Az Európai Unió szerepe a Közel-Keleten (vita) 
Elnök
A következő pont a közös kül- és biztonságpolitika főképviselője és a Bizottság nyilatkozata az Európai Unió Közel-Keleten játszott szerepéről. Örömmel üdvözlöm körünkben Javier Solana főképviselőt és felkérem, hogy tartsa meg beszédét.
Javier Solana
a közös kül- és biztonságpolitika főképviselője. - Elnök úr! Ez az első alkalom, hogy 2009-ben megjelenek Önök előtt. Nagy örömömre szolgál, hogy itt lehetek, és remélem, hogy múltbeli jó együttműködésünk ebben az évben is folytatódik.
A gázai háború egy hónappal ezelőtt, január 18-án fejeződött be, és azt gondolom, hogy egyetértenek velem abban, hogy úgy tűnik, mintha csak tegnap történt volna. A szenvedés és a rombolás óriási volt, és keserű szájízt hagyott maga után. A humanitárius helyzet még mindig szívszaggató. Sürgősen megoldásokat kell keresnünk a segélyek bevitelére és csökkentenünk kell az emberek szenvedését.
Ugyanakkor mindent meg kell tennünk az izraeliek és a palesztinok, valamint az Izrael és az arab világ közötti konfliktus befejezése érdekében. Valójában a megoldási paraméterek jól ismertek, és már egy ideje ismertek. Ami most lényeges, az a politikai akarat, amely annak az izraeliek és a palesztinok körében, valamint az arabok és a tágabb nemzetközi közösség körében történő végrehajtására irányul.
A közel-keleti béke iránti európai elkötelezettség továbbra is erős. Egy életképes és független, Izrael mellett felálló palesztin állam létrehozása iránti kötelezettségvállalásunk teljes mertékű. Ez áll közel-keleti politikánk középpontjában. Valamennyi fellépésünk mögött ez a stratégiai célkitűzés áll. Határozott támogatást nyújtunk mindenkinek, aki a közel-keleti régió számos kihívásának békés megoldására törekszik.
E Ház - a Parlament - tudatában van annak, hogy milyen nehéz és milyen kemény a helyzet. A régiót túl gyakran sújtották erőszakkal teli időszakok, növekvő szélsőséges irányok és gazdasági nehézségek. Ugyanakkor a közel-keleti béke érdekében az európaiak és az amerikaiak együttműködésének feltételei valószínűleg jobbak mint valaha. Most tértem vissza Washingtonból, ahol ígéretes megbeszéléseket folytattam az Obama-kormány valamennyi képviselőjével. Úgy gondolom, hogy biztosítékot kaptam tőlük arra, hogy a kinyilvánított határozott elkötelezettség valóban létezik. Megvan az akaratunk és készségünk arra, hogy e konfliktus sikeres megoldása érdekében együtt dolgozzunk velük.
Úgy gondolom, hogy Mitchell szenátor Egyesült Államok megbízottjaként való kinevezése ismét reményt adott a közel-keleti embereknek és barátainak. Ismerjük őt. Dolgoztunk vele. Az a megtiszteltetés ért, hogy 2001-ben együtt dolgozhattam vele az emlékezetes jelentésen, és nemrégiben lehetőségem volt együtt dolgozni vele a régióban.
Nagyon remélem, hogy ezek a változások új megközelítéshez vezetnek, olyanhoz, amely a feleknek nagyobb beleszólást biztosít ügyeik kezelésének módjába. Tudjuk, hogy a megoldásokat és a javaslatokat az ottani helyzet függvényében kell kialakítani. Ugyanakkor az erősebb nemzetközi elkötelezettség továbbra is elengedhetetlen.
Ezért döntő fontosságú az arab békekezdeményezés. Ez a kezdeményezés az arab világ együttes kifejezése arra vonatkozóan, hogy hogyan segíthetnek az Izraellel fennálló konfliktusuk lezárásában. Ez az ő válaszuk arra a kérdésre, amely visszafogta fejlődésüket és beilleszkedésüket a világba. Erről továbbra is tárgyalnak, és tárgyalni kell.
A közelmúltban fontos választások voltak Izraelben. Természetesen az izraeli népnek, politikai vezetőiknek kell dönteniük új kormányuk összetételéről. Mi részünkről azt reméljük, hogy az új miniszterelnök és a kormány a béketárgyalások szilárd résztvevői lesznek.
Mondanom sem kell, hogy ugyanez vonatkozik a palesztinokra is. Nekik is rendbe kell hozniuk a saját házuk táját, többek között megbékéléssel. Ahogy mindenki tudja, nyomatékosan ösztönözzük a palesztinok belső megbékélését Abbas elnök mögött, valamint az Egyiptom és az Arab Liga valamennyi ilyen irányú erőfeszítését. Ez jelenti majd a béke, a stabilitás és a fejlődés egyik kulcsát.
Amint mondtam, tudom, hogy ezt a Parlamentet komolyan foglalkoztatta a gázai válság, és ezzel mindannyian így voltunk. Kérem engedjék meg, hogy kihasználjam az alkalmat és kiemeljek néhányat a legfontosabb nemzetközi erőfeszítések közül, amelyek az erőszak megszüntetésére és a polgári lakosság szorult helyzetének enyhítésére irányultak.
Egyiptom szerepe a gázai helyzet magukkal a palesztinokkal történő megoldásában továbbra is döntő fontosságú. Reméljük, hogy erőfeszítéseik hamarosan tartós és fenntartható tűzszünethez, az áruk és a személyek számára a határátkelőhelyek megnyitásához, és valamiféle Palesztinán belüli megállapodáshoz vezetnek. Enélkül nehéz - sőt, hogy ne mondjam lehetetlen - lesz Gáza újjáépítése.
Várjuk a tűzszünetre vonatkozó kedvező bejelentéseket. Tegnapelőtt bíztató megbeszéléseket tartottak, amelyek reméljük, hogy ma és a jövőben is folytatódnak, és amelyek eredményeképpen haladéktalanul ki lehet hirdetni a tűzszünetet. Amint Önök is tudják, Egyiptomban március 2-án fontos konferenciát tartanak az újjáépítésről, amelyen reméljük, hogy a teljes nemzetközi közösség kötelezettséget vállal majd. Az Európai Unió is szerepet vállalt. Azonnal kifejeztük készségünket arra vonatkozóan, hogy ténylegesen hozzá kívánuk járulni a tartós tűzszünethez. Kijelentettük továbbá, hogy készen állunk arra, hogy a 2005-ben általunk aláírt megállapodásnak megfelelően megfigyelőinket ismét Rafah határátkelőhelyre küldjük. Készek vagyunk arra, hogy Rafahban, vagy bármely más határátkelőhelyen, ahol segítségre van igény vagy segítséget kérnek, ott legyünk.
Számos európai ország is kifejezésre juttatta, hogy kész a Gázába irányuló illegális kereskedelem, különösen a fegyvercsempészet megakadályozásában segítséget nyújtani. Az Európai Parlament a válság megoldása érdekében jelentős lépéseket tett, amelyek az Európai Unió válságra való általános reakciójának szerves részét képezik.
Ami az Egyesült Nemzeteket illeti, csak dícsérhetjük az UNRWA-t az általa végzett munkáért és kitartásáért, valamint hangsúlyozzuk, hogy az Európai Unió továbbra is támogatja valamennyi erőfeszítését.
Egyértelmű azonban, hogy egyetlen ország vagy szervezet sem képes egyedül megbirkózni a közel-keleti konfliktusokkal. A nehézségek jellege többoldalú megoldást igényel. A négyesnek döntő szerepet kell játszania az elkövetkezendő hónapokban. Az Egyesült Államok új kormánya velük együttműködésben megerősítette, hogy a négyest a lehető legteljesebb mértékben igénybe kívánja venni.
A gázai szörnyű események arra is ösztönöznek bennünket, hogy méginkább stratégiai és hosszabb távú szempontból tekintsünk Gázára. A Gázai-övezet a palesztin terület szerves részét képezi, amelyet 1967-ben szálltak meg és kétségtelenül a palesztin állam részét fogja képezni. Gázának gazdaságilag és politikailag életképessé kell válnia. Gázának egy politikai megoldás részévé kell válnia.
Közvetlen prioritás továbbra is a tartós és teljes egészében tiszteletben tartott tűzszünet biztosítása, valamint a humanitárius segélyek akadálytalan továbbításának lehetővé tétele. Látnunk kell a határátkelőhelyek megnyitását a humanitárius segélyek, a kereskedelmi áruk és a személyek számára, rendszeres és kiszámítható alapon.
