Branduolinis saugumas praėjus 25-iems metams po Černobylio katastrofos (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - diskusijos dėl Bogusławo Soniko Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto vardu teikiamo klausimo Komisijai, į kurį atsakoma žodžiu, dėl branduolinio saugumo praėjus 25-iems metams po Černobylio katastrofos - B7-0312/2011).
Bogusław Sonik
Pone pirmininke, norėčiau pasidžiaugti aplinkybe, kad Europos Parlamento plenarinėje sesijoje prisimenamos aukos ir visi nukentėjusieji nuo didžiausios istorijoje Černobylio branduolinės katastrofos. Ypač atsižvelgiant į naujausius įvykius Japonijoje, ši sukaktis tapo tragiška priežastimi vertinti ir svarstyti branduolinės saugos klausimus. To meto drama taip pat atskleidtuometės komunistinės Ukrainos valdžios, bandžiusios nuslėpti nuo pasaulio Černobylio avarijos faktą ir mastą, bejėgiškumą ir nemokšiškumą.
Prisiminkime tik kelis faktus, kuriais remiantis galima kalbėti apie kai kuriuos su tragedijos mastu, apimtimi ir lygmeniu susijusius požymius. Sprogus Černobylio branduolinės jėgainės reaktoriui, buvo užteršta apie 100 000 km2 žemės ploto, kurio net 70 proc. priklausBaltarusijos teritorijai. Radioaktyviosios medžiagos taip pat pasiekSkandinaviją, Vidurio Europą, tarp jų - Lenkiją, taip pat Pietų Europą - Graikiją ir Italiją. Iš reaktoriaus apylinkių buvo evakuota 115 000 asmenų, o po 1986 m. iš Baltarusijos, Rusijos Federacijos ir Ukrainos perkelta apie 220 000 asmenų.
Labai sunku įvertinti tiek žmonių sveikatai, tiek aplinkai katastrofos padarytą žalą. Specialistai iki šiol nesugeba nustatyti katastrofos sukeltų mirčių skaičiaus. Remiantis Pasaulio sveikatos organizacijos duomenimis, sprogimo padarinių sukeltų mirčių nuo vėžio skaičius gali siekti net 9 000. Kitų šaltinių vertinimu, nuo radiacijos sukeltų ligų jau mirapie 200 000 žmonių, o ateityje nuo Černobylio katastrofos sukelto vėžio gali mirti dar 100 000. Remiantis naujausių tyrimų duomenimis, dviejų Ukrainos apskričių gyventojai iki šiol vartoja užterštą maistą.
Nepamirškime, kad Europos Sąjunga, būdama Černobylio apsaugos fondo steigėja, įnešdidžiausią indėlį į kovą su Černobylio katastrofos padariniais. Minint 25-ąsias katastrofos metines, Europos Komisija paskelbskirsianti 110 mln. EUR padėčiai stabilizuoti ir Černobylio branduolinės jėgainės aplinkai apsaugoti.
Šiomis aplinkybėmis turime nepamiršti, kad požiūrio į branduolinę saugą klausimas svarbus visam pasauliui, todėl turėtume jį svarstyti remdamiesi solidarumo ir tarpvalstybinės atsakomybės dvasia. Taigi, norėčiau paprašyti ir paraginti Europos Komisiją atlikti ilgalaikius ir visa apimančius tyrimus, susijusius su Černobylio katastrofos padariniais žmonių sveikatai. Ar Komisija ketina parengti ir paremti ilgalaikį (galintį užtrukti visą žmogaus gyvenimą) tyrimą, kad nuodugniai ištirtų šios katastrofos padarinius Europos gyventojų sveikatai visose teritorijose, kuriose buvo užfiksuotas Černobylio radioaktyviųjų dulkių nusėdimas? Ar Komisija turi duomenų apie aplinkos užterštumą labiausiai nuo sprogimo nukentėjusiose vietovėse? Ar Komisija katastrofos metinių proga ketina paraginti šalių vyriausybes viešai įsipareigoti suteikti naują finansinę paramą kovai su šios branduolinės katastrofos padariniais?
Atsižvelgiant į Europos Sąjungos teritorijoje veikiančių branduolinių jėgainių skaičių ir į dabartinį veiksmų koordinavimo lygį Europos Sąjungos viduje, apie kokius galimus scenarijus, susijusius su didelio masto avarija branduolinėje jėgainėje atskirose valstybėse narėse gyvenantiems asmenims, Komisija turi informacijos? Ar Europos Komisija turi planų, kaip koordinuoti nacionalines pozicijas įvykus branduolinei katastrofai? Branduolinės katastrofos visuomet įvyksta netikėtai ir visuomet sukelia tarptautinio ir pasaulinio masto padarinius. Todėl visuomet geriau iš anksto parengti būtinas reagavimo priemones, kuriomis naudojantis būtų galima iki minimumo sumažinti riziką ir išvengti tolesnių katastrofų.
Günther Oettinger
Komisijos narys. - (DE) Pone pirmininke, gerbiamieji Parlamento nariai, per 25 metus po Černobylio branduolinės nelaimės Komisija daug prisidėjo prie pasaulinių pastangų švelninti tragedijos padarinius. Atsižvelgiant į darbų mastą, reikėjo suvienyti pastangas. Todėl Komisija bendradarbiavo su partneriais valstybėse narėse, G7 ir pačia Ukraina, kad jėgainės vietovėje būtų užtikrintas tinkamai stabilumas ir aplinkosaugos požiūriu deramas saugumas.
ES veikaktyviai, siekdama sutelkti papildomų tarptautinės bendruomenės lėšų, kad Černobylio vietovėje būtų užbaigti likę darbai, mes ir toliau tęsime šias pastangas, įnešdami savo indėlį. Komisija yra didžiausia Černobylio apsaugos fondo donorė, o balandžio mėn. Kijeve vykusioje donorų konferencijoje, kurioje buvo surinkti papildomi 550 mln. EUR, iš savo biudžeto pažadėjome skirti 110 mln. EUR.
Ėmėmės diplomatinių veiksmų ir pasiekėme, kad 32 šalys, tarp jų 13 naujų donorių, numatytų šiam fondui skiriamų lėšų. Tęsime savo darbą su kitais donorais, taip pat su Europos rekonstrukcijos ir plėtros banku, kad galėtume sukaupti finansinių lėšų, reikalingas iki 2015 m. užbaigti visus projektus. To siekdami taip pat bendradarbiaujame su Ukrainos vyriausybe, kad būtų galima visiškai įgyvendinti Černobylio reaktoriaus branduolio apsauginio gaubto statybos planą. Turime omenyje pažeisto IV reaktoriaus bloko apgaubimą nauju apsauginiu sarkofagu ir būtinas priemones kitiems reaktorių blokams išjungti. Visi darbai turėtų būti baigti 2015 metais.
Po to imsimės su nelaimės padariniais ir jų likvidavimu susijusių tyrimų projektų pagal Euratomo pagrindų programą. Šiuo metu pagal bendrai suplanuotos Europos MELODI platformos programos plataus masto iniciatyvą atliekamas mažos radiacijos dozės poveikio tyrimas.
Įgyvendindami branduolinės saugos bendradarbiavimo priemonę, svarstome projekto, skirto Černobylio apsauginės zonos apylinkėse labiausiai nukentėjusiems gyventojams, įgyvendinimo galimybę. Jį įgyvendindami sieksime išsamiau išnagrinėti sveikatos sąsajas su mityba. Jeigu paaiškėtų, kad tikslingi veiksmai, susiję su poveikio žmonių sveikatai vertinimu visose nuo radioaktyviųjų Černobylio dulkių nukentėjusiose vietovėse, buvo prasmingi, Komisija bus pasirengusi imtis veiksmų ir ES Sveikatos saugumo komitetui perduoti atitinkamų veiksmų koordinavimą.
Kita Komisijos veiklos sritis - kova su aplinkos užterštumu. Po nelaimės prisidėjome prie bendrų su Nepriklausomų Valstybių Sandrauga tyrimų projektų, siekiant rinkti visa apimančius duomenis ir rengti katastrofų valdymo analizes branduolinės energetikos sektoriuje ir nukentėjusiose Baltarusijos, Rusijos ir Ukrainos teritorijose. Surinkome duomenis apie po nelaimės visoje ES į aplinką patekusį radioaktyvųjį cezį. Šie duomenys, bendradarbiaujant su Ukraina, Rusija ir Baltarusija, buvo paskelbti išleidus atlasą.
