"made in" (označenie pôvodu) (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je vyhlásenie Komisie o značke "made in" (označovaní pôvodu).
Catherine Ashton
členka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, som rada, že mám dnes príležitosť prehovoriť k vám na plenárnom zasadnutí o návrhu na reguláciu označovania pôvodu. Je to návrh, ktorý, ako si možno pamätáte, Parlament výrazne podporoval od jeho prijatia v kolégiu už v decembri 2005. Pripomínam najmä vaše uznesenie z júla 2006 a písomné vyhlásenie zo septembra 2007. Mala som tú česť prediskutovať túto otázku minulý mesiac v Štrasburgu so skupinou poslancov EP, ktorí zdôraznili, že je potrebné urýchlene prijať toto nariadenie.
Myslím, že so mnou budete súhlasiť, že je mimoriadne dôležité, aby obchodná politika nielen posilnila príležitosti, ktoré môžu ponúknuť otvorené trhy, ale aby aj riešila obavy, ktoré vyvoláva globalizácia, nielen u spotrebiteľov, ale aj - a to hádam predovšetkým - u malých podnikov.
Označovanie pôvodu by sa preto malo zvážiť v tomto duchu. Vo vyhlásení z roku 2007 ste zdôraznili, že európski spotrebitelia majú právo na priamy prístup k informáciám o tovare, ktorý si kúpia. Presne na to sa zameriava toto nariadenie. Jeho cieľom je umožniť spotrebiteľom EÚ, aby si plne uvedomovali krajinu pôvodu výrobkov, ktoré si kúpia.
Komisia navrhla povinné označovanie krajiny pôvodu určitých výrobkov dovážaných do Európskej únie z tretích krajín. Netýka sa to všetkých výrobkov. Zamerali sme sa na výrobky, ktoré sú v centre záujmu, na základe širokej konzultácie so spotrebiteľmi a priemyslom.
Chcela by som doplniť, že označovanie pôvodu je plne v súlade so súčasnými pravidlami a zásadami WTO a existuje takmer všade na svete. Dovozy do USA, Kanady, Číny a Japonska podliehajú označovaniu krajiny pôvodu. Je faktom, že väčšina výrobkov, ktoré si v súčasnosti môžete kúpiť v obchodoch v Európskej únii, už má označenie krajiny pôvodu, pretože väčšina právnych systémov si ho dnes vyžaduje. To, samozrejme, znamená, že pre veľkú väčšinu podnikov nebude povinnosť označovať výrobky vyvážané do Európskej únie znamenať žiadne zvýšené náklady.
Od roku 2006 prebiehali diskusie v Rade s cieľom dosiahnuť dohodu o návrhu Komisie. Treba ešte presvedčiť niekoľko členských štátov. Obávajú sa, že administratívna záťaž a náklady systému označovania pôvodu prevážia jeho výhody.
Primerane sme zohľadnili tieto obavy a nedávno sme predložili konkrétne návrhy, o ktorých si myslíme, že riešia tieto problémy. Nejde o nový formálny návrh. Ide o pokus nájsť spoločný postoj a dosiahnuť kompromis. Vo výbore podľa článku 133 bol 23. októbra 2009 s členskými štátmi prediskutovaný dokument Komisie o rôznych možnostiach.
Komisia predovšetkým vyzvala členské štáty, aby zvážili zúženie spektra výrobkov: aby išlo len o tovar pre konečného spotrebiteľa. Pôvodný zoznam obsahoval určité polotovary, ako napríklad surovú kožu a určité textílie, ktoré nie sú v hlavnom záujme spotrebiteľa. Komisia teraz navrhuje, aby sa to týkalo len tovaru, ktorý môžu spotrebitelia nájsť v obchodoch.
Po druhé, Komisia navrhla, aby sa systém spustil na báze pilotného projektu. Pokračovanie by záviselo od hodnotenia dosahu navrhovaného systému. Umožnilo by to vyhodnotiť dosah na náklady a cenu. Zároveň by to, samozrejme, mohlo poskytnúť určité návrhy, ako by sme mohli modifikovať rozsah výrobkov v nariadení.
