Timp afectat întrebărilor adresate Preşedintelui Comisiei
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi îl reprezintă timpul afectat întrebărilor adresate preşedintelui Comisiei. Este procedura obişnuită, şi anume, timpul afectat întrebărilor şi răspunsurilor este de un minut. Dacă există o întrebare suplimentară, sunt permise treizeci de secunde, durata alocată răspunsului fiind tot de treizeci de secunde. Primele întrebări adresate preşedintelui Comisiei le aparţin liderilor sau reprezentanţilor grupurilor politice.
Corien Wortmann-Kool
Dle Preşedinte, dle preşedinte Barroso, aş dori să vă adresez în plen o întrebare privind Fondul european de urgenţă, subliniind în acelaşi timp faptul că v-aţi implicat în dezbaterea privind Fondul european de urgenţă deoarece aceasta privea un fond european de urgenţă. Întrebarea mea este: ce părere aveţi despre extinderea acelui fond? Aţi vorbit, într-adevăr, deja despre această problemă, abordând însă în esenţă doar modul în care fondul trebuie să-şi asigure finanţarea şi pentru ce perioadă de timp. În prezent, situaţia pe piaţa obligaţiunilor guvernamentale este destul de liniştită, dar se poate schimba în orice moment. Aşadar, întrebarea mea este următoarea: care este opinia dvs. cu privire la extinderea Fondului de urgenţă?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Dle Preşedinte, în primul rând, aş dori să-i mulţumesc dnei Wortmann-Kool.
De fapt, nu este doar poziţia mea, ci poziţia unanimă a Comisiei. În acest document referitor la analiza anuală a creşterii, se afirmă că Comisia consideră că trebuie consolidată capacitatea financiară efectivă a Fondului european de stabilitate financiară (FESF) şi extins domeniul de aplicare al activităţii sale. Din punctul nostru de vedere, este vorba doar de o parte dintr-un răspuns cuprinzător şi nicidecum de răspunsul complet. Documentul în chestiune conţine o singură referire la FESF. De asemenea, este vorba despre reforma structurală, consolidarea fiscală şi măsurile de stimulare a creşterii.
Dar, de fapt, pentru stabilitatea zonei euro este important să creştem capacitatea de împrumut deoarece, după cum ştiţi, în prezent FESF este dotat cu 440 de miliarde de euro. Nu cer acum ca plafonul să fie majorat, dar ştim că FESF nu poate, de facto, să împrumute 440 de miliarde de euro la nevoie, din cauza necesităţii de a asigura ratingul de AAA pentru FESF. Astfel că minimul pe care putem şi trebuie să-l facem este să creştem capacitatea fondului. Cred că este o propunere foarte constructivă, care ar fi bine să fie adoptată fără întârziere.
Corien Wortmann-Kool
Dle Preşedinte, am o întrebare suplimentară: spuneţi "fără întârziere”. Ce înseamnă asta mai exact? Din punctul meu de vedere, asigurarea stabilităţii pe pieţele financiare în lunile următoare reprezintă o chestiune urgentă. Fermitatea este indispensabilă aici. În prezent, asistăm în principal la dezbateri între liderii guvernamentali şi miniştrii de finanţe, deci la ce termene vă gândiţi când spuneţi "fără întârziere”? Aţi putea fi mai exact?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Dle Preşedinte, "fără întârziere” înseamnă mai precis că: nu ar trebui să amânăm. În trecut am văzut că mulţi analişti ai pieţei consideră că Uniunea Europeană şi zona euro preferă să reacţioneze, decât să acţioneze. Trebuie să luăm măsuri preventive, nu să aşteptăm să apară problemele, deci cât mai curând posibil să fie!
De fapt, se pare că reuniunea de ieri privind zona euro şi cea de azi a ECOFIN au realizat o serie de progrese. Ne contactăm statele membre. Cred că acest lucru este important. Şi, având în vedere că la 4 februarie avem Consiliul European, cred ca ar fi înţelept să abordăm aceste probleme în cadrul acestuia. Suntem pregătiţi pentru a face acest lucru. Comisia este pregătită să abordeze aceste probleme la 4 februarie.
Stephen Hughes
în numele Grupului S&D. - Dle preşedinte Barroso, ştiu că Confederaţia Europeană a Sindicatelor a ridicat deja obiecţii extrem de puternice în faţa amestecului total al Comisiei pe pieţele forţei de muncă din Grecia şi Irlanda, nesocotind negocierea colectivă şi dialogul social. Noua dvs. analiză anuală a creşterii promite, în linii mari, acelaşi lucru. Oficialii dvs. solicită o revizuire a clauzelor de indexare şi acordurilor de plată, promovarea lucrului flexibil, o revizuire a indemnizaţiilor de şomaj şi o reducere a protejării excesive a lucrătorilor.
Nu sunteţi de acord că Comisia trebuie să încerce să promoveze dialogul social şi negocierea colectivă, mai degrabă decât să le submineze? Şi, întrucât aspectul plăţii este explicit exclus din capitolul social al Tratatului, care este temeiul juridic în baza căruia Comisia intervine în sistemele naţionale de negociere colectivă? De asemenea, dublarea eforturilor de consolidare fiscală solicitate în cadrul analizei va sufoca orice posibilitate de obţinere a obiectivelor procesului 2020. Care este răspunsul dvs. în această privinţă?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Daţi-mi voie să vă spun, fără niciun fel de dubiu, că sprijinim pe deplin dialogul social. O facem la nivel european, dar apoi trebuie să o facem şi la nivel naţional, problemă ce ţine de responsabilitatea statelor membre. Promovez în mod activ tot acest dialog social cu Confederaţia Europeană a Sindicatelor, cu Confederaţia Afacerilor Europene şi cu ceilalţi parteneri relevanţi. Dar, de fapt, suntem de părere că acum ar trebui să creăm mai multe stimulente care să fie puse în practică; trebuie să abordăm situaţia pieţelor noastre de forţă de muncă. Cred că acest lucru face parte din reformele structurale necesare în vederea creşterii competitivităţii Europei.
Stephen Hughes
în numele Grupului S&D. - Dle preşedinte Barroso, de ce toată atenţia pare să se concentreze asupra pieţelor forţelor de muncă? Ce se întâmplă cu celelalte pieţe care trebuie abordate aici - piaţa financiară, piaţa internă, piaţa mărfurilor? Toată atenţia pare să se concentreze asupra pieţelor forţei de muncă. De ce doar cei aflaţi în condiţiile cele mai precare, lucrătorii, trebuie să suporte costurile recesiunii şi a redresării care se impune?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Nu ne axăm doar pe piaţa forţei de muncă. Reformăm pieţele financiare cu sprijinul şi participarea activă a acestui Parlament. De asemenea, am dezbătut îndelung nevoia de a aprofunda reforma pieţei interne în cadrul analizei anuale a creşterii. Acum dezbatem în special pieţele energiei, dar şi piaţa forţei de muncă face parte din reformele structurale necesare creşterii competitivităţii Europei, în special în acele ţări care acum sunt cele mai vulnerabile. După cum ştiţi, o parte dintre acestea efectuează deja reforme importante pe piaţa muncii.
Guy Verhofstadt
în numele Grupului ALDE. - Dle Preşedinte, ştiu că v-aţi exprimat preocupările privind cazul Khodorkovsky în cadrul unei discuţii private cu preşedintele Medvedev. În cazul în care cazul Khodorkovsky a fost un caz test pentru statul de drept din Rusia, atunci, în mod natural, trebuie să afirmăm că aceasta a eşuat. Mai mult, Boris Nemtsov a fost arestat la 31 decembrie. Cu toate acestea, articolul 31 al Constituţiei Rusiei garantează libertatea de adunare.
