Oplagring af metallisk kviksølv (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er indstilling ved andenbehandling fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om eksportforbud og sikker oplagring af metallisk kviksølv (11488/1/2007 - C6-0034/2008 - (Ordfører: Dimitrios Papadimoulis).
Dimitrios Papadimoulis
ordfører. - (EL) Hr. formand! Lad mig starte med at takke skyggeordførerne fra alle de politiske grupper. Uden deres assistance og bidrag kunne jeg ikke have indgået et tilfredsstillende kompromis med Rådet.
Hvis kompromisteksten bliver godkendt nøjagtig, som vi blev enige med Rådet om, og uden ændringsforslag, der underkender den, kan den repræsentere et betydningsfuldt skridt mod en gennemførelse af fællesskabsstrategien for kviksølv. Kompromisteksten vil sætte en stopper for eksporten, ikke kun af metallisk kviksølv, men også af visse vigtige kviksølvforbindelser, som bliver produceret i store mængder i EU.
EU er storeksportør af kviksølv. Hvert år leverer EU omkring 1.000 t ud af verdens i alt 3.600 t. Forslaget til den forordning, som er under debat, drejer sig hovedsagligt om 12.000 t kviksølv, der bliver overflødigt i de kommende år, og det vil bane vejen for, at der tages yderligere foranstaltninger på internationalt plan. Vi må ikke glemme, at kviksølv er et globalt forurenende stof, der ingen grænser kender. Det handler om prioritering og international interesse for at afhjælpe problemet. Forordningen vil bidrage betydeligt til at styrke EU's ledende rolle i de forhandlinger, der afholdes i De Forenede Nationers Miljøprograms regi, og ligeledes til en vedtagelse af en international traktat om kviksølv.
De vigtigste bestemmelser i kompromisteksten er følgende:
Anvendelsesområdet for eksportforbuddet, der dækker, ikke blot metallisk kviksølv, men også cinnobermalm, kviksølvchlorid, kviksølvoxid, og blandinger med et kviksølvindhold der overstiger 95 % efter vægt, udvides.
Der er blevet nedlagt et udtrykkeligt forbud mod at blande metallisk kviksølv med andre stoffer ved eksport.
Der er blevet fremsat eksportforbud for kviksølv og visse kviksølvforbindelser.
En forpligtelse om at underrette Kommissionen og offentliggøre information om mængderne af kviksølv til oplagring eller bortskaffelse er blevet pålagt virksomheder, der er aktive i kloralkaliindustrien og i industrien for rensning af naturgas.
Der er blevet indføjet en revisionsklausul, der kræver, at Kommissionen på ny undersøger situationen og forelægger en rapport om sagen til Europa-Parlamentet og Rådet senest den 15. marts 2013. Klausulen indeholder forslag til yderligere foranstaltninger.
Der er enighed om, at der skal foretages foranstaltninger for en informationsudveksling inden den 1. januar 2010, hvor et eksportforbud for alle produkter, der indeholder kviksølv, overvejes.
Til sidst i overensstemmelse med den tekst, der er opnået enighed om, vil kviksølv, der ikke længere bruges i kloralkaliindustrien eller produceres i andre industrivirksomheder, blive anset som affald og anbragt til sikker oplagring. Det er også lykkedes os at indføje betingelser for godkendelsen af metallisk kviksølv forud for dets endelige bortskaffelse på grundlag af en undersøgelse af dets solidificering.
Afslutningsvis vil jeg sige, at jeg mener, at kompromisteksten, som vi har opnået i samarbejde med Rådet, er vigtig, hvis den bliver godkendt uden ændringsforslag, der ellers vil betyde, at vi skal starte forfra og forsinke foranstaltninger til beskyttelse af miljøet og folkesundheden væsentligt. Jeg mener, at vi med afstemningen i morgen tager et skridt fremad, som vil sikre et tilfredsstillende beskyttelsesniveau af folkesundheden og miljøet.
Stavros Dimas
medlem af Kommissionen. - (EL) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne udtrykke en tak samt bringe en lykønskning til ordføreren, hr. Papadimoulis, for hans fremragende bidrag til forordningen om eksportforbud af metallisk kviksølv og ligeledes til medlemmerne af Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed for deres positive og konstruktive bidrag.
