Der hersker demokratisk stabilitet og harmoni til trods for kriserne, som ramte mange områder, inklusive det økonomiske. Jeg vil gerne sige, at jeg er taknemmelig for denne udvikling, som viser, at Bulgarien er på rette vej. Man kunne sammenfatte denne tale til et enkelt ord: Ja til Bulgarien. 
Dobolyi (PSE ),
   Jeg lykønsker hr. Van Orden med den enestående betænkning, som givet har krævet et stort og hårdt stykke arbejde, og jeg takker Kommissionen for det udmærkede arbejde, den har udført i forhold til kandidatlandene. Teknisk set har Bulgarien afsluttet alle tiltrædelsesforhandlingernes kapitler og er klart på vej til at blive et fuldgyldigt medlem af EU i januar 2007. Ifølge betænkningen opfylder Bulgarien fortsat Københavnskriterierne, og de foranstaltninger, der er truffet for at sikre gennemførelsen heraf, har været effektive. Ikke desto mindre understreges det også i betænkningen, at der forsat er mangler, som skal udbedres. Vi mener, at Bulgarien har indledt den sidste strækning mod tiltrædelse og fortsat vil bestræbe sig på at fuldstændiggøre de reformer, landet har givet tilsagn om, i den nærmeste fremtid. Der er især tale om reformer inden for retsvæsenet og yderligere bekæmpelse af organiseret kriminalitet og korruption.
I betænkningen henvises til de positive ændringer vedrørende mindretalsrettigheder, der har betydet, at den såkaldte antidiskriminationslovgivning blev vedtaget den 1. januar 2004. I betænkningen lægges der endvidere vægt på, at lovgivningen omsættes i praksis, eftersom diskriminationen af romanibefolkningen stadig er meget udbredt i landet. Det erkendes i betænkningen, at Bulgarien opfylder de økonomiske kriterier og har en velfungerende markedsøkonomi, der på tiltrædelsestidspunktet vil være i stand til at klare konkurrencen og markedskræfterne i EU. Europa-Parlamentet og De Europæiske Socialdemokraters Gruppe vil opretholde overvågningen og sikre, at operationerne gennemføres effektivt, og at forpligtelserne bliver opfyldt. De Europæiske Socialdemokraters Gruppe håber, at Bulgarien på baggrund af landets reformindsats og fremskridt vil undertegne og ratificere tiltrædelsestraktaten hurtigst muligt og blive medlem af EU i 2007. 
Lambsdorff (ALDE ),
   Fru formand, hr. kommissær, hr. formand for Rådet, mine damer og herrer, min gruppe opfatter også Bulgariens fremskridt mod optagelse i EU som en succeshistorie, omend der er nogle få nødvendige detaljemæssige indskrænkninger. Vi mener således, at Parlamentet kan stemme for landets optagelse i EU i 2007 med god samvittighed.
Vi støtter Van Orden-betænkningen, og jeg vil gerne personligt takke ham og fru Dobolyi fra PSE-Gruppen for det gode samarbejde. Betænkningen, hr. Van Orden sagde det selv, er med vilje kortfattet. Derfor foreslår jeg, at vi behandler alle de andre stillede ændringsforslag, hvoraf nogle er meget detaljerede, til næste år i forbindelse med den længere betænkning, som da vil være på dagsordenen.
Bulgarien er på rette vej med hensyn til at blive optaget i EU i 2007. Derfor vil jeg gerne benytte lejligheden til at gøre opmærksom på et problem af principiel karakter, nemlig spørgsmålet om den faktiske overholdelse af ydelsesprincippet. Efter samstemmede udsagn herom fra Kommissionen og Rådet skal det enkelte kandidatlands tiltrædelse være baseret på dets bedrifter. Uforeneligt hermed er det imidlertid, at et kandidatland, som opfylder forudsætningerne, opholdes af andre landes langsommere fremskridt. Denne fremgangsmåde vil nemlig medføre, at de hurtigere lande tiltræder for sent, og de langsommere lande for tidligt. Eller sagt på en anden måde: Den, der yder, straffes, og den, der smøler, belønnes. Det skal der ændres på.
Unionens troværdighed lider skade totalt set, hvis det, som de praktiserer, er i modstrid med ydelsesprincippet. Hr. Verheugen viste hvordan i forbindelse med -udvidelsen i maj i år, hvilket skadede Unionen. Det ville have været godt, hvis hurtigere kandidatlande som f.eks. Estland og Slovenien havde kunnet yde deres bidrag her betydeligt før. Udelukkende af denne årsag, nemlig med henblik på at sikre EU's troværdighed, og ikke fordi der hersker nogen tvivl om et af de to kandidatlandes europæiske perspektiv, støttede min gruppe separate tiltrædelsestraktater for Bulgarien og Rumænien hele vejen igennem. Det bekræftede hr. Watson her til morgen i plenarforsamlingen.
Derfor opfordrer jeg Kommissionen og Rådet, men også os her i Parlamentet, til at være opmærksomme i forbindelse med de aktuelle og fremtidige udvidelsesrunder, således at ydelsesprincippet ikke kun proklameres med pomp og pragt for så efterfølgende at blive tilsidesat med pakkeløsninger, men at det rent faktisk gennemføres i praksis. Et glædeligt tegn er Rådets beslutning om at vælge differentierede fremgangsmåder for Bulgarien og Rumænien i afsnittene om konkurrence og retsvæsen. En forenkling af mekanismen for at påberåbe sig beskyttelsesklausulen i forhold til Rumænien vil forøge tiltrædelsesprocessens troværdighed og dermed også EU's troværdighed. I øvrigt mener jeg, at vi ikke bør føre disse forhandlinger i Strasbourg, men derimod i Bruxelles. 
Meijer (GUE/NGL ),
   Fru formand, Bulgarien bliver en medlemsstat med mange fortsat uløste problemer. Gamle miljøproblemer, som skyldes affald fra minedrift og atomaffald, er endnu ikke løst. Ved anlæggelse af nye veje igennem beskyttede naturområder og i forbindelse med udvidelsen af den største lufthavn er der anrettet stor skade. Dårlig vedligeholdelse, forfald og fattigdom ses overalt i Bulgarien i dag. Romanibefolkningen er stadigvæk dårligere stillet og forfordeles. Den måde, hvorpå midler fra EU til projekter til fordel for denne befolkningsgruppe fordeles og anvendes, er omstridt.
I mange bulgareres bevidsthed tilhører de nærtliggende græske og rumænske kystområder egentlig Bulgarien ligesom størstedelen af Republikken Makedonien og visse grænseområder mod Serbien. De bulgarske vælgere har endnu ikke truffet noget stabilt valg, hvilket ses af de hurtige forandringer, der er sket inden for de to store, rivaliserende politiske partier, og ikke mindst af den omstændighed, at en nytilkommen ved det seneste parlamentsvalg opnåede næsten flertallet af stemmerne. Kort tid efter det overraskende valg af den tidligere konge til premierminister blev kandidaten for kommunisternes arvtagere valgt til præsident. Som en positiv konsekvens af denne instabilitet skal dog nævnes, at det tyrkiske mindretal, som tidligere var udsat for forskelsbehandling, i højere grad er blevet inddraget i beslutningstagningen.
I modsætning til hvad der er tilfældet i Rumænien, er problemerne i Bulgarien ikke større end i en række af de nuværende EU-medlemsstater. Derfor er det helt berettiget at give Bulgarien fuldt medlemskab af EU fra 2007. Der er en stærk historisk og sproglig samhørighed mellem Bulgarien og den slavisktalende del af Makedonien. I 1878 blev det i sidste øjeblik ved vesteuropæisk indgriben forhindret, at de to blev til et land. Det ville derfor være positivt, hvis forhandlingerne om Makedoniens tiltrædelse - hvor Udenrigsudvalget har valgt mig til ordfører - i videst mulige omfang kunne forløbe parallelt med forhandlingerne med Kroatien, som ligeledes er udsprunget af det tidligere Jugoslavien, således at vi på samme tid kunne byde bulgarere og makedonere velkommen i EU. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
   - Fru formand, mine damer og herrer, jeg håber, at hr. Posselt også vil hylde mig om lidt. Jeg er ikke nogen stor tilhænger af den sort-hvide film fra Kommissionen med titlen: Rumænien den onde og Bulgarien den gode. Sort-hvide film er hverken populære i politik eller i det virkelige liv. Alt er ikke så dårligt i Rumænien og så godt i Bulgarien, som det fremgår af det billede, Kommissionens amatørkunstner har malet.
Det er korrekt, at Bulgarien har gjort fremskridt, og at landet bør blive medlem af EU den 1. januar 2007. Samtidig er mange af de ting, der burde være gjort, ikke blevet gjort i Bulgarien. Jeg vil gerne henvise til flere specifikke forhold. For det første nytter det ikke noget, at den bulgarske lovgivning er i overensstemmelse med EU-lovgivningen, hvis gennemførelsen af denne lovgivning fortsat sakker agterud. For det andet udgør handelen med mennesker, især kvinder og børn, fortsat et alvorligt problem. For det tredje giver adoptionssystemet og dettes manglende gennemskuelighed såvel som situationen på de bulgarske børnehjem og specialskoler fortsat anledning til bekymring. For det fjerde er situationen også foruroligende for voksne på psykiatriske hospitaler. Disse punkter er medtaget i Parlamentets forslag til beslutning. For det femte må det faktum, at der stadig ikke er gennemført en reform af det judicielle system, som langtfra opfylder de europæiske standarder, betragtes om Sofias akilleshæl. Det sjette punkt, jeg ønsker at henvise til, er den udbredte korruption, der er et problem for Bulgarien i forhold til et medlemskab af EU, eftersom den vil få indvirkning på forskellige områder og niveauer af den offentlige sektor og er synlig overalt. Jeg har i løbet af de seneste uger været i Bulgarien to gange, og mine bemærkninger er på ingen måde hentet fra diverse rapporter, men et udtryk for, hvad alle og enhver kan konstatere. Det syvende punkt er den organiserede kriminalitet. Den bulgarske regering opfører sig som et kor i en kinesisk opera, hvor koret synger "lad os flygte, lad os flygte" i tre akter, men ikke bevæger sig ud af stedet. Den bulgarske regering gentager til stadighed, at den træffer foranstaltninger til bekæmpelse af mafiaen, men i virkeligheden synes der hovedsagelig at være tale om en krig med ord. Mafiaen er fortsat et alvorligt problem. Samtidig træffer EU også foranstaltninger, som den bulgarske offentlighed finder uforståelige. F.eks. krævede EU for nylig et kraftværk i Kozloduj lukket, selv om der i de seneste år er brugt enorme beløb af de bulgarske skatteyderes penge på at modernisere det.
Som konklusion bør vi, fru formand, mine damer og herrer, til trods for disse forbehold glæde os over, at vores europæiske familie vil blive udvidet med en nation, hvis historie går over 1.300 år tilbage. Bulgariens historie er ældre end mange af de nuværende EU-medlemsstaters. Jeg ønsker at byde Bulgarien velkommen til et sted, hvor det burde have været i mange år. Jeg er sikker på, at Bulgarien vil føle sig hjemme i EU som er en union af hjemlande. 
Papastamkos (PPE-DE ).
   - Fru formand, jeg vil indlede med at fortælle Europa-Parlamentets medlemmer, at der har været en gidseltagning i Athen i dag, hvor en bus med uskyldige borgere på vej til arbejde er blevet kapret. Jeg nævner dette for at fremhæve, hvor nødvendigt det er, at der udarbejdes en effektiv politik på europæisk plan for sikkerhed i byerne.
Med hensyn til det spørgsmål, vi behandler nu, har Bulgarien gjort bemærkelsesværdige fremskridt med overgangen til et pluralistisk demokrati og en funktionel markedsøkonomi i overensstemmelse med de europæiske anvisninger på såvel politisk som økonomisk plan. Bulgariens tiltrædelse af EU i 2007 er sammen med landets seneste optagelse i NATO en særdeles positiv udvikling både for landet selv og for hele det sydøstlige Europa. Jeg tror, Bulgariens tilfælde vil danne eksempel også for de vestlige Balkanlande på deres vej mod Europa.
Det bør dog påpeges, at der skal gøres en vedvarende og bevidst tilpasningsindsats fra de bulgarske myndigheders side, inden der kan ske fuld tiltrædelse. De videre bestræbelser bør være koncentreret om afskaffelsen af korruption og effektiv bekæmpelse af organiseret kriminalitet.
I denne forbindelse vil jeg gerne opfordre Kommissionen til som led i Fællesskabets politik for regioner, der grænser op til kandidatlande (), at gennemføre en ny undersøgelse om de konsekvenser, som Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse vil få for de tilstødende regioner i medlemsstaterne. Jeg må i den forbindelse gøre opmærksom på, at Kommissionen, gennem den ansvarlige kommissær Verheugen, har udtalt, at områder som f.eks. det nordøstlige Grækenland, der jo også grænser op til de to lande, står over for langt den vanskeligste situation på europæisk plan.
EU's politikker og aktiviteter for at fremme det mellemstatslige, interregionale og grænseoverskridende samarbejde og for at imødegå udvidelsens konsekvenser for udviklingen og beskæftigelsen i de tilgrænsende områder må fortsættes og styrkes. Desuden bør der tages særligt hensyn ved fordelingen af midlerne og udarbejdelsen af programmerne for det territoriale samarbejde i den nye programperiode 2007-2013. 
Riera Madurell (PSE ).
   - Fru formand, det er korrekt, at Bulgariens evne til at opfylde EU's er vokset betydeligt, og at den bliver stadig større.
Udvalget om Industri, Forskning og Energi ønsker imidlertid at påpege, at der på forsknings- og udviklingsområdet samt på energiområdet og i forbindelse med industripolitikken og telekommunikationspolitikken er behov for en yderligere indsats, hvis vi ønsker, at optagelsen af Bulgarien skal blive en historisk succes, for tiltrædelsesdatoen er nu meget tæt på.
For at kunne vurdere de opnåede fremskridt korrekt og for hermed at kunne foreslå de ændringer, der fortsat bør gennemføres, bør vi ikke kun tage højde for Kommissionens rapport, men også for de forskellige internationale organers og andre uafhængige forskningscentres vurderinger, hvis meninger kan være en stor hjælp, når vi skal analysere og vurdere Bulgariens evne på disse områder, hvad angår dets optagelse i EU.
På nuværende tidspunkt har vi gjort os følgende overvejelser om de enkelte områder, der hører under vores udvalgs beføjelse: Med hensyn til energipolitikken er Bulgarien som tidligere nævnt afhængig af sine atomkraftanlæg for at dække landets interne behov, men realiteten er, at dets atomkraftanlæg er teknisk forældede, og at afviklingen af en del af disse har betydet store omkostninger.
Nu foreslås det som allerede nævnt at modernisere enhed 5 og 6 i Kozloduj-værket, og der er derfor brug for yderligere midler, eftersom EU's bidrag er klart utilstrækkelige. Der er brug for midler fra internationale donorer, men ikke desto mindre mener vi ikke, at regeringen prioriterer dette spørgsmål tilstrækkeligt.
Inden for telekommunikationssektoren burde den regulerende myndigheds uafhængighed sikres, og den burde råde over kompetencer til at løse handelsstridiger og til at kunne sikre universalprincippet i overensstemmelse med EU's .
Der er også behov for at omformulere industri- og erhvervspolitikken og for at forbedre forvaltningens kapacitet for at lette de små og mellemstore virksomheders arbejde, da de er de sande jobskabere og en ekstraordinær kilde til teknologisk innovation. Hvad angår forskningsområdet, har det været meget lidt synligt til trods for Bulgariens deltagelse i det sjette rammeprogram.
Fru formand, dette er essensen af indholdet i det ændringsforslag, som vores udvalg stiller til den betænkning, vi forhandler. 
Kacin, Jelko (ALDE ),
   Fru formand, hr. minister, hr. kommissær, jeg lykønsker ordføreren såvel som Bulgarien. Bulgarien har lukket samtlige kapitler og fremstår som et eksempel til efterfølgelse for alle dets naboer. Jeg gentager: for alle dets naboer. Det ville være et endnu bedre eksempel, hvis det blot tog endnu et skridt i forholdet til sine egne minoritetsgrupper og gjorde det samme for de øvrige mindretal, der er bosiddende i Bulgarien, som for det tyrkiske mindretal. "Balkan, den gamle bjergkæde", hedder det i den bulgarske nationalsang, men ordet Balkan i betydningen "politisk problem" er ikke kendetegnende for Bulgarien. Bulgarien hører allerede til i Vesteuropa og udgør det Vestbalkan, som vi vil stå over for i fremtiden.
Det er årsagen til, at jeg finder det vigtigt, at vi under vores drøftelser om Bulgarien også beskæftiger os med Makedonien, som allerede har indgivet en ansøgning om medlemskab af EU, og at EU også selv tager endnu et skridt fremad. USA har anerkendt Makedonien med det navn, landet selv har valgt. Vi bruger fortsat navnet FYROM og det er på høje tid, at vi tager endnu et skridt, fordi det også vil være et stort fremskridt for den europæiske indflydelse i området. Om halvanden time vil De, hr. kommissær, mødes med en delegation fra Serbien og Montenegro. Det er delegationens første besøg i Europa-Parlamentet, og jeg mener, at Bulgarien bør bruges som et eksempel, der kan anspore alle dets naboer til at gøre mere for fremtidsudsigterne og stabiliteten i denne del af verden.
Jeg tror derfor, at vi alle og i særdeleshed Bulgariens vigtigste nabo vil kunne lære meget af Bulgarien. Jeg tænker på Tyrkiet, som vi har givet omfattende opbakning i dag ved at sige ja til at indlede forhandlingerne. Bulgarien er det sidste land på vejen til Tyrkiet, og jeg mener, at det er rigtigt og passende, at alle vi, der har en opgave at udføre i denne forbindelse, støtter alle disse lande, så de får mulighed for at deltage fuldt ud både økonomisk og politisk og sikre en yderligere udvidelse af EU. 
Pafilis (GUE/NGL ).
   - Fru formand, beslutningsforslagene og Kommissionens og Rådets holdninger, som giver grønt lys til medlemskab til Bulgarien og Rumænien i de kommende år, viser klart den europæiske kapitals mål, som allerede er ved at blive gennemført, og som drejer sig om at indlemme disse lande, plyndre dem for deres rigdom og økonomi, udnytte arbejdstagerne i et ufatteligt omfang og omdanne landene til satellitstater for NATO, så de kan tjene NATO's aggressive politik. I beslutningsforslagene beskrives, til en vis grad, visse aspekter af de elendige og umenneskelige forhold, som arbejderklassen og de fattigste befolkningsgrupper i disse lande lever under, men de er resultat af den kapitalistiske genopretning, som knuser alle sociale landvindinger og koncentrerer rigdommen hos et nyt plutokrati og udenlandske monopoler.
Der er i virkeligheden to Bulgarien og to Rumænien, mine damer og herrer. Dels to lande med et luksusliv, hvor de nye bulgarske og rumænske plutokrater og de fremmede, som i bogstaveligste forstand udplyndrer landene, er samlet, dels to lande med to stolte befolkninger, som i bogstaveligste forstand tvinges ud i elendighed og ydmygelse.
Konsekvenserne af optagelsesprocessen og af de ydmygende vilkår, som regeringerne i disse lande er gået ind på, er allerede synlige. De talte om succes. Dette er succes: I Bulgarien er mindstelønnen 61 euro og i Rumænien 69 euro, mens den er 1173 euro i Frankrig og 605 euro i Grækenland. Den voldsomme stigning i importen har sammen med en brat nedgang i eksporten betydet større underskud. Købekraften i Rumænien ligger nu på 60 % af, hvad den var i 1989. Industrien er ødelagt, landbrugsproduktionen fungerer dårligt.
Den nye kurs, som foreslås i beslutningsforslagene, og de nye foranstaltninger har til formål at skabe bedre forhold, institutionelle rammer og infrastrukturer for kapitalens mest hæmningsløse aktivitet, ligesom der skal sælges helt ud af offentlig ejendom, og alle sociale landvindinger skal ophæves. Arbejdstagerne i disse lande må sammen med arbejdstagerne i Grækenland og andre europæiske lande kæmpe mod EU's politik og navnlig mod de nye spændinger, som forudses i området på grund af den alvorlige konkurrence, som er ved at manifestere sig. 
Maat (PPE-DE ).
   - Fru formand, denne forhandling er egentlig en lykønskning til Bulgarien. Naturligvis er der fortsat mange problemer i landet, naturligvis er der stadigvæk mange spørgsmål, som skal løses, naturligvis skal der fortsat ske meget med hensyn til menneskerettigheder og menneskehandel, men man gør sit yderste, og det har vi ikke altid været forvænt med. Jeg mener derfor, Bulgarien bør kunne optages i EU i 2007. Bulgarien hører hjemme her. Jeg så også gerne, at en forhandling om Bulgariens tiltrædelse fik større opmærksomhed end en forhandling om Tyrkiets tiltrædelse. Bulgarien er nemlig et virkelig europæisk land, det ligger på grænsen mellem det nye og det gamle Europa, og det fortjener vores fulde opmærksomhed.
Jeg forudser visse problemer vedrørende Bulgariens tiltrædelse. Naturligvis er der problemer i Bulgarien, men det største problem ligger måske i EU. Finansieringen af Bulgariens tiltrædelse er nemlig endnu ikke på plads. Efter 2007 taler vi om de finansielle overslag indtil 2013, og jeg undrer mig over den diskussion, der føres bl.a. i Rådet, hvor man erklærer, at Europa måske godt kan klare sig med 1 % af bruttonationalindkomsten. Ser man på alle de overslag, der er udarbejdet, finder man intetsteds finansiering af Bulgariens tiltrædelse.
Jeg må også rette en kritisk bemærkning til Kommissionen, som helt korrekt har anført, at den har behov for flere midler end 1 %. Ser man imidlertid på forslagene, eksempelvis for landbrugsområdet, kan vi konstatere, at der ikke er noget budget for det bulgarske landbrug, til trods for at udviklingen på landet spiller en afgørende rolle for udviklingen i landet som helhed. Den, der holder af landdistrikterne, holder af landet som helhed og gør virkelig noget for landets fremtid. Jeg er derfor også interesseret i at høre, hvordan Rådet påtænker at finansiere Bulgariens tiltrædelse, og hvordan vi på pæn og anstændig vis sørger for, at Bulgarien kan blive et virkelig europæisk land i 2007.
Afslutningsvis vil jeg gerne omtale et andet forhold. Det slog mig i forbindelse med reaktionerne fra Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre - hvor der jo stadigvæk sidder flere tidligere kommunister - at man havde visse vanskeligheder med de store politiske omvæltninger i Bulgarien. Jeg vil sige til disse medlemmer, at bulgarerne har større forståelse for, hvad politik er, end Deres gruppe. Ved De hvorfor? Fordi de bedømmer politikerne på deres handlinger, og det kan medføre store forskydninger. Jeg glæder mig over, at bulgarerne, hvad angår demokratisk tankegang, er nået længere end mange kolleger fra GUE/NGL-Gruppen. 
Beglitis (PSE ).
   - Fru formand, ved afslutningen af optagelsesforhandlingerne med Bulgarien vil jeg allerførst fremhæve den store indsats, som den bulgarske befolkning og landets politiske kræfter har gjort for at gennemføre forandringer og reformer og integrere EU's , og som jeg glæder mig over. Med Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse fuldendes den række af udvidelser, som indledtes med de 10 nye lande. Der er tale om en udvikling af strategisk betydning, som forener Balkan med Europa og bidrager til fred, stabilitet, samarbejde og udvikling i hele området.
Jeg vil dog gerne påpege nogle afgørende punkter, både over for Kommissionen og over for formandskabet. I den kommende tid er Bulgarien nødt til at intensivere sine bestræbelser på at gennemføre EU's på fire områder, som har særlig betydning for EU og Grækenland:
Det første er miljøbeskyttelse, nuklear sikkerhed, håndtering af atomaffald og vandkvalitet i floderne. Reaktor 3 og 4 på atomkraftværket i Kozloduj bør lukkes i 2006 i overensstemmelse med det løfte, de bulgarske myndigheder har givet, og moderniseringen af kernekraftværkerne med EF-støtte via Phare-programmet og Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling skal foregå efter planen.
Inden for det område, der vedrører arbejdsrelationer og arbejdsret, kræves flere reformer, for at Bulgarien kan nærme sig de europæiske standarder og undgå social udelukkelsespraksis, som rammer fællesskabsvirksomhederne, navnlig de græske, i grænseområder, hvor der er alvorlige problemer med flytninger.
Der er også konstateret mangler inden for bekæmpelse af organiseret kriminalitet, menneskehandel, kontrol af de ydre grænser og bekæmpelse af ulovlig indvandring.
Til sidst vil jeg særligt fremhæve, at det er nødvendigt med mere effektive procedurer og større gennemsigtighed inden for offentlige kontrakter og offentlige arbejder, ligesom det er nødvendigt at sikre ligebehandling af alle fællesskabsvirksomheder, også græske.
Kommissionen bør anvende de fastlagte mekanismer, de årlige evalueringsrapporter og sikkerhedsklausulerne til at overvåge gennemførelsen af EU's på nært hold og sikre Fællesskabets interesser, også efter Bulgariens tiltrædelse den 1. januar 2007. 
Nicolaï,
   Fru formand, jeg glæder mig over parlamentsmedlemmernes positive bemærkninger om Bulgariens tiltrædelse. Hr. Posselt, hr. Maat, fru Dobolyi og andre har udtrykt sig klart herom. Medlemmerne har fremført, at der stadig er meget, som giver anledning til bekymring. Det er rigtigt. Det er netop derfor, vi har rammen, proceduren, med ekstra overvågning og en ekstra benchmark og, om nødvendigt, en ekstra sanktion, en ekstra sikkerhedsforanstaltning, som giver mulighed for et ekstra år inden selve tiltrædelsen.
Med hensyn til det finansielle spørgsmål, som hr. Maat og andre har rejst, tror jeg ikke, vi behøver at være bekymrede. De finansielle konsekvenser af tiltrædelsen er allerede omfattet af den såkaldte finansielle pakke for 2007-2009. Det er uden hensyn til de nye finansielle overslag.
Et vigtigt punkt, der blev nævnt igen i dag, er betydningen af at have en individuel tilgang til de forskellige lande. De kender den formelle holdning - en samlet traktat for Rumænien og Bulgarien. Det er vigtigt, og nødvendigt, at differentiere. Det er nøjagtig, hvad vi vil gøre i formuleringen af Rådets konklusioner på torsdag eller fredag, når vi koncentrerer os om de forskellige kapitler. Om nødvendigt kan vi differentiere med hensyn til selve tiltrædelsen, da vi har mulighed for at udskyde tiltrædelsen op til et år.
Jeg takker ordføreren, hr. Van Orden, for den fyldestgørende og afbalancerede betænkning. Jeg bifalder i høj grad dens konklusioner.
Rehn,
    Fru formand, jeg lover at tale langsomt og roligt. Jeg ønsker at takke Dem for denne meget relevante debat og de synspunkter, der er kommet til udtryk, og som i det store hele støtter Kommissionens henstillinger. Jeg vil kommentere et par af de mest centrale emner.
Jeg vil først tale om sammenkoblingen af Rumænien og Bulgarien. Det er korrekt, at der er en fælles tiltrædelsestraktat under udarbejdelse for disse to lande. På den anden side bliver de, som hr. Nicolaï gjorde det klart, behandlet særskilt i henhold til en differentieret fremgangsmåde, især nu, hvor processen har nået de sidste faser, og overvågningssystemet og sikkerhedsklausulerne indgår som midler til at sikre, at hvert enkelt land vurderes efter, i hvilken grad det er i stand til at gennemføre de reformer og forpligtelser, der skal være på plads, inden disse lande kan blive medlemmer af Unionen.
