Kriser i andre landbrugssektorer end mælkesektoren (forhandling) 
Formanden
Det næste punkt er Kommissionens udtalelse om krisen i andre landbrugssektorer end mælkesektoren.
Mariann Fischer Boel
Hr. formand! Først og fremmest vil jeg gerne takke for denne lejlighed til at komme her i dag og gøre rede for den aktuelle økonomiske situation i landbrugssektoren.
Den finansielle og økonomiske krise har også haft en virkning på landbrugssektoren. Vi har oplevet et fald i efterspørgslen, udvikling i valutakurserne, vanskelig adgang til kreditter - alt sammen har det haft en virkning på priserne på landbrugsprodukter og også landmændenes indtjening.
Officielle skøn over landbrugets indtægter vil først være til rådighed i slutningen af ugen, men vi kan allerede forvente, at indtægten vil udvise et betydeligt fald i 2009 i forhold til året før på grund af den relative udvikling i produktionsomkostningerne og markedspriserne på landbrugsvarer.
Efter det første dyk, som vi oplevede i august 2008, kan det nye dyk i landbrugets indtægter forventes så rigeligt at udligne den usædvanlige indtjeningsstigning, der hidrørte fra prisstigningerne på landbrugsprodukter i sommeren 2007 og året efter.
Jeg vil gerne gennemgå nogle af de forskellige sektorer. Først og fremmest korn. I 2008 skete der et betydeligt prisfald, primært på grund af en god høst. Imidlertid har vi set, at priserne i de seneste måneder er steget for hvede og majs. I lyset af denne udvikling ville det ikke være hensigtsmæssigt på nuværende tidspunkt at træffe ekstraordinære foranstaltninger såsom intervention af majs eller indgreb i ekspertrestitutionerne.
Situationen er lidt anderledes for foderbyg med mindre eksport og lave hjemmemarkedspriser, men vi har som bekendt netop sat intervention i gang, og det burde hjælpe på markederne for foderkorn.
I svinekødssektoren er situationen stadig skrøbelig. Den økonomiske krise ramte den på et tidspunkt, hvor den endnu ikke var fuldt restitueret efter de vanskeligheder, som den havde været igennem i 2007. Priserne er i år lavere end sidste år, men samtidig - og sommetider må vi se det fra den positive side - er foderpriserne blevet meget mere stabile end tilbage i 2007 og 2008. Selv om eksporten ligger under 2008-niveau, forventer vi, at den stadig vil ligge meget højere end i 2007.
Alt i alt kan jeg ikke se tilstrækkelig begrundelse for at indføre endnu et markedsinstrument for nuværende, men jeg kan forsikre Dem for, at vi overvåger situationen meget nøje.
For så vidt angår frugt og grønt, har den økonomiske krise ført til lavere indenlandsk forbrug, og vi har også oplevet en vis nedgang på visse eksportmarkeder. Det har påvirket de frugt- og grøntpriser, som producenterne har opnået. På baggrund af sektorens særtræk har vi i forbindelse med den seneste reform af frugt og grønt imidlertid besluttet, at vi skal klare sektorens udfordringer ved at gøre producentorganisationerne mere attraktive og også mere ansvarlige for krisestyring.
Producentorganisationerne står i dag for 40 % af den samlede produktion af frugt og grønt. De kan samle sig i økonomiske stærkere enheder, også på tværnational basis, og det er væsentligt, fordi nutidens kriser ikke kender til nationale grænser.
I 2007-reformen gav vi producentorganisationerne incitamenter til at gøre det. Vi gav dem også nye krisehåndteringsredskaber som grøn høst eller undladt høst som supplement til de traditionelle tilbagetagelser.
Vi har desuden skabt retlige rammer, der gør det muligt for frugt- og grøntproducenterne at påvirke og stabilisere markedet, men der er brug for mere handling fra græsrodsniveau, som Kommissionen ikke kan påtage sig. Jeg opfordrer derfor til at oprette producentorganisationer, og jeg tror, at medlemsstaterne og landmændene bør se på det antal producentorganisationer, der findes i de enkelte medlemsstater. Det er ikke særligt klogt, hvis der er producentorganisationer, som konkurrerer med hinanden i stedet for at konkurrere mod detailsektoren.
Olivenoliepriserne nåede et rekordniveau for fire år siden på grund af gunstige klimaforhold. Siden da har tre tilfredsstillende høstår i træk sammen med den økonomiske krise medført meget lave priser. Derfor genaktiverede Kommissionen støtten til privat oplagring tidligere i år. Vi kunne se, at markedet reagerede umiddelbart, og priserne steg støt.
Trods de gode høstprognoser - for fjerde år i træk - var lagrene ved begyndelsen af høsten beskedne. Så vidt vi kan se, vil forbruget stige igen.
For at opsummere ser jeg små tegn på et opsving. Jeg medgiver, at der er brug for nøje overvågning af situationen, og at det vil gøre en eventuel nødvendig indsats mulig.
Det var en hurtig gennemgang af de kortsigtede foranstaltninger, men lad mig forsikre Dem om, at vi også ser på de mellem- til langsigtede spørgsmål, f.eks. fordelingen af værditilvæksten i fødevarekæden, og hvordan vi håndterer prisudsvingene. Jeg er sikker på, at vi vender tilbage til disse vigtige emner også.
Albert Deß
Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Sidste år og igen i år gjorde mælkeproducenterne højlydt opmærksom på deres bekymringer, også i Bruxelles. Indtrykket, man får fra medierne, er, at det kun er mælkeproducenterne, der står i en vanskelig situation. Faktum er, at andre landbrugssektorer også er berørt af krisen. I modsætning til vores mælkeproducenter er svineproducenter, smågriseavlere, fjerkræavlere, frugt- og grøntproducenter, vinbønder og endda kornproducenter vant til, at der er gode år og dårlige år, og gør derfor ikke helt så højlydt opmærksom på det. Ikke desto mindre mener jeg, det er godt for os at kaste lys på disse producenters situation i dag også.
Kommissæren sagde, at den finansielle og økonomiske krise har påvirket hele landbrugssektoren, og at vi bør overveje, hvordan vi kan reagere på det. Når jeg taler med landmænd, der er ramt, hører jeg det samme om og om igen. De siger, at de i det store og hele klarer sig på markederne, bortset fra situationer, hvor det er yderst vanskeligt, som det var sidste år og er i år for mælkeproducenterne og andre. Men landmændene forstår ikke, at vi i EU konstant bebyrder dem med mere bureaukrati. De siger, at de ønsker at dyrke deres jord, producere foder og passe deres dyr frem for at bruge hele dagen på bogføring og registrering af, hvad de foretager sig.