Denne forordning gennemfører to af de procedurer, der er nævnt i Kommissionens meddelelse fra 2005 til Rådet og Europa-Parlamentet om fællesskabsstrategien for kviksølv. Forordningens vedtagelse vil være skelsættende i gennemførelsen af strategien, da den vil forbyde eksport af metallisk kviksølv fra Fællesskabet - som tegner sig for mindst 25 % af de globale udbud.
Hovedformålet med den foreslåede forordning er at begrænse det globale udbud af kviksølv ved eksportforbud af metallisk kviksølv fra EU og bringe det til sikker oplagring.
Forordningen drejer sig hovedsagelig om 12.000 t kviksølv, der bliver overflødigt i de kommende år, fordi kviksølvcelleteknologi i kloralkaliindustrien gradvis vil blive udfaset.
Forordningen vil forhindre eksport af overskydende kviksølv til tredjelande og dets brug i guldgravning og lignende ulovlige aktiviteter, som bidrager betydeligt til ophobning af kviksølv i miljøet.
Parlamentets bestræbelser på at udvide anvendelsesområdet yderligere og forbedre ordlyden i dette lovgivningsinitiativ har været udbytterige. De har sikret, at forordningen i dens godkendte form vil blive et effektivt middel til beskyttelse af folkesundheden og miljøet.
Jeg vil gerne takke institutionerne og alle dem, der har været en del af denne proces i den hensigt at nå til enighed ved andenbehandlingen. Navnlig vil jeg understrege Europa-Parlamentets konstruktive rolle i udformningen af denne tilfredsstillende aftale.
På nogle vigtige punkter har Parlamentet insisteret på at gå uden for rammerne af Kommissionens oprindelige forslag. Lad mig understrege særligt tre punkter, som forhandlingerne var centreret omkring:
· Eksportforbuddets anvendelsesområde
· Datoen for eksportforbuddets ikrafttræden
· Den sikre og økonomisk fordelagtige endelige oplagring af metallisk kviksølv.
Kommissionen forstår Parlamentets formål med at sikre de ambitiøse mål for disse grundlæggende punkter og er i stand til at godkende de foreslåede ændringer.
Kommissionen vil naturligvis være særligt opmærksom på en korrekt håndhævelse og overvågning af alle forordningens bestemmelser og vil ligeledes revurdere nødvendigheden af at træffe yderligere foranstaltninger.
Forslaget bidrager betydeligt til målet om at reducere udsættelsen for kviksølv. Det baner vejen for at træffe yderligere foranstaltninger på internationalt og globalt plan. Internationale forhandlinger er under alle omstændigheder i gang i De Forenede Nationers Miljøprograms regi. En vedtagelse af denne forordning vil sende et stærkt signal om EU's forpligtelse til at tackle dette problem.
Ud over ændringsforslag 42-63, som allerede er blevet vedtaget, er der stillet fem nye ændringsforslag, der drejer sig om Almadén i Spanien som et prioriteret område til sikker oplagring af metallisk kviksølv. Kommissionen forstår de sandsynlige økonomiske konsekvenser for denne region, hvis kviksølvminen lukkes. Et forskningsprogram, der koordineres af virksomheden MAYASA, som ejer området, har modtaget mere end 2 millioner euro i støtte fra LIFE-fonden. Dette program undersøger sikre bortskaffelsesmetoder for metallisk kviksølv. Resultaterne vil blive nyttige i forbindelse med at stille godkendelseskrav for den endelige bortskaffelse af kviksølv, som det er fastsat i ændringsforslag 56 til den foreslåede forordning.
Almadén kan uden tvivl tages i betragtning som sikker oplagring af kviksølv, forudsat at stedet imødekommer de pålagte betingelser, og forudsat at det har de nødvendige godkendelser. Kommissionen kan imidlertid ikke retfærdiggøre den foreslåede prioritet af ændringsforslag 37-41 om kun én region og kan derfor ikke vedtage disse ændringsforslag.