Jeg skal også understrege, at Bulgarien heller ikke er parat til at blive medlem endnu. Landet skal fortsat gøre et stort stykke arbejde. Ikke desto mindre har Bulgarien alle muligheder for at opfylde sine forpligtelser og således blive medlem af Unionen den 1. januar 2007.
Mit næste emne er korruptionen, som de forskellige talere beskæftigede sig meget med. Det er rigtigt, og jeg er enig i de synspunkter, der kom til udtryk. Bulgarien har for nylig udarbejdet en målrettet strategi for bekæmpelse af korruption. Der lægges især vægt på at forbedre grænsekontrollen, udvikle færdselspolitiets arbejde og institutionerne generelt samt dæmme op for korruptionen i Bulgariens administration. Det er faktisk hovedmålsætningen for underprogram 4 under Phare-programmet og vil også i højre grad fremstå som hovedmålsætningen i de næste to år, dvs. 2005 og 2006.
Det tredje og sidste emne, jeg ønsker at tale om, er mindretallenes og især romanibefolkningens stilling. I Bulgarien er der for nylig blevet vedtaget og gennemført en ny lovgivning mod diskrimination. Loven trådte i kraft i januar i år og bliver nu gennemført sideløbende med et handlingsprogram til bekæmpelse af diskrimination og forbedring af mindretallenes stilling. Vi foretager en meget nøje overvågning af denne nye lovgivning såvel som gennemførelsen af det handlingsprogram, der skal understøtte den. Det glæder mig desuden, at andre europæiske organisationer såsom Europarådet, i nabobygningen, er opmærksomme på dette problem og arbejder på at styrke romanibefolkningens stilling. Vi ville alle sikkert gerne have deltaget i åbningen af Europarådets romaniforum kl. 12 i dag, men på det tidspunkt var De i gang med Deres forhandling og afstemning om den meget vigtige betænkning om Tyrkiet, hvorfor vi desværre ikke kunne deltage.
Jeg ønsker at takke Europa-Parlamentet for dets støtte og råd, og jeg lykønsker ordføreren, hr. Van Orden, og Bulgarien, som forhåbentlig vil fremstå som et eksempel for hele Balkanregionen. 
Formanden.
   Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.30. 

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er (A6-0061/2004) af Moscovici for Udenrigsudvalget om Rumæniens fremskridt hen imod tiltrædelse (2004/2184(INI)). Jeg beder hr. Moscovici tage ordet og informerer ham om, at han må tale i fem minutter. 
Moscovici (PSE ),
   Hr. formand, jeg præsenterer denne betænkning i en politisk sammenhæng, der er blevet mere klar i løbet af de seneste uger. I forrige uge kunne Kommissionen afslutte tiltrædelsesforhandlingerne med Rumænien om de to sidste emner om retslige og indre anliggender og om konkurrenceområdet. Der har i de seneste uger for øvrigt også været afholdt parlamentsvalg og derefter præsidentvalg under vilkår, som er blevet anerkendt af alle parter, hvilket har medført en politisk ændring. Denne situation gør naturligvis ikke, at jeg ændrer grundtanken eller retningslinjerne i betænkningen.
Jeg ville gerne udarbejde og fremlægge en afbalanceret betænkning til Europa-Parlamentet, hvilket vil sige en betænkning, der både er krævende og klar, for situationen i Rumænien giver anledning til mange problemer, men også en betænkning med en god tone, fordi vi har en fælles vilje til at give Rumænien og Bulgarien mulighed for at tiltræde, og fordi landet har bestræbt sig på at forberede tiltrædelsen.
Det har ført til, at vi på den ene side har opfordret Dem til at tage de fremskridt, der er sket i Rumænien i forbindelse med landets bestræbelser på tiltrædelse, i betragtning og på den anden side også at være bevidste om begrænsningerne, de manglende kompetencer og omfanget af det resterende arbejde. Disse to aspekter, begrænsninger og fremskridt, er reelt til stede i alle aspekter.
De bliver først og fremmest præsenteret i forbindelse med de politiske kriterier, og det er uden tvivl dér, at de største vanskeligheder ligger. Der er stadig begrænsninger, da reformen af den offentlige sektor er utilstrækkelig, udstedelsen af nøddekreter er ikke ønskelig og er under alle omstændigheder alt for udbredt, og alle er klar over, at lovgivningsprocessen ikke er perfekt.
Men ud over disse begrænsninger er der i forbindelse med frihederne stadig en lang række alvorlige problemer. Jeg tænker først og fremmest på informations- og ytringsfriheden, som en lang række journalister er frarøvet. Jeg tænker på retssystemet, som så afgjort stadig kan forbedres, selv om de første forbedringer er sket. Jeg tænker naturligvis på den korruption, som stadig findes i Rumænien, også i de højere kredse. Jeg mener, at Europa-Parlamentet skal være benhård over for disse problemer med ytringsfrihed, korruption, retsvæsenet og politiet.
Samtidig kan vi ikke forbigå de fremskridt, der reelt har fundet sted, i tavshed. Kommissionen erkender, at Rumænien opfylder de politiske Københavnskriterier. Der er indledt en reform af de offentlige myndigheder i landet, og der er ligeledes indledt en reform af landets forfatning. Retsvæsenet er, som jeg netop har nævnt, blevet forbedret, og vi kan også konstatere, at der er sket fremskridt i forbindelse med beskyttelsen af børn, hvilket Europa-Parlamentet ønskede, selv om der stadig kan ske yderligere fremskridt. Alt i alt mener jeg, at Rumænien har lyttet til Kommissionens og Europa-Parlamentets anbefalinger, i særdeleshed de anbefalinger, som blev vedtaget på opfordring af den foregående ordfører, fru Nicholson.
Vi støder i forbindelse med de økonomiske kriterier på den samme problematik, da der stadig findes begrænsninger, den makroøkonomiske situation er endnu ikke stabil, og der er stadig alt for stor fattigdom. Vi kan på samme tid se fremskridt i bekæmpelsen af social udstødelse, bekæmpelsen af fattigdom og i forbindelse med gennemførelsen af en lovgivning om social sikring.
Endelig er der det tredje aspekt om EU's . Som jeg indledningsvis nævnte, er forhandlingerne om dette afsluttet. Jeg mener for øvrigt, at det ville være farligt at genoptage dem, selv om jeg har læst, at den valgte formand havde til hensigt at gøre det. Jeg mener personligt, at traktaten først skal underskrives og ratificeres, inden den genforhandles.
Men der er behov for at gennemføre den vedtagne lovgivning, især hvad angår fri bevægelighed for varer og kapital, finansiel kontrol, miljø, industriel beskyttelse, regionalpolitik og spørgsmålene om retsvæsenet og indre anliggender. Denne vurdering, som jeg håber er afbalanceret, retfærdiggør mine konklusioner: I dag er der intet til hinder for en underskrivelse i begyndelse af 2005 af en fælles traktat - og det insisterer jeg på - om Rumæniens og Bulgariens tiltrædelse i 2007. Det er naturligvis en politisk beslutning, som skal sikres af Europa-Parlamentet og Kommissionen ved alle de initiativer om opfølgning og andre rapporter, som bliver fremlagt her.
Et sidste ord om de stillede ændringsforslag. Jeg mener, at vi i Udenrigsudvalget har udført et godt stykke arbejde, som har ført til en meget bred afstemning. Til denne betænkning er der stadig to typer ændringsforslag. Der er de ændringsforslag, som medfører betydelige forbedringer særlig inden for områder som social sikring, menneskerettigheder, handicappede, beskyttelse af børn og unge samt anbefalinger om industripolitikken, og dem kan jeg naturligvis stemme for. Der er også andre ændringsforslag, der drager tvivl om en fælles tiltrædelsestraktats berettigelse, eller som ændrer betænkningens indhold og balance, og dem er jeg naturligvis imod.
Vi har her til formiddag truffet en historisk beslutning om at indlede forhandlinger med Tyrkiet. Jeg mener, at afslutningen på forhandlingerne med Rumænien og Bulgarien, men især med Rumænien, derimod er en logisk beslutning, som kun kan betyde, at vi afslutter forhandlingerne med begge lande samtidig.
Nicolaï,
    Hr. formand, det glæder mig meget, at jeg her formelt kan fortælle Dem, at Rådet (almindelige anliggender) den 14. december 2004 også afsluttede forhandlingerne med Rumænien. Som jeg sagde i forbindelse med Bulgarien, er det endnu et skridt hen mod et virkelig genforenet Europa bygget på gensidigt accepterede principper om demokrati og retssamfund.
Jeg vil kort fortælle om processen med at få afsluttet de sidste udfordrende kapitler med Rumænien og fokusere på det overvågningssystem, som er blevet udviklet for at sikre, at Rumænien får en ordentlig start i EU.
Rådet (almindelige anliggender) afsluttede teknisk de to sidste kapitler, som er blevet opfattet som de vanskeligste, nemlig konkurrencepolitik og retlige og indre anliggender, den 14. december 2004. Jeg mener, at det gennem et tæt og konstruktivt samarbejde mellem Kommissionen og Rådet er lykkedes os at finde rimelige løsninger på alle de spørgsmål, der er blevet rejst i de sidste uger.
Men afslutningen på disse to kapitler betyder, at det virkelige arbejde fortsætter for rumænerne. I løbet af de næste to år vil Rumænien skulle gøre en ægte og vedholdende indsats for virkelig at blive klar til medlemskab. Det er ikke nok med gode hensigter. De skal følges op af reelle fremskridt, særligt når det gælder om at opfylde de afgivne løfter.
EU vil naturligvis forsat støtte disse forberedelser på alle niveauer. Kommissionen vil forstærke overvågningen af fremskridtene inden for alle områder af EU's . Vi fik at vide fra repræsentanter fra begge regeringer, at overvågningssystemerne var en stor hjælp for dem til at fortsætte og intensivere de nødvendige reformer.
Konkurrencepolitikken står centralt i det indre marked og den økonomiske integration i Europa. Korrekt håndhævelse af EU's konkurrenceregler er en forudsætning for, at der kan skabes et troværdigt erhvervsmiljø, og det kræver en passende forvaltningskapacitet. Det er en langsigtet proces.
Det er også grunden til, at disciplin på konkurrenceområdet er det centrale aspekt i Europaaftalen. Andre centrale aspekter er tilpasning af lovgivningen og de institutionelle og forvaltningsmæssige strukturer i Rumænien. Hvad skal der gøres, for at den samlede lovgivning, inklusive den sekundære lovgivning, kan leve op til kravene omkring monopoler og statsstøtte, særligt med hensyn til skattemæssig støtte?
Det rumænske konkurrenceråd skal have den magt, de ressourcer og det veluddannede personale, som det har brug for for at kunne løse sin opgave. Dette konkurrenceråd bør forbyde enhver foranstaltning, som kunne være i strid med bestemmelserne om statslig støtte i EU's og Europaaftalen.
Et par bemærkninger om stålsektoren, som er en følsom sektor i hele EU. Rumænien har bedt om en forlængelse af den såkaldte henstandsperiode under Europaaftalen til at omstrukturere stålindustrien. Også dette har vi kun sagt ja til, nu hvor det står klart, at Rumænien vil opfylde alle forpligtelser og betingelser i EU's krav. Disse forpligtelser inkluderer udarbejdelse af et nationalt omstruktureringsprogram og en individuel forretningsplan, reduktion af kapaciteten og nedrivning af anlæg.
EU forventer, at Rumænien vil overholde alle sine forpligtelser og træffe de nødvendige foranstaltninger inden for de frister, der er fastsat i EU's holdning. I denne forbindelse vil jeg gerne minde om de sikkerhedsforanstaltninger, vi har til rådighed. I oktober 2005 vil Kommissionen fremlægge en skriftlig rapport for Rådet om Rumæniens fremskridt inden for konkurrencepolitikken. Hvis der i denne rapport konstateres alvorlige mangler i opfyldelsen af Rumæniens forpligtelser i henhold til Europaaftalen og/eller opfyldelsen af løfterne, kan det danne grundlag for, at Kommissionen anbefaler at tage sikkerhedsforanstaltninger i brug, særligt den, som udsætter Rumæniens tiltrædelse med et år. Her kan Rådet træffe afgørelse med kvalificeret flertal.
Under denne forudsætning er jeg nået til den konklusion, at der ikke er behov for yderligere forhandlinger under dette kapitel. Jeg vil gerne sige, at det nu er op til Rumænien at sikre, at det opfylder alle forpligtelserne i dette kapitel, så Rumænien kan få en gnidningsfri integration i EU.
Kapitlet om retlige og indre anliggender er både omfattende og komplekst. Det er centralt for vores målsætning om at bevare og udvikle EU som et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det har direkte konsekvenser for hver enkelt EU-borgers liv, og det er derfor en central del af EU's , som skal respekteres.
Forhandlingerne om dette kapitel har været lange og detaljerede. Rumænien har afgivet en lang række faste løfter på alle områder inden for EU's vedrørende retlige og indre anliggender. Der er adskillige områder, som kræver særlig opmærksomhed, f.eks. gennemførelsen af Schengen-handlingsplanen, som sikrer et højt kontrol- og overvågningsniveau ved EU's ydre grænser, gennemførelse af reformen af retsvæsenet, en optrapning af kampen mod korruption for at sikre, at korruptionssager bliver behandlet hurtigt og gennemsigtigt, besættelse af de mange ledige stillinger inden for politiet og udvikling og gennemførelse af en sammenhængende, flerårig strategi mod kriminalitet. Disse emner bliver også behandlet i hr. Moscovicis betænkning om Rumænien.
EU vil nøje følge Rumæniens gennemførelse af alle dets løfter med hensyn til retlige og indre anliggender frem til tiltrædelsen med henblik på at leve op til EU's standarder. Det omfatter også, at man følger lovgivningsplanen og tager yderligere initiativer til at udvikle den institutionelle og forvaltningsmæssige kapacitet i alle Rumæniens retsforfølgningsmyndigheder og i retsvæsenet.
Vi mener, det skulle kunne lade sig gøre, hvis man anvender den nødvendige politiske indsats og de nødvendige økonomiske og menneskelige ressourcer. Men hvis der konstateres alvorlige mangler i Rumæniens opfyldelse af forpligtelserne og især nogle af de specifikke forpligtelser, som er oplistet i EU's holdning, kan det betyde, at man vil anvende sikkerhedsklausulen, som udsætter Rumæniens tiltrædelse med et år. Også her kan Rådet træffe afgørelse med kvalificeret flertal.
EU vil fortsat nøje overvåge Rumæniens forberedelser og resultater, inklusive effektiv gennemførelse af dets forpligtelser inden for alle områder af EU's og særligt inden for retlige og indre anliggender, konkurrence og miljø. Til dette formål vil Kommissionen fortsat fremlægge årlige beretninger om Rumæniens fremskridt mod tiltrædelse, sammen med eventuelle anbefalinger.
Jeg glæder mig over udtalelsen i Moscovici-betænkningen om, at Europa-Parlamentet også vil følge udviklingen i Rumænien og opmuntre den nye rumænske regering til at opfylde alle de løfter, der er blevet afgivet under forhandlingerne.
Det er helt klart, at den betænkning, som Europa-Parlamentet vedtog i marts 2004, har virket efter sin hensigt som en opfordring til den rumænske regering til at vågne op. Sådan har den rumænske regering opfattet den, og det har fået den til at intensivere tiltrædelsesstrategien og tiltrædelsespolitikkerne. Det glædede mig meget at høre, at Parlamentet i sin seneste betænkning om Rumænien kunne tilslutte sig anbefalingerne i den egentlige rapport fra Kommissionen.
Siden da - jeg omskriver Kommissionens ord - har vi alle gjort vores yderste for at opfylde Det Europæiske Råds mål om at føre forhandlingerne med Bulgarien og Rumænien til en positiv afslutning i 2004, på basis af landets egen indsats og med udsigt til at underskrive en tiltrædelsesaftale så tidligt som muligt i 2005, og vi forventer alle, at Bulgarien og Rumænien vil opfylde de økonomiske og lovgivningsmæssige kriterier og være klar til at blive medlemmer den 1. januar 2007.
Rehn,
    Hr. formand, mine damer og herrer, jeg vil først og fremmest takke hr. Moscovici for denne velafvejede og grundige betænkning. Kommissionen har altid være positiv indstillet over for Europa-Parlamentets konstruktive engagement med henblik på Rumæniens tiltrædelse af EU. Jeg vil også takke Rådet for det produktive samarbejde.

 Hr. formand, Deres betænkning fra marts 2004 var virkelig et signal til Rumænien om at vågne op. Den var skrap og meget krævende, og den bidrog dermed til at få sat yderligere skub i tiltrædelsesforhandlingerne. Det førte med Kommissionen som drivkraft til en række reformer, som var opført på Rumæniens berømte huskeliste, hvor de rumænske myndigheder lagde større vægt på at forbedre den politiske og økonomiske forvaltningsmæssige styring.
Som hr. Nicolaï sagde, vil EU nu afslutte tiltrædelsesforhandlingerne med Rumænien på fredag. Jeg vil imidlertid gerne understrege, at afslutningen på forhandlingerne ikke er det samme som afslutningen på arbejdet. Tværtimod skal Rumænien bruge de to år frem til 2007 til at blive en flyvefærdig medlemsstat. Der bliver brug for masser af hårdt arbejde, engagement og især konkrete resultater. Vi vil forstærke vores overvågning af, om de afgivne løfter bliver indfriet, og af de løbende forberedelser generelt.
For Rumæniens og Bulgariens vedkommende har vi aftalt en sikkerhedsklausul, som dækker perioden mellem afslutningen af forhandlingerne og den egentlige tiltrædelse. Denne klausul gør det muligt at udsætte tiltrædelsen med et år, hvis det er åbenbart, at Rumænien ikke vil være i stand til at opfylde kravene til medlemskab. Medlemsstaterne vil i så fald kunne aktivere suspensionsklausulen ved enstemmighed på grundlag af Kommissionens anbefaling.
Jeg vil også gerne påpege, at Kommissionen ikke kunne foreslå en foreløbig afslutning af forhandlingerne i kapitlet om konkurrence og statsstøtte. Rådet valgte imidlertid på grundlag af tidligere politiske løfter at afslutte forhandlingerne i slutningen af 2004. Desuden efterlyste Rådet mere pålidelige håndhævelsesmekanismer med hensyn til retlige og indre anliggender. Derfor udarbejdede Kommissionen i tæt samarbejde med det nederlandske formandskab et forslag til en forstærket overvågningsmekanisme, som var knyttet til sikkerhedsklausuler på disse to områder, altså retlige og indre anliggender og konkurrence og statsstøtte.
På disse områder kan suspensionsklausulen aktiveres af et kvalificeret flertal af medlemsstaterne, hvilket giver den større troværdighed, end hvis den kun kunne aktiveres ved enstemmighed.
Jeg vil gerne understrege her, at jeg fuldt ud støtter bestemmelserne i denne klausul. Hvis Kommissionens overvågning viser, at Rumænien ikke er godt nok forberedt på medlemskab, bør vi ikke tøve med at anbefale, at Rådet bruger denne suspensionsklausul. Lad mig gøre det helt klart, at formålet med denne klausul ikke er at straffe Rumænien, men at beskytte Rumænien og EU's medlemsstater mod negative effekter, som kunne blive resultatet, hvis Rumænien tydeligvis ikke var klar til medlemskab.
Til slut vil jeg gerne kort komme ind på den politiske situation i Rumænien. Jeg ved, at Parlamentet er bekymret over påståede uregelmæssigheder under parlaments- og præsidentvalget for nylig i Rumænien. Jeg er også bekendt med vurderingerne fra flere rumænske ngo'er. Jeg vil imidlertid gerne minde om, at valgkontrollørerne fra OSCE har udtalt, at det rumænske valg overordnet set så ud til at være professionelt og effektivt organiseret. Jeg har også noteret mig, at OSCE har vurderet, at valgets anden runde overordnet set blev gennemført på tilfredsstillende vis. Desuden har begge præsidentkandidater accepteret det endelige resultat af præsidentvalget. Jeg har tillid til - og det er vigtigt for EU såvel som for Rumænien - at den nyvalgte præsident og den kommende regering, som er ved at blive dannet, vil være fast besluttet på at fortsætte de reformer, som er nødvendige, for at Rumænien kan tiltræde EU. Det er i høj grad i Rumæniens og rumænernes interesse.
Afslutningsvis vil jeg gerne sige, at jeg støtter konklusionerne i Moscovici-betænkningen, som i de store linjer er i tråd med den periodiske rapport for 2004. Kommissionen vil fortsat holde Parlamentet informeret om Rumæniens fremskridt hen mod tiltrædelse. 
Dührkop Dührkop (PSE ),
   Hr. formand, Budgetudvalget vil gerne påpege, at den finansielle førtiltrædelsesstøtte til Rumænien i 2004 beløber sig til i alt 825 millioner euro, der kommer fra det nationale Phare-program og fra Sapard- og ISPA-instrumentet. Vi vil også gerne understrege, at det samlede volumen af denne støtte svarer til ca. 1,4 % af landets BNP.
Som det var tilfældet med Bulgarien, glæder Budgetudvalget sig over, at der i foråret 2004 blev oprettet en ny finansieringsramme for Rumæniens tiltrædelse. Det glæder sig ligeledes over, at Kommissionen, som det var tilfældet med Bulgarien, har foreslået at begrænse denne støttepakke til en periode på tre år for at kunne tilpasse den til de kommende politiske behov, der udspringer af de nye finansielle overslag, der skal vedtages. Den økonomiske støtte vil afhænge af disse nye finansielle overslag, men først efter 2009.
Til forskel fra betænkningen om Bulgarien vil Budgetudvalget gerne i dette tilfælde understrege behovet for at gøre en forstærket indsats for at styrke den administrative kapacitet i Rumænien inden for så vigtige områder som told, moms og BNP-statistikker. Det betyder, at der skal være en passende kapacitet til at kunne opkræve og kontrollere told og moms og til at kunne beregne bruttonationalproduktet på troværdig, retvisende og omfattende vis i henhold til ENS 95-reglerne. 
Millán Mon (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg vil begynde med at lykønske ordføreren, hr. Moscovici, med hans fremragende indsats med denne betænkning om Rumænien. Jeg vil også gerne takke ham for hans åbenhed og vilje til at opnå kompromiser.
Hr. formand, Rumænien har i de sidste to år gjort meget store fremskridt på dets vej mod indlemmelse i EU. Jeg hilser naturligvis disse fremskridt velkommen.
Et afgørende skridt har været afslutningen af forhandlingerne på den tiltrædelseskonference, der blev afholdt i går. Det forventes, at afslutningen af forhandlingerne bliver bekræftet på Det Europæiske Råd i denne uge, men det er klart, at arbejdet ikke er slut.
Rumænien har nemlig stadig flere vigtige opgaver, der skal gennemføres, for at tiltrædelsen, der er planlagt til 2007, kan blive ført ud i livet. Det drejer sig ikke kun om de formaliteter, der er nødvendige for den endelige ratificering af traktaten. Rumænien skal også styrke indsatsen inden for en række afgørende områder. Det skal således fortsætte reformerne af den offentlige forvaltning, det skal forbedre retsvæsenet og sikre dets uafhængighed bedre - og landet har vedtaget en vigtig lovpakke på dette område for et par måneder siden. Desuden skal det forbedre bekæmpelsen af korruption, der er et alvorligt problem, der fortsat berører landet. Der er også brug for en indsats på miljøbevarelsesområdet.
Kort sagt præciseres der i den betænkning, som sættes til afstemning i Parlamentet i morgen, en lang række områder, hvor de rumænske myndigheder fortsat skal gøre en indsats.
Hr. formand, det væsentlige indhold i min holdning og i betænkningen er følgende. På den ene side er holdningen åben og positiv over for Rumæniens optagelse i EU inden for de aftalte frister. På den anden side understreger holdningen den indsats, som Rumænien skal gøre, og som vil kræve beslutsomhed og vedholdendhed.
Efter min mening er det dette dobbelte budskab, som vi klart og tydeligt skal sende til de nye rumænske myndigheder, der har taget over efter det nylige valg. Med denne betænkning siger Europa-Parlamentet ja til at optage Rumænien, men det vil følge tæt, om landet opfylder alle de forpligtelser, det har påtaget sig.
Parlamentet vil være meget opmærksom på den indsats, som de rumænske myndigheder skal gøre. Vi vil desuden råde over de oplysninger, som Kommissionen jævnligt vil sende til os herom som påpeget af kommissæren.
Rumænien kan kort sagt regne med, at vi vil overvåge det tæt på den resterende vej mod tiltrædelsen, men det kan naturligvis også regne med vores støtte og tilskyndelse. 
Rouček (PSE ),
   Hr. formand, mine damer og herrer, også jeg vil først lykønske ordføreren med en udmærket og afbalanceret betænkning. Betænkningen belyser både de positive og negative aspekter og de styrker og svagheder, som Rumænien står over for.
På den positive side fremgår det klart af betænkningen, at Rumænien opfylder de politiske Københavnskriterier, at landet har øget stabiliteten inden for de institutioner, der sikrer demokratiet og menneskerettighederne i landet, og at der er sket en forbedring, hvad angår beskyttelsen af menneskerettighederne og etniske rettigheder i forhold til både de ungarske mindretal og romanimindretallene. Til den positive side hører også, at Rumænien opfylder kriterierne for en fungerende markedsøkonomi og desuden har gennemført og fortsat gennemfører et strukturreformprogram. Hvis vi ser på de økonomiske resultater, viser de økonomiske statistikker for Rumænien, at landet har en af de stærkeste vækstrater i hele Østeuropa.
Rumænien skal dog selvsagt stadig gøre en betydelig indsats og gøre betragtelige fremskridt, inden landet kan accepteres i EU. Både hr. Nicolaï og hr. Rehn kom nærmere ind på visse aspekter. Jeg vil gerne nævne nogle få af disse, nemlig området retlige og indre anliggender og som overalt i Østeuropa bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet samt grænsekontrol. Der er også fortsat problemer angående den økonomiske konkurrence, statsstøtte og selvfølgelig beskyttelse af det naturlige miljø.
Ikke desto mindre er jeg overbevist om, at Rumænien er godt på vej. Det er op til Rumænien og Rumænien alene at vise, om det vil være i stand til at overvinde svaghederne inden for de kommende måneder. Hvis det lykkes, mener jeg, at traktaten bør undertegnes i 2005, således at Rumænien kan blive medlem af EU i 2007 sammen med Bulgarien. 
Nicholson of Winterbourne (ALDE ),
   Hr. formand, det har været en fornøjelse at samarbejde med hr. Moscovici om denne fine betænkning. Faktisk nød og værdsatte jeg også hans arbejde i hans tidligere stilling som minister. Det er lige så stor en fornøjelse at samarbejde med ham som ordfører. Jeg takker hr. Moscovici for dette gode arbejde.
Når præsident Iliescu går af efter sin anden og sidste embedsperiode, har han, hans regering og premierminister Nastase efter min mening afsluttet deres arbejde flot. De kan være stolte af deres vellykkede resultater med udvidelsesprocessen for Rumænien.
Det er let i dag at være overlegen over for Rumænien og sige, at landet har gjort det godt, men at der stadig er meget mere, der skal gøres. Det er sikkert rigtigt, men lad os huske på, hvor lavt startniveauet var, og hvor langt landet er nået på så kort tid. Da Rådet i Helsinki for fem år siden udpegede Rumænien som et af landene under regattamodellen, var der ingen af os, der drømte om, at landet kunne afslutte kapitlerne så hurtigt og så godt.
Alle kapitler er afsluttet. Naturligvis skal gennemførelsen stå øverst på den nye regerings dagsorden, og den får brug for yderst kompetente mennesker til at gennemføre denne sag. De skal opfylde EU's ordentligt og overholde fristerne. Der skal opbygges en hel del kapaciteter. Den forvaltningsmæssige kapacitet er afgørende med hensyn til at anvende EU's, og det samme gælder den løbende uddannelse af personalet.