S radosťou konštatujem, že členské štáty so záujmom prijali náš dokument o rôznych možnostiach. Hoci sa nerozptýlili všetky pochybnosti a viaceré členské štáty sa zásadne postavili proti tomuto návrhu, sú ochotné ďalej preskúmať túto záležitosť a práca bude pokračovať počas niekoľkých nadchádzajúcich týždňov na úrovni stretnutí odborníkov a výboru podľa článku 133. Úprimne dúfam, že to pripraví cestu kompromisnému riešeniu.
Vážené poslankyne, vážení poslanci, ako viete, nový článok 207 Lisabonskej zmluvy dáva Parlamentu novú a väčšiu právomoc v súvislosti s legislatívnymi opatreniami v oblasti obchodnej politiky - a nariadenie o značke "made in" by mohlo byť jedným z prvých, ktoré sa objavia na vašich pracovných stoloch.
Mám preto veľký záujem o to, aby ste boli úzko zapojení do ďalších diskusií o tejto dôležitej otázke, a teraz sa teším na krátku rozpravu.
Cristiana Muscardini
Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, niektoré problémy sa týkajú aj nás, nielen tlmočníkov a tých, ktorí sa chcú zapojiť do rozpravy a ktorí hádam dostanú konkrétne odpovede na problém ťahajúci sa od roku 2005.
Ako pani komisárka správne zdôraznila, naši hlavní konkurenti a hospodárski partneri označujú pôvod tovaru, ktorý prichádza na ich územie, už dlhé roky. Európska únia však napriek návrhu nariadenia z roku 2005, ktorý získal širokú podporu spotrebiteľov, skupín občianskej spoločnosti, stále ešte nemá definíciu, a to napriek priaznivému stanovisku, ktoré Parlament už veľakrát vyjadril. Chýbanie nariadenia o označovaní pôvodu tovaru spochybňuje právo občanov a spotrebiteľov a bráni riadnemu fungovaniu trhu, ktorý musí mať spoločné a jednotné pravidlá, ak má byť slobodný.
Výbor podľa článku 133 preskúmal v uplynulých dňoch návrhy na zníženie počtu kategórií tovaru zahrnutých do nariadenia a podmienky na odporúčanie ich uplatňovania počas skúšobnej lehoty. Pýtame sa pani komisárky: podporili aspoň niektoré členské štáty tieto kompromisné návrhy? Budú sa ďalej posudzovať? Plánujete aj naďalej podporovať návrh nariadenia z roku 2005 spolu s Parlamentom a ako súčasť spolurozhodovacieho postupu? Aké záruky a termíny ponúka Komisia na koniec tejto ťažkej a oneskorenej rozpravy? Napokon, pani komisárka, na jednej strane vám v každom prípade ďakujem za všetko, čo ste s veľkou energiou a rozhodnosťou vykonali, na druhej strane sa pýtam: môžete mi potvrdiť, čo ste mi napísali v odpovedi na otázku z 5. novembra 2009, teda že Komisia bude naďalej jednoznačne podporovať prijatie návrhu predloženého v roku 2005 a že naďalej dodrží svoj záväzok?
Gianluca Susta
Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, určite sa teraz nechcem - ani s časom, ktorým mám k dispozícii - vrátiť ku všetkým dôvodom, na ktorých sa zakladá naša opakovaná žiadosť, ktorú ako Parlament predkladáme. Zdôraznil by som - a aj vy ste na to poukázali, pani komisárka -, že pani Muscardiniová a ja sme jediní dvaja veteráni podpisu uznesenia z roku 2006, ktorým Parlament podporil iniciatívu vtedajšieho komisára Mandelsona v decembri 2006.
Dúfali sme, že iniciatíva, ktorú ste pred niekoľkými týždňami vyvinuli na realizáciu malých zmien s cieľom dosiahnuť kompromis, dostane výraznejšiu podporu, aj zo strany výboru podľa článku 133. Okrem iného je nám ľúto, že mnohé krajiny v rámci tohto výboru opätovne prejavili svoj nesúhlas alebo pochybnosti vrátane Spojeného kráľovstva prostredníctvom jeho predstaviteľa. Dnes vám chceme len pripomenúť, že v tejto žiadosti nejde o protekcionizmus. Nechceme chrániť odvetvia, ktoré už nie sú schopné konkurovať na medzinárodnom trhu, ale spotrebiteľov: chceme upozorniť na problematiku zdravia, životného prostredia a skutočnej reciprocity na svetovom trhu, čo dnes chýba. Navyše to nechýba len vzhľadom na najslabšie subjekty na svete: nie, chýba to aj vzhľadom na Japonsko, USA, Austráliu, Kanadu, Brazíliu, Indiu, vzhľadom na hlavných konkurentov Európskej únie, ktorá je v tomto hospodársky ťažkom období povinná chrániť záujmy Spoločenstva, z čoho tiež vychádza táto žiadosť.
