Tilsynspraksis på EU-plan (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om
mundtlig forespørgsel af Pervenche Berès for Økonomi- og Valutaudvalget til Rådet om yderligere konvergens i tilsynspraksis på EU-plan - B6-0010/2007) og
mundtlig forespørgsel af Pervenche Berès for Økonomi- og Valutaudvalget til Kommissionen om yderligere konvergens i tilsynspraksis på EU-plan - B6-0449/2006).
Pervenche Berès 
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Økonomi- og Valutaudvalget mente, at det var nødvendigt for de europæiske institutioner sammen at drøfte tilsynspraksis, og vi ønskede at afholde en debat med deltagelse af Rådet og Kommissionen. I Økonomi- og Valutaudvalget er vi meget glade for genoptagelsen af debatten og arbejdet i både Rådet og Kommissionen omkring håndteringen af krisen på de finansielle markeder. Der er behov for et mere effektivt og bedre tilsyn og samarbejde mellem tilsynsmyndighederne. Hvis det imidlertid i sidste ende skal lykkes os, mener vi, at det på dette tidspunkt i udviklingen med kraftige ændringer af de finansielle markeder uden tvivl er bedst at starte en interinstitutionel debat af emnet for at få gang i tingene.
Økonomi- og Valutaudvalget har arbejdet ihærdigt med analysen af det europæiske finansielle system og konsekvenserne af konsolideringen af sektoren for finansielle tjenesteydelser, ikke mindst i hr. Muscats betænkning, hvor vi støtter nedsættelsen af et vismandsudvalg med mandat til ikke blot at undersøge konsekvenserne af konsolideringen af markeder og finansielle institutioner, herunder konsekvenserne for finanstilsynet, den finansielle stabilitet og krisestyring, men også til at fremsætte konkrete idéer til de nuværende strukturer og indarbejde dem i en betænkning til Parlamentet.
Den interinstitutionelle debat, der finder sted her i dag, har til formål at sende et klart signal om behovet for at åbne - eller genåbne - den vigtige debat om fremtiden for den europæiske tilsynspraksis, som ikke kun er vigtig for finansmarkedets konkurrenceevne men også for stabiliteten i EU's finansielle system.
Tillad mig nu at fremsætte nogle bemærkninger. For det første er der sket gevaldige ændringer i det finansielle system i Europa og i verden. Vi er hver dag vidne til ustandselige ændringer af markederne og til den innovation, der sker på disse markeder - en udvikling, der bl.a. tillægger hedge funds og private equities større betydning. Den fortsatte konsolidering af finansielle markeder har gjort det muligt for nøgleaktører at etablere sig og operere udelukkende på tværnational basis. Fusioner og opkøb tilskyndet af jagten på konkurrenceevne og effektivitet er et voksende fænomen på både nationalt, europæisk og globalt plan. De er blevet deres egen drivkraft, hvilket betyder, at markedernes struktur samt den måde, hvorpå aktørerne opererer på markederne, har ændret sig markant, en ændring, som giver anledning til nye udfordringer.
For det andet vil jeg nævne, at konsolideringen af finanstilsynsstrukturerne skal gå hånd i hånd med konsolideringen af selve markederne. Man kan indimellem få den fornemmelse, at de sker i forskellige hastigheder. Når det er tilfældet, kan man nogle gange spørge sig selv, om EU's nuværende tilsynspraksis - hvor tilsynsmyndighederne er ansvarlige for bestemte og meget forskellige strukturer, har vidt forskellige kompetencer, beføjelser og ansvar og handler på grundlag af et nationalt mandat - er i stand til at sikre et korrekt tilsyn af store multinationale, finansielle koncerner. Man kan spørge sig selv, om systemet er bæredygtigt, og om det muligvis vil bringe selve det europæiske systems finansielle stabilitet i fare.
