Spørgetid (Rådet) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B6-0462/2008). Vi behandler en række spørgsmål til Rådet.

Om: Vigtigheden af en vejtransportpolitik
Parlamentet har ved førstebehandlingen af vejtransportpakken tilkendegivet sin holdning, der består i ændringsforslag til tre forordninger dels om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet; dels om adgang til markedet for international godskørsel; og dels om adgang til markedet for buskørsel (omarbejdning). Disse forordninger har indflydelse på erhvervsaktiviteter for mere end 800 000 europæiske transportvirksomheder med omkring 4,5 mio. ansatte. Det er afgørende, at der udarbejdes en klar lovgivning, som gør det muligt at udvikle en strategi for handel og udvikling.
Vil Rådet redegøre for, hvor høj en prioritet vejtransportpakken gives i de følgende fem måneder, og hvilken tidsramme der foreslås for vedtagelsen af de ændrede forordninger inden den 1. juni 2009 i betragtning af, at den nye version af forordningen om betingelser for udøvelse af transporterhvervet træder i kraft den 1. juni 2009, og i betragtning af at medlemsstaterne skal have sammenkoblet deres nationale elektroniske registre, som fastsat i denne forordning, inden den 1. januar 2012?
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand! Først vil jeg gerne udtrykke min sympati i forbindelse med skudepisoden på en finsk skole i Kauhajoki, hvor 10 personer blev dræbt. Min dybeste medfølelse går til ofrenes familier og til de finske medlemmer af Parlamentet, som enten er til stede her eller er optaget af deres arbejde andetsteds.
Som svar på fru Ţicăus spørgsmål vil jeg gerne sige, at Rådet på sit møde den 13. juni 2008 nåede frem til en politisk aftale om de tre forslag i vejtransportpakken. Formålet med disse nye tekster er at harmonisere de nationale regler, som kan være forskellige og dermed give anledning til retlig usikkerhed inden for vejtransporterhvervet.
De vigtigste ændringer, der er blevet foretaget, er grundlæggende følgende: Der er udarbejdet en mere præcis definition af begrebet "cabotage", indført en standardiseret udformning af fællesskabstilladelsen, bekræftede kopier og førerattesten, sket en stramning af de bestemmelser, som forpligter en medlemsstat til at træffe foranstaltninger, når en transportvirksomhed overtræder lovgivningen i en anden medlemsstat, og endelig er der indført en bedre samkøring af nationale registre over overtrædelser, således at tilsynet med vejtransportvirksomheder i Europa kan forbedres.
Parlamentet vedtog betænkningerne om denne pakke under førstebehandlingen på mødet den 20. maj. Indsatsen bør nu rettes mod at sikre et kompromis mellem Rådet og Parlamentet. I lyset af den påkrævede tid til oversættelse kunne forberedelsen af teksterne til de respektive fælles holdninger først gå i gang i slutningen af august, men Rådet håber at kunne vedtage de fælles holdninger til de tre forslag inden for de kommende uger og hurtigst muligt forelægge dem for Parlamentet.
Silvia-Adriana Ţicău
(FR) Hr. formand! Jeg vil blot gerne sige, at vi stadig ikke har modtaget Rådets fælles holdning, og jeg vil gerne understrege, at datoen for forordningens ikrafttrædelse med hensyn til adgang til udøvelse af transporterhvervet er 1. juni 2009. Bestemmelserne berører 4,5 mio. ansatte og omkring 800 000 virksomheder. Det er således et yderst vigtigt anliggende, og vi håber, at Rådets politiske aftale vil sikre os den nødvendige tid til andenbehandling af forslaget.
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Hr. formand, fru Ţicău! Jeg er helt klar over, at der, som De nævner, er tale om en hastesag. Jeg kan forsikre Dem om, at Rådet vi gøre sit yderste for at sikre, at den fælles holdning hurtigst muligt færdiggøres og sendes til Parlamentet i lyset af sagens presserende karakter, som De helt med rette fremhævede.
Formanden

Om: EU-pagt om indvandring
Kan Rådet forklare, hvilke konsekvenser den nyligt indgåede EU-pagt om indvandring kan få for udviklingen af EU's politik på indvandringsområdet?
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand, hr. Ortega! Formålet med den europæiske pagt om indvandring og asyl er på højeste politiske niveau at fastlægge fælles principper for vores migrationspolitik på nationalt plan og på fællesskabsplan samt strategiske retningslinjer, der giver dem substans.
Den foreslåede tekst blev positivt modtaget af Rådet og Kommissionen. Den endelige tekst ventes at blive godkendt på Det Europæiske Råd i oktober. Som bekendt er pagtens formål at skabe grundlag for en styrket fælles politik, der bygger på to centrale principper i det europæiske projekt, nemlig ansvar og solidaritet.
Pagten er baseret på tre dimensioner af den overordnede tilgang til indvandring. Den første er bedre tilrettelæggelse af den lovlige indvandring. Det drejer sig især om at tage større hensyn til medlemsstaternes behov og modtagekapacitet, men også om at fremme integrationen. Den anden er en mere effektiv bekæmpelse af ulovlig indvandring, navnlig ved at sørge for, at ulovlige indvandrere sendes tilbage under værdige forhold. Vi ønsker også at beskytte EU bedre ved at gøre kontrollen ved de ydre grænser mere effektiv, navnlig som led i udvidelsen af Schengenområdet. Den tredje er fremme af et tættere samarbejde mellem oprindelses-, transit- og destinationslande til fordel for udviklingen i vores partnerlande. Det er tanken om fælles udvikling.
Endelig håber vi, som næstformanden i Kommissionen gentog i dag, at pagten vil gøre os i stand til at skabe en fælles asylpolitik og et Europa for asyl. Vi ved, at traditionerne i de enkelte lande er forskellige, men vi ønsker alligevel at skabe fremskridt på området.
Som bekendt har det franske formandskab uformelt rådført sig med Parlamentet under hele forberedelsen af denne pagt. Der har været mange drøftelser i parlamentssammenhæng. Parlamentets politiske opbakning til dette initiativ er væsentlig. Vi er helt sikre på, at pagten vil sikre de europæiske borgere de konkrete resultater, som de har krav på, og vil vise, at EU iværksætter konkrete tiltag til håndtering af de problemer, som borgerne kan opleve.
Manuel Medina Ortega
(ES) Hr. formand! Jeg er tilfreds med den måde, som formanden for Rådet har besvaret mit spørgsmål på, og jeg betragter pagten om indvandring som et vigtigt skridt.
