Az EU és Kanada közötti kereskedelmi kapcsolatok (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Vital Moreira által a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság nevében a Bizottsághoz intézett, az EU és Kanada közötti kereskedelmi kapcsolatokról szóló, szóbeli választ igénylő kérdéséről folytatott vita - B7-0213/2011).
Vital Moreira
Elnök asszony! A Parlament Nemzetközi Kereskedelmi Bizottsága elnökeként rám hárul a feladat, hogy szóbeli választ igénylő kérdést nyújtsak be a Bizottsághoz az EU és Kanada közötti gazdasági és kereskedelmi megállapodásról szóló tárgyalásokról.
Két évvel a 2009 májusában megkezdett tárgyalások után vannak arra utaló jelek, hogy még az idei évben lehetővé válik a tárgyalások lezárása. A tárgyalások előrehaladott voltára való tekintettel most jött el a megfelelő pillanat arra, hogy tájékoztatást kérjünk a Bizottságtól a szóban forgó tárgyalások legfőbb pontjaival kapcsolatban.
Mivel a szakbizottság által elfogadott kérdés jól ismert mindenki számára, kérem az elnök asszonyt, hogy tekintsen el attól, hogy fel kelljen olvasnom a szöveget, és fogadjuk el, hogy mindenkinek van egy példánya abból.
Mint tudjuk, a Lisszaboni Szerződés hatályba lépése óta a Parlamentnek joga van tájékoztatást kérni a nemzetközi megállapodásokról szóló tárgyalások valamennyi szakaszáról. Ez természetesen igaz a Parlament kizárólagos hatáskörét képező nemzetközi kereskedelmi megállapodásokra is, sőt, ezek esetében még inkább indokolt a beható parlamenti vizsgálat.
Fontos megemlíteni, hogy a kereskedelmi biztos, de Gucht úr és a kereskedelmi főigazgató, mint mindig, most is teljesítette tájékoztatási kötelezettségét az elnökletem alatt működő parlamenti szakbizottság felé. Mégis fontos, hogy a tárgyalások előrehaladott szakaszára való tekintettel megosszuk a Parlamenttel és a nyilvánossággal a legfőbb kérdésekkel kapcsolatos információkat. Köztük vannak a Parlamentet és az európai közvéleményt érzékenyen érintő ügyek, mint például a hírhedt kátrányhomok kérdése, vagy az, hogy Kanada a Kereskedelmi Világszervezethez fordult a fókából készült termékek tilalma ellen.
Ezért úgy gondoljuk, hogy ez a szóbeli választ igénylő kérdés és az ebből fakadó fejlemények különösen fontosak. Már csak arról kell tájékoztatnom a Parlamentet, hogy a szokásos eljárásnak megfelelően ezt a szóbeli választ igénylő kérdést is egy ugyanerről a témáról szóló állásfoglalás kíséri, amelynek megszavazására szerdán kerül sor. Mindkét kezdeményezés hangsúlyozza, hogy a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottságnak és véleményünk szerint a Parlamentnek is nagy hangsúlyt kell fektetnie erre a kérdésre.
Máire Geoghegan-Quinn
Elnök asszony! De Gucht biztos megkért, hogy távollétében a következő nyilatkozatot tegyem válaszként a Vital Moreira által feltett parlamenti kérdésre.
a Bizottság tagja. - Örvendetesnek tartom, hogy a mai plenáris ülésen sor kerül az EU és Kanada közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodásról (CETA) szóló tárgyalások megvitatására. A tárgyalások eddig zökkenőmentesen zajlottak, és elvileg 2011 végére tető alá tudjuk hozni a megállapodás legnagyobb részét. A megállapodás hivatalos aláírására 2012 elején kerül sor.
Mindazonáltal a tárgyalások olyan szakaszába érkeztünk, amelyben egyre több nehézséggel kell szembenéznünk: azokkal a megoldatlan kérdésekkel, amelyek a gazdasági struktúráink és szabályozói rendszereink közötti eredendő különbségekből adódnak.
A megállapodás mindkét fél részére fantasztikusan előnyös, és mivel hatályát rendkívül széles körűnek tervezzük, a vállalkozásokat, a befektetőket és a fogyasztókat egyaránt pozitívan fogja érinteni. Anyagi oldalát tekintve úgy számoljuk, hogy évente 20 milliárd eurós plusz bevételt fog jelenteni mindkét gazdaság számára. Ahol az EU-val ellentétes érdekeltségek, például a tartományi kormányzatok rendelkeznek hatáskörrel a közbeszerzések felett, biztosítottak minket arról, hogy Kanada tartományi és területi kormányzatai elkötelezték magukat a tárgyalások mellett, és tiszteletben fogják tartani a megállapodást.
Ami az önök konkrét aggályait illeti, az EU tagállamok megállapodtak az úgynevezett "negatív jegyzéken” alapuló megközelítés használatáról. Annak, hogy egy Kanadához hasonló kereskedelmi partner miért kíván negatív jegyzéket alkalmazni, az a fő oka, hogy az ilyen jegyzék sokkal nagyobb átláthatóságot és jogbiztonságot nyújt, mert teljesen egyértelművé teszi, hogy a piacnyitás mely szolgáltatásokra nem vonatkozik, azaz hogy például a közszféra mely területein fordulhatnak elő monopóliumok és kizárólagos jogok. Ezért a negatív jegyzéken alapuló megközelítés egyáltalán nem korlátozza az EU tagállamokat abban, hogy továbbra is fenntartsák a jogot valamilyen szolgáltatás monopóliumának megőrzésére.
Az EU és Kanada maga döntheti el, hogy az egyes ágazatokban mire vállalnak kötelezettséget és mire nem, köztük az olyan köz- vagy egyéb szolgáltatások terén, ahol a jövőben fontos lehet a szakpolitika rugalmassága.
Az uniós országok kormányainak továbbra is lehetőségük lesz általános közszolgáltatási kötelezettségeket kiróni a magánszolgáltatókra, vagy szükség esetén állami támogatásban részesíteni a közszolgáltatásokat. A kereskedelmi megállapodások nem rónak ki privatizációs vagy deregulációs kötelezettségeket, és nem lesz ez másként a mostani CETA esetében sem, amely a fenntartható fejlődéssel kapcsolatban gazdasági, környezeti és szociális célú rendelkezéseket fog tartalmazni. E rendelkezések a kereskedelmi megállapodás szerves részét fogják képezni.
Tudomásul vettük a fókákra vonatkozó uniós tilalommal és a kanadai olajhomokkal kapcsolatban létrehozandó WTO vitarendezési panelről szóló észrevételeiket. Noha megértjük a problémát, úgy gondoljuk, hogy célszerű lenne ezeket a folyamatokat a CETA-tárgyalásoktól elkülönülten kezelni. Mindazonáltal a tárgyalások - bármely más kereskedelmi tárgyaláshoz hasonlóan - egyáltalán nem korlátozzák az EU-t vagy partnerországait abban, hogy környezetvédelmi intézkedéseket alkossanak és foganatosítsanak.
Ami konkrétan az üzemanyagok minőségéről szóló irányelvet illeti, teljesen világosan le akarom szögezni, hogy a jövőbeli megállapodás nem befolyásolja majd a szóban forgó irányelv végrehajtását.
Tisztelt képviselők! Közeledünk ahhoz, hogy tető alá hozzunk egy megállapodást, amely megadja az EU és Kanada gazdaságainak azt a löketet, amelyre oly nagy szükségük van. Örömmel várjuk, hogy a Parlament a mai vita során kifejtse véleményét, majd a későbbiekben jóváhagyja az állásfoglalást.
Georgios Papastamkos
A szakbizottság elnökeként Moreira úr rámutatott, pozitív lépés, hogy Kanada kezdeményezte a tárgyalások újraindítását a kétoldalú együttműködés átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás keretében történő megújításáról. Egy dolog azonban aggaszt bennünket: ez pedig Kanada szövetségi struktúrája. Fontos, hogy az egyes tartományok maradéktalanul és egységesen betartsák a megállapodást.