For det tredje vil jeg gerne understrege særegenhederne i EU's finansielle system, der er kendetegnet ved sin diversitet og sine mange aktører, som kan være lokale - f.eks. lokalbanker - eller aktører, der opererer på tværs af grænser, på begge sider af Atlanten og globalt. Det kræver en robust, effektiv og veltilpasset tilsynsramme, der kan håndtere udfordringerne med regional integration, globalisering, innovation og centraliseret styring, samtidig med at der sikres en høj tilsynsstandard og et sund og stabilt system.
For det fjerde vil jeg gerne påpege, at forbedringen af tilsynspraksis er i alle aktørers interesse - naturligvis primært i systemets egen interesse, men også til fordel for markedsdeltagerne, som beder os om at forbedre tilsynspraksis for at lette deres operationer på samtlige markeder. Jeg er overbevist om, at slutbrugeren også vil have interesse i forbedringen af praksis.
Endelig har spørgsmålet om, hvor dygtig EU er lovgivningsmæssigt, en transatlantisk dimension, og med det i baghovedet mener jeg, at det er på tide, at vi kommer videre.
Som konklusion vil jeg i lyset af disse bemærkninger sige, at vi som EU-lovgivere står over for en stor udfordring, nemlig at give Europa robuste og effektive tilsynsstrukturer, der kan sikre det rette tilsyn med alle finansielle aktører, uanset om de er store multinationale koncerner eller lokalbanker, og som også kan sikre, at tilsynet medvirker til en forbedring af den europæiske models konkurrenceevne på verdensplan.
Spørgsmålet rejser sig derfor, hvordan vi gør det. Skal vi nedsætte et vismandsudvalg, eller er det måske på interinstitutionelt plan, at vi bedst kan udnytte den samlede europæiske videnskapacitet? Det er under alle omstændigheder det budskab, som Parlamentet vil viderebringe i debatten i dag, og jeg er Rådet og Kommissionen meget taknemmelig for at have accepteret, at debatten blev afholdt i Parlamentet.
Günter Gloser
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, fru Berès! De nævnte netop i Deres indlæg en række vigtige spørgsmål også i forbindelse med finansielle tjenesteydelser. Jeg kan forsikre Dem, at Rådet tillægger dette aspekt central betydning.
Jeg vil endnu en gang understrege, at det europæiske finanssystem også bliver betragtet som et vigtigt bidrag til Lissabon-strategien og spiller en afgørende rolle for konsolideringen af rammen for finansiel stabilitet i EU. I denne forbindelse gælder det imidlertid også om at styrke finanstilsynets effektivitet uden at pålægge den finansielle sektor overdrevne tilsynsbyrder. Heller ikke dette bør begrænse konkurrencen. Jeg vil gerne pege på tre vigtige punkter i de nævnte konklusioner fra Rådet.
Det er for det første, at Rådet for at skabe ens udgangsbetingelser i EU har fremhævet vigtigheden af fair og ikkediskriminerende nationale tilsynssystemer. Samtidig har Rådet imidlertid også lagt vægt på en rimelig balance mellem hjemlandets forpligtelser og værtslandets forpligtelser. Også vigtigheden af et rimeligt og uafhængigt finanstilsyn for at sikre den finansielle stabilitet blev endnu en gang understreget.
For det andet har Rådet anmodet de tre Trin 3-udvalg om i forbindelse med deres bestræbelser for at opnå konvergens mellem forskrifter og praksis at tage højde for såvel de forhindringer, der er anført i deres arbejde og rapporter, som for rapporten fra Udvalget for Finansielle Tjenesteydelser om konvergens på tilsynsområdet. Herunder drejer det sig især om at etablere fælles formater for finansinstitutionernes rapportering til tilsynsmyndighederne, så dobbeltudgifter undgås.