I århundreder har vores landmænd produceret fødevarer uden at føre store mængder registre. Udbytterne er steget, dyrenes ydelser er forbedret, og i dag oversvømmer vi landmændene med papirarbejde. Jeg har for nylig læst, at landbrugsministrene drøfter en nedbringelse af bureaukratiet. Vores landmænd tør næsten ikke tro det mere. Jeg håber, at vi endelig kan gøre fremskridt på dette område og tillade vores landmænd at gøre det, de er bedst til, med andre ord at producere fødevarer, sunde fødevarer til en halv mia. mennesker. Vi bør støtte dem i det og sikre, at de også vil kunne det i fremtiden.
Paolo De Castro
Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Her står vi igen og diskuterer krisen i landbruget.
I de seneste måneder har Parlamentet adskillige gange talt om de alvorlige vanskeligheder, som mælkesektoren er stødt på, og bedt Kommissionen og Rådet om at handle hurtigt. Vi har nået resultater, om end kun delresultater, men på baggrund af disse initiativer er der etableret en særlig fond på 300 mio. EUR til brug i krisesituationen.
Imidlertid må vi nu tage til efterretning, at krisen, som har berørt mælkesektoren, i hastigt tempo breder sig til andre sektorer i europæisk landbrug med alarmerende tegn herpå fra markederne for hvede, olivenolie og frugt og grønt, som fru Fischer Boel netop sagde.
Med hensyn til mælk står vi over for et cyklisk fænomen, som går hånd i hånd med den vanskelige økonomiske situation, som uvægerligt har resulteret i et fald i efterspørgslen og medført stagnation på markederne. Denne krise begynder at antage et alvorligt bekymrende omfang, som det også ses af utallige protester anført af landmænd i mange egne af Europa. Disse er symptomer på en presset og foruroligende situation og på udbredt bekymring for sektorens fremtid som helhed.
Derfor besluttede vi på det seneste møde i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter den 1. december enstemmigt at invitere Kommissionen til at møde op i Parlamentet for at fortælle os om status for den krise, som vores landbrug står i, og de tendenser, der er i de forskellige produktionssektorer. På den front forventer vi først og fremmest, at Kommissionen gør brug af alle de foranstaltninger, den har til rådighed for at stabilisere markedet og stimulere opsvinget i forbruget, men samtidig tror vi, at denne lejlighed også bør benyttes til at se fremad og hjælpe med at garantere, at den fælles landbrugspolitik fortsat er en vigtig EU-politik, som varetager alle borgeres og europæiske regioners interesser fra Nordsverige til det sydlige Cypern.
Landmændene forventer svar med det samme, og i dag vil vi påtage os ansvaret for at sætte fart i tingene, håndtere krisen med beslutsomhed og udnytte vores nylige erfaringer for dermed at undgå at spilde tiden og hurtigt få rettet op på en situation, som risikerer at blive endnu værre. Vi vil gerne modtage svar og også nyt fra Kommissionen om dette emne.
Marian Harkin
Fru formand! Jeg vil gerne takke kommissæren for redegørelsen for situationen. Jeg ønsker imidlertid at koncentrere mig om et enkelt område, hvor vi kan sætte ind, og det er det lave indhold af ikke-godkendte gmo'er i importeret foder, såkaldt low level presence, og virkningerne heraf i EU's foderindustri, fordi det er et overordnet problem.
Jeg sendte et brev til præsident Barroso underskrevet af et antal parlamentsmedlemmer, og han svarede, at Kommissionen har handlet hurtigt og lovliggjort tre genmodificerede produkter, og at et fjerde er på vej. Men vi er stadig kun kommet til at prøve at indhente efterslæbet.
Problemet næste år er Brasilien. De har strømlinet deres system, så en godkendelse kun tager 22 måneder, og problemet vil ikke forsvinde. Vi er alle klar over, at landbrugssektoren er plaget af lav indtjening, og EU's landmænd må efter min mening i det mindste kunne forvente, at indkøbsomkostningen ikke stiger, fordi EU har været for langsom til at udstede godkendelser. Det er én ting at have lave salgspriser, men det er en dobbelt straf, når der ikke er adgang til at købe ind til verdensmarkedspriser. Siden maj i år har ekstraomkostningerne i Irland på grund af forsinkede godkendelser beløbet sig til 23 mio. EUR.
Endelig vil spørgsmål om "low-level presence" altid forfølge os, og selv om et hurtigtfungerende godkendelsessystem vil forbedre situationen, vil vi stadig have brug for en teknisk løsning.
Martin Häusling
Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Fru Fischer Boel gav et meget kort svar på spørgsmålet om krisen, og jeg hørte hende ikke nævne nogen mulige løsninger på disse kriser. Krisen har ikke kun ramt mælkesektoren, det er rigtigt. Kornsektoren er også i krise, grøntsektoren oplever yderligere koncentration, og de seneste 10 år har vi mistet hver anden svineproducent. Det skyldes ikke kun det forhold, at vi oplever en økonomisk krise, men også at vores landbrugspolitik har haft en forkert retning de seneste år. Man burde virkelig sige nu, at liberaliseringen har spillet fallit, og at verdensmarkedstilgangen ikke er svaret for landbruget.
De næste få år vil blive afgørende, med hensyn til hvor vores landbrug er på vej hen. Vi er derfor taknemmelige for, at de 22 landbrugsministre på mødet i Paris tydeligt angav, hvilken vej vi skal gå. Der er meget, vi er enige i her. Vi har brug for pålidelig planlægning i landbruget, og landbrugspolitikken skal være bæredygtig. Det er noget, vi også har advokeret for i lang tid.
Priserne falder for landmændene, men ikke for forbrugerne. Det tyder på, at vores landbrugspolitik kun reelt tjener store koncerners interesse. De sagde helt rigtigt, fru kommissær, at vi har behov for at styrke landmændenes position i den henseende, men De afviser altid at svare på spørgsmålet om, hvordan vi faktisk skal gøre det. Vi vil forsøge at skaffe svar på det. Det bliver faktisk afgørende i løbet af de næste få år. Landmændene skal ikke kun være producenter af råvarer. De skal aktivt søge markedsdominans, og dertil har producenterne brug for vores støtte.
Et konstant pres på priserne i landbrugssektoren vil føre til landbrugsprodukter af ringere kvalitet. En stadig stigende grad af industrialisering i landbrugssektoren vil resultere i et fortsat tab af biodiversitet, og det industrialiserede landbrug vil også øge CO2- og metangasemissionerne. At tale om klimabeskyttelse, men ufortrødent fortsætte industrialiseringen kan ikke være svaret!
Derfor må vi som Parlament tage vores job meget seriøst i de næste få år. Vi håber, at vores samarbejde med den nye Kommission bliver konstruktivt.