A két partner közötti kereskedelmi kapcsolatok rendszerén belül többek között fontos offenzív és defenzív mezőgazdasági érdekek forognak kockán. E ponton a ma távol levő Jeggle úr véleményét szeretném hangoztatni. Tekintettel arra, hogy az Unió kiváló minőségű mezőgazdasági termékeinek hamisítása egyre nagyobb méreteket ölt, elsőbbséget szeretnénk biztosítani a földrajzi jelölések teljes körű oltalmának. Kanada, mint minden más ország, amely a földrajzi jelölések védelmét a védjegyek körébe helyezi, mint tudjuk, ellenezte az EU követeléseit e kérdésben a dohai forduló tárgyalásain. További problematikus szempontot jelent a különböző tartományok eltérő joggyakorlata.
Ami a géntechnológiával módosított szervezetek kérdését illeti, emlékeztetni szeretném a Parlamentet arra, hogy az Unió és Kanada egy kölcsönösen elfogadható megoldást írt alá a köztük lévő különbségek feloldására. Kanada azzal a feltétellel egyezett bele az ellentét feloldásába, hogy a biotechnológiai kérdéseket illetően kétoldalú szabályozói párbeszéd kezdődjön a felek között. Felkérem a Bizottságot, hogy a folyamatban lévő tárgyalások során álljon ki az európai szabályozó keretek által biztosított magas szintű védelem mellett.
Végül szeretnék említést tenni a kanadai mezőgazdasági ágazat állami kereskedelmi vállalatairól, amelyek, mint tudjuk, tág hatáskörrel rendelkeznek és monopolhelyzetben vannak. Kanadai részről konkrét kötelezettségvállalások megtételére van szükség. Ez is egy olyan követelés, amelyet az Unió hangsúlyozott a WTO-tárgyalások során.
David Martin
az S&D képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Képviselőcsoportom számos előnyt lát egy Kanadával kötendő nagyratörő és átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodásban. Mindazonáltal szeretném felhívni a figyelmet négy határvonalra.
Az első a helyi biológiai sokféleséget veszélyeztető olajhomok-kitermelés. Ragaszkodunk az EU azon jogához, hogy az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv értelmében megakadályozza az olajhomok-felhasználást. Örömmel nyugtáztam a biztos asszony véleményét ez ügyben.
Másodszor: nehezen tudom elképzelni, hogy a Parlament jóváhagyjon egy kereskedelmi egyezményt Kanadával, miközben Kanada a WTO-n keresztül támadja az EU kereskedelmi tilalmát. Itt nem fogadhatom el a biztos javaslatát arról, hogy kezeljük külön ezt a két ügyet. Az én szememben ez a két dolog összekapcsolódik, és szerintem ezzel kapcsolatban a szavazók is ugyanígy vélekednek. Semmi esetre sem szavaznám meg ezt az egyezményt, ha ezt a vitát nem sikerülne megoldani a megállapodás végső szakasza előtt.
Harmadszor: nem áll módunkban elfogadni Kanada semmiféle korlátozását abban, hogy a TRIPS által kínált rugalmas lehetőségek kihasználásával olcsó generikus gyógyszereket exportáljon a fejlődő országok részére. Ez a fejlődő országok fontos gyógyszerforrása, és nem szabad engednünk a gyógyszeripar arra irányuló nyomásának, hogy akadályozza Kanadát a generikus gyógyszerek biztosításában.
Negyedszer: nem fogadhatunk el egy olyan egyezséget sem, amely nem foglalkozik a helyi kkv-k és a kanadai állami monopóliumok egymástól eltérő normáival és preferenciáival. Erre utalt Papastamkos úr is, amikor a tartományi és szövetségi szabályozások közötti különbségről beszélt. Ezzel mindenképpen foglalkozni kell a megállapodás tető alá hozása előtt.
Mindazonáltal ha azt tapasztaljuk, hogy a végleges szöveg foglalkozik ezekkel a kérdésekkel és határozottan fellép az uniós szeszes italok, az uniós gépek, az uniós gépjárművek és más szegmensek vámterheinek csökkentése mellett, akkor nagyon szívesen támogatunk egy ilyen szabad kereskedelmi megállapodást. De ragaszkodunk ahhoz, hogy az említett négy tényező határvonalat alkosson, amelyet kielégítően rendezni kell a tárgyalások folyamán.
Metin Kazak
Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság által benyújtott állásfoglalás egyértelműen kinyilvánítja, hogy támogatja a Kanadával folytatott tárgyalásokat az átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás megkötéséről. Kanada az EU egyik legrégebbi és legközelebbi, jelenleg az EU tizenegyedik legfontosabb kereskedelmi partnere. Ahogy a Bizottság és a kanadai kormány 2008-as közös tanulmánya is kimutatta, a kétoldalú kereskedelem deregulációja kétségtelenül jelentős előnyöket rejt magában.
Az Európai Unió és Kanada versenyszférája is erőteljesen támogatna egy átfogó megállapodást annak ellenére, hogy jó néhány kihívás van még előttünk, tekintettel a tárgyalások folyamán kinyilvánított fennkölt törekvésekre.
Azt gondolom, hogy az előnyök és a hátrányok megvilágítása érdekében elsőként azt kell felbecsülnünk, hogy milyen hatással járna egy ilyen megállapodás. Másodszor: reális-e a Bizottság feltételezése, hogy a tárgyalásokat 2011 végéig le lehet zárni. Garantálni tudja a Bizottság azt is, hogy a Parlament követelményeinek megfelelően a végleges megállapodásba belefoglalnak egy a fenntartható fejlődésről szóló fejezetet? Lesznek ebben a fejezetben munkaügyi normák, többoldalú környezetvédelmi megállapodásokkal kapcsolatos kötelezettségek, és tartalmazni fog egy hatékony végrehajtási mechanizmust?
Kidolgozott már a Bizottság egy olyan tervet, amelynek segítségével lehetővé válik a piacra jutással kapcsolatos kérdések megoldása? Van esély arra, hogy a közeljövőben legyőzzük a gazdasági struktúrák és szabályozási rendszerek közötti különbségeket?
Elfogadja a Bizottság, hogy a kereskedelmi jogviták rendezése során a rendelkezésre álló jogorvoslat keretében a viszonosság elvét alkalmazzák? Nem gondolja a Bizottság, hogy a szolgáltatások deregulációjának "negatív jegyzéken” alapuló megközelítése hosszú távon precedenst teremthet más, jövőbeli tárgyalások számára?
Ezekre a kérdésekre természetesen választ várunk, és számítok rá, hogy megkapjuk a szükséges válaszokat.
Keith Taylor
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Miként elhangzott, Kanada csakugyan az EU szilárd kereskedelmi partnere. A vámoknak a CETA keretében történő eltörlése összességében elfogadható képviselőcsoportom számára.
Sajnos a CETA kapcsán felmerülnek olyan más követelések és politikai célok is, amelyeket mélységesen aggasztónak tartunk. Csak a két legzavaróbbat szeretném kiemelni ezek közül: az egyik a negatív jegyzék alkalmazása a kereskedelem liberalizálásáról szóló tárgyalásokon. Normális esetben a szabad kereskedelmi megállapodásokról folyó tárgyalások során megnevezzük azokat a szolgáltatásokat, amelyeket liberalizálni szeretnénk. Ezekben a javaslatokban azonban minden szolgáltatás szabad, kivéve azok, amelyekre már az elején mentességet állapítanak meg. Mi Zöldek úgy gondoljuk, hogy vannak olyan szolgáltatások, különösen az általános közszolgáltatások, amelyek túlságosan érzékenyek, és talán túl sérülékenyek ahhoz, hogy egy ilyen "negatív jegyzéken” alapuló megközelítéssel döntsenek róluk. Benyújtottunk néhány módosítási javaslatot, és reméljük, hogy képviselőtársaink is támogatni fogják őket.
