Inimõigusalased dialoogid ja konsultatsioonid kolmandate riikidega (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on raport, mille on esitanud Valenciano Martínez-Orozco väliskomisjoni nimel, ja mis käsitleb inimõigustealaste dialoogide ja inimõigustealaste konsultatsioonide toimimist kolmandate riikidega.
Elena Valenciano Martínez-Orozco  
raportöör. - (ES) Proua juhataja, Euroopa Liidu sünd sai innustust võõrandamatutest väärtustest. Täpselt nii nagu me pingsalt jälgime liikmesriike, et olla veendunud selles, et nad ei riku õigust vabadusele või elule või demokraatiale, peame omama dialoogi kaudu otsustavat mõju nendele riikidele, kellega omame poliitilisi, kaubandus-, majandus- või partnerlussuhteid, jne, selleks, et ka nemad austaksid inimõigusi.
ELi välissuhete keerukuse ja ulatuse raames võib dialoogi ja inimõiguste konsultatsioonide maht kolmandate riikidega jääda märkamatuks või tagaplaanile. Kui see nii peaks olema, ning meie võimaldasime seda, siis oleks see väga tõsine meiepoolne viga.
Käesolev raport käsitleb aspekte, mis vajavad täiustamist ELi kohustusena vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 11, mis samas kuulub poliitilise eetika valdkonda. Inimõigused peaks kuuluma ELi välispoliitika prioriteetide hulka ning EL peaks kasutama oma mõju, et parandada inimeste elamistingimusi riikides, kellega on suhted. See on raporti üks peamisi poliitilisi elemente.
Kui istume läbirääkimislaua taha arutamaks majandus- ja kaubandusleppeid riigiga, kus rikutakse põhiõigusi, on lubamatu käsitleda numbreid, leppeid ja lepingute sõlmimist laual, samas pühkides häbematult vaiba alla tema kodanike tegeliku olukorra.
Kui jätame inimõigused läbirääkimiste ruumist väljapoole, tähendab see meie ülimalt jubedat küünilisust. Peame olema samuti tähelepanelikud kodanikuühiskonna ja inimõiguste kaitsjate osatähtsuse suhtes, märkimisväärsete väljaütlemiste suhtes, mis on olulised olukorra parandamiseks rõhutud ühiskondades.
Käesolev raport annab hinnangu ühele tähtsamale ELi vahenditest, mis on ülalpool ära toodud eesmärkide saavutamiseks. Samuti selgelt defineerides seda rolli, mida tahame mängida maailma korralduses. Ainult austuse ja vastastikuse kasu kaudu on võimalik saavutada edu inimõiguste edendamises.
Pealesurumine ja isalik käitumine suhtlemises on täiesti välistatud. Meil puudub õigus kellelegi loenguid pidada, kuid oleme kohustatud olema järjekindlad oma välistegevuses ning arendama suhteid riikidega, kes teevad edusamme. Peame hoiduma tasakaalutusest ning erapoolikust tegevusest, mis vähendab usaldust meie suhtes.
Käesolev raport kutsub üles tegutsema kolmel tasandil: rohkem sisu dialoogide ja konsultatsioonide pidamisel. See omakorda nõuab paremat koordineerimist nõukogu, kelle puudumist tänasel arutusel kahetsen, komisjoni ja parlamendi vahel, kasutades vahendeid, mis hõlbustavad suhtlemist ja väldivad vastuolusid eri ELi institutsioonide vahel. See tähendab, et peame rääkima ühel selgel häälel.
Minu raport on samuti dialoogide ja konsultatsioonide korraldamise läbipaistvusest, mis peavad inimõiguste valdkonnas olema printsiibiks, mitte erandiks. Paindlikkus ja pragmaatilisus kindlate tulemuste saavutamisel ei tohi varjutada käsitletavat kava, eesmärke ja dialoogi tulemust.
Kutsume üles Euroopa Parlamendi rolli tugevdamisele, milleks, daamid ja härrad, puuduvad vahendid, ilma et sellele oleks õiguslikku või formaalset õigustust.
Euroopa Parlament on valmis tegutsema vastutuskindlalt välissuhtlemise kompetentsis. See täiskogu on end kehtestanud kui peamine Euroopa institutsioon inimõiguste valdkonnas, keskendades kogu tähelepanu inimõigustele ning kasutades kõiki olemasolevaid meetmeid ELi välissuhtlemise poliitilise garandi rolli inimõiguste kaitsmisel.
Euroopa Parlament kutsub komisjoni ja nõukogu võtma kuulda ja ellu viima raporti soovitusi, millel on selle täiskogu kõikide fraktsioonide toetus.
Daamid ja härrad, parlamendi hääl peab saama kuuldavaks. Oleme teadlikud, et meie nõudmiste täideviimine eeldab suuri pingutusi, seetõttu peame vajalikuks suurendada inimõigustele ette nähtud ressursse nii komisjonis kui nõukogus.
Kuid see on minimaalne nõue ELile, kes väidab, et on maailma poliitiline garant inimõiguste alal, mis on Euroopa lahutamatu õigus. Kui me tahame olla usaldusväärsed, peame selles suunas töötama.
Joe Borg
komisjoni liige. - Proua juhataja, raportööri proua Valenciano Martinez-Orozco ette valmistatud raport ning selle resolutsioon puudutavad ülimalt tähtsat, kuid samas järjest keerulisemaks muutuvat ELi inimõiguste välispoliitikat.
Volinik Ferrero-Waldner (kes kahetseb oma puudumist tänasel arutelul) on oma talituste kaudu väljendanud igati toetust raportöörile, kes võttis enda peale raske ülesande kontrollida dialoogide ja konsultatsioonide toimimist kolmandate riikidega inimõiguste valdkonnas.
Raport lisab veel ühe ploki parlamendi märkimisväärsesse tegevusse ELi inimõiguste vahendites, mis on regulaarsed aastaaruanded Angoletto raport lisatingimuste osas inimõigustele, Euroopa ülikoolide vahelise keskuse uurimus parlamendi tegevuse panusest inimõiguste valdkonnas, samuti piinamist käsitleva juhise analüüs. Raport täiendab perioodiliselt ilmuvat ülevaadet nõukogu ja komisjoni poolt läbi viidud inimõiguste alastest dialoogidest ja konsultatsioonidest.
Komisjon väljendab esitatud raporti puhul ning Euroopa Liidu inimõiguste dialoogide ja konsultatsioonide põhjaliku analüüsi ja soovituste eest raportöörile ja parlamendile tunnustust.
Komisjon on arvamusel, et kõikidest olemasolevatest inimõiguste vahenditest on dialoog tõenäoliselt kõige tõhusam, kindlustamaks positiivseid pikaajalisi tulemusi inimõiguste austamise kujundamises üle maailma, seni kuni oleme valmis investeerima sellesse piisavalt aega ja energiat.
Me usume kindlalt, et Euroopa Liit saab saavutada edu inimõiguste edendamises kolmandates riikides ainult kannatliku sildade ehitamise ja veenmise kaudu ja seda mitte ainult kahepoolsete suhete vaid ka multilateraalsete organite raames, nagu näitavad edusammud Inimõiguste Nõukogus.
Euroopa Liidu inimõigusdialoogide ja konsultatsioonide mitmekesisus ja hulk kolmandate riikidega, mis järjest laiendavad oma tegevusala, teevad globaalsete hinnangute andmise väga keeruliseks ülesandeks.
Struktureeritud dialoogid, nagu näiteks Hiinaga; lepingupõhised dialoogid, nagu paljude naaberriikidega; konsultatsioonid sarnaselt mõtlevate partneritega nagu USA ja Kanada, või kohalikud kolmepoolsed dialoogid, kus dialoogid toimuvad eri perioodidel, poliitiliselt erinevatel tasanditel, eri osalejate ja sisusügavusega, või näiteks, et mõned on seotud tsiviilühiskonnas toimuvaga, teised - mitte.
Komisjon näeb sellises dialoogide mitmekesisuses kinnitust dünaamilisusest ja dialoogide toimimisvõimelisust, mida tuleb jätkata. ELi suunised inimõiguste dialoogide osas ja Cotonou (AKV-EL) leping mõlemad rõhutavad painduvuse osatähtsust arvestada kolmanda riigi erinevaid olukordi, erinevate riikide arenguid läbi aegade ja dünaamilisi suhteid Euroopa Liidu ja antud kolmanda riigi vahel.
Seepärast, järgides ühiseid põhijooni ja eesmärke dialoogides, pole soovitav olla jäik vahendites. Dialoogi kaudu edu saavutamiseks tuleb igale riigile läheneda individuaalselt ja arvestada muutusi olukorras.
Tuleb samuti silmas pidada, et eri dialoogid ja konsultatsioonid on eri küpsusfaasis. Dialoogis Hiinaga või konsultatsioonides sarnaselt meelestatud riikidega on aastatega välja kujunenud meetodid, mis võimaldavad küllalt intensiivseid sisukaid arutelusid.
Teisel juhul, nagu dialoogides naaberriikidega, me alles otsime õigeid meetodeid ja oleme piisava usalduse tekitamise faasis, mis võimaldab tõeliselt tähenduslikke mõttevahetusi.
Seepärast oleme veendunud, et ka sellisel juhul nagu soovitud ekspertide osalemine tegevusharu ministeeriumitest, kodanikuühiskonnast või individuaaljuhtumite käsitlemine muutub võimalikuks siis, kui tegevus põhineb kindlal alusel.
Lõpuks, võite olla kindlad, et soovitused komisjonile saavad põhjaliku analüüsi. Võite olla kindlad, et komisjon kohustub tõhustama teabe vahendamist parlamendile, suurendades sellega inimõiguste valdkonnas toimuvate dialoogide ja konsultatsioonide läbipaistvust.
Feleknas Uca  
naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni arvamuse koostaja. - (DE) Proua juhataja, daamid ja härrad, soovin eelkõige siiralt tänada raportööri esitatud raporti eest. Mul on hea meel tõdeda, et ta võttis soovitustes arvesse kõik minu tehtud soovitusi naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni arvamuses. Erilist tähelepanu vajab naiste osatähtsus inimõigusdialoogides kolmandate riikidega, kus nende tervis ja julgeolek on ohustatud. Inimõigused hõlmavad ka naiste õigust otsustada omaenda elu ja järglaste saamise osas diskrimineerimise, sunduse ja vägivalla vabalt. Kahjuks ei arvestata inimõiguste dialoogides neid soovitusi piisavalt.
Roberta Alma Anastase
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (RO) Proua juhataja, Euroopa Rahvapartei nimel tervitan raportit, millel on ELi dialoogide ja konsultatsioonide ja Euroopa Parlamendi rolli perspektiivis suur osatähtsus.
Euroopa Liit on eelkõige demokraatlike väärtuste liit, edendamaks rahu, sallivust ja austust inimõiguste suhtes. Seetõttu on ülioluline, et iga kolmanda riigiga alustatud dialoog keskenduks vajadusele tagada ja kaitsta põhi-ning inimõigusi mitte ainult Euroopas vaid kogu maailmas.
Selle raporti eesmärk on täiustada ELi dialoogi ja konsultatsioonide toimimist kolmandate riikidega inimõiguste alal. Seetõttu keskendub raport kolmele mõistele, mis edendavad efektiivsust: sidusus, läbipaistvus ja nähtavus.
Euroopa Parlamendi suurem kaasamine protsessi on samuti oluline. Arvan, et Euroopa Parlamendil on seaduslik õigus osaleda dialoogis, teostada demokraatliku vaatlemist, mis on parlamendile Euroopa kodanike poolt kohustuseks tehtud.
Ma tahaksin tänada raportööri lahkuse eest analüüsida raportis dialoogi naaberriikidega, mis asuvad ELi idapoolsemas osas. Üks suurimaid ELi prioriteete on tõelise demokraatia ala loomine idapiiril ja inimõiguste alast dialoogi tuleb pidada oluliseks vahendiks. Ühiste allkomisjonide loomine inimõiguste valdkonnas oleks oluline samm ka naaberriikidele, kus jätkuvalt halveneb inimõiguste olukord.
