Az Atlanti-óceán térségére vonatkozó uniós stratégia (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont az Alain Cadec, Luis Manuel Capoulas Santos, Seán Kelly, Eider Gardiazábal Rubial, Nuno Teixeira, Salvador Garriga Polledo, Ricardo Cortés Lastra, José Manuel Fernandes, Chris Davies, Jim Higgins, Marian Harkin, Ashley Fox, Maria do Céu Patrão Neves, Bairbre de Brún, Pat the Cope Gallagher, Robert Rochefort, José Bové, Jean-Pierre Audy, Mario Mauro, Andrey Kovatchev, Werner Langen, Markus Ferber, Milan Zver, Damien Abad, Íñigo Méndez de Vigo, Peter Jahr, Ivo Belet, Reimer Böge, Jan Březina, Jarosław Leszek Wałęsa, Dominique Riquet, Cristian Dan Preda, Tokia Saïfi, Daniel Caspary, Peter Šťastný, Catherine Soullie, Bogusław Sonik, Elisabeth Morin-Chartier, Dominique Baudis, Michèle Striffler, Lambert van Nistelrooij, Andreas Schwab, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Maria Da Graça Carvalho, Michel Dantin, Michael Gahler, Bernadette Vergnaud, Nessa Childers, Antolín Sánchez Presedo, Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, Christine De Veyrac, Izaskun Bilbao Barandica, Estelle Grelier, Isabella Lövin, Struan Stevenson, Christophe Béchu, Josefa Andrés Barea, Marian-Jean Marinescu által a Bizottsághoz intézett, az Atlanti-óceán térségére vonatkozó uniós stratégiáról szóló, szóbeli választ igénylő kérdésről szóló vita - B7-0016/2011).
Alain Cadec
Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Először is szeretnék köszönetet mondani Damanaki asszonynak azért, hogy eljött ma este, hogy válaszoljon az Atlanti-óceán térségére vonatkozó uniós stratégiáról szóló, szóbeli választ igénylő kérdésre.
A Tanács 2010 júniusában arra kérte a Bizottságot, hogy 2011. júniusig dolgozzon ki uniós stratégiát az Atlanti-óceán térségére vonatkozóan. Számos képviselőtársammal kezdeményeztem, hogy e stratégiával kapcsolatban szóbeli választ igénylő kérdést terjesszünk a Bizottság elé. Ezt a szóbeli választ igénylő kérdést az elején az összes képviselőcsoportból több mint 50 európai parlamenti képviselő írta alá, és az ő támogatásukat is szeretném megköszönni.
A Regionális Fejlesztési Bizottság nevében állásfoglalási indítvány előterjesztésére is sor fog kerülni. Szeretnék köszönetet mondani a különböző képviselőcsoportok koordinátorainak az együttműködésért, amely lehetővé tette, hogy széles körű konszenzusra jussunk. Ezenkívül köszönetemet szeretném kifejezni azon képviselőknek, akik módosításokkal járultak hozzá a szöveg alakításához.
Az Atlanti-óceán térsége sajátos jellemzőkkel bír. Elsősorban természetesen egy dinamikus tengeri övezet, figyelembe véve az ottani tengeri szállítást, halászatot és tengeri energiatermelést. Ezenkívül védelemre szoruló, sérülékeny környezet - vegyük például a zöld algákkal kapcsolatos problémát -, amely ki van téve az éghajlatváltozás következményeinek. Továbbá az Európai Unió külső térsége, amely nehezen érhető el és rosszak az összeköttetései, illetve ahol csak kevés nagyobb városi övezet található.
Ezek a sajátosságok országhatárokon átnyúló problémákat idéznek elő, amelyekre európai szintű politikai megoldásokat kell találni.
Ezért az Európai Parlament állásfoglalása arra kéri a Bizottságot, javasolja, hogy az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégia integrált stratégia formájában valósuljon meg, amely a tengeri és szárazföldi kérdésekkel egyaránt foglalkozik. A tengeri dimenzió alapvető fontosságú, mivel az atlanti-óceáni térségek közös jellemzője a tengerhez való közelség. Ennélfogva ösztönözni kell az integrált tengerpolitikával való kapcsolatokat.
Ugyanilyen fontos e stratégiák szárazföldi aspektusa. Ez olyan kérdéseket érint, mint például az elérhetőség és a kommunikáció javítása, a városi és vidéki térségek fejlesztése, valamint a szárazföld és a tenger közötti összeköttetések megerősítése. Az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégia beépíthető a kohéziós politika területi együttműködésre vonatkozó célkitűzésébe, és alapjául egy integrált, több témakörön átívelő, területi megközelítés szolgálhatna.
A legfontosabb kérdésekre összpontosító, adott területre vonatkozó különböző kormányzati szintű politikák jobb összehangolását kell célul kitűzni. A stratégiának ki kell terjednie az Atlanti-óceán partján fekvő valamennyi uniós régióra, ideértve a szomszédos részvízgyűjtőket és Makaronézia legkülső régióit is.
Az is fontos, hogy figyelembe vegyük a stratégia külső dimenzióját, különösen a tengeri biztonság és felügyelet, valamint a nemzetközi kereskedelmi kapcsolatok terén. Az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégiának az Európa 2020 stratégiával és a 2014 utáni uniós politikával összefüggésben elő kell segítenie a célok és források határozottabb összehangolását.
Nem arról van szó, hogy többet, hanem hogy okosan költsünk meglévő politikáink atlanti-óceáni dimenziójának támogatásával. Ennek érdekében a stratégiának kapcsolódnia kell a regionális politikához és integrált tengerpolitikához. Továbbá a stratégiának törekednie kell a többi politikával, például a transzeurópai közlekedési hálózatokkal, a közös halászati politikával, a turizmussal, a környezetvédelemmel, az energiapolitikával, valamint a kutatási és fejlesztési keretprogrammal való kapcsolatok fejlesztésére.
A stratégiát 2014-ben kell bevezetni és össze kell hangolni a következő többéves pénzügyi kerettel. A stratégia szárazföldi dimenziója hozzájárul majd az EU területi kohézióval kapcsolatos célkitűzéséhez, elsősorban az elérhetőség és a kommunikáció javítására irányuló intézkedések révén. E dimenzióknak természetesen kapcsolódniuk kell a tengerpolitikához a térségben a szárazföld és a tenger közötti összeköttetés fejlesztése érdekében. Alapvető fontosságú, hogy az Atlanti-óceán partja mentén megerősítsük az észak-déli összeköttetéseket, különösen az Andalúziától Skóciáig vezető tengeri gyorsforgalmi utak kiépítésével. Ugyanakkor fejleszteni kell majd a nyugat-keleti közlekedési infrastruktúrát a nagy sebességű vasútvonalmodell pályái mentén.
Felhívom a Bizottságot, hogy terjesszen elő cselekvési tervet, amelyben konkrét intézkedések révén minél gyorsabban meghatározza prioritásait azzal a céllal, hogy a 2013 utáni uniós politikákkal összehangolva hajtsa végre ezen intézkedéseket. Az is rendkívül fontos lesz, hogy sok érintettet bevonjunk, főleg helyi és regionális hatóságokat, valamint civil társadalmi szervezeteket.