Med hensyn til det, som vi kunne kalde anden del af mit spørgsmål, tænker jeg først og fremmest på den indvirkning, som denne pagt kan få på udviklingen af EU's indvandringspolitik. Kan vi med andre ord forvente fremskridt? Som formanden for Rådet ved, oplever vi i øjeblikket på den ene side ængstelse i EU og på den anden side et behov for indvandring og et behov for en passende regulering, hvilket betyder, at informationen ofte er yderst mangelfuld.
Kan vi forvente, at dette vil blive fulgt op af lovgivning og specifikke bestemmelser, der kan løse problemet?
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Hr. formand! Ja, jeg mener, som hr. Ortega helt med rette påpegede, at der er et behov for indvandring i Europa, og det afviser vi ikke. Derfor er vi, som jeg sagde, nødt til at fastsætte betingelser for modtagelse og integration samt betingelser for tilpasning af migrationsstrømmene i forhold til den økonomiske og sociale situation i Europa. Vi er nødt til at se på behovet for indvandring i det lys.
Vi har ofte tendens til at begrænse dette behov til faglærte og højtuddannede indvandrere. Det er imidlertid ikke hensigtsmæssigt, for i Europa har vi også behov for ufaglærte indvandrere, og forhandlingerne i Rådet drejer sig netop om dette - hvordan vi på bedre vis kan håndtere behovet for indvandring, og hvordan vi finder de bedste løsninger i forhold til beskæftigelse, kvalifikationer og integration i skoler og på universiteter.
Det er, hvor vi står, og vi vil have et klarere billede af situationen efter Det Europæiske Råd den 15. oktober, hvor retningslinjerne vil blive fastlagt. Det er på dette grundlag, at de lovgivningsmæssige foranstaltninger, som hr. Ortega henviste til, og som helt klart er nødvendige, vil blive udformet.
Formanden

Om: Redskaber til bekæmpelse af korruption
Hvilke redskaber til bekæmpelse af korruption disponerer Rådet over til at sikre, at EU-støtte leveres direkte og effektivt til de mest trængende i udviklingslandene?
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand, hr. Ryan! Det spørgsmål, som De rejser, er vigtigt, fordi det vedrører effektiviteten af udviklingsbistanden. Det er vigtigt at fastholde en høj udviklingsbistand, og det vil jeg vende tilbage til, men i Deres spørgsmål påpeger De med rette, at denne bistand skal være effektiv. For at sikre en effektiv bistand og for at kunne bekæmpe svindel og uretmæssig tildeling af udviklingsmidler har vi navnlig behov for en bedre koordinering og komplementaritet mellem donorerne. Derfor arbejder vi med en fælles flerårig programmering, der bygger på strategier til bekæmpelse af fattigdom, og som giver os et bedre billede af, hvordan midlerne målrettes og i henhold til hvilke målsætninger, og det vil ligeledes gøre os i stand til bedre at kontrollere bevillingerne.
Vi har derfor indført fælles gennemførelsesmekanismer, herunder fælles analyser. Der er bl.a. nogle storstilede fælles missioner, som finansieres af donorer og modtagerlande i fællesskab, dvs. under anvendelse af medfinansieringsmekanismer.
Disse spørgsmål var på dagsordenen i forbindelse med det tredje forum på højt plan for bistandseffektivitet, som blev afholdt i Accra i sidste uge. Vi drøftede spørgsmålet her på det seneste møde i starten af måneden. På forummet i Accra i starten af september blev der vedtaget en handlingsplan. Den opfylder i det store og hele vores forventninger i forhold til EU.
De vigtigste løfter, som donorerne afgav, var følgende: bedre planlægning (tre til fire år i forvejen) af den bistand, som landene ønsker at yde, brug af forvaltninger og organisationer i partnerlandene og overgang fra politiske betingelser fremsat af tredjelande til betingelser, der bygger på mål fastsat af udviklingslandene selv.
Vedrørende tilsynet med levering af bistand får Rådet ligesom Parlamentet hvert år mulighed for at evaluere, hvordan EU's eksterne bistand er blevet anvendt. Denne evaluering foretages i forbindelse med årsrapporten om Fællesskabets udviklingspolitik og implementering af ekstern assistance, som Kommissionen normalt fremlægger hen mod slutningen af juni - hvilket således må være sket i juni, hvis jeg skal tro de oplysninger, som jeg har her. Jeg vil gerne tilføje, at instrumentet for udviklingssamarbejde indeholder værktøjer, der kan beskytte Fællesskabets finansielle interesser, særligt i forhold til svindel og uregelmæssigheder, sådan som hr. Ryan også håber.
Der findes således evalueringsmekanismer, kontrolmekanismer og mekanismer, der skal sikre en bedre koordinering mellem donorer og modtagerlande, men i sidste ende er det egentlige mål at sørge for, at modtagerlandene tilegner sig disse politikker, at fortsætte med at understrege vigtigheden af god forvaltningsskik og sikre en større ansvarsfølelse, særligt fra modtagerlandenes side, i forbindelse med tildelingen af vores bistand.
Det var, hvad jeg ønskede at sige.
Eoin Ryan
(EN) Hr. formand! Rent tilfældigt har antikorruptionsorganisationen Transparency International netop i dag offentliggjort sit årlige korruptionsindeks. Organisationen anslår, at korruption øger de omkostninger, der er forbundet med opfyldelsen af millenniumudviklingsmålene, med 50 mia. USD, hvilket er et helt svimlende beløb. Det svarer til ca. halvdelen af de samlede årlige bistandsudgifter.
Selv om dette tal skulle være overdrevet - selv hvis det skulle vise sig, at det kun er halvt så stort som anslået - er det stadigvæk et afsindigt beløb. Mener De ikke, at der bør gøres mere for at forsøge at dæmme op for dette problem? Vi har i hvert fald under ingen omstændigheder behov for, at den brede befolkning i Europa føler, at de penge, som de giver til bistandsprogrammer, på en eller anden måde forsvinder eller misbruges. Jeg mener, at det er meget vigtigt, at der på mere sammenhængende vis gribes ind over for en korruption, der er så omfattende som denne.
