Handelsforbindelser mellem EU og Canada (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling om forespørgsel til Kommissionen om handelsforbindelserne mellem EU og Canada af Vital Moreira, for Udvalget om International Handel - B7-0213/2011).
Vital Moreira
Fru formand! Som formand for Parlamentets Udvalg om International handel påhviler det mig at fremsætte en mundtlig forespørgsel til Kommissionen vedrørende forhandlingerne om en økonomisk og handelsmæssig aftale mellem EU og Canada.
To år efter indledningen af forhandlingerne i maj 2009 er der tegn på, at disse forhandlinger kan afsluttes i løbet af i år. I lyset af fremskridtene med forhandlingerne er det nu et ideelt tidspunkt at få information fra Kommissionen om nogle af de vigtigste punkter i disse forhandlinger.
Den forespørgsel, som mit udvalg har vedtaget, er velkendt, og jeg antager, at der findes kopier af den, så jeg bliver fri for at læse den op.
Som bekendt har Parlamentet siden vedtagelsen af Lissabontraktaten haft ret til at blive informeret om alle faser af forhandlingen af internationale aftaler. Dette omfatter naturligvis internationale handelsaftaler, som udgør Parlamentets enekompetence, og hvor en parlamentarisk kontrol er mere end berettiget.
Det er vigtigt at nævne, at kommissæren for handel, hr. de Gucht, og generaldirektoratet for handel har levet op til forpligtelsen til at informere det parlamentariske udvalg, som jeg er formand for i denne såvel som i andre sager. Det er dog vigtigt at dele information om de vigtigste spørgsmål med Parlamentet og offentligheden i lyset af udviklingen i forhandlingerne i dette tilfælde. Dette omfatter spørgsmål, der er meget følsomme for Parlamentet og den europæiske befolkning, f.eks. spørgsmålet om det famøse bitumenholdige sand og den canadiske modstand i Verdenshandelsorganisationen mod det europæiske forbud mod sælskindsprodukter.
Vi mener derfor, at denne mundtlige forespørgsel og svaret på den kan være særlig betydningsfuldt. Tilbage står blot at oplyse Parlamentet om, at denne mundtlige forespørgsel som sædvanlig er ledsaget af en beslutning om samme spørgsmål, der vil blive bragt til afstemning på onsdag. Begge initiativer vidner om den store betydning, som Udvalget om International Handel og efter vores mening Parlamentet bør tillægge dette spørgsmål.
Máire Geoghegan-Quinn
Fru formand! Kommissær de Gucht er i øjeblikket fraværende, og han har bedt mig fremkomme med følgende udtalelse som svar på den parlamentariske forespørgsel fra Vital Moreira.
(EN) Dagens forhandling om forhandlingerne om en omfattende økonomisk og handelsmæssig aftale mellem EU og Canada er yderst velkommen. Indtil videre er disse forhandlinger forløbet problemfrit, og det skulle være muligt at indgå hovedparten af aftalen inden årets udgang med en formel indgåelse i starten af 2012.
Vi går dog også ind i den fase af forhandlingerne, hvor tingene bliver sværere. Det skyldes navnlig, at nogle af de udestående spørgsmål hænger sammen med iboende forskelle i vores økonomiske struktur eller lovgivningssystemer.
Det er en enormt fordelagtig aftale for begge parter med positive indvirkninger for virksomheder, investorer og forbrugere takket være det meget brede område, den dækker. I materiel henseende regner vi med, at dette vil kunne tilføre begge økonomier yderligere 20 mia. EUR om året. Hvor EU's offensive interesser, så som provinsregeringernes indkøb, ligger på områder, der henhører under provinsernes kompetence, er vi blevet forsikret om, at provinser og territorier i Canada vil være engagerede i forhandlingerne og i gennemførelsen af aftalen.
Med hensyn til de særlige bekymringer, der er kommet til udtryk, er EU-medlemsstaterne nu nået til en forståelse om anvendelsen af tilgangen med den såkaldte "negativliste". En nøgleårsag til, at en handelspartner som Canada foretrækker en negativliste, er, at den giver meget større gennemsigtighed og retssikkerhed, fordi den gør det meget klart, hvilke tjenesteydelser der er udelukket fra markedsåbningen, herunder også hvor der måske findes monopoler og enerettigheder inden for den offentlige sektor. Tilgangen med negativlisten er derfor ikke på nogen måde til hinder for, at EU-medlemsstaterne fortsat kan have ret til i fremtiden at bevare et monopol på en bestemt tjeneste.
Det er fortsat op til EU og Canada at bestemme, hvilke forpligtelser de er villige til at indgå eller ej inden for hver enkelt sektor, herunder med hensyn til offentlige tjenester eller andre tjenester, hvor fremtidig politisk fleksibilitet er vigtig.
EU's regeringer vil fortsat have mulighed for at pålægge private operatører forsyningspligtydelser og for at yde støtte til offentlige tjenester efter behov. Handelsaftaler gennemtvinger ikke forpligtelser til privatisering eller deregulering, og det vil ikke være anderledes med CETA, som vil omfatte bestemmelser om bæredygtig udvikling, der dækker økonomiske, miljømæssige og sociale aspekter. Sådanne bestemmelser vil blive fuldt integreret i handelsaftalen.
Vi har noteret os de betænkeligheder, der er blevet givet udtryk for med hensyn til WTO-panelet om EU's forbud mod sælprodukter og mod canadisk bitumenholdigt sand. Vi har forståelse for disse betænkeligheder, men vi mener, at der er gode grunde til at holde disse processer adskilt fra CETA-forhandlingerne. Når dette er sagt, forhindrer forhandlingerne - som det er tilfældet med andre handelsforhandlinger - ikke på nogen måde EU's eller dets partnerlandes muligheder for at udforme og gennemføre miljøforanstaltninger.
Mere specifikt med hensyn til brændstofkvalitetsdirektivet vil jeg gerne gøre det helt klart, at forhandlingerne og en fremtidig aftale ikke vil have nogen negativ indvirkning på gennemførelsen af dette direktiv.
Vi nærmer os en aftale, som vil bidrage til at sætte et meget nødvendigt skub i EU's og Canadas økonomier. Vi ser frem til at høre Parlamentets synspunkter under forhandlingen i dag, og i den beslutning, som det efterfølgende vil vedtage.
Georgios Papastamkos
Fru formand! Genoptagelsen på Canadas foranledning af forhandlingerne om at opgradere det bilaterale samarbejde under en omfattende økonomisk og handelsmæssig aftale er et positivt skridt, som udvalgets formand, hr. Moreira, påpegede. Der er dog et spørgsmål, der bekymrer os alle, og det har noget at gøre med Canadas føderale struktur. Jeg tænker på behovet for en uhindret og ensartet anvendelse af aftalen i de enkelte provinser.