Preto dúfame, že Parlament v plnej miere podporí iniciatívy Komisie, a dúfame tiež, že záväzky, ktoré boli prijaté pred niekoľkými týždňami, budú v plnom rozsahu splnené, aj keď tento proces nebude možné ukončiť do Vianoc, ale na základe nového postupu zavedeného Lisabonskou zmluvou.
Niccolò Rinaldi
Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, dámy a páni, súhlasím s pripomienkami kolegov poslancov, ktorí hovorili predo mnou, a podporujem žiadosť pani Muscardiniovej. Zároveň by som chcel pripomenúť situáciu z knihy Itala Calvina nazvanej Kozmikomické poviedky, opisujúcej veľký tresk ako neurčitú masu hmoty, v ktorej sa o nikom alebo o niekoho pôvode nič nevie. V určitej chvíli jedna žena povie, že keby mala priestor, tak by pre prítomných ľudí pripravila cestoviny a pizzu. To v mase hmoty vyvolá veľké nadšenie: nastane explózia, potrebný priestor sa materializuje ako svet zložený z rozdielov, čo je dnešný vesmír.
Myslím si, že na našom globálnom trhu ideme naspäť, premieňame sa na neurčitú masu tovaru, pričom spotrebiteľom nie je známy jeho pôvod a, samozrejme, ani vlastnosti, s ktorými bol vyrobený. Ako liberáli a demokrati považujeme systém a princíp voľného obchodu za veľmi dôležitý, zároveň však aj princíp transparentnosti a vysledovateľnosti tovaru. Ako už bolo povedané, v tomto prípade nejde ani tak o vec medzinárodného obchodu, ako o vec ochrany spotrebiteľa. Opätovne podporujeme návrh z roku 2005 a - opakujem - podporujeme požiadavky, ktoré predložila pani Muscardiniová.
Carl Schlyter
Vážený pán predsedajúci, ďakujem vám, pani komisárka, že ste napokon návrh predložili. Myslím si, že Komisia pána Barrosa sa pričasto neodvážila postaviť sa proti Rade, keď sa Rada snažila pohnúť naspäť, namiesto dopredu, ale teraz to Komisia dokázala. Ďakujem vám. Adam Smith poznamenal, že trhové hospodárstvo nemôže fungovať, ak spotrebitelia nedostanú dostatočné informácie, aby pri kúpe výrobkov mohli urobiť voľbu, a preto je absolútne nevyhnutné, aby sme mali toto označovanie pôvodu.
Nemali by existovať žiadne výnimky pre krajiny, ktoré uzavreli s EÚ dohodu o voľnom obchode alebo inú dohodu. Rovnaké pravidlá by mali platiť pre všetkých. Niektorí tvrdia, že označovanie je nákladné, ale mnohé výrobky sa už označujú. Dodatočné náklady by preto mali byť minimálne. Videli sme to pri podrobnejšom označovaní hovädzieho mäsa v Európe - vôbec to nie je drahé. Myslím si však, že zoznam by sa mohol rozšíriť. Zdá sa, že sa zameriava hlavne na výrobky, ktoré sú často kopírované a o ktoré má každý v danom odvetví záujem. Zároveň chýba veľa dôležitého spotrebného tovaru a myslím si, že zoznam by sa mal preto rozšíriť.
Helmut Scholz
v mene skupiny GUE/NGL. - Vážený pán predsedajúci, naša skupina, Konfederatívna skupina Európskej zjednotenej ľavice - Nordická zelená ľavica (skupina GUE/NGL), zastáva názor, že označovanie výrobkov pochádzajúcich z krajín mimo EÚ pomocou značky "made in" je v Európskej únii naliehavou potrebou. Vo svete, ktorý je vo veľkej miere globalizovaný a deregulovaný, je absolútne nevyhnutné poskytnúť spotrebiteľom informáciu, odkiaľ výrobok pochádza a čo si kupujú.