Amint Önök is tudják, a gázai konfliktus diplomáciai értelemben vett kedvezőtlen hatása a tágabb régiót figyelembe véve igen jelentős volt: a Szíria és Izrael közötti közvetett tárgyalásokat felfüggesztették; Mauritánia és Qatar felfüggesztették az Izraellel folytatott kapcsolatokat; az arab békekezdeményezés visszavonása fenyegetett.
Az arab megosztottság, amint az Önök előtt is ismert, tovább mélyült. Arab egység nélkül nagyon nehéz lesz előrehaladást elérni Gázában és a tágabb közel-keleti békefolyamatban. A közel-keleti békéhez egységes arab világra van szükség. A közelgő Arab Liga- csúcstalálkozó döntő fontosságú lesz az arab egység helyreállítása tekintetében, különösen az arab békekezdeményezés nyomán.
Az elkövetkező hónapokban Iránban és Libanonban is választásokat tartanak. Június 12-én az irániak új elnököt választanak. Több ízben megerősítettük Irán iránt érzett mély tiszteletünket, valamint azt az óhajunkat, hogy ezzel az országgal egy egészen másfajta kapcsolatot kívánunk kialakítani. Ez egyértelműen mindenki érdekét szolgálja, de ennek eléréséhez bizalomra van szükségünk, és ezt a bizalmat helyre kell állítani.
Engedjék meg, hogy azzal fejezzem be, hogy 2009 kritikus év lesz a Közel-Kelet számára. Valószínűleg válaszút elé érkeztünk. Választhatunk, hogy ugyanazt a politikát ugyanolyan módon folytatjuk tovább, tudva, hogy ez ugyanarra az eredményre vezet - arra az eredményre amit ma ismerünk, vagy megpróbálhatunk energikusan, határozottan dolgozni, politikáinkat kiigazítani, módosítani az eredmények eléréséhez általunk kijelölt módot.
Egyszerre kell munkálkodnunk a válságkezelésen és a konfliktusfeloldáson - ehhez nem fér kétség. Eljött azonban az idő, hogy döntően a konfliktusfeloldásra kell összpontosítani. Ez az egyetlen módja annak, hogy véget vessünk ennek a végtelen halál- és pusztulássorozatnak.
(Taps)
Elnök
Nagyon köszönöm, Főképviselő úr. Hölgyeim és uraim! Szeretném felhívni a figyelmüket, hogy a következő vasárnaptól az Euro-Mediterrán Parlamenti Közgyűlés elnökeként egy küldöttség élén két és fél napot Gázában, Ramallahban, Sderotban és Jeruzsálemben töltök. Többek között tárgyalásokat folytatunk Peres elnökkel és Olmert miniszterelnökkel Jeruzsálemben, valamint a Palesztin Nemzeti Hatóság elnökével Mahmoud Abbas-szal és Fayyad miniszterelnökkel Ramallahban. Gázában a későbbiekben megtartandó ENSZ-látogatás előkészítésére kerül sor.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök úr! A Közel-Keleten átmenet van folyamatban. Valószínűleg hamarosan új izraeli kormány jön létre. Már hivatalba lépett az Egyesült Államok új kormánya, amely most alakítja ki külpolitikai prioritásait. Valószínűleg hamarosan változás történik a megszállt palesztin területeken is. A változó dinamikák tehát új kötelezettségvállalásra nyújthatnak lehetőséget.
Nem tagadható azoban, hogy a legutóbbi konfliktus óriási emberi szenvedést és pusztulást hozott. Be kell vallanunk, hogy a közel-keleti békefolyamatot különösen törékennyé tette. E Ház ezt pontosan tudja, és ezzel kapcsolatban utalok azokra a megbeszélésekre és vitákra, amelyek itt folytak.
Ez a helyzet egyértelműen nem az, ahol 2009 elején szerettünk volna lenni. De ha egy napon az izraeliek és a palesztinok között békét akarunk, ennek egyetlen módja, hogy mindent meg kell tennünk a tárgyalások újbóli felvétele érdekében. A Gázában bekövetkezett emberi tragédia óriási hatást gyakorolt a régióra. Tegnap éjjel érkeztem vissza egy szíriai és libanoni utazásról, és erről is fogok majd beszélni, de engedjék meg, hogy azt mondjam, hogy világossá kell tennünk valamennyi izraeli vezető előtt, hogy az EU a békefolyamat és a két-állam-megoldás melletti tartós elkötelezettséget vár el.
Meg kell erősítenünk továbbá a palesztinoknak szóló üzenetet is, hogy egy erős, a megszállt palesztin területek egésze feletti tényleges vezetést gyakorló Palesztin Nemzeti Hatóság Ciszjordánia és Gáza újraegyesítése, valamint a békefolyamat továbbvitele szempontjából is elengedhetetlen. Az Európai Unió ezért támogatja Egyiptom, Törökország és mások ennek elérésére irányuló erőfeszítéseit.
A Egyesült Államok új kormányával közös irányról kell megállapodnunk. Erről épp a múlt héten telefonon beszéltem Clinton miniszteraszonnyal. Egyetértett abban, hogy tartós tűzszünetre és a békefolyamathoz való visszatérésre van szükség, amely abszolút döntő fontosságú. Megállapodtunk továbbá abban, hogy a négyesnek ezeket a kérdéseket még a hó vége előtt alaposan meg kell vizsgálnia. Örülök, hogy az amerikai kormány a négyest a béke eléréséhez nagyon fontos intézménynek tekinti.
Végül az Arab Liga országaival szembeni kötelezettségvállalásainkat fokozni kell. A béke tekintetében a konszenzus gyengül, nemcsak Izraelben és a megszállt palesztin területeken belül, hanem az Arab Ligán belül is, ahol aggasztó megosztottság látszik.
Ezért, és amint említettem nemrég tértem vissza Szíriából és Libanonból, ahol Szíriában találkoztam Assad elnökkel, Libanonban Sleiman elnökkel, valamint más kulcsfontosságú partnerekkel. A közelmúltbeli konfliktus hátrányosan érintette a tárgyalásokat nemcsak a palesztin, hanem a szíriai oldalon is. Ezért hosszas eszmecserét folytattunk a békefolyamatról. Ismét megerősítettem, hogy az Európai Unió komolyan támogatja az arab békekezdeményezést, és sürgettem a partnereket, hogy ők is tartsák fenn ezzel kapcsolatos kötelezettségvállalásukat, mert az a regionális béketárgyalásokhoz jelentős keretrendszert biztosít.
Hangsúlyoztam továbbá a Szíria és Libanon által, a diplomáciai kapcsolatok létrehozása érdekében hozott nagy jelentőségű döntést, és e folyamatban valamennyi lépés megtételére szólítottam föl. Mindkét országban megvitattuk azokat a gyakorlati módokat, amelyekkel az Európai Unió támogatni tudná a reformfolyamatot. Libanonban megismételtem, hogy elvileg készek vagyunk egy uniós választási megfigyelő küldöttség felállítására, valamint már határoztam arról, hogy azonnal vizsgáló küldöttséget kell odaküldeni.
Az elmúlt hetekben az Európai Unió politikai és gyakorlati oldalon is nagyon aktív volt. Politikai oldalon az Önöknek tett legutóbbi januári jelentésem óta valamennyien folytattuk intenzív diplomáciai tevékenységünket. A tűzszüneti felhívások előterében voltunk, és a tartós tűzszünet lehetővé tétele érdekében Egyiptommal és másokkal is együttműködtünk.
A Tanács januári következtetése tartalmazta, hogy az EU a tartós tűzszünetre vonatkozó "munkatervet” dolgoz ki. Ez a dokumentum hat cselekvési területet határoz meg, beleértve a humanitárius választ, a Gázába irányuló csempészet megelőzését, a gázai határátkelőhelyek újbóli megnyitását, az újjáépítést, a Palesztinán belüli megbékélést és a békefolyamat újrafelvételét.
Igen kényes munka folyik. A valamennyiünket érintő tevékenység üteméből csak ízelítőként hadd mondjam el: például január 15-én a társelnökök munkavacsoráján vettem részt Párizsban, január 18-án csúcstalálkozókon voltam Sharm el-Sheikh-ben és Jeruzsálemben, január 21-én uniós miniszteri megbeszéléseken vettem részt Izraellel, valamint január 25-én egy Egyiptomból, a Palesztin Nemzeti Hatóságból, Jordániából és Törökországból álló csoporttal. Ezen kívül Louis Michel biztos, aki a humanitárius segélyekért felel, január 24-én és 25-én Gázában tett látogatást.