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand! Jeg vil gerne gentage, hvad jeg sagde tidligere. Hr. Ryan har ret. Det er korrekt, at en af bekymringerne hos befolkningen i Europa på den ene side er, at udviklingsbistanden forbliver høj. EU er som bekendt den største bistandsyder i verden. På den anden side er det afgørende, at mekanismerne til sikring af god forvaltningsskik og effektiv kontrol er på plads. Der skal også være en bedre oplysning af offentligheden om bistand og modtagerlandenes fordeling af bistanden, og ærligt talt så skal forvaltningstilsyn - opstilling af betingelser, om De vil - være et centralt element i udviklingspolitikken.
De har også fuldstændig ret i, at korruption er en plage. Jeg ved ikke, om Transparency Internationals tal, som De selv antydede, er korrekte, men under alle omstændigheder var Deres pointe korrekt. Udviklingsbistanden kan således kun øges gennem en styrkelse af kontrolmekanismerne, mekanismerne til svindelbekæmpelse og antikorruptionsmekanismerne, og dette bør konsekvent være et af målene i aftalerne.
Det var også, hvad Rådet konkluderede den 27. maj med hensyn til målene for EU's udviklingspolitik. Der skal indføres bedre kontrolmekanismer og opstilles betingelser af hensyn til beskyttelsen af de finansielle interesser, men vigtigere endnu, som De også netop påpegede, hr. Ryan, af hensyn til bekæmpelsen af korruption.
Formanden

Om: Stigende fødevarepriser
Et af Rådets prioriterede mål for det franske formandskab er en bæredygtig udvikling i landbrugs- og fiskerisektoren. Under de nuværende økonomiske forhold, hvor Europa og omverdenen er ramt af stigende fødevarepriser, hvad kan og vil Rådet da gøre for at sikre, at det akutte kortfristede behov for fødevareforsyninger opfyldes, uden at en bæredygtig udvikling inden for landbrug og fiskeri i fremtiden sættes på spil?
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand, hr. Ó Neachtain! Rådet er fuldt ud opmærksom på behovet for at finde passende og effektive løsninger på problemet med de stigende fødevarepriser. Det er et komplekst problem, som Kommissionen gudskelov nøje analyserede i sin meddelelse af 23. maj 2008. Det var på denne baggrund, at Rådet på mødet den 19. og 20. juni vedtog sine beslutninger.
EU har allerede truffet foranstaltninger inden for landbrugssektoren. Vi har solgt ud af interventionslagrene, reduceret eksportstøtten, afskaffet braklægningskravet i 2008, øget mælkekvoterne og afskaffet importafgiften på korn. Det har gjort os i stand til at øge udbuddet, og det har været med til at stabilisere landbrugsmarkederne. Det er imidlertid ikke nok.
Vi er nødt til at fortsætte reformen af den fælles landbrugspolitik. Vi skal gøre den mere markedsorienteret og samtidig fremme et bæredygtigt landbrug i hele EU og sikre et tilstrækkeligt udbud. Landbrugsministrene drøfter dette netop nu - faktisk kan de stadig være i gang med det - på det uformelle møde i Annecy og vil fremlægge deres konklusioner på mødet i Rådet (landbrug) den 17. og 18. november. I den forbindelse er det franske formandskab fast besluttet på at styrke krisestyringsinstrumenterne i lyset af den mere og mere usikre internationale situation og opretholde alle markedsreguleringsordninger for at forhindre den volatilitet, som De helt rigtigt nævner.
Spørgsmålet om fødevarepriser er ikke kun forbundet med landbruget. Også andre elementer spiller ind. Jeg tænker eksempelvis på fiskeripolitikken, som skal håndtere konsekvenserne af de stigende oliepriser. Den 15. juli vedtog Rådet en række hasteforanstaltninger til fremme af omstruktureringen af de flåder, der er hårdest ramt af krisen. Der er også reguleringen af detailsektoren, hvor Kommissionen skal fremlægge en rapport på Det Europæiske Råd i december. Så er der politikkerne om biobrændsel, hvor der skal tages økonomiske og miljømæssige hensyn og sikres et prisloft på disse nye brændstoftyper.
Som De kan se, falder alle disse forskellige spørgsmål, foruden dem, som allerede er blevet omtalt - dvs. udviklingspolitikken og indkøbspolitikken i forhold til fødevareimport - ind under en lang række politikker, og de står højt på Rådets dagsorden. Det Europæiske Råd vil i oktober og december se nærmere på dette, og jeg vil naturligvis med glæde påtage mig at orientere Dem om resultaterne.
Seán Ó Neachtain
(GA) Hr. formand! Tak for Deres svar. Jeg vil gerne spørge formanden for Rådet, om han mener, at det er vigtigere end nogensinde, at EU's landbrugspolitik, som er EU's fødevarepolitik, fortsætter efter 2013 på grund af den nuværende krise inden for den globale fødevarepolitik, således at fødevareleverandørerne i Europa kan få en form for sikkerhed?
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand! Det, som jeg gerne vil frem til, hvilket hr. Ó Neachtain godt er klar over, er, at vi ønsker at sikre, at sundhedstjekket munder ud i nogle overvejelser omkring fremtiden for den fælles landbrugspolitik. Det var formålet - eller faktisk hovedformålet - med de forhandlinger, der fandt sted i går og i dag mellem landbrugsministrene i Annecy. Hr. Ó Neachtain ved, at han kan regne med det franske formandskabs målrettethed i den forbindelse.
Formanden

Om: Hvidbog om idræt
Vil Rådet redegøre for, hvilke aspekter af hvidbogen om idræt det agter at gennemføre og fremme i løbet af det franske formandskab for EU?
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Hr. formand! Dette emne interesserer mig meget, men jeg vil forsøge at gøre det kort. Jeg vil forsøge ikke kun at tale om de retlige aspekter, om end der også er sådanne aspekter.
EU har ingen specifik kompetence på idrætsområdet. Jeg vil dog gøre hr. Aylward opmærksom på, at Lissabontraktaten indeholder et retsgrundlag for en egentlig idrætspolitik. Vi er opmærksomme på dette og af den årsag, samt af mange andre, afventer vi traktatens gennemførelse. Vi vil gerne gøre europæerne bevidste om idrættens forskellige dimensioner og den betydning, som idræt har for mennesker i alle aldre, særligt unge, men frem for alt dens sociale og uddannelsesmæssige aspekter. Under vores varetagelse af EU-formandskabet vil vi lægge stor vægt på medlemsstaternes samarbejde på dette område.