Men lad os ikke glemme, hvor meget man allerede har opnået. En af de måder, vi kan hjælpe på, er ved at stoppe hjerneflugten. Rumænien har hårdt brug for sine unge mennesker. Vi bør gøre alt, hvad vi kan, for at styrke de videregående uddannelser i Rumænien og for at hjælpe landet med at tilbyde job, uddannelse og workshopper for unge mennesker. Efterhånden som Rumænien kommer tættere på EU, kommer vi meget let til at virke som en magnet, som får de unge til at forlade landet. Det ville virkelig være en skam. Det er disse unge mennesker, der skal hjælpe Rumænien med at gennemføre EU's korrekt og forbedre landets evne til at optage de midler, som Kommissionen stiller til rådighed.
Jeg vil også gerne lykønske Kommissionen med dens engagerede arbejde, som mine kolleger og jeg har kunnet iagttage gennem de seneste år.
Jeg har stillet et ændringsforslag, som jeg gerne til bede hr. Moscovici og de øvrige kolleger om at se omhyggeligt på. De har bemærket, at jeg især har koncentreret mig om børns vilkår. Jeg forstod og respekterede hr. Moscovicis støtte til premierminister Raffarins anmodning om at lade en international kommission undersøge visse følsomme tilfælde af humanitære årsager, hvor der har været problemer med international adoption, men jeg håber alligevel, at kollegerne vil overveje at støtte mit ændringsforslag til punkt 17.
Moscovici-betænkningen kræver en international kommission. Det er en uden for EU. Mit ændringsforslag opfordrer Kommissionen til at tage denne sag op med den rumænske regering, hvilket er ret og rimeligt, og at rapportere tilbage til Rumæniens regering og Europa-Parlamentet, da jeg ved, at kollegerne er bekymrede over det. Måske kunne hr. Moscovici og jeg diskutere denne sag. Jeg er sikker på, at han vil finde, at det er i bedre overensstemmelse med traktatens ånd. 
Lagendijk (Verts/ALE ),
   Hr. formand, kære kolleger, lad det være sagt straks, at dette ikke er en forhandling mellem tilhængere og modstandere af Rumæniens optagelse i EU. Vi har heller ikke i min gruppe principielle indvendinger imod Rumæniens medlemskab, selv ikke medlemskab fra den 1. januar 2007.
Det er imidlertid en forhandling mellem dem, som mener, at Rumænien, bortset fra enkelte løse ender, er parat, og dem, der som jeg mener, at Rumænien ikke er klar, og at der derfor på nuværende tidspunkt ikke kan gives grønt lys. Jeg må ærligt sige, at den holdning, nogle grupper giver udtryk for, undrer mig. De samme kolleger, som i forbindelse med afstemningen og drøftelserne om Tyrkiet - som står på tærskelen til forhandlingerne - helt berettiget lagde stor vægt på menneskerettighederne, er, når det drejer sig om Rumænien - som befinder sig ved afslutningen af forhandlingerne - parat til at se igennem fingre med næsten hvad som helst, hvad angår selv samme Københavnskriterier. Der er også kolleger her i Europa-Parlamentet, hvis virkelighedsopfattelse ærlig talt forplumres noget af, at partifæller måske er involveret i kritisable affærer, eller af, at de håber, at alt med et bliver ganske anderledes efter det nyligt gennemførte valg. Det er glimrende at håbe på forbedringer, men lad os ikke være naive. Der er store problemer i Rumænien, så store problemer, at der efter min opfattelse afgjort ikke kan gives grønt lys på nuværende tidspunkt.
Lad mig give to eksempler. Situationen for journalister og medier i Rumænien er ikke forbedret i de senere år, men tværtimod forværret. Antallet af angreb på kritiske journalister er steget, og kritikken havde ofte forbindelse med korruptionssager. Alle ngo'er, alle de organisationer, vi normalt roser i høje toner - Transparency International, Open Society Institute, OECD - er enige om, at korruptionen stadigvæk udgør et særdeles stort problem i Rumænien og ikke bør undervurderes. Alle tilstedeværende vil naturligvis sige, at korruption skal bekæmpes. Men hvor seriøst er et parti, som har flertal i det rumænske parlament, når et medlem af partiet, en tidligere minister, for et år siden måtte gå af på grund af korruption og nu er næstformand for samme parti og kandidat til senatet?
Det her anførte kan tillige med Amnesty Internationals rapporter om den ganske afskyelige behandling af psykiatriske patienter efter min opfattelse kun munde ud i en konklusion, nemlig at Rumænien må vente lidt endnu. Jeg vil derfor gerne stille Kommissionen følgende spørgsmål. Hvorfor udarbejder Kommissionen ikke, eksempelvis i foråret 2005, en særskilt rapport om de forhold, som bekymrer alle, herunder ordføreren, nemlig pressefrihed, korruption og en uafhængig dømmende magt? Kommissionen aflægger rapport om eventuelle problemer vedrørende konkurrenceforhold, men agter ikke at udarbejde en ny rapport om problemer vedrørende menneskerettighederne. Hvorfor skulle statsstøtte være en forhindring, men ikke menneskerettighederne?
Henvendt til dem, som siger - og dette er også en bemærkning, som vedrører Kommissionen og formandskabet - at vi stadigvæk har bestemmelsen om udsættelse til rådighed, som gør det muligt at udsætte Rumæniens tiltrædelse med et år, vil jeg gerne understrege, at Rådet udelukkende kan påberåbe sig bestemmelsen om udsættelse, såfremt det sker med enstemmighed. Med andre ord sker det ikke, hvis der er blot et land i Rådet, som ikke vil være med til det. Hvad med anvendelse af kvalificeret flertal? Desværre kan det kun ske på visse, klart definerede områder, og eksempelvis pressefriheden henhører ikke herunder.
Europa-Parlamentet bør efter min opfattelse ikke give afkald på sin magt ved at give grønt lys nu og, som en logisk konsekvens heraf, igen til marts. Europa-Parlamentet bør tage sig selv alvorligt. Lad mig henvise til et større nederlandsk dagblad, som skrev, at med venlighed uden oprigtighed kan Europa måske nok vokse sig stort, men det er vækst uden substans, storhed uden indre styrke. Kære kolleger, EU's styrke beror på principper, som er gældende for alle, også for politiske meningsfæller. 
Meijer (GUE/NGL ),
   Hr. formand, Rumænien har en lang tradition for et autoritært og udemokratisk styre med vekslende tilhørsforhold på henholdsvis venstrefløjen og højrefløjen. Med til traditionen hører også en intolerant holdning over for etniske mindretal af ungarere, romaer og tyskere. Store dæmningsprojekter, enorme fabriksanlæg og monumentale bygningsværker er altid genstand for stor opmærksomhed. Det samme er ikke tilfældet, når det gælder omstrejfende børn, for hvem truslen består i, at de fristes til at sniffe lim eller til prostitution, og heller ikke når det gælder alvorlig miljøforurening. Man truer stadigvæk med at gennemføre et projekt vedrørende guldudvinding i Rosia Montana under anvendelse af kemiske midler, som kan indebære en alvorlig forurening af jordbund og flodvand på længere sigt. I byerne skjuler der sig forfald, misrøgt og fattigdom bag de monumentale facader. Pressefriheden og retsvæsenets uafhængighed opfylder ikke europæiske standarder. I Moldova, som grænser op til Rumænien, og som i 1940 kom under russisk herredømme, var der oprindeligt støtte til genforening med Rumænien, men den er ebbet ud, da Rumænien for nærværende er mindre tiltrækkende.
Mange rumænere vender nu især blikket mod USA og dollaren og i mindre grad også mod Tyrkiet, der betragtes som en væsentlig økonomisk partner og som et eksempel på en selvbevidst nation. På internationalt plan er Rumænien nu i lighed med Tyrkiet en nær allieret med USA, endog i en grad som hindrer samarbejde med Den Internationale Straffedomstol i Haag.
For nylig lød der på ny klager over valgsvindel. Jeg forventer ikke, at den skødesløse omgang med det parlamentariske demokrati vil forsvinde, efter at man sidste weekend valgte en præsident af anden politisk observans, som sandsynligvis også vil være bestemmende for sammensætningen af en ny regering. Den nye regering vil efter al sandsynlighed mene, at den foregående regering har været for eftergivende i forhandlingerne med EU og har ladet sig ydmyge.
Europa-Parlamentet var i sidste valgperiode yderst kritisk med hensyn til Rumæniens muligheder for på kort sigt at opfylde de i EU gængse kriterier vedrørende demokrati, menneskerettigheder og miljø. Derfor syntes der ikke at herske tvivl om, at Rumænien ville blive medlem senere end Bulgarien og tidligst samtidig med Kroatien. Jeg er forbavset over den seneste, radikale ændring i Udenrigsudvalget og over, at en række kritiske ændringsforslag er blevet forkastet. Frygten for at ydmyge Rumænien og bestræbelserne for at sikre hurtig udvidelse af EU's geografiske udstrækning synes at være vigtigere end at få løst problemerne. Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre ser gerne, at Rumænien hurtigst muligt optages i EU, men det forudsætter, ligesom det er tilfældet med Tyrkiet, at problemerne vedrørende demokrati, menneskerettigheder og miljø løses, og der ligger i øjeblikket stadigvæk væsentlige hindringer her. 
Belder (IND/DEM ),
   Hr. formand, som tidligere kaptajn ved Rumæniens nyvalgte præsident, Traian Basescu, noget om det oprørte hav, hvilket er en ikke uvæsentlig fordel, for det skib, faderlandet, hvor han nu overtager roret, er i øjeblikket ude i hård sø. Basescu er i øvrigt den første, som åbent erkender det. I et interview i af 26. november begrundede Basescu, som i øjeblikket er borgmester i Bukarest, sit ønske om politiske omvæltninger på følgende vis: Problemet er korruptionen, som i Rumænien er ophøjet til regeringsform.
Rumæniens mangler, når det gælder fremskridt i retning mod EU, fremgår med samme klarhed af hr. Moscovicis betænkning. Han fortjener vores oprigtige kompliment for indsatsen. Ordføreren gennemgår helt korrekt Rumæniens mangler i forhold til alle tiltrædelseskriterierne, herunder de politiske betingelser. I forbindelse med Europa-Parlamentets behandling af tidligere betænkninger om kandidatlandet Rumænien har jeg gjort opmærksom på krænkelser af pressefriheden. Beklageligvis er der også i den foreliggende betænknings afsnit 8 på ny omtalt sådanne krænkelser. Alvorligefysiske overgreb på journalister, der foretager efterforskning, og myndighedernes udøvelse af pression over for finansielt svage medier lader sig ikke bortforklare.
Journalist og forfatter Malin Bot bekræftede dette nedslående billede i sin seneste bog med titlen "Truede journalister, slagne journalister". Det er en regulær anklage mod den måde, hvorpå man i Rumænien har givet pressen mundkurv på. Der er således nok at gå i gang med for Basescu og hans politiske sympatisører. I øvrigt bør vi på vores breddegrader, i Vesteuropa, mærke os Malin Bots ord, når det gælder den tvivlsomme rolle, vestlige udgivere spiller. De har opkøbt mange rumænske dagblade, og de kommer ikke til Rumænien for at forsvare demokratiet, men udelukkende for at tjene penge, anfører Malin Bot.
Det er mit håb, at en ny rumænsk regering fra første dag vil tage de europæiske tiltrædelseskriterier helt alvorligt. Det er, når alt kommer til alt, ikke rimeligt at tilregne den Nastase-regeringens manglende efterlevelse af forpligtelserne. Listen er lang og byrdefuld. Og tiden er kort. Det anerkender den kommende præsident Basescu lykkeligvis fuldt ud med den ønskede tiltrædelsesdato, den 1. januar 2007, for øje. Han fortjener således al vores opmærksomhed og støtte i den utvivlsomt vanskelige periode. Europa-Parlamentet stoler derfor på, at Kommissionen nøje vil håndhæve den beskyttelsesmekanisme, der er aftalt med Bukarest.
Der er en passus i Moscovici-betænkningen, jeg særligt vil gøre Bukarest opmærksom på, nemlig følgende: "opfordrer til at fremskynde tilbageleveringen af privat ejendom og vedtage lovgivningen om tilbagelevering af kirkerne". Samtidig anmoder jeg Rådet og Kommissionen om opmærksomt at overvåge gennemførelsen af denne langvarige sag. Det nederlandske formandskab har allerede over for det nederlandske parlament givet tilsagn herom. I en glimrende redegørelse i et anset tysk dagblad læste jeg i går en knivskarp parodi på Rumæniens politiske svækkelse under det postkommunistiske styre. Meget rammende parodierer skribenten titlen på premierminister Nastases kampagnemateriale, "Fra Karl Marx til Coca-Cola", og anfører, at titlen "Fra Karl Marx til Al Capone" ville være lige så rigtig. Vi håber inderligt, at Rumænien under præsident Basescu får held til at bryde denne hårdnakkede politiske forbandelse. Det overraskende resultat af anden runde af præsidentvalget synes løfterigt i så henseende. 
Battilocchio (NI ).
   - Hr. formand, kære kolleger, Italiens nye Socialistparti ønsker den nye præsident Basescu god arbejdslyst.
De mange unge rumænere, som har støttet ham i de forløbne måneder, og som i stort antal fejrer ham på pladser og gader i Bucarest og i resten af landet, sætter uanset politisk tilhørsforhold deres lid til, at han kan sørge for en ændring og for en ny, anden og bedre fremtid.
Basescu står over for en opgave, som både er vanskelig og meget spændende, nemlig at føre landet mod nye tider med modernisering, bekæmpelse af korruption, fuld respekt for menneskerettighederne og de borgerlige rettigheder samt en definitiv indførelse af demokratiske strukturer. Vi håber - eller rettere er sikre på - at slutningen på dette forløb naturligvis bliver Rumæniens fulde deltagelse i EU's socioøkonomiske blok.
Mens vi med tilfredshed noterer os de mål, der er blevet nået, er det i de resterende to år vores opgave at sørge for, at der sker konkrete, reelle og væsentlige forbedringer på mange af de områder, som stadig er langt fra de europæiske standarder.
Her tænker jeg navnlig på det nødvendige og uopsættelige kvalitetsløft på menneskerettighedsområdet, ikke mindst når det gælder kravene hos romanibefolkningen, som ofte diskrimineres med regeringsmyndighedernes billigelse. Der er tale om 2,5 millioner borgere, som lever på kanten af samfundet under helt uacceptable forhold.
Jeg tænker også på respekten for kravene og ønskerne hos det ungarske mindretal, som tæller 1,5 millioner mennesker, behandlingen af handicappede, de uværdige forhold inden for sundhedsvæsenet - navnlig på institutioner for psykisk syge - ordensmagtens voldelige metoder og reelle fysiske misbrug, et retsvæsen, som langtfra opfylder kriterierne om effektivitet og uafhængighed, og den stadig ikke helt frie information.
Da jeg besøgte landet, gjorde de mange - alt for mange - børn, som render alene rundt på gaderne, et stort og negativt indtryk på mig. Vi skal forlange en konkret indsats af regeringen på dette område. Det er en juridisk og moralsk pligt og ikke et frit valg. Derfor skal vi gøre den størst mulige indsats for at sikre alle børn i Rumænien - såvel som i Europa og i resten af verden - retten til en god og lykkelig barndom og retten til lyse fremtidsudsigter. 
Tannock (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg har fulgt udviklingen i Rumænien i fem år nu, lige siden jeg gik ind i sagen om en af borgerne i min valgkreds i London, prins Carol Mircea. Han påviste klart over for mig, at den rumænske regering gennem sin anklagemyndighed gentagne gange havde interveneret ensidigt i det civile søgsmål mod Carols halvbror, ekskonge Michael af Rumænien, angiveligt efter instrukser fra præsident Iliescu.
Det glædede mig derfor særligt at se det rumænske retsvæsens uafhængighed. Ikke nok med, at Rumænien nu har afskaffet sovjettidens ret for staten til at intervenere i civile sager, for nylig, da den tidligere regering forsøgte at omgå kongefamiliens retssag om ejendomskrav med et lovforslag i parlamentet, blev det forkastet af senatet med den begrundelse, at sagen var under behandling ved højesteret. Der sker altså forbedringer med hensyn til det rumænske retsvæsens uafhængighed. Naturligvis viser hr. Basescus sejr ved præsidentvalget, at Rumænien også er stærkt på vej fremad med hensyn til reformer. Det overraskende resultat bremsede definitivt alle beskyldningerne om valgsvindel fra myndighedernes side.
Rumænien er langtfra perfekt, og kampen mod korruption og organiseret kriminalitet vil stå øverst på dagsordenen for den nye regering. Der skal gøres mere med hensyn til mindretals rettigheder, inklusive den store romanibefolkning og den ungarske befolkningsgruppe. Jeg vil også gerne lægge et ord ind imod en for rigid praktisering af moratoriet for adoption af børn til udlandet, eftersom mange familier fra så forskellige lande som Italien og Israel har knyttet bånd til børn på børnehjem. Det ville være grusomt og umenneskeligt at afskære processen vilkårligt på dette sene stadium. Jeg bifalder den rumænske regerings beslutning om at etablere en international kommission, som skal se på dette følsomme spørgsmål.
Som næstformand for delegationen for Ukraine mener jeg, at uløste spørgsmål som spørgsmålet om Rumæniens territorialkrav på den lille i Sortehavet, som i øjeblikket er under ukrainsk kontrol, skal løses før 2007. Her er ejerskabet til den eksklusive økonomiske zone afgørende, fordi der menes at være olie. Gode relationer til Ukraine, som nu er ved at etablere sig som et fuldt udviklet europæisk demokrati, er vigtige for fremtiden.
Et andet spørgsmål er grænseområdet i Donau-deltaet, hvor der er bekymring for, at en ukrainsk bygget farbar kanal forstyrrer de omgivende vådområder og dermed også det enestående leveområde for sjældne fuglearter. Lidt længere væk venter hele spørgsmålet om samarbejde med og stabilisering af Moldova og det transdnestriske spørgsmål, som følger med. Det er interessant, at hvis hr. Jusjenko kommer til magten i Kijev den 26. december, vil dagene for Tiraspol-regimet i Transdnestrien være talte, hvilket er årsagen til russernes ønske om at nægte Jusjtjenko sejren. Har nogen undersøgt, om Tiraspol-regimet mon også har en finger med i spillet om forgiftningen af hr. Jusjtjenko?
Jeg tror, at Rumænien vil være klar til at gå ind i EU den 1. januar 2007 sammen med Bulgarien. Jeg hilser dem begge velkommen som EU-medlemsstater, selv om jeg ikke mener, at de automatisk er sammenkoblet med hensyn til tidsplanen.
Til sidst er der naturligvis sikkerhedsklausulerne, som gør det muligt at udskyde datoen, hvis Rumænien ikke kan opfylde de lovgivningsmæssige krav, men jeg støtter ikke desto mindre fuldt ud Moscovici-betænkningen og glæder mig til, at Rumænien slutter sig til os i 2007.
Tabajdi (PSE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg vil gerne takke hr. Moscovici for den meget objektive og afbalancerede betænkning. Jeg er fuldstændig enig med hr. Rehne og hr. Nicolaï, som efter min mening har givet udtryk for nogle meget objektive holdninger.
Rumæniens tiltrædelse har en todelt interesse for Ungarn. På den ene side er der det gode naboskab og på den anden side spørgsmålet om det ungarske mindretal. Faktisk bor der mere end en halv million ungarere i Rumænien. Derfor kan jeg sige, at vi har en national interesse i, at Rumænien tiltræder inden for de næste to år.
Kære kolleger, jeg vil gerne takke Nastase-regeringen, som har gjort meget for den historiske forsoning mellem Rumænien og Ungarn. Vi har i dag et strategisk partnerskab. Der er ærlig talt sikkert stadig meget at gøre, men der er sket mange fremskridt i de seneste 10 år.
Jeg vil gerne fremhæve tre centrale spørgsmål, som det er nødvendigt at finde løsninger på. Der er for det første spørgsmålet om en reel decentralisering og regionalisering. Dernæst er der spørgsmålet om miljøbeskyttelse, hvor rene floder er et grænseoverskridende spørgsmål. Endelig er der spørgsmålet om minoritetsgrupperne som romaerne og ungarerne.
Jeg ønsker ikke, at gennemførelsen af en række forskellige former for selvstyre skal være en forudgående betingelse for Rumæniens tiltrædelse, men det ville være godt, hvis der blev indledt forhandlinger med den nye regering, som skulle være trepartsforhandlinger mellem den rumænske regering, det ungarske parlamentsparti og den ungarske regering, som der har været for Sydtyrol eller Ålandsøerne i Finland. EU har nogle gode eksempler på dette. Det ville være godt at indlede forhandlingerne, og jeg er fuldstændig enig i, at Rumænien skal tiltræde hurtigst mulig og uden forsinkelse.
Szent-Iványi (ALDE ).
   - Rumænien er måske det tidligere kommunistland, der har den tungeste arv at løfte. Ceaucescu og hans forbundsfæller ødelagde landet, ruinerede økonomien, splittede samfundet og underkuede befolkningen. De sidste 15 år er langtfra en succeshistorie, eftersom man med udsættelsen af reformerne spildte flere værdifulde år. Jeg håber derfor, at de nye folkevalgte ledere, præsidenten og Rumæniens regering vil sætte ind over for de udfordringer, de står over for, med fordoblet styrke. Der er to opgaver, jeg især vil nævne. Den første er den meget utilstrækkelige integration af det rumænske romanimindretal på omkring 2 millioner mennesker, som befinder sig i en meget vanskelig situation. Det andet er en øget prioritering af miljøspørgsmål, idet miljøsituationen i Rumænien er langt værre end i de øvrige kandidatlande. Der skal ikke blot vedtages en lovgivning, den skal også gennemføres. Lad mig erindre om det meget farlige Rosia Montana-mineprojekt, som vi må frygte kan føre til en alvorlig miljøkatastrofe.
Den vej, der fører til en afslutning af forhandlingerne, er lang og krævende, og jeg lykønsker Rumæniens ledere med deres succes. Fremover bør de fokusere på at overtage EU's . Jeg håber, at Rumænien vil opfylde kravene og blive medlem af EU i 2007. Det er i vores og i Rumæniens interesse. Jeg finder derfor hr. Basescus krav om en genforhandling af to kapitler meget risikabelt. Det vil forhindre rumænsk tiltrædelse i 2007, og en forsinkelse er hverken i Rumæniens eller EU's interesse. Rumænien har bragt store ofre i bestræbelserne på at blive medlem af Unionen. Det er min faste overbevisning, at vi har stor interesse i, at Rumænien bliver medlem allerede i 2007, og Rumænien bør erkende, at flere forpligtelser ganske enkelt skal indfries undervejs. Det er grunden til, at jeg lægger så stor vægt på dette emne og opfordrer kommissæren og Kommissionen til vedvarende at overvåge Rumæniens fremskridt på området, eftersom det ikke kun er i vores interesse, men også til gavn for de rumænske borgere. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, på miljøområdet halter Rumænien i dag meget langt efter det, der kræves i EU's lovgivning. Til trods for, at man har fået meget lange overgangsperioder for vigtige miljøbestemmelser, har man ikke gennemført en anden lovgivning. Når man faktisk har gennemført den på en del områder, er det sket på papiret, men ikke i praksis.
Forrige år sendte vi en delegation fra Miljøudvalget til miljøministeriet i Bukarest. Delegationen så på flere af de mere kontroversielle projekter. Vi fik bekræftet vores antagelse om, at det er presserende at øge reformhastigheden på miljøområdet.
Der er et specielt projekt, som jeg synes, at Kommissionen skal holde særligt øje med i disse år. Det handler om Rosia Montana-projektet, der er et forslag om at bygge Europas største guldmine i Rumænien. Det er et projekt, som har enorme indvirkninger på miljøet. Man vil bl.a. skulle anvende store mængder cyanid i dette følsomme område. Det er spørgsmålet, om man vil følge den nuværende EU-lovgivning, f.eks. bestemmelserne om miljøkonsekvensbeskrivelser og vanddirektivet. Spørgsmålet er også, at man vil kunne opfylde det nye direktiv om mineaffald og dets miljøindvirkninger. Jeg vil gerne opfordre Kommissionen til at kigge ekstra grundigt på Rosia Montana for at se, om det virkelig vil lykkes at opfylde EU's miljøkrav, der efter min mening er minimumsstandard og noget, som også lokalbefolkningen kræver overholdt.
Borghezio (IND/DEM ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg tilslutter mig de mange komplimenter til ordføreren, hr. Moscovici, for ligevægten i hans betænkning, hvor han ikke har udeladt nogen af de kritiske punkter i Rumæniens tiltrædelsesproces, men samtidig har givet udtryk for sin klare værdsættelse af den store indsats og de - endnu ikke fuldstændige - resultater, som Rumænien har nået i denne proces.
Parlamentet gav her til morgen grønt lys for, at Tyrkiets tiltrædelsesproces kan begynde. Vi er tilhængere af Rumæniens optagelse af akkurat samme grund, som fik os til at give udtryk for vores stærke modstand mod Tyrkiets tiltrædelse. Rumænien ligger i Europa, og Rumænien har et civilt og politisk samfund, der på trods af unægtelige udsving må betragtes som fuldt kompatibelt med de værdier, som EU bygger på.
Visse områder, hvor man stadig mangler at gøre basale fremskridt, fortjener så afgjort opmuntring og støtte. Det gælder f.eks. den flerårige strategi for bekæmpelse af kriminalitet, spørgsmålet om statsstøtte, som ligger os liberale særligt på sinde, det vanskelige spørgsmål om tilbageleveringen af ejendom og kirker samt moderniseringen af retssystemet, der ikke lader til at være foreneligt med et samfund som det europæiske, som er kendetegnet af systemer, der ikke er under statens direkte indflydelse og kontrol.
Jeg lyttede til talen fra en repræsentant for et politisk parti, der stemte for Tyrkiets tiltrædelse, og som gentog ngo'ernes hårde kritik med hensyn til respekten for menneskerettighederne i Rumænien. Jeg ville gerne have hørt de samme kommentarer for Tyrkiets vedkommende, hvor de så afgjort ville have været mere velbegrundede.
Det er dog absolut nødvendigt at henlede de rumænske myndigheder på det uopsættelige spørgsmål om den illegale indvandring. Et af parlamentsmedlemmerne talte om børnene, som med rette gjorde indtryk på ham under et besøg i Rumænien. Jeg behøver ikke at tage til Rumænien, for man kan bare gå rundt i Torinos, Milanos, Genovas og Roms gader, hvis man vil se rumænske børn, der udnyttes af kriminelle organisationer. Vi er nødt til at sige stop for den illegale indvandring, og Rumænien er nødt til at forsvare sine ydre grænser og samarbejde aktivt for at standse dette fænomen, der ikke gør Eugen Ionescos, Mircea Eliades og mange andre store forfattere og tænkeres samfund ære, et samfund, som er tæt på os, og som vi er fælles om. 
Gál (PPE-DE ).
   - Rumæniens borgere har deres plads i EU, det er der ingen tvivl om. En af grundene til, at vi har brug for hinanden, er, at en tiltrædelse kan føre til, at Unionens grundlæggende principper, decentralisering og lokale selvstyre kan bidrage til at forbedre fremtidsudsigterne for de ungarske mindretal i landet, som udgør halvanden million mennesker. Det drejer sig om opfyldelsen af forpligtelser, og vil Rumænien være i stand til at overtage det regelværk, som alle medlemsstater er forpligtede til at overtage? Unionen synes at være mere eftergivende over for Rumænien end over for de lande, der blev medlemmer i maj. Hr. Moscovicis betænkning indeholder en kritisk gennemgang af, i hvilket omfang Rumænien hidtil har opfyldt kriterierne. Jeg vil gerne rose ham for hans evne til at indgå kompromiser, idet han har indføjet flere af de ændringer, jeg har foreslået, i betænkningen og således styrket sin argumentation. Betænkningen indeholder en gennemgang af områder med alvorlige mangler, herunder retsvæsenets uafhængighed, diskriminerende lovgivning angående valgrettigheder og restituering af kirkens ejendom.
