Abi Pakistanile ja selle võimalik mõju Euroopa tööstussektorile (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on komisjoni avaldus, mis käsitleb Pakistanile antavat abi ja selle võimalikku mõju Euroopa tööstussektorile.
Karel De Gucht
komisjoni liige. - Austatud juhataja, lugupeetud parlamendiliikmed! Euroopa on suures mures Pakistani üleujutuste laastava mõju pärast, mis jätab inimesed kogu riigis ilma elatusvahenditest ja hävitab nende kogukondi.
See on enneolematu ulatusega katastroof Pakistani ajaloos. Kulutused humanitaarabile ja negatiivne mõju Pakistani niigi nõrgale majandusele on tohutud. Kriisi tõsidus tingib viivitamatu ja mastaapse reageerimise vajaduse, kusjuures arvesse tuleb võtta Pakistani arengu, julgeoleku ja stabiilsuse strateegilist tähtsust piirkonnas.
Euroopa Ülemkogu kutsus 16. septembril üles leppima kokku laiaulatuslikus lühikese, keskmise ja pika tähtajaga meetmete paketis, mis aitab Pakistanil katastroofist taastuda ja toetab arengut tulevikus. ELi esialgne reageering üleujutustele oli kiire ja suuremeelne. Meie ühiselt antav humanitaarabi on praegu enam kui 320 miljonit eurot, mille liikmesriigid ja Euroopa Komisjon on andnud rahas ja esemetena. Juba ainuüksi see summa on enam kui 60% esialgsest summast, mida ÜRO kogu maailmalt palus.
Euroopa Ülemkogu tunnistas, et lisaks märkimisväärsele ja kohesele humanitaar- ja arenguabile on majanduse elavdamise ja majanduskasvu jaoks väga olulised ambitsioonikad kaubandusmeetmed. Seega on kaubandusel praeguse kriisi lahendamisel pikas plaanis oma osa. Selleks võttis komisjon 7. oktoobril vastu ettepaneku peatada ühepoolselt imporditollimaksude kohaldamine mitmete oluliste Pakistanist imporditavate toodete suhtes. See ettepanek on nüüd esitatud liikmesriikidele ja Euroopa Parlamendile.
Komisjon teeb ettepaneku vabastada tollimaksust 75 tariifireal olevad Pakistani importtooted, mis moodustavad 27% Pakistani poolt praegu Euroopa Liitu imporditava kauba mahust, s.t peaaegu 900 miljonit eurot. See suurendaks Pakistanist ELi imporditava kauba mahtu umbes 100 miljoni euro võrra.
Selle meetme eesmärk on toetada Pakistani ülesehitustööd keskmise tähtaja jooksul. Seetõttu on erisoodustused ajaliselt piiratud - komisjon teeb ettepaneku kehtestada need kolmeks aastaks. Võttes arvesse Pakistani tööstus- ja ekspordibaasi, milles tekstiilitööstuse osa on enam kui 60%, on meie plaanide kohaselt suur osa imporditollimaksust vabastatavatest toodetest just tekstiilitooted. Samuti vabastatakse muid tööstustooteid, näiteks etanool.
Kui Euroopa Parlament ja nõukogu suudavad selles küsimuses kiiresti tegutseda, võime loota, et meede hakkab kehtima 1. jaanuaril 2011. Samal ajal teeme koostööd teiste Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmetega, et saada vajalik luba - WTO vabastus -, mis tuleb anda enne meetme jõustumist.
Kaubandussoodustused peaksid tooma Pakistanile konkreetset majanduslikku kasu, arvestades samal ajal Euroopa Liidu tööstusharude vajadusi. Seepärast püüdsime selle ettepaneku koostamisel arvesse võtta ELi tööstusharude, eelkõige tekstiilitööstuse vajadusi. Meie analüüs on näidanud, et mõju ELi tootmisele on tõenäoliselt tagasihoidlik.
Pakistanist ELi imporditavate kaubakoguste võimalik suurenemine (100 miljoni euro võrra) vastab vähem kui 0,5%le ELis praegu toodetavate imporditollimaksust vabastatud kaupade väärtusest ja selle rahaline väärtus on tegelikult 24 miljardit eurot. Euroopa Parlamendi toetus selle ettepaneku elluviimiseks on ülimalt tähtis, et anda terviklik pilt ELi solidaarsusest ettenägematute vajaduste korral.
Kaubanduse osa Pakistani majandusprobleemide pikaajalisel lahendamisel võib olla suur. Meil ei ole tegutsemiseks palju aega. Võite kindlad olla, et ma selgitan koos oma töötajatega meie lähenemisviisi ja püüan vähendada teie võimalikke muresid.
Nuno Melo
Austatud juhataja! Pean ütlema, et ma mõistan täielikult, mida nad Pakistanis läbi elavad, kuid pean ka lisama, et see otsus on traagiline Euroopale ja eriti mõnele riigile, kes on juba tõsistes raskustes, näiteks Portugalile, Hispaaniale ja Kreekale.
Näiteks tekstiili- ja rõivatööstus moodustab 11% Portugali ekspordi kogumahust ja 22% tootmissektorist ning koguni 80% mõnest tootest valmistatakse Portugalis. Võib-olla on see 80% kõigi 27 liikmesriigi peale arvestatuna Euroopa Komisjoni jaoks väike protsent, kuid Portugali jaoks on see üüratult suur.
Euroopa ei saa nõuda ülimalt palju kahju toovaid - kuid mõistetavaid - meetmeid avaliku sektori eelarvete kontrollimiseks ja eelarvepuudujäägiga võitlemiseks ning võtta samal ajal vastu otsuseid, mis kahjustavad tootlikke piirkondi ning võimalusi luua jõukust ja töökohti nendessamades riikides.
Pean lisama, et see otsus kujutab endast mõistetamatut rünnakut normaalsete turueeskirjade pihta. Ma ei poolda mingisugust turuprotektsionismi, kuid nõuan, et rangelt kaitstaks selle nõuetekohaseid eeskirju: elujõulise ja õiglase turu eeskirju.
Palun saage aru, et selle otsusega tehakse võimalikuks Pakistanis toodetud kaupade tulek Euroopa turule, kusjuures nende tootmiskulud on väiksemad sellest, mida meie ettevõtted suudavad kanda, sest neilt lihtsalt ei nõuta tootmise käigus samade nõuete täitmist. Vabandan väga, kuid nimetan seda ebaausaks konkurentsiks, sest Pakistani ettevõtetel puuduvad oma töötajatega seotud sotsiaalkulud, neil ei ole keskkonnakulusid, nad ei ole eriti mures võitluse pärast sealse laste töö vastu ning neil puuduvad samaväärsed rahva tervisega seotud piirangud tooraine kasutamisel.