Az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégia keretén belül folytatott együttműködésnek elsősorban és leginkább az érintett felek igényein kell alapulnia. Ezért konszenzussal kell dönteni az e kereten belül megállapított politikai prioritásokról. Ebben a vonatkozásban az európai területi együttműködési csoportosulás (EGTC) az Atlanti-óceán térségében folytatott együttműködés elősegítésének hasznos eszköze lehet.
Ez összegzi a stratégiával kapcsolatos parlamenti viták kimenetelét. Nagy figyelmet fogunk szentelni a Bizottság közelgő javaslatainak, és feltétlenül konkrét hozzájárulással állunk majd elő.
Biztos asszony, el tudná-e mondani nekünk, természetesen csak akkor, ha megteheti, hogy mik a Bizottság prioritásai, hogyan tervezik a stratégia bevezetését, és milyen mértékben fogják figyelembe venni a Parlament javaslatait? Elnök úr, minden bizonnyal jobb, ha az ember ismétli magát, mintha ellentétbe kerül önmagával, így megismétlem, hogy kitűnően érezzük magunkat itt Strasbourgban.
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Elnök úr, szeretnék köszönetet mondani Cadec úrnak a kezdeményezéséért. Nagyon tetszenek az elképzelései. Azon európai parlamenti képviselőknek is szeretném kifejezni köszönetemet, akik aláírták ezt a szóbeli választ igénylő kérdést. Jelenleg az Atlanti-óceán térségére vonatkozó tengerstratégia előkészítésén dolgozunk. Szeretném a tisztelt Ház tudomására hozni, hogy eltökélt szándékom, hogy jól átgondolt stratégiát terjesszek elő annak érdekében, hogy a tengerügyek az e területtel kapcsolatos napirend prioritásai közé kerüljenek.
Ezenkívül elismerem, hogy e terület kiemelkedő környezeti jelentőségű, komoly örökséggel rendelkezik és sok elkötelezett érdekelt fél kapcsolódik hozzá. Minden érdekelt felet, többek között az atlanti-óceáni, part menti és tengeri területeket, valamint gazdasági ágazatokat, arra ösztönöztem, hogy határozottan támogassák a stratégiát. Már az előkészítés szakaszában kitűnő támogatást nyújtottak. Továbbra is arra ösztönzöm őket, hogy teljes mértékben vegyenek részt a stratégia elfogadási eljárásában. Ez elengedhetetlen lesz a stratégia sikeréhez.
A nyilvános konzultáció bebizonyította számunkra, hogy létezik atlanti-óceáni identitás. Az is bebizonyosodott, hogy az érintett felek szívesen fogadnak egy olyan megközelítést, amely figyelembe veszi földrajzi, demográfiai és gazdasági sajátosságaikat. Azon intézkedéseket is támogatják, amelyek egyesítik a part menti államokat olyan ügyekben, mint például a tengerekkel kapcsolatos ismeretek, tengerfelügyelet, területrendezés és a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv.
A konzultáció során hozzánk érkezett visszajelzések azt is lehetővé teszik majd, hogy a következő hónapokban meghatározzuk a regionális fejlesztés és kutatás területével kapcsolatos uniós intézkedésekre vonatkozó prioritásokat. Az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégia az összes tengeri ágazat közötti kölcsönhatás biztosításával konkrét politikai célkitűzéseket fog létrehozni.
Kiemelt prioritás lesz a helyszíni munkahelyteremtés. Ehhez a tagállamok, az Európai Külső Tengeri Régiók Konferenciája, az atlanti-óceáni térségek és a tengeri iparágak teljes elkötelezettsége és aktív részvétele szükséges. Ennélfogva rendkívül fontos és értékes az európai parlamenti képviselők által az említett ügyekkel kapcsolatban a választókörzetükben nyújtott segítség.
Hölgyeim és uraim, a lehető legnagyobb mértékű nyilvánosság biztosítása érdekében javaslom, hogy a stratégia elfogadását a közös halászati politika reformjáról szóló vita utánra tervezzük. Ilyen módon biztosak leszünk abban, hogy a stratégia megfelelő nyilvánosságot kap, mi pedig be tudjuk venni az új, megreformált közös halászati politika regionális dimenzióját is. A Parlament álláspontját is teljes mértékben figyelembe kell venni.
Tehát úgy gondolom, hogy az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégia az uniós kutatási programok és regionális fejlesztési programok révén elsősorban elő fogja segíteni a régióban a fenntartható növekedést és munkahelyteremtést, másodsorban a megreformált közös halászati politika célkitűzéseinek elérését, harmadsorban pedig a környezetvédelem terén való előrehaladást, ugyanakkor azt is, hogy a tengeri gazdaság fenntartható módon fejlődjön ebben a rendkívül fontos térségben.
Lambert van Nistelrooij
Elnök úr, szeretnék gratulálni Cadec úrnak a kezdeményezéséhez, mert jókor került sor rá. Biztos asszony, köszönetet mondok a tengeri stratégia kialakítására vonatkozó kezdeményezéseiért.
Alaposan tanulmányozva ezt a dokumentumot, nyilvánvalóvá vált számomra, hogy mindenekelőtt az a feladatunk, hogy azokkal a dolgokkal foglalkozzunk, amelyeket együtt hatékonyabban meg tudunk oldani. Tökéletesen értem a lényeget, hogy nem új infrastruktúrák építésére törekszünk. Tulajdonképpen a part menti régióknak - és mindenkinek, aki az egyes tagállamokban ezzel a kérdéssel foglalkozik, vagy más tagállamokkal együttműködik ebben a témában - át kellene venni ezt a politikát és biztosítani, hogy az egésznek ne az legyen a vége, hogy egy új igazgatási szint jön létre valahol az Európai Bizottság, az Európai Unió és a tagállamok között. Fontos, hogy ezt előzetes megjegyzésként leszögezzük.
Nézzük azonban azokat az eltérő dolgokat, amelyeket a tengerpolitika magában foglal - a közlekedésre gondolok, és minden olyan új módszerre, amely ebben a tekintetben fontos, a környezetre, a gazdaságra, sőt még a fenntartható fejlődésről is szó esett, az EU 2020 stratégiáról, az energiával kapcsolatos kihívásról és természetesen a halászattal kapcsolatos álláspontjaink felülvizsgálatáról. Mindezek együtt kiemelik, hogy támogatni kell az atlanti-óceáni partvidék lehetőségeit és potenciálját. Hadd egészítsem ki ezt még egy részlettel! A Tisztelt Házban az egyik tagállamunk, Hollandia képviseletét segítem elő. Most már foglalkoztunk a balti-tengeri térséggel, az atlanti-óceáni partvidékkel, a Dunával és a mediterrán térséggel, mi maradt hátra? Norvégia, Hollandia partvonala, Németország, Dánia egy része, röviden az Északi-tenger. Na már most a következő a kérdésem a biztos asszonyhoz: ha földrajzi szempontból akarunk foglalkozni a makrorégiókkal, a következő lépésként nem ezt kellene vállalni és feldolgozni? Végezetül egy utolsó mondatot még engedjenek meg nekem. Ezen a hétvégén ülést tart a CPMR [Az Európai Külső Tengeri Régiók Konferenciája] Északi-tengerrel foglalkozó Bizottsága. Middelburgben ezt a javaslatot fogja előterjeszteni. Megtudhatnánk az ezzel kapcsolatos észrevételeit?