Inden for rammerne af handelsforbindelserne mellem de to partnere står vigtige offensive og defensive landbrugsinteresser bl.a. på spil. Her vil jeg gerne give udtryk for hr. Jeggles holdning, da han er fraværende i dag. Fuld beskyttelse af geografiske betegnelser søges prioriteret på grund af den stigende forfalskning af EU-landbrugsprodukter af høj kvalitet. Canada er som andre lande, der beskytter geografiske oprindelser under varemærker, som vi alle ved, modstander af EU's krav på dette punkt under forhandlingerne om Doharunden. De enkelte provinsers forskellige lovgivninger er et yderligere problematisk aspekt.
Med hensyn til spørgsmålet om genetisk modificerede organismer vil jeg gerne minde Parlamentet om, at EU og Canada har underskrevet en gensidigt acceptabel løsning på denne forskel. Canada har accepteret at løse forskellen mod en bilateral lovgivningsmæssig dialog om bioteknologiske spørgsmål. Jeg opfordrer Kommissionen til at forsvare den høje grad af beskyttelse, der findes i den europæiske lovgivningsramme, under de kommende forhandlinger.
Endelig vil jeg gerne nævne de canadiske statslige handelsselskaber inden for landbrugssektoren, der som bekendt har vide kompetencer og kan fungere som monopoler. Der må indgås specifikke forpligtelser fra canadisk side. Dette var også et krav, der blev understreget af EU under WTO-forhandlingerne.
David Martin
Fru formand! Min gruppe kan se mange fordele ved en ambitiøs, omfattende økonomisk handelsaftale med Canada. Vi har imidlertid fire indsigelser.
For det første insisterer vi i forbindelse med udvinding af bitumenholdigt sand, der skader den lokale diversitet, på EU's ret til at bruge brændstofkvalitetsdirektivet til at forhindre brugen af denne olie. Jeg var glad for at høre det, kommissæren sagde om dette spørgsmål.
For det andet har vi svært at forestille os, at Parlamentet godkender en handelsaftale med Canada, mens Canada via WTO fortsat udfordrer EU's handelsforbud. Her kan jeg ikke acceptere kommissærens synspunkt om, at vi skal holde de to ting adskilt. Jeg tror, de hænger sammen i vælgernes øjne, og de hænger sammen i mine øjne. Jeg vil helt sikkert ikke stemme for en aftale, medmindre denne tvist er bilagt, inden vi når frem til de afsluttende faser af denne aftale.
For det tredje vil vi ikke kunne acceptere nogen begrænsning af Canadas mulighed for at anvende TRIPS-faciliteterne til at eksportere billige generiske lægemidler til udviklingslandene. Dette er en vigtig kilde til generiske lægemidler for udviklingslandene, og vi bør ikke bøje os for pres fra lægemiddelindustrien for at gøre det vanskeligere for Canada at levere generiske lægemidler.
For det fjerde kan vi ikke acceptere en aftale, der ikke tager højde for de forskellige standarder og præferencer fra lokale SMV'er og statslige monopoler i Canada. Dette var et punkt, som hr. Papastamkos nævnte om forskellen mellem provinslovgivning og føderal lovgivning. Disse problemer må løses, før aftalen indgås.
Nå det er sagt, vil vi, hvis vi finder, at den endelige tekst tager disse spørgsmål op og er ambitiøs med hensyn til at nedbringe toldsatserne på alkohol fra EU, maskiner fra EU og biler fra EU og andre områder, med glæde bakke en sådan frihandelsaftale op. Men vi insisterer på, at de fire punkter, jeg har nævnt, er indsigelser, og skal løses ordentligt under disse forhandlinger.
Metin Kazak
Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! I den beslutning, som Udvalget om International Handel har fremlagt, gives der klart udtryk for støtte til de igangværende forhandlinger med Canada om indgåelse af en omfattende økonomisk og handelsmæssig aftale. Canada er en af vores ældste og tætteste handelspartnere, i dag den 11. største, og det potentiale, der ligger i at deregulere den bilaterale handel, er indlysende, herunder også i den undersøgelse, som Kommissionen og den canadiske regering gennemførte i oktober 2008.
Den private sektor i EU og Canada har også givet udtryk for stærk støtte til indgåelse af en sådan omfattende aftale, selv om der fortsat findes en række udfordringer, når man ser på de store ambitioner, der er kommet til udtryk under forhandlingerne.
Jeg mener, at den første ting, vi bør gøre, er at vurdere virkningerne, hvilket vil kaste lys over fordele og ulemper ved en sådan aftale. For det andet hvor realistiske er Kommissionens forventninger om, at forhandlingerne vil være afsluttet ved udgangen af 2011? Kan Kommissionen også garantere, at den endelige aftale vil indeholde et kapitel om bæredygtig udvikling i overensstemmelse med Parlamentets krav? Vil dette kapitel omfatte arbejdsmarkedsstandarder, forpligtelserne i forbindelse med multilaterale miljøaftaler samt en effektiv mekanisme til håndhævelse af dem?
Er der allerede blevet udformet en plan, der gør det muligt for Kommissionen at løse spørgsmål i tilknytning til markedsadgang? Kan de eksisterende forskelle i økonomiske strukturer og lovgivningssystemer overvindes i nær fremtid?
Agter Kommissionen at acceptere anvendelsen af gensidighedsprincippet som en del af de eksisterende retsbeskyttelsesmetoder, når det gælder om at løse handelstvister? Mener Kommissionen, at gennemførelsen af tilgangen med "negativlisten" i forbindelse med dereguleringstjenester på lang sigt kan danne præcedens for andre fremtidige forhandlinger?
Dette er spørgsmål, der naturligvis kræver svar, som jeg regner med at få.
Keith Taylor
Fru formand! Som andre har nævnt, er Canada en solid handelspartner for EU. Den fjernelse af tolden, der nu forhandles inden for rammerne af CETA, er generelt acceptabel for vores gruppe.
Desværre indeholder CETA nogle andre krav og politiske mål, som vi finder dybt foruroligende. Jeg vil nævne to af de mest problematiske, og det første er negativlisten i forhandlingerne om liberalisering af handelen. Når der forhandles frihandelsaftaler, nævner man normalt de tjenester, man er parat til at liberalisere. Men i disse forslag er alle tjenesteydelser åbne, undtagen dem, der specifikt var udelukket fra starten. Som Grønne mener vi, at der er nogle tjenesteydelser, særlig dem, der vedrører den almene interesse, som er for følsomme og for potentielt sårbare til, at de kan forhandles i forbindelse med denne "negativliste" tilgang. Vi har fremsat nogle ændringsforslag, og vi ser frem til nogen støtte fra kollegerne.
Det andet område, der giver anledning til bekymring, er indkøb. Vi er bekymrede over den indvirkning, som CETA vil have på indkøb. For blot at nævne et eksempel ville Ontario Green Energy Act være ulovlig under CETA. Loven fremmer produktion og anvendelse af vedvarende energi og direkte investeringer i lokale økonomier. Det er blot et eksempel på, hvordan CETA vil gribe ind i Canadas indenrigspolitik.