For at opsummere kan Kommissionen acceptere kompromispakken som aftalt ved trepartsdrøftelserne, særligt ændringsforslag 42-63. Kommissionen er tilfreds med aftalen om forordningen ved andenbehandlingen. Ændringsforslag 37-41 er dog ikke blevet vedtaget og kan ikke accepteres.
Martin Callanan
for PPE-DE-Gruppen. - (EN) Hr. formand! Først vil jeg gerne sige tak til hr. Papadimoulis for at styre denne betænkning gennem Parlamentet. Jeg har fuld forståelse for, at det må have været en meget svær og tidskrævende proces.
Jeg må imidlertid udtrykke min utilfredshed om den sidste etape af denne proces, navnlig de uformelle møder, som blev holdt med Rådet med henblik på at nå til enighed ved andenbehandlingen. Møderne blev ført af hr. Papadimoulis alene, uden at de andre skyggeordførere var blevet indbudt. Jeg synes, at det er beklageligt.
Min gruppe har generelt støttet den fælles holdning, som oprindeligt blev vedtaget af Rådet, så jeg er ganske klar over nødvendigheden af at forsøge at nå til enighed om en hurtig gennemførelse af denne forordning. Min gruppe er enig i de hovedpunkter, som gav anledning til bekymring for nogle medlemsstater, særligt nødvendigheden af at bevare muligheden for en sikker endelig oplagring og nødvendigheden af at overholde den aftalte gennemførelsesdato tilnærmelsesvis.
Størstedelen af disse punkter blev drøftet og løst. To særlige punkter blev det dog ikke. Først og fremmest er der Almadéns holdning, som kommissæren omtalte. Vi mener, at kompromisændringsforslagene ikke går langt nok. Vi mener, at der skal være specifikke henvisninger til de problemer, der er opstået i Almadén, et af Fællesskabets førende områder for kviksølvminer, og vi mener, at disse skal behandles. Parlamentet behandlede dem i begge faser, og vi mener, at de bør indgå i den fælles holdning.
Et andet punkt, som jeg er skuffet over, er den specifikke indføjelse af en henvisning i kompromispakken om et muligt forbud mod eksport af barometre. Det var ikke indarbejdet i den fælles holdning og blev ikke støttet af min gruppe. Jeg er skuffet over, at Rådet gav efter for hr. Papadimoulis på det punkt under forhandlingerne. Jeg har derfor på ny stillet et ændringsforslag, der kan slette det fra den endelige pakke.
Til sidst vil jeg gerne takke Kommissionen og hr. Papadimoulis og særligt det slovenske formandskab, som jeg ved har arbejdet hårdt på dette. Det er ikke deres skyld, at vores parlamentariske procedurer, efter min mening, har brug for en seriøs reform på disse punkter.
Miguel Angel Martínez Martínez
Hr. formand! Mine damer og herrer, de spanske socialdemokrater vil stemme i solidaritet og samhørighed med Almadénområdet i Spanien, der vil blive alvorligt berørt af den tekst, vi drøfter i dag, og som vi skal stemme om i morgen.
Almadénområdet og dets indbyggere, mine landsmænd, har i gennem århundreder levet af det kviksølv, der udvindes af dets miner, de vigtigste kviksølvminer i Europa og i verden. I de seneste år har de lidt under en betragtelig økonomisk og social tilbagegang i takt med, at kviksølvsudvindingen blev begrænset af forskellige årsager. Nu er vi ved at beslutte et forbud mod eksport af kviksølv.
Vi har ikke kun modsat os hele denne proces, men har under hensyn til de sundhedsmæssige bevæggrunde bag forbuddet, koncentreret vores indsats for på den ene side at gøre befolkningen bevidst om behovet for at indstille sig på den nye situation og på den anden side udforme mekanismer, så Almadén og de omkringliggende områder kan komme videre ved at omstrukturere deres aktiviteter på basis af befolkningens erfaringer og arbejdskapacitet og drage fordel af et privilegeret naturområde.