Ricardo Cortés Lastra
Elnök úr, biztos asszony! Az Európai Unió balti-tengeri stratégiája már más régióknak is ösztönzést adott, többek között a Duna menti területeknek. Az atlanti-óceáni partvidékhez tartozó valamennyi térség - és szeretném kiemelni szűkebb szülőföldem, a spanyolországi Cantabria tevékeny szerepét - 1989 óta szintén arra törekszik, hogy előmozdítsa a közös érdekű kérdésekben az Európai Külső Tengeri Régiók Konferenciája keretében történő együttműködést.
Biztos asszony, úgy gondoljuk, eljött az ideje annak, hogy minél hamarabb kidolgozzunk egy atlanti-óceáni stratégiát. Ezt az Európa 2020 stratégia részeként kell meghatározni a környezet és a biológiai sokféleség védelme, az éghajlatváltozás elleni küzdelem, a fenntartható város- és vidékfejlesztés, a tudásalapú gazdaság felelős növekedésének, a turizmus, a tengeri kutatás és innováció, a megújuló energiák, a tengeri szállítás és képzés, valamint annak ösztönzése céljából, hogy új tengeri útvonalak kialakítása, az infrastrukturális hálózatok, valamint az információs és kommunikációs technológiák fejlesztése révén javítsuk területeink elérhetőségét, továbbá hogy ösztönözzük az on-line munkavégzést.
Amint azt az Európai Külső Tengeri Régiók Konferenciája (CPRM) nagyon helyesen kimondta - és ezúttal szeretnék köszönetet mondani ennek az intézménynek a kitűnő munkájáért -, a jelenlegi gazdasági válság, azzal együtt, hogy intézkedéseket kell tennünk az éghajlatváltozással kapcsolatos kihívással szemben, lehetőséget biztosít arra, hogy az Európai Unióban egy új, valóban fenntartható fejlesztési modellt alakítsunk ki. Ez a stratégia nem csupán az atlanti-óceáni partvidékhez tartozó régiók számára fontos, hanem az EU egészének.
Michael Theurer
Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A balti-tengeri térségre vonatkozó stratégia indította el a folyamatot, a Duna régióra vonatkozó stratégia - amelyet idén vitattunk meg a Parlamentben - a másik lépés volt, most pedig sor került az Atlanti-óceán térségére. A Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport támogatja ezt a makroregionális megközelítést és tevékenyen részt vett az állásfoglalás kidolgozásában.
Bennünket a tengerek és a környezet védelme és természetesen a tengerrel kapcsolatos ügyek és a halászat foglalkoztatnak - de ez a kérdés túlmutat ezen, sok más területre kiterjed, különösen három pillérre. Az első a tagállamok közötti együttműködés, hogy a szinergiákat jobban ki lehessen használni. A második az, hogy az Atlanti-óceán a part menti uniós tagállamokat és régiókat transzatlanti partnerekkel köti össze, például Kanadával és az Egyesült Államokkal, valamint más szomszédos országokkal, többek között Norvégiával és Izlanddal. Harmadsorban szorosabb kapcsolatokat hoz létre a régióban az érintett felek között.
Hangsúlyoznunk kell azt a szempontot, hogy ez a stratégia összeköti és hálózatba szervezi a városokat és közösségeket, régiókat, tagállamokat, és mindenekelőtt a polgárokat, a civil társadalmat és a vállalkozásokat, hogy ezek a szereplők élettel töltsék meg ezt a keretet, azaz a makroregionális stratégiát. Tulajdonképpen nem az a szándék, hogy új intézmények vagy szervek jöjjenek létre; az elképzelés az, hogy a meglévő források felhasználásával gyakoroljunk hatást. A meglévő források bizonyára tartalmaznak kihasználatlan szinergiákat és lehetőségeket, amelyek tevékenységeink alapjául szolgálhatnak.
Éppen ezért az ALDE képviselőcsoport úgy gondolja, hogy sürgető szükség van erre a stratégiára, mert az kihat a nemzetközi kereskedelemre. A termékek a világ minden tájáról az Atlanti-óceánon keresztül jutnak el az Európai Unióba. Ennek a kereskedelemnek természetesen ökológiai szempontból fenntarthatónak kell lennie. Továbbá valószínűleg hatalmas nyersanyagkészletek találhatók az Atlanti-óceánban, amelyeket kihasználhatunk, feltéve, hogy biztosítjuk a környezet fenntartható védelmét. Felkérjük a Bizottságot, hogy minél hamarabb állítson össze és nyújtson be stratégiát a térségre vonatkozóan.
Isabella Lövin
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, tengereinkkel túlságosan hosszú ideje nem megbízhatóan gazdálkodnak, hanem ellentétes gazdasági érdekek érvényesítésének rendelik alá azokat. Időnként a halászat, máskor a halgazdálkodás, olykor a tengeri közlekedés, energiatermelés vagy turizmus határozza meg a menetrendet. A regionális tengerstratégiáknak - például az atlanti-óceáninak és a balti-tengerinek - az összehangolásra és a kiemelt célkitűzések meghatározásának elősegítésére kell szolgálniuk.
Nem feledkezhetünk meg arról, hogy bizonyos politikákról - például a halászatról és a mezőgazdaságról - főleg uniós szinten határoznak, de ami a környezetvédelmi politikákat illeti, azért jórészt a tagállamok felelősek. Ezért úgy gondolom, hogy az EU integrált tengerpolitikájának fontos szerepe van. Az úgynevezett tengeri területrendezés hatékony rendszere kulcsfontosságú lesz a célkitűzések rangsorolása szempontjából, és iránymutatást nyújt a vezetők, a döntéshozók és az érdekelt felek számára.
Az atlanti-óceáni térség többi államával való együttműködés elengedhetetlen; többek között a parányi műanyag hulladékok mennyiségének csökkentése, az illegális halászat elleni küzdelem, illetve annak biztosítása érdekében, hogy a halászattal és környezetvédelemmel kapcsolatos előírásokat hatékonyan ellenőrizzék és végrehajtsák.
Mindnyájan függünk a tiszta tengerektől és a jó környezeti állapottól. Ez valamennyi ágazat - elsősorban a halászat és turizmus - érdekeit szolgálja. Ennélfogva a környezeti célkitűzések nem csupán a környezettel kapcsolatosak, hanem egy virágzó atlanti-óceáni térség létrehozásával is.
Oldřich Vlasák
Elnök úr, tapasztalhatjuk, hogy a balti-tengeri térségre vonatkozó makrostratégia ösztönzést ad más régiók számára is. A Duna régióra vonatkozó makrostratégiát követően előterjesztették az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégiát. Ebben az esetben azonban elég sajátos helyzetről van szó. Az Európai Unió egy ideje az Atlanti-óceán térségére irányította figyelmét, mégpedig a határokon átnyúló és transznacionális együttműködés fejlesztésének keretében. Az INTERREG III. B program alapján az Atlanti-óceán térsége a támogatott területek közé tartozott; ezenkívül a jelenlegi területi együttműködési program (3. célkitűzés) szerves részét képezi. E támogató programok azt a prioritást tűzték ki, hogy a regionális fejlesztési stratégiákat transznacionális szintre terjesszék ki, azután pedig támogatást nyújtsanak a közlekedési rendszerek, valamint az információs társadalomhoz való könnyebb hozzáférés, a környezetvédelem és a természeti erőforrások, valamint a gazdasági integráció számára, különösen a peremterületek vonatkozásában.