Ma küsiksin isegi järgmist: kuidas on selline äärmuslik otsus üldse võimalik ilma, et enne oleks esitatud aruannet, mis sisaldaks üksikasju eri liikmesriikidele avalduva kahjuliku mõju kohta?
Julgeksin siiski kohe praegu nimetada mõningaid tagajärgi. Need on Euroopa Liidu ettevõtete sulgemine ja kokkuvarisemine, eelkõige Portugalis, ning töötute arvu kasv. Oleks hea, kui te mõistaksite seda täiel määral, sest saabub aeg, mil keegi peab selle eest vastutust kandma.
Kui me võime lõpuks eeldada, et see ettepanek on paratamatu - ja mõni kindlasti eeldab -, siis palun mõelge enne läbi vähemalt mõned küsimused, mida veel kaalutud ei ole. Nende hulgas on tariifikvoodi kehtestamine, mis on ette nähtud etanooli puhul, aga mitte tekstiilide puhul. Vabastus peaks kehtima maksimaalselt aasta, sest abi on ajutine. Uskuge mind - ükski Euroopa ettevõte ei ela üle kolmeaastast otsest konkurentsi Pakistani ettevõtetega.
Lugupeetud juhataja, ma lõpetan kohe. Peale kõige muu tuleb esmaste materjalide kohta kehtestada säte, et Pakistan ei takistaks Euroopa ettevõtete juurdepääsu neile materjalidele, mis võimaldaks tal sellest tootmisest ise kasu saada.
David Martin
fraktsiooni S&D nimel. - Lugupeetud juhataja! Ma mõistan, mida Nuno Melo tahab öelda, kuid ei saa sellega nõustuda. Mulle teeb rõõmu komisjoni ettepanek peatada imporditollimaksude kohaldamine põhiliste Pakistanist Euroopa Liitu imporditavate toodete suhtes.
Esiteks oleme ühisel seisukohal, et Pakistan, mille ajalugu ei ole riigi sünnist saadik kerge olnud, läbib praegu raskeimat ajajärku. See riik on terrorismivastase sõja esiliinil, kusjuures arvutuste kohaselt on see talle seni maksma läinud 40 miljardit USA dollarit. Me kõik oleme vägagi teadlikud üleujutustest, mille kogumõju on hullem 2004. aasta Aasia hiidlaine ja tänavuste Haiti üleujutuste mõjust. See oleks raske hoop igale riigile.
Komisjoni ettepanekus teeb mulle rõõmu see, et anname Pakistanile võimaluse lahendada mõned oma probleemid kaubanduse abil. See on tark ettepanek. Esiteks ei tee 75 tariifirida, mis aitavad suurendada Pakistani kaubandust hinnanguliselt 100 miljoni euro võrra aastas, olulist kahju ELi investeeringutele, nagu ütles ka volinik. See ei kahjusta märkimisväärselt Euroopa Liidu tööstust ning samuti on oluline - tegelikult võib see isegi veel olulisem olla -, et see ei kahjusta arenguriike, mis on nüüd Pakistaniga samaväärsed, sest ükski tariifirida ei puuduta tooteid, mis on loetletud Doha arengukava eeliste kaotamise loetelus. See on väga hea.
Teine mõistlik punkt komisjoni ettepanekus on asjaolu, et see on ajaliselt piiratud ja sellega ei püüta ühepoolselt muuta üldist soodustuste süsteemi käsitlevat resolutsiooni. Mul on selle üle hea meel, sest see annab Pakistanile indu järgida 2014. aastani sotsiaalseid ja inimõigustealaseid standardeid, et ta võiks 2014. aastal liituda üldise soodustuste süsteemiga GSP+. Seega nähakse sellega ette hädaabi, mida praegu vaja on, kuid samal ajal ei anta Pakistani valitsusele täielikku tegevusvabadust. Ettepanekuga öeldakse: nende soodustuste jätkumiseks on sul kohustus seada ise oma riigis kord jalule.
See on tõeline Euroopa suuremeelsuse proovikivi ja ma loodan, et meie siin parlamendis oleme valmis selle ette võtma.
Niccolò Rinaldi
Austatud juhataja, lugupeetud volinik, kallid kolleegid! Meie tänane arutelu tähistab teelahet kahe ülimalt olulise põhimõtte vahel. Ühest küljest on meil kohustus olla solidaarne riigiga, mida on tabanud loodusõnnetused, mis on surunud niigi struktuursete probleemide käes vaevleva ühiskonna põlvili. Teisest küljest on vaja tasakaalustatud kaubanduspoliitikat. Euroopa Komisjoni ettepanekuga peatada tollimaksude kohaldamine Pakistani suhtes väldib Euroopa Liit õigustatult poliitikat, mis hõlmab ainult humanitaarabi andmist, ning võimaldab sellega Pakistanil tugevdada oma majandust ja järelikult ka oma ühiskonda.
Asjaolu, et kõik 74 asjaomast tariifirida on seotud tekstiili- ja rõivatööstusega, on peaaegu paratamatu, sest see riik saabki eksportida ainult selle sektori tooteid. Meie, liberaaldemokraadid, eelistame kindlasti sedalaadi meetme kasutuselevõttu, selle asemel et leppida kokku humanitaarabis, millega ei suudeta riigile anda tõelist taganttõuget. Kuid nagu Nuno Melo veidi aega tagasi rõhutas, ei tohi me olla naiivsed, ning me palume, et eelkõige ka komisjon ei teeks seda viga, et on naiivne.
Volinik teab hästi, kui kriitilises olukorras on mõned tekstiilitööstuspiirkonnad, näiteks Prato. Seal on tegemist erijuhtumiga: olukord on väljunud riigiasutuste kontrolli alt, laialt on levinud ebaseaduslik tegevus ja Euroopa tekstiilitööstuse kriis on seda olukorda veelgi halvendanud.