I Almadén har vi talt om EU som et solidaritetsbegreb. Vi har forklaret folk, at EU-instanserne naturligvis ville tage hånd om deres situation, at de ville hjælpe dem med at komme videre i den proces, de selv har iværksat med hjælp fra den spanske regering, regionen Castilla la Manchas lokalregering og Ciudad Reals provinsråd, og denne forpligtelse er blevet bekræftet i alle Europa-Parlamentets udtalelser.
På den ene side har vi altid anbefalet, at der fra EU og Kommissionen blev afsat ressourcer og mekanismer til at hjælpe Almadén med at omstrukturere dets aktiviteter, så befolkningen ikke kommer til at lide under nedlukningen af den traditionelle mineindustri. Og på den anden side blev det anbefalet, at man, når man skal placere det kviksølvlager, der er fastsat i direktivet for alt det metal, der allerede findes eller dukker op i Europa, først og fremmest skulle se på Almadén.
Bevæggrunden hertil er såvel den erfaring, man dér har med håndtering af kviksølv, som den elementære kendsgerning, at størstedelen af det kviksølv, der findes i Europa, allerede er oplagret under meget sikre forhold i Almadén. Det er noget, der blev besluttet i sin tid, og som på ingen måde bliver ændret med det, vi vedtager i morgen, og uden at nævne Almadén ved navn, fastholder det konsensusændringsforslag, som de parlamentariske grupper er nået frem til - og som også ser ud til at kunne regne med Rådets og Kommissionens opbakning - fuldt ud de tidligere forpligtelsers gyldighed. Selv om vi ville have foretrukket, at Almadén var nævnt specifikt - og i den henseende vil vi i morgen stemme om ændringsforslag, der nævner det - mener vi, at den tekst, der skal vedtages, er tilstrækkeligt forpligtende, og vi vil blive ved med at tilskynde til en fortolkning heraf, der gør det muligt for Almadén-området at konsolidere den samfundsøkonomiske genopblomstring, der allerede er i gang.
Marios Matsakis
for ALDE-Gruppen. - (EL) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske hr. Papadimoulis med hans fremragende betænkning og med det hårde stykke arbejde, han har lagt i at sikre et godt samarbejde med alle skyggeordførerne såvel som Kommissionens og Rådets repræsentanter.
Det behandlede forslag sigter mod at forbyde eksport af metallisk kviksølv fra Fællesskabet, såvel som at sikre at kviksølv ikke vender tilbage til markedet, men oplagres sikkert i tråd med foranstaltning 5 og 9 i fællesskabsstrategien om kviksølv, som jeg havde æren af at være ordfører for, og som blev vedtaget af Parlamentet for to år siden. Sådanne foranstaltninger er nødvendige for at begrænse yderligere tilføjelser til den globale mængde af dette stærkt giftige tungmetal.

Efter hårde forhandlinger blev der opnået en aftale med Rådet, og så vidt jeg ved, blev den godkendt af alle politiske grupper. Denne aftale var baseret på, at alle skyggeordførerne godkendte kompromispakken. Beklageligvis er der sideløbende med denne aftale stillet ændringsforslag af PPE-DE- og PSE-Grupperne som, hvis de kommer til afstemning, vil betyde, at hele kompromispakken bryder sammen, og sagen ender i et forlig med uundgåelige yderligere forsinkelser for vedtagelsen af foranstaltninger til at beskytte folkesundheden og miljøet mod en fortsat forurening af kviksølv.
Med hensyn til disse ændringsforslag, bortset fra det principielle spørgsmål og en tilbagevenden til den oprindelige aftale, er der også stærke drøftelser om det indhold, som ordføreren har kommunikeret ud til alle medlemmer af Europa-Parlamentet på en fair og veltalende måde, og det er derfor ikke nødvendigt at gentage hans argumenter nu.
Der resterer blot at sige, at min gruppe står klar og vil opfylde sin aftale med ordføreren om kompromispakken, og vi kan kun håbe, at andre politiske grupper vil gøre det samme. Vi må alle huske på, at små kortfristede lokale eller nationale udbytter ikke må overskygge store, langfristede globale gevinster.