Selv om Canada er en af vores ældste handelspartnere, kan vi ikke nægte, at vi fra tid til anden har forskellige holdninger. Canada er f.eks. imod EU's gmo-politikker. Det har indledt en WTO-aktion mod EU's forbud mod import af sælprodukter ud over den barbariske årlige sælfangst og glem ikke, at det bekæmper EU's brændstofkvalitetsdirektiv for at beskytte sin eksport af bitumenholdigt sand til EU.
Jeg mener, at det er vigtigt, at vi giver udtryk for alle disse betænkeligheder og på det kraftigste opfordrer Kommissionen til at stå fast på EU's principper og politikker.
Paul Murphy
Fru formand! Forhandlingerne om en handelsaftale mellem EU og Canada er blevet drevet af store europæiske og canadiske multinationale selskaber, som ønsker markedsadgang til vigtige offentlige tjenester, så de kan profitere heraf på bekostning af arbejdstagere og forbrugere. Denne aftale vil blive et charter for privatisering, særlig med hensyn til vand, telekommunikation og elektricitet. Investeringskapitlet vil skandaløst give selskaber ret til at sagsøge regeringer, når sociale politikker eller miljøpolitikker kommer på tværs af deres profitskabelse.
Canadas bitumenholdige sand er blevet en legeplads for store olieselskaber som BP, Total og Shell. Disse olieaflejringer giver anledning til mere end tre gange så høje kulstofemissioner som konventionel olie, og udnyttelsen af dem er yderst skadelig for lokalmiljøet og udgør en trussel mod First Nations-samfundene, som lever i regionen.
Jeg har forstået, at denne handelsaftale potentielt vil kunne komme på tværs af tiltag for at forhindre, at olien importeres til Europa. Der er et presserende behov nu for en fælles indsats fra den europæiske og den canadiske handelsunionsbevægelse med aktivister fra miljøkredse og de indfødte samfund for sammen at bekæmpe og modstå denne foreslåede aftale.
William  Dartmouth
Fru formand! Det er ganske enkelt forkert, at Kommissionen og Parlamentet her forsøger at bruge den foreslåede handelsaftale med Canada til at påvirke landets interne anliggender. Hvis den canadiske regering mener, at det er miljømæssigt ansvarligt og økonomisk fordelagtigt at udvikle deres bitumenholdige sand, så er det helt op til dem selv. Vi bør rent faktisk hilse denne forbedring og spredning af de globale energikilder velkommen.
Hvad angår britiske nationale interesser, så ser koalitionsregeringen konsekvent bort fra handelsforbindelser med Commonwealth, som Canada er grundlæggende medlem af. For at citere kommentatoren Ruth Lea: Eftersom handelskommissæren forhandler handelsaftaler på vegne af hele EU, er den brutale sandhed, at EU-medlemskab begrænser Storbritanniens økonomiske udsigter.
Andreas Mölzer
(DE) Fru formand! Vi kan være yderst tilfredse med, at vores langvarige forbindelser med Canada, en af vores ældste og tætteste handelspartnere på verdensplan, har været baseret på fælles rødder og værdier.
Som bekendt er der i de seneste årtier blevet indgået en hel række af rammeaftaler om handel og økonomiske forbindelser, lige fra sektoraftaler til de mest forskelligartede handelsinitiativer. Den omfattende økonomiske og handelsmæssige aftale mellem EU og Canada (CETA), i forbindelse med hvilken der sandsynligvis kun er de sidste få mindre detaljer, der skal på plads, vil sandsynligvis træde i kraft i den nærmeste fremtid.
Selv om forløberen til denne aftale aldrig rigtig blev indgået, ser alle de involverede parter denne gang ud til at tro på den. Den canadiske chefforhandler indrømmede endog ved årets begyndelse, at denne aftale var en topprioritet for Canada. Som den næststørste handelspartner er det helt tydeligt, at det er tanken, at EU skal fungere som modvægt til markedet i USA, og tilsvarende repræsenterer Canada for Europa en adgangsvej til NAFTA-området.
Hvis eksperterne viser sig at få ret, vil indgåelsen af CETA kunne øge den bilaterale handel mellem EU og Canada med 20 % i 2014. Det er yderst tiltrækkende perspektiver, særlig i økonomiske trængte tider. Hvis man tager i betragtning, at Canada næst efter Saudi-Arabien har de største oliereserver, er dette sandsynligvis også af strategisk betydning i forbindelse med den europæiske indsats for at opnå større energisikkerhed, og det er noget, vi absolut bør huske på.
Christofer Fjellner
(SV) Fru formand! Canada er en af vores største handelspartnere. Derfor er dette også en af de vigtigste frihandelsaftaler. Den medfører betydelige fordele, og alle undersøgelser viser, at den vil kunne øge handelen betydeligt. Mange af mine kolleger vælger at fokusere på trusler og risici og at gøre dem til et problem, men jeg mener, at det er vigtigt, at vi træder et skridt tilbage og fokuserer på, hvorfor vi ønsker disse forhandlinger.
Årsagen hertil er, at vi kan se det utrolige potentiale, der kan realiseres inden for vækst, handel og udvikling. Det er noget, vi alle hilser velkommen. Jeg har meget store forventninger til denne aftale, da den er så ambitiøs. Vi siger ofte, at alle vores frihandelsaftaler bør være ambitiøse, men denne her er det virkelig. Denne aftale har potentiale til at skabe en mere omfattende frihandel og flere frie grænser mellem Europa og Canada, end der i øjeblikket findes mellem Canada og USA. Det er værd at understrege. Det ville være et historisk resultat, hvis vi havde held med at slå bro over Atlanterhavet i forbindelse med frihandel med Canada.
Jeg vil gerne især nævne handelen med tjenesteydelser. Det er netop handel med tjenesteydelser, som adskillige mennesker har gjort til noget problematisk, men det er helt klart et af de vigtigste strategiske områder, vi har, særlig når det gælder finansielle tjenesteydelser. Jeg vil gerne høre Kommissionen sige noget om, hvordan denne del af forhandlingerne går, da jeg ved, at der har været en vis modstand mod dette område. Som sagt er det et vigtigt strategisk område af interesse for Europa.
Endelig vil jeg gerne på det kraftigste opfordre Kommissionen til ikke at lade denne proces trække ud. Vi må sikre, at vi ikke tillader forhandlingerne at gå ned i tempo. Det er det, jeg ser som den største trussel, med andre ord at konflikter om forskellige bispørgsmål tager fokus væk fra hovedspørgsmålet. Det er helt klart vigtigt at skabe mere frihandel. Da vi indledte disse forhandlinger, var der en meget positiv holdning hos alle de involverede parter. Jeg mener derfor, det er vigtigt for os at sikre, at vi slutter i nøjagtig den samme ånd, og at vi ikke tillader forhandlingerne at trække i langdrag.