A másik aggályos terület a közbeszerzések kérdése. Az aggaszt bennünket, hogy miként fog hatni a CETA a közbeszerzésekre. Hogy csak egy példát említsek: a CETA keretében illegálissá válna az ontarioi zöldenergia-törvény. A törvény támogatja a megújuló energiaforrások termelését és felhasználását, és a helyi gazdaságokba irányítja a beruházásokat. Ez mindössze egyetlen példa arra, hogy hogyan avatkozik bele a CETA Kanada nemzeti szakpolitikájába.
Bár Kanada legrégibb kereskedelmi partnereink egyike, nem tagadhatjuk, hogy bizonyos esetekben eltér a véleményünk. Kanada például ellenzi az EU politikáját a géntechnológiával módosított szervezetekről. Kiáll az éves fókavadászat barbár szokása mellett, és a WTO-n keresztül eljárást indít az EU behozatali tilalma ellen. Ne felejtsük el azt sem, hogy az EU-ba irányuló kátrányhomok kivitelének védelme érdekében harcol az üzemanyagok minőségéről szóló uniós irányelv ellen.
Fontosnak tartom, hogy felvessük ezeket az aggodalmakat, és sürgetem a Bizottságot, hogy határozottan álljon ki a Parlament elvei és politikái mellett.
Paul Murphy
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Az EU és Kanada közötti kereskedelmi megállapodásokról folytatott tárgyalásokat a nagy európai és kanadai multinacionális nagyvállalatok diktálják, hogy bejuthassanak a létfontosságú közműszolgáltatások piacára, valamint a dolgozók és fogyasztók rovására nyerészkedhessenek. Ez a megállapodás mintegy engedélyt adna az olyan ágazatok privatizálására, mint a vízellátás, a távközlés és az áramszolgáltatás. Felháborító módon a beruházásról szóló fejezet feljogosítaná a vállalatokat arra, hogy kormányokat pereljenek be, ha az általuk folytatott szociális vagy környezetvédelmi politika korlátozná őket profithajhászásukban.
Kanada kátrányhomokja az olyan nagy olajtársaságok játszóterévé vált, mint a BP, a Total vagy a Shell. A szóban forgó olajüledékek szén-dioxid-kibocsátása háromszorosa a hagyományos olajénak, kitermelésük pedig rendkívüli módon károsítja a helyi környezetet és veszélyezteti a régióban élő őslakos indián közösségeket.
Úgy tudom, a kereskedelmi megállapodás gátat szabhat az olaj Európába történő kivitelének betiltására irányuló kezdeményezéseknek. Sürgős szükség van az európai és a kanadai szakszervezeti mozgalom, környezetvédők és az őslakos aktivisták együttes ellenállására és fellépésére, valamint arra, hogy együtt küzdjenek a javasolt megállapodás ellen.
William  Dartmouth
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Nem tartom helyesnek, hogy a Bizottság és a Parlament egy Kanadával kötendő kereskedelmi megállapodást akar felhasználni arra, hogy befolyásolja az ország belügyeit. Ha Kanada kormánya úgy dönt, hogy a kátrányhomok kitermelése környezetvédelmi szempontból elfogadható, gazdasági szempontból pedig előnyös, akkor az kizárólag rájuk tartozik. Sőt, valójában üdvözölnünk kellene a globális energia ily módon történő továbbfejlesztését és diverzifikálását.
Ami pedig a brit nemzeti érdeket illeti, a koalíciós kormány következetesen elhanyagolja a kereskedelmi kapcsolatokat a Nemzetközösséggel, amelynek pedig Kanada az egyik alapító tagja. A közgazdasági kommentátor, Ruth Lea gondolatát követve: miután a kereskedelmi biztos az egész EU részére köt kereskedelmi ügyleteket, az a kegyetlen igazság, hogy az EU tagság korlátozza Anglia gazdasági kilátásait.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök asszony! Rendkívül elégedettek lehetünk amiatt, hogy az egyik legrégibb és legközelibb kereskedelmi partnerünkkel, Kanadával oly régóta fennálló kapcsolatainkat a közös gyökerek és értékek határozzák meg.
Mint ismeretes, az elmúlt évtizedekben számos, kereskedelmi és gazdasági kapcsolatokat szabályozó keretmegállapodás jött létre, az ágazati megállapodásoktól kezdve a legkülönfélébb kereskedelmi kezdeményezésekig. Az EU és Kanada közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás (CETA), amellyel kapcsolatban valószínűleg csupán néhány utolsó, kisebb részletet kell még rendezni, várhatóan a közeljövőben lép hatályba.
Bár a mostani megállapodás elődjét valójában soha nem hozták tető alá, ezúttal minden résztvevő bizakodni látszik. Még a kanadai főtárgyaló is elismerte az év elején, hogy ez a megállapodás Kanada egyik legfőbb prioritása. Az ország második legnagyobb kereskedelmi partnereként az EU nyilván ellensúlyozni hivatott az Egyesült Államok piacát, a másik oldalról tekintve pedig Kanada jelenti a bejutást Európa számára a NAFTA gazdasági övezetébe.
Ha hinni lehet a szakértőknek, a CETA megkötésének köszönhetően 2014-re 20%-kal növekedhet az Európai Unió és Kanada közötti kétoldalú kereskedelem. Ezek rendkívül vonzó kilátások, főként feszült gazdasági viszonyok idején. Ha figyelembe vesszük, hogy Szaúd-Arábia után Kanada rendelkezik a második legnagyobb olajtartalékkal, e lépésnek stratégiai jelentősége is van az energiabiztonságra törekvő Európa számára, ezt pedig nem árt szem előtt tartani.
Christofer Fjellner
(SV) Elnök asszony! Kanada legfontosabb kereskedelmi partnereink egyike. Ebből következik, hogy ez az egyik legfontosabb szabad kereskedelmi megállapodás. Számottevő előnyökkel jár, és valamennyi tanulmány szerint jelentősen növelheti a kereskedelmi forgalmat. Sok képviselő inkább a fenyegetésekre és a kockázatokra kíván összpontosítani, csak hogy problémát csináljon a kérdésből, szerintem viszont fontos lenne kissé tágabb perspektívából szemlélnünk, hogy mit is akarunk kihozni ezekből a tárgyalásokból.
Az érvek szerint hihetetlen lehetőségek várnak kiaknázásra a növekedés, a kereskedelem és a fejlődés terén. Ezt mindannyian örömmel fogadjuk. Nagy reményeket fűzök ehhez az igen nagyratörő megállapodáshoz. Gyakran hangoztatjuk, hogy valamennyi szabad kereskedelmi megállapodásunknak nagyratörőnek kell lennie, de ez valóban az is. Ebben a megállapodásban megvan az a lehetőség, hogy kiterjedtebb szabad kereskedelmet és nagyobb szabad határt hozzon létre Európa és Kanada között, mint ami Kanada és az Egyesült Államok között létezik. Ezt érdemes hangsúlyozni. Történelmi eredmény lenne, ha a Kanadával kialakított szabad kereskedelem vonatkozásában át tudnánk hidalni az Atlanti-óceánt.
Szeretnék külön szót ejteni a szolgáltatások kereskedelméről. Pont a szolgáltatások kereskedelmét tartják többen is problematikusnak, noha egyértelmű, hogy ez az egyik legfőbb stratégiai területünk, főként a pénzügyi szolgáltatások vonatkozásában. Szeretném, ha a Bizottság beszámolna arról, hogy hogyan alakulnak a tárgyalások ebben a tekintetben, hiszen tudomásom szerint van némi ellenállás ezzel kapcsolatban. Mint már említettem, ez fontos stratégiai érdekeltségi terület Európa számára.