După cum ştiţi, opoziţia organizează o reuniune de protest în fiecare zi de 31 a lunii. După cum văd, în anul 2011 avem 7 luni cu 31 de zile. Cu alte cuvinte, dacă lucrurile vor continua, există şanse ca în 2011 să asistăm la evenimente similare arestării dlui Nemtsov. Deci ce măsuri comune pot lua instituţiile comunitare în această privinţă? Rusia este membră a Consiliului Europei, OCDE, G8 şi un membru potenţial al OMC. Cred că sunt necesare acţiuni imediate din partea instituţiilor europene.
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Astfel cum aţi afirmat, dle Verhofstadt, discutăm această problemă cu partenerii noştri ruşi şi, de fapt, Uniunea Europeană a reacţionat deja în mod public la procedurile împotriva lui Mikhail Khodorkovsky şi Platon Lebedev prin declaraţia Înaltului Reprezentant, Catherine Ashton.
Credem că independenţa judiciară şi dreptul fiecărui cetăţean la un proces echitabil - astfel cum este consacrat în Convenţia Europeană a Drepturilor Omului, la care Rusia este parte- sunt de o importanţă vitală pentru parteneriatul strategic dintre Uniunea Europeană şi Federaţia Rusă. Statul de drept este o piatră de hotar a "Parteneriatului pentru modernizare” pe care-l dezvoltăm în prezent cu Rusia.
Vom continua să urmărim îndeaproape acest lucru şi vom ridica problema sub diverse forme şi în diverse reuniuni cu Rusia, astfel cum s-a subliniat în cadrul ultimei reuniuni la nivel înalt între Uniunea Europeană şi Rusia la 7 decembrie în Bruxelles. Uniunea Europeană se aşteaptă ca Rusia să-şi respecte angajamentele internaţionale în domeniul drepturilor omului şi să respecte şi statul de drept.
Guy Verhofstadt
în numele Grupului ALDE. - Aceasta nu este o întrebare, ci pur şi simplu un comentariu. Cred că această Cameră trebuie să trateze şi această problemă cât mai urgent posibil. Situaţia din Federaţia Rusă nu poate continua astfel cum se prezintă ea în acest moment. Nu cred că trebuie să păstrăm tăcerea în această problemă, doar fiindcă avem multe relaţii comerciale importante - dimpotrivă.
Rebecca Harms
În Rusia, libertatea presei şi a mass-mediei reprezintă, într-adevăr, o problemă. Dacă doriţi să ieşiţi bine din această dezbatere, dle Barroso, nu puteţi tolera ceea ce se întâmplă în prezent în Ungaria. Aş vrea să vă întreb de ce Comisia este atât de permisivă în ceea ce priveşte legea ungară privind mass-media. Aceasta încalcă în fiecare domeniu principiile care se aplică în Europa şi nu numai.
Am solicitat experţilor consiliere juridică. În rezumat, raportul afirmă că Legea încalcă criteriile de la Copenhaga, Actul Final de la Helsinki, Directiva serviciilor mass-media audiovizuale, Convenţia Europeană a Drepturilor Omului, Convenţia UNESCO, care acoperă mass-media, Tratatul de la Lisabona şi Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Aş putea continua, dar mă voi opri aici. Prin urmare, aş vrea să vă întreb când veţi interveni în mod adecvat în Ungaria? Care este programul? De ce nu s-au iniţiat încă procedurile de încălcare a dreptului comunitar? Critica mea este susţinută şi de jurisprudenţa existentă în acest domeniu.
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - În cazul Ungariei, ca şi al altor state membre, trebuie să punem în aplicare legislaţia europeană într-o manieră obiectivă, imparţială. Trebuie să o studiem foarte atent din punct de vedere juridic, deci trebuie să urmărim o metodologie clară.
Iată ceea ce facem noi - mai exact, dna vicepreşedintă Kroes. Ieri, domnia sa a furnizat două rapoarte cuprinzătoare Comisiei pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne şi Comisiei pentru cultură şi educaţie. Suntem preocupaţi de legea ungară a mass-mediei. Până la sfârşitul săptămânii, intenţionăm să trimitem guvernului ungar o primă scrisoare la care autorităţile ungare trebuie să răspundă.
Repet: trebuie să urmăm proceduri clare, obiective, imparţiale, juridice, deoarece Ungaria, ca orice alt stat membru al UE, are dreptul la imparţialitate din partea Comisiei Europene. Cu toate acestea, vă pot reasigura că monitorizăm această problemă extrem de atent.
Rebecca Harms
Aş dori ca toate documentele pe care Ungaria le-a furnizat Comisiei să fie puse la dispoziţie, în vederea verificării. Ne-am dori foarte mult să avem posibilitatea de a le analiza noi înşine şi credem că este momentul să luăm o decizie în această problemă. Cu toate acestea, avem suspiciunea că Ungaria să nu ar fi furnizat textul integral al Legii, încercând astfel să tragă de timp. Vă rugăm să ne furnizaţi documentele!
În plus, cred că este pur şi simplu dificil să faci politică, de exemplu, în cadrul negocierilor de aderare cu Turcia, şi să insişti în mod repetat asupra criteriilor de la Copenhaga, pentru a le ignora apoi imediat ce o ţară devine stat membru al Uniunii Europene.
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Desigur, Parlamentul va fi în permanenţă pe deplin informat. Astfel cum am afirmat mai devreme, vicepreşedinta Comisiei, dna Kroes, s-a întâlnit ieri cu comisiile relevante ale acestui Parlament.
În acelaşi timp, înţelegeţi că aceste probleme au o dimensiune juridică şi că trebuie să urmăm metodologia într-o manieră foarte clară, obiectivă. Nu am vrea să subminăm reputaţia şi nivelul de credibilitate foarte bune de care se bucură Comisia în toate aceste aspecte. Vă pot reasigura că monitorizăm cu mare atenţie problema şi ne-am exprimat deja aceste preocupări. Personal, am discutat această problemă cu prim-ministrul Orbán. Mâine, domnia sa va prezenta în acest Parlament. Putem dezbate acest lucru într-o manieră politică, dar trebuie să urmăm şi procedurile clare privind acest aspect.
Michał Tomasz Kamiński
Dle Preşedinte, acum câteva zile, Comisia Internaţională de Aviaţie, care efectuează o anchetă în Moscova, şi-a publicat raportul privind cauzele dezastrului de la Smoleńsk, din 10 aprilie, anul trecut. Republica Poloneză este surprinsă de concluziile raportului şi îl consideră drept un document care este departe de a fi obiectiv. Pe parcursul ultimelor zile s-a dovedit deja că au fost ascunse anumite fapte care ar putea fi deranjante pentru Rusia, iar întregul raport vizează să transforme Polonia în unica responsabilă pentru tragicul incident de la Smolensk. În Polonia, nicio persoană cu bun simţ nu pune sub semnul întrebării faptul că s-au făcut greşeli în timpul întregului proces de pregătire şi realizare a ultimei vizite a preşedintelui nostru. Cu toate acestea, raportul Rusiei este impregnat cu toate semnele unui joc politic care vizează să absolve Rusia de orice vină.