Lad mig uddybe dette endnu mere og udpege nogle af de områder, hvor Rumænien ikke opfylder Københavnskriterierne, og som blev belyst af valgsvindelen den 28. november. Som ungarsk delegeret føler jeg mig forpligtet til at opregne de midlertidige undtagelser på miljøbeskyttelsesområdet, som Rumænien har anmodet om. Ungarerne er foruroligede over disse undtagelser, eftersom de vil få direkte indvirkning på vandkvaliteten i Ungarn, og har følgelig krævet, at den ungarske regering genoptager de nyligt afsluttede forhandlinger om miljøbeskyttelseskapitlerne. Det er netop på grund af den usikkerhed, der er forbundet med sådanne forpligtelser, at jeg her understreger, hvor vigtigt det er at sikre en streng overvågning i perioden mellem tiltrædelsestraktatens undertegnelse og den faktiske tiltrædelse. Hvis det bliver nødvendigt, bør processen for de to lande adskilles, og de bør behandles enkeltvis på grundlag af deres egne resultater. Regelmæssig kontrol med deres fremskridt er meget vigtig, og Parlamentet bør også tage del i denne proces, således at vi kan være sikre på og have tiltro til, at Rumænien til sin tid virkelig er parat til at blive medlem. Jeg hører til dem, der inderligt håber, at vores tvivl vil blive gjort til skamme af Rumæniens positive resultater i den nærmeste fremtid.
Leinen (PSE ).
   - Hr. formand, jeg mener, at præsidentvalget forrige søndag viste, at demokratiet i Rumænien er meget levende, og at det også fungerer. Det har ikke altid været sådan, og det kan vi kun glæde os over. Vi må håbe, at de dynamiske kræfter, som nu er blevet sluppet fri, virkelig anvendes til at fremskynde reformerne, og at politikken ikke obstrueres i Bukarest. Det kan vi kun håbe på.
Jeg var medlem af Rumænien-delegationen fra 1999 til 2004. Hvis man sammenligner 1999 med i dag, så har landet taget et stort skridt fremad. Til trods for al kritikken på enkelte områder må man sige, at den forrige regering, Anastase-regeringen, gjorde meget for Rumænien. Landet har på mange områder foretaget nogle store kvantespring. Man må imidlertid ikke undervurdere, at der stadig resterer meget arbejde for rumænerne. Der er stadig ikke gjort alt for virkelig at opnå den standard, der gælder i EU. Jeg kan også kun gentage, hvad mange kolleger sagde: Et uafhængigt retsvæsen, uafhængigt af den udøvende magt, uafhængigt af de enkelte politiske kræfter, er egentlig en forudsætning for at kunne samarbejde med EU. Her mangler der stadig en del. Jeg håber også, at korruptionen kan bekæmpes bedre. Korruption er tyveri fra borgerne, og den nye præsident har foretaget sig meget på det område, som forhåbentlig ikke kun sigter mod at ramme de små fisk, men også de store fisk. Korruptionen skal bekæmpes uafhængigt af position og status, da det er tyveri fra den rumænske befolkning.
Jeg mener, at det ville være fuldstændig forkert at opbygge nye barrierer nu, både fra rumænsk side og fra vores side. Forhandlingerne bør afsluttes, og jeg takker ordføreren hr. Moscovici for, at han fremlagde en så glimrende betænkning. 2007 skal være året, hvor vi byder Rumænien velkommen i den europæiske familie og således også integrerer Rumænien i de europæiske standarder. 
Hennis-Plasschaert (ALDE ).
   - Hr. formand, jeg er i høj grad tilhænger af Rumæniens tiltrædelse, lad det være sagt straks. Men hver ting til sin tid, og venligst under iagttagelse af de indgåede aftaler. Inden forhandlingerne afsluttes, skal Rumænien simpelthen opfylde de fastsatte betingelser og kriterier. Det er mig derfor også ganske uforståeligt, at Kommissionen i fuldt alvor kan hævde, at Rumænien opfylder de politiske Københavnskriterier, samtidig med at den udførligt beretter om, hvordan den udøvende magt har indflydelse på retsafgørelser, og bekræfter, at korruptionen stadigvæk florerer, ligesom der stadigvæk i vid udstrækning er tale om forskelsbehandling, især af romanibefolkningen.
Europa-Parlamentets ordfører har tilsyneladende heller ingen problemer med i første afsnit i sin betænkning at anføre, at Rumænien opfylder de politiske kriterier, og efterfølgende andetsteds i betænkningen, helt berettiget, at udtrykke bekymring over en række centrale forhold. Derpå drager ordføreren den set med mine øjne helt usandsynlige konklusion, at det vil være både ønskeligt og gennemførligt at afslutte forhandlingerne med tilfredsstillende resultat inden udgangen af 2004.
Sund fornuft fører mig til en ganske anden konklusion, nemlig at Rumænien endnu ikke er så langt, og at forhandlingerne derfor ikke kan afsluttes med tilfredsstillende resultat inden udgangen af 2004. Derfor har vi stillet ændringsforslag 7. Også ændringsforslag 6 og 25 er væsentlige. I ændringsforslag 6 understreger vi, at alle kandidatlandes fremskridt skal vurderes på grundlag af det enkelte lands egne fortjenester, hvorfor det anbefales at basere Rumæniens og Bulgariens tiltrædelse på individuelle tiltrædelsestraktater. Ved ændringsforslag 25 foretages de fornødne ændringer for at bringe første afsnit i betænkningen i overensstemmelse med virkeligheden.
Jeg håber inderligt, at De vil støtte os, således at der sendes et signal til Det Europæiske Råd, inden det er for sent. Det er nemlig netop bekræftet, at Rådet i mellemtiden har afsluttet de formelle forhandlinger med Rumænien. Denne forhandling og afstemningen i morgen er således en skueproces. Inden undertegnelsen af tiltrædelsestraktaten i foråret 2005 skal Europa-Parlamentet imidlertid udtrykkeligt give sin tilslutning hertil. Og den tilslutning er efter min opfattelse ikke givet på forhånd. Det ville glæde mig meget, hvis Europa-Parlamentet udtaler sig klart om, at det er for tidligt og kunstigt at betragte forhandlingerne med Rumænien som afsluttet, hvis Europa-Parlamentet forstår at sætte en stopper for den store vilkårlighed, der kendetegner udvidelsesprocessen, og hvis det holder sig til de indgåede aftaler. Den arbejdsform, vi oplever nu i processen i forhold til Rumænien, vil før eller siden medføre en udhuling af retsstaten og svække Unionen. 
Lundgren (IND/DEM ).
   - Hr. formand, Junilisten hilser Rumænien og Bulgarien velkommen som medlemmer af EU, ligesom vi hilser Tyrkiet, de vestlige Balkanlande og med tiden også Ukraine og forhåbentlig Belarus velkommen.
Samtidig vil vi advare imod de problemer, som EU vil stå over for, hvis vi optager et stort antal medlemmer på meget kort tid - fattige og økonomisk uudviklede lande med kort erfaring i demokrati og retsstatsprincip og med store korruptionsproblemer. EU er konstrueret til økonomisk udviklede lande med stabile demokratier og moderate korruptionsproblemer.
Alene den udvidelse, som netop er blevet gennemført med 10 lande, og som Junilisten var en varm fortaler for, volder problemer. At få fattige lande som Rumænien med i EU, som fortsat trækkes med en uhensigtsmæssig landbrugspolitik og en dårlig forvaltet strukturpolitik, og som selv slås med vanskeligheder med at forhindre sløseri og korruption i sit eget system, er farligt for det europæiske projekts fremtid.
Det kan også vise sig at være farligt for Rumænien. Der er en væsentlig risiko for . Det er også en stor ulempe at komme ind i EU's landbrugssystem og blive låst fast i en økonomisk struktur uden fremtid. Det netop gennemførte valg er imidlertid en stor fremgang for demokratiet i Rumænien, men både Rumænien og EU-landene har grund til at afvente og ikke fremprovokere et alt for tidligt medlemskab. Det kan være i begge parters interesse at vente med fuldgyldigt medlemskab.
Podestà (PPE-DE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg vil gerne takke ordføreren, hr. Moscovici, for at have fremlagt en harmonisk betænkning, hvor han understreger de fremskridt, der er sket i Rumænien i de seneste år. Baronesse Nicholson of Winterbourne mindede med rette om, hvad Rumæniens udgangspunkt var, og hvad der gjorde forløbet vanskeligere for landet. Hr. Moscovici fremhævede dog også de begrænsninger og mangler, som præger situationen i Rumænien i dag.
Parlamentsmedlemmer fra de lande, som kom med i EU den 1. maj i år, opfordrer til en større strenghed. Jeg ville gerne have, at de læste det, der blev sagt her i Parlamentet, da vi inden deres landes tiltrædelse kiggede på, hvor langt de var nået i deres proces mod tiltrædelse af EU. Det er højst sandsynligt, at der også var betydelige mangler på dette tidspunkt, men man anså det under alle omstændigheder for hensigtsmæssigt at muliggøre deres tiltrædelse inden for den fastsatte frist.
Hvad Rumænien angår, har vi også en beskyttelsesklausul, som der ikke var taget højde for i de andre tilfælde. Derfor er det efter min mening rigtigt at give landet en chance for at gøre sit bedste i de næste to år, så det er parat, når tiden er inde til en konkret tiltrædelse af EU.
Der er ingen tvivl om, at disse spørgsmål bekymrer vores medborgere, og det gælder først og fremmest den utilstrækkelige bekæmpelse af organiseret kriminalitet. Hvis vi i vores lande bad manden på gaden om at give udtryk for den frygt, som de ofte har for kriminelle bander, ville vi sikkert finde den nødvendige vilje til at opfordre den rumænske regering til at gøre en indsats i den retning. Sådan som hr. Leinen med rette påpegede, sker er en meget omfattende bekæmpelse af korruption i de lande, som er tæt på at blive optaget i EU.
Jeg vil også gerne komme ind på børnespørgsmålet. Det er et spørgsmål, som jeg har behandlet indgående i de tidligere år sammen med baronesse Nicholson of Winterbourne. Vi bør have fokus på beskyttelsen af børnene. Efter min mening er ordførerens forslag om en international kommission dog en god løsning. Hvis vi vil undgå, at disse børn tilbringer deres barndom og ungdom på gaden i vores byer, eller at de ender på institutioner, er vi nødt til at tænke på de dusinvis af familier, som allerede er i kontakt med disse børn, og som gerne ville give dem deres kærlighed. Vi bifalder således hr. Moscovicis forslag i den forbindelse.
Endelig skal vi huske stabilitetens vigtighed, hr. formand. Vi får se, om resultatet af det valg, der blev afholdt i Bucarest for nylig, gør det muligt at opnå politisk stabilitet. Jeg tror, at det er vores alle sammens ønske, for kun stabiliteten giver os håb om, at Rumænien bliver i stand til at holde sine løfter. 
Neyts-Uyttebroeck (ALDE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, hr. minister, kære kolleger, jeg vil først og fremmest lykønske hr. Moscovici med den fremragende betænkning, som - hvilket han selv påpegede - på en gang er ærlig og klar, og som ikke ignorerer de fejl og mangler, som vi alle kan konstatere stadig findes i Rumænien, som f.eks. pressefriheden, som lader meget tilbage at ønske - og jeg udtaler mig forsigtigt - forsinkelserne med henblik på at sikre, at retsvæsenet og politiet er uafhængige, og den stadig alt for udbredte korruption.
Kære kolleger, jeg startede min erhvervskarriere som sproglærer, og når jeg rettede eksamensopgaver eller andre opgaver, opdagede jeg, at jeg efterhånden, som jeg foretog rettelserne, blev mere og mere streng, og at jeg ved de sidste opgaver var meget mere streng end ved de første opgaver. Derfor rettede jeg de første igen for at være sikker på, at jeg havde været retfærdig nok. Når jeg lytter til nogle af mine kolleger, og når jeg kommer i tanke om forhandlingen i formiddag, spørger jeg mig selv, om ikke vi er ved at gøre det samme, for det lader til, at vi stiller stadig større krav for hver udvidelse.
Betyder det, at der ikke er problemer? Naturligvis ikke. Jeg har nævnt dem, og ordføreren har klart udpeget, hvor de findes, og at det er nødvendigt med væsentlige forbedringer.
Kære kolleger, jeg har et godt kendskab til Rumænien, og jeg har ved flere lejligheder haft mulighed for at opfordre de rumænske ledere fra alle politiske fløje til hurtigt at indlede reformer og gennemføre den nødvendige lovgivning og de nødvendige bestemmelser.
Jeg stemmer som flertallet af medlemmerne i min gruppe for anbefalingerne i Moscovici-betænkningen. Jeg gør det ikke udelukkende af sympati for Rumænien, hvor jeg har mange gode venner og veninder, men også fordi jeg fuldt ud kan støtte de fremskridt, der er sket siden mit sidste besøg i landet i februar 1990, og fordi jeg har set de friske spor af de voldelige begivenheder, der fandt sted i slutningen af sidste år.
Vi skylder vores venner forståelse og sympati og ikke vag overbærenhed og ligegyldighed. Det har altid været min holdning til Rumænien, og det vil det fortsat være. Min positive holdning er grundlæggende en holdning med årvågen sympati. Jeg ønsker, at Europa-Parlamentet får den samme holdning.
Ferber (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Rådet, hr. kommissær, kære kolleger, jeg mener, at der efterhånden er behov for at udvise større ærlighed her. Jeg er hr. Lagendijk meget taknemmelig for, at han krævede det, også selv om vi kom frem til noget andet med hensyn til Tyrkiet. Han har fuldstændig ret i, at vi også skal kræve ærlighed i forbindelse med Rumænien.
Det betyder efter min mening, at vi skal tage afsked med et par dogmer. Det første er, at frister, der blev fastsat på et tidligere tidspunkt, betragtes som mere hellige, end det fremskridt, der er opnået, eller øjeblikkets realiteter. Jeg siger det klart og tydeligt, at vi vil gøre os selv en bjørnetjeneste, hvis vi holder fast ved datoen 1. januar 2007 for Rumæniens tiltrædelse.
For det andet - og hr. rådsformand, her henvender jeg mig især til Dem, fordi vi jo også havde den fornøjelse at forhandle om budgettet med hinanden - taler vi om et tidsrum, hvor vi endnu ikke ved, hvor mange penge vi vil have til rådighed, fordi vi fra 1. januar 2007 anvender nye finansielle overslag. Hvis De holder fast ved Deres andet dogme, nemlig 1 %, vil vi ikke kunne magte det hele. Vi kan ikke på den ene side sige, at Europa bliver stadig større, og at opgaverne bliver stadig flere, men midlerne stadig færre. Så vær dog ærlig, og giv udtryk for, at vi ikke kan finansiere det. Lad os først forhandle os frem til de finansielle overslag, og lad os så derefter se, om regnestykket går op.
For det tredje, og det siger jeg også klart og tydeligt, hørte jeg netop i alle talerne, hvilke problemer vi fortsat står over for, ikke vi, men derimod Rumænien, og det er på områder som korruption, demokrati og retsstatsprincip. Ja, hvad taler vi om, når vi taler om et EU-medlemskab? Er det ikke en forudsætning ifølge det, som vi hørte i dag ved middagstid? Det er ikke forudsætningen for at indlede forhandlinger, sagde et flertal i Parlamentet. Jeg mener imidlertid, at det forholder sig anderledes. Ultimativt, før vi modtager en tiltrædelsestraktat her - hvilket er stillet os i udsigt inden for de næste seks måneder - skal alt være på plads. Vi lyver for os selv, hvis vi fortsat lader, som om overvågningsprocesser og klausuler, som blev inkorporeret, men aldrig vil blive anvendt, fordi de kræver ensstemmighed i Rådet, er nok til at retfærdiggøre vores tillid hertil og overbevise os om, at det nok skal blive godt alt sammen.
Derfor appellerer jeg til Dem, hr. rådsformand, når det handler om konklusionerne på fredag. Jeg ved, at De har et problem, fordi De ikke kan fremvise ret meget. Det er der imidlertid ikke nogen, som bebrejder Dem. I det halve år, hvor De havde rådsformandsskabet, var Europa ikke så handlekraftigt. Vi havde valg til Europa-Parlamentet, og derefter gik der et stykke tid, før Kommissionen kom til ære og værdighed. Det kan man ikke klandre rådsformandsskabet for. Men De er ansvarlig for, at vi ikke lyver for os selv hvert halve år. Hermed menes, at vi ikke påstår, i Rådets dokumenter, at der nu igen er opnået væsentlige fremskridt og forbedringer, når det ikke er tilfældet.
Derfor appellerer jeg til Dem om at være ærlig i forbindelse med konklusionerne på fredag. Og min appel til Parlamentet lyder: Lad os stemme ærligt om dette emne i morgen. 
Davies (ALDE ).
   - Hr. formand, vi kan godt lide at tale om Europa som et værdifællesskab. Hvordan passer det sammen med beslutningen om at lade Rumænien komme ind i EU om bare to år, medmindre det tilfældigvis bliver udsat med blot 12 måneder, hvilket næppe er sandsynligt, eftersom vi har hørt i dag, at Rådet har siddet Kommissionens bekymring overhørig i de afsluttende kapitler, et sørgeligt eksempel på realpolitikkens sejr over principper, som det nederlandske formandskab skulle skamme sig over?
En af mine kolleger sagde tidligere, at vi er for hårde ved Rumænien. Hvor bløde ønsker hun, at vi skal være? Kommissionen medgiver selv, at Rumænien lider under alvorlig og udbredt korruption; det har et retsvæsen, som hverken er effektivt eller uafhængigt; det har ingen sand pressefrihed; det kan ikke gennemføre EU's på lokalt og regionalt niveau; det kan ikke forhindre hvidvaskning af penge; det tillader, at fanger bliver dårligt behandlet; det håndhæver ikke love mod handel med børn og kvinder til prostitution. Alligevel er det et land, som tilsyneladende nu er så tæt på at opfylde EU's værdier, at vi sætter det på kurs mod tiltrædelse. Det er ikke så underligt, at EU bliver beskyldt for ikke at kunne sige nej til nogen, når det ikke har højere ambitioner.
Kommissæren har sagt, jeg citerer fra hans svar til Parlamentet for nylig: "Det er sandsynligt, at Rumæniens fremtidige fremskridt vil blive fremskyndet af dets tiltrædelse af EU". Men hverken han eller nogen af os ved, om det vil vise sig at være rigtigt. Hidtil har vi været heldige. Medlemskab af EU har haft en tendens til at gøre rådne æbler sunde, men måske vil vi nå til et punkt, hvor de rådne æbler smitter resten. Man behøver bare at se på Litauen, som ligger næsten i toppen i verdensligaen for korruption, eller på Det Forenede Kongerige, som spærrer folk inde uden anklage eller rettergang, for at forstå, at Europa meget let kan komme til at lade sine værdier blive svigtet indefra.
Vi har ikke en effektiv mekanisme til at håndtere eksisterende medlemsstater, som stiltiende forkaster principperne om god forvaltningsskik. Måske kan kommissæren tage skridt til at opbygge en sådan mekanisme.
Jeg ønsker den nye rumænske regering alt godt. Resultatet af valget sidste søndag giver håb om reformer, selv om man ikke kan takke hverken Kommissionen eller Rådet for resultatet, de gik begge den tidligere kyniske regerings ærinde.
Rumæniens problemer stikker dybt. Når først ansøgere har fået lov til at komme gennem døren til EU, er Kommissionen frataget sine bedste våben til at sikre en forandring. I stedet for at udnytte muligheden for at lægge et maksimalt pres på for at opnå reformer, er vi åbenbart fast besluttet på at sætte landet på et spor, som fører til automatisk tiltrædelse. Rumænien bør tiltræde EU, men det skal gøre det, når det opfylder EU's værdier. Det ville være en alvorlig fejltagelse at fastsætte en optagelsesdato nu. 
Papastamkos (PPE-DE ).
   - Hr. formand, Bulgarien og Rumænien er nok ikke tjent med, at vi her i disse dage både i Europa-Parlamentet - og om et par dage i EU's Europæiske Råd - drøfte et evt. tyrkisk medlemskab. Jeg tror, at udsigterne i forbindelse med Tyrkiet er noget, der fylder meget både i vores politiske formuleringer og i vores afvejninger.
Først vil jeg gerne nævne det aktuelle, konkrete valgresultat i Rumænien, som blev endeligt i går. Udnævnelsen af den nye præsident og hans modkandiats accept af valgresultatet fjerner alle de tvivl, der måtte have været i forbindelse med valgproceduren.
Imidlertid er den nye præsident nødt til at have stærk støtte fra parlamentet, så de løfter, Rumænien har givet EU, øjeblikkeligt kan blive indfriet. Og på grund af den næsten lige fordeling af de førende politiske kræfter i det rumænske parlament er det nødvendigt, at alle samarbejder, og at der gøres en seriøs fælles indsats for at fortsætte den europæiske integration.
Den fremgang med at opfylde de politiske og økonomiske optagelseskriterier, der - som jeg ser det - er sket i Rumænien, og vel at mærke på kort tid, er væsentlig. Vi må dog ikke se bort fra, at det er nødvendigt med endnu flere radikale reformer med vægt på effektiv bekæmpelse af korruption og på ændringer inden for den offentlige forvaltning og retssystemet med det formål at sikre domstolenes reelle uafhængighed. Endvidere skal der træffes flere foranstaltninger inden for grænsekontrol og asyl- og indvandringspolitikken, og der skal ske en mere drastisk bekæmpelse af organiseret kriminalitet og korruption.
På det økonomiske plan vurderes det bl.a. at være nødvendigt at sikre makroøkonomisk stabilitet, at rationalisere statens rolle i økonomien og indføre effektive politikker for regional udvikling og udvikling af landbruget, men også politikker for større regional integration og samarbejde med landene i Sydøsteuropa. Min personlige vurdering er, at det med Kommissionens støtte og naturligvis under forudsætning af, at indsatsen intensiveres, er realistisk, at Rumænien vil være i stand til bedre at opfylde kriterierne og leve op til EU's værdier og principper og således vil kunne undertegne en tiltrædelsesaftale samtidig med Bulgarien. 
Jäätteenmäki (ALDE ).
   - Hr. formand, jeg ønsker først at takke min kollega, hr. Moscovici, for en udmærket betænkning, som tager hensyn til de forskellige synspunkter. Kandidatlandene skal behandles lige og retfærdigt. Rumænien skal opfylde de forpligtelser, landet har fået pålagt, som de andre gjorde det, da de tiltrådte Unionen. Vi stiler ikke mod perfektion her, ingen af Unionens nuværende medlemsstater er perfekte.
Der er i dag blevet nævnt en række problemer vedrørende Rumæniens indre anliggender og retsvæsen. Hr. Basescu, der vandt præsidentvalget i Rumænien, lovede i sin sejrstale rumænerne en utilsmudset administration og en uafhængig offentlig sektor. Det løfte skal tages alvorligt og holdes. Vi bør tilskynde Rumænien til at gennemføre reformer.
Jeg ønsker at understrege, hvor vigtigt det er, at vi fremmer menneskerettighederne i fremtiden. Vi bør ikke kun være opmærksomme på, om den offentlige administration er levedygtig, men tillægge menneskerettighederne lige så stor eller større betydning. Handel med mennesker er et område, hvor der bør være nultolerance både i Rumænien og alle andre steder i Europa. Desværre er selv de nuværende medlemsstaters troværdighed på dette område under pres. Vi kan ikke opstille en tolerancemargen for handel med mennesker, det skal være fuldstændig forbudt. Rumænien bør også modtage støtte til gennemførelsen af den nye lov om beskyttelse af børn.
Endelig ønsker jeg at takke kommissær Rehn for hans tilsagn om at holde Parlamentet underrettet. Efter min opfattelse er det et meget vigtigt punkt. Rumænien skal være parat til medlemskab, men de nuværende medlemsstater skal også være parate til at acceptere Rumænien som medlem, og en dialog mellem Kommissionen og Parlamentet skal kunne fremme bestræbelserne i denne retning. 
Hennicot-Schoepges (PPE-DE ).
   - Hr. formand, det rumænske folk har netop stemt for en politisk ændring for anden gang siden revolutionen. Er det ikke bevis på, at demokratiet virker i dette land, som både har lidt under diktatur og kommunisme?
Rumænien kan af den grund ikke sammenlignes med andre lande, for eftervirkningerne af den dobbelte undertrykkelse er endnu ikke forsvundet. Der skal stadig gå adskillige generationer, inden de tåbelige beslutninger, der blev truffet af diktatoren og det hemmelige politi, Securitate, ikke længere har indvirkning på indbyggernes adfærd.
I betænkningen nævnes problemet med Securitate ikke, selv om det er et stort problem for de menneskelige ressourcer. Rumænien har endnu ikke overvundet denne vanskelige periode. Hr. formand, har vi tænkt på, at de unge, der ikke er født under diktaturet, endnu ikke er blevet voksne? Hvor skal befolkningen hente uafhængige, rene menneskelige ressourcer, som ikke har været tæt på diktatoren, som ikke er tilhængere af den kommunistiske tankegang, og som ikke har været med i Securitate, til opbygning af de myndigheder, der kan sikre den uafhængighed, som vi kræver?
De fremskridt, der er sket med henblik på tiltrædelsen af EU, skal ses ud fra to synspunkter, nemlig viljen til ændringer af den politiske klasse og evnen til at gennemføre dem i praksis.
Jeg har problemer med forslaget om at udsætte Rumæniens tiltrædelse, som blev stillet af de personer, der her til formiddag var for Tyrkiets tiltrædelse. Jeg synes, det er meget arrogant. Der er kun gået 15 år siden revolutionen i Rumænien, og den kunne lige så godt have udviklet sig til borgerkrig. Vi må derfor håbe, at det lykkes for præsident Basescu at danne en koalition, som er optaget af nationale interesser snarere end af de forskellige politiske partiers profil. Og selv om det ikke lykkedes for præsident Iliescu og præsident Constantinescu, som har været medlemmer af Det Europæiske Folkeparti, at indføre alle de nødvendige reformer, skal det dog alligevel anerkendes, at de sikrede en relativ stabil institutionel situation i landet.
I stedet for at påtage os rollen som strenge skolelærere burde vi i stedet udvise lidt respekt for de bestræbelser, der allerede er gjort, og give en reel vurdering af det, som stadig mangler at blive gennemført.
Hr. formand, 2007 bliver under alle omstændigheder et stort år for Rumænien, for i 2007 bliver den rumænske by Sibiu sammen med Luxembourg Europas kulturelle hovedstad. Det er et forslag fra den luxembourgske regering, som blev vedtaget ved fælles beslutning af Rådet og Kommissionen.
Den store multikulturelle og multietniske rumænske kulturarv vil helt sikkert gavne den europæiske kultur, og Rumænien skal også ses ud fra dets kulturelle rigdomme og potentialet i en befolkning, der er blevet mishandlet af en gal diktator og af en totalitær ideologis skadevirkninger.
Hr. formand, jeg stemte her til formiddag for indledningen af forhandlingerne med Tyrkiet. Jeg er for Rumæniens tiltrædelse, og jeg støtter alt det, som vi kan gøre for at nå dette mål. Jeg tror, at ordføreren har draget de rette konklusioner af betænkningen, og det takker jeg ham for.