Harlem Désir
(FR) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Den omfattende økonomiske og handelsmæssige aftale med Canada vil styrke vores forbindelser med et stort og langvarigt partnerland. Vi hilser dette velkomment, men vi må holde os alle konsekvenserne for øje, ikke blot de fordele, den vil medføre for visse økonomiske sektorer eller visse store internationale investorer.
Aftalen skal navnlig respektere begge parters - EU-medlemsstaterne og Canada - sociale og miljømæssige modeller og deres kapacitet til fortsat at lovgive på områder, der er følsomme for vores samfund. Dette er ikke blot detaljer eller punkter, der kan gemmes til en anden god gang.
Med hensyn til offentlige tjenesteydelser er den tilgang med en "negativliste", som Kommissionen har valgt, farlig. Den er alt for bred og dårligt afgrænset, og vi ønsker ikke at danne præcedens. Ud fra et generelt synspunkt skal kapitlet om investering også respektere begge parters ret til at lovgive på områder såsom f.eks. miljø, folkesundhed, arbejdstager- og forbrugerrettigheder, erhvervspolitik og kulturel mangfoldighed. Vi opfordrer Kommissionen til at udelukke sektorer såsom kultur, uddannelse og folkesundhed fra aftalernes anvendelsesområder. I denne forbindelse bør afsnittet om intellektuel ejendomsret, som andre medlemmer har sagt, ikke sætte spørgsmålstegn ved emner i tilknytning til fremstilling af generiske lægemidler.
Med hensyn til miljøet er vi bekymrede og opfordrer til investering. Med hensyn til virkningen af aftalen om boring efter bitumenholdigt sand, må aftalen ikke bevirke en svækkelse af europæisk lovgivning om anvendelsen af brændstofkvalitetsdirektivet, og den må heller ikke begrænse Canadas mulighed for at regulere boringen efter bitumenholdigt sand i fremtiden under dets miljølovgivning.
Vi opfordrer også Kommissionen - vi stiller i hvert fald spørgsmålet - til at overvåge virkningerne på fiskerisektoren i områder såsom St Pierre og Miquelon. Det er områder i Europa, der vil kunne blive berørt i alvorlig grad af den fuldstændige liberalisering af denne sektor.
Endelig vil jeg tilslutte mig hr. Kazaks udtalelser og sige, at kapitlet om bæredygtig udvikling skal omfatte sociale og miljømæssige forpligtelser, navnlig social og miljømæssig ansvarlighed fra en lang række multinationale virksomheders side.
Franz Obermayr
(DE) (Taleren rettede et blå kort-spørgsmål til hr. Fjellner i overensstemmelse med forretningsordenens artikel 149, stk. 8)
Fru formand! Hr. Fjellner har fremstillet alt dette i et meget positivt lys, og han sagde, at vi ikke bør tillade, at denne proces trækker i langdrag. I denne forbindelse er mit spørgsmål følgende. Hvordan kan vi se positivt på den omstændighed, at der i Canada hvert år ødelægges et område, der er otte gange større end Østrig, i forbindelse med udnyttelsen af det bitumenholdige sand, og at hele First Nations-samfundenes eksistensgrundlag ødelægges? Ser han virkelig dette i et så utrolig positivt lys, og er han ikke en del af Europas ansvar for at gennemtvinge passende forhold i denne henseende?
Christofer Fjellner
(SV) Fru formand! Jeg vil gerne besvare hr. Obermayrs spørgsmål. Jeg tror ikke, at jeg nævnte bitumenholdigt sand i min tale, men jeg tror, det ville være naivt at forestille sig, at hele frihandelsaftalen med Canada alene skulle afhænge af dette spørgsmål. Det ville være at miste vores sans for perspektiver. Det er klart, at vi skal fastsætte klare miljøkrav i disse frihandelsaftaler. Det er noget, vi gør i alle vores frihandelsaftaler, men vi kan ikke tillade, at hele aftalen med Canada reduceres udelukkende til forhandlinger om bitumenholdigt sand.
Chris Davies
(EN) Fru formand! Kommissionen agter at fastsætte standardværdier for anvendelse af bitumenholdigt sand - ikke blot fra Canada, men fra alle kilder, herunder f.eks. Venezuela - med det formål at nedbringe brændstoffernes drivhusgasintensitet, som det kræves i brændstofkvalitetsdirektivet.
Canada har udført et omfattende lobbyarbejde i et forsøg på at forhindre os heri. Jeg har mødt Albertas energiminister, som har været på rundtur, og jeg er sikker på, at det er der også andre, der har. Canada har også udført lobbyarbejde i medlemsstaterne, og der er blevet fremsat trusler om, at Canada vil indbringe os for Verdenshandelsorganisationen, hvis en sådan ordning indføres.
Vi må sige til Canada, at de skal trække sig. Canada tjener mange penge på at udnytte det bitumenholdige sand, men det har også i Kyotoprotokollen forpligtet sig til at nedbringe sine CO2-emissioner, og det er løbet fra disse forpligtelser på grund af indtjeningen fra dette bitumenholdige sand. Vi ønsker ikke en tvist med Canada, men vi må insistere på, at vi ikke vil undgå at se ubehagelige sandheder i øjnene.
Frieda Brepoels
(NL) Fru formand, fru kommissær! På baggrund af de igangværende forhandlinger med Canada dukker spørgsmålet om sælfangst op endnu en gang. Kommissæren nævnte det endog selv. Jeg var ordfører for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed for nogle år siden, men jeg går fortsat ind for forbuddet mod handel med sælprodukter. Jeg opfordrer derfor på det kraftigste mine kolleger og Kommissionen til hele tiden at holde sig dette spørgsmål for øje.
For omkring to år siden godkendte vi her i Parlamentet et handelsforbud med et overvældende flertal til trods for et umådeligt pres fra Canada på Parlamentet og andre institutioner for at udvande lovgivningen. For os var den afgørende faktor først og fremmest de millioner af europæere, som havde givet udtryk for deres modstand mod denne inhumane nedslagtning.
Forbuddet har ikke været ineffektivt. Som et resultat af bl.a. denne lovgivning kollapsede markedet stort set, da antallet af dræbte dyr faldt fra 217 000 i 2008 til 38 000 i år, mens prisen på pels også faldt fra 100 USD i 2006 til 15 USD i 2009. Canada forsøger nu at komme ind på nye markeder for eksempel i Kina, men også der høres der stemmer, som kræver et handelsforbud. Det er således også beklageligt, at Canada fortsat forsøger at bekæmpe denne europæiske lovgivning via WTO. Derfor er det så vigtigt, at Parlamentet igen sender Canada et stærkt signal nu. Vi vil ikke opgive denne lovgivning, som vi arbejdede for i så lang tid både i og uden for EU. Jeg håber, at mine kolleger i morgen i stort omfang vil støtte et ændringsforslag, som jeg har fremsat sammen med en række andre medlemmer.