Igen jó lenne, ha először a meglévő programok és azok előnyeinek értékelésére kerülne sor, és csak ezután - a megállapítások figyelembevételével - a térségre vonatkozó új stratégia létrehozására. Továbbá nem feledkezhetünk meg arról, hogy a stratégiába belefoglaljuk a transzatlanti kapcsolatokat. Akár tetszik, akár nem, az euroatlanti civilizációhoz tartozunk, és mindnyájan azonos értékeket képviselünk. Ahogy az Atlanti-óceán túloldalán lévők, mi is határok nélküli térséget szeretnénk kialakítani, ahol megvalósul az áruk, a személyek és a szolgáltatások szabad áramlása. Annak ellenére, hogy az Amerikai Egyesült Államok és az Európai Unió céljai sok tekintetben kiegészítik egymást, mégis gyakran előfordul, hogy minimális a koordináció. Ezért az európai programokban és politikákban kívánatos lenne követelményeket előírni a transzatlanti együttműködésre vonatkozóan. Ebből a szempontból az Atlanti-óceán térségére vonatkozó európai stratégián belüli ambiciózusabb együttműködés és hatékonyabb koordináció megpróbálhatna egy nagyra törőbb menetrendet felölelni, mivel a közös érdekű kérdésekben való önkéntes, gyakorlati együttműködés jelentős mértékben hozzájárulhatna a transzatlanti kapcsolatok megerősítéséhez.
Eva-Britt Svensson
Elnök úr! Ami az Atlanti-óceán térségét illeti, különösen két fontos kérdést szeretnék kiemelni. Először is az ökológiai szempontból fenntartható halászat jelentőségét, másodsorban pedig azt a kérdést, mennyire fontos az EU számára, hogy ne hosszabbítsa meg a Marokkóval kötött halászati megállapodást, amely a nemzetközi jog értelmében illegális.
Ami a halászatot illeti, jelenleg a világ tengeri halászati területeinek több mint 70%-án túlhalászás jellemző. Az EU-ban ugyanez a helyzet. Mivel azonban az EU a világ gazdag részét képviseli, az Unió összes halfogyasztásának 60%-át import fedezi. Ez egyben azt jelenti, hogy a szegényebb országokban élők nem jutnak hozzá a fehérjében és tápanyagokban gazdag élelmiszernek számító halhoz.
A másik kérdés az, amit ismételten szeretnék kiemelni, hogy mennyire fontos az EU számára, hogy ne újítsa meg a Marokkóval kötött halászati megállapodást, amely ország az Atlanti-óceán nyugat-szaharai partjairól látja el hallal az EU-t. Marokkó 1975 óta tartja megszállás alatt Nyugat-Szaharát, ahol jelenleg 160 ezren élnek menekülttáborokban. A hágai Nemzetközi Bíróság szerint Nyugat-Szahara Marokkó általi megszállása minden jogalapot nélkülöz, ezért Marokkónak nincs joga Nyugat-Szahara természeti erőforrásaihoz.
Ennélfogva az ökológiai szempontból fenntartható halászat kérdését az Atlanti-óceán térségére vonatkozó bizottsági stratégiában kiemelt prioritásnak kell tekinteni. Továbbá a stratégiának meg kell követelnie, hogy az EU egyszer és mindenkorra tartsa tiszteletben a nemzetközi jogot, és ne hosszabbítsa meg a Marokkóval kötött halászati megállapodást.
Derek Roland Clark
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Ez a kérdés más politikákkal összefüggésben tesz említést a területi dimenzióról, beleértve a közös halászati politikát, amely teljes uniós katasztrófa. Az Északi-tenger, az Atlanti-óceán egy részének halállományát tönkretették a visszadobott halakkal, amit meg kell szüntetni. A visszadobás gyakorlatát még csak megfontolásra sem kellett volna méltatni.
Az Egyesült Királyság halászai saját parti tengerükön körültekintően gondját viselték a halállománynak, míg mások a túlhalászással tönkretették a sajátjukat. Nem csoda, hogy más tagállamok örömmel fogadták a közös halászati politikát, amelyek halászai nem tudták kivárni, hogy kijussanak az Északi-tengerre. Van, akinél nagyobb területi kirekesztésre van szükség, nem kevesebbre. Az én régiómban - Közép-Kelet-Angliában - a bostoni halászok már több generáció óta halásznak a Wash-öbölben, gondját viselik a halállománynak és biztosítják, hogy vonóhálóikkal ne kavarják fel a tengerfenék nyugalmát, mert tudják, hogy ott fejlődik ki a kezdetleges kagyló, és ezen a helyen találhatók az élelmiszerlánc alsó részét alkotó élőlények.
Ez jelenti a megélhetésüket. Most megtiltották, hogy halásszanak, mégpedig azzal az ürüggyel, hogy vonóhálóik tönkreteszik a tengerfeneket. Ugyanakkor egy holland hajónak engedélyezik, hogy egymillió tonna kavicsot termeljen ki a tengerfenékről, miközben az E.ON árkot készül ásni a nyílt tengeren, hogy vezetéket fektessen le egy felesleges tengeri szélerőműpark számára. Mennyi kárt fog mindez előidézni a tengerfenéken? Mennyi ideig fogják még ezeket a halászokat leállásra kényszeríteni, valamint arra, hogy nézzék, hogy halászterületük nullára csökken, ők maguk pedig segélyigénylőkké válnak?
Andreas Mölzer
(DE) Elnök úr, az Atlanti-óceán térsége rendkívül fontos Európa számára gazdasági és ökológiai szempontból egyaránt. Ami az ökológiát illeti, ismeretes, hogy a Golf-áramlat jelentősen befolyásolja Európa éghajlatát. Az is köztudott, hogy a szakértők megosztottak abban a kérdésben, hogy a Golf-áramlat működése milyen mértékben változott meg az elmúlt évtizedekben, és hogy ez mit jelent a jövőre nézve.
Ami a gazdaságot illeti, még nem derült ki, hogy Kína és Kolumbia valóban végrehajtják-e azzal kapcsolatos terveiket, hogy vasúti összeköttetést létesítenek Latin-Amerika atlanti-óceáni és csendes-óceáni partjai között. Ha a kínai áruknak körülbelül 20%-a tengeren érkezik a Panama-csatornán keresztül, ez a projekt kétségtelenül ki fog hatni az Unió Latin-Amerikára vonatkozó stratégiájára is.
Nem hagyhatjuk figyelmen kívül azt a tényt, hogy az Atlanti-óceán a menekültáramlatok tekintetében is jelentős szerepet tölt be. Azóta például, hogy 2005-ben a spanyol határon kerítést emeltek, az Afrikából induló embercsempész-hálózatok az atlanti-óceáni Kanári-szigetek érintésével kikerülik ezt. Ebben a tekintetben az arab világban tapasztalható feszültségnek is meglesznek a hatásai. Az elkövetkező hónapokban az a több tízezer menekült, akik Európai partjain értek földet, elenyészően csekély számnak tűnhet ahhoz képest, ami a jövőben vár ránk.