Rendszeres kapcsolatban állunk a négyes kollégákkal. Háromoldalú fontos megbeszéléseket tartottunk Moszkvában. Az említett telefonbeszélgetést folytattam Hilary Clintonnal; Javier Solana Washingtonban járt, és megállapodtunk abban, hogy szükség van a békefolyamat megújítására. Tovább folytatjuk a felügyeleti munka ütemtervének megvalósítását, támogatást nyújtunk az államépítéshez, olyan érzékeny területeken például, mint a jogállamiság és a határigazgatás.
Az EU közel-keleti cselekvési stratégiája uniós támogatást irányoz elő továbbá egyedi jogállásbeli kérdések vonatkozásában, például Jeruzsálemre, a menekültekre és a biztonsági előírásokra vonatkozóan.
Gyakorlati értelemben az EU a gázai lakosság számára nyújtandó humanitárius segélyt prioritásként határozta meg. A Bizottság úgyszólván egyik napról a másikra már 10 millió eurót mobilizált és további 32 millió euró biztosítására vállalt kötelezettséget az elkövetkezendő időszakra.
Március elején az egyiptomi kormány nemzetközi konferenciát rendez Sharm el-Sheikh-ben a gázai újjáépítés érdekében a palesztin gazdaság támogatására. Mi, mint a Bizottság ezen esemény társtámogatói leszünk. Örülök, hogy február 2-án itt a Parlamentben lehetőségem volt tárgyalni arról a felajánlásról, amelyre a Bizottság a külügyi bizottság és a költségvetési bizottság elnökeivel egy kezdeti szakaszban ígéretet kíván tenni. Még egyszer köszönöm a támogatásukat.
Jelenleg a gondot nemcsak a finanszírozás, hanem különösen a Gázába való bejutás okozza. Nyilvánosan és bizalmas körben is szót emeltünk a gázai határátkelőhelyek elfogadhatatlan lezárása ellen. E Ház is csatlakozni kíván a határátkelőhelyek teljes megnyitására vonatkozó ismételt felhívásomhoz.
(Taps)
Amennyiben a bejutás javul - amint nincs kétségem afelől, hogy erre sor kerül - pénzügyi előrejelzésünk felülvizsgálatára lehet szükség. Ebben az esetben lehetséges, hogy vissza kell jönnöm, hogy ezt megvitathassam Önökkel. Remélem, hogy ismét számíthatok a támogatásukra.
Tisztelt képviselők! Számíthatnak a Bizottság - és az én személyes - kötelezettségvállalásomra is, hogy minden tőlünk telhetőt megteszünk a világ egyik legzaklatottabb részén a béke lehető leggyorsabb megteremtése érdekében. Bizonyára továbbra is igen szorosan együttműködünk majd e Házzal.
(Taps)
Joseph Daul
Elnök úr, Vondra Elnök úr, Solana úr, Ferrero-Waldner Biztos asszony, Hölgyeim és uraim! A gázai helyzet minden nap egyre rosszabb. A lakosság borzasztóan szenved. Mindenből hiány van.
A Gázát sújtó embargó azt jelenti, hogy minden humanitárius segélyszállítmánynak akadálypályán kell keresztülmennie. A humanitárius segélyek, még akkor is, ha leszállításra kerülnek, nem fedezik a területen felmerülő igényeket. A kórházak már képtelenek a megfelelő működésre. Már nem tudják ellátni a lakosságot. Napjainkban Gázában nagyfokú humanitárius katasztrófa megy végbe.
Az Európai Unió már komoly szerepet játszik a régióban. Az általa a palesztinoknak korábban nyújtott és továbbra is biztosított pénzügyi támogatás jelentős. Sokat tett a ma tapasztalható humanitárius katasztrófa megelőzése érdekében. Az akadályok ellenére továbbra is humanitárius segélyeket és támogatást biztosít a Gázai-övezet lakossága számára. Az Európai Unió épp ma nyújtott 41 millió eurós támogatást az Egyesült Nemzetek Ügynökségének a palesztin menekültek számára. Ez nem az a pillanat, amikor csendben kell maradnunk.
Számomra az európai üzenetnek egyértelműnek kell lennie. Nem tolerálhatjuk, hogy a humanitárius segélyeket túszul ejtsék ebben a konfliktusban. Alapvető fontosságú, hogy ez a segély szabadon és korlátozás nélkül mozoghasson, és hogy az ellenőrző pontokat megnyissák.
Ezenkívül figyelmeztetjük a Hamaszt. Az elmúlt hónap eseményei, amelyek során a Hamasz elkobozta és nem szolgáltatta vissza az Egyesült Nemzetek Ügynöksége által a régióban kiosztott humanitárius segélyt, felháborítóak, elfogadhatatlanok és nem ismétlődhetnek meg. Minden érintett szereplőnek siettetnie kell az újjáépítési szakaszt, valamint a területen bekövetkezett károk felmérésével és a Gázai-övezet pénzügyi, gazdasági és társadalmi rehabilitációjára vonatkozó terv elkészítésével aktívan elő kell készítenie azt. Ez a rehabilitáció a régió stabilitásához nélkülözhetetlen. Ez a célja a március 2-i Sharm el-Sheikh-ben tartandó adományozói konferenciának.
Beszéljünk azonban világosan. Egyetlen újjáépítés - egy újabb - sem jöhet mindaddig létre, amíg nem hirdettek tartós tűzszünetet. A tűzszünet és a katonai műveletek beszüntetése Izrael részéről is, a régióban a béke helyreállításának abszolút előfeltétele. Ez a Hamasz részéről is - és ezt a legnagyobb határozottsággal mondom - a Gázából Izraelre irányuló rakétakilövések végleges lezárásával kezdődik.
Minden intézkedést meg kell tenni a Gázát Egyiptommal összekötő alagutakon keresztül történő tiltott fegyver- és lőszerkereskedelem elleni harc érdekében. A palesztin társadalom valamennyi ága közötti párbeszéd helyreállítása és a jelenlegi tárgyalási folyamat újraindítása elengedhetetlen. Egyiptomnak, amelynek a Gázával határos elhelyezkedése miatt különös felelőssége van, aktívan részt kell vennie ebben a tárgyalási folyamatban. Valamennyi jövőbeni diplomáciai erőfezsítésünknek figyelembe kell vennie Egyiptomnak ezt a különleges szerepét.
Csak akkor reménykedhetünk abban, hogy megoldást találunk a konfliktusra, ha nyitva hagyjuk a diplomáciai utat. Minden érintett felet, köztük a négyest, az Arab Ligát és a tagállamok diplomatáit is felszólítom, hogy továbbra is szilárdan és határozottan vegyenek részt a tárgyalásokban.
Martin Schulz
Köszönöm Elnök úr! Hölgyeim és uraim! Vitánk üzenete csak egy lehet: nincs erőszakos megoldás a Közel-Keleten. Nincs katonai megoldás. Nincs megoldás a terrorizmuson keresztül.
Előfordulhat, hogy az egyik fél rövid távon katonai előnyhöz jut, előfordulhat, hogy egy terrorista cselekmény komoly zavart kelt, de a tapasztalat azt mutatja, hogy minden erőszakos cselekmény újabb erőszakot szül, és az erőszakhullám tovább terjed. Ezért alapvető fontosságú a párbeszéd, és ez az, ami a Közel-Keleten rendkívül nehéz, különösen a bizonytalanság és részben az összehangoltság hiánya miatt.
Másrészt az Egyesült Államok oldaláról remény tűnik fel. Barack Obama, Hillary Clinton és csapatuk megegyezés- és párbeszédorientált koncepciót ajánlanak, valami egészen mást, mint a szerencsére leváltott előző kormányzat. Van tehát remény Washingtonban. De mi a helyzet Jeruzsálemmel? Amit Benjamin Netanyahu a választási kampányban mondott, bizonyára veszélyt jelent a békefolyamat szempontjából, miközben Avigor Liebermann bizonyára szintén veszélyezteti a közel-keleti békefolyamatot. Az összehangoltság hiánya kockázatot jelent.
Mi történik Libanonban? Milyen befolyása lesz a Hezbollahnak a jövőben? Milyen mértékig kész konstruktív párbeszédre a libanoni választások előtt és után? Mi a helyzet a nyugat-orientált többséggel? Készen áll arra, hogy egy választási győzelmet követően a Hezbollahot integrálva reagáljon? A Hezbollah kész arra, hogy integrálják? Ez nagymértékben attól függ, hogy ki fog Teheránban kormányozni. Az iráni választások eredményének alapvető jelentősége van. Ez igaz a Hamasz magatartására is.