Helmut Scholz
(DE) Fru formand, fru kommissær! Forhandlingerne med Canada gennemføres med et land, som har en stærk økonomi og et højtudviklet retssystem. Det er derfor så meget mere uforståeligt, at Kommissionen ønsker at indarbejde om ikke skjule en investeringsaftale, som skal give virksomheder ret til direkte at anlægge sag ved en særlig voldgiftsret. Hvorfor skal en almindelig domstol ikke træffe beslutning om kompensation i tvivlstilfælde?
Hvilke domstole har Kommissionen ikke nogen som helst tillid til? Er det de canadiske domstole eller domstolene i EU? Kan Kommissionen ikke se, at den med denne del af aftalen vil diskriminere imod lokale virksomheder.
Som enkelte medlemmer allerede har nævnt, er min gruppe stærkt imod Kommissionens tilgang med at bruge aftalen til at gennemtvinge en liberalisering af tjenesteydelser ved hjælp af en "negativliste". Dette vender den tilgang, der er blevet anvendt hidtil, hvor de kontraherende parter fastsætter de områder, de aktivt ønsker at åbne, på hovedet. Vi ønsker at bevare offentlige tjenesteydelser.
Jeg vil gerne bede Kommissionen om en forklaring på dens afvisning af Canadas forslag på det sociale og beskæftigelsespolitiske område, der bør ses i et positivt lys i kapitlet om bæredygtighed. Parlamentet kræver også beskyttelse af arbejdstagere, betaling af overtid, mindstelønninger og forkastelse af social dumping.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Fru formand! De potentielle fordele for Canada såvel som for EU er indlysende og bakkes op af forskning og opmuntrende støtte fra den private sektor. Dette bør roses, og yderligere samarbejde bør fremmes. Da vi er meget opmærksomme på miljøspørgsmål i Europa, bør vi imidlertid være hårde og af princip kræve, at Canada lever op til vores strenge standarder. Jeg er meget glad for, at kommissæren nævnte dette i sin præsentation.
Vi bør imidlertid ikke kun fokusere på bæredygtig udvikling, men også se på udvinding af ressourcer, der indebærer en risiko for liv og sundhed, såsom asbest, hvor brug og udvinding er forbudt i Europa. Derudover bør vi være opmærksomme på forskellene i lovgivningerne om genetisk modificerede organismer. Det er et særlig følsomt emne i mit land, men naturligvis er hele kapitlet om landbrug vigtigt for begge sider. Det skal også bemærkes, at vi er forpligtede til at nedbringe CO2-emissionerne.
Sidst, men ikke mindst er der handelen med sælprodukter. Dette er et område, hvor vi bør være hårde og kræve overholdelse af vores forbud. Når alle disse vigtige spørgsmål tages i betragtning, mener jeg, at vores økonomiske forbindelser vil nå deres fulde potentiale, for de støttes af begge sider. Parlamentet bør også fremme dette.
Jörg Leichtfried
(DE) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg havde egentlig planlagt at nævne adskillige punkter i min tale. Det vil jeg ikke gøre nu, da jeg gerne vil sige noget andet.
Jeg forstår simpelthen ikke Kommissionen. Det er meningen, at den skal være vogter af den europæiske lovgivning, herunder den lovgivning, vi har vedtaget, men når det gælder handelsaftalen med Canada, siger den, at det er vigtigt, at nogle mennesker tjener mange penge, men det er ikke vigtigt, at europæisk lov forbliver lov. Jeg forstår ikke, hvordan Kommissionen kan sige, at vi ikke behøver drøfte importforbuddet mod sælprodukter i forbindelse med disse spørgsmål. Vi taler om partnere her, og partnere har gensidig respekt for hinandens værdier, synspunkter og interesser, og trækker ikke den anden partner for WTO-domstolen på grund af denne partners værdier. Efter min mening er det ikke det, handelspartnere handler om. Det er indlysende, at hvis der ikke er nogen gensidig respekt, og parterne ikke deler hinandens synspunkter, så vil disse parter ikke være i stand til at arbejde godt sammen på handelsområdet. Hvis Canada ikke stopper sin aktion mod importforbuddet mod sælprodukter inden indgåelsen af denne form for aftale, bør vi efter min mening ikke godkende denne handelsaftale. Som sagt trækker gode partnere ikke hinanden for WTO-domstolene på grund af deres overbevisninger. Gode partnere arbejder sammen.
Elie Hoarau
(FR) Fru formand! Under forhandlingerne om aftalerne i Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) med især Canada lovede lederen af EU-delegationen at afstå den franske torskekvote igen til fiskerne i St Pierre og Miquelon. Det løfte blev ikke holdt, og fiskerne og økonomien i St Pierre og Miquelon lider i dag under følgerne.
De igangværende forhandlinger om en økonomisk og handelsmæssig aftale mellem EU og Canada må dog ikke ofre, hvad der er tilbage af St Pierre og Miquelons økonomi - igen. Derfor har jeg fremsat et ændringsforslag om dette spørgsmål.
Jeg opfordrer Kommissionen til at sikre, at St Pierre og Miquelons strategiske kommercielle interesser beskyttes til enhver tid under forhandlingerne. Kan kommissæren garantere os dette?
Gianluca Susta
(IT) Fru formand! Jeg føler mig tvunget til at bemærke, at en følelse af frygt og et behov for at forsvare europæiske interesser stadig er fremherskende blandt nogle medlemmer her i Parlamentet. De er med andre ord i defensiven.
Jeg mener, at denne aftale med et land, som vi har et langvarigt venskabsbånd med, er vigtig, så længe den indgås på det rigtige grundlag, nemlig ægte gensidighed, og er en afbalanceret og ambitiøs aftale. Den bør ikke begrænses til fjernelse af toldsatser eller toldbarrierer, men bør være en lejlighed til at tage et kvalitativt spring fremad i fjernelsen af forskelle i miljø- og sundhedspolitikkerne, og jeg tænker her navnlig på landbrugssektoren, beskyttelsen af udryddelsestruede dyr og navnlig nogle udvindingsaktiviteter, der har en betydelig miljømæssig indvirkning, som f.eks. udvinding af asbest og boring efter bitumenholdigt sand, eller begrænsningen af de fattigste landes adgang til lægemidler.
Vi må dog have en positiv indstilling og ikke være defensive, som vi var over for Japan.
Jeg vil derfor gerne understrege behovet for at forbedre gensidigheden i form af beskyttelse af intellektuel ejendomsret, herunder varemærker, geografiske betegnelser og politikker for gensidig fremme af bilaterale investeringer, der hovedsageligt sigter mod innovation og teknologi og er inspireret af de holdninger, som Parlamentet allerede har indtaget på dette område.