Myslím, že toto je oblasť, v ktorej občania a spotrebitelia skutočne pochopia, čo je Európa a ako môže prispieť k medzinárodnému obchodu a zvyšku sveta. Súhlasím so svojimi kolegami, že by sme mali prijať prístup k označovaniu pôvodu z roku 2005. Podľa nášho názoru to je absolútne minimum, ktoré by sa malo zabezpečiť pre európskych spotrebiteľov a občanov. Mohlo by to pomôcť aj malým a stredným podnikom v Európe.
Vyzývame Komisiu a Radu, aby vec rýchlo predložili na prerokovanie Európskemu parlamentu. Okrem iného je to vecou dôsledného prístupu k politickým opatreniam a myslím si, že v tejto oblasti môže medzinárodný obchod takisto prispieť k medzinárodnému mieru.
Lara Comi
(IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, sme súčasťou priemyselného systému, na európskej úrovni, v ktorom dobrá povesť tovaru značne závisí od integrity výrobného systému. Zachovaním aspoň časti výroby v Európe môžeme skutočne ponúknuť spotrebiteľom kontrolované, vysokokvalitné výrobky. Je v záujme nás všetkých pokračovať v tomto postupe a poskytovať spotrebiteľom možnosť, aby si v plnej miere uvedomovali, čo vyrábame a odkiaľ vyrábaný tovar pochádza. Aby sme dosiahli tento cieľ, potrebujeme niečo veľmi jednoduché, ale rozhodujúce: transparentnosť, koncepciu, na ktorej sú založené pravidlá označovania pôvodu, ktoré Parlament prijal už v roku 2006 a ktoré, ako pani komisárka uviedla už skôr, sa vo veľkom rozsahu už používajú na hlavných svetových trhoch, napríklad v USA, Mexiku a Číne.
Napriek tomu niektoré členské štáty EÚ ešte neprijali označovanie pôvodu značkou "made in". Myslíme si, že ak bol výrobok vyrobený v Číne alebo inej neeurópskej krajine, a to bez ohľadu na jeho kvalitu, ktorá je často vysoká, musia európski spotrebitelia mať možnosť zistiť, kde bol výrobok vyrobený, aby mohli urobiť informovanú voľbu. Niektorí ľudia by mohli potrebu transparentnosti interpretovať ako nadmerný protekcionizmus a myslia si, že to všetko by mohlo viesť k zvýšeným nákladom pre priemysel: to však v žiadnom prípade nie je pravda.
Ak bude označenie pôvodu na výrobkoch dovážaných do Európy chýbať, na rozdiel od označovania v Číne, USA a Austrálii, budú európske výrobky ťažšie konkurovať na globalizovanom medzinárodnom trhu. Zo všetkých týchto dôvodov je zachovanie myšlienky výrobkov vyrobených na základe tých najlepších európskych postupov prvým rozhodujúcim krokom smerujúcim k uznaniu na úrovni jednotlivých členských štátov.
Kader Arif
(FR) Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, dámy a páni, toto nie je naša prvá rozprava o označovaní pôvodu, ale som si istý, že opakovanie má svoje výhody. Dovolím si pripojiť sa ku svojim kolegom poslancom, ktorí zdôrazňujú potrebu európskych právnych predpisov o označovaní pôvodu značkou "made in".
Napriek stanovisku, ktoré tento Parlament vyjadril v roku 2005 a potom v roku 2007 prostredníctvom hlasovania o uznesení nášho kolegu pána Baróna Crespa, chýbajúca väčšina v Rade v skutočnosti vždy zabránila prijatiu tohto nariadenia.
Takýto text by však predstavoval rozhodujúcu výhodu, a to nielen pre európskych spotrebiteľov, ale aj pre náš priemysel. Označením krajiny pôvodu určitých výrobkov dovážaných z tretích krajín by boli spotrebitelia naozaj v plnej miere informovaní o vlastnostiach výrobku, ktorý si kupujú. V takých citlivých odvetviach, ako sú odevný priemysel, kožené výrobky a nábytok, je vytvorenie podmienok, aby spotrebitelia mohli urobiť informovanú voľbu, dôležitým faktorom pre tie podniky, ktoré sa rozhodli zachovať výrobu v Európe, čím zachovávajú európske poznatky a európske pracovné miesta.