Inden der kan indføres et nyt retsgrundlag i henhold til Lissabontraktaten, tror jeg, at der er behov for en erkendelse af de særlige forhold omkring idræt i vores samfund. På et uformelt møde mellem ministrene for europæiske anliggender, som jeg havde indkaldt til i Brest den 12. juli, behandlede vi dette spørgsmål i forhold til EU. Vi drøftede betingelserne for anerkendelse af disse særlige forhold inden for en retlig ramme, som skulle være klar i forhold til fællesskabsretten, og behovet for at forbedre idrætsforvaltningen på europæisk plan.
Vi har haft drøftelser med bl.a. UEFA's formand, Michel Platini, på grundlag af hvidbogen om idræt og Pierre de Coubertin-handlingsplanen, som Kommissionen forelagde i juli. Disse drøftelser vil fortsætte mellem sportsministrene på mødet i Biarritz den 27. og 28. november.
Der kommer også et europæisk forum om idræt. Formandskabet vil opfordre ministrene til at se på en række emner, som forekommer mig at være yderst vigtige for samhørigheden i vores samfund og for idrættens uddannelsesmæssige værdi, særligt sundhed og motion, antidoping og også det forhold, at vi er nødt til at fastholde idræt på græsrodsniveau og sikre, at klubberne får feedback om de spillere, som de træner, og endelig er der problematikken med dobbeltkarriere og dobbeltuddannelse.
Som De kan se, er vi yderst opsatte på at fremhæve idrættens rolle i EU og give den sin retmæssige plads i Europa. Vi har sat os selv tre mål: at anerkende idrættens rolle og de særlige forhold omkring den i samfundet, at tage højde for betydningen af fysisk aktivitet og idræt i forhold til økonomisk udvikling og endelig at garantere en god idrætsforvaltning - en god forvaltning af alle sportsgrene - i et mere og mere komplekst samfund.
Liam Aylward
(EN) Hr. formand, hr. formand for Rådet! Jeg glæder mig over, at De henviste til idrættens forskellige dimensioner. I dag hører vi hele tiden om professionel idræt, men jeg interesserer mig især for det frivillige arbejde, der gøres på idrætsområdet, og for konceptet breddeidræt. Jeg vil gerne bede om en forsikring fra Dem om, at EU vil støtte frivillige grupper og frivilligt arbejde og i særdeleshed konceptet breddeidræt. Det er yderst vigtigt i en tid, hvor al vægt i medierne og andre steder lægges på professionel idræt.
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand! Hr. Aylward har fuldstændig ret. Vi vil gerne sørge for en bedre balance mellem amatøridræt og professionel idræt, vi vil gerne have, at der i visse tilfælde fastsættes nogle rammer for professionel idræt, og vi vil gerne konkret støtte og opmuntre de tusinder af frivillige idrætsforeninger rundt om i Europa.
Det er her, at vi konkret skal sikre, at EU skaber incitamenter. Det er afgørende, at vi på nuværende tidspunkt ved, hvilke foreninger der er med til at støtte idrætten i EU. Vi har behov for en detaljeret undersøgelse af det frivillige arbejde i EU og særligt det frivillige arbejde inden for idrætten. Hvis hr. Aylward ønsker at tage del i den undersøgelse, som vi ønsker at foretage, er han naturligvis meget velkommen til det. Under alle omstændigheder er dette en vigtig dimension, som vi gerne vil tage højde for.
I den forbindelse vil jeg gerne nævne, at vi også afholder et møde i Paris den 5. oktober med alle de europæiske idrætsudøvere, som deltog ved OL. Der er rent faktisk stadig en række amatører, som deltager ved OL.
Formanden

Om: Målsætninger for den europæiske konference om Alzheimers sygdom
Jeg glæder mig over det franske formandskabs program, der sætter fokus på at fremme bedre omsorg for dem, der lider af Alzheimers sygdom, og deres familier. Fremme af udveksling og deling af nationale erfaringer og samarbejde om bedste praksis mellem medlemsstaterne i forbindelse med sundhed er det, EU drejer sig om. En øget udveksling af oplysninger og bedste praksis mellem medlemsstaterne om alle sundhedsanliggender vil være til enorm nytte for sundhedspersonalet og navnlig for borgerne.
Vil Rådet på baggrund af den store europæiske konference om Alzheimers sygdom, der vil blive afholdt i oktober, informere om konferencens målsætninger, og hvad det franske formandskab ønsker at opnå?
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand! Dette er et meget alvorligt emne. Det franske formandskab tager Alzheimers sygdom og andre neurodegenerative sygdomme meget seriøst. Det er sygdomme, som på et eller andet tidspunkt vil berøre enhver familie i Europa. Vi skal gå på med krum hals, medmindre vi vil overhales af den aldrende europæiske befolkning.
Som hr. Barroso og hr. Sarkozy meddelte den 1. juli, skal vi sammen udarbejde en europæisk handlingsplan for Alzheimers sygdom, som bygger på tre søjler: forskning, patientpleje og livskvalitet samt etiske og retlige aspekter, særligt i forhold til dem, som er involveret i behandlingen af denne sygdom.
I den henseende afholder det franske formandskab ministerkonferencen "Europa mod Alzheimers" i Paris den 30. og 31. oktober. Konferencen vil have fokus på denne sygdom, men også berøre relaterede sygdomme som Picks sygdom, Binswangers sygdom og Lewy body-demens.
Vi vil drøfte alle disse sygdomme og se på, hvordan vi kan forene patientpleje med social støtte, hvordan vi kan skræddersy erhverv og kvalifikationer i henhold til patienternes behov, hvordan vi kan øge vores viden - med andre ord alt, der har med forskning og lægefaglighed at gøre - og hvordan vi sikrer en bedre koordinering af forskningsprogrammer i de forskellige europæiske lande, samt hvordan vi får kendskab til de nyeste videnskabelige resultater vedrørende denne sygdom og udviklingen af ny medicin.
Den europæiske dimension kan og skal afgjort være en vigtig drivkraft for diverse kampagner, der tager fat på disse sygdomme. Resultaterne af ministerkonferencen vil være med til at danne grundlag for konklusionerne fra Det Europæiske Råd til december, men vi er fuldt klar over, at der er tale om et stort arbejde.
Det vil blive et langsigtet projekt, og det er afgørende, at de kommende formandskaber, først det tjekkiske og dernæst det svenske, fortsætter det gode arbejde. Jeg ved, at Parlamentet er meget optaget af spørgsmål som disse, og at vi kan regne med Deres opbakning samt Kommissionens engagement og sikre den nødvendige kontinuitet.
Liam Aylward
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne rose det franske formandskab for at afholde konferencen "Europa mod Alzheimers" og for at have påtaget sig denne proaktive rolle.