Végül szeretném nyomatékosan felszólítani a Bizottságot, hogy ne engedje elhúzódni ezt a folyamatot. Gondoskodnunk kell arról, hogy ne lassuljanak le a tárgyalások. Ebben látom a legnagyobb veszélyt, más szóval abban, hogy a különféle mellékszempontok elterelik a figyelmet a fő szempontról. Világos, hogy a legfontosabb szempont a szabad kereskedelem fokozása. A szabad kereskedelmi tárgyalások kezdetén még minden résztvevő részéről rendkívül pozitív hozzáállás volt tapasztalható. Szerintem fontos lenne biztosítanunk, hogy a tárgyalásokat pontosan ugyanilyen szellemben zárjuk le, és ne engedjük túlságosan elhúzódni a folyamatot.
Harlem Désir
(FR) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A Kanadával megkötött átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás erősíteni fogja kötődésünket az EU egyik nagy és régi partneréhez. Bár ennek örülünk, észben kell tartanunk a megállapodás valamennyi következményét, nem csak azt, hogy az milyen előnyökkel jár egyes gazdasági ágazatok vagy bizonyos nagy nemzetközi befektetők részére.
A megállapodásnak tiszteletben kell tartania mindkét fél - az EU tagállamok és Kanada - társadalmi és környezetvédelmi modelljét, és lehetővé kell tennie, hogy a felek fenntartsák a jogalkotást társadalmaik érzékeny területein. Ezek nem részletkérdések vagy valamikor később megoldandó problémák.
Igen veszélyes a Bizottság "negatív jegyzéken” alapuló megközelítése a közszolgáltatások terén. Túl tág és rosszul behatárolt; nem szabadna precedenst teremtenie. Általános szempontból a beruházásról szóló fejezetnek tiszteletben kellene tartania mindkét fél jogalkotási szabadságát az olyan érzékeny területeken, mint például a környezetvédelem, a közegészségügy, a munkavállalói és fogyasztói jogok, az iparpolitika és a kulturális sokszínűség. Kérjük, hogy a Bizottság adjon mentességet a megállapodás hatálya alól az olyan ágazatokban, mint a kultúra, az oktatás és a közegészségügy. Ebben az összefüggésben megjegyezném - ahogy arra már mások is rámutattak -, hogy a szellemi tulajdonjogokról szóló rész nem vonhatja kétségbe a generikus gyógyszerek gyártásával kapcsolatos kérdéseket.
Aggódunk a környezetvédelem miatt, továbbá beruházásokat szeretnénk. Ami a megállapodás olajhomok-bányászatra gyakorolt hatását illeti, a megállapodás nem csorbíthatja az EU azon jogát, hogy az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv értelmében jogi aktusokat alkosson, ugyanakkor nem korlátozhatja Kanadát abban, hogy jövőbeli környezetvédelmi szabályokat tudjon bevezetni az olajhomok-bányászatra vonatkozóan.
Felszólítjuk továbbá a Bizottságot - de legalábbis feltesszük a kérdést -, hogy kísérje figyelemmel a halászati ágazatra gyakorolt hatást például az olyan területeken, mint Saint-Pierre és Miquelon. Ezek Európa olyan területei, amelyeket súlyosan érinthet az ágazat teljes liberalizálása.
Végül megismételném Kazak úr szavait arról, hogy a fenntartható fejlődésről szóló fejezetnek társadalmi és környezetvédelmi kötelezettségvállalásokat kell tartalmaznia, elsősorban a nagy multinacionális cégek társadalmi és környezetvédelmi felelősségvállalását.
Franz Obermayr
(DE) (A felszólaló a 149. cikk (8) bekezdése értelmében kék kártyás kérdést tesz fel Fjellner úrnak.)
Fjellner úr mindezt nagyon pozitív színben tüntette fel, és azt mondta, ne engedjük, hogy a folyamat elhúzódjon. Ennek kapcsán a következő kérdést szeretném feltenni: Hogyan értékelhetjük pozitívan azt a tényt, hogy Kanadában évente Ausztria egy nyolcadának megfelelő területet tesznek tönkre a kátrányhomok-kitermeléssel, amellyel elveszik az őslakos indián közösségek teljes megélhetését? Ezt ön tényleg olyan hihetetlenül pozitív fényben látja? Nem gondolja, hogy Európa kötelessége, hogy megfelelő feltételeket támasszon ezzel kapcsolatban?
Christofer Fjellner
(SV) Elnök asszony! Szeretnék válaszolni Obermayr úr kérdésére. Nem hiszem, hogy felszólalásomban utaltam volna a kátrányhomokra, de szerintem naivitás lenne azt képzelni, hogy az egész szabad kereskedelmi megállapodás Kanadával ezen a kérdésen áll vagy bukik. Azzal elveszítenénk a realitásérzékünket. Az magától értetődő, hogy a szabad kereskedelmi megállapodásokban világos környezetvédelmi követelményeket kell megfogalmaznunk. Ezt mindegyik szabad kereskedelmi megállapodás esetében meg kell tennünk. Nem hagyhatjuk azonban, hogy a Kanadával kötendő egész megállapodás a kátrányhomokkal kapcsolatos döntésekre korlátozódjon.
Chris Davies
Elnök asszony! Azzal a céllal, hogy csökkentse az üzemanyagok üvegházhatást okozó gázkibocsátásának intenzitását, a Bizottság alapértékeket kíván meghatározni a - nem csak a Kanadából, de bármely egyéb forrásból, például Venezuelából származó - kátrányhomok felhasználásának szabályozására.
Kanada kiterjedt lobbi tevékenységet folytat ennek megakadályozására. Magam is találkoztam Alberta energiaügyi miniszterével, aki - mint sokan mások - éppen ez ügyben kilincsel. Kanada a tagállamokban is lobbizik, és félő, hogy Kanada a Kereskedelmi Világszervezet elé citál bennünket, ha ezt a tervet megvalósítjuk.
Meg kell mondanunk Kanadának, hogy hagyják ezt abba. Kanada sok pénzhez jut ugyan a kátrányhomok-kitermelésből, de őt is kötik a Kiotói Jegyzőkönyv értelmében a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésével kapcsolatban tett kötelezettségvállalások, amelyeknek jelenleg a kátrányhomokból szerzett anyagi haszon okán nem tesz eleget. Nem akarunk viszályt Kanadával, de nem riadhatunk vissza attól, hogy szembenézzünk a kellemetlen igazságokkal.
Frieda Brepoels
(NL) Elnök asszony, biztos asszony! A Kanadával folytatott tárgyalások nyomán ismét felütötte a fejét a fókavadászat kérdése. Ezt ön is említette. Már jó pár év telt el azóta, hogy a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság előadója voltam, de továbbra is szorgalmazom a fókatermékekkel való kereskedés tilalmát. Ezért nyomatékosan felkérem képviselőtársaimat és a Bizottságot, hogy semmi esetre se veszítsék szem elől ezt a kérdést.
Mintegy két évvel ezelőtt itt a Parlamentben túlnyomó többséggel megszavaztuk a kereskedési tilalmat annak ellenére, hogy Kanada óriási nyomást gyakorolt a Parlamentre és a többi intézményre a jogszabály puhítása érdekében. A döntő tényező számunkra a sokmillió európai polgár hangja volt, akik kinyilvánították, hogy szemben állnak ezzel az embertelen mészárlással.
A tilalom nem volt hatástalan. A jogszabály hatására például szinte teljesen összeomlott a piac: a leölt állatok száma idén már csak 38 000 a 2008-ban feljegyzett 217 000-hez képest, míg a fókaprém ára 2009-re 15 USD-re csökkent a 2006-ban megfigyelt 100 USD-ről. És bár Kanada most új piacokra próbál betörni, például Kínában, de már ott is kezdik követelni a kereskedési tilalom bevezetését. Ezért is sajnálatos, hogy Kanada a WTO-t felhasználva még mindig küzd ez ellen az európai jogszabály ellen. Ezért olyan fontos, hogy a Parlament most ismét határozott jelzést adjon Kanadának erről. Nem vagyunk hajlandók feladni ezt a jogszabályt, amelynek létrejöttéért oly hosszú ideig fáradoztunk mind az Unión belül, mind azon kívül. Remélem, hogy képviselőtársaim holnap támogatni fogják a nagyszámú módosítási javaslatot, amelyet több más kollégámmal együtt nyújtottam be.
