Begrænsninger i forbindelse med regionalpolitikken (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Francesco Musotto for Regionaludviklingsudvalget om øerne og de naturlige og økonomiske begrænsninger i forbindelse med regionalpolitikken.
Francesco Musotto 
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne rette en varm tak til alle de parlamentsmedlemmer, der har bidraget til udarbejdelsen af denne betænkning. Vi tror, at det er første gang, at øerne er genstand for en fuldstændig undersøgelse, hvor der tages højde for øernes særpræg på alle de områder, der hører under Fællesskabets kompetence. Selv om der i samhørighedspolitikken for 2007-2013 lægges særlig vægt på de i strukturel henseende ugunstigt stillede områder, er der ikke taget højde for nogen specifikke foranstaltninger for øområderne.
Parlamentet har gjort opmærksom på denne mangel flere gange, og selv om situationen på de europæiske øer er forskellig - der er 121 øer, og de har en befolkning på ca. 15 millioner indbyggere - er de fælles om en række vanskeligheder, der gør det sværere for dem at konkurrere, nemlig højere priser som følge af ekstra transport, ringe konkurrenceevne, vanskelig adgang til det indre marked, nødvendigheden af at importere råvarer, større energiomkostninger, infrastrukturmangler, indvandring, begrænset diversificering af de økonomiske aktiviteter og sårbarhed over for miljørisici. Det er ikke tilfældigt, at øernes gennemsnitlige BNP pr. indbygger ligger på 72 % af EU-gennemsnittet. Det er således nødvendigt at anerkende øernes særpræg ved EU-politikkernes gennemførelse, ikke mindst når det gælder statsstøtte. Derfor er der efter vores mening brug for større fleksibilitet, så ekstraomkostningerne opvejes, og så der på energiområdet kompenseres for stigningen i brændstofpriserne.
I forbindelse med strukturfondenes operationelle programmer skal der lægges særlig vægt på gennemførelsen af infrastrukturarbejder, navnlig i forbindelse med EU's maritime politik, så øerne integreres fuldstændigt i det indre marked og i Lissabon-strategien. Desuden har øerne en fordel, hvad energiproduktionen angår, nemlig vinden, solen og havet. Deres potentielle værdi er enestående, og derfor skal Kommissionen støtte de projekter, der tager sigte på vedvarende energi og energisikkerhed.
Også turismen er en ressource, der skal udnyttes. Det er nødvendigt med en EU-politik for at fremme øturismen, som er et kvalitets- og oprindelsesmærke, og at foretage en nøje analyse af den bæredygtige turisme. Vi foreslår bl.a., at 2010 bliver europæisk øår.
I betænkningen tager vi også spørgsmålet op om illegal indvandring, der efter vores mening både er en menneskelig tragedie og en urimelig udgift for Middelhavets øer, som EU bør tage sig af. Vi bifalder indførelsen af hurtige interventionsstyrker ved grænserne og beder om, at der bliver oprettet et europæisk kystvagtkorps. Det er tvingende nødvendigt, at EU bevilger de nødvendige ressourcer for at sikre et hurtigt og rettidigt indgreb på dette område.
Der er andre forslag, som fortjener at blive uddybet, f.eks. de finansielle instrumenter Jaspers (Joint Assistance in Supporting Projects in European Regions) og Jeremie (Joint European Resources for Micro to Medium Enterprises), som skal lette de små og mellemstore virksomheders adgang til kredit, fremme diversificeringen af øernes økonomi og fremme udbredelsen af bredbånd for at fjerne den teknologiske kløft.
Endelig er det nødvendigt at revidere retsgrundlaget, så man til fulde tager højde for øernes særpræg, og så man ajourfører de statistiske indikatorer tilsvarende. Vi skal således tage hensyn til øerne i forbindelse med Observationscentret for EU's Fysiske og Funktionelle Udvikling, og vi skal sørge for en administrativ enhed for øerne under Kommissionens GD for Regionalpolitik.
Vi håber, at denne betænkning virkelig - og én gang for alle - vil udgøre et vendepunkt, når det gælder om at skabe en reel udvikling og give nogle konkrete svar til de nye generationer, der gerne vil fortsætte med at arbejde og bo der, hvor de er født, og at blive integreret i europæisk sammenhæng.
Neelie Kroes
Hr. formand! Øer og andre områder med naturlige eller specifikke begrænsninger er meget vigtige for Kommissionen med hensyn til at sikre territorial samhørighed, udvikle det grænseoverskridende samarbejde - normalt med tredjelande, turisme, kultur og andre emner.
Vi erkender, at en tværsektoriel tilgang kan være nyttig, men at samhørighedspolitikken skal spille en vigtig rolle for håndteringen af disse områders specifikke problemer. I udkastet til en generel regulering for samhørighedspolitikken for 2007-2013, der blev udstedt i juli 2004, foreslog Kommissionen specifikt, at der bevilges et samfinansieringstillæg til disse områder. Desværre blev dette forslag ikke endeligt vedtaget af Rådet i den endelige version af forordningen, der blev godkendt i juli 2006, og som bekendt nu er gældende. Kommissionen vil imidlertid sikre sig, at der under de igangværende forhandlinger om samhørighedspolitikkens interventioner for 2007-2013 tages behørigt hensyn til disse områders specifikke begrænsninger i de tilsvarende programmer, og at der planlægges passende foranstaltninger til håndtering heraf.
Kommissionen er endvidere i gang med at udarbejde den fjerde samhørighedsrapport, der offentliggøres i maj måned, og som indeholder en omfattende beskrivelse af situationen og tendenserne vedrørende EU's territoriale samhørighed inklusive øer og regioner med naturlige handicap. Kommissionen agter ligeledes at fortsætte moderniseringsarbejdet under Espon-programmet for at få mere passende indikatorer og opdaterede oplysninger om disse områder. Samtidig vil Kommissionen påpege, at der allerede findes statistiske oplysninger for øer og andre områder, der er NUTS II- eller NUTS III-regioner. Det er vanskeligere at indsamle statistiske oplysninger for mindre områder, men faktisk bor 95 % af de europæiske øboere i NUTS II- eller NUTS III-regioner, hvis man ser bort fra de alleryderste regioner.
Med hensyn til den praktiske implementering af territorial samhørighed vedtog Rådet trods et manglende eksplicit retsgrundlag i henhold til forfatningstraktaten allerede i 2004 i Rotterdam at indføre den territoriale dimension i Lissabon-processen. Det begyndte også at udvikle den territoriale dagsorden, og dette dokument, der skal præsentere udfordringer, mål og henstillinger for territorial samhørighed, forventes vedtaget i Leipzig i maj 2007.
Endvidere indeholder Fællesskabets strategiretningslinjer om samhørighed, der blev vedtaget af Rådet i oktober 2006, et specifikt kapitel om samhørighedspolitikkens territoriale dimension. Nu arbejder Kommissionen på at sikre deres praktiske gennemførelse i de programmeringsdokumenter, der nu forhandles om.
Kommissionen går meget ind for at fremme euro-regioner eller lignende strukturer for at forvalte grænseoverskridende og interregionalt samarbejde. Disse organer kan være særligt velegnede til øer og andre regioner med naturlige handicap, og Kommissionen opfordrer også disse områder til at udnytte den splinterny europæiske gruppe for territorialt samarbejde for at lette forvaltningen af de tilsvarende programmer.
Med hensyn til statsstøtte kan det godt være, at regional investeringsstøtte ikke er det bedste instrument til at løse øernes lokale problemer. Efter min mening kan øernes største problemer bedre løses gennem f.eks. horisontale instrumenter. Vores statsstøtteregler tillader allerede mange former for støtte. F.eks. er det i henhold til vores regler om tjenesteydelser af almen økonomisk interesse muligt at yde kompensation til levering af lokale offentlige tjenesteydelser inklusive passagertransporttjenester.
