Finansiering af andre foranstaltninger end statslig udviklingsbistand i lande, der falder ind under forordning (EF) 1905/2006 (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af hr. Berman for Udviklingsudvalget om finansiering af andre foranstaltninger end statslig udviklingsbistand i lande, der falder ind under forordning (EF) nr. 1905/2006.
Thijs Berman
Hr. formand! Jeg glæder mig også over, at hr. Deva har sat sig ned, for nu vil fru Ferrero-Waldner kunne høre mig, hvilket er en stor lettelse.
Denne økonomiske krise, der er uden fortilfælde, og som rammer os meget hårdt, betyder en ny katastrofe for udviklingslandene. Krisen fører til et fald i råvarepriserne, færre investeringer, færre handelskreditter og færre penge, der sendes hjem af indvandrerne. Samtidig svinder alle de rige landes bruttonationalprodukt hurtigt ind, hvilket betyder, at budgettet for udviklingssamarbejdet også bliver reduceret, da det udgør 0,7 % af BNP, eller det burde det i det mindste, og selv da er det de færreste lande, der lever op til deres løfter.
Det er i den kontekst, at drøftelsen af det nye politiske instrument finder sted. Hvis spanske studerende modtager et stipendium til at studere et par måneder i Latinamerika, eller vice versa, så er en sådan udveksling nyttig, nødvendig og ønskværdig, men et sådant projekt kan ikke udelukkende finansieres med midler, der er beregnet til at bekæmpe fattigdom. Selvom EU-finansiering på dette område således er velkommen, er der ikke tale om fattigdomsbekæmpelse. Det er frustrerende at være nødt til at trække denne slags projekter tilbage, simpelthen fordi der ikke er noget retsgrundlag at basere dem på.
Det er derfor, vi har forsøgt at finde et beskedent instrument, som EU kan bruge til at gennemføre politik i udviklingslande, der strengt taget ikke falder inder for fattigdomsbekæmpelsens rammer. Det er nødvendigt at finde en finansiel kilde og et retsgrundlag, som ikke falder ind under udviklingspolitikken. Retsgrundlaget kan derfor ikke baseres på artikel 179 i Nicetraktaten, da den netop er retsgrundlaget for udviklingspolitikken, hvilket skal undgås i dette tilfælde.
EU's egne interesser - europæiske studerende på studierejser - kan ikke finansieres med hjemmel i artikel 179. Derudover skal EU, når der bruges udviklingsmidler, opfylde de i lovgivningen fastsatte kriterier om udviklingssamarbejde, nemlig dem om fattigdomsbekæmpelse.
Hvis man udviser lidt kreativitet, er der dog andre kilder. Udvalget om Udenrigsanliggender har foreslået at udvide anvendelsesområdet for finansieringsinstrumentet for industrialiserede lande, hvilket også bakkes op af mit eget udvalg. En anden mulighed er en kombination af artikel 150, 151 og 171, uddannelse, kultur og forskning. Med dette kombinerede retsgrundlag ville Europa-Parlamentet bevare den fælles beslutningsprocedure helt i forbindelse med dette instrument, og pengene, på nuværende tidspunkt ca. 13 millioner EUR, bliver ikke taget fra puljen til udviklingspolitik. De tages heller ikke fra puljen til udenrigspolitik.
Som ordfører - og Udviklingsudvalget vil bakke mig op på dette område - kan jeg ikke acceptere artikel 179 som retsgrundlag. Dette nye instrument ville i så fald blive ineffektivt, eftersom artiklen netop har til formål at sikre, at udviklingsmidler bliver anvendt til andre formål. Der bør derfor ikke være et retsgrundlag for dette instrument, der kunne gøre dette obligatorisk.
Jeg beder derfor indtrængende Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater om øjeblikkeligt at trække dette ændringsforslag tilbage. Det går stik imod vores fælles ønske om at beskytte budgettet til udviklingssamarbejde, selv i økonomiske krisetider.