În această privinţă, aş dori să adresez următoarea întrebare: ce părere are Comisia despre acest raport şi intenţionează aceasta să facă ceva pentru a clarifica cauzele tragediei de la Smoleńsk în care liderul unui stat membru şi mulţi reprezentanţi ai elitei politice din ţara mea au decedat?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Dle Preşedinte, aş dori să-i spun dlui Kamiński că nimeni nu va uita vreodată teribila tragedie, nici în Polonia, nici în altă ţară. Moartea preşedintelui Kaczynski şi a tuturor celor care îl însoţeau în acea tragică zi ne-a afectat profund. Desigur, sunt la curent cu raportul rus publicat săptămâna trecută şi sunt la curent şi cu reacţiile Poloniei la adresa acestuia, pentru care am o mare înţelegere, având în vedere dimensiunile acestei tragedii.
Acestea fiind spuse, Comisia poate acţiona în aceste situaţii doar dacă acţiunea sa este justificată de un temei juridic adecvat. De altfel, nu am fost niciodată abordat de autorităţile poloneze pentru a interveni în această problemă deşi, desigur, suntem pregătiţi să facem orice ţine de competenţa noastră juridică, în cazul în care primim o astfel de cerere.
Michał Tomasz Kamiński
Dle Preşedinte, aş dori să mă asigur că v-am înţeles corect. Până în acest moment, guvernul polonez nu a solicitat Comisiei să investigheze cauzele dezastrului de la Smoleńsk. Cu toate acestea, în cazul în care guvernul polonez ar solicita ajutor Comisiei Europene, ajutorul ar fi acordat?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Aşa cum am spus, trebuie să vedem care este temeiul juridic pentru acest lucru. Conform informaţiilor mele, a fost vorba despre un zbor militar şi o vizită de stat, iar regulamentul a intrat în vigoare după acel accident teribil. Deci, din punct de vedere legal, se pare că nu sunt multe argumente pe baza cărora Comisia poate interveni. Dar întotdeauna putem, desigur, dezbate în mod informal această problemă cu autorităţile poloneze sau cu alte autorităţi care ne-ar solicita acest lucru.
Lothar Bisky
Dle Barroso, suntem cu toţii conştienţi cât de importantă este stabilitatea monedei euro. În acest context, nu am reuşit să înţeleg un lucru. Este vorba despre dezbaterea referitoare la planul de salvare, căruia dvs. i-aţi dat undă verde, dar pe care cancelarul Merkel l-a respins. Prin urmare, întrebarea mea este dacă există o lipsă de coordonare între domniile voastre. Înţeleg că uneori astfel de lucruri se întâmplă, dar aceasta nu este prima dată când aflu sau aud lucruri de genul acesta. Între timp, mass-media a devenit extrem de atentă. Nu vorbim totuşi de o simplă ceartă privată între dvs. şi cancelarul Merkel, ci de o problemă politică importantă. Pot înţelege acest lucru - credeţi-mă, nici eu nu sunt întotdeauna de acord cu dna cancelar - dar problema este dacă astfel de opinii publice divergente nu cumva îi ajută pe speculanţii financiari.
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - În cadrul Uniunii Europene, fiecare instituţie şi fiecare guvern are propriile sale responsabilităţi. Comisia are o responsabilitate să prezinte ceea ce consideră a fi calea corectă de urmat pentru zona euro şi pentru Uniune şi, astfel, în cadrul unui document foarte cuprinzător privind analiza anuală a creşterii, ne-am exprimat părerea. Cred că am avut nu doar dreptul, ci şi datoria de a proceda astfel.
Acesta a fost, deci, demersul nostru, care cred că a fost extrem de bine primit de pieţe, astfel cum am observat în decursul ultimelor zile, deoarece acestea au înţeles că acum există o dorinţă reală de a avansa într-un mod decisiv în toate aspectele ce alcătuiesc un răspuns cuprinzător, inclusiv în ceea ce priveşte FESF.
Analiza pieţei este unanimă în ceea ce priveşte necesitatea de a face mai multe privind această problemă. Aceasta nu este doar părerea Comisiei; este şi părerea Băncii Centrale Europene, exprimată în termeni foarte clari. Sper că statele membre vor ajunge la un acord pe baza poziţiei Comisiei.
Lothar Bisky
Dle Barroso, accept pe deplin şi complet faptul că v-aţi exprimat părerea, precum şi raportul. Cu toate acestea, întrebarea mea rămâne - într-o problemă atât de importantă, în care se speculează cu moneda euro, într-un moment atât de important ca acesta, cum se poate să se manifeste o lipsă de coordonare între poziţia dvs. şi cea a cancelarului Merkel sau a preşedintelui Sarkozy sau a altor şefi de guvern? Aceasta este percepţia publică, în orice caz.
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Comisia nu are nevoie de permisiunea statelor membre înainte de a-şi exprima o opinie. Propunerea noastră a fost făcută în conformitate cu concluziile ultimului Consiliu European, când statele membre au afirmat că erau pregătite să facă orice era necesar pentru a proteja stabilitatea financiară a zonei euro. Acestea au menţionat în mod specific FESF şi au afirmat că erau pregătite să-l consolideze. Aşa că, de fapt, nu a existat nicio contradicţie.
Nu pot comenta la adresa celorlalte comentarii, dar vă pot spune că poziţia Comisiei este: o poziţie unanimă, care este împărtăşită de preşedintele Băncii Centrale Europene; este poziţia altor instituţii relevante care supraveghează îndeaproape stabilitatea financiară a zonei euro. Cred că ar trebui să subliniem ceea ce ne uneşte, mai degrabă decât anumite probleme referitoare la modul în care comunicăm.
Marta Andreasen
în numele Grupului EFD. - Săptămâna trecută, un membru al Curţii de Conturi Europene, care s-a pensionat recent după 15 ani de activitate, a făcut acuzaţii grave în mass-media. Acuzaţiile, care nu mă surprind, indicau în principal lipsa de independenţă a auditorilor din UE, care afectează nivelul de transparenţă în cadrul raportărilor neregularităţilor.
Scrisoarea de clarificare publicată ieri de dl Engwirda nu face nimic altceva decât să confirme puterea Comisiei asupra auditorilor şi pune sub semnul întrebării baza în temeiul căreia acest Parlament acordă descărcarea de gestiune în ultimii 15 ani.
Acum este momentul ca acest Parlament să solicite ca bugetul şi conturile UE să fie auditate de un organism cu adevărat independent de instituţiile UE. Fără un astfel de audit independent, Consiliul şi Parlamentul nu sunt în poziţia de a continua descărcarea Comisiei de responsabilitatea sa financiară.
Dle Barroso, veţi permite unui auditor extern să revizuiască conturile şi să ne comunice adevărul referitor la modul în care se cheltuiesc banii contribuabililor europeni?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Dle Preşedinte, trebuie să subliniez faptul că Curtea de Conturi Europeană este un organism pe deplin independent. Comisia nu are absolut nicio influenţă asupra metodelor sau priorităţilor sale de audit, şi nici nu ar încerca să aibă acel tip de influenţă. Este în propriul interes al Comisiei şi în cel european să respecte independenţa auditorilor săi externi.
Nu am făcut niciodată comentarii negative la adresa deciziei curţilor, fie ele constituţionale, Curtea Europeană de Justiţie sau Curtea de Conturi Europeană. Acesta este un principiu de bază al democraţiei: respectul faţă de statul de drept şi faţă de instituţiile independente.