For det andet indeholder vores nye retningslinjer om risikovillig kapital samt vores rammebestemmelser om forskningsudvikling og innovation nye muligheder for at støtte unge innovative virksomheder med ekstra bonusser til små og mellemstore virksomheder.
I nogle tilfælde vil de støtteniveauer, som de små øer har brug for, slet ikke tælle som støtte. I henhold til de nye de minimis-bestemmelser tæller støtte på op til 200.000 euro, der tildeles i en periode på tre år, ikke som støtte. Investering i alle former for offentlig infrastruktur kan finansieres. De behøver ikke have et støtteelement. Endvidere tages der effektivt hensyn til øernes konkrete situation i de nye retningslinjer for regionalstøtte. Under den nye form for støtte til virksomhedsopstarter gives der en bonus på 5 % til små øer.
Efter min mening viser disse eksempler virkelig, hvordan vi med statsstøttereformen gør reglerne mere forudsigelige og reducerer den administrative byrde ved indberetning om statsstøtte, og det var det, som De bad om til gavn for øområderne og alle andre interessenter.
Simon Busuttil
Hr. formand! Jeg vil begynde med at lykønske hr. Musotto med denne betænkning. Det er en meget vigtig betænkning, særlig for dem, der ligesom jeg kommer fra en ø. Den er af særlig betydning, fordi den er talerør for øer. Øer fortjener at blive hørt, da EU hidtil ikke i tilstrækkelig grad har været opmærksom på dem. I denne betænkning tages der derfor behørigt hensyn til dem. Det glædede mig også at høre kommissær Kroes sige, at øer er vigtige for Kommissionen. Hr. kommissær! Vi ønsker imidlertid, at der bliver lagt vægt på øer på alle EU's politikområder, og at de ikke blot betragtes gennem den regionalpolitiske linse. De er f.eks. kommissær for konkurrence, og som De ganske rigtigt sagde, findes der regler om statsstøtte, som indtil videre ikke er tilstrækkeligt fleksible, hvad angår øer. De regler, der er beregnet til hele EU, er ikke nødvendigvis fleksible nok til at finde anvendelse på øer, og vi vil gerne undersøge disse regler nærmere med henblik på at give øer mere opmærksomhed og at sikre, at reglerne kan anvendes så fleksibelt som muligt.
Jeg vil fremhæve punkt 10 i betænkningen. I dette punkt opfordres Kommissionen til regelmæssigt at udarbejde en rapport om øområders behov, og hvordan de kan opfyldes. Jeg forventer, at Kommissionen udarbejder en sådan rapport, og vi vil blive ved med at opfordre den til at gøre det. Endnu en gang vil jeg sige, at dette er en god betænkning, som alle de berørte øer utvivlsomt vil sætte pris på.
Stavros Arnaoutakis
for PSE-Gruppen. - (EL) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Parlamentet har endnu en gang taget spørgsmålet om øer op. Det har endnu en gang i denne betænkning, som jeg lykønsker hr. Musotto med, tydeligt gjort opmærksom på, at øområder har brug for særbehandling. De har behov for mere støtte ikke blot for at overvinde de udviklingsproblemer, de står over for, men også for at de kan udnytte potentialet i det indre marked og den globaliserede økonomi.
For alle os, der bor i øområder, er problemer af forskelligt omfang såsom geografisk isolation, manglende infrastrukturer, økonomisk og demografisk stagnation og begrænsede ressourcer og muligheder efter min mening en livsstil. Samtidig er vi imidlertid alle - både de faste beboere og de millioner af borgere, der vælger at tage på ferie på europæiske øer - udmærket klar over fordelene ved øområder, f.eks. den kulturelle rigdom, de rige, men følsomme økosystemer, det naturlige miljø, den særlige livsstil samt kvalitetsprodukter og de traditionelle fremstillingsmåder. Vi skal støtte disse fordele, vi skal fremhæve dem, og vi skal fremme dem gennem EU-politikkerne, særlig gennem samhørighedspolitikken, hvis vi virkelig ønsker grundlæggende økonomisk og territorial samhørighed mellem de europæiske regioner. I den forbindelse vil jeg nævne, at det er særlig vigtigt at yde statsstøtte til øområder, hvor prisen på brændsel og energi har en negativ indvirkning på deres konkurrenceevne og den fleksible anvendelse af både eksisterende og fremtidig statsstøtte i forbindelse med transportudgifter, gennemførelse af en integreret turismepolitik og en effektiv erhvervspolitik samt øjeblikkelig oprettelse af en administrativ enhed for øer i GD Regionalpolitik på grundlag af erfaringerne med den administrative enhed for afsidesliggende regioner, som vil beskytte de særlige karakteristika og behov, øerne og de faste og sæsonmæssige beboere har, og som tages i betragtning i udviklingen og gennemførelsen af EU-politikker, særlig inden for transport, energi og vandforvaltning.
På et tidspunkt, hvor den fjerde samhørighedsrapport er ved at blive udarbejdet, og debatten om den fremtidige regionalpolitik er ved at blive indledt inden revisionen af de finansielle overslag for 2008-2009, må Parlamentet ikke glemme, at EU ikke kan behandle de samme situationer forskelligt eller forskellige situationer på samme måde.
Elspeth Attwooll
Hr. formand, fru kommissær! ALDE-Gruppen takker hr. Musotto for hans meget værdifulde betænkning om de naturlige og økonomiske begrænsninger, der berører øer.
Alle de behandlede emner fortjener fuld opmærksomhed, men jeg vil koncentrere mig om spørgsmål vedrørende statsstøtte samt punkt 8, 9 og 19. Det handler om de reelle forhold på specielt de øer, der ligger fjernt fra befolkningscentre. Eksemplerne er taget fra min egen valgkreds, men de giver genklang i hele EU.
For at understrege afstandsproblemet kan jeg nævne, at en ven fra Shetlandsøerne skal rejse med bil og færge i 14 timer for at komme til den nærmeste biograf. Benzinpriserne er ca. 11 % højere på Skotlands vestlige øer end i Skotlands centrale bælte. Prisen er ca. 16 % højere på Shetlandsøerne. En høballe koster fem gange mere på de vestlige øer end lige uden for Inverness. Sådanne tal giver en idé om, i hvor høj grad alene placeringsmæssige spørgsmål kan stille øer ringere i konkurrencemæssig sammenhæng.
Jeg takker kommissæren for hendes bemærkninger om statsstøtte, men der er fortsat behov for en mere fleksibel ordning, blot for at sikre lige konkurrencevilkår. Som hun ved, er jeg særligt betænkelig ved den markedsøkonomiske investortest. De reelle forhold på øerne og i andre afsides beliggende områder gør det atter meget vanskeligt at opfylde testkriterierne, da det kan være umuligt at finde en passende komparator, og da markedets beskedne omfang kan give problemer med hensyn til det gennemsnitlige afkastniveau for en given sektor.
I denne forbindelse søger vi blot at give vores øer adgang til det indre marked på lige fod med regionerne på fastlandet.
Mieczysław Edmund Janowski
Hr. formand! Jeg vil lykønske ordføreren med det arbejde, han har udført. Hvis vi skal være ærlige, må vi indrømme, at ikke alle EU-borgere nyder godt af de samme fordele. I EU er der områder med særlige begrænsninger på grund af afstand, eller fordi de er svært tilgængelige. Disse områder omfatter øer, og de ligger ofte også i den yderste periferi og er bjergområder.
Vi taler om solidaritet og intern samhørighed. Disse grundlæggende principper forpligter os til at udvise behørig omhu og om nødvendigt give tilstrækkelig støtte til de mennesker, der bor i de nævnte områder. Transportproblemer, knaphed på råmaterialer, stigende energipriser, ringe adgang til internettet og telekommunikationsnet, vanskeligt terræn, særlig i bjergene og de områder, der ligger længst mod nord, affolkning eller ulovlig indvandring er de væsentlige problemer, der tages op i betænkningen.