James Nicholson
Fru formand! Vi forstår alle godt de bekymringer, som mange af de andre landbrugssektorer har, og de må næsten helt sikkert have troet, at vi lagde alt for stor vægt på at forsøge at løse mælkesektorens problemer. Men de af os, der var med til det, vidste, at der ikke var noget alternativ, at mælkeproblemerne skulle løses, og forhåbentlig er vi nu på vej til at løse nogle af de problemer, som sektoren slås med. Vi må nu fokusere på andre områder.
Vi har talt om f.eks. kornproducenternes problemer. De har lidt under de laveste priser i lange tider - og i mit område gælder det også kartoffel- og æbleavlere. Jeg kan ganske vist give Dem en liste over andre områder, hvor der er alvorlige problemer. Men et af de største problemer - og her vil jeg gerne støtte fru Harkin i hendes udtalelser - er forsinkelsen i godkendelsen af nye sorter af genmodificerede afgrøder til import i EU.
Vi driver prisen på foder op, og det rammer vores svineproducenter, vores fjerkræavlere og vores oksekødsproducenter. Det ville hjælpe gevaldigt, hvis der kom mere fart i disse godkendelser. Vi er i stor fare for, at vores landmænd kvæles i overbureaukrati og farer vild i lovjunglen. Det vil De få at se, når De indfører CPID den 1. januar, som efter min mening er et totalt tidsspilde.
Midtvejsgennemgangen udløste mange ændringer, og vi skal i gang med endnu flere. Men jeg tror, vi trænger til igen at se på virkningen af disse ændringer på branchen. Jeg ved af erfaring fra mit område, at mange fåreavlere og ammekoproducenter simpelthen forlader branchen.
Det er en meget foruroligende tendens. Vi må se på begge disse sektorer og på, hvordan vi faktisk kan støtte dem. Kan vi gøre mere for dem? Kan vi holde på dem? For vi skal huske på, at mange af disse sektorer såsom får og ammekøer befinder sig i miljøfølsomme områder, de ligger i bjergrige egne og områder, hvor der ikke findes alternativer, og jeg tror, vi igen må se på, hvordan vi støtter disse dele af erhvervet.
Patrick Le Hyaric
Fru formand, fru kommissær! Kommissæren sagde, at der er dyb krise i landbruget. Det ved vi godt. Små og mellemstore landbrug kan da heller ikke længere klare sig. Imidlertid, fru kommissær, er det ikke resultatet af et teknisk problem, men af den dereguleringspolitik, som De har ført, af undermineringen af de grundlæggende principper for den fælles landbrugspolitik, af Deres afvisning af at betale minimumspriser for arbejde og Deres omfattende frihandelsstrategi, som strider mod selve princippet om præferencestatus.
Her på tærsklen til en ny periode med overvejelser om den fælles landbrugspolitik er det på tide at anse landbrugsarbejde som en opgave af almen interesse, der bidrager til det fælles bedste. En ny landbrugspolitik skal derfor også være en fødevarepolitik, en miljøpolitik og en territorialpolitik.
Vi må først identificere politikkens målsætninger og retning, før vi træffer beslutning om budgetaspekterne. Det vil under alle omstændigheder indebære betaling af garanterede minimumsbasispriser for udført arbejde og medføre et produktivt landbrugserhverv, som giver værditilvækst og beskæftigelse, fremmer udviklingen i landbruget med respekt for fødevarernes suverænitet og bekæmper fattigdom.
I dag peger alle beviser på, at den sociale, miljømæssige og sundhedsmæssige effektivitet afhænger af landbruget repræsenteret ved den enkelte landmand og ikke industrien. Det burde være emnerne for vores forhandlinger, hvis vi omsider skal bringe krisen i landbruget til afslutning.
Lorenzo Fontana
Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Den aktuelle krise, som landbruget gennemlever, er det synlige resultat af den hurtige territoriale udvidelse af EU, som er sket de seneste år, og frem for alt den umådeholdent hurtige globalisering af markederne.
Landbrugssektoren må beskyttes ved anvendelse af principperne i Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, navnlig artikel 32-38, med særlig henvisning til målsætningerne, som for at kunne opfyldes skal overholde specifikke lovkrav. I denne sektor er det ifølge reglerne om intervention i tilfælde af en markedskrise ikke tilladt at gøre en betydelig indsats for at imødekomme landbrugssektorens krav med specifik beskyttelse af landmændene i en yderst vanskelig tid, som rammer landbruget som helhed og især frugt- og grøntsektorerne som f.eks. æbler og pærer og korn som hvede og maj.
Landmændene skal ikke blot have hjælp, men de skal også garanteres markedsbeskyttelse som fastlagt i de grundlæggende regler i traktaten. Desværre sker det i øjeblikket kun i begrænset omfang. Vi har set det før med mælkekrisen og med den nuværende krise i f.eks. frugt- og grøntsektorerne.
Det er nu tid for Europa at træffe skarpere beslutninger for at give en sand 360-graders-støtte til vores landmænd, vores landbrug og vores jorder, som desværre alt for ofte negligeres. Det ville i så fald være bedre at tænke alvorligt over, hvad der bliver gjort på det europæiske marked for at fremme vores landbrugsprodukter over for verden uden for EU, og jeg vil gerne gentage: for frugt og grønt i særdeleshed.
Ved at skabe specifikke regler, som dog skal respekteres af hele EU, og som vi skal sikre, også bliver respekteret af de tredjelande, som vi har en betydelig samhandel med inden for landbrugsvarer, vil vi måske kunne begynde at få et marked, der er mindre forvredet, og være bedre i stand til at beskytte landmændene og EU's landbrugsvarer.
Georgios Papastamkos
(EL) Fru formand! Sektorerne i landbrugsøkonomien lider virkelig - hvede, olivenolie, frugt og grønt og bomuld. De skal vide, at der er vrede blandt ferskenproducenterne i Grækenland. Jeg behøver blot at fortælle, at ca. 200 000 t ferskenkompost i dette øjeblik fortsat ligger usolgt på lager.
Situationen i hvedesektoren er stadig kritisk og faciliteten til offentlig intervention i medlemsstaterne skal aktiveres igen. Vi må støtte beskyttede oprindelsesbetegnelser og varer med beskyttet geografisk betegnelse.
Kvægbrug er også på vej ud i en dyb krise. Mælkesektoren er blevet nævnt, og vi har med rette taget initiativ til at beskytte den. Kvægavlerne i det nordlige Grækenland har blokeret toldkontoret i Evzona, og et af deres rimelige krav er, at navnet på oprindelsesstedet skal stå på etiketten på mælkeprodukter. Efter min mening beskytter det både producenter og forbrugere at nævne oprindelsesstedet.
Vi har brug for flere foranstaltninger til at fremme landbrugsvarer både i EU og uden for Europa i tredjelandene. Vi må rationalisere markederne yderligere og overvåge åbenheden i forsyningskæden på en effektiv måde, og vi må indskrænke enhver forskel mellem producent- og forbrugerpriser.