Jeg mener, at de talrige bilaterale aftaler mellem Canada og medlemsstaterne er det bedste grundlag for en solid frihandelsaftale på det kommercielle område takket være et venskab, som vi allerede har oplevet i FN, G8, NATO og den internationale sikkerhedsstyrke i Afghanistan, et venskab baseret på idealer om demokrati og frihed, der kendetegner både Canada og EU.
Kriton Arsenis
(EL) Fru formand! Også jeg vil gerne rejse spørgsmålet om bitumenholdigt sand. Dette er et vigtigt spørgsmål, for det er grunden til, at en tilsvarende aftale, som vi allerede har med Canada, en international aftale om forpligtelser under Kyotoprotokollen, ikke respekteres. Vi har tillid til, at Canada vil indtage en anden holdning i den aftale, der drøftes i dag.
Under alle omstændigheder kæmper Canada for at sikre frihandel og et liberaliseret investeringssystem for olie, der udvindes af bitumenholdigt sand, under denne aftale. Den miljøkonsekvensundersøgelse i forbindelse med denne aftale, som vi betalte for, omfatter ikke en vurdering af den indvirkning, som liberaliseringen vil have på bitumenholdigt sand. Med andre ord har vi en handelsaftale, der omfatter specifikke foranstaltninger for handel med olie udvundet af bitumenholdigt sand, og vi har en konsekvensundersøgelse i forbindelse med denne aftale, der ikke omfatter en vurdering af indvirkningerne af denne specifikke aktivitet.
Dette gør det meget vanskeligt for Parlamentet at godkende enhver aftale, man i sidste ende når frem til. Det skyldes, at vi taler om boreale skove, omkring en fjerdedel af verdens urørte skove, og denne mineaktivitet vil bringe disse skove og den lokale biodiversitet samt First Nations i fare.
Elena Băsescu
(RO) Fru formand! Jeg tror, at handelsforbindelserne mellem EU og Canada befinder sig ved en korsvej. Underskrivelse af den økonomiske aftale forhandles stadig, og begge parters prioriteter må indgå i det endelige dokument.
I denne forbindelse må jeg fremhæve forskellene i sundhedsstandarder. Hvis man når frem til enighed, vil man undgå en negativ indvirkning på den europæiske landbrugssektor. Derudover skal aftalen tage hensyn til resultatet af reformen af den fælles landbrugspolitik. Det er vigtigt med tydeliggørelser omkring kapitlet om bæredygtig udvikling. EU har fastsat sine miljøstandarder i overensstemmelse med medlemsstaternes krav. Det er vigtigt at kontrollere deres forenelighed med de standarder, som Canada har foreslået, for at sikre den endelige aftales effektivitet. Jeg mener, at der bør lægges stor vægt på spørgsmålet om boringer og olieefterforskning i forhandlingerne. Derfor må Kommissionen forklare, hvor brændstofkvalitetsdirektivet kommer ind i dette dokument.
Seán Kelly
(EN) Fru formand! I forhold til den foregående forhandling, hvor der stort set var enstemmighed med hensyn til fremgangsmåden, er denne forhandling lige det modsatte. Mange mennesker er bekymrede over den foreslåede frihandelsaftale. Nu er frihandelsaftaler, bilaterale aftaler, normen i øjeblikket, og jeg tror, at der er meget mere, der forener Canada og EU, end der skiller dem ad. De er demokratiske. De respekterer menneskerettighederne. De taler hovedsageligt engelsk og fransk, europæiske sprog, og de er åbne for at tage imod mange mennesker endog fra mit eget land, som ikke kan finde arbejde i Irland.
Der er problemer hovedsageligt i forbindelse med sæler og bitumenholdigt sand. Det er naturligvis vigtige problemer, men i sidste ende mener jeg, at nogle af de punkter, der er blevet nævnt her, vil blive tilbagevist af canadierne - for jeg er medlem af EU-Canada-delegationen, og disse spørgsmål er blevet drøftet, og de vil se anderledes på dem - og derfor er det vigtigt, at vi fortsætter forhandlingerne med dem om disse spørgsmål. Men sagens kerne er - og ingen andre end kommissæren har nævnt det - at der er 20 mia. EUR til gavn for begge økonomier her, hvis vi kan nå frem til en frihandelsaftale. Det er et forsøg værd.
- (GA) Fru formand! Tak.
Paul Rübig
(DE) Fru formand! Jeg vil gerne lykønske Kommissionen med den intense gennemførelse af forhandlingerne. I sidste ende handler det om handelsforbindelser, og jeg mener, at miljøspørgsmål og sociale spørgsmål helt klart også skal reguleres i separate aftaler. Kyoto er et godt eksempel herpå, hvor hensigten var at forbedre standarderne på internationalt plan. Derfor bør vi være specifikke i vores forhandlinger her.
Ligesom energipolitik og frembringelse af energi er et spørgsmål for medlemsstaterne i Europa, må vi acceptere, at det skal være canadierne og det canadiske demokrati, der bestemmer, hvordan energien produceres der, og hvilke miljøpåvirkninger der i sidste ende skal tages i betragtning. Vi bør bestræbe os på at sikre, at der etableres et forskningsprogram på dette område for at sikre, at disse ressourcer anvendes på en måde, der er så miljøvenlig og bæredygtig som muligt. Kommissær Geoghegan-Quinn, måske kunne De skubbe på her for at få etableret et forskningsprogram vedrørende bitumenholdigt sand parallelt med denne handelsaftale.
Zuzana Roithová
(CS) Fru formand, fru kommissær! Jeg støtter i vid udstrækning de forbehold, som mine kolleger fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse har fremsat. Spørgsmålet er, om de kan løses i denne aftale, eller om der, som hr. Rübig sagde, er behov for andre aftaler. På nuværende tidspunkt vil jeg dog gerne henlede opmærksomheden på et stort problem, og det er ratificeringen af aftalen. Det tjekkiske parlament har allerede blokeret ratificeringen af en transportaftale på grund af den fortsatte tvist med Canada omkring fjernelsen af visakravene for tjekkiske statsborgere. Dette er et yderst alvorligt spørgsmål, og der er en risiko for, at ratificeringen af aftalen vil blive blokeret, indtil Kommissionen kan løse dette spørgsmål på ordentlig vis. Jeg beder Dem tage dette spørgsmål seriøst.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru formand! Canada er i øjeblikket EU's 11. største handelspartner, og handelsforbindelserne mellem EU og Canada tegnede sig for 1,6 % af EU's samlede udenrigshandel i 2010.