Tahaks rõhutada ühte asja, isegi kui see pole naaberriikidele suunatud poliitika. Venemaa on veel üks idapartner, kes peaks lõpuks tunnistama, et vahetu dialoog inimõiguste valdkonnas muudab tema kodanike elu ainult paremaks.
Ma ei taha lõpetada märkimata, et mul on heameel naiste õiguste käsitlemise üle raportis!
Véronique De Keyser
fraktsiooni PSE nimel. - (FR) Proua juhataja, proua Valenciano raport puudutab Euroopa väärtuste olulist aspekti: inimõigusalast dialoogi. Dialoog, mis on ära toodud eri lepingutes paljude riikidega ja mitmetes dokumentides, on mõnes mõttes tõestus Euroopa pehmest jõust.
See raport leidis laialdase konsensuse. Tänaseks päevaks on jäänud muudatusettepanekud, mis olid esitatud fraktsiooni Identiteet, Traditsioon, Suveräänsus paremäärmuslaste poolt. Kummalisel kombel pärinevad kõik need muudatusettepanekud minu kaasmaalaste, Vlaams Belang-i liikmete, sulest. Kuid mida see fraktsioon, mis äratas hiljuti tähelepanu Brüsselis, kui selle liikmed toetasid võimude poolt keelatud Islami vastast demonstratsiooni, taotleb? See on päris huvitav.
Eelkõige taotlevad nad inimõiguste piirdumist ainult kodanike ja poliitiliste õigustega ning taotlevad raporti tekstist sotsiaal-, keskkonna-, majandus- ja kultuurialaste õiguste välja võtmist. Käivitades ÜRO rahvusvahelise kodaniku- ja poliitiliste õiguste konvendi, jätavad nad samal ajal ütlemata, et ÜRO peaassamblee hääletas rahvusvahelise majandus-, sotsiaal- ja kultuuriõiguste lepingu üle, mille nemad on kiirelt unustanud.
Teiseks, nad panevad ette määratleda genitaalset mutilatsiooni, varajast abielu ja inimkaubandust usutavadena - kahtlemata viidates Islamile - kuid see on tahumatu seos. See ei lähe läbi! See praktika on taunitav, ta võib olla kultuuriline või kogukondlik, kuid kindlasti kriminaalselt karistatav ja religiooniga pole siin mingit seost.
Viimaks, kolmandaks, ITS osaleb Türgis alusetus sõnavalingus härrade Erdogani ja Güli partei vastu.
Kokkuvõtteks, proua Valenciano raport on märkimisväärne, avatud ja samas väga kindlameelne ja mingil juhul ei saa seda nimetada ingellikuks. Lugege vaid lõiget 22, kus väidetakse, et inimõiguste dialoogil peab olema alati igal tasandil toetus diplomaatilise surveavalduse näol, ja ma pöördun nõukogu poole! On kahetsusväärne, et mõningad äärmusrühmitused kasutavad seda oma platvormina, väljendamaks sallimatust ja vihkamist.
Anders Samuelsen
fraktsiooni ALDE nimel. - (DA) Proua juhataja, daamid ja härrad, kõigepealt soovin tunnustada proua Valenciano tasakaalustatud raportit ning tänada teda, et ta on pidanud vajalikuks sisse viia palju meie komisjoni tehtud muudatusettepanekuid. Tulemuseks on selgesõnaline põhjalik raport, mis sisaldab rida häid soovitusi tugevdamaks ELi inimõiguste dialooge kolmandate riikidega, edendades inimõigusi ja demokraatiat.
EL peab suurendama oma osatähtsust proaktiivse osalejana inimõiguste valdkonnas, seetõttu on mul hea meel, et nõukogu näitab üles initsiatiivi võttes inimõiguste teema ELi poliitika osaks. On hea, et Euroopa Parlament süstemaatiliselt seisab selle eest, et hoida üleval inimõiguste küsimusi ELi poliitilistes dialoogides ja välispoliitikas. Ainult süsteemsete dialoogide kaudu saame parandada kriteeriumide kasutamist ja luua sidususe püüdlustes edendada inimõigusi. Kuid EL ei tohiks seada väga täpseid nõudeid dialoogile, nii et need kaaluvad üle algselt märgitud eesmärgid. Dialoogi peab kasutama kahepoolse usaldust inspireeriva poliitilise ruumina, mis ei märgi ära ainult rikkumisi, vaid ka positiivseid arenguid inimõiguste valdkonnas.
Peame tunnistama, et inimõiguste alased dialoogid läbivad mitmeid katsumusi. Paljudes riikides on inimõiguste olukord murettekitav. ELi suhetele oluliste kaubanduspartneritega on hädavajalik anda suuremat tähendust inimõigusreformidele ning siduda need ärialaste suhetega. Kaubanduslepingud kolmandate riikidega peavad olema vahendiks, mis ulatuvad pelgalt majandussuhetest kaugemale. Keskkonnaalased ja inimõigusküsimused peavad käima majandusküsimustega käsikäes. Dialoog kolmandate riikidega peab aitama tugevdada demokraatiat, sotsiaalseid, poliitilisi ja keskkonnaõigusi.
Seetõttu peab olema ühemõtteliselt selge mehhanism, mis võimaldab peatada lepingu toimimise juhul, kui üks kaubanduspartneritest ei täida inimõiguste või demokraatia nõudeid. Siiski pole kahtlust, et suurim edu saavutatakse, kui võimaldatakse kolmandatel riikidel motiveeritult täita poliitilisi ja majandusnõudeid, mis moodustavad osa lepingust. Peame püüdlema tasakaalu poole kahepoolsetes dialoogides, mille kaudu saab ikkagi survet avaldada, samas säilitades vastastikuse kasu ja tõepärase dialoogi, mis on nende suhete alus.
Hélène Flautre
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (FR) Proua juhataja, nagu proua Valenciano on väga selgelt näidanud oma suurepärases raportis, on meil terve hulk konkreetseid ettepanekuid, mis tulevad Portugali eesistumisel kasuks, kuna inimõigused ja demokraatia on nimetatud selle eesistumise prioriteetideks. Oleme koos komisjoni ja nõukoguga taotlenud suuremat sidusust, läbipaistvust ja tulemuslikkust meie suhetes riikidega. Meil on jäänud vaid üle minna sõnadelt tegudele.
Olen veendunud, et teate sama hästi kui mina, et selle eesmärgi täideviimiseks on vaja organiseeritust muuta inimõigusdialoogid efektiivsemaks, ja seda vaatamata nende erinevustele. Kõigepealt tuleb seada selged avalikud eesmärgid iga konkreetse dialoogi puhul, selleks et tekiks siduv, vastastikku kasulik strateegia, mis on õigeks kiidetud kõrgeimal tasemel.
Teiseks tähendab see kriteeriumide loomist, mis võimaldavad õiget hindamissüsteemi dialoogi teel saavutatud tulemuste hindamiseks, teavitades sellest parlamendiliikmeid. Nii et näiteks kui üks delegatsioon külastab mingit riiki, oleks olemas ülevaade saavutatud edust ja seda arutataks kodanikuühiskonnaga ja inimõiguste aktivistidega, selleks et oleks tagasiside kohustuste täitmise kohta dialoogi raames. Praegu ootame ikka veel informatsiooni kriteeriumide kohta, mille alusel saab hinnata hiljuti Usbekistaniga loodud dialoogi tulemusi.
Kolmandaks tähendab see, et inimõigused on võetud arvesse kogu ELi välispoliitikas, sealhulgas kaubanduses, rändes ja terrorismivastases võitluses. Inimõiguste teema ülevalhoidmine on meie usaldusväärsuse alus. Näiteks, kas keegi teist suudab mulle selgitada, kuidas saame arutada Jordaaniaga piinamisvastaste meetmete juhist meie inimõiguste allkomitees, mis on esimene allkomitee naaberpoliitika teostamiseks ja mis on loodud mudeliks, kui teame, et ELi liikmed varjavad leppimist CIA poolt korda saadetud piinamistega. Kuidas saame arutada piinamist ja võitlust sellega meie allkomitees
Meie esmane ülesanne parlamendiliikmetena on hinnata ELi tegevuse asjakohasust ja selleks võite loota delegatsioonidele, komisjonidele ja kogu parlamendile, kes jätkavad võitlust selle rakendamise nimel, tähendagu see algatamist, ümberorienteerumist või vajadusel ka dialoogi peatamist.
Luisa Morgantini
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (IT) Proua juhataja, daamid ja härrad, ma tahaksin väga tänada proua Valencianot, sest üks asi, mida see kaalukas raport esile toob, on ELi ees seisvad vajalikud sammud konsultatsioonides inimõiguste alal, ja seega on see töö jätkuv protsess meie kõigi jaoks.
Usun, et raportööri üleskutse suuremaks põhimõtteühtluseks, läbipaistvuseks kõiges on oluline, samuti nagu on oluline kodanikuühiskonna suurem osalus välispoliitikas. Eelkõige tuleb tugevdada inimõigustele suunatud poliitika lõppu, mitte algust, mis põhineb paljudel juhtudel topeltstandarditel. Proua Flautre näiteks viitas piinamise olemasolule.
Mulle tundub ka oluline planeerida suuremat koordineeritust eri institutsioonide vahel ja luua allkomisjone, ja eelkõige näidata üles initsiatiivi koostööks liikmesriikide parlamentidega ja Euroopa Komisjoni delegatsioonidega üle maailma.
Usun siiski, et topeltstandardite asjus on oluline märkida, et isegi meie, kes me esindame ELi, ei rakenda lepinguid, millele oleme alla kirjutanud. Mõtlen praegu assotsiatsioonilepingute artiklit 2. Olen siiski nõus muudatusettepanekute küsimuses, mille tõstatas proua De Keyser. Täname proua Valencianot selle eest, et ta kiitis heaks paljud meie esitatud muudatusettepanekud. Muudatusettepanekutest, mis ei läinud läbi, ei olnud esitatud ühegi fraktsiooni, vaid proua Flautre poolt, ühe erandiga, mis puudutas aktiivsemat järelevalvet ja olulisemat kohalolekut ja sidusust valimisjärgses faasis.
Usun samuti, nagu ütleb ka proua Valenciano, et komisjon ja nõukogu peaksid suurendama parlamendi osalemist poliitilise dialoogi protsessis, nad peaks arvestama meie arvamusega ning kindlustama meid põhjalikuma teabega kolmandate riikidega toimuva dialoogi kulgemisest nii läbirääkimiste käigus kui pärast, nii nagu seda näevad ette asutamisepingu artiklid 21 ja 24.
Samuti usun, et üldiselt inimõiguste käsitlemine nõuab investeerimist ametnikesse, mis on ülioluline. Näiteks, meenutan kurbusega ühte Euroopa Parlamendi esitatud küsimust: esimeeste konverents lükkas tagasi ettepaneku täievolilise inimõiguskomisjoni loomiseks. Usun, et see oli viga, sest see oleks võinud olla suurepärane võimalus näha ja anda ettekujutust valitseva suuna jõust ja kompetentsist.
Bastiaan Belder
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (NL) Proua juhataja, raportöör on esitanud märkimisväärse raporti. Inimõiguste edendamine riikides, kellega EL omab suhteid, on ülesanne, mida peame täitma vastutustundlikult. Konstruktiivsed inimõigusalased dialoogid on tõeliselt olulise tähtsusega. Just nimelt seetõttu ja seoses käesoleva raportiga on kurb märkida, et möödunud maikuusse kavandatud ekspertseminar Hiina teemal jäi ära.
Heade Hiina-Euroopa suhete hoidmine nõuab siiski mõlemapoolseid kohustusi. Hiljutised ärevad raportid Amnesty International, Psy, Inimõigused Hiinas ja Compass Direct annavad mulle alust küsimusele kohustuste kohta. Oponendid, kaasa arvatud usuvähemused ja ajakirjanikud on pagendatud psühhiaatriakliinikutesse poliitilistel eesmärkidel. Kurikuulus Ankangi süsteem on tänapäeva Hiina reaalsus, eriti seoses lähenevate Olümpiamängudega. See on ülimalt kahetsusväärne.