Et meie arvates ei pea Euroopa tekstiilitööstus üksi kinni maksma meie täiesti õigustatud solidaarsust Pakistani inimestega, nõuame, et tehtaks kolme asja: 1) sätestataks reguleerivad vahendid, et vältida kõikvõimalikke kaubanduskolmnurki, mille raames saaksid teised riigid teenida tulu Pakistani jaoks mõeldud tollimaksuvabastuselt, 2) ei süvendataks Euroopa tekstiilitööstuse kriisi, vaid rakendataks meetmed, millega saaks seda tööstusharu toetada, näiteks vähendataks elektrienergia hinda, ning 3) välditaks pretsedendi loomist teiste riikide jaoks, kes selliste loodusõnnetuste all kannatavad. Arvan, et sel viisil toimides on abi Pakistanile ühiselt antud ja jätkusuutlik ka pikas plaanis ning just seda see riik vajab.
Jacek Włosowicz
Oleme täna õhtul siin arutamas komisjoni ettepanekut aidata Pakistanil üleujutuse tagajärgedest jagu saada. Peaksime meeles pidama, et Pakistani üleujutuse tõttu on kannatanud peaaegu 14 miljonit inimest - see on suisa piibellik ulatus. Üleujutused põhjustasid Pakistanis kujuteldamatut hävingut ja nende tagajärgi saab peagi tunda kogu maailm. Miks? Puuvill, mida on nimetatud ka valgeks kullaks, kasvas tänavu Pakistanis, mis on üks selle peamisi tootjaid, väga kehvasti, ja lisaks kõigele on suurem osa saagist hävinud. Rõivatootjad ja maailma juhtivate tootemarkide omanikud ennustavad juba puuvillatoodete hinna tõusu. Puuvill on tooraine, millega me puutume kokku kogu aeg. Seda kasutatakse rõivaste, rahatähtede, kohvifiltrite, telkide ja kalavõrkude valmistamiseks, seda võib leida isegi raamatuköidetes ja paljudes muudes igapäevatoodetes. Seda kasutatakse tohutult paljudel eesmärkidel. Oleme kriisis ja ennustatakse, et igapäevakaupade hind tõuseb. See muudab probleemi ulatuse ülisuureks.
Miguel Portas
Ühel pool on meil suured Euroopa importijad, kes saavad Pakistani toodete Euroopasse tulekust kasu. Teisel pool on väike hulk suuri Pakistani tekstiilivabrikuid, mis asuvad tegelikult väljaspool katastroofi mõjupiirkonda ja mis saavad samuti komisjoni ettepanekust tohutut kasu.
Selline on reaalsus. Võitjateks ei ole mitte haiged, ümberasustatud, lapsed ega eakad, kelle kodud on hävinud, vaid võitjateks on jõukad ärimehed. Siin toimub praegu katastroofi ärakasutamine - äärmuslik ilmastikunähtus pannakse teenima suurettevõtete huve.
See on komisjoni esitatava ettepaneku puhul täiesti vastuvõetamatu. Nad teeksid õigesti, kui võtaksid selle tagasi.
William  Dartmouth
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud juhataja! Olen varem teravalt kritiseerinud Ühendkuningriigi peaministrit David Cameroni. Kuid tal oli täiesti õigus, kui ta palus anda Pakistanile kaubandussoodustused. Kasutan nüüd sõna "palus” mõningase ettevaatusega. Palumine on just see, mida Ühendkuningriigi peaminister pidi tegema.
Alates ELiga ühinemisest ei ole Ühendkuningriigil, maailma suuruselt viiendal majanduskeskkonnal enam sõltumatut õigust otsustada kaubanduspoliitika üle isegi mitte Rahvaste Ühenduse riigis. Sellest olenemata on Ühendkuningriigi huvides, et Pakistan saaks nüüd kaubandussoodustused. Ma nõustun David Martiniga harva, kuid selles küsimuses olen temaga ühel meelel. Pakistan ei ole mitte ainult 170 miljoni elanikuga arenguriik, millel on strateegilised piirid Afganistaniga, vaid ka riik, millel on umbes 30 tuumalõhkepead.
Pakistani riigi kokkukukkumisel oleks kogu arenenud maailma julgeolekule hävitav mõju. Võib-olla aitavad seekord Pakistanile antavad kaubandussoodustused takistada seda juhtumast.
Daniel Caspary
(DE) Lugupeetud juhataja, austatud kolleegid! Arvan, et peaksime veel kord meenutama, kui õnnetu oli olukord Pakistanis mõni nädal tagasi ja kui õnnetu see paljudes kohtades ikka veel on. Üle on ujutatud terved piirkonnad, mis on suuremad mõnest meie liikmesriigist. Kümned, tegelikult suisa sajad tuhanded inimesed kannatavad suure puuduse all. Infrastruktuur - teed, haiglad, ülikoolid, lasteaiad, koolid, ettevõtted - on purustatud. Paljude inimeste elatusvahendid on hävinud. Ma ei usu, et me suudaksime isegi ette kujutada, mis tunne see on. Oleme kõik nõus, et me peame aitama. Kuid probleem on selles, et - nagu on tavaks öelda - kaht head asja korraga ei saa. Mida ma selle all silmas pean? Otsene finantsabi nõuab raha, mis tuleb loomulikult võtta meie eelarvest millegi muu arvelt. Praegu teeb Euroopa komisjon ettepaneku anda kaudset abi - kaubandussoodustusi - ning ka siis tekib sellega probleeme neil, keda see võib mõjutada. Just sellepärast me täna seda teemat täiesti õigustatult arutamegi.
Komisjon ei ole teinud ettepanekut kasutada üldist tariifsete soodustuste kava. Minu arvates on see hea. Põhimõtteliselt arvan, et praegune lahendus - teha seda WTO kaudu, valida see rada ja tõepoolest püüda aidata inimestel end ise aidata - on mõistlik. Sellegipoolest on palju vastamata küsimusi. Näiteks milliseks kujuneb tegelikult mõju Euroopa Liidu tööstusettevõtetele? Kui ma vaatan komisjoni dokumenti, ettepanekut võtta vastu määrus, siis näen, et kohe selle seletuskirja alguses öeldakse, et eeldatavasti suureneb netoimport ELi 100 miljoni euro võrra aastas. Kas tegemist on tõepoolest suure ja kestva abiga Pakistanile? Kas see aitab tõesti liigutada suuri summasid, millest me siin õigupoolest räägime? Teisest küljest jääb ettepaneku tõttu meie eelarvesse laekumata 80 miljonit eurot tollimaksutulu. Kas see suhe on ka paigas? Kas on mõtet vabaneda 80 miljoni euro suurusest tollimaksutulust selleks, et saada 100 miljonit eurot suurenenud impordi tulemusel? Kas need arvud on õiged? Sooviksin komisjonilt saada kogu selle küsimuse kohta tõepoolest natuke sirgjoonelisemat teavet.