Jeg støtter ordførerens konklusioner og appellerer til os alle om ikke at overlade disse mennesker til deres skæbne.
Alyn Smith
Hr. formand! Jeg vil også gerne lykønske ordføreren og takke ham for hans meget konstruktive tilgang til vores ændringsforslag, da vi arbejdede med dem i udvalget. Jeg er meget glad for at støtte hans betænkning i dag.
Da jeg kommer fra Skotland, har jeg en særlig interesse og et særligt perspektiv ligesom andre skotske kolleger, og jeg vil gerne minde kollegerne om, at periferisk beliggenhed er relativt. Bruxelles ligger faktisk i et periferiområde, hvis jeg leder efter skotske fodboldresultater om lørdagen. Øer har en karakteristisk kultur, en karakteristisk identitet og en karakteristisk geografi, hvilke man skal fejre og ikke have ondt af. Hvis der er lige konkurrencevilkår, er der intet galt med Europas øer, som ikke vil blive bragt i orden af det, der er rigtigt med Europas øer i deres dynamik, deres innovation og deres potentielle bidrag til EU's mål. Hvis Malta lå i Centraleuropa med gode transportforbindelser til resten af Europa, ville det ikke længere være Malta, men München. Vi skal fejre Europas øer og anerkende deres særkende
Øer har særlige emner, der skal behandles, og denne betænkning indeholder en række solide forslag. Jeg håber, at vores kommissær i dag vil give os specifikke garantier for, at der vil blive handlet ud fra denne betænkning, da der er en masse gode idéer i den. Forhåbentlig bliver det ikke endnu en ønskeseddel, som Kommissionen yder øjentjeneri uden nødvendigvis at gøre en konkret indsats.
Jeg vil gerne fremhæve nogle få specifikke punkter. Øer har særlige ulemper i samspillet med EU's indre marked, og vi skal have ajourførte og præcise statistiske oplysninger for at informere de politiske beslutningstagere. Kan kommissæren forsikre os om, at vi vil samarbejde med Eurostat herom?
I punkt 12 og 16 i vores betænkning opfordrer vi til, at der inden for Generaldirektoratet for Regionalpolitik oprettes en særlig tværgående administrativ enhed for øområderne. En sådan enhed findes allerede for områderne i den yderste periferi. Der er et meget klart behov for en særlig enhed for øområderne. Kan kommissæren forsikre os om, at vi får en sådan?
Med hensyn til statsstøtte skal vi, som andre kolleger har sagt, have en mere realistisk tilgang fra Kommissionen i vurderingen af statsstøttekriterier for øer. Øer har særlige økonomiske faktorer, som der i øjeblikket ikke tages tilstrækkeligt hensyn til, og jeg vil gerne have kommissæren til at love os, at politikken på dette område vil blive revideret.
Med hensyn til nedskæringer i statsstøtten til specielt transport til og fra øer, har vores egen regering i Skotland netop bortødet 25 millioner euro på et meget ødselt udbud vedrørende færgetjenester. Der var primært tale om en national fejl, men den indviklede beskaffenhed af de tæt sammenknyttede EU-regler hjalp ikke, og vi skal se på det igen. Vi er også nødt til at se på specielt de offentlige tjenesteforpligtelser og på støtte af social karakter med hensyn til, hvordan de betragtes i forhold til traktatens artikel 87, stk. 2. Vejækvivalentsatsens position skal også afklares.
Med hensyn til energi har øerne en klar naturlig fordel, og vi ser gerne, at Kommissionen udnytter alle tilgængelige midler til at fremme samfund med vedvarende energi - specielt det europæiske net - samt afskaffelsen af hjemlige restriktioner. I Skotland med Shetland, Orkney, de vestlige øer samt Argyle og Bute har vi EU's bedste vind-, bølge- og tidevandsressourcer samt et enormt potentiale til at bidrage til EU's energi- og klimaændringsmål, men vi udvikler ikke disse ressourcer, fordi der er blevet investeret for lidt i nettet. Hvis EU oprigtigt ønsker at leve op til klimaændringernes udfordringer, vil det i høj grad fremme målsætningerne at investere i forbindelsesledninger til de skotske øer.
På samme måde bremser den britiske regering os med et diskriminerende prissystem i forhold til adgangen til det nationale net i Det Forenede Kongerige. Jo større afstanden er til det primære marked, jo højere er tilslutningsafgiften for at få elektricitet fra det britiske elnet. Jeg er overbevist om, at der er tale om forskelsbehandling i forhold til artikel 7, stk. 6 i direktivet fra 2001 om vedvarende energikilder, og efter min mening bør Kommissionen anlægge sag mod Det Forenede Kongerige, fordi det bremser os. Øerne kan yde et enormt bidrag. Der er intet galt med Europas øer, men vi skal sikre lige konkurrencevilkår.
Formanden
Deres indlæg minder os om en vigtig omstændighed, nemlig at vi altid er i en eller andens udkant. Problemet med centralitet er ikke let at definere.
Kyriacos Triantaphyllides
for GUE/NGL-Gruppen. - (EL) Hr. formand! Jeg mener, at vi skal takke Regionaludviklingsudvalget for at have taget initiativ til at udarbejde denne betænkning.
Øerne i EU er et afgørende element i samhørighedspolitikken for 2007-2013, fordi de fleste står over for problemer, de skal løse for ikke at være dårligere stillet end resten af EU. Således har en ø som f.eks. Cypern følgende problemer: høje priser på grund af samspillet mellem konkurrencebeskyttede markeder og højere transportomkostninger, lave lønninger på grund af den lave efterspørgsel og de begrænsede muligheder, knaphed på råmaterialer, stigende energiudgifter, manglende infrastruktur, et begrænset antal aktiviteter og større sårbarhed over for miljøfarer, som kan påvirke turismen. Betænkningen dækker det brede aspekt af disse problemer på en tilfredsstillende måde. Der er imidlertid et problem, der er nævnt i betænkningen, som jeg ikke er enig i, og det er spørgsmålet om indvandring. Ved at foreslå større kontrol med de ydre grænser, oprettelse af en grænsevagt og bekæmpelse af såkaldt ulovlig indvandring stikker vi hovedet i sandet, og vi foreslår ikke bæredygtige løsninger på et meget stort samfundsmæssigt problem, da vi ikke på den ene side kan bekendtgøre, at EU er en global økonomisk magt, og på den anden side lukke grænserne. I den forbindelse kan øerne spille en positiv rolle, som desværre ikke er den rolle, der beskrives i betænkningen.
Derek Roland Clark
Hr. formand! Har vi virkelig brug for endnu et initiativ? Denne gang for øboerne. Faktisk er øboere af naturen resourcestærke. De er her fortsat alle sammen, men de har brug for hjælp, de steder hvor EU har blandet sig.
I fjor godkendte Europa-Parlamentet en fornyet udstedelse af licenser til EU's fiskerflåder om at udplyndre Vestsaharas vande. De lokale kunne ikke konkurrere med EU's moderne fiskerfartøjer og søgte arbejde andetsteds, og de Canariske Øer blev udsat for en omfattende ulovlig indvandring. Fjernsynet viste både fyldt med vestafrikanere, der forsøgte at sejle over Atlanterhavet, hvor snesevis af personer omkom, fordi kystfartøjerne ikke kunne klare sig på det åbne hav. Da først denne EU-inspirerede udvandring startede, begyndte folk fra nabolandene at følge efter, hvilket forværrede situationen.