Lad mig til sidst forsikre mine spanske kolleger om, at indbyggerne i Almadén har min fulde støtte til deres berettigede krav, som efter min mening kan opnås fuldt ud gennem kompromispakken og ikke i modstrid med den.
Carl Schlyter
for Verts/ALE-Gruppen. - (SV) Hr. formand! Jeg vil gerne takke hr. Papadimoulis for at gøre det gode samarbejde lettere. Jeg mener ligeledes, at samarbejdet med Rådet gik godt, selv om vi havde nogle uoverensstemmelser om indholdet.
Vi må først konstatere, at kviksølv er et giftigt og farligt tungmetal. Jeg har lidt kritik til at starte med. Jeg mener, at det er besynderligt, at mens vi forbyder eksport af farligt affald, og så godt som selv ophører helt med at bruge kviksølv, forsøger vi at forsinke et eksportforbud, således at industrien har tid til at opbruge deres lager, før det bliver defineret som affald. Det er et farligt kemikalie, som vi ved spredes i naturen af guldvaskere, og som vil ødelægge miljøet i andre lande. Jeg ønskede faktisk, at forbuddet skulle træde i kraft langt tidligere.
Men et kompromis er et kompromis. Jeg kan i stedet være glad for, at frivillige foranstaltninger fra industrien nu indgår i forordningen, således at de faktisk kan gennemføres, og således at alle andre nødvendige stoffer dækkes af eksportforbuddet, f.eks. cinnober og kalomel. På denne måde har vi i det mindste et omfattende stykke lovgivning.
Med hensyn til hvordan vi skal håndtere affaldet, taler vi om forholdsvis små mængder. Forestil jer 10.000 t flydende kviksølv. Det ville ikke fylde meget, faktisk ville det passe ind her foran podiet - det svarer til en volumen på 10 m3. Ikke mere end det. Ikke desto mindre er det en enorm mængde kviksølv. Mange molekyler faktisk. Vi må ikke frigøre en eneste af dem i miljøet. Den eneste måde, hvorpå EU's lovgivning om affald faktisk kan gennemføres, er ved ikke at dumpe kviksølv til endelig bortskaffelse i flydende form. For min gruppe er artikel 7 derfor afgørende for en løsning af sagen, med andre ord artiklen, hvori vi kan vende tilbage til spørgsmålet om affaldssolidificering. Vi kan ikke opnå nogen endelig bortskaffelse uden igen at kigge på den metode. Jeg blev behageligt overrasket i dag, da jeg modtog en e-mail fra en svensk affaldsorganisation (det svenske avfallsbolaget), som fortæller, at et pilotanlæg, der allerede kan tage sig af 500 kg affald og omdanne det til en fast uopløselig form, nu er ved at blive bygget. Når vi vender tilbage til denne sag i 2010, kan jeg garantere for, at bortskaffelse i fast form vil være en sikker metode, som er i overensstemmelse EU-lovgivningen.
Thomas Ulmer
(DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Som hr. Schlyter netop har sagt, er titusind t en meget stor mængde. Det er immervæk tilstrækkeligt til at forgifte fire millioner mennesker hver dag. Dette blot for at understrege størrelsesordenen.
For omtrent et år siden havde vi sagen til førstebehandling. Spørgsmålene om de metalliske kviksølvforbindelser og kviksølvet er tilstrækkeligt reguleret. Det er sikret, at dette stof ikke vender tilbage til EU. Også opbevaringssikkerheden er hidtil blevet anset for at være tilstrækkelig. De givne begrænsninger er fornuftige på grund af kviksølvets stigende toksicitet, også selv om jeg på mange områder havde ønsket endnu strengere begrænsninger. Kompromisset er rigtigt godt. Her vil jeg gerne ønske hr. Papadimoulis tillykke med sit arbejde. Han opfylder ikke alle, men rigtig mange forventinger.
Som tidligere lokal- og regionalpolitiker har jeg også stor forståelse for mine spanske kolleger, når de må finde en bæredygtig løsning for Almadén. Kompromisset er imidlertid så værdifuldt, at vi ikke bør lade det falde på dette spørgsmål. Der er jo også tilstrækkelig tid inden morgendagens afstemning til, at Kommissionen måske afgiver en tilsvarende erklæring. Det er vigtigt nu at acceptere kompromiset, for i modsat fald er der risiko for, at vi ikke når at blive enige i denne valgperiode.