Sbarbati (ALDE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, jeg vil gerne takke hr. Moscovici for hans glimrende betænkning.
Med Rumæniens og Bulgariens tiltrædelse gennemfører vi den femte udvidelsesrunde, som skaber et større og demokratisk Europa, der kan få indflydelse på den internationale politiske scene som et sted med store muligheder og dybe bekymringer, et Europa, som er kendetegnet af, at det er borgernes Europa. Europa repræsenterer således ikke kun et område med frihandel, fri bevægelighed og en fælles valuta, men først og fremmest evnen til og ønsket om på en fredelig måde at eksportere en model med en retsstat, beskyttelse af minoriteter og menneskerettigheder, bæredygtig udvikling og en effektiv økonomi og finans, der fremmer samhørigheden.
Dette fremgår af både ånden og ordlyden i forfatningstraktaten og Nice-chartret. Derfor ser vi med positive øjne på de fremskridt og den gradvise forbedring, som Rumænien - sådan som hr. Moscovici har angivet - har opnået på de forskellige områder, når det gælder opfyldelsen af Københavnskriterierne, f.eks. respekten for minoriteterne, både ungarerne og romanibefolkningen. Rumænien skal dog gøre hurtige fremskridt, hvis landet skal opfylde alle tiltrædelseskriterierne, navnlig hvad angår EU' .
Strukturinterventioner er ikke tilstrækkelige til at bekæmpe fattigdommen. Korruption skal også bekæmpes ved hjælp af forebyggende foranstaltninger, og alle love skal overholdes. Endelig er det efter vores mening positivt, at man har forbedret lovgivningen om børns beskyttelse og om internationale adoptioner. Hvad adoptionerne angår, vil jeg gerne opfordre de rumænske myndigheder til hurtigst muligt at finde en løsning på problemet med forsinkede adoptioner, da det forhindrer børnene i at få den familie, de har ret til.
Med udgangspunkt i en universal ret, som er et af forfatningstraktatens stærke punkter, og foruden oprettelsen af en international kommission, som kan gå i gang med arbejdet med det samme, vil jeg bede de nyvalgte rumænske myndigheder om ikke at spilde værdifuld tid og give disse børn en julegave, nemlig forældre, som allerede elsker dem, og som de kan skabe en bedre fremtid med i et fredens Europa. 
Nicolaï,
    Hr. formand, jeg vil gøre det kort. Jeg har hørt mange positive bemærkninger, og jeg er enig i de fleste. Der er naturligvis også blevet givet udtryk for mange bekymringer, og mange af dem er jeg også enig i.
Der har været nogle noget kritiske bemærkninger, som jeg ikke er enig i, fra hr. Ferber, hr. Lagendijk og andre om, at Rumænien ikke er klar til at afslutte forhandlingerne. Jeg vil gerne understrege, at vi som formandskab og som Råd baserer vores holdning på Kommissionens vurderinger.
Rumænien er ikke klar til optagelse, og derfor mener vi, det er vigtigt at have to år mere til at opnå hele rammen for forhandlingerne, som vi diskuterede før, med ekstra garantier og ekstra sikkerhedsforanstaltninger.
Som svar på hr. Lagendijks bemærkninger behøver vi ikke enstemmighed i Rådet for at bruge denne ekstra sikkerhedsklausul, altså muligheden for at udsætte tiltrædelsen med maksimalt et år. Nej, netop inden for retlige og indre anliggender, som han nævnte, som mange medlemmer nævnte, og inden for det følsomme konkurrenceområde behøver vi kun et kvalificeret flertal for at bruge den ekstra sikkerhedsklausul.
Ordføreren hr. Moscovici, hr. Meijer og andre kom med nogle bemærkninger om signaler fra Rumænien om, at den nyvalgte præsident ønsker at genforhandle resultaterne. Det lader til, at den nyvalgte præsident er kommet med nogle kritiske bemærkninger om idéen om at genåbne nogle kapitler. Vi har erfaret fra Bukarest, at hr. Basescu lægger vægt på, at disse bestræbelser bliver gjort før januar 2007, hvilket ikke levner mulighed for at genåbne de endelige resultater af forhandlingerne.
Som et kort svar til hr. Ferber om de økonomiske konsekvenser af tiltrædelsen vil jeg gentage, hvad jeg sagde om Bulgarien. De økonomiske konsekvenser er allerede taget med i finanspakken for 2007-2009, uafhængigt af det nye finansielle overslag.
Lad mig slutte med at lykønske hr. Moscovici. Hans betænkning behandler alle de vigtige områder på en konstruktiv og uvildig måde. 
Rehn,
    Hr. formand, jeg ønsker ligesom rådsformanden at takke hr. Moscovici og fremsætte en eller to bemærkninger samt besvare de spørgsmål, der er blevet stillet under denne forhandling.
Hr. Tabajdi anførte, at han værdsatte Kommissionens objektivitet og upartiskhed. Det takker jeg ham for og understreger, at det fremover bør være retningsgivende for al udvidelsespolitik. Efter sidste års store tilbageskridt bør vi efter min opfattelse nu gå gradvist og støt fremad, hvad angår udvidelsen af det europæiske område med fred og demokrati. Vores forhandlinger med kandidatlandene vil blive gennemført gradvist, forsigtigt og grundigt.
Jeg har i denne forbindelse generelt forståelse for hr. Febers synspunkter. Det er en skam, han ikke havde tid til at høre mit svar. Eftersom hr. Ferber krævede ærlighed fra EU' side, dvs. vores egen, er jeg enig i, at vi bør evaluere følgerne af alle beslutninger, der bliver truffet om udvidelser, og at vi nødvendigvis bør fastholde kriterierne. Det er da også årsagen til, at vi har foreslået en sikkerhedsklausul i kapitlerne om retlige og indre anliggender og om konkurrence. Denne sikkerhedsklausul kan iværksættes med kvalificeret flertal, hvilket gør den troværdig, og den vil tilskynde Rumænien til at arbejde og kæmpe for at opnå resultater.
Flere talere har også med rette beskæftiget sig med de fremtidige udfordringer for Rumænien, herunder forbedring af miljøet og mindretallenes stilling såvel som øget bekæmpelse af korruption og kriminalitet. Der er tale om områder, som vi holder under vedvarende overvågning og vil behandle mere detaljeret, når overvågningsrapporten udkommer i august måned næste år. Til den tid vil vi skulle evaluere de fremskridt, der sker i de kommende måneder. Rumæniens nye regering har nu en enestående chance for at bevise, at den virkelig kan opfylde sine forpligtelser og reformere samfundet og institutionerne.
Hr. Davies og fru Jäätteenmäki påpegede, at også de nuværende medlemsstater lader tilbage at ønske, hvad angår retsstatsprincippets overholdelse. Det kan jeg kun tilslutte mig. Disse spørgsmål hører dog ikke under udvidelseskommissærens ansvarsområde, og det ville være bedre at rejse disse spørgsmål via traktatbrudsproceduren eller et sagsanlæg for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Jeg vil afslutningsvis takke ordføreren, hr. Moscovici. Jeg er enig med både ham og hr. Szent-Ivány i, at det er både i EU's og Rumæniens interesse, at Rumænien er parat i 2007. Det afhænger i første instans af, om rumænerne er villige og i stand til at reformere landet og samfundet. Kommissionen vil for sin del give al den støtte, der er mulig, for at sikre, at Rumænien øger sin indsats, og forhindre anvendelsen af den netop omtalte sikkerhedsklausul. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet. Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.30. 

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B6-0136/2004).
Vi behandler en række spørgsmål til Rådet.
Jeg vil gerne først gøre et forhold klart. I henhold til vores forretningsordning skal et medlem, der har indskrevet sig til et spørgsmål, men som ikke kan være til stede, personligt anmode om at blive repræsenteret af en stedfortræder. Præsidiet kan ikke godtage stedfortrædere på anmodning fra tredjemænd, eksempelvis fra de politiske gruppers generalsekretærer. Anmodningerne om stedfortræder for de medlemmer, der har indgivet spørgsmål nr. 4 og 7, hr. Aylward og hr. Ryan, kan derfor ikke godtages, og såfremt spørgerne ikke er til stede, når disse spørgsmål skal bevares, anses spørgsmålene derfor for bortfaldet.
Før De besvarer det første spørgsmål, hr. minister, vil jeg i alle tilfælde gerne minde forsamlingen om, at dette møde, sådan som hr. Vidal-Quadras meddelte i morges, undtagelsesvist skal afsluttes kl. 18.30, fordi Rådets repræsentant har uopsættelige forpligtelser. 
Formanden.
Mange virksomheder fra de nye medlemsstater, der importerer aluminium fra Rusland og de øvrige SNG-lande, har anmodet deres EP-medlemmer om at tage skridt til at få afskaffet eller reduceret afgiften på 6%, da den økonomiske situation inden for denne gren af polsk industri som følge heraf er blevet væsentligt forværret. Højere produktionsomkostninger og salgspriser har gjort polske virksomheder mindre konkurrencedygtige på det barske europæiske marked. Mulighederne for at købe afgiftsfri aluminium fra lande med fordelagtige aftaler med Den Europæiske Union er urentable for små og mellemstore virksomheder.
Vil Rådet snarest muligt iværksætte foranstaltninger for at beskytte lukningstruede polske virksomheder?
Nicolaï,
    Rådet henviser det ærede medlem til det svar, som Rådet gav på spørgsmål H-0399/04 af Ryszard Czarnecki under spørgetiden den 17. november 2004, hvor Rådet foreslog, at det ærede medlem skulle rette sit spørgsmål til Kommissionen. 
Tomczak (IND/DEM ).
   - Hr. formand, hr. Nicolaï, jeg ønsker at informere Dem om, at jeg stillede et spørgsmål til Kommissionen, men desværre ikke fik et tilfredsstillende svar. Jeg vil med Deres tilladelse tilkendegive min utilfredshed med det foruroligende rod, der eksisterer på dette område, såvel som de bureaukratiske hindringer, der meget vel kan være tilsigtede. Det er ikke let at finde frem til det organ, der har kompetence til at træffe afgørelser vedrørende import af aluminium fra Rusland og landene i Samfundet af Uafhængige Stater. Polen har gentagne gange anmodet Kommissionen om at nedsætte disse toldafgifter, men disse anmodninger er desværre blevet afvist uden nogen klar eller konkret begrundelse. Det er årsagen til, hr. Nicolaï, at jeg appellerer til Dem og anmoder Dem om at gribe ind i denne sag for at hjælpe både polske entreprenører og entreprenører i andre lande. 
Nicolaï,
    Jeg vil gentage, at dette emne udelukkende henhører under Kommissionens kompetenceområde, så jeg kan ikke besvare spørgsmålet. 
Formanden.
Den 29. oktober 2004 oprettedes Euroregionen Pyrenæerne-Middelhavsområdet (Katalonien, Aragonien, De Baleariske Øer, Midi-Pyrénées og Languedoc-Roussillon) som et område for samarbejde, især med hensyn til infrastrukturer inden for jernbanetrafik, luftfart, logistik, innovation og forskning, mellem regioner, der også er villige til at åbne dørene for nye regioner.
Denne Euroregion har ikke og vil heller ikke få nogen form for politisk indhold, da dette ville være i strid med selve konceptet for denne nye juridiske person, der vil koncentrere sine bestræbelser om at samarbejde på ovennævnte områder.
I den forbindelse bedes Rådet gøre nærmere rede for, hvilken rolle Den Europæiske Union tiltænker denne Euroregion? Og mere konkret bedes Rådet oplyse, ud fra hvilke kriterier regionen vil komme til at deltage i udformningen af EU's politikker, og hvilken forvaltnings- og kontrolmæssig kapacitet den vil få med hensyn til de fællesskabsmidler, der er og vil blive tildelt til fremme og udvikling på regionalt plan, navnlig til Euroregionen Pyrenæerne-Middelhavsområdet?
Nicolaï,
    Rådet minder om, at Rådets forordning (EF) 1260/1999, som fastsætter generelle bestemmelser for strukturfondene, fastsætter fællesskabsinitiativer som et af de regionalpolitiske instrumenter inden for strukturfondenes rammer.
I den nuværende programmeringsperiode for 2000-2006 er der fire fællesskabsinitiativer. Et af dem er Interreg. Det omfatter grænseoverskridende transnationalt og interregionalt samarbejde med det sigte at fremme en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig udvikling af hele EU's område. Interreg III har tre sektioner, som tager sig af grænseoverskridende samarbejde, nemlig fremme af en integreret regionaludvikling mellem grænseregioner, tværnationalt samarbejde, som bidrager til et integreret og harmonisk territorium i hele EU, og endelig interregionalt samarbejde for at forbedre politikker og teknikker for den interregionale økonomiske udvikling. Derfor ville euroregionen Pyrenæerne-Middelhavet kunne drage nytte af støtten fra dette fællesskabsinitiativ under de procedurer, som Kommissionen har fastlagt.
Rådet minder også om, at Kommissionen har foreslået at oprette et instrument for europæiske grupperinger af grænseoverskridende samarbejde, med titlen . Dette instrument vil få retssubjektivitet for at overvinde de forhindringer, der kan stå i vejen for grænseoverskridende samarbejde. Dette spørgsmål bliver nu undersøgt af de forberedende organer i Rådet, og det vil også skulle overvejes af Europa-Parlamentet i forbindelse med den fælles beslutningstagning. 
Ayala Sender (PSE ).
   - Jeg vil gerne minde om, at der findes omkring 100 euroregioner i Europa, og at de netop i kraft af fællesskabsinitiativet Interreg, der nu ydermere bliver til et mål, har en særlig interesse.
Jeg vil gerne spørge rådsformanden, om han ikke mener, at euroregionerne, f.eks. euroregionen Pyrenæerne-Middelhavsområdet, er essentielle, både fordi de bidrager til at fjerne de hindringer, som grænserne udgør for den økonomiske og sociale udvikling, og fordi de giver indhold til det princip om territorial samhørighed, der nu er indskrevet i den europæiske forfatning, som medlemsstaternes 25 regeringsrepræsentanter har undertegnet, og som derfor fortjener al mulig større fra EU.
Ortuondo Larrea (ALDE ).
   - Hr. formand, vi har ved flere lejligheder modtaget klager fra europæiske regioner, fordi det er de statslige regeringer, der fordeler midlerne fra Samhørighedsfonden og endda fra strukturfondene, og nogle gange favoriserer de de regioner, der har samme politiske farve som den statslige regering.
Hr. Barnier, der dengang var kommissær for regionalpolitik, fortalte os om et instrument, som regionerne kan få direkte adgang til uden at skulle via de statslige regeringer. Jeg ved ikke, om det initiativ fra de europæiske grupper for grænseoverskridende samarbejde, som Rådet har på bordet, og som også kommer til Parlamentet, er det instrument, som hr. Barnier henviste til.
Er Rådet enig i, at regionerne skal have direkte adgang til finansieringen uden at skulle gå via de statslige regeringer? 
Nicolaï,
    Jeg forsøgte at få det hele med i mine indledende bemærkninger, men jeg vil tilføje, at medlemstater og regionale og lokale myndigheder har haft store vanskeligheder med at udføre forvaltningshandlinger inden for grænseoverskridende samarbejde, transnationalt samarbejde og interregionalt samarbejde i forbindelse med forskellige nationale love og procedurer. Det kræver passende foranstaltninger på EU-/fællesskabsniveau at nedbringe vanskelighederne. En harmonisk udvikling af hele fællesskabsområdet og forstærket økonomisk, social og territorial samhørighed kræver et stærkere samarbejde hen over grænserne og vedtagelse af foranstaltninger til at forbedre gennemførelsesbetingelserne for grænseoverskridende samarbejde. 
Formanden.
Dagen efter præsidentvalget anerkendte USA's regering ensidigt og pludseligt, idet den fuldstændigt ignorerede Den Europæiske Union og Grækenland, den tidligere jugoslaviske republik Makedonien som "Republikken Makedonien". Dette skridt vil sabotere den dialog, der for øjeblikket føres på basis af den midlertidige aftale, der er truffet under FN's generalsekretærs auspicier, med henblik på at finde et for alle parter acceptabelt navn til den tidligere jugoslaviske republik Makedonien.
Eftersom EU understøtter dialogbestræbelserne på grundlag af den "midlertidige aftale" bedes Rådet besvare følgende: Hvilke foranstaltninger agter Rådet at træffe for at sikre, at den reelle dialog, der foregår mellem parterne for at finde en acceptabel løsning på problemet, kan fortsætte?
Nicolaï,
    Som svar til det ærede medlem vil Rådet understrege, at det ikke har ændret holdning som følge af USA's beslutning om at anerkende Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien under dens konstitutionelle navn.
På det første møde i stabiliserings- og associeringsrådet mellem EU og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien i september 2004 konstaterede Rådet, at der fortsat var uenighed om navnet på Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, og opmuntrede Grækenland og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien til at finde en løsning, som var acceptabel for begge parter, inden for rammerne af FN's Sikkerhedsråds resolution 817/93 og 845/93. I en fælles pressemeddelelse fra EU's forum om det vestlige Balkan i november 2004 mindede udenrigsministrene fra EU og fra Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien om behovet for, at alle parter enedes om at finde fælles acceptable løsninger og endelige aftaler om endnu uafsluttede spørgsmål med nabolande. 
Papadimoulis (GUE/NGL ).
   - Hr. minister, jeg vil tillade mig at vende tilbage med et tillægsspørgsmål: Er det Rådets vurdering, at denne mangeårige uafklarede situation med hensyn til navnet vil kunne skabe problemer for landets ønskede videre tilnærmelse til de europæiske institutioner? Hvilke yderligere aktiviteter agter Rådet at iværksætte for at overtale Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedoniens regering til under samtalerne i New York at indtage en mere konstruktiv holdning i forhandlingerne for at finde frem til en løsning, som alle kan acceptere? 
Nicolaï,
    Det er mere eller mindre et andet spørgsmål, og jeg har ikke noget at tilføje til det, jeg lige har sagt. 
Formanden.
   - Da spørgeren ikke er til stede, bortfalder spørgsmål nr. 4.
Kan Rådet gøre klart rede for hvilke bestræbelser Den Europæiske Union vil udfolde i de kommende måneder for at påvirke den amerikanske regering til fuldt ud at leve op til de politiske forpligtelser i Kyoto-Protokollen?
Kan Rådet klart og tydeligt oplyse hvilke bestræbelser Den Europæiske Union vil udfolde internationalt for at sikre at alle lande i verden lever op til de klare og utvetydige forpligtelser i Kyoto-aftalen?
Hvis Den Europæiske Union skal blive mere konkurrencedygtig, så må alle befolkningsgrupper i Europa have adgang til nye teknologier. Den Europæiske Union har forpligtet sig på at gennemføre hvad der kaldes IDABC-programmet; dette er konstrueret med henblik på at fremme brugen af internettet i alle offentlige myndigheder. Det indgår i det paneuropæiske initiativ om e-forvaltningstjenester til offentlige myndigheder.
Kan Rådet gøre klart rede for hvilke fremskridt der er sket i gennemførelsen af dette program, som er en så central komponent i bestræbelserne på at gøre informationsteknologier mere tilgængelige i Europa?
Nicolaï,
    Rådet vil gerne informere det ærede medlem om, at gennemførelsen af IDABC-programmet hører under Kommissionen, som får hjælp til dette af det fælleseuropæiske organ . Rådet vil også gerne gøre opmærksom på, at IDABC-programmet først træder i kraft den 1. januar 2005, og at gennemførelsen af programmet som sådan altså ikke er begyndt endnu.
Rådet opfordrer det ærede medlem til at rette dette spørgsmål til Kommissionen for at få flere detaljer om forberedelsen af programmet. Rådet har kendskab til, at Kommissionen har iværksat to undersøgelser under IDA-programmet. Den ene undersøgelse forsøger at klarlægge behov og fordele for erhvervslivet og borgerne for fælleseuropæiske e-forvaltningstjenester for at sikre en målrettet model for leveringen af en fælleseuropæisk tjeneste. Den anden undersøgelse forsøger at identificere fremtidige infrastrukturtjenester, som vil være nødvendige for at støtte de fælleseuropæiske e-forvaltningstjenester.
Rådet har også kendskab til, at Kommissionen i forbindelse med forberedelsen af IDABC-programmet arrangerer en konference, som skal finde sted i Bruxelles den 17. og 18. februar 2005, og som skal sætte fokus på kravene til fælleseuropæiske e-forvaltningstjenester for borgere og erhvervsliv og på de faktorer, der er nødvendige for at gennemføre dem. 
Crowley (UEN ).
   - Jeg takker rådsformanden for hans svar. Grunden til, at jeg stillede spørgsmålet til ham, var, at da det oprindeligt blev diskuteret som et program, kom det fra Rådet, og den nederlandske regering var en af de regeringer, som sammen med den irske regering, den luxembourgske regering og den italienske regering stillede det som et forslag, der skulle fremmes på kommissionsniveau.
Efter hvad De har sagt, og hvad De ved, Kommissionen foretager sig, er der så nogen særlige initiativer, som formandskabet ønsker at se overdraget til det luxembourgske formandskab for at sikre, at dette program bliver gennemført fuldt ud? 
Nicolaï,
    Bortset fra disse større aktioner forbereder IDA-enheden at iværksætte programmet fuldt ud i første halvår 2005. Til det formål analyserer man de planlagte aktiviteter og udvikler formater for arbejdsprogrammer, planer for projektgennemførelse osv.
Formanden.
Kan Rådet gøre rede for hvilke forholdsregler der er taget for at forbedre sikkerheden til søs i Europa siden Errica-katastrofen, og kan Rådet gøre klart rede for hvilke forholdsregler det søger at gennemføre med henblik på at forbedre sikkerheden til søs i de kommende år?
Nicolaï,
    Som Rådet gentagne gange har sagt, er sikkerhed en central del af EU's havpolitik. Hovedparten af den lovgivning, der er vedtaget på dette område i de fem år, der er gået siden -katastrofen, vedrører initiativer til at forbedre sikkerheden og beskytte havmiljøet.
Rådet har i sit svar på denne og andre lignende hændelser altid ført en tostrenget politik, nemlig på den ene side at inkorporere bestemmelserne i internationale konventioner i EU-lovgivningen og på den måde sikre større overensstemmelse med de højeste globale standarder, og på den anden side at vedtage specifikke EU-bestemmelser på de områder, hvor der mangler IMO-standarder eller IMO-standarderne er utilstrækkelige. På den måde er der blevet opbygget et omfattende korpus af lovgivning om sikkerhed til søs, og det udbygges fortsat.
Blandt de specifikke initiativer, der er blevet vedtaget efter -katastrofen, var der først og fremmest dem under -pakken, som sigter mod at styrke kontrollen i havnene for at bekæmpe skibstransporter, som ikke lever op til standarderne, en strengere overvågning af klassifikationsselskabernes sikkerhedschecks på skibe, og en fremskyndet udfasning af enkeltskrogede olietankere. For det andet var der initiativerne under -pakken, som sigtede mod at etablere et EU-overvågnings- og informationssystem for skibstrafik og at oprette et europæisk agentur for sikkerhed til søs, hvis vigtigste opgave er at overvåge effektiviteten af EU's regler om sikkerhed til søs generelt.
Andre initiativer sigter mod at højne sikkerheden på andre skibe end olietankere, f.eks. passagerskibe, at sikre et mindsteniveau for sømænds uddannelse og at reducere forureningen fra skibe. For at forbedre sikkerheden i kølvandet på en række terrorangreb blev der tidligere i år vedtaget en forordning om forstærket skibs- og havnesikkerhed, som inkorporerer SOLAS ISPS-initiativerne i EU-lovgivningen og udvider dem til at omfatte indenrigstrafik.
Rådet overvejer i øjeblikket initiativer, som skal implementere IMO's i EU, så der kan idømmes bøder for visse miljøovertrædelser, og sikkerheden i havnene kan styrkes.
Endelig skal det nævnes, at det forventes, at en ny pakke af initiativer til at forbedre sikkerheden til søs forventes at blive forelagt Rådet i foråret 2005.
Ó Neachtain (UEN ).
   - Jeg vil gerne takke rådsformanden for hans svar. Kan han forsikre os, at der i fremtiden, afhængigt af de finansielle overslag, vil blive taget initiativ til at forbedre sikkerheden til søs fra EU's side i de kommende år? 
Papadimoulis (GUE/NGL ).
   - Hr. formand for Rådet, forslaget til et direktiv om pålæggelse af sanktioner ved havforurening blev ikke vedtaget under det nederlandske formandskab, fordi der er lande, der er uenige, heriblandt Grækenland. Jeg ved, at Grækenland har foreslået nogle ændringer for at få direktivet vedtaget. Kan Rådet gøre rede for indholdet af de ændringsforslag, som den græske regering har stillet? 
Nicolaï,
    Det sidste spørgsmål var mere eller mindre et nyt spørgsmål. Det første spørgsmål handler også om et andet emne. Vi kommer til at have mange diskussioner om de finansielle overslag, og dette bliver et af de mange spørgsmål, vi skal diskutere. Som De ved, har Rådet ikke besluttet noget om de nye finansielle overslag. Vi har kun taget et overblik over de såkaldte byggesten, og disse byggesten afspejler medlemsstaternes forskellige holdninger til Kommissionens forslag. 
Formanden.
   - Da spørgeren ikke er til stede, bortfalder spørgsmål nr. 7.
Kan Rådet oplyse hvor mange penge Den Europæiske Union har brugt på at standse dyrkningen af narkotika i Afghanistan i 2004, og hvor mange penge Rådet har i sinde at bruge på dette særlige politikområde i de næste to år?
Har Rådet i forlængelse af den positive udvikling omkring Rådets vedtagelse af forordningen om administrativt og retligt samarbejde om forbrugerbeskyttelse nogen planer om at koordinere fremskridtene inden for medlemsstaternes samarbejde om at gøre en ende på grænseoverskridende fiduser og skurkagtige forretningsfolk som bedriver lotterisvindel, misvisende markedsføring og lignende grænseoverskridende kriminalitet?
Nicolaï,
    Hr. formand, vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om samarbejde mellem nationale myndigheder med ansvar for håndhævelse af lovgivning om forbrugerbeskyttelse - den såkaldte forordning om forbrugerbeskyttelsessamarbejde - har ikke i sig selv betydning for lovhåndhævelsessamarbejdet mellem medlemsstaterne. Medlemsstaternes politi- og retsmyndigheder samarbejder allerede aktivt i kampen mod alle typer af kriminalitet. Rådet har vedtaget forskellige instrumenter til grænseoverskridende samarbejde i kampen mod kriminalitet, især i forbindelse med gensidig anerkendelse og håndhævelse. Disse instrumenter har principielt et generelt sigte og er ikke begrænset til særlige former for kriminalitet. 
Moraes (PSE ).
   - Det svar illustrerer, hvorfor jeg stillede spørgsmålet. Denne form for kriminalitet berører borgere fra hele EU, og det er en voksende kriminalitetsform. Medlemmerne af Parlamentet vil kende til mennesker, som er blevet snydt, meget ofte sårbare europæiske borgere, bl.a. ældre mennesker. Anerkender formandskabet, at der er visse former for kriminalitet, som af natur er grænseoverskridende spørgsmål? Jeg repræsenterer f.eks. London, hvor der sker meget af denne type kriminalitet, men folk bliver snydt i hele EU. Jeg vil gerne bede Rådet om at tage en form for kriminalitet alvorligt, som der ikke bliver taget hånd om på tværs af grænserne. Der er for lidt samarbejde mellem medlemsstaterne om denne voksende kriminalitetsform, og vi ved, at de europæiske borgere forventer, at vi parlamentsmedlemmer spørger Dem, hvor effektivt De kan løse denne form for grænseoverskridende spørgsmål. 
Martin, David (PSE ).