Šiuo metu, įgyvendinant Euratomo 7-ąją pagrindų programą, remiame radiacinės ekologijos ekspertų tinklą, siekdami finansuoti integraciją, tinklų kūrimą ir mokslinius ekspertinius gebėjimus, žmonių ir aplinkos apsaugos nuo radioaktyvios spinduliuotės labui.
Civilinės saugos srityje jau devynerius metus skatiname valstybių narių bendradarbiavimą rengiant civilinės saugos pratybas. Šiose pratybose dalyvauja ir trečiųjų šalių atstovai. Trejos pratybos, bendrai finansuojamos mūsų civilinės saugos finansavimo priemonės lėšomis, buvo susijusios su radiologiniais aspektais, būtent TORCH, jų metu buvo imituojamas daug mirčių atnešęs nelaimingas atsitikimas, CREMEX - susijusios su plataus masto užterštumu sprogus nešvariajai bombai ir SISMICAEX - prieš metus surengtos pratybos, susijusios su žemės drebėjimo sukelta branduoline avarija.
Artimiausiais metais dėsime visas pastangas, kad teikdami Europos solidarumo dvasia paremtą pagalbą galėtume sumažinti Černobylio žalos mastą ir išvengti papildomos žalos.
Herbert Reul
PPE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, Komisijos nary, mielieji kolegos, esu labai dėkingas Komisijai už išsamų pristatymą (tam visada gerai turėti tokią galimybę), ką Europa nedelsdama iš karto, tačiau taip pat ir vidutinės trukmės bei ilguoju laikotarpiu iki šių dienų, po katastrofos nuveikšioje srityje.
Nepriklausomai nuo problemos vertinimo, verta atkreipti dėmesį į tai, kad tokio masto žalos ribojimo priemonės nebūtų įgyvendintos be Europos Sąjungos indėlio. Manau, labai naudinga paminėti, kad Komisija suteikne tik betarpišką, tiesioginę pagalbą, bet visos Europos vardu labai rūpinosi klausimu dėl civilinės saugos priemonių, informacijos mainų sistemų bei tyrimų ir vertinimų srityse darytinų išvadų. Todėl nesu tikras - tai dar tikrai turėtų paaiškėti visapusiškų diskusijų metu - ar būtina atlikti naujus tyrimus. Galbūt vertėtų išsamiai išnagrinėti turimą medžiagą ir pamąstyti, ar ji atitinka mūsų poreikius. Kartais turint per didelį informacijos kiekį nebūtinai galima lengviau siekti pažangos.
Labai dėkoju ir manau, kad Komisija ir Europa gali didžiuotis tuo, ką nuveikšiuo atveju. Jos parodė, kad moka ne tik kalbėti, bet ir suteikti praktinę pagalbą.
Jo Leinen
S&D frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, pone G. Oettingeri, norėčiau padėkoti B. Sonikui už tai, kad inicijavo šią diskusiją ir pateikklausimą, į kurį atsakoma žodžiu.
Sutinku, kad turėtume niekada nepamiršti Černobylio katastrofos. Puikiai suprantame, kad praėjus ketvirčiui amžiaus po katastrofos vis dar patiriame jos ilgalaikius padarinius. Vis dar esama didelės negyvenamos zonos, kurioje žmonės negali sugrįžti į savo namus. Esama ilgalaikio poveikio sveikatai. Per televiziją buvo rodoma, kaip moterys, net ir praėjus 25 metams po katastrofos, vis dar patiria persileidimus.
Europai tenka atsakomybė, nes branduolinsauga - tai ne nacionalinio suverenumo, o Europos atsakomybės klausimas. Šiame tankiai apgyvendintame žemyne kiekviena branduolinjėgaindaro poveikį kaimynams. Todėl, Komisijos nary G. Oettingeri, po Fukušimos įvykių jums tenka ypatinga atsakomybsiekiant iš naujo tinkamai imtis šios temos. Vėliau su jumis svarstysime bandymų ekstremaliomis aplinkybėmis, taip pat - apie 143 branduolinių jėgainių saugumo vertinimo klausimus. Noriu jūsų paprašyti: išlikite tvirtas! Norime, kad Europoje būtų taikomi aukščiausi įmanomi saugumo standartai, o ne vien atliekami su stichinėmis nelaimėmis susiję bandymai. Dabar privalome išbandyti ir visas kitas grėsmes - lėktuvų katastrofų, teroristų, kompiuterinių išpuolių, kitaip tariant - šių išpuolių prieš branduolines jėgaines derinio riziką, ir jūs privalote būti garantas, užtikrinantis, kad šie bandymai nebūtų atliekami vien simboliškai.
Černobylyje dar reikia daug ką nuveikti. Sarkofagas nesaugus, reikia naujų lėšų jam sutvarkyti. Taip pat dar negirdėjau, kur bus dedamos visur gulinčios branduolinės atliekos, nėra užtikrintas šių medžiagų naikinimas. Todėl, kolega H. Reuli, manau, kad moksliniai tyrimai būtini, nes turime per mažai patirties, susijusios su ilgalaikiu radioaktyviosios spinduliuotės poveikiu. Raginčiau Komisiją pradėti atlikti šiuos tyrimus.
Galiausiai didžiausią saugumą užtikrina branduolinės energijos atsisakymas. Pageidaučiau, kad visapusiškai bendradarbiaudami su šiomis šalimis rengtume praktinius seminarus, konsultuotume energijos taupymo klausimais ir siūlytume plėtoti alternatyviosios energijos šaltinius. To labiausiai reikia praėjus 25 metams po Černobylio!
(Kalbėtojas sutiko atsakyti į klausimą pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį.)
Paul Rübig
(DE) Pone pirmininke, norėčiau padėkoti kolegai J. Leinenui. Jis minėjo bandymus ekstremaliomis aplinkybėmis. Mano klausimas yra toks: turi būti koks nors bandymų ekstremaliomis aplinkybėmis poveikis. Ar manote, kad šioje srityje būtų įmanoma turėti nuolatinį Europos reguliuotoją, kuris rūpintųsi šiuo klausimu ir turėtų teisę išjungti iš tinklo grėsmę keliančias branduolines jėgaines?
Jo Leinen
(DE) Pone pirmininke, dėkoju kolegai už klausimą. Turime siekti, kad branduolinių jėgainių stebėsenos įgaliojimai būtų perkelti į Europos lygmenį. Jeigu kokio nors reiškinio poveikis peržengia nacionalinių valstybių ribas, tuomet jis pereina į Europos lygmenį, kuriam taip pat reikalingi europiniai įgaliojimai. Pone Komisijos nary G. Oettingeri, šių įgaliojimų dar neturime, tačiau jūs privalote imtis veiksmų, kad būtų sudarytos sąlygos Europos lygiu nepriklausomai ir objektyviai stebėti branduolines jėgaines ir, aptikus jose silpnų vietų, padaryti atitinkamas išvadas. Jeigu bandymų ekstremaliomis aplinkybėmis metu paaiškėtų, kad jėgainnėra saugi, tuomet būtų privaloma ją uždaryti, arba, jei įmanoma, atnaujinti.
Antonyia Parvanova
ALDE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, atitinkamoms valstybėms narėms šiuo metu svarstant energetikos strategijos su ar be branduolinės energijos klausimus, turėtume nepamiršti, kad nepriklausomai nuo to, koks bus priimtas sprendimas, branduolinės saugos klausimą dar ilgai turės spręsti būsimos kartos. Akivaizdu, kad tarptautiniu lygiu turėtume parengti ir sustiprinti bendruosius branduolinės saugos standartus, nes radioaktyvioji tarša, kaip parodČernobylio katastrofa ir patvirtino Fukušimoje vis dar vykstantys įvykiai, nepaiso valstybių sienų.