Benita Ferrero-Waldner
Hr. formand! Jeg vil begynde med at bekræfte det tilsagn, jeg på vegne af Kommissionen gav om at gennemføre en midtvejsrevision af det finansielle instrument i 2009. Det var svar på Parlamentets anmodning under de afsluttende forhandlinger om dette instrument.
Revisionen vil ske i form af en meddelelse ledsaget af lovgivningsforslag, hvor det skønnes hensigtsmæssigt. Meddelelsen forventes vedtaget i april 2009 og er indeholdt i Kommissionens lovgivningsmæssige arbejdsprogram.
Revisionen vedrører instrumenternes gennemførelse. Der bør skelnes mellem denne revision og den anden midtvejsrevision, der lige nu er undervejs - og som også er forudsat i forordningerne - som vedrører programmeringsdokumenterne og strategidokumenterne for 2011-2013. Denne nye programmering vil give anledning til en ny omgang demokratisk kontrol, som det var tilfældet med den første programmeringsperiode 2007-2010.
De to øvelser er forskellige, men de supplerer hinanden. Det er vigtigt at ordne de spørgsmål, der har med instrumenterne at gøre, før den nye programmeringsperiode. Revisionen af strategien og programmeringen vil finde sted i løbet af 2009, så det er muligt for Parlamentet at udføre den demokratiske kontrol i 2010.
Hvad angår instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde (DCI), bekræfter vores indledende overvejelser et forhold, der bliver centralt i forbindelse med revisionen, nemlig det lovgivningsmæssige tomrum for ikke-ODA-aktiviteter for lande, der falder ind under DCI.
Hvad er det for nogle aktiviteter, der ikke opfylder ODA-kriterierne? De er af forskellig karakter, men de nuværende fire indledende aktioner, som Europa-Parlamentet har taget initiativ til, giver et godt overblik over, hvad vi taler om: samarbejde med mellemindkomstlande i Asien og Latinamerika, som ikke falder ind under DCI, og forretningsmæssige og videnskabelige udvekslinger med Kina og Indien.
Angående denne slags aktiviteter er vi enige med Dem i, at der er behov for at få en lovgivning, der dækker foranstaltninger, som fremmer EU's interesser i DCI-landene. Det kunne ske enten i form af et nyt lovgivningsinstrument eller ved at ændre den nuværende forordning om instrumentet for udviklingssamarbejde (ICI).
Da vi udarbejdede de nye instrumenter om eksterne forbindelser i 2006, var vi enige om, at de også skulle dække den eksterne dimension af vores interne politikker. Vi aftalte, at dette kunne ske med hjemmel i retsgrundlaget for de eksterne aktioner. Det betød en betydelig forenkling sammenlignet med den tidligere situation.
Det vil være vanskeligt for Kommissionen at følge denne tilgang. Vi synes, at retsgrundlaget skal afspejle instrumentets mål og indhold. Vi erkender, at der er et problem med ikke-ODA-aktiviteterne. På grund af deres beskaffenhed er sådanne aktiviteter ikke berettigede til udviklingsbistand. Derfor kan et forslag, der kun omhandler sådanne aktiviteter, ikke falde ind under udviklingssamarbejde - under artikel 179, som De nævnte.
Eftersom vi ønsker at dække kendte ODA-aktiviteter, er traktatens artikel 181a sandsynligvis det mest velegnede retsgrundlag, da den dækker økonomisk, finansielt og teknisk samarbejde. Før Kommissionen kommer med et forslag, vil den dog undersøge spørgsmålet omhyggeligt i lyset af den holdning, Parlamentet har givet udtryk for. Det ville være en hjælp at kende Parlamentets holdning, så vi kan afslutte vores forslag før valget som lovet.