Malta har det samme problem med masseindvandring. Selvfølgelig har det det: EU's høje toldsatser mindsker handelen, hvilket rammer de fattige nord- og østafrikanske lande hårdt, og derfor prøver de lykken i Europa med Malta som mellemstation. Det nytter ikke noget at hælde støtte ud over Malta. Det handler om toldsatser. Hvis de sænkes, øges handelen, og de fleste afrikanere vil kunne tjene til livets ophold uden at flytte. Hvis De fortsætter med en lukket butik bestående af 27 EU-lande, når hele verden blot venter på at handle med Europa, vil Deres selvskabte problemer fortsætte.
Ser jeg i betænkningen, at EU's øer i specielt de alleryderste regioner kan bruges som kilder til vedvarende energi? Det betyder formentlig, at vi agter at anlægge disse latterlige vindmølleparker på dem. Det er bestemt en måde at drive den indfødte befolkning væk på, og til gengæld får vi blot unyttige turbiner, der producerer ubetydelige mængder strøm på uforudsigelige tidspunkter på fjerntliggende øer, hvor en stor del af deres ynkelige produktion går tabt under transmissionen.
Jeg bemærker, at øerne er sårbare over for stigende vandstande, hvilket er endnu en dimension af de hysteriske dommedagsmættede advarsler om "global opvarmning". Det foregår slet ikke i det påståede omfang. Og det er naturligt. Det er sket tidligere. Verden gennemgår cyklusser med opvarmning og nedkøling. Middelalderens varme periode var varmere end i dag, og den varede i årtier. Der er masser af vidnesbyrd om sådanne varme perioder - f.eks. i form af visse afgrøder, der vokser helt nye steder - men der er ingen vidnesbyrd om øer, der forsvinder under bølgerne.
Det er på tide, at vi alle tager den med ro og indser, at en minimal global opvarmning naturligt forekommer i en cyklus, der ikke er menneskeskabt. Vi skal ganske enkelt tilpasse os naturens gang.
Til slut vil jeg opfordre til, at vi holder op med at blande os. Lad de succesrige øer i fred. Hvis øer eller lignende i den tredje verden har brug for hjælp, skal vi støtte dem gennem samhandel. EU's protektionistiske holdning er ingen langsigtet hjælp. Den er bare et stykke hæfteplaster, der altid falder af efter et stykke tid.
Luca Romagnoli
Hr. formand, mine damer og herrer! Hvordan kan man undgå at tage hensyn til de europæiske øers strukturelle ulemper? Det var af afgørende betydning, at dette blev et mål i EU's forordninger om statsstøtte. Initiativbetænkningen om EU's øer og deres ubestridelige begrænsninger, som vores kompetente kollega hr. Musotto har udarbejdet, udgør en milesten, når det gælder anerkendelsen af øernes betydning i forbindelse med Europas regionaludvikling.
I denne mødeperiode er det første gang, at jeg skal analysere og kommentere en så fornuftig og værdifuld betænkning. Den er fornuftig, fordi den tager alle de nødvendige aspekter op på en velafbalanceret måde, og dens indhold og målsætninger bør så afgjort også støttes. Jeg vil med glæde stemme for, og jeg håber, at alle parlamentsmedlemmerne bakker op omkring den.
Kan EU undgå at tage hensyn til en uafviselig statistisk kendsgerning, nemlig at ca. 15 millioner borgere bor på øerne, og at ca. 90 % af øernes indbyggere har en indtægt, som er lavere end EU-gennemsnittet? Hovedårsagen til denne situation er de ubestridelige strukturelle ulemper, der er en direkte konsekvens af deres østatus, og det har EU alt for længe ignoreret.
I hr. Musottos værdifulde betænkning beskriver man ikke blot årsagerne til underudviklingen og ridser klart op, hvilke konkrete ressourcer øerne har. Man fokuserer langt om længe også på den indsats og sågar de instrumenter, analyser og statistikker, som EU kan bruge - i forbindelse med fordelingen af strukturfondene og støtten til de ugunstigt stillede områder - når det skal tage højde for øernes strukturelle handicap. Disse retningslinjer skylder vi øsamfundene, idet vi både skal anerkende deres rolle i det europæiske samfund og deres meget vigtige aktuelle rolle som en miljømæssig og økonomisk ressource for EU.
Hvis øerne støttes inden for rammerne af de ubestridelige udviklingsgrænser, de stadig har på grund af de problemer, der er forbundet med deres østatus, og hvis man tager behørigt højde for dette i strukturfondenes retningslinjer, vil EU give et betydeligt bidrag til fjernelsen af uligheder eller sågar diskrimination, der ikke blot er forkert i henhold til EU's acquis, men også i strid med den anerkendte målsætning om en retfærdig og sammenhængende udvikling i Europas regioner.
Nikolaos Vakalis
(EL) Hr. formand, mine damer og herrer! Trods EU's erklærede mål om at opnå konvergens mellem regionerne i EU, fører øområders særlige karakteristika til forskelle. Strukturfondsmidlerne gav ikke de forventede resultater for disse regioner. Derfor skal der planlægges nye aktioner og træffes særlige foranstaltninger for øerne. Systematisk kontrol med og registrering af deres udvikling sammenlignet med de andre regioner i Europa er et nyttigt redskab.
Jeg glæder mig over, at der i den betænkning, vi stemmer om i dag, er medtaget en række emner, f.eks. på ny at undersøge betingelserne i forbindelse med offentlige kontrakter for at fremme transport og offentlig transport på linjer af ringe kommerciel interesse, at garantere øernes energiforsyningssikkerhed ved at lægge vægt på og prioritere vedvarende energikilder, at undersøge og træffe foranstaltninger vedrørende klimaændringernes indvirkning på øområder og især forværringen af de allerede eksisterende problemer, herunder tørke, udvikling af bredbåndsnet for at lette øboernes dagligdag og løse særlige problemer, styret udvikling, der beskytter øernes fremtræden og behandling af problemet med ulovlig indvandring og grænsekontrol ved at oprette en europæisk kystvagt.
Denne betænkning er en god begyndelse. Hvis vi imidlertid skal opnå de ønskede resultater, opfordrer jeg Kommissionen til at foreslå omgående foranstaltninger og handling, således at forslagene i initiativbetænkningen bliver ført ud i livet.
Til sidst vil jeg takke og lykønske ordføreren, hr. Musotto, med hans væsentlige og gennemførte arbejde.
Catherine Stihler
(EN) Hr. formand! En øferie kan være drømmen om at slippe væk fra det hele, men det kan være meget besværligt at bo og arbejde på en ø, og det bør vi erkende i vores politiske beslutningsproces.
Jeg lykønsker ordføreren hr. Musotto med hans betænkning, der skitserer øernes naturlige og økonomiske problemer i en regionalpolitisk kontekst. Betænkningen omhandler de særlige vanskeligheder, som mange øer står over for, når de skal klare sig i konkurrencen med regionerne på fastlandet.
I denne betænkning identificeres nyttige kategorier af øer. Nogle er store - fem øområder har over 500.000 indbyggere og tegner sig for 75 % af den europæiske øbefolkning - mens de resterende er langt mindre.
Jeg kender mere til problemerne på de små øer som f.eks. øerne ud for mit hjemland Skotlands kyst. Så sent som i denne uge er det f.eks. kommet frem, at der findes dobbelt så mange unge kvinder som mænd på Hebriderne. Hvis det fortsætter, vil befolkningen ikke være bæredygtig fra 2019.
Som det fremgår af hr. Musottos betænkning, har øerne også fælles problemer i form af f.eks. højere priser, vanskeligt terræn, afsides beliggenhed og dårlig infrastruktur. Jeg støtter opfordringen om at få disse problemer anerkendt i regionalpolitikken.
Alfonso Andria
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne lykønske hr. Musotto varmt med det glimrende arbejde, han har udført. Jeg gav udtryk for min forståelse for øernes særpræg, da jeg deltog i forhandlingerne om de nye forordninger om samhørighedspolitikken som ordfører for forordningen om Samhørighedsfonden og som skyggeordfører for den generelle forordning og forordningen om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling.