Seetõttu tahaksin paluda nõukogu ja komisjoni hoida silma peal inimõiguste olukorral Keskmaal. Säilitades harmoonilisi suhteid olulise partneriga, kelleks on Hiina Rahvavabariik, on oluline, kuid mitte iga hinna eest, et praktika järgiks teooriat, nii nagu seisis raportis, kuivõrd inimõiguste alased dialoogid moodustavad olulise osa Euroopa Liidu üldisest strateegiast, mis on jätkusuutlik areng, rahu ja stabiilsus.
Irena Belohorská
(SK) Kõigepealt soovin samuti tänada oma fraktsioonikaaslast proua Valencianot tehtud töö eest teemal, mis on kõige olulisem inimõiguste vahend ja seetõttu ka väga tundlik. Kahjuks, ei saavuta see teema alati teenitud tähelepanu. Seepärast nõustun raportis toodud seisukohaga, et inimõiguste- ja demokraatiaalased reformid partnerriikides vajavad suuremat tähelepanu. Arvan, et Euroopa Liit peab tegema kõik, mis on tema võimuses, et arendada tõhusamat ja üksmeelsemat reaktsiooni rahvusvahelise koostöö valdkonnas ja dialoogis kolmandate riikidega.
Mul on hea meel, et raport kaitseb ja toetab süstemaatilist naiste ja laste õiguste kaitse integreerimist kõikide inimõiguste alaste dialoogide ja konsultatsioonide kaudu, mis toimuvad Euroopa Liidu ja kolmandate riikide vahel. Olles inimõiguste allkomitee esimees, tegelen laste õiguste strateegia kallal. Oma raportis rõhutan vajadust individuaalseks lastekaitsemääruseks sõjakonflikti olukorras, selleks et täiendada olemasolevat ja võtta arvesse Pariisi kohustusi kaitsta lapsi seadusevastase sõjaväkke värbamise eest ja relvajõudude või relvastatud grupeeringute poolt kasutamise eest.
Soovin rõhutada vajadust kontrollida Euroopa Liidu abi haridusele ja arstiabile, et see ei läheks näiteks kergrelvade ostmisele, mida saavad kasutada lapsed. Dialoog ei pea piirduma demokraatia ja kodanike ja poliitiliste õiguste kaitsega. Kontrolli vajavad ka otseselt Euroopa Liidu teemad nagu keskkonna- ja tervisekaitse. On oluline määratleda kriteeriumid poliitilise dialoogi algatamiseks, peatamiseks ja lõpetamiseks ning defineerida eesmärgid, mida soovitakse saavutada.
Et saavutada oma eesmärke, peame astuma dialoogi ja mitte lihtsalt dikteerima midagi ühepoolselt kolmandatele riikidele; me peame püüdma rajada konstruktiivset koostööd; me peame tegema koostööd valitsusväliste organisatsioonidega, mis tegutsevad kõnealustes riikides. Täiendava ELi finantstoetuse eeltingimuseks peab olema inimõiguste austamine: vahendite andmine riikidele, kus inimõigusi ei järgita, tuleb peatada ja katkestada.
Charles Tannock
Proua juhataja, proua Valenciano Martinez-Orozco raport inimõiguste ja demokraatia edendamise teemal on jätkuvalt ELi peamine ühisväärtuste nurgakivi, mis liidab 27 liikmesriiki. See on samuti võtmekomponent meie teistes strateegilistes liitudes, koostöös 47-liikmelise Euroopa Nõukogu ja atlandiüleses koostöös NATO partneritega ning sama meelt olevate ÜRO riikidega.
Kuna liit on jätkuvalt sõlminud järjest uusi kaubandus- ja poliitilisi lepinguid, siis on vältimatu, et otsime põhiõiguste tagamise tingimuse sidumist meie globaalsete koostööpartneritega - albeit ja ajutiselt loodud ning paindlik parima äranägemise järgi - mida toetab Euroopa demokraatia ja inimõiguste institutsioon, mida omakorda toetavad vajadusel inimõigustealased dialoogid ja konsultatsioonid.
Euroopa naabruspoliitika, mille parlamendipoolne kaasraportöör ma olen, eesmärk on asutada ring sõbralikest naaberriikidest, kelle kõigi eesmärk on ühine rahu, stabiilsus, julgeolek, inimõiguste ja demokraatia täielik austamine, meediavabadus, kohtusüsteemi sõltumatus, õigusriik ja heaolu. Naabruspoliitika tegevuskavad, mis on ehitatud üles asutamislepingust tulenevatel õiguslikult siduvate raamlepingute alusel - assotsiatsioonilepingud Euromedi partnerite või partnerluse raames ning koostöölepingud endiste NSVL riikidega - ning mis hõlmavad inimõigusalaseid ja demokraatiaklausleid, mida jälgitakse selliselt, et mida lähemale jõuab naabruspoliitika partnerriik meie ühisväärtustele, seda suurem on ELi abi ja kaubanduskoostöö. Selliseid tegevusplaane jälgivad dialoogi raames mitmed allkomisjonid.
Vähemalt teoreetiliselt ei ole geopoliitiline asend oluline, kuid reaalpoliitika praktika on midagi muud. Kes näiteks julgeks ähvardada Hiinat samade sanktsioonidega inimõiguste ja demokraatia vajakajäämises nagu kolleeg härra Belder nimetas Usbekistani puhul? Selline on minu arvamus.
(Aplaus)
Józef Pinior
(PL) Proua juhataja, lubage mul alustada õnnitlustega kolleeg Elena Valenciano Martinez-Orozcole inimõigusdialoogide ja konsultatsioonide toimimise raporti puhul inimõiguste teemal kolmandate riikidega. Tänane raport käsitleb Euroopa Liidu ühte olulisemat poliitikavaldkonda. Mis puutub Euroopa Parlamenti, siis inimõigusalane poliitika on Euroopa poliitika kaubamärk. Tänases raportis on antud valdkond kajastatud erakordselt sügavalt ja põhjalikult.
Soovin juhtida tähelepanu raportis nõukogule ja komisjonile adresseeritud soovitustele. Esiteks, me rõhutame vajadust suurendada institutsioonidevahelist siduvust, leida teid eri ELi institutsioonide vaheliseks koordineerimiseks (nõukogu, komisjon ja parlament). Inimõigusalane poliitika peab tegelikult olema koordineeritud ELi üldisel tasandil. Peame lõpetama praktika, kus iga ELi institutsioon toimib antud valdkonnas, kui lubate kasutada sellist väljendust, omal algatusel.
Dialoogi ja konsultatsiooni eesmärgid peavad rajanema printsiibil, et inimõigused on universaalsed, jagamatud ja
vastastikku sõltuvad. Soovitame, et loodavad kriteeriumid ei osutaks mitte ainult kodanike ja poliitilistele õigustele, vaid ka majanduslikele, sotsiaalsetele, keskkonnaalastele ja kultuurilistele õigustele.
Raport rõhutab Euroopa Parlamendi rolli ELi inimõiguspoliitika edendamises. See nõudmine esineb järjest igas inimõigusi käsitlevas täiskogu raportis. See nõudmine on mõistetav - Euroopa Parlament peab olema Euroopa kõige olulisemate institutsioonide süsteemis keskseks organiks, kuhu on koondunud ELi inimõiguste poliitika, sest selle aluseks on demokraatlikud valimised ning seetõttu omab poliitiliselt moraalset õigust omada põhjapanevat asjakohast huvi.
Peame samuti oluliseks suurendada parlamentidevaheliste assambleede ja delegatsioonide rolli inimõigusdialoogide ja konsultatsioonide alal.
Lõpetuseks nõuame, et naiste õigused oleksid inimõiguste lahutamatuks osaks ja tungivalt nõuame, et komisjon lisaks naiste õiguste edendamise ja kaitse selgesõnaliselt ja järjekindlalt kõikidesse inimõigusi käsitlevatesse valdkondadesse.
Lydie Polfer
(FR) Proua juhataja, kõigepealt soovin õnnitleda proua Valencianot raporti puhul, mis ühendab endas julgust ja ambitsiooni ja ma toetan teda kõikides ettepanekutes. See raport tõepoolest kinnitab inimõiguste universaalsust ning muudab need Euroopa Liidu ankruks ning alusprintsiibiks suhetes kolmandate riikidega.
Sellegipoolest, kuigi on oluline kinnitada ja üle korrata, et inimõigused on tänapäeval üleüldine õigus, on sama oluline ja isegi viimane aeg heita kõrvale dogma, et majanduslik areng toob endaga kaasa demokratiseerimise ja inimõiguste kaitse. Kaks viimast aastakümmet on näidanud midagi muud. Peame tõdema, et arengud, mis on toimunud kahel erineval tasandil: ühelt poolt majanduse valdkonnas toimub ohjeldamatu globaliseerumine, ja teiselt poolt, äkki tekkinud vajadus demokratiseerumise järgi, mille tulemusena on külma sõja perioodi lõpus tekkinud demokraatiad Euroopas, Ladina-Ameerikas, Ida-Aasias, on jooksnud ummikusse. Vastupidiselt eeldustele märkame, et sageli käivad majanduslik areng ja autoritaarsed režiimid käsikäes. Isegi vastupidi, tundub, et kiire majandusareng soodustab nende režiimide seaduslikkust ja kinnitab nende võimu stabiilsuse.
Teeme õigesti, et keskendame täna oma huvi ja mure inimõigusolukorrale suurtes riikides nagu Hiina ja Venemaa. Ärgem laskem end petta, kuigi nii mõnigi enam arenenud maailma riikidest - sealhulgas meie majanduspartneritest - ei austa oma kodanike põhiõigusi. Pean konkreetselt silmas Singapuri, riiki õitsva kaasaegse majandusega, kelle elanikkond saab osa arenenud riigi majanduseelistest, väljaarvatud poliitilised vabadused, täpsemalt, meediavabadus ja kogunemisõigus.
Proua juhataja, kui see väide vajas tõestamist, siis seda poleks saanud selgemalt teha kui meie parlamendiliikmete delegatsiooni visiidi ajal Singapuri käesoleva aasta aprillis, mille liige ma olin. Kohalikud võimud keelasid meil suhtlemise koosolekule kogunenud Singapuri liberaalidega, arreteerimise ähvardusel.
See kogemus, nii häiriv kui see oli, paljastas ja kinnitas mulle, et inimõiguste kaitse ei pruugi käia käsikäes majandusarenguga ja et Euroopa Liit ei saa piirduda ainult majandusalase suhtlemisega nende riikide suhtes. Vastupidi, Euroopa Liit peab jätkuvalt mängima inimõiguste kaitsja rolli ja pidevalt meelde tuletama nende riikide juhtidele, et inimõigused peavad kehtima kõigi inimeste jaoks üle kogu maailma.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Proua juhataja, inimõiguste edendamine on Euroopa Liidu välispoliitika peamine tugisammas. Olen raportööriga nõus, et nõukogu ja komisjon peavad süstemaatiliselt liitma inimõiguste küsimusi kõikidesse Euroopa Liidu programmidesse poliitiliste dialoogide puhul kolmandate riikidega.
Oleks samuti hea kindlustada, et inimõigusküsimusi oleks sagedamini liidetud liidu välispoliitika kõikidesse valdkondadesse, sealhulgas sisepoliitika välisaspektidesse. Selle eesmärgi saavutamiseks tuleb kasutada kõiki olemasolevaid vahendeid. Selles suhtes oleks hea kasutada rohkem Euroopa Parlamenti. Näiteks, nõukogu võiks saata parlamendile ja vastavatele komisjonidele iga kuue kuu tagant iga toimunud dialoogi ja konsultatsiooni kohta hinnangu, koos selgitusega, mille rõhuasetus on tehtud töö edu trendidel, mitte üksikutel tulemustel.