Som jeg hævdede i forbindelse med forhandlingerne om 2010-budgettet, er det særlig vigtigt at fastholde en tilfredsstillende margin i landbrugsdelen af budgettet for at kunne imødekomme uforudsete krav i andre landbrugssektorer.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Fru formand! Næsten hele landbrugssektoren i Europa er i krise. Det er forårsaget af ikke blot den globale økonomiske krise og recession sammen med en koncentration af hjemlige og udenlandske markeder, men også af den fælles landbrugspolitik, en neoliberal politik, som Kommissionen har forfulgt de tidligere år. Det har bidraget tungt til den nuværende krise. Hvis landbrugssektoren allerede har så store rentabilitetsproblemer, hvad vil der så ske, hvis landbrugsbudgettet bliver kraftigt beskåret efter 2013, sådan som mange ønsker? Det vil sætte spørgsmålstegn ved fødevareforsyningssikkerheden i Europa.
Den nuværende situation er særlig alarmerende for kvægbrugere, svineproducenter og frugt- og grøntavlere. Jeg bifalder, at kommissæren ønsker at sikre flere penge til producentorganisationerne, men det er stadig ikke nok til at løse sektorens problemer. Endnu et alarmerende forhold er, at EU er blevet nettoimportør af oksekød de seneste seks år. Vi lever nu på de eksterne markeders nåde.
Julie Girling
(EN) Fru formand! Hvis De ønsker at vide, hvor hårdt det er for landmændene, så kig på den britiske regerings ændrede lavindkomstgrænse. Det er den grænse, hvorunder en familie vurderes at leve i fattigdom. De seneste tal for Det Forenede Kongerige viser, at en fjerdedel af alle britiske landmænd falder ind under den kategori.
Men at hjælpe landmændene er ikke bare et landbrugspolitisk spørgsmål. Vi bør gribe det holistisk an. Forbrugerne ønsker at købe fødevarer af høj kvalitet, som produceres så tæt på hjemmet som muligt. Parlamentet skal lytte til forbrugernes krav om tydelig mærkning af fødevarer med hensyn til oprindelsesland, så de kan være sikre på, hvor maden kommer fra. Vi har allerede oprindelseslandet angivet på mange fødevareetiketter, og der er ingen grund til, at obligatorisk mærkning med oprindelsesland ikke også udvides til de resterende sektorer, herunder de vigtigste ingredienser i forarbejdede fødevarer.
Vi får lejlighed hertil i Parlamentet primo næste år. Lad os sikre os, at vi benytter os af den.
Ilda Figueiredo
(PT) Fru formand! Vi har gennem årene og med adskillige ændringsforslag til den fælles landbrugspolitik advaret om dens konsekvenser og foreslået alternativer. Desværre var der ingen, der ville høre på os, og i dag er vi endt i en katastrofal situation, som det er tilfældet med portugisisk landbrug. Vi advarede imod konsekvenserne af at liberalisere international handel med landbrugsfødevarer. Vi sagde, at landbrug ikke kan behandles som en eller anden form for industrivare, og det bør udelades fra Verdenshandelsorganisationens forhandlinger, så det ikke udsættes for aktiemarkedet og børsspekulation.
Vi har altid sagt, at fødevaresuverænitet og -sikkerhed bør prioriteres, og at de, der bearbejder jorden, bør få behørig anerkendelse. Det er derfor, vi har modsat os at afskaffe produktionsstøtteordninger og sætte en stopper for mælkekvoter. Vi har altid påpeget, at landbruget i de sydlige EU-lande har særlige karakteristika, som vi er nødt til at respektere, hvis vi skal sikre deres produktion af kvalitetsfødevarer såsom vin, olivenolie, frugt og grønt, ris samt kød og mælk, der produceres under helt andre forhold end dem, der hersker i andre områder.
Vi insisterer derfor på, at disse politikker skal revideres, så der kan tages hensyn til de høje priser på produktionsfaktorer som diesel, elektricitet, gødningsstoffer, mad, kredit og forsikring. Vi er nødt til at hjælpe landmændene med politikker, som støtter producenterne og skaber arbejdspladser i landdistrikterne.
Det er på tide at prioritere familielandbrug og livet på landet - som bliver mere og mere affolket - såvel som regionale produkter og naturligt hjemmehørende arter. Det fortjener vores landmænd, for det er dem, der producerer det, der skal til for at brødføde os.
John Stuart Agnew
(EN) Fru formand! Det ser ud, som om jeg midlertidigt har tilsluttet mig fru Harkins fanklub ved at henlede Deres opmærksomhed på den underliggende krise på kreaturfodermarkedet med henvisning til diminutive spor af genmodificeret materiale, som kan findes i en 60 000 t ladning med sojabønner.
Hvis disse spor ikke stammer fra en EU-godkendt sort, må ladningen ikke losses. Speditøromkostningerne i et sådant tilfælde beløber sig til 2,3 mio. GBP, men der er også alvorlige forstyrrelser i de næste led med lastbiler, der vender tomme tilbage til foderstoffabrikkerne, som så har problemet med at skaffe alternativt protein med meget kort varsel.
Efter et kolossalt pres på dette område har Kommissionen godkendt fire ekstra sorter genmodificeret majs, som de betragter som et sikkert forurenende stof. Det kan tage flere år at opnå en sådan godkendelse, mens nye genmodificerede majssorter i mellemtiden konstant tages i anvendelse i amerikansk landbrug. Dette problem vil dukke op igen i løbet af et år eller deromkring.
Der er for indeværende også adskillige genmodificerede hør- og bomuldsprodukter, som nemt uforvarende kan blive blandet sammen med en stor ladning soja i sporbare mængder, og de vil også være årsag til, at en ladning afvises.
Det er perverst, at der, mens der findes små tolerancer for sten, jord, døde insekter, metalspåner og træflis, overhovedet ikke er nogen tolerance for et eneste sundt majskorn.
Den usikkerhed, som denne nultolerancepolitik skaber, har resulteret i stejlt stigende forsikringspræmier hos speditørerne, som sendes videre til kreaturproducenterne - for ikke at tale om den angst, der skabes, når en producent får at vide, at hans foderordre ikke kan blive indfriet.
Dette er en højst utilfredsstillende situation og skaber en unødvendig krise i produktionen af kød og æg. Jeg opfordrer på det kraftigste Kommissionen til at behandle hele dette spørgsmål mere praktisk og følsomt og indføre en tolerancetærskel for blanding med genmodificerede afgrøder, som svarer til tærsklen for andre forurenende stoffer.
Giovanni La Via
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil også gerne takke kommissæren for hendes analyse, men jeg vil gerne understrege, at der nu er krise i nogle produktionssektorer, som bringer landbruget i fare i nogle regioner i vores fantastiske Europa.