Derfor er jeg klar over, at Parlamentet har anerkendt øernes ugunstige status og understreget, at de udgør en natur- og kulturarv for alle europæere. EU skal støtte og opprioritere disse områder ved at sørge for de ressourcer, der er nødvendige for deres harmoniske udvikling i tråd med princippet om territorial samhørighed, og ved at muliggøre en mere fleksibel anvendelse af statsstøttepolitikkerne og sikre en effektiv beskyttelse af de miljømæssige særpræg.
Vi bør desuden være særligt opmærksomme på de øer, der ligger langt fra de store bycentre, og som har meget vanskeligt ved at få adgang til selv de grundlæggende tjenesteydelser, og vi bør sørge for, at EU's maritime politik gør os i stand til at knytte stabile økonomiske forbindelser og handelsforbindelser med de tilstødende lande.
Jeg er helt enig med hr. Musotto i, at det er nødvendigt at forbedre transportforbindelserne og transportinfrastrukturen - her tænker jeg på havne og lufthavne - og at det er nødvendigt at kompensere for de større omkostninger som følge af den geografiske beliggenhed, ikke mindst energiomkostningerne. Efter min mening er det også et interessant forslag, som ordføreren stiller om at oprette et europæisk kystvagtkorps for at overvåge EU's ydre grænser, eftersom et af de problemer, der rammer øerne hårdest, er den illegale indvandring ad søvejen.
Til sidst vil jeg gerne sige, at jeg støtter hr. Musottos glimrende forslag om at udpege 2010 til europæisk øår.
Pedro Guerreiro
(PT) Hr. formand! Hvis den økonomiske og sociale samhørighed for alvor skal virkeliggøres, skal man ikke blot fremme realkonvergens hos de økonomisk mindre udviklede lande, samhørighedslandene, men også mindske regionale uligheder ved at stimulere en harmonisk udvikling inden for den hele medlemsstatens territorium.
De mindre gunstigt stillede regioner og regionerne med strukturelle probleme må derfor støttes, også ved at øge samhørighedspolitikkens finansielle ressourcer, for på den måde at fjerne hindringer for udvikling, herunder hindringer, der kan tilskrives de naturbetingede eller geografiske handicap som f.eks. i øområderne.
Selv om man har erkendt øernes strukturelle handicap, har den valgte strategi ikke været sammenhængende. Vi bifalder derfor visse forslag, der fremhæves i denne betænkning, f.eks. øget medfinansiering fra Fællesskabets side ud fra de gældende støtteberettigelseskriterier eller større fleksibilitet for statsstøtte til disse regioner for at mindske brændsels- og energiomkostningerne som en form for positiv diskrimination.
Det centrale spørgsmål her er imidlertid ikke anerkendelse af de allerede velkendte hindringer eller prioriteringskonkurrencen mellem de mindre gunstigt stillede regioner. Det er derimod de utilstrækkelige samhørighedsmidler, som det fremgår af den nuværende finansieringsramme for 2007-2013, hvor strukturfondene er blevet reduceret fra 0,41 % til 0,37 % af BNI til, og hvor der er givet prioritet til Lissabon-strategiens liberaliserings- og privatiseringsmål, hvilket medvirker til at forværre disse regioners særlige konkurrencehandicap.
Margie Sudre
(FR) Fru kommissær, mine damer og herrer! På grundlag af EF-traktatens artikel 158 og erklæringen om øregioner, der er knyttet som bilag til traktaten, tager EU hensyn til disse regioners handicap og begrænsninger ved at vedtage særlige foranstaltninger til fremme af europæiske øers integration i det indre marked. Hr. Musotto, som jeg takker for at støtte mine ændringsforslag i Regionaludviklingsudvalget, har imidlertid god grund til at stille spørgsmål til Kommissionen vedrørende den faktiske gennemførelse af disse bestemmelser.
Jeg vil minde Dem om, at begreberne beliggenhed i den yderste periferi og status som øsamfund ikke bør blandes sammen, uanset hvilke nærheds- og solidaritetsbånd, der forener dem, da hovedkarakteristikaene for regionerne i den yderste periferi er den store afstand fra det europæiske kontinent, samt at de tilhører et geografisk område, som for størstedelens vedkommende består af AVS-lande.
Statussen som øsamfund er både en geografisk og kulturel fordel, som udgør et potentiale, der skal udvikles som led i en passende udviklingsstrategi og et varigt handicap, som medfører yderligere problemer for disse regioners konkurrenceevne.
Formålet med princippet om territorial samhørighed, som blev styrket i strukturfondsforordningerne for 2007-2013, skal være en polycentrisk integration af EU's territorium, således at alle regioner og deres befolkning får lige muligheder. Ud over de foranstaltninger, De har nævnt, hr. kommissær, vil jeg anmode Kommissionen om yderligere at integrere den mulighed, som traktaten giver for at tilpasse fællesskabspolitikker, som kan have negative virkninger på den økonomiske og sociale udvikling i disse regioner, således at der kan findes en konkret løsning på de problemer, som berører den enkelte øregion eller gruppe af regioner.
Til sidst vil jeg sige, at vi bør lykønske os selv, fordi vi afholder denne forhandling på et rimeligt tidspunkt og ikke kl. 23, som det for ofte er tilfældet.
Formanden
Det glæder også mig, fordi jeg altid har ment, at denne sag er vigtig og fortjener at blive taget op af EU, herunder i traktaterne. Tidligere har jeg lagt stor vægt på den.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Hr. formand! Enhver udvidelse af EU betyder, at øer systematisk kommer til at spille en større rolle i alle fællesskabspolitikker fra territorial samhørighed til turisme og kultur. Desværre har der i EU's politik hidtil ikke været taget højde for øers særlige begrænsninger og de problemer, de står over for, når de skal konkurrere med regioner på fastlandet.
Der er derfor et presserende behov for at fastsætte statistiske indikatorer til identifikation af de særlige karakteristika for alle områder med vanskelige geografiske betingelser. Det er også nødvendigt at tage hensyn til øers behov for at have adgang til det indre marked på samme vilkår som regioner på fastlandet ved at prioritere forbedring af transportforbindelser med øer. Det enkelte udvalg bør undersøge, om det er muligt også at yde støtte til øområder, hvor brændsels- og energiomkostninger tydeligvis har en negativ indvirkning på deres konkurrenceevne.
Øers energiforsyningssikkerhed og udvikling samt gennemførelse af relevante projekter med anvendelse af vedvarende energikilder og nye teknologier skal også prioriteres. Endvidere bør Kommissionen undersøge klimaændringernes indvirkning på øområder.
Selv om støtten til den indsats, Frontex har gjort, anerkendes, bør man alligevel understrege behovet for, at agenturet fortløbende overvåger indvirkningen af den illegale indvandring på øsamfundene. Medlemsstaterne opfordres til at sikre, at øområdernes særlige karakteristika beskyttes effektivt ved hjælp af foranstaltninger til beskyttelse af miljøet og kulturarven og fremme af bæredygtig udvikling af turisme, der har direkte indvirkning på væksten inden for andre vigtige sektorer såsom handel, fiskeri og landbrug.
Til sidst vil jeg lykønske ordføreren med et meget omhyggeligt udarbejdet dokument.
Giusto Catania
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg mener, at det er hensigtsmæssigt at drøfte et specifikt økonomisk instrument for at støtte øerne, deres særpræg og deres karakteristika, og jeg mener også, at det er hensigtsmæssigt, at vi i samhørighedspolitikken lægger særlig vægt på regionerne i den yderste periferi.
Vi bør gøre en indsats for at opnå en reel forbedring af transport- og infrastruktursystemet, de interne og eksterne forbindelser samt øernes interne forbindelser, f.eks. mellem kysterne og resten af øen. Her skal vi undgå at bruge EU-midler på storslåede og overflødige projekter, der ofte tager sigte på at forbinde øerne med fastlandet via enorme broer, hvilket naturligvis også ville gå ud over selve øernes status.