I 2010 vedrørte 26 % af EU's import fra Canada og 37 % af EU's eksport til Canada handel med maskiner og transportudstyr. Jeg vil gerne vide, hvilken indflydelse denne aftale vil få på EU's erhvervspolitiske strategi og på dets strategi vedrørende råstoffer og sjældne jordarter. Med hensyn til deregulering af tjenesteydelser, for det er blevet nævnt her, vil jeg gerne spørge kommissæren, hvilken forbindelse der vil være mellem denne aftale og aftalen om civil luftfartssikkerhed og aftalen om lufttransport mellem EU og Canada. Målet med begge aftaler er at gøre det europæiske og det canadiske marked konkurrencedygtige på dette område, da de er yderst vigtige for luftfartssektoren. Jeg vil derfor gerne spørge, hvilken indvirkning handelsaftalen vil få på andre aftaler, der allerede er underskrevet mellem EU og Canada.
George Sabin Cutaş
(RO) Fru formand! Jeg vil også gerne understrege, hvor vigtigt det er at afslutte forhandlingerne om den økonomiske og handelsmæssige aftale mellem EU og Canada og på denne måde styrke handlen og de økonomiske forbindelser, som allerede er betydelige, og som giver gavnlige resultater. Under forhandlingerne må den europæiske udøvende magt dog bestræbe sig på at fremme en ambitiøs handelsaftale, der vil støtte retfærdig handel og indeholde juridisk bindende elementer på det sociale område og miljøbeskyttelsesområdet.
Aftalen må ikke ødelægge EU's mulighed for at revidere brændstofkvalitetsdirektivet og dets muligheder for at nægte at importere olie udvundet af bitumenholdigt sand, hvis udvinding frembringer mere kuldioxid end udvindingsmetoden for konventionel olie, hvilket medfører omfattende miljøskadelige påvirkninger. Ved at afvise denne form for olie vil EU bevare sin troværdighed med hensyn til dets ønske om at beskytte miljøet og overholde målene i Kyotoprotokollen.
Ioan Enciu
(RO) Fru formand! CETA-aftalen markerer et meget vigtigt skridt i retning af en frugtbar fremtid for såvel EU som Canada. Jeg støtter dette projekt, og jeg er meget glad for de fremskridt, der er gjort indtil videre. Jeg mener, at vi er på rette vej til at indlede forhandlingerne i år. Jeg vil dog gerne påpege, at der er to punkter blandt de mange punkter, der drøftes, som skal løses for at undgå at skabe problemer, når aftalen skal ratificeres af nogle medlemsstater, hvis de forbliver uløste. Disse to spørgsmål er olieudvinding fra bituminøs skifer, som kan indebære en risiko for miljøet og lokalsamfundene i området, og den manglende gensidighed med hensyn til obligatoriske visumkrav for bulgarske, rumænske og tjekkiske statsborgere.
João Ferreira
(PT) Fru formand! Dette er endnu en byggesten i den bygning, som EU's handelspolitik udgør, en bygning, som vokser dag for dag med konsekvenser, der berører de enkelte medlemsstater dybt, men på forskellig måde. De aftaler, i hvilke denne politik kommer konkret til udtryk, er hovedsageligt baseret på frihandel, og målene hermed og virkningerne heraf kommer klart til udtryk i den tilknyttede retorik. Der bliver brugt udtryk som "offensive interesser", som om vi taler om en krig. Der er tale om aftaler, som i stadig højere grad savner demokratisk legitimitet, fordi de næsten altid forhandles i største hemmelighed bag befolkningens ryg, idet man forsøger at skjule deres økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser, at undgå en velinformeret debat og en klarlæggelse af tingene. Det er endnu en gang tilfældet.
Forhandlingerne er angiveligt nået til en ret fremskreden fase, og de forventes afsluttet i 2011, men aftalens indvirkninger på sektorer og lande er endnu ikke blevet drøftet fuldt ud. Der er intet nyt i indholdet. Åbning af markederne, liberalisering af tjenesteydelserne, herunder stadig mere kommercialiserede offentlige tjenester i de multinationale selskabers magt, hvilket gør det vanskeligere for medlemsstaterne at udøve deres sociale funktion på disse områder. Konsekvenserne er også velkendte. Nogle fås dominans på markederne, en indvirkning på svagere produktionssystemer og voksende påskud for angreb på rettigheder og på arbejds- og levevilkårene.
Jaroslav Paška
(SK) Fru formand! EU indleder forhandlinger om økonomiske og handelsmæssige aftaler med alle indflydelsesrige lande inden for rammerne af dets kompetence.
Selv om Canada indtager en stærk stilling i den internationale handel og er en af EU's ældste handelspartnere, må vi skride frem med stor følsomhed og på en konstruktiv måde ved afslutningen af den omfattende økonomiske og handelsmæssige aftale mellem EU og Canada. Vores divergerende holdninger på områder såsom narkotikapolitik, fiskeripolitik og udvinding af olie af bitumenholdigt sand skal fastsættes i aftalen på en sådan måde, at EU's politik kommer til udtryk samtidig med, at vores handelspartners synspunkter respekteres. Gensidighed er det centrale i afbalancerede handelsforbindelser og økonomiske forbindelser. Den omfattende økonomiske og handelsmæssige aftale bør dog på ingen måde reducere Europas fastlagte og accepterede certificeringsparametre. Jeg vil gerne tro, at Kommissionen, nu hvor vi nærmer os målstregen, vil leve op til udfordringen, der går ud på at finde passende løsninger på de udestående problemer.
Franz Obermayr
(DE) Fru formand! Jeg vil gerne indlede med at sige, at Canada er et pragtfuldt land. Pragtfulde mennesker, pragtfulde resultater - en vigtig partner for EU. Vi må dog kunne stille en god partner spørgsmål. Mange af mine kolleger tager fejl, når de blot reducerer dette til et spørgsmål om sand og sæler i dag. Bitumenholdigt sand er blot et eksempel på den utrolige miljøødelæggelse. Alle, der har været i Canada ved, at den miljøødelæggelse, der finder sted der, i omfang svarer til den ødelæggelse, der finder sted i Brasilien.
Miljøødelæggelsen påvirker også de indfødte befolkninger, First Nations. Deres miljø ødelægges. Alle, der kender lidt til Canada, har besøgt British Columbia og ved, hvordan internationale selskaber har brugt deres indflydelse her til at få de indfødte til at opgive deres forfædres land og tillade, at disse områder opkøbes, kan ikke blot se bort herfra.
Vi taler meget om et klart sprog og om beskyttelse af mindretal i lande, der grænser op til EU. Men det er også vigtigt, at vi siger tingene lige ud, når det gælder beskyttelse af de mindretal, der udgøres af Canadas oprindelige befolkning.
Máire Geoghegan-Quinn
Fru formand, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne takke alle de medlemmer, der deltog i forhandlingen, og Vital Moreira for at fremsætte forespørgslen for Kommissionen.
(EN) Kommissionen har omhyggeligt noteret sig substansen i spørgsmålene, og jeg håber, at svarene vedrører de eventuelle underliggende betænkeligheder.
