Suu- ja sorkkatauti: vuoden 2001 kriisistä saadut kokemukset ja tulevat toimet
Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Kreissl-Dörflerin laatima suu- ja sorkkatautia käsittelevän väliaikaisen valiokunnan mietintö suu- ja sorkkataudin torjumisesta Euroopan unionissa vuonna 2001 sekä tulevista ennalta ehkäisevistä toimista eläintautien välttämiseksi ja torjumiseksi Euroopan unionissa (2002/2153(INI)) (A5-0405/2002).
Kreissl-Dörfler (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Byrne, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aloittaa kiittämällä lämpimästi kaikkia kollegoita, jotka tekivät perusteellista työtä valiokunnassa ja mietinnön parissa. Olen erityisen kiitollinen väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajalle Redondolle, erinomaista työtä tehneelle sihteeristölle sekä tiedeyksikölle ja komissiolle. 
Helmikuussa vuonna 2001 puhkesi epäilemättä Euroopan historian vakavin suu- ja sorkkatautiepidemia. Tautia esiintyi Irlannissa, Alankomaissa, Ranskassa ja varsinkin Isossa-Britanniassa. Yksistään Isossa-Britanniassa, missä epidemia toden totta puhkesi, taudin torjuntavaiheessa lopetettiin virallisten arvioiden mukaan 6,5 miljoonaa eläintä. Joidenkin lähteiden mukaan tuo määrä olisi jopa kymmenen miljoonaa. Alankomaissa lopetettiin 285 000 eläintä, ja Ranskassa, jossa suu- ja sorkkatauti puhkesi neljästi, 65 000 eläintä. Seuraukset olivat tuhoisat kaikille asianomaisille. Ei ole mitään mieltä, että epidemioiden torjuntamenettelyt perustuvat tulevaisuudessa pelkästään siihen, että virus pyritään hävittämään lopettamalla eläimiä. EU:n kansalaiset eivät enää salli tällaista lähestymistapaa.
Parlamentti perusti tämän vuoden alussa väliaikaisen valiokunnan, ei tutkintavaliokuntaa, kuten osa jäsenistä valitettavasti haluaa edelleen itsepintaisesti katsoa. Sen tavoitteena oli auttaa entistä tehokkaamman, myös EU:n ulkopuolella toimivan politiikan hahmottelussa. Yksi tehtävämme oli hyödyntää lukuisia julkisia kuulemistilaisuuksia ja paikan päällä tehtyjä käyntejä taudista kärsineiden jäsenvaltioiden tapahtumien analysoinnissa, arvioida näitä tapahtumia oikeudenmukaisesti ja hyödyntää oppimaamme asianmukaisten päätelmien tekemiseksi suu- ja sorkkatautia koskevasta Euroopan laajuisesta politiikasta. Tämä tarkoittaa myös sitä, ettei meillä ole lainopillista tehtävää eikä valmiuksia tiedekiistojen ratkaisuun. Emme voi mietinnössämme antaa tuomioita puhumattakaan kenenkään tuomitsemisesta etukäteen teoista, joita emme voi kuitenkaan näyttää toteen. Tämä ei kuulunut toimivaltuuksiimme, eikä meillä ollut siihen keinoja. Hyvät parlamentin jäsenet, olen aivan varma, että mikä tahansa muu hallitus EU:ssa olisi joutunut samankaltaisten ongelmien eteen vastaavassa tilanteessa, jossa eri puolilla maata puhkesi yhtäaikaa noin 50-70 tautiepidemiaa. Ne koettelivat myös lampaita. 
Nyt tiedetään, että ne varautumissuunnitelmat, joita on laadittu sen jälkeen, kun EU vuonna 1992 luopui rokotuksista taloudellisista ja kauppapoliittisista syistä, ovat olleet puutteellisia sen vuoksi, että ne on suunniteltu vain muutamia epidemioita silmällä pitäen eikä niissä ole otettu huomioon pahinta mahdollista tilannetta. Se, että Maailman eläintautijärjestö OIE palautti suu- ja sorkkataudista vapaan, rokotuksia tekemättömän maan aseman vasta 12 kuukauden kuluttua viimeisestä rokottamisesta, merkitsi, että johtoajatuksena oli "mieluummin lopettaa kuin rokottaa", tai pelkästään rokottaa ja lopettaa eläimet kuitenkin myöhemmin. Huomattava edistys on se, että tätä aikaa lyhennettiin kuuteen kuukauteen viime toukokuusta alkaen. Me ajamme kolmea kuukautta. 
Haluaisin seuraavaksi luetella muutamia tärkeimpiä vaatimuksiamme. Tulevaan toimintamenetelmään on sisällytettävä tehokkaita hätäsuunnitelmia epidemioiden torjumiseksi, mutta kaikkien jäsenvaltioiden on myös tarkistettava, miten niiden viestintäverkot ja päätöksentekojärjestelmät toimisivat hätätilanteessa, ja toteutettava reaaliajassa rajat ylittäviä hälytysharjoituksia. Suunnitelmissa olisi myös kiinnitettävä entistä enemmän huomiota siihen, millaisia psykososiaalisia vaikutuksia on toimilla, joita kohdistetaan epidemioista kärsineisiin karjankasvattajiin ja kaikkiin niihin henkilöihin, joita eläinkuljetuskielto koskee. Bioturvallisuuteen on kiinnitettävä aiempaa enemmän huomiota. Kaikkien karjankasvattajien on tarkkailtava, mitä he syöttävät eläimilleen, keneltä he hankkivat eläimensä ja miten nopeasti he yhdistävät uuden ja vanhan karjakannan. Ison-Britannian tautiepidemian puhkeaminen johtui nimittäin kasvattajien vastuuttomasta toiminnasta. Eläinten jäljitettävyyttä ja myös niiden tunnistamista on parannettava edelleen. On myös tärkeää tehdä kaikki voitava, jotta voidaan estää eläintuotteiden laiton maahantuonti maista, joissa suu- ja sorkkatauti esiintyy endeemisenä. Komissio on jo päättänyt esimerkiksi siitä, että näistä maista tulevat matkustajat eivät enää saa tuoda kyseisiä tuotteita EU:hun. Tärkein vaatimuksemme tulevien epidemioiden torjumiseksi on kuitenkin se, että hätärokotuksia olisi pidettävä ensisijaisena keinona, jotta eläimet jäävät henkiin ja niistä saatavia tuotteita voidaan arvioida alueellisesti. Tämä toisi merkittävän parannuksen entisiin toimintamenetelmiin, sillä on kiistatonta, että rokotettujen eläinten lihasta ja muista niistä jalostetuista tuotteista ei aiheudu ihmisille minkäänlaisia terveysriskejä. Näistä kysymyksistä olisi pikimmiten ryhdyttävä tiedottamaan kansalaisille.
Yhden asian haluan kuitenkin tehdä selväksi: tartunnan saaneet eläimet teurastetaan aina, kuten kaikki sellaiset eläimet, jotka ovat kosketuksissa tartunnan saaneisiin eläimiin ja siten alttiita taudille. Muun muassa taloudellisten näkökohtien ja sisämarkkinoiden tarpeiden vuoksi yleisrokotuksiin ei voida lähitulevaisuudessa palata. Tätä ei ole kuulemistilaisuuksissa kukaan arvostettu asiantuntija toistaiseksi vaatinutkaan. Näin ollen kansalaisille ei pidä luvata liikoja, sillä se olisi todella vastuutonta. 
On kuitenkin edelleen pyrittävä löytämään sopiva ja kestävä markkerirokote, jolla voidaan kattaa kaikki serotyypit sekä erotella rokotetut ja tartunnan saaneet eläimet toisistaan. Saksassa esimerkiksi vuoteen 1990 asti rokotettiin vain karjaa eikä mitään muita eläimiä. 
Arvoisat parlamentin jäsenet, olen varma, että toimintamenetelmä meidän esittämässämme muodossa tekee lopun viime vuonna ympäri maailman levinneistä kuvista.
Sanoisin nyt muutaman sanan äänestyksistä. Toivon tukea tarkistuksilleni ja sosialistiryhmän esittämille tarkistuksille! Ne tekevät lopun Ison-Britannian hallitukseen kohdistetuista lukuisista syytöksistä, joita me parlamenttina - tai niin minä ainakin ymmärrän parlamentarismin harjoittamisen - emme ole oikeutettuja tällä tavoin esittämään ja jotka ovat siten perusteettomia. Itsekin poliitikkona voin ymmärtää, että niiden taustalla oli liiallinen poliittinen into, mutta toivon, että sisäiset valtataistelut jätettäisiin kotirintamalle. Euroopan parlamentti sopii kaikista foorumeista huonoiten tällaiseen. Sitten sanon vielä yhden asian. Euroopan unionissa on Ison-Britannian ohella 14 jäsenvaltiota. Hyvät parlamentin jäsenet, on tärkeää, että Ison-Britannian hallituksen ohella myös neuvosto, komissio, ehdokasvaltiot, OIE sekä muut valtiot, kuten Yhdysvallat, Australia, Argentiina ja Etelä-Afrikka, ottaisivat mietintömme vakavasti. Epidemioiden torjunta edellyttää maailmanlaajuista strategiaa, sillä suu- ja sorkkatauti on kansainvälinen eikä pelkästään brittiläinen tauti. Minusta me viidentoista jäsenvaltion kansalaisia edustavat jäsenet olemme onnistuneet puimaan tätä ongelmallista aihetta erinomaisesti sen ansaitsemalla tavalla ja tekemään lopullisia päätelmiä, jotka viitoittavat tietä eteenpäin. On kuitenkin valitettavan varmaa, että suu- ja sorkkatauti uusiutuu tulevaisuudessa. Kyse onkin nyt siitä, missä ja milloin se tapahtuu, ja kuinka laajana. Meidän on varauduttava siihen.
Byrne
Arvoisa puhemies, olen kiitollinen parlamentille sekä etenkin suu- ja sorkkatautia käsittelevälle väliaikaiselle valiokunnalle siitä kovasta työstä, jota se teki ottaakseen oppia vuoden 2001 suu- ja sorkkatautiepidemiasta. Haluan kiittää erityisesti Redondo Jiménezia hänen tehokkaasta ja puolueettomasta toiminnastaan valiokunnan puheenjohtajana, esittelijä Kreissl-Dörfleriä tasapuolisesta, suorapuheisesta ja kaukonäköisestä mietinnöstä, sekä valiokunnan sihteeristöä.
Yksikköni ja minä seurasimme työtänne hyvin tarkkaan. Osallistuimme kaikkiin kokouksiinne, kuulemistilaisuuksiin, vierailukäynteihin ja keskusteluihin ja olemme toimittaneet todisteita sekä antaneet tukemme aina tarvittaessa. Olen varma, että tulette näkemään, että parlamentin näkemyksillä on vahva paikkansa komission politiikassa suu- ja sorkkataudin torjumiseksi. 
Puhun seuraavaksi mietintönne tärkeimmistä päätelmistä ja suosituksista. Ensiksi puhun yhteisön suu- ja sorkkatautipolitiikan kansainvälisestä ulottuvuudesta, toiseksi esiin nousseista yhtenäismarkkinakysymyksistä sekä kolmanneksi valvontatoimenpiteistä.
Kansainvälisestä ulottuvuudesta toteaisin, että olen pannut merkille vakavan huolen siitä, että kolmansista maista tuotavien tuotteiden puutteellinen valvonta on saattanut olla viime vuonna puhjenneen epidemian syynä. Samoin olen havainnut vaatimukset valvonnan tehostamisesta. Tekisin hyvin selkeän eron laittoman markkinoinnin ja laittoman maahantuonnin välillä. Laitonta toimintaa on luonnollisesti sen luonteen vuoksi hyvin vaikea kitkeä. Komissio on kuitenkin hygieniatoimien yhteydessä tehnyt ehdotuksia, joiden tarkoituksena on peruuttaa eläinten tiukkoja terveysvaatimuksia ja tuonnin valvontamenettelyjä koskevat vapautukset. Olemme myös tehneet päätöksen entistä tiukempien sääntöjen käyttöönotosta silloin, kun EU:hun useimmista kolmansista maista tulevat matkustajat tuovat liha- ja maitotuotteita henkilökohtaiseen kulutukseen. Aloitamme tältä osin tiedotuskampanjan 1. tammikuuta 2003. 
Laillisesta tuonnista saadut todisteet osoittavat, että yhteisön tuontiedellytykset ja tuonnin valvonta ulkorajoilla ovat olleet tehokkaita. EU:ssa ei ennen viime vuoden epidemiaa ollut yleisesti ottaen tavattu suu- ja sorkkatautia lähes kokonaiseen vuosikymmeneen. Sinä aikana satojatuhansia tonneja tuorelihatuotteita tuotiin turvallisesti EU:hun. Tuontiin kuului suuria määriä tuotteita Etelä-Amerikan tautivapailta alueilta, missä suu- ja sorkkatauti esiintyy endeemisenä ja missä eläimet rokotetaan. Viime vuoden epidemia ei ole voinut olla peräisin Etelä-Amerikasta, jossa ei esiinny viruksen O1-tyypin Pan-Asia -kantaa.
Vaatimuksia tällaisen tuonnin kieltämisestä on tarkasteltava tätä taustaa vasten, vaikka vaatimuksia esitetään edelleen. En voi olla tekemättä tästä sellaista johtopäätöstä, että protektionistiset edut ovat tässä mukana ja saattavat olla vaatimusten takana.
Meidän on toki edelleen vaadittava tiukkaa valvontaa. On myös torjuttava paineita muuttaa valvonta hienovaraisesti - tai ei edes niin hienovaraisesti - peitellyiksi kaupan esteiksi. Suu- ja sorkkatautia on edelleen pyrittävä hävittämään kansainvälisesti. Tässä tarkoituksessa työskentelemme tiiviisti kansainvälisten järjestöjen, kuten YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön FAO:n ja Maailman eläintautijärjestön OIE:n kanssa, ja teemme niin myös jatkossa. 
Olin syvästi huolissani joistakin mietintöön esitetyistä muutoksista, joissa ehdotettiin toimia Euroopan yhtenäismarkkinoiden purkamiseksi. Sen vuoksi onnittelen valiokuntaa siitä, että se hylkäsi suurimman osan näistä ehdotuksista, sekä sen yhtenäismarkkinoita puoltavasta kannasta.
Kuten tiedätte, suurin osa eläinten terveyttä koskevasta lainsäädännöstä on direktiivejä. Siten jäsenvaltioille jää tarpeeksi liikkumavaraa yhdenmukaistettujen toimien täytäntöön panemiseksi. Puutteellinen täytäntöönpano on kuitenkin todistettavasti ollut yksi syy vuoden 2001 suu- ja sorkkatautiepidemian laajuuteen. Komissio on panostanut tarvittaessa voimakkaasti lainsäädännön parantamiseen ja virallisten tarkastusten vahvistamiseen yhteisössä. Yhdistyneen kuningaskunnan tautiepidemialle oli luonteenomaista sellaisten tapausten valtava määrä, joissa eläinkuljetukset jäivät usein kirjaamatta. Komissio on tehnyt ehdotuksen eläinkuljetuksia koskevan valvonnan parantamisesta. Ehdotuksen mukaan erityisesti lampaita varten - sekä jalostus- että tuotantotarkoituksessa kasvatettavia lampaita varten - otettaisiin käyttöön 30 päivän pakollinen karanteeni ennen niiden lähettämistä muihin jäsenvaltioihin. Ehdotuksessa myös rajataan eläinten kokoamistoimien määrää kokoamiskeskuksissa, mikä on hyväksytty eläinten terveyttä koskevien vaatimusten tiukentamisen yhteydessä. Tähän on saatu ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan sekä parlamentin tuki. 
Komissio on ehdottanut neuvostolle sellaisten eläinten terveyttä koskevien vaatimusten laajaa tarkistusta, joita sovelletaan eläinten levähdyspaikkoihin, joissa ne saavat terveyssyistä levätä kuljetuksen aikana. Suu- ja sorkkataudin puhkeaminen Alankomaissa voidaan liittää suoraan tällaiseen levähdyspaikkaan, joka sijaitsi Ranskassa. Neuvoston teknisten työryhmien tuloksia odotettaessa elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä komitea kannatti yksimielisesti komission esitystä suu- ja sorkkatautikriisin aikana toteutettujen tiukkojen toimien jatkamisesta ensi vuoden puoleenväliin asti. 
Eläinkuljetusten valvonta voi olla todella tehokasta vain, jos käytössä on luotettava tunnistusjärjestelmä. On selvää, että suurimmat puutteet tältä osin koskevat lampaita.
On käynyt ilmeiseksi, ettei nykyisillä säännöksillä eikä etenkään niiden täytäntöönpanolla jäsenvaltioissa voida taata, että eläinlääkintäviranomaiset pystyvät jäljittämään eläimet. Komissio valmistelee uutta asetusehdotusta, jossa vaaditaan lampaiden yksittäistä tunnistamista. Ehdotukseen sisältyy mahdollisuus sähköisen tunnistusjärjestelmän käyttöönotosta tulevaisuudessa. Toivon myös Euroopan parlamentin tukea ehdotukselle. 
Haluan mainita myös toisen tärkeän edistysaskeleen, yhteisen maatalouspolitiikan väliarvioinnin. Väliarvioinnin tulokset vaikuttavat ratkaisevalla tavalla siihen, mihin suuntaan maataloustuotanto kehittyy tulevaisuuden EU:ssa. Tätä ei vuorostaan voida erottaa eläinten terveydestä ja hyvinvoinnista. 
Väliarvioinnille on tyypillistä muun muassa se, että siinä painotetaan laatua määrän sijasta. Minusta tämä on kannatettava suuntaus kuluttajien näkökulmasta. Siitä on kuitenkin varmasti hyötyä myös tautien ehkäisemisen ja valvonnan kannalta. 
Rokotuksista voidaan sanoa, että viime vuoden epidemian kuluessa teurastettujen ja tuhottujen eläinten valtava määrä vaikutti voimakkaasti yleiseen mielipiteeseen. Tätä ei voida sivuuttaa. Meidän on itse asiassa otettava tarkoin huomioon se, mitä kansalaiset pohjimmiltaan ajattelevat. Asenteemme suu- ja sorkkatautiin on kehityttävä näiden mielipiteiden mukaisesti. On selvää, että saastuneiden tai reseptiivisten eläinten nopean teurastamisen ja hävittämisen on oltava olennainen osa taudintorjuntastrategiaamme. Myös hätärokotuksille on annettava keskeinen sija tilanteen mukaan.
Rokotusten merkityksestä ja komission kannasta niihin on esiintynyt huomattavia väärinkäsityksiä. En aio tänään toistaa sitä, mitä olen jo todennut aiheesta aiemmin. Näin ollen kommentoin vain tulevaa toimintaa.
Komissio pitäytyy kannassaan, jonka mukaan kokonaisen reseptiivisen karjapopulaation tai edes erityisten lajien profylaktiset rokotukset eivät ole suotavia tieteellisistä, teknisistä ja taloudellisista järkisyistä. EU:n tilannetta ei voida verrata Etelä-Amerikkaan tai muihin maihin, joissa suu- ja sorkkatauti esiintyy endeemisenä. Näin ei ole EU:ssa, joten profylaktiset rokotukset eivät ole tarkoituksenmukaisia. Komissio katsoo, että hätärokotukset olisi kuitenkin nostettava etusijalle tulevia mahdollisia epidemioita torjuttaessa.
Nykyisin tartunta voidaan löytää rokotetusta eläinpopulaatiosta, ja komissio, joka on saanut taakseen OIE:n tuen, pyrkii edelleen parantamaan näitä testejä. Komission tuleva ehdotus neuvoston direktiiviksi suu- ja sorkkataudista vastaa tätä kantaa hätärokotuksista, ja lisäksi siinä otetaan huomioon muutokset, joita vastikään tehtiin suu- ja sorkkatautia koskevaan eläinten terveyssäännöstön lukuun. Meidän ei kuitenkaan pidä kuvitella turhia. Rokotukset eivät tarjoa ihmeratkaisua kaikkiin ongelmiimme. Vaikka rokotuksille on annettava entistä tärkeämpi sija tulevaisuudessa, niiden varjolla ei voida vähentää ponnisteluja pitää suu- ja sorkkatauti poissa EU:sta, eikä niillä voida poistaa kokonaan tarvetta vaikeisiin toimenpiteisiin tulevien mahdollisten epidemioiden yhteydessä.
Puhun seuraavaksi varautumissuunnitelmista. Viime vuoden tapahtumista on paljon opittavaa, mutta ei välttämättä mitään uutta. Tosiasia on edelleen se, että tulevien epidemioiden ehkäiseminen tai niiden poistaminen riippuu hyvin valmistelluista varautumissuunnitelmista, joiden pääkohdat esittelin valiokunnalle viime syyskuussa. 
Varautumissuunnitelmat on säännöllisesti tarkistettava, päivitettävä ja testattava aika ajoin tehtävissä simulaatioharjoituksissa. Viime vuoden epidemiasta saadut kokemukset ovat käytännöllisesti katsoen identtiset edellisten vuosien kokemusten kanssa. Haasteena on nyt toimia näiden kokemusten perusteella. Yksikköni on nyt saattanut päätökseen hyväksyttyjen varautumissuunnitelmien täytäntöönpanotarkastukset, jotka viivästyivät viime vuonna puhjenneen epidemian vuoksi, ja yksiköt valvovat edelleen yhteisössä hyväksytyn, laajojen epidemioiden ennaltaehkäisyä ja torjuntaa koskevan toimenpidepaketin toteuttamista. Haluan tältä osin korostaa, etten yhdy mietinnön 54 kohdassa komissioon kohdistettuun arvosteluun, joka koskee komission toteuttamia jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmien tarkastuksia.
Elintarvike- ja eläinlääkintätoimistolla on edelleen ratkaiseva asema tarkastusprosessissa. Komissio takaa, että virasto huolehtii vaadituista tehtävistä myös laajentuneessa unionissa budjettivallan käyttäjän myöntämien määrärahojen asettamissa rajoissa. 
Haluan ottaa esille arkaluonteisen kysymyksen, joka koskee taudeista jäsenvaltioille aiheutuneiden kulujen korvaamista. Yksikköni ovat suorittaneet tarkastuksia Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja muissa jäsenvaltioissa, joita asia koskee. Jäsenvaltioille maksettavat korvaukset noudattelevat näiden tarkastusten tuloksia. Lisäksi Euroopan tilintarkastustuomioistuin valmistelee parhaillaan erillistä kertomusta epidemian taloudellisista näkökohdista. 
Olen pannut merkille toiveenne jäsenvaltioissa sovellettavien eri korvausjärjestelmien yhdenmukaistamisesta. Muistuttaisin kuitenkin, että komissio on velvollinen toimimaan neuvoston päätöksen 90/424/ETY nojalla. Komissio on viimeistellyt sopimusehdot korvausjärjestelmien ulkopuolista arviointia sekä tulevaisuuden ratkaisujen hahmottelua varten. Ei kuitenkaan pidä kuvitella, että eläinlääketieteellisestä korvausrahastosta voitaisiin maksaa korvauksia kaikille niille maaseutuyhteisöjen ihmisille, joihin epidemiat ovat välillisesti vaikuttaneet. 
Lopuksi haluan jälleen kerran kiittää valiokuntaanne siitä, miten arvokkaalla tavalla se on tukenut komission toimia suu- ja sorkkataudin torjumiseksi. Paljon on vielä tekemättä, ja komission ehdotus uudeksi direktiiviksi suu- ja sorkkataudista toimitetaan piakkoin parlamentin käsiteltäväksi. Uskon, että parlamentti hyötyy väliaikaisen valiokunnan saamista kokemuksista, kun se arvioi ehdotustamme.
Sturdy (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä Byrneä hänen puheenvuorostaan sekä kaikkia tämän mietinnön laadintaan osallistuneita henkilöitä. Kun mainitsin siitä ensimmäistä kertaa parlamentille, en arvannut, että se saisi osakseen tällaisen suosion. Se on myönteinen saavutus paitsi Yhdistyneen kuningaskunnan ja Euroopan unionin kansalaisille, myös Euroopan parlamentille. 
Matkustaessamme ympäri Euroopan unionia selvittämässä tapahtunutta ihmiset totesivat usein olevansa helpottuneita siitä, että asiasta laaditaan julkinen selvitys. Tämä onkin ainoa todellinen julkinen selvitys suu- ja sorkkataudista. Sen ansiosta kansalaiset saivat mahdollisuuden tuoda mielipiteensä esiin. Tästä tutkimuksessa oli kyse, ja tätä olin toivonut. 
Luen nyt otteen eräästä kirjeestä, jonka saimme kansalliselta suu- ja sorkkatautiyhdistykseltä. Siinä todetaan seuraavaa: "Riittää, kun todetaan, että ilman tätä mietintöä monelta olisivat loppuneet keinot epidemian voittamiseksi ja sen vaikutusten torjumiseksi". Epidemialla oli tuhoisa vaikutus ihmisten elämään ympäri Euroopan unionia, ei pelkästään maataloudessa toimivien ihmisten vaan lukuisten maaseutuyhteisössä elävien ihmisten elämään. Tässä yhteydessä haluan kiittää esittelijä Kreissl-Dörfleriä, puheenjohtaja Redondo Jiménezia sekä komission edustajia heidän suuresta avustaan suu- ja sorkkatautia käsittelevässä väliaikaisessa valiokunnassa, jossa he työskentelivät kanssamme koko ajan.
Haluan kiittää myös niitä henkilöitä, jotka toimittivat todisteita väliaikaiselle valiokunnalle. Kävimme eri yrityksissä eri puolilla Euroopan unionia. Tapasimme ihmisiä Yhdysvalloista ja monista muista maista. Kerran jotkin kollegoistani kuuntelivat todisteita lähes kyynelsilmin. Eräs rouva kiteytti asian toteamalla, että heidän unelmansa olivat murskautuneet. Tämä oli suora viittaus brittihallitukseen. Tällaista ei pidä enää koskaan tapahtua. Tämä oli syy väliaikaisen valiokunnan perustamiseen. 
On totta, että mietinnössä arvostellaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta ja syytetään sitä monista seikoista, mutta jos hallitus teki virheitä, meidän oli valiokunnan nimissä otettava niistä selkoa. Olisi ollut väärin, jos mietinnössä olisi esitetty arvioita ottamatta näitä virheitä huomioon. Tutkimuksen periaatteena oli nimenomaan se, että on ensin selvitettävä, mikä meni pieleen - sillä näin todella tapahtui - minkä perusteella oli siten mahdollista esittää ehdotuksia. Meidän oli otettava selvää, miten voisimme esittää tarkistuksia niihin ehdotuksiin, joita komission jäsen aikoo tehdä.
Odotan innokkaana, mitä komission jäsenellä Byrnellä on sanottavanaan. Kritisoisin yhtä hänen äskeistä kommenttiaan, ja tässä meidän on myönnettävä erimielisyytemme. Yhdistyneessä kuningaskunnassa tuonnin tarkastukseen käytetään edelleenkin vain kahta koiraa - joita itse asiassa yhä koulutetaan - kun taas Yhdysvalloissa laittoman tuonnin tarkastustehtävistä vastaa 3 000 henkilöä. Komission jäsen Byrne sanoi vastustavansa kaikkia ehdotuksia sellaisista maista peräisin olevien tuontitavaroiden valvomiseksi, joissa suu- ja sorkkatauti esiintyy endeemisenä. Sanoisin hänelle, ettemme edelleenkään tiedä epidemian alkuperää. Emme tiedä tarkasti, miten se kulkeutui Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Sitä vastoin saimme selville, että Yhdysvallat, Australia ja Uusi-Seelanti ovat edelleen tautivapaita maita ja että ne valvovat tuontiaan aukottomasti.
Kokoavasti toteaisin, että lainsäädäntö kaipaa muutosta, mutta sitä kaipaavat myös asenteet eläinten hyvinvointia, kuljetuksia ja tuontia kohtaan. Tiedän, että komissio arvostaa mietinnön tuloksia, ja odotan innokkaana komission omaa kertomusta.

