Klimato kaitos konferencijos Kankūne rezultatai (diskusijos) 
Posėdžio pirmininkas
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl klimato kaitos konferencijos Kankūne.
Joke Schauvliege
Pone pirmininke, gerbiamieji Parlamento nariai, šiandien man labai malonu būti čia, Europos Parlamente, dar kartą po diskusijų, vykusių prieš Kankūno konferenciją, ir dabar, kai turime klimato kaitos konferencijos rezultatus.
Man taip pat labai malonu vėl išvysti keletą pažįstamų veidų, kuriuos mačiau ir delegacijoje Kankūne ir kuriuos Europos Parlamentas įgaliojo naudingai ir aktyviai prisidėti, kad konferencija būtų sėkminga. Manau, būtina tai pabrėžti.
Kankūne vykęs aukščiausiojo lygio susitikimas klimato kaitos klausimais galų gale buvo sėkmingas. Iki pat paskutinės dienos buvo neaišku, ar ko nors pasieksime, tačiau galiausiai buvo pasiekta teigiamų rezultatų. To reikėjo ir dėl mūsų klimato politikos, ir siekiant užtikrinti šio daugiašalio proceso tęstinumą.
Klimato kaitos konferencijoje priėmėme sprendimą, kurį iš esmės sudaro dvi dalys: galima sakyti, kad pirmojoje įtvirtinamos specialios priemonės, kurios gali būti gana greitai pritaikytos, o antrojoje numatomi pagrindai, kaip paprasčiau pasiekti ilgalaikį pasaulinį susitarimą laikotarpiui po 2012 m. Aišku, dėl šių dviejų dalių susitarta remiantis 2 °C tikslu, kuris buvo įtrauktas kaip pradinis klimato kaitos konferencijos rezultatas.
Kalbėdama apie neatidėliotiną įgyvendinimą ar veiksmus, kurių turime tuoj pat imtis, turiu omenyje prisitaikymą prie klimato kaitos, technologijas, kovą su miškų naikinimu ir finansavimo klausimą. Tikriausiai, galėčiau trumpai pažymėti tam tikrus dalykus?
Pirma, dėl prisitaikymo. Sudarėme susitarimą ir įsteigėme komitetą. Taip teiksime paramą pažeidžiamiausioms sritims.
Antra, dėl technologijų. Parama bus teikiama ir siekiant švelninti klimato kaitą, ir prisitaikyti prie jos. Kuriamos dvi naujos struktūros: Vykdomasis technologijų komitetas ir Klimato technologijų centras ir tinklas. Pasitelkiant tyrimus, technologijų sklaidą ir perdavimą, norima gauti daugiau žinių.
Trečia, kova su miškų naikinimu. Besivystančių šalių nacionalinės strategijos ir veiksmų planai sudarys pagrindą skirti lėšų kovai su miškų naikinimu.
Galiausiai, įsteigus Žaliąjį klimato fondą, turi būti užtikrinta, kad iki 2020 m. besivystančios šalys galėtų pasinaudoti 100 mlrd. JAV dolerių parama.
Tai svarbūs Kankūno konferencijos laimėjimai. Jei žvelgsime į ilgesnio laikotarpio ateities galimybes ir į padėtus pagrindus, turėsime, žinoma, kitais metais toliau dirbti, kad pasiektume tarptautinį susitarimą laikotarpiui po 2012 m. Švelninimo priemonės ir išsivysčiusiose, ir besivystančiose šalyse buvo įtrauktos ir numatytos tekste, kuris yra labai svarbus, nes Kopenhagos konferencijos rezultatai dabar taip pat oficialiai įtraukti.
Be to, buvo stengiamasi užtikrinti didesnį skaidrumą. Teisinforma ilgesniam laikotarpiui po 2012 m. iki kitų metų nebus nustatyta. Šiuo metu bus diskutuojama, ar artėjame prie antrojo Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpio ir ką daro besiformuojančios ekonomikos šalys bei Jungtinės Amerikos Valstijos?
Taigi dar ne pabaiga, o pradžia - naujas svarbus žingsnis diskutuojant dėl klimato kaitos. Manau, kad jūs visi - Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija - turėsite toliau sunkiai dirbti kartu, siekdami užtikrinti, kad būtume pasiruošę kitų metų darbams ir, jei pasiseks, kad būtų pasiektas privalomas tarptautinis susitarimas.
Bet kuriuo atveju norėčiau dar kartą padėkoti Parlamentui už Kankūne dėtas pastangas.
Connie Hedegaard
Komisijos narė. - Pone pirmininke, manau, reikia tiesiai pasakyti, kad mes, Europos Sąjungos atstovai, vykome į Kankūną bijodami, kad nieko nepasieksime. Žinoma, mes vykome ten ir dėl to, kad labai norėjome užtikrinti, jog taip neatsitiktų ir kad susitartume dėl reikšmingo ir suderinto priemonių paketo. Kaip visi jau žinote, mes tai ir pasiekėme.
Tai reiškia, kad daugiašalis procesas vyksta. Dar daugiau, jis klostosi gana gerai ir jau vien tai yra svarbu, nes šis procesas galėjo būti jau žlugęs. Manau, visiems, kurie ten buvo, palengvėjo, kai buvo pasiektas galutinis susitarimas. Atrodė, visa tarptautinbendruomennorėjo, kad taip įvyktų, ir troško įrodyti, kad kovojant su pasauliniais iššūkiais daugiašališkumas, be abejo, yra būtinas.
Taip pat, manau, svarbu pasakyti, kad Kankūne ne tik išsaugojome procesą. Tai irgi svarbu, bet pasiekėme daugiau. Norėjome išsaugoti procesą. Norėjome išsaugoti galimybę pasiekti visuotinį susitarimą ir Kankūne nuveikti šį tą reikšmingo. Kartu su pirmininkaujančia Meksika dirbome labai sunkiai. Su pirmininkaujančios šalies atstovais dirbome labai glaudžiai ir nuo pat pradžių juos visiškai palaikėme. Privalau pasakyti, kad Meksikos žmonės nusipelno viso jiems suteikto pasitikėjimo, jie puikiai susitvarkė.
Prieš metus Kopenhagoje žengėme pirmuosius žingsnius. Manau, jei būtume susitikę praėjus dviems ar trims dienoms nuo Kopenhagos konferencijos, nedaugelis būtų pagalvoję, kad po metų visi Kopenhagos susitarimo elementai bus įtraukti į privalomą JT susitarimą. Tai išties puiku.
Tačiau Kankūne taip pat žengėme ir naujus žingsnius. Sustiprinome tarptautinį klimato režimą, numatydami naujų institucijų ir fondų steigimą. Noriu pabrėžti tris dalykus, kurie buvo ypač svarbūs Europos Sąjungai, besibaigiant susitikimui penktadienį, kurį dalyvavusieji prisimins.
Turėjome tris prioritetus ir siekėme, kad jie atsispindėtų rezultate. Norėjome, kad būtų pripažintas Kopenhagos susitarime nustatytų išmetamųjų teršalų sumažinimo įsipareigojimų, kurie šiuo metu įtvirtinti JT dokumente, ir tikslo, kad visuotinis atšilimas neviršytų 2 °C, nesutapimas. Buvo labai svarbu aiškiai pasakyti, kad to dar nepasiekėme. Be to, labai norėjome užtikrinti didesnį skaidrumą, pasitelkdami matavimus, ataskaitų teikimą ir tikrinimą (angl. MRV) bei tarptautines konsultacijas ir analizę (angl. ICA). Trečia, norėjome, kad būtų suteikta galimybtekste įtvirtinti teisinį pagrindą susitarimui po 2012 m.
Visose trijose srityse padarėme pažangą. Pirmą kartą JT dokumente pripažintas 2 °C tikslas, įtvirtinti įsipareigojimai ir aiškiai išdėstyta, kad šalims reikia nuveikti daugiau, kad atšilimo temperatūra neviršytų 2 °C. Taip pat pradėjome procesą, kuriuo siekiame užtikrinti didesnį skaidrumą, kaip ir sakėme Kankūne, neužtenka tik pasakyti, kad esi už didesnį skaidrumą. Ką tai reiškia? Labai svarbu, kad dabar susitarimo tekste išdėstomos politinės MRV ir ICA gairės.
Tai labai svarbu ir norėčiau pridėti dar vieną dalyką. Mano manymu, tai, kad, pvz., tokia šalis kaip Kinija dabar pripažįsta tarptautinių konsultacijų ir analizės svarbą, yra ne tik tarptautinių derybų dėl klimato kaitos laimėjimas. Manau, tai taip pat svarbus ženklas, kurio reikšmkur kas didesnnei derybos dėl klimato kaitos. Žengtas išties svarbus žingsnis pirmyn.