Ezért ésszerű lenne, ha az Európai Unió aktívan fellépne Afrika földközi-tengeri partvidékén, valamint az atlanti-óceán partvidéken is. Azt az elvet kellene alkalmazni, hogy a menekülteket a saját hazájukhoz minél közelebb kell elhelyezni.
Francisco José Millán Mon
(ES) Elnök úr, nagyon örülök annak, hogy a Bizottság közleményt készít az Atlanti-óceán térségére vonatkozó európai stratégiáról. E térség két jelentős, egymáshoz kapcsolódó jellemzővel rendelkezik: az óceáni-tengeri jelleggel és azzal, hogy külső tengeri régió.
Négy észrevételt szeretnék tenni. Először is szeretném hangsúlyozni a tengeri dimenzió jelentőségét, ami miatt a stratégiának fontosságot kell tulajdonítania a tengeri környezet megőrzésének, a halászatnak, a környezetnek, a tengeri környezettel kapcsolatos energiaforrásoknak, valamint a turizmusnak.
Másodszor, tekintettel arra, hogy a térség külső régiónak tekinthető, rendkívül fontos a közlekedés - az úgynevezett "összeköttetés” - az atlanti-óceáni térséget alkotó területek között és mindenekelőtt az Európai Unió többi részével kapcsolatban. Prioritásnak kell tekinteni a transzeurópai közlekedési hálózatokat, a tengeri gyorsforgalmi utakat és az energia-összeköttetéseket. Ami a választókerületemet, Galíciát illeti, a Portugália északi részével való nagy sebességű összeköttetésre és a Transcantábrico járatra is gondolok.
Harmadszor, biztos asszony, úgy gondolom, hogy a stratégia nem helyezheti a hangsúlyt kizárólag a tengerekkel kapcsolatos kérdésekre. Ahogy Cadec úr is elmondta, jelentős szárazföldi dimenzióval kell rendelkeznie, amely magában foglalja a társadalmi, gazdasági és területi kohézió célkitűzéseit. Amint arra a holnapi szavazás tárgyát képező állásfoglalás rámutat, az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégiának szorosan kell kapcsolódnia az Európa 2020 stratégiához, valamint a regionális fejlesztési politikához és a jövőbeni gazdasági kilátásokhoz.
Végezetül, az Atlanti-óceán térségében működő különböző igazgatásokat és szervezeteket figyelembe kell venni, beleértve Galícia regionális önkormányzatát, valamint az Észak-Portugália szomszédos közösségével létrehozott eurorégiót, amelyek az elsők között alakítottak ki európai területi együttműködési csoportosulást az Európai Unióban.
Mindez azt jelenti, hogy a Bizottságnak állandó párbeszédet kell folytatnia e régiókkal és szervezetekkel a stratégia kidolgozása és későbbi végrehajtása során egyaránt.
Estelle Grelier
(FR) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! El vagyok ragadtatva az Atlanti-óceán térségére vonatkozó integrált stratégiával kapcsolatos tervektől. Olyan közös megközelítésre van szükségünk a tengeri térségek hasznosításának vonatkozásában, amely valamennyi tengermedence sajátosságait tekintetbe veszi és közös megoldásokat kínál a meglévő problémákra.
Normandia választott képviselőjeként különösen a La Manche csatorna sajátos helyzetére szeretném felhívni a figyelmüket, amelyet szintén be kell illeszteni az Atlanti-óceán térségére vonatkozó integrált stratégiába. A La Manche csatorna az Európai Unió egyik stratégiai fontosságú tengeri kapuja, valamint nélkülözhetetlen kapcsolatot biztosít az Atlanti-óceán és az Északi-tenger között. A világ hajóflottájának 20%-át magában foglalja, és naponta több mint 500, 300 tonnásnál nagyobb hajó közlekedik itt.
A szállítási tevékenységen túlmenően halászatnak, szabadidős tevékenységeknek, sóderkitermelésnek és hamarosan - nagy megelégedésemre - tengeri szélerőműparkokból származó energiatermelésnek is otthont ad.
Ez a tevékenységkoncentráció megköveteli, hogy komolyan vegyük a tengerbiztonság európai szintű irányításának kérdését, amelyről úgy gondolom, hogy szintén az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégia részeként kell megvitatni. Amint Önök is tudják, jelenleg veszély fenyegeti a biztonság finanszírozásának kétoldalú alapjait. Biztos asszony, már figyelmeztettem Önt erre, és nagy figyelmet fogok szentelni az Ön júniusi javaslatainak.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Elnök úr, határozottan támogatom az arra irányuló uniós szintű intézkedéseket, hogy létrejöjjön egy kohéziós stratégia az Atlanti-óceán térségére vonatkozóan. A következő öt uniós tagállam határos az Atlanti-óceánnal: Nagy-Britannia, Írország, Franciaország, Spanyolország és Portugália.
Ezen túlmenően gazdasági és környezeti szempontból alapvető fontosságú, hogy Norvégia, Izland és a Feröer-szigetek partvidékeire is kiterjedjen valamilyen stratégia.
Az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégiának arra kell összpontosítania, hogy elősegítse az atlanti-óceáni szigetek és partvidékek gazdasági fejlődését.
Az Atlanti-óceán térsége a világ egyik leggazdagabb és legfejletlenebb térsége, ami a szél- és hullámenergiát illeti. Becslések szerint 2050-re Európa villamosenergia-ellátásának mintegy 50%-a biztosítható az Atlanti-óceán partvidékén termelt megújuló energiából.
A turizmus és a szabadidős lehetőségek szintén számottevő gazdasági előnyt jelentenek az atlanti-óceáni partvidék régiói számára. Továbbra is hatalmas növekedési lehetőség rejlik ebben a térségben, beleértve a stratégiai szempontból elhelyezett kikötőmedencék kialakítását a partvidék minden egyes országában. A tengeri szállítási és kikötői ágazatnak, valamint a tengeri élelmiszerek ágazatának, többek között az akvakultúrának is előnye származna az atlanti-óceáni partvidék tagállamai közötti szorosabb együttműködésből. Az atlanti-óceáni stratégiának természetesen összhangban kell állnia a közös halászati politikával, és az Atlanti-óceán európai partvidékén találhatók az uniós vizek legtermékenyebb halászati területei. Ezenkívül a makréla, a kék puhatőkehal, a fattyúmakréla és a szürke tőkehal fontos ívóhelyei. Az elmúlt években javult a tagállami együttműködés a tengerbiztonság, -védelem és -felügyelet vonatkozásában. Tekintettel arra, hogy az atlanti-óceáni partvidék nagy kiterjedésű, egy integrált stratégia megfelelőbb és hatékonyabb műveletek megszervezését teszi lehetővé a tagállamok között.
Végezetül, ennek eredményeképpen hatékonyabbak lesznek a tengeren kialakuló vészhelyzetekre adott válaszlépések, beleértve a felkutatást és a mentést, amelyek nem ismernek földrajzi vagy politikai határokat, és fokozottabb tengerfelügyelet valósul meg a szervezett bűnözés és a kábítószer-kereskedelem elleni küzdelem érdekében.