Rådet har for det tredje støttet Kommissionens ønske om inden for rammerne af sine beføjelser at sikre, at også reglerne inden for konkurrence- og støttelovgivningen bliver overholdt. I Rådet har man prioriteret støtte til arbejdet i de tre Trin 3-udvalg højt. Til dette formål har de brug for egnede tilsynsinstrumenter. Rådets konklusioner fra maj 2006 indeholder også et omfattende handlingsprogram på kort og mellemlang sigt for dette område, som bygger på en rapport fra Udvalget for Finansielle Tjenesteydelser. En milepæl er de grundigt gennemarbejdede tilsynsbestemmelser for banker, forsikringsselskaber og værdipapirfirmaer. Disse skaber et nyt grundlag for tilsynsmyndighedernes samarbejde, hvilket kommer den finansielle stabilitet og vores finansielle sektors konkurrenceevne til gode.
I rapporten fra FSC peger man på tre udfordringer, hvor der synes at være behov for yderligere handling. Jeg tror, at disse udfordringer især er relevante for den tid, der ligger umiddelbart foran os. For det første skal konvergensen og samarbejdet på tilsynsområdet styrkes yderligere. For det andet skal tilsynssystemets effektivitet øges, og for det tredje skal det internationale tilsyn forbedres i lyset af væksten i grænseoverskridende finansielle koncerner.
I betragtning af disse udfordringer omfatter handlingsprogrammet, som Rådet godkendte i maj sidste år, en kombination af flere instrumenter. Disse har til formål at fremme fremvæksten af en europæisk tilsynskultur og en mediations- og delegeringsprocedure samt regler for elektronisk udveksling af data og fælles formater for rapporteringssystemet. Jeg kan konstatere, at man på parlamentsniveau i Muscat-betænkningen også udtrykkeligt påpeger det sidstnævnte aspekt. Jeg glæder mig også her over, at der er overensstemmende opfattelser.
Udvalget for Finansielle Tjenesteydelser er blevet bedt om især at overvåge de fremskridt, som de tre Trin 3-udvalg har opnået i forbindelse med gennemførelsen af de forskellige instrumenter.
Desuden har FSC fået til opgave at overvåge konvergensen mellem tilsynsbeføjelserne på et egnet niveau. Jeg ved, at Kommissionen også er meget opmærksom på disse aspekter, og jeg har tillid til, at også Europa-Parlamentet vil fremme denne proces i forbindelse med sin dialog med Trin 3-udvalgene. Yderligere erkendelser forventes af arbejdet i den interinstitutionelle kontrolgruppe.
Jeg vil nu gå videre til de langsigtede perspektiver og spørgsmålet om tilgangen til tilsynsretlige spørgsmål. Ud over de eksisterende udfordringer, som jeg allerede har nævnt, må FSC ved fastlæggelsen af langsigtede, strategiske prioriteter også tage højde for de spørgsmål, der opstår som følge af markedsudviklingen. Til dette formål har FSC for nylig nedsat en ny undergruppe, som i efteråret 2007 skal fremlægge en rapport om langsigtede tilsynsspørgsmål. I forbindelse med denne nye gren af arbejdet tager man udgangspunkt i den bottom up-model, at yderligere grundlæggende ændringer af tilsynsopgaverne kun bør foretages på grundlag af påviselige problemer.
Jeg vil desuden gerne understrege, at det generelle spørgsmål om tilsynskonvergens skal ses i forbindelse med konsolideringen af markederne og de finansielle institutioner. Derfor glæder det mig særligt, at det allerede i marts lykkedes Europa-Parlamentet og Rådet at enes om en tekst til direktivet om tilsyn med erhvervelse i den finansielle sektor. Det er et klart tegn på vores fælles vilje til at forbedre EU's ramme for vores tilsynsmyndigheders daglige arbejde.
Til slut vil jeg gerne understrege, at vi på de nævnte områder må tage højde for alle de udfordringer, som EU's organer står over for her. Hertil hører styrkelse af den finansielle stabilitet gennem tilsynsregler og -metoder samt fremme af den europæiske konkurrenceevne. Det er til gavn for begge dele at lette konsolideringen for den finansielle branche. Den skal ske inden for rammerne af en proces, som også tjener beskyttelsen af forbrugerinteresser. Rådet samarbejder med Kommissionen om alle de nævnte aspekter, og vi glæder os også over den stærke interesse fra Europa-Parlamentets side, som klart fremgår af denne forhandling. Jeg takker udtrykkeligt for Deres løfte om at støtte videre fremskridt.