Helmut Scholz
(DE) Elnök asszony, biztos asszony! A Kanadával folytatott tárgyalások egy erős gazdasággal és magasan fejlett jogrendszerrel rendelkező országot érintenek. Annál inkább érthetetlen, hogy a Bizottság egy beruházási megállapodást kíván beilleszteni - ha nem elrejteni - ebbe a megállapodásba, amely közvetlenül feljogosítja a vállalkozásokat arra, hogy különleges választott bíróság előtt peres eljárást kezdeményezzenek. Ugyan miért nem dönthet egy hagyományos bíróság a kártérítési ügyekben kétségek felmerülése esetén?
Melyek azok a bíróságok, amelyekben ön, mint Bizottság, egyáltalán nem bízik meg? A kanadai bíróságok, vagy az Európai Unió bíróságai? Nem veszi észre, hogy a megállapodásnak ez a része a helyi vállalkozások hátrányos megkülönböztetésével lenne egyenértékű?
Több más képviselőhöz hasonlóan képviselőcsoportom is határozottan ellenzi, hogy a Bizottság egy "negatív jegyzék” segítségével a megállapodást használja fel a szolgáltatások liberalizálásának kikényszerítésére. Ez a feje tetejére állítja az eddig alkalmazott megközelítést, miszerint a szerződő felek határozzák meg, mely területeket akarják kifejezetten megnyitni. A közszolgáltatásokat meg akarjuk tartani.
Kérem a Bizottságot, adjon magyarázatot arra, hogy milyen alapon utasítja vissza Kanada szociális és foglalkoztatási politikákkal kapcsolatos javaslatait, amelyeket a fenntarthatósági fejezet alapján éppen, hogy pozitívan kellene értékelni. Az Európai Parlament ezenfelül kiáll a dolgozók védelme, a túlórák kifizetése és a minimálbér mellett, valamint felszólít a szociális dömping elutasítására.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Elnök asszony! A lehetséges előnyök Kanada és az Európai Unió számára egyaránt nyilvánvalóak, és a kutatások, valamint a magánszektor ösztönző és támogató hozzáállása is ezt igazolják. Ez dicséretes, és szorgalmazni kell a további együttműködést. Mivel azonban Európában rendkívül nagy a környezettudatosság, hajthatatlanul, elvből követelnünk kell, hogy Kanada betartsa az általunk bevezetett szigorú normákat. Nagyon örülök, hogy a biztos asszony is említést tett erről beszédében.
De nem csak a fenntartható fejlődésre kellene összpontosítanunk; figyelmet kell fordítanunk az életet és az egészséget veszélyeztető erőforrások kitermelésére is. Gondolok itt az azbesztre, amelynek bárminemű felhasználását és kitermelését Európában betiltották. Ezenfelül oda kell figyelnünk a géntechnológiával módosított szervezetekre vonatkozó szabályozások közötti különbségre. Ez a téma saját hazámat különösen érzékenyen érinti, de persze mindkét fél részére fontos az egész mezőgazdasági fejezet. Azt is meg kell említeni, hogy kötelezettséget vállaltunk a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésére.
Az utolsó, nem kevésbé fontos kérdés pedig a fókából készült termékek kereskedelme. Szigorúan követelnünk kell az általunk bevezetett tilalom tiszteletben tartását. E fontos kérdések figyelembe vétele mellett bízom benne, hogy gazdasági kapcsolatainkban rejlő lehetőségek teljes körű kiaknázására lehetőség nyílik azáltal, hogy ezt mindkét fél támogatja. Parlamentünknek is ezt kellene szorgalmaznia.
Jörg Leichtfried
(DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Azt terveztem, hogy több kérdésről fogok beszélni felszólalásomban. Ehelyett azonban most már valami mást szeretnék mondani.
Egyszerűen nem értem a Bizottságot. Elvileg az a feladata, hogy őrködjön az európai jog, és ezen belül is azon jogszabályok felett, amelyeket mi magunk hoztunk, de amikor a Kanadával való kereskedelmi megállapodásról van szó, azt állítja, hogy nem az a fontos, hogy az európai jog jog maradjon, hanem az, hogy néhány ember jól meggazdagodjon. Nem értem, hogyan állíthatja azt a Bizottság, hogy ennek kapcsán nem kell beszélnünk a fókából készült termékek behozatali tilalmáról. Partnerekről beszélünk, és a partnerek általában kölcsönösen tiszteletben tartják egymás értékeit, nézeteit és érdekeit, és nem rángatják a másik partnert egy WTO-bíróság elé az általa vallott értékek miatt. Az én szememben nem ez a kereskedelmi partnerség. Nyilvánvaló, hogy ha nincs kölcsönös tisztelet a felek között és nem osztják egymás nézeteit, akkor ugyanezek a felek nem tudnak majd jól együttműködni egymással a kereskedelem terén sem. Ha Kanada nem hagy fel a fókatermékek behozatali tilalma ellen indított eljárásával a megállapodás aláírása előtt, akkor véleményem szerint egyáltalán nem kellene belemennünk ebbe a kereskedelmi megállapodásba. Mint mondtam, a jó partnerek nem rángatják egymást WTO-bíróság elé a meggyőződésük miatt. A jó partnerek együttműködnek.
Elie Hoarau
(FR) Elnök asszony! Az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) keretén belül - köztük a Kanadával - kötött megállapodásokkal kapcsolatos tárgyalások folyamán az EU-küldöttség vezetője ígéretet tett arra, hogy visszaadja a francia tőkehal-halászati kvótát a Saint Pierre és Miquelon-szigeteken élő halászoknak. Ezt az ígéretet nem teljesítették, és a halászok, csak úgy, mint Saint Pierre és Miquelon gazdasága, szenvednek ennek következményeitől.
Az EU és Kanada között a gazdasági és kereskedelmi megállapodásról folyó tárgyalások nem áldozhatják fel még egyszer azt, ami megmaradt Saint Pierre és Miquelon gazdaságából. Ezért nyújtottam be módosítási javaslatot ebben a témában.
Felkérem a Bizottságot, hogy biztosítsa Saint Pierre és Miquelon kereskedelmi érdekeinek védelmét a tárgyalások valamennyi szakaszában. Biztos asszony! Hajlandó erről biztosítani bennünket?
Gianluca Susta
(IT) Elnök asszony! Úgy érzem, ki kell mondanom, hogy néhány képviselőtársunk még mindig érez egyfajta félelmet, és szükségét érzi, hogy az európai érdekek védelmére keljen: más szóval, védekező álláspontra helyezkednek.
A magam részéről úgy gondolom, hogy fontos ez a megállapodás egy olyan országgal, amellyel hosszú ideje a barátság köteléke fűz össze, de csak akkor, ha helyes alapon, az igazi viszonosság szellemében köttetik meg, és ha egy kiegyensúlyozott, nagyratörő megállapodást jelent. Ne korlátozzuk a vámok vagy a nem vámjellegű akadályok megszüntetésére. Legyen egy arra nyíló lehetőség, hogy minőségi ugrást tegyünk, és felszámoljuk a köztünk lévő környezetvédelmi és egészségpolitikai különbségeket. Gondolok itt a mezőgazdasági ágazatra, a veszélyeztetett állatfajok védelmére, az olyan jelentős környezetvédelmi kihatással járó nyersanyag-kitermelő tevékenységekre, mint az azbesztbányászat és az olajhomok-kitermelés, valamint a legszegényebb országok gyógyszerekhez való hozzáférésére.
Ugyanakkor fontos, hogy pozitív hozzáállást tanúsítsunk, ne pedig védekezőt, mint Japán esetében történt.