Selv om jeg sætter pris på udarbejdelsen af hr. Musottos betænkning, lægges der efter min mening for stor vægt på sammenhængen mellem øerne og illegal indvandring. Der er ikke nogen sammenhæng. Det altovervejende flertal af indvandrere på Kanarieøerne ankommer med fly og ikke ad søvejen, ligesom det altovervejende flertal af illegale indvandrere i Italien ikke går i land på Lampedusa, men ankommer med fly.
Derfor er der efter min mening tale om et malplaceret argument, som ikke hører med til hr. Musottos betænkning. Vi bør ligeledes overveje, om ikke det ville være bedre at anvende en beredskabsstyrke ved grænserne for at undgå, at indvandrerne omkommer i Middelhavet, i stedet for at hindre dem i at gå i land.
Rolf Berend
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne tage fat på et meget vigtigt område fra hr. Mussottos gode betænkning, et emne, som ikke kun har stor betydning for de berørte øer, men for hele EU, nemlig problemet med den illegale indvandring.
Problemet med den illegale indvandring skal efter min opfattelse imødegås med større effektivitet. Problemet har en uforholdsmæssig stor effekt på de af EU's øer, der ligger i Middelhavet. Også selv om der allerede er gjort fremskridt med de foranstaltninger, EU har iværksat - f.eks. med udviklingen af et integreret grænsesikringssystem og fastlæggelsen af et fælleskabskodeks for personers grænsepassage af enhver art - viser indvandringstallene imidlertid, at foranstaltningerne ikke er tilstrækkelige.
Også selv om ansvaret for foranstaltningerne ligger hos medlemsstaterne og også vil gøre det i fremtiden, må der ikke pålægges øerne nogen tung byrde blot på grund af deres geografiske placering, for det, der ved første øjekast er et spansk, italiensk eller et græsk problem, vil blive et problem for hele Europa, og derfor kræver det handling på fællesskabsniveau. Solidaritet gennem fælles handlinger er det, der er nødvendigt og skal realiseres her.
I den forbindelse er etableringen af en europæisk kystvagt med henblik på overvågning af EU's ydre grænser sikkert ikke noget universalmiddel i denne øproblematik, men hr. Mussotos forslag bør dog undersøges med hensyn til, om det kan være en af mange foranstaltninger mod illegal indvandring til beskyttelse af øerne og hele EU.
Paulo Casaca
(PT) Hr. formand, hr. ordfører! Som medlem valgt i Den Autonome Region Azorerne, en region i den yderste periferi - hvis status ikke bør blandes sammen med øområdernes, som fru Sudre også rigtigt har pointeret - vil jeg gerne på det varmeste takke hr. Musotto og hele Regionaludviklingsudvalget for denne fremragende betænkning. Jeg vil særlig gerne fremhæve forslaget om en europæisk kystvagt, et forslag af afgørende betydning for beskyttelsen af havmiljøet, overvågning af fiskeriet, bistand til søfarten og navnlig kontrol af internationale standarder for sikkerhed og arbejdsforhold samt naturligvis indvandringsproblematikken. Hvad det sidste angår, drejer det sig ikke om, hvor vidt man er for eller imod indvandring. Kendsgerningerne er, at der er mennesker, der begiver sig til havs under umulige vilkår, og som skal bistås, når de befinder sig ude på havet. I denne sammenhæng vil jeg også gerne fremhæve, at der ikke bag planerne om en europæisk kystvagt - modsat det, som nogle medlemmer her har givet udtryk for - er nogen sikkerhedsdagsorden. Der er derimod en vision om en europæisk søfartspolitik, der er uundværlig for alle øområderne og især for regionerne i den yderste periferi.
Sérgio Marques
(PT) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! For det første vil jeg gerne takke hr. Musotto for den meget fine betænkning om øområdernes problematik, som vi her har til debat.
Som det så udmærket beskrives i betænkningen, er status som øsamfund et uovervindeligt og vedvarende forhold, der alvorligt påvirker disse regioners konkurrenceevne. Det giver derfor al mulig mening, at der kræves særlige foranstaltninger fra EU's side inden for de forskellige politikområder for at imødegå denne konkurrencemæssige ulighed, som øområderne rammes af i relation til de kontinentale områder.
Dette behov anerkendes i traktaterne, men er desværre aldrig blevet modsvaret af en samlet og sammenhængende politik. Der er så meget desto mere brug for en europæisk indsats for at mindske det konkurrencemæssige handicap, som øområderne lider under, eftersom den europæiske konkurrenceevne i dag skal øges i den internationale sammenhæng.
EU må derfor være innovativ i sin tilgang til de særlige problemer, som øområderne har, og som påvirker deres konkurrenceevne. EU må hjælpe øområderne med at drage større nytte af stærkt dynamiske og konkurrencebefordrende faktorer som det store europæiske indre marked, Den Økonomiske og Monetære Union og Lissabon-strategien.
Jeg vil derfor særlig udtrykke min støtte til betænkningens henstilling om inden for Generaldirektoratet for Regionalpolitik at oprette en administrativ enhed for øområderne i lighed med den eksisterende administrative enhed for områderne i den yderste periferi. Kun på den måde vil øområdernes ganske særlige forhold kunne inddrages i de forskellige politikområder som f.eks. transport, energi, miljø, turisme, beskatning og statsstøtte.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Hr. formand! Jeg vil først takke ordføreren og lykønske ham med hans grundige præsentation af øernes naturlige og økonomiske begrænsninger i forbindelse med regionalpolitikken. Medlemsstaterne har generelt anerkendt disse regioners særlige karakter.
På trods af den indsats, der er blevet gjort gennem regionalpolitik, har øområdernes relative indplacering i de regionale BNP'er imidlertid næsten ikke forrykket sig i løbet af de sidste 20 år. Det glæder mig, at Kommissionen har anerkendt, at BNP pr. indbygger og arbejdsløshed anses for at være utilstrækkelige i forbindelse med vurderingen af øområdernes socioøkonomiske situation, som er præget af naturbetingede handicap.
I disse områder er evnen til at reagere positivt på økonomiske forandringer begrænset, og øernes økonomi rammes hårdest af økonomiske kriser. Øernes økonomi er ofte afhængig af et begrænset antal økonomiske sektorer. Øerne er også stærkt afhængige af den offentlige sektor.
Et andet vigtigt spørgsmål, som andre talere har taget op, er ulovlig indvandring. Jeg er enig med ordføreren i, at Kommissionen bør gennemføre en særlig analyse af øområders behov og foreslå løsninger, samt at der bør lægges passende vægt på dette i den fjerde samhørighedsrapport.
Den Dover
(EN) Hr. formand! Jeg kommer fra Det Forenede Kongerige, hvor vi ganske rigtigt har adskillige store øer. Men vi har også Skotlands vestlige øer, som kort blev omtalt af mine kolleger fra den skotske del af Det Forenede Kongerige.
Ligesom hr. Busuttil vil De vide, hr. formand, fra Deres tid som formand for Malta-delegationen, at Malta for tiden lider meget under ulovlig indvandring. Det er noget, der kræver en øjeblikkelig indsats, sådan som hr. Berend påpegede. Hvert år besøger jeg de Canariske Øer. De har også lidt meget under en enorm indvandring. Den ulovlige indvandring fra Afrika er allerede blevet nævnt tidligere på dagen.
I mit indlæg vil jeg gerne fremhæve to punkter. Det ene har fuld opbakning fra medlemmerne af det britiske Konservative parti. Det drejer sig om punkt 26, hvor der tales om nødvendigheden af at slå ned på den meget alvorlige ulovlige indvandring. Men jeg er modstander af punkt 25, som hr. Berend omtalte, og jeg er uenig i nogle af resultaterne og henstillingerne fra ordføreren i en ellers udmærket betænkning.