Preto vítam návrh, ktorý ste práve predložili, pani komisárka, chcel by som však zdôrazniť, že tento návrh musí byť ambiciózny. Získanie podpory väčšiny členských štátov sa nesmie uskutočniť na úkor nášho konečného cieľa. Bolo by napríklad neprijateľné, keby sa označovanie pôvodu týkalo len hotových výrobkov, čím by sa umožnil dovoz všetkých súčastí osobitne, ich poskladanie v Európe a ich opísanie ako "made in Europe", teda "vyrobené v Európe".
Okrem toho by som chcel podporiť snahu Komisie vyťažiť maximum z takejto dohody. Nevrátim sa teda k opakovanej žiadosti o zlepšenie a zjednodušenie pravidiel označovania pôvodu, no možnosť vytvorenia značky pre celú euro-stredomorskú oblasť by bola významným krokom vpred z hľadiska posilnenia odvetví vybudovaných okolo obchodu v Stredomorí a vzájomného obchodu medzi krajinami Juhu.
Napokon by som chcel zdôrazniť, že v rámci realizácie Lisabonskej zmluvy sa podstatne zvýšia právomoci Výboru pre medzinárodný obchod. Komisia sa preto bude môcť spoľahnúť na angažovanosť poslancov EP, ktorí budú pozorne monitorovať diskusie o tomto kľúčovom právnom predpise pre európskych spotrebiteľov a pracovníkov. O tom vás ubezpečujem, pani komisárka.
Jacky Hénin
(FR) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, koncepcia značky "made in" sa nesmie týkať len označovania. Musí sa rýchlo stať silnou koncepciou rešpektovania najrozvinutejších pravidiel týkajúcich sa poznatkov, práv zamestnancov, udržateľného rozvoja a ochrany životného prostredia a vyjadrenia zodpovedného hospodárskeho postoja.
Zatiaľ čo globalizácia vytvára podmienky pre všetkých, aby mohli vyrábať, divá honba výlučne za ziskom znamená, že práva pracovníkov a obyvateľstva sa neustále porušujú a ich životné prostredie sa ničí. Kopírovanie, ktoré sa kedysi týkalo len luxusných značiek, teraz zasahuje rôzne odvetvia, ako napríklad farmaceutiku, automobilový priemysel a vesmírne lety, pričom v pozadí sa vždy skrýva myšlienka zisku a bezpečnosť spotrebiteľov je závažným spôsobom ohrozená. Zároveň sa rušia desaťtisíce pracovných miest.
Zavedením koncepcie značky "made in Europe" by sme spotrebiteľom umožnili vykonať informovanú voľbu a získať nové práva. "Áno" rešpektovaniu práv zamestnancov a pravidiel na ochranu životného prostredia, našich schopností a zodpovedného riadenia. A napokon to najdôležitejšie: "áno" zachovaniu a ochrane pracovných miest v európskom priemysle.
Christofer Fjellner
(SV) Vážený pán predsedajúci, protekcionisti sotva uznajú, že ich opatrenia sú protekcionistické, ale budú skôr skrývať svoje úmysly za iné argumenty. Povedal by som, že povinné označovanie pôvodu je toho jasným príkladom. V júni 2006 som stál tu, v tomto Parlamente, a rozbil som mnohé mýty týkajúce sa toho istého návrhu a pri tej príležitosti návrh skončil tam, kam patrí - v koši.
Politické obchody, ktoré prebehli pred rozhodnutím o dohode o voľnom obchode s Kóreou, však spôsobili, že sme viedli rozpravu o tomto návrhu ešte raz, a toto je neprimeraný spôsob, ako sa zaoberať návrhom tohto druhu. O tri roky neskôr je jasné, že niektoré mýty ešte žijú, a treba ich rozbiť.
Začnime preto s prvým, ktorý sa sem-tam objavuje, teda že si to želajú spotrebitelia. Obhajcovia tvrdia, že v tejto súvislosti ich podporuje internetové poradenstvo Komisie. Zabúdajú však uviesť, že 96,7 % odpovedí na toto poradenstvo prišlo z jedinej krajiny, konkrétne z Talianska, kde sú hnacou silou tejto záležitosti priemysel a organizované osobitné záujmové skupiny. Každý, kto si tak želá, si dnes môže označiť tovar informáciou o jeho pôvode a verte mi, každý konkurencieschopný podnik, ktorý si týmto spôsobom dokáže získať spotrebiteľov, tak už aj robí, preto to nie je potrebné.