   - Jeg vil gerne støtte min kollegas udsagn. Som parlamentsmedlem modtager jeg mange breve fra bekymrede vælgere, som er blevet bedraget af mennesker, som opererer i andre EU-medlemsstater, især bedrageri via telefaxer, idet de sender falske kontrakter og udnævner falske konkurrencevindere. Mange af dem har base i Luxembourg, som har det næste EU-formandskab. Det giver ærligt talt EU et dårligt rygte, når vi får at vide, at der ikke kan gøres noget ved denne situation. Hvis borgerne skal have nogen nytte af EU-samarbejdet, bør det netop være i håndteringen af den slags problemer. 
Nicolaï,
    Vi forstår problemet, og jeg har noteret Deres bemærkninger. Desværre kan jeg ikke tilføje noget til det, jeg sagde før. 
Formanden.
I Darfur dør der hver dag i hundredvis af mennesker af sult, sygdom og den fortsatte vold, som ikke viser tegn på at aftage. 70.000 mennesker har allerede mistet livet, og flere hundrede tusinde liv er stadig i fare. Uskyldige civile bliver til stadighed udsat for overfald, og antallet af fordrevne stiger i takt med at folk flygter for volden. De civile lever i konstant frygt for at blive angrebet og er henvist til humanitær hjælp for at få mad, vand og hvad der er nødvendigt for at overleve.
Den vedvarende vold og utryghed er en alvorlig hæmsko for den humanitære indsats, idet den umuliggør adgangen til mange områder og på den måde forstærker lidelserne og yderligere bringer disse uskyldige menneskers liv i fare.
Hvad foretager Rådet sig i betragtning af situationens alvor for at sørge for at denne krise sættes og fastholdes højt på EU's dagsorden? Hvad foretager Rådet sig for at sikre, at den sudanesiske regering agter på international ret og på de aftaler der er indgået med FN-organer?
Nicolaï,
    Lige fra begyndelsen af året har krisen i Darfur været prioriteret meget højt på EU's dagsorden. Året igennem har EU været i front i de internationale bestræbelser på at dæmme op for og løse konflikten i Darfur, for at stoppe de massive overtrædelser af menneskerettighederne, der finder sted dér, og for at undgå, at en allerede meget alvorlig humanitær situation udvikler sig yderligere.
Medlemsstaterne og Fællesskabet har bidraget til de humanitære hjælpeaktioner med over 325 millioner euro. EU har også ydet stærk støtte til Den Afrikanske Unions førende rolle i håndteringen af krisen. EU har således spillet en central rolle for at støtte en mission til overvågning af våbenhvilen under ledelse af Den Afrikanske Union og støtter nu aktivt indsættelsen af den udvidede mission.
Næsten 60 % af de samlede udgifter til den udvidede mission under Den Afrikanske Union er finansieret af et bidrag på omkring 80 millioner euro fra fredsfaciliteten, og adskillige medlemsstater yder supplerende økonomisk og logistisk støtte til missionen og stiller planlæggere og militærobservatører til rådighed.
Rådet har gentagne gange, senest på sit møde den 22. november, bekræftet sin vilje til fortsat at yde støtte til indsættelsen af missionen i form af finansiering, logistik og materiel såvel som personel, hvis det ønskes.
Rådet mener, at indsættelsen af den udvidede mission under Den Afrikanske Union i Darfur sammen med de EU-ledede forhandlinger mellem parterne for at finde en politisk løsning for Darfur gør det muligt at finde en omfattende løsning på konflikten i Darfur.
Parallelt med disse bestræbelser har EU bidraget til det pres, som det internationale samfund har lagt på alle konfliktens parter for at få dem til at garantere fri og betingelsesløs adgang for den humanitære hjælp og for at sikre civilbefolkningens sikkerhed. Rådet overvåger nøje alle parters overholdelse af de krav, som EU og det øvrige internationale samfund har udtrykt, og de forpligtelser, det har påtaget sig sammen med FN. Til dette formål samarbejder EU tæt med FN's generalsekretærs særlige udsending for Sudan og tager aktivt del i arbejdet i den fælles implementeringsmekanisme, som vurderer gennemførelsen af det fælles kommuniké, som består af forpligtelserne fra såvel den sudanesiske regering som FN.
I overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 1556 og 1564 har Rådet også ved adskillige lejligheder gentaget sin vilje til at træffe passende foranstaltninger, herunder sanktioner, hvis der ikke sker fremskridt med hensyn til at opfylde de løfter, som den sudanesiske regering har afgivet. 
McGuinness (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg takker Dem for Deres opridsning af situationen i Sudan. Så sent som i dag har vi hørt fra de hjælpeorganisationer, som arbejder fra Irland, at situationen er blevet værre, ikke bedre.
Jeg vil gerne bede Dem give et fingerpeg om, hvornår vi faktisk vil gennemføre sanktioner, i stedet for blot at true med dem. Over en halv million mennesker lever nu under skrækkelige omstændigheder i Sudan. Problemet er måske forsvundet fra overskrifterne, men det er der stadig. 
Nicolaï,
    Jeg er enig. Som De måske ved, diskuterede Rådet også i mandags situationen i Sudan, og vi er alvorligt bekymrede over forværringen af sikkerheden og den humanitære situation i Darfur. Rådet opfordrede derfor alle parter til fuldt ud at opfylde deres løfter. Vi opmuntrede dem også til at afslutte forhandlingerne mellem Sudans regering og SPLMA inden årets udgang.
Rådet vil fortsat følge situationen i Darfur og overveje at træffe de passende foranstaltninger, som kunne omfatte sanktioner i overensstemmelse med FN's sikkerhedsråds resolution 1556 og 1565, hvis der ikke sker håndgribelige fremskridt i denne henseende. Så situationen står altså og bliver ved med at stå højt på EU's dagsorden. 
Formanden.
Der skete for nylig en tragisk ulykke i Sverige, da en langturslastbil med en stærkt beruset chauffør, som netop havde forladt færgen i Trelleborg, kørte mod færdselsretningen og dræbte fem mennesker i to modgående køretøjer. Forskellige alkoholpolitikker og promillegrænser i forskellige europæiske lande gør det sværere at gribe ind over for berusede chauffører og retsforfølge dem. Det gælder navnlig, når det drejer sig om grænseoverskridende vejtrafik.
Ministerrådet vedtog i 2001 på Kommissionens forslag en henstilling om indførelse af en promillegrænse på 0,2 for erhvervschauffører i alle EU-lande. Henstillingen blev vedtaget i stedet for et direktiv om en fælles promillegrænse for vejtrafik. Hvilke lande har til dato indført denne promillegrænse? Vil Ministerrådet tage sin henstilling op til fornyet overvejelse, og hvilket resultat har den i henstillingen omtalte opfølgning på fællesskabsplan givet?
Nicolaï,
    Rådet vil gerne påpege, at det i de konklusioner, som Rådet vedtog efter sine møder den 4. og 5. april 2001 om en henstilling fra Kommissionen om en promillegrænse for førere af motorkøretøjer, generelt opfordrede Kommissionen til nøje at overvåge og evaluere virkningerne af dens henstilling i en periode på tre år med særlig opmærksomhed på forslagene i henstillingen om den tilladte promillegrænse og, hvis det var relevant, at fremsætte nye lovforslag i denne henseende. Indtil nu er Rådet ikke blevet informeret om resultatet af en sådan evaluering.
Derfor understreger Rådet, at disse konklusioner ikke specifikt giver anledning til at indføre en promillegrænse på 0,2 for erhvervschauffører. Rådet vil desuden gerne underrette det ærede medlem om, at det ikke har nogen oplysninger om, hvor mange medlemsstater der har indført den nævnte promillegrænse indtil nu.
Rådet vil imidlertid gerne henlede medlemmets opmærksomhed på Kommissionens henstilling af 6. april 2004 om håndhævelse inden for vejsikkerhed, som, i henstilling 6, opfordrer til en intensiveret anvendelse af stikprøvekontroller med udstyr til alkoholscreening som et førende princip for overvågningen af spirituskørsel.
Rådet vil gerne forsikre det ærede medlem om sit stærke og vedvarende engagement i at forbedre vejsikkerheden og gøre noget ved alle potentielle kilder til dødsulykker på vejene. I denne forbindelse henvises der til Rådets konklusioner om vejsikkerhed fra juni og december sidste år, som begge eksplicit nævner en strengere håndhævelse, især med hensyn til sikkerhedsseler, fart og spirituskørsel.
I lyset af dette vedvarende engagement drøftede Rådet sagen på sit møde den 9. og 10. december 2004 og vedtog Rådets konklusioner om vejsikkerhed, hvor det understregede behovet for at sætte fokus på politikken for sikkerhed på vejene på fire vigtige områder, nemlig håndhævelse og bedste praksis, sikre biler, forbedring af sikkerheden på Europas veje og finansiering af vejsikkerhed.
I denne forbindelse understregede Rådet, at der inden for håndhævelsen af vejsikkerheden især bør gives høj prioritering til adfærd fra bilisternes side, som skaber stor risiko for ulykker eller kunne have alvorlige konsekvenser, såsom kørsel i alkoholpåvirket tilstand. 
Hedkvist Petersen (PSE ).
   - Hr. formand, jeg takker Rådet for svaret, men det er klart, at jeg ikke er tilfreds, når jeg hører, at spørgsmålet havner i en kløft mellem Kommissionen og Rådet. Rådet har alle muligheder for at tage initiativer her. Vi ved, at der dør ca. 10.000 mennesker årligt på vejene som følge af spirituskørsel. Vi ved også, at erhvervstrafikken er vigtig for at få styr på de berusede chauffører. Derfor er denne anbefaling vigtig, og jeg ser ikke noget til hinder for, at medlemsstaterne kan tage disse initiativer.
I konklusionerne er der også en paragraf om opfølgning. Der burde man kunne gå videre med forhandlinger om muligheden for at indføre alkohollås i biler. Det er en teknisk opfindelse, som industrien også arbejder med. Jeg kunne godt tænke mig at høre, om der finder forhandlinger sted i Rådet om muligheden for at indføre alkohollås i køretøjer.
Nicolaï,
    Jeg er ked af, at det ærede medlem ikke er tilfreds med mit svar. Jeg troede, jeg havde forklaret de mange aktioner og ting, som vi i Rådet har gjort for at vise vores engagement i dette spørgsmål. Vi må gennemføre vores formelle holdning såvel som Rådets formelle holdning over for de enkelte medlemsstater. Som jeg forsøgte at forklare tidligere, ligger sagen nu hos Kommissionen, og vi afventer dens evaluering og forslag. 
Formanden.
EU's ambition om at blive den mest konkurrencedygtige økonomi i verden (Lissabon-dagsordenen) medfører, at der skal afsættes langt flere bevillinger til den europæiske forskningspolitik. Udgifterne til forskning har strategisk betydning for EU, fordi der er tale om investeringer med det formål at gøre EU i stand til at overleve i et stærkt konkurrencepræget internationalt miljø. Disse erklæringer om en ambitiøs europæisk forskningspolitik stemmer imidlertid ikke helt overens med de begrænsninger, der er indeholdt i stabilitets- og vækstpagten, som forbyder medlemsstaterne at have offentlige udgifter, der øger underskuddet på statsbudgettet til over 3% af BNP.
For at der skal være incitamenter for medlemsstaterne til at afsætte 1% af BNP til offentlig finansiering af forskningspolitikken, bør disse midler efter min mening ikke indgå i udregningen af underskuddet, der ikke må overstige de i stabilitets- og vækstpagten fastlagte 3% af BNP. Er Rådet enig i, at der i forbindelse med de offentlige bevillinger til forskning er tale om strategiske udgifter af høj prioritet for EU, som derfor med rette kan undtages fra stabilitets- og vækstpagtens krav? Argumentet om, at en sådan afgørelse vil bane vej for en mængde andre undtagelser (f.eks. militære udgifter) holder ikke, eftersom styrkelse af forskningen er et erklæret strategisk mål for EU, der ikke kan sidestilles med andre nationale eller europæiske mål.
Nicolaï,
    Rådet er bevidst om, at stigende udgifter til forskning generelt er et centralt element i Lissabon-strategien og et af nøgleinstrumenterne til at gøre EU mere konkurrencedygtigt i den globale økonomi.
Rådet og medlemsstaterne har gentagne gange forpligtet sig til at opnå gennemsnitlige forsknings- og udviklingsudgifter på 3 % af BNP inden 2010. Kok-rapporten, som kom for nylig, fremhævede endnu en gang behovet for at rette op på den manglende opfyldelse af dette mål.
Trods denne generelle udtalelse er Rådet ikke enig i det ærede medlems opfattelse, at det er stabilitets- og vækstpagten, der forhindrer medlemsstaterne i at nå Lissabon-målet. Måske skulle man mere grundlæggende anvende stabilitets- og vækstpagten som et instrument til at opfordre til, at nationale udgifter anvendes på visse budgetkomponenter frem for andre.
For det første er det helt klart muligt at finansiere forskning og samtidig overholde pagten. Det er en meget vigtig pointe, som leder frem til den anden pointe, nemlig at det ikke er pagten, som begrænser investeringerne i forskning. Finansiering af forskning er snarere et spørgsmål om national prioritering.
For det tredje vil jeg påpege, at niveauet for udgifterne til forskning og udvikling ikke kun afhænger af offentlige midler. Målet omfatter også privatfinansieret forskning og udvikling, som kan opmuntres med en række midler som supplement til de offentlige udgifter. Nøglen til at nå målet på 3 % er de to tredjedele af udgifterne til forskning og udvikling, som bør være privatfinansieret, ikke den ene tredjedel, som bør komme fra offentlige midler.
Endelig vil jeg gerne minde om, at pagten er en ramme til at styre budgetpolitikken med på et overordnet niveau med henblik på at sikre de offentlige finansers bæredygtighed på lang sigt. Alle udgifter skal betales, selv om vi håber på, at investeringer vil give positivt afkast i det lange løb. Da Økofin-Rådet diskuterede pagten den 16. november 2004, og netop dette spørgsmål blev rejst, var et stort flertal af medlemsstaterne modstandere af den mulighed, som er foreslået af medlemmet, om at undtage visse kategorier af udgifter fra beregningen af underskuddet.
I den analytiske vurdering af årsagerne til et for stort underskud vil Rådet altid tage højde for udgiftstypen og den forventede langtidseffekt. Men Rådet deler ikke det ærede medlems vurdering med hensyn til at undtage udgifter til forskning og udvikling fra beregningen af underskuddet. 
Vakalis (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg ville have kunnet tilslutte mig alt, hvad hr. Nicolaï har sagt, hvis det ikke var, fordi jeg tror, det er umuligt at nå Lissabon-målene uden store fremskridt inden for forskningen. Derfor havde jeg være enig med Dem, hvis svaret havde drejet sig om et hvilket som helst andet emne. Jeg beklager, men jeg er uenig, for forskning er fundamentet for Lissabon. 
Nicolaï,
    Kun to EU-medlemsstater har allerede nået Lissabon-målet om at bruge 3 % af BNP på forskning og udvikling, nemlig Finland og Sverige. Det har de opnået ved at køre med budgetoverskud. Det er helt klart muligt at finansiere forskning og samtidig overholde pagten. Det er en vigtig pointe.
For det andet har selv Tyskland og Frankrig med deres velkendte budgetproblemer allerede opnået andele på henholdsvis 2,5 og 2,2 %. Igen ser det altså ud til, at det ikke er pagten, der sætter grænser for investeringerne i forskning. Det ser ud til at være et spørgsmål om national prioritering. 
Formanden.
   - Vi er nået til afslutningen af spørgetiden, og vi er også nået til afslutningen af det nederlandske formandskab. Jeg tror, at det er sidste gang, at De, hr. Nicolaï, er til stede for at besvare spørgsmål til Rådet, og jeg vil derfor gerne overbringe Dem mine bedste hilsner og takke for Deres samarbejde med Europa-Parlamentet i løbet af Deres formandskab og ønske Dem alt godt her i slutfasen, ikke mindst i de kommende dage, som jeg er sikker på bliver ret så krævende.
Spørgsmål nr. 12-31 vil blive besvaret skriftligt.

Formanden.
   - For det første vil jeg gerne oplyse Dem om, at der efter ansøgningsfristen den 30. september i år for indstilling af ansøgere til posten som Europæisk Ombudsmand er modtaget fire ansøgninger, hvoraf to er blevet fremmet, nærmere bestemt ansøgningerne fra Nikiforos Diamandouros og Giuseppe Fortunato. Ansøgerne mødte for det korresponderende udvalg den 29. november, og valget finder sted den 11. januar næste år i henhold til den i vores forretningsorden fastsatte procedure. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A6-0041/2004) af McMillan-Scott for Udenrigsudvalget om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 976/1999 om kravene til gennemførelsen af andre fællesskabsaktioner end udviklingssamarbejdsaktioner, der inden for rammerne af Fællesskabets samarbejdspolitik bidrager til at opnå de generelle mål om udvikling og befæstelse af demokratiet og af retsstaten samt respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i tredjelande. 
Ferrero-Waldner,
    Hr. formand, mine damer og herrer, ved min høring i Parlamentet for nogle uger siden, advokerede jeg for at uddybe samarbejdet mellem Kommissionen og Parlamentet med hensyn til menneskerettigheder og demokratisering. Denne frivillige forpligtelse vil jeg gerne fornye helhjertet i dag.
Parlamentet er en yderst vigtig partner for Kommissionen i disse spørgsmål, og derfor vil jeg gerne, ligesom min forgænger, hr. Patten, føre en indgående, regelmæssig dialog med Dem om fælles interesser og bekymringer på dette område.
Formålet med dagens beslutning er at sikre retsgrundlaget for den fortsatte beståen af det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder i en periode, som rækker længere end til udgangen af indeværende år. Det kræver, hvad jeg håber vil blive Parlamentets positive holdning til Kommissionens gamle forslag om at forlænge forordning (EF) nr. 976/1999 med to år. Der er kun to uger til forordningen udløber, og dermed vil der være en risiko for, at der ikke er nogen midler til rådighed for projekter og foranstaltninger inden for rammerne af det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder.
Det vil kun være muligt for Rådet at træffe en positiv beslutning, før forordningen udløber, hvis Parlamentet vedtager et beslutningsforslag fra Udenrigsudvalget i dag og dermed frigiver midlerne. Som jeg ser det, er det i alles interesse, og det er også i de tre institutioners interesse, som deltager i lovgivningsprocessen, men det er først og fremmest i de menneskers konkrete interesse, som projekterne inden for rammerne af det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder skal komme til gode, nemlig civilsamfundene og borgerne i utallige lande verden over.
Det europæiske initiativ er et velfungerende instrument. Det viser tallene for anvendelsen af de til rådighed værende midler, ligesom næsten alle menneskerettighedsorganisationer anerkender initiativet og dets værdifulde arbejde - nemlig som et vellykket instrument, der giver direkte støtte til civilsamfundet i mange tredjelande, som netop lider under overtrædelser af menneskerettighederne og især under manglende demokratisk udvikling.
Dette initiativ fremmer talrige innovative og relevante projekter, f.eks. afskaffelsen af dødsstraf, bekæmpelsen af tortur, behandlingen af torturofre eller styrkelsen af kvinders medbestemmelsesret, hvilket er noget, som ligger mig særligt på sinde, kampen for børns rettigheder og interesser, indogene mennesker og andre marginaliserede befolkningsgrupper, eller styrkelsen af det internationale retsstatsprincip. Heri fokuseres der f.eks. ligeledes på Den Internationale Krigsforbryderdomstol. Formålet hermed er også at fremme meningsfriheden eller den demokratiske udvikling ved hjælp af valgobservationsmissioner.
Det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder er efter min mening et levende udtryk for vores fælles værdiforestillinger og frem for alt for EU's identitet i verden. Jeg deler Parlamentets opfattelse af, hr. formand, at initiativet skal være effektivt og godt styret. Derfor vil Kommissionen undersøge alle Parlamentets forslag med interesse og opmærksomhed, som sigter mod at opnå forbedret effektivitet, procedureforenkling, men også en effektiv anvendelse af midlerne.
I den sammenhæng kan jeg forsikre Dem om, at der finder en fornuftig, åben og frem for alt regelmæssig dialog sted mellem Parlamentet og Kommissionen. Efter min mening vil en sådan dialog give os mulighed for at drøfte de politiske og objektive prioriteringer i det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder i fællesskab. Parlamentets og Kommissionens prioriteringer er altovervejende identiske, f.eks. behovet for at støtte EU's naboskabspolitik ved hjælp af initiativet eller fremme den demokratiske udvikling i en række lande. I mine øjne er det derfor vigtigt - og det gælder både for mig og for arbejdsniveauet - at vi fokuserer på de samme prioriteringer, at vi sammen undersøger de behov, der opstår i naboskabspolitikken, og at vi i fællesskab foretager de bedst mulige prioriteringer.
Som parlamentsmedlemmer har De opnået en særlig erfaring, som jeg godt vil trække på. Deres støtte til f.eks. demokratibevægelsen i Ukraine eller den kommende FN-observationsmission i Palæstina, på Vestbredden og i Gaza, er tydelige eksempler herpå, og jeg kan kun sige, at jeg tror, at vi vil kunne arbejde godt sammen her.
Afslutningsvis vil jeg derfor godt, hr. formand, mine damer og herrer, give udtryk for mit håb om, at Parlamentet og Kommissionen vil blive enige om modaliteterne for denne fortsatte dialog så hurtigt som muligt. Det skal ske med henblik på at udvikle et virkeligt frugtbart samarbejde på dette område. Jeg ser frem til vores fælles samarbejde, og jeg stiller gerne mine kompetencer til rådighed i den forbindelse.
McMillan-Scott (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg takker kommissæren for hendes indledende bemærkninger. Det glæder mig meget at se fru Morgantini her i salen, formanden for Udviklingsudvalget, samt fru Flautre, formand for Underudvalget om Menneskerettigheder, og skyggeordføreren og min medordfører i Udviklingsudvalget, hr. Fernández Martín.
Der var to forordninger, og en af dem er allerede blevet vedtaget af Parlamentet. Den, vi behandler nu, er den, der omhandler tredjelande.
For 12 år siden var jeg ordfører og, som hr. Patten beskrev mig, "far" for det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder, som viste sig at være et nyttigt instrument til at hjælpe landene i den tidligere sovjetblok i deres overgang. Mange betragtede det som EU's flagskib for fremme af demokrati. Det gav mening til præamblen i Maastricht-traktaten om prioriteterne for EU's udenrigspolitik.
I den første fase blev det administreret af en lille fond med base i Bruxelles og med både Europa-Parlamentet og Kommissionen som aktive medspillere ved tildeling og supervision af projekterne. Da initiativet var på sit højdepunkt i 1997, finansierede og administrerede det omkring 1.200 projekter. I 1999 besøgte jeg nogle af dem i Beograd, deriblandt centrale prodemokratiske medier som f.eks. Radio B92. Samme år blev initiativet lagt ind under Kommissionen.
Jeg har længe været bekymret over, at initiativet er blevet bureaukratisk og sat, og ment, at Europa-Parlamentet som den eneste demokratisk valgte institution igen skulle have en større rolle at spille.
Selv om initiativet i dag har et budget på omkring 137 millioner euro, mangler det synlighed og effektivitet. Det er jeg endnu mere overbevist om efter møder i marken og samtaler med over 30 organisationer. Senest talte jeg med de belarussiske journalisters organisation, som er her i øjeblikket for at modtage Sakharov-prisen, og med den euroasiatiske direktør for et amerikansk demokratifremmende agentur. De var slet ikke klar over, at det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder eksisterede.
Der er tale om et meget værdifuldt program, som skal gøres mere effektivt. Det er vigtigt at fremhæve, at i modsætning til EU's sædvanlige hjælp kræver det europæiske initiativ ikke samtykke fra regeringen i værtslandet. I et land som Belarus, for ikke at tale om Tunesien eller Iran, hvor det er vanskeligt og ofte umuligt at operere gennem regeringskanalerne, er det en omstændighed, som ikke må undervurderes.
I et dokument om EU's sikkerhedspolitik understregede Javier Solana i 2003, hvor vigtige og følsomme Europas nye naboer er. Den resulterende politik inviterer vores naboer i øst og syd til at tage del i den fred, stabilitet og velstand, som vi nyder godt af i EU. Den sigter mod at skabe en kreds af venner rundt om grænserne for det nye udvidede EU. Desværre ser det ud til, at EU's demokratifremmende aktiviteter i de nye nabolande kun er synlige i form af korte observatørmissioner med medlemmer af Europa-Parlamentet, som det skete for nylig i Ukraine. Jeg mener, at alle vigtige valg i de nye nabolande bør være genstand for fulde EU-observatørmissioner.
I Bruxelles har man en fornemmelse af, at demokrati ikke kan eksporteres, og at forandringer skal komme indefra. Imidlertid har USA's siden 1982 vist, at de to ting kan kombineres. Det opererer som et uafhængigt ekspertbureau og bruger lokale ngo'er, og det er højt respekteret for sine programmer og metoder. Ligesom de amerikanske aktiviteter har f.eks. eller de tyske og andre ngo'er større synlighed og langt mindre bureaukrati end det europæiske initiativ.
Jeg har for nylig udarbejdet et dokument, som beskriver detaljerne i Europa-Parlamentets demokratifremmende aktiviteter, både inden for EU og eksternt. Vi medlemmer deltager i en myriade af interparlamentariske delegationer, rådgivende udvalg og uformelle grupper. Der bliver udført værdifuldt arbejde, men arbejdet er fragmenteret. Det samme kan man sige om det europæiske initiativ. Efter min mening bør vores engagement koordineres i et demokraticenter med basis i Parlamentet og med mandat til at fungere som en forskningsenhed, et organ, som har overblik over alle EU's demokratifremmende aktiviteter. For at tage et eksempel praler 's hjemmeside med, at USA har fulgt 87 landes overgang til demokratiske stater. Er det en statistik, som EU vil overlade til USA alene? G8-mødet i sidste weekend i Rabat, hvor kommissæren til min store glæde var med, og som EU er med til at finansiere, videreudviklede planerne for det såkaldte fremtidsforum, som første gang blev præsenteret på topmødet på Sea Island i juni 2004, til fremme af demokratiet i Mellemøsten og Nordafrika. Selv om EU bidrager økonomisk til en så vigtig begivenhed, er det amerikanerne og ikke EU, som leder denne aktivitet. Vi anerkender, at USA's program grundlæggende afspejler principperne i Barcelona-processen og nu den europæiske naboskabspolitik.
I 2005 overtager Det Forenede Kongerige formandskabet for både G8 og EU. Jeg håber virkelig, at der vil blive fokuseret mere på de 250 millioner arabere, som ønsker demokrati, som det blev vist i FN's udviklingsrapport fra 2002, og på de lande øst for os, som halter alvorligt bagefter.
Selv om jeg ikke foreslår, at Europa-Parlamentet skal forkaste forordningen eller de tilhørende budgetposter længere end højst nødvendigt, så vil jeg gerne afslutte med at sige, at jeg finder, at Kommissionens svar - brevet fra Kommissionen om de nye ordninger for dette program, som ikke henviser til kontakter på arbejdsniveau - og Rådet - som stadig bruger et arbejdshold, der består af udviklingsministre - på de bekymringer, som jeg og andre har givet udtryk for om demokratiinitiativet, mangler substans og er helt uegnet til nutidens behov og behovene hos millioner af ufrie mennesker lige uden for vores dør. 
Fernández Martín (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, jeg byder Dem velkommen og takker Dem for Deres første indlæg i en forhandling om menneskerettigheder. De er altid velkommen.