Ryszard Czarnecki
(PL) Elnök úr! Az Európai Parlamentnek az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégiáról szóló állásfoglalása újabb lépés, amely azt bizonyítja, hogy Európának több tüdőre van szüksége. Szó esett már közöttünk a balti-tengeri térségre és a Duna régióra vonatkozó stratégiáról, amely utóbbit egyébként a magyar elnökség jelenleg folytat és fejleszt. Most pedig eljött az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégia ideje. Ez egy partikuláris stratégia, amelyek csak öt uniós tagállamot érint. Mindazonáltal nyilvánvalóan fontos dologról van szó. Nyomatékosan ki kell azonban hangsúlyozni, hogy nem szolgálhat ürügyül és eszközül az ezen országoknak járó uniós támogatás növelésére, hanem kizárólag arra, hogy az Atlanti-óceán térségének fejlesztésével kapcsolatban javítsák az ilyen támogatások felhasználását.
Anna Rosbach
(DA) Elnök úr, biztos asszony! Szeretném megkérdezni a Bizottságtól, vajon a tengeri környezet védelme képezi-e majd a stratégia alapját. Továbbá, hogy a Bizottság hangsúlyt helyez-e a tengerekbe kerülő műanyag hulladékok problémájának megelőzésére és leküzdésére? A Bizottság tavaly tartott egy munkaértekezletet ebben a témában, de vajon a stratégiába is bekerül-e a probléma? Szándékában áll-e a Bizottságnak, hogy a stratégia keretében foglalkozzon az illegális halászattal és az olaj szándékos kiürítésével?
Azt is szeretném megtudni, milyen szerep jut a stratégiában - ha egyáltalán - a tengeri turizmusnak, azaz a körutazást végző hajóknak. Az állatvilág megzavarására gondolok, valamint az atlanti-óceáni térség legészakibb részének szennyezésére.
Végezetül az lenne a kérdésem, hogy a Bizottságnak szándékában áll-e bevonni a stratégiába azon vízi utakat, amelyek közvetlenül vagy közvetve az Atlanti-óceán térségébe ömlenek. Véleményem szerint be kell vonnunk a stratégiába Európa jelentősebb folyóit és tavait, ha korlátozni akarjuk a tengerbe jutó hulladékok mennyiségét.
Nuno Teixeira
(PT) Elnök úr! A Lisszaboni Szerződés magában foglalja az Európai Unió területi kohézióval kapcsolatos célkitűzését. A regionális politika gazdasági és társadalmi dimenziójához hasonlóan e dimenzió hatékonysága is az európai régiókra vonatkozó, felülvizsgált stratégiák összeállításától függ. Ahhoz, hogy sikeres legyen, figyelembe kell venni a régiók valós helyzetét, sajátosságait és egyedi problémáit.
Az Atlanti-óceán térsége számos alapvető fontosságú jellegzetességgel bír, ami azt jelenti, hogy ambiciózus stratégiát kell készíteni. Először is, egy távoli területről van szó, amely az elérhetőség és az összeköttetés tekintetében aggasztó problémákkal küzdő régiókat foglal magában. Sérülékeny a környezete, amelyre az éghajlatváltozás egyre inkább kihat. A hajózási tevékenység dinamikus a tengeri szállítás fontossága, valamint a halászattal és az energiatermeléssel kapcsolatos tevékenységek miatt is.
Szeretném emlékeztetni Önöket arra, hogy az Atlanti-óceán térségének és konkrétan az ottani legkülső régióknak köszönhető, hogy az Európai Unió rendelkezik a világ legnagyobb kizárólagos gazdasági övezetével. Támogatni kell az Atlanti-óceán térségére vonatkozó integrált stratégia létrehozását, feltéve, hogy nem csupán a jelentős tengeri dimenziót, hanem a szárazföldi dimenziót is figyelembe veszi. Fejleszteni és támogatni kell a különböző ágazati politikák közötti szinergiákat annak érdekében, hogy előnyöket próbáljunk biztosítani a térség számára.
A stratégiának természetesen az atlanti-óceáni partvidék valamennyi régiójára ki kell terjednie, beleértve Makaronézia legkülső régióit, azaz Madeirát, az Azori-szigeteket és a Kanári-szigeteket. Fejleszteni kell e régiók összeköttetését, amelyeknek sajátos földrajzi és strukturális jellegzetességei szükségesség teszik az elérhetőség és a mobilitás optimális megvalósítását. Ez nem csupán ahhoz járulna hozzá, hogy e régiók dinamikusabbá váljanak és növekedést érjenek el, hanem a belső piaci célkitűzések elérését is elősegítené.
Még azt is szeretném gyorsan kihangsúlyozni, hogy a stratégián belül többszintű irányításra van szükség, amellyel kapcsolatban kívánatos felhívni a regionális és helyi hatóságok bevonására, már a regionális helyzet elemzésének szakaszától egészen a konkrét intézkedések végrehajtásának szakaszáig.
Riikka Manner
(FI) Elnök úr, biztos asszony! Először is szeretnék köszönetet mondani Cadec úrnak az Atlanti-óceán térségével kapcsolatos kitűnő kezdeményezésért. Nyilvánvaló, hogy a jövőben is szükségünk lesz az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégiára. Amint az az előző felszólalásokban is elhangzott, a stratégia egy igen fontos, körülhatárolt területet fog létrehozni az Európai Unió számára, olyat, amely magában foglalja majd a halászattal, a közlekedéssel és az energiával kapcsolatos kérdéseket. Úgy vélem, hogy a makrorégiók és a makroregionális stratégiák azt is lehetővé fogják tenni számunkra az Unióban, hogy küzdjünk ezekért az ügyekért és együttműködjünk.
Az Európai Unió az 1990-es évek óta támogatja ezt a területi együttműködést egyrészt a tagállamok között, másrészt az Unióval határos harmadik országokkal, főleg az Unió kohéziós politikája és külpolitikája részeként. Természetesen ezek a makroregionális stratégiák a svéd elnökség alatt jöttek létre, és bízom benne, hogy a jövőben hozzáadott értéket is teremtenek a nemzetközi és régióközi együttműködés terén.
Amint már említettem, e makroregionális stratégiák sokat nyújthatnak, különösen a szállítási, az üzleti és az energiaágazaton belül. Amint arról az állásfoglalási indítvány is említést tesz, fontos, hogy az atlanti-óceáni stratégia tekintetében továbbra is úgy haladjanak a dolgok, ahogyan korábban, azaz használjuk ki a meglévő struktúrákat és finanszírozást. Egyszerűen nincs arra szükség, hogy e makroregionális stratégia mellett további struktúrákat kezdjünk létrehozni.
Ezen előkészítő munka során valamennyi régiót és szereplőt figyelembe kell vennünk, hogy valódi szinergiát alakíthassunk ki az atlanti-óceán e térségére vonatkozóan.
Seán Kelly
(GA) Elnök úr! Néhány szót szeretnék szólni ezzel a témával kapcsolatban, amely rendkívül fontos számomra, különösen azért, mert egy óceáni országból, Írországból származom.