Desigur, există un dialog regulat între Comisie, în calitate de parte auditată, şi Curte, în calitate de auditor, care face parte din procesul de audit. Acest lucru este normal şi necesar pentru a garanta că procesul de audit decurge bine şi că toate rezultatele procesului de auditare sunt realizate pe o bază solidă. Un astfel de dialog este în deplină conformitate cu toate standardele internaţionale. Ar trebui probabil să subliniez şi faptul că, în anii precedenţi, Comisia a făcut obiectul unor rapoarte extrem de critice din partea Curţii de Conturi. Cred că trebuie să ne respectăm instituţiile, respectiv instituţiile europene.
Marta Andreasen
în numele Grupului EFD. - Dle Barroso, nu sunt de acord cu răspunsul dvs. Drept răspuns la critica adusă de Curtea de Conturi Europeană în ultimii zece ani, Comisia s-a întors către auditori - şi acest lucru este înregistrat de mass-media - şi i-a rugat să-şi schimbe metodologia de lucru, astfel încât rapoartele privind cheltuielile UE să arate o cifră mai bună.
În cei 30 de ani ai mei de experienţă profesională în domeniul contabilităţii şi al auditului, nu am văzut niciodată ca partea auditată să instruiască auditorul privind modul în care îşi duce la îndeplinire sarcinile. Cum putem şti acum dacă o reducere a indicelui de eroare se datorează schimbării metodologiei solicitată de Comisie sau unei îmbunătăţiri în cadrul controalelor?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Comisia, la fel ca Parlamentul European, are dreptul să-şi exprime opiniile privind procesul de audit. În acest moment, şi dvs. vă exprimaţi opinia referitor la acest lucru, şi sunteţi pe deplin îndreptăţită să o faceţi. Comisia este şi un organism politic. Am fost aleşi de acest Parlament, aşa că avem dreptul de a ne exprima opinia. Acest lucru nu poate fi privit sub nicio formă drept o modalitate de presiune, decât dacă vom privi şi noi comentariile dvs. drept o presiune intolerabilă.
De fapt, acesta este un exerciţiu al transparenţei. Deci, odată pentru totdeauna, respectăm pe deplin Curtea de Conturi, nu punem presiune asupra Curţii de Conturi şi încercăm din răsputeri să punem în aplicare recomandările instituţiei independente de audit care este Curtea de Conturi.
Daniël van der Stoep
(NL) Dle Preşedinte, Ierusalimul este singura, eterna şi indivizibila capitală a statului evreu al Israelului. Ierusalimul, de la cel mai estic la cel mai vestic punct al său, este şi va rămâne întotdeauna teritoriu israelian.
Uniunea Europeană are toate motivele să fie mândră de Israel. Este singura democraţie din Orientul Mijlociu înconjurată de o mare de regimuri dictatoriale.
În lupta sa împotriva jihadului islamic, Israelul se apără nu doar pe sine, ci apără tot ceea ce reprezintă Europa, cu valorile sale iudeo-creştine. Comisia va fi de acord cu mine în acest aspect.
Prin urmare, sprijinul Uniunii Europene pentru statul evreu al Israelului trebuie să fie indubitabil. Uniunea Europeană trebuie să transmită comunităţii internaţionale un semnal clar că reprezentanţa diplomatică a UE îşi are locul, pur şi simplu, în Ierusalim. De aceea aş dori foarte mult să-l întreb pe dl Barroso dacă este de acord cu mine că UE trebuie să-şi relocalizeze urgent reprezentanţa diplomatică din Israel, mutând-o din Ramat Gan în capitala israeliană Ierusalim? Dacă nu, de ce nu?
Acelaşi principiu trebuie să se aplice, desigur, şi viitoarei amplasări a ambasadei UE în Ierusalim. Suntem total împotriva prezenţei unei astfel de ambasade, dar dacă trebuie să existe, atunci stabiliţi-o pe cea israeliană în Ierusalim.
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - În primul rând, cunoaşteţi poziţia Comisiei Europene în ceea ce priveşte Israelul. Susţinem pe deplin existenţa Israelului. Astfel cum aţi afirmat, este un stat democratic într-un mediu extrem de dificil şi recunoaştem pe deplin dreptul de a exista al Israelului. În acelaşi timp, am dori ca Israelul să respecte dreptul la auto-determinare al cetăţenilor palestinieni, şi credem că cea mai bună soluţie este ca cele două state - Israel şi statul palestinian - să coexiste în respect reciproc deplin şi al dreptului internaţional.
În ceea ce priveşte problema schimbării capitalei sau a reprezentanţei noastre în Israel, nu avem un motiv pentru a face acest lucru.
Daniël van der Stoep
(NL) Dle Preşedinte, sunt, desigur, dezamăgit de răspunsul dvs., dar, într-adevăr, vă referiţi la Ierusalimul de Est şi la faptul că, săptămâna acesta, Comisia a condamnat Israelul pentru începerea construirii a 1 400 de case în Gilo. Acum, mă întreb cum trebuie să răspundă la acea acuzaţie autoritatea locală din Ierusalim, când primeşte solicitări în vederea eliberării de autorizaţii de construcţie atât în Ierusalimul de Est, cât şi în cel de Vest.
Într-adevăr, acestea eliberează autorizaţii atât pentru cetăţenii arabi, cât şi pentru cei israelieni, în ambele părţi ale oraşului, dar ceea ce afirmă acum Comisia, şi a afirmat şi săptămâna trecută, este că: trebuie să faceţi o discriminare împotriva Ierusalimului de Est deoarece oraşul este o entitate distinctă, oricum, şi acest lucru nu poate fi modificat, oraşul este guvernat de o singură autoritate locală. Ce comunicaţi administraţiei autorităţii locale a Ierusalimului, atunci? Care ar trebui să fie răspunsul acestora pentru israelienii care sunt perfect îndreptăţiţi să solicite autorizaţii de construcţie într-o zonă în care au chiar dreptul să locuiască?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Cred că poziţia Uniunii Europene privind colonizările a fost integral în conformitate cu cea a comunităţii internaţionale, inclusiv cea a aliaţilor apropiaţi ai Israelului. Credem că modul în care actualul guvern a tratat problema colonizărilor nu a fost întotdeauna cel mai potrivit din punctul de vedere al eforturilor actuale pentru pace din acea regiune.
Comentariile pe care le-aţi făcut demonstrează exact motivul pentru care nu ar trebui să avem o reprezentanţă în Ierusalim, ca urmare a situaţiei dificile în acel oraş extrem de important pentru Israel şi pentru noi toţi.
Permiteţi-ne să ne păstrăm angajamentul pentru pace. Să susţinem Israelul. În acelaşi timp, să nu uităm drepturile cetăţenilor palestinieni. Cred că şi ei merită atenţia şi sprijinul nostru.
Preşedinte
Am ajuns la cea de-a doua parte a timpului afectat întrebărilor, un subiect specific şi concret privind inovarea şi energia.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Dle Preşedinte, dle Barroso, Comisia încurajează inovarea în diverse domenii ale sistemului nostru energetic. Printre acestea se numără biocombustibilii de a doua generaţie, fuziunea, fisiunea de a patra generaţie, reţelele inteligente, sursele de energie regenerabilă în general, eficienţa energetică în general, utilizarea hidrogenului în pilele de combustie, captura, transportul şi stocarea de CO2, vehiculele electrice; lista poate continua.