Ferreira (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, olemme nyt kokoontuneet tänne useita kuukausia kestäneen työn, kuulemistilaisuuksien ja kentällä käyntien jälkeen sekä keskusteltuamme asiantuntijoiden, karjankasvattajien, miesten, naisten ja kaikkien niiden kanssa, jotka ovat seuranneet suu- ja sorkkatautikriisiä läheltä ja joutuneet kärsimään siitä suurta vahinkoa. Nämä ihmiset eivät missään nimessä halua kokea enää samaa. Työmme pääasiallisena tavoitteena olikin ymmärtää tapahtunut ja analysoida sitä kaikilta puolilta - taloudelliselta, sosiaaliselta ja psykologiselta kannalta - jotta siitä voitaisiin ottaa opiksi ja jotta voitaisiin minimoida tällaisen eläintaudin riskit ja vaikutukset tulevaisuudessa.
Jotkut olisivat halunneet käyttää väliaikaista valiokuntaa pääasiassa välineenä, jolla olisi voitu paljastaa syyllinen tai syylliset, mikä on aivan ymmärrettävää epätoivoisessa ja kuohuttavassa tilanteessa. Valiokuntaa ei kuitenkaan perustettu tähän tarkoitukseen. Voimmeko hyväksyä, että mietinnössä, jonka piti olla mahdollisimman objektiivisen tutkimuksen tulos, onkin hyvin subjektiivisia näkökohtia ja järjenvastaisia arvailuja? En usko. Kyse on meidän parlamentin jäsenten työn uskottavuudesta, minkä vuoksi ryhmämme jätti käsiteltäväksi joukon tarkistuksia, joilla pyritään palauttamaan mietinnön tasapaino. Näitä muutamia lieviä poliittisia lipsahduksia lukuun ottamatta on myönnettävä, että työmme on ollut erittäin opettavaista ja antoisaa, sillä lukuisten suorien yhteydenottojen ansiosta kriisin ja sen moninaisten seurausten hallintaan liittyviä ongelmia on voitu ymmärtää paremmin. 
On muistettava, että epidemia oli traumaattinen kokemus kymmenilletuhansille ihmisille erityisesti sen vuoksi, että se jätti muiston toki vakavasta epidemiasta. Se ei kuitenkaan ollut niin vakava, että sen vuoksi olisi pitänyt hävittää kokonaisia alueita ja tuhota miljoonia eläimiä, joita oli ruokittu ja hoidettu suurella vaivalla. Olemme joutuneet antamaan periksi uusille karjankasvatustavoille ja eläinkuljetusten lisääntymiselle, joiden vuoksi emme kyenneet selviytymään kriisistä emmekä eristämään saastuneita tiloja, kuten tehtiin 50 vuotta sitten. Saastuneiden tiloja oli liikaa jo siinä vaiheessa, kun epidemia tuli ilmi. Jälkeenpäin on tietysti helppo sanoa, mitä olisi pitänyt tehdä, mutta ei pidä unohtaa, että tuolloin edessämme oli kriisi, johon oli löydettävä pikainen ratkaisu yhdessä sellaisten instituutioiden, paikallisyhteisöjen ja asukkaiden kanssa, jotka eivät olleet valmistautuneet tällaiseen tilanteeseen. Jopa asiantuntijat ovat sitä mieltä, että kriisi olisi saanut yhtä traagiset mittasuhteet, jos se olisi tapahtunut jossakin toisessa Euroopan maassa. Ison-Britannian valitettava tapaus onkin lisännyt muiden jäsenvaltioiden valppautta ja parantanut niiden valmiutta selviytyä eläintaudeista. 
Mitä olisi vastedes olisi tehtävä? Millaisia päätöksiä Euroopan unionissa olisi tehtävä? Esittelijä, monet kollegoistani ja komission jäsen selvittivät tätä hetki sitten. Ensinnäkin ennaltaehkäisy on välttämätöntä, ja siihen sisältyvät koulutuksen parantaminen ja jatkokoulutuksen järjestäminen karjankasvattajille - jotka eivät aina kyenneet havaitsemaan tautia ajoissa - eläinten jäljitettävyyden varmistaminen sekä eläinten terveydestä vastaavien asiantuntijoiden määrän lisääminen ja heidän liikkuvuutensa parantaminen. Euroopan rajojen sisäinen valvonta on tärkeää, mutta on vahvistettava myös tuonnin valvontaa sekä maa- ja merirajoilla että lentokentillä. Tämä kansainvälinen ulottuvuus on otettava huomioon, koska Eurooppa on maailmankaupan keskus ja ihmiset matkustavat jatkuvasti enemmän.
Olisi myös löydettävä ratkaisuja kriisien varalle ennakoimalla reagointia siten, että laaditaan entistä sopivampia hätäsuunnitelmia ja edistetään mahdollisuuksien mukaan hätärokotuksia unohtamatta sitä, että teurastukset ovat ainoa vaihtoehto silloin, kun karja on jo saanut tartunnan. Lisäisin tähän vielä, että tutkimus on ala, jolta meillä on oikeus odottaa tuloksia sillä edellytyksellä, että osoitamme siihen varoja. 
Kokoavasti haluan muistuttaa nyt, kun Euroopassa on jälleen tapahtunut merionnettomuuksia, että hyviä aikomuksia täynnä olevilla mietinnöillämme ei ole juurikaan merkitystä, jos Euroopan unioni ja jäsenvaltiot eivät ota täyttä vastuuta täällä parlamentissa antamiemme suositusten pikaisesta täytäntöönpanosta. Odotamme nyt kertomusta, jonka parissa komissio työskentelee parhaillaan ja jonka toivomme olevan väliaikaisen valiokuntamme päätelmien mukainen. 
Lopuksi haluan kiittää ja onnitella esittelijää, väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajaa ja kaikkia mietinnön laatimiseen osallistuneita kollegoita sekä komissiota ja koko henkilökuntaa, joka on ollut mukana tässä työssä.

Mulder (ELDR).
Noin vuosi sitten jäsen Sturdy ehdotti minulle, että äskettäistä suu- ja sorkkatautikriisiä tutkimaan olisi perustettava valiokunta. Hyväksyin heti ehdotuksen ja olen yhä tyytyväinen siihen, että parlamentissa myöhemmin kiertäneessä allekirjoittaneiden luettelossa olivat myös PPE-DE-ryhmän kahden jäsenen sekä ELDR-ryhmän kahden jäsenen nimet. Pidän tätä aloitetta edelleen hyvänä. Harvoin parlamenttiurani aikana olen kokenut sellaista kiinnostusta, jota tämä valiokunta herätti ympäri Euroopan. Kiinnostus oli valtaisaa, minne ikinä menimmekään Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai Alankomaissa, ja minusta Euroopan parlamentti hyötyi siitä itse.
Haluan myös kiittää väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajaa Redondoa hänen pätevästä tavastaan johtaa valiokuntaa sekä Kreissl-Dörfleriä, joka puhui erinomaisesti valiokunnan työn puolesta sekä tässä mietinnössä että tahdikkaissa puheenvuoroissa, joita hän käytti monissa kokouksissa.
Mitkä ovat olleet ELDR-ryhmän painopisteitä viime vuonna? Ensinnäkin ennaltaehkäisy on kannattavampaa kuin tautien hoito, joten kannatamme vahvasti rajatarkastusten tehostamista. Jos esimerkiksi Yhdysvaltain, Uuden-Seelannin, Australian tai Japanin tilannetta verrataan Eurooppaan, huomataan, että Euroopan ulkorajavalvonta on todella huonossa tilassa. Lentokentillä esimerkiksi matkatavaroita tarkistetaan tuskin ollenkaan, täysin päinvastoin kuin muilla mantereilla. Minusta on äärimmäisen tärkeää, että vastaavanlaisia tarkastuksia suoritettaisiin myös Euroopassa. 
Paljon keskustelua on käyty myös profylaktisten rokotusten palauttamisesta. Minä olen vastustanut niitä. Yksikään kuulemistamme asiantuntijoista ei kannattanut niitä. Ei voida yleisellä tasolla olettaa, että olisi olemassa jokin yksittäinen rokote, joka tarjoaisi suojan niihin noin sataan erilaiseen suu- ja sorkkatautityyppiin, jotka on havaittu. Sen vuoksi on harhaa ajatella, ettei suu- ja sorkkatauti enää koskaan puhkeaisi uudelleen. Kannatan kuitenkin voimakkaasti sitä, että hätärokotuksia annetaan heti epidemioiden alkuvaiheessa, ja että samaan aikaan täysin terveistä eläimistä peräisin olevia tuotteita voidaan kuluttaa sekä paikallisesti että koko unionissa. Kansalaisille on mahdotonta perustella terveiden eläinten tuhoamista, joten olen iloinen komission ilmoituksesta, jonka mukaan se aikoo muuttaa menettelytapoja tältä osin.
Sitten puhun rahoituksesta, jossa komissio on hieman kitsastellut. Agenda 2000 -ohjelmassa osoitetaan vuosittain 41 miljoonaa euroa tarttuvien eläintautien torjuntaan. Suu- ja sorkkatautikriisi maksoi noin miljardi euroa. Onneksi euron vaihtokurssi oli melko alhainen ja maatalousbudjetti ylijäämäinen, mutta tämä ei voi tietenkään jatkua loputtomiin. Sen vuoksi komission olisi hyvä harkita vakuutusjärjestelmiä. Komissiosta puhuttaessa voidaan todeta, että se on saanut monelta taholta kiitosta toiminnastaan suu- ja sorkkatautikriisissä. 
Minun on kuitenkin esitettävä pieni moite. ELDR-ryhmä jätti jo ennen väliaikaisen valiokunnan perustamista käsiteltäväksi kaksi tarkistusta vuoden 2002 talousarvioon. Toinen koski markkerirokotteiden tutkimusta ja toinen vakuutusjärjestelmiä, joiden pääasiallisena tarkoituksena oli korjata kilpailun vääristymät, jotka johtuvat siitä, että jossakin jäsenvaltiossa viljelijät joutuvat maksamaan korvauksia tarttuvien eläintautien puhkeamisesta, kun taas jossakin toisessa eivät. Tietääkseni yhtäkään sopimusta ei ole vielä allekirjoitettu, vaikka nyt on jo joulukuun 17. päivä ja vaikka huomautin kaikille komission yksiköille vuoden alussa, että budjettivallan käyttäjä oli antanut suostumuksensa. Tämä on ainut riitasointu tässä puheenvuorossani.
Fiebiger (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, suu- ja sorkkatautia käsittelevän väliaikaisen valiokunnan jäsenenä minulla on hyvä käsitys sen lopullisesta mietinnöstä, josta parlamentin on määrä keskustella tänään. Esittelijän valmistelun ansiosta lopullisesta mietinnöstä tuli tasapuolinen ja viimeistelty. Asiantuntijat olivat kuulemistilaisuuksissa varsin yksimielisiä siitä, että suu- ja sorkkataudin eteneminen oli estettävä.
Koska suu- ja sorkkatautia esiintyy kaikkialla maailmassa, jatkuva globalisaatio ja sääntelyn purkaminen, toisin sanoen jo ennestään hyvin laaja-alaisen maailmankaupan sekä henkilöliikenteen kasvu edellyttävät Euroopan unionilta varautumista siihen, että riski suu- ja sorkkataudin leviämisestä saastuneilta alueilta unioniin kasvaa.
Kun aiemmin kaikkialla Euroopassa esiintyi kolmea eri suu- ja sorkkatautityyppiä, joita kaikkia voitiin torjua onnistuneesti rokotussarjoin, nyt on vaara, että taudit saattavat levitä Eurooppaan hyvin monesta eri lähteestä. Ongelmana on, että - vähän influenssan tapaan - rokotukset purevat vain, jos rokote on johdettu lähinnä samasta kannasta, josta tauti on peräisin. Viruskantoja ei juurikaan kannata torjua profylaktisin rokotuksin, koska on mahdoton tietää etukäteen, mikä suu- ja sorkkatautiviruksista on tosiasiassa vaarassa tarttua.
Sitä vastoin hätärokotuksia kannattaisi käyttää epidemioiden puhjetessa, kuten mietinnössä suositetaan. Tämä luonnollisesti edellyttää, että taudin todellinen viruskanta voidaan varmistaa nopeasti. Tämä näkemys on kiistanalainen, mutta mielestäni muita vaihtoehtoja ei ole, kun otetaan huomioon tutkimuksen nykytila ja se, ettei epidemioita kyetä torjumaan tehokkaasti alueilla, joilta taudit ovat peräisin. Korostan, että hätärokotuksilla pyritään estämään suu- ja sorkkataudin leviäminen. 
Edellä esitetyn vuoksi ryhmäni on jättänyt käsiteltäväksi esityksen, jonka mukaan FAO-maiden olisi laadittava maailmanlaajuinen strategia suu- ja sorkkataudin torjumiseksi. Se, mitä me vaadimme politiikalta, tuotiin hyvin selkeästi esiin niissä monissa keskusteluissa, joita kävimme karjankasvattajien sekä paikallisten viranomaisten ja yhdistysten edustajien sekä hyvin huolestuneiden ja eettisessä mielessä tyrmistyneiden kansalaisten kanssa. Tähän liittyy tarve laatia sopivia menetelmiä, joilla voitaisiin vihdoinkin lopettaa elävien eläinten lisääntyvät kuljetukset kaikkialla Euroopassa. Kyse on paljon muustakin kuin eläinten suojelusta. Kyse on tautien ennaltaehkäisystä.
Yhteisön on tietyissä tapauksissa osallistuttava kansallisiin ennaltaehkäisystrategioihin, sillä jokainen EU:n jäsenvaltio kuuluu yhteisiin sisämarkkinoihin ja voi ylläpitää tärkeitä suhteita kolmansiin maihin. Kaikkien jäsenvaltioiden on voitava käyttää riittävän ammattitaitoisen eläinlääkintähenkilöstön tarjoamia palveluja eläintautien ennaltaehkäisyssä ja hoidossa. Tieteellistä tutkimusta on lisättävä kysymyksissä, jotka koskevat suu- ja sorkkataudin vastaisia hätärokotuksia sekä rokotettujen eläinten käytön jatkamista. Kymmenen miljoonan eläimen lopulta järjettömäksi osoittautuva lopettaminen ei ole perusteltavissa, jos tarjolla on eettisesti ja taloudellisesti mielekkäämpiä menetelmiä.
Viidentenä huomauttaisin odottavani komissiolta ehdotuksia taudeista kärsineiden osapuolten oikeussuojan parantamisesta suurten taloudellisten tappioiden ja aluevahinkojen korvaamiseksi.
Lopuksi haluan esittää toiveen siitä, että yhteisen maatalouspolitiikan tarkistamisesta tiedotettaisiin kansalaisille mahdollisimman laajasti muulloinkin kuin vaikeina ja synkkinä kriisin aikoina.

Lucas (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää hänen mietinnöstään, joka on äärimmäisen tärkeä. On elintärkeää, että parlamentti antaa hyvin voimakkaan viestin siitä, että rokotusten olisi oltava ensisijainen väline tulevien epidemioiden torjunnassa. Olen hyvin iloinen, että valiokuntamme on tullut tähän johtopäätökseen. Olen iloinen myös tuestamme lainsäädännön muuttamiselle siten, ettei eläimiä pyrittäisi rokottamisen sijasta automaattisesti lopettamaan. Myönnämme, että Isossa-Britanniassa on teurastettu yli 10 miljoonaa eläintä, monet niistä turhaan sen vuoksi, että vientiedellytysten pikaista palauttamista koskeva lyhytnäköinen tavoite ajoi kaikkien muiden tavoitteiden edelle.
On oikein ja asianmukaista tehdä rakentavia ehdotuksia siitä, miten suu- ja sorkkataudin puhkeamisesta voitaisiin selvitä tulevaisuudessa. Oikein on kuitenkin myös se, että suhtaudumme tarvittaessa hyvin kriittisesti tapaan, jolla suu- ja sorkkatautiepidemiat on hoidettu aiemmin. Sen vuoksi en yhdy esittelijän näkemykseen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen arvosteleminen olisi epäasianmukaista ja perusteetonta. Arvostelu perustuu saamiimme todisteisiin, ja jollemme ota opiksi menneestä, toiminnan parantumisesta tulevaisuudessa ei ole mitään takeita. Sen vuoksi minua surettaa, että brittihallitus pyrkii vesittämään tätä mietintöä, vääristelemään tapahtunutta ja käytännössä kaunistelemaan sitä.
PSE-ryhmän esittämät tarkistukset myötäilevät tarkoin tilannekatsausta, jonka kaikki Yhdistynyttä kuningaskuntaa edustavat parlamentin jäsenet saivat brittihallitukselta ja jossa väitetään esimerkiksi, ettei eläinten hyvinvointiin kohdistuneista väitetyistä rikoksista ole näyttöä. Muistuttaisin heitä todisteista, jotka Royal Society for the Prevention of Cruelty to Animals -kansalaisjärjestö toimitti Ison-Britannian tarkastusvirastolle (National Audit Office). Niissä todetaan, että monissa tapauksissa rikoksista oli vahvaa aihenäyttöä. Hallitus väittää, että eläinlääkintäalan tarkastajat olivat läsnä kaikissa teurastuksissa. Tosiasiassa yksi eläinlääkäri valvoi usein samaan aikaan kymmentä teurastusta, mikä on mahdoton tehtävä. Hallitus kieltää, että karjankasvattajia olisi peloteltu teurastuksilla, ja vaatii näyttöä. Näyttöä on yllin kyllin. Muistuttaisin hallitusta siitä, että valiokunta kävi Devonissa Knowstonessa juuri kyseisten tietojen keräämiseksi. 
Hallitus väittää tutkimusten osoittavan, että eläimiä lopettamalla suu- ja sorkkatautia voitiin vähentää tehokkaasti. Tämäkään väite ei pidä paikkaansa. Ison-Britannian tarkastusvirasto näytti toteen, että epidemia oli jo saavuttanut huippunsa ennen kuin kyseiset lopetusmenetelmät olivat ehtineet vaikuttaa. Hallitus väittää, että rajoituslinja tai ennalta ehkäisevät teurastukset olivat laillisia, mutta tämäkin väittämä on väärä. Yhdistyneen kuningaskunnan uudessa varautumissuunnitelmassa on tehty erittäin selväksi, että rajoituslinja tai ennalta ehkäisevät teurastukset edellyttävät eläinten terveyttä koskevan uuden lakialoitteen hyväksymistä. Lakialoitetta ei vielä viime vuonna hyväksytty, joten lain mukaan pakollisten teurastusten linjaa ei ole voitu vaatia minkään säännöksen nojalla. 
Kansalaiset arvostaisivat hallitustamme paljon enemmän, jos se edes myöntäisi toimineensa väärin. Sillä on merkitystä, koska niin kauan kuin se ei sitä myönnä, ei ole takeita siitä, etteikö hallitus seuraavan epidemian puhjetessa toimisi jälleen samalla tavoin. Toivon, että mietintömme edistäisi sen takaamista, ettei vastaavan onnettomuuden annettaisi enää koskaan toistua Isossa-Britanniassa tai muualla Euroopan unionissa.
Hyland (UEN).
Arvoisa puhemies, väliaikaisen valiokunnan yksimielisesti hyväksymä lopullinen mietintö, josta keskustelemme tänään, on tulosta perusteellisesta tutkimus- ja kuulemisprosessista, joka käsitti lukuisia julkisia kuulemistilaisuuksia ja käyntejä tautialueilla. 
Koska olen asunut koko ikäni maaseudulla ja osallistunut aktiivisesti karjankasvatukseen ja sitä koskevaan politiikkaan, sympatiani ovat täysin suu- ja sorkkatautiepidemian takia vahinkoja kärsineiden karjankasvattajien ja heidän perheittensä puolella. Me irlantilaiset säästyimme pahimmalta maamme sijainnin ansiosta. Vähätellä ei voida myöskään sitä, että Irlannin viranomaiset toteuttivat äärimmäisen esimerkillisiä varotoimenpiteitä. Tämä mainitaan myös tämänpäiväisessä mietinnössä.
Epidemiasta on paljon opittavaa. Esittelijä on korostanut erinomaisella tavalla näitä seikkoja ja sitä, miten aiemmat virheet voidaan välttää. Olen tyytyväinen siihen, että komissio on tehnyt yhteistyötä väliaikaisen valiokunnan kanssa koko sen ajan, jolloin valiokunta on työskennellyt tämän asian parissa. Toivon todella, että kaikki valiokunnan lopulliset suositukset näkyisivät tulevassa lainsäädäntöehdotuksessa. Kehottaisin etenkin kiinnittämään tarkoin huomiota niihin alueisiin, joilla on havaittu resurssien puutetta. Odotan kiinnostuneena komission arviointikertomusta siitä, ovatko Irlannin elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston henkilöstömäärä ja infrastruktuurit riittävät, niin että se pystyy hoitamaan sille annetut tehtävät tehokkaasti pitkällä aikavälillä. 
Lopuksi haluan sanoa toivovani todella, että tämä pitkällinen jälkipuinti toisi joitakin konkreettisia tuloksia. Meillä on joukoittain lainsäädäntötoimenpiteitä, joilla pitäisi voida edistää merkittävästi tulevien epidemioiden ehkäisyä, ja mikä vielä tärkeämpää, varmistaa, etteivät mahdolliset epidemiat leviä yhtä laajoiksi kuin viime vuonna.
Sekä jäsenvaltioilla että komissiolla on tässä selkeä vastuu. Ruokajätteitä, eläinkuljetuksia, eläinten hyvinvointia, valvontaa ja tautien torjumista koskeva lainsäädäntö on pantava asianmukaisesti täytäntöön ja sen noudattamista on valvottava. 
Annan täyden tukeni toimille, joilla pyritään kieltämään kaikkien lihatuotteiden tuonti sellaisista EU:n ulkopuolisista maista, joissa suu- ja sorkkatauti esiintyy endeemisenä. Kannatan myös lihan laittoman maahantuonnin valvonnan tiukentamista.