Galiausiai mums pavyko ir toliau vystyti diskusijas dėl Kioto protokolo ir teisinių ateities rezultatų. Jei nebūtų numatytas antrasis įsipareigojimų laikotarpis, manau, kad procesas greičiausiai jau būtų žlugęs.
Paminėjusi šiuos teigiamus dalykus, norėčiau pakartoti, kaip jau minėjo Joke Schauvliege, kad tai nereiškia, jog ateinantys metai bus lengvi. Mūsų laukia ilga ir sunki kelionė. Kankūne matėme, koks tai lėtas procesas. Kai kartu veikiame JT lygmeniu, procesas jau savaime lėtas, taigi nereikia tikėtis, kad darbas iki Pietų Afrikos bus lengvas. Viena, ką norėčiau pasakyti šiame etape, yra tai, kad Europa padarys viską, ką gali, kad toliau atliktų šį labai konstruktyvų vaidmenį, ir stengsis derinti skirtingus požiūrius, ypač paisydama savų prioritetų.
Manau, dabar labai svarbu tai, kad kiekvienas sugrįžęs namo ima veikti savo valstybėje, savo regione ir savivaldybėje. Dabar visi turi imtis veiksmų taip, kaip mes Europoje. Turime savo 2020 m. tikslus, tačiau taip pat pradėjome diskusijas, kaip per trumpą laiką galėtume išsikelti platesnio užmojo tikslų. Kaip žinote, pavasarį Komisija pristatys strategiją dėl perėjimo prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos iki 2050 m. užbaigimo. Šioje strategijoje taip pat bus įtvirtintas ir 2030 m. tikslas.
Leiskite man užbaigti žodžiais apie Europos Sąjungos vaidmenį klimato kaitos konferencijoje. Norėčiau pabrėžti, kad mes iš tiesų sugebėjome kalbėti vienu balsu. Šiame forume anksčiau diskutavome, kaip tai svarbu. Komisija, Tarybai pirmininkaujanti šalis ir 27 valstybės narės suteikEuropos Sąjungai galimybę atlikti savo vaidmenį pasauliniu lygmeniu. Man malonu pasakyti, kad ministrės J. Schauvliege ir mano, Komisijos, komandos bendradarbiavo nepriekaištingai. Norėčiau labai padėkoti J. Schauvliege už jos indėlį siekiant rezultato.
Ne ką mažiau norėčiau padėkoti ir Parlamento delegacijai. Manau, ji labai daug prisidėjo parodydama, kad Europa kalba vienu balsu. Ypač dėkoju Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto pirmininkui Jo Leinenui. Manau, itin svarbu buvo tai, kad delegacijos nariai, paklausti apie Europos Sąjungos poziciją, visi stengėsi išlaikyti bendrą nuomonę. Manau, tai labai daug prisidėjo sudarant įspūdį, kad šįkart Europa kalbėjo vienu balsu. Už tai labai dėkoju.
(Plojimai)
Richard Seeber
Pone pirmininke, norėčiau prisidėti prie sveikinimo Komisijos narei C. Hedegaard. Labai daug išmokome iš praėjusių metų įvykių, ypač dėl kalbėjimo vienu balsu. Jei dabar prisimintume Kopenhagą, galėtume sakyti, kad ten vykome daug tikėdamiesi ir teko labai nusivilti. Į konferenciją Kankūne vykome turėdami mažiau vilčių, vis dėlto mums pavyko šį tą pasiekti. Esu įsitikinęs, kad kitais metais Durbane pasieksime tokių rezultatų, kokių visi ir tikimės.
Svarbu, kad JT procesas prasidėjo ir vyksta ir kad Europos Sąjungoje žinome, jog yra daug būdų tam pačiam tikslui pasiekti. Mūsų bendras siekis - apriboti visuotinį atšilimą iki visiems žinomos 2 ºC ribos. Pirmą kartą mums pavyko šį tikslą įtvirtinti JT dokumente. Vis dėlto net ir Europoje suvokiame, kad garsaus privalomo susitarimo nepakanka. Turime pripažinti kitų, ypač daugiausia teršalų išmetančių, valstybių pastangas, pvz., Jungtinių Amerikos Valstijų ir Kinijos.
Politiniu požiūriu mums nepaprastai svarbu, kad susivienijome dėl bendrų siekių, tai mums pavyko parodyti Kankūne. Vis dėlto labai svarbu ir tai, kad mums, kaip išsivysčiusio pasaulio atstovams, nepakanka tik laikytis istorinių įsipareigojimų, turime šį tą nuveikti, o svarbiausia, privalome rasti, kas pakeistų Kioto protokolą. Tai lygiai taip pat svarbu, kaip ir besivystančioms šalims pripažinti, kad jų pastangos irgi reikalingos. Tikiu, kad mums tai pavyko ir dabar einame teisingu keliu.
Visos detalės jau paminėtos. Man ypač svarbu, kad padarėme didelę pažangą, ypač kovodami su miškų naikinimu. Atskiros šalys raginamos tobulinti nacionalines strategijas, o mes tada pamatysime jų laimėjimus. Ši dalis mums labai svarbi ir politiniu aspektu.
Esame atsakingi už technologijų sklaidą. Šioje srityje turime imtis svarbesnio vaidmens, bet iš esmės laimėjimus vertinu teigiami ir norėčiau Komisijos narei dar kartą padėkoti už jos pastangas.
Jo Leinen
Pone pirmininke, norėtume padėkoti Komisijai ir Tarybai, poniai C. Hedegaard ir poniai J. Schauvliege už pranešimus, kurių Kankūne kasdien sulaukdavo Europos Parlamento delegacija. Galime nuoširdžiai pasakyti, kad Kankūne ES ne kėlproblemas, bet daugeliu atveju siūlsprendimus. Mums visiems tai turėtų būti malonu. Ši puiki nuotaika turėtų suteikti naują postūmį Europos ir Europos Sąjungos klimato politikai. Tik norėčiau paminėti tris dalykus. Parlamentas pasielgvisiškai teisingai savo rezoliucijoje ragindamas iškelti platesnio užmojo tikslus ir siekti, kad iki 2020 m. išmetamo CO2 kiekis sumažėtų 30 proc., ir tikiuosi, kad Komisija ir Taryba pavasarį šiuo klausimu priims sprendimų.
Antra, mes turime Žaliąjį klimato fondą. Pasiūlėme įvesti finansinių sandorių apmokestinimą jam finansuoti. Tie, kurie atmetšį pasiūlymą, dabar turėtų pateikti alternatyvų - nebegalime daugiau atidėlioti.
Trečia, turime tam pasiruošti. Privalome pašalinti karštą orą iš ES išmetamos anglies pėdsako. Norėčiau užbaigti pasakydamas, kad konferencija klimato kaitos klausimais pavyko. Dabar reikia rengtis ateinančiai. Privalome dirbti toliau.
Chris Davies
ALDE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, visai nesidomiu futbolu, bet atsitiktinai pamačiau keletą žaidimo epizodų, žiūrėjau į trenerį ir pagalvojau apie Komisijos narę. Pralaimime 2:1 ir, nepaisant didžiausių Komisijos narės pastangų, jos komandai gresia iškritimas, tada įmušamas įvartis. Nežinau, kas jį pelno: galbūt kamuoliu nešinas vartininkas kitoje aikštelės pusėje įeina į vartus, bet vienaip ar kitaip lygiosios, pelnomas lemiamas taškas ir išvengiama iškritimo. Tai ne pergalė, bet ir ne pralaimėjimas, o treneris gyvena tam, kad kovotų kitą dieną.
Man sakė, kad Kankūne patvirtinus rezoliuciją dėl derybų buvo labai džiaugtasi. Galiu suprasti delegacijos narių jaustą palengvėjimą, kad procesas nežlugo, tačiau vargu ar tai pergalė. Kur paminėta kova su temperatūros kilimu iki 2015 m.? Kur siekis iki 2050 m. sumažinti išmetamo CO2 kiekį 50 proc.? Kur įsipareigojimai po Kioto? Suklastoti, sufalsifikuoti ir pamiršti. Vis dėlto kritikuoti lengva. Anksčiau niekada nebuvo siekta konferencijoje iškeltų tikslų. Reikalaujama, kad vyriausybės visame pasaulyje suvienytų savo pastangas bendriems veiksmams; žinoma, štai todėl nacionalistinių dešiniųjų kritikai to labai nemėgsta.
Visame pasaulyje vyriausybės pripažįsta mokslinius duomenis ir patvirtina, kad per mažai stengiamės siekdami sustabdyti temperatūros kilimą iki dviejų laipsnių Celsijaus. Šįkart net Kinija pripažino, kad nacionalinis suverenitetas turi ribas, ir pritarė, kad išmetami teršalai turėtų būti tikrinami tarptautiniu mastu, nes mus sieja ta pati žmonių rasė, ta pati giminir gyvename toje pačioje planetoje.