A kérdés, hogy egy olyan radikális elnökkel van-e dolgunk, aki kétségbe vonja Izrael létezési jogát - amint azt a jelenleg hivatalban lévő elnök teszi - vagy egy olyan kormány lesz, amely kész a párbeszédre és ez a párbeszédre való készség Teherántól Bejrútig és Rafahig terjed, az egész régió stabilizációja tekintetében alapvető fontosságú kérdés. Mi a palesztinok egységes kormányát támogatjuk. A palesztin egység kormánya nélkül a békefolyamat kivitelezhetetlen. Ezért most a Hamasznak kell megmutatnia, hogy kész és képes egy ilyen kormányhoz csatlakozni.
Ennek alapfeltétele azonban, hogy tárgyalni kell a Hamasszal, annak érdekében, hogy azok, akik a palesztin nép köréből tárgyalni akarnak a Hamasszal, támogatást kapjanak, és ne kényszerítse őket védekező állásba egy olyan jeruzsálemi kormány, amely csak a betelepítések továbbvitelének politikáját ismeri. Mellesleg ha igaz, hogy 163 hektárt most ismét felszabadítanak a telepítéshez, ez a stabilitást veszélyeztető elem, és ezt izraeli barátainkkal világosan közölni kell.
A Közel-Keleten minden mindennel összefügg. Nem lehet egyedi elemeket kiragadni és azt képzelni, hogy katonai intézkedésekkel meg lehet egy egyedi problémát oldani. Ezért mindennek az alapja a párbeszédre való készség. Az Arab Liga terve, a szaúd-arábiai béketerv az a kölcsönös erőszakmentességet és Izrael létezéshez való jogának elismerését egyidőben képzeli el. Ez egy ambiciózus és bátor terv, amit meg kell vitatni. Az már magában is előrelépés, hogy az Arab Ligában, az arab táborban vannak olyan emberek, akik készek erre a vitára. Ezt támogatni kell. Nem bombázókkal kell támogatni. Egyébként az Európai Unió munkája sem azáltal támogatható, hogy az, amit felépítünk valamilyen katonai megfontolásból ismét lerombolják. Ezért üzenetünk csak az lehet, hogy a párbeszéd alapfeltétel.
Solana Főképviselő úr! Ön azt mondta, hogy ebben az évben először van körünkben. Lehet, hogy ez egyben a júniusi választás előtti utolsó látogatása is. Mivel a párbeszéd a siker elengedhetetlen felétele, képviselőcsoportom nevében szeretném mondani, hogy Ön úgyszólván a megszemélyesített párbeszéd. Az Ön munkája a tiszteletnél is többet érdemel. Nagyfokú csodálatot érdemel, mindenekelőtt azért, mert Ön folyamatosan a párbeszéd mellett száll síkra. Ezért fogadja őszinte megbecsülésünket.
(Taps)
Elnök
Nagyon köszönöm, Schulz úr. Természetesen reméljük - és ebben mindannyian egyetérthetünk - , hogy Solana úr e Parlament megbízatási ideje alatt még néhányszor megjelenik körünkben.
Graham Watson
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Ismét nehéz szívvel vitázunk arról, hogy Uniónk mit tehet a közel-keleti szenvedés enyhítése érdekében.
A közelmúltbeli gázai konfliktust figyelve minden régi jól ismert szólam alkalmazható: mindkét oldal felelőssége; a Hamasz provokációja; Izrael aránytalan reakciója. Az ismétlődő erőszakkal szemben azonban ezeket az elfáradt mondatokat már olyan sokszor emlegettük, hogy már elvesztették korábbi hatásukat. Ezt nem folytathatjuk így tovább. Természetesen erkölcsi kötelességünk, hogy segítsünk Gáza újjáépítésében. Természetesen van értelme annak, hogy Izraeltől biztosítékokat kérjünk. Elég rossz nézni, hogy repülőteret, iskolákat és csatornahálózatokat robbantanak; de ennél rosszabb ezeket európai pénzből újjáépíteni annak tudatában, hogy azokat valószínűleg ismét lerombolják.
Lehetséges, hihető, hogy Izrael biztosítani tudja számunkra, hogy ez nem történik meg? Mindenesetre az Európai Unió által biztosított újjáépítés és humanitárius segély nem akadályozza meg a jövőbeni konfliktust. Új és pozitív megközelítésre van szükségünk, lehetőleg az Egyesült Államokkal, de ha nem, akkor nélkülük.
A múlt hónapban tapasztalt erőszak és az e havi választás eredménye megváltoztatták a vita feltételeit. A Hamasz politikailag erősebb, katonailag sértetlen, kitart Izrael elismerése ellen és az Izraelben várt koalíció minden eddiginél keményebb és a megosztott palesztin államot látva széles körben ellenálló lesz. Eközben Ciszjordánia és Gáza között a szakadék egyre szélesebb lesz, amely maradandó megosztottsággal fenyeget.
A Tanács és a Bizottság még nem igazán közölték, hogy mi lesz a válaszuk ezekre az eseményekre, és úgy tűnik, hogy a cseh elnökség le akarja venni a témát a napirendről, de nem engedhetjük meg magunknak, hogy tovább várjunk. A jelenlegi helyzetben, amikor sem a Hamasz, sem az izraeliek nem akarnak a másikkal tárgyalni, elérhető feltételeket kell meghatároznunk, amelyek alapján mindkettőjükkel tárgyalni tudunk. Az elszigetelés csak kétségbeeséshez vezet.
Eljött az óvatos, de határozott diplomácia ideje. Milyen fórum keretében? A négyes keretében, Solana úr? Talán, de ismerjük el először, hogy az elmúlt hét év politikai hibái, a meghiúsult reményei és a terjedő szélsőséges irányok a négyes szeme láttára történtek. Küldöttük, Tony Blair, még soha nem is volt Gázában. Ha odamenne, meglátogathatná annak az ipari térségnek a helyszínét, amely az egyik kedvenc projektje, és amelynek a terv szerint munkahelyeket kellene teremtenie, de a múlt hónapban a földdel tették egyenlővé.
(Taps)
A négyesnek új megközelítést kell elfogadnia, és ha partnereink ezen belül nem tudnak lépést tartani, akkor olyan módokat kell felkutatnunk, amellyel ez lehetséges.
Végül csak akkor készülhetünk fel a jövőre, ha nyíltan beismerjük azt, ami a múltban történt. Szabad és korrekt nemzetközi vizsgálatot kell lefolytatni a gázai konfliktus során bekövetkezett állítólagos háborús bűnök ügyében. Az UNRWA és saját parlamenti bizottságunk is háborús bűnök riasztó bizonyítékáról tett jelentést, és az állítások valóban súlyosak. Ha Izraelt téves vád érte, nevét tisztázni kell, de ha elkövette ezeket a bűnöket, szembe kell néznie saját felelősségével. Célunk mindkét oldal számára békés és virágzó jövőt biztosító megállapodás kidolgozása, amelyben az ellenségek ismét partnerek lehetnek. Ugyanakkor napjainkig követett megközelítésünk kudarca kiontott vérrel van a földbe írva. Solana úr! A békéhez vezető új utat kell mutatnunk, és az Európai Uniónak, ha szükséges, ebben át kell vennie a vezető szerepet.
(Taps)
Brian Crowley
az UEN képviselőcsoport nevében. - (GA) Elnök úr, Főképviselő úr és Ferrero-Waldner biztos asszony! Örömmel fogadom a Gázai-övezetnek nyújtott humanitárius segélyről szóló mai megegyezést. Ez az Európai Parlament számára a helyes irányba mutató lépés.
A jelenlegi gázai humanitárius helyzet rossz, és az Európai Uniónak segítenie kell.
az UEN képviselőcsoport nevében. - A különböző eseményekkel kapcsolatos reakciók és viszontreakciók vonatkozásában sok szó elhangzott a béke, a párbeszéd, a megértés, a mértéktartás - ha valaki ezt a szót kívánja használni - tekintetében. Három dolog azonban rögtön szembeötlik, ha a Közel-Keletről beszélünk.
Először, ez nem az egyenlők közötti tárgyalás. Erő van az egyik oldalon, erőtlenség és megosztottság a másik oldalon. Másodszor, nem egyforma a külső befolyás és a külső médialefedettség. Az egyik oldal nagyobb védelmet kap a nemzetközi médiától és az országoktól; a másik olyan méltatlan kifejezésektől szenved, mint a "terrorizmus” vagy a "reakciós”.