Endnu et emne vil jeg gerne nævne. Kviksølvstrategien er endnu ikke fuldkommen. Amalgam vurderes fortsat som sikkert af to ekspertudvalg under Kommissionen. Den holdning kan jeg ikke tilslutte mig.
Pilar Ayuso
- (ES) Hr. formand, hr. kommissær! PPE-Gruppen har genoptaget nogle ændringsforslag, der henviser til Almadén, som er den største og ældste mine i verden, og som for størstedelens vedkommende blev vedtaget ved førstebehandlingen.
Almadén-minen har været lukket siden 2003. Ikke desto mindre er Almadén den største eksportør af kviksølv i EU og har stadig en betragtelig økonomisk aktivitet i tilknytning til kviksølvet, fordi det sælges via kontrakter, som virksomheden Mayasa har indgået med andre virksomheder inden for chloralkalisektoren. Og disse kontrakter er gældende indtil maj 2011.
Almadén bør nævnes ved navn i forordningen, for det er det eneste område i EU, der berøres direkte og negativt af bestræbelserne på at forbyde eksporten, og fordi der dér findes de bedste teknikker og de bedste eksperter til håndtering af kviksølv.
Derudover er minen velegnet til opbevaring af alt det flydende kviksølv fra EU i 200 meters dybde, i en enklave af kvartsklipper og vulkanske klipper, som har en høj grad af impermeabilitet, hvilket direktøren for bæredygtig udvikling og integration under Kommissionens Generaldirektorat for Miljø, hr. Mäkelä, og den slovenske miljøminister kunne konstatere ved deres besøg i området i marts 2007.
Milan Gaľa
(SK) Hr. formand! Tak for ordet. I min parlamentskollega hr. Papadimoulis' betænkning nævnes dentalt amalgam som en af kilderne til kviksølvforsyningerne i Europa. Jeg vil gerne nævne nogle interessante tal. Stomatologer i EU bruger 125 t kviksølv hvert år. De udfører over 200 millioner fyldninger med kviksølv hvert år. Vores borgere går rundt med over 1.100 t kviksølv i munden. Der produceres amalgamaffald, som indeholder 50 % kviksølv, under forarbejdningen af dentalt amalgam og anvendelsen heraf, ved fjernelse af gamle fyldninger og under kremeringen af afdøde. Udtrukne tænder og mulig udstrømning i grundvandet efter begravelser i jorden er ligeledes kilder til kviksølv.
Dentalt kviksølv infiltrerer også atmosfæren under kommunal affaldsforbrænding. Tager man ovennævnte i betragtning, rangerer praktiserende tandlæger kun som nummer to eller tre i produktionen af kviksølvaffald i EU. Jeg er glad for, at betænkningen også afspejler disse kendsgerninger.
Bogusław Liberadzki
(PL) Hr. formand! Min ambitiøse kollega hr. Martínez Martínez har fremlagt socialisternes holdning, der samtidig udgør det spanske synspunkt. Jeg ønsker ikke at tale specifikt om kviksølv, men snarere om den region, hvis virksomhed bliver ændret på voldsom vis. Som repræsentant fra et nyt land kender jeg den smerte, som regionerne har oplevet som følge af den transformationsperiode, som vi gik igennem i starten af 1990'erne. Jeg er derfor meget glad for at kunne understrege den kendsgerning, at hverken Kommissionen eller Parlamentet ønsker at overlade Almadén til sin egen skæbne. Det er et andet spørgsmål, om 2 millioner euro er nok. Men det vigtigste er, at vi har denne tilgang, og det er af stor værdi.
Avril Doyle
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke alle de implicerede parter for deres bidrag. Jeg forstår ikke, hvorfor ordføreren har bragt en andenbehandlingsaftale og vedtagelsen af forordningen forud for UNEP-drøftelserne i oktober 2008, hvor vi forhåbentlig får en juridisk bindende aftale på dette meget vigtige område, i fare.