Žengdami pirmyn turime atsakyti į keletą labai sudėtingų klausimų. Kaip iš čia pajudėsime, kad pasiektume privalomą susitarimą po Kioto, kuriuo būtų nustatyti reikalavimai ne tik išsivysčiusioms, bet ir besivystančioms šalims? Kaip išsaugoti finansavimą? Iš tiesų, kaip gausime pinigus, kuriuos pažadėjome skirti prisitaikymui ir miškų apsaugai? Kaip įtikinsime savo vyriausybes, kad iki 2020 m. turėtume sumažinti išmetamo CO2 kiekį ne 20 proc., o 30 proc.? Bet galbūt atsakymas yra. Kinijai mažinant išmetamo anglies dioksido kiekį 45 proc., mūsų ekonominis interesas yra užtikrinti, kad imtumėmės šių priemonių, kitaip ekonomiškai atsiliksime. Turbūt dabar metas padėkoti nepralaimėjusiems Kankūne, turime akstiną - jausmą, dėl kurio vėl einame pirmyn, kad pasiektume būtinas permainas.
Yannick Jadot
Pone pirmininke, taip pat pone J. Leinen, norėjau atkreipti dėmesį į tą nepaprastą darbą, kurį Kankūne su savo komanda atliko Komisijos narC. Hedegaard.
Šiandien tam tikra prasme sėkmKankūne reiškia, jog nebegalime veikti manydami, kad jei kiti nesiima veiksmų, tai ir mes nieko nedarysime. Teigiamas Kankūno konferencijos aspektas tas, kad dabar visi turi dalyvauti tarptautinėse derybose, ypač siekdami sustiprinti savo nacionalinius ir regiono tikslus. Išsikeldama tikslą sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, Europa turi pasiekti 30 proc. tikslą. 30 proc. siekis yra sudėtintikslo iki 2050 m. sukurti ekonomikos modelį be išmetamo anglies dioksido kiekio dalis, o norint pereiti prie šio modelio 20 proc. nepakaktų.
Galiausiai pasiekę 30 proc. tikslą, priartėsime prie besiformuojančios ekonomikos šalių: Brazilijos, Kinijos, Pietų Afrikos. Žinome, kad šios šalys turi tokių tikslų, kurie tam tikru aspektu yra didesni už Europos Sąjungos. Turime padėti tašką neveiklumui ir dabartinei strategijai. Kankūno sėkmreiškia tai, kad į tarptautinių derybų procesą turime įsitraukti konstruktyviau.
Julie Girling
ECR frakcijos vardu. - Pone pirmininke, neturėjau galimybės būti Parlamento delegacijos Kankūne nare, tačiau norėčiau pasinaudoti proga pasveikinti visus, kurie šioje delegacijoje buvo. Galbūt buvau kiek ciniškai nusiteikusi tokių susitikimų atžvilgiu, abejodama, kad juose būtų galima ko nors pasiekti, tačiau spaudoje pasigirdus skundams, kad trūko tikslesnės informacijos, būtent kaip J. Leinen teigė, kad trūko išsamios informacijos apie Žaliojo fondo finansavimą ir daugelį kitų dalykų, kurie šiame etape liko neapibrėžti, laikausi optimistinio požiūrio, kad tokie susirinkimai yra ne laikas ir ne vieta aptarti kiekvieną smulkmeną itin tiksliai; konferencijoje reikia sukonkretinti visuotinius siekius ir trumpai aptarti strategiją. Manau, kad tai ir buvo padaryta.
Mano ECR frakcija išreiškia palankumą lanksčiai vyriausybei. Manome, kad daugiau pasieksite skatindami, o ne pamokslaudami, ir tikiu, kad tai žingsnis pirmyn. Nepavyktų užbaigti geriau, kaip ministro pirmininko Dave'o Camerono žodžiais, kuriuos jis vakar pasakė. Jo teigimu, Kankūno susitarimas - labai svarbus žingsnis pirmyn, atnaujinant tarptautinės bendruomenės ryžtą kovoti su klimato kaita, pasitelkiant daugiašalius veiksmus. Sveikinu visus kolegas, kurie dalyvavo to siekiant.
Bairbre de Brún
Pagrindinis tikslas, kurį dar reikia pasiekti - tai priimti teisinį ir plataus užmojo visuotinį susitarimą, kuriuo būtų siekiama užtikrinti, kad visuotinis atšilimas neviršytų 2 °C ar net 1,5 °C, palyginti su ikipramoninio laikotarpio temperatūra.
Kankūne pasiektas sutarimas yra žingsnis ta linkme. Sutinku su tais, kurie šiandien sako, kad reikia dar daug nuveikti. Vyriausybės šiuo metu turi remtis šiuo laimėjimu. Turi nelikti spragų. Sudėtingi darbotvarkės klausimai privalo būti atsakyti, ir nustatyti daug griežtesni, aiškesni ir privalomi tikslai. Turi būti laikomasi įgyvendinimo terminų nuo dabar iki konferencijos Pietų Afrikoje (COP 17).
Todėl dėkoju Tarybai ir Komisijai už tai, ką pasiekėme, tačiau ateityje mūsų vis tiek laukia sunkus darbas. Europos Sąjungoje privalome nedelsdami susitarti sumažinti Europoje išmetamo CO2 kiekį iki 30 proc., ne tik dėl to, kad taip numatoma tarptautiniu susitarimu, bet ir dėl mūsų pačių.
Anna Rosbach
EFD frakcijos vardu. - (DA) Pone pirmininke, norėčiau labai padėkoti Komisijos narei už nuostabų jos indėlį ir puikius pranešimus, pasakytus mums visiems Kankūne. Vis dėlto didžiausias dėmesys klimato kaitos konferencijoje, žinoma, buvo skiriamas kalboms ir besivystančioms šalims skirto fondo steigimui. Mano nuomone, tai puiku, tačiau kas patikrins, ar šie pinigai skirstomi tinkamai ir ar jie nenusėda asmeninėse diktatorių kišenėse? Man būtų labai patikę, jei konferencijoje būtume diskutavę dėl pagrindinių išteklių naudojimo sugriežtinimo, dėl būtinybės išsaugoti biologinę įvairovę, kad būtų galima natūraliai reguliuoti klimato kaitą, ir dėl gyventojų skaičiaus didėjimo - tai temos, kurių visi pasaulio politikai vengia, nes vos po kelerių metų planeta turės išmaitinti apie 10 mlrd. gyventojų. Kaip aprūpinsime juos maistu, nedidindami išmetamo CO2 kiekio, nesuardydami natūralios pusiausvyros ir nedarydami įtakos visuotiniam klimatui?
Kankūno konferencijos lūkesčiai buvo labai maži ir dėl to ši konferencija sėkminga. Vis dėlto yra atvertos durys tolesniam bendradarbiavimui iki COP 17 ir dėl to džiaugiuosi.
Nick Griffin
Pone pirmininke, kadangi anglies dioksido mažinimo ir vienos pasaulio vyriausybės (angl. One World Government) sąmokslininkai švenčia pergalę Kankūne, JK ministras pirmininkas Dave Cameron pareiškė, kad pasiektu rezultatu yra patenkintas.
Vidurio Anglijoje, esant šalčiausiai pirmajai gruodžio mėn. pusei nuo 1772 m., kai temperatūrą pradėta užrašinėti, Dave Cameron patenkintas, kad Žaliasis klimato fondas Jungtinės Karalystės mokesčių mokėtojams papildomai kainuos 2,9 mlrd. svarų sterlingų šalia 18,3 mlrd. per metus, kurie taikant Klimato kaitos aktą (angl. Climate Change Act) bus atskaičiuoti iš Jungtinės Karalystės vartotojų bendrai kolektyvinei klastai ir ekologinės pramonės kompleksui finansuoti. Taip jau sutapo, kad šie 2,9 mlrd. svarų sterlingų yra ta suma, kurią Valstybės iždas sutaupys, padidindamas Jungtinės Karalystės studentų skolas ir pasmerkdamas juos iki mirties būti įsiskolinusiems bankams.
Ši suktybjau sukėlstudentų maištą. Netrukus prasidės ir dar didesni mokesčių mokėtojų bruzdėjimai dėl dar didesnės klastos: dėl finansinės pagalbos korumpuotiems ir kompetencijos stokojantiems bankams, dėl paramos paliegusiam eurui ir dėl visuotinio atšilimo sąmokslo žmonės tikrai maištaus, ne taip, kaip princas Charles su Camilla, ir gaus tai, ko nusipelno.
Pilar del Castillo Vera
(ES) Pone pirmininke, Komisijos nare J. Schauvliege, ponios ir ponai, norėčiau pradėti sveikinimais Komisijai ir Parlamento delegacijai, vadovaujamai J. Leineno, už Kankūne atliktą darbą, deja, man nepavyko dalyvauti šiame susitikime.