Endelig kan jeg se, at der anmodes om flere ressourcer i betænkningen. Det bliver vi nødt til at se nærmere på. De kender den meget stramme situation for udgiftsområde 4 i den finansielle ramme. Man kunne hævde, at vækstlandene befinder sig i en overgangsperiode, og at den nuværende bistandsramme burde anvendes i forbindelse med denne overgang - dvs. en gradvis overgang fra fokus på udvikling til fokus på ikke-ODA-aktiviteter. Vi vil se nærmere på dette i forbindelse med revisionen.
Dette er Kommissionens indledende overvejelser vedrørende den betænkning, vi drøfter i dag. Vi synes, at den er et godt grundlag for vores fælles arbejde, og jeg ser frem til at høre, hvad medlemmerne har at sige.
Vicente Miguel Garcés Ramón
Hr. formand! Budgetudvalget mener, at det er yderst vigtigt, at de enkelte budgetinstrumenter bliver klart afgrænset. Derfor ser den mest realistiske mulighed ud til at være etablering af et nyt instrument for andre foranstaltninger end statslig udviklingsbistand for de lande, der falder ind under forordningen.
Fra et budgetmæssigt synspunkt synes vi ikke, at Udviklingsudvalgets finansieringsforslag er velegnet, da disse penge ikke findes, og da der ikke er blevet tildelt flerårige midler til disse budgetposter. Der er finansiering for 2009, men ikke derudover.
Eftersom finansieringen af dette nye samarbejdsinstrument under alle omstændigheder skal være foreneligt med den finansielle ramme for 2007-2013 er det værd at understrege betydningen af midtvejsrevisionen af den finansielle ramme. Dette burde give mulighed for at foretage justeringer af loftet for de forskellige udgiftsområder.
Nirj Deva
Hr. formand! Jeg er meget glad for den erklæring, som kommissær Ferrero-Waldner netop er kommet med, og jeg anmoder min politiske gruppe om at trække sit ændringsforslag tilbage, så betænkningen kan blive vedtaget. I modsat fald befinder jeg mig i en temmelig vanskelig situation, men jeg er nødt til at støtte den socialdemokratiske ordfører i denne sag.
Jeg er nødt til at sige, at jeg mener, at udviklingsinstrumentet er til udviklingsformål. Men hvis man ser på, hvad udviklingsinstrumentet - især artikel 179 - tilbyder, så giver ODA-instrumentet, til trods for alle dets begrænsninger, mulighed for fremme af museer, biblioteker, kunst, musik i skolerne, anlæg til sportstræning og sportsarrangementer - alt dette tæller som statslig udviklingsbistand. Men det gør sponsorering af koncertturnéer eller idrætsudøveres rejseomkostninger naturligvis ikke. Kulturelle programmer i udviklingslande, hvis hovedformål er at fremme donorens kulturelle værdier, kan ikke betragtes som statslig udviklingsbistand. Den udelukker militærbistand, men ikke fredsbevarende aktiviteter. Den dækker en bred vifte af aktiviteter - selv civilt politiarbejde for at afhjælpe og øge muligheden for træning af politibetjente, demobilisering af soldater, valgovervågning og fjernelse af miner og landminer - alt dette falder ind under statslig udviklingsbistand.
Så vi spørger os selv her i Parlamentet, hvor længe vi skal blive ved med at gå i ring, for størstedelen af arbejdet er faktisk omfattet af ODA-instrumentet. Så jeg hilser kommissær Ferrero-Waldners erklæring om, at vi har artikel 181a, der gør det muligt at finde midler til at gøre det, som nogle af mine kolleger håber at kunne gøre, velkommen.
Ana Maria Gomes
for PSE-Gruppen. - EN Hr. formand! Det er vigtigt at fylde det nuværende lovgivningstomrum vedrørende andre foranstaltninger end statslig udviklingsbistand i lande, der falder ind under instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejdet. Det er nødvendigt, at dette forslag om et instrument til håndtering af dette tomrum utvetydigt bevarer DCI som et instrument til udviklingsbistand, og det skal gøre det muligt at skelne klart mellem finansielle midler, der er afsat til udviklingssamarbejde med statslig udviklingsbistand, og midler, der er afsat til andre foranstaltninger end statslig udviklingsbistand i udviklingslande. Denne skelnen er et meget relevant politisk budskab i sig selv, og det vil gøre EU's politik for udviklingssamarbejde mere synlig.