Praėjus 25 metams po Černobylio įvykių, vis dar turime ištirti ir įvertinti buvusį ir dabartinį taršos poveikį žmonių sveikatai ir aplinkai. Turime suvokti branduolinę saugą ne kaip apsaugos priemonę, bet kaip ilgalaikę ir visa aprėpiančią strategiją. Taip pat turėtume spręsti branduolinių atliekų klausimą. Iš Černobylio liko tik atliekos, tai rimtas ir grėsmingas klausimas regionui. Tai taip pat tampa ateities Europos branduolinės saugos problema. Šioje srityje reikia atlikti daugiau tyrimų, taip pat turime užtikrinti ilgalaikę šių medžiagų saugojimo ir naikinimo saugą.
Nesvarbu, kad ir kokius sprendimus priimtume, turėsime vadovautis abipusiškumo ir atsekamumo principais. Teigiamai vertinčiau aiškią Komisijos poziciją šiuo klausimu.
Konrad Szymański
Pone pirmininke, praėjus 25 metams po tragiškos katastrofos, Černobylis ir toliau išlieka Europos politikos atspirties taškas. Kartais šis teiginys atitinka tikrovę, tačiau kartais jis netenka jokios prasmės. Kitaip nei Sovietų Sąjungoje prieš 30 metų, Europos Sąjungoje esama labai gerų teisinių priemonių mūsų saugumo standartams įgyvendinti. Jie - vieni griežčiausių pasaulyje, todėl šiandien vien išankstinėmis nuostatomis paremtas naudojimasis Černobylio vardu prieš branduolinę energetiką nukreiptai propagandai laikytinas piktnaudžiavimu. Europos branduolinės energetikos sektoriaus veiklos trikdymas susijęs su dar vienu aspektu - išliekančia mūsų priklausomybe nuo iš trečiųjų šalių importuojamo iškastinio kuro.
Černobylis taip pat gali padėti darant naudingas išvadas. Palei mūsų rytinę sieną planuojama visa virtinrusiškų branduolinių jėgainių, turėsiančių eksportuoti elektros energiją į Europos Sąjungos valstybes nares. Jos statomos nesilaikant ES saugos standartų. Komisijai vertėtų imtis veiksmų, kad ne tik pačioje Europos Sąjungoje, bet ir už jos ribų būtų taikomi atitinkami standartai, nes Kaliningrado srities ir Baltarusijos jėgainės yra orientuotos į Europos rinką. Vienintelis klausimas - ar Komisija turės pakankamai galios ir vaizduotės, kad šioje srityje galėtų imtis tinkamų veiksmų?
Rebecca Harms
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, pone G. Oettingeri, tiesa, kad Europos Sąjunga jau daug nuveikČernobylyje ir jo apylinkėse. Nepaisant to, lieka klausimas, ar nuveikėme pakankamai, ar apskritai galima pakankamai nuveikti ir ar visuomet elgiamės teisingai.
Mano nuomone, iškritusių radioaktyviųjų dulkių poveikio sveikatai srityje dar turime užpildyti kai kurias spragas. Būtina išspręsti ginčą dėl nuolat klastojamų Tarptautinės atominės energijos agentūros skaičių. Manau, kad Europos Sąjunga, kurios teritorijoje yra - ne buvo, bet yra - nusėdę apie pusvisų per katastrofą atsiradusių radioaktyviųjų dulkių, privalo pati būti tuo suinteresuota. Tai svarbu, nes tarptautiniai padariniai, su kuriais susiduria tarptautinbendruomenė, jokiu būdu neapsiriboja buvusios Sovietų Sąjungos - Baltarusijos, Ukrainos ir Rusijos - teritorija, po gaisro ir sprogimo pusradioaktyviųjų dulkių nusėdo Europos žemyne. Taigi, imkite svarstyti reikalavimus atlikti naują poveikio sveikatai įvertinimą! Daugelis buvusiųjų Pasaulio sveikatos organizacijos darbuotojų džiaugtųsi, jei jų darbas būtų įvertintas kitaip.
Kitas mano rūpestis - valymo darbai vietoje. Visur diskutuojama apie naująjį didįjį apsauginį gaubtą. Kodėl iki šiol neįvertinome pirmojo sarkofago rizikos? Kodėl negalime suvokti jame slypinčios problemos? Kaip įmanoma, kad tokio didelio masto projektas būtų vykdomas neatlikus skaidraus rizikos įvertinimo? Ir kaip tuo pačiu metu galima tylėti apie tai, kad iš tvarkingai išjungtų II ir III Černobylio reaktorių iki šiol nebuvo išimti ir išgabenti į saugyklą panaudoto kuro elementai? Manau, kad tai labai didelproblema.
Trečia: po Černobylio, dar iki Fukušimos įvykių, nedaug trūko, kad Europos Sąjungoje imtų lydytis branduoliniai reaktoriai. Geriausiai tai patvirtina įvykiai Forsmarko, Pakso ar Vokietijos Brunsbiutelio branduolinėse jėgainėse. Dabar siūlomi bandymai ekstremaliomis aplinkybėmis visiškai netinkami įvertinti veikiančių Europos branduolinių elektrinių riziką. Todėl, pone G. Oettingeri, labai jūsų prašau nemėginti pūsti mums miglos į akis. Jūs pažadėjote atlikti griežtą saugumo patikrą. To, kas buvo siūloma iki šiol, tikrai negalima vertinti rimtai!
Sabine Wils
GUE/NGL frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, praėjus 25 metams po Černobylio katastrofos, Apsaugos nuo radioaktyviosios spinduliuotės draugijos naujausių tyrimų duomenimis, iki šiol nuo didelio masto branduolinės avarijos ilgalaikių padarinių mir1,4 mln. žmonių. Net Vokietijoje dėl radioaktyvaus lietaus ir radiacinės spinduliuotės apšvitintų maisto produktų turėjome baimintis dėl savo vaikų saugumo.
ES dabar privalo padaryti tinkamas išvadas po Černobylio ir Fukušimos katastrofų. Deja, paskelbus bandymų ekstremaliomis aplinkybėmis kriterijus, pasitvirtino nuogąstavimai, kad numatomi visų branduolinių jėgainių atsparumo bandymai bus tik simboliniai, siekiant toliau leisti eksploatuoti branduolinius reaktorius. Be to, likusios branduolinės jėgainės nebus tikrinamos. Viskas, kas galėtų brangiai kainuoti branduolinės energetikos koncernams, - žmonių klaidų arba lėktuvų katastrofos poveikis - nebus bandoma, nors šie aspektai labai svarbūs gyventojų saugumui.
Raginame atlikti plataus masto privalomus atsparumo bandymus, kuriuos vykdytų nepriklausomi ekspertai. Vis dėlto tai būtų tik pirmasis žingsnis branduolinės energijos atsisakymo scenarijaus visoje Europoje įgyvendinimo link.
Nick Griffin
Pone pirmininke, Černobylio sprogimas buvo katastrofa, bet pažvelkime į ją iš kitos perspektyvos: per 23 metus dėl Černobylio radiacijos poveikio mir64 žmonės ir kilo neregėto masto 6 000 susirgimų skydliaukės vėžiu protrūkis. Tai tragiški skaičiai, bet jie tampa nereikšmingi, palyginti su žuvusiųjų skaičiumi mūsų keliuose. Nors niekas naudodamasis kelių eismo nelaimėmis nerengia kampanijos uždrausti motorines transporto priemones, nedidelkairiųjų armija naudojasi Černobyliu siekdama padaryti galą branduolinei energetikai.
Neabejoju, kad jie siekia kilnių tikslų, tačiau kelias į pragarą gerais ketinimais grįstas. Tie patys asmenys vadovavosi kilniais tikslais prisidėdami prie biologinio kuro bumo ir taip sukeldami maisto produktų kainas iki pasaulio vargingiesiems nepasiekiamos ribos. Šį vakarą milijonai vaikų guls miegoti lėtai mirdami badu, nes sėdintieji šioje Parlamento pusėje vadovavosi gerais ketinimais: štai taip neaiškūs Utopijos kairiųjų idealai įgyvendinami realiame pasaulyje.