Især har den krise, som har ramt hvedeproduktionen de seneste måneder, nu presset priserne til et punkt, hvor de er for lave til at dække omkostningerne, og i mange europæiske regioner er de tilsåede arealer blevet reduceret i indeværende år, efter sigende med 30 %, særlig i afsidesliggende områder, som har begrænsede muligheder, hvad angår alternativ anvendelse. På den anden side påpegede kommissæren et aspekt vedrørende frugt og grønt, som er karakteristisk for den nye fælles markedsordning, og som overlader det til producentsammenslutningerne at håndtere krisen.
De ressourcer, som er afsat til dette inden for rammerne af handlingsprogrammer, er naturligvis begrænsede og på ingen måde er tilstrækkelige til at afhjælpe tilfælde af så omfattende strukturelle kriser som den, vi nu oplever. De kan muligvis opfylde kravene, som De sagde, enten ved grønthøstning eller ved at destruere en lille del af høsten i tilfælde af små ubalancer mellem udbud og efterspørgsel i normale år, men bestemt ikke i tilfælde af en omfattende krise som den, vi nu oplever.
Det samme kunne også siges om olivenolie og om andre sektorer, men jeg tror, at det på dette tidspunkt er vigtigt at anmode Kommissionen om en forslagspakke, om et udtømmende forslag, der dækker alle de andre sektorer, som bortset fra mælk stadig ikke har specifikke handlingsprogrammer for at håndtere den krise, vi står i.
Iratxe García Pérez
(ES) Fru formand! Landbrugssektoren er ikke immun over for de vanskeligheder, som økonomien i almindelighed lider under. For flere måneder siden havde vi lejlighed til at forhandle om mælkeproducenternes situation, men allerede da sagde mange af os, at krisen påvirkede de andre landbrugssektorer.
Hele sektoren er i en vanskelig situation, med lave producentpriser for de fleste produkter og mange landbrugsbedrifter, hvis tal begynder at komme under rentabilitetstærskelen. Denne situation har vist den ubalance, der er mellem aktørerne i landbrugs- og fødevaresektorværdikæden. Behovet for at gøre prisfastsættelsen transparent og genoprette balancen mellem de involverede parter i en forhandling inden for rammerne af den nuværende lovgivning, er spørgsmål, som endnu ikke er løst.
Et andet spørgsmål, som bekymrer os i denne vanskelige kontekst, er den faldende konkurrenceevne hos vores landmænd, som i modsætning til deres konkurrenter står over for høje produktionsomkostninger. Det, jeg beder om, er, at der træffes nogle fælles støtteforanstaltninger, og at løsningerne ikke afhænger af hver enkelt medlemsstats evne til at handle.
Peter Jahr
(DE) Fru formand! For det første vil jeg gerne sige, at jeg er meget taknemlig for, at vi forhandler om dette i dag, for i medierne kunne man få det indtryk, at krisen kun har hersket i mælkesektoren. Det var og er ikke tilfældet, og det er derfor yderst vigtigt for de berørte landmænd, at vi drøfter deres situation i Parlamentet i dag.
Den økonomiske krise har ramt landmændene hårdt. Sidste regnskabsår var et af de værste i dette årti. For mange landbrugsbedrifter er overskuddet faldet betragteligt, og situationen er derfor meget vanskelig for mange landmænd. Økonomiske kriser afslører mangler - menneskeskabte mangler. Kriser bliver kun til katastrofer, hvis der ikke gøres noget ved dem. Det er netop, fordi økonomiske kriser afslører menneskelige fejl, at vi er i stand til at afhjælpe disse fejl.
I enhver krise ligger der også en mulighed, og det er netop disse muligheder, vi må gøre større brug af. Det forudsætter, at Kommissionen for det første reagerer hurtigere og mere konsekvent i tilfælde af en hvilken som helst forstyrrelse af den økonomiske balance. For det andet må vi skabe den nødvendige politiske ramme for at give landmændene mulighed for selv at regulere markedet. For det tredje skal producentsammenslutningernes juridiske myndighed styrkes betragteligt. For det fjerde skal vi forbedre og forenkle anvendelsen af landbrugsråvarer til produktion af vedvarende energi betragteligt gennem markedsregulering. For det femte skal vi i stedet for blot at tale om at begrænse bureaukratiet faktisk langt om længe tage hånd om dette problem.
Således er min appel endnu en gang følgende: Lad os lære af krisen og udnytte den mulighed, der opstår af den - det skylder vi os selv og frem for alt alle vores landmænd. Jeg afventer i denne henseende et katalog over foranstaltninger fra Kommissionen i begyndelsen af 2010, som vi derefter kan forhandle detaljeret om i det ansvarlige udvalg.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Fru formand, fru kommissær! Jeg vil gerne takke kommissæren for, at De igen er her i Parlamentet - det har været en rød tråd gennem Deres mandat - selvom Kommissionen befinder sig i en overgangsfase. Landbrugets problemer tager imidlertid ikke hensyn til den politiske dagsordens luner, og landmændene forventer, at vi løser deres problemer, vanskeligheder og bekymringer.
Som vi alle er klar over, har den økonomiske krise også ramt landbruget - ikke bare mælkesektoren, som medierne vil have os til at tro, men også andre sektorer. Mælk, frugt og grøntsager, kornprodukter og olivenolie har været hårdt ramt i de seneste måneder, ligesom kødproduktionen var tidligere, på grund af de kolossale stigninger i produktionsomkostninger, som opstod på det tidspunkt.
Situationen for frugt og grøntsager vil sandsynligvis blive endnu værre, når markedet åbnes endnu mere for marokkanske produkter i henhold til den nye aftale, som er under vedtagelse. Som kommissæren har påpeget, er det en kendsgerning, at markedet har vist positive tegn i de seneste uger, men vi bør ikke blive for begejstrede over det, for hvis opsvinget kommer, som vi alle håber på, vil det helt sikkert medføre en forhøjelse af olieprisen og følgelig en uundgåelig stigning i landbrugets produktionsomkostninger.
Derfor er Parlamentet trods den politiske dagsorden nødt til at kræve, at Kommissionen giver svar på disse spørgsmål. Landmændene venter på politiske signaler fra Parlamentet og Kommissionen, og derfor giver timingen af dagens forhandling fuldstændig mening, i håbet om at Kommissionen kan give nogle signaler og sige, hvilken information den har, og hvilke foranstaltninger den foreslår på kort sigt for at afbøde disse problemer.