Oleks samuti asjakohane alustada kindlaformaadiliste konsultatsioonide istungiga, kuhu oleks kaasatud Euroopa Parlamendi parlamendiliikmed pärast iga dialoogi- ja konsultatsiooniringi. See annaks liikmetele võimaluse osaleda oluliste otsuste tegemiste juures, mis puudutavad spetsiifilise dialoogi jätkamist või peatamist. Ma mõtlen, et oleks samuti hea kaasata parlamendiliikmeid uute dialoogide algatamise protsessi, informeerides neid algatuse eesmärgist, vormist või protseduurilistest iseärasustest institutsiooni raames.
Samuti pean vajalikuks, et selle tegevuse efektiivsuse suurendamiseks peavad nõukogu ja komisjon viima parlamendi resolutsioonide soovitused ja kokkuvõtted, eriti inimõiguste alaste resolutsioonide puhul, sisse dialoogide päevakorda.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Proua juhataja, pooleteise minutiga soovin kokku võtta mõned olulistest mõtetest, mis on viinud meid mitte ainult toetama, vaid tõstma esile antud algatust, ning muidugi soovin õnnitleda Elena Valencianot tehtud töö ja võime eest jõuda konsensuseni.
Soovin samuti tervitada härra Borgi kohalolekut ja tema poolt üles näidatud huvi, samuti härra Mattiseni kohalolekut, kuid samal ajal kahetsen asjaolu, et kaks esimest kohta, mis kuuluvad nõukogule, on tühjaks jäänud. Olen veendunud, et antud arutelul oleks pidanud nõukogu kohal olema ning see peab olema ülestähendatud ja üle korratud.
Kolm teemat, mis väärivad esiletoomist ja mida soovin ära märkida, on esiteks vajadus parandada neid vahendeid ja rõhutada, et pole võimalik ühelt poolt teatud sündmuste puhul lüüa lamenti ja teiste puhul maha vaikida, kui see meie huvidega kokku langeb.
Teiseks oluliseks asjaks pean seda, mis on juba nimetatud, kuid pean vajalikuks üle korrata, vajadust suurema läbipaistvuse järele vahendites, mis eeldavad parlamendi suuremat osalemist. On palju kordi öeldud, et oleme üllatatud soovist parema sõna järgi, ja pehmelt öeldes, aruteludes jääb vajaka osalusest ja ka informatsioonist, mida vajame.
Lõpuks, tahan rõhutada 14 lõike olulisust, mis on pühendatud naiste rollile inimõigustes, ning naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni aseesimehena soovin tervitada asjaolu, et palju muudatusettepanekuid, mida arutasime ja kiitsime komisjoni poolt heaks, on leidnud raportööri heakskiidu.
(Aplaus)
Erik Meijer
(NL) Proua juhataja, laialdane toetuse rõhutamine inimõigustele on suhteliselt uus nähtus. Varasemal ajal rõhutati inimõiguste aspekti peamiselt sotsialistidest ja liberaalidest inspireeritult. Vasakpoolsed olid peamiselt mures seoses õigusega eluasemele, sissetulekule, vahenditele, kaasotsustamisele, tervislikule keskkonnale, rahule ja vabanemisele koloniaalsest okupatsioonist - ja seda kõike mitte ainult nendele, kellel juba on kõik need õigused, vaid eriti nendele, kellel puudusid need õigused kas osaliselt või täielikult. Liberaale huvitasid peamiselt individuaalsed vabadused ja õigus ettevõtlusele. Mõnedele teistele poliitilistele jõududele olid inimõigused vähem tähtsad.
Isegi nüüd, kui inimõiguste olulisus omab laiemat heakskiitu, valitseb siiski lõhe ideaalide ja reaalsuse vahel. Lähtudes isiklikest huvidest, kõige rikkamad, kõige demokraatlikumad riigid kipuvad eelistama režiimide toetamist, mis kindlustavad gaasi ja nafta tarnete olemasolu ja püüavad siseriiklikult lõhkuda liikumisi, mis on vastuolus Lääne huvidega. Topeltstandardite rakendamine on kutse diskrediteerida õigustatud kriitikat mõnede riikide suhtes, kui kasutut jõhkrat sekkumist siseasjadesse.
Valenciano Martinez-Orozco raport juhib õigustatult tähelepanu asjaolule, et lõpmatult dialoogi pidades tõrkuvate valitsustega ei saa olla väärtuslik eesmärk, ning et selliseid dialooge ei tohi lubada sündida läbipaistvuse ja demokraatliku kontrolli puudumisel. Raport omab laialdast konsensust; soovitatud muudatusettepanekud on pärit peamiselt Euroopa Parlamendi fraktsiooni Identiteet, Traditsioon, Suveräänsus flaamlastest liikmetelt. Puudujäägid, millele nad viitavad, on enamasti korrektsed, kuid sõnastus ja mahatõmbamised, mida nad soovitavad, jätavad mulje, et küsimus ei ole lahenduste otsimises, vaid tulemuste puudumises. On vaid ettekujutus uskuda, et Euroopal oleks parem sulgeda end ülejäänud maailma eest, et tagada rahu ja vaikus, heaolu ja turvalisus oma territooriumil. Muudatusettepanekud, mis ei aita kaasa võrdsusele ja demokraatiale ning solidaarsusele maailma vaeste ja näljastega, ei saa meie toetust.
Kathy Sinnott
Proua juhataja, meie ELis paneme suure panuse inimõigustele. Püüame inspireerida ka riike, kellega suhtleme, saavutada samuti head taset inimõiguste valdkonnas. Dialoog on oluline alguspunkt, kuid selles dialoogis peame olema valmis riskideks ja seda isegi majanduslike eeliste osas, selleks et rääkida julgelt ja õiglaselt.
Hiina on osa sellest raportist; teame tõsiseid juhtumeid poliitiliste ja usuliste tagakiusamiste kohta. Kaks aastat tagasi Hiinas viibides kohtasin psühhiaatrit, kes oli puuetega inimeste organisatsiooni juht. Uhkelt teatas ta mulle, et nende enam kui 10-miljonilises linnas peaaegu ei eksisteeri pea ühtegi Downi sündroomiga inimest, sest neil ei ole lubatud elada.
Selline puuetega inimestele suunatud diskrimineerimine nõuab otsustavat dialoogi, sõltumata majandussuhetest ELi ja Hiina vahel.
Kaubandussuhetes, avaldades ELi survet valitsusele inimõiguste olukorra parandamiseks, peame olema valmis otsustavateks sammudeks, kuid samas ettevaatlikud, et sellise tegevusega mitte halvendada veelgi vaeste olukorda riigis.
Laima Liucija Andrikien
Proua juhataja, ma leian, et proua Valenciano Martinez-Orozco raport on laiahaardeline, mille selge eesmärk on tugevdada ja parandada ELi ulatuslikku tegevust inimõigusalaste dialoogide ja konsultatsioonide alal kolmandate riikidega.
Täna õhtul räägime ühest väga olulisest inimõigusvahendist, mis teenib inimõiguste edendamist ELi ja kolmandate riikide vahel. Hindan kõrgelt kriitilist, kuid samas konstruktiivset teed, mille alusel raportöör näitab inimõiguste alaseid dialooge, kus ollakse silmitsi üldise perspektiivi ja institutsioonidevahelise koostööga.
Ma täielikult toetan suurt osa raportööri esitatud soovitustest ja resolutsiooni. Ma tahaks juhtida erilist tähelepanu vajadusele suurendada läbipaistvust ja vastu võtta indikaatorid antud kriteeriumidele, et saavutada praktilisi tulemusi, mis leiaksid toetust teiste ELi välispoliitika vahendite poolt.
Tugevalt toetan soovitust kontrollida ELi-Hiina inimõiguste alase dialoogi kriteeriume, ning samuti ELi- Venemaa konsultatsioonide kriteeriume, lootuses arendada need peatselt konstruktiivseks dialoogiks, et hinnata inimõigusdialoogide kasutegurit.
On oluline ka rakendada ja kasutada inimõigusalaste dialoogide tulemusi projektides Euroopa algatuse raames demokraatia ja inimõiguste edendamiseks ning süstemaatiliselt ühendades neid kaht omavahel.
Ma täielikult toetan soovitust, et Euroopa Parlamendi osatähtsus parlamentidevahelistes assambleedes inimõigusdialoogide alal võib nimetatud riikides tulevikus intensiivistuda.
Lõpetuseks, inimõigused peavad olema meie poliitilise sõnumi nurgakiviks ning on määrava tähtsusega arendada meie sõnumit läbi põhimõtteühtsuse, läbipaistvuse ning tugeva poliitilise kohustuse kõikides Euroopa institutsioonides ja liikmesriikides.
Evgeni Kirilov
Proua juhataja, nüüd, kui kaheksa pikka aastat kohtumõistmist Bulgaaria meditsiiniõdede ja Palestiina arsti üle Liibüas on lõppenud, tunnen, et vajame hädasti kainet hinnangut inimõiguste olukorrale selles riigis.
Proua Valenciano raport nimetab vajadust alustada inimõigusalast dialoogi Liibüaga. Mina toetan vajadust dialoogiks Barcelona protsessi raames. Kuigi, olgem ausad, et me ei saa unustada või sallida asjaolu, et Euroopa kodanikud võeti vägivaldselt kinni, neid piinati (seda tunnistas isegi kolonel Gaddafi poeg), peeti kaheksa aastat vangistuses ning et nende üle peeti kohtumenetlust, mis oli farss, et seejärel käituti nii, nagu peaksime tänulikud olema või tänuvõlgu selle eest, et neil lasti lõpuks minna.
Juba on elavalt kajastatud Euroopa meedias, et sellest juhtumist saavad õppust võtta kõik diktatuurid, selles suhtes, kuidas koondada tähelepanu ja arendada suhteid ELiga. Lisaks sellele alustas Liibüa Bulgaaria presidendi vastu suunatud kampaaniat seetõttu, et andis õdedele amnestia pärast nende jõudmist Bulgaariasse, nagu oleks pidanud neid kohe saatma lennujaamast vanglasse.
Euroopa Komisjoni kokkuleppe alusel Liibüaga pidi Bulgaaria allkirjastama 56 miljardi dollarilise võlakirja Liibüa võla kohta Benghazi fondile. Teised ELi riigid kulutavad veelgi enam. Kuid veelkord, olgem ausad, et seda humanitaarabi on kasutatud poliitilistel eesmärkidel Liibüa režiimi poolt selleks, et varjata tõde ja süüdistada Läänt meelega Araabia laste nakatamises viirusega. See absurdne süüdistus on ikka veel jõus.
Liibüa pole üles näidanud vähimatki soovi reformideks ja meie ei pea looma vale ettekujutust, rakendades topeltstandardeid just seetõttu, et seal on nii palju naftat ja gaasi.
See on ELi inimõiguste standardite usaldatavuse proovikivi.
Sarah Ludford
Proua juhataja, see suurepärane proua Valenciano raport koondab endasse laiahaardelise parlamendi analüüsi ELi inimõigusdialoogi toimimisvõimest, kuid samuti täideviimata toimimisvõimest. Me nõuame nõukogu poolseid samme, kes kahjuks täna õhtul puudub. ELi inimõiguste strateegia ei saavuta kunagi optimaalseid tulemusi kui ta ei hakka toimima süstemaatiliselt ja ühenduses teiste institutsioonidega, samuti, kui puudub läbipaistvus ja perioodiline ülevaade.
Muidugi meie inimõiguste alane usaldusväärsus sõltub sellest, kas viime ellu seda, mida jutlustame. Kuidas saame selliseid riike nagu Jordaania, Egiptus, Liibüa, Maroko või Alžeeria sundida piinamist lõpetama, kui teame, et USA kõrvallepingu alusel teostatav piinamine on nende ja Euroopa riikide vaheline kokkumäng? Selle asemel, et olla usaldusväärsed, muutume hoopis silmakirjalikeks. Meie enda täiskogu vajab puhastamist. Nõukogu vaikimine, alates meie veebruarikuus esitatud raportist erakordsest allaandmisest, ei jää märkamatuks.