Først og fremmest nævner betænkningen hurtige grænseindsatshold med henblik på at yde hurtig operationel og teknisk bistand til enhver medlemsstat, der anmoder herom. Jeg er enig i, at det er meget vigtigt, men jeg finder det alt for vidtgående, når man efterfølgende opfordrer Kommissionen til at undersøge behovet for oprettelse af en europæisk kystvagt for sideløbende at bistå disse områder og medlemsstaterne i overvågningen af EU's ydre grænser. Hvis de isolerede øer ønsker en koncentreret kystvagttjeneste til at hjælpe sig, er det fint nok, men den skal ikke gælde for Det Forenede Kongerige eller andre af de store øer. Vi ønsker ikke et for stort agentur.
Emanuel Jardim Fernandes
(PT) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne takke ordføreren for hans fremragende betænkning. Da jeg stammer fra et øområde, der også ligger i den yderste periferi, og som derfor anerkendes og behandles særskilt i EU-traktaten, kan jeg konstatere, at Parlamentet med dette initiativ giver en god beskrivelse ikke blot af alle øområdernes vedvarende strukturelle vanskeligheder, der berører deres indbyggeres tilværelse, men også af disse områders muligheder, der også er EU's muligheder.
Uden sine øer og især uden sine regioner i den yderste periferi, der berettiget tildeles en særlig status, ville EU ikke have den dimension, som den har i verden, ligesom EU heller ikke ville have det havområde, som den har, hvortil kommer de fordele, som den nye europæiske søfartspolitik, der nu er til høring, givetvis vil indebære. Samhørighed, der er et af EU's grundlæggende mål, vil kun blive til virkelighed, hvis disse områder mødes af solidaritet i indsatsen med at mindske og fjerne de hindringer, der står i vejen for deres udvikling.
Der bør derfor ske en justering af EU's politikker for navnlig transport, energi, offentlige tjenesteydelsesaftaler og statsstøtte med henblik på at sikre fuld beskæftigelse, økonomisk vækst, integration i det indre marked, den europæiske model og den reviderede Lissabon-strategis mål. Jeg anmoder derfor kommissæren og Kommissionen om at overveje, hvordan omstillingen skal ske, så udviklings- og regionalpolitikkerne udformes rettet mod fremtiden.
Antonio López-Istúriz White
(ES) Hr. formand! Jeg vil gerne give udtryk for min tilfredshed med denne initiativbetænkning, der er udarbejdet af min kollega, hr. Musotto, eftersom den er et skridt fremad mod en konsolidering af øerne inden for rammerne af EU's regionalpolitik som mindre gunstigt stillede regioner på grund af deres geografiske, naturlige, strukturelle og permanente begrænsninger, der forsinker deres samfundsøkonomiske udvikling.
Jeg er enig med ordføreren i, at de europæiske regioner spiller en vigtig rolle, såvel i forbindelse med lokale projekter om udveksling af bedste praksis som i forbindelse med grænseoverskridende samarbejde.
Med dette for øje indgår De Baleariske Øer i Pyrenæerne-Middelhavs-euroregionen. Jeg glæder mig ligeledes over ordførerens særlige omtale af den ulovlige indvandring. Jeg benytter lejligheden til at takke ham, fordi han ved udarbejdelsen af sine kompromisændringsforslag har taget hensyn til de ændringsforslag, som min kollega, hr. Fernando Fernández, og jeg selv har stillet til det pågældende afsnit i den betænkning, vi behandler i dag.
Vi holder fast ved disse ændringsforslag, og jeg vil i dag endnu en gang understrege, hvor skrøbelige øerne er med hensyn til den ulovlige indvandring på grund af deres særlige geografiske situation. Det er derfor nødvendigt at integrere spørgsmålene om udvandring og udvikling i rammen for EU's bistandspolitikker og i planlægningen heraf, såvel via de fonde, der udgør det nye rammeprogram for solidaritet og forvaltning af migrationsstrømmene som via regionalpolitiske instrumenter, især Den Europæiske Socialfond og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling.
Amsterdam-traktaten anerkendte i bilag 30 de særegenheder, der følger af at være en ø, men desværre er denne anerkendelse i traktaten ikke blevet fulgt op med effektive aktioner og specifikke foranstaltninger, der er nødvendige for at afbøde og afhjælpe de uundgåelige ekstraomkostninger, der skyldes øernes karakteristika.
Det sted, jeg stammer fra, De Baleariske Øer, og det sted, ordføreren stammer fra, Sicilien, samt mange af mine kollegers oprindelsessteder, har gjort os særlig opmærksomme på at overvinde de vanskeligheder, som øernes særlige karakter betyder for vores regioner.
Derfor beder vi - ud over specifikke foranstaltninger for at afbøde disse ulemper - om Kommissionens, medlemsstaternes og Rådets støtte og forståelse for denne særlige situation.
Giuseppe Castiglione
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne takke hr. Musotto for hans glimrende arbejde, hvor han gør opmærksom på øområdernes problemer. Jeg har selv oplevet disse problemer, og jeg ved, hvor komplekse de er.
Den økonomiske og sociale samhørighedspolitik er vigtig, hvis vi skal reducere forskellene i de forskellige regioners udviklingsniveauer. I den forbindelse bør der lægges særlig vægt på øernes situation, og jeg vil gerne takke kommissæren, fordi hun nævnte dette punkt.
For at opnå en bedre udvikling på øerne skal vi styrke infrastrukturen, forbedre forbindelserne og den integrerede transport og tage problemerne og de kritiske punkter op, hvad angår vand- og energiforsyning. Vi er nødt til at gøre øernes industrier - f.eks. landbrug, fiskeri, håndværk og turisme - mere konkurrencedygtige og mere attraktive. Og vi er nødt til at skabe de rigtige betingelser for, at der kan blive fuld beskæftigelse, tiltrække private investeringer og samtidig sikre en levestandard og bæredygtig udvikling, der er klart bedre end den nuværende, hvilket vi også skal gøre ved at fremme og udvikle alternative energikilder og ny teknologi.
Endelig må vi ikke undervurdere den illegale indvandrings stadig større konsekvenser for øsamfundene, navnlig i Middelhavet. Det er en uforholdsmæssigt stor byrde, som øerne hverken kan eller bør tackle alene. Det bør være en prioritering for os at finde en overordnet og forsvarlig løsning, og her skal vi også finde ud af, hvordan vi skal tackle de nødsituationer, der opstår som følge af de massive strømme af indvandrere - der desværre ikke kun kommer med fly - på tværs af søgrænserne, idet de grundlæggende rettigheder overholdes.
Det er således tvingende nødvendigt at mindske øernes udviklingsforsinkelse ved hjælp af en ægte solidaritetspolitik, som vil fremme øbefolkningernes opbakning til det nye EU. Jeg vil endnu en gang lykønske hr. Musotto med det glimrende arbejde, han har udført, og med, at han har sat fokus på de mange spørgsmål, der er vigtige for vores øer.
Neelie Kroes
Hr. formand! Det har været en meget interessant forhandling.
Indledningsvis vil jeg gerne lykønske ordføreren hr. Musotto med hans betænkning - hvilket jeg ikke gjorde i mine indledende bemærkninger - samt med, at han bringer dette emne på bane i den første betænkning nogensinde, der er helliget øer. Han har skrevet historie!
Der er sagt meget her i formiddag om statsstøtte, og det vil jeg kommentere først. Det er normalt forbudt at yde driftsstøtte - dvs. støtte, der skal reducere en virksomheds løbende udgifter. Det er forbudt at yde driftsstøtte i henhold til traktaten og retningslinjerne for regionalstøtte på grund af dens meget konkurrenceforvridende effekt. Når det så er sagt, kan der undtagelsesvist ydes statsstøtte i de fattigste regioner, der er mest tilbagestående med hensyn til regionaludvikling.