Tikiu, kad Kankūno konferenciją ir jos rezultatus galima vertinti iš Kopenhagos perspektyvos, kaip įvardijo R. Seeber, Kankūnas iš Kopenhagos perspektyvos. Vertinant iš šios perspektyvos, pirmoji išvada ta, kad šios konferencijos skyrėsi iš esmės. Kopenhagoje lūkesčiai buvo labai dideli, o Kankūne tikroviškesni, štai todėl po Kopenhagos susitikimo sulaukta neigiamų vertinimų, o Kankūne ir susitikimo dalyvių vertinimai, ir visi žiniasklaidoje pasirodę atsiliepimai yra teigiami. Kankūne pasimokyta iš Kopenhagos konferencijos, ir manau, kad tai pirmoji labai įdomi išvada.
Tikiu, kad imtasi priemonių ir padaryti susitarimai, kurie, žinoma, nėra novatoriški, bet kurie galėtų būti labai įdomūs veiksmingumo požiūriu. Be viso kito, manau, kad komiteto ir technologijų tinklo steigimas, siekiant skatinti technologinį bendradarbiavimą, labai svarbus. Čia, šiame posėdyje, ketiname priimti pranešimą dėl efektyvaus energijos vartojimo, tai taip pat veiksmingai prisideda prie kovos su klimato kaita. Taip pat manau, kad labai sveikintinas yra didesnis Pasaulio banko vaidmuo ir oficialus šalių pripažinimas sumažinti išmetamų teršalų kiekį, grįžtant prie JT procedūros ir susitarimo.
Galiausiai norėčiau pasakyti, kad liko dar metai iki konferencijos Pietų Afrikoje. Būtų puiku, jei išmokę Kopenhagos pamoką dabar pasimokytume iš Kioto ir tarptautiniu lygmeniu susistemintume pažiūras dėl kovos su klimato kaita susitarimo, kuris būtų lankstesnis, aiškesnis, veiksmingesnis ir integruotesnis.
Linda McAvan
Pone pirmininke, nemanau, kad koks nors sąmokslas yra sakyti, kad esame vienas pasaulis, besidalijantis viena planeta, ir, manau, kad Kankūne suvokiau, koks iš tiesų yra bendras visų tų žmonių darbas. Bene labiausiai Kankūne patiko kelionės autobusu į konferencijų centrą ir atgal ir per jas vykę pokalbiai su delegatais apie tai, ką jie veikia: kad pasiektų susitarimą, Zambijos atstovai dirba su rusų, japonų ir kinų derybininku. Dalijamės viena planeta ir negalėsime kurti ateities, jei nedirbsime kartu.
Noriu padėkoti Tarybai ir Komisijai už jų darbą. Europa iš tiesų kalbėjo vienu balsu ir susitikimuose su skirtingomis delegacijomis paaiškėjo, kad Europos lyderystbuvo labai vertinama, ir žmonės žinojo, kad mes, išsikėlę 20 proc. tikslą, galvojame padidinti jį iki 30 proc. Įdomu, ką Komisijos nardabar galvoja apie platesnių užmojų siekimą iki Durbano konferencijos, nes iš to, ką išgirdome, galima teigti, kad ką Europa pasakys Durbane, to reikės ir laikytis.
Satu Hassi
(FI) Pone pirmininke, ponios ir ponai, sutinku su savo kolegomis Parlamente, kad darbas, kurį atliko Komisijos narC. Hedegaard klimato kaitos konferencijoje Kankūne, nusipelno plojimų. Kankūno konferencija buvo žingsnis pirmyn, nors, gaila, šis žingsnis daug mažesnis nei iš tikrųjų reikėtų. Bet kuriuo atveju, Kankūne buvo oficialiai patvirtinti Kopenhagoje prisiimti įsipareigojimai dėl išmetamų teršalų. Taip pat pabrėžta, kad vien įsipareigojimų nepakanka, norint, kad klimatas nesikeistų daugiau kaip dviem laipsniais, o pramoninės šalys paragintos sugriežtinti savo išmetamų teršalų normas.
Dabar ES lyderystklimato kaitos srityje, galima sakyti, yra išbandoma: ar esame pasirengę sugriežtinti išmetamų teršalų normas nuo 20 iki 30 proc.? Tai būtų geriausias būdas į aukštesnį lygmenį perkelti tai, kas turi būti pasiekta Durbane, t. y. priimti tarptautinį išsamų klimato kaitos susitarimą. Po Kankūno konferencijos tokie pareiškimai, kad ES neturi palaikymo dėl savo tikslų klimato kaitos srityje, daugiau nebeaktualūs.
Marisa Matias
(PT) Pone pirmininke, aš taip pat norėčiau padėkoti už padarytą darbą. Atėjo laikas pusiausvyrai, tačiau visi žinome, kad tai yra laikas prisiimti įsipareigojimus, rimtus įsipareigojimus: daug svarbių dalykų buvo pasakyta ir projekto specifikacijos, kurias turime prieš save, yra didžiulės apimties. Kankūne prisiimti svarbūs įsipareigojimai, tačiau tiesa ta, kad iki kitų metų konferencijos Pietų Afrikoje nvienas jų nebus įteisintas. Turime dar metus ir, kaip jau minėjau, turime daug nuveikti.
Norėčiau pabrėžti, kad turi būti paliesta tenykščių ir labiausiai nukentėjusių žmonių teisių problema, nes tai įsipareigojimas, kuris turi būti prisiimamas ir vykdomas labai rimtai. Negalime leisti neturtingiems mokėti daugiau, nes aplinkos ir klimato kriz- tai mūsų visų išlikimo krizė, ir tai daro įtaką mums visiems.
Kalbėdama apie siekius, taip pat norėčiau pakartoti, ką prieš tai sakiau: turime siekti platesnių užmojų kaip anksčiau. Mums vėl reikės pasiekti 30 proc. išmetamų teršalų sumažinimo ribą, nes nėra jokių priežasčių, kodėl negalėtume įvykdyti šio įsipareigojimo. Tas pats dėl didėjančios temperatūros ir visuotinio atšilimo. Galime siekti platesnių užmojų ir imtis vidutinio laikotarpio ir ilgalaikių priemonių. Norint tai padaryti, neužtenka kalbėti - turime įrodyti, o dabar pats laikas, nes, mano nuomone, šiuo keliu negalime eiti mažais žingsneliais.
Paul Nuttall
Pone pirmininke, tikiuosi, kad Kankūne visiems patiko. Tai graži vieta, tačiau šiek tiek nusivyliau, nes nvienas negrįžo įdegęs.
Numanau, kodėl taip yra, nes kai dauguma jūsų ten viešėjo ir skaitpranešimus apie būtinybę mums keisti gyvenimo būdą siekiant įveikti visuotinį atšilimą, šiame Meksikos mieste buvo pati šalčiausia savaitper daugiau kaip šimto metų istoriją.
Kalbėdamas apie JK paminėsiu mokslininkų surengtą spektaklį, kuriuo buvo siekiama įtikinti, jog tai, kad lapkritis buvo vienas šalčiausių per paskutinius šimtą metų, iš tikrųjų yra nulemta visuotinio atšilimo. Ar šie žmonės galvoja, kad mes vakar gimę? Štai kodėl šiuo metu daugiau JK piliečių mano, kad visuotinis atšilimas - sąmokslas ir būdas pakelti mokesčius bei vykdyti kontrolę. Tačiau ką iš tiesų pasiekėte Kankūne be to, kad naudodamiesi Žaliuoju klimato fondu skyrėte didžiulę sumą mokesčių mokėtojų pinigų, kurie, man atrodo, galiausiai nusės Afrikos diktatorių kišenėse ir bus skirti prabangiesiems Mercedes Benzes ir asmeniniams lėktuvams pirkti?
Asmeniškai manau, kad pavadinimas Žaliasis klimato fondas turėtų būti pakeistas ir arčiau tiesos būtų pavadinimas Pavydo politikos fondas.
(Kalbėtojas sutiko atsakyti į klausimą, pateikiamą pakeliant mėlynąją kortelę pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį.)
Chris Davies
Visų pasaulio šalių vyriausybės Kankūne sutarė, kad dėl žmogaus veiklos klimatas keičiasi. Sutarta, kad jei nesiimsime daugiau veiksmų, negalėsime užtikrinti, kad temperatūra nepakiltų daugiau kaip 2 °C. Ką, gerbiamasis džentelmene, tokio žinote, apie ką nėra girdėjęs likęs pasaulis?
Paul Nuttall
Čia ir yra visa esmė: jūs kalbate apie pasaulio šalių vyriausybes ir politikus, o mes - apie mokslininkus. Mokslas - lėtas procesas, įrodymai turi būti ištirti ir iššifruoti, tačiau politika - greitesnir ji lenkia mokslą, štai kokia esmė. Faktas tas, kad žemėje temperatūra nekyla, nepakilo nuo 1998 m. Taigi apgaulbaigta, žmonės pradeda suprasti, kad jūs turite problemų. Tai, ką jūs darote, tai meluojate, bet žmonės jau perpranta šią klastą.