Resursele sunt limitate, dle preşedinte, şi nu totul este realizabil. Mulţi cetăţeni europeni se întreabă, iar rolul meu este de a vă transmite acum această preocupare, asupra căror lucruri se va concentra Comisia având în vedere circumstanţele actuale dificile. Care dintre aceste priorităţi sunt sau este o prioritate pentru Comisie?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Este o întrebare foarte grea, deoarece toate priorităţile sunt interconectate, prin urmare trebuie să finalizăm piaţa energetică - avem nevoie de o piaţă energetică integrată. Şi acesta este un mod de a avea resurse regenerabile şi eficienţă energetică. Eficienţa energetică reprezintă, desigur, o prioritate, dar trebuie să investim şi în tehnologiile cu emisii reduse de carbon, deoarece există şi o dimensiune externă şi trebuie să ne urmăm ambiţiile externe - de a vorbi, pe cât posibil, la unison cu partenerii noştri din domeniul energetic.
Există patru priorităţi pe care aş dori să le abordeze Consiliul European la 4 februarie: realizarea pieţei de energie şi punerea în aplicare a tuturor normelor pieţei interne; eficienţa energetică; tehnologiile cu emisii reduse de carbon; şi acceptarea eforturilor comune acolo unde este vizată dimensiunea externă.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Dle Preşedinte, după cum se prezintă lucrurile, până în 2020, Uniunea Europeană trebuie să-şi reducă emisiile de gaze cu efect de seră cu 20 %. Cu toate acestea, la nivel politic, discutăm şi despre un obiectiv mai ambiţios şi ştim că în această privinţă sectoarele acoperite de Sistemul de comercializare a cotelor de emisie (ETS), şi cel al energiei în special, vor suporta tot greul.
Prin urmare, aş vrea să ştiu când consideraţi dvs. personal că vom dispune de condiţii mai favorabile pentru a transforma acest obiectiv într-unul şi mai ambiţios.
Ce măsuri suplimentare trebuie să introducă Uniunea Europeană în sectorul energetic sau includ aceste măsuri şi condiţiile pe care le-aţi menţionat când aţi răspuns la întrebarea colegului meu deputat.
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Şi acesta este un proces global, nu doar european. Cancun a reprezentat un pas semnificativ în cadrul negocierilor privind schimbările climatice. A reuşit cel puţin să menţină procesul multilateral, ceea ce a fost bine dar nu şi suficient din punctul nostru de vedere.
Pentru a putea avansa şi a ne asuma obiective obligatorii, cred că ar trebui să-i rugăm pe ceilalţi, respectiv pe cei mai mari poluatori, economiile în curs de dezvoltare şi emergente, să facă un efort comparabil. Până în acest moment acestea nu şi-au asumat niciun angajament.
De aceea trebuie să găsim calea corectă de a le face să acţioneze. În acelaşi timp, acele ţări care sunt pregătite să avanseze şi să-şi asume mai multe angajamente pot şi trebuie să procedeze astfel, şi calea concretă pe care o voi propune Consiliului European la 1 februarie este să obţinem mai multe în ceea ce priveşte eficienţa energetică, un domeniu în care nu suntem la înălţimea la care ar trebui să fim.
În ceea ce priveşte sursele regenerabile, cred că vom putea realiza obiectivul pentru 2020, dar nu şi pe acela privind eficienţa energetică, deci acesta este un domeniu concret în care putem face mai multe progrese.
Derek Vaughan
Pentru a asigura securitatea energetică şi costuri scăzute pentru consumatori în viitor, Europa trebuie să utilizeze toate tipurile de energie cu emisii scăzute de carbon. Acestea includ tehnologiile de combustie curată a cărbunelui - un domeniu în care, până în prezent, evoluţia este foarte lentă. Prin urmare, poate preşedintele Comisiei să ne ofere asigurări că pe viitor va continua să sprijine cercetările privind captarea şi stocarea dioxidului de carbon?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Vă pot asigura că vom încerca să realizăm acest lucru. Dar ştiţi că în final, decizia privind finanţarea cercetărilor le revine statelor membre. Este o chestiune pe care o vom dezbate când vom prezenta perspectivele financiare multianuale.
Dar cu siguranţă sper că statele membre vor acorda prioritate investiţiei în sursele regenerabile şi în tehnologiile cu emisii scăzute de carbon, şi ne vom concentra asupra priorităţilor tehnologice stabilite în cadrul planului strategic european pentru tehnologiile energetice.
Într-adevăr, propunem acest lucru pentru următorul Consiliu European.
Fiona Hall
Dle preşedinte Barroso, tocmai aţi afirmat că statele membre realizează mai puţin de jumătate din ceea ce şi-au propus să realizeze privind obiectivul de 20 % de economisire a energiei până în 2020, prin urmare de ce nu face Comisia eforturi pentru ca acest obiectiv să devină obligatoriu pentru statele membre?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Facem presiuni în acest sens. Încercăm să aducem în discuţie problema în cadrul Consiliului European. Eficienţa energetică este încă în urmă, după cum aţi afirmat. Nu mă bucură situaţia, iar Comisia intenţionează să o inverseze.
Acum, eficienţa energetică face parte integrală din obiectivul principal al strategiei UE 2020. În prezent suntem în tratative cu statele membre în vederea stabilirii obiectivelor naţionale pentru susţinerea acestui obiectiv. Am estimat deja că, dacă ne limităm la măsurile şi politicile existente, economia nu ar fi mai mare de 10 % până în 2020.
Cu toate acestea, obiectivele indicative naţionale combinate, discutate în cadrul dezbaterilor Europa 2020, au condus la o estimare mai ambiţioasă, dar probabil tot mult sub 20 %. De aceea intenţionăm să urmăm o abordare în doi paşi, monitorizând îndeaproape progresul realizat cu punerea în aplicare a obiectivelor naţionale definite în Europa 2020, şi evaluând acest progres în 2013. Dacă aceste evaluări arată că este puţin probabil ca obiectivul nostru de 20 % să fie atins, Comisia va lua în considerare posibilitatea de propune obiective naţionale obligatorii pentru 2020.
Reinhard Bütikofer
(DE) Dle Preşedinte, dle preşedinte Barroso, aş dori să vă adresez o întrebare referitor la armonizarea tarifelor de sprijin în cadrul Uniunii. Dl comisar Oettinger, comisarul pentru energie, urmăreşte aici o strategie care, din punctul nostru de vedere, şi din punctul de vedere al ministrului german pentru mediu, ar duce la distrugerea celui mai de succes program de inovare pe care îl are Germania în domeniul energiei regenerabile.
Ce veţi face pentru a împiedica distrugerea, în numele armonizării, a tarifelor de sprijin germane, împiedicând astfel inovaţia în domeniul energiei regenerabile? Ce veţi face şi pentru a vă asigura că dl comisar Oettinger nu obţine astfel o amânare când vine vorba despre eficienţa energetică? Domnia sa nu doreşte să facă ceva până în 2012, chiar dacă dvs. tocmai aţi afirmat că este deja clar faptul că obiectivele neobligatorii nu sunt suficiente. Cum veţi accelera lucrările?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Dle Preşedinte, în primul rând, permiteţi-mi să spun că dl comisar este cel care propune această abordare suplimentară la eficienţa energetică şi am încredere totală că face tot ce-i stă în putere pentru a atinge acel obiectiv. De asemenea, încercăm să legăm această problemă energetică de alte obiective ale politicii, cum ar fi lupta împotriva schimbărilor climatice.
Acestea fiind spuse, credem că nu e doar o chestiune de stabilire a obiectivelor, este vorba şi despre activitatea din statele membre, iar noi credem că este mai bine ca statele membre să-şi stabilească propriile lor obiective naţionale şi apoi vom vedea. Dacă vor merge în direcţia corectă, grozav. Dacă nu, vom propune cel puţin o legislaţie obligatorie.