Som De ved, er det artikel 87, stk. 3, litra a)-regionerne, der kan nyde godt af driftsstøtte - dvs. de mest fjerntliggende og tyndtbefolkede områder - hvis en række betingelser er opfyldt. I de fattigste regioner og atter artikel 87, stk. 3, litra a)-regionerne kan der kun bevilges degressiv og afpasset driftsstøtte fra sag til sag i en tidsbegrænset periode med henblik på at afhjælpe konkrete strukturelle handicap.
Som svar til fru Sudre giver Kommissionen som bekendt særstatus til de alleryderste regioner på grund af deres afsides beliggenhed og særlige problemer med at blive integreret i det indre marked.
For øer, der ikke findes blandt de alleryderste regioner, er det vanskeligt at anvende en generel tilgang baseret på disse regioners karakteristika. Der er enorme forskelle mellem de europæiske øområder, hvilket De er et eksempel på. De er karakteriseret ved en stor mangfoldighed, og som de ganske rigtigt sagde, er en betydelig andel af de store øer ganske velhavende med hensyn til regionaludvikling og BNP pr. indbygger. Hvis man yder driftsstøtte til en ø, der har et af EU's højeste BNP'er, vil det fuldstændigt fordreje konkurrencen på de relevante markeder, uden at der er regionaludviklingsmæssigt belæg herfor. Kommissionen kan således ikke give alle europæiske øer status som støtteområde, da de er utroligt forskellige.
Som svar til hr. Arnaoutakis kan jeg sige, at subsidiering af brændstof- og energiudgifter betegnes som driftsstøtte. En sådan støtte kan kun tillades, hvis de generelle betingelser - som jeg netop har været inde på - er opfyldt. Den må ikke understøtte strukturmæssigt tabsgivende aktiviteter og i særdeleshed ikke dem, der er meget skadelige for f.eks. vores miljø- eller klimaændringsmål. Endvidere er regional driftsstøtte bestemt ikke det bedste instrument til at løse øernes lokale problemer.
Som jeg nævnte i mine indledende bemærkninger, kan øernes største problemer løses mere effektivt med horisontale instrumenter. F.eks. kan lokale tjenester, der ikke er økonomisk levedygtige, støttes gennem tjenesteydelser af almen økonomisk interesse. Arbejde og investeringer i alle former for infrastruktur kan finansieres. De indeholder ikke et støtteelement, og som jeg nævnte tidligere, kan de minimis-støtten og grænsen på 200.000 euro være tilstrækkeligt for specielt de meget små øer.
Med hensyn til fru Attwoolls kommentar om markedsinvestorprincippet mener jeg, at vi kan anvende en mere forfinet økonomisk fremgangsmåde til at vurdere situationer med markedssvigt på øer og foreslåede investeringer. Men som jeg allerede tidligere har sagt, har statsstøttereformen til formål at gøre reglerne mere forudsigelige og gennemsigtige, samtidig med at den administrative byrde ved indberetning af statsstøtte reduceres. Jeg kan forstå bekymringerne hos de mindre virksomheder, der skal forsøge at finde vej gennem statsstøttelabyrinten, og det er vi enige om.
Derfor har jeg fulgt op på forslaget fra nogle af Dem om, at Kommissionen skal tilvejebringe en brugervenlig vejledning, der klart og enkelt forklarer vores regler. Mine tjenestegrene er næsten færdige med en komplet opdatering af et vademecum med en koncis oversigt over de grundlæggende EU-regler om statsstøtte. Dette vademecum skal ikke give en udtømmende beskrivelse af reglerne. I stedet fokuserer det på de spørgsmål, der er mest relevante for folk, der er involveret i regionaludvikling. Jeg håber, at dette vademecum om et par uger kan lægges ud på GD Konkurrences hjemmeside, og jeg vil gerne sørge for at skaffe kopier til interesserede medlemmer af Europa-Parlamentet.
Nu vil jeg gerne gå videre med en bredere vifte af emner, som nogle af medlemmerne kom ind på. Hr. Smith nævnte behovet for statistik. Kommissionen har et udmærket regelmæssigt samarbejde med Eurostat. I maj måned i år udgiver vi den fjerde samhørighedsrapport, der kommer til at indeholde flere statistiske oplysninger. Hr. Smith nævnte også adgang til transmissionsnet for vedvarende energi. Det er bestemt vigtigt, og derfor mener Kommissionen også, at en komplet strukturel opsplitning af energimarkederne er den bedste løsning på problemerne med nytilkomne selskabers koncentration og overtagelse på disse markeder.
Adskillige medlemmer nævnte, at der var behov for at oprette en særlig enhed for øområderne inden for Generaldirektoratet for Regionalpolitik. Det vil jeg bestemt tage ad notam, men som De ved, er det min kollega fru Hübner, der træffer beslutningerne her og ikke mig. Jeg er overbevist om, at hun vil undersøge sagen meget nøje.
Endelig vil vi nøje overveje Deres forslag om at udpege år 2010 til Det Europæiske År for Øerne, men jeg kan forsikre Dem om, at Kommissionen fortsat vil varetage øernes interesser bedst muligt i 2007, 2008 og 2009, så De må ikke tro, at vi forsømmer dette vigtige emne. Tværtimod.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
John Attard-Montalto 
Et af de områder, som Malta bekymrer sig om, er ulovlig indvandring. "Øerne spiller en central rolle i forbindelse med bekæmpelsen af dette problem; de er alle tynget af ulovlig indvandring". Faktisk giver Kommissionens beslutning om at etablere fire fonde begrebet "en fælles indsats" konkret udtryk.
I tilfældet med Gozo, der er Maltas søsterø, har vi et scenario, hvor en ø er dobbelt ramt af isolerende faktorer. Kommissionen har fremhævet den særlige situation for øerne i retningslinjerne for (i) national regionalstøtte for 2007-2013 og i retningslinjerne for (ii) statsstøtte og risikovillig kapital til små og mellemstore virksomheder. Men det løser ikke problemet, hvor brændsels- og energiomkostningerne har en negativ indvirkning på de pågældende øsamfunds konkurrenceevne.
Der skal lægges særlig vægt på de økonomiske aktiviteter, der er fremherskende på øer, navnlig turisme, landbrug, fiskeri og kunsthåndværk. På øerne er turismen en af de primære kilder til at skabe velstand, og den har direkte indvirkning på andre sektorer - fiskeri, landbrug, kunsthåndværk. Men hvilken betydning tillægger vi turismen i Europa-Parlamentet? Det er måske den fremherskende tanke, at det er et naturligt spørgsmål, sådan som en meget erfaren kommissær udtrykte det. Det er tværtimod på tide, at Europa-Parlamentet opretter et særligt turismeudvalg, da turismen i øjeblikket er en del af Transportudvalget, hvor det stort set aldrig optræder på dagsordenen.
Louis Grech 
Betænkningen indeholder en række henstillinger, der gør meget for at løse en lang række meget konkrete ulemper for de små øer. Vi forventer, at Kommissionen medtager og gennemfører henstillingerne i hr. Musottos betænkning. Øer i både fjerntliggende og ikkefjerntliggende regioner lider under naturlige geografiske begrænsninger, der i høj grad påvirker indbyggernes daglige liv, både økonomisk og socialt.
De små øer som f.eks. Gozo ved Malta er de første til at føle effekten af høje transportudgifter, manglende investeringer, kommunikationsproblemer, høj arbejdsløshed, social adskillelse og mere begrænsede muligheder. I teorien er det bredt accepteret i EU, at specielt de små øer skal have hjælp til at klare disse naturlige ugunstige omstændigheder. Det er på tide at omsætte de velmenende mål i konkrete handlinger.