Michel Dantin
(FR) Fru formand, fru kommissær! Priskrisen i 2007-2008 fremhævede forbrugernes svaghed i en situation med ustabile priser. Landbrugskrisen i 2009 har en langt mere ødelæggende virkning på landbruget, end indeksene afslører. Hvorfor? Fordi den opadgående tendens i landbrugspriserne af mange blev skildret som bæredygtig, og fordi landmændene uden tvivl investerede alt for meget i 2008 og i begyndelsen af 2009 - alt for meget, fordi der har oparbejdet sig en forsinkelse siden begyndelsen af det nye årtusind.
Kommissæren har ved flere lejligheder udtrykt ønske om ikke længere at gribe ind i markedsreguleringen på samme måde. Men har vi gennem de seneste 20 år glemt, at landbrugsvarer primært er fødevareprodukter, og at vi har brug for en vis grad af prisstabilitet i begge ender af kæden? Der er på den ene side brug for prisstabilitet på forbrugerniveau, fordi forbrugeren på grund af andre økonomiske forpligtelser såsom huslån, forældreskab og fritidsaktiviteter ikke har tilstrækkelig overskydende indkomst til at klare prisudsving. Der er på den anden side brug for prisstabilitet på producentniveau, fordi forretningsvirksomhed kræver betydelig kapital, som igen kræver massive investeringer.
Organisering af alle led i forsyningskæden og også de nye spillere - her tænker jeg på storkøkkensektoren og forarbejdningsvirksomheder med dybfrosne eller sågar frisklavede produkter - kan utvivlsomt føre til, at der indføre private redskaber til at stabilisere priserne.
Tror kommissæren, at det er muligt at finde en vej videre med dette, og er Kommissionen rede til at deltage i sådanne drøftelser?
Diane Dodds
(EN) Fru formand! Jeg vil blot understrege nogle få spørgsmål, som har været meget fremherskende i Nordirland inden for landbrugsindustrien i løbet af de seneste måneder. Kommissæren har måske læst, at vi i Fermanagh amt har lidt under ekstreme oversvømmelser i de seneste uger. Det har ført til meget alvorlige problemer, ikke mindst for landmændene, med at kunne komme ud til kreaturerne på markerne på grund af de mange lukkede og ufremkommelige veje på grund af regn. Det vil også påvirke deres mulighed for at sprede gylle og de generelle tab, de lider. Jeg vil gerne opfordre Kommissionen til at se nærmere på dette spørgsmål og tilkendegive, hvorvidt der kan ydes direkte hjælp til landmændene i denne sektor.
Jeg vil også gerne opfordre Kommissionen til at se på kartoffelindustrien i Nordirland. En række kartoffelavlere har skrevet til mig for nylig, fordi de også er blevet temmelig alvorligt ramt af de meget høje nedbørsmængder i de seneste uger. De udtrykker meget stor bekymring for, om de vil kunne få kartoflerne op af jorden, og med frosten, som hastigt nærmer sig, nu da vintermånederne sætter ind, frygter de, at de vil miste deres afgrøder. Så jeg gentager, at dette er en industri - og en del af landbrugsindustrien i Nordirland - som gennemgår en meget vanskelig periode.
For ganske nylig mødtes jeg også med en række ægproducenter, som for øjeblikket er i færd med at gå over til berigede bure. De vil gerne have en garanti fra Kommissionen for, at de ikke får påbud om at udskifte disse bure før om meget lang tid, og jeg vil gerne igen opfordre Kommissionen til at se nærmere på dette.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Den krise, som landbrugssektoren oplever, er yderst alvorlig og risikerer at blive uoprettelig.
I min region, Apulien, er olivenproduktion hovederhvervet og en af de største indtægstkilder. Dette år er prisen på oliven faldet til 30 EUR pr. 100 kg og engrosprisen på olie til 2,50 EUR pr. kg, og til disse priser arbejder producenterne med underskud. Ekstra jomfruolivenolie, grønt guld, som altid har været mit lands stolthed, risikerer at blive døden for såvel borgere som samfund. Landmændene har lavet vejspærringer og demonstrationer over hele regionen.
De siger, at alt er i orden, og at priserne stiger igen, men jeg vil gøre Dem opmærksom på en anden situation, som jeg kender til, fordi jeg oplever den hver dag. Der er brug for hasteforanstaltninger, og jeg vil bede om, at der ligesom for mælk også indføres en solidaritetsfond for olivenproduktion og frugt og grøntsager. Med hensyn til olivenproduktionen vil jeg bede om yderligere hasteforanstaltninger og i særdeleshed om, at Kommissionens forordning (EØF) nr. 2568/91 om kendetegnene for olivenolie ændres, så den omfatter kernemagnetisk resonansscanning som analysemetode. Det ville sætte os i stand til at afsløre den stadige svindel, vi kan se på supermarkedets hylder med flasker, som bærer betegnelsen "ekstra jomfruolie", men som i stedet indeholder blandinger af rektificerede eller raffinerede olier.
Elisabeth Köstinger
(DE) Fru formand, fru Fischer Boel! Mange tak for kommissærens redegørelse. Dette er et vigtigt signal til vores landmænd, som må leve med denne trængte markedssituation.
I Deres redegørelse nævnte De også faldet i efterspørgslen i landbrugssektoren. Det er netop derfor, det er vigtigt at styrke denne sektor og stimulere salget. Kommissionen er nu mere end nogensinde nødt til at anerkende kriser på et tidligt stadie, uanset produktionsgren, og hurtigt og effektivt træffe foranstaltninger for at imødegå dem.
Jeg er overbevist om, at en så følsom sektor som fødevareproduktion har et særligt behov for markedsinstrumenter. De ekstra fordele ved landbruget såsom at det holder vores kulturlandskaber åbne og beskytter landdistrikter, biodiversitet og mange andre aspekter, er uerstattelige. Vi er nødt til at bevare alt dette og tage det med i vores fremtidige forhandlinger om den nye landbrugspolitik.
Marc Tarabella
(FR) Fru formand, fru kommissær! Jeg vil gerne takke kommissæren for Deres forklaring vedrørende prisforskellene på de forskellige typer landbrugsprodukter. De nåede til den konklusion, at vi var nødt til at blive ved med at overvåge situationen for at gribe ind, hvor det var nødvendigt.
De satte faktisk fingeren på udsving - den moderne landmands fjende nummer et - og jeg vil ganske enkelt gerne gøre opmærksom på behovet for at genetablere og fastholde en offentlig politik for prisfastsættelse og regulering og behovet for, ikke mindst i fremtiden, at denne offentlige reguleringspolitik gennemføres gennem f.eks. et pris- og margenobservatorieorgan, som skal fastsætte retfærdige priser for alle involverede i produktionen, hvad enten det er producenter, forarbejdningsvirksomheder eller leverandører.