Charlie McCreevy
Fru formand, mine damer og herrer! Finanssektoren i Europa har ændret sig dramatisk gennem de seneste par år. Kapitalmarkederne har udvidet sig og bliver stadig mere integrerede. Nye investeringsteknikker er fremkommet. Konsolideringen inden for banksektoren tager til i styrke. Paneuropæiske konglomerater spiller nu en vigtig rolle på alle nationale markeder.
Disse ændringer er positive for effektiviteten i vores finanssektor og bør hilses velkommen. Men de skaber også nye udfordringer for de politiske beslutningstagere. Vi må sikre, at vores redskaber til finanstilsyn er tilpasset behovene inden for en mere integreret finanssektor i EU. Dette er vitalt for den finansielle stabilitet og for erhvervslivets konkurrenceevne.
Øget samarbejde og konvergens mellem tilsynsmyndighederne i Europa er af allerstørste betydning i denne sammenhæng. Det har været en af mine prioriteringer, siden jeg blev kommissær, og det vil det fortsat være indtil afslutningen på mit mandat.
Jeg vil kort erindre om, hvad Kommissionen allerede har gjort for at fremme et mere effektivt og omkostningseffektivt tilsynssystem i Europa.
Under Lamfalussy-proceduren har vi oprettet europæiske tilsynsudvalg vedrørende værdipapirer, bankvæsen og forsikring. Disse udvalg har allerede ført til at intensiveret tilsynssamarbejde og større konvergens med hensyn til tilsynspraksis. Jeg forventer, at de fortsætter og intensiverer deres arbejde i denne henseende. Det er vigtigt for at sikre koordineringen i krisesituationer.
Kommissionen har presset på for at få indført et mere strømlinet tilsyn over for de store finansieringsinstitutioner, navnlig gennem indførelse af begrebet konsolideret tilsyn i kapitalkravsdirektiverne. Den ansvarlige for det konsoliderede tilsyn skal sikre en korrekt informationsudveksling mellem tilsynsmyndigheder, centralbanker og finansministerier i krisesituationer. Han spiller en nøglerolle, og derfor har jeg til hensigt at foreslå yderligere og mere ambitiøse skridt i retning af at konsolidere tilsynet på forsikringsområdet inden for rammerne af Solvens II-projektet.
Inden for investeringstjenester har vi princippet om øget central kontrol med nogle begrænsede undtagelser for visse brancher.
For at kunne tage sig mere specifikt af spørgsmål om finansiel stabilitet har mine tjenestegrene indledt arbejdet med fem sammenhørende områder, hvor der er behov for at skabe klarhed, hvis vi ønsker at forbedre vores evne til at reagere på en økonomisk krise. Områderne er likviditetsordninger, krisestyring, spørgsmål om långiver i sidste instans, ordninger for indlånsgaranti samt afvikling af finansieringsinstitutioner. Kommissionen afholder en konference om disse spørgsmål den 26. juni, hvor fru Berès også vil deltage som formand for Økonomi- og Valutaudvalget.
Kommissionens indsats skal ses i sammenhæng med det arbejde, der foregår i Økofin-Rådet. Der blev afholdt en kriseøvelse i 2006. Som opfølgning på denne øvelse vil Rådet i 2007 overveje, hvordan man kan håndtere grænseoverskridende krisesituationer mere effektivt og præcisere ordninger for byrdefordeling. Desuden har Udvalget for Finansielle Tjenesteydelser indledt arbejdet mod spørgsmål vedrørende forbedring af tilsynets effektivitet.
Det Interinstitutionelle Overvågningsgruppe om Lamfalussy-processen vil også aflevere sin endelige rapport i 2007. Jeg håber, at den vil indeholde nyttige anbefalinger om, hvordan tilsynsudvalgene kan forbedre deres arbejde og uddybe deres samarbejde. Dette vil stille dem endnu bedre med hensyn til at løse problemer med økonomisk ustabilitet i fremtiden.