Elisabetta Gardini
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, esu šiek tiek sunerimusi dėl to, kur nukrypo ši diskusija, nes tikiu, jog vienas geriausių dalykų, susijusių su Kankūno konferencija, yra tas, kad galėjome diskutuoti ir dėstyti savo argumentus, nesiskirstydami į dvi pesimistų ir prieštaraujančiųjų grupes, ir tikriausiai tai buvo blogiausia, kas atsitiko Kopenhagos konferencijoje.
Į Kopenhagą susirinko visi pagrindiniai pasaulio veikėjai, atvyko ir demonstracijose dalyvavo tūkstančiai nevyriausybinių organizacijų, po smarkaus Kopenhagos šalčio namo grįžome itin įkaitę ir suirzę, jausdami nusivylimą dėl nesėkmės.
Kankūno konferencijoje, puikiausiai pirmininkaujant Meksikai, iš tiesų matėme, kad daugiašalis procesas vis dar vyksta. Manau, kad Meksika nusipelno išskirtinės padėkos už tokį pirmininkavimą ir už tokių sudėtingų derybų, kurios anksčiau baigėsi aklaviete, valdymą.
Nepaisant to, tikiu, kad negalime praleisti Kankūne atsiradusios progos būti praktiškiems ir derėtis; negalime grįžti atgal ir būti tik futbolo varžybų stebėtojais, nes iš esmės kalbama apie šį tą svarbaus, apie mūsų planetos ateitį.
Kad pagrįsčiau savo požiūrį, norėčiau pacituoti visiems gerai užsienyje žinomo Italų klimatologo žodžius. Tai Franco Prodi, buvusio ministro pirmininko Romano Prodi brolis, jis prašo išlikti ramiems ir sveiko proto bei nesiskirstyti į grupes ginčijantis dėl to, dėl ko turime visi sutarti: jis sako, kad mums dar prireiks daugelio metų, kad apie klimato kaitą žinotume tiek, kiek dabar žinome apie meteorologiją. Todėl turime padėti mokslui stumtelėdami jį ir būti pasirengę siūlyti patikimą politiką - pateikti prognozes kiek įmanoma anksčiau.
Šiuo metu planetos aplinkos apsauga turėtų būti svarbiausias rimtos aplinkos politikos aspektas. Todėl tikiu, kad šioje srityje galime toliau praktiškai dirbti, ir dėkoju visiems už tai, kaip šis darbas buvo tęsiamas Kankūne.
Dan Jørgensen
(DA) Pone pirmininke, vieną kartą amerikiečių rašytojas Mark Twain pasakė: "Gandai apie mano mirtį buvo gerokai perdėti." Panašiai galėtume pasakyti, kad, laimei, gandai apie JT klimato kaitos procesą buvo gerokai perdėti. Klimato kaitos procesas vyksta ir yra sėkmingas. Konferencija Kankūne parodė, kad JT iš tiesų gali pasiekti rezultatų. Tačiau taip pat yra aišku, kad sudėtingiausia bus atsakyti į klausimus dėl išmetamo CO2 sumažinimo dydžio, dėl įvykdymo termino, siekiant išlaikyti dviejų laipsnių neviršijantį temperatūros kilimą.
Vis dėlto yra vilties, ypač jei kas nors imsis iniciatyvos. Mes Europos Sąjungoje privalome parodyti šią iniciatyvą. Tai darėme Kankūne, tačiau turime tai daryti, nepamiršdami išmetamų teršalų mažinimo tikslų. Šiuo metu iki 2020 m. esame pažadėję sumažinti išmetamų teršalų kiekį iki 20 proc. Parlamente mes taip pat sutarėme, kad galime pasiekti ir 30 proc. tikslą. Kankūne susitikę su kitų šalių delegacijomis, nevyriausybinėmis organizacijomis ir JT institucijų vadovais daug kartų pabrėžėme, kokia svarbi mums yra nustatyta kryptis ir kaip daug tikėjomės, kad mes, Europos bendruomenė, apsispręsime kuo greičiau prisiimti įsipareigojimą sumažinti išmetamų teršalų kiekį iki 30 proc.
Bas Eickhout
Pone pirmininke, dėkoju Komisijos narei ir Tarybai pirmininkaujančiai Belgijai už sėkmingą dalyvavimą konferencijoje Kankūne, nes Kankūne galėjome plojimais atsisveikinti su Kopenhagoje patirta nesėkme. Aš taip pat atsisveikinau su šia nesėkme, nes dabar pagaliau galime žiūrėti pirmyn. Galime vėl žvelgti pirmyn ir galime numatyti tai, ką turime pasiekti Durbane.
Būkime atviri - opiausi klausimai dėl antrojo įsipareigojimų laikotarpio, Kioto protokolo, finansavimo ir siekių sušvelninti padarinius vis dar svarstomi. Iki Durbano konferencijos mūsų laukia svarbiausi metai. Suprantamai kalbant, Kinija ir JAV vis dar sparčiai nejuda pirmyn. Turėsime tai spręsti Durbane. Taigi turiu labai paprastą klausimą Komisijos narei. Ką ES konkrečiai ketina daryti, kad užtikrintų, jog kiti pasaulinio masto partneriai, pvz., Brazilija ir Indija, sutiktų kartu su europiečiais siekti, kad būtų priimtas plataus užmojo susitarimas? Kalbėti vienu balsu yra labai gerai, tačiau dabar turime pradėti aktyviai veikti diplomatiniu būdu.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Pone pirmininke, atsibudusi šeštadienio rytą pajutau palengvėjimą, kai sužinojau, kad abu susitarimai priimti, ir tai, žinoma, teikia vilties, kad visuotinis atšilimas neviršys 2 °C ribos.
Vis dėlto jaučiu apmaudą, nes derybų procesas tarptautinėje bendruomenėje vyksta gerokai per lėtai ir tokį susitarimą mums reikėjo priimti bent jau prieš metus. Dabar turime mažai laiko pirmiausia todėl, kad vis dar nenumatyta jokių skaičių ir konkrečių veiksmų, kaip atskiros šalys ketina sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį.
Nors vienas geras dalykas yra tai, kad dokumentas išsamus ir iš tiesų apima visas prioritetines sritis, kurias Europos Sąjunga įvardijo dar prieš prasidedant deryboms.
Mano vertinimu, Europos Sąjunga sėkmingai dalyvavo derybose ir dėjo daug pastangų, siekdama išsaugoti svarbiausios veikėjos pozicijas ir paskatinti derybas. Jei ir dabar labai to siektume, būtume palikti nuošalyje, kaip nutiko praėjusiais metais. Manau, kad daug išmokome iš to, kas nutiko praėjusiais metais. Norėčiau, kad su šia patirtimi vyktume į kitais metais vyksiantį tolesnį derybų etapą ir kad šios strategijos nekeistume.
Šiais metais mūsų laukia rimta užduotis, ypač bendraujant su trečiosiomis šalimis. Dėl šios priežasties manau, kad Europos Sąjunga privalo išnaudoti visas galimybes ir siūlyti Jungtinėms Amerikos Valstijoms pagalbą siekdama, kad kitais metais iš jų sulauktume platesnio užmojo įsipareigojimų, nei sulaukėme šiemet.
Europos Sąjungoje ypač didelį dėmesį turime skirti per pastaruosius penkerius metus priimtų įstatymų įgyvendinimui, nes juose įtvirtinta daug naujų dalykų, kuriuos iš tiesų turėsime taikyti praktiškai. Europos Sąjunga - vis dar vienintelis regionas pasaulyje, kuris teisiškai įtvirtino išmetamo teršalų kiekio apribojimus.
Edite Estrela
(PT) Pone pirmininke, jau sakiau, kad iš pradžių labai daug tikėjomės iš Kopenhagos konferencijos, o į Kankūną vykome su mažesniais lūkesčiais. Todėl Kopenhagos konferencija vertinama kaip nesėkmė, o susitikimas Kankūne siejamas su pažanga. Vis dėlto Kankūno konferencija turėjo kitą pranašumą, kuris įgytas dėl pirmininkaujančios Meksikos puikiai atlikto darbo. Ši šalis padarviską, kad konferencija būtų sėkminga.
Europos Sąjunga atliko tai, kas susiję su jos kompetencija, ir prisidėjo prie pasiektos pažangos. Patvirtinta 2 °C riba, įsteigtas Žaliasis klimato fondas, skirtas besivystančioms šalims prisitaikyti prie klimato kaitos ir kovai su miškų naikinimu. Norėčiau pabrėžti dar šį tą, ką jau šiandien minėjau, vėl pasitikime daugiašaliu procesu ir turime galimybę pasiekti privalomą tarptautinį susitarimą dėl klimato kaitos, dėl kurio tarsimės kitais metais Durbane, todėl turime stengtis, kad taip ir įvyktų.