Som bekendt gøres der gode fremskridt i forhandlingerne. Kommissionen ønsker at sikre en afbalanceret, ambitiøs aftale af høj kvalitet, og den ønsker at være lige så ambitiøs med hensyn til bæredygtig udvikling. Canada er en højt udviklet, ligesindet partner med strategiske forbindelser, der går langt videre end handel og investering. EU og Canada deler de ambitiøse forhandlingsmål, der kan realiseres til vores gensidige fordel og skabe potentiale for nye muligheder.
Lad mig navnlig understrege to ting. Med hensyn til bitumenholdigt sand og betænkelighederne i forbindelse med disse forhandlinger henhører brændstofkvalitetsdirektivet under anvendelsesområdet for CETA's bestemmelser om samarbejde på lovgivningsområdet, men begge parter skal være enige. Bestemmelserne i CETA om samarbejde på lovgivningsområdet vil ikke indeholde nogen forpligtelse til at gennemføre sådanne drøftelser. Desuden foreslår Kommissionen ikke, at der indgås nogen forpligtelser, som vil begrænse EU's lovgivningsmæssige frihed, uanset om det handler om miljøspørgsmål såsom brændstofkvalitet eller om ethvert andet vigtigt politisk mål.
Som jeg nævnte i indledningen, er denne aftale meget gavnlig for begge parters økonomier og ikke blot i materiel henseende. På begge sider vil der blive skabt muligheder for virksomheder og fremstillingssektoren takket være fjernelsen af stort set al told på importerede varer og forbedret markedsadgang for tjenesteydelser og investorer. Forbrugerne vil opnå fordele gennem lavere priser og øget adgang til tjenesteydelser af høj kvalitet. Samtidig vil øgede strømme af udenlandske direkte investeringer fungere som en katalysator for jobskabelse og forøgelse af lønningerne.
CETA vil også omfatte lovgivningsmæssige hindringer såsom sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger, toldprocedurer og konkurrenceregler. Europæiske intellektuelle ejendomsrettigheder vil opnå øget beskyttelse. Gensidig adgang til begge siders markeder for indkøb ville ikke blot betyde besparelser på de offentlige budgetter, men også give anledning til enorme forretningsmuligheder.
Derfor er Kommissionen overbevist om, at dette vil være en god og afbalanceret aftale. Selve vores forhandling her i aften gør det muligt at foretage vigtige tydeliggørelser. I denne forbindelse noterer Kommissionen sig omhyggeligt og glæder sig over den beslutning, som Parlamentet vil vedtage om handelsforbindelserne mellem EU og Canada, og den er taknemmelig over den generelle støtte.
Min kollega, kommissær De Gucht, vil naturligvis fortsat holde Parlamentet informeret om den videre udvikling i CETA-processen.
Formanden
Jeg har modtaget et beslutningsforslag fremlagt i medfør af forretningsordenens artikel 115, stk. 5.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Elisabeth Köstinger
EU og Canada har haft gode, solide handelsforbindelser i mange år. Canada er endog en af EU's ældste handelspartnere. I midten af 1970'erne underskrev EU den første økonomiske og handelsmæssige aftale med Canada. Andre aftaler fulgte inden for husdyrsektoren og med hensyn til vin og spiritus. Den omfattende økonomiske og handelsmæssige aftale mellem EU og Canada (CETA) kunne blive meget fordelagtig for begge handelspartnere. Der er dog fortsat nogle få ting, der skal tages i betragtning og drøftes. Målet med aftalen bør helt klart være retfærdig konkurrence. Dette kan kun opnås, hvis ikke blot toldmæssige handelshindringer, men også ikke-toldmæssige handelshindringer og tekniske handelshindringer fjernes. Gensidighedsprincippet skal respekteres for kun på denne måde kan vi opnå et afbalanceret resultat af forhandlingerne. Det gælder også elementer, der er specifikke for de enkelte partneres lande eller kulturer. Drøftelserne af svære emner som udvinding af bitumenholdigt sand og de dermed forbundne miljøkonsekvenser, ILO-standarder samt anerkendelse af tekniske standarder og sporbarhed af fødevarer må fortsætte på et ligeligt grundlag, så man kan nå frem til en aftale. Af særlig interesse for mig er forhandlingerne inden for mejerisektoren og adgang til det canadiske marked samt oprindelsesmærkning af canadisk slagtekvæg. Kan Kommissionen fremkomme med yderligere oplysninger på disse områder. Hvilket resultat kan vi forvente i denne henseende?
Maurice Ponga
Jeg glæder mig over, at Parlamentet giver udtryk for sine synspunkter om de aktuelle handelsforhandlinger mellem EU og Canada og skitserer sine prioriteter i denne forbindelse. Canada er utvivlsomt en handelspartner for EU, men det er yderst vigtigt, at vi i Parlamentet viderebringer de bekymringer, som vores medborgere både på europæisk jord og i de regioner, der udgør en del af den europæiske familie, har givet udtryk for, nemlig beskyttelse af og forsvar for deres interesser. Med "europæisk familie" mener jeg de oversøiske lande og territorier, som, selv om de ikke i streng forstand er europæiske områder, fortsat har en særlig forbindelse til EU, særlig de medlemsstater, de udgør en del af. Under de aktuelle forhandlinger er det øgruppen St Pierre og Miquelon, der ligger tæt på Canada, som navnlig berøres. Jeg opfordrer derfor Kommissionen til under forhandlingerne at forsvare og beskytte de interesser, som dette oversøiske land og territorium beliggende i Det Nordatlantiske Ocean har.
Tokia Saïfi
Canada er en af Europas ældste handelspartnere. Det er derfor kun naturligt, at disse forbindelser formaliseres i en omfattende handelsaftale. Jeg undrer mig dog over indholdet af flere af forhandlingskapitlerne.
For det første har EU og Canada forskellige systemer for oprindelsesregler. Da Canada er medlem af Den Nordatlantiske Frihandelsaftale (NAFTA), må Kommissionen forsøge at finde en acceptabel løsning med hensyn til såvel industriprodukter som landbrugs- og fiskeriprodukter, så Canada ikke bliver en port, via hvilken varer fra andre NAFTA-medlemmer kommer ind i Europa.
Kommissionen må også forhandle om en løsning, der kan finde anvendelse på to forskellige systemer for geografiske oprindelsesbetegnelser. I Canada er "geografisk oprindelsesbetegnelse" blot et tillægsord, i Europa er det et pålideligt varemærke. Hvis europæiske geografiske oprindelsesbetegnelser reelt skal beskyttes, skal de canadiske myndigheder anerkende det europæiske koncept.
Med hensyn til kapitlet om offentlige anlægskontrakter må Canada indrømme EU den samme adgang, som det har indrømmet USA under deres handelsaftale. Med andre ord skal de europæiske virksomheder kunne byde på kontrakter i provinser, regioner og visse kommuner.