Mod slutningen af året vil Kommissionen også udarbejde sin egen vurdering af, hvordan Lamfalussy-processen fungerer. Det er klart, at tilsynsudvalgenes funktion bliver et centralt aspekt af denne overordnede vurdering. Jeg ser frem til at høre Parlamentets synspunkter.
Jeg er overbevist om, at vi gennem det tætte samarbejde mellem Parlamentet, Rådet og Kommissionen kan føre denne diskussion videre. Vi skal udlede konklusioner af de forskellige igangværende aktiviteter. Jeg er åben for forslag til, hvordan vi kan gøre dette. Jeg tror imidlertid, at det er for tidligt at nedsætte et udvalg bestående af vismænd på nuværende tidspunkt. Jeg vil hellere afvente færdiggørelsen af de forskellige initiativer senere på året, før jeg begynder at overveje det næste skridt.
Jeg vil gerne slutte med at sige, at EU's finansmarkeder er stærke. Vores tilsynssystem er ikke i stykker og har ikke brug for at blive repareret. Der er sket betydelige fremskridt gennem de seneste par år med hensyn til at modernisere EU's tilsynsordninger, men der er også behov for yderligere forbedringer. Det er konsekvensen af integration. Det er vi alle enige om. Vi bør fortsætte vores indsats for at gøre Lamfalussy-strukturen til det lovgivningsmæssige værktøj, der kan sikre det effektive, omkostningseffektive og samordnede tilsyn, som er nødvendigt på et indre marked for finansielle tjenesteydelser. Vi har påbegyndt arbejdet med at fastslå, hvordan Lamfalussy-strukturen og vores finansielle stabilitetsordninger kan forbedres yderligere for at opfylde de behov, der opstår som følge af den tættere europæiske integration.
Jeg ser frem til, når tiden er inde, at drøfte med Parlamentet, hvilke initiativer der bliver nødvendige for at løse de problemer, som vi har identificeret, med henblik på at udstyre den finansielle sektor i Europa med det bedst mulige tilsynssystem. Det er af central betydning, for tilsyns- og reguleringsstrukturer i topklasse er vigtige for EU's deltagere i det globale kapitalmarked på længere sigt.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
Fru formand! Det er godt, at fru Berès' spørgsmål om Økonomi- og Valutaudvalget bliver diskuteret og besvaret her i dag. Det ligger i direkte forlængelse af Muscat-betænkningen, men også af gårsdagens diskussion i udvalget, også med Dem, hr. kommissær!
Krisesimuleringen til kontrol af EU's finansielle stabilitet, som blev præsenteret i september på Økofin-mødet i Helsinki, viste virkelig nogle mangler. Dette scenario - altså stadig nye finansielle instrumenter som f.eks. hedgefonds og derivater - fremhæver nødvendigheden af yderligere diskussioner, som tager tilstrækkelig højde for forbrugernes sikkerhed. Derfor har vi brug for et system af fungerende og interagerende tilsynsregler og -metoder i EU.
Forbrugerbeskyttelse udgør sammen med en effektiv finansiel sektor og stabile finansielle markeder det vigtigste mål for finanstilsynet, der samtidig skal støtte branchen i at udnytte sit potentiale og sin kreativitet. Derfor skal et godt tilsyn tage udgangspunkt i de eksisterende risici og gå frem på grundlag af principper i stedet for at give sig af med detaljerede enkeltbetragtninger. Den må ikke være en ekstra belastning for virksomhederne, reglerne skal udvikles i tæt kontakt med den finansielle sektor, og grænseoverskridende finansielle markeder skal behandles både europæisk og globalt.