Dar pentru a reuşi, uneori este mai bine să începi cu un fel de obiectiv voluntar. Cel puţin, noi am procedat astfel în trecut şi s-a dovedit a fi abordarea corectă. Nu excludem - dimpotrivă - o posibilă necesitate de a impune obiective obligatorii pentru fiecare ţară, dar permiteţi-ne să le oferim statelor membre calitatea de proprietar al acestei politici şi să vedem modul în care îşi dezvoltă strategia.
Paul Rübig
(DE) Dle Preşedinte, la 4 februarie va avea loc reuniunea la nivel înalt pe tema energiei. În prezent, se dezbat două directive: pe de o parte, Directiva de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei şi pe de altă parte, EIA - directiva privind evaluarea impactului asupra mediului. În ambele cazuri, trebuie să analizăm cum putem face ca aceste două variante să fie compatibile una cu cealaltă pe termen lung. Problemele aici sunt mediul şi producţia de energie. Consider că procedurile de aprobare în acest domeniu nu trebuie să dureze mai mult de un an. În prezent, Comisia a propus o perioadă de cinci ani. În actuala situaţie, nu cred că ne putem permite să dureze cinci ani - perioadă care echivalează, până la urmă, cu durata unei întregi legislaturi!
Prin urmare, este Comisia pregătită să reducă perioada de timp? Este posibilă adaptarea directivei de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei astfel încât în viitor, centralele de stocare a energiei să aibă posibilitatea de a asigura un echilibru între energia solară şi, pe de altă parte, cea eoliană?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - În general, Comisia doreşte să reducă cât mai mult posibil perioada de timp pentru adoptare şi punere în aplicare. Problema este că, de obicei, statele membre ne solicită un interval de timp realist, astfel încât procesul de punere în aplicare să se desfăşoare într-o manieră cât mai coerentă, evitând denaturările pe piaţa internă, sau cel puţin în ceea ce credem noi că ar trebui să fie piaţa internă. Una dintre preocupările din sectorul energiei este exact faptul că încă avem regulamente extrem de diferite.
S-au făcut o serie de progrese şi acum nu începem de la zero. La 4 februarie, vor exista comunicările pe care le-am prezentat recent, şi mai există, desigur, şi pachetul istoric (cred ca de acum îl putem numi istoric) pentru climă şi energie pe care l-am prezentat în urmă cu câţiva ani în cadrul Comisiei mele precedente.
Suntem deschişi reducerii intervalului de timp, dar este important să avem un acord cu statele membre, astfel încât acestea să acţioneze, mai mult sau mai puţin, în acelaşi timp pentru a evita aceste probleme de denaturare a concurenţei pe piaţa internă.
Vicky Ford
Cercetarea şi inovarea sunt vitale pentru stimularea competitivităţii economiilor noastre. Anul trecut, pentru prima dată, o universitate europeană s-a clasat în fruntea clasamentelor mondiale pentru cercetarea ştiinţifică. A fost Universitatea Cambridge, din regiunea pe care o reprezint.
În cadrul acelei universităţi, dar şi în cadrul multor altor instituţii şi societăţi mai puţin cunoscute, mici şi mari, am fost martoră la cercetări de ultimă generaţie finanţate de UE prin programul cadru de 50 de miliarde de euro. Din păcate, totuşi, acest program cadru are şi reputaţia de a fi cel mai complex şi birocratic din lume. Toamna trecută, acest Parlament a votat în unanimitate o serie de recomandări menite să simplifice această birocraţie. Ce face Comisia pentru a pune în aplicare aceste reforme?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - În primul rând, aş vrea să felicit Universitatea Cambridge şi regiunea dvs.
În al doilea rând, sper că voi avea sprijinul grupului dvs. în cadrul dezbaterii cadrului multianual pentru angajamentele bugetare adecvate menite să sprijine cercetarea, tehnologia şi inovarea la nivel european. Cambridge este una dintre cele mai dezvoltate universităţi din lume, dar există alte universităţi în Europa, în regiunile cele mai sărace, care din păcate nu au acelaşi acces la resurse.
În al treilea rând, într-adevăr, simplificarea este una dintre priorităţile noastre pentru energie şi inovare, şi, în acest caz, pentru cercetare. Urmează să dezbatem inovarea şi în cealaltă parte a Consiliului European. Este cu siguranţă una dintre priorităţile noastre şi suntem foarte fericiţi că avem sprijinul Parlamentului European în acest sens. De asemenea, sperăm că vom avea şi sprijinul Curţii de Conturi şi al celorlalţi. Este important să înţelegem cât de important este pentru oamenii de ştiinţă să nu irosească atât de mult timp cu documentaţia şi să aibă mai mult timp să se concentreze asupra ceea ce fac ei mai bine, respectiv cercetarea.
Ilda Figueiredo
(PT) Dle Barroso, în numele consolidării financiare, aşa-numitele programe de austeritate exacerbează divergenţele din cadrul Uniunii Europene, promovând politicile antisociale, subminând drepturile lucrătorilor şi reducând investiţiile publice, în special în domeniul inovării şi al energiei.
Acest lucru înseamnă că dacă în continuare se vor aplica aceleaşi orientări, politici şi presiuni asupra Portugaliei şi a altor ţări cu economii mai slabe, diferenţele se vor adânci, şi ne vom afla într-o situaţie din ce în ce mai gravă din cauza lipsei de solidaritate a Uniunii Europene.
Prin urmare, întrebarea este: ce măsuri se vor lua pentru a schimba situaţia, pentru a garanta efectiv sprijinul pentru inovare în ţări ca Portugalia, dar şi în altele, unde nu sunt prevăzute îndeajuns investiţii publice în aceste domenii şi, având în vedere preţurile ridicate care sunt practicate şi dificultăţile prezente în multe locuri, pentru a garanta oamenilor şi industriilor accesul la energie?
José Manuel Barroso
Dnă Figueiredo, cunoaşteţi poziţia noastră privind consolidarea bugetară. Este indispensabilă în special pentru o ţară precum Portugalia, care se confruntă cu anumite probleme ale datoriei publice, dar trebuie efectuată şi pentru Uniunea Europeană, în general. Cu toate acestea, în recomandările pe care le-am făcut într-un document pe care tocmai l-am publicat, am solicitat statelor membre să nu reducă, acolo unde este posibil, investiţiile în educaţie sau cercetare, şi în special în sectorul energetic. Mai mult, există state membre care fac acest lucru cu un deosebit succes: statele membre care efectuează exerciţii de consolidare financiară, dar care sporesc chiar finanţarea pentru cercetare şi educaţie.
Referitor la ţările cu dificultăţi financiare mai mari, modul în care realizăm această consolidare trebuie să implice solidaritate şi coeziune. De aceea nu voi obosi să militez pentru coeziunea economică, socială şi teritorială la nivel european. Solidaritatea este importantă. Solidaritatea nu poate fi un cuvânt fără semnificaţie. Trebuie să facem solidaritatea operaţională, dacă îmi permiteţi formularea.