Mairead McGuinness
Pone pirmininke, kaip ir daugeliui žmonių, mums tiesiog palengvėjo sulaukus gerų žinių. Neperdedant, o vertinant santūriau, jūs ramiai padarėte pažangą, nes mūsų lūkesčiai buvo mažesni.
Norėčiau aptarti vieną konkretų klausimą, t. y. dėl miškų naikinimo ir nykimo susidarančio išmetamų teršalų kiekio mažinimo besivystančiose šalyse, vadinamosios REDD programos, kuri labai svarbi, tačiau mane neramina Komisijos vykdomos politikos nenuoseklumas. Pvz., už ES prekybą atsakinga Komisijos naršiuo metu bando pasiekti susitarimą su MERCOSUR šalimis. Tai padidins jautienos pardavimą šiose šalyse, tačiau tam reikia žemės plotų, todėl miškai bus naikinami, o tai turės įtakos klimato kaitai.
Raginčiau Komisijos narę šią informaciją aiškiai išdėstyti kolegijai parodant, kad mes, kaip Europos Sąjunga, veikiame nuosekliai.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Pone pirmininke, ponios ir ponai, nors per Kankūno susitikimą esminių pokyčių neįvyko, tačiau be jo nebūtų galimybės imtis veiksmų po metų Durbane. Sveikinu visus, kurie prisidėjo prie šios sėkmės. Stebėjau šį procesą iš Briuselio ir Budapešto, ir tai, kad po metų Durbane turėsime galimybę pasiekti išsamų tarptautinį susitarimą, kuriame po įtempto darbo bus įtvirtinti privalomi įsipareigojimai, yra didžiulis laimėjimas. Tokių besiformuojančios ekonomikos šalių kaip Kinija, Brazilija ir Pietų Afrika pirmą kartą prisiimtas įsipareigojimas siekti 2 °C tikslo - svarbus žingsnis teisinga kryptimi. Galiausiai, manau, labai svarbu, kad Europos Sąjunga ne tik kalbėjo vienu balsu, bet ir pakeitsavo požiūrį, kurį išsakKopenhagoje, ir su kitomis šalimis elgėsi kaip su partnerėmis, jas išklausė, o tai labai prisidėjo prie Kankūno konferencijos sėkmės.
Oreste Rossi
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, 16-oji klimato kaitos konferencija Kankūne šį kartą taip pat pasibaigneįpareigojančiu kompromisu, vadinamu "subalansuotu priemonių paketu".
Čia buvo susitarta įsteigti Žaliąjį klimato fondą, kuris labiausiai išsivysčiusioms šalims kainuos 100 mlrd. JAV dolerių per metus, skaičiuojant nuo 2020 m., o 30 mlrd. JAV dolerių, iš kurių 410 mln. turės duoti Italija, bus iš karto skirti skubiam finansavimui.
Tačiau nieko nepareikalauta iš labiausiai teršiančių šalių; priešingai, Kinija paskelbė, kad iki 2020 m. ketina padvigubinti energijos gamybą, ir dėl to jos išmetamų teršalų kiekis taip pat padvigubės, nes ji nusprendnaudoti 80 proc. anglies ir 20 proc. kitų energijos išteklių.
Mums nepriimtina tai, kad mūsų įmonės patirtų nuostolių dėl trečiųjų šalių įmonių. Kitais metais COP 17 konferencijoje svarbiausia bus pasiekti visapusišką privalomą susitarimą dėl klimato kaitos, kuriame būtų numatytos sankcijos šalims, kurios vis dar atsisakys bendradarbiauti.
João Ferreira
(PT) Pone pirmininke, daug mažesni lūkesčiai prieš Kankūno konferenciją neturėtų pateisinti pernelyg optimistinių diskusijų dėl pasiektų rezultatų, galima manyti, kad tiesiog pasisekė. Jei vertinimo kriterijai būtų bent kiek nuoseklesni, turėtume pripažinti, kad rezultatai, kaip tikėtasi, menki.
Kur Kioto protokolą keičiantis susitarimas, kuris buvo itin reikalingas jau prieš metus? Kur sumažinimo siekiai, pagrįsti Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos pasiūlyta trukme? Pati Europos Sąjunga nesilaiko šių terminų, Jungtinės Amerikos Valstijos Kopenhagoje atsisaksiekio sumažinti išmetamų teršalų kiekį 3-4 proc., palyginti su 1990 m. lygiu. Kur rimtos diskusijos dėl tokių rinkos priemonių kaip anglies dioksido rinka, dėl lankstumo priemonių, pvz., švariosios plėtros mechanizmo, neveiksmingumo ir nenormalumo, dėl karšto oro ir kitų suktybių, kurios naudingos keleto žmonių planams pradėti pelningą verslą, bet neprisideda prie išmetamų teršalų mažinimo tikslų?
Tai klausimai, kurių šiandien, praėjus jau trečdaliui "skubaus finansavimo" laikotarpio, neaptarėme.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Sveikinu Europos Parlamento delegaciją, Komisijos narę ir visą Europos Sąjungą dėl skambėjusio vieningo balso Kankūne. Pernai apgailestavome dėl Kopenhagos rezultatų, tiksliau, jų nebuvimo, šiandien džiaugiamės Kankūnu, bet mano džiaugsmas vis gi yra gana rezervuotas, tiesiog dėl to, kad norėtųsi daugiau. Suprantama, kad derėtis - tai yra didžiulis ir sudėtingas darbas. Turėti tiek daug skirtingų pozicijų - tikras iššūkis. Tačiau labiausiai neramina šio klausimo įvaizdis visuomenėje. Ir, iš tikrųjų, visuomenės akyse jis neatrodo itin pergalingai. Mums visiems svarbus klausimas dėl sunkumų susitarti, turiu minty, pasiekti teisiškai galiojančių priemonių, tampa pabodusiu klausimu. Pritariu Komisijos narei, kad reikia daryti namų darbus, tai mes turime patys pasiekti 20 proc. tikslą įvairiomis priemonėmis. Ir žinoma visuomet lengviau lygiuotis į tuos kurie galbūt kažko nepadaro, badant pirštu ir sakyti, kad galbūt ir mums nereikės. Ir vis gi norėčiau paklausti, nepaisant to, kad sakote, kad pavyko šio to pasiekti, ar gi tikrai nesitikėjote šiek tiek didesnio rezultato Kankūne?
Vittorio Prodi
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, dėkoju Komisijos narei ir visai ES delegacijai, kuri padėjo išsaugoti procesą. Vis dėlto rimtų problemų neišsprendėme: pirmiausia mums reikia išreikšti politinę poziciją dėl Balio deklaracijos, būtent dėl to, ką Parlamente ką tik pavadinome teisingumu klimato atžvilgiu, taip pat mums reikia apibendrinti ir supaprastinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų taršos leidimų prekybos sistemą, nes nesuvokiama, kaip galima vystyti rinkos mechanizmą, kuriame pusišmetamųjų dujų kvotų išdalijama veltui.
Antra, norėčiau pabrėžti poreikį skatinti naudoti stebėjimo, pranešimų ir tikrinimo priemones, ypač Pasaulinės aplinkos ir saugumo stebėsenos sistemos (GMES) teikiamoms paslaugoms bei iš palydovų gaunamiems duomenims, kurie yra pagrindiniai šioje srityje.
Connie Hedegaard
Komisijos narė. - Pone pirmininke, ar galėčiau pirmiausia labai padėkoti už daug gerų pasakytų nuomonių, tarp jų ir Chriso Davieso, nors apie futbolą nusimanau mažiau nei jis ir negalėjau stebėti rungtynių, tačiau spėju, kad jos buvo puikios!
Keletas jūsų uždavklausimą apie 30 proc. tikslą. Kaip to siekiame, kokiame etape esame, o Linda McAvan paklausė, kokios perspektyvos? Manau, daugelis jūsų žino, kas šiuo metu vyksta. Dabar atliekame tyrimą atskirose valstybėse narėse: aiškinamės, kokių problemų joms kyla, su kokiais uždaviniais susiduria, kokią bendrą naudą gauna ir ką mes galime padaryti? Tada diskutuosime dėl 2050 m. anglies dioksido kiekio mažinimu grindžiamos strategijos, kurią parengsime iki kovo mėn., ir, kaip minėta, dėl 2030 m. tikslo, nes jei žinome, ką turime pasiekti iki 2050 m., suprantama, rasime ir tam tikrų kompromisų. Kuo mažiau nuveiksime iki 2020 m., tuo daugiau darbo turėsime po to, ir tikėtina, kad tai kainuos brangiau.
Tokią diskusiją planuojame pavasarį ir man labai malonu matyti, kad vis daugiau valstybių narių jau pradėjo diskutuoti tarpusavyje, išreikšdamos apie tai skirtingas nuomones.