Titford (EDD).
Arvoisa puhemies, olipa kyse syrjäiseen skotlantilaiskylään pudonneesta jumbojetistä, tankkerin haaksirikosta ekologisesti herkällä rannikolla, terroristien pommi-iskusta tai laajasta kansalaismellakasta, vastatoimien tehokkuus riippuu lähes täysin ennakkosuunnittelusta. 
Sama pätee laajoihin, kauppaan suuresti vaikuttaviin eläintautiepidemioihin, kuten suu- ja sorkkatautiin. Komissio otti kuitenkin tässä yhteydessä lakisääteisen vastuun ja päätti jäsenvaltioiden laatiman niin sanotun varautumissuunnitelman sisällöstä. Komission olisi pitänyt valvoa myös suunnitelman tarkoituksenmukaisuutta. 
Näin ollen brittiviranomaisten selvästä epäonnistumisesta huolimatta komission toiminta oli tältä osin katastrofaalista. Väliaikainen valiokunta oli aivan oikeassa mainitessaan komission toimineen valitettavan huolimattomasti. Mietinnössä ei kuitenkaan anneta minkäänlaista selitystä siihen, miksi komissio niin selvästi epäonnistui tehtävässään. Sen vuoksi olen lähinnä harmissani siitä, että väliaikainen valiokunta on halunnut kiinnittää huomiota siihen, että - lainaan mietinnön kyseistä kohtaa - "taudin kohdemaiden kansalliset eläinlääkintäviranomaiset ovat painottaneet komission toiminnan korkeaa tasoa kriisintorjunnassa". 
Näin ollen ehdottaisin, että ennen kuin komissio tavan mukaan ryhtyy ojentamaan muita siinä, mikä on mennyt pieleen, se panostaisi tällä kertaa sen selvittämiseen, miksi se tiukan paikan tullen suoriutui tehtävästään niin huonosti.

Souchet (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, Isossa-Britanniassa vuonna 2001 puhjenneesta suu- ja sorkkataudista oli välttämättä tehtävä johtopäätöksiä, sillä se sai tuossa maassa ennennäkemättömät mittasuhteet erityisesti niiden virheiden takia, joita sekä Iso-Britannia että komissio tekivät varautumissuunnitelmissa. Johtopäätöksiin on aihetta myös siksi, että epidemia uhkasi vakavasti myös muita Euroopan maita, ja koska se oli meille pelottava muistutus suu- ja sorkkataudin äkillisyydestä, leviämisnopeudesta ja sen aiheuttamista taloudellisista menetyksistä ja psykologisista vaikutuksista. 
Yleisesti ottaen valiokuntamme on tehnyt hyvää työtä. Kreissl-Dörflerin mietinnössä painotetaan erityisesti sitä, että - tämä on tärkeää - karjalaumojen valtava koko ja erikoistuminen tietynlaiseen tuotantoon, eläintiheys tietyillä alueilla, paikallisten teurastamoiden sulkeminen sekä elävien eläinten kuljetusten huikea kasvu mahdollistavat profylaktisten rokotusten puuttuessa epidemioiden leviämisen kulovalkean tavoin. Meidän on maatalouspolitiikan tulevien suuntaviivojen tarkastelun yhteydessä muistettava tämä, jotta voidaan edistää maaseudulle tasaisesti levittäytyvää maataloutta ja jotta voidaan välttyä edistämästä sitä, että joillakin alueilla erikoistutaan huomattavissa määrin maatiloihin, joiden eläintiheys on suuri. Näin ollen on selvää, että esimerkiksi maitokiintiöiden poistaminen, jota Euroopan komissio näköjään kannattaa, johtaisi hyvin nopeasti maitokarjan häviämiseen alueilta, joille luonnonolot aiheuttavat haittoja (näitä ovat esimerkiksi vuoristoalueet ja kosteikot), sekä eläintiheyden kasvuun alavilla alueilla. Näin ollen on pyrittävä säilyttämään kohtuukokoiset sukutilat. Tämä on paras tapa ehkäistä suu- ja sorkkatautia.
Väliaikainen valiokunta teki aivan oikein suositellessaan hätärokotuksia epidemian ensisijaisena torjuntavälineenä, sillä niillä voidaan estää kansalaisia täysin syystä kuohuttaneet ja karjankasvattajille suuria kärsimyksiä aiheuttaneet joukkoteurastukset. Satojen miljoonien ihmisten nähdessä nälkää on tuomittavaa tuhota miljoonien terveiden eläinten liha, kuten tehtiin vuonna 2001. Hätärokotuksilla epidemiapesäkkeen ympärille voidaan muodostaa "kehä", jonka sisällä eläimet rokotetaan, minkä jälkeen ne voidaan mahdollisesti teurastaa ja käyttää ihmisravinnoksi ilman, että hätätoimiin olisi tarvetta. Olen kuitenkin harmissani siitä, ettei komissio tehnyt tältä osin rohkeampia esityksiä. Rokotusten kehittyessä - nykyään on käytössä rokotuksia, joiden kirjo on entistä suurempi ja jotka tehoavat aiempaa pidempään, on markkerirokotteita, joilla voidaan erottaa rokotetut ja tartunnan saaneet eläimet toisistaan - on mahdollista antaa jäsenvaltioiden päättää profylaktisten eli ennaltaehkäisevien rokotteiden sallimisesta tai jopa niiden tekemisestä pakolliseksi silloin, kun epidemian riskit ovat suurimmillaan, kuten tehtiin ennen vuotta 1992. Tämä mahdollisuus olisi jätettävä jäsenvaltioiden harkintavaltaan, sillä ne kykenevät parhaiten arvioimaan erityisten riskien vaikutuksia karjaansa.
Minua harmittaa myös se, ettei mietinnössä kyseenalaisteta selkeämmin Maailman eläintautijärjestön määrittelemää nykyistä kehystä. Sen säännöt ovat selvästi liian jäykät, sitovat ja dogmaattiset niiden edellytysten osalta, joiden perusteella jollekin alueelle voidaan myöntää suu- ja sorkkataudista vapaan alueen asema. On selvää, että säännöt suosivat kohtuuttomasti uuden mantereen maita, joissa on laajoja maa-alueita, joilla on pienempi asukastiheys kuin täällä ja joilla epidemioiden leviämisriski on siten vähäisempi. Sääntöjä on ehdottomasti kehitettävä. 
Arvoisa puhemies, joudumme vastedes elämään jatkuvasti uusien suu- ja sorkkatautiepidemioiden puhkeamisuhan alaisina, sillä uusia viruskantoja tulee esiin jatkuvasti. Tämä pitää paikkansa etenkin Euroopassa, jonka ympärillä on maita, joissa suu- ja sorkkatauti esiintyy endeemisenä. Näin on erityisesti Turkissa, joka on jatkuva vaara, ja myös Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa. Tautipesäkkeitä on ollut runsaasti myös Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Elävien eläinten kaupan maailmanlaajuistuminen voi siis vain edistää ja lisätä tautien ja virusten maailmanlaajuista leviämistä. Sen vuoksi on suosittava lyhyitä eläinkuljetuksia ja torjuttava äärimmäisen erikoistuneita ja epäsopivia tuotantomuotoja, jotka lisäävät pitkiä eläinkuljetuksia. Lisäksi on suosittava eläinten syntymistä ja kasvamista samalla tilalla sekä tuotantoalueella tapahtuvaa teurastamista. Näillä järkevillä toimilla voidaan parhaiten ehkäistä uusien eläintautien kehittyminen. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jos emme halua kokea vuoden 2001 painajaista uudelleen, meidän olisi pidettävä tämä mielessämme, kun keskustelemme tulevasta YMP:stä.
Redondo Jiménez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, suu- ja sorkkatautia käsittelevä valiokunta aloitti tutkimuksensa vuosi sitten löytääkseen ratkaisuja ja tehdäkseen ehdotuksia tulevaisuuden varalle ratkaistakseen ongelman, joka aiheutti vakavaa taloudellista vahinkoa eurooppalaiselle karjankasvatukselle ja huomattavaa henkistä vahinkoa karjankasvattajille ja jolla oli suuri vaikutus koko yhteiskuntaan yleisesti. 
Me kaikki muistamme, kuinka lukuisia eläimiä jouduttiin lopettamaan viime vuonna puhjenneen ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa sekä Alankomaita vakavasti vahingoittaneen suu- ja sorkkatautiepidemian vuoksi. Väliaikaisen valiokunnan pääasiallisena tehtävänä oli estää suu- ja sorkkataudin aiheuttaman tilanteen uusiutuminen Euroopassa.
Valiokunta on työskennellyt kuluneena vuonna intensiivisesti ja kuullut lukuisten eri alojen, kuten talouden ja eläinlääketieteen, asiantuntijoiden mielipiteitä logistisista ja poliittisista näkökohdista, yhteisön lainsäädännöstä ja kansainvälisestä lainsäädännöstä, sekä aihetta sivuavista muista näkökohdista, kuten matkailusta, tavaraliikenteestä, emotionaalisista näkökohdista ja niin edelleen. 
Monet valiokuntaan kutsutuista vierailijoista olivat hyvin tärkeissä tehtävissä edellisen epidemian hoidon aikana. Valiokunta antoi kuitenkin myös vahinkoa kärsineille tilallisille sekä kyseisten alueiden paikallisille viranomaisille ja yhdistyksille mahdollisuuden ilmaista mielipiteitään sekä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan että Alankomaihin tehtyjen käyntien aikana. Olen lisäksi tämän valiokunnan puheenjohtajana järjestänyt yhdessä esittelijä Kreissl-Dörflerin kanssa useita suu- ja sorkkatautia käsitteleviä kokouksia yhteisön ulkopuolisten maiden, kuten Paraguayn, Argentiinan ja Brasilian, asiantuntijoiden ja johtotason virkamiesten kanssa. 
Kaiken tämän työn tuloksena syntyi tämä tänään parlamentin äänestystä varten esitelty mietintö. Kreissl-Dörflerin laatima mietintö saavutti laajan yksimielisyyden kaikissa puolueryhmissä. Toivomme, että myös parlamentin muut jäsenet löytäisivät riittävästi hyväksyttäviä kohtia, jotta se hyväksyttäisiin määräenemmistöllä ilman suurempia muutoksia. Toivomme hyväksyntää myös muutamalle esitetylle tarkistukselle. 
Yksi johtamani valiokunnan lopulliseen mietintöön sisällytetyistä olennaisista kysymyksistä koskee hätärokotuksia, joita pidetään tärkeänä keinona estää eläintautien puhkeaminen tulevaisuudessa. Euroopan unionin nykypolitiikka suu- ja sorkkataudin hävittämiseksi perustuu karjan lopettamiseen tiloilla, joilla on havaittu tartunnan saaneita eläimiä, ja naapuritiloilla, joilla tartunta on todennäköinen, mutta sitä ei voida enää nykymuodossaan jatkaa. Hätärokotusten on oltava osa strategiaa, jonka mukaisesti eläimet voidaan pitää hengissä. 
Nykyinen rokottamatta jättämisen politiikka suosii poliittisia ja kaupallisia näkökohtia, joten tähän olisi tultava muutos kansainvälisesti siten, että sovelletaan OIE:n ja FAO:n alulle panemaa lähestymistapaa. Tulevassa politiikassa on otettava huomioon myös suu- ja sorkkatautiepidemian sosiaaliset ja psykologiset vaikutukset kansalaisiin unohtamatta sen seurauksia kaikkiin aloihin, kuten matkailuun, kauppaan sekä sosiaalisiin ja emotionaalisiin näkökohtiin.
Väliaikainen valiokunta suosittaa mietinnössään hätärokotuksia ennalta ehkäisevien rokotusten sijaan. Hyvät parlamentin jäsenet, tämä johtuu siitä, että komission ja meidän esittämiemme tieteellisten, teknisten, taloudellisten ja kaupallisten syiden vuoksi ennalta ehkäisevää rokottamista voidaan pitää hävittämistoimien taantumisena.
Hyvä parlamentin jäsenet, toinen valiokunnan käsittelemistä keskeisistä näkökohdista on maahantuonnin valvonta. Euroopan parlamentin on vaadittava sellaista lihantuonnin valvontapolitiikkaa, jossa sovelletaan nollatoleranssia sen varmistamiseksi, ettei Euroopan unioniin pääse kolmansista maista kiloakaan tarkastamatonta lihaa. Parlamentin olisi korostettava tätä ja muistutettava komissiota siitä, ettei se voi sivuuttaa laittoman maahantuonnin ongelmaa. Vakavat elintarvikekriisit ovat aina lähtöisin yhteisön lainsäädännön laiminlyönnistä. 
Meidän on lisäksi kiitettävä komissiota siitä, että se teki niin nopeasti komission jäsenen hetki sitten mainitsemat lainsäädäntöehdotukset maahantuonnin valvonnasta, eläinten tunnistamisesta, tuotteiden laadusta sekä rokotuksista. Väliaikainen valiokunta kehottaa komissiota laatimaan samaan tapaan Euroopan unionille myös eläintauteja ja zoonoosia koskevan kokonaisvaltaisen strategian. 
Kehottaisin kaikista edellä mainituista syistä parlamenttia antamaan tälle mietinnölle enemmistötuen. Haluan kiittää erityisesti esittelijää, jonka kanssa yhteistyö on ollut minusta hyvin vaivatonta, sekä suu- ja sorkkatautia käsittelevän väliaikaisen valiokunnan kaikkia jäseniä, jotka ovat työskennelleet uutterasti ja joiden panos ja kritiikki on ollut rakentavaa. Haluan niin ikään kiittää erityisesti sihteeristöä sen huolellisuudesta ja selkeästä työstä sekä tulkkejamme, joita ilman valiokunnan työ ei olisi ollut mahdollista. 
Adam (PSE).
Arvoisa puhemies, kelvottomat maatalouskäytännöt olivat suu- ja sorkkataudin puhkeamisen alkuperäinen syy. Sioille syötettiin väärin käsiteltyä ruokajätettä, mikä ei ole asianmukainen maatalouskäytäntö. Sairastuneista sioista ei ilmoitettu, mikä on edelleen osoitus kelvottomasta maatalouskäytännöstä. Naapuritilojen lampaat saivat tartunnan. Kelvottomaan maatalouskäytäntöön yhdistyi tyhmyys, kun siat, joilta fyysiset taudinoireet hävisivät, vietiin teurastamoihin, vaikka ne saattoivat yhä levittää tautia. Näin ollen myös muut eläimet saivat tartunnan, mikä hidasti taudin lähteen määrittämistä. Tila, jolla tauti puhkesi, oli niin pahoin saastunut, että sen desinfiointi oli turvallista vasta puolen vuoden kuluttua. 
Kelvottomat maatalouskäytännöt johtivat siihen, että suu- ja sorkkatauti oli levinnyt yli 57 tilalle 16 maassa siinä vaiheessa, kun sen puhkeaminen vahvistui. Tuloksena oli ennennäkemättömän vakava suu- ja sorkkatautiepidemia, jonka vaikutukset ulottuivat kaikkien jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmissa ennakoitua laajemmalle.
Mietinnössä ei jätetä mainitsematta taudin kaameita seurauksia karjankasvattajille ja maaseudun yrityksille, tai sen aiheuttamia henkisiä kärsimyksiä ja taloudellisia menetyksiä. Mietinnössä ei jätetä mainitsematta myöskään hallituksen toimintaongelmia. Kukaan ei väitä, ettei menetelmissä olisi ollut virheitä tai ettei täytäntöönpanossa olisi epäonnistuttu, mutta kokemuksia koskevasta selvityksestä ilmeni selvästi, että tehdyt päätökset olivat perusteltavissa tuolloin saatavilla olleiden todisteiden pohjalta. Mietinnössä esitetään erityisen hyvin ne toimet, joita - tämä onkin mietinnön vahvin puoli - tarvitaan tulevien epidemioiden torjumiseksi. Erityisen tärkeää on eläinkuljetusten ja eläinten jäljitettävyyden tehokkaan valvonnan tarve. 
Mietinnössä on kuitenkin valitettavasti myös asiavirheitä. Ne koskevat eläinten lopetusmenetelmän lainmukaisuutta ja tehokkuutta. Ne koskevat myös väitteitä eläinten hyvinvointiin kohdistuneista väärinkäytöksistä ja bioturvallisuuteen liittyviä rikkomuksia, jotka mahdollistivat taudin leviämisen entistä laajemmalle. Näiden virheiden korjaamiseksi on esitetty kahdeksan tarkistusta. 
Kuten puhemies totesi hyvin valaisevasti valiokunnan äänestyksessä, todellisuus on vääristynyt. Kuulopuheet ja jälkiviisaus ovat olleet päätodistajina. Todellisuudessa kyseinen lopetusmenetelmä oli lainmukainen. Se oli lainmukainen Yhdistyneen kuningaskunnan ja Euroopan unionin lainsäädännön nojalla. Se oli tärkeä ase taudin hillitsemisessä. Rokotukset eivät olisi purreet Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Totuus on, että hallituksen virkamiesten, eläinlääkäreiden, karjankasvattajien, poliisin, armeijan ja monien muiden rohkeiden tekojen ansiosta tauti saatiin hallintaan nyt paljon nopeammin kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuosina 1966-1968 esiintynyt vähäisempi epidemia. Tämä oli totuus.
Clegg (ELDR).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan yhtyä kiitoksiin, joita on osoitettu kaikille tämän erinomaisen tutkintavaliokunnan työhön osallistuneille henkilöille ja erityisesti valiokunnan puheenjohtajalle Redondo Jiménezille sekä Kreissl-Dörflerille. Molempien panos prosessissa oli esimerkillinen. Haluan kiittää myös niitä lukemattomia ihmisiä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jotka auttoivat tutkimusten aikana järjestämään vierailukäyntimme eri puolille Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Monille heistä oli melkoinen haaste tulla toimeen tämän parlamentin jäsenten muodostaman väittelynhaluisen ja monikielisen joukon kanssa, joka yhtäkkiä ilmaantui heidän keskelleen, mutta vierailut sujuivat yleisesti ottaen erinomaisesti. 
Mietintö on järkevä ja tasapuolinen, kuten monet puhujat ovat todenneet. Se on selkeä ja suora juuri oikeissa kysymyksissä, erityisesti rokotuksia ja tuonnin valvontaa koskevissa. Se välittää muutamia erittäin selkeitä viestejä siitä, mitä tulevaisuudessa olisi vältettävä ja mitä olisi tehtävä siinä kaameassa tilanteessa, että tauti puhkeaa uudelleen. Mietintö on luonnollisesti jo ehtinyt vaikuttaa siten, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa ollaan muuttamassa yleisiä toimintamenetelmiä molempien näkökohtien osalta. Haluan yhtyä jäsen Sturdyn ja muiden näkemykseen ja todeta, että erityisesti tuonnin valvontaa koskeviin vastatoimiin ryhdytään ainakin Yhdistyneessä kuningaskunnassa edelleen liian hitaasti. Tähän tärkeään tehtävään on varattu liian vähän resursseja. 
PSE-ryhmä ja esittelijä ovat näköjään jättäneet käsiteltäväksi muutamia tarkistuksia Yhdistyneen kuningaskunnan mainetta suojellakseen. Kehottaisin kollegojani välttämään liiallista herkkänahkaisuutta. Muutamat kriittiset huomiot ovat olennainen osa tämänkaltaisten tutkintavaliokuntien riippumattomuutta. Rehellisesti sanottuna yksi riippumattomuuden näkökohta on se, että hallitus on tahallisesti pidättäytynyt järjestämästä omaa julkista tutkimusta Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Osa uudelleen käsiteltäväksi jätetyistä tarkistuksista näyttää olevan täysin virheellisiä. Otan summittaisesti esille yhden tarkistuksen, jossa väitetään, ettei maan lounaisosasta löytynyt näyttöä joukkohautauksen aiheuttamista terveys- tai ympäristöongelmista. Kehottaisin kollegojani käymään katosomassa esimerkiksi Kingsteigntonin lähellä sijaitsevaa Viridorin hautapaikkaa, kuten minä tein, ja kertomaan sitten minulle vilpittömästi, ettei alueella ollut jälkiä ympäristö- tai terveysvaikutuksista. Jos he keskustelevat seudun asukkaiden kanssa, he huomaavat, miten hölmö tarkistus on.
Lopuksi haluaisin kehottaa kollegoita kiinnittämään erityistä huomiota mietintöluonnoksen 128 kohtaan. ELDR-ryhmä pyytää kohta kohdalta -äänestystä 128 kohdan viimeisen virkkeen poistamiseksi. Siinä esitetään, että tulevaisuudessa kaikkien korvausten maksamisen ehtona olisi oltava se, että tarkoituksenmukaiset vakuutusjärjestelmät on otettu käyttöön. Kannatamme ilman muuta selvityksen laatimista vakuutusjärjestelmien toimivuudesta sekä niiden eduista ja haitoista, mutta meistä vakuutusjärjestelmien käyttöönottoa ei tässä vaiheessa ole syytä asettaa automaattisesti tulevien korvausten ehdoksi.

Patakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, olemme tutustuneet Isossa-Britanniassa ja muualla esiintynyttä suu- ja sorkkatautia käsittelevään seikkaperäiseen mietintöön. Katsomme, että taudin puhkeaminen ja leviäminen johtui monista luonnollisista syistä. Ensimmäinen on, että eläimiä ja eläinperäisiä tuotteita voidaan nykyisin kuljettaa täysin vapaasti - tai sanoisinko täysin vastuuttomasti - kaikkialla maailmassa nopeita voittoja tavoittelevien suuryritysten vaatiman globalisaation takia. Toinen syy on se, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisiin karjankuljetuksiin kohdistettavat rajatylittävät eläinlääkintätarkastukset on käytännöllisesti katsoen lopetettu. Tämä tarkoittaa käytännössä sitä, että eläimiä ja niiden mahdollisesti kantamia vaarallisia sairauksia voidaan kuljettaa ilman valvontaa maasta toiseen. Tilannetta pahentaa kolmas syy eli valtiollisten eläinlääkäripalvelujen lakkauttaminen, henkilöstövähennykset sekä se, että valtion valvontamenetelmiin kiinnitetään yleisesti vain vähän huomiota. Kaikki tämä johtuu suuryritysten vaatimuksista minimoida kaikki sellainen eri maiden välinen tai eri maiden sisäinen valvonta, jolla saatetaan estää karjan nopeat kuljetukset ja niiden mahdollistamat nopeat voitot. 
Lopuksi sanoisin edellä mainittuun liittyen ruokinnasta, että se on nähtävästi edistänyt suu- ja sorkkataudin leviämistä, sillä rehuihin ei sovelleta minkäänlaista valvontaa. Tämä ei ole vähäpätöinen asia, minkä ovat osoittaneet Euroopan unionin karjanhoitoalan aiemmat kriisit, kuten siipikarja-alan dioksiinikriisi ja BSE-kriisi. 
Meillä ei ole harhakuvitelmia siitä, etteivät tällaiset karjaa ja kansanterveyttä uhkaavat kriisit voisi toistua niin kauan kuin tuotantoa ohjaavat voitontavoittelu sekä kyseisellä alalla toimivien monikansallisten yhtiöiden ja muiden kapitalististen yritysten vaatimat tuotantoa, eläinkuljetuksia ja kauppaa koskevat säännöt. Kaikki rakenteelliset tai muut toteutetut toimet jäävät vain hajanaisiksi toimenpiteiksi, jotka purevat seuraavan kriisin puhkeamiseen asti. Ainoa pitkän aikavälin ratkaisu, joka ei vaaranna jäsenvaltioiden maataloutta tai hävitä koko karjataloutta, olisi se, että tuotannossa luovuttaisiin kapitalistisista voitoista ja että otettaisiin käyttöön rajatarkastuksia ja muita tarkastuksia niiden monikansallisten yhtiöiden vaatimusten vastaisesti, jotka ovat onnistuneet lakkauttamaan nämä tarkastukset.

Wyn (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan todeta heti aluksi, että valiokunta on hyvin kiitollinen siitä, että varmistimme tämän tutkimuksen toteuttamisen. Kuten me kaikki tiedämme, alkuperäinen päätös tutkimuksen järjestämisestä ei ollut kivuton. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus vastusti sitä, ja se myös esitti epäilyksiä tutkimuksen kestosta. Sen mielestä kuusi kuukautta olisi riittänyt. Emme kuitenkaan olisi koskaan saaneet aikaan sitä, mihin nyt kykenimme, jos tutkimukselle ei olisi annettu 12:ta kuukautta aikaa. Tämä oli meille elintärkeää meille osoitettuun tehtävään ryhtymisen kannalta.
Kotiseudullani Walesissa karjaa teurastettiin kolmen kilometrin säteellä, ja tästä toteaisin, että jopa 700 tilalla tapettiin kaikki eläimet ja että niistä vain 60 tilalla suu- ja sorkkatautitapauksia oli voitu näyttää toteen. Korostan tätä siksi, että sosialistiryhmä väittää eräissä vastakkaisissa tarkistuksissa, ettei voitu näyttää toteen, että eläinten hyvinvointiin liittyviä rikoksia olisi tapahtunut muutamaa enempää. Jos eläimiä lopetettiin näin laajasti ilman todistettavasti otettuja verinäytteitä, kyse oli selkeästä ja räikeästä ja myös laajasta eläinten hyvinvointiin kohdistuneesta rikoksesta. 
Olen pettynyt komission jäsenen Byrnen haluttomuuteen tukea profylaktisia rutiininomaisia rokotuksia tulevaisuudessa tai edes tutkia niiden käyttömahdollisuutta nyt, kun komissio mainostaa Yhdistyneen kuningaskunnan maatalousaiheisissa mainoksissa päivittäin ja viikoittain kaikenlaisia rutiininomaisia rokotuksia, joilla voidaan selvitä eri epidemioista ja taudeista. 
Minusta on täysin tuomittavaa, että eläinten lopetusten lainmukaisuutta Yhdistyneessä kuningaskunnassa perusteltiin vain kahdella Isossa-Britanniassa käydyllä oikeudenkäynnillä. Meillä on tulevaisuudessa oltava asianmukainen varautumissuunnitelma. On ennenkuulumatonta, ettei Yhdistyneen kuningaskunnan nykyhallitus ollut kokeillut tai testannut varautumissuunnitelmaa käytännössä.
Minulla on vahvoja epäilyksiä myös kansalaisyhteiskunnan kanssa järjestettyjen kuulemistilaisuuksien ja simulaatioharjoitusten riittävyydestä. Niillä pyrittiin varmistamaan, että seuraavan tautiepidemian puhjetessa me kaikki tietäisimme, mitä tehdä ja miten reagoida siihen. Yhdistyneen kuningaskunnan tautiepidemian hoitamisessa tehtiin lukuisia virheitä. Alueilla, kuten omallani, ei ollut mitään käsitystä tilanteen hoitamisesta, eikä niille ollut annettu valtuuksia hoitaa tilannetta tehokkaasti. Koko Euroopan paikallisyhteisöjen etujen vuoksi on elintärkeää estää samojen virheiden toistuminen.
Van Dam (EDD).
Arvoisa puhemies, joulukuun lopulla laaditaan yleensä yhteenveto siitä, mikä kuluneena vuonna meni hyvin ja mikä huonosti, ja mitkä asiat kaipaavat parannusta. Toisinaan yhteenveto kilpistyy jossitteluun. Nyt, kun suu- ja sorkkatautia käsittelevän väliaikaisen valiokunnan perustamisesta on kulunut vuosi, totean kokoavasti: kunpa emme olisi päätyneet vuonna 1991 rokottamatta jättämiseen!
Rokottamatta jättämisen kustannukset aliarvioitiin pahasti. Pahinta on kuitenkin se, että tuo politiikka yhdessä sen kanssa, että eläimet lopetettiin kaikissa tartuntatapauksissa, oli kaikkien eettisten sääntöjen vastaista. Arvoisa puhemies, Nooan arkkia ei täytetty tuotantotekijöillä vain elävillä eläimillä. Luomakunnan herroina meidän on otettava tämä sydämen asiaksi. 
Puolueet, jotka eivät halua eettistä arviointia, saisivat kärsiä suu- ja sorkkataudin puhkeamisesta vaaliuurnilla. Kyse on paljon laajemmista kuin vain taloudellisista seurauksista. Täydellistä suhteellisuudentajun puuttumista osoittaa se, että suu- ja sorkkatautikriisin torjuntaa pidetään eläinlääketieteellisenä menestyksenä, kuten liberaalit ovat esittäneet. 
Suu- ja sorkkataudin torjunnassa ei onnistuttu sen enempää lääketieteelliseltä, taloudelliselta kuin tiedottamisenkaan kannalta. Tämä myönnetään mietinnössä. Poikkeuksena mainittakoon Frieslandia koskeva lauseke. Tekstiluonnoksen mukaan Frieslandin tilanteessa alueellisten asiantuntijoiden osallistuminen oli erinomaista. Tässä fakta ja fiktio ovat menneet sekaisin. Minun yhdessä kollegoideni Maatin ja De Roon kanssa esittämäni tarkistuksen tarkoituksena oli korjata väärät väittämät.
Profylaktiset rokotukset ovat suojanneet karjaamme vuosikausia. Väite, jonka mukaan rokotukset ovat hyödyttömiä niin monien eri suu- ja sorkkatautiviruskantojen takia, on yhtä vakuuttava kuin se, että flunssarokotteesta ei olisi hyötyä ihmisille. Rokottamatta jättämisen todellisia kustannuksia tarkasteltaessa voidaan tehdä vielä yksi johtopäätös: ennalta ehkäisevät rokotteet ovat paitsi eettisin myös taloudellisin vaihtoehto. 
Lopuksi haluaisin kiittää esittelijää hänen rohkeasta, selkeästä ja hyödyllisestä mietinnöstään.

Maat (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää vilpittömästi esittelijää ja väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajaa Redondoa, sillä vaikka molemmat ovat kotoisin maasta, jossa ei ole esiintynyt suu- ja sorkkatautia, he ovat kuitenkin saaneet aikaiseksi tämän mietinnön ja paneutuneet perusteellisesti aiheeseen. Sama pätee sihteeristöömme, sillä työmme väliaikaisessa valiokunnassa koostui suureksi osaksi juuri käynneistä suu- ja sorkkataudista kärsineiden ihmisten luona. Emme olisi ilman sihteeristömme valtaisaa panosta kyenneet tähän, joten tällä valiokunnalla on parlamentissa erityisasema. 
Arvoisa puhemies, Redondon sanat ovat lähellä sydäntäni. Hän totesi, että nykyisissä suu- ja sorkkatautia koskevissa toimissa keskitytään liiaksi poliittisiin ja taloudellisiin arvoihin ja liian vähän inhimillisiin arvoihin, ja tähän olisi tultava muutos. Olen täysin samaa mieltä hänen kanssaan ja voin puhua maani saastuneiden alueiden, Veluwen ja Frieslandin, niiden asukkaiden puolesta, jotka arvostivat suuresti parlamentin jäsenten käyntiä näillä alueilla ja sitä, että heitä kuunneltiin. He saivat tunteen siitä, että tässä tapauksessa eurooppalainen demokratia todella toimi. Tämä on minusta hyvin tärkeää osaksi myös vuoden 2004 vaalien takia.
Meidän on samalla kuitenkin ymmärrettävä, että olemme käyneet läpi kriisin, jossa tuhoutui seitsemän miljoonaa eläintä ja jonka taloudelliset tappiot olivat yli 10 000 miljoonaa euroa. Lisäksi masennuslääkkeitä käyttävien ihmisten määrä on kasvanut joillakin alueilla, kuten Carlislen liepeillä. Nämä olivat suu- ja sorkkataudin seurauksia. Voisin vielä mainita Oenen koulun, jossa ala-asteen oppilaiden saamat arvosanat heikkenivät kriisin takia. Tämä on osoitus kriisin vaikutuksesta ihmisiin. Tämä tarkoittaa, että jos haluamme ottaa Euroopan kansalaiset vakavasti, politiikkaamme on tultava muutos. Tässä mielessä olen iloinen, että komission jäsen Byrne on edes osoittanut arvostavansa tätä. Olisi kuitenkin tärkeää, että jos yleisiin rokotuksiin ei ryhdytä, hätärokotuksista tehtäisiin yleinen käytäntö epidemioiden puhjetessa, kuten komissio on todennut, ja että vielä hätärokotusten jälkeenkin saastuneita tiloja hoidettaisiin samalla tavoin kuin siinä tapauksessa, että eläimet olisi lopetettu. Tällöin kyseistä aluetta ei voitaisi eristää kolmea kuukautta pidemmäksi ajaksi, ja tuotteita voitaisiin markkinoida vapaasti. Tällä on ratkaiseva merkitys tulevan politiikan onnistumisen kannalta. Komissiolla on tässä suuri vastuu, joten mahdollisissa huomisissa ehdotuksissa sen on välttämättä otettava huomioon se, että uudet säännöt on hyväksyttävä myös OIE:ssa määräaikojen yhdenmukaistamiseksi ja sen varmistamiseksi, että rokotetuista eläimistä peräisin olevat tuotteet voidaan markkinoida. Tämä ei nimittäin liity millään tavoin elintarvikkeiden turvallisuuteen vaan nimenomaan maatalouspolitiikan eettisiin kysymyksiin.
Olen jo todennut, että väliaikainen valiokunta pyrki antamaan Euroopan kansalaisille äänen eurooppalaisessa politiikassa. Pyrimme valiokunnassa edes antamaan kriisille kasvot, näyttämään, mitä ihmiset ja eläimet joutuivat kestämään, ja osoittamaan, että näillä tapahtumilla on poliittista merkitystä. Tältä osin odotan innokkaana uutta keskustelua komission ehdotuksista. Komissiolla ja neuvostolla on suuri vastuu, joten ne eivät voi sivuuttaa tätä parlamentin mietintöä, vaan niiden on otettava se huomioon politiikassaan, tai muutoin joudumme uusien ongelmien eteen eurooppalaisessa demokratiassa.
Corbey (PSE).
Ensinnäkin haluan esittää vilpittömät kiitokseni kollegalleni Kreissl-Dörflerille. Hän on tehnyt loistavaa työtä, ja hänen objektiivinen lähestymistapansa auttoi voittamaan poliittiset erimielisyydet. Suu- ja sorkkatauti jätti syviä arpia yhteiskuntaan, ja eläinten lopetukset aiheuttivat onnettomuutta lukemattomille perheille, mutta ne saivat aikaan myös paheksuntaa ja raivoa kansalaisissa ja toisinaan voimatonta vihaa viranomaisia kohtaan. Viha kohdistui myös yhteisöön, joka kielsi karjan rokottamisen saastuneita tiloja ympäröivällä alueella. 
Euroopan parlamentti esittää tänään tarkoin punnitun mielipiteen, jolle voin antaa täyden tukeni. Vastustamme terveiden eläinten turhia teurastuksia. Kannatamme rokotuksia suu- ja sorkkataudin puhjetessa. Meidän on saatava suuret valintamyymälät myymään rokotetuista eläimistä peräisin olevaa lihaa itsestään selvänä asiana. Tarvitaan totisesti myös varautumissuunnitelmia. Tätä ongelmaa on tarkasteltava yleismaailmallisesti, OIE:n olisi annettava selkeä lausunto, ja maahantuontia olisi valvottava tehokkaasti myös lentokentillä. On niin ikään parannettava alan rakenteiden terveyttä, toisin sanoen hyvää hygieniaa, ja on tehtävä loppu huonoista kuljetusoloista ja tuista, jotka kannustavat liikaa eläinten kuljetuksiin. On varmistettava myös jatkuva moitteeton valvonta. Olen täysin samaa mieltä kaikista näistä asioista. Emme voi kuitenkaan pysähtyä tähän, sillä poliittisten toiveiden luettelu ei riitä. Niin kauan kuin Euroopan parlamentilla ei ole sananvaltaa maataloudessa, on vaarana, että päätöslauselmamme jää tehottomaksi. Ellei tätä päätöslauselmaa liitetä osaksi Euroopan tulevaisuutta käsittelevässä valmistelukunnassa harjoitettavaa yhteispainostusta, kaikki ponnistelumme ovat olleet turhia. Vielä pahempaa olisi, että tällöin herättäisimme perusteettomia odotuksia ja ruokkisimme euroskeptisismin kasvua.
Vuoden 2001 suu- ja sorkkatauti oli Alankomaissa eräänlainen enne vuoden 2002 poliittisista mullistuksista. Meidän on joka tapauksessa opittava kriisin poliittinen läksy. Luottamus politiikkaan kärsi kovan iskun. Se johtui suureksi osaksi siitä, että poliittisista vastuuhenkilöistä ei ollut tarkkaa tietoa, ja voidaankin kysyä, kuka itse asiassa oli vastuussa rokottamatta jättämisestä? Oliko siitä vastuussa hallitus, EU vai Maailman eläintautijärjestö? Kaikki tämä oli hämärän peitossa. Ministerit osoittivat EU:ta, komission jäsenet osoittivat jäsenvaltioiden hallituksia ja OIE:ta. Kansalaiset tuskin saivat selkoa monimutkaisesta vastuujärjestelmästä, mikä antoi vaikutelman poliitikoista, jotka ensin ottivat kantaa, mutta piiloutuivat myöhemmin muiden selän taakse. Vastuuta pakoilevat poliitikot murentavat politiikan uskottavuutta. Tämä vastuun pallottelu puolelta toiselle on kostautunut pahoin Euroopalle. Sadat vihaiset kirjeet ja sähköpostiviestit kertoivat inhimillisestä ja toimielinten välisestä murhenäytelmästä. Tuleva mahdollinen suu- ja sorkkatauti ei saa koskaan enää johtaa karjan joukkoteurastuksiin. Meidän on tulevaisuudessa keskitettävä kaikki ponnistelumme tämän estämiseksi. Tämä edellyttää sellaista suu- ja sorkkataudin torjuntamenetelmää, jossa vastuu on selkeästi jaettu alueellisesti, kansallisesti, Euroopan laajuisesti ja kansainvälisesti. Parlamentit on otettava mukaan toimintaan. Suu- ja sorkkataudin torjuntamenetelmälle on annettava kasvot. Valinnoista ja lainsäädännön noudattamisesta vastuussa olevat tahot on nimettävä selkeästi, ja meidän tehtävänämme tiedottaa niistä. Toivon, että mietinnöstä on apua tässä prosessissa, ja kiitän vielä kerran esittelijää.

Busk (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajaa Redondoa sekä esittelijä Kreissl-Dörfleriä erinomaisesta työstä. Valitettavasti tällä työllä ei ole voitu osoittaa yksiselitteisesti, että nykyiselle rokottamatta jättämisen politiikalle olisi vaihtoehto. On täysin selvää, ettei rokotteita eikä laboratoriovalmiuksia ole, ja että yleensäkin meiltä puuttuu kaikki, mitä rokottamatta jättämisestä luopuminen edellyttäisi. Tämä tarkoittaa, että jos rokottamista koskeva päätös on määrä tehdä, päätös on poliittinen eikä perustu tieteellisiin tai eläinlääketieteellisiin tosiseikkoihin.
Haluan lopuksi sanoa muutaman sanan kauppapoliittisista seurauksista. Reaktiot ovat olleet hyvin yksiselitteisiä. Jos suu- ja sorkkatauti puhkeaa, maahantuojamaat tai kolmannet maat lopettavat tuoreen lihan tuonnin koko EU:n alueelta. Komissiolta on vaadittava ehdotonta varmistusta siitä, että kolmannet maat, etenkin Yhdysvallat, myöntävät, että EU muodostuu eri jäsenvaltioista ja alueista erityisesti vuoden 2004 laajentumisen jälkeen. Jos suu- ja sorkkatauti puhkeaa tietyssä maassa tai tietyllä alueella, ei sen vuoksi ole välttämätöntä lopettaa tuoreen lihan tuontia koko EU:n alueelta. Päinvastoin kysynnän ja tarjonnan välinen suhde menee tällöin täysin sekaisin. Tämän vuoksi haluan esittää komissiolle hyvin selkeän vetoomuksen, että se neuvottelisi uudelleen sopimuksista, jotka ovat nyt aivan liian epäselviä. Jos suu- ja sorkkatauti uusiutuu, etenkin Yhdysvaltojen kanssa tehtyjen sopimusten on oltava kunnossa, jotta tuontia suu- ja sorkkataudista vapaista maista voidaan jatkaa.
Meijer (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, suu- ja sorkkatauti ei syntynyt inhimillisestä erehdyksestä, kuten hullun lehmän tauti eli BSE-tauti, vaan kyse on jo pitkään tunnetusta luonnonilmiöstä. Ennen pidettiin normaalina, että kaikki lehmät sairastuivat siihen jossakin vaiheessa, mistä ne saivat vastustuskyvyn tautia vastaan. Myöhemmin tämä tarttuva, kallis, likainen ja kivulias karjaa koetteleva tauti yritettiin kitkeä pois lopullisesti rokotuksin. Tämä tauti ja tapa, jolla ihmiset uskoivat voivansa sitä torjua, ei olisi ilman äärimmäisen pitkälle mennyttä globalisaatiota ja maailmanmarkkinoita saanut näin paljon huomiota.
Vauraat Yhdysvaltain markkinat eivät halua sairaista eläimistä peräisin olevaa lihaa. Koska ilman markkerirokotteita sairaita eläimiä ei voida vaivattomasti erottaa rokotetuista, ihmiset alkoivat uskoa, että tauti voitaisiin vähitellen hävittää kokonaan. Samaa uskottiin myös ihmisten tuberkuloosista. Viennin edut ovat syrjäyttäneet eläinten hyvinvoinnin ja ihmisten kekseliäisyyden. Valitettavasti tähän virheeseen sortuivat paitsi monet yritykset tai kokonaiset jäsenvaltiot myös koko Euroopan unioni. 
Jäsenvaltioita ja viljelijöitä on kymmenen vuoden ajan painostettu ylhäältä ottamaan osaa sellaiseen, mikä ei ole järkevää eikä hyväksyttävää. Käytännöllisesti katsoen ei kukaan olisi odottanut, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Alankomaissa jouduttiin edellisessä suu- ja sorkkatautiepidemiassa turvautumaan terveiden eläinten joukkoteurastuksiin sen varmistamiseksi, ettei missään välittömässä läheisyydessä olisi eläimiä, jotka saattaisivat saada tartunnan. Jopa harvinaiset ja eksoottiset rodut tai maaseudun lasten lemmikkieläimet jouduttiin lopettamaan. Monet ihmiset pitivät tällaiseen toimintaan pakottavia viranomaisia täysin oikeutetusti järjettöminä, ja menettivät uskonsa heihin. Vaikka maatalousministerit ja Euroopan komissio ovatkin epämääräisesti myöntäneet, että tilanteeseen saattaa tulla muutos tulevaisuudessa, he eivät ole vielä tehneet täydellistä suunnanmuutosta. Rokotuksia pidetään enintään hätätoimenpiteenä, jota sovelletaan, jos tervettä karjaa ei voida tuhota tarpeeksi nopeasti. Usein valtiovalta on tyhmempi kuin yhteiskunta yleisesti. Lukuisat ihmiset osoittavat mieltään. Parlamentin on tehtävä kertakaikkinen loppu järjettömistä ennalta ehkäisevistä teurastuksista, eikä sen pidä sulkea täysin pois profylaktisten rokotusten vaihtoehtoa. Paljon kiitoksia.
De Roo (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, suu- ja sorkkatauti on karjaan hyvin helposti tarttuva tauti, mutta täysin vaaraton ihmiselle. Tulen Alankomaista, missä karjaa on rokotettu ennalta ehkäisevästi jo yli 60 vuotta. Tämä perinne puuttuu Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Tanskasta ja Irlannista. Niiden liityttyä Euroopan unioniin ne harjoittivat 20 vuoden ajan käytäväpolitiikkaa profylaktisten rokotusten lopettamiseksi Euroopassa. Siinä ne valitettavasti onnistuivat. Viennin edut asetettiin kaiken tämän edelle. Isossa-Britanniassa ja Alankomaissa on molemmissa nähty, mitkä kaameat seuraukset tästä on ollut eläimille, karjankasvattajille, osa-aikaviljelijöille, matkailulle ja lyhyesti sanottuna koko yhteiskunnalle. 
Väliaikainen valiokunta ehdottaa hätärokotusten helpottamista. Ajatus on hyvä. On ehdotettu myös sitä, että suuret valintamyymälät velvoitettaisiin vastaisuudessa myymään rokotetuista eläimistä peräisin olevaa lihaa. Jälkimmäinen esitys muistuttaa suunnitelmataloutta, eikä tule toimimaan. Alankomaat tuottaa paljon enemmän lihaa kuin sen omat kansalaiset ennättävät kuluttamaan. Profylaktisiin rokotuksiin palaaminen on välttämätöntä ainakin niitä kannattavissa maissa, kuten Alankomaissa. Markkerirokotteiden kaltaisten uusien rokotetekniikoiden ansiosta sairaat eläimet voidaan erottaa rokotetuista. Tällöin "pyhänä" pidettyä vientiäkin voitaisiin jatkaa. En ymmärrä, miksei parlamentin enemmistö valitse tätä lähestymistapaa.
Minulle tämä mietintö edustaa vasta puolittaista askelta oikeaan suuntaan. Tämäkin edistys on tyhjää parempi, joten aion äänestää mietinnön puolesta. Minun on kuitenkin pakko todeta, että minusta on suuri sääli, että varsinkin maatalousalan kollegamme ovat nostaneet suoran viennin edut jalustalle.