Han har bragt den i fare på grund af sin mangel på samarbejde under trepartsmødet og under drøftelserne. Kommissæren forstår måske, hvorfor fordelen ved drøftelser på dette stadie ikke blev udvidet til alle skyggeordførerne eller i det mindste de nøgleskyggeordførere, der viste interesse.
Jeg har alvorlige proceduremæssige forbehold med hensyn til det, der er sket, som har polariseret en meget vigtig forhandling og betænkning, der ellers nemt kunne have været afsluttet med afstemningen i morgen.
Stavros Dimas
medlem af Kommissionen. - (EL) Hr. formand, mine damer og herrer! I henhold til den aftalte tekst vil kviksølv, der ikke længere anvendes i klor-alkali-industrien eller fremstilles i andre industrielle foretagender, blive betragtet som affald og blive opbevaret på et sikkert sted, så snart eksportforbuddet træder i kraft den 15. marts 2011.
Senest den 1. januar 2010 vil Kommissionen arrangere en udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og andre interesserede parter med henblik på at vurdere det hensigtsmæssige i at træffe yderligere foranstaltninger. Senest den 1. januar 2010 vil Kommissionen anbefale passende krav til faciliteterne og betingelserne for accept af metallisk kviksølv på basis af de til rådighed værende videnskabelige data og aktuel forskning vedrørende sikre muligheder for bortskaffelse af kviksølv. Medlemsstaterne vil kontrollere håndhævelsen af forordningen og dens virkning på markedet og vil holde Kommissionen underrettet på baggrund heraf. Hvis det anses for tilrådeligt, kan Kommissionen foreslå en revision af forordningen senest den 15. marts 2013.
Visse hovedforanstaltninger er omfattet af den foreslåede kompromispakke. Den mest betydningsfulde af disse er en udvidelse af eksportforbuddet til ikke kun at omfatte metallisk kviksølv, men også cinnobermalm og to almindelige blandinger af kviksølv, kviksølvklorid og kviksølvoxid. Som hr. Papadimoulis sagde tidligere, er det også forbudt at eksportere blandinger med et kviksølvindhold i vægtprocent på over 95 %.
At blande metallisk kviksølv med andre stoffer med det formål at eksportere metallisk kviksølv er strengt forbudt. Der er aftalt en revideret tidsplan, som i virkeligheden er strengere end den, man havde tænkt sig i det oprindelige forslag, mens det samtidig sikres, at der er tilstrækkelig tid til at tage passende forholdsregler på alle stadier. Der er truffet bestemmelse om at undtage kviksølvforbindelser, der anvendes i forskning og udvikling og til medicinske eller analytiske formål.
Virksomheder inden for klor-akali- og gasrensningsindustrier er blevet pålagt en forpligtelse til at holde Kommissionen underrettet og offentliggøre oplysninger om de mængder af kviksølv, der er oplagret eller sendes til bortskaffelse. I en revisionsklausul kræves det, at Kommissionen foretager en fornyet undersøgelse af situationen og sender en beretning herom til Parlamentet og Rådet med forslag til yderligere foranstaltninger, hvis det skønnes tilrådeligt, senest den 15. marts 2013. Kommissionen kan forsikre Parlamentet om, at håndhævelsen af forordningen vil blive nøje overvåget, og alle nødvendige yderligere foranstaltninger vil blive foreslået i god tid.
Samtidig gennemfører Kommissionen de andre procedurer, der er dækket af kviksølvstrategien. Den forhandler energisk om vedtagelsen af internationale foranstaltninger i henhold til De Forenede Nationers Miljøprogram. Vedtagelsen af denne forordning forud for de drøftelser, der er planlagt til oktober 2008, om en foreslået international aktion, vil påvise EU's engagement og beslutsomhed. Dette kommer på et fordelagtigt tidspunkt og styrker EU's troværdighed blandt sine partnere. Det er derfor af afgørende betydning, at vi er enige om denne kompromistekst.