Üks mõjusamaid dialooge peab toimuma sarnaselt mõtlevate riikide vahel ja seetõttu tervitan lõikeid 115 ja 116, mis kutsuvad ELi üles otsima süllogisme ja jagama USAlt, Jaapanilt, Uus Meremaalt saadud inimõiguste alaseid kogemusi.
Kuid viimase kuue aasta vältel, kui hirmu sõjalise terrorismi ees jagab enamik Euroopa kodanikke, pole me ELi poolt järske samme astunud selleks, et kindlustada atlandiülene lugupidamine põhiõigustesse ja õigusriigi põhimõtete järgimine.
Mõistagi, ma ei arva, et USA on kõige viletsam inimõiguste kaitsja maailmas. Kuid see võib olla näide inimõiguste suurepärasusest ja ELi tragöödia seisneb selles, et ei julgusta USA inimõiguste liikumist selles õiges suunas. Nõukogu määrus piinamise kohta ütleb, et EL teeb demarše ja esitab avalikkuse avaldusi, julgustades vastavaid kolmandaid riike ette võtma tõhusaid piinamisvastaseid ja väärkohtlemisevastaseid meetmeid. Mis demaršid? Mis avalikkuse avaldused vägivalla, piinamise, Guantanamo lahe kohta? Sellele järgneb ainult kohmetu vaikus.
Võib-olla sellenädalases Economistis ilmunud artikkel tabab naelapead. Pealkirjastatud "Tšehhid paari sõbraga” artikkel selgitab, miks Tšehhi Vabariik kolme ELi liikmeks olemise aasta jooksul on saavutanud inimõigusalase reputatsiooni, kes edendab inimõigusi igal sammul. See on suurepärane! Kuid artiklit edasi lugedes saan teada, et Brüsseli välispoliitika masina sees on pilt teine. ELi diplomaadid avalikult nimetavad tšehhe noorteks tšehhideks, isegi ebaprofessionaalseteks, mis on vaieldamatult suurimaks solvanguks diplomaadile. Nad usuvad, et EL on inimõigusühendus. Nad arvasid, et EÜ asutamislepingu artiklid 6 ja 7, mis kehtestavad meie demokraatia väärtused, põhiõigused ja õigusriigi printsiibid, on selleks, et neid järgida! Kuid vanad küünikud USA, Ühendkuningriigi ja Prantsusmaa välisministeeriumides näitavad neile koha kätte.
Mina olen Tšehhi välisministri, Karel Schwarzenbergi poolt, kes ei näe vastuolu selles, et saab olla USA sõber ja samal ajal kriitiliselt suhtuda nende inimõiguste rikkumistesse. Ta on vastu Ameerika kaubandusembargole nii Kuuba kui Guantanamo lahe suhtes. "Ma olen Guantanamo vastu, kuna arvan, et see on inimõiguste rikkumine”, ütleb ta kuivalt.
Mikel Irujo Amezaga
(ES) Proua juhataja, mina soovin esile tuua selle võluva raporti kolm aspekti. Esiteks, parlamendi roll demokraatlikus välisabi kohta käivate finantsiliste vahendite strateegiliste dokumentide kontrollis.
Viimasel täiskogu istungjärgul arutasime ja kritiseerisime komisjoni võimetust kohustuse täitmisel läbipaistvuse ja parlamentaarse kontrolli sisseseadmises rahaliste vahendite osas arengukoostöös. Loodan, et seda ei juhtu tänase teema arutelul.
Teiseks soovin, et komisjonilt nõutaks parlamendi kiiremas korras teavitamist, millal ja kuidas tema ettepaneku kohaselt panna paika valimisjärgsed protokollimehhanismid valimiste vaatlusmissioonide raames, mis on soovitatud antud raportis.
Kolmandaks ja viimaseks aspektiks on raporti pöördumine nõukogu ja komisjoni poole analüüsida, toetada ja koordineerida ELi dialoogide kriteeriume ELi ja muude doonorite ja rahvusvaheliste organisatsioonide, eriti ÜRO olemasolevate vahenditega.
Homme arutatakse täiskogus kiireloomulist resolutsiooni ÜRO poolt asutatud erikohtu finantseerimise osas, mis mõistab kohut Sierra Leone sõjakuritegude üle. Pean seda koordineerimatuse näiteks, mis valitseb ELi ja rahvusvaheliste organisatsioonide vahel ning heaks näiteks tööst, mis seisab ees.
Seetõttu loodan, et käesolev raport on samm edasi sellise koordineerituse saavutamisel.
Bernd Posselt
(DE) Proua juhataja, täna oli täiskogu maja ees üks meeleavaldus, mille korraldas grupp Yezidi kurde ja ma liitusin nendega koos proua Ucaga ja mõnede teistega. See oli meeleavaldus ühe grupi poolt, keda on jälitatud terrorismiga ja ähvardatud genotsiidiga. See meeleavaldus oli veel üks näide uskumatust lootusest sellese täiskogusse, just inimõiguste kaitsmise suhtes. Seetõttu on oluline, et meie inimõigusalane tegevus viidaks läbi süstemaatiliselt ja vältides vigu.
Esimene tõsine viga oleks vahetegemine suurte ja väikeste riikide vahel, kus on tegemist inimõigustega, olles karm väikeste suhtes ja andes alla suurtele, kellega me jagame olulisi majanduslikke ja strateegilisi huve. Seda viga teevad paljud meie valitsused, mis tahes poliitilise orientatsiooniga, kuid mida käesolev raport väldib. Täpsemalt öeldes käsitleb raport väga vapralt Hiina ja Venemaa teemasid, ning ma olen proua Merkelile tänu võlgu selle eest, et ta väljendas väga selgesõnaliselt viimasel Hiina visiidil ja mõni aeg varem Venemaa visiidil, et on võimalik järgida mõlemapoolseid huve ja samas tõstatada selgelt inimõiguste teemat.
Teine viga, mida peame vältima, on järgmine. Üks Austria kirjanik Gerd-Klaus Kaltenbrunner ütles kord, et on olemas kahte liiki rõhutuid - ühiskonna poolt ja üksikohvreid: üks apelleerib soolisele kuuluvusele ja teine mitte. Üks on ühiskonna tähelepanu all ja teine tõrjutud. Inimõigused on kõigile võrdsed, sõltumata asjaolust, kas ollakse hetkel mingi rahvusvahelise tähelepanu keskel või mitte.
Kolmas viga, mida peame vältima - ja see on eluliselt tähtis - parteipoliitika sissetoomine küsimuses. Seetõttu ma kahetsen härra Meijeri esinemist, kellest pean muidu väga lugu. Üritage küsida härra Kelamilt või härra Landsbergiselt, kes elasid nõukogude jälitusorganite poolt tagakiusatuna, kes osalesid 1980ndatel toonases arutelus: milline fraktsioon, kas meie või härra Meijeri oma. Tendentslik inimõiguste rikkumine poliitilistel eesmärkidel leiab aset kõikjal. Meie peame seda viga vältima proua Valenciano suurepärase raporti kasuks ning looma inimõiguspoliitika, mis rakendab objektiivseid standardeid ja on parteipoliitikast üle ja on selle suurte inimõiguste traditsioonidega täiskogu vääriline.
Katrin Saks
(ET) Soovin tänada raportööri hea raporti ja ka hea koostöö eest. Tahaks siinjuures peatuda kahel punktil, mis puudutab meie inimõigusalast dialoogi kolmandate riikidega. Ja tegelikult ma kordan eelkõneleja poolt öeldut, aga ma arvan, et see on nii oluline, et see väärib kordamist.
Esiteks huvide ja väärtuste konflikti punkt, mis mullegi tundub väga oluline. Pole saladus, et üleilmastuva maailma võidujooksus oleme hakanud oma huve väärtustele eelistama. Kui muidu näitame näpuga ja jutlustame oma väärtusi, siis huvide olemasolul aeg-ajalt unustame need. Siin tervitan ma raportööri paindlikkust, kellega koos esitasime muudatusettepanekud, mis puudutasid nii Venemaad kui Kesk-Aasiat. Tegu on regioonidega, kus tihti huvid domineerivad ja meie väärtused on jäänud tahaplaanile.
Euroopa Liidul tuleb oma koostööpartneritele meenutada nende poolt sõlmitud rahvusvahelisi leppeid, võetud kohustusi. Olles Euroopa Nõukogu raportöör, mäletan hästi, et suurte riikide puhul tulid huvid enne ja samas oleme me väga agarad, et väikestele näpuga näidata, aga standardid peaksid olema ühesugused kõigile.
Teiseks ja kõrvalisema teemana tahaksin rääkida meie käitumisest suhetes kolmandate riikidega ja sellest, kuidas see mõjutab, toetab inimõiguslasi ja nende püüdlusi asukohamaades. Me peame alati andma lootust, aga mitte vastupidi - seda neilt võtma. Väga hoolega jälgitakse probleemikolletes iga meie sammu. Näiteks mäletan, kui oluline, kui vajalik oli baltlastele nende püüdlustele toetus läänest ja kui masendavalt mõjus selle puudumine. Siin taas tuletagem meelde oma koostööpartneritele, et nad peaksid kinni oma kohustustest.
Lõpetuseks rõhutan veelkord, et raport katab neid punkte ja ma tänan veelkord raportööri hea koostöö eest.
Hannu Takkula
(FI) Proua juhataja, eelkõige soovin tänada raportööri Elena Valencianot tema suurepärase ja õigesti fokusseeritud raporti eest. Selle Euroopa foorumi, Euroopa Parlamendi jaoks on inimõigustega tegelemine väga tähtis. Olen kindlalt nõus raportööriga, kui ta ütleb, et inimõigused peavad saama ELi välispoliitika keskseks teemaks.
Kui räägime inimõigustest, peame meeles pidama, et see ei tohi olla pelgalt retoorika või lihtsalt sõnad, mida kasutatakse poliitilistes sõnavõttudes ja eriliste sündmuste puhul. Nad peavad olema tavakohane reaalsus nii ELi sees kui ka suhetes teiste riikidega - kolmandate riikidega.
Mida kujutavad endast inimõigused täpselt kõikides oma eri aspektides? See, kuidas mina seda mõistan, on, et inimõigused on inimese lahutamatu õigus, mida ta omab sünnist surmani, sealhulgas sündimata laste õigused ja vanurite õigused. Nad hõlmavad naiste õigusi, nagu raportis märgitakse, ja laste õigusi, kuid nad hõlmavad ka puuetega inimeste ja haigete õigusi, vanurite õigusi, kõigi õigusi. Peame meeles pidama, et iga elu on väärtuslik ja ainulaadne. Ma ütleks isegi, et iga inimese elu on püha, ja et keegi ei saa võtta teise inimese elu - ära võtta kellegi inimõigusi.
Kui saaksime Euroopa Liidus jagada teistega arusaama, et inimväärtus ja inimõigused on alati võidukad turuväärtuste üle, siis oleksime õigel teel. Kahjuks, tegelikkuses lubame sageli turuväärtustel inimõigused kõrvale tõrjuda. Hiina võimaldab palju selliseid näiteid ja need on tänapäeval meile ilmselged. Lisaks on meil olukord Venemaal, näiteks. Mida kujutavad endast inimõigused Venemaal? Me näeme neid, teame ka juhtumitest nimepidi - üks neist on Hodorkovski. Mida oleme suutnud saavutada Euroopa Ühenduse väärtuste koguna? Ilmselgelt, meie väärtuste Euroopa ühendus ja Euroopa Liit viivad ellu seda, mida jutlustame ja kaitseme inimõigusi ja inimväärtusi kõikjal Euroopa Liidu sees, kuid samuti meie suhetes kolmandate ja arenguriikidega.
Francisco José Millán Mon
(ES) Proua juhataja, kahekümnenda sajandi teisel poolel ja eriti viimase kolmekümne aasta jooksul on demokraatia ja inimõiguste austamine saavutanud tohutult suurt edu, kuid palju on ka veel teha.