Harmadszor, és ez a legfontosabb, minden politikai véleménykülönbség, földrajzi nézeteltérés és történelmi vita ellenére ugyanazok az emberek szenvednek tovább napról napra: nők, gyermekek, ártatlan civilek, emberek, akiknek semmi közük a politikai csoportokhoz, politikai szervezetekhez, vagy félkatonai csoportokhoz, illetve terrorista szervezetekhez. Ők azok a szegény ártatlanok, akik a rakétakilövések, a bombázások és az úgynevezett - mosolygok, ha ezeknek a szavaknak a használatát hallom - "célzott intelligens bombázások” kereszttüzében vannak. Nem létezik "intelligens” vagy "biztonságos” bomba. Ha földet ér, felrobban - embereket öl.
Számos bizonyíték áll rendelkezésünkre annak igazolására, hogy nem csak a Hamasz Izraelre irányuló rakétái öltek meg ártatlan embereket, hanem igen sokszor az izraeli haderők bombái és lövedékei öltek meg ezreket és sebesítettek meg ezreket Gázán és a megszállt területeken belül. Bizonyítékunk van egy ír férfitől, John Kingtől, aki Gázában az UNRWA-nak dolgozik, amely azt igazolja, hogy amikor tájékoztatták az izraeli hatóságokat, hogy bombáik egy üzemanyagot és élelmiszert raktározó, valamint a nap korábbi időszakában az iskolájukat bombatalálat miatt elhagyni kényszerült gyerekek számára menedéket adó ENSZ épületegyüttes közelében értek földet, a bombák közelebb kerültek; és amikor ismét felhívták őket telefonon, a bombák az ENSZ épületegyüttesen belül, az üzemanyagtelepen landoltak.
Lehet, hogy ez hanyagság, téves információ vagy szándékos célpontkijelölés, de így vagy úgy ez egy olyan tett - lehet hogy bizonyos emberek véleménye szerint nem egészen háborús bűn -, amely a béke, az emberiség és a szabadság intézményei elleni támadás. Háború idején vannak kötelezettségi szabályok, vannak bizonyos dolgok, amelyeket nem lehet megtenni.
Természetesen segítséget és támogatást kell nyújtanunk a palesztin népnek területeik újjáépítéséhez. Természetesen biztosítanunk kell a tárgyalások létrejöttét és azt, hogy létrejöjjön a béke, és ehhez ragaszkodnunk is kell, de ez merész lépéseket kíván tőlünk Európán belül is. Martin Schulz-hoz hasonlóan én is gratulálok Javier Solanának ahhoz, hogy végigmegy azon a hosszú magányos úton, amelyen olyanokhoz szól, akikhez senki sem, megnyitja a párbeszéd kapuit, hiszen végül is csak az ellenségek közötti párbeszéden keresztül jöhet létre a béke, és csak a békén keresztül építhetők fel a szilárd két-állam-megoldás alapjai, amely békét, egyenlőséget, biztonságot és igazságosságot biztosít a Közel-Keleten belül.
Jill Evans
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Tagja voltam annak a parlamenti küldöttségnek, amely a múlt héten a bekövetkezett pusztítás megtekintése miatt Gázában járt. A mai parlamenti állásfoglalás középpontjában a humanitárius intézkedés áll, amelyre óriási szükség van.
Ez egy valódi humanitárius válság, és hogyan oldhatjuk meg ezt a leggyorsabban? A gázai emberek kilencven százalékát ENSZ-segélyek tartják el. Ez nem kapcsolódik semmilyen tárgyaláshoz sem. Biztosítanunk kell, hogy ezek a segélyek célba érjenek, ennek kulcsa pedig az ostrom beszüntetése és a határátkelőhelyek megnyitása. Hogyan tudja egy 1,5 millós, sűrűn lakott térség, amelyet 22 napon át bombáztak, és amelynek területén több mint 1 000 embert megöltek, egyáltalán csak elkezdeni a talpra állást, ha a humanitárius cikkek közül mindössze 15 kategóriát engednek belépni: élelmiszert, bizonyos gyógyszereket és matracokat? Otthonokat és irodákat nem lehet újjáépíteni cement és üveg nélkül, amelyek tiltólistán vannak. Az iskolákban nem lehet a gyerekeket papír nélkül tanítani, mert a papír is tilalom alatt áll. Nem lehet élelmezni az embereket, mert nem engednek be elegendő mennyiségű élelmiszert. Nem arról van szó, hogy hiányzik a segítség, hanem arról, hogy nem engedik belépni. Nyomást kell gyakorolnunk az izraeli kormányra annak érdekében, hogy vessen véget a blokádnak, és nyissa meg a határátkelőhelyeket.
A Gázában bekövetkezett károk felmérésének fel kell hívnia a figyelmet arra, hogy az infrastruktúra és a gazdaság szándékos lerombolása volt a cél. Szándékosan megtámadott iskolákat, gyárakat, otthonokat és kórházakat láttunk. Ismétlem, tanúi voltunk annak, hogy Izael az Európai Unió által finanszírozott projekteket rombolt le, és ahelyett, hogy ezzel kapcsolatban cselekednénk, arról beszélünk, hogy átalakítjuk a kereskedelmi kapcsolatokat, ha a jelenlegi megállapodások szerinti, az emberi jogokra vonatkozó feltételeket megsértik.
Javier Solana arról beszélt, hogyha ugyanazt a politikát foytatjuk, az ugyanoda vezet bennünket. Egyetértek. 2006-ban az Európai Unió visszautasította a Hamasz tagjait is magában foglaló palesztin egységkormány elismerését, és készek vagyunk elismerni egy új izraeli kormányt, amely olyan tagokat is magában foglalhat, akik elutasítják a két-állam-megoldást, akik nem támogatnak egy palesztin államot.
Most alapvető fontosságú, hogy az Uniónak fel kell készülnie az elkövetkezendő hetekben a kairói tárgyalások során kialakuló konszenzusos ideiglenes palesztin kormánnyal való együttműködésre, és azt el kell ismernie, valamint szándékainkról egyértelmű jelzéseket kell adnunk a nemzetközi közösség felé. Támogatnunk kell a palesztin megbékélési folyamatot, amely egy hosszú távú megoldás elérésének része, és amely annak biztosítását jelenti, hogy nem ismételjük meg a múlt hibáit.
(Taps)
Francis Wurtz
Elnök úr, Solano úr, biztos asszony! Amikor közel egy hónapja hallgattam, ahogy a gázai gyerekek házaik romjai között arról meséltek, hogy mennyire féltek, amikor hullottak a bombák, vagy amikor szüleik arról beszéltek, hogy milyen volt annak a 22 nappalnak és éjszakának a pokla, amely örökre meghatározza egész életüket és a következő generációk emlékezetét, nem voltam büszke Európára.
Tagállamaink egyes vezetőire gondoltam, azokra, akiknek a történelem előtt kell felelniük a politikai bátorság hiánya, az elmulasztott lehetőségek, az előrelátás hiánya miatt. Feltettem magamban a kérdést: az izraeli vezetők milyen végletekig mehetnek el a palesztinokkal szembeni embertelenségükben, valamint a jog és a legalapvetőbb értékek megvetésében ahhoz, hogy a fő európai politikai vezetők fel merjék emelni az ujjukat és végül azt mondják: "Ami sok, az sok”??
Azok, akik Izrael barátjának nevezik magukat az Izrael jelenlegi vezető osztálya felé tanúsított büntetlenség és határtalan engedékenység igazolása érdekében, gondolkodjanak el a nagy izraeli író, David Grossman szavain, akitől idézni szeretnék: "Most, amikor a nemzet nacionalista túlzások hullámával sodródik, nem árt emlékeztetni arra, hogy végül is a legutóbbi katonai művelet Gázában csak egy tűzben, erőszakban és gyűlöletben égő út újabb állomása. Egy olyan út, amely néha győzelmet hoz, máskor vereséget, de amely elkerülhetetlenül az összeomlásba vezet bennünket”.
Vagy tegyék fel maguknak a kérdést, amint azt Shlomo Sand, a híres izraeli történész is tette, akit szintén idézek: "Pusztítást vetettünk. Bebizonyítottuk, hogy nincsenek erkölcsi gátlásaink. Erősítettük a béketábort a palesztinok között?” Így folytatja: "Izrael a palesztinokat a reménytelenségbe taszítja.”
Yasser Arafat és a Palesztin Nemzeti Hatóság 20 éven keresztül elismerte Izrael államot, anélkül, hogy bármit kapott volna cserébe. Izrael visszautasította az Arab Liga 2002-ben tett ajánlatát, Hölgyeim és uraim. Mindenki az Arab Ligáról és az Arab Liga béketervéről beszél. Ez már hét éve létezik. Mit tett azért Európa, hogy kihasználja ezt a lehetőséget?