Olen täiesti veendunud, et me peame Pakistani aitama. Olen valmis selgitama ka Euroopa Liidu kodanikele ja oma valimispiirkonna inimestele, et me peame midagi ette võtma ja et teistele antava abi peab alati keegi kinni maksma. Austatud volinik, ma olen siiski täiesti kindel, et te peaksite täna õhtul võimalust kasutama ning veenma järgmistel päevadel ja nädalatel Euroopa Parlamendi 736 liiget selles, et teie meetmed on just need, mida tuleb võtta, ja et need on mõistlikud meetmed. Samuti peaksite võimalust kasutama ennekõike selleks, et rõhutada, kuidas töötajad ka Portugali, Itaalia ja Hispaania ning terve Euroopa Liidu ettevõtetes, mida see võib puudutada, leiaksid endale väljavaateid ja võimalusi edasiminekuks. Usun, et just need on ülesanded, mis vajavad täitmist, et saavutada mõne nädala või kuu jooksul Euroopa Parlamendi enamuse poolehoid. Arvan, et kõik asjaosalised peavad inimeste veenmisel ja teabe jagamisel palju tööd ära tegema.
Gianluca Susta
(IT) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Arvan, et peame silmas pidama üleilmset kriisi, mida Euroopa Liit ja selle liikmesriigid praegu läbi elavad. Kuigi kriis on tabanud töökohti, tööhõivet ja majanduskasvu, paneb mind imestama loogika, mis peitub mõne Euroopa riigi, aga ennekõike Euroopa Komisjoni rahvusvaheliste suhete alase tegevuse taga. Täna arutatav komisjoni ettepanek karistab karmilt mõnda tööstusvaldkonda, eelkõige tekstiilitööstust, ja me peame praeguses olukorras endalt küsima, kas see on mõistlik.
Osa inimesi kardab, et need otsused tulenevad Euroopa soovist saada juhtiv roll maailmaareenil. Me teame, et tegelikult see nii ei ole ja et püüdel vähendada survet, sealhulgas terroristide survet teatud poliitilistes ja institutsioonilistes süsteemides või seoses nende süsteemidega on sellega veel vähem pistmist. Tõde on see, et isegi hiljutistel üleujutustel ei ole selle ettepanekuga midagi pistmist, sest Pakistani tekstiilitööstus on koondunud mujale kui katastroofist kahjustatud piirkondadesse.
Tegelik põhjus seisneb hoopis selles, et taas on eesmärk karistada Euroopa majanduse rahastamist toetavat sektorit ja soosida pigem suuremahulist jaekaubandust kui mõnes Euroopa riigis asuvate tootmisettevõtete huve. See on läbinisti vale, arvestades majanduskasvu, töökohtade ja tööhõivega seotud olukorda tõsise majanduskriisi ajal ning vajadust saavutada tõeline ELi ekspordimahu kasv ja uuendussuutlikkuse ja kvaliteedi paranemine maailmaturul.
Sajjad Karim
Austatud juhataja! Lubage mul alustuseks tänada volinikku ning kolleege Martinit ja Casparyt nende väga kasulike märkuste eest. Ma olen Pakistanis pärast üleujutusi käinud, et näha oma silmaga hävitustöö tagajärgi. Üleujutused on põhjustanud Pakistani ajaloo suurima loodusõnnetuse. Seda on palju enam, kui ma oleksin oodanud või osanud ette kujutada.
Kui ma kohtusin 22. septembril Pakistani peaministriga, oli ta loomulikult väga tänulik ELi senise reageerimise eest ja ta pidas seda väga vapraks - vapraks just sel viisil, nagu volinik De Gucht seda kirjeldas. Peame olema täiesti kindlad, et reageerime ka edaspidi asjakohaselt. Nüüd on komisjon esitanud õigusakti ettepaneku, mille kohaselt peatataks tollimaksu kohaldamine 75 tariifirea suhtes, mis hõlmavad 27% Pakistanist Euroopa Liitu eksporditava kauba mahust. Nii suureneks Pakistani ekspordi väärtus umbes 100 miljoni euro võrra aastas. Sellega pannakse nüüd tõepoolest ELi usaldusväärsus proovile.
Peame tagama, et viime ELi juhtide saavutatud poliitilise kokkuleppe ellu, nii et see tõepoolest muudaks midagi Pakistani jaoks ja sellega ulatataks riigi majandusele abikäsi nüüd, mil ta hädasti abi vajab. Lõppude lõpuks oleme ikkagi nende suurim kaubanduspartner. Ma mõistan muret, mida kolleegid on siin istungisaalis väljendanud, ja on igati õige, et peame olema oma tegevuses õiglased, kuid seame lati siiski kõrgele. Pakistanile pakutavad kaubandussoodustused peavad näitama ELi tahet saavutada reaalseid tulemusi ja tooma Pakistanile konkreetset majanduslikku kasu, kuid samal ajal tuleb arvesse võtta nii meie enda tööstusharude kui ka teiste WTO liikmete, eelkõige vähim arenenud riikide vajadusi.
Usun, et oleme seda ettepanekut tehes sihiteadlikud ja vaprad, aga ennekõike õiglased iseenda ja ka Pakistani inimeste suhtes.
Joe Higgins
Lugupeetud juhataja! On ilmselge, et Pakistani hiljutise katastroofilise üleujutuse ohvriks sattunud 20 miljonit inimest - eelkõige 100 000 last, kes jäid üleujutuse tõttu kodutuks ja keda ähvardab näljasurm, sest toitu lihtsalt ei ole - vajavad kohest ja suurt abi.
Mõistliku hinnaga toidu tootmine sõltub miljonitest väikepõllumajandustootjatest ja maata põllumeestest, kes on nüüd maaomanike meelevallas. Tasuta seemnete, keskkonnale sobilike väetiste ja muude vahendite jagamine võib olla aluseks toiduvarude kiirele taastamisele, kuid toiduga kindlustatuse tagaks Pakistani maaomanike ainuvõimu kaotamine ja maa jaotamine inimestele, kellel seda pole.