Mõni kuu tagasi Berliinis, Rooma lepingu allkirjastamise 50. aastapäeval väljendasid ELi institutsioonid ametlikult soovi edendada vabadust ja demokraatiat maailmas.
Selles poliitikas peame töötama avatult, lähtudes põhimõttest, et inimõiguste austamine mõjutab kogu rahvusvahelist üldsust, ja et need õigused on üldised. Need kaks mõtet on selgelt välja toodud lõppdokumendis, mis on heaks kiidetud ÜRO tippkohtumisel New Yorgis 2005. aastal.
Teooria, et maailmas on paiku, kuhu ühel või teisel põhjusel inimõigused ei laiene, on lubamatu, teiste sõnadega, on režiimid, millede puhul ei saa nõuda vabaduste austamist.
Soovin siinkohal meenutada suurepärast mõtteavaldust Nobeli preemia laureaadi Amartya Seni poolt, et demokraatia juured ulatuvad kõikjale maailmas ja demokraatia on ülemaailmne väärtus. Lühidalt, inimõigused peaks mängima väga tähtsat rolli ELi suhetes kõigi kolmandate riikidega.
Üheks vahendiks on dialoog, mistõttu usun, et oleks hea kirjutada raport, mis aitab organiseerida ja süsteemi panna dialoogid, mis toimuvad ELi ja kolmandate riikide vahel.
Tervitan asjaolu, et raporti lõige 31 kutsub nõukogu üles tagama, et dialoogi algatamine või peatamine on kooskõlas selgete kriteeriumidega ja eelneva osatähtsuse hindamisega. Olen samuti nõus, et dialoog ei tohi olla eesmärk omaette.
Soovin lõpetada peatudes lühidalt Kuuba teemal, mida pole raportis mainitud ja kus kahetsusväärselt inimõigusi ja põhiõigusi ei austata. Siiski otsustas nõukogu hiljuti teha ettepaneku Kuubaga laiaulatuslikuks dialoogiks, mis hõlmaks neid õigusi.
On hästi teada, et parlamendi enamuse arvamuse kohaselt ei nõustuta nõukoguga, mis on viimase kolme aasta jooksul rakendanud ebamäärast poliitikat Castro režiimi suhtes. Meie seisukoht ütleb selgelt, et iga muu algatuse kõrval on prioriteediks kindel nõudmine poliitvangide vabastamiseks.
Ana Maria Gomes
(PT) Õnnitlused kolleegile proua Valencianole tema tähtsa raporti puhul, milles on tehtud konkreetsed ettepanekud parlamendi kaasamiseks nõukogu ja komisjoni juhitavatesse inimõigusalastesse poliitilistesse dialoogidesse.
See ei ole üksnes ELi kui institutsioonidevahelise tasandi globaalse mängija tugevdamise küsimus. See on püüe koorida lisandväärtus, mida võiks peetavate dialoogide sisule ja praktilistele tulemustele saada Euroopa Parlamendi kaasamisest valdkonnas, milles paljude Euroopa valitsuste ja muude organite ükskõiksus ja eneseusalduse puudumine mõjub kahetsusväärse kontrastina Euroopa kodanike häälekandja Euroopa Parlamendi kohusetundlikule ja ajaloolisele eesrindlusele.
Peab tunnistama, et on palju juhtumeid vastuolulisusest, mis vähendavad Euroopa usaldust. Alles täna hommikul terrorismi arutelul kritiseerisin Euroopa valitsuste kaasatöötamist Bushi administratsiooni programmile piinamisäris.
Kuid, mõtleme ka Euroopa arengupoliitikale, mis peaks edendama head juhtimispraktikat ja seega ka inimõigusi. Praegune eesistujariik Portugal kavatseb isegi tugevdada selles kontekstis Euroopa suhteid Aafrika riikidega. Miks ei õnnestu nõukogul ja komisjonil juba olemasolevate vahendite, nagu Cotonou lepingu, mis sisaldab konkreetseid inimõigusalaseid artikleid, kasutamine?
Tänaseks on 77 miljonile etiooplasele ja palju suuremale Aafrika elanikkonnale selge, et EL ei suhtu Cotonou lepingusse tõsiselt. Etioopias viibis vangistuses 2005. aasta valimisjärgselt 38 parlamendiliiget, samuti ajakirjanikke ja aktiviste, kes ELi missiooni järelevalve abil vabastati tänu korduvale surveavaldusele parlamendi poolt ja arusaamatu nõukogu poolse vaikimisega.
Mõned viibivad siiski veel vangistuses, nagu Netsanet Demissie ja Daniel Bekele. Kas nad suudavad kunagi taastada usu Cotonou lepingusse ja ELi? On näiteid ELi ebaõnnestunud tegevusest või isegi ELi esindajate tülgastavast lömitamisest üle kogu maailma - Addis Ababast Pekingini, Moskvast Riyadhini ja Teheranist Havannani.
Jääb loota, et Euroopa voliniku ettekanded selle kohta, et ta oli sunnitud vabandama Sudaani valitsuse ees, et ära hoida kohaliku komisjoni delegatsiooni saadikute maalt väljasaatmist, osutuvad alusetuks.
Anna Ibrisagic
(SV) Proua juhataja, maailmas, kus demokraatia ja inimõigused ei ole alati selged - meie naabrite hulgas ja vahel kindlates riikides, kes pole ELi liikmed, kuid on osa meie Euroopast - muutub ELi suhtlemine ümbritseva maailmaga isegi veel olulisemaks. Iga selline suhtlemine, kas koosoleku, dialoogi või lepingu vormis, on võimalus meie väärtuste edastamiseks ja nõudmiste pealesundimiseks riikidele, kes ei ela sõnade tähenduses inimsus, inimõigused ja demokraatia.
Raport, mida täna arutame, on oluline. Ta näitab ära mõned raskused, mis tekivad siis, kui läheneda inimõiguste erinevale sõnastusele ja lähenemisviisidele, kuid arvan siiski, et raport oleks võinud olla kriitilisem Hiina ja Venemaa suhtes, näiteks. Meie kohus on olla kriitiline riikide suhtes, kes ei austa inimõigusi ja kus puudub demokraatia, kuid absoluutselt esmatähtis on kritiseerida riike, kes peavad end ise demokraatlikuks. Seda ei pea me tegema mitte üksnes iseenda usaldusväärsuse nimel, vaid ka inimeste nimel, kes sellistes riikides elavad ja kellel ei ole õigust oma kriitikat väljendada.
Demokraatia ja inimõigused ELis on endastmõistetavad ja alati olnud, on praegu ja on ka tulevikus. Kuid meie, kes me oleme diktatuurirežiimi all sündinud, teame, et peame iga päev võitlema demokraatia ja inimõiguste eest. Ei piisa sellest, kui öelda, et inimõigusalane töö toimib ja et kõik muutub paremaks. Sageli ütleme, et veel on palju ära teha. Dialoogides peame olema selgemad ja palju spetsiifilisemad nii kriitikas kui nõudmistes, ja peame hakkama välja ütlema asju nii nagu nad tegelikult on, kui tahame jätta oma lastele parema maailma kui praegune.
Pierre Schapira
(FR) Proua juhataja, sellel hilisel tunnil on praeguseks paljud asjad juba öeldud, kuid ma siiralt soovin tänada proua Valencianot muidugi raporti eest. See märgib olulist etappi Euroopa arengupoliitika kujundamisel läbipaistvamaks, ja efektiivsemaks, kui juttu on inimõigustest.
Kasutan juhust ja kutsun nõukogu ja komisjoni paremale institutsioonidevahelisele koostööle. On tõepoolest oluline, et toimiks dialoog nõukogu, komisjoni ja parlamendi vahel, selleks et inimõigusalane tegevus leiaks paremat koordineerimist, ja et oleks välistatud vastuolud ja dubleerimised välismaaga suhtlemisel.
Kahjuks on see küsimus pidevalt meedias. Võtame, näiteks Birma, meie poliitika selle riigi suhtes on väljastpoolt ebakindel. ELi liikmed on pühendunult ühisel seisukohal rahvusliku leppimise, demokraatia ja inimõiguste kasuks, kuid tegelikkuses on ELi liikmed kahte leeri jagunenud ja seega edastavad nõrka, ebaefektiivset positsiooni, mis ei avalda Birma režiimile mingit mõju.
ELil puudub selge poliitiline strateegia. Me keskendume ainult humanitaarabile, mis on ilmselgelt oluline, kuid mitte piisav. Me pole võtnud seisukohta, kuidas ÜRO Julgeolekunõukogu peaks Birma suhtes käituma, ja me ei paku resolutsiooni koostamisel mingit abi. Veel enam, komisjon on vähendanud abi suurust inimõiguste ja demokraatia edendamisele. Lühidalt, Euroopa Liit ei ole kasutanud oma mõju riigile positiivselt ja efektiivselt demokraatia ja inimõiguste toetamisel ja edendamisel.
Meie hiljutine ebaõnnestunud katse vabastada birmalasest Nobeli preemia laureaat Aung San Suu Kyi, tõendab seda. Siiski autasustas parlament teda Sahharovi autasuga 1990. aastal. See näide illustreerib fakti, et meie kolm institutsiooni peavad tegutsema kooskõlastatud, intelligentse poliitikana inimõiguste kaitsel.
Luís Queiró
(PT) Proua juhataja, daamid ja härrad, raport, mida täna arutame, väärib meie tähelepanu eelkõige seetõttu, et vaatab läbi väga laias ulatuses ja üksikasjalikult teema, mis on ELi välissuhtlemise mõõde ja ma soovin seetõttu õnnitleda raportööri.
Halvim, mis võib juhtuda ELi kohustusega ülemaailmse põhiliste inimõiguste edendamisel oleks selle muutumine isoleeritud küsimuseks, millega tegeldaks eraldi. Vastupidine variant ja minu meelest õige valik, on suhtuda inimõiguste edendamisse kui eetilisse kohustusse, mis on iseenesestmõistetav, ning kui ELi huvisse seni, kuni esineb ebastabiilsust tulenevalt rändevoost ning poliitilisi ja sõjalisi pingeid, inimõiguste rikkumisi, mis omakorda kutsuvad esile kriise, mille tagajärjel muutub maailm ohtlikumaks kohaks.
Seepärast olen peamise küsimusega nõus, kuid meetmete küsimus vajab kaalumist. Kui EL oleks pidanud hoidma suhteid ainult inimõigusi austavate riikidega, nagu meie neid kaitseme, siis oleks me suhteid arendanud ainult mõne üksiku riigiga. Ümberpöördult, kui Euroopa Liit oleks alati valinud suhtlemise reaalmajanduslikest huvidest, energia, geostrateegia ja muude huvide alusel, siis oleks ta varsti avastanud, et vahetute eeliste kaitsmine tekitab suuremaid ohte tulevikus.
Peame lootma tasakaalustatud ELi strateegiale, mis hõlmab tõelist ja kvantifitseeritud inimõiguste edendamist välispoliitika kavas. Vahendite eraldamine ilma, et annaks hinnangut saavutatud tulemustele, ei ole õige, nagu pole õige kedagi silmakirjalikult kiita ettepanekute eest, mis kunagi ei realiseeru.
Sellega seoses on järgmine ELi-Aafrika tippkohtumine võimalus, millest ei tohi ilma jääda. Kui tahame Aafrikat ja aafriklasi aidata - ja me tahame seda -, peame olema ühtmoodi helded ja nõudlikud. Nagu ma varem ütlesin, ei saa me suhteid luua ainult põhiõigusi austavate riikidega, kuid peame jääma kindla veendumuse juurde, et inimõigused on osa meie välispoliitikast nende riikide suunas. Vastasel korral alistume mõne diktaatori jõule ja anname signaali mitte meie heast tahtest, vaid poliitilise suutlikkuse puudumisest ja läbirääkimiste võimekuse puudumisest.