Det nye eller reviderede instrument bør også være tilstrækkelig bredt, så det kan dække en række aktioner, som ikke opfylder OECD's DAC-retningslinjer, men som er essentielle for EU's samarbejde med udviklingslandene, f.eks. udviklingen af Akkas-gasfelterne i Irak eller samarbejde om flysikkerheden i Indien. Det er derfor, at jeg ikke er helt enig i det restriktive retsgrundlag, der er foreslået. Jeg støtter fuldt ud kommissær Ferrero-Waldner, der mener, at artikel 181a sandsynligvis er et mere passende retsgrundlag, som ville tage højde for de bekymringer, jeg har påpeget. Jeg er dog heller ikke blevet overbevist om det alternativ, som er blevet fremlagt i form af PPE-DE-Gruppens ændringsforslag, som vi skal stemme om i morgen.
Jeg håber derfor, at vi under vores ordfører Thijs Bermans vejledning kan finde tid til en mere dybtgående drøftelse af spørgsmålet og overveje, hvad der er det bedste retsgrundlag, nemlig kommissær Ferrero-Waldners forslag.
Toomas Savi
Hr. formand! Jeg vil gerne takke hr. Thijs Berman for hans betænkning. Den påpeger et vigtigt aspekt ved udviklingsbistanden, som Kommissionen efter min mening seriøst burde overveje. Aktiviteter såsom kulturelle, videnskabelige og økonomiske udvekslingsprogrammer, mellemfolkelige kontakter eller politisk dialog er desværre ikke dækket af den nuværende EU-lovgivning, for blot at nævne et par eksempler.
EU har etableret en række programmer og finansielle instrumenter inden for rammerne af forskellige agenturer, der hver især kun dækker visse begrænsede aspekter af de problemer, som udviklingslandene i dag står over for. Jeg tror ikke, at de bestræbelser, vi gør for at forbedre situationen i udviklingslandene, vil blive særlig bemærkelsesværdige, hvis ikke vi får et centralt EU-agentur og en omfattende kohærent politik.
Vi er alle enige i, at formålet med EU's politik for udviklingssamarbejdet er at nå så mange mennesker som muligt, men vi har valgt en ret uhensigtsmæssig vej til at nå det mål. I dag er EU både institutionelt fragmenteret og juridisk hæmmet, hvad angår udviklingsbistanden. Denne meget velanskrevne betænkning behandler resultaterne af disse mangler.
EU og medlemsstaterne har bidraget enormt til den statslige udviklingsbistand, og det bør aldrig undervurderes, men der er stadig mange ting, der skal gøres for at øge såvel de institutionelle rammers effektivitet som kongruensen i lovgivningen om udviklingsbistand.
Michael Gahler
(DE) Hr. formand! Jeg blev ærlig talt temmelig overrasket over at erfare, at Berman-betænkningen allerede var blevet udarbejdet, og at der ville blive forelagt et forslag før færdiggørelsen af Mitchell-betænkningen, der faktisk skal vurdere erfaringerne med instrumentet om udviklingssamarbejde.
Min kollega har ret med hensyn til substansen i sit forslag. På grund af udformningen af instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejdet var det uundgåeligt, at der opstod et lovgivningstomrum. Jeg støtter konklusionen om, at der er brug for et andet instrument til at fylde dette tomrum for ikke-ODA-aktiviteter. Jeg har forståelse for begge de alternativer, han foreslår i afsnit 3 i sin betænkning.