Hr. McMillan-Scott er kommet med en gennemgang af forordningen, som klart og tydelig afdækker alle de dyder - de mange dyder - vi har, men også mange af vores problemer. Det er en beskeden forordning, hvad angår budgetbevillingen, men meget ambitiøs, hvad angår dens mål. Vi er alle enige i, at den bør vedtages, men ikke desto mindre har vi nu i halvandet år - måske meget længere - især beskæftiget os med proceduremæssige og bureaukratiske problemer, der ikke har noget at gøre med det grundlæggende spørgsmål, nemlig at få vedtaget den i rette tid og på rette måde med det mål, at Kommissionen får et instrument, der gør det muligt at vedligeholde forordningen.
Det har været en meget kompleks proces. Allerede ved afslutningen af den forrige valgperiode vedtog vi ved hjælp af den fælles beslutningsprocedure en lignende forordning om tredjelande. Og nu træder den nødvendige forlængelse, som går fra den 1. januar til udgangen af 2006, snart i kraft.
Kommissionen og Rådet ved udmærket, at Parlamentet sætter stor pris på denne forordning. Jeg husker, at det udgiftsområde, der muliggør finansieringen, som hr. McMillan-Scott netop har mindet om, blev oprettet på vores initiativ, på Parlamentets initiativ, under titlen "det europæiske initiativ til fremme af demokrati og menneskerettigheder". Mange af os, der var til stede på daværende tidspunkt, er her stadig, og Kommissionen minder os i sin begrundelse om den fulde gyldighed og korrekte gennemførelse heraf, der blev bakket op af konsekvensanalysen, der fremhæver de positive resultater i forbindelse med kapacitetsudviklingen hos de ngo'er, der har specialiseret sig i menneskerettigheder, og civilsamfundets organisationer.
Ordføreren har begrænset sig til at udarbejde en betænkning, som viser vores støtte til Kommissionens forslag med de ændringer, nuanceringer og forklaringer, som Rådet har fundet hensigtsmæsige, men jeg minder om, at forordningen, der havde samme indhold og samme formål, og som jeg var ordfører for, blev vedtaget ved førstebehandlingen ved hjælp af den fælles beslutningsprocedure, og at vi i Udviklingsudvalget udviste meget stor fleksibilitet og rejste nogle fornuftige og enkle spørgsmål, så det skulle blive muligt at få den vedtaget ved afslutningen af forrige valgperiode.
Det, vi nu har gentaget i de ændringsforslag, der i sidste instans ikke blev stemt om, er meget enkle ting, som vi dengang havde vanskeligt ved at gøre forståeligt. Parlamentet ønsker at blive informeret og få at vide, hvordan det går med gennemførelsen af projektet, og hvad der er kommet ud af det, og det ønsker, at det med disse to programmer som nævnt af kommissæren bliver muligt at finansiere fredsmissioner og valgobservationsmissioner. Det ønsker ligeledes, at Kommissionen én gang om året eller med den hyppighed, den skønner det nødvendigt, forelægger en analyse af gennemførelsen af og resultaterne af nævnte projekt.
Jeg har en mistanke om, at den aftale, der blev opnået ved afslutningen af forrige valgperiode ved hjælp af den fælles beslutningsprocedure med Udviklingsudvalget som ansvarlig for hovedbetænkningen er blevet ændret ensidigt. Jeg håber, at der bliver rettet op på det nu efter gennemførelsen af denne forordning, som giver Kommissionen de nødvendige midler til gennemførelsen af et effektivt instrument som dette til glæde for demokratiet og menneskerettighederne. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, fremme af demokrati og menneskerettigheder verden over må være en af EU's udenrigspolitiske prioriteter.
Vi tilskyndes hertil af den universelle opfattelse, vi har af menneskeheden og af det enkelte individ, men også af bevidstheden om, at den demokratiske verden er en friere verden, en verden, der kan blive mere retfærdig, en verden, hvor retfærdighed lader sig opbygge i frihed, og derfor også en fredeligere verden og en mere sikker verden. Ved et stærkt engagement i det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder fremmer vi samtidig demokrati og fred, menneskelighed og sikkerhed. Det må vi altid have for øje - både når vi justerer de instrumenter, som vi tager i brug, og når vi forvalter de ressourcer, som vi afsætter direkte til dette indsatsområde.
Efter nogle års erfaringer er det på tide at fremføre nogle overvejelser. Den første er, at Europa-Parlamentet i højere grad bør inddrages i de programmer, der specifikt gennemføres og støttes på dette felt. Det er et punkt, som de foreslåede ændringer til forordningen vil imødekomme, såfremt Kommissionen selvfølgelig godtager dem i den rette ånd, hvad vi håber, og giver de nye retningslinjer en bred og omfattende fortolkning, der skaber en ny kontekst for mere åbne og intense forbindelser med Parlamentet. Det er vores oprigtige ønske. Der er dog også anledning til at udtrykke vores opfattelse om andre punkter, som bekymrer os mere.
Vi kunne først spørge, om vi skal sprede disse instrumenter over stadig flere områder, linjer og temaer, eller om vi hellere skal afstikke en klar strategi, hvor vi koncentrerer indsatsen omkring en enkelt fremadrettet linje med visse grundlæggende prioriteter? Jeg tror, at det sidste er den rigtige vej at gå. Menneskerettighedsbegrebet bliver stadig bredere og til tider også en anelse uklart, og fristelsen består da i at benytte disse instrumenter til alt mellem himmel og jord. Det vil efter min mening være den forkerte vej at gå, for det vil gøre vores indsats mindre effektiv og spilde de ressourcer, som der er mangel på, eller betyde fordobling af instrumenter.
Der er mange andre instrumenter for samarbejds- og udviklingspolitikker over for tredjelande, men de instrumenter, der vedrører det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder, er i særlig grad politiske og bør først og fremmest benyttes til at fremme demokrati og de grundlæggende borgerlige og politiske rettigheder, tanke- og trosfrihed, ytrings- og diskussionsfrihed, magtdeling og retsstat, organisations- og forsamlingsfrihed for politiske partier og civilsamfundet, mulighed for og gennemførelse af frie og retfærdige valg samt levedygtige åbne og mangfoldige samfund.
Vi må også være i stand til at opstille prioriteter på regioner eller lande efter den præcise strategiske betydning, der ligger i de aktioner, vi støtter. Det kan for det første være, fordi der er tale om vores umiddelbare naboskab, og vores umiddelbare sikkerhed derfor også kan være truet. Det kan for det andet dreje sig om situationer, der kan få omsiggribende positive virkninger for demokratisering og stabilisering i en hel region. Det kan for det fjerde være, fordi det er områder i verden, der er særlig vanskelige, men hvor vi finder svage eller sårbare punkter, der rummer perspektiver for ændring i demokratisk retning, eller fordi der - for det fjerde - er historiske forbindelser eller særlige kulturelle bånd, der bringer os sammen. Det kan for det femte endelig dreje sig om tilfælde, hvor vores bistand er aldeles afgørende på kort sigt, men også kan rumme kimen til en frugtbar udvikling senere hen.
Endelig bør vi også spørge os selv, om vi vil gøre gennemførelsen af disse politikker stadig mere bureaukratisk, eller om vi tværtimod kan få gjort disse instrumenter mere smidige. Det er især dét, som jeg beder Kommissionen om, nemlig at den tør løbe en risiko og lancere en mere dristig, frygtløs og skarp gennemførelse af Fællesskabets aktioner. Bureaukrati kan lamme disse instrumenter helt og aldeles af en enkelt og intuitiv årsag. Vi kan ikke regne med, at diktatorer vil bistå med at fremme demokrati i deres lande. Vi må derfor være mere smidige og kunne få vores støtte derud, hvor der brug for den, hvor den mangler, og hvor den gør en forskel. 
Fava (PSE ),
   Hr. formand, kære kolleger, på vores gruppes vegne vil jeg gerne byde kommissæren velkommen.
Jeg vil straks komme til sagen. Parlamentet bliver i aften bedt om at vedtage en toårig forlængelse af det specifikke program for menneskerettigheder og demokrati. Det har vores gruppe principielt ikke noget imod. I de forløbne måneders dialog med Kommissionen har vi dog stillet nogle politiske betingelser for vores godkendelse, nemlig et klart signal fra den Kommission, som De repræsenterer, om, at den ønsker at gå ind i en struktureret dialog med Parlamentet.
Der er ikke tale om, at vi gør krav på administrative opgaver, som ikke falder ind under Parlamentets ansvarsområde, men om, at vi gør krav på at foretage en politisk vurdering af denne foranstaltning og mere generelt af alle initiativer, som vedrører fremme af demokratiet og en indsats på menneskerettighedsområdet. Vi beder om lov til at foretage en forudgående vurdering af interventionsprioriteringerne samt en efterfølgende vurdering af interventionernes kvalitet og det omfang, som de reelt har fremmet demokratiet i. Fru kommissær, Parlamentet beder Dem med andre ord om at blive inddraget i fastlæggelsen af retningslinjerne for vores interventioner og vurderingen af de opnåede resultaters effektivitet.
I disse år er mange spørgsmål forblevet uløst, og mange informationer er enten ikke nået frem eller har været meget kortfattede. Vi kender ikke omfanget af de midler, der reelt er blevet brugt via dette program, og vi ved ikke, hvilke projekter der er blevet afsluttet, hvor de er blevet gennemført og med hvilke konkrete resultater - eftersom midlerne er fastfrosset i nogle lande - eller hvad man gør for at frigive disse midler.
Vi ønsker ikke at bryde komitologiens hellige regler, men det gælder om at fastlægge betingelserne for et forhold, der ikke blot skal være baseret på en verbal tilkendegivelse af vores gode vilje. Fru kommissær, vi sætter pris på Deres tilbud om samarbejde, og vores vilje til at forlænge dette programs varighed skal betragtes som en tillidserklæring. Det er vigtigt at understrege, at Parlamentet ikke - sådan som det ofte sker - må betragtes som en notar, der formelt skal godkende udgifterne, men som så heller ikke skal gøre andet. Det er hverken i Parlamentets eller EU-institutionernes interesse.
Vi mener i den forbindelse, at dette program bør forenkles og effektiviseres mest muligt, at de lokale ikke-statslige organisationer i området bør have et større ansvar, og at der bør lægges stor vægt på mikroprojekter og på visse kampagner, der tidligere har været en succes på et vanskeligt område som demokrati i visse lande. Der skal arbejdes lidt mere med demokratiet, som vi hidtil har negligeret, eftersom vi først og fremmest har beskæftiget os med menneskerettighederne.
Vi skal naturligvis også skabe et dialoggrundlag, fru kommissær, og derfor giver Parlamentet Dem vorres tillid og vores stemme. Vi håber dog, at der fremover bliver tale om en daglig dialog, som ikke blot er formel, men som også drejer sig om selve indholdet, når det gælder vurderingen af de beslutninger, der bliver truffet, og fastlæggelsen af de målsætninger, vi skal sætte os. 
Flautre (Verts/ALE ),
   Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, vi burde måske indlede med hr. Favas netop stillede spørgsmål om dialogen mellem vores institutioner. Det er et tilbagevendende spørgsmål, som er værd at bruge dette sene møde og den lige så sene årstid på. I den forbindelse har vi hørt Dem sige, og vi har også læst - og De sagde det også under vores høring af Dem - at De ønskede en dialog, som man kan kalde, hvad man vil, men som jeg under alle omstændigheder har forstået skulle være regelmæssig, relevant, åben, langvarig, kort sagt struktureret.
Det er naturligvis et forslag og et tilbud om dialog, som Europa-Parlamentet vil tage imod, for som De ved, higer parlamentsmedlemmerne meget efter en gang for alle at få en grundig drøftelse om retningslinjer, løbende evaluering og information om programmerne. Kære kolleger, bolden er på vores side, og jeg tror, at Kommissionen glæder sig over et forslag fra vores side, fra vores udvalg og vores grupper, kort sagt fra Europa-Parlamentet, med henblik på at indlede denne drøftelse så hurtigt som muligt med en gruppe meget motiverede og kompetente kolleger på dette område, hvilke der findes mange af her i Europa-Parlamentet, for det haster.
Lad os vende tilbage til forslaget. Jeg tror, at det er nødvendigt at gentage, i hvor høj grad det vil øge værdien af alle de aktioner, som EU iværksætter inden for demokrati og menneskerettigheder. Der er måske ikke i tilstrækkelig høj grad blevet lagt vægt på, at det er vores eneste mulighed for at støtte de civilsamfund, aktører og ngo'er, som iværksætter aktioner under ofte meget vanskelige forhold og mod landenes ofte autokratiske eller diktatoriske regeringer. Det er det eneste, der giver os mulighed for at handle således, og det er meget værdifuldt.
Jeg vil også gerne tilføje, at de bevillinger, der ydes til disse ngo'er, opfattes som neutrale, hvilket vil sige, at der ikke i denne EU-støtte er et ønske om dominerende indflydelse eller tilbagebetaling, og at den ikke bevilges som sådan i modsætning til det, som var tilfældet, da amerikanske organisationer var på området. Det er under alle omstændigheder det, man ofte har hørt i forbindelse med Maghreblandene. Det er noget meget specielt, som er opnået ved den høje kvalitet i EU's indblanding.
Naturligvis har denne kvalitet begrænsninger. En af begrænsningerne - og det kender vi alle adskillige eksempler på - er de ngo'er, som af den ene eller den anden årsag ikke kan modtage støtte fra dette initiativ. De regeringer i tredjelandene, som ikke ønsker, at landets demokratiske organisationer skal udvikle sig, mangler ikke ressourcer og fantasi. Vi kender til tilfældet med de lovlige ngo'er, som er berettigede til støtte, men hvor modtagelsen af bevillingerne ganske enkelt bliver forbudt ved politisk bekendtgørelse og direkte censur. Alle beslutninger er altså truffet, men disse ngo'er kan ikke drage fordel af de midler, som de er berettigede til. Vi kender også til andre tilfælde med sammenslutninger, som ganske enkelt ikke betragtes som lovlige. Der er nødvendigt at gøre krumspring, og vi har derfor brug for fleksibilitet og opfindsomhed for at nå vores mål.
Jeg vil gerne slutte med at sige, at denne drøftelse ikke har noget formål, hvis vi ikke formår at se længere end 2007. Og i lighed med andre kolleger henleder jeg med rette opmærksomheden på, at vi her i Europa-Parlamentet skal arbejde hårdt for, at dette specielle gode som altid kan forbedres, varer meget længere end til 2006. Det er kernen i de drøftelser, som vi på forskellige niveauer skal føre i Europa-Parlamentet.
Morgantini (GUE/NGL ),
   Hr. formand, kære kolleger, også jeg vil gerne byde kommissæren velkommen, og jeg er særlig glad for, at det er en kvinde.
Jeg er helt enig i, at det er nødvendigt at forlænge gennemførelsesbetingelserne for rettigheder, udvikling og demokrati. Jeg vil gerne lykønske hr. McMillan-Scott, og jeg deler navnlig - hvilket er i tråd med den stemme, jeg afgav i udvalget - hr. Fernández Martíns holdning, ikke mindst i det ændringsforslag, hvor vi specifikt anmoder Kommissionen om en årlig beretning om programmeringen og om, at den aflægger beretning til Europa-Parlamentet om gennemførelsen.
Jeg ser dog fru Ferrero-Waldners ord som et udtryk for Kommissionens vilje til at samarbejde og også til en seriøs og indgående dialog om ikke blot de generelle retningslinjer, men også projekternes gennemførelse. Jeg håber i øvrigt virkelig, at denne dialog også vil blive ført direkte med Udviklingsudvalget, som jeg er formand for, eftersom spørgsmålene om menneskerettighederne, om styrkelsen af kvinders indflydelse og stilling og om demokratiet faktisk også er nært forbundet med udviklingsspørgsmålet.
Til den sympatiske hr. McMillan-Scott vil jeg gerne sige, at jeg forstår hans frustration, og at jeg er enig i dette værdifulde projekt, sådan som fru Flautre udtrykte det. Det er i virkeligheden ikke altid, at fædre bryder sig om at se deres børn blive voksne.
Jeg synes ærligt talt ikke, at vi skal kappes med USA, for deres indgreb har meget ofte ført til, at der er opstået diktaturer. Her tænker jeg f.eks. på Pinochet. Jeg tror, at der allerede er mange i Mellemøsten, som har afvist den store plan for demokratisk udvikling i Mellemøsten, da den bliver betragtet som et magtindgreb og ikke som en egentlig hjælp.
Derfor ville jeg gerne have, at vi bevarede vores eget særpræg, og at vi lagde den rette vægt på det vigtige arbejde, som vi udfører. Vi ønsker nemlig ikke at eksportere demokrati, men at få demokratiet til at vokse og gøre det i stand til at vokse. Det kan vi levere instrumenterne til. Ved at besøge konfliktområderne og se det meget store antal projekter har jeg forstået, at det er af afgørende vigtighed at kunne gribe ind, uden at det går igennem regeringerne.
Spørgsmålene om tortur, træning og revalidering samt spørgsmålene om styrkelsen af kvinders indflydelse og stilling var yderst vigtige. Efter min mening bør vi virkelig fortsætte i den retning, men det skal naturligvis være i bevidstheden om, at der er mange begrænsninger og mangler, også når det gælder finansieringen. Jeg synes ikke, at vi skal nøjes med valgobservationsmissioner, som i øvrigt meget ofte ikke kan tages særlig alvorligt, når man tænker på, at de kun varer en enkelt dag. Jeg vil virkelig gerne have, at vi fortsat opererer ud fra en linje, hvor støtten og vores indsats netop kan være et instrument, der fremmer demokratiets vækst i stedet for at påtvinge andre vores værdier. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, det er mig en glæde at kunne fastslå, at fru Ferrero-Waldner er den rigtige person på det rigtige sted. Det kan man ikke sige om alle hendes kolleger, men det er ikke hendes skyld.
Europa-Parlamentet spiller i dag en stadig vigtigere rolle inden for EU-institutionerne og får stadig større autoritet i offentligheden i medlemsstaterne. Efter 25 år som et folkevalgt organ er Parlamentets betydning nu større end nogensinde før. Men vi bør ikke stille os tilfreds med en styrkelse af Parlamentets rolle som følge af kompetence- eller procedurestridigheder inden for EU. Europa-Parlamentets rolle bør i højere grad end tidligere være at fremme demokratiet i verden og udbrede information om værdier og standarder. Med disse værdier og standarder kan vi, selv om vores samfund og politiske systemer ikke er perfekte, sikre færre krige og mere dialog på vores kontinent, mindre vold og flere kompromiser og mindre institutionel aggression og mere internationalt og institutionelt samarbejde.
Det er ikke et spørgsmål om at fremme europæiske værdier. Det er et spørgsmål om at informere folk om en politisk fremgangsmåde, der tager sigte på det fælles bedste og på at udvide deltagelsen i styringen på ethvert niveau. Det er både EU's og Europa-Parlamentets rolle i dag. Er det for meget at bruge 100 millioner euro på at fremme demokratiet i verden? Det er uden tvivl ikke tilstrækkeligt, og selv om summen var fem gange så stor, ville det stadig være meget billigere end at afholde de omkostninger, der er forbundet med at udbedre følgerne af mangel på demokrati. Det ville være meget dyrere at yde bistand til ofrene for de borgerkrige og internationale krige, der bryder ud, fordi politikerne i mange lande ikke forstår betydningen af demokrati. De kender det kun som et begreb i udenlandske parlører. Hvis der blev afsat over 100 millioner euro, ville det selvfølgelig kræve kontrol med både vores egne institutioner og modtagerorganisationerne.
Følgelig vil jeg gerne oprigtigt takke ordføreren, hr. McMillan-Scott, for det arbejde, han har gjort. Jeg håber, at samarbejdet i Parlamentet om dette emne vil fortsætte uafhængigt af politiske skel, og at Parlamentet vil arbejde hen imod de mål, fru Ferrero-Waldner og ordføreren henviste til. 
Howitt (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil ligesom andre gerne byde den nye kommissær velkommen til denne debat. Vi glæder os til at samarbejde med hende, og vi glæder os især til at se Kommissionens planer i 2005 og 2006 for denne budgetpost, som vi forventer at bekræfte lovgrundlaget for i morgen. Det glæder mig, at der er tale om en budgetpost, som når ud til græsrødderne, og at de civile samfund i landene har førsteprioritet til at modtage pengene. Det er også positivt, at Kommissionen har planer om at gøre konfliktforebyggelse til en permanent prioritet for denne budgetpost. Demokrati er helt sikkert verdens bedste instrument til konfliktforebyggelse.
Jeg er også glad for Kommissionens indsats med hensyn til at forbedre kontakten og støtten fra dens egne delegationer i tredjelande til projekter under disse poster, og også deres planer om at øge støtten til mikroprojekter, særligt til lokale ngo'er i tredjelande, som vi sætter stor pris på i Parlamentet.
Hvis jeg skal sige noget kritisk, så er det, at kommissærens forgænger plejede at tale til os hvert år om menneskerettigheder og så komme med et budgetforslag, hvor denne post var skåret ned, sidste år var det fra 127 millioner euro til 105 millioner euro. Måske vil kommissæren vælge ikke at gøre det i de kommende år. Jeg håber virkelig, som fru Flautre sagde, at selv om der er gode grunde til at forenkle budgettet, så vil denne særlige post have symbolsk betydning og blive opretholdt på mellemlang og lang sigt.
Jeg vil også gerne henlede kommissærens opmærksomhed på de voksende krav fra internationale organisationer såsom ad hoc-domstolene for Jugoslavien og Rwanda og Den Internationale Straffedomstol. Hvis de skal finansieres fra denne budgetpost, skal den imidlertid forhøjes betydeligt, ellers vil det gå ud over ngo'erne. Jeg er modstander af forsøget på at nedprioritere projekter ude i verden under denne budgetpost og atter fokusere på det nære Europa. Det er en fejltagelse, for menneskerettigheder er universelle i hele verden.
Endelig vil jeg gerne udtrykke min respekt for ordføreren hr. McMillan-Scott og han ægte interesse for denne budgetpost, men jeg er glad for, at han trak sine ændringsforslag tilbage, som jeg mener var en mikroforvaltning af denne budgetpost. Kommissionens løfte om en struktureret dialog, som det blev udtrykt, bør vi hilse velkommen, og sammen med mine kolleger i Underudvalget om Menneskerettigheder glæder jeg mig meget til tage fat på det sammen med den nye kommissær. 
Ferrero-Waldner,
    Hr. formand, mine damer og herrer, mange tak for denne udtalelse. Først vil jeg godt sige til næstformanden, hr. McMillan-Scott, at hvis De ikke havde opfundet denne interessante procedure, så måtte vi opfinde den nu. Jeg mener så absolut, at det er en god sag, for jeg har altid været meget engageret i menneskerettigheder. De kan altså regne med en, der også er overbevist om det rigtige i det, hun gør.
Lad mig sige det endnu en gang, at der vil blive en ægte dialog her, og det ikke kun på mit niveau, men også på arbejdsniveau. Jeg vil gerne understrege det klart og tydeligt endnu en gang. Jeg mener ikke, at vi kun har ageret valgobservatører. Det har jeg en række eksempler på: Hvis vi blot tænker på Ukraine, er der en hel række projekter her. Jeg vil blot nævne et par stykker for at vise Dem, at man virkelig ikke kan anskue det så snævert. Kommissionen har allerede gjort noget her. F.eks. 300.00 euro til European Center for Common Ground, 334.000 euro til International Helsinki Federation for Human Rights, improving the human rights situation in Ukraine through legal aid provided by NGOs, 787.000 euro til the European Roma Right Center, defending the rights of Roma in Ukraine og 685.000 euro til Kharkiv, Human Rights Protection Group osv. Dette er kun nogle ganske få af projekterne. Lad mig plukke en anden region i verden ud som eksempel, som er meget vigtig for Dem, og som også er meget vigtig for mig, nemlig området omkring det sydlige middelhav, det arabiske område, men ikke udelukkende de arabiske lande, for det omfatter selvfølgelig også Israel. Her skal f.eks. nævnes Palastine, Democratization from the Grass Roots, Media and Networking as a Tool for Community Development, hvilket også er et vigtigt projekt i og med, at det primært er rettet mod civilsamfundet.
Jeg vil gerne understrege endnu en gang, at det glæder mig specielt meget - og jeg mener, at det er et heldigt sammentræf af begivenheder - at jeg kunne fremlægge syv handlingsplaner i Kommissionen for nylig - og også kommer til det i Parlamentet på mandag - som blev vedtaget i Kommissionen og i Rådet. Alle omtalte dem i meget positive vendinger. Hvorfor? Fordi disse handlingsplaner vil sætte os i stand til at viderebringe vores værdier, dvs. menneskerettigheder og alt, hvad der er forbundet hermed, retsstatsprincip, menneskerettigheder, demokrati, til disse lande, f.eks. til Ukraine, så snart der er afholdt frie og fair valg dér. Herefter påbegyndes gennemførelsen heraf. Men de fokuserer imidlertid også på et fattigt, men vigtigt land, nemlig republikken Moldova, hvor vi ligeledes må gøre noget. Belarus er et separat tilfælde, som jeg vil vende tilbage til om lidt. Dernæst er der naturligvis også vigtige lande i Mellemøsten, som allerede er klar til denne proces, f.eks. Jordan, Marokko, Tunesien, Palæstina og Israel. Fremlæggelsen af disse syv handlingsplaner på nuværende tidspunkt giver en rigtig god mulighed for at arbejde med dem i fællesskab. Og i handlingsplanerne åbnes der naturligvis også mulighed for, at vi kan præsentere vores prioriteringer side om side med landenes egne prioriteringer og fremme demokrati og menneskerettigheder.
Jeg vil også godt præsentere Dem for nogle af de kampagner, som vi gennemfører inden for rammerne af vores menneskerettighedsprogram. Jeg indrømmer gerne, at de ikke beløber sig til kæmpe summer, men det bliver dog alligevel til et klækkeligt beløb, og jeg mener, at der er en hel del, som vi kan drøfte i detaljer.

 Den første kampagne har titlen , altså fremme af retfærdighed og værdighed. Den tager sigte på strafferetsplejen, støtter afskaffelse af dødsstraf universelt og støtter arbejdet i internationale institutioner, som overvåger og rapporterer om overholdelsen af menneskerettigheder og beslægtede forpligtelser på grundlag af internationale konventioner.
Den anden kampagne, som jeg er særligt glad for, har titlen , altså at opdyrke en menneskerettighedskultur. Den omfatter uddannelse i menneskerettigheder, træning, overvågning og øget bevidsthed ved at sigte på at forbedre rettighederne for marginaliserede eller sårbare grupper - dvs. kvinders og børns rettigheder - inklusive omskæring af kvinder, handel med kvinder, forkæmpere for menneskerettigheder, forebyggelse af tortur og rehabilitering af torturofre, programmer for videregående uddannelse og træning for professionelle, støtte til dialoger om menneskerettigheder. Så det er en meget vigtig kampagne.
Den tredje kampagne har titlen , altså fremme af den demokratiske proces. Det er afgørende for alle disse samfund, især for Mellemøsten eller Mellemøsten i bred forstand, som jeg vil komme tilbage til senere. Det handler altså om udvikling af demokratideltagelse, at skabe en informeret pluralistisk diskurs med civilsamfundet, som sigter på foreningsfrihed, udtryksfrihed, en uafhængig presse, radio, uhindret adgang til internettet og valgobservatører.
Den fjerde kampagne hedder , altså fremme af lighed, tolerance og fred, og den tager sig af spørgsmål som racediskriminering, fremmedangst, mindretalsrettigheder og indfødte folk.
Så er der arbejdet med at udvælge regioner og lande og matche dem med de fire kampagner. Alt det er planlagt til 2007, og i det næste finansielle overslag vil der kun være seks finansforordninger, hvoraf de fire er meget vigtige, nemlig udvidelse, udvikling, naboskabspolitikken og stabilitet. Demokrati og menneskerettigheder er centrale i dem alle, og det er en virkelig landvinding, som vi kan basere vores arbejde på. Her sker der en tematisk programmering.