Branduolinės energijos draudimo poveikis būtų dar blogesnis, nes alternatyva branduolinei energijai - tai ne vėjo jėgainių parkai ar saulės energijos kolektoriai. Mūsų skurdžiame energetinių išteklių pasaulyje po naftos piko alternatyva reaktoriams yra masinmirtis badu.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Viena katastrofos Černobylyje priežasčių - tai klaidos rengiant projektą ir nepavykęs reaktoriaus bandymas ekstremaliomis sąlygomis. Po ketvirčio amžiaus įvykusi tragedija Japonijoje mus privertpatikrinti esamų branduolinių objektų saugumą atsparumo testais. Neabejoju, jog Europos Sąjungoje esančios jėgainės šiuos testus įveiks ar bent jau juos tikrai atliks.
Tačiau avarijų tokiuose objektuose atveju žala aplinkai ir žmogui nesustoja ties valstybių sienomis. Tą pamoką prieš dvidešimt penkerius metus puikiai išmoko visa Europa. Todėl atsparumo testai turi būti atliekami ir ne Europos Sąjungoje esančiose branduolinėse jėgainėse. Šiuo metu arčiausiai Europos Sąjungos sienų planuojamos dvi elektrinės - Baltarusijoje ir Kaliningrado srityje. Deja, jų atveju, panašu, anksti kalbėti apie bet kokius atsparumo testus. Jų atveju net poveikio aplinkai vertinimas tinkamai neatliktas, neatsakyta į visus rūpimus klausimus, žalos aplinkai atlyginimo sistema nesukurta. Negana to, Baltarusijos elektrinę statyti planuojama vietovėje, kurioje yra įvykęs didžiausias Baltarusijos istorijoje 7 balų žemės drebėjimas.
Todėl visa Europos Sąjunga, tiek Komisija, tiek valstybės narės turi solidariai veikti siekdamos, kad Europos Sąjungos kaimynystėje planuojamoms elektrinėms būtų taikomi tokie patys atsparumo testai kaip ir Europos Sąjungos elektrinėms. Taip pat, kad tarpininkaujant tarptautinėms organizacijoms, TATENA, Espo konvencijos sekretoriatui, projekto rengėjai nedelsdami pateiktų aiškius ir pagrįstus atsakymus dėl statybos vietų parinkimo, poveikio aplinkai, žalos atlyginimo ir evakuacijos planų. Tik tokiu atveju galėsime būti tikri, kad nereikės evakuoti 100 000 žmonių, tik šįsyk Europos Sąjungos teritorijoje.
Zigmantas Balčytis
(LT) Ši diskusija yra labai svarbi, tik, manau, labai pavėluota. BranduolinnelaimČernobylyje tebeturi pražūtingų pasekmių ne tik Ukrainos, bet ir kaimyninių šalių gyventojams. Lietuvos žmonės iki šiol moka savo sveikata už šią nelaimę; jos padariniai taip pat bus jaučiami ir ateities kartoms.
Deja, nelaimFukušimoje parodė, kad per tuos 25 metus pasaulis dėl materialinės naudos visiškai nesistengobjektyviai vertinti branduolinės grėsmės. Mums daug metų buvo teigiama, kad branduolinenergetika yra pati švariausia ir pati saugiausia, tačiau nelaimės atveju jos pasekmės, kaip matome, yra pražūtingos, jos atsilieps ištisoms kartoms, o tokių pasekmių kaina yra neišmatuojama. Branduolinio saugumo klausimas turi būti iš esmės peržiūrėtas. Sveikintina, kad Komisija inicijavo apkrovos testų vykdymą Europos Sąjungos branduolinėse jėgainėse, tačiau tokia kontrolprivalo tapti sisteminga ir nuolatinė, o ne epizodinė, siekiant kuo labiau sumažinti nelaimių tikimybę. Iš bankų krizės patirties galime pasimokyti, kad nei viena institucija, nei vienas sektorius negali užtikrinti veiksmingo savireguliavimo ir savikontrolės.
Todėl, manau, komisare, sutiksite, kad Europos Sąjungos lygmeniu būtina kuo skubiau suformuoti branduolinio saugumo politiką ir prižiūrėti, kaip ji bus vykdoma. Mes turime turėti savo Europos Sąjungos poziciją trečiųjų šalių, ketinančių statyti branduolines elektrines prie pat išorinės Europos Sąjungos sienos, atžvilgiu. Turime žinoti kokie veiksmai bus toliau priimti, jei branduolinės elektrinės neatitiks apkrovos testų reikalavimų, ir daugelį kitų klausimų.
Lena Ek
(SV) Pone pirmininke, Černobylyje ir jo apylinkėse žmonės ir gelbėtojai labai nukentėjo nuo katastrofos, bet jos poveikis pasiekir daug toliau esančias teritorijas. Šiandien, praėjus 25 metams po Černobylio katastrofos, kai kuriose Švedijos vietovėse ganyklose laikomi galvijai prieš skerdžiant turi būti ištiriami ir šeriami alternatyviais pašarais. Šios aplinkybės daro ypač didelį poveikį samių tautai.
Po Fukušimos katastrofos daugelis Europos žmonių ir vėl susirūpino branduoline energetika. Todėl ypač svarbu, kad Europos reaktorių patikra ir įvertinimas netaptų popieriniu tigru, o būtų tikras ir tinkamas.
Ypač svarbus yra skaidrumas, todėl esu labai susirūpinusi girdėdama, kad JungtinKaralystnenori skelbti bandymų ekstremaliomis aplinkybėmis rezultatų ir kad Prancūzija nėra suinteresuota atlikti plataus masto atsparumo bandymų. Komisijos nary, kartu su technologiniais ir geografiniais aspektais privalote užtikrinti, kad pateikus atitinkamą pasiūlymą saugos kultūros ir saugos politikos struktūros aspektai būtų įtraukti į bandymų ekstremaliomis aplinkybėmis programą. Ačiū.
Zbigniew Ziobro
(PL) Pone pirmininke, praėjus 25 metams po Černobylio branduolinės avarijos vis aiškiau suvokiame tragiškus branduolinių jėgainių katastrofų padarinius žmonių sveikatai ir net gyvybei, taip pat - visai aplinkai. Stebėdami naujausius įvykius Fukušimoje, pradėjome suvokti tai dar aiškiau. Tikrai žinome, kad viena svarbiausių Černobylio avarijos priežasčių buvo netinkama reaktoriaus konstrukcija. Tokiu atveju kyla klausimas, ar Europos Sąjunga stebi, kas vyksta su kitais sovietų laikų reaktoriais; kokių veiksmų imamasi siekiant užtikrinti jų saugumą?
Šiuo metu Europos Sąjungos teritorijoje veikia daugiau nei 140 branduolinių jėgainių, o Europos žemyne - daugiau nei 190. Todėl pritariu sprendimui ES teritorijoje esančiose branduolinėse jėgainėse atlikti bandymus ekstremaliomis aplinkybėmis. Vis dėlto šie bandymai nebus privalomi ir juose nedalyvaujantieji nesulauks jokių padarinių. Koks likimas ištiks tas branduolines jėgaines, kurios neišlaikys bandymų arba juose nedalyvaus? Nėra abejonių, kad turime nustatyti griežtus branduolinių jėgainių standartus, siekdami, kad visuomenės nuomondėl jų būtų geresnnei iki šiol, nes jos - nekvestionuojamas ir svarbus Europos energijos šaltinis. Taip pat turėtume plėtoti kitus galimus energijos šaltinius, pvz., skalūnų dujų, suteikiančių daug galimybių apsirūpinti energijos ištekliais be reikalo neplėtojant branduolinės energetikos sektoriaus.
Jean-Pierre Audy
(FR) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, iš pradžių norėčiau pagirti savo kolegos ir draugo Bogusławo Soniko iniciatyvą teikti klausimą, į kurį atsakoma žodžiu, dėl branduolinio saugumo praėjus 25 metams po Černobylio katastrofos.
Černobylio civilinbranduolintragedija išlieka didžiausia istorijoje. Labai svarbu išmokti su branduoline energija susijusių pasikartojančių katastrofų pamokas. Leiskite jums pristatyti keturias jų.
Pirma, turime užtikrinti didžiausią įmanomą piliečių saugos ir saugumo lygį. Europos Sąjunga privalo taikyti griežčiausius pasaulyje standartus ir daryti įtaką tarptautinėms institucijoms, kad pradedančios formuotis pasaulio valdysenos aplinkybėmis visi planetos žmonės galėtų būti tikri, kad plėtojantis mokslo žinioms bus taikomi griežčiausi įmanomi saugos kriterijai. Taip pat būtina sustabdyti visą pigių sąnaudų branduolinių jėgainių komercinimą.