Jeg vil dog gerne understrege, at ikke-ODA-aktiviteter også er relevante for et lands udvikling. Det er kun valget af retsgrundlag, der er til diskussion. Efter min mening er det ordføreren og hans udvalg mod resten af verden i denne forbindelse. Udviklingsudvalget har valgt en stram fortolkning af artikel 179 og må derfor ty til artikler, der er beregnet til nationale politikker, som retsgrundlag. Udvalget om Udenrigsanliggender, Retsudvalget, Parlamentets Juridiske Tjeneste, EF-Domstolen, Rådet og Kommissionen fortolker alle artikel 179 anderledes.
Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater har derfor i dag besluttet, at vi ikke vil trække forslaget tilbage i morgen, men fremsætte et ændringsforslag med henblik på at ændre det planlagte retsgrundlag, og vi vil heller ikke støtte en udsættelse, da vi er enige om, at det kun er retsgrundlaget, der er til diskussion i denne sag. Jeg er derfor sikker på, at vi vil opnå klarhed om spørgsmålet i morgen.
Corina Creţu
(RO) Hr. formand! Hr. Bermans betænkning kommer med en klar løsning til at udfylde hullet i lovgivningsstrukturen for finansiering af ikkepresserende eksterne aktioner, som ikke falder ind under kategorien af udviklingsforanstaltninger som defineret i udviklingssamarbejdsinstrumentet.
Fra et politisk synspunkt er det vigtigt at finansiere denne slags aktioner, da det kan sikre kontinuiteten i EU's tilstedeværelse i lande og regioner, som allerede er kommet videre end det indledende udviklingstrin. Det er dog meget vigtigt, at de midler, der anvendes til at finansiere disse aktioner, ikke kommer fra kilder, der er øremærket til udvikling, men fra andre budgetposter.
Formålet med det forslag til lovgivning, der anmodes om i denne betænkning, er at fremme udviklingen og ikke at begrænse den ved at reducere de midler, der er til rådighed for udviklingspolitikkerne, til fordel for andre foranstaltninger. Det er derfor meget vigtigt, at der skelnes mellem foranstaltninger, der falder ind under udviklingssamarbejdsinstrumentets anvendelsesområde, og dem, der tages højde for i den nye lovgivningsbestemmelse, når der træffes beslutning om de midler, der skal øremærkes til finansiering af disse.
Mairead McGuinness
(EN) Hr. formand! Jeg vil begynde med at takke ordføreren for hans betænkning. Jeg støtter hans første bemærkning om den økonomiske krise, dens særlige indvirkning på udviklingslandene og naturligvis det faktum, at vi ikke når vores mål om 0,7 % i bistand. Det er meget beklageligt, for når økonomien i de udviklede lande skrumper, så går det hårdest ud over udviklingslandene.
Jeg kom til denne forhandling, fordi jeg var spændt på at høre argumenterne vedrørende retsgrundlaget. For mig at se er der en underliggende frygt for, at budgettet vil blive smurt for tyndt ud. Lad os kalde en spade for en spade. Lad mig citere de bemærkninger, som en bistandsorganisation, der kontaktede mig i dag, kom med: "Selv om vi støtter Parlamentets anmodning om et finansielt instrument til ikke-ODA-aktiviteter i udviklingslandene, er vi af den faste overbevisning, at det skal ske på basis af et retsgrundlag, som er egnet til de aktiviteter, det er meningen, det skal finansiere. Anvendelsen af artikel 179 som retsgrundlag for ikkeudviklingsaktiviteter er helt klart ikke hensigtsmæssigt og vil som sådan krænke både EF-traktaten og EU's acquis. Det giver også mulighed for, at ikke-ODA-aktiviteter i fremtiden kan finansieres med budgetposter, som er beregnet til rene udviklingsaktiviteter. Vi håber derfor meget, at ændringsforslaget vil blive trukket tilbage."
Som medlem af PPE-DE-Gruppen er jeg således her i aften for at lytte til begge sider af dette argument, men også for at fremkomme med nogle af de lobbyist-input, jeg modtager fra meget bekymrede folk inden for udviklingsområdet, og hvis bekymringer jeg er nødt til at forholde mig til.