Iiri talurahvas pidas 140 aastat tagasi maha tõsise võitluse maaomanike ainuvõimu kaotamiseks, nii et Pakistanis on see juba liigagi kaua kestnud. Tollimaksude vähendamisest saadav tulu peab minema töötajatele ja vaestele, mitte aga maaomanikele, korrumpeerunud riigiametnikele või töösturite kasumi hulka. Pakistani väikepõllumajandustootjatele tuleb nende toodete eest maksta maailmaturul õiglast hinda ja sellest peaksid kasu saama just need tootjad, mitte aga kalgid kaubaturu spekulandid.
Cristiana Muscardini
(IT) Lugupeetud juhataja, austatud volinik, kallid kolleegid! Me kõik oleme mures Pakistani laastanud üleujutuste pärast ja nende tõsise mõju pärast majandusele, kuid meid paneb muretsema ka Euroopa Komisjoni ettepanek, isegi kui see on koostatud riigipeade ja valitsusjuhtide algatusel.
Komisjoni kavandatud määruses keskendutakse ennekõike tollimaksude peatamisele tekstiili- ja nahakaupade sektoris, mis moodustab 60% Pakistani ekspordimahust, kusjuures tekstiilitööstuse käive on peaaegu 200 miljonit eurot ja nahatööstuse käive 510 miljonit eurot ning mõlema tööstusharu puhul on iseloomulik see, et tootmine asub naaberpiirkondades, mida üleujutused pole otseselt mõjutanud.
Meile tundus, et poliitilised valikud olid ajendatud hoopis soovist leida abipoliitika, mis ei kahjusta Euroopa majanduse ülesehitust toetavaid sektoreid. Tollimaksude peatamisel on tõsine mõju Euroopa tekstiili- ja nahatööstusele ning määruse kehtivusajaks kavandatud kolme aasta jooksul võivad kaduda tuhanded töökohad. Neid meetmeid lõimitakse ja võimendatakse üldise tariifsete soodustuste kavaga, mida 2013. aastal hakatakse kohaldama ka Pakistani suhtes.
Austatud volinik, me kõik teame, et erakorralised ja ühepoolsed meetmed võetakse vastu sellepärast, et me tahame aidata suurt vaest riiki, mis on raskustes teda tabanud katastroofi tõttu ja mille olukorda halvendab veelgi majanduskriis ja suutmatus kohandada Maailma Kaubandusorganisatsiooni eeskirju. Tõepoolest, praegused eeskirjad soosivad juba arenenud riike, näiteks Hiinat ja Indiat, mitte aga vaeseid riike. Kuid ühe riigi abistamiseks võetavad erakorralised meetmed ei tohiks siiski põhjustada kriisi teistes riikides.
Seepärast tuleb komisjoni ettepanekut olulisel määral muuta, et mitmekesistada selles hõlmatud sektoreid, sealhulgas Pakistani tootmis- ja ekspordisektorit, võtta omaks teistsugune arusaam ning käsitleda põhjalikult inimõiguste austamist ja terrorismivastast võitlust. Pakistani tuleb aidata, kuid seda tuleb teha selgete kokkulepete abil, sealhulgas piirkonna poliitilist olukorda käsitlevate kokkulepete abil.
Josefa Andrés Barea
(ES) Lugupeetud juhataja, austatud volinik! Selle aasta juuli ja augusti üleujutused tõid Pakistanis kaasa 1800 surmajuhtumit ja mõjutasid 20 miljonit inimest, kellest 12,5 miljonit vajavad humanitaarabi.
Nagu ütlesite, on Euroopa Liit andnud humanitaarabi 320 miljoni euro ulatuses ja Hispaania on andnud 11 miljonit eurot. Me ei aruta siin mitte kaubanduskokkulepet, vaid Pakistani strateegilise arengu toetamist.
Komisjon on nõukogult saadud volituste alusel vabastanud kolmeks aastaks imporditollimaksust 70 toodet. Pole kahtlustki, et Pakistani eksport mõjutab ELi eri riike mitmel moel, arvestades igale riigile omaseid tunnusjooni. Tooted, mida Pakistan võib eksportida, on etanool ning tekstiili- ja nahakaubad.
Komisjon on seisukohal, et ta ei saa muuta toodete nimekirju, mis langevad ebasobivalt kokku tekstiilitootmisega. Hispaanias moodustab tekstiilitööstus 16% majandusest. Valencia autonoomses piirkonnas toimub 18% Hispaania tekstiilitootmisest ja sealne tööhõive on 17% kogu riigi tööhõivest. Valencia tekstiilitööstuse turg on Euroopa ning Euroopas konkreetsemalt Prantsusmaa, Itaalia ja Saksamaa. Seepärast vähendab tekstiilitoodete import Pakistanist Valencia tekstiilitööstuse turgu nii Euroopas kui ka Hispaania piires.
Te ütlesite, et on olemas strateegiline uurimus, kuid kas Pakistani tööstusvõimsust on hinnatud? Kas on kaalutud võimalust lühendada tekstiilitoodete loetelu? Kas selle kokkuleppe mõju kavatsetakse igal aastal hinnata?
Christofer Fjellner
(SV) Lugupeetud juhataja, austatud volinik! Soovin öelda, et tollimaksude ja kaubandustõkete kaotamine selleks, et abistada Pakistani seoses suure katastroofiga, on ülimalt teretulnud. Tõenäoliselt on see esimene kord, kui ma ütlen selles istungisaalis, et nii komisjoni kui ka nõukogu kiire reageerimine ja otsusekindlus selle probleemi lahendamisel avaldavad mulle muljet.
Ilmtingimata on tegemist juhtumiga, kus läheb vaja raha. Kuid mis mõtet on pakkuda abi ja raha - peale selle, et rahustada oma musta südametunnistust -, kui me muudame samal ajal tollimaksude ja kaubandustõketega raskemaks inimeste võimalused tõusta jalule oma pingutuste abil?
Meie praegune tegevus, nimelt tollimaksude ja kaubandustõkete laiaulatuslik ja kiire kaotamine kõigi 75 tariifirea puhul, mis hõlmavad 27% Pakistani ekspordimahust, on suurepärane reageering katastroofile, millega see riik silmitsi seisab. Kuid nüüd on meil siin parlamendis kohustus. Meil on kohustus tegutseda kiiresti. Teisisõnu ei tohi sellest saada näide, kui kaua võib üks poliitiline protsess aega võtta. Pakistan vajab raha ja abi praegu, mitte aasta pärast. Peame näitama, et me mõistame seda.