Megismertük a Duna régióra vonatkozó stratégiát, a balti-tengeri stratégiát és a földközi-tengeri térségre vonatkozó stratégiát. Ebből a szempontból az atlanti-óceáni stratégia még a kezdeti szakaszban tart, de hatalmas lehetőség rejlik benne, amint arra a felszólalók is rámutattak, nem csupán a tengeri, hanem a területi vonatkozásait illetően is, ahogy kollégám, Millán Mon úr említette.
Két részletet szeretnék kiemelni: az egyik a turizmusban rejlő potenciál, a másik pedig az energia. Az ír turizmus 7%-a tengeri vonatkozású. Célul kell kitűznünk, hogy ezt az atlanti-óceáni partvidék mentén, az Atlanti-óceán európai partvidékének öt országában 2020-ig megkétszerezzük.
Különösen a fiatalok körében volt tapasztalható növekedés a part menti és tengeri tevékenységek, például a séta, a merülés, bálnanézés és a szörfözés tekintetében. Mindezek egységes megközelítéssel fejleszthetők, az összes terület együttműködésével, különösen a forgalmazás és az engedélyezés stb. terén, ezáltal csökkentve a bürokráciát.
Ami az energiát illeti, 2050-re sokkal több megújuló energiára lesz szükségünk, mint amennyivel jelenleg rendelkezünk. Az elmúlt hetekben az olajárak ingadozását tapasztalhattuk. Ez továbbra is így lesz. Az Atlanti-óceán csodálatos potenciállal rendelkezik, ami a szél-, a hullám- és árapály-energiát illeti. Ez pillanatnyilag költséges lehet, de a technológiák fejlődésével ez változni fog.
Luís Paulo Alves
(PT) Elnök úr! Mivel globális szereplő, alapvető fontosságú, hogy az Európai Unió rendelkezzen egy olyan atlanti-óceáni stratégiával, amely lehetővé teszi számára, hogy teljes mértékben kihasználja a határvonalai által nyújtott előnyös helyzetet, amelynek köszönhetően a világ olyan fontos területeivel áll összeköttetésben, mint például Észak-Amerika, Dél-Amerika és egész Nyugat-Afrika.
E stratégiai kereten belül válhatnak valóra teljes mértékben az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégia létrehozásában rejlő lehetőségek, nem csupán a térség, hanem az egész Európai Unió javára. Csak egy stratégiai, a térséget középpontba helyező felfogás részeként lehetséges, hogy az Unió az atlanti-óceáni térséget ne külső régióként kezelje, hanem inkább olyan területként, amely geológiai szempontból megerősíti központi helyzetét a világon. Ezenkívül az Atlanti-óceán térségére vonatkozó stratégiának - amelyben részt vesznek a tagállamok és azok régiói - prioritásnak kell tekintenie az új innovációs területeket a gazdaság és tudomány terén, különösen a környezettel, a megújuló és tengeri energiával, az élelmiszer-vonatkozású tengeri biotechnológiával, az egészséggel kapcsolatos új termékeket és szolgáltatásokat, valamint az intelligens technológiát igénylő termékeket és szolgáltatásokat.
María Irigoyen Pérez
(ES) Elnök úr, biztos asszony! Jelentős pillanathoz érkeztünk a jövőbeni kohéziós politika létrehozása tekintetében, amely a Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követően nem csak társadalmi és gazdasági tényezőkön alapul, hanem területi dimenzión is. A területi kohézió az egyes területek közötti harmonikus fejlődés elérésére törekszik, hogy polgáriak teljes mértékben kihasználhassák az egyedi sajátosságaik előnyeit.
E célkitűzés megvalósítása érdekében azonban az Európai Unió azon régiói közötti együttműködés terén is előrehaladást kell elérni, amelyek azonos kihívásokkal és problémákkal szembesülnek. Ez az Atlanti-óceán térségére vonatkozó európai stratégia célja: a térség tagállamai közös kihívásainak megoldására vonatkozó közös perspektíva kialakítása, beleértve a tengerkutatást, a tengeri megfigyelést, valamint a környezetvédelmi és gazdasági feladatokat. Céljaink eléréséhez koncentrált és integrált stratégiát kell elfogadnunk, amely összhangban áll az Európa 2020 stratégiával, valamint az Európai Uniónak a 2013 utáni időszakra vonatkozó politikáival, és különösen regionális és tengerpolitikával.
Hölgyeim és uraim, e stratégia alapjául azonban mindenekelőtt a regionális és helyi hatóságok, a tagállamok és az Európai Unió, a magánszektor és a civil társadalmi szervezetek érdekelt felei szorosabb bevonásán alapuló, megújult többszintű irányításnak kell szolgálnia, beleértve a régióközi hálózatokat és szervezeteket.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Elnök úr, biztos asszony! Az Európai Unió atlanti-óceáni stratégiája egy alapvető célkitűzést valósít meg: az európai óceánok és tengerek integrált és közös megközelítését, amely azok sajátosságaihoz igazodik. Az atlanti-óceáni térség megkülönböztető jellemzői közé tartozik az interkontinentális dimenzió, a tengermedencék sokfélesége, valamint az, hogy rendkívül mély az óceán. Mindezek, valamint az Atlanti-óceán által elválasztott országok és régiók közötti kapcsolatok olyan érveknek tekinthetők, amelyek igazolják az eltérő megközelítés alkalmazását. Geostratégiai helyzete, vagyis az, hogy Európa, Afrika és az amerikai földrész közötti határon helyezkedik el, számos szinten olyan kihívásokat és lehetőségeket teremt a tengeri tevékenység vonatkozásában, mint például az ökoszisztémák védelme és megőrzése, az éghajlatváltozás tanulmányozása, az élelmiszer- és az energiaellátás biztonsága stb.
Az atlanti-óceáni térség természeti, genetikai és ásványi erőforrásainak rendkívüli gazdagsága azonban mélytengeri szinten található. Ezzel összefüggésben úgy vélem, hogy technológiai kutatást, fejlődést és innovációt kell végrehajtani, ami biztosítani fogja ezen erőforrások kiaknázását és a velük való fenntartható gazdálkodást az Európai Unió atlanti-óceáni stratégiája keretében. Létre kell hoznunk egy európai mélytengeri megfigyelőközpontot az erre alkalmas helyen, például az Azori-szigeteken.
Alyn Smith
Elnök úr! Úgy gondolom, biztos asszony, hogy a Tisztelt Ház és az Ön hivatala között nagy az egyetértés a stratégia kialakítása tekintetében. Úgy vélem, abban is nagy az egyetértés, hogy együtt többet érhetünk el azáltal, hogy az atlanti-óceáni partvidék régiói, valamint államai és nemzetei közötti együttműködés ösztönzése céljára szolgáló fórumot hozunk létre, de óvatosságra intenék a prioritások túlzott mértékű alkalmazása tekintetében, amely "kórság” különösen súlyosan érint bennünket itt a Tisztelt Házban. Ha 300 millió célkitűzést próbálunk megvalósítani, előfordulhat, hogy egyik sem sikerül túl jól, így két konkrét prioritást szeretnék kiemelni, amelyekkel kapcsolatban véleményem szerint az EU valódi hozzáadott értéket biztosíthat.