Visszatérek tehát Shlomo Sandhoz: "Izrael 2002-ben visszautasította az Arab Liga ajánlatát, amely Izrael teljes elismerésére irányult, az 1967 előtti határokon belül.” Az izraeli történész tehát a következő következtetést vonja le: "Izrael csak akkor köt békét, ha politikájára nyomást gyakorolnak”.
Ez felvet egy kérdést Solano úr, mivel Ön semmit nem mondott a nemzetközi jogi vonatkozásról. Milyen Izraelre nehezedő nyomás gyakorlására kész az Unió Gáza és Ciszjordánia tekintetében, beleértve Jeruzsálemet annak érdekében, hogy emlékeztesse jelenlegi és jövőbeni vezetőit, hogy a nemzetközi közösséghez való tartozásnak általánosságban és különösen az Európai Unióval való kiváltságos partnerségnek ára van, hogy nincs helye katonai megszállásnak, nincs helyük háborús bűnöknek, sem olyan politikáknak, amelyek minden nap közelebb visznek az Európa és az arab-muzulmán világ közötti különváláshoz?
Európaiként nem szeretném a közel-keleti politikai változás tekintetében a reményt kizárólag a Fehér Ház lakójára bízni. Továbbra is hinni szeretnék abban, hogy Európa fordulatot ér el.
(Taps)
Kathy Sinnott
(IND/DEM). - Elnök úr! Ma egy humanitárius segélyre vonatkozó állásfoglalásról vitázunk. Mielőtt kifejteném álláspontomat, szeretném hangsúlyozni, hogy nem az IND/DEM Képviselőcsoport nevében beszélek, mivel annak e témában nincs kialakult álláspontja. Az Európai Parlament képviselőjeként a magam és enyéim nevében beszélek.
A gázai lakosság nagy többsége pusztán életbenmaradásához humanitárius segélyekre van ráutalva - élelmiszer, víz, szállás, ruházat és különösen gyógyszer. Olyan lakosságról van szó, amelyet nagyon régóta ostrom sújt. 18 hónapra valamennyi határátkelőhelyet lezártak, és most a gázai embereket ért legutóbbi szörnyű agresszió után a lakosság még inkább elkeseredett. Mivel az ostromot nem szüntették be, és a határátkelőhelyek még mindig zárva vannak, nagyon nehéz az emberekhez a legalapvetőbb dolgokat eljuttatni.
Az állásfoglalás E. preambulumbekezdésében olvasom, hogy mi európaiak a humanitárius segélyek tekintetében tett erőfeszítéséeinkért kedvesen hátba veregetjük magunkat. Ön, biztos asszony, az Önök által tett politikai erőfeszítésekről beszélt, de megérdemeljük ezt a dicséretet? Az Izrael és az EU közötti kereskedelmi forgalom értéke évi 27 milliárd euró. Ha igazán fel akartunk lépni Gáza ügyében, gazdasági szankciók alkalmazásával kihasználtuk volna azt a hatalmat, amelyet ez a kereskedelem biztosít számunkra. Az, hogy ezt nem tettük meg, még a januári bombázások csúcspontja idején sem, azt jelzi, hogy a zavartalan kereskedelem fenntartását választottuk, amely mellett a humanitárius segélynyújtásunk valószínűleg arra szolgál, hogy megnyugtassa a lelkiismeretünket. Nemcsak hogy nem vagyunk hajlandók kockáztatni egy jó üzleti piac megzavarását a Gázában történt igazságtalanság lezárásának kedvéért, de ez ideig arra sem voltunk hajlandók, hogy felbontsuk vagy csak felfüggesszük az EU és Izrael közötti megállapodást.
Nagyon szeretem a zsidó embereket. Az egyetemen számos kurzuson hallgattam egy rabbi előadásában történelmüket és irodalmukat. A barátság azonban nem jelent vakságot, hanem az őszinteségre való készséget. Tulajdonképpen az Izrael főbb városaiban megtartott demonstrációkon való részvétellel számos izraeli polgár nyilvánosan felemeli a szavát a kormány fellépése ellen.
Visszatérve a humanitárius segély sürgős jellegéhez: a fizikai infrastruktúra újjáépítése fontos, de érthető, ha az ügynökségek esetleg vonakodnak az újjáépítéstől, ha úgy tűnik, mintha egy még fenyegetőbb kormányzati rendszer venné át a hatalmat Izraelben. A humán infrastruktúra újjáépítése azonban nem várhat. Be kell juttatnunk a szállítmányokat. Külön ki szeretném emelni, hogy a januárban használt különösen ártalmas haditechnika miatt számos ember veszítette el végtagját és szerzett szörnyű égési sérüléseket. Magam is tudom, hogy mit jelent az, ha egy egészséges gyermek fogyatékossá válik.
Támogatást - gyógyszert és oktatást - kell biztosítanunk annak a több ezer embernek, különösen gyermekeknek, akik Újév óta egy életre fogyatékosok lettek. Míg segítünk nekik, le kell jegyeznünk a történeteiket annak érdekében, hogy elkezdhessük a célzott támadásokra és a lehetséges háborús bűnökre vonatkozó bizonyítékok összegyűjtését.
Jean-Marie Le Pen
(FR) Elnök úr! Hölgyeim és uraim! Bizonyára nem Európa, és még kevésbé a külpolitikai főképviselő, Javier Solana, a NATO korábbi főtikára az, aki betöltheti Izrael és Palesztina között a mediátor szerepet. Sokkal inkább a Gázai-övezet újjáépítésének finanszírozására hívják fel őket, amint azt ma Koszovó, Libanon és Afganisztán esetében teszik.
Az Egyesült Államok és Izrael bombázásokat hajt végre, miközben Európa finanszírozza az újjáépítést. Ilyen a szövetségesek közötti feladatmegosztás. Miközben azoknak kellene fizetni, akik a károkat okozzák. Egyiptom áll a béketárgyalások középpontjában, amelyek a Hamasszal egy meghosszabbított tűzszünetről szólnak. A kihívás azonban hatalmas, mivel az új izraeli kormány egy harmadik személy, Avigdor Liebermann, szélsőjobboldali vezető által gyakorolt nyomás alatt, akit ott demokratikusan elfogadnak, feladatát ebben a tárgyalásban sajátosan összetettnek láthatja. Valójában Benjamin Netanyahu, akit mint jövőbeni miniszterelnököt mutatnak be, mindig is ellenezte a Hamasszal való fegyverszünetet.
További nehézséget jelent, hogy Mahmoud Abbas Palesztin Nemzeti Hatósága Ciszjordániában egyfajta nemzetközi védnökséggé vált, amelynek legitimitása erősen csökkent a lakosság körében.
Az utolsó figyelembeveendő elem, hogy az izraeli telepek kiterjesztése, amely 1967 óta folyamatos, a palesztin állam Ciszjordániában való létrehozását különösen kényessé teszi. Ma a labda az izraeli oldalon van, de a két tábor héjái elfogadják majd Isten békéjét, amit a két oldal követel, anélkül, hogy forrásokat biztosítanának maguknak?
Engedjék meg, hogy egy gondolatot fűzzek Franciaországnak a NATO integrált katonai szervezetébe való visszatéréséhez, amely majd a Vatanen-jelentés keretében kerül megvitatásra. Ez a visszatérés komoly kötelezettségeket ró majd Franciaországra. Valójában újra csatlakozunk a NATO-hoz, bár a hidegháború már 1990-ben véget ért. Úgy tűnik, hogy Nicolas Sarkozy elfeledkezett arról, hogy leomlott a berlini fal és Oroszország visszatért a szabad nemzetek soraiba. Erősíteni kell a blokkokban való gondolkodást a multipolaritás időszakában és olyan időben, amikor növekszik a feltörekvő országok hatalma, katonai szinten is?
Ezenkívül az integrált rendszerben való tagság Franciaországra azt a kötelezettséget is rója, hogy meg kell erősítenie afganisztáni kontingensét, miközben már 3 300 fővel van jelen a területen. Milyen pénzeszközöket használ majd ennek a műveletnek a finanszírozására, ha védelmi költségvetése körülbelül a GDP 2%-a alá esik, és több mint 30 hadosztályt meg fognak szüntetni?