Samas hirmutab mind, kui väga ollakse selle vastu. Sain petitsiooni Euroopa tekstiilitootjatelt, kes väljendasid oma vastuseisu, sest nad kardavad, et Pakistan ekspordiks Euroopasse rohkem, ja seda nad ei soovi.
Kuid kas see ei ole mitte asja mõte? Kas eesmärk ei seisne mitte selles, et nad peaksid saama meiega kaubelda, sest see võimaldaks neil vaesusest välja tulla? Kas see oleks probleem, kui Euroopa tarbijad saaksid natuke odavamaid tekstiilitooteid?
Vabakaubandust ja solidaarsust kiidetakse siin alati taevani - niikaua, kuni me kavatseme neis küsimustes otsuse langetada. Näidakem siin ja praegu, et me hindame neid väärtusi kõige kõrgemalt just siis, kui neid kõige enam vaja on. Tõenäoliselt ei ole paremat võimalust vabakaubanduse ja solidaarsuse kaitseks välja astuda kui nüüd seoses selle ettepanekuga.
Lara Comi
(IT) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Soovin oma lühikese sõnavõtuga öelda, et ma ei ole nõus Pakistani suhtes kohaldatavate tollimaksude võimaliku peatamisega kolmeks aastaks ja 74 tariifirea puhul, millest peaaegu kõik puudutavad tekstiili- ja rõivatööstust.
Minu mure on seotud halbade tagajärgedega Euroopa ja eelkõige Itaalia tööstusele ning töökohtade kadumisega Euroopas, täpsemalt sektoris, mis on majanduskriisi tõttu juba valusalt kannatada saanud. Osutan eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, kes tegutsevad sektoris, mida me püüame ikkagi aidata. Nad kannaksid märkimisväärset kahju.
Vähem oluline pole ka asjaolu, et Pakistan kehtestas käesoleva aasta alguses 15% tollimaksu oma puuvillakiu ekspordile. Selle eesmärk oli vähendada toorainepakkumist. On ilmselge, et nende soov on hoida toorainet, püüdes saada oma eksportkauba eest paremat tasu. Ma mõistan täiesti vajadust aidata tõsiste probleemide käes vaevlevat riiki, eelkõige pärast ränki katastroofe, mis teda on tabanud. Kuid see Euroopa abi, mille andmist mina loodan, võimaldaks ehitada teid ja infrastruktuuri, kasutades selleks kohalikku tööjõudu.
Jörg Leichtfried
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Ei ole kerge pidada objektiivset arutelu, kui räägitakse 100 000 kodutuks jäänud lapsest, miljonitest tänavale sattunud põllumajandustootjatest ja täielikus vaesuses elavatest inimestest. Pean õigeks, et Euroopa Liit tegutseb kiiresti ja pakub ka abi kiiresti. Kuid kui rääkida teie kavandatud meetmetest, tekib mul suur küsimus: kas me anname abi õigesse kohta või aitame hoopis valesid inimesi? See on küsimus, mille kohta ma sooviksin saada üksikasjalikumat selgitust, sest tekstiilitööstuse puhul võib täiesti põhjendatult öelda, et abi aitab Pakistani tervikuna, kuid ma ei ole veendunud, kas see jõuab ka õigete inimesteni.
Teiseks soovin lisada, et kui see abi aitab inimestel end ise aidata, siis tuleb kindlasti võtta arvesse, millist mõju see kõik Euroopale avaldab. Arvan siiski, et tegemist on juba äärmusliku olukorraga ja me peame abi andma, ning ma loodan, et see abi jõuab inimesteni, kes seda tõesti vajavad.
Jean Lambert
Lugupeetud juhataja! Ma tahaksin lihtsalt vastata mõnele esitatud märkusele.
Praegu püüab Pakistan end tegelikult välja aidata sellest keerulisest olukorrast, millesse ta pärast laastavaid üleujutusi on sattunud. Kui vabrikud asuksid üleujutuse piirkondades, ei suudaks nad toota. Seega ei ole üllatav, et asjaomased vabrikud ei asu neis piirkondades.
Võimalik otsene abi on imeväike võrreldes sellega, mida tegelikult vajatakse. Lisanduvast ekspordist saadava sissetuleku jaotamine on tähtis - me teame, et seda oleks vaja infrastruktuuri, energiavarustuse, koolide, teede ja muu jaoks. Samas on demokraatlikult valitud Pakistani valitsusel tõepoolest kohustused, mis on seotud tõhususe, sissetuleku, maksutulu ja muuga.
Räägitud on ka vajadusest suurema mitmekesisuse järele. Kui Pakistani tööstus oleks mitmekesisem, ei pööraks me nii suurt tähelepanu tekstiilitööstusele. Palun, et parlamendiliikmed pakuksid sellele riigile võimaluse aidata end ise katastroofist välja.
João Ferreira
(PT) Lugupeetud juhataja, austatud volinik! Pakistani tragöödia nõuab, et Euroopa näitaks üles solidaarsust, kuid selle ettekäändel ei saa seada ohtu mitme liikmesriigi, näiteks Portugali tekstiilitööstust. Solidaarsust on võimalik ilmutada ka teisiti: on olemas tõhusamat, kuid samas õiglasemat laadi abi, mille eesmärk on kahju kannatanud piirkondade ülesehitamine ja kohalike inimeste elutingimuste parandamine.
Nagu ma olen öelnud, ei ole kaubandussoodustused pikaajalised meetmed. Sellest saavad kasu eelkõige suured Euroopa importijad, sest sellega täituvad nende pikaajalised lootused. Kuid see kahjustab siiski tekstiilitööstust ning samuti riike ja piirkondi, mis sellest tööstusest kõige enam sõltuvad. See kõik toimub sügava kriisi ja suure tööpuuduse ajal.
Kuigi vastab tõele, et komisjoni kavandatud meetmed ei tohi mingil juhul olla ettekäändeks uutele koondamistele, ei saa me eirata objektiivseid raskusi, mida nende meetmetega tekitatakse. Euroopa tekstiilitööstuse ja sellega seotud töökohtade kaitseks on vaja meetmeid.
Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsiooni ettepanekul on Euroopa Liidu 2010. aasta eelarves rubriik, mille raames eraldatakse summasid tekstiili- ja jalatsisektori jaoks ette nähtud Euroopa Liidu programmi väljatöötamiseks. Austatud volinik, kus see programm on? Millised on selle peamised punktid? Jään neile küsimustele vastust ootama.