Jeg gentager synspunktet om, at der, hvis vi svømmede i penge, nok ikke ville være så meget ballade om vores retsgrundlag. Problemet er, at det gør vi ikke. Der er bekymring blandt dem, der er involveret i udviklingsagendaen - der er genstand for bekymringen - og som frygter, at de penge, der er til rådighed, vil blive spredt ud på for mange aktiviteter. Jeg er dog stadig ikke overbevist.
Paul Rübig
(DE) Hr. formand, kommissær Ferrero-Waldner, mine damer og herrer! Jeg vil ikke diskutere retsgrundlaget, men grundlaget for overlevelse. De små og mellemstore virksomheder spiller en meget speciel rolle i denne forbindelse. Kreditværdighed er særlig vigtig under finanskriser, så disse virksomheder stadig kan opnå mikrokreditter.
Jeg vil især gerne påpege, at mikrokreditinstrumentet i høj grad har vist sit værd i hele verden, og at vi ikke mindst inden for rammerne af WTO-runden, som forhåbentlig er ved at nå til vejs ende, bør overveje, hvordan vi kan tilvejebringe relevant handelsfremme for de berørte familier i disse områder.
Når alt kommer til alt, skabes fremgangen dér, hvor der produceres noget, hvor folk kan forsørge sig selv og deres familier. Hvis de derudover er i stand til at sælge noget, er fremgangen sikret. Det er med dette i tankerne, at jeg håber, at udviklingspolitikken følger den rigtige kurs.
Benita Ferrero-Waldner
Hr. formand! Efter at have lyttet til de forskellige bidrag er det tydeligt, at medlemmernes største bekymring er retsgrundlaget.
Jeg forklarede i min indledning, hvilken vej Kommissionen ønsker at gå, men det ville også glæde mig meget at kunne medtage Deres forslag.
De ved, at vi ønsker den bedste udviklingsbistand for alle lande, og at det er hovedbudskabet i vores tanker. Så lad os arbejde sammen og finde den rigtige løsning.
Thijs Berman
Hr. formand! Jeg er ikke jurist, og jeg er ikke så jurakyndig, men jeg ved, at man bør undgå at strække fortolkningen af lovtekster. Det er min frygt, hvis vi bruger artikel 181a, for den taler om økonomisk og teknisk samarbejde, mens vi taler om studerende, der tager til udlandet som led i udvekslingen af studerende mellem universiteterne. Det er lidt risikabelt. Jeg er ikke imod det, hvis Kommissionen ser det som en udvej for de ikke-ODA-aktiviteter, vi alle finder nødvendige og vigtige, og det er jeg med på. Måske skyldes min bekymring, at jeg er journalist. Jeg holder af tekster, og jeg tager ord alvorligt, hvilket er substansen af Europa - dets humanisme, det, at vi tager tekster og sprog alvorligt. Man skal være meget forsigtig, når man bruger ord, så artikel 181a er et måske, men jeg bryder mig ikke særlig meget om det.
Jeg glædede mig dog over Mairead McGuinness' bemærkning om, at hun stadig ikke er overbevist. Hun er irsk, hun har sine overbevisninger og står fast på sine principper, hvilket vi jo alle gør. Hvis det i morgen viser sig umuligt at nå til enighed om det rette retsgrundlag, vil jeg foretrække at henvise spørgsmålet til mit udvalg igen og bruge tid på at træffe beslutning om et ordentligt retsgrundlag, for vi ved alle, at ikke-ODA-aktiviteter er nødvendige.
Jeg takker Kommissionen for dens kommentarer om, at ikke-ODA-aktiviteter med tiden vil blive vigtigere og vigtigere i udviklingslandene, i mellemindkomstlandene osv. Vi er alle enige om, at de er nødvendige, og vi er alle enige om behovet for at finde et retsgrundlag. Nogle af os er enige i, at artikel 179 ikke er det grundlag, vi søger efter.