Druhým mýtom je, že označovanie poskytuje spotrebiteľom podstatné informácie a ochranu a je prospešné pre životné prostredie, ako keby to bola otázka zemepisu. Nie. Toto je len hra s predsudkami ľudí, nejde o ich ochranu. Tretím mýtom je, že označovanie zvýši konkurencieschopnosť Európy. Nové technické prekážky obchodu však nechránia európsky priemysel. Nemá to nič spoločné s konkurencieschopnosťou - tá sa posilní len na základe otvorených trhov a dobrého podnikateľského prostredia.
Ak zakazujeme členským štátom, aby povolili tento typ právneho predpisu v rámci EÚ, pretože je protekcionistický, prečo máme potom uplatňovať tie isté pravidlá pre zvyšok sveta a pritom popierať, že ide o protekcionizmus? Odmietli sme myšlienku zaviesť povinné označovanie značkou "made in the EU", preto by teraz bolo nerozumné zavádzať ho vo vzťahu ku zvyšku sveta.
Mairead McGuinness
Vážený pán predsedajúci, v mnohých prípadoch už máme označovanie krajiny pôvodu v prípade potravín a iných výrobkov, nie je to teda nič nové. Problém s niektorými označeniami na potravinárskych výrobkoch je, že nie sú vždy presné. Nech teda s týmto návrhom urobíme čokoľvek, umožnime otestovať správnosť tejto značky,t. j. aby údaje na označení boli presné a spotrebitelia tak dostali informáciu, ktorú hľadajú.
Jedna konkrétna otázka: zatelefonoval mi výrobca, ktorý pôsobí v Európskej únii, a spýtal sa ma, či Komisia, Rada a Parlament uvažujú o značke "made in the European Union", ktorá by im umožnila propagovať skutočnosť, že vyrábajú v Európskej únii. Mohla by sa pani komisárka k tomu vyjadriť?
Seán Kelly
Vážený pán predsedajúci, celá táto vec vyvolala veľa problémov, najmä v poľnohospodárstve v Írsku. Takmer vždy, keď počúvam vedúceho predstaviteľa Únie poľnohospodárov Padraiga Walsha, hovorí o tom, aké ťažké je presadiť riadne, presné označovanie, ako povedala pani McGuinnessová.
Zdá sa, že do Írska možno doviezť výrobky, spracovať ich pridaním korenín alebo niečoho iného a posunúť ich ďalej ako výrobky írskeho pôvodu. To je hrubé zavádzanie spotrebiteľa a myslím si, že každý má právo poznať skôr krajinu pôvodu každého výrobku než krajinu jeho výroby.
Môžem vychádzať z toho, že táto prax sa skončí a že budeme mať jasné a presné označovanie, takže budeme presne vedieť, z ktorej krajiny pochádza každý výrobok?
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, dámy a páni, jasnosť, jasnosť, jasnosť: to si dnes vyžaduje trh, vyžaduje si pravidlá, ktoré zaručia transparentnosť na ochranu spotrebiteľa. Sloboda trhu je tiež definovaná jasnými pravidlami, ktoré - ak sa uplatňujú prostredníctvom transparentných mechanizmov - umožňujú spotrebiteľom ako takým, aby si vybrali. Práve o to tu dnes chceme poprosiť, práve o to tu dnes chceme požiadať.
V talianskych štátnych televíznych staniciach sa často vysielajú investigatívne reportáže, ktoré ukazujú, ako sú výrobné postupy v niektorých veľmi vzdialených krajinách - vzdialených aj kultúrne - založené na využívaní veľmi znečisťujúcich látok, znečisťujúcich postupov, toxických rozpúšťadiel, pričom pracovníci vrátane detí sú vykorisťovaní a prinútení akceptovať neuveriteľne dlhý pracovný čas. Spotrebitelia musia mať možnosť výberu a zároveň jasnú predstavu, odkiaľ pochádzajú konkrétne výrobky. Práve toto žiadame. Myslím, že nastal čas jasne a okamžite prijať pravidlá, ktoré umožnia spotrebiteľom vybrať si na základe absolútne jasných a transparentných mechanizmov, a prijať ich rozhodne a oveľa rýchlejšie, než sa tak dialo doposiaľ.