Paradox módon a NATO-ba való visszatéréshez növelni fogjuk pénzügyi részvételünket, ugyanakkor csökkentjük katonai jelenlétünket Afrikában. Az európai védelem, amely annyira kedves Sarkozy elnöknek, így az Atlanti Szövetség alappillére lesz. Csak el kell olvasniuk a Lisszaboni Szerződést és kiegészítő jegyzőkönyveit, hogy erről Önök is meggyőződjenek.
Legyen szó a külpolitika vagy a közös biztonság területéről, az európai út zsákutca, amely az Egyesült Államokhoz és szövetségeseihez való igazodáshoz vezet. Ezt a félrehúzódási logikát utasítjuk vissza a nemzeti szuverenitás és függetlenség nevében, amely különösen független nukleáris elrettentő erőnkön alapul.
Elnök
A többi tag is kissé túllépte az időt, és mindenkinek ugyanazokat a jogokat kell biztosítanunk.
Javier Solana
a közös kül- és biztonságpolitika főképviselője. - (ES) Elnök úr! A rendelkezésemre álló rövid idő alatt nem tudok mindenkinek válaszolni, aki e vita során felszólalt. Engedjék meg, hogy a legőszintébben megköszönjem, amit személyesen rólam és arról mondtak, amit teszek. Csak azt szeretném mondani, biztosak lehetnek abban, hogy továbbra is hasonló határozottsággal - sőt, ha lehet még határozottabban - fogok dolgozni, mert a helyzet napról napra nehezebb.
Úgy gondolom, hogy öt olyan kérdés van, amelyben konszenzus jöhet létre az előttem szólók között.
Először, a humanitárius kérdések: nem lehet kétséges, hogy a legsürgetőbb és a legfontosabb kérdés a humanitárius kérdés. Az elmúlt napokban és hetekben tapasztalt erőszak jól láthatóan megmutatta, hogy milyen nagy szükség van a lakosság, különösen a gázai lakosok szenvedéseinek enyhítésére. Ezért minden tőlünk telhetőt megteszünk a gázai mindennapok szörnyű viszontagságainak enyhítésére. Így tesz a Bizottság - minden tétovázás nélkül - a Tanács tagállamai, és a nemzetközi közösség egésze is.
Másodszor, a Gáza és Izrael, valamint a Gáza és Egyiptom közötti határátkelőhelyek megnyitására ehhez elengedhetetlenül szükség van. Ezenkívül a nyitásnak gyorsan, késlekedés nélkül meg kell történnie. Részünkről mindenhová eljuttatjuk a segélyeket, ahol ezekre szükség van, és különösen Rafah esetében készen állunk a segélyek kiosztására, amint erre lehetőség nyílik. Az Európai Unió megfigyelői már a helyszínen vannak, tehát amint Rafahnál megnyílik a határ, készek vagyunk a szétosztásra.
Harmadszor - és ez egy nagyon fontos kérdés - , a palesztin egység kérdése. Tisztelt képviselők! Úgy gondolom világos, hogy jelenleg nem érhető el megoldás a palesztinok közötti megbékélés elindulása nélkül. Ezért, amint azt az Általános Ügyek Tanácsának legutóbbi állásfoglalása is megállapítja, az Európai Unió támogatja és a jövőben is támogatni fogja azokat az Abbas elnök vagy Mubarak elnök által hozott intézkedéseket, amelyek a palesztinok közötti megbékélés felé való haladást célozzák.
Több hozzászóló említette a ránk háruló kötelezettségeket, attól függően, hogy létrejön-e egy új palesztin konszenzusos kormány. Én úgy érzem, tisztelt parlamenti tagok, - és ez az én személyes véleményem - hogy létezik egy palesztin konszenzusos kormány, egy kormány, amelynek célja a két-állam, egy kormány, amelynek célja, hogy ezt a két államot békés úton hozza létre, egy kormány, amelynek van programja a gázai újjáépítésre és egy kormány, amely 2009-ben megpróbál elindítani egy választási folyamatot. Úgy gondolom, hogy egy ilyen kormányt az Európai Uniónak támogatnia kell.
Negyedszer, Izrael kérdése: a választásokat követően két fontos kérdés merül fel. Először is, az a kormány, amely a választások szerint, vagy a választások alapján kialakuló többség szerint létrejön, véleményünk szerint köteles folytatni a békefolyamatot. Ezért bármilyen kormány is jön létre a választások alapján, továbbra is azon dolgozunk, és minden megteszünk azért, hogy biztosítsuk, hogy létrejöjjön a kormány, valamint munkálkodjon a békefolyamat továbbfolytatásán és ahhoz járuljon hozzá, és tegyen meg minden tőle telhetőt ennek a folyamatnak lehetőleg még 2009-ben történő lezárása érdekében.
Ötödször, véleményünk szerint a telepek kérdése alapvető fontosságú. Úgy gondolom, hogy az izraeli kormány által közzétett, a telepek 2008-as helyzetére vonatkozó legújabb adatok miatt mindannyian felelősnek kell éreznünk magunkat.
Szeretném közölni Önökkel, hogy 2001-ben az akkori Mitchell szenátorral együtt dolgoztam az emlékezetes jelentésen, amely az Ő nevét viseli. Egyike voltam annak a négy embernek, akik azon a programon dolgoztak. Szeretném, tisztelt parlamenti tagok, ha lennének szívesek ismételten elolvasni a 2001-ben közzétett jelentést, amelyben sajnos olyan állítások találhatók, amelyek ma is igazak; például a telepek ügyében. Ha az Európai Unióban képtelenek vagyunk arra, hogy megpróbáljuk megváltoztatni a telepek létrehozásának módját, kevés az esélye annak, hogy bármely békekezdeményezés hiteles lesz. Ezért ezt a kérdést komolyan kell venni. Komolyan kell tárgyalunk izraeli barátainkkal annak biztosítása érdekében, hogy a telepek kérdését gyökeresen más módon kezeljék.
Végül elnök úr! Tisztelt képviselők! Az Arab Liga. Az arab országok közötti egység létfontosságú. Elengedhetetlen, hogy az Arab Liga valamennyi országával együttműködjünk annak érdekében, hogy az Arab Liga által aláírt békekezdeményezés hatályban maradjon. Döntő fontosságú, hogy a békefolyamat a palesztinok és az izraeliek, valamint az arabok és Izrael közötti megbékéléssel érjen véget. Ezért teljes mértékben támogatjuk mindazokat, akik azon dolgoznak, hogy a békekezdeményezés valósággá váljon.
Az Arab Ligán belül éles megosztottságot tapasztalunk. Mindent meg kell tennünk, ami diplomáciailag lehetséges ezeknek az ellentéteknek az elmélyülése ellen, és ösztönöznünk kell a nagy arab családon belül az összhang és az együttműködés folyamatának újraépítését.
Elnök úr! Tisztelt képviselők! Amint említettem, 2009 rendkívül fontos év lesz. Továbbra is kezelnünk kell a válságot, humanitárius segélyeket kell biztosítanunk, minden tőlünk telhetőt meg kell tennünk a területen a tűzszünet biztosítása érdekében és minden tőlünk telhetőt meg kell tennünk annak biztosítására, hogy létrejöjjenek a tárgyalások Izrael és Gáza, valamint Egyiptom és Gáza között. Ugyanakkor, tisztelt képviselők, ha nem változtatjuk át a válságkezelői gondolkodásmódot egy mélyen gyökerező konfliktusmegoldó logikává, ugyanabban a helyzetben leszünk, mint amelyhez sajnos 2009 elején visszatértünk.
Elnök úr! Remélem, hogy végül, ha mindannyian együtt dolgozunk, 2009 egy olyan év lesz, amikor ténylegesen megoldjuk ezt a hatalmas konfliktust, amely sajnos már túl hosszú ideje nehezedik ránk.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Csak ismételten szeretném kiemelni, hogy a múlt évben világosan kijelentettük, hogy erőfeszítéseink nem végződhetnek kudarccal. Mindannyian bizakodva tekintettünk az annapoliszi folyamatra és reménykedtünk a békefolyamatban. Sajnos a Gáza ellen irányuló katonai támadás a Gázából Izrael ellen irányuló rakétakilövések után megváltoztatták a helyzetet. Ma mindannyian tisztában vagyunk vele, hogy egy sor elemre feltétlenül szükség van a béke-megállapodásokhoz való visszatéréshez. Egy dolog azonban mindenképpen bizonyos: a katonai megoldás nem megoldás. Ebben mindannyiukkal egyetértek. Ezért bármibe is kerül, mindnyájunknak a béke megteremtésén kell dolgozni.