Antra, viešosios erdvės subjektai, ypač Europos Sąjunga ir jos valstybės narės, taip pat branduolinės pramonės operatoriai, branduolinės energijos veiklos klausimais privalo laikytis visiškai skaidraus elgesio etikos. Iki tam tikros ribos piliečiai galėtų pritarti mokslinei rizikai, tačiau tik tuo atveju, jei ji būtų pamatuota. Tik laikantis skaidrios etikos ir taikant griežtas bausmes už jos pažeidimus, būtų galima išsklaidyti šį susirūpinimą.
Trečia, visos su sauga susijusios išlaidos turėtų būti įtraukiamos į energijos gamybos sąnaudas ir, jei turėtume atidėti lėšų visoms išlaidoms padengti, t. y. jei lėšų atidėjimus padarytume privalomus, tuomet turėtume patvirtinti privalomą kapitalo lygį nustatančius teisės aktus.
Ketvirta, privalome stebėti branduolinių inžinierių mokymus ir greičiau vykdyti mokslinių tyrimų programas, todėl naudodamasis proga norėčiau pareikšti savo pasitenkinimą, kad Europos atominės energijos bendrijos (Euratomo) 7-oji pagrindų programa buvo pratęsta 2012 ir 2013 m.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Pone pirmininke, esu iš Rumunijos - branduolinę energiją gaminančios šalies, kurios gyventojai dar ir dabar baiminasi ir laukia atsakymų į neatsakytus klausimus dėl ilgalaikio Černobylio avarijos poveikio. Teigiamai vertinu šias svarbias diskusijas su Europos Komisija. Manau, mūsų pareiga parodyti savo susirūpinimą, ypač susijusį su branduolinių avarijų poveikio žmonių sveikatai įvertinimu.
Europos Komisijos įsteigta ekspertų gruprekomendavo atlikti tarptautinį tyrimą, kurio metu būtų visapusiškai įvertintas Černobylio katastrofos poveikis žmonių sveikatai. Įprastai Pasaulio sveikatos organizacija būtų tinkamiausia kandidattokiam tyrimui atlikti. Vis dėlto iš tiesų tarp Pasaulio sveikatos organizacijos ir Tarptautinės atominės energetikos agentūros esama konflikto, nes atrodo, kad branduolinės pramonės interesams teikiama didesnpirmenybnei žmonių sveikatai. Prieš 50 metų šių organizacijų pasirašytame susitarime numatoma, kad Agentūra gali nesuteikti PSO konfidencialia laikomos informacijos, net jei ši informacija būtų ypač svarbi norint stebėti ir suvokti branduolinių avarijų poveikį žmonių sveikatai. Kitaip tariant, branduolinių technologijų sklaida suinteresuota organizacija užkerta PSO kelią susipažinti su informacija apie šių technologijų poveikį žmonių sveikatai.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Pone pirmininke, prieš dvi savaites minėjome ketvirčio amžiaus sukaktį po Černobylio sprogimo, kurio padariniai buvo tragiški. Labai aiškiai prisimenu dienas iškart po tragedijos, kai mano šalies, Lenkijos, komunistinis režimas nuslėptiesą apie pačią katastrofą ir jos mastą, ir, praėjus vos penkioms dienoms po sprogimo, kai radioaktyvūs debesys uždengdidžiąją Europos dalį, įskaitant ir Lenkijos šiaurės rytų regionus - rinkimų apygardą, kuriai turiu garbės atstovauti Europos Parlamente, - tūkstančiai žmonių, nepaisant grėsmės jų sveikatai, buvo verčiami dalyvauti gegužės 1-osios demonstracijose.
Vis dar neišspręstas sprogimo vietos tinkamo apsaugojimo klausimas. Naujojo gaubto statybos darbai buvo sustabdyti dėl finansavimo trūkumo, todėl ES parama labai svarbi siekiant sudaryti galimybę baigti darbus. Taigi, nenusigręžkime nuo branduolinės energijos, kuri yra ideali priemonEuropos energetinei nepriklausomybei užtikrinti. Plėtra šioje srityje neišvengiama, tai patvirtina naujų jėgainių statybos planai Lenkijoje, Lietuvoje ir Slovakijoje, todėl pritariu bandymams ekstremaliomis sąlygomis ir branduolinių jėgainių saugos įvertinimui. Bandymai turėtų būti privalomi ir atliekami periodiškai. Taip pat, siekdami geresnės branduolinės saugos, turėtume aktyviai remti tarptautinį bendradarbiavimą, todėl panašūs bandymai turėtų būti atliekamai Ukrainos, Rusijos ir buvusių sovietinių valstybių teritorijose veikiančiose branduolinėse jėgainėse.
Elmar Brok
(DE) Pone pirmininke, Černobylio, kaip ir Fukušimos, katastrofa parodė, kad, nepaisant visų nustatomų taisyklių, reikia įvertinti ir žmonių padarytų klaidų likutinę riziką ir kad, atsižvelgdami į šį aspektą, turime aiškiai nubrėžti branduolinės energetikos ribas, nes akivaizdu, kad net ir laikantis geriausių taisyklių negalima panaikinti šios žmonių klaidų keliamos likutinės rizikos.
Antrasis pastebėjimas susijęs su nepakankama tuometės sovietų sistemos teikta informacija. Dėl daugelio aspektų, susijusių su dezinformacija, informacijos nebuvimu ir iki šiol trūkstamais duomenimis, žinoma, kalta ši socialistinsistema. Centralizuotam sovietiniam modeliui tenka didžiausia atsakomybuž šią dezinformaciją. Ši energija ir su ja siejama likutinrizika net laikinai priimtina tik tuo atveju, jei ją naudojant būtų užtikrinamas būtinas viešumas.
Trečia, turime pripažinti, kad daugelis žmonių - taip pat ir iš mano rinkimų apygardos - pasikviesdami vaikus ir imdamiesi daugelio kitų iniciatyvų padeda švelninti katastrofos padarinius. Šios katastrofos pasekmes dar ir šiandien pastebime kartoje, apie kurią tuo metu niekas nnegalvojo. Todėl galime tik ribotai atsižvelgti į šią riziką ir privalome suvokti branduolinės energijos technologijų naudojimą tik kaip laikiną reiškinį.
Galiausiai, Komisijos nary, norėčiau padrąsinti jus dėl bandymų ekstremaliomis aplinkybėmis. Mums reikia europinių kriterijų ir patikros galimybių, kurių negalima palikti vien valstybių narių savivalei. Šiais bandymais ekstremaliomis aplinkybėmis turi būti sudaromos prielaidos neteikti tokių duomenų, kurių po to nebūtų galima patikrinti. Todėl norėčiau jus paraginti nepasiduoti Ministrų Tarybos narių manipuliacijoms ir griežtai nustatyti aiškius, bendrus ir patikrinamus standartus, kad šie bandymai ekstremaliomis aplinkybėmis atliktų savo funkciją.
Krišjānis Kariņš
(LV) Pone pirmininke, Komisijos nary, gyvenant šalia triukšmingo kelio, visuomet yra galimybpersikelti kur nors toliau, kad ir už poros kvartalų. Deja, prieš 25 metus įvykusi Černobylio avarija ir prieš kelias savaites įvykusi Fukušimos avarija mums primena, kad nelaimingų atsitikimų branduolinėse jėgainėse atvejais galimybės persikraustyti už kelių kvartalų paprasčiausiai nėra. Branduolinsauga nėra vietinės svarbos klausimas. Tiesą sakant, tai - pasaulinės svarbos klausimas.