Jeg lagde imidlertid mærke til, at De ikke specifikt nævnte demens, og som bekendt skriger alzheimersforeningerne på øget opmærksomhed og information omkring denne lidelse. Kan De fortælle mig, om konferencen vil tage fat på at øge kendskabet til lidelsen, så den stigmatisering, der er forbundet med den, kan begrænses?
Zita Pleštinská
(SK) Hr. formand! I EU og i mit land, Slovakiet, er der stadig alt for lidt fokus på Alzheimers sygdom og behandlingen af de mennesker, som lider af sygdommen. Eksperter anslår, at Alzheimers sygdom i løbet af de næste 40 år vil ramme op til fire gange så mange som i dag, men at en tidlig og præcis diagnose kan være med til at bremse sygdommens udvikling.
Vil det franske formandskab ikke overveje at lancere en særlig oplysningskampagne eller give Kommissionen nye incitamenter til at udvikle programmer med henblik på medfinansiering af borgerforeningers aktiviteter, der er rettet mod at hjælpe mennesker med hukommelsessygdomme og Alzheimers sygdom?
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand! Hr. Aylward har ret. På konferencen skal alle forebyggelses- og oplysningsaspekter undersøges, hvilket både fru Pleštinská og hr. Aylward påpegede. Vi skal fuldt ud tage højde for de forskellige aspekter af demens samt de aspekter, der er forbundet med Lewy body-demens, hvilket jeg også tror, at jeg understregede i min tale.
Det er en naturlig fremgangsmåde, eftersom Alzheimers sygdom er en neurodegenerativ lidelse, dvs. en lidelse, hvor nerveceller svækkes og dør. Når disse nerveceller, som styrer handlingssekvenser, forsvinder, har det invaliderende konsekvenser. Selv om vi forbinder Alzheimers sygdom med tab af hukommelse, påvirkes også andre dele af hjernen. Det kan naturligvis også medføre former for demens, hvilket er noget, vi skal gribe forbyggende ind over for. Ud fra det synspunkt kan jeg forsikre hr. Aylward om, at disse spørgsmål bestemt vil blive behandlet på konferencen.
Vedrørende spørgsmålet fra fru Pleštinská tror jeg, at der forekommer en vis marginalisering. De nævnte sygdommens større udbredelse i Deres land. Der er desværre ikke tale om et isoleret tilfælde i Europa. Her er vi også nødt til at fokusere på, at diagnosen stilles tidligere. Vi skal udveksle oplysninger og på europæisk plan sikre en bedre koordinering mellem specialister på området. En tidlig diagnose er imidlertid særlig vigtig for at forhindre, at patienterne marginaliseres og gradvist bliver ofre for sygdommen, uden at andre bemærker det.
Formanden

Om: Landbrugspolitikken og det franske formandskab
Rådsformandskabet anfører i sit arbejdsprogram, at det vil se nærmere på lovgivningsforslagene om evalueringen af den fælles landbrugspolitik med henblik på, at der kan vedtages nye bestemmelser inden udgangen af 2008. Det vil i dette øjemed arbejde tæt sammen med Europa-Parlamentet. Formandskabet vil også foreslå sine partnere, at de mere generelt overvejer disse spørgsmål og de målsætninger, som det europæiske landbrug og landbrugspolitikken vil skulle opfylde fremover.
Rådsformandskabet bedes på den baggrund give Parlamentet de seneste oplysninger angående landbrugsministrenes uformelle møde, der efter planen skal finde sted i Annecy den 21.-23. september 2008.
Rådsformandskabet bedes navnlig orientere Parlamentet om de fremskridt, der er gjort med hensyn til det såkaldte "sundhedstjek" af den fælles landbrugspolitik og dyresundhedsstrategien.
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand! Jeg vil gerne takke fru Doyle for at give mig mulighed for at informere Parlamentet om den seneste udvikling inden for den fælles landbrugspolitik. Rådet arbejder - som jeg allerede har nævnt - intenst og konstruktivt med sundhedstjekket med henblik på at opnå politisk enighed, så snart Parlamentet har afgivet sin udtalelse, hvilket det ventes at gøre inden november 2008. Vi ønsker et tæt samarbejde med Parlamentet på grundlag af den betænkning, som Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter skal forelægge den 7. oktober. Rådet selv drøfter spørgsmålet i slutningen af måneden, den 27. og 28. oktober.
Som jeg nævnte, er Rådet stadig i gang med at undersøge Kommissionens forslag til retsakter om graduering af støtte, markedsstyringsmekanismer, forvaltning af mælkekvoter og støttevilkår. Landbrugsministrene drøftede dette i går og dag i Annecy. Ministrene har både talt om sundhedstjekket af den fælles landbrugspolitik og fremtiden for den fælles landbrugspolitik og skelnet mellem interne og eksterne aspekter. Med hensyn til de interne aspekter er det vigtigt, at en større del af landbrugsbevillingerne tildeles de mest udsatte personer, særligt i lyset af de prisstigninger, som vi har oplevet. De eksterne aspekter skal omfatte iværksættelsen af et EU-fødevarenødhjælpsprogram.
Hvad angår fru Doyles bekymring vedrørende en dyrevelfærdsstrategi, vedtog Rådet - efter offentliggørelsen i september 2007 af Kommissionens meddelelse om Fællesskabets dyresundhedspolitik og dens strategi for perioden 2007-2013 - den 17. december 2007 sine konklusioner om strategien og opfordrede Kommissionen til at fremlægge en handlingsplan. Denne handlingsplan blev vedtaget af Kommissionen den 10. september, og det er på grundlag af dette dokument, at det franske formandskab målrettet vil arbejde videre. Vi vil navnlig gerne styrke Fællesskabets procedurer for kontrol med epizootiske sygdomme, både inden for Fællesskabet og i forhold til import, samt revidere lovgivningen om biosikkerhed og erstatning.
Jim Higgins
(GA) Hr. formand! Når vi taler om landbrug, taler vi om fødevarer. Jeg kan forstå, at Kommissionen har anbefalet, at EU får en politik om mærkning af fødevarer, der kræver, at man på supermarkedernes hylder tydeligt kan se, om en fødevare er af europæisk oprindelse - jeg tænker i den forbindelse navnlig på kød. Det har imidlertid været fremme, at Rådet ikke vil acceptere denne politik. Jeg vil gerne spørge formanden for Rådet, hvad dette skyldes?