Claudio Morganti
(IT) Austatud juhataja, lugupeetud kolleegid! Minu arvates on paradoksaalne, et oma töökohtade kaitsmise asemel seab Euroopa Liit need hoopis ohtu, peites oma tegevuse võimalikud tagajärjed humanitaarabi andmise heasoovliku retoorika taha. Pakistanist pärit rõivatoodete suhtes kohaldatavate tollimaksude võimalik vähendamine järgmiseks kolmeks aastaks ähvardab lükata tootmissektori praegusest veelgi sügavamasse kriisi, kusjuures üle Euroopa kaoks 120 000 töökohta ja ainuüksi Itaalias 40 000 töökohta.
Pakistani peab aitama, kuid me ei saa vastu võtta leebeid kaubandusmeetmeid, kui minu riik Itaalia ja teised liikmesriigid juba tunnevad tekstiilitoodete võltsimise mõju, mis tuleneb eelkõige Aasia riikidest, eriti Hiinast. Komisjon ei saa tegelda heategevusega ennekõike Itaalia kulul, kus asub 30% kogu Euroopa tekstiilitööstusest. Usun, et Pakistani kõrval tuleb aidata ka meie väikestel ja keskmise suurusega ettevõtetel leida väljapääs kriisist ning selleks tuleb Aasia toodete suhtes kehtestada tollimaksud ja kvoodid. Olen pärit Pratost ning minul ja mu kaaskodanikel on sellistest meetmetest kõrini.
Georgios Papanikolaou
(EL) Austatud juhataja! Mis puutub tootmissektorisse, siis ma soovin parlamendiliikmetele meelde tuletada, et Pakistan on maailma suuruselt neljas puuvillatootja, kelle arvel on 9% üleilmsest tootmisest, ja Euroopa Liidu osa on vaid 5,5%. Seetõttu on ilmselgelt tegemist väga tõsise küsimusega. Loomulikult ei soovi me protektsionismi, mis kahjustaks tervistavat konkurentsi. Vastupidi - me soovime vaba ja avatud rahvusvahelist kaubandust. Teisest küljest on parlamendiliikmed siiski tõstatanud ka selle küsimuse. Väga nõrga majandusega Portugalist pärit Nuno Melo väljendus väga kujukalt. Mõni parlamendiliige viitas Itaaliale. Lisaksin omalt poolt Kreeka. Te kõik olete teadlikud selle riigi probleemidest. Loomulikult tuleks Pakistani toetada, kuid me peaksime seda riiki ka jälgima, ja just seda ma soovingi komisjonilt küsida: kas meil on võimalused tagada, et abi, mille me Pakistanile anname, suunatakse õigesse kohta ja seda ei kasutata muul otstarbel või üksikute tööstusettevõtete jaoks, nii et kahju kannavad Euroopa ettevõtted ja Euroopa töötajad?
Seán Kelly
Lugupeetud juhataja! Ma ei väida end olevat eriline ekspert kõnealuse olukorra üksikasjades, kuid mõistan Pakistani strateegilist tähtsust. Seepärast toetan Sajjad Karimi seisukohta, et stabiilne kord selles väga muutlikus piirkonnas on kõigi huvides.
Samuti pean lisama, et Euroopa Liit, mille loomisel tugineti oma kodanike rahu ja jõukuse tagamise põhimõttele, peaks seisma ka selle eest, et viia rahu ja jõukus maailma teistessegi osadesse. Seepärast toetan siin täna õhtul esitatud ettepanekuid, kuid soovin, et komisjon vastaks põhjalikult Joe Higginsi ja teiste vasakpoolsete märkustele.
Kas nad tagavad, et meie antav abi läheb neile, kes seda väärivad, mitte suurkaupmeestele ja maaomanikele? See on täna õhtul peamine küsimus.
Elisabeth Köstinger
(DE) Austatud juhataja! Pakistani katastroofilisel üleujutusel on kujuteldamatu ulatusega tagajärjed inimeste jaoks. Pean Euroopa Liidu kohuseks tagada, et abi jõuaks Pakistani rahvani kiiresti. Pikaajaliseks majanduse elavdamiseks ja töökohtade loomiseks ette nähtud meetmed on ELi tähtis panus, mis aitab sel raskelt kannatada saanud riigil kriisist välja tulla. Tekib siiski küsimus, kas soovitud mõju saavutatakse pelgalt tollimaksude vähendamisega. Peame selgeks tegema, ega Pakistanile antavad soodustused liigu kaudseid kanaleid mööda kolmandatesse riikidesse ja tekita seega soovimatut mõju. Tekstiilitööstuse kõrval mõtlen eelkõige bioetanooli valdkonnale.
Minu konkreetne küsimus komisjonile on järgmine: kas tariifikvootide kehtestamist etanooli suhtes peetakse tõepoolest jätkusuutlikuks ja tõhusaks võimaluseks, mis aitab Pakistani inimesi? Kas on võimalik hinnata, et Euroopa Liitu imporditava kauba kohta kehtestatud säästlikkuse kriteeriume täidetakse ka bioetanooli tootmisel?
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
William
Austatud juhataja! Tahaksin teada, kas sõnavõtja mõistab, et seekord ei aruta me tegelikult abi andmist, vaid lihtsalt kaubandussoodustusi. See annaks Pakistanile võimaluse tulla raskustest välja oma pingutuste ja tahte abil. Mind huvitab, kas sõnavõtja saab sellest aru.
Elisabeth Köstinger
(DE) Austatud juhataja! Ma usun tõesti, et see on keskne teema, mille üle me arutleme. Et abi oleks jätkusuutlik, peavad meetmed olema põhjalikult läbi mõeldud. Eelkõige tekib alati küsimus, mil määral on see kõik kulude ja tulude arvutuse põhjal kasulik Euroopale.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Austatud juhataja, lugupeetud kolleegid! Pakistani tuleb pärast teda tabanud üleujutusi kahtlemata aidata. Kuid me peame endilt täna siiski küsima, mis laadi abi see riik kõige rohkem vajab ja missugust abi suudab Euroopa Liit kõige paremini pakkuda. Peame tegutsema kiiresti, aga ka tõhusalt.
Tõepoolest - just Euroopa Komisjoni ettepaneku tõhusus tekitab minus kõige rohkem muret. Pean seda kokkuklopsitud ettepanekuks, mis peamiselt tekstiili- ja nahasektorisse sekkudes riskib ebapiisava tõhususega, sest see abi võib tekitada uusi pingeid sellega, et Euroopas tekivad uued vaesusekolded ja nii sandistatakse juba isegi langusteel olevat Euroopa tekstiilitööstust veel.