Hvis vi i dag lader det komme dertil, hvor priserne reguleres privat, vil der altid være en fortjenstmargen for leverandører, en fortjenstmargen for forarbejdningsvirksomheder og et tab for producenter og dermed betydelige problemer for det lokale landbrug. Endelig kan vi heller ikke ignorere den kendsgerning, at vi også skal kunne forhandle med USA - især om prisen på hvede, som fastsættes i Chicago - for der er tale om et globalt spørgsmål og ikke bare et europæisk.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Fru formand, fru kommissær! Det bekymrer mig, at manglende koordinering ofte betyder, at bæredygtighedskriterier ikke anvendes på landbrug.
Jeg vil gerne stille to spørgsmål. For det første, hvorfor betales der penge for at trække oliventræer og vinstokke op af jorden i en tid, hvor vi oplever ørkendannelse i Sydeuropa, som er alvorligt ramt af klimaændringer, og i betragtning af, at arealanvendelse er det vigtigste, der findes? Det betyder, at Europa betaler for at få mere ørken! Har kommissæren tænkt sig at stoppe dette?
For det andet er der aftalen med Marokko. Hvis Europa fører en fælles udenrigspolitik, må det forsvare sine borgeres og den europæiske produktions interesser. Europa er nede på knæ, når det forhandler om aftalen med Marokko, uden at tage hensyn til gensidighedsprincippet, og uden at sikre sundheden, og at insekticid- og levnedsmiddelkvalitetsprogrammer opretholdes.
Hvordan kan vi acceptere, at denne proces ikke bare åbner døren for produkter ud over kvoterne, men også bringer kvaliteten i fare?
Béla Glattfelder
(HU) Fru formand! Det er af største betydning, at vi nu taler om den krise, der berører landbrugssektorerne, eftersom der er lækket adskillige planer for, hvorledes landbrugssubsidier skal udfases efter 2013. Lad os altid have i tankerne, hvor alvorlige konsekvenserne har været af de liberale foranstaltninger, der blev gennemført for ganske nylig. Lad os lære af disse eksempler, så vi ikke begår de samme fejltagelser igen. Landbruget får større og større betydning i de kommende år, da antallet af mennesker, som lider af sult på vores planet, fortsætter med at stige.
Hvad angår forenklinger, så føler landmændene desværre, at hver gang forenkling nævnes, så sker det aldrig i virkeligheden. De må leve med stadigt mere komplekse systemer. Der er indført en række nye dyrevelfærdsforanstaltninger. Alle disse foranstaltninger øger omkostningerne, hvilket deres konkurrenter ikke behøver at slås med. Desuden kræver hver eneste ny dyrevelfærdsforanstaltning et stadig større energiforbrug, hvilket vil betyde stadigt stigende CO2-udslip.
Karin Kadenbach
(DE) Hr. formand! Under forhandlingen om sine retningslinjer sagde hr. Barroso, at bæredygtighed og bevaring af den biologiske mangfoldighed vil være prioriterede politiske målsætninger i EU i indeværende valgperiode. Disse målsætninger skal derfor forfølges på alle politiske områder og naturligvis især på landbrugsområdet. Jeg vil gerne indtrængende opfordre Dem til i dag at fremme og støtte de foranstaltninger - og kun de foranstaltninger - der bidrager til at bevare den biologiske mangfoldighed og til bæredygtighed.
Seán Kelly
(EN) Hr. formand! Jeg byder denne forhandling velkommen. Vi kan ikke gøre meget ved mange af de problemer, der er nævnt, men der er andre, vi kan gøre en hel masse ved. Kollegerne har især nævnt problemet med overregulering; det er noget, som mange landmænd taler om over hele EU. Også genmodificerede fødevarer blev nævnt, og jeg er fuldstændig enig med dem i dette. Der er behov for handling på dette område.
Der er imidlertid et område, som efter min mening også er vigtigt for os, nemlig eksport af levende dyr. Der er fare for, at vi kommer til at indføre så mange bestemmelser, at omkostningerne bliver uoverkommelige, særlig for landmænd og kvægeksportører fra en østat som Irland.
Af og til tænker jeg, at det ville være interessant at sammenligne f.eks. rejseplanen for parlamentsmedlemmer, som kommer her til Parlamentet i dag, med rejseplanen for dyr, der eksporteres til udlandet, og måske er parlamentsmedlemmernes stressniveau af og til højere.
I den henseende ville vi være nødt til at være meget forsigtige og ikke overregulere og prisfastsætte os selv ud af markedet.
Formanden
Tak, hr. Kelly. Mens alle bør opfordres til at tale andre sprog her i Parlamentet, så tillad mig at bemærke, at De begyndte Deres indlæg med "Merci, Monsieur President". Jeg går ikke ud fra, at De bad om nåde, men forsøgte at sige "tak" - ikke på græsk, bør jeg tilføje, hvor det hedder "Ευχαριστώ, κύριε Πρόεδρε"!
Gabriel Mato Adrover
(ES) Hr. formand! Situationen i landbrugssektoren er ikke kun bekymrende. Jeg ville kalde den ikke-bæredygtig. For landmændenes indkomster falder, og hver dag bliver der større forskel mellem, hvad de får, og markedsprisen for forbrugerne. Overtagelse er allerede en utopi, og associeringsaftaler bliver igen og igen overtrådt, som i det skammelige tilfælde med tomater fra Marokko, en situation, som er stadfæstet af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig, uden at Kommissionen har grebet til afgørende handling. Plantesundhedsbestemmelser og -kontroller anvendes i varierende grad, hvilket skaber totalt uretfærdige situationer.
Hvis vi hertil føjer isolerede tilfælde som afgiftsfaldet i banansektoren, hvilket vil få fuldstændig negative konsekvenser, eller den kendsgerning, at det er umuligt for kvægavlere at betale produktionsomkostningerne, er De sikkert enig med mig i, at sektorens fremtid mildest talt er usikker.
Desuden er fremtiden for landbrug i de mest afsidesliggende regioner ikke kun usikker, men overordentlig bekymrende. Landmændene vil fortsætte med at drive landbrug, men for hver dag bliver det mere og mere vanskeligt for dem. Kommissionen må acceptere landbrugets betydning. Se det i øjnene!
Herbert Dorfmann
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Det er ganske korrekt, at der for øjeblikket er krise i mange landbrugssektorer. Det er der uden tvivl mange årsager til. En af dem er sandsynligvis de senere års liberalisering af landbrugspolitikken. Hvis vi fjerner flere og flere sikkerhedsnet fra den fælles landbrugspolitik, bliver prisudsvingene større. Det skaber stadigt større problemer for vores landmænd.