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Hr. formand! Hør, jeg deler hr. Higgins bekymringer, så jeg vil undersøge, hvad Rådet er parat til at acceptere. Det står imidlertid helt klart, at vi, der varetager formandskabet, deler Deres bekymringer vedrørende garantien for fødevaresikkerheden af hensyn til borgerne og sikringen af fødevarernes sporbarhed. Det er derfor afgørende, at vi efterkommer kravet om fødevarekvalitet og et stort udbud af fødevarer. Forbrugerne vil i fremtiden være endnu mere kritisk indstillet over for fødevaresikkerheden. Vi vil sørge for en bedre oplysning af forbrugerne om folkesundhedsspørgsmål med forbindelse til en varieret kost og varernes oprindelse og kvalitet.
De skal vide, at dette er en af formandskabets mærkesager, og under de forskellige topmøder vil vi forsøge at sikre konkret handling til opfyldelse af dette mål, som er af stor betydning for os alle.
Formanden
Spørgsmål nr. 8 og 9 opfylder ikke betingelserne for behandling.

Om: Det irske nej til Lissabontraktaten
Har de irske vælgeres nej til Lissabonreformtraktaten konsekvenser for udvidelsen af EU, og kan Rådet præcisere, hvilke konsekvenser der er tale om?
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Hr. formand, hr. Higgins! Som bekendt har Rådet anerkendt resultatet af den irske folkeafstemning om Lissabontraktaten. Den har også anerkendt, at ratificeringsprocessen fortsætter, og har udsendt en konkret påmindelse om, at formålet med Lissabontraktaten er at være med til at gøre den udvidede Union i stand til at fungere mere effektivt og demokratisk. Stats- og regeringscheferne vil behandle spørgsmålet på rådsmødet i oktober. Vi må alle reflektere over konsekvenserne af den nuværende institutionelle situation for alle politikker, herunder udvidelsespolitikken, og for institutionerne selv. Nicetraktaten var i politisk forstand tiltænkt et EU med 27 medlemsstater.
Jeg vil imidlertid gerne gøre det klart, at under dette formandskab har Frankrig handlet uvildigt og fortsat de igangværende forhandlinger med Kroatien og Tyrkiet i lyset af de fremskridt, som kandidatlandene gør i forhold til opfyldelsen af deres forpligtelser.
Med hensyn til Kroatien er 21 af de 35 kapitler stadig til forhandling, mens forhandlingerne om tre kapitler er foreløbigt afsluttet. Der er under det franske formandskab planlagt to regeringskonferencer. Vi har allerede indledt forhandlinger om kapitlet om varernes frie bevægelighed.
Med hensyn til Tyrkiet holdt vi i sidste uge et trojkamøde i forbindelse med EU's udenrigsministres møde. Foreløbig er otte ud af de 35 kapitler åbnet for forhandling, forhandlingerne om ét kapitel er foreløbigt afsluttet, og hvis betingelserne er opfyldt, håber vi at kunne indlede forhandlinger med Tyrkiet om to eller tre kapitler mere inden årets udgang.
Jim Higgins
(EN) Hr. formand, hr. minister! Forholder det sig ikke sådan, at den 31. december vil alle medlemsstater med undtagelse af Irland have vedtaget Lissabontraktaten, og at der ikke bliver tale om nogen genforhandling? Der bliver ikke mulighed for at gå tilbage til denne tekst.
Ud over Irland og Lissabontraktaten kan man se på Frankrig og Nederlandene i forhold til forfatningen. Vi står med et kæmpe problem, idet der i høj grad mangler et bånd mellem den almindelige borger og det europæiske projekt.
Ville ministeren overveje at indføre en Europadag - ikke blot et Schuman-dag, hvor der kun holdes lukket i Bruxelles og i Belgien - en Europadag, en fælles fridag, hvor alle borgere i Europa, i alle 27 medlemsstater, sammen fejrer vores fælles europæiske statsborgerskab og identitet?
Gay Mitchell
(EN) Hr. formand! Jeg kan forstå, at Rådet har modtaget resultaterne af en meningsmåling foretaget af den irske regering. Må jeg blot sige, at det efter min mening netop er denne form for paradenummer, som har bragt os i denne situation. De spurgte ikke de 47 %, som stemte "ja". Årsagen til nejet ved den irske folkeafstemning var manglende lederskab, og desuden er det - hvis vi ser bort fra den oprindelige afstemning om Romtraktaten - sjette gang, at vi har henvendt os til befolkningen via en folkeafstemning: fællesakten, Amsterdamtraktaten, Maastrichttraktaten, to gange Nicetraktat og nu Lissabontraktaten. Desuden overrakte vi folk en hel traktat og sagde: "Hvad synes De om den?" Var det ikke dømt til at mislykkes i betragtning af, at der ikke var noget lederskab? Spørgsmålet er, om der er et lederskab i dag?
Jeg vil gerne spørge formanden for Rådet, om han kan sige, hvad konsekvenserne bliver, hvis Irland ikke ratificerer traktaten nu eller også fremover stemmer "nej". Kan De give os et fingerpeg om, hvor Europa er på vej hen?
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Hr. formand! Hr. Higgins og hr. Mitchell har rejst nogle vigtige spørgsmål. Jeg overlader det til hr. Mitchell at tage ansvaret for hans bemærkninger. Personligt kan jeg ikke kommentere dem, og det vil han forstå i lyset af mit ansvar over for Parlamentet.
Årsagerne er mange. Jeg synes, at den rapport, der blev udarbejdet efter det irske "nej" ved folkeafstemningen, fremhæver en række ting. Der er spørgsmålet om lederskab, tematiske spørgsmål og understregningen af den manglende forståelse af, hvad Lissabontraktaten egentlig er. Det franske formandskab vil gøre sit yderste for at finde en løsning på dette alvorlige institutionelle problem. Vi har behov for Lissabontraktaten, og vi vil i samråd med vores irske venner granske alle muligheder fra nu af og indtil udløbet af det franske formandskab.
Som svar til hr. Higgins mener jeg, at han har ret. Der er ingen tvivl om, at folkeafstemningerne har vist, at der er en kløft mellem det europæiske projekt og offentligheden. Derfor er vi nødt til at se på, hvad de grundlæggende problemer er, og undersøge kommunikationsmæssige spørgsmål. Her til formiddag forsøgte Kommissionen, repræsentanter fra Parlamentet - næstformand hr. Vidal-Quadras og udvalgsformand hr. Leinen - og jeg at fastlægge en interinstitutionel struktur, en politisk erklæring, der har til formål at forbedre kommunikationen mellem de tre institutioner. I forhold til Rådet - og her taler jeg helt objektivt - har dette krævet noget af en indsats og har ikke været specielt let.