Europos kaimynystėje yra Rusija ir Baltarusija, kurios šiuo metu nesilaiko tokių pačių griežtų standartų, galiojančių Europos Sąjungoje. Vis dėlto mes Europoje neturime vietos, į kurią galėtume pasitraukti toliau nuo savo kaimynų. Turime užtikrinti, kad mūsų saugos standartų būtų laikomasi ne tik Europoje, bet ir jos kaimynystėje bei, tiesą sakant, visame pasaulyje. Todėl raginu jus, Komisijos nary, šiuos bandymus ekstremaliomis aplinkybėmis atlikti ne tik Europoje (jie privalo būti atliekami ir - atliekami griežtai), bet taip pat dirbti siekiant, kad Europos standartai ir bandymai ekstremaliomis aplinkybėmis būtų atliekami ir mūsų kaimyninėse šalyse bei visame pasaulyje. Šiuo atžvilgiu Europa, susiedama tarpusavyje energijos pirkimo ir branduolinės saugos klausimus, turi galimybę daryti įtaką savo tiesioginiams kaimynams. Ačiū už dėmesį.
Thomas Mann
(DE) Pone pirmininke,
(T. Mann pradeda kalbą neįsijungęs mikrofono.)
... 1986 m. ir ypač didelio masto pasenusios branduolinės jėgainės avarija. Baimindamiesi pavojingos spinduliuotės, ištisas savaites kaip įmanoma dažniau likdavome namuose ir stengdavomės kuo mažiau eiti į lauką.
Šių metų kovo 11 d. buvo pranešta apie branduolinę avariją Fukušimos branduolinėje jėgainėje. Net ir technologijų požiūriu labai pažangioje Japonijoje nebuvo įmanoma užtikrinti net ir menkiausios pažadėto saugumo dalies. Atsakingi politikai privalo atsiriboti nuo skubotų sprendimų. Sudedamoji tvarumo dalis - privalomi ypač griežti bandymai ekstremaliomis aplinkybėmis, kurių metu būtų vertinamas stichinių nelaimių, taip pat nelaimingų atsitikimų, teroristų išpuolių ir žmonių klaidų poveikis branduolinėms jėgainėms.
Mano šaliai visiškai nepagrįstai prikišama "vokiška baimė". Privalome rimtai atsižvelgti į piliečių nuogąstavimus. Nuo skirtingo veikimo laiko ir uždarymo scenarijų iki kvalifikuotų moratoriumų - visus klausimus reikia svarstyti be dirbtino laiko spaudimo, polemikos ar ideologijos. Vokietijos Etikos komisijos veikla gali būti laikoma tinkamiausiu pavyzdžiu Europai.
Branduolinių jėgainių darbuotojams reikia ypatingos apsaugos. Užimtumo ir socialinių reikalų komitetas reikalauja praplėsti Radioaktyviųjų atliekų tvarkymo direktyvos teisinį pagrindą, įtraukiant į jį Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo nuostatas. Taigi, jis būtų taikomas ir darbuotojams, dirbantiems su radioaktyviosiomis atliekomis ir panaudoto branduolinio kuro elementais. Mokymo ir darbo saugos srityse būtina taikyti griežčiausius kriterijus ir atlikti visapusius tyrimus.
Paskutinis sakinys, pone pirmininke: negalime daryti jokių nuolaidų saugos klausimais. Šis teiginys taikytinas Europos Sąjungai ir mūsų kaimyninėms šalims, kurias priimdami bendrus sprendimus būtinai turime palenkti į savo pusę.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Pone pirmininke, Komisijos nary, šiandien prisimindami Černobylio katastrofos aukas mintyse taip pat esame su Fukušimos aukomis ir galvojame apie savo Europos piliečių saugumą. Tai - mūsų diskusijų tema. Neseniai Europoje labai sustiprėjo su branduoline sauga susijusi visuomenės baimė. Tai patvirtina visuomenės nuomonių apklausų rezultatai visose ES valstybėse narėse, taip pat ir mano šalyje, Lenkijoje, kurioje parama branduolinių jėgainių statybai sumažėjo nuo 10 iki 15 proc. Todėl ypač svarbu, kad būtų laikomasi Budapešte paskelbtų šešių punktų bandymų kriterijų, nes tai žmonėms suteiktų didesnį saugumo jausmą. Komisijos nary, privalote nepasiduoti valstybių narių siekiams sušvelninti kriterijus. Šiuo metu nesutariama šiuo klausimu, todėl ryžtingai raginame, vertinant krizės ar įprastinių žmonių klaidų atvejus, nepritarti neišbaigtiems sprendimams ir sušvelnintiems kriterijams. Juo labiau kad remiantis bandymų rezultatais turėtų būti rengiamos gairės valstybėms narėms, dar tik pradėjusioms plėtoti savo branduolines programas.
Svarstėme savo branduolines programas turinčias Europos kaimynines valstybes. Manau, šiuos klausimus reikėtų įtraukti į Komisijos komunikatą dėl ES energetikos politikos išorės matmens. Kalbame apie Europai tiekiamą energiją, kuriai, kaip dujoms ar kitiems energijos ištekliams, turėtų būti taikomi ES politiniai sprendimai. Tuo pačiu metu privalome dėti pastangas, kad energetikos politikos sprendimai taptų europietiškesni.
Miroslav Mikolášik
- (SK) Pone pirmininke, vis dar aiškiai prisimename prieš 25 metus įvykusią baisią Černobylio katastrofą.
Šimtai tūkstančių žmonių neteko gyvybės, o daugelis ir iki šių dienų neša ligomis ir mirtimi nuo vėžio pasireiškiančią radiacijos padarinių naštą. Esu patenkintas, kad Europos Parlamentas šiandien svarsto svarbų branduolinės saugos aspektą, bet kitas svarbus aspektas - kad be branduolinės energijos mes, deja, visiškai negalime išsiversti. Tai pasakytina apie Europą, Jungtines Amerikos Valstijas ir Kiniją, bet veikiausiai žinote, kad Kinijoje, Jungtinėse Amerikos Valstijose ir Indijoje projektuojamos naujos branduolinės jėgainės, todėl ketinimus ateityje Europoje atsisakyti branduolinės energijos laikau nepamatuotais. Dar vienas svarbus aspektas, žinoma, yra viešoji sveikata ir saugumas, todėl esu patenkintas, kad numatomi bandymai ekstremaliomis aplinkybėmis tiek ES, tiek, kaip buvo minėta, Baltarusijoje, o ateityje - Ukrainoje ir Rusijoje, turėtų būti atliekami taip, kad ES žmonės gyventų saugiai.
Edit Herczog
Pone pirmininke, norėčiau paminėti tik vieną aspektą. Praėjus 25 metams po Černobylio katastrofos, reikia pastatyti naują sarkofagą, tačiau matome, kaip sudėtinga sutelkti finansinius išteklius: sudėtinga gauti finansinių lėšų iš valstybių narių, kurios kartu yra labai susirūpinusios dėl branduolinės saugos.
Privalome užtikrinti, kad būtų prisiimami ilgalaikiai įsipareigojimai laikotarpiui, kol išliks Černobylio branduolinio objekto keliama ilgalaikrizika. Viešai prisiimami įsipareigojimai turi būti ne tik žodiniai, bet ir finansiniai, taip pat reikalingi ir žmogiškieji ištekliai, kad būtų užtikrinami ilgalaikiai gebėjimai, kol bus išspręsta Černobylio problema. Šiuo etapu galbūt neįsivaizduojame, kokių finansinių išteklių reikalaujama iš valstybių narių, bet kol nesuvoksime problemos, ir toliau dažniausiai spręsime ją tik tuščiais žodžiais.
Michael Theurer
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nary, mieli kolegos, net ir po 25 metų Černobylis mums kelia susirūpinimą. Taip pat ir Fukušima mums rūpės dar ilgą laiką. Su šiomis didelio masto avarijomis susijusi diskusija parodo, kad branduolinės technologijos slepia dideles grėsmes, kurių galbūt neįmanoma suvaldyti. Tai verčia permąstyti energetikos politiką. Tačiau tą darant tampa aišku, kad nacionalinių valstybių individualūs veiksmai yra klaida. Mums reikia tarptautinių arba bent jau ES masto su sauga susijusių strategijų. Todėl visiškai palaikome už energetiką atsakingą Komisijos narį, šia linkme pateikusį svarbių pasiūlymų. Raginu mus visus susitarti dėl bendrų principų, kad veikiantys reaktoriai iš tiesų būtų saugūs, nenutrūktų elektros energijos tiekimas ir būtų geriau įvertinamos žemės drebėjimų ir kitos grėsmės. Pasitelkę aktyvius veiksmus, turėtume pristatyti šiuos principus tarptautinėms organizacijoms.