Tilsynet bør begrænse sig til det virkelig nødvendige og hensigtsmæssige. Eksisterende foranstaltninger bør anvendes mere forsigtigt og markedsvenligt. Unødig belastning skal undgås. På nuværende tidspunkt er jeg skarp modstander af et centralt europæisk tilsyn, som ville fungere oven i og parallelt til de nationale tilsyn, sætte EU's subsidiaritetsprincip ud af kraft og savne enhver form for demokratisk legitimitet. En sådan indretning ville ikke kun møde manglende forståelse hos mange, især da den etablerer yderligere uigennemsigtigt bureaukrati, den er også ensbetydende med et alvorligt suverænitetstab for medlemsstaterne, da den i krisetilfælde ville sætte sig ud over de nationale budgetter.
Lad os først vente og se, hvordan de 27's tilsynsorganer finder sammen og gør deres arbejde. Vi har ikke brug for nogen fælles, centralistisk tilsynsstruktur, men vi har brug for en fælles tilsynskultur, som er præget af fælles værdier og mål.
Joseph Muscat
for PSE-Gruppen. - (MT) Fru formand! Man har konstant henvist til min betænkning, hvor jeg behandler dette område detaljeret, og som blev vedtaget af Parlamentet.
Denne betænkning, som nu er blevet vedtaget som Parlamentet holdning, indeholder en analyse af en situation, der bliver mere og mere akut. Et af de vigtigste punkter er, at der findes forskellig praksis og tilsynsniveauer på nationalt plan. Fra et europæisk perspektiv betyder dette en begrænsning af markedets effektivitet samt yderligere driftsudgifter for institutioner, der opererer i forskellige lande. I betænkningen sætter man spørgsmålstegn ved, hvorvidt det nuværende system sikrer et effektivt tilsyn med store koncerner, der opererer i forskellige lande og sektorer. Vi bad endda om en mere detaljeret gennemgang af den europæiske sociale model med hensyn til et stabilt tilsyn og krisestyringsstrukturer. Vi blev enige om behovet for et effektivt krisestyringssystem på europæisk plan. De nuværende tendenser inden for markedsudviklingen betyder, at en krise, selv om den oprindeligt udspringer i et enkelt land, hurtigt kan brede sig til andre lande.
Reaktionen på en krise som denne bliver stadig mere kompleks på grund af det store antal institutioner, der er involveret, og den manglende klarhed om, hvad deres rolle består i. Det er de europæiske forbrugere og investorer, der i sidste ende lider mest under den manglende indsats i denne sektor. Inden for disse rammer accepterede Parlamentet behovet for et ekspertudvalg, der skal undersøge disse følgevirkninger og aflægge rapport om deres anbefalinger.
Jeg er udmærket klar over, at der findes forskellige synspunkter på dette initiativ, og hvilken form det skal tage. Men jeg mener, at tiden er inde til at få en fuldstændig debat om spørgsmålet med deltagelse af alle institutionerne. Vi har ikke brug for, at alle forsøger at holde hinanden ude af debatten, når vi skal træffe beslutning om formen af tilsynet med de europæiske finansmarkeder. Jeg mener, at vi må fokusere mere på det tvingende behov for en debat af dette spørgsmål og understrege, at vi ikke har nogen tid at spilde.
Margarita Starkevičiūtė
Fru formand! Jeg vil gerne sige, at de fleste lande har en talemåde om, at man skal begynde at forberede sig på vinteren om sommeren. Når vi diskuterer dette spørgsmål, vil vi gerne minde Kommissionen og Rådet om denne gamle sandhed. For hidtil har vi altid fået at vide, at der ville blive nedsat arbejdsgrupper, og at dette spørgsmål ville blive drøftet. Konsolidering har uden tvivl sine positive aspekter, men den medfører en øget systemisk risiko på markedet. Finanskoncernerne opererer i alle lande i EU, og ofte er afhængigheden af deres aktiviteter og indflydelsen fra deres aktiviteter ganske stor. Når vi taler om at reformere tilsynsprocedurerne, må vi først spørge os selv om noget, som jeg normalt spørger lederne af de europæiske tilsynsorganer om: Hvis et datterselskab opererer i et bestemt land, og landets økonomi begynder at lide skade som følge af selskabets utilfredsstillende drift, hvem skal så betale? Hvem er ansvarlig? Hvilket lands lovgivning finder anvendelse? Et andet spørgsmål. Hvis der opstår en krise i et datterselskab, hvordan vil den blive forvaltet? På nationalt plan eller inden for finanskoncernen? Desværre har vi endnu ikke svarene på disse enkle spørgsmål. Jeg er ganske tilfreds med de oplysninger, som Rådets og Kommissionens repræsentanter har givet os om, hvad der bliver gjort; men igen vil jeg gerne understrege, at efterhånden som nye risikobetonede produkter finder vej til markedet, må vi fremskynde alle disse processer og samles om at løse de grundlæggende spørgsmål og ikke fortabe os i detaljerne, for det er udmærket at tale om forskellige former for koordinering og den slags, indtil krisen opstår. Referencepunktet for vores beslutninger om reformering af tilsynsprocesserne skal være, hvad vi ville gøre i en krisesituation.