Számos szereplőről van szó: az Európai Unióban, a nemzetközi közösségben - legyen az az Amerikai Egyesült Államok, az ENSZ vagy Oroszország - de számos arab barát és kolléga is ott van. Csak remélni tudom, hogyha az új izraeli kormány hivatalba lép, ezek a szereplők találkozni fognak egymással a béke érdekében. Okfejtésünk egyértelmű, de vajon az érzelmek vezetnek-e bennünket majd a helyes útra, meglátjuk. Biztosíthatom Önöket, hogy ezért fogunk dolgozni.
(Taps)
Elnök
A vita lezárásához az eljárási szabályzat 103. cikkének (2) bekezdése alapján állásfoglalásra irányuló indítványtnyújtottak be.
A vitát lezárom.
A szavazásra ma kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Bairbre de Brún  
A gázai humanitárius helyzet elfogadhatatlan. A lakosság 88 százalékának élelmiszersegélyre van szüksége, a kórházakban hiányoznak az alapvető egészségügyi felszerelések és többezer tonna segély nem vihető be Gázába, mert nem engednek be elég teherautót.
Az embereket az egész világon megdöbbentette, hogy milyen csekély volt a nemzetközi reakció, amikor több mint 1 000 palesztint - köztük több mint 300 gyermeket - öltek meg a Gáza ellen irányuló legutóbbi izraeli támadásban.
Egy aktív, hosszú távú európai és az új amerikai kormány által folytatott stratégiának magában kell foglalnia a palesztinok fenntartható, az 1967 előtti határokon nyugvó államhoz való jogát. Meg kell állítania a telepítéseket a megszállt területeken és le kell rombolnia az apartheid falat.
Izrael és egy szabad palesztin állam biztonságát el kell érni, de véget kell vetni annak a helyzetnek, amelyben Izrael a biztonságot ürügyként arra használja, hogy ártatlan palesztinok életét oltsa ki. Valódi tárgyalási folyamatnak kell elindulnia.
Az EU-nak fel kell mondania az Európai Unió és az Izrael közötti társulási megállapodást, mindaddig, amíg Izrael nem tartja be a nemzetközi jogot és a humanitárius jogot.
Pedro Guerreiro  
Mi legyen (vagy ne legyen) az "Európai Unió szerepe a Közel-Keleten”? Milyen elvekhez kell igazodnia?
Követelnie kell, hogy a Gázai-övezetben vessenek véget az agressziónak és a palesztin nép embertelen blokádjának, valamint biztosítania kell, hogy a lakosság sürgősen humanitárius segélyben részesüljön.
El kell ítélnie az Izrael által a palesztin néppel szemben elkövetett kegyetlen aggressziót, bűncselekményeket, a legalapvetőbb emberi jogok megsértését és az államterrorizmust, ami semmivel sem igazolható.
Világosan fel kell fednie a tényt, hogy Palesztinában gyarmatosítók és gyarmatosítottak, agresszorok és áldozatok, elnyomók és elnyomottak, kizsákmányolók és kizsákmányoltak vannak.
Fel kell függesztenie a társulási megállapodást és az izraellel folytatott kétoldalú kapcsolatok megerősítését, például a Külkapcsolatok Tanácsa által december 8-án és 9-én javasoltakat.
Követelnie kell, hogy Izrael tartsa be a nemzetközi jogot és az ENSZ-állásfoglalásokat. Követelnie kell továbbá, hogy vessenek véget a megszállásnak, a telepítéseknek, a biztonsági fal építésének, a merényleteknek, a fogvatartásoknak és a palesztinokat sújtó számtalan megaláztatásnak.
Követelnie kell és küzdenie kell azért, hogy tartsák tiszteletben a palesztin nép elidegeníthetetlen jogát egy független és szuverén államhoz, amelynek határai az 1967-es határok és fővárosa Kelet-Jeruzsálem.
Összefoglalva, nem lehet tovább bűnrészes az izraeli gyarmatosítás büntetlenségében.
Alexandru Nazare  
A legutóbbi izraeli választások és az Egyesült Államok új kormánya esélyt ad a közel-keleti békefolyamat újrakezdéséhez. Úgy gondolom, hogy az EU-nak egyértelmű üzenetet kell küldenie az új Tel Avivi kormánynak, amelyben támogatásáról biztosítja, ugyanakkor világosan közölnie kell, hogy mit vár el izraeli partnereitől azon intézkedések tekintetében, amelyek megkönnyítik a tartós békét és kiterjednek a telepítések beszüntetésére Ciszjordániában. Fel kell ajánlania a két-állam-megoldás hathatós támogatását, valamint segítenie kell a túlzott katonai beavatkozás és az azzal járó humanitárius következmények elkerülését.
Az EU Közel-Kelettel kapcsolatos magatartásának több szigorú elven kell alapulnia. Az első elv az Egyesült Államokkal való szoros együttműködés, amely nélkül nem érhetünk el hosszú távú megoldást a régióban. A második, hogy magatartásunknak arra kell irányulnia, hogy amennyire lehetséges, mindkét oldal kerülje az erőszakot, el kell ítélnie a palesztin szélsőségességet és az Izrael által alkalmazott túlzott intézkedéseket, valamint támogatnia kell mindkét oldalon azokat a mértéktartó kormányzati megoldásokat, amelyek alkalmasak a békefolyamat megkönnyítésére.
Szeretném kifejezésre juttatni, hogy támogatom a mai napon szavazásra kerülő európai parlamenti állásfoglalást, amely megerősíti az EU elkötelezettségét a gázai újjáépítési folyamat mellett, és megteremti a nemzetközi adományozói konferencia idején a márciusi kairói tárgyalások alapját.
Daciana Octavia Sârbu  
A demokrácia, a béke és az emberi jogok tiszteletben tartása az Európai Unió alapvető értékei, amelynek feladata és kötelessége azok megvédése és előmozdítása az EU-n belül és más államokkal való kapcsolataival összefüggésben is.
A gázai lakosságot érintő helyzet tragikus és sürgősen megoldásra vár. A régióban bekövetkező, az emberi jogok és a szabadságok felháborító megsértése aggodalomra ad okot az Európai Unióban az Izraellel folytatott kapcsolatok, valamint a közel-keleti biztonság és stabilitás tekintetében is.
Az Európai Uniónak sürgős intézkedéseket kell elfogadnia a gázai régió lakosságának nyújtandó humanitárius segítség biztosításáról, miközben fontolóra kell vennie a térségben a béke, a biztonság és a stabilitás megteremtését biztosító közép és hosszú távú intézkedéseket.
Ennek szem előtt tartásával az EU-nak diplomáciai lépéseket kell tennie a régióban a konfliktusok megoldása, valamint a dialógus és a megbékélés előmozdítása érdekében. Ugyanakkor habozás nélkül kemény szankciókat kell alkalmaznia az antidemokratikus lépések, illetve az emberi jogok és szabadságok megsértése ellen.
Czesław Adam Siekierski
Egy EU-Közel-Kelet megállapodás létrejöttének eléréséhez a Gázai-övezetben a stabilitás helyreállítására tett erőfeszítésnek, valamint a békeprogram létrehozásában való segítségnyújtásnak egyelőre továbbra is prioritásnak kell lennie.
Az Európai Uniónak minden tőle telhetőt meg kell továbbá tennie annak a vitának a lezárása érdekében, amelyben ártatlan polgárok vesztik életüket. Ezenkívül törekednie kell az emberek megsegítésére, biztosítva számukra a létfenntartáshoz szükséges alapvető eszközöket. A Gázai-övezet lakossága számára napi élelmiszerszükségletük mindössze 60%-a áll rendelkezésre, amely azt jelenti, hogy esetükben fokozottabb a megbetegedés kockázata és még inkább ki vannak téve a nehéz körülményeknek. Az ivóvízhiány éppoly fenyegető mint az élelmiszerhiány. Úgy gondolom, említenem sem kell az egészségügyi ellátás hiányát, vagy az iskolák és a közintézmények lerombolását, amely jelentősen hátráltatja a rend helyreállítását és a rendes mindennapokhoz való visszatérést.
Nem szabad elfelejtenünk, csak akkor leszünk képesek a Közel-Kelet gazdasági fejlődésére és a régióval való szoros kereskedelmi együttműködésre koncentrálni, ha a mindennapi élet számos alapvető problémája megoldott. Az Európai Uniónak megvan az esélye arra, hogy segítse az arab világot és a Közel-Kelet valamennyi országát abban, hogy olyan régióvá váljanak, ahol jólét uralkodik, amely ugyanakkor megteremti a Közel-Kelet és az EU közötti szorosabb együttműködésének keretét.