Med hensyn til Deres forslag kan jeg kun tale for mit eget vedkommende, men jeg må sige, at idéen med en "Europadag", som fejres i hele Europa, forekommer mig at være et symbol på et mere samlet borgerskab, på et Europa, der møder større forståelse. Det er imidlertid en idé, som De og jeg og de mest glødende EU-tilhængere må fremme. Personligt synes jeg dog, at det er en god idé.
Paul Marie Coûteaux
(FR) Hr. formand! Tak for Deres afklaring af disse spørgsmål! Jeg vil også gerne bede Dem redegøre for et mere specifikt aspekt. Vi har talt utrolig meget om Irland, men fire andre medlemsstater har som bekendt endnu ikke ratificeret traktaten: Polen, Tjekkiet, Sverige - vi ved endnu ikke, hvor langt Sverige er kommet i ratificeringsprocessen - og Tyskland. Med hensyn til Tyskland vil jeg gerne minde Dem om, at alt afhænger af en afgørelse fra forfatningsdomstolen i Karlsruhe. Retsformanden har udtalt, at hun ikke agter at fremskynde sagen og først vil komme med sin afgørelse i starten af næste år.
Jeg ville derfor sætte stor pris på, hvis De kunne forklare os, hvad de næste skridt bliver. Jeg troede, at denne traktat, som blev undertegnet i december sidste år, ville være trådt i kraft inden for få måneder. Hvordan ser situationen helt præcis ud?
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Hr. formand! Jeg har altid godt kunnet lide hr. Coûteaux' skarpe analyser. Vi har vores forskellige meninger, hvilket der ikke er noget overraskende i, men jeg anerkender, at hans analyser er grundige.
Jeg vil gerne gøre det klart, at vi er nødt til at behandle Tyskland som en separat sag. Vi må se, hvad der sker, men med al respekt for forfatningsdomstolen i Karlsruhe er jeg ikke voldsomt bekymret. Jeg har ingen yderligere kommentarer til det punkt. Med hensyn til Polen er vi i kontakt med de polske myndigheder. Den polske præsident og den polske regering har forskellig partifarve, men jeg tror, at den polske regering ønsker en ratificering af Lissabontraktaten. Vedrørende Sverige er der intet, der tyder på, at ratificeringsprocessen vil blive blokeret. Jeg mener, at ratificeringen vil finde sted i november. Hvad Tjekkiet angår, er vi som bekendt nødt til at afvente rettens afgørelse. Der er i øjeblikket valg til senatet, og i starten af december afholder flertalspartiet en vigtig kongres. Det forekommer mig at være det mest sandsynlige scenario.
Jeg er ikke enig i den konklusion, som hr. Coûteaux drager. Jeg deler ikke hans pessimisme. Der er ingen tvivl om, at dette vil tage tid, og at vi er nødt til at give det tid, men den politiske vilje skal have lov til at råde, og det franske formandskab har på sin side besluttet at vise velvilje i den forbindelse.
Formanden

Om: Iran og udviklingen af atomkapacitet
Rådet bedes redegøre for sin holdning i forhold til Iran og den mulige atomtrussel, landet udgør, siden det er blevet besluttet at opgive indkapslings- og overvågningsforanstaltningerne i Den Internationale Atomenergiorganisations tillægsprotokol fra 1997, hvilket begrænser inspektørernes indtrængningsbeføjelser og sætter en stopper for uanmeldte inspektioner.
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand! Som svar til hr. Mitchell på dette alvorlige spørgsmål kan jeg sige, at EU stadig er meget foruroliget over Irans atomprogram og landets manglende interesse i at tage fuldt hensyn til de bekymringer, som programmets mulige militære dimension fremkalder. I december 2007 erklærede Det Europæiske Råd, at det ville være uacceptabelt, hvis Iran bliver en militær atommagt.
I den forbindelse har Rådet ved talrige lejligheder fordømt, at Iran ikke har opfyldt sine internationale forpligtelser, som er fastlagt i FN's Sikkerhedsråds resolution 1696, 1737, 1747 og 1803, navnlig kravet om at indstille alle aktiviteter, der er forbundet med uranberigelse, hvilket er afgørende, hvis vi skal sikre de fornødne betingelser for at indlede forhandlinger og bevæge os i retning af en langsigtet løsning.
EU har altid støttet Irans ret til fredelig udnyttelse af atomenergi, og hvis Iran ønsker at genopbygge det internationale samfunds tillid til den fredelige karakter af landets atomprogram, er det nødt til at indstille de følsomme aktiviteter, som berører det nukleare brændselskredsløb. De forslag, som hr. Solana fremsatte i juni 2006, og som blev gentaget i juni 2008 på vegne af de seks tættest involverede lande, er stadig aktuelle og skal bruges til at løse op for den nuværende hårdknude.
EU finder det yderst beklageligt, at Iran i februar 2006 opgav den midlertidige anvendelse af tillægsprotokollen. Som følge heraf - hvilket generaldirektøren for Det Internationale Atomenergiagentur (IAEA) har understreget - ved IAEA mindre om visse aspekter af det iranske atomprogram.
Desuden, hvilket vi for nylig blev mindet om af generaldirektøren for IAEA i hans rapport af 15. september, afviser Iran fortsat at besvare bestemte spørgsmål, som IAEA har fremsat vedrørende aktiviteter, der er forbundet med udvikling og produktion af atomvåben. Som generaldirektøren for IAEA udtalte - og jeg kan ikke selv drage nogen anden konklusion - er denne situation kilde til alvorlig bekymring i EU og i det internationale samfund.
Gay Mitchell
(EN) Hr. formand! Jeg takker ministeren for hans svar. Jeg vil gerne stille ministeren følgende spørgsmål, eftersom denne situation tydeligvis giver anledning til alvorlig bekymring i det internationale samfund og i EU. Sanktioner har indtil videre ikke virket. Vi ønsker ikke at komme til det punkt, hvor en militær intervention bliver nødvendig, så kan ministeren fortælle Parlamentet, hvilke andre sanktioner eller andre planer, Rådet har i tankerne for proaktivt at forsøge at bringe den iranske regering til fornuft? Findes der alternative sanktionsmuligheder? Har De en liste over alternative sanktioner, og hvilke fremtidige skridt skal der tages? Det kan i denne legen katten efter musen nogle gange være meget vanskeligt at se, præcis hvem der er katten, og hvem der er musen.