Ezért hangsúlyozni szeretném, hogy több viszonosságra van szükség a szellemi tulajdon, többek között a védjegyek és földrajzi jelölések védelme terén, és szükség van az Európai Parlament e téren már kialakított álláspontjára támaszkodó, elsősorban az innovációt és a technológiát célzó kétoldalú beruházások kölcsönös előmozdítását szolgáló politikákra.
Elnök asszony! Úgy vélem, hogy a Kanada és a tagállamok között fennálló kétoldalú megállapodások lehetnének a legjobb alap ahhoz, hogy szilárd szabad kereskedelmi megállapodást hozzunk létre a kereskedelem színpadán, tekintettel arra a barátságra, amely már eleve meg van közöttünk az ENSZ, a G8-ak, a NATO és az afganisztáni nemzetközi biztonsági erők színterén; arra a barátságra, amely a demokrácia és a szabadság Kanadát és az Európai Uniót egyaránt jellemző eszméjén alapul.
Kriton Arsenis
(EL) Elnök asszony! Szeretném magam is megemlíteni a kátrányhomok kérdését, amely igen fontos kérdés, hiszen ez az oka annak, hogy a Kanada és közöttünk már meglévő hasonló megállapodást - a Kiotói Jegyzőkönyv értelmében vállalt kötelezettségekről szóló nemzetközi megállapodást - nem tartják tiszteletben. Reméljük, hogy a ma megvitatásra kerülő megállapodással kapcsolatban Kanada más álláspontot fog képviselni.
Mindenesetre Kanada azért harcol, hogy e megállapodás keretében szabad kereskedelmet és liberalizált beruházási rendszert biztosítson a kátrányhomokból kinyert olaj részére. A megállapodáshoz kapcsolódó környezeti hatásvizsgálati jelentés, amelyet egyébként mi fizettünk, nem tartalmaz elemzést arról, hogy a liberalizáció milyen hatással jár majd a kátrányhomokra nézve. Tehát van egy kereskedelmi megállapodás, amely konkrét intézkedéseket tartalmaz a kátrányhomokból nyert olaj kereskedelmére vonatkozóan, és van egy környezeti hatásvizsgálati jelentés, amely nem méri fel a szóban forgó tevékenység környezeti hatását.
Ezért a Parlament nagyon nehezen fogja áldását adni arra, ha végül megkötnek valamiféle megállapodást. Végtére is a világ érintetlen erdőségeinek egynegyedét képviselő boreál erdőkről van szó; márpedig a szóban forgó bányászati tevékenység veszélyezteti az erdőket, a helyi biológiai sokféleséget és az őslakos indiánokat.
Elena Băsescu
(RO) Elnök asszony! Úgy gondolom, hogy az EU és Kanada közötti kereskedelmi kapcsolatok válaszút előtt állnak. Még folynak a tárgyalások a gazdasági megállapodás aláírásáról, és a végleges dokumentumnak mindkét fél prioritásait tükröznie kell.
Ezért szeretném felhívni a figyelmet az egészségügyi szabványok különbözőségére. Ha ebben sikerülne egyetértésre jutnunk, azzal elkerülhetnénk, hogy a megállapodás káros hatással járjon az európai mezőgazdaságra. A megállapodásnak továbbá számolnia kell a közös agrárpolitikai reform végeredményével. Pontosítani kell a fenntartható fejlődésről szóló fejezetet. Az Európai Unió a tagállamok követelményeivel összhangban alkotta meg környezetvédelmi szabványait. A végleges megállapodás eredményessége érdekében meg kell győződni arról, hogy ezek összeegyeztethetők-e a Kanada által beterjesztett normákkal. Szoros figyelemmel kell kísérni, hogy hogyan befolyásolják az olajfelmérések és a bányászati kérdések a tárgyalásokat. Ezért várunk magyarázatot a Bizottságtól arra, hogy hogyan érvényesül az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv ebben a dokumentumban.
Seán Kelly
Elnök asszony! Az előző vitán szinte teljes volt az egyetértés a hozzáállás terén, most azonban ellenkező a helyzet. Sokakat aggaszt a javasolt szabad kereskedelmi megállapodás. A szabad kereskedelmi megállapodások, a kétoldalú megállapodások szinte mindennaposak manapság, és úgy vélem, Kanada és köztünk több hasonlóság van, mint különbözőség. Mindkettő demokrácia. Tiszteletben tartják az emberi jogokat. Főként angolul és franciául, azaz európai nyelveken beszélnek, és készek arra, hogy másokat is befogadjanak, akár saját hazámból, Írországból is, ahol nagyon nehezen lehet munkát találni.
Vannak problémák, főként a fókákkal és a kátrányhomokkal kapcsolatban. Ezek nyilván fontosak. Végső soron azonban elhangzott itt néhány olyan észrevétel, amelyet szerintem a kanadaiak cáfolnának - tagja vagyok ugyanis az Európai Unió kanadai küldöttségének, ahol ezek a kérdések ugyancsak felmerültek, és már ott is más szemszögből nézték azokat -, és ezért is fontos, hogy folytassuk a tárgyalásokat Kanadával ezekről a kérdésekről. A lényeg azonban az - és erről a biztos asszonyon kívül senki nem beszélt -, hogy mindkét gazdaság 20 milliárd eurót nyerhet azon, ha tető alá tudunk hozni egy szabad kereskedelmi megállapodást. Érdemes lenne megpróbálni.
(GA) Köszönöm szépen, elnök asszony.
Paul Rübig
(DE) Elnök asszony! Szeretnék gratulálni a Bizottságnak az igen intenzív tárgyalásokhoz. Ha jól megnézzük, itt kereskedelmi kapcsolatokról van szó, és azt gondolnám, hogy a környezetvédelmi és szociális ügyeket mindenképpen külön megállapodások keretében kellene szabályozni. Jó példa erre Kiotó, ahol a cél a szabványok nemzetközi szintű tökéletesítése volt. Ezért a mostani tárgyalásokon is konkrétumokról kell beszélnünk.
Mint ahogy az energiapolitika és az energia előállítása fontos kérdés az európai tagállamok számára, ugyanúgy be kell látnunk, hogy a kanadaiakra vagy a kanadai demokráciára kellene bíznunk, hogy hogyan állítják elő ott az energiát, és hogy ennek kapcsán milyen környezeti hatásokkal kell végső soron számolni. Törekednünk kell arra, hogy kutatási program induljon e kérdésben, amely lehetővé tenné, hogy a szóban forgó erőforrásokat a lehető leginkább környezetbarát és fenntartható módon használják fel. Talán Geoghegan-Quinn biztos asszony oda tudna hatni, hogy a kereskedelmi megállapodás mellett egy kátrányhomok-kutatási program is beinduljon.
Zuzana Roithová
(CS) Elnök asszony, biztos asszony! Nagyjából osztom a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság tagjai által kinyilvánított fenntartásokat. Az a kérdés, hogy el lehet-e oszlatni ezeket a szóban forgó megállapodással, vagy Rübig úrnak van igaza, és külön megállapodásokra van szükség. Most azonban szeretném ráirányítani a figyelmet egy fő problémára, mégpedig a megállapodás ratifikálására. A cseh parlament például már megakasztotta egy közlekedési megállapodás ratifikálását a cseh állampolgárok vízumkötelességének eltörléséről Kanadával folytatott vita miatt. Ez egy rendkívül súlyos probléma, és ha a Bizottság nem képes megfelelően megoldani, fennáll a veszélye, hogy ennek a megállapodásnak a ratifikálását is megakadályozzák. Kérem, hogy vegye komolyan ezt a kérdést.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Elnök asszony! Kanada ma az Európai Unió 11. legnagyobb kereskedelmi partnere; az Európai Unió és Kanada közötti kereskedelmi kapcsolatok 2010-ben az EU külkereskedelmének összesen 1,6%-át tették ki.