Esclopé (EDD).
Arvoisa puhemies, terveyskriisi on onneksi jo ohitse, mutta sen aiheuttamiin seurauksiin ei ole vielä puututtu. Näin ollen on ensin ymmärrettävä kriisin syyt. Toistaiseksi voimme valitettavasti vain arvailla tartunnan alkuperää ja taudin leviämiseen johtaneita syitä. Yhdestä asiasta voimme kuitenkin ottaa opiksemme, ja se on läheisyyttä tukevien toimien suuri merkitys, olipa kyse sitten kaikkien tuotantovaiheiden lähentämisestä toisiinsa tai paikallistason julkisten palvelujen säilyttämisestä, jotta voidaan välttää eläinkuljetukset, joilla näyttäisi tässä tapauksessa olleen suuri merkitys. On selvää, ettei näin laajamittaisia teurastuksia voida enää toteuttaa. 
Mietinnössä on lisäksi suosituksia, joita tuemme. Ne koskevat varautumissuunnitelmien tarkistamista yhteistyössä kaikkien yhteistyökumppanien kanssa, koulutuspolitiikkaa, tehokasta tietojenvaihtoa jäsenvaltioiden välillä sekä markkerirokotteiden tutkimukseen suunnattavien varojen lisäämistä. Näissä ennaltaehkäisyä koskevissa ohjelmissa olisi otettava huomioon myös geenivarojen säilyttäminen. Luonnonvaraisia lajeja, riistaeläimiä ja uhanalaisia rotuja on suojeltava erityistoimenpiteiden avulla.
Lopuksi toteaisin, että nämä ohjelmat ovat tehokkaita vain, jos varmistetaan riittävät korvaukset.

Parish (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olin ensimmäisten joukossa vaatimassa tämän väliaikaisen valiokunnan perustamista, ja haluankin omakohtaisesti kiittää puhemies Coxia hänen arvokkaasta avustaan sekä kaikkia niitä jäseniä, jotka tekivät tästä mietinnöstä ja tästä valiokunnasta niin suuren menestyksen. Haluan kiittää erityisesti esittelijä Kreissl-Dörfleriä hänen väsymättömästä työstään, kuunteluvalmiudestaan ja tasapuolisesta lähestymistavastaan. 
Käynnit Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Alankomaissa antoivat meille mahdollisuuden kuunnella kaikkia niitä, joita epidemia oli koskettanut. Uskon Euroopan parlamentin saavuttaneen sellaista, mihin oma parlamenttini Westministerissä ei olisi kyennyt. Mietintö antaa rehellisen ja tasapuolisen kuvan suu- ja sorkkataudin maalleni aiheuttamista kauheista tuhoista ja kärsimyksistä. Ei pidä unohtaa, ettei suu- ja sorkkatauti noudata maiden rajoja. Tämä tauti olisi voinut iskeä missä Euroopan maassa tahansa, ja se voi iskeä uudelleen milloin tahansa tulevaisuudessa. 
Ison-Britannian hallitus yksinkertaisesti arvioi väärin Yhdistyneen kuningaskunnan tilanteen. Jäsen Adam voi tapansa mukaan syyttää kaikesta viljelijöitä, mutta - hänhän puhui paljon siitä, kuinka viljelijät olivat toimineet väärin - entäpä hallitus, toimiko se väärin? Virheitä on kieltämättä tehty. Brittiläiset viljelijät hyväksyvät varmaan tämän, sillä kaikki tekevät virheitä. Hyväksyttävää ei sen sijaan ole se, ettei hallitus vieläkään myönnä virheitään eikä suostu pyytämään anteeksi epidemian uhreilta. Jos katsotaan jäsen Adamin tarkistuksia ja Ison-Britannian hallituksen tuoreinta tilannekatsausta, nähdään, etteivät he ole oppineet mitään!
Suu- ja sorkkatauti ei koskettanut ainoastaan karjankasvattajia vaan myös hotelleja ja matkailua, teurastamoja ja kauppiaita kaikkialla Euroopassa. Meidän ei pidä enää koskaan sallia kymmenen miljoonan eläimen teurastusta.
Olen tyytyväinen siihen, että mietinnössä omaksutaan tulevien rokotusten osalta järkevä ja toimiva lähestymistapa. Käyntimme Alankomaissa osoitti hätärokotusten suuret edut. Niillä saatettaisiin tehdä tarpeettomiksi ne valtavat polttoroviot ja hautamontut, joista muodostui tunnuskuva brittihallituksen tavalle selviytyä epidemian puhkeamisesta. Näiden unohtumattomien kuvien on jäätävä viimeiseksi muistutukseksi siitä, mitä voi tapahtua uudelleen, ellemme ota opiksemme tästä kauheasta taudista. 
Olen hyvilläni siitä, että mietinnössä on suunnitelmia tulevaisuuden varalle. On tärkeää, että meillä on nyt toimiva ja tehokas varautumissuunnitelma. Mietintö auttaa kehittämään myönteistä lähestymistapaa koko Euroopalle. Euroopan komissio on toiminut yhteistyössä valiokunnan kanssa, eikä ole mikään sattuma, että se esittää huomenna ehdotuksiaan tulevaisuuden varalle. Kiitän komission jäsenen Byrnen työryhmää sen työstä. 
Esittäisin vihoviimeisen pyynnön Ison-Britannian hallitukselle: toivon, että se pohtisi tätä mietintöä ja hyväksyisi sen, jotta voimme tehdä tulevaisuuden suunnitelmia. Suu- ja sorkkataudin viime vuonna aiheuttamia kärsimyksiä ei yksinkertaisesti voida hyväksyä, eikä se saa koskaan enää toistua. 
Toivon, että te kaikki annatte tukenne mietinnölle ja sen sisältämille toimille. Euroopan karjankasvattajilla ja maaseutuyhteisöillä on oikeus tietää, että niitä arvostetaan. Niillä on oikeus tietää, että eurooppalaiset poliitikot ovat valmistautuneita vastaisuuden varalta. Toivon, että annatte tukenne tänään. 
Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, kukaan väliaikaisessa valiokunnassa ei tule unohtamaan vuoden 2001 suu- ja sorkkatautiepidemian jälkiseurauksia. Matkustaessamme ympäri maata keskustelimme niiden uhrien kanssa, joilla ei ollut mahdollisuuksia saada korvauksia, sekä niiden kanssa, joilla oli mahdollisuus hankkia uusia eläimiä ja aloittaa alusta toivon mukaan aiempaa tasapainoisemmassa ja vähemmän voimaperäisessä karjantuotantojärjestelmässä. Keskustelimme myös niiden kanssa. joiden elämä oli mullistunut täysin ja joiden unelmat olivat murskautuneet, kuten jäsen Sturdy totesi. 
Toivoisin voivani yhtyä mietinnön joka sanaan, ja arvostan esittelijän pyrkimystä saada aikaan, kuten komission jäsen asian ilmaisi, tasapuolinen, suorapuheinen ja kaukonäköinen selonteko tapahtuneesta. Mikä on oltava selvityksen lähtökohtana? Lähtökohtana on oltava epidemian puhkeaminen, se, mitä todella tapahtui, sekä syyllisten paljastaminen.
Tasapuolinen selvitys on sellainen, jossa esitetyt syytökset kaikki vastuulliset ja myös Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus voivat ainakin jossakin määrin hyväksyä. Huomauttaisin parlamentille, että yksistään Yhdistyneessä kuningaskunnassa laadittiin viisi erillistä selvitystä, joista kaksi oli vakavaa vahinkoa kärsineiden paikallisten viranomaisten laatimia. Selvityksiä olivat laatineet myös viljelijöiden kansallinen ammattiliitto (National Farmers' Union, NFU) sekä muut tahot, joita onnettomuus koski. Näin ollen väite siitä, että tutkimme asiaa nyt ensimmäistä kertaa, on täysin väärä. Esittelijä Kreissl-Dörfler on laatinut objektiivisen selvityksen, jossa pyritään kohdistamaan syytökset ja jakamaan vastuu oikeudenmukaisesti. Olen pahoillani, että osa käsiteltäväksi jätetyistä tarkistuksista on ristiriidassa tuon oikeudenmukaisuusperiaatteen kanssa. 
Meidän ei pidä olla jälkiviisaita. Shokkivaikutusta ei pidä käyttää hyväksi sellaisten laillisten sääntöjen sepittämiseksi, joita väitettäisiin rikottavan. Jäsen Lucasia kuunnellessani mieleeni tulee muuan venäläinen historiantutkija, joka totesi kerran minulle, että menneisyydessä ihmeellistä on se, että se muuttuu jatkuvasti. Koskaan ei tiedä, mitä tapahtuu. Nyt menneistä tapahtumista laaditaan uutta versiota, mikä on väärin. Osa jäsen Lucasin väitteistä oli asiallisesti vääriä, joten niiden ei pitäisi olla mietinnössä ollenkaan.
Minusta on parempi katsoa tulevaisuuteen. Haluaisin ajatella, että voimme kiittää muita henkilöitä, joita ei ole toistaiseksi mainittu tässä keskustelussa, jota leimaa syyllistäminen. Ensinnäkin olisi kiitettävä niitä yli 2 000:ta ulkomaalaista eläinlääkäriä, jotka tulivat Yhdistyneeseen kuningaskuntaan auttamaan meitä epidemian ratkaisussa. Kiitoksen ansaitsevat myös ne viljelijät, virkamiehet ja poliisit, jotka taistelivat noina maalis- ja huhtikuun synkkinä päivinä ennen kuin tiesimme, missä ja miten tilanne saataisiin hallintaan.
Katsokaamme nyt tulevaisuuteen. Kiinnittäkäämme huomiota tarkastuksiin, kuolleiden ja elävien eläinten kuljetuksiin, tarkastelkaamme uusin silmin maatalouden eri muotoja, jotka perustuvat vastuullisuuteen. Tarkastelkaamme oppimaamme - myös objektiivisuutta, jota Kreissl-Dörfler ja väliaikaisen valiokunnan puheenjohtaja yrittivät tuoda valiokuntaamme ja joka sai enemmistön meistä vakuuttuneiksi, vaikka ei kenties kaikkia. 
Lopuksi haluan kiittää komission jäsentä. Kyseinen komission jäsen on oikea henkilö antamaan vastauksia tässä keskustelussa ja tuomaan esille huolenaiheensa ja ensisijaiset tavoitteensa. Kyse on lopulta paitsi eläinten terveydestä myös ihmisten terveydestä ja hyvinvoinnista.

Davies (ELDR).
Arvoisa puhemies, Cumbriaa edustavana jäsenenä - suu- ja sorkkatauti koetteli Euroopan alueista pahiten juuri sitä - viimeisten 20 kuukauden ajatteleminen tuo mieleeni niiden karjankasvattajien hädän, joiden eläimet teurastettiin usein, vaikkei niiden tartunnasta ollut näyttöä, ja erityisesti niiden hädän, jotka saivat elantonsa matkailusta Lake Districtin alueella. Niiden ihmisten hätähuuto, joiden elanto oli riippuvainen matkailijoista ja joiden panos talouteen oli kuusinkertainen karjankasvattajiin verrattuna, sivuutettiin kokonaan aivan liian usein.
Näimme televisiosta, kuinka matkailijoita käännytettiin takaisin joukkoteurastusten takia. Eläintensuojelunäkökohtia laiminlyötiin, ja tulipalot tekivät tyhjäksi Euroopan unionin hyväksymät toimet, joilla pyrittiin puuttumaan dioksiinien leviämisongelmaan ilmakehässämme. Tilanteen järjettömyys järkytti ihmisiä, sillä vuoria, kukkuloita ja polkuja suljettiin ilman mitään syytä. Samaan aikaan maaseututiellä kulkiessaan saattoi nähdä lampaiden ja karitsojen kurkkivan aitojen takaa. Ihmiset olivat vihaisia ja epätoivoisia. Tällaista ei saa päästää tapahtumaan enää koskaan.
Olen iloinen, että mietinnössä tehdään selväksi, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen politiikka oli väärä ja että mahdollisessa uudessa tilanteessa olisi harkittava hätärokotuksia. Minusta on harkittava myös ennaltaehkäiseviä rokotuksia pitkän aikavälin ratkaisukeinona tämäntyyppisiin ongelmiin, jotta voidaan ottaa laajemmat näkökohdat ja karjankasvatuksen nykyisin melko vähäinen merkitys taloudellemme.
Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Byrne, muistan Brysselin kokouksessa käymämme keskustelut suu- ja sorkkataudista jo vuosi sitten, jolloin olin vielä valiokunnan puheenjohtaja ja seurasin monitorilta keskusteluanne. Minun on sanottava, että kantamme ovat nyt lähentyneet, kun ne tuolloin olivat vielä melko kaukana toisistaan. Selvitin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan kantaa, jonka mukaan eläinten lopettamismenetelmä ja maiden pitäminen taudista vapaina ei toisi ratkaisua ongelmaamme. Komissio oli tuolloin toista mieltä. Myönnän, että kansainväliset järjestöt ottivat silti toisen kannan kysymykseen siitä, milloin rokotukset pitäisi aloittaa. Nyt olemme päässeet hieman eteenpäin, mitä pitäisin edistyksenä. Uskon, että sekä aineelliset että kulttuuriset vahingot voidaan pitää kurissa kohdennetuin rokotuksin. Suu- ja sorkkatautiin liittyvät skandaalit ja polttoroviot antoivat maailmalle Euroopasta kuvan, joka ei saa enää toistua.
Sanoisin vielä muutaman sanan profylaktisista rokotuksista. En kannata niiden jatkuvaa käyttöä, mutta on tehtävä selväksi myös se, että kontrollirokotukset johtavat aina profylaktisiin rokotuksiin. On määriteltävä oikea rokotusajankohta, ja komission on oltava tässä tarkkana. Jäsenvaltioille on annettava pelivaraa, jotta kehä- ja kontrollirokotukset voidaan ottaa käyttöön varhaisessa vaiheessa. Tämä ei kuitenkaan välttämättä edellytä jatkuvia profylaktisia rokotuksia, joihin suhtaudun kielteisesti.
Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämä väliaikainen valiokunta ja sen laatima mietintö ansaitsevat kiitoksen. Haluan onnitella kaikkia kollegoitani ja etenkin jäsen Sturdya sen alullepanosta sekä sen puheenjohtajaa Redondo Jiméneziä ja esittelijä Kreissl-Dörfleriä.
Paljon on jo sanottu rokottamisesta tai rokottamatta jättämisestä, olipa kyse sitten profylaktisista rokotuksista, rokotussarjoista, hätärokotuksista tai tautien varalta suoritettavista rokotuksista. Yhdestä asiasta olemme päässeet yksimielisyyteen: profylaktisiin rokotuksiin ei pidä palata. Ainakin se todetaan mietinnössä, ja siinä on minusta järkeä. Rokotuksista puhuttaessa puhumme itse asiassa vain nautakarjasta, vaikka tauti levisi viime kerralla Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Ranskassa ja muualla lammaskuljetusten välityksellä, mitä ei pidä unohtaa. 
Haluaisin keskittyä yhteen näkökohtaan, joka huolettaa minua kovin. Kyse on eläinlääkintäpalvelujen saatavuudesta tulevaisuudessa erityisesti Euroopan unionin syrjäisillä alueilla. Tulevaisuudessa puhkeaa varmasti jokin eksoottinen tauti - ellei sitten suu- ja sorkkatauti - ihmisten ja eläinten liikkumisen ja nykyaikaisen matkustelun myötä. On ratkaisevaa, miten suoriudumme tällaisesta tilanteesta ja miten taudin puhkeaminen havaitaan. Jos paikallisia eläinlääkäreitä ei ole saatavilla etenkään syrjäisillä alueilla, joilla eläinlääkintäpalvelut ovat kannattamattomia, meillä ei ole seulontajärjestelmää tulevaisuuden varalle. Kehotan komissiota kiinnittämään erityistä huomiota eläinlääkintäpalveluiden saatavuuden arviointiin tautien tulevan hoidon kannalta EU:ssa yleisesti. 
Eläinten tunnistaminen, eläinten kuljetuksia sekä vakuutuksia koskevat kysymykset ja monet muut asiat erotettiin rokotuskysymyksestä. Kehotan käsittelemään eläinten kuljetuksia ja yksittäistä tunnistamista järkevästi. Onnittelen Joe Walshia ja Brid Rogersia heidän suurenmoisesta yhteistyöstään, jonka ansiosta Irlannissa vältyttiin pahimmalta epidemialta. 
Jos menemme sille tielle, että kaikki lampaat yksilöidään ja merkitään yksitellen riippumatta yleisestä laumantunnistusmerkinnästä, minkä jälkeen merkintä poistetaan karitsojen lihotusvaiheessa, lampailla saattaisi olla kolme tai neljä merkintää, tai sitten olisimme tilanteessa, jossa osa merkeistä olisi poistettava ja toisia pantava tilalle. Tätä tilannetta pyrimme nyt parhaillaan Irlannissa selvittämään, mutta tuloksetta.
Lopuksi haluan kiittää väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajaa siitä, että hän hyväksyi huomautuksemme muita kuin reseptiivisiä eläimiä koskevasta protokollasta, ja etenkin lupauksesta, jonka mukaan hevoskuljetuksia olisi arvioitava uudelleen tulevissa epidemioissa, sillä tässä tapauksessa hevoset eivät ole alttiita virukselle.

Izquierdo Rojo (PSE).
Arvoisa puhemies, kyse on erinomaisesta parlamentin mietinnöstä, joka on joustava, uskalias, tasapuolinen ja myönteinen, vaikka sen aihe on hyvin vaikea. Näin ollen onnittelen esittelijä Wolfgang Kreissl-Dörfleriä tästä upeasta työstä, josta haluan korostaa seuraavia kohtia, joista olen samaa mieltä:
Ensinnäkin se saattaa meidät ajan tasalle aiemmin käsittelemättä jääneissä kysymyksissä, kuten matkailun haavoittuvuudessa.
Toiseksi siinä esitetään joustavia uudistuksia hätärokotusmenetelmiin ja hylätään nykyisen säännöstön vanhentuneet osat. 
Kolmanneksi siinä arvostellaan puutteita, mutta myönteisellä tavalla.
Neljänneksi siinä otetaan esille tiedotuspolitiikan puutteet. Arvoisa komission jäsen, kun otetaan huomioon mietinnön 20 ja 21 kohta ja omakohtaiset kokemukseni dioksiinikriisistä, hullun lehmän taudista ja Prestige-aluksen äskettäisestä onnettomuudesta, minusta komission olisi varmistettava valmiutensa tiedottaa Euroopan kansalaisille asioista suoraan.
Viidenneksi olen täysin samaa mieltä korvauksia käsittelevistä 81 ja 82 kohdasta.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi kiinnittää huomiota tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2001 vuosikertomukseen, vaikka se ei kuulukaan teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan tai tämän mietinnön alaan. Siinä nimittäin esitetään lahjontaa koskevaa kritiikkiä, joka on otettava tarkoin huomioon yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyvien tukien yhteydessä esiintyvän lahjonnan torjunnan vuoksi.