Parem maailm, proua juhataja, on turvalisem maailm ja Euroopa ei tohi segi ajada diplomaatia pehmet jõudu unistuste jõuga, või veel hullem üldse ilma jõuta.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Õnnitlen soojalt proua Valencianot suurepärase raporti puhul; ta on teinud mõned väga väärtuslikud ettepanekud. Samal ajal soovin osutada mõnedele vajakajäämistele, mitte raportööri süül, vaid Euroopa Parlamendi ja Euroopa Liidu kontseptuaalsete puudujääkide tõttu.
Võtame Hiina näite, me õigustatult protesteerime inimõiguste rikkumiste vastu või usuvabaduse piiramise vastu, kuid me iial ei nimeta 700 miljoni külades elavate inimeste olukorda, kellel ei ole sotsiaalkindlustust ega pensioni. Ma küsiksin: kas see pole oluline inimõigus? Ma läheksin edasi. Terves raportis pole ühtegi sõna rahvuslike vähemuste olukorra kohta Hiinas.
Euroopa Liit peaks lõpuks märkama, et ükskõik kas Lääne-Balkani riikide või mis tahes koha puhul maailmas peab juhul, kui soovime stabiilsust, olema ausad vähemuste küsimuses ja rahvusvähemuste küsimuses. Euroopa Parlament peab osalema mitmel Euroopa Nõukogu seminaril Euroopa Nõukogu hoones, selleks et lõpuks mõista, et inimõigused ja vähemusõigused on kaks täiesti erinevat asja!
On vastuvõetamatu, et terves raportis pole ühtegi sõna rahvusvähemuste kohta, pole ühtegi sõna ka sisserändajate vähemuste kohta, või Lääne-Euroopa sisserändajate vähemuste kohta; alles täna selles täiskogus ütlesin, et Prantsusmaal, Suurbritannias ja Madalmaades uute vähemuste integreerimine on kriisis. Seega, kui Euroopa Parlament ja Euroopa Liit ei muuda oma suhtumist, siis muutub rahvusvaheliste probleemide ja konfliktide lahendamine võimatuks.
Tunne Kelam
Proua juhataja, ELi dialoogides kolmandate riikidega pole olnud piisavalt sisu ja selline olukord võib vähendada ELi inimõiguste poliitika usaldatavust. Need on kaks järeldust, mis saan raportist teha.
Seega, meie sõnum komisjonile ja nõukogule on väga selge: inimõiguste küsimused tuleb tõsta praktilise poliitika tegemise tasandile. Teiste sõnadega, neid ei peaks tingimustena siduma strateegiliste või geopoliitiliste huvidega.
Kõige suurem väljakutse on endiselt nende nooblite eesmärkide paigutamine tänapäeva suhetesse. On selge vastuolu huvide ja nägemuste vahel ELi suhetest Kasahhi diktaatorliku režiimiga. Hiina ja Venemaa puhul, väljendame õigustatult muret seoses sealse olukorraga, peaksime endilt küsima, kas toimunud dialoogid on olukorda paremaks muutnud.
Samuti, Venemaast rääkides, peaks see riik lõpetama jutu sellest, et EL-Venemaa suhted põhinevad jagatud väärtustel. Praeguses olukorras kõlab see üsna irooniliselt. Peame nimetama asju õigete nimedega, sest Putini Venemaa on seal, kus asus Hitleri Saksamaa 1930-ndate keskel.
Kui me ei vaata nendele reaalsustele otsa kogu jõu ja autoriteediga, siis jagame vastutust jõhkrate inimõiguste rikkumiste osas Venemaal.
Samas, härra Schröder kutsus ELi üles mitte koormama Venemaad liialdatud nõudmistega inimõiguste ja demokraatia küsimuses. Kahjuks on tegelikkus selline, et ELil on endiselt puudu reaalsest haardejõust, püüdes samal ajal, parimate kavatsustega, tasakaalustada inimõigusi ning oma majandus- ja strateegilisi huve.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Inimõigusdialoogile pööratud tähelepanust ei saa kunagi küllalt ja seetõttu tervitan esinejat, kes tegi mitmeid ettepanekuid ja hinnanguid. Euroopa Parlament tahab ja suudab osaleda aktiivsemalt nõukogu ja komisjoni dialoogides kolmandate riikidega inimõiguste vallas, kuna omab vastavat potentsiaali ja kogemusi. Parlamendiliikmete loomingulisus ja sõltumatus on lisaväärtus komisjoni ja nõukogu realismile. Peame valjemal häälel arutama majandusõigusi, sotsiaal- ja keskkonnaalaseid inimõigusi. Vaatamata sellele, et ELi ja Ameerika Ühendriikide vahelisi suhteid varjutab Iraagi sõda ja Guantanamo, on need terved suhted, kuna jagame samu väärtusi. EL ja Venemaa on seotud gaasi ja gaasitorude kaudu, kuid inimõiguste alast olukorda ei saa pehmendada energiaressursside ja kaubandushuvide abil. See suur ja tähtis riik on oma rahvusliku mõtte ja oma tee otsingutel. Lisaksin Moskvas kuuldud kommentaari: "Varem ekslikult arvasime, et oleme õigel teel, nüüd ekslikult arvame, et oleme erilisel teel”. Keegi ei vaidlusta Venemaa erilise tee valimist, kui enamik kodanikke seda soovib. Hoopis teisiti on lood inimõigustega Venemaal, meediavabaduse, sõnavabaduse ja valitsusväliste organisatsioonide tegevuse piirangutega ning mõne partei tegevuse piiramisega. ELil puudub inimõiguste alane dialoog Valgevenega, kuigi usun, et nii inimõiguste kaitsjad Valgevenes kui ELis - mõlemad soovivad selle dialoogi alustamist. Arvan, et Valgevenega sarnased probleemid on Kesk-Aasia riikides, mõnes Kaukaasia riigis, ja mõned neist isegi osalevad Euroopa Naabruspoliitika dialoogis. Siiski, suuremad kannatused ning gaasi ja nafta lõhn ei tohi pehmendada suhtumist inimõigusrikkumistesse.
Geoffrey Van Orden
Proua juhataja, pean tõdema, et see polnud läbitöötamise mõistes kerge raport. See oli ülemäära pikk ja kordav, kuid see tegeleb olulise teemaga.
Olen praktilise meelega inimõiguste kaitsja, kuid pean tunnistama, et mul on raskusi tuua inimõiguste alla iga inimese tegevusala: sotsiaalsed, keskkonnaalased, majanduslikud ja kultuurilised õigused, kui nimetada vaid mõned neist, mis kordusid raportis ikka ja jälle.
Sellegipoolest, inimõiguste rikkumised üle terve maailma pole kunagi leidnud nii suurt tähelepanu kui praegusel ajal, kuid paradoksaalselt on see viinud muutumiseni paremuse suunas neis riikides, kus kõige tõsisemad rikkumised aset leiavad. ELil on tähtis roll õigusriigi põhimõtete, inimõiguste austamise järgimisel, kuid tema harjumus omaenda reegleid ära põlata ei aita mingil moel kaasa reformide julgustamiseks kõige hullemates režiimides. Pean selles suhtes silmas eelkõige Zimbabwet ja Birmat, kelle suhtes on ELi enda reisipiiranguid mitmetel kordadel ignoreeritud kui ebaefektiivseid. Ja meie imestame, miks meie meetmed on ebatõhusad ja türannid meie üle naeravad!
Paljud Aafrika riigid ei ole vastanud kohustusele rakendada hea valitsemistava põhimõtet. Poleks üllatav, kui selles osas pole selget sõnumit ELi poolsetelt kõneluses osalejatelt.
Oleme aastaid püüdnud luua suhteid mõne Aafrika riigiga, et tuua muutusi Zimbabwe paremaks saamise suunas, kuid edutult. Samal ajal on riik majanduskaoses ja miljonid selle riigi inimestest on näljas, ilma raha ja elupaigata Mugabe arrogantse diktatuuri vallas.
Nüüd tundub olevat võimalik, et EL rikub taaskord enda loodud reegleid ja kutsub Mugabe või teise Zimbabwe ministri ELi-Aafrika Lissaboni tippkohtumisele detsembris.
Kirjutasin Portugali peaministrile kirja selle kohta 3. juulil. Ma ei ole siiani vastust saanud. Kuna nõukogu ei viibi hetkel siin, ehk saaks eesistuja välja uurida, mida ta kavatseb selles küsimuses ette võtta. Ma kuulsin eile reportaaži, et proua Ferrero-Waldner, välissuhete volinik, on öelnud, et võibolla kutsuvad nad Mugabe asemel välisministri! Hästi, ka tema on põlu all, ta on number 83 põlatute nimekirjas. Nii et kas meile öeldaks lõpuks, mis selles suhtes on toimumas?
Gabriela Creţu
(RO) Härra juhataja, kallid kolleegid, avaldust, et naiste õigused on inimõiguste lahutamatu osa, võidakse pidada tautoloogiaks, kuna need on loomupäraselt omased. Tegelikkus näitab, et neid eiratakse vaid sõnaliselt. Me oleme hiljuti välja mõelnud viivitused aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel, milles naised on sihtgrupiks, kuid ka oluliseks teguriks protsessi kiirendamisel.
Elena Valenciano suurepärases raportis on tehtud nõukogule ja komisjonile ettepanek kaaluda soolise mõõte lisamist dialoogi partnerriikidega. Siiski, dialoogis on kaasatud vähemalt kaks osapoolt ja meie kujutame üht nendest. Me arvame, et meetmete tõhusus naiste õiguste edendamiseks ja kaitsmiseks, samuti nende rakendamise kontrollimine, sõltub samuti Euroopa parteidest, institutsioonidest ja meie valitsuste tundlikkusest soo küsimuste suhtes. Need on tingitud nende enda soolise võrdõiguslikkuse alases plaanis sätestatud eesmärkide saavutamisest.
Me ei pea välja mõtlema selliseid kriteeriume nägemaks, et Euroopa Liidus on valitsusi, kus ei ole ühtegi naist, ja teisi, kus ebakriitiliselt kaitstakse traditsioone ja tavasid naiste õiguste rikkumises. Me kõik teame, et otsus algatada dialoogi inimõiguste alal on võetud vastu tuginedes mitmetele kriteeriumidele, mis on nõukogu poolt sätestatud, kui teatavad olukorrad partnerriikides on murettekitavad.
Isegi optimistlikul juhul, et kõik nõukogu liikmed toetavad naiste õigusi, ikkagi kahtlen, mis eeskuju seame riigile nõudes meetmeid esindatusel poliitilistes struktuurides. Kahjuks see märkus puudutab ka Euroopa Parlamenti, kus on suuri varusid selles osas, mis puudutab reforme tasakaalustatud soolise vahekorra saavutamise suunas meie enda struktuurides.
Nõuame sidusust väidete ja tegude vahel Euroopa institutsioonides ja liikmesriikides. On oluline säilitada sidusus ühenduse poliitika ja meetmete vahel nii, et see ei avaldaks negatiivset mõju partnerriikide naiste suutlikkuse meetmetele. Rääkida naistest on oluline, kuid veel olulisem on lasta naistel rääkida, et parandada poliitilist kliimat, rahustada protsesse ja vähendada korruptsiooni kogu maailmas.
Bogusław Sonik
(PL) Proua juhataja, esitatud raportil on minu täielik toetus eelkõige seetõttu, et see on seotud ühe kõige pakilisema probleemiga, millega ei seisa silmitsi mitte üksnes liit vaid maailm tervikuna. Kolmandate riikidega peetava dialoogi ja konsultatsiooni kvaliteet inimõiguste alal sõltub peamiselt tegevuse sidususest ja läbipaistvusest. Ma tahaksin rõhutada, et tee dialoogidest saadava kasu maksimeerimiseks seisneb koostöö tugevdamises, eelkõige selles, mis puudutab liidu kolmnurkset otsustusprotsessi. Me peame selgelt täpsustama eesmärke, mida loodame saavutada.