Catherine Ashton
členka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, chcela by som sa poďakovať všetkým tým, ktorí prispeli k dôležitej rozprave na túto tému.
Ak smiem začať s konkrétnymi pripomienkami pani Muscardiniovej - pocitom, že táto vec sa už určitý čas naťahuje. Keď som pôsobila ako komisárka, jasne som si uvedomovala, že sme s členskými štátmi diskutovali o týchto otázkach, s ktorými sa intenzívne zaoberajú, a snažila som sa zareagovať, keď išlo o nejaký dôležitý aspekt. Ako uviedli iní poslanci, realita politického života je však taká, že všetky návrhy musím presadiť v Rade. To znamená - keď je jasné, že určitý návrh nemá jasnú väčšinu -, že sa treba opäť zamyslieť nad tým, prečo sa niekedy nepodarí presadiť určitý návrh, ak sú názory naň jasne vyhranené, a prečo sa to niekedy podarí.
Zdalo sa mi, že sme prostredníctvom modifikácie svojich formulácií pri zohľadňovaní obáv členských štátov mali príležitosť opätovne túto vec podporiť, ale tá je stále v Komisii. Najmä teraz, keď sa funkčné obdobie Komisie chýli ku koncu, či už vlastne, ako by niekto mohol povedať, uplynulo, je dôležité zamyslieť sa nad vecami, ktoré ešte neboli dokončené.
Nemôžem poskytnúť žiadne termínové záruky. Rada by som tak urobila, no v tejto súvislosti som celkom v rukách Rady. Zaväzujem sa však, že v tejto veci budem pokračovať, pretože je to dôležité. Prejdem k tomu, čo si myslím a prečo si myslím, že to je také dôležité.
Mnohé poslankyne a poslanci spomenuli konkrétne pripomienky týkajúce sa spotrebiteľov i príležitosť, ktorá by tak vznikla pre transparentnosť a jasnosť - poskytnúť informácie spotrebiteľom. Myslím, že tu bol citovaný dokonca aj Adam Smith. Je dôležité, že ak budete mať voľný obchod vo svete, musíte mať aj jasnosť a transparentnosť pre spotrebiteľov, aby mali možnosť výberu, ktorý prináša voľný obchod. Tieto koncepcie idú ruka v ruke a s tým by som súhlasila. Preto si myslím, že poslankyne a poslanci, ktorí uviedli túto pripomienku, v podstate vystihli jadro problému, o ktorý tu ide.
Nejde tu o protekcionizmus. To sa stáva na celom svete. Pre väčšinu krajín, od ktorých by niekto nakúpil tie druhy výrobkov, ktoré sme uviedli v zozname, platí, že už viete, od koho nakupujete. Pre mňa ako spotrebiteľku je dôležité vedieť, kde sa výrobok vyrobil. Myslím, že pre mnohých spotrebiteľov bola táto otázka dôležitou súčasťou spôsobu, akým komunikujú s trhom. Podľa mňa je veľmi dôležité povedať, že zabezpečíme túto transparentnosť. Nemali by sme sa toho obávať, pretože ak sa toho budeme báť, niečo nie je v poriadku. Pokiaľ ide o otvorenosť, voľný obchod a transparentnosť, sú to fakty a treba k nim zaujať primeraný postoj.
Pán Schlyter sa ma konkrétne spýtal na rozšírenie zoznamu. Nuž, toto je predmetom ďalšej diskusie: neexistuje žiadny definitívny zoznam. Jednoducho sme sa pokúsili predložiť zoznam, o ktorom sme si mysleli, že je realistický, ale veľmi radi budeme o tejto otázke ďalej diskutovať.