Målet må derfor på kort sigt bestemt være at finde en løsning på denne krise. Frem for alt er vi imidlertid i forbindelse med revideringen af vores landbrugspolitik nødt til at overveje, hvad vi kan gøre ved disse prisudsving. Efter Lissabontraktatens ikrafttræden har vi som Parlament en pligt til at være aktive. Den kendsgerning, at landbrugsministrene for nylig mødtes i Paris uden for Rådet for at drøfte dette spørgsmål, er sikkert i princippet en god ting. Det er imidlertid vores opgave i Parlamentet at demonstrere vores nye rolle for vores landmænd. Vi er nødt til at finde demokratiske løsninger for vores fremtidige landbrugspolitik.
Mariann Fischer Boel
Hr. formand! Jeg vil nu forsøge at svare på nogle af de spørgsmål, der er rejst, men jeg synes, at denne drøftelse klart viser, at der er en fælles forståelse af de vanskeligheder, som vores landbrugssektor står over for.
Først og fremmest var jeg en smule forbavset over at høre, at vi skulle have fjernet sikkerhedsnettet under landbrugssektoren. Det er bestemt ikke tilfældet. Vi har faktisk et sikkerhedsnet parat i situationer, hvor landmændene har brug for støtte. Vi har et permanent sikkerhedsnet, nemlig de direkte betalinger. Det er afgjort på plads, og står til ansvar over for landmændene. Så har vi de forskellige interventionsordninger, støtte til privat oplagring og eksportrestitutionsordninger, som skal træde i kraft, når vi finder det nødvendigt at tage disse værktøjer i anvendelse.
Hvad angår forenkling, papirvælde, bureaukrati - så er jeg helt enig med Dem i, at vi bør forsøge at lette situationen så meget som muligt for vores landmænd, og det er grunden til, at jeg på Rådets møde onsdag vil stille nogle dereguleringsforslag til drøftelse i Rådet.
Rådet stillede 39 forskellige forslag, og vi kan faktisk acceptere ikke så få. Andre er mere politiske, relateret til perioden efter 2013, men jeg er sikker på, at De ville finde forslagene yderst interessante.
Jeg går ud fra, at de, der har rejst gmo-spørgsmålet, ved, at jeg tænker fuldstændig i de samme baner, og jeg tror, det er vigtigt at finde en løsning med et teknisk tal for tilstedeværelsen af ikke-godkendte gmo'er. Jeg forventer, at den næste Kommission stiller et sådant forslag.
Det er sandt, at EU er den største importør af landbrugsprodukter, men EU er samtidig den største eksportør af landbrugsprodukter. Det skyldes den kendsgerning, at vi har et yderst godt navn. Europæiske produkter betragtes nemlig som produkter af høj kvalitet på oversøiske markeder. Derfor ville tanken om, at vi nu bør beskytte vores egen produktion, være skadelig for vores landbrugssektor.
Så vi er nødt til fortsat at være synlige på eksportmarkederne, og jeg tror, at vi for fremtiden - og jeg håber, at der bliver fuld opbakning fra Parlamentet - har brug for langt flere penge til at promovere vores produkter af høj kvalitet på de nye vækstmarkeder. Jeg tror, vi kan gøre det langt bedre, men vi har brug for en smule støtte.
Så til spørgsmålet om lovrammen - jeg hørte ikke lige præcis disse ord, men jeg tror, at det er det, der ligger bag bemærkningerne om dette spørgsmål. Det er allerede i dag muligt for landmænd at indgå en kontrakt med industrien, med mejeriet, om en vis mængde til en fast pris. Det kan landmændene gøre allerede nu. Og De ved, at vi i gruppen af højtstående eksperter for mælkesektoren ser nærmere på nogle frivillige måder at forbedre denne ordning på.
Jeg er fuldstændig enig i, at biologisk mangfoldighed er vigtigt, og det var præcis derfor, vi tog biologisk mangfoldighed med i de nye udfordringer, da vi blev enige om at foretage et sundhedstjek af den fælles landbrugspolitik i november 2008. Så dette har høj prioritet, og jeg er fuldstændig enig i medlemmets bemærkninger.
Hvad foranstaltningerne angår, kan vi faktisk bruge alle de redskaber, der står til vores rådighed for øjeblikket. Men en forretningskommission kan ikke foreslå nye initiativer. Jeg er sikker på, at De er klar over dette problem, og derfor håber jeg, at vi snarest muligt vil kunne opleve den nye Kommission i arbejde.
Dernæst glæder det mig meget at se, at Parlamentet nu bliver en vigtig medspiller for fremtiden takket være Lissabontraktaten, der indfører fælles beslutningstagning. Det drejer sig ikke kun om fælles beslutningstagning om de rent landbrugsrelaterede spørgsmål, men også om budgettet. Så her får De en kolossal indflydelse på budgetmulighederne for landbrugssektoren i perioden efter 2013.
Selvom jeg måske ikke kommer til at opleve det herfra, kan jeg garantere Dem, at jeg vil holde øje med Dem, når de påtager Dem Deres nye beføjelser for landbrugssektoren.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (forretningsordenens artikel 149)
Luís Paulo Alves  
Den økonomiske og finansielle krise har også trukket os ind i en landbrugs- og samfundskrise, og jeg bifalder derfor denne forhandling i Parlamentet, selvom den kommer temmelig sent. Producenterne (af korn, svin, olivenolie, frugt, grøntsager osv.) oplever overordentlig vanskelige vilkår for øjeblikket på grund af den stærkt faldende efterspørgsel, og de får meget lave priser for deres produkter sammenlignet med deres produktionsomkostninger. Der er også problemer med at opnå kredit. Disse problemer påvirker i høj grad deres indkomst. Prisudsving i landbruget er et højst komplekst spørgsmål, som påvirker planlægning og den forudsigelighed, som landmændene har behov for, hvilket har en alvorlig indflydelse på rentabiliteten og investeringsniveauerne. Det er derfor afgørende at sikre vilkårene for ejendommenes bæredygtighed samt en vis grad af prisstabilitet, så producenterne kan beskytte deres levebrød ved at fremme produktkvaliteten, hvilket vil få en positiv indflydelse på hele kæden fra producent til forbruger.
Spyros Danellis  
skriftlig. - (EL) I EU er ansættelsesforhold med flere parter almindeligt forekommende og har til formål at sikre indtægt i tillæg til landbrugsindtægten. Da en lille landejendom sandsynligvis beskæftiger arbejdere med flere jobs, er den i dag af indlysende grunde hårdere ramt end en stor ejendom. Det er, fordi den - bortset fra den reducerede landbrugsindtægt, uanset hvilken produktionssektor den specialiserer sig i - også er nødt til at håndtere en reduceret eller bortfaldet ikke-landbrugsindtægt, mens den minimumsindkomst, den indhenter i form af direkte støtte, er utilstrækkelig til en anstændig levestandard i absolutte tal.
Følgelig er horisontal støtte, uanset hvilken landbrugssektor produktionen er specialiseret i, nødvendig for små landbrugsejendomme, så de kan overvinde krisen.