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Hr. formand! Vi er ikke nået til det punkt, hvor vi overvejer en militær aktion. Jeg vil gerne endnu engang kraftigt understrege, at de seks lande har bekræftet deres opbakning til den tostrengede løsningsmodel, der skal kombinere dialog og sanktioner, så vi kan nå frem til en forhandlingsløsning, der dæmper det internationale samfunds bekymringer. Vedrørende sanktioner, så er disse meget forskelligartede. De skal være målrettede og også være rettet mod den økonomiske og finansielle sektor.
Formanden

Om: En europæisk aftale om migration og asylordninger
Det franske formandskab har foreslået at udarbejde en europæisk aftale om migration og asylordninger, hvis sigte er at opnå en aktiv politisk forpligtelse fra EU's og medlemsstaternes side vedrørende fælles principper for udarbejdelsen af migrationspolitik i en solidarisk og ansvarlig ånd.
Hvilke bindende aftaler agter Rådet at foreslå for landene uden for EU's grænser og særligt for kandidatlandene (Tyrkiet, Kroatien, FYROM) vedrørende immigranter fra tredjelande med henblik på at gøre Europa til et område med sikkerhed, retfærdighed og frihed?
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand! Jeg vil gerne sige, at det mest effektive våben, som vi har i kampen mod ulovlig indvandring, er tilbagesendelsesaftaler med tredjelande, som grænser op til EU.
Fællesskabet har undertegnet aftaler med 11 tredjelande, heriblandt Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, hvor aftalen trådte i kraft den 1. januar 2008. Alle disse aftaler indeholder bestemmelser vedrørende tredjelandsstatsborgere, der rejser i transit gennem området. Med hensyn til Tyrkiet indledtes de formelle forhandlinger i 2005. For Kroatiens vedkommende er der intet mandat til forhandling af en tilbagesendelsesaftale, og Rådet så gerne hurtige forhandlingsfremskridt i dette lands tilfælde.
Den aftale, som vil blive drøftet og, håber vi, ratificeret på Det Europæiske Råd den 15. oktober, vil sætte politisk fokus på betydningen af tilbagesendelsesaftaler som led i bekæmpelsen af ulovlig indvandring.
Margie Sudre
(FR) Hr. formand! Jeg vil blot gerne takke formanden for Rådet for hans svar. Fru Panayotopoulos undskylder, at hun var nødt til at forlade mødet på grund af en aftale. Hun bad mig takke Dem for Deres svar.
Formanden

Om: Reform af de statsejede tv-kanaler i Frankrig
Den franske præsident Nicolas Sarkozy har iværksat en omfattende reform af den statsejede tv-sektor. Reformen, som indebærer en fuldstændig afskaffelse af tv-reklamer, har affødt betydelig modstand blandt de ansatte i sektoren samt i vide kredse i offentligheden, idet det frygtes, at en offentlig tv-sektor uden reklameindtægter vil bukke under i konkurrencen med de privatejede tv-kanaler. Det er en udbredt opfattelse, at Frankrig har i sinde at afvikle statsejet tv for at tilgodese den private sektor, der vil blive den store vinder ved et sådant tiltag.
Er dette tiltag enestående, eller drejer det sig om et initiativ, der skal udstrækkes til alle EU's medlemsstater? Kan Rådet endvidere oplyse om dets holdning i denne sag, og om hvorvidt en sådan reform er i overensstemmelse med fællesskabsretten?
Jean-Pierre Jouyet
Hr. formand! Tak for dette sidste spørgsmål, som jeg er glad for at have fået. Jeg vil naturligvis besvare det i egenskab af repræsentant for Rådets formandskab, og det vil ikke komme som nogen overraskelse for hr. Hutchinson - vi kender hinanden godt - når jeg siger, at finansieringen af offentlige tv-stationer falder ind under medlemsstaternes kompetenceområde, at protokollen om offentlig radio- og tv-virksomhed i medlemsstaterne, der findes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, er helt klar på det område, og at det således alene er op til den enkelte medlemsstat at afgøre, hvordan offentlige tv-stationer finansieres. Det er, hvad jeg har at sige til hr. Hutchinson.
Alain Hutchinson
(FR) Hr. formand, hr. minister! Tak for Deres svar! Dette var, hvad jeg forventede, De ville sige. Jeg vil blot gerne nævne, at jeg er en af de mange fransktalende personer, som ikke kommer fra Frankrig, og som er faste seere og lyttere af offentlige franske tv- og radiostationer, og at vi er bekymret for fremtiden for de offentlige tv- og radiostationer i lyset af den franske regerings beslutning, som blev offentliggjort af landets præsident, der i øjeblikket tilfældigvis også er formand for Det Europæiske Råd.
Jeg vil desuden gerne sige, at kommissæren for informationssamfundet og medier, fru Reding, som jeg i forbindelse med et nyligt interview stillede det samme spørgsmål, indrømmede, at hun ikke var overbevist om hensigtsmæssigheden af den franske præsidents foreslåede reformer, som blev offentliggjort i januar. Hun beklagede også præsidentens beslutning om at beskatte internetudbydere med henblik på at finansiere offentlige tv-stationer. Jeg vil gerne vide, hvad Deres holdning er til det.
Jean-Pierre Jouyet
formand for Rådet. - (FR) Hr. formand! For det første anmodede forskellige politiske partier i mit land, på tværs af partifarver, så vidt jeg ved, om, at der blev sat en stopper for seertalstyranniet og den måde, hvorpå det truer kvaliteten og de multikulturelle udsendelser. Så meget ved jeg. For det andet har De alene peget på reformen af de nuværende reklameindtægter og den offentlige finansiering. Finansieringen skal fortsat opfylde public service-kravene, og vi skal sikre tilstrækkelige midler til opfyldelse af disse krav. Det er en kendsgerning, som man ikke kan komme uden om. For det tredje har Frankrig ikke - og har aldrig haft - til hensigt at gennemtvinge en bestemt model, og som jeg også sagde, er dette alene et medlemsstatsligt anliggende. Når det er sagt, så har alle her interesse i, at den høje kvalitet af offentlig radio og tv opretholdes.
Formanden
Spørgetiden er afsluttet.
Spørgsmål, der på grund af tidnød ikke var blevet besvaret, ville blive besvaret skriftligt (se bilag).
(Mødet udsat kl. 19.05 og genoptaget kl. 21.00)