Soovitud suurem kooskõla peaks laiendama ka üldist tava inimõiguste küsimuste lahushoidmisest dialoogides kahepoolsete suhete läbirääkimistel. Mööndavasti rõhutab raport vajadust kõrvaldada kahepoolsete läbirääkimiste puhul Hiinaga silmakirjalikkus. Ometi ei ole see piisavalt tugevalt sõnastatud selles osas, mis puudutab suhteid Venemaaga. Kriteeriumid, mida kohaldame inimõiguste teemal, peaksid olema selgelt sätestatud kõigi riikide jaoks ning olema eelkõige identsed.
Mul on kahju tõdeda, et seda reeglit sageli rikutakse. Üldiselt vastuvõetavaid standardeid kohaldatakse valikuliselt, sõltuvalt hinnanguliselt võimalikust tagasisidest, mida on selle tegevusega võimalik saavutada. Nii näeb välja olukord Venemaa suhtes, kuna Venemaa, nagu olen öelnud, on Euroopa Liidu peamine kaubanduspartner. Vastastikune kasusaamine tuleneb kahtlemata sellest asjaolust. Siiski ei või me lubada inimõiguste relativiseerumist kaubandussuhete hinnaga. Loodan, et ma ei pea teile meelde tuletama, et Venemaa Föderatsioonis on laialt levinud piinamine ja tagakiusamine rassilisel alusel, samuti Tšetšeenias, samas kui piirideta reporterite organisatsioon asetab selle riigi maailma meediavabaduse edetabelis 147. kohale, mis on ohtlikult lähedal sellistele riikidel nagu Hiina Ja Põhja-Korea.
Järeldus, millest ma räägin, on seotud ka Kuubaga, mida juhuslikult ei ole käesolevas raportis mainitud. Sarnaselt Venemaaga tundub Euroopa Liit kui peamine kaubanduspartner pigistavat silmad kinni asjade suhtes, mis jätkuvalt toimuvad. Vaatamata juuni resolutsioonile, pole sellele mingeid praktilisi aktsioone järgnenud. Me loeme aeg-ajalt, et Euroopa Parlament nõuab üht või teist, või mõistab midagi hukka, kuid kas me mõtleme sellele, mis on tulemuseks olnud? Sahharovi auhinda ei ole Havana Naised Valges organisatsioonile endiselt antud.
Järgmine ja väga oluline element inimõiguste alal on vajadus kujundada vahend, mis juhib rahalise abi leidmist ja jagamist riikide vastu, kelle demokraatia tase on ebapiisav. Ma tahaksin eriti rõhutada, kui tähtis on korralikult tuvastada vajadusi. Opositsioonierakondi iseloomustab sageli korralduse nõrk tase. Me peame tegema kõik mis meie võimsuses, et tagada raha jõuab õigete inimesteni ja mitte nendeni, kes on võimul. Palun uskuge mind, et ma tunnen olukorda tänu isiklikule kogemusele, ning selliste inimeste jaoks on konkreetne tegevus palju suurema väärtusega kui resolutsioonid ja kinnitused.
Ma tahaksin kasutada käesolevat inimõigusalast arutelu selleks, et juhtida teie tähelepanu kristlaste olukorrale Lähis-Ida riikides. Me saame selle kohta ärevakstegevat teavet. Augustis vahistati kaks kristlaste aktivisti Lähis-Ida Kristlikust Assotsiatsioonist ja süüdistati neid agressiivsete islamivastaste sõnumite saatmises. Alžeerias on valitsus piiranud usuvabadust mitte-moslemitele ning see on avaldanud otsest mõju selles riigis elavatele kristlastele. Järjest radikaalsemate moslemite poolne repressioon puudutab samuti kristlasi sellistes riikides nagu Iraak, Egiptus ja Liibanon.
Joe Borg
komisjoni liige. - Proua juhataja, ma hindan mõttevahetust kõnealuse raporti teemal väga kõrgelt, mis tõestab parlamendi pühendumust inimõiguste teemale.
Sain arutelust inspiratsiooni ning soovin edastada komisjoni kommentaarid soovitustele suuremaks dialoogi läbipaistvuseks ning Euroopa Parlamendi ja kodanike ühiskonna organisatsioonide kaasamisele kõikides protsessides - punkt, millele on palju viidatud.
Kuigi mõned raporti soovitused on juba muutumas tavapäraseks praktikaks, näiteks need, mis puudutavad küsimuste ja kokkuvõtete esitamist, peaksid kolm institutsiooni hoolega kaaluma eri soovitusi ja leidma lahendusi, võttes samas arvesse ELi õiguslikku raamistikku ning parlamendi ja komisjoni vahelist korraldust, mis on 2005. aasta raamkokkuleppes.
Seejuures peaksime olema pragmaatilised. Ühelt poolt tähendab see mitte peitumist määruste ja vabanduse taha, et "äri nagu äri ikka” ning teiselt poolt poliitiliste võimaluste hoolikat hindamist ning suuremast läbipaistvusest saadud tagajärgede hindamist dialoogi tõhususe üle ning kolmandate riikide valmisoleku üle dialoogi astuda.
Tuleks hoolega kaaluda praeguse dialoogi ja kolmandate riikidega arendatavate suhete mõju, et vältida Euroopa Liidu ilmajäämist tõhusast vahendist.
Igal juhul olen kindel, et oleme võimelised leidma õigeid korralduslikke vahendeid, et nii rahuldada vajadust teabe järele kui tagada ja suurendada kõnealuse vahendi tõhusust.
Tõstatatud küsimuses, mis puudutab inimõiguste teema sissetoomist ka kaubandus- ja sektorilepingutesse, arvab komisjon, et pole vaja inimõiguste klausli sellist dubleerimist, mis juba sisaldub assotsiatsiooni- partnerlus- ja koostöölepingus ning sektorilepingutes.
Sellise klausli puudumine sektorilepingutest ei välista inimõiguste teemaliste konsultatsioonide läbiviimist kõnealuse riigiga ega muude Euroopa Liidu inimõiguste tööriistakasti vahendite kasutamist.
Koostööprogrammide küsimuses demokraatia ja inimõiguste alal sooviks komisjon parlamendile meenutada, et uus vahend, Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatus, näeb ette konkreetsed vahendid projektideks keerulistes riikides nagu Kuuba ja Birma/Myanmar, mida on käesolevas arutelus mainitud.
Inimõiguste universaalsuse küsimuses lubage mul rõhutada, et Euroopa Liit kirjutab alla universaalsuse, lahutamatuse, läbiva vastastikuse sõltuvuse ja vastastikuse suhtlemise põhimõtetele kõikides inimõiguste valdkondades.
Selle põhiprintsiibi kohaselt, mida esitati inimõigustealasel maailmakonverentsil Viinis, tegeldakse inimõigustega ülemaailmselt ausal ja sarnasel viisil, samadel alustel ja ühetaolise rõhuasetusega. Muidugi ei välista see asjaolu, et töö käigus saab mõni konkreetne õiguste kogu enam tähelepanu, aluseks olevate sündmuste tõttu või dialoogipartnerite valmisolekust käsitleda teatud küsimusi muude asemel.
Komisjon on eriti rahul nähes, et raport pühendab mitmed soovitused naiste õigustele ja nende dialoogidesse lisamisele. Me ei tohiks ka unustada muid õigusi ja isikukategooriaid, mis väärivad tähelepanu.
Valimisvaatlusmissioonide küsimuses on komisjon nõus, et poliitiline dialoog ja eriti inimõiguste alane dialoog pakub võimaluse veenda partnerriike ELi valimisvaatlusmissioonide alaste soovituste edaspidiseks jälgimiseks. Selles kontekstis on komisjon ka toetanud Euroopa Liidu missioonide ülema jätkuvat kaasamist.
Edaspidine jälgimine peaks keskenduma asjaomaste poliitiliste ja valimisasutuste tegevusele ning kodanikuühiskonna ja demokraatia edendamise aktiivsele rollile, sealhulgas valimiste reformimisele.
Komisjon pole päris kindel vajaduses seada sisse konkreetne ja eraldiseisev valimisjärgne mehhanism. Komisjon on arvamusel, et abistamise ja dialoogi vahend ning järelevalvemehhanismid on olemas selleks, et tagada valimisjärgsete strateegiate ja demokraatia toetus ning neid mehhanisme tuleks jätkuvalt kasutada.
Härra Van Ordeni konkreetse küsimuse osas esitan ma tema mure ja järelpärimise volinik Ferrero-Waldnerile, kes kahtlemata annab teile vastuse.
Kokkuvõtteks lubage mul öelda, olen üles märkinud mitmed konkreetsed kommentaarid teatud olukordade kohta. Ma kinnitan teile, et sellised märkused antakse edasi Volinik Ferrero-Waldnerile, kes kindlasti kaalub neid kohaselt.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub neljapäeval, 6. septembril 2007.
Kirjalikud avaldused (artikkel 142)
Alessandro Battilocchio  
kirjalikult. - (IT) Soovin siiralt tänada raportööri tema töö eest, sest ma arvan, et rahvusvahelises dialoogis osaledes on ülimalt oluline vastu võtta järjekindel Euroopa poliitika inimõiguste ja demokraatia alal. Liiga sageli tegelikult on majanduslikel ja strateegilistel huvidel põhinevad argumendid valitsenud siinses täiskogus kuulutatud heade kavatsuste ja Euroopa väärtuste üle. Eelkõige kolmandate riikidega sõlmitavate majandus- ja kaubandusalaste kokkulepete ning WTO läbirääkimiste puhul pöörab EL vahel ebapiisavalt tähelepanu töötajate, vähemuste, naiste ja laste õigustele väljaspool ELi, muutudes vaikivaks kaassüüdlaseks kuritegelikes julmustes ja väljakannatamatutes praktikates. Euroopa sotsiaal-, majandus- ja energiapoliitika, mis muutis ELi iseseisvamaks inim- ja energiaressursside mõttes, aitaks Euroopal ka vabastada end teatavatest geopoliitilistest sidemetest, mis mõnes olukorras sunnivad teda inimõiguste alal vaikima. Lõpuks, mitmed EP resolutsioonid ja deklaratsioonid teatavate olukordade kohta jäävad sageli kuuldamatuks: nii nõukogule kui komisjonile on tähtis pöörata enam tähelepanu parlamendiliikmete üleskutsetele, mis toovad kuuldavale inimeste või etniliste gruppide taotlused, kes muul juhul jääksid kõrvale mis tahes kommunikatsioonist.
Hanna Foltyn-Kubicka  
Paljude heade asjade hulgas, mida käesolevas raportis on mainitud, väärib erilist kiitust asjaolu, et see kutsub nõukogu ja komisjoni üles kaasama parlamenti enam kolmandate riikidega peetavate dialoogide ettevalmistamisse ja edaspidisesse jälgimisse. Euroopa Parlament on lõppude lõpuks institutsioon, kelle arvamusest inimõiguste küsimustes peetakse väga lugu kogu maailmas.
Me ei tohiks siiski unustada, et dialoog liiduväliste riikidega ei tohi olla lõpp iseeneses. Tuleks kategooriliselt rõhutada, et inimõigused ei tohi etendada mingit osa diplomaatilistes või majanduslikes läbirääkimistes või kauplemistes. Nende õiguste rikkumist ei või sallida ning Euroopa Liit koos oma ametitega peab seda põhimõtet täielikult kaitsma, pidades silmas ajaloolisi, kultuurilisi ja moraalseid väärtusi, millest ta juhindub.
Eriti on meil vaja avaldada pidevat ja järjekindlat mõju sellistele riikidele nagu Venemaa ja Hiina, kellega on juba mõnda aega toimunud institutsionaliseeritud dialoog. On oluline teostada järelevalvet korralduste ja kohustuste tulemuste üle, millega nad on nõustunud järjestikuste konsultatsioonide käigus, kuna üksnes sellisel viisil võib saavutada tõelist edu. Selles kontekstis on meeldiv, et kõnealune raport mainib alasid, kus nendel riikidel on endiselt palju ära teha. Kahjuks siiski on endiselt suur hulk selliseid probleeme.