Piia-Noora Kauppi
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne takke formanden for vores udvalg, fru Berès, for hendes relevante bidrag. Vi indledte diskussionerne af van den Burg-betænkningen i udvalget i denne uge, og et af de centrale temaer, der også er på dagsordenen i perioden efter handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser, er, hvordan man kan udvikle et godt tilsynssystem for Europa. Det er meget vigtigt for os at høre, hvad Rådet og Kommissionen mener om fremtiden for denne fælles dagsorden.
Handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser er nu mere eller mindre færdig, så fokus ligger nu på en ensartet gennemførelse og et ensartet tilsyn. Vi mener, at selv om de nationale reguleringsmyndigheder allerede har udviklet en ganske fornuftig praksis, skal arbejdet gå videre, også uden for Lamfalussy-udvalgene. Det er f.eks. meget positivt, at vi nu har grupper af tilsynsførende, der tager sig af store paneuropæiske sager, der går på tværs af faggrænserne, men nogle gange savner disse kolleger autoritet; de har ikke tilstrækkelige ressourcer; de træffer f.eks. ikke nok flertalsafgørelser, så det ville være en god idé, hvis vi kunne overveje flere afgørelser med kvalificeret flertal i niveau 3-udvalgene samt inden for tilsynsgrupperne.
Jeg vil også gerne påpege, at i fru van den Burgs udkast til betænkning har vi slået til lyd for en ny idé om, at vi for de største paneuropæiske aktører bør have en veludstyret europæisk tilsynsmyndighed inden for systemet. Vi vil gerne skabe en europæisk tilsynsmyndighed, men den skal ikke ligge uden for Kommissionens nuværende ansvarsområde. Den skal befinde sig inden for systemet. Jeg mener, at Kommissionen også bør overveje denne idé.
Endelig er det også vigtigt at udvikle samarbejdet på globalt plan. Vi ved, at de finansielle risici og udfordringerne på tilsynsområdet ikke udelukkende er europæiske, men også i høj grad vedrører de store aktører på markedet i USA osv., så det er udmærket, at Kommissionen har taget dialogen om finansielle tjenesteydelser med de transatlantiske partnere alvorligt, men der er behov for en løbende videreudvikling.
Charlie McCreevy
Fru formand! Jeg vil gerne takke alle for deres meget værdifulde bidrag.
Som jeg sagde tidligere, er det af helt central betydning at udvikle det finansielle tilsyn. Et stabilt finansielt miljø er en forudsætning for den økonomiske vækst, som EU har brug for, samt for beskyttelsen af forbrugerne. Så det er vigtigt at forebygge kriser på finansmarkederne. Tilsynet skal være så effektivt og omkostningseffektivt som muligt. Vi har brug for at få de nationale tilsynsmyndigheders praksis samordnet for at minimere byrderne på virksomheder, der opererer på tværs af grænserne. Vi har brug for en fælles tilsynskultur: Flere tilsynsførende, der laver flere ting på samme måde.
Det er vigtige temaer, og jeg ser frem til at arbejde videre sammen med Dem.
Formanden
Forhandlingen under ét er afsluttet.