Nicholson (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan yhtyä esittelijälle ja kaikille tämän mietinnön laadintaan osallistuneille henkilöille osoitettuihin kiitoksiin. Mietintö on tasapuolinen, ja aloite sen laatimiseksi oli hyvä. Se oli hyvä aloite parlamentin kannalta, sillä se osoitti, että parlamentilla on valmiudet laatia selvitys, jota kansallinen parlamentti ei uskaltautunut tekemään.
Haluaisin kommentoida yhtä komission jäsenen huomautusta. Hän sanoi, että suu- ja sorkkataudin vaikutus oli sama kuin muiden tautien tai aiempien suu- ja sorkkatautiepidemioiden ja että on ryhdyttävä toimiin. Kysymys kuuluu, miten pitäisi toimia? Tätä on korostettava. Tämä mietintö ja tutkimus auttoivat ymmärtämään laajempia seurauksia. Koska suu- ja sorkkatauti puhkesi Yhdistyneessä kuningaskunnassa pian BSE-taudin jälkeen, se horjutti maaseudun taloutta ja tuhosi monien karjankasvattajien elinkeinon.
Itse olen kotoisin Pohjois-Irlannista. Jäsen Doyle mainitsi, että hän on kotoisin Irlannin tasavallasta. Todellisuudessa meillä oli onnea, mitä ei pidä aliarvioida. Emme toimineet aina hyvin, mutta meillä oli onnea. Lammaslasti kuljetettiin Longtownin markkinoilta Irlanninmeren ylitse ja purettiin Larnessa keskellä Irlannin saarta, joten lampaiden paljastamiseen kului paljon aikaa. Haluan sanoa suoraan, että valvontaa on parannettava myös noissa paikoissa. 
Mieliimme ovat jääneet televisiokuvat polttorovioista. Televisio paljasti meille tilanteen raadollisuuden. Tautien hallintaan täytyy olla parempia keinoja. Niitä on pyrittävä hallitsemaan rokotussarjoin. Markkerirokotteen tutkimukseen ja kehittämiseen olisi kohdistettava lisää resursseja ja varoja, jotta tietäisimme, että eläimet on rokotettu. 
Lopetan puheenvuoroni toistamalla, mitä rajatarkastuksista on jo sanottu, eli että ne ovat täysin tehottomia. Euroopan yhteisöön, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja muihin maihin tuodaan lihaa huomaamatta. Meidän on hoidettava tämä ongelma, kuten muutkin maat ovat tehneet. Ne ovat olleet meitä tehokkaampia. On varmistettava, että satamiamme ja lentokenttiämme valvotaan asianmukaisesti kaikin tavoin. Totuus on, että suu- ja sorkkatauti voi puhjeta missä ja milloin vain. Toivon, ettei niin käy, mutta meidän on oltava valmiita, jos se vielä puhkeaa.
Jeggle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, suu- ja sorkkataudin puhkeamisella vaikka vain yhden jäsenvaltion pienessä osassa on nykyisin hyvin välittömät ja vakavat seuraukset koko yhteisölle. Kokonaisten karjalaumojen teurastuksissa menetetyt lukuisat eläimet, koko yhteiskunnassa esiintynyt syvä levottomuus ja turvattomuus taudista kärsineissä maissa sekä muualla Euroopassa merkitsivät huomattavia taloudellisia menetyksiä tautialueilla sekä karjankasvatukselle että taloudelle yleensä, ja etenkin matkailulle. 
Taudin torjuntaa ei voida nykyään tulkita vain keinoksi säästää jonkin tilan eläinten henki tai suojella erityisiä taloudellisia etuja, vaan siinä on otettava huomioon myös ihmisten muuttuneet elämäntavat, liikkuvuus ja heidän muuttuneet asenteensa ympäristöä ja eläintensuojelua kohtaan. Suu- ja sorkkatautia käsittelevä väliaikainen valiokunta paneutui edellä mainitut asiat huomioon ottaen perusteellisesti tautiepidemioihin liittyviin moniin eri ongelmiin, myös niiden vaikutuksiin kansalaisiin ja talouteen. 
Vaikka meidän ei tarvitse keksiä pyörää uudelleen, on paljon asioita, jotka voimme tehdä paremmin riskien ja taloudellisten vahinkojen minimoimiseksi siten, että otetaan samalla huomioon eläinten hyvinvointi ja kansalaisten mielipiteet. Kyse ei ole vain muutamasta lehmästä ja lampaasta, sillä ongelma koskettaa meitä kaikkia ja sillä on merkitystä kaikkien meidän kannalta. Näin ollen ei ole mitään hyötyä esittää liian uskaliaita väitteitä mahdollisista syyllisistä. Haluaisin myös kumota selkeästi karjankasvattajiin kohdistetut syytökset - joita on esitetty melkoisesti - niin Isossa-Britanniassa kuin muuallakin. Tärkeää on, että valvottaisiin kaikkea maahantuontia, että hätäsuunnitelmat pidettäisiin ajan tasalla ja että komissio ottaisi niihin viipymättä aktiivisesti osaa.
Joukkoteurastukset eivät ole mikään ratkaisu, ja haluan uskoa, että hätärokotukset ovat vähin, mitä voimme tehdä, sillä ne ovat nähtävästi paras keino saada tauti nopeasti hallintaan ja säästää eläinten henki. Tiedämme, että rokotetuista eläimistä peräisin oleva liha on täysin turvallista ja siten myyntikelpoista. 
Haluan esittää kiitokseni esittelijä Kreissl-Dörflerille ja kiittää valiokuntaamme johtanutta Redondo Jiménezia sekä komissiota ja meitä avustaneita komission jäseniä. Uskon, että te kaikki nautitte seuraavaksi lounaaksenne mehukkaan pihvin!
Evans, Jonathan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, keskustelemme hyvin usein täällä parlamentissa meidän mielestämme tärkeistä poliittisista kysymyksistä. Olen kuitenkin muistavinani, että kun meidät valittiin vuonna 1999, suurin huolemme oli se, miten saisimme keskusteluihimme mieltä valitsijoidemme kannalta. Haluan todeta teille, että oli selvää, että täällä parlamentissa edustamani alue, Walesin vaalipiiri, kärsi suu- ja sorkkataudin puhkeamisesta. Täten keskustelumme on hyvin tärkeä vaalipiirini niiden kansalaisten kannalta, jotka kärsivät koko yhteisön onnettomuudeksi nimetystä tragediasta. Sen vaikutukset olivat tosiaankin inhimilliset. Emme aina ymmärrä sitä eristyneisyyden tunnetta, jota monet karjankasvattajat ja muut maaseudulla asuvat ihmiset tunsivat epidemian tuhoisien taloudellisten ja muiden seurausten vuoksi. Sen vuoksi haluan aloittaa kiittämällä väliaikaista valiokuntaa käynneistä Welshpoolissa, Builth Wellsissä ja Sennybridgessä, missä se tapasi ihmisiä minun vaalipiiristäni. Nuo ihmiset olivat todenneet Kreissl-Dörflerille, että Euroopan parlamentti on ainoa virallinen elin, joka kuunteli heidän mielipiteitään. Tämä on mielestäni osoitus Euroopan parlamentin tärkeydestä. Väliaikaisen valiokunnan perustaminen on kannattanut. 
Toiseksi olen pahoillani, että valiokunnan perustaminen oli niin vaikeaa. Olen pahoillani, että se oli yhtä taistelua. Olen pahoillani myös siitä, että Ison-Britannian hallitus oli niin huolissaan omasta asemastaan, siihen mahdollisesti kohdistettavasta arvostelusta, ja että jouduimme taistelemaan puolisen vuotta saadaksemme valiokunnan perustetuksi ja toimintakykyiseksi. Me kaikki tiedämme, että sen perustamista vastusti vain yksi ryhmä. Vaikka esittelijä Kreissl-Dörfler kuuluukin tuohon ryhmään, hän toimi esimerkillisesti suhtautuessaan tähän kysymykseen epäpoliittisesti.
Hänen mietintönsä on erinomainen. Siinä on pyritty käsittelemään todellisia huolta aiheuttavia ydinkysymyksiä. Hyvä komission jäsen, toisin kuin ne, joiden mielestä tällä toiminnalla ei tulisi olemaan merkitystä, me odotamme innokkaina huomista julkilausumaanne, jossa käsitellään valiokunnan esittämiä, viime vuoden kuluessa esiin tulleita huolenaiheita.
Muut puhujat ovat maininneet myös yksityiskohtia. Minä en halua mennä niihin. Haluan vain sanoa, että tämä mietintö sai lähes kaikkien tuen valiokunnassa. Olen pahoillani siitä, että käsiteltäväksi on jätetty muutamia lisätarkistuksia, sillä meidän olisi pidettävä kiinni yksimielisyydestä, joka mietinnöstä on saatu aikaiseksi. Mietintö on mielestäni paras mahdollinen esimerkki siitä, että Euroopan parlamentti kiinnittää käytännössä huomiota äänestäjien huolenaiheisiin. Se on erinomainen esimerkki Euroopan parlamentin merkityksestä tulevaisuudessa. On hyvin surullista, että vielä viimeisillä metreillä jotkut ovat yhä sitä mieltä, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen maineen suojeleminen on tarkoituksenmukaista, mikä on melko typerää. Kyse on paljon tärkeimmistä asioista. 
Arvoisa komission jäsen, kehottaisin teitä tarkastelemaan mietintöä siinä muodossa kuin se oli valiokunnasta tullessaan, ja reagoimaan sen mukaisesti.
Fiori (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, annan tukeni Kreissl-Dörflerin mietinnölle ja onnittelen häntä suu- ja sorkkatautia käsittelevässä valiokunnassa saavutetusta yksimielisyydestä. Väliaikainen valiokunta osoitti, ettei Euroopan unioni voi enää tähänastisten tapahtumien valossa olla muuttamatta politiikkaansa ja että sen on välttämättä tehostettava rokottamista, koska tavoitteenamme on säästää mahdollisimman monen eläimen henki. Eläinten hyvinvointikysymysten sekä viime vuoden kriisin vaatimien huomattavien uhrausten aiheuttamien sosiaalisten ja psykologisten vahinkojen on mentävä kaupallisten kysymysten edelle, kuten puheenjohtaja Redondo aivan syystä huomautti.
Annan täyden tukeni Kreissl-Dörflerin mietinnölle, sillä siinä epidemian lähtökohdasta kuvaillaan yleistä tilannetta, johon sisältyy muitakin kysymyksiä kuin vain suu- ja sorkkatauti. Otetaan esimerkiksi ehdotus korvausten ulottamisesta karjankasvatukseen liittyviin aloihin, jotka kärsivät pahoin - tosin välillisesti - suu- ja sorkkataudin aiheuttamista ongelmista. Ajatellaanpa edelleen ehdotusta perustaa takuurahasto tai vakuutusjärjestelmä, jotka kattaisivat niistä epidemioista aiheutuneet kustannukset, jotka ovat yhä harvinaisempia ja aiheuttavat laajoja markkinoiden vääristymiä. Tämä on osoitus siitä, että otamme huomioon kaikki maatalousalan ongelmat.
Arvoisa komission jäsen, meidän on tämän vuoksi pohdittava tarkoin ja perusteellisesti julkisten eläinlääkäripalvelujen merkitystä. Eläinlääkärien määrä on laskussa, koska monien jäsenvaltioiden julkistalouden tila on yhä huolestuttavampi. Tätä ei voida hyväksyä. Julkisia eläinlääkäripalveluja tarvitaan myös, jotta voidaan luoda uudenlaisia suhteita karjankasvattajiin. Tarvitaan uudenlaisia yhteistyön muotoja. Jos esittämänne lainsäädäntöpaketti käsittää direktiivin 92/102/ETY tarkistuksen, joka toisi tiiviin yhteyden karjankasvattajien ja julkisten eläinlääkäripalvelujen välille, voimme kenties tulevaisuudessa välttyä tähänastisilta moninaisilta tilanteilta.

Böge (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, suu- ja sorkkatautia käsittelevä väliaikainen valiokunta on tehnyt muutamia tärkeitä huomioita viime vuoden kriisin hoidosta. Se on määritellyt välttämättömiä strategioita tulevaisuuden varalle. Niihin sisältyy myös merkittäviä ehdotuksia lainsäädäntötyöstä, jota olemme aloittelemassa. Kaiken kaikkiaan tämä on hyvä tulos puoluerajat ylittävän yhteistyön kannalta, mistä haluan esittää lämpimät kiitokset etenkin esittelijä Kreissl-Dörflerille sekä väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajalle Redondo Jiménezille.
Eläinten hoidon eittämättä ensisijaisin ja tärkein vaatimus, joka on otettava huomioon karjankasvatuksessa, eläinlääketieteellisessä terveydessä, hygieniassa ja tautien ennaltaehkäisyssä, on se, että eläintenhoitojärjestelmän pitäminen mahdollisimman itsenäisenä voi edistää merkittävästi eläinten suojelua ja terveyttä, mutta myös ihmisten terveyttä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että julkisessa keskustelussa olisi kiinnitettävä entistä tarkempaa huomiota tarpeeseen erottaa ihmisten terveydelle vaaralliset eläintaudit epidemioista, joissa on kyse pelkästään eläinten terveydestä ja hyvinvoinnista sekä arvokkaiden kantojen suojelusta.
Viime vuoden kriisistä huolimatta ei pidä unohtaa, että juuri ihmisten terveydelle vaarallisten eläintautien torjunnassa on viime vuosikymmeninä onnistuttu erinomaisesti toteuttamalla laajamittaisia taloudellisia toimia, joihin kaikki asianomaiset ovat osallistuneet. Oli ja on nimittäin edelleen järjetöntä, että suu- ja sorkkataudin vastaiset rokotukset tuomittiin yleisessä mielipiteessä samaan aikaan, kun ennaltaehkäisevät toimet, joihin kuuluvat myös eläinten hoito ja rokottaminen, on monien eläinlajien nykyaikaisessa ja vastuullisessa kasvatuksessa käytössä päivittäin. Mitä pahimmassa tapauksessa pitäisi tehdä? Pitäisikö meidän turvautua suojaaviin hätärokotuksiin oikealla hetkellä? Minä joustavoittaisin rokotussarjan käyttöä. 
Rokotusten ja testausten pitäisi periaatteessa olla ensisijaisia vaihtoehtoja, joista olisi tehtävä osa vakituista käytäntöä. Kaupparajoitukset olisi rajattava enintään kolmeen kuukauteen, kuten tiedekomitea suositteli jo vuonna 1999. Lisäisin tähän vielä yhden erittäin tärkeän kohdan, joka ei liity mitenkään tulevaan lainsäädäntötyöhön. Säästyisimme kaikelta tältä vaivannäöltä, jos kaikki markkinaosapuolet vain sopisivat keskenään, että ne tartunnan saaneet tilat, jotka haluavat hyödyntää ja joutuvat hyödyntämään näitä uusia välineitä, eivät joudu pulaan eivätkä markkinoiden halveksunnan kohteeksi, jos ne hyödyntävät tätä strategiaa tulevaisuudessa. Minusta nyt tarvitaan yhteiskunnallista yksimielisyyttä kaikilta asianosaisilta. Jos tässä onnistutaan, voimme luoda tulevaisuuden varalle sellaisen strategian, johon on mahdollista sisällyttää eläinten suojelu ja terveys ja joka saa yhteiskunnan hyväksynnän.
Inglewood (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kuten osa kollegoista varmaan tietää, olen kotoisin Cumbriasta, josta viime vuonna puhjennut suu- ja sorkkatauti lähti liikkeelle. Minä ja monet ystävistäni, naapureistani ja valitsijoistani menetimme eläimemme. Meille polttoroviot eivät näyttäytyneet vain televisiossa, vaan ne roihusivat piha-aitojemme takana. Haluan tehdä erään asian täysin selväksi: suurin osa epidemiasta kärsineistä karjankasvattajista oli kunnollisia, joiden karjanhoitotavat eivät liity mitenkään niiden harvojen karjankasvattajien käytänteisiin, joista jäsen Adam mainitsi. 
Oman osallisuuteni vuoksi en ole ollut suoranaisesti mukana tutkimuksissa, mikä on ihan perusteltua, mutta minusta on selvää, että tutkimustulokset auttavat tekemään oikeat päätelmät vuoden 2001 epidemiasta. Tekisin vain neljä huomautusta. Ensinnäkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevan Cumbrian tilannetta - totesin aivan saman Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentissa ja ylähuoneessa käydyissä keskusteluissa - pahensivat virheet, joita maan hallitus teki epidemian hoidossa.
Toiseksi vaikka konkreettisia tappioita kärsineet henkilöt saivat korvauksia, mitään eivät sen sijaan saaneet ne, joiden elanto tuhoutui taudin torjumiseksi toteutettujen hallinnollisten toimenpiteiden vuoksi yhtä suurelta osin. Nämä tappiot, jotka johtuivat suoraan hallituksen toimista ja olivat täysin ennustettavissa, olivat yhtä todelliset kuin ensiksi mainittujen henkilöiden tappiot. Näiden ihmisten panos taudin torjunnassa oli yhtä arvokas. Minusta heille ei ole tehty oikeutta.
Kolmanneksi Cumbriassa nyt esiin tulleista todisteista ilmenee, että epidemian kansanterveydelliset seuraukset ovat paljon laajemmat ja pitkäkestoisemmat kuin tuolloin ajateltiin. 
Lopettaisin puheenvuoroni vetoamalla parlamentin ja laajemmin muidenkin puolesta komissioon ja jäsenvaltioiden hallituksiin, että ne ottaisivat opikseen vuoden 2001 kriisistä. Kenenkään ei pidä enää antaa kokea samaa kuin me viime vuonna.
Schierhuber (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan aloittaa kiittämällä esittelijäämme Kreissl-Dörfleriä hänen kollegiaalisesta yhteistyöstään väliaikaisessa valiokunnassa. Olen kiitollinen myös tämän valiokunnan puheenjohtajalle Redondolle, joka johti valiokuntaa hyvin rakentavasti, diplomaattisesti ja maltillisesti. Kiitän myös kaikkia kollegoitani. Keskustelumme virkamiesten, asiantuntijoiden ja epidemiasta kärsineiden kanssa sekä käyntimme tartunnan saaneilla alueilla auttoivat meitä paneutumaan perusteellisesti suu- ja sorkkataudin puhkeamisen aiheuttamaan kriisiin ja yleisesti tauteihin ja niiden hoito- ja torjuntakeinoihin sekä niiden ennaltaehkäisyyn ja rokotuspolitiikkaan Euroopassa. Olen niin ikään hyvin kiitollinen komissiolle, joka oli aina tukenamme ja hoiti oman osuutensa kriisissä.
Suu- ja sorkkataudista tekee erityisen ongelmallisen se, että sillä on voimakas virulenssi, joten se tarttuu helposti eläimestä toiseen. Sen vuoksi on ehdottoman tärkeää ryhtyä asianmukaisiin toimiin taudin torjumiseksi heti sen puhjettua, jottei meidän enää koskaan tarvitsisi nähdä kuvia, jotka täysin syystä herättivät välittömästi yhteiskunnan paheksunnan. Tältä osin haluaisin todeta melko kriittiseen sävyyn, että mietinnössä olisi voitu todeta selkeämmin, että tämäntyyppinen kriisi olisi ollut estettävissä asianmukaisin torjuntatoimenpitein ja jos nykyisiä EU:n asetuksia olisi noudatettu tai muutamassa tapauksessa saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Tärkeää on ymmärtää, että tällaisen taudin puhkeaminen voidaan välttää vain, jos meillä on tarpeeksi hyvin koulutettuja tarkastajia ja jos kaikki asianomaiset noudattavat vähimmäisvaatimuksia ja turvallisuustoimenpiteitä. Haluan lisäksi huomauttaa, että jäsenvaltiot ovat vastuussa omien eläinlääkintäjärjestelmiensä alaisuudessa suoritettujen tarkastusten laajentamisesta ja alaa koskevasta tutkimuksesta. Tätä on jatkuvasti korostettava. Sen vuoksi minusta on itsestään selvää, etteivät taudit saa enää koskaan levitä byrokraattisen menettelyn tai puutteellisen tiedottamispolitiikan vuoksi. Meidän kaikkien olisi kuitenkin tiedostettava, että eläintauteja voi valitettavasti vielä puhjeta tulevaisuudessa niiden ennaltaehkäisystä huolimatta.

Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämänaamuisen keskustelun viesti on, että ennaltaehkäisy on kannattavampaa kuin tautien hoito. Nyt suositaan rokotussarjoja ja vastustetaan profylaktisia rokotuksia. Jatkuvasti toitotetaan, että järjestelmiä on välttämättä parannettava kauttaaltaan tulevaisuudessa.
Kun tarkastellaan lopetettujen eläinten määrää, voidaan kiistatta todeta, että suu- ja sorkkataudin vuonna 2001 saaman käänteen vuoksi siitä tuli Euroopan unionin kaikkien aikojen pahin epidemia. Suu- ja sorkkatautia käsittelevä väliaikainen valiokunta työskenteli uutterasti ja tehokkaasti useita kuukausia, ja työhön osallistuneita onniteltiin ja kiiteltiin tänä aamuna.
Olisi tärkeää, että kaikissa toimintamenetelmien tulevissa muutoksissa otettaisiin lähtökohdaksi arvioinnit siitä, miten suu- ja sorkkatautia on hoidettu tähän asti. Eurooppalaiset tuottajat ja kuluttajat kiinnittävät yhtä paljon huomiota yhteisön lainsäädännön saattamiseen osaksi kansallisia lainsäädäntöjä, yhteisörahoitukseen ja erityisesti esitysluonnoksiin maatalousalan eläintautien ennaltaehkäisystä ja torjunnasta. 
Seuraavan asian totean henkilönä, joka on kotoisin Alankomaihin rajoittuvalta alueelta, jolla harjoitetaan runsaasti jalostusta. On jälleen kiinnitettävä huomiota tarpeeseen parantaa verkottumista, kun tehdään yhteistyötä akuutin taudin parissa. Hyvä komission jäsen, poliittiset tarpeet ovat tärkeitä, mutta jos halutaan nopeita ja tehokkaita päätöksiä, tiloilla tarvitaan ehdottomasti todellista ruohonjuuritason työtä, jossa eläinlääkärit ja tarkastusviranomaiset käyttävät apunaan tarpeellisia kriisisuunnitelmia ja kriisikeskuksia.
Saanen lopettaa antamalla esimerkin omasta vaalipiiristäni, jossa monet elimet ovat saaneet aikaan laajaa liikehdintää viljelijöiden keskuudessa osallistumalla laajamittaisiin harjoituksiin, joissa testataan, miten ne selviytyisivät mahdollisesta suu- ja sorkkataudista. Tähän täytyy suhtautua kuin palomiesten käytännön harjoitukseen, palomiesten kutsuun ilman tulipaloa. Harjoituksessa edellytettiin hyvin ripeää toimintaa kuvitellussa kriisissä, ja tämän Alankomaiden ja Saksan välisen rajat ylittävän yhteistyön tulos oli todella vaikuttava. 
Toivokaamme kaikki, ettei noita harjoituksia tarvitsisi koskaan toteuttaa tosioloissa. Tuemme komission esityksiä. Odotamme innokkaina tulevaa ja toivomme, että meillä olisi tulevaisuudessa käytössä sellainen epidemioiden torjuntamenetelmä, jota karjankasvattajat ja kuluttajat kannattaisivat aiempaa laajemmin.
Santini (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, toivon, että tässä vaiheessa ymmärrettäisiin välitöntä toteutusta vaativien toimien ohella ne kaksi asiaa, jotka ovat tärkeämpiä kuin hätätoimiin ryntääminen, nimittäin se, kuinka epidemia sai alkunsa, sekä syy sen niin nopeaan leviämiseen. Kreissl-Dörflerin mietintö ei anna lopullista vastausta näihin kysymyksiin, vaikka se on kaikin puolin hyväksyttävä. Sitä vastoin se tuo jälleen kerran esiin Euroopan komission eläinlääkinnällisten valvontajärjestelmien huolestuttavat puutteet, jotka komission jäsen on itse myöntänyt aivan suoraan. Näin ollen voidaan sanoa, ettei BSE-kriisistä edellisellä lainsäädäntökaudella saaduista kokemuksista ole juurikaan opittu.
On kuitenkin helpottavaa huomata, että komissio on yksimielinen aikoessaan kiinnittää asianmukaista huomiota suosituksiin, jotka tulivat esille yhteisen maatalouspolitiikan eli Agenda 2000 -ohjelman väliarvion yhteydessä. Suositukset koskevat eläinten terveyttä, eläinkuljetuksia ja ruokintaa, epidemioiden torjuntaan tarkoitettuja varotoimenpiteitä ja ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä sekä etenkin maahantuonnin tulevaa valvontaa. Olemme samaa mieltä rokotuksista. Pakolliset rokotukset eivät ole vielä toteutettavissa. Ennaltaehkäisevät hätärokotukset ovat toimivampia, mutta tässä tarvitaan hyvin koordinoituja hätäsuunnitelmia, ei sellaisia, jotka on laadittu hetken mielijohteesta kriisin ollessa huipussaan, vaan sellaisia, joissa otetaan huomioon koko Euroopan tilanne ja taudin aiempi kehitys, jotta tällaisia onnettomuuksia voitaisiin ymmärtää ja ehkäistä. Ennaltaehkäisyä on syytä jälleen korostaa täällä parlamentissa. 
Jäsen Sturdy totesi hetki sitten, että vielä nykyäänkin on ihmisiä, jotka eivät ymmärrä, miten tämä kaikki pääsi tapahtumaan tai mistä epidemia sai alkunsa. Nyt, kun tutkintavaliokuntamme työ ja keskustelumme ovat loppusuoralla, olisi joka tapauksessa lohduttavaa voida todeta, että tiedämme nyt pääosin, mitä tehdä vastaavanlaisen vitsauksen estämiseksi tulevaisuudessa.

Callanan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajaa Redondo Jiménezia sekä esittelijä Kreissl-Dörfleriä, jotka ovat toimineet erinomaisesti tässä valiokunnassa. Kiitän heitä siitä, että valiokunta sai käydä alueellani Northumberlandissa, mistä suu- ja sorkkatauti sai alkunsa.
Minulla ei ole aikaa puhua nyt kaikista aiheista, mutta haluan huomauttaa erityisesti, että suu- ja sorkkatauti sai hyvin todennäköisesti alkunsa lihan laittomasta maahantuonnista. Yksi suurimmista huolenaiheistani on, että vaikka tämä on yleisessä tiedossa, satamistamme ja lentokentiltämme puuttuvat yhä asianmukaiset tarkastukset, joilla estettäisiin vastaisuudessa lihan laiton maahantuonti. Yhdistyneessä kuningaskunnassa kiertää runsaasti todisteita siitä, että maahan tulee edelleen suuria määriä laitonta lihaa. Kehottaisin komission jäsentä käsittelemään tätä kysymystä hänen huomisessa vastauksessaan, sillä kyse on aikapommista, joka odottaa vain laukeamistaan. Suu- ja sorkkatauti voi helposti uusiutua missä tahansa Euroopassa.
Ihmiset olivat erityisen kiitollisia mahdollisuudestaan esittää henkilökohtaisesti kommenttejaan valiokunnan jäsenille. Toivottavasti emme enää koskaan koe niitä pitkin Koillis-Englannin maaseutua roihunneita polttorovioita, joilla oli niin tuhoisa vaikutus matkailuun ja siihen liittyviin toimialoihin, ei pelkästään maatalouteen. Parlamentin eräiden jäsenten ponnisteluista huolimatta toivon kuitenkin ennen kaikkea, että otamme opiksemme tästä taudista ja varmistamme, ettei se pääse koskaan enää toistumaan.