Judith A. Merkies
(NL) Dle Preşedinte, inovarea ne va schimba economia şi societatea şi ar trebui să creeze şi locuri de muncă; acest lucru face din inovare una dintre cele mai importante iniţiative ale Uniunii Europene. Prin urmare, aş ruga Direcţiile Generale ale Comisiei dvs. să adopte de comun acord o abordare mai holistică. De exemplu, există, de fapt, în desfăşurare parteneriate de inovare care intră în principal sub incidenţa unei singure direcţii generale. Însă abordarea trebuie să fie mai holistică. De asemenea, cred că fondurile trebuie unite într-o mai mare măsură şi că trebuie să împiedicăm fragmentarea. În mod ideal, ar trebui să avem un fond unic, care trebuie să includă şi fondurile structurale. Vă solicit să analizaţi această posibilitate şi să creaţi, în cooperare cu statele membre, un singur impuls puternic pentru inovare.
Încă un lucru referitor la energie. Suntem întotdeauna extrem de interesaţi de imaginea de ansamblu. Imaginea trebuie să fie amplă şi când vine vorba despre inovare, dar uneori răspunsul se va găsi în lucrurile mici. Mi se pare că se acordă foarte puţină atenţie energiei generată la nivel local şi, totuşi, aceasta este cheia împuternicirii cetăţenilor noştri. Aş putea atunci să vă rog, împreună cu colegii mei deputaţi, să stabiliţi obiective obligatorii?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Sunteţi pe bună dreptate preocupaţi de această problemă a lipsei sinergiilor la nivel european. Exact din acest motiv mă aştept ca Consiliul European să abordeze această chestiune într-o manieră cuprinzătoare.
De fapt, parteneriatele europene pentru inovare reprezintă un instrument pentru crearea sinergiilor între programele deja existente la nivel european, naţional şi regional. Reunindu-le sub o singură egidă, cred că putem exploata potenţialul lor inerent de inovare pentru a iniţia soluţii pe întreg teritoriul european care să abordeze provocările sociale.
Astfel că unul dintre obiective este exact acela al accelerării trecerii de la cercetare la piaţă, de la inovările orientate către piaţă la cele orientate către produse şi servicii.
Acest lucru va crea impulsul necesar pentru participare. Prin urmare, încercăm - în cadrul Comisiei şi acum cu statele membre - această abordare cuprinzătoare la inovare, depăşind portofoliile direcţiilor generale şi chiar şi originile naţionale.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Dle Preşedinte, conform cercetărilor ştiinţifice publicate în presa internaţională şi, recent, mai frecvent în presa elenă, israeliană şi cipriotă, există cantităţi mari de gaze naturale şi ţiţei în sudul Mării Egee al insulei Creta. Prin urmare, există surse de energie în apele teritoriale, în interiorul graniţelor teritoriale ale Uniunii Europene.
Acestea fiind zise, cum intenţionează Comisia Europeană să încurajeze şi să sprijine cercetările şi să exploateze aceste surse de energie care pot, în orice caz, fi transportate mai uşor în Uniunea Europeană şi mai bine decât orice altă conductă planificată?
Aş dori să profit de această ocazie, dle Preşedinte şi dle preşedinte al Comisiei, să afirm că vă consider persoane foarte norocoase, datorită faptului că v-a surâs soarta. Dvs., dle Preşedinte, prezidaţi un Parlament cu competenţe mai extinse ca urmare a aplicării Tratatului de la Lisabona şi dvs., dle preşedinte al Comisiei, gestionaţi o criză economică majoră în Europa. Sprijin toate măsurile luate de dl Barroso în această direcţie, dar aş dori să mai adaug ceva: mai există şi metoda americană, metoda relaxării cantitative. Vă rog să cercetaţi...
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Dle Preşedinte, l-aţi întrerupt pe distinsul deputat tocmai când urma să facă afirmaţii flatante la adresa mea, pentru care îi mulţumesc.
În ceea ce priveşte prima parte a intervenţiei sale, nu dispunem de mijloacele necesare pentru a exploata sau sprijini exploatarea altor surse de energie în Europa, şi oricum în acest moment acestea nu reprezintă prioritatea noastră.. Prioritatea noastră, în ceea ce priveşte infrastructura, este să stabilim interconexiuni, fapt care are o dimensiune europeană critică.
Urmează să facem propuneri Consiliului European în acest sens. Ceva s-a obţinut deja - de exemplu BEMIP, Planul de interconectare a pieţei energiei din zona baltică, pentru ţările baltice. Acum lucrăm şi cu ţările centrale şi est europene pentru a stabili, dacă este posibil, interconexiunile Nord-Sud, şi lucrurile merg bine. Tocmai am fost în Azerbaijan şi Turkmenistan, vizita mea fiind legată de activitatea din Coridorul sudic de gaz, un nou mijloc potenţial de transportare a energiei - în acest caz gaz - în Europa. Aici cred că Uniunea Europeană poate face investiţii în infrastructurile energetice.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Dle Preşedinte, dle Barroso, Comisia a venit cu ceea ce, din punctul meu de vedere, reprezintă una dintre cele mai salutare iniţiative de îmbunătăţire a infrastructurii energetice în întreaga Uniune Europeană - atât în ceea ce priveşte reţelele de electricitate, cât şi interconexiunile pentru reţelele de gaz. Raportul dvs. estimează că costul va fi de aproximativ 200 de miliarde de euro. Îmbunătăţirile acestor reţele se vor efectua până în 2020. De asemenea, raportul afirmă că aproximativ jumătate, adică 100 de miliarde de euro, vor proveni din sectorul privat. Întrebarea mea pentru dvs. este următoarea: cele 100 de miliarde de euro care rămân şi care vor fi sunt necesare pentru realizarea îmbunătăţirilor la reţelele de energie până în 2020 - de unde provin aceste fonduri? Vor fi fonduri ale Uniunii, vor fi obligaţiuni emise special pentru acest proiect, sau din alte surse de finanţare? Vă mulţumesc.
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - După cum aţi afirmat, este corect că până în 2020 este necesară o investiţie de 200 de miliarde de euro pentru infrastructurile de gaz şi reţelele electrice. S-a estimat că 100 de miliarde de euro din această investiţie totală necesară vor fi furnizate la timp doar de piaţa, în timp ce pentru 100 de miliarde de euro vor fi necesare măsuri publice privind permiterea şi ajustarea capitalului privat necesar.
De aceea, acum propunem, de exemplu, separarea. Propunem multe măsuri care vor face această investiţie mai raţională şi mai utilă. De asemenea, vom analiza mai atent practicile de regularizare ale tarifelor pentru a liberaliza principiile alocării costurilor adecvate.
Pentru a umple restul golului, Comisia propune un nou instrument financiar de sprijinire a proiectelor de interes european pentru noua perspectivă financiară după 2013. În afară de subvenţii, se pot propune soluţii inovatoare de marketing cum ar fi participaţiile de capital, garanţiile şi creditele pentru parteneriatele publice şi private. După cum ştiţi, am vorbit deja despre fondurile europene prin intermediul proiectelor de obligaţiuni concepute special pentru acest tip de proiect.
Sonia Alfano
(IT) Dle Preşedinte, dle Barroso, doamnelor şi domnilor, Directiva 2001/77/CE stabileşte definiţiile surselor regenerabile de energie cu scopul de a le identifica pe cele pentru care trebuie furnizate stimulente publice.
Sursele regenerabile de energie exclud incinerarea părţii nebiodegradabile a deşeurilor. Din 1992, Italia a furnizat stimulente crescând facturile la energie ale cetăţenilor şi construind incineratoare, ale căror efecte negative asupra sănătăţii oamenilor şi a mediului au fost dovedite ştiinţific şi pe care Uniunea Europeană le-a clasificat drept opţiuni reziduale pentru gestionarea integrată a deşeurilor. S-au lansat două proceduri de încălcare cu privire la aceste stimulente şi, în ciuda intervenţiei legislative formale, în Italia, incinerarea deşeurilor este încă încurajată ca sursă de energie regenerabilă, cazul Accera fiind doar un exemplu în acest sens.