2010-ben az Európai Unió Kanadából származó behozatalának 26%-a, illetve az Európai Unió Kanadába irányuló kivitelének 37%-a gépek- és szállítóeszközök kereskedelméhez fűződött. Azt szeretném tudni, hogy ez a megállapodás hogyan fogja befolyásolni az Európai Unió iparpolitikai stratégiáját, illetve az alapanyagokkal és ritkaföldfémekkel kapcsolatos stratégiáját. Szóba került a szolgáltatások deregulációja; ennek kapcsán azt szeretném kérdezni a biztos asszonytól, hogy hogyan kapcsolódik a mostani megállapodás az Európai Unió és Kanada közötti, a polgári légi közlekedés biztonságáról és a légi közlekedésről szóló megállapodáshoz. Mindkét megállapodás célja az európai és a kanadai piacok versenyképessé tétele e területen, amely oly fontos a légiközlekedési ágazat számára. Ezért azt szeretném tudni, hogy milyen hatása lesz a kereskedelmi megállapodásnak az Európai Unió és Kanada között már megkötött megállapodásokra.
George Sabin Cutaş
(RO) Elnök asszony! Én is szeretném hangsúlyozni, mennyire fontos, hogy lezárjuk az Európai Unió és Kanada közötti gazdasági és kereskedelmi megállapodásról folytatott tárgyalásokat, amellyel megerősíthetjük a két ország közötti, máris jelentősnek tekinthető és igen gyümölcsöző kereskedelmi és gazdasági kapcsolatokat. A tárgyalások folyamán azonban az európai tárgyaló félnek egy olyan nagyratörő kereskedelmi megállapodás elérésére kell törekednie, amely támogatja a tisztességes kereskedelmet, és jogilag kötelező érvényű szociális és környezetvédelmi elemeket foglal magában.
A megállapodás nem csorbíthatja az Unió jogát, hogy az üzemanyagok minőségéről szóló irányelv alapján elutasítsa az olajhomokból kitermelt olaj behozatalát, amelynek kinyerése a hagyományos olajkitermelésnél több szén-dioxid előállításával jár, és ezáltal rendkívül káros környezeti hatása van. Az ilyen típusú olaj elutasításával az Európai Unió valóban hitelt érdemlően bizonyítaná, hogy a Kiotói Jegyzőkönyv célkitűzéseinek védelmét és betartását szorgalmazza.
Ioan Enciu
(RO) Elnök asszony! A CETA-megállapodás rendkívül fontos lépést jelent egy virágzó jövő felé mind az Európai Unió, mind Kanada számára. Támogatom ezt a projektet, és igen elégedett vagyok az eddigi előrehaladásával. Úgy gondolom, jó úton járunk afelé, hogy a tárgyalásokat még az idén lezárhassuk. Rá szeretnék azonban mutatni arra, hogy az itt felvetődött számos kérdés között két olyan pont is szerepel, amely megoldás hiányában problémát okozhat egyes tagállamokban a megállapodás ratifikálása során. Az egyik a környezetet és a helyi közösségeket veszélyeztető, bitumenpalából történő olajkitermelés, a másik pedig a viszonosság megtagadása a bolgár, román és cseh állampolgárok vízumkötelezettségét illetően.
João Ferreira
(PT) Elnök asszony! Ez egy újabb tégla az Európai Unió napról napra növekvő kereskedelmi politikájának építményében. Következményei minden tagállamban jelentősek lesznek, de a különböző államokat eltérően fogják érinteni. A megállapodások, amelyekben az ilyen politika konkrétan megnyilvánulhat, alapvetően a szabad kereskedelemre épülnek, amelynek céljait és hatásait jól illusztrálja az "offenzív érdekekről” szóló, már-már katonai jellegű szóhasználat is. Az ilyen megállapodások egyre kevésbé rendelkeznek demokratikus legitimitással, hiszen mindig titokban, a közvélemény háta mögött alkudják ki őket, miközben igyekeznek elrejteni azok gazdasági, szociális és környezeti hatását, és elkerülni a világos, tisztességesen megalapozott vitát. Itt is ugyanez a helyzet.
Ahhoz képest, hogy mennyire előrehaladottak a tárgyalások, és hogy még 2011-ben le is zárulhatnak, még mindig nincs teljesen tisztázva, hogy milyen hatással lesz mindez az egyes ágazatokra és országokra. A tartalmában nincs semmi új: piacok megnyitása, szolgáltatások liberalizálása, köztük a multiknak kiszolgáltatott, egyre inkább kiárusításra kerülő közszolgáltatásoké, ami még inkább megnehezíti, hogy a tagállamok gyakorolhassák társadalmi funkcióikat e területeken. Ismertek a következmények is: a kevesek kezében összpontosuló piaci erőfölény, a gyengébb termelési rendszerekre gyakorolt hatások, újabb és újabb ürügyek a jogok, a munka- és életkörülmények elleni támadásra.
Jaroslav Paška
(SK) Elnök asszony! Az Európai Unió saját hatáskörén belül valamennyi befolyásos országgal tárgyal kereskedelmi és gazdasági megállapodásokról.
Bár Kanada nemzetközi kereskedelemben való erőteljes jelenléte nyilvánvaló, és egyike az Európai Unió legrégibb kereskedelmi partnereinek, az Európai Unió és Kanada közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás véglegesítésekor különösen érzékenyen és konstruktívan kell eljárnunk. A megállapodásnak úgy kell kezelnie a gyógyszer- és halászati politikával, illetve az olaj kátrányhomokból történő kitermelésével kapcsolatos eltérő álláspontunkat, hogy miközben az Európai Unió politikáját képviseli, tiszteletben tartja kereskedelmi partnerünk nézeteit is. A kiegyensúlyozott kereskedelmi és gazdasági kapcsolatok középpontjában a viszonosság áll. Ugyanakkor az átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás semmilyen módon nem csorbíthatja Európa megalapozott és elfogadott engedélyezési paramétereit. Szeretném azt hinni, hogy ahogy közeledünk a célvonalhoz, az Európai Bizottság fel tud nőni a kihíváshoz, és megtalálja a megfelelő megoldást a még fennálló problémákra.
Franz Obermayr
(DE) Elnök asszony! Már az elején le szeretném szögezni, hogy Kanada csodálatos ország. Csodálatos ország, csodálatos eredményekkel - az EU igen fontos partnere. Egy ilyen fontos partnernek azonban fel kell tudnunk tenni bizonyos kérdéseket. Sok képviselőtársam téved, amikor pusztán a homok és a fókák kérdésére egyszerűsíti le mindezt. A hihetetlen környezeti pusztításnak csak egyik példája a kátrányhomok. Mindenki, aki járt már Kanadában tudja, hogy olyan szintű környezeti pusztítás folyik ott, mint Brazíliában.
Ez a környezeti pusztítás az őslakos indián népet is érinti. Tönkreteszik lakóhelyüket. Ha valaki csak egy kicsit is tud Kanadáról, járt már Brit Kolumbiában és látta, miként vetették latba befolyásukat a nemzetközi nagyvállalatok annak érdekében, hogy rávegyék az őslakosokat ősi területeik feladására és azok felvásárlásának engedélyezésére, egyszerűen nem hagyhatja ezt figyelmen kívül.
Állandóan a világos beszédről és az EU-val szomszédos országok kisebbségeinek védelméről beszélünk. De az is fontos lenne, hogy felemeljük szavunkat a Kanadában élő őslakos kisebbség védelme érdekében is.
Máire Geoghegan-Quinn
Elnök asszony, tisztelt képviselők! Először is szeretnék köszönetet mondani a mai vitában részt vevő képviselőknek és a kérdés benyújtójának, Vital Moreirának.
a Bizottság tagja. - A Bizottság alaposan megfontolja az önök kérdéseit, és remélem, hogy a feleletek választ adnak alapvető aggályaikra.