A 8. bekezdés a tengeri energiával kapcsolatos kölcsönös összeköttetésekre helyezi a hangsúlyt. Az Atlanti-óceán térsége hatalmas potenciális megújuló energiaforrásokkal rendelkezik. Mi Skóciában rendkívüli mértékben hozzájárulhatunk az éghajlatváltozással és regionális fejlesztéssel kapcsolatos célkitűzésekhez. Jelentős szerepet játszhatunk ebben. A 9-11. bekezdésben a tengeri közlekedés jelentősége rendkívül fontos gazdasági és környezeti eredményt hozhat.
Sok dolog dicséretes, de azt szeretném remélni, hogy a Bizottság figyelme a ma este itt a Házban elhangzott sok kitűnő célkitűzésnél koncentráltabb lesz majd.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Elnök úr, biztos asszony! Hátorozott támogatásomat szeretném kifejezni a tengeri területek igazgatását elősegítő expanziós politikára irányuló valamennyi fellépéssel kapcsolatban, beleértve az előterjesztett állásfoglalásban meghatározott, a jelenlegi vita tárgyát képező követeléseket.
Az Atlanti-óceán - a tengeri közlekedés, halászat, ökológiai energiaforrások és tudományos kutatás dinamikus fejlesztésének területe - a hatékony gazdálkodás tekintetében hatalmas lehetőségeket biztosít. Bölcsen kell ezeket kihasználni, szem előtt tartva az Unió - mint a természeti környezet védelmezőjének - fontos szerepét, amely kétségtelenül magában foglalja az óceáni ökoszisztémát. Az EU erőinek az atlanti-óceáni térségbe történő irányítása gazdasági terjeszkedésünk természetes irányának tekinthető. A tengeri szállítási ágazat fejlesztése tulajdonképpen arra kényszerít bennünket, hogy optimális stratégiát dolgozzunk ki az Atlanti-óceán térségére vonatkozóan, beleértve a kikötői létesítményeket is. Ne feledkezzünk meg arról, hogy ezek az egységes Európa kapuját alkotják.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
(FR) Elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! 2005 óta, amikor is megvitattuk a Balti-tenger kérdését, a makroregionális stratégiák rendkívüli érdeklődést váltottak ki az Európai Parlamentben.
Nagyon örülök annak, hogy kollégámnak, Alain Cadecnek köszönhetően ma az atlanti-tengeri partvidékre vonatkozó ambiciózus regionális stratégia létrehozását ösztönözhetjük. Azon sok területen kívül, amelyek koordinációt és közös munkát igényelnek, valamint egy olyan integrált megközelítés fontosságán túl, amely lehetővé teszik számunkra, hogy makroregionális szinten kezeljük a térség problémáit, különösen két részletet szeretnék kiemelni.
A kohéziós politika területi együttműködéssel kapcsolatos célkitűzését, a 3. célkitűzést, és különösen annak transznacionális vonatkozásait be kell vonni az említett stratégiák támogatása érdekében, a megbeszélések, valamint a projektfejlesztés és -koordináció összehangolásával.
Ösztönözni kell a tagállamokat és a régiókat, hogy operatív programjaik révén vegyenek részt közösen tervezett intézkedésekben. Sajnálatos módon határozott politikai szándék nélkül e stratégiák holtpontra fognak jutni. Jóllehet Európa nem kívánja, hogy a makrorégiók túlságosan megszaporodjanak, foglalkoznia kell a területi korlátokkal, amelyek nem tűntek el pusztán azért mert megszűntek a határok.
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Nagyon érdekfeszítő vitát folytattunk, és bebizonyosodott, hogy a szóbeli választ igénylő kérdésre vonatkozó kezdeményezés valóban sikeres volt.
Három dolgot szeretnék megemlíteni. Az első a tengerstratégiánkat érinti, amelybe sok ágazatot, intézkedést és perspektívát bevonhatunk. Mire fogjuk helyezni a hangsúlyt? Arra, hogy megpróbáljunk kapcsolatokat létrehozni a különböző ágazatok között. Hadd magyarázzam meg!
Adott egy terület, egy tengeri térség - az Atlanti-óceán térsége, ahol halászattal foglalkozhatunk; környezetvédelemre van szükség; turizmusra van lehetőség; szállítást végezhetünk; akvakultúrával foglalkozhatunk; energiát termelhetünk; és kutatást végezhetünk. Meg kell tehát találnunk a módját, hogy kapcsolatokat teremtsünk ezen ágazatok között, és hogy ne legyenek érdekellentétek. Tehát a tengeri területrendezés rendkívül fontos eszközt biztosít számunkra, akárcsak a tengerfelügyelet és a tengeri ismeretek.
Ezt a célt tűztük ki. Nem arról van szó, hogy új struktúrákat hozzunk létre - ezzel egyet tudok érteni; valóban nincs szükségünk új struktúrákra. Arra van szükség, hogy kapcsolatokat építsünk a már meglévő különböző struktúrák között. Pont erről van szó - azaz hogy a jobb eredmények elérése érdekében kapcsolatok jöjjenek létre a már meglévő struktúrák között. Ez az első észrevételem.
A második a területi kohéziós politikával kapcsolatos megjegyzésekre vonatkozik. Szeretném emlékeztetni Önöket, hogy e makroregionális politikához javaslatra van szükségünk. A Tanácsnak javaslatot kell a Bizottság elé terjesztenie. Jelenleg egy tengeri stratégiára vonatkozó javaslat van a birtokunkban. Múlt év júniusában határozat született erről, és most már felhatalmazással rendelkezünk egy tengerstratégia előterjesztésére vonatkozóan. Ezen munkálkodunk, és reméljük, hogy ilyen módon elősegítjük egy makroregionális megközelítéssel kapcsolatos lehetőség biztosítását.
Harmadik észrevételem azzal kapcsolatos, hogy nemzetközi szemléletmódra van szükségünk. Igen, egyetértek mindazzal, ami lehangzott, vagyis azzal, hogy az Atlanti-óceán mindkét partján hatékony koordinációra van szükség a szomszédainkkal. Körültekintőnek kell lennünk. Megfelelő megbeszéléseket kell folytatnunk, és törekednünk kell arra, hogy mindenki számára egyenlő feltételeket teremtsünk, mert ez az egyetlen módja, hogy sikert érjünk el.
Tehát még egyszer szeretnék köszönetet mondani Cadec úrnak a kezdeményezéséért, és szeretném megnyugtatni Önöket, hogy valamennyi javaslatukat figyelembe fogjuk venni.
Elnök
Egy állásfoglalási indítvány érkezett hozzám, amelyet az eljárási szabályzat 115. cikkének (5) bekezdésével összhangban terjesztettek elő.
A vitát lezárom.
A szavazásra 2011. március 9-én, szerdán kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Jim Higgins
írásban. - Nagyon örülök ennek a kezdeményezésnek. Biztosítanunk kell, hogy egy világosan meghatározott stratégiával rendelkezzünk, hogy fellendülhessen ez a térség. A térség és az egyes területek megoldandó problémái közé tartoznak a környezeti veszélyek (vízszennyezés, árvizek, éghajlatváltozás), a kiaknázatlan hajózási potenciál, valamint a közúti és vasúti közlekedési összeköttetések hiánya, a nem megfelelő energia-összeköttetések, az egyenlőtlen társadalmi-gazdasági fejlődés, az összehangolást nélkülöző oktatási, kutatási és innovációs rendszerek, a biztonság és a védelem terén tapasztalható hiányosságok.