Hvis jeg ikke kan nå til enighed med PPE-DE-Gruppen før afstemningen i morgen - hvilket ville være en skam - vil jeg derfor anmode om henvisning til fornyet behandling i mit udvalg. Jeg er parat til at gøre det, og jeg vil gøre det, når der stemmes om ændringsforslaget i morgen. Jeg ville blive meget ked af det, hvis dette er PPE-DE-Gruppens holdning, for vi er alle enige om, at det er nødvendigt at fastholde udviklingsbistanden på det nuværende niveau, og vi ved alle, at den falder i takt med den økonomiske krise.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Angelika Beer  
Revisionen af de nye instrumenter om udenrigspolitikken har afsløret mangler i samarbejdet med tredjelande, så vi foreslår, at det industrielle instrument bliver revideret.
Udvalget om Udenrigsanliggender mener ikke, at det er ønskeligt at begrænse instrumentets nye retsgrundlag til et par enkelte samarbejdsområder. Derudover er de politikområder, der p.t. er planlagt (kultur, ungdom, forskning), lånt fra EU's interne politik, og de har ikke hidtil haft til formål at definere samarbejdet med tredjelande. Dette er blot en af usikkerhederne, der bekymrer Udvalget om Udenrigsanliggender. Hvad sker der f.eks., hvis vi i fremtiden ønsker at samarbejde med andre lande om klimapolitikken? Skal vi etablere et nyt retsgrundlag for instrumentet hver gang? Vil vi virkelig gøre det hver gang, der sker en ændring i samarbejdsområdet?
Revisionen af det udenrigspolitiske instrument er meget vigtig for os alle, og det bør understreges, at vi ikke slås mod hinanden.
Det er den eneste årsag til, at Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance sammen med skyggeordføreren fra Udvalget om Udenrigsanliggender trak ændringsforslaget tilbage i mandags.
Hvad angår indholdet, mener vi, at vores forslag er mere langsigtet, og at det vil sikre en sammenhængende udenrigspolitik. Betænkningen er dog kun en anbefaling til Kommissionen. Så må vi se, hvad den gør ved den.
Sirpa Pietikäinen  
Hr. formand, mine damer og herrer! EU er verdens største udviklingsbistandsdonor og står for 60 % af alle midlerne. EU's centrale rolle som nøglespiller i udviklingssamarbejdet bør styrkes endnu mere fremover.
For at stabilisere økonomierne i udviklingslandene og bringe fred til landene er det yderst vigtigt, at EU holder fast i målet om at øge sin andel af udviklingsbistanden til 0,7 % af BNP i 2015. Det vil dog ikke være nok.
Det er vigtigt at opnå generel sammenhæng i udviklingssamarbejdet mellem de forskellige institutioner. Finansielle investeringer og projekter til opbygning af infrastruktur og til en bedre overholdelse af menneskerettighederne skal gennemføres på en sådan måde, at de understøtter hinanden. EU er nødt til at etablere de nødvendige instrumenter til gennemførelse af kohærente udviklingspolitiske foranstaltninger.
EU's nuværende retsgrundlag for udviklingssamarbejdet er dog mangelfuldt, hvad angår lovgivningen, og det er derfor, at jeg gerne vil takke ordføreren for at have rejst dette vigtige spørgsmål. Projekter beregnet til at forbedre transport-, teknologi- og energisektoren og dialogen med det videnskabelige samfund og ngo'erne er vigtige for udviklingslandenes sociale levedygtighed. Hovedformålet med sådanne projekter er dog ikke at fremme økonomisk udvikling og fremgang i udviklingslandene, og de lever derfor ikke op til OECD's kriterier for statslig udviklingsbistand. I fremtiden bør den statslige udviklingsbistand især fokusere på udryddelsen af fattigdom og på at forbedre folks livsbetingelser.