Afslutningsvis er Kommissionen i stand til at acceptere de stillede kompromisændringsforslag 42-63 som aftalt under trepartsdrøftelserne. Som jeg har sagt, kunne det være nærliggende at betragte Almadéndistriktet som et sikkert oplagringssted for kviksølv, forudsat at det opfylder de betingelser, der skal fastsættes, og forudsat at det har de nødvendige tilladelser. Kommissionen kan imidlertid ikke forsvare den prioritet, der kun gives til ét område, som er foreslået i ændringsforslag 37-41, og kan derfor ikke acceptere disse ændringsforslag.
Dimitrios Papadimoulis
Hr. formand! Jeg retter endnu en gang en varm tak til ordførerne fra alle de politiske grupper. Uden deres effektive samarbejde hele vejen igennem denne langvarige bestræbelse og på alle stadier af den vellykkede trepartsdrøftelse (og drøftelsen har virkelig været effektiv) kunne vi ikke have opnået dette tilfredsstillende kompromis.
Rådets oprindelige holdning indeholdt kun et af Parlamentets ændringsforslag. Det foreliggende kompromis viser, at de vigtige holdninger, der blev vedtaget af Parlamentet ved førstebehandlingen, sammen med Kommissionens konstruktive bidrag, er blevet inkluderet i aftalen med Rådet. Vi må værne om dette resultat. Jeg kan forstå vores spanske kollegers bekymringer og anmodninger vedrørende Almadén. Jeg vil gerne minde Dem om, at vi vedtog denne ordlyd ved førstebehandlingen på min egen anbefaling. Vi skal imidlertid være helt realistiske. Hverken Rådet eller Kommissionen vedtager dette forslag, og selv den spanske regering fremsatte ikke en sådan anmodning i Rådet. Hvis Parlamentet er for ivrigt med hensyn til Almadénspørgsmålet i morgen, risikerer vi, at der ikke kommer noget ud af det betydelige fremskridt, Parlamentet har gjort, og at det ikke lykkes at drage fordel af et tilfredsstillende kompromis. Vi kommer også til at forsinke vedtagelsen af foranstaltningerne til beskyttelse af den offentlige sundhed og miljøet, da den nuværende valgperiode slutter om et års tid. Der er alvorlig fare for, at Rådet vil begynde forfra, hvilket betyder dets oprindelige holdning, og hvilket er meget langt fra den holdning, vi vedtog ved førstebehandlingen. Jeg opfordrer Dem derfor til at stemme for denne aftale i morgen. Jeg takker endnu en gang skyggeordførerne, repræsentanterne for Rådet og Kommissionen for den fælles indsats for at nå frem til denne aftale.
Avril Doyle
Hr. formand! Jeg ville have sat pris på, hvis mit spørgsmål kunne være blevet taget op af enten Kommissionen eller ordføreren, men jeg kan forstå, at det ikke er tilfældet. Det udgør måske en udtalelse i sig selv.
Formanden
Måske vil de besvare det skriftligt.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Gyula Hegyi
, skriftlig. - (HU) Kviksølv er et af de mest kendte og mest farlige tungmetaller. Det beskadiger nerve- og immunsystemet og er især skadeligt for babyer og børn. Jeg hilser initiativet om at forbyde eksporten af kviksølv velkommen, fordi der ikke har været nogen væsentlig reduktion i anvendelsen heraf på trods af, at der i de senere år er indført restriktioner. I stedet er det skiftet fra de udviklede lande til udviklingslandene. EU er verdens største eksportør, og hvis denne forordning træder i kraft, kan vi således håbe på en reduktion i brugen af kviksølv på verdensplan.
Når der anvendes kviksølv, kan det havne i fødevarer, som derefter dukker op på EU's markeder. Derfor har vi ikke kun et globalt ansvar for at reducere kviksølvforureningen, det er også i vores interesse.
Jeg betragter det som en personlig succes og en succes for Den Socialdemokratiske Gruppe i Parlamentet, at eksportforbuddet også dækker kviksølvklorid, på grund af at kviksølv nemt kan omdannes til klorid, og omkostningerne ved at omdanne det igen til kviksølv er minimal. Hvis vi ikke inkluderer denne bestemmelse, ville det være nemt for eksportører af metallisk kviksølv at undgå at overholde denne regel.