Myslím, že je len správne, ak zohľadním aj obavy, ktoré boli vyslovené v súvislosti s tým, či sme dosť ambiciózni. Pán Arif povedal, že by sme to nemali oslabovať. Samozrejme, ale ja sa to nesnažím oslabovať: snažím sa byť realistická. Ak budem mať napokon návrh, ktorý jednoducho nebudem schopná presadiť v Rade, myslím, že budem musieť túto vec ešte raz preskúmať a položiť si otázku, či by sme mohli niečo urobiť, nie aby sme návrh oslabili, ale aby sme uznali legitímne pripomienky a zistili, či ho môžeme presadiť, napríklad vo forme pilotného modelu alebo nejakého užšie zameraného modelu, aby sme si mohli overiť, či je pravda, čo hovorím, a aby sme ho hádam neskôr mohli rozšíriť, pretože v skutočnosti je nám jasné, čo sa snažíme dosiahnuť.
Zaoberáme sa aj celou problematikou Euromedu. Ako viete, je to súčasť diskusie, ktorá v súčasnosti prebieha. Beriem na vedomie aj pripomienku týkajúcu sa nášho postupu pri ochrane pracovných miest. Dámy a páni, viete, že jasne rozlišujem medzi protekcionizmom a podporou priemyslu, podporou pracovných miest a spotrebiteľov atď. Musíme jasne povedať, že obchod nesmie ignorovať žiadnu z týchto vecí. Idú ruka v ruke.
Pán Fjellner, musím sa zaoberať vašou konkrétnou pripomienkou, pretože ste môj postup opísali ako neprimeraný. Nie som si istá, do akej miery je vhodné povedať o niekom v Európskom parlamente, že sa nespráva primerane, ale chcela by som vás uistiť, že sa o to v žiadnom prípade nesnažím. Nesúvisí to s ničím. Počas diskusií s členskými štátmi o všetkých týchto aspektoch obchodu som sa snažila zohľadniť, a to svojou prácou, najmä diskusiami s malými podnikmi v Európe, v súvislosti s ktorými mi veľmi záleží na tom, aby mali skutočné príležitosti a aby viac než 3 % z nich začali obchodovať s krajinami mimo Európskej únie - otázky, ktoré ešte zostali nezodpovedané - veci, ktoré sme nijako nevyriešili - alebo otázky, ktoré sú pre krajiny osobitne dôležité.
Toto nie je jediná otázka, v žiadnom prípade, ale zdalo sa mi, že je to príležitosť pokúsiť sa k nej vrátiť. Ide o rovnaké podmienky. Ide o jasnosť a transparentnosť pre spotrebiteľov. Ide o to, aby sme povedali, že sa musíme pohnúť dopredu. Dúfam, že Parlament sa do toho zapojí a pomôže túto vec ďalej spresniť, aby sme sa napokon dopracovali k mimoriadne pozitívnemu výsledku.
Úplne na záver mi bola položená otázka o značke "made in the European Union". Prekonzultovali sme to s priemyslom a spotrebiteľmi. Nenašlo si to podporu. Boli obavy, že by to bolo drahé. Nebolo to riešenie, ktoré sme hľadali, a preto sme sa tým ďalej nezaoberali.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční počas nasledujúcej schôdze.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
João Ferreira  
Jedným z dôsledkov liberalizácie svetového obchodu sú veľké straty pracovných miest a zhoršenie sociálnej situácie v mnohých regiónoch a krajinách vrátane Portugalska, ktoré sú viac závislé od určitých výrobných odvetví, napríklad od textilného a odevného priemyslu. V súčasných podmienkach vážnej hospodárskej a sociálnej krízy si situácia vyžaduje iný prístup. Prijatie pravidiel o označovaní pôvodu by mohlo pomôcť zvýšiť profil výroby v rôznych členských štátoch. Je však potrebné urobiť oveľa viac. Musíme chrániť výrobné odvetvia prostredníctvom balíka širších a účinnejších opatrení, ako napríklad: zavedenie ochrany a ochranných mechanizmov proti agresívnym dovozom, prenesenie priority na miestnu výrobu, zrušenie modelu založeného na nízkej mzde, nízkej kvalifikácii a neistote pracovných miest, zavedenie verejných nástrojov na kontrolu výroby a reguláciu trhov s cieľom udržať zásadu potravinovej sebestačnosti a bezpečnosti, účinné riešenie presídľovania podnikov. Požiadavkou do budúcnosti je obrana práva každej krajiny na udržateľnú výrobu. Musíme tak urobiť v mene novej hospodárskej, sociálnej, energetickej a environmentálnej racionality, ktorú neoliberálny model nielenže nezaručuje, ale v skutočnosti znemožňuje.