Satu Hassi
(FI) Pone pirmininke, ponios ir ponai, praėjo 25 metai po Černobylio katastrofos, bet nebuvo atlikti jokie visa apimantys sisteminiai tyrimai, susiję su jos poveikiu sveikatai. Esama tik atskirų nekoordinuotų studijų, pvz., susijusių su padažnėjusiais susirgimų skydliaukės vėžiu atvejais Baltarusijoje ir Ukrainoje. Gėdinga, kad nėra atliekami plataus masto tolesni tyrimai, todėl raginu Komisiją prisiimti aiškius įsipareigojimus imtis priemonių atlikti plataus masto tokio pobūdžio tarptautinius tyrimus.
Per šias diskusijas buvo pareikšta, kad dėl Černobylio katastrofos mirgalbūt tik keli tuzinai žmonių. Mirčių skaičius kitoje skalės pusėje vertinamas milijonais. Tokio pobūdžio painiava įmanoma tik todėl, kad nėra atlikta visa apimančių tyrimų. Tokie tyrimai taip pat pagerintų žmonijos turimas žinias apie radiacijos poveikį sveikatai.
Miloslav Ransdorf
- (CS) Pone pirmininke, minint Černobylio katastrofos 25-ąsias metines, manau, reikėtų pareikšti padėką dviem šalims, kurios Europos Parlamente nėra per daug mėgstamos. Pirmiausia Baltarusijai, patyrusiai tuos pačius katastrofos padarinius kaip Ukraina ir kuri kantriai ir be jokių povyzų finansuoja atsigavimą nuo katastrofos padarinių. Daug buvo nuveikta nesulaukus pernelyg didelio ES institucijų dėmesio. Antra, reikia padėkoti Kubos Respublikos vyriausybei ir jos žmonėms, priėmusiems gydytis Kuboje daug vaikų, kurių tėvai žuvo per Černobylio katastrofą. Jiems buvo suteiktas geriausias įmanomas gydymas ir priežiūra tuo metu, kai pačios Kubos Respublikos ekonominpadėtis buvo labai sudėtinga.
Angelika Werthmann
(DE) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, visi gerai žinome, koks buvo tiesioginis Černobylio katastrofos poveikis. Norėčiau užduoti klausimą, nes galiausiai mūsų piliečiai taip pat tikisi, kad išmoksime panašių įvykių pamokas. Komisija, žinoma, suvokia Černobylio, o dabar ir Fukušimos padarinius Europos gyventojams, nesvarbu, ar tie padariniai būtų susiję su grėsme sveikatai, ar su finansinėmis pasekmėmis. Kokių priemonių imamasi siekiant apsaugoti Europos gyventojus naujo nelaimingo atsitikimo atveju? Galų gale akivaizdžių grėsmių esama ir Europoje, pvz., Fukušimos tipo Isaro I jėgainė, pastatyta nusileidimo į Miuncheno oro uostą zonoje, arba Krško jėgainė, kuri, be kita ko, stovi galimo seisminio aktyvumo vietovėje.
Seán Kelly
Pone pirmininke, per man skirtą pusę minutės paminėsiu du ar tris dalykus: pirma, laimei, Černobylio aukos nėra pamirštos. Mano šalyje puiki moteris, vardu Adi Roche, ir jos organizacija suteikdidžiulę paramą ir dar ilgai teiks ją ateityje, nes Černobylio padariniai bus vis dar juntami. Antra, Komisijos nario pabrėžtas Komisijos vaidmuo vertas pagyrimo ir, trečia, Paulo Rübigo pasiūlymas dėl naujosios reguliavimo tarnybos, kuri prižiūrėtų bandymus ekstremaliomis aplinkybėmis ir visas būsimąsias statomas jėgaines, būtų labai prasmingas.
Jaroslav Paška
- (SK) Pone pirmininke, Černobylio katastrofa mums parodė, kaip svarbu turėti aukšto lygio informacinę sistemą. Žinome, kad sovietų vadovai ilgą laiką slėppažeisto branduolinio reaktoriaus poveikį, ir tai turėjo skaudžių padarinių gretimų šalių gyventojams. Taip pat turėtume būti pasirengę tikimybei, kad, kaip Černobylio atveju, Fukušimos jėgainės operatorius mėgino nuslėpti žalos mastą ir sušvelninti su šiais klausimais susijusią informaciją. Žvelgiant iš apsaugos suteikimo galimybės įvykus branduolinei katastrofai požiūrio taško, labai svarbu užtikrinti, kad informacija - tiek visuomenei, tiek ekspertams, būtų pateikiama labai greitai ir veiksmingai ir kad ji būtų tiksli. Černobylio avariją sukėlžmonių klaidos, tuo tarpu Fukušimos - gamtos jėgos. Žinome, kaip išvengti žmonių klaidų, kaip apmokyti darbuotojus ir kaip suteikti gerą automatinę apsaugą, tad turime siekti užtikrinti, kad šie mechanizmai veiktų ateityje.
Günther Oettinger
Komisijos narys. - (DE) Pone pirmininke, gerbiami Parlamento nariai, kalbant apie Černobylį man džiugu pažadėti, kad jūsų pasiūlymai ir pageidavimai, susiję su tyrimų aspektais ir kitomis sritimis, bus išnagrinėti ir į juos bus atsižvelgta žengiant kitus mūsų žingsnius. Taip pat dėsime visas įmanomas pastangas, kad tarptautinbendruomenė, dalyvaujant Europos Sąjungai, galėtų visiškai finansuoti reikiamas technines priemones.
Apskritai norėčiau padėkoti už labai konstruktyvias diskusijas, įskaitant klausimą, kokių veiksmų ketinama imtis po Fukušimos avarijos. Po šio posėdžio numatytas susitikimas su atsakingų parlamentinių komitetų koordinatoriais, kuriame pristatysiu aktualią padėtį.
Pirmiausia leiskite pabrėžti, kad bandymai ekstremaliomis aplinkybėmis mums yra visiškai naujas dalykas. Jūs tai puikiai žinote. Europos lygiu niekuomet nebuvo vykdomas branduolinių jėgainių patikros procesas. Manau, jau vien tai yra svarbi aplinkybė, žyminti kelią į priekį.
Antra, skaitydami jums dalyvaujant parengtą Lisabonos sutartį turime konstatuoti, kad su energijos rūšių derinimu susiję sprendimai buvo ir lieka valstybių narių, kuriose jūs gyvenate, prerogatyva. Todėl sprendimai, susiję su anglies, branduoline, dujų ir atsinaujinančiųjų išteklių energija daugiausia priskiriami valstybių narių kompetencijai. Patvirtinę 20 proc. atsinaujinančiųjų energijos išteklių reikalavimą, pirmą kartą pradėjome Europos lygio procesą, priimdami šiaip jau valstybių narių kompetencijai priskiriamus sprendimus dėl energijos rūšių derinimo. Turime 14 valstybių narių, kuriose veikia branduolinės jėgainės, ir 13 valstybių narių, kuriose jų nėra. Lenkijoje, kuri yra labai europietiška valstybė, greitu laiku bus priimtas sprendimas statyti dvi branduolines jėgaines. Italijoje buvo sustabdytos jėgainės statybai tinkamos vietovės paieškos.
Siūlėte man įsteigti Europos reguliavimo tarnybą. Jei taip, tuomet suteikite man tam reikalingus teisinius įgaliojimus ir numatykite reikiamas etatus. Priimu visus pasiūlymus, tačiau privalau laikytis teisės ir įstatymų nuostatų. Kol kas dar nėra Europos branduolinės energetikos priežiūros institucijos. Ji nenumatyta nei Lisabonos, nei Euratomo sutartyse, nei Komisijos etatų plane. Jūs tą žinote taip pat gerai, kaip ir aš.
Bandymus ekstremaliomis sąlygomis laikau svarbiais. Tai Europos Vadovų Tarybos užduotis, kurią atlikus būtų nustatyti aukščiausi saugos standartų kriterijai. Ketvirtadienį vyks svarbus posėdis, kuriame dalyvaus Europos reguliavimo institucijų, ENSBERG ir Komisijos atstovai. Kol kas nėra patvirtinti patikros kriterijai, nors jau seniai paskelbti smerkiantys išankstiniai vertinimai dėl pernelyg lengvų, nuviliančių ir nepakankamų bandymų ekstremaliomis aplinkybėmis. Iki šiol nvienas toks bandymas nebuvo atliktas. Patikros kriterijai bus rengiami ketvirtadienį.