Mint tudják, a tárgyalások jó ütemben haladnak előre. A Bizottság kiegyensúlyozott, nagyratörő, minőségi megállapodást akar biztosítani, miközben legalább ennyire nagyratörő a fenntartható fejlődéssel kapcsolatban is. Kanada fejlett, hasonló gondolkodású ország; a vele való kapcsolatok jóval túlmutatnak a kereskedelmen és a beruházásokon. Az EU és Kanada osztják egymással azokat a nagyratörő tárgyalási célkitűzéseket, amelyek kölcsönösen javukra szolgálnak, és amelyek új lehetőségek előtt nyitják meg az utat.
Engedjék meg, hogy két dolgot kiemeljek. Ami az olajhomok kapcsán felmerülő kérdéseket és az önök ezzel kapcsolatos aggályait illeti, ahhoz, hogy az üzemanyagok minőségéről szóló irányelvet a CETA szabályozási együttműködési rendelkezései körébe utalják, mindkét fél egyetértésére szükség lenne. A CETA szabályozási együttműködési rendelkezései nem írják elő kötelezően az idevágó tárgyalások lebonyolítását. A Bizottság továbbá nem óhajt semmiféle olyan kötelezettségvállalásba belemenni, ami csökkentené az EU szabályozói szabadságát, akár környezetvédelmi kérdésekről van szó, mint például az üzemanyagok minősége, akár más lényeges politikai célkitűzésekről.
Mint a bevezetőben már említettem, ez a megállapodás óriási előnyökkel jár mindkét gazdaság részére, de ezek az előnyök nem csupán anyagi természetűek. Az importált árukra vonatkozó szinte valamennyi vámtarifa eltörlésének és a szolgáltatások és beruházók könnyebb piacra jutásának köszönhetően a megállapodás mindkét országban számos lehetőséget nyit meg a vállalkozói szektor és a feldolgozóipar előtt. A fogyasztók is nyerni fognak azzal, hogy megengedhetőbb áron vásárolhatnak és könnyebben hozzáférhetnek magas színvonalú szolgáltatásokhoz. Ugyanakkor a közvetlen külföldi befektetések fokozottabb beáramlása katalizátorként működik majd az új munkahelyek teremtésében és a bérek fellendítésében.
A CETA ki fog terjedni az olyan szabályozói korlátokra is, mint az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések, a vámeljárások és a versenyszabályok. Az európai szellemi alkotások fokozottabb védelemben részesülnek. A felek közbeszerzési piacaihoz való kölcsönös hozzáférés nem csak az állami költségvetéseknek jelent megtakarítást, de hatalmas üzleti lehetőségekkel is jár.
Ezért van meggyőződve a Bizottság arról, hogy jó és kiegyensúlyozott lesz ez a megállapodás. Már a ma esti vitával is sikerült tisztázni néhány fontos kérdést. A Bizottság mindezt alaposan megfontolja, üdvözli a Parlament által szavazásra bocsátott, az EU és Kanada közötti kereskedelmi kapcsolatokról szóló állásfoglalást, és hálásan köszöni az ennek kapcsán kinyilvánított általános támogatást.
Kollégám, De Gucht biztos természetesen folyamatosan tájékoztatni fogja önöket a CETA-folyamat további alakulásáról.
Elnök
Egy állásfoglalásra irányuló indítvány érkezett hozzám, amelyet az eljárási szabályzat 115. cikkének (5) bekezdésével összhangban nyújtottak be.
A vitát lezárom.
A szavazásra szerdán 12-kor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Elisabeth Köstinger
Az Európai Unió és Kanada sok évre visszamenő, előnyös és szilárd kereskedelmi kapcsolatokkal rendelkezik. Mi több, Kanada az EU egyik legrégibb kereskedelmi partnere. Az EU az 1970-es évek közepén írta alá az első gazdasági és kereskedelmi megállapodást Kanadával, amelyet újabb megállapodások követtek az állattenyésztés, valamint a borok és szeszes italok kereskedelme terén. Az EU és Kanada közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás (CETA) számos előnnyel járhat mindkét kereskedelmi partnerre nézve. Néhány dolgot azonban még végig kell gondolni és egyeztetni kell. Nyilvánvaló, hogy a megállapodás célja a tisztességes verseny kell, hogy legyen. Ezt csak úgy lehet elérni, ha a vámjellegű akadályok mellett a nem vámjellegű, technikai akadályokat is megszüntetjük. A viszonosság elvét tiszteletben kell tartani, mert csak ennek révén lehet biztosítani a tárgyalások kiegyensúlyozott végeredményét. Ugyanez vonatkozik a tárgyalópartnerek hazájára és kultúrájára jellemző sajátosságokra. Az egyetértéshez elengedhetetlen, hogy egyenrangú alapon folytatódjanak az olyan fogas kérdésekről szóló megbeszélések is, mint a kátrányhomok-kitermelés és annak környezeti hatása, az ILO-szabványok, a technikai szabványok elismerése és az élelmiszerek nyomon követhetősége. A tárgyalásokkal kapcsolatban a tejipar és a kanadai piachoz való hozzáférés, valamint a kanadai vágómarhák eredetmegjelölése a legfontosabbak számomra. Nyújthatna a Bizottság ezekről valamivel több információt? Milyen eredményt várhatunk ezen a téren?
Maurice Ponga
Örömömre szolgál, hogy a Parlament kinyilvánítja véleményét az EU és Kanada között folyó kereskedelmi tárgyalásokról, és hogy kifejti ezzel kapcsolatos prioritásait. Vitathatatlan, hogy Kanada az EU kereskedelmi partnere, de égetően fontos, hogy a Parlamentben hangot adjunk polgártársaink felett érzett aggodalmunknak is - éljenek bár európai területen, vagy az európai család részét képező régiókban -, és felemeljük szavunkat annak érdekében, hogy óvjuk és védelmezzük érdekeiket. Az "európai család” kifejezés a tengerentúli országokat és területeket (TOT-országok) takarja, amelyek, noha nem szigorúan vett európai területek, különleges kapcsolatban állnak az EU-val, elsősorban azzal a tagállammal, amelynek részét képezik. A most folyamatban lévő kereskedelmi tárgyalások összefüggésében az egyik különösen érintett terület a Kanada szomszédságában elterülő Saint Pierre és Miquelon szigetvilága. Ezért felkérem a Bizottságot, hogy a tárgyalások folyamán lépjen fel az Atlanti-óceán északi részén fekvő tengerentúli ország és terület érdekeinek védelme és megóvása érdekében.
Tokia Saïfi
Kanada Európa egyik legrégibb kereskedelmi partnere. Teljesen természetes, hogy kapcsolatukat átfogó kereskedelmi megállapodásnak kellene hivatalosan szabályoznia. Bizonyos tárgyalási fejezetek tartalmával kapcsolatban azonban lenne néhány kérdésem.
Először is: az EU és Kanada származási szabályrendszere eltér egymástól. Mivel Kanada az Észak-Amerikai Szabadkereskedelmi Megállapodás (NAFTA) tagállama, a Bizottságnak kielégítő megoldást kell találnia mind az iparcikkek, mind a mezőgazdasági és halászati termékek tekintetében, nehogy Kanada egy olyan átjáróvá váljon, amelyen keresztül más NAFTA tagországok termékei áramolnak be Európába.
A Bizottságnak továbbá olyan megoldást kell kialkudnia, amely mindkét földrajzi jelölési rendszerre alkalmazható: míg Kanadában a "földrajzi jelölés” mindössze egy jelző, addig Európában egy jóhiszemű védjegy. Ha valóban meg akarjuk védeni az európai földrajzi jelöléseket, a kanadai hatóságoknak el kell ismerniük az európai koncepciót.
Ami pedig a közbeszerzésekről szóló fejezetet illeti, Kanadának ugyanazt a hozzáférést kell biztosítania az EU részére, mint amit az Egyesült Államoknak biztosít a köztük lévő kereskedelmi megállapodás keretében. Más szóval, lehetőséget kell adnia az európai vállalkozásoknak arra, hogy pályázatokon vegyenek részt a tartományokban, a régiókban és bizonyos önkormányzatokban.