For at vende tilbage til Belarus, som vi talte om i Rådet for nylig, så forklarede jeg, at jeg ønskede at arbejde specifikt med ngo'erne. Vi modtog derefter en invitation fra Litauen til at afholde en workshop der. Så vi får altså tre faser. Først to faser i Kommissionen, hvorefter vi vil konferere med Parlamentet. Der ligger også en invitation fra Litauen, fordi Litauen, Polen og mange af disse lande ved, hvor vi skal starte med ngo'erne. De har ret i, at vi kun kan samarbejde med civilsamfundet i disse lande, for vi kan ikke samarbejde med regeringer på dette niveau.
Hvad angår Mellemøsten i bredere forstand, var jeg meget interesseret i denne nye mulighed for samarbejde. Det er sandt, at vi i 10 år har samarbejdet med landene i Mellemøsten, syd for Middelhavet. USA gør nu noget lignende. Det er et godt initiativ, for jo mere vi kan arbejde parallelt og dermed bringe mere demokrati og lettere adgang til demokrati til regionen, jo bedre.
Jeg vil gå over til nogle andre, mere formelle spørgsmål. Ifølge mine oplysninger har Rådet nu for at skabe juridisk sammenhæng genfremsat Parlamentets ændringsforslag fra dengang, EF-forordning 975/1999 og 976/1999 var under udarbejdelse. Jeg håber, denne information hilses velkommen af de medlemmer, der tog dette spørgsmål op.
For at sikre et bedre samarbejde med ngo'erne var det vigtigt at have dekoncentration, som vi kalder det. Det betyder, at vi har lagt meget ansvar ud til delegationerne, som også meget bedre kan føre tilsyn med, hvad ngo'erne laver. Det er også grunden til, at vi vil følge udviklingen meget bedre. Jeg håber, kontrollen vil blive bedre, for jeg er klar over, at samtidig med at vi på den ene side skal have hurtige aktionsmidler, skal vi på den anden side også være meget omhyggelige og kontrollere tingene ordentligt. Det var det, jeg gerne ville sige. Det er virkelig et tilbud om dialog fra min side. Tak, fordi De tager imod det. Vi er ikke perfekte, men der er et positivt tilbud, og jeg håber, at Parlamentet vil optage det i denne positive ånd, så vi kan samarbejde for EU's vigtigste værdier, nemlig menneskerettighederne. 
McMillan-Scott (PPE-DE ),
   Hr. formand, som kommissæren kan se, får Europa-Parlamentet altid det sidste ord.
Det glæder mig, at Kommissionen begynder at undersøge muligheden for at gøre noget i Belarus. Jeg nævnte Belarus og også Tunesien og Iran, to andre lande, hvor der ikke sker noget. Jeg er taknemmelig for kommissærens gode vilje og engagement i hendes nye embede, og vi byder hende velkommen i det. Jeg hilser også hendes løfte om at etablere et arbejdsfællesskab mellem Parlamentet og Kommissionen velkommen.
Jeg kan fortælle Kommissionen, at Europa-Parlamentet i denne uge ved venlig mellemkomst af Underudvalget om Menneskerettigheder bestiller en undersøgelse af uafhængige eksperter om dette program. Det bad jeg Kommissionen om at gøre sidste år, men det var den ikke villig til. Den vil være afsluttet til februar.
Må jeg komme med en sidste bemærkning, eftersom jeg ved, at kommissæren var i Rabat i weekenden, og vi har at gøre med en stor og vigtig dagsorden, nemlig reformprocessen i Mellemøsten. Da jeg påbegyndte arbejdet med denne betænkning, udgjorde midlerne fra det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder til hele Mellemøsten 4 % af de samlede midler. I lyset af de sidste tre års begivenheder var det et meget lavt tal. Jeg er glad for, at Kommissionen nu justerer det, og vi bliver nødt til at justere fokus for programmet. Uanset hr. Howitts bemærkninger har vi strategiske mål og strategiske prioriteter. Det glæder mig at se, at Kommissionen nu begynder at fokusere på dem.
Jeg takker kommissæren for hendes ord og for hendes engagement, og vi glæder os til at samarbejde konstruktivt og praktisk, men på basis af den fælles interesse i at udvikle demokratiet, især i vores nabolande. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.30. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A6-0050/2004) af Papadimoulis for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om forslag til Rådets beslutning om ændring af beslutning 1999/847/EF med henblik på forlængelse af EF-handlingsprogrammet for civilbeskyttelse. 
Ferrero-Waldner,
    Hr. formand, det glæder mig, at Parlamentet støtter Kommissionens forslag om at forlænge EF-handlingsprogrammet for civilbeskyttelse for årene 2005 og 2006. Jeg påskønner den indsats, der er lagt i denne betænkning, særligt ordføreren hr. Papadimoulis' arbejde.
Før jeg går i detaljer med betænkningen, tror jeg, det er værd at tænke tilbage på det arbejde, der er blevet gjort under denne handlingsplan, siden den blev vedtaget i december 1999. Formålet med handlingsprogrammet for civilbeskyttelse er at bidrage til at sikre en bedre beskyttelse for mennesker, miljø og ejendom i tilfælde af naturkatastrofer eller teknologiske katastrofer i hele Fællesskabet. Handlingsprogrammet har finansieret en række nyttige projekter, ekspertudvekslinger og workshopper, som har opbygget et uvurderligt samarbejde og gensidig hjælp mellem medlemsstaternes beredskaber til civilbeskyttelse.
Handlingsprogrammet støtter og supplerer bestræbelser på nationalt, regionalt og lokalt niveau. Vægten har ligget på større projekter omkring forebyggelse, information af offentligheden, krisestyring, katastrofemedicin og samarbejde mellem de forskellige frivillige organisationer, som er aktive på stedet.
Vi har i de seneste år oplevet større katastrofer. De husker oversvømmelserne i Central- og Østeuropa i sommeren 2002, olieudslippet fra samme år, den hidtil usete hedebølge og de ødelæggende skovbrande i Sydeuropa i sommeren 2003. I år blev vi chokeret af de voldelige terrorangreb i Madrid og bedrøvede over jordskælvene i Iran og Marokko. Disse begivenheder har klart illustreret behovet for at gøre mere for at styrke forebyggelse og beredskab og for at styrke vores evne til at reagere hurtigt og solidarisk i EU.
Kommissionen mener, der er gjort store fremskridt i de seneste år med hensyn til EU's deltagelse og rolle i civilbeskyttelsen. Ordføreren fremhæver med rette nogle emner i betænkningen, og det er både værdifulde og konstruktive bemærkninger, som vi vil tage med i det videre arbejde.
Jeg vil gerne komme med en umiddelbar reaktion på en række punkter. Betænkningen anbefaler "bedre deling af information om disponible ressourcer, ekspertise og vellykkede strategier og fremgangsmåder på nationalt plan". Kommissionen er enig i, at vores ressourcedatabase skal opgraderes yderligere og indeholde flere data om civilbeskyttelseskapacitet, de tilknyttede udgifter og det disponible udstyr. Kommissionen samarbejder i øjeblikket med medlemsstaterne om disse spørgsmål.
I betænkningen argumenteres der for en forbedret operationel ramme for frivillige og for at etablere retningslinjer for deres arbejde. Det er et nyttigt forslag, og det afspejler den vægt, som Kommissionen nu lægger på arbejdet med dette emne, hvilket var og fortsat vil være en prioritet for finansieringen i 2005.
Så er der spørgsmålet om økonomisk bistand i nødsituationer. Det er et vigtigt spørgsmål for os, men det er afhængigt at, at der er tilstrækkelige midler til rådighed. I øjeblikket tillader de disponible budgetmidler os kun at finansiere eksperter, som rejser ud til katastrofeområderne for at vurdere behovet for hjælp. Yderligere finansiering afhænger i øjeblikket af de donerende og modtagende medlemsstater. Jeg vil gerne tilføje, at der, som De ved, også er mulighed for at bruge EU's solidaritetsfond til at yde kompensation til et land, som påføres store skader som følge af en katastrofe.
Endelig opfordrer man i betænkningen Kommissionen til at udarbejde en rapport om programmet i 2006. Vi efterkommer gerne denne opfordring.
Med disse bemærkninger vil jeg gentage min tak til ordføreren og til Parlamentet som helhed for dette kloge og konstruktive indlæg.
Min kollega kommissær Dimas beder Dem undskylde, at han ikke er her. Han er i Buenos Aires og har bedt mig træde i hans sted. 
Papadimoulis (GUE/NGL ),
   Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, som kommissæren også gjorde opmærksom på, finder forhandlingen om denne betænkning sted efter en række større naturkatstrofer i de seneste år, som synliggør behovet for at styrke EF-handlingsprogrammet. Der har været oversvømmelser, hedebølger, skovbrande, jordskælv, forureningskatastrofer med udslip af giftigt affald eller olieudslip, som det skete med , og der har været alvorlige industriulykker samt terrorangreb.
Grækenland er i disse timer et land i stor bekymring på grund af kapringen af en bus med adskillige gidsler, som befinder sig i livsfare. Disse farer og katastrofer kræver mange ofre og forårsager stadig større økonomisk skade, de ryster økonomien i de stater, hvor de indtræffer, og rammer især de fattigste og mest sårbare dele af befolkningen. Netop derfor er det nødvendigt, at regeringerne griber til handling, at man styrker forebyggende foranstaltninger, og at indsatsmulighederne udvides.
Fællesskabets svar på dette problem er EF-handlingsprogrammet for civilbeskyttelse. Programmet udløber om kort tid, den 31. december 2004, og vi er nødt til at godkende dette forslag, som jeg har udarbejdet, for at undgå et tomrum, mens det nye program forberedes. Derfor støtter jeg Kommissionens forslag om at forlænge programmet for de næste to år og også Kommissionens forslag om at øge budgettet for handlingsprogrammet for civilbeskyttelse fra 1,5 millioner euro om året, som det var i 2004, til 2,4 millioner euro om året i de to næste år. De vil måske mene, at det ikke er nogen stor forhøjelse. Det er jeg enig i, men den er absolut nødvendig for finansieringen af de øgede behov på grund af udvidelsen og for finansieringen af handlingsprogrammet for bekæmpelse af havforurening, som er vedtaget i mellemtiden.
Desværre ser det ud, som om Rådet ikke har den samme opfattelse, som vi har i Europa-Parlamentet og Kommissionen, og som om Rådet også er nødt til at indse, at de beslutninger, vi træffer for at gøre nogle ting, også kræver de nødvendige midler til at gennemføre dem. Ellers kan vi ikke opfylde vores forpligtelser over for borgerne, og det er netop, når katastrofen indtræffer, at de borgere, som har stemt på os og bragt os her, har brug for, at EU og Parlamentet står sammen med dem. Derfor er dette program nødt til at fortsætte, samtidig med at der er punkter, som skal forbedres ud fra de erfaringer, der er høstet indtil nu.
Under gennemgangen af problemet har jeg fundet frem til syv områder, hvor der er brug for forbedringer i praksis. På papiret ser ordningen nemlig godt ud, men i praksis har vores erfaring indtil nu vist os, at den halter.
For det første bedre udveksling af oplysninger om disponible ressourcer, erfaringer og vellykkede strategier på nationalt plan. Her må ske en forbedring af databasen, dataene heri og mulighederne for hurtig kommunikation og koordination, der skal altså ske en opdatering af databasen.
For det andet bedre uddannelse af indsatsholdene. Erfaringen har vist, er der er behov for flere fælles øvelser for at få et bedre samarbejde og bedre interoperabilitet.
For det tredje bedre kommunikation, samordning, rettidige varslingssystemer med øjeblikkelig orientering af offentligheden og forbindelse til andre netværk.
For det fjerde finansiering. Vi skal ikke blot øge finansieringen, men også sørge for hurtigere reaktion med frigivelsen af finansieringskilden og ved at koncentrere alle de nødvendige midler i en enkelt kilde.
For det femte styrkelse af det sociale samarbejde med mere aktiv deltagelse af civilsamfundet og de lokale myndigheder. Større frivillighed.
For det sjette styrkelse af forskning og udvikling med henblik på udvikling af nødsystemer, som skal bidrage til en mere effektiv håndtering af katastrofer.
Og for det syvende gennemførelse af subsidiaritetsprincippet ved at fremme udarbejdelsen af nationale planer for nødsamordning, et område, hvor nogle stater halter bagefter.
Af de årsager, jeg her har gjort rede for - og jeg skal ikke udbrede mig yderligere, da det allerede er sent - opfordrer jeg Parlamentets plenum til at vedtage denne betænkning med størst mulig tilslutning, som det også skete i Miljøudvalget, hvor min betænkning blev næsten enstemmigt vedtaget. 
Vernola (PPE-DE ),
   Hr. formand, kære kolleger, jeg er enig i hr. Papadimoulis' betænkning, når det gælder den absolutte nødvendighed af at forlænge EF-handlingsprogrammet med toårsperioden 2005-2006 for at lette samarbejdet - og navnlig det grænseoverskridende samarbejde - om udveksling af erfaring og gensidig assistance mellem medlemsstaterne på dette område.
Det grænseoverskridende samarbejde og en samarbejdskultur er af afgørende vigtighed, eftersom EU-landenes sikkerhed i høj grad afhænger af, hvad der sker ved EU's grænser. I den forbindelse skal vi satse kraftigt på frivilligt arbejde. Vi er desuden enige i de syv områder, som det er nødvendigt at styrke i betragtning af de mangler, der er konstateret i de enkelte lande. Det Europæiske Folkeparti er ligeledes af den opfattelse, at Kommissionen bør foretage en vurdering af det nuværende programs gennemførelse, inden det slutter, og udarbejde en beretning, som forelægges for Europa-Parlamentet og Rådet.
Jeg vil gerne understrege, at EF-handlingsprogrammet er blevet forlænget med toårsperioden 2005-2006, uden at Parlamentet har modtaget den midtvejsrapport og endelige rapport, der var taget højde for i beslutning 1999/847/EF om indførelse af et EF-handlingsprogram for civilbeskyttelse for perioden 1. januar 2000 til 31. december 2004. Hidtil har vi end ikke fået nogen forklaring i den forbindelse. Dette er meget alvorligt, eftersom det krænker Europa-Parlamentets ret til at foretage en vurdering og tvinger det til at træffe beslutning uden at have nogen kvalitative eller kvantitative oplysninger til rådighed om de gennemførte interventioner og de opnåede resultater.
Vores tillid til den nye Kommission giver os dog en forhåbning om, at disse rapporter bliver fremsendt inden for den fastsatte frist, nemlig senest den 30. juni 2006, og det er netop i ønsket og håbet om at fremme et fuldt samarbejde mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen. Disse dokumenter burde gøre det muligt for os at bedømme omfanget af EF-handlingsprogrammet for civilbeskyttelse samt de interventioner, der er taget højde for i de andre to igangværende EF-programmer, som giver Parlamentets Miljøudvalg nogle nyttige forslag, der kan medtages i det fælles handlingsprogram, som Kommissionen forhåbentlig udarbejder for perioden 2007-2013. 
Estrela (PSE ),
   Hr. formand, fru kommissær, kære kolleger, heldigvis er vi alle enige i denne sag, og jeg kan derfor også tilslutte mig det, som de foregående talere har sagt.
Vi finder det afgørende, at dette handlingsprogram forlænges, og vi finder det ligeledes vigtigt, at Kommissionen foretager en evaluering af det nuværende program i 2005-2006 og forbereder et nyt og mere ambitiøst handlingsinstrument, der tager højde for de finansielle overslag for 2007-2013 og de behov, der i mellemtiden er konstateret. Nye problemer fordrer nye løsninger.
Vi støtter derfor også hr. Papadimoulis' betænkning, og jeg takker ham for det arbejde, han har udført, og vi støtter naturligvis Kommissionens forslag om at forlænge programmet, selv om vi mener, at finansieringen burde øges yderligere, når man betænker programmets målsætninger og det forhold, at det udvides til 10 lande mere. Civilbeskyttelse har fået en stadig større betydning, og beskyttelse af mennesker og ejendom kræver betragtelige ressourcer.
I de senere år har der, som det allerede er blevet nævnt, været flere katastrofer frembragt af naturen eller af kriminelle, og som har ramt indbyggerne og økonomien i de berørte lande, f.eks. ulykken med , oversvømmelserne i Sydfrankrig, terrorangrebet i Madrid, skovbrandene i Spanien og Portugal, og da jeg er portugiser, forstår De nok, at jeg er særlig optaget af denne sag.
Som allerede sagt mener jeg, at finansieringen bør øges yderligere for bedre at forebygge og helbrede i sådanne situationer. Det skal som eksempel nævnes, at der alene i Portugal brændte 400.000 ha skov i 2003, og omkring 170.000 ha i 2004. De kommende handlingsinstrument må derfor uomgængeligt råde over større finansieringsrammer. Miljøet er uerstatteligt, og vores skove må ikke blive ved med at forsvinde. Vi har pligt til at bevare dem, så vi kan give dem videre til de kommende generationer. Vi må ikke glemme, at jorden ikke tilhører os, men at vi har fået den til låns af vores børn. De forebyggende og helbredende foranstaltninger skal derfor styrkes. Hvad angår forebyggelse, må EU involveres mere, i samarbejde med de nationale, regionale og lokale myndigheder, med øget teknisk og finansiel støtte for at forebygge de katastrofer, der gentager sig år efter år.
Det er bedre at forebygge, også fordi det altid er mere effektivt og billigere end at helbrede. Med hensyn til genopretningsforanstaltningerne må samordning og opfølgning styrkes, navnlig i form af skovrejsning på de afbrændte arealer. Det er her vigtigt at huske, at det tager næsten 100 år at genoprette middelhavsskove. Der er felter, hvor vi ikke bør spare. Hvad angår civilbeskyttelsen, kan besparelser betyde, at vi bliver uopretteligt fattigere, og at vores fælles fremtid bringes i alvorlig fare. 
Musumeci (UEN ),
   Hr. formand, kære kolleger, fru kommissær, jeg vil sige med det samme, at jeg er tilhænger af at forlænge EF-handlingsprogrammet for civilbeskyttelse med to år. Efter min mening er der egentlig ikke tale om et frit valg, men snarere om en nødvendig løsning, der ikke er noget alternativ til.
Vi er nået til slutningen på det nuværende program uden en varig og konkret løsning på problemet. Det viser i sig selv, hvor marginalt spørgsmålet om civilbeskyttelse i Europa er. Jeg føler, at jeg har fået en vis erfaring på dette område som formand for udvalget for civilbeskyttelse i provinsen Catania, som er den italienske provins, der er mest udsat for jordskælvs- og vulkanrisiko, men også som den italienske regerings koordinator af nødforanstaltningerne under Etnas dramatiske udbrud i sommeren 2001.
I årenes løb er jeg blevet bestyrket i den opfattelse, at civilbeskyttelse ikke bare er et hyggeligt emne for rundbordsdiskussioner eller fornøjelige sammenkomster, men også et spørgsmål, der er uløseligt forbundet med borgernes sikkerhed, og sikkerhed er som bekendt ikke bare en forfatningsmæssig ret, men først og fremmest en fysiologisk ret.
Jeg mener at kunne sige, at EU er alvorligt og skandaløst bagud på dette område. Spørgsmålet blev først taget op for fem år siden med en række initiativer, der - sådan som ordføreren selv har påpeget, og jeg sætter pris på hans arbejde - i teorien er gode, men som der i praksis er alvorlige mangler ved. Indfaldsvinkelen lader nemlig ikke bare til at være skizofren set ud fra et logistisk synspunkt, men også på grund af den utilstrækkelige finansielle dækning.
Fru kommissær, hvilke resultater har overvågnings- og informationscentret, solidaritetsfonden og fællesskabsmekanismen givet, når det gælder risikoberegning og risikoforebyggelse, hvis man ser bort fra administrationen af nødsituationer og af tiden derefter? Hvilke kvalitative resultater har de haft på EU's område? Kan vi finde ud af, hvilken effekt de har haft? Kan vi få en detaljeret rapport? Vil man endelig forstå, at katastrofer ikke altid holder sig inden for det enkelte lands grænser og således bliver et overstatsligt problem, sådan som olieforureningen fra viste? Hvordan kan vi tillade, at civilbeskyttelse i Europa er splittet mellem ansvarsområder som miljø, sundhed, territoriet, landbrug og indre anliggender?
Det er nødvendigt at oprette et europæisk agentur for civilbeskyttelse, sådan som jeg bad Kommissionen om allerede for to år siden. Foruden den utvivlsomme inddragelse, som en operativ struktur ville medføre, navnlig når det gælder de medlemsstater, der er mindst lydhøre over for problemet, ville denne løsning have den fordel, at den udvikler og ensretter procedurer og metoder til analyse og reduktion af naturlige og teknologiske risici på et overstatsligt plan, og at der ville blive indført en egentlig taskforce
Endelig mener jeg, at det er nødvendigt at fremme og støtte indsatsen fra de frivillige på civilbeskyttelsesområdet med struktureret træning, udstyr og midler, så den bliver en væsentlig ressource i håndteringen af nødsituationer, naturkatastrofer og andre katastrofer. Jeg håber, at Kommissionen har den nødvendige styrke, vilje og mod til at samarbejde med Parlamentet på dette område. 
Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, jeg vil gerne takke ordføreren for hans klare, konkrete kommentarer til EF-handlingsprogrammet for civilforsvar og -beskyttelse. Hans forslag om en integreret forvaltning og mere effektiv funktion af den relevante mekanisme og om forlængelse af programmet er også meget relevante, og vi vil støtte dem.
I de seneste år har vi alle, både i EU og i verden omkring os, oplevet katastrofer med brede, direkte konsekvenser for et stort antal medmenneskers liv samt for samfundet og økonomien i bred forstand. Som svar på disse begivenheder vedtog vi EF-handlingsprogrammet. Som vi alle erindrer, reagerede vi først, da begivenhederne var indtruffet. Lad os nu gøre resultaterne op, kvalitativt og kvantitativt, og med den erfaring, vi har opnået, se på, hvordan vi forbedrer den eksisterende mekanisme i alle dens funktioner og faser lige fra forebyggelse til bekæmpelse af katastrofer og genoprettelse og tilbagevenden til samfundslivet. Og dette vedrører både overvågningsmekanismen og Solidaritetsfonden.
Ordføreren foreslår bedre udveksling af oplysninger og god praksis, mere uddannelse til indsatsholdene, mobilisering af frivillige, bedre samordning mellem de involverede instanser på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan. Hvad forhøjelsen af budgettet angår, er den påkrævet, men samtidig skal der også gennemføres forenklinger af proceduren.
Jeg håber, at Rådet vil tilslutte sig det, vi drøfter i aften, da det er et meget vigtigt spørgsmål. Det løser ikke kun hverdagsproblemer, men har også stor symbolsk betydning. Med en sådan involvering føler borgerne, at EU er til stede i deres egen dagligdag. Det europæiske statsborgerskab får en konkret og dybere mening. Et sådant program fører europæiske organer, nationale og lokale instanser og lokale organisationer ind i et direkte samarbejde, et område, hvor vi halter bagefter både på nationalt plan og i den samordning, der er mellem EU og nationale instanser.
I den øvrige verden gør et sådant program EU mere synligt og, hvad der er vigtigere, giver det et effektivt og menneskeligt image, noget som De, hr. kommissær, har sat som mål at realisere, som jeg hørte Dem sige i Deres tidligere redegørelse. 
Higgins (PPE-DE ).
   - Hr. formand, først vil jeg gerne sige, at jeg er positivt indstillet over for ordføreren hr. Papadimoulis forslag om at forlænge handlingsprogrammet for civilbeskyttelse.
Jeg kommer fra et land, som tidligere har nydt godt af EU-midler til at håndtere naturkatastrofer, og jeg påskønner derfor til fulde programmets vigtighed. Faktisk var jeg som tidligere minister i den irske regering i Bruxelles i 1995 for at bede om hjælp til at lette virkningerne af store oversvømmelser i hele Irland. Det lykkedes mig at få en betydelig økonomisk støtte.
Jeg har bemærket stigningen i budgettet for handlingsprogrammet for civilbeskyttelse for 2005 og 2006, men ligesom andre talere, som har deltaget i denne forhandling, bemærker jeg ved nærmere eftersyn, at det kun drejer sig om 0,9 millioner euro for hvert af årene 2005 og 2006. Når jeg nærlæser betænkningen, er begrundelsen for stigningen EU's udvidelse. Taget i betragtning, at vi forøger størrelsen af vores Fællesskab og siger velkommen til 10 nye medlemsstater i EU, så er den såkaldte stigning faktisk en nedgang, og så er inflationen slet ikke regnet med.
Jeg kunne tænke mig en nødfond - jeg ved, at De nævnte solidaritetsfonden - for civile katastrofer, hvor der kunne gives direkte støtte til regionerne i de nye tiltrædelsesstater, på samme måde som Irland blev hjulpet i sin tid. Disse stater har kæmpet sig fri af Moskvas jerngreb. De er alle berettiget til mål 1-status, deres økonomier befinder sig stadig i vidt omfang på fosterstadiet. Ligesom Irland oplevede civile katastrofer, vil disse nye lande uundgåeligt opleve situationer, hvor der vil indtræffe naturkatastrofer. Jeg mener helt grundlæggende, at vi hvert år bør afsætte en solid fond, som kan hjælpe sådanne lande i form af direkte støtte.
Jeg vil gerne rose ordføreren for hans systematiske arbejde og anbefalinger. Han har foretaget en detaljeret gennemgang af hvert enkelt område. Forebyggelse er ønskelig, hvor den er mulig, beredskab er afgørende, beskyttelse, nødforanstaltninger og genopbygning er alle vigtige faktorer. Jeg mener, det er en fremragende plan, han har udarbejdet, men den er helt underfinansieret. Vi kan ikke forudse jordskælv, oversvømmelser eller skovbrande - det er naturkatastrofer.
Som konklusion,
Jeg taler ikke swahili, det er mit eget modersmål, irsk, som desværre er det eneste officielle sprog, der ikke er med i Fællesskabet.
Jeg ønsker Dem alle glædelig jul og godt nytår. 
Ferrero-Waldner,
    Hr. formand, jeg har lyttet meget opmærksomt til det, der er blevet sagt. Først vil jeg gerne takke Dem alle, både ordføreren og alle de medlemmer, der har talt, for Deres støtte til dette program for civilbeskyttelse, som vi alle synes er særdeles vigtigt. Jeg takker Dem også for Deres samarbejde.
Som svar på spørgsmålet om, hvad der nu skal ske, kan jeg fortælle Dem, at det ikke bliver noget problem, programmet bliver forlænget. Coreper diskuterede Kommissionens forslag den 15. december, og det kommer med som et A-punkt, altså et, hvor der ikke er nogen problemer, til Rådet (miljø) inden jul.
I mellemtiden vil Kommissionen stille forslag om et nyt lovgivningsinstrument, som skal træde i kraft i januar 2007. Det betyder, at dette nye forslag vil være baseret på bestemmelserne i den nye forfatningstraktat, hvilket vil give større muligheder for at udvikle det europæiske samarbejde inden for civil beskyttelse, og vi vil især arbejde med forebyggelse, som De alle har nævnt, men også med respons.
De næste to år bliver en overgangsperiode, hvor vi på den bedst mulige måde skal forberede rammerne for den nye traktat, som kommer til at omfatte mange af de spørgsmål og elementer, som er nævnt her. De talte alle om forebyggelse, og De talte næsten alle om, at frivillige bidrag er vigtige, ligesom socialt partnerskab og spørgsmålet om finansiering, som afhænger af finansforordningerne. Vi er som sagt klar til at lave forberedelserne, og Kommissionen vil stille et forslag inden for de næste par måneder. Jeg håber, at min kollega kommissær Dimas så vil kunne diskutere dette indgående med Dem. 
Formanden.
   - Mange tak, fru kommissær.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.30. 