Pateiktas tik vienos asociacijos, kuriai Komisija nepriklauso, pasiūlymas. Vakarų Europos atominės energetikos priežiūros tarnybų asociacija, turėdama atitinkamą teisę, balandžio mėn. atliko parengiamuosius darbus. Mūsų užduotis - nuspręsti, kaip elgtis toliau. Visiškai nedalyvaujant Komisijai, WENRA pasinaudojo savo ekspertiniais gebėjimais ir pasitelkusi cirkuliacinę procedūrą priėmsprendimą į bandymus neįtraukti žmonių klaidų ir žmonių sukeliamų avarijų priežasčių. Manau, toks sprendimas netinkamas.
Todėl, pradėdamas nuo rytojaus vakaro ir remdamasis kruopščiai atliktu parengiamuoju darbu, Komisijos vardu visoms 27 branduolinės energetikos priežiūros tarnyboms pristatysiu savo poziciją ir pareikšiu, kad, nepriklausomai nuo grėsmių pobūdžio, būtinas vienodas požiūris į jas. Tai pasakytina apie gamtines priežastis, pvz., žemės drebėjimus, potvynio pavojų, ekstremalius temperatūrų skirtumus, taip pat - žmogaus sukeliamas priežastis, pvz., klaidas, nelaimingus atsitikimus, tyčią ar nusikalstamą veiką. Mano vertinimu, tai taip pat apima teroristų keliamas grėsmes, kibernetines atakas ir lėktuvų avarijas.
Manau, kad toks požiūris atitinka Europos gyventojų interesus. Per šios dienos diskusijas man tapo aišku (todėl esu dėkingas už šią paramą), kad tarp Parlamento partijų esama plataus sutarimo dėl šių bandymų ir jų kriterijų, kuriuos nustatant būtina atsižvelgti į žmogiškąjį faktorių. Tarp kitko, šių dalykų nelabai galima aiškiai atskirti. Ar Fukušimos avariją sukėlgamta, ar žmonių klaidos? Aš teigčiau, kad viskas prasidėjo nuo gamtos jėgų - žemės drebėjimo ir potvynio, bet bandant suvaldyti riziką, sumažinti žalą ir jos išvengti, prisidėjo ir žmogus su savo stipriosiomis ir silpnosiomis savybėmis. Žmogiškosioms silpnybėms Japonijoje iki šiol tenka svarbus vaidmuo.
Po ketvirtadienio mielai jus informuosiu apie tolesnius veiksmus. Tik būtina žinoti, kad man reikalingas Europos Komisijos pritarimas, kurį turiu, ir nacionalinių priežiūros tarnybų pritarimas, kurio sieksiu. Tačiau privalau užsitikrinti visų reguliuotojų, tarp jų labai kompetentingų ir aukštai vertinamų kolegų iš Paryžiaus, Londono, Madrido ir Briuselio, dar galutinai neapsisprendusių dėl savo nuomonės, paramą bandymų ekstremaliomis aplinkybėmis kriterijams, nors susidaro įspūdis, kad, perkėlus klausimų svarstymą į Europos lygmenį, laimėti galima nedaug.
Taip pat pažadu jums visišką skaidrumą. Iš Černobylio katastrofos privalome pasimokyti visiško skaidrumo. Prižadu jus skaidriai informuoti apie tai, kaip trečiadienio vakarą ir ketvirtadienį vyks derybos Briuselyje, kokie bus jų rezultatai. Baigdamas taip pat noriu pareikšti, kad jei nesugebėsime pasiekti Komisijos ir ENSREG susitarimo, tuomet veikiausiai grąžinsime savo įgaliojimus Europos Vadovų Tarybai. Po palengvintų bandymų sąlygomis savo parašo dėti neketinu!
(Plojimai)
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Liam Aylward
(GA) Černobylio katastrofos poveikis pasauliui ir dabartiniai įvykiai Fukušimoje yra aiškus įrodymas, kaip branduolinės nelaimės niokoja vietos bendruomenes.
Kadangi Europoje veikia nemažai branduolinių jėgainių, kurios dažnai būna pastatytos arti valstybių sienų, reikia laikytis tarpvalstybinio požiūrio į branduolinę saugą ir koordinuoti jį ES lygiu. Valstybės narės privalo dalytis su saugos aspektais ir galimomis grėsmėmis susijusia informacija, greitai ir reguliariai koordinuoti civilinės saugos veiksmus su savo kaimynėmis ir branduoliniais objektais.
Dėl Jungtinės Karalystės vakarų pakrantėje veikiančių branduolinių jėgainių, kurių žinomiausia - Selafildo, Airijai kyla rimta branduolingrėsmė. Gegužės 2 d. netoli Selafildo jėgainės buvo sulaikyti penki asmenys, bandę įvykdyti teroristinį aktą, o Airijos vyriausybiki šiol nepranešė, ar Jungtinės Karalystės vyriausybpasidalijo su ja saugumo informacija apie šį incidentą.
Airijos žmonės turi būti tikri, kad jų vyriausybyra visapusiškai informuojama apie bet kokias kaimynystėje kylančias grėsmes ir veiksmus, kurių imamasi kovojant su saugumui kylančiomis grėsmėmis.
Véronique Mathieu
Padėtis Japonijoje ir Fukušimos Dajiči branduolinėje jėgainėje po 2011 m. kovo 11 d. žemės drebėjimo ir cunamio ir toliau kelia susirūpinimą. Kartu su 25-osiomis Černobylio branduolinės katastrofos, sukrėtusios Ukrainą 1986 m. balandžio 26 d., metinėmis, tai - priminimas Europos vadovams apie jų atsakomybę, susijusią su Europos branduoline sauga. Todėl valstybės narės turi imtis visų reikiamų priemonių, kad užtikrintų ir išlaikytų didžiausią įmanomą Europos jėgainių saugos ir piliečių apsaugos lygį. Taip pat svarbu išlaikyti šaltą protą sprendžiant dabartines ir būsimąsias energetikos problemas. Todėl negalima pamiršti mažai CO2 išmetančios branduolinės energijos technologijos. Problema - kaip užtikrinti pusiausvyrą tarp branduolinės energetikos plėtojimo ir su jos gamybos keliamomis grėsmėmis susijusių kardomųjų bei kovos su branduolinių avarijų padariniais priemonių plėtojimo.
Jarosław Leszek Wałęsa
Šiais metais minime 25-ąsias Ukrainos Černobylio mieste įvykusios branduolinės katastrofos metines. 1986 m. balandžio 26 d. atliekant sisteminius bandymus staigiai padidėjo reaktoriaus galia ir buvo pažeistas jo korpusas, todėl kilo sprogimų serija. Remiantis JT duomenimis, buvo užteršta 500 km spinduliu aplink jėgainę esanti teritorija. Iš reaktoriaus kaimynystėje esančių vietovių buvo evakuota 115 000, o nuo 1986 m. perkelta apie 220 000 žmonių Baltarusijoje, Rusijos Federacijoje ir Ukrainoje.
Branduolinės avarijos vyksta be išankstinio įspėjimo ir netikėtai. Černobylio avarija įvyko prieš 25 metus, bet neseniai, šių metų kovo mėn., įvyko nelaimingas atsitikimas Fukušimoje. Reikėtų pabrėžti, kad katastrofą sukėlnutrūkus elektros energijos tiekimui sugedusi aušinimo sistema, tuo tarpu elektros tiekimo sutrikimai - dažnas reiškinys valstybėse narėse. Nėra abejonių, kad turime išmokti istorijos pamokas, bet neturėtume per daug isteriškai reaguoti į Japonijos katastrofą. Ši avarija sukėlrimtų abejonių, susijusių su branduolinės energetikos sauga visame pasaulyje. Viskas krypsta link to, kad branduolinenergija artimiausiu metu taps svarbiu energijos šaltiniu, todėl labai svarbu energetikos sektoriuje pasiekti didžiausią įmanomą saugos lygį.