Chris Davies paklausapie 2050 m. 50 proc. tikslą ir keletą kitų dalykų, kurie nebuvo aptarti. Šis klausimas buvo sprendžiamas specialioje grupėje dalyvaujant keliems ministrams ir aptariant bendrą viziją. Švedijos ministras buvo vienas iš dviejų ministrų, vadovavusių šiai grupei, ir galiu drąsiai teigti, kad Europa dėl to labai stengėsi. Jūs visi žinote, kodėl sunku tai pasiekti, tačiau tai viena iš temų, kurias būtina aptarti rengiantis konferencijai Pietų Afrikoje. Tai turi būti įtraukta į darbotvarkę.
Pilar del Castillo Vera minėjo, kad Kankūne buvo išmokta Kopenhagos pamoka. Pritarčiau tam, tačiau turbūt turint galvoje, kad žmonės per paskutinę parą suvokė, kad jei jie neparodys noro siekti kompromiso, iškils tikra rizika išvis nieko nepasiekti ir tada visas procesas žlugs. Šis argumentas buvo ne tik taktinis sumanymas, bet ir vienintelišeitis žinant, kad daugeliui dalyvių tai bus turbūt paskutingalimybišsaugoti vienintelį procesą, kuriame derybos vyksta prie apskritojo stalo. Po Kopenhagos patirties buvo juntamas gana didelis spaudimas parodyti tvirtą politinę valią Meksikoje.
Būtų galima paklausti, ką konkrečiai ES ketina daryti siekdama susitarimo Durbane. Atsakyčiau, kad darysime tą patį, ką darėme šiais metais, ir iš tiesų laimėjimai viršijo užsibrėžtus tikslus, pareikšta daug iniciatyvų, kaip ir sumanymų apie sritis, dėl kurių reikia susitarti. Tie, kurie ten buvo, taip pat žino, kad Europos Sąjungos ekspertai parengdaug dokumentų, kad ES pastangos sudarlabai svarų indėlį, ir mes turime siekti to paties ateinančiais metais. Turime remtis tuo, kas pasiekta per Kartachenos procesą, kuriame 25 besivystančios ir išsivysčiusios šalys iš tiesų nori žengti pirmyn. Dirbsime toliau. Kankūno proceso metu gavome daug naudos, nes labai siekėme suderinti skirtingų regioninių grupių interesus. Vienas pirmųjų darbų - stengtis suburti žmones į Kartachenos grupę ir dirbti kartu su jais bei su daugeliu kitų.
Buvo klausiama apie sutartį, kuri turėtų pakeisti Kioto protokolą. Jos dar nėra, nes pasaulio šalys dėl jos nesutaria, bet tai ne Europos Sąjungos kaltė. Performuluosiu: jei ne ES rodomas ryžtas imtis antrojo įsipareigojimų laikotarpio, jei būtume sakę tą patį, kaip kitos Kioto susitarimo šalys Kankūne, tada visos viltys susitarti dėl teisiškai privalomo susitarimo jau būtų žlugusios.
Galiausiai R. Morkūnaitklausė, ar mes iš Kankūno konferencijos nesitikėjome daugiau, ir atsakyčiau, kad ne, iš tiesų nesitikėjome. Paskutinėmis valandomis sėdėjau su kontroliniu sąrašu rankose. Kartais reikia rūpintis, kad kur nors dalyvaudamas nenukryptum nuo temos. Galvoji, kad jei gali pasiekti tam tikrų dalykų, galbūt galėtum pasiekti dar ir kitų, nors žinojai, kad šių dalykų iki išvykimo namo pasiekti tikrai nepavyks. Kai sėdėjau su kontroliniu sąrašu rankose, turiu pasakyti, kad sąraše buvo visi klausimai, kuriuos ir norėjome aptarti. Žinoma, visada yra dalykų, kurių neįgyvendini, bet iš tiesų mes žinojome, kad, pvz., dėl antrojo įsipareigojimų laikotarpio negali būti susitariama Kankūne, taigi mes tik norėjome neprarasti galimybės šį susitarimą pasiekti ir remtis tuo, ką jau turime.
Prisitaikymo prie klimato kaitos, technologijų, miškininkystės programos, visos sudėtinės Kopenhagos susitarimo dalys, perspektyva vis dar pasiekti teisiškai privalomą susitarimą ir padaryti rimtą pažangą, susijusią su MRV ir ICA, bei daugelis kitų dalykų, įskaitant tai, kad dabar visos šalys pritaria požiūriui, kad visi kartu nuveikėme nepakankamai - štai rezultatas. Jei būtume aptarę tokį rezultatą prieš išvykdami į Kankūną, dauguma jūsų būtų sutikę, kad pasiekti rezultatai yra geri.
Baigiamasis žodis. Dabar turime labai rūpestingai apgalvoti būsimą strategiją. Dauguma mūsų norės pailsėti per Kalėdas ir Naujuosius metus, bet kitų metų pradžioje turėtume tęsti Tarybos, Komisijos ir Europos Parlamento dialogą ir susitikti šiek tiek apsvarstę, suvokę Kankūno konferencijos rezultatus. Kaip sakiau pradžioje, laukia labai sudėtingi metai, tačiau turime remtis įgyta patirtimi. Jei Europa nustatys aiškią strategiją, tada galėsime judėti teisinga kryptimi, ir nors rengiantis Durbano konferencijai nebus lengviau, esu tikra, kad mes galime tai padaryti. Tik turbūt pirmiausia reikėtų pailsėti ir tęsti dialogą 2011 m. pradžioje.
Joke Schauvliege
Pone pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, dėkoju už daug teigiamų Kankūne pasiekto susitarimo vertinimų.
Jūs visi žinote, kad Kankūne žengtas pragmatiškas, bet labai svarbus žingsnis politikos ir debatų dėl klimato kaitos srityje. Žinote, kad tikslas galiausiai pasiekti visuotinį, teisiškai privalomą susitarimą buvo ir Tarybos išvadose, kurios priimtos praėjusių metų spalį. Vis dėlto visi žinojome, kad tarptautinio susitarimo Meksikoje pasiekti nepavyks ir kad tai nulemta iš anksto. Dėl šios priežasties siekėme sudaryti kelis suderintus dalinius susitarimus. Jie irgi įtvirtinti, ir, kaip minėjo Komisijos narė, Kankūno konferencijoje taip pat buvo suformuluotos tezės, kurios mums atrodsvarbios siekiant parodyti Europos Sąjungos siekį palaikyti pusiausvyrą.
Turėtume pagirti Europos Sąjungą už tai, kad laikėsi labai aiškios ir skaidrios pozicijos, pozicijos, kuri buvo įtraukta ir į Tarybos išvadas ir kuri buvo vieningai ginama. Kiekvienas Komisijos ir Europos Parlamento narys labai prisidėjo prie šios pozicijos sklaidos ir Taryba savo ruožtu nuveikitin daug, kad užtikrintų, jog mūsų nuostatos būtų žinomos kuo plačiau. Kartais iš tiesų reikėdavo vis pabrėžti, koks šių išvadų turinys ir ko siekia Europos Sąjunga, laikydamasi šios pozicijos.
Meksikoje ieškojome sąjungininkų ir sulaukėme daug teigiamų atsiliepimų apie Europos Sąjungos prisiimtą svarbų vaidmenį, apie mūsų aiškų siekį suderinti skirtingas pozicijas. Savo vaidmenį atlikome gerai ir, manau, visas pasaulis tai suprato.
Ponia Komisijos nare, tai tiesa, kad dabar mums reikia kritiškai įvertinti vieną ar du dalykus, bet tai nereiškia, kad nebereikia skubėti. Galiu pasakyti, kad kitą pirmadienį Taryboje pasikeisime nuomonėmis apie Kankūno konferencijos rezultatus. Taip pat džiaugiuosi, kad šiuo metu Parlamente tai ir darome. Vis dėlto tiesa, kad turime parengti strategiją, ir tai padaryti reikia kuo greičiau.
Taryba taip pat nutarpavasarį spręsti klausimą dėl 30 proc. sumažinimo. Prašėme Komisijos atlikti antrąją patikrą, kad žinotume, kokį poveikį sumažinimas 30 proc. turėtų valstybių narių lygmeniu, ir Taryba sutiko pavasarį atnaujinti diskusijas.
Baigdama norėčiau visiems dar kartą padėkoti už jūsų bendradarbiavimą ir ypač Komisijos narei C. Hedegaard už labai malonų ir konstruktyvų bendradarbiavimą ir už jos pastangas siekiant puikių Kankūno konferencijos rezultatų. Be konstruktyvaus bendradarbiavimo ir svarbaus Europos Sąjungos indėlio, to padaryti būtų neįmanoma. Todėl nuoširdžiai jums už tai dėkoju.