Byrne
Arvoisa puhemies, olen hyvin mielissäni saadessani vastata tätä mietintöä koskevassa hyödyllisessä ja tärkeässä keskustelussa esille tulleisiin kysymyksiin. Monet puhujat ovat käsitelleet lukuisia eri kysymyksiä, joihin minun pitäisi vastata edes lyhyesti tässä vaiheessa.
Ensinnäkin monet teistä, elleivät kaikki, ovat puhuneet maahantuonnin valvonnasta, joka on tärkeä kysymys. On äärimäisen tärkeää varmistaa paitsi se, että tämänkaltaisten ongelmien ratkaisemiseksi on lainsäädäntöä, myös se, että meillä on käytössä tarkastukset, joilla voidaan varmistaa lainsäädännön asianmukainen täytäntöönpano. Komission tehtävänä on esittää tuonnin valvontaa koskevia lakeja. On kuitenkin jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten tehtävänä varmistaa lainsäädännön täydellinen ja asianmukainen täytäntöönpano, eikä komission tehtäviin kuulu varmistua siitä, että tarkastukset otetaan käyttöön, mitä jäsen Santini ehdotti. Meidän on taattava vastuualueiden ja -henkilöiden määrittely, jotta voidaan selkeästi vaatia vastuullisia toteuttamaan tehtävänsä asianmukaisesti. 
Lainsäädännöstä puheen olleen toteaisin, että EU:ssa on vuodesta 1972 asti ollut säännöksiä kaupallisten tuotteiden maahantuonnista. Tavaroiden maahantuonti tämän lainsäädännön vastaisesti on laitonta. Viime aikoina on laadittu lainsäädäntöä henkilökohtaisesta maahantuonnista, ja se tulee voimaan tammikuun 1. päivänä 2003. Kehotan teidän tavoin jäsenvaltioita varmistamaan, että niiden valvontaviranomaiset pitävät huolen siitä, että nämä säännökset pannaan täydellisesti ja asianmukaisesti täytäntöön. Tätä kysymystä käsitellään myös parlamentille nyt esitellyissä hygieniaa koskevissa asetuksissa. Tämän vuoksi kaikkien osapuolten yhteistyöllä on ratkaiseva merkitys pyrittäessä estämään vastaavanlaisten epidemioiden puhkeaminen uudelleen tulevaisuudessa. 
Eräs toinen tunteita herättänyt kysymys koski rokotuksia. Panin merkille jäsen Whiteheadin toteamukset jatkuvasti muuttuvasta menneisyydestä. Tähän liittyy kuitenkin eräs asia, josta minun on pitänyt puhua moneen otteeseen. Siitä puhuivat jälleen myös jäsenet Corbey ja Graefe zu Baringdorf. Asia koskee komission tehtävää rokotusten soveltamisessa. Kaksi jäsenvaltiota niistä neljästä, joissa suu- ja sorkkatauti puhkesi, haki komissiolta lupaa hätärokotuksiin. Lupa myönnettiin, siitä ei ole epäilystäkään. Yksi noista kahdesta lupaa hakeneista jäsenvaltioista ei käyttänyt sitä ollenkaan. Toinen sen sijaan käytti, mutta päätti sitten, että rokotetut eläimet olisi lopetettava. Ne saivat komissiolta luvan rokottamiseen ja eläinten säilyttämiseen hengissä. Kaupallisista syistä - ne ovat tärkeitä, joten en arvostele niitä - kyseinen jäsenvaltio päätti kuitenkin rokottaa eläimet ja lopettaa ne sen jälkeen. Mikä tahansa noista jäsenvaltioista olisi voinut rokottaa eläimet omasta tahdostaan oman lainsäädäntönsä nojalla kysymättä lupaa komissiolta.
Halusin tässä vaiheessa tehdä selväksi tämän, etteivät jotkut kuvittelisi, että komissio olisi osasyyllinen jätettyään myöntämättä tai kieltäytyessään myöntämästä jäsenvaltioille lupaa rokotuksiin ja eläinten hengissä pitämiseen epidemian kukistamiseksi. Näin ei toimittu, vaikka siihen olisi ollut mahdollisuus, sillä komissio antoi siihen hyvin selkeän luvan. Toistan, että yksi kyseisistä jäsenvaltioita päätti luopua rokotusten käytöstä, ja toinen taas päätti soveltaa rokotuksia ja siitä huolimatta lopettaa eläimet kaupallisista syistä, vaikka se olisi voinut säästää eläinten hengen. 
Olen hyvin iloinen, että monet jäsenet kiittelivät komission tekemää työtä. Olen varma, että siitä ovat mielissään myös kollegani, täällä läsnä olevat työtoverini. He ovat tehneet lujasti työtä tämä asian parissa. Olen hyvin mielissäni, että parlamentti ja komissio ovat toimineet niin hyvin yhdessä tässä kysymyksessä, kuten Jonathan Evans totesi. Olemme yrittäneet taata, että Euroopan unionin laajuisilla toimilla - tehtiinpä ne sitten parlamentissa tai komissiossa - on merkitystä kansalaisten kannalta. Tässä tapauksessa tällä keskustelulla ja tällä mietinnöllä on ollut merkitystä Euroopan kansalaisten kannalta. Toivon myös, että huomenna julkistettava lainsäädäntö vastaisi sekä parlamentin tarpeisiin ja toiveisiin että tavallisten Euroopan unionin kansalaisten tarpeisiin ja toiveisiin. Tulette huomaamaan, että monet mietinnössänne esille ottamistanne kysymyksistä näkyvät huomenna julkistettavassa lainsäädännössä, sillä olemme tehneet tiivistä yhteistyötä mietintönne parissa ja lainsäädännön luonnostelemisessa. 
Yksi huomenna julkistettavista säädöksistä koskee lampaiden yksittäistä tunnistamista ja jäljitettävyyttä. Myös tällä voidaan saada aikaan jonkinlainen turva vastaavanlaisten epidemioiden puhkeamisen varalta tulevaisuudessa.
Lopuksi kiitän Redondo Jiménezia väliaikaisen valiokunnan johtamisesta sekä esittelijä Kreissl-Dörfleriä hänen erinomaisesta työstään sekä siitä yhteistyöstä, jota hän ja hänen kollegansa tarjosivat minulle ja virkamiehilleni. Tämä on selkeä esimerkki kahden toimielimen välisestä moitteettomasta ja tehokkaasta yhteistyöstä Euroopan unionin kansalaisten hyväksi.
Puhemies.
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.30.
(Istunto keskeytettiin klo 11.20 ja sitä jatkettiin klo 11.30.)
Hughes (PSE).
Arvoisa puhemies, pyytäisin, että asbestia käsittelevää Damiãon mietintöä koskeva äänestys otettaisiin tämän päivän äänestyksiin, sillä asia on kiireellinen. Meillä on käsittelyssä vain kolme tarkistusta, jotka hyväksyttiin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa. Täysistunnossa ei ole jätetty käsiteltäväksi uusia tarkistuksia. Nuo tarkistukset ovat olleet käännettyinä jo yli kaksi viikkoa. Jos äänestämme tänään, komission jäsenten kollegio voisi käsittääkseni käsitellä asiaa tänä iltapäivänä. Sen jälkeen sitä voidaan käsitellä tämän viikon perjantaina neuvostossa, jossa Tanska on puheenjohtajana. 
Puheenjohtajavaltio Tanska on työskennellyt ahkerasti sopiakseen näistä tarkistuksista kanssamme, joten voisimme päättää asian toisessa käsittelyssä ilman sovittelua. Toivon, että mietintö voitaisiin ottaa tämän päivän äänestyksiin.
Puhemies.
Olenko ymmärtänyt oikein, että jäsen Thors haluaa käyttää puheenvuoron tältä osin?
Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, pyytäisin 110 a artiklan perusteella puheenvuoroa mietintöni käsittelystä, sillä istunnon yksiköt epäsivät mahdollisuuden lisätä mietintöön vastauksen, jonka sain neuvostolta valiokuntakäsittelyssä. Näin ollen minun olisi käytettävä puheenvuoro nyt.
Kysymys on Tony Bunyanin tekemästä kantelusta oikeusasiamiehelle. Kantelun tulos oli myönteinen parlamentin, oikeusasiamiehen ja Bunyanin kannalta. Saimme työmme ansiosta ratkaistua toimielinten välillä pitkään jatkuneen kiistan siitä, mitä eroa on varsinaisella ja tilapäisellä asiakirjalla. Neuvosto kieltäytyi antamasta kantelun tekijälle asiakirjoja sillä perusteella, että kyseiset asiakirjat olivat väliaikaisia tai ilmensivät ainoastaan yksittäisten henkilöiden näkemyksiä. 
(Puheenjohtaja keskeytti puhujan.)

Puhemies.
Teillä on työjärjestyksemme nojalla täysi oikeus puheenvuoroon esittelijän ominaisuudessa, mutta voitte käyttää sen vasta vähän ennen mietintöänne koskevaa äänestystä. Näin ollen ehdottaisin, että odottaisitte, minkä jälkeen ilmoitan, koska voitte käyttää kahden minuutin pituisen puheenvuoronne.
Jäsen Hughes on pyytänyt, että äänestäisimme Damiãon mietinnöstä tänään.

Pronk (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tuen jäsen Hughesin pyyntöä. On hyvin tärkeää äänestää tästä mietinnöstä tänään. Siihen ei liity varsinaisia ongelmia, joten siitä voidaan äänestää tänään.
Puhemies.
Haluaako joku jäsenistä käyttää puheenvuoron esittääkseen vastustavansa Hughesin pyyntöä äänestää Damiãon mietinnöstä tänään?
Koska kukaan ei vastusta pyyntöä, jolloin esityslistaamme tulee muutos, ehdottaisin, että äänestämme ensin tästä muutosehdotuksesta.
(Parlamentti hyväksyi muutoksen.)
Äänestys toimitetaan siis Langenhagenin mietintöä koskevan äänestyksen jälkeen.
KIRJALLISET LAUSUMAT (120 ARTIKLA)

Martinez (NI)
Redondo Jiménezin johtama väliaikainen valiokunta antaa nyt karjankasvattajille mainion joululahjan esittämällä häpeällisten järjestelmällisten teurastusten lopettamista. Virustartunnan saaneita eläimiä tapettiin noin 6-10 miljoonaa.
On oikein ottaa jälleen käyttöön rokotukset etenkin nyt, kun meillä on käytössä erottelevat testit, joilla voidaan tehdä serologinen ero virustartunnan ja rokotteen synnyttämän vastustuskyvyn välillä. Ranskassa oli 320 000 tartuntatapausta vuonna 1952, kun niitä oli 2 030 vuonna 2001 Yhdistyneen kuningaskunnan kriisin ollessa huipussaan. Kymmenen vuoden kuluttua rokotusten käyttöönotosta tartuntoja oli vain 148, ja 30 vuoden kuluttua enää 18.
Rokotteet purevat, ja vastalauseet, joiden taustalla ovat 300 miljoonan eläimen rokottamisesta aiheutuvat kustannukset sekä maailmankaupan piirissä esitetyt vaatimukset suu- ja sorkkatautivapaista maista, eivät ole perusteltuja. Epidemian aiheuttamat kustannukset ovat suuremmat kuin rokotuskustannukset. Kaupallisiin tarpeisiin on omituista vedota, koska suurin osa tuotannosta menee kotimaiseen kulutukseen, ellei suu- ja sorkkatautia nyt sitten käytetty lähinnä verukkeena, jonka turvin päästiin eroon ylimääräisestä lihasta ja vältyttiin varastointikustannuksilta, puhumattakaan Uudelle-Seelannille avautuneista lammasmarkkinoista. Uusi-Seelantihan kuuluu Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltain kanssa samaan, englanninkielisten maiden muodostamaan allianssiin. Siihen kuuluu myös Yhdysvallat, joka hyötyi BSE-taudista, joka puhkesi niin ikään sen liittolaisen Ison-Britannian maaperällä. Iso-Britannia ilmoitti virallisesti taudin mahdollisesta tarttumisesta ihmiseen vuonna 1996, toisin sanoen Euroopan ja Yhdysvaltain hormonilihasodan ollessa huipussaan.
(Työjärjestyksen 120 artiklan 7 kohdan mukaisesti lyhennetty lausuma.)
Thors (ELDR)
Arvoisa puhemies, totean uudelleen, että koska istuntopalvelu hylkäsi mahdollisuuden lisätä mietintöön vastaus, jonka saimme neuvostolta valiokuntakäsittelyn aikana, minun on sen sijaan käytettävä puheenvuoro. Vaadin, että neuvoston lausunto lisätään pöytäkirjaan, jotta vastaus tulee kollegoideni tietoon.
Toimielinten välinen pitkällinen kiista varsinaisten ja tilapäisten asiakirjojen jaottelusta on nyt ratkaistu. Neuvosto oli kieltäytynyt luovuttamasta asiakirjoja vetoomuksen esittäjälle Tony Bunyanille sillä perusteella, että asiakirjat olivat lyhytaikaisia tai ne ilmensivät ainoastaan yksittäisten henkilöiden näkemyksiä. Jokainen päätöksentekomenettelyyn tutustunut tietää, että juuri nämä asiakirjat ovat tärkeitä.
Vetoomusvaliokunnan käsittelyn jälkeen neuvosto lupasi siirtyä uuteen käytäntöön. Neuvoston asiakirjaluettelon on oltava täydellinen ja näin ollen sisällettävä myös neuvoston kokouksissa jaetut asiakirjat. Tämä tarkoittaa sitä, että aiemmin hyväksymämme järjestely tehostuu entisestään ja että yleisön on entistä helpompi seurata päätöksentekoa.
Haluaisin lainata neuvoston pääsihteeristön johtajan Brunmayrin lähettämää kirjettä.

Puhemies.
Paljon kiitoksia tästä selvityksestä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Miller (PSE).
Arvoisa puhemies, voisinkohan saada kuulokkeet? Pöydälläni ei niitä näy, ja minun on valitettavasti todettava jäsen Thorsille, etteivät suomen taitoni ole järin kehuttavat.

Puhemies.
Voit joko osallistua yhdentoista yhteisökielen tehokurssille tai sitten annamme sinulle heti kuulokkeet. Ehdotan, että valitsemme jälkimmäisen vaihtoehdon.

Böschin laatima budjettivaliokunnan mietintö Eurooppa-koulujen tulevasta rahoituksesta [2002/2083(INI)] (A5-0395/2002)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Piétrasantan teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö komission kertomuksista: 
1. Euroopan unionin toiminnasta tutkimuksen ja teknologian kehittämisen alalla - Vuosikertomus 2001 [KOM(2001) 756 - C5-0286/2002 - 2002/2146(COS)] 
ja 
2. YTK:n vuosikertomus 2001 [KOM(2002) 306 - C5-0507/2002 - 2002/2146(COS)] (A5-0428/2002)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Van Hultenin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston asetukseksi yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta [KOM(2002) 290 - C5-0361/2002 - 2002/0183(CNS)] (A5-0409/2002)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Langenhagenin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta nro 2/2002 yhteisön Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -toimintaohjelmista [RCC0002/2002 - C5-0257/2002 - 2002/2125(COS)] (A5-0386/2002)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Damiãon laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät asbestialtistukseen työssä, annetun neuvoston direktiivin 83/477/ETY muuttamisesta [9635/1/2002 - C5-0450/2002 - 2001/0165(COD)] (A-404/2002) 
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)

Coelhon laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö 
1. Espanjan kuningaskunnan aloitteesta neuvoston päätökseksi Schengenin tietojärjestelmän eräiden uusien toimintojen käyttöönottamisesta erityisesti terrorismin torjunnassa [9408/2002 - C5-0317/2002 - 2002/0813(CNS)] 
2. Espanjan kuningaskunnan aloitteesta neuvoston asetukseksi Schengenin tietojärjestelmän eräiden uusien toimintojen käyttöönottamisesta erityisesti terrorismin torjunnassa [9408/2002 - C5-0316/2002 - 2002/0812(CNS)] (A5-0436/2002) 
(Parlamentti hyväksyi kaksi lainsäädäntöpäätöslauselmaa kohta kohdalta -äänestyksessä.)
Bourlanges (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, tarkistuksen 14 esitti Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä. Esittelijänä minulla ei ole valtuuksia - koska perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta ei ole antanut minulle niitä - ottaa kantaa tarkistuksen puolesta, mutta totean vain jälleen, että tarkistus on täysin sopusoinnussa Euroopan parlamentin vakiintuneesti omaksuman kannan sekä etenkin Dimitrakopoulosin ja Leinenin laatiman mietinnön kanssa. Tämän vuoksi itse kannatan tätä tarkistusta.
Corbett (PSE).
Arvoisa puhemies, huomautukseni koskee ilmaisun "perustuslakia täydentävä laki" englanninkielistä käännösvastinetta organic law. Tämä käsite on meille englantia puhuville melko vieras. Komissio käyttää näköjään niin sanotun Penelope-asiakirjansa englanninkielisessä toisinnossa ilmaisua "institutional law", joka on edes hiukan selkeämpi. Ehdotan, että englannin terminologia yhdenmukaistettaisiin komission käyttämän terminologian kanssa, mikä selkeyttäisi tilannetta kaiken kaikkiaan.

Puhemies.
Ehdotan, että kaikkia kieliversioista tarkastellaan uudelleen jäsen Corbettin huomautuksen perusteella, jotta kaikki olemme selvillä tästä asiasta.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Puhemies. Koska aikaa on vähän, ehdotan, että äänestykset keskeytetään ja niitä jatketaan välittömästi Saharov-palkinnon myöntämiseksi järjestettävän juhlaistunnon jälkeen.

Kreissl-Dörfler (PSE)
. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin sanoa pari sanaa ennen lopullisen äänestyksen toimittamista. En ole kahdeksan vuoden aikana milloinkaan aiemmin pyytänyt puheenvuoroa mietinnön laadittuani, mutta tänään niin on mielestäni sopiva tehdä. Jotkin niistä tarkistuksista, joista tänään äänestimme, ovat epäilemättä täysin perusteltuja. Vaikka en haluakaan enää palata Isoa-Britanniaa koskevaan kysymykseen, josta keskustelimme tarpeeksi tänä aamuna, jotkin hylätyistä tarkistuksista koskivat esimerkiksi Maailman eläintautijärjestön (OIE) edellyttämän kolmen kuukauden odotusajan kaksinkertaistusten poistamista, mikä huolestuttaa meitä. Halusimme myös tehdä mietinnöstä rakenteeltaan johdonmukaisen. Tässä emme onnistuneet, mutta ei se mitään.
Sen sijaan olen erittäin hyvilläni siitä, että vihreiden ehdottama tarkistus 25 hylättiin. Haluan myös kertoa teille syyn tähän. Kyseinen tarkistus olisi mitätöinyt sisämarkkinat täysin, ja kun karjankasvattajanne olisivat ryhtyneet rokottamaan eläimiään, teidän olisi pitänyt selittää heille, että rokotusten ansiosta brittiläiset kasvattajat voivat syödä omat lampaansa ja alankomaalaiset juoda oman maitonsa, kun kerran nämä tuotteet eivät enää pääse EU:n eivätkä unionin ulkopuolisten maiden markkinoille. Tämä teidän on vain pakko muistaa. Eläinten suojelun kannalta tämä voi toki olla ihan hyvä asia, mutta politiikkaa se ei edistä kerrassaan millään tavoin. Olenkin erittäin tyytyväinen, että tarkistus hylättiin. Sen sijaan olen erittäin iloinen äärimmäisen hyvin sujuneesta ja puoluerajat ylittäneestä valiokuntayhteistyöstä samoin kuin siitä, että mietinnöllä on nyt takanaan laajan enemmistön kannatus.
Puhemies.
Muistuttaisin jäsen Kreissl-Dörfleriä siitä, että saamanne oikeus puheenvuoroon oli myönnytys puhemieheltä, koska en halua enää käynnistää uutta keskustelua äänestyksen tässä vaiheessa.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYKSET
Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Tämä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, jonka tarkoituksena on koontaa yhtenäiseksi tekstiksi kaikki työajan järjestämistä koskevat asetukset, joita unioni on vuosien mittaan antanut, ilmentää aiempaa selkeämmin halua antaa johtoportaalle mahdollisuus järjestää työaika mielensä mukaan.
Tämän vuoksi käytämme tätä tilaisuutta ilmaistaksemme jälleen vastustavamme selkeästi yötyötä tapauksissa, joissa se ei ole sosiaalisten tarpeiden kannalta välttämätöntä, koska tällöin pyrkimyksenä on ainoastaan kasvattaa voittoja työntekijöiden terveyden kustannuksella.
Työajan pituudesta toteamme, että direktiiviehdotuksen pitkä osuus, jossa käsitellään 1. elokuuta 2004 alkavalla viiden vuoden siirtymäkaudella sallittavia poikkeuksia, kuvastaa selvästikin sitä, ettei tässä ei ole niinkään kyse työntekijöiden työajan järjestämisestä vaan siitä, että johtoportaalle annetaan vapaat kädet riistää työntekijöitä mielin määrin.
Yhdessä näistä pöyristyttävistä poikkeuksista säädetään seuraavaa: "Jäsenvaltioiden on varmistettava, että viikoittainen työaika ei missään tapauksessa ylitä 58 tunnin keskiarvoa siirtymäkauden kolmena ensimmäisenä vuonna, 56 tunnin keskiarvoa kahtena seuraavana vuonna ja 52 tunnin keskiarvoa jäljelle jäävänä aikana."
Tämänkaltaista direktiiviä me emme voi tietenkään kannattaa.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Äänestimme tätä mietintöä samoin kuin Bulgariaa ja Romaniaa koskevia mietintöjä vastaan, koska niissä kehotetaan tai jopa velvoitetaan kyseisten maiden hallitukset terästuotantonsa "uudelleenjärjestelyyn". "Tehostamisen" tekosyyn nojalla mietinnössä vaaditaan näitä maita supistamaan tuotantokapasiteettiaan. Tuomitsemme tämän yksinomaan typerän ja epäinhimillisen "tehostamisen", joka johtaa siihen, että jotkin nykyisistä yrityksistä lakkautetaan, niiden työntekijät irtisanotaan ja työttömyys pahenee entisestään. Tämän tehostamisen ainoana tavoitteena on varmistaa, että jäljelle jäävät tehtaat tuottavat voittoa omistajilleen.
Vaikka kannatamme Euroopan unionin laajentumista Itä-Euroopan maihin, vastustamme sitä, että kyseisten maiden työväenluokan elinoloja heikennetään laajentumisen tähden.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Jos Euroopan parlamentti haluaa langettaa rangaistuksia sotarikoksista, sen olisi ensiksi pantava omat asiansa kuntoon. Ranska, Iso-Britannia, Belgia, Portugali ja Espanja - toisin sanoen miltei kaikki valtiot, joiden edustajia tässä parlamentissa on - ovat käyneet historiansa aikana häpeällisiä siirtomaasotia, joita ovat saatelleet rikokset ihmisyyttä vastaan. Syytteeseen ei mitenkään voida asettaa algerialaisia kiduttaneita kenraaleja tai everstejä, sen enempää kuin niitä poliittisia johtajiakaan, jotka peittivät heidän jälkensä ja oikeuttivat heidän tekonsa.
Esimerkiksi Ruandassa, Sierra Leonessa ja Liberiassa on koettu siirtomaahallinnon päätyttyäkin lukemattomia selkkauksia, joissa eurooppalaiset valtiot ovat syyllistyneet tai osallistuneet rikoksiin ihmisyyttä vastaan. Eikö nämäkin rikokset pitäisi tuomita? Kuka tuomitsee juuri tälläkin hetkellä Norsunluurannikolla tehtävät rikokset, joita toki kapinalliset mutta myös Ranskan välittömässä suojeluksessa olevan armeijan sotilaat kohdistavat siviileihin? Ranskan armeija ei suojele maan väestöä vaan Ranskan rahoja. Ranskan armeija ulos Norsunluurannikolta!
Mietintö haiskahtaa tekopyhältä, ja sen vuoksi äänestimme sitä vastaan.

Meijer (GUE/NGL)
 - (NL) Vuosisatojen ajan sotarikoksista ei nostettu syytteitä. Julma pelottelu ja siviilien murhat hyväksyttiin valtioiden laajentumisen ja taloudellisten etupiirien varmistamisen keinoiksi. Armeija toimi lain tavoittamattomissa. Vasta vuonna 1945, kun Saksa ja Japani olivat hävinneet toisen maailmansodan, voittajat tuomitsivat näiden maiden sotarikolliset. Olivatko he ainoita sotarikollisia? Vai olivatko sotarikollisia myös he, jotka tuhosivat Dresdenin, Hiroshiman ja Nagasakin? Ilmeisesti sota pitää hävitä, että sotarikoksesta voidaan syyttää ja tuomita sodan päätyttyä.
Sotien osittaiset häviäjät, jotka eivät menetä kotirintamansa hallintaa, pääsevät pälkähästä rangaistuksetta. Tämä on käynyt selväksi siirtomaasodissa, joita Alankomaat on käynyt Indonesiassa, Ranska Algeriassa sekä Portugali Angolassa ja Mosambikissa. Valikoivasta lähestymistavasta huolimatta on hyvä, että rikoksista rangaistaan, vaikka rikoksia pyritäänkin perustelemaan sodan vaatimuksilla. Näin voimme ehkäistä rikosten toistumisen. Valitettavasti Kirkhopen mietintö tarjoaa ainoastaan keinon ahdistella pakolaisia, joita niiden poliittiset vastustajat syyttävät likaisesta pelistä. Se tuskin auttaa meitä estämään hallitsijoiden tulevia rikoksia kansaansa kohtaan.