Îmi dau seama că poate fi dificil să vă aduceţi aminte detaliile situaţiei privind CIP 6, motiv pentru care am înaintat o întrebare cu solicitare de răspuns scris. Cu toate acestea, v-aş ruga să confirmaţi faptul că stimulentele nu pot fi furnizate pentru incinerarea deşeurilor nebiodegradabile drept sursă regenerabilă de energie şi că nu există derogări de la acest lucru.
De asemenea, aş dori să ştiu dacă nu este o incoerenţă faptul că Directiva privind deşeurile stabileşte incinerarea drept o opţiune reziduală de eliminare a deşeurilor, în timp ce Directiva 2001/77/CE o încurajează ca formă de energie regenerabilă. Intenţionează Comisia să revizuiască această problemă?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - După cum a spus pe bună dreptate dna Alfano, este o întrebare detaliată. Nu pot şti detaliile tuturor procedurilor de încălcare. Permiteţi-mi să vă spun - cred că este un punct important - că doar în ceea ce priveşte energia şi piaţa internă pentru energie, avem acum 77 de proceduri de încălcare cu statele membre în general, şi 55 pe piaţa internă. Deci dacă îmi adresaţi acea întrebare în scris, vă voi trimite cu cea mai mare plăcere un răspuns în scris.
Franz Obermayr
(DE) Dle Preşedinte, inovare, protejarea climatului, energie regenerabilă - la lectura strategiei UE 2020, aţi putea într-adevăr crede că UE îşi ia în serios măsurile privind politicile de mediu sau de energie. Dacă însă priviţi dincolo de faţada protejării mediului, veţi observa foarte repede o strategie diferită privind energia: energia atomică drept aşa-numita sursă de energie mai puţin poluantă. În răspunsul său la o întrebare pe care am adresat-o, dl comisar Oettinger şi-a exprimat foarte clar poziţia când a afirmat că, în prezent, energia nucleară aduce o contribuţie importantă la generarea de energie cu emisii scăzute de dioxid de carbon în UE şi la fel va fi şi în viitorul apropiat. Comisia Europeană nu are niciun plan pentru o directivă privind durata maximă de viaţă a centralelor nucleare. Toate acestea la 25 de ani de la Cernobîl - pentru că într-adevăr, vom marca trista aniversare pe 26 aprilie.
Întrebarea, dle preşedinte Barroso, este aceasta: şi dvs. credeţi că putem într-adevăr - şi cu o conştiinţă curată - să vindem energie atomică cetăţenilor Europei drept o formă curată de energie care este mai puţin dăunătoare climei?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Cunoaşteţi poziţia Comisiei cu privire la energia nucleară. În conformitate deplină cu principiul subsidiarităţii în această privinţă, o serie de state membre au energie nucleară, unele nu. Nimeni nu este obligat să aibă energie nucleară dar, într-adevăr, este adevărat că, în ceea ce priveşte schimbările climatice, energia nucleară este mai puţin poluantă decât alte surse de energie.
Acestea fiind spuse, Comisia are anumite obligaţii conform Tratatului Euratom. La începutul Uniunii Europene, aveam Comunitatea Euratom, iar Comisia are nu numai dreptul, dar şi datoria de a furniza asistenţă statelor membre care au nevoie în domeniul siguranţei nucleare sau al cercetării în probleme nucleare. Intenţionăm clar să facem acest lucru.
Jacek Saryusz-Wolski
Dle Preşedinte, aduceţi un mesaj optimist din Azerbaijan şi Turkmenistan. Singurul neajuns este reprezentat de cifre. Înţeleg că în această etapă nu puteţi stabili cifrele cu Azerbaijan şi Turkmenistan în ceea ce priveşte milioanele de metri cubi de gaz, dar deţine Comisia estimări sau are aşteptări proprii, evident neobligatorii, care să indice dacă ar putea umple Coridorul sudic integral sau Nabucco, în special, care ar trebui să furnizeze 31 de milioane de metri cubi?
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Din această vizită în Azerbaijan şi Turkmenistan, am revenit cu un angajament clar al ambelor ţări de a sprijini pe deplin Uniunea Europeană în ceea ce priveşte Coridorul sudic. De fapt, am semnat o declaraţie comună cu preşedintele azer, dl Aliyev, şi preşedintele Turkmenistanului, dl Berdimuhamedov, care a afirmat public că este pregătit să furnizeze suficient gaz Europei - chiar mai mult decât avem nevoie în prezent.
Acestea fiind spuse, încă mai avem probleme de abordat. O parte dintre aceste probleme trebuie să fie decizii comerciale luate de companiile implicate. Acestea privesc şi modul în care se pot construi şi dezvolta diverse conducte. Cu toate acestea, există suficient gaz în acea regiune pentru Uniunea Europeană în cazul în care statele membre ale Uniunii Europene sunt pregătite să coopereze cu acele ţări şi celelalte pentru a realiza acest proiect - fie Nabucco sau alte proiecte din Coridorul sudic.
Silvia-Adriana Ţicău
Având în vedere că tot mai multe familii europene, mai ales pe fondul crizei economice şi a creşterii ratei şomajului, cheltuiesc mai mult de 10 % din veniturile lunare pentru plata facturii de energie, aş dori să vă întreb care sunt măsurile concrete pe care Comisia Europeană le are în vedere pentru reducerea sărăciei energetice.
De asemenea, aş dori să vă întreb dacă aveţi în vedere creşterea semnificativă a procentului din Fondul european de dezvoltare regională care poate fi folosit de statele membre pentru creşterea eficienţei energetice a locuinţelor, începând cu viitoarea perspectivă financiară.
José Manuel Barroso
preşedinte al Comisiei. - Legislaţia pieţei energetice interne stabileşte standarde foarte ridicate ale protecţiei consumatorului în ceea ce priveşte furnizarea unui serviciu minim, transparenţa facturării, tratarea eficientă a plângerilor şi aşa mai departe, şi le oferă consumatorilor alegeri. Aş putea cita multe alte domenii în care propunem măsuri care abordează în mod direct preocupările consumatorilor.
În ceea ce priveşte reducerea facturilor de energie, credem că, pe termen mediu cel puţin, în cadrul unei pieţe cu adevărat integrate a energiei, adevărata concurenţă poate realiza mai multe decât situaţia actuală, în care există multe disfuncţii şi exemple de poziţii dominante pe piaţă.
În ceea ce priveşte finanţarea proiectelor de securitate a energiei, astfel cum am afirmat mai devreme, intenţionăm, desigur, să o propunem în cadrul următoarelor perspective financiare. Deci o parte a acesteia trebuie să provină din soluţiile de piaţă, dar o parte trebuie să provină din investiţiile publice. Comisia Europeană pregăteşte o serie de propuneri care vor merge în această direcţie pentru următoarele perspective financiare.
Preşedinte
Stimaţi colegi, vă mulţumesc pentru dezbaterea privind inovarea şi energia care reprezintă un subiect foarte important, după cum ştim toţi. Vă mulţumim şi dvs., dle preşedinte al Comisiei. Este a doua oară astăzi când aţi fost prezent aici în cadrul unei dezbateri dificile în cadrul Parlamentului European.