Pirmininkas
Diskusija baigta.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
János Áder
Daugelis praėjusią savaitę pasibaigusios Kankūno klimato kaitos konferencijos rezultatus vertina kaip sėkmę, kaip lūžį, kaip susigrąžintą viltį. Vis dėlto laikausi nuomonės, kad negalime kalbėti apie sėkmę tol, kol nepasiektas tarptautinis teisiškai privalomas susitarimas, kuris pakeistų 2012 m. baigsiantį galioti Kioto protokolą - susitarimą, kuriuo remiantis gali būti skiriamos sankcijos. Kankūne dėl tokio susitarimo nebuvo priimta jokio sprendimo. Iš tiesų kelios šalys veikiau būtų panaikinusios protokolą. Vadinasi, klausimas dėl valstybės turtu laikomų perteklinių taršos kvotų pagal Kioto protokolą panaudojimo (ypač svarbu Vengrijai) po 2013 m. liks neišspręstas iki 2011 m. aukščiausiojo lygio susitikimo Pietų Afrikoje.
Tikėtina, kad iš Rytų Europos šalių bus neteisingai ir neteisėtai atimtas atlygis, kurį šios šalys turėtų gauti už esamų įsipareigojimų pagal Kioto sistemą sumažinti išmetamų teršalų kiekį įvykdymą, o įsipareigojimų nesilaikančios šalys negaus visiškai jokių nuobaudų. Dar daugiau, JAV ir Kinija, didžiosios teršėjos, nėra Kioto protokolo šalys, todėl rezultatai, kuriuos galėsime pasiekti stabdydami visuotinį atšilimą, bus labai maži. Vadinasi, kol nebus pasiektas tarptautinis teisiškai privalomas susitarimas, kuriuo bus sudaromos sąlygos nubausti įsipareigojimų nevykdančias šalis ir apdovanoti juos vykdančias, jokiu būdu negalėsime kalbėti apie sėkmę.
Luís Paulo Alves
Pone pirmininke, norėčiau pasveikinti Kankūno konferencijos pirmininką už skaidrias derybas vykstant tokiam sudėtingam procesui. Nors galėjo būti pasiekta daugiau, šis susitarimas šiuo metu atrodo geriausias rezultatas, kurį buvo galima pasiekti. Vis dėlto Kioto protokolo galiojimas galėjo būti pratęstas ir tai būtų buvę gerai: kitais metais Durbane jausime didelę įtampą, nes nustos galioti vienintelis privalomas susitarimas dėl klimato kaitos, tačiau labai svarbu tai, kad Kopenhagoje pasiektas susitarimas dabar tampa oficialiu Jungtinių Tautų dokumentu, kurį remia visos šalys, išskyrus Boliviją. Džiaugiuosi, kad atsižvelgta į daugelį socialistų pozicijų, kurioms buvo pritarta šiame Parlamente, ir jos įtrauktos į dokumento tekstą, pvz., susitarimas įsteigti Žaliąjį klimato fondą, kuris skirtas padėti besivystančioms šalims prisitaikyti prie klimato kaitos ir sušvelninti jos padarinius. Taip pat palaikau visas šalis, kurios pritar1,5 laipsnių pasiūlymui, t. y. platesnio užmojo siekiui, kuris bus svarstomas kitų metų aukščiausiojo lygio susitikime. Tai labai svarbu ir kitas žingsnis bus užtikrinti, kad tai atsispindėtų ir CO2 mažinimo tiksluose.
Elena Oana Antonescu
Po ilgų derybų Jungtinių Tautų klimato kaitos konferencijoje Kankūne buvo pasiektas kompromisas. Nors rezultatai nėra patys geriausi, tačiau tai svarbus žingsnis pirmyn kovojant su klimato kaita. Pažanga pasiekta visose srityse, kurios pirmą kartą buvo aptariamos JT dokumente. Džiaugiuosi, kad buvo priimti sprendimai, nes jie palengvins derybas ateinančiu laikotarpiu ir sudarys sąlygas pasiekti didelę pažangą, ypač dėl elementų, skirtų besivystančioms šalims ir šalims, kurios yra labiausiai veikiamos klimato kaitos. Taip pat palaikau siekį mažinti išsivysčiusių ir neišsivysčiusių regionų skirtumus, skiriant finansinę paramą ir techninę pagalbą. Manau, šis aukščiausiojo lygio susitikimas labai svarbus, nes mūsų derybininkai pasiekė, kad kitais metais Durbane, Pietų Afrikoje, būtų pasirašytas susitarimas. Noriu padėkoti Europos Parlamento delegacijai už dėtas pastangas ir sėkmę.
Ivo Belet
Aukščiausiojo lygio susitikimo klimato kaitos klausimais Kankūne rezultatai vargiai gali būti laikomi dideliu laimėjimu. Vis dėlto geriau mažiau negu nieko. Buvo padaryta keletas konkrečių dalykų, pvz., kovos su miškų naikinimu srityje pritarta įsteigti 100 mlrd. vertės Žaliąjį klimato fondą. Tačiau viskas vyksta labai lėtai ir tai vargina. Tai veikiau prilygsta Echternacho šokių procesijai, o visuotinis atšilimas vyksta toliau.
Koks buvo Europos vaidmuo šiame procese? Žinoma, ES pasimokiš praėjusių metų Kopenhagos konferencijoje padarytų klaidų. Kankūne Europa buvo derybų centre ir veikvieningai. Visas pasaulis stebėjo ES modelį ir žavėjosi, nes mūsų susitarimai pažangiausi ir įpareigojantys. Klimato kaitos srityje Europa rodo pavyzdį.
Turime tvirtai laikytis šio vaidmens ateinančiais metais. Tai gerąja prasme mus aiškiai išskiria iš kitų žemynų. Turime didžiulį turtą - mūsų įvaizdį, kuris taip pat mums padeda siekti didelės ekonominės ir socialinės naudos.
Maria Da Graça Carvalho
Pone pirmininke, stebiu tarptautines derybas klimato kaitos klausimais jau pastaruosius 15 metų ir labai džiaugiuosi Kankūne pasiektais susitarimais. Priimti sprendimai atspindi tikrą derybų pažangą. Pagrindiniai Kopenhagos susitarimo elementai dabar saugomi JT. Jungtinės Tautos atgavo pasitikėjimą kaip daugiašaliams klimato susitarimams skirtas forumas. ES atliko pagrindinį vaidmenį. Norėčiau pabrėžti veiksmingą užduočių valdymą, atliekamą Europos Komisijos ir pirmininkaujančios Belgijos. Padaryta didelpažanga technologijų, miškų ir prisitaikymo srityse. Labai pritariu Žaliojo klimato fondo įsteigimui. Remiantis Kankūne pasiektais rezultatais, reikės sunkiai dirbti, kad 2011 m. konferencija Durbane būtų sėkminga.
Eija-Riitta Korhola
Kankūno konferencija vadinama sėkminga ir tai labai tinkamas žodis, atsižvelgiant į tai, kad iš jos nieko nesitikėta. Vis dėlto ES svarbu išdėstyti faktus: nepajudėta iš vietos dėl išmetamų teršalų mažinimo ir nepriimta jokių įsipareigojimų šioje srityje. Nematyti tarptautinio susitarimo ir nėra nieko, kas priverstų sugriežtinti pačios ES sumažinimo tikslą nuo 20 iki 30 proc.
Kankūne Parlamento delegacija susitiko su Achimu Steineriu, Jungtinių Tautų aplinkos programos vykdomuoju direktoriumi, kuris labai rimtai pasakė, kad nustatydama 20 proc. tikslą Europa tik gavo naudos, tai mus sustiprino ir padidino konkurencingumą. Štai todėl jis parėmidėją, kad šį siekį reikia dar daugiau padidinti.
Norėčiau paraginti visas įmones, kurios veikia pasauliniu mastu, ir tas, kurios mano, kad jos neapsaugotos nuo anglies dioksido nutekėjimo, papasakoti Achimui Steineriui ir kitiems panašiems įtakingiems organizacijų vadovams apie finansų padėtį, su kuria jūs susiduriate. Jei nepritariate tokiai sistemai, konkrečiais skaičiais parodykite jiems, kaip dėl prekybos apyvartiniais taršos leidimais tiesiogiai ar netiesiogiai didėja įmonės sąnaudos.
Europos Sąjungos piliečių ir darbuotojų atžvilgiu neteisinga, jei pagrindiniai sprendimų priėmėjai, net ir Komisija, iš kurios A. Steiner tikriausiai gauna informaciją, nežino tikrosios padėties.
Kankūno sėkmglūdi išsaugotame politiniame išdidume. Buvo sutarta, kad susitarimas bus pasiektas. Suvokiame, kad dėl klimato kaitos kilusios diskusijos slūgsta ir klimato kaita tampa įprasta ir kiekvieną dieną sprendžiama problema. Šis klausimas nebėra dėmesio centre ir tai galbūt geras dalykas. Grįžkime prie pagrįstos, išsamios aplinkos apsaugos politikos.