Seejärel peame kaaluma asjaolu, et tootmisettevõtete eksporditegevust soosides aitame tegelikult neid Pakistani piirkondi, mis ei ole üle ujutatud, samas kui meie abi peaks toetama konkurentsivõime suurendamist ja arengut sellega, et aitab taastada tootmist neis riigi piirkondades, mida katastroof mõjutas. Just neil põhjustel usun, et tollimaksude kaotamise tee on täiesti sobimatu, ning me ei anna sellele oma nõusolekut ega toetust.
Karel De Gucht
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Lubage mul alustuseks esitada väga selgelt arvud, millest me räägime. Me kõneleme kaubandusest, mille maht on 900 miljonit eurot. Tulemus on 100 miljoni euro võrra suurem eksport Pakistanist Euroopa turule, kuid lõppkokkuvõttes jääb Euroopa Liidule avalduvaks mõjuks vaid 50 miljonit eurot, sest sellega, et Pakistanil on Euroopa turule importimisel soodsam positsioon, kaasneb ka teatav nihe kaubanduses, mis tähendab, et teised importijad kaotavad Euroopa turgudel teatud võimalused. Seega on kogumõju umbes 50 miljonit eurot aastas.
Ütlen seda sellepärast, et kuulsin käesoleva arutelu käigus taas, nagu kaoks 120 000 töökohta. Teil kõigil on mobiiltelefonis arvuti. Kui Euroopa kaotaks 120 000 töökohta siinsele turule tuleva 50 miljoni euro suuruse lisaimpordi tõttu, siis on Euroopa tekstiilitööstusega midagi tõsist lahti, olenemata sellest, mis Pakistanist saab. Selle argumendi esitamine ei ole lihtsalt põhjendatud.
See on mu esimene märkus. Teiseks oleme Euroopa tekstiilitööstuse vajadusi ja selle mõnevõrra rasket olukorda igati arvesse võtnud. Voodipesu ei ole meie väljapakutud tariifiridadega hõlmatud, samuti mitte rõivad või kodutekstiil, ning need kolm on Euroopa jaoks kõige probleemsemad tooterühmad.
Vastupidi - hõlmatud on palju pooltooteid. Kui tegemist on pooltoodetega, siis tähendab see, et nad viimistletakse lõplikult Euroopas, mis peaks tegelikult tähendama odavamat importi ettevõtete jaoks, kus toimub selliste toodete lõppviimistlus. Seega ei pruugi meile kahju tekkida. Ütleksin, et pigem vastupidi. Oleme tegelikult väga põhjalikult uurinud, missugune oleks Pakistani jaoks hea ettepanek, millega ei kahjustataks Euroopa tööstust liiga palju, arvestades, et oleme praegu välja tulemas majanduskriisist, millega pole kindlasti kerge toime tulla.
Kommenteeriti ka puuvillaeksporti. Maailma puuvillaturul valitseb puudus ja vastab tõele, et Pakistan on üks peamisi puuvillatootjaid. Mida ma öelda tahan, on see, et kui me oleme kõnealuse kokkuleppe sõlminud ja kui me näeme, et hakkame tõesti kuhugi jõudma, siis peaksime paluma ka Pakistani tagada, et meie enda tekstiilitööstus saaks piisavalt puuvilla, suutmaks toota seda, mida turg nõuab. Et maailmas valitseb puuvillapuudus või vähemalt puudus teatud sorti puuvillast, siis võite küsida, miks me ei impordi neid puuvillasorte Aafrikast. Sellepärast, et nad ei tooda neid puuvillasorte, mida meie vajame, ning toota ühel päeval üht ja teisel päeval teist sorti puuvilla ei ole lihtne. Seega peame sellele probleemile erilist tähelepanu pöörama.
Lubage mul kokkuvõtteks öelda, et Pakistaniga seotud olukord näitab, et vaja on rohkem abi ja rohkem kaubandust - vaja on mõlemat. Euroopa Liit on abi andnud juba 320 miljonit eurot, mis moodustab 60% sellest, mida ÜRO alguses palus. Me jätkame abi andmist. Seega anname rohkem abi.
Kaubandus ei ole abi, nagu siin täiskogu saalis ka öeldud on. Kaubandus tähendab, et Pakistani majandusele antakse võimalus toota ja eksportida ning luua töökohti inimestele, kes neid vajavad. Arvan, et Pakistanile uute kaubandusvõimaluste andmine on majanduse elavdamiseks oluline vahend. Kuid asi ei ole abis, mis tähendab, et ei saa otsustada, kes on otsesed abisaajad. Kaubanduse puhul on protsessi palju lihtsam suunata, kuid me teame ka seda, et kuigi kaubandusel on oma nõrkused, ei suuda me abiga majandust elavdada.
Arvan, et selleks on vaja mõlemat osa - abi ja kaubandust -, ning seepärast töötame mõlema võimaluse kallal. Me ei tohiks tõesti unustada - nagu ma ka siin täiskogu ees olen öelnud -, et me räägime piirkonnast, mis on põhjalikult laastatud. Sõna on võtnud mitu Itaaliast pärit parlamendiliiget ja ma saan aru, et Pakistani üleujutatud piirkond on umbes sama suur kui terve Itaalia. Just sellest me räägime. Niisiis arvan, et peaksime neid aitama, kuid me ei tohi ka unustada, et tegemist on väga tundliku ja geostrateegiliselt väga tähtsa piirkonnaga. Samuti on see piirkond oluline meile ja meie julgeolekule. Euroopa jaoks oleks väga ohtlik, kui see piirkond muutuks ebastabiilseks. Seega peaksime tegema kõik endast oleneva, et Pakistanis toimuv ei mõjutaks piirkonna stabiilsust.
Nii et see on meie kasutatavate meetmete üldine suund. Me peame Pakistaniga poliitilisi arutelusid. Meil oli nendega hiljuti tippkohtumine ja me jätkame selliseid mõttevahetusi. Paljud ELi ametnikud on humanitaarabi asjus seal käinud, teiste hulgas volinik Georgieva. Meil on kaalukas abipakett ja samuti on meil kaubandust käsitlev majanduslik vaatenurk. Ma arvan ja loodan, et see tähendab Pakistani jaoks midagi tuntavat. Samuti olen veendunud, et Pakistani aidates aitame teatud määral ka iseennast.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