Moraes (PSE)
Äänestin mietinnön puolesta, koska nähdäkseni siinä käsitellään erinomaisesti monimutkaista mutta kiireellistä kysymystä, nimittäin sotarikollisten saattamista oikeuden eteen Euroopan unionissa.
Yhdistyneen kuningaskunnan entisenä sisäministerinä jäsen Kirkhope ymmärtää hyvin aiheen mutkikkuuden ja osoittaa mietinnössään Euroopan laajuisen toiminnan edut.
Neuvoston tekstiä on muutettu siten, että jotkin artiklat, jotka saattoivat olla ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa (ja koskivat pikemminkin tutkinnan ja syytteeseenpanon sääntelyä kuin tietojen vaihtoa), noudattavat sitä nähdäkseni nyt paremmin.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Nähdäkseni tällä Tanskan aloitteella, jolla pyritään edistämään tiiviimpää yhteistyötä muun muassa sotarikosten ja ihmisyyttä vastaan tehtyjen rikosten tutkinnassa ja syytteeseenpanossa, edistetään tehokkaasti ja käytännön toimin tärkeää tavoitetta, jota EU:lle ehdotettiin neuvoston 20. maaliskuuta hyväksymässä toimintasuunnitelmassa "Järjestäytyneen rikollisuuden ehkäiseminen ja torjunta: Euroopan unionin strategia uuden vuosituhannen alussa".
Nähdäkseni myös jotkin esittelijän esittämistä ja erityisvaliokunnan hyväksymistä tarkistuksista ovat tarkoituksenmukaisia ja perusteltuja. Ne koskevat henkilötietojen suojaa, neuvoston päätöstä olla puuttumatta kansainvälisen rikostuomioistuimen tuomiovaltaan ja sen selkeyttämistä, että näiden rikosten syytteeseenpanosta huolehtivat kansallisen lainsäädännön noudattamisesta vastaavat viranomaiset eivätkä ulkomaalaisviranomaiset, etenkään sellaiset, joita on perustettu yhteisön tasolle.
Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta.

Coelho (PPE-DE)
. (PT) Haluan kiittää Sousa Pintoa laadukkaasta ja uskaliaasta mietinnöstä. Olen samaa mieltä hänen kanssaan siitä, että Tanskan ehdotuksesta puuttuu kunnianhimoa ja että sen sisältö on niukka. Tuomioiden vastavuoroisessa tunnustamisessa ei ole edistytty, ja tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen täytäntöönpanosta ollaan vielä kaukana. Tehdyssä ehdotuksessa esitetään ainoastaan perustettavaksi järjestelmä, jossa jäsenvaltiot vaihtavat keskenään tietoja tuomioistuinten langettamista oikeudenmenetyksistä, mutta siinä ei säädetä minkäänlaisesta tuomioiden vastavuoroisesta tunnustamisesta tätä täytäntöönpanoa varten. Oikeutensa yhdessä jäsenvaltiossa menettänyt yksityishenkilö voi näin ollen harjoittaa näitä oikeuksia vapaasti jossakin toisessa unionin jäsenvaltiossa.
Meidän on toteutettava Tampereen ja Laekenin Eurooppa-neuvostoissa esitetty toivomus, jonka mukaan rikosoikeudellisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaate olisi pantava täytäntöön.
Rikosoikeudellisissa asioissa annettavien päätösten tunnustaminen on erittäin arkaluonteinen kysymys. Jäsenvaltioiden välillä on eroja, ja meidän on estettävä rikosoikeudellisten paratiisien syntyminen ja se, että lainvastaisesti toimivat henkilöt käyttävät vapaata liikkuvuutta hyväkseen.
Meidän on annettava selkeä vastaus kansalaisille, jotka vaativat, että EU puuttuu tehokkaasti kasvaviin uhkiin, joita rikoksista aiheutuu kansalaisten vapaudelle ja oikeuksille, sekä torjuu ja ehkäisee rikoksia tehokkain ja yhteisin toimenpitein.
Tanskan ehdotuksen hylkääminen olisikin merkittävä poliittinen viesti neuvostolle ja jäsenvaltioille: Euroopan parlamentti tahtoo kehittää kolmatta pilaria johdonmukaisesti ja yhtenäisesti eikä halua vaatimattomia aloitteita, joissa kaikki tarmo näytetään kohdistettavan joukkoviestimien hyväksynnän saamiseen.

Kirkhope (PPE-DE)
Brittikonservatiivien mielestä tällä alalla ei tarvita vastavuoroista tunnustamista. Oikeudenmenetyksiä pitäisi vastaisuudessakin käsitellä hallitustenvälisessä yhteistyössä. Näin ollen brittikonservatiivien ryhmä kannattaa neuvoston ehdotuksen hylkäämistä.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Koko unionin laajuinen todellinen turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue voidaan perustaa ainoastaan koordinoimalla jäsenvaltioiden viranomaisten toimintaa entistä paremmin. Tässä on sovellettava kahtalaista lähestymistapaa: toisaalta on tuettava johdonmukaista ja koordinoitua järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa - rikolliset ovat osanneet käyttää sisämarkkinoiden toteutumista ja syvenemistä taitavasti hyväkseen - ja toisaalta on vastattava järkevällä tavalla järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevaan huoleen, joka on esittelijän sanoin kansalaisten mielestä kolmanneksi tärkein huoli heti rauhan ja turvallisuuden sekä työttömyyden jälkeen.
Tanskan aloitteessa ehdotetussa järjestelmässä jäsenvaltiot vaihtavat keskenään tietoja oikeudenmenetyksistä, jotka asetetaan luonnollisille henkilöille osana rikoksesta määrättyä tuomiota. Aloitteessa ei kuitenkaan säädetä minkäänlaisesta tuomioiden vastavuoroisesta tunnustamisesta niiden täytäntöön panemiseksi. Näin ollen kannatin tätä mietintöä ja puolsin Tanskan aloitteen hylkäämistä, jota esittelijä ehdotti ja jonka parlamentin erityisvaliokunta hyväksyi. Aloitteella nimittäin perustetaan ainoastaan jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihtojärjestelmä, eikä tämä väline ole aidosti toimiva järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa, koska aloitteella ei samanaikaisesti pyritä minkäänlaiseen tuomioiden vastavuoroiseen tunnustamiseen niiden täytäntöön panemiseksi, mikä kuitenkin olisi ennakkoedellytys niille oikeudenmenetyksille, joita tuomiolla pyritään saavuttamaan.

Sousa Pinto (PSE)
. (PT) Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta ehdottaa kolmatta pilaria koskevan Tanskan kuningaskunnan aloitteen hylkäämistä. Valiokunnan ja esittelijänne mielestä tämä kanta on vahvistettava, jotta voidaan varmistaa, että parlamentti saa selkeästi ilmaistua suuren tyytymättömyytensä siihen, että kolmannen pilarin kehitys on pysähtynyt, mikä on jäsenvaltioiden syytä.
Syyskuun 11:ttä päivää ennen tai sen jälkeen tehdyt merkittävät komission ehdotukset, erityisesti terrorismin torjuntaa koskeva toimenpidekokonaisuus, ovat jumiutuneet neuvostoon tai odottavat edelleen, että jäsenvaltiot saattaisivat ne osaksi kansallista lainsäädäntöään taikka ratifioisivat ne. Koska jäsenvaltiot eivät pääse tarvittavaan yksimielisyyteen neuvostossa taikka eivät pysty noudattamaan kansallisessa lainsäädännössä asetettuja sitoumuksia, ne käyttävät väärin aloiteoikeuttaan. Nyt meillä on edessämme koko joukko jokseenkin omituisia ehdotuksia, jotka eivät kuulu mihinkään suunnitelmaan ja joita ei mainita komission tulostaulussa. Nämä ehdotukset ovat mielivaltaisia, merkityksettömiä, epäyhtenäisiä ja toisinaan kansallisen politiikan sanelemia, ja ne muuntavat kolmannen pilarin alati laajenevaksi universumiksi, jossa sekasorto leviää joka suuntaan; byrokraattiseksi vyyhdeksi, jolle ei näy alkua eikä loppua.
On Euroopan parlamentin velvollisuus paljastaa tämä hämäys, jossa ilmeisen hyperaktiivisella sääntelyllä pyritään salaamaan unionin laiskuus alalla, josta on tullut ratkaiseva etenkin 11. syyskuuta 2001 jälkeen - sekä neuvoston ja jäsenvaltioiden poliittinen kyvyttömyys panna komission ehdottama ja tulostaulussa määritelty, merkittävä ja yhtenäinen toimenpide täytäntöön.
Kansainvälisen rikollisuuden torjunnassa epäsuhta poliittisten johtajien ja etenkin hallitusten edustajien puheiden sekä niitä vastaavien käytännön toimenpiteiden välillä on saamassa häpeälliset mittasuhteet. Tämä tilanne on korjattava. Tämän viestin Euroopan parlamentti haluaa välittää neuvostolle ja jäsenvaltioille.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Kannatamme tieteellisen tutkimuksen ja sen sovellusten kehittämistä kaikilla aloilla, jotka voivat viedä osaltaan ihmiskuntaa kehityksessä eteenpäin. Mietinnössä käsitellään Euroopan unionin toimintaa tutkimuksen ja teknologian kehittämisen alalla ja selitetään, että tämä kehittäminen olisi hyväksi kansalaisille, naisille, tutkijoille, Euroopalle, kilpailulle Yhdysvaltojen ja Japanin kanssa, kestävälle kehitykselle, kehitysmaille ja ympäristölle. Se, ettei tässä luettelossa mainita yrityksiä, joita mietintö itse asiassa kuitenkin ensi sijassa koskee, ei ole unohdus, koska siinä ehdotetaan yritysten tukien lisäämistä. Mietinnössä näytettäisiin vain ajattelevan, että tämä on itsestään selvää.
Me olemme kuitenkin eri mieltä. Vastustamme sitä, että tämän verukkeen nojalla yksityisiä voittoja voidaan jälleen kerran kasvattaa julkisin varoin. Äänestimme tyhjää emmekä mietintöä vastaan ainoastaan, koska mietinnössä mainitaan myös tuet, joilla voidaan auttaa tutkijoita ja valtiota sekä korkeakoulujen tutkimustoimintaa.

Zrihen (PSE)
Yksi Euroopan tutkimustoiminnan perustavista mutta aivan liian usein unohdetuista ongelmista on naisten ilmeinen aliedustus. Kyseinen ongelma ei liity vain tasa-arvoon ja oikeuksiin vaan myös Euroopan tutkimustoiminnan tehokkuuteen. Se osoittaa, ettei EU vielä kykene läheskään hyödyntämään henkilöresurssejaan.
Kun otetaan huomioon unionin Lissabonissa itselleen asettama tavoite, jonka mukaan sen on tultava maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietopohjaiseksi taloudeksi, on erityisen tärkeää äänestää tämän mietinnön puolesta, koska mietinnössä annetaan naistutkijoita koskevalle kysymykselle sen ansaitsema huomio.
Periaatteessa kyse on Euroopan tutkimuspolitiikan yhteydessä toteutettavien toimien tukemisesta. Tästä on esimerkkinä "Naiset ja tiede" -aihepiirin merkittävä asema erityisohjelmassa "Eurooppalaisen tutkimusalueen jäsentäminen".
Paljon on vielä tehtävääkin: sukupuolten tasa-arvoon liittyvät näkökohdat on sisällytettävä tulevien puiteohjelmien kaikkiin tasoihin, ja tilastotietoja miesten ja naisten osallistumisesta puiteohjelmaan on kerättävä ja levitettävä vastaisuudessakin.
Yleisemmin mietinnössä pohditaan myös sitä, miten ura ja perhe-elämä voitaisiin sovittaa paremmin yhteen lasten ja työssäkäyvien miesten ja naisten tukemiseksi esimerkiksi perustamalla kaikkiin jäsenvaltioihin lastentarha- ja hoitopalveluita.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Tämä mietintö perustuu virheelliseen periaatteeseen, jonka mukaan Euroopan kehitysrahasto kuuluisi yhteisön toimivallan piiriin. On osoitettu selkeästi, että suhteet eri jäsenvaltioiden ja tukea saavien maiden välillä poikkeavat toisistaan melkoisesti. Tämä johtuu osittain historiasta ja vanhoista siteistä, jotka esimerkiksi Portugalin tapauksessa ovat johtaneet tiiviisiin yhteistyösuhteisiin. Nämä suhteet voidaan määritellä ja niitä voidaan pohtia asianmukaisesti ainoastaan kuulemismenettelyssä, johon neuvosto itse osallistuu.
Vastustan yhteisöllistämistä, minkä vuoksi äänestin mietintöä vastaan.

Crowley (UEN).
Arvoisa puhemies, koulutusalan yhteistyö Euroopassa on saattanut yhteen monet opiskelijat niin eri puolilta Euroopan unionia kuin myös ehdokasvaltioista. Tähän toimintaan osallistuvat nuoret eivät ainoastaan kasvata tietämystään ja valmiuksiaan sopeutua alati muuttuvaan nykymaailmaamme, vaan he myös rakentavat uutta yhteiskuntaa ja uutta ymmärrystä sekä suvaitsevaisuutta Euroopan unionin kulttuurista monimuotoisuutta kohtaan.
Lukuvuonna 2002-2003 Erasmus-ohjelmaan on osallistunut yli miljoona opiskelijaa. Ohjelmassa on nykyään mukana kaikkiaan 30 maata. Minusta on hyvä, että Euroopan unioni on ottamassa käyttöön Erasmus-opiskelijoiden peruskirjan, joka tulee kaikkien opiskelijoiden saataville vuonna 2003. Peruskirjassa määritellään opiskelijan velvollisuudet ja oikeudet, kuten se, että opiskelijan oma korkeakoulu tunnustaa täysimääräisesti hänen opintosuorituksensa, sekä opintoviikkomäärä, joka opiskelijan on Erasmus-vaihdon aikana suoritettava. Euroopan komission ja parlamentin tavoitteena on nostaa osallistujamäärä kahteen miljoonaan vuoteen 2007 mennessä.
Meidän on myös varmistettava, että ulkomailla ollessaan opiskelijat saavat edelleen opintotukea kotijäsenvaltiostaan, ja etteivät Erasmus-ohjelmaan osallistu ainoastaan ne, joilla on siihen varaa. Nuorten Eurooppa -ohjelmalla on onnistuttu edistämään opiskelijavaihtoa. Tätä alaa olisi kehitettävä lisää etenkin heikommassa asemassa olevien nuorten tukemiseksi. Sokrates-ohjelmaa on jo pidennetty kattamaan vuodet 2000-2006, ja sille on varattu 1 850 miljoonan euron määrärahat.
Tilintarkastustuomioistuimen tekemien päätösten mukaisesti meidän on lisäksi varmistettava, että tilinpito- ja toteutuskäytäntöä tehostetaan, jotta opiskelijat voivat hyötyä paitsi hienoista opintosaavutuksista, myös kulttuurikokemuksesta.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, esitän muutamia tilastotietoja kyseisestä asiakirjasta. Sokrates-ohjelmalle myönnettiin 920 miljoonaa euroa ja Nuorten Eurooppa -ohjelmalle 126 miljoonaa euroa. Viime maanantaina vaivuin uneen lentokoneessa, joka vei minua Rooman, Nizzan ja Milanon kautta Strasbourgiin, ja näin unta olevani laivalla - toden totta laivalla, koskapa yleensä Langenhagen on käsitellyt kalastuskysymyksiä. Aaltojen keinuttaessa laivaa uneksin olevani Euroopan parlamentissa ja - äänestettyäni mietinnön puolesta - kyseleväni läsnä olevilta parlamentin jäseniltä: "Milloin eläkeläisiä varten saadaan Metusalem-ohjelma? Milloin saadaan 'Sydämeltään nuoret Euroopan puolesta' -ohjelma?"

Alyssandrakis (GUE/NGL)
Tämä päätöslauselmaesitys koskee tilintarkastustuomioistuimen kertomusta Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -ohjelmien toteuttamisesta (1995-1999). Tilintarkastustuomioistuin tuo esiin suunnitteluun liittyvät heikkoudet (Sokrates-ohjelma on liian monimutkainen, mikä on johtanut toisistaan poikkeaviin tulkintoihin ja ongelmiin teknisen avun toimiston ja kansallisten toimistojen välillä), puutteet ohjelmien toteuttamisessa (viivästykset, hallinnointiin liittyvät puutteet, petosepäilyt ja seitsemän hankkeen antaminen OLAFin käsiteltäväksi) ja arvioinnissa. Arviointikertomusten laatiminen viivästyi, ja sääntöjenvastaisuuksia oli niin paljon, että tilintarkastustuomioistuimen oli vaikea selvittää, olivatko ohjelman tavoitteet toteutuneet vai eivät. Nuorten Eurooppaa -ohjelmaa koskevan välikertomuksen taasen laati yritys, jonka omistaa teknisen avun toimiston entinen johtaja.
Päätöslauselmaesityksessä on arvokkaita huomautuksia ja ehdotuksia. Siinä kehotetaan komissiota ryhtymään toimiin tilintarkastustuomioistuimen suositusten perusteella. Tilintarkastustuomioistuin suosittelee myös korvaamaan teknisen avun toimistot yhteisön julkisoikeuteen perustuvilla virastoilla. Lisäksi se kehottaa komissiota luopumaan vaiheittain ulkoisten elinten kanssa tehdyistä puitesopimuksista sekä antamaan seurannan ja arvioinnin julkisille elimille. Myös itse ohjelmien tehokkuus näyttää joiltakin osin epäilyttävältä.
Nämä myönteiset huomautukset ovat kuitenkin vain parannuskeinoja ohjelmille, joiden päämäärillä ei ole mitään yhteyttä niiden mahtaileviin nimiin, kuten olemme jo usein todenneet. Näillä ohjelmilla pakotetaan määrätietoisesti kansalaiset omaksumaan yhtenäistävä koulutus- ja nuorisoalan euromalli, ja niiden tarkoituksena on perehdyttää nuoret niin kutsuttuihin eurooppalaisiin ihanteisiin.
Edellä esitetyn perusteella Kreikan kommunistipuoluetta edustavat jäsenet äänestivät tyhjää.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Äänestin mietinnön puolesta, koska on mielestäni äärimmäisen tärkeää, että yhteisöllä on tulevaisuudessakin varat eurooppalaisten opiskelijoiden vaihdon edistämiseksi erityisesti yhteisön Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -toimintaohjelmien avulla. Huolimatta esittelijän ja parlamentin erityisvaliokunnan esiin tuomista puutteista ja erityisesti ohjelmien kehittämisen ja hallinnoinnin epäasianmukaisuudesta, joiden parantamiseksi on itse asiassa tehty joitakin ehdotuksia, noin 90 prosentin käyttöaste on osoituksena ohjelman tärkeästä asemasta ja siitä, miten huomattava menestys tämänkaltainen ohjelma on ollut, on tälläkin hetkellä ja tulevaisuudessa: sillä voidaan antaa tulevien sukupolvien eurooppalaisille kokemuksia ja kehittää heitä sekä edistää elinikäistä oppimista, josta tulee koko ajan tarpeellisempaa. Tämän vuoksi kannatan näiden ohjelmien ja ehdotetun talousarviomenettelyn säilyttämistä, koska on äärimmäisen tärkeää, että Euroopan tutkimusalueen perustamista tuetaan edelleen antamalla nuorille kokemuksia koulujärjestelmän ulkopuolisesta oppimisesta ja etenkin fyysisestä liikkuvuudesta. Näin voidaan edistää elinikäistä oppimista, vieraiden kielten opiskelua, uuden tekniikan käyttöä koulutusalalla sekä Euroopan laajuista yhteistyötä koulutuksen tarjoajien välillä.
Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tapaan ensi torstaina klo 15.00 Strasbourgin Robert Schuman -yliopiston professorin Alexis Valasin ja hänen oppilaansa. Kuultuaan jäsen Fatuzzon äänestysselityksen he ovat pyytäneet oppituntia tästä asiasta. Kerron opiskelijoille äänestäneeni Damiãon mietinnön puolesta ja vaatineeni täsmälleen samaa kuin mitä he kysyvät minulta - nimittäin sitä, että yhteisö antaa työssään asbestille altistuville luvan tehdä puolipäivätyötä, vaikka he saavat palkan kokopäivätyöstä. Tästä aiheutuvat kustannukset siirretään kaikille muille työntekijöille, joilla on onni työskennellä terveellisemmässä ympäristössä, jossa he eivät altistu pölykeuhkon kaltaisille vakaville sairauksille.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Coelhon laatimassa mietinnössä ehdotetaan terrorismin torjumiseksi muun muassa, että neuvoston päätöksellä perustettaisiin kuhunkin valtioon SIRENE-niminen toimisto. Italiaksi sana sirene [seireeni] tarkoittaa kaunista naista, jolla on kalan pyrstö ja paljas yläruumis ja joka asuu meressä. Minusta tuntuu - ja minun oli äänestettävä mietinnön puolesta - että tämän järjestelmän avulla terroristit kukistetaan. Miten he voisivatkaan vastustaa seireenejä? Suosittelisinkin, että seireeneille annettaisiin Claudia Schifferin, Kim Basingerin, Sabrina Ferillin ja - miksipä ei - hiukan uudempienkin tähtien, kuten Britney Spearsin, Shakiran, Christina Aguileran ja muiden piirteitä. Jokainen voi täydentää luetteloa mielensä mukaan.
Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Aloite on osa suunnitelmaa, että ehdotukset harkintavallan lisäämiseksi viedään pikku hiljaa läpi terrorismin torjunnan verukkeella. Tällä kertaa ehdotetaan täysin perusteettomasti SIS II:n perustamista. Aloite on hylättävä erityisesti seuraavin perustein:
Järjestelmä antaa etenkin kolmansien maiden elimille mahdollisuuden saada henkilökohtaisia tietoja täysin rajoituksetta.
Aloitteessa ei anneta minkäänlaisia takeita siitä, että jokaiselle SIS:n toimintoja koskevalle ehdotukselle saadaan Schengenin yhteisen valvontaviranomaisen hyväksyntä.
Terrorismiin liittyviä perusteita ja huolenaiheita ei voida käyttää verukkeina sille, että kansalaisten tietoja arkistoidaan puhtaasti poliittisista syistä. SIS:stä saattaisi tulla tällöin poliittinen tietopalvelu, joka palvelisi uuden eurooppalaisen poliisijärjestelmän tarpeita, millä voisi olla ennalta arvaamattomia vaikutuksia kansalaisten vapauksien ja oikeuksien suojaamiseen.

Korakas (GUE/NGL)
 Elektronista Schengenin tietojärjestelmää käytetään epäiltyjen luettelointiin, tunnistamiseen ja valvontaan, ja sitä hyödynnetään ainoastaan poliisitoiminnassa ja rankaisemistoimissa. Järjestelmää käytetään innokkaasti, ja sillä pyritään kukistamaan ruohonjuuritason orastava vastustus Euroopan unionin toimia kohtaan sekä pitämään maahanmuuttajat Euroopan linnoituksen ulkopuolella.
Vaikka jopa SIS:n kannattajat ovat valittaneet, että järjestelmä ei ole riittävän avoin ja että se uhkaa ihmisoikeuksia, Euroopan parlamentti hyväksyi järjestelmän toisen vaiheen viime vuonna käyttäen verukkeenaan terrorismin torjuntaa. Haluamme muistuttaa parlamenttia siitä, että Schengenin tietojärjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1995 eli paljon ennen 11. syyskuuta 2001.
Espanjan aloitteessa ehdotetaan, että kaikilla EU:n rikostorjuntavirastoilla (kuten Europolilla ja Eurojustilla) pitäisi olla järjestelmän käyttöoikeus ja että käyttöoikeus pitäisi laajentaa uusiin tietoluokkiin. Coelho tukee aloitetta mietinnössään, vaikka puhuukin kansalaisoikeuksien turvaamisen puolesta. Terrorismin torjuntaa käytetään verukkeena ehdotukselle, jonka mukaan oleskelulupaa hakevista ulkomaalaisista pitäisi hankkia ja vaihtaa tietoja. Tämä ehdotus kuvastaa EU:n päättäjien rasistisia ja muukalaisvastaisia asenteita.
Aloite on demokratian vastainen, ja ruohonjuuritason toimijat vastustavat sen hyväksymistä ja itse Schengenin tietojärjestelmää.

Swiebel (PSE)
 - (NL) Käsiteltävänä olevassa mietinnössä annetaan ymmärtää, että Schengenin tietojärjestelmä muutetaan kaikessa hiljaisuudessa henkilöjen vapaaseen liikkuvuuteen liittyvästä seurantavälineestä rikollisuuden ja terrorismin torjuntaa tukevaksi jäljitysvälineeksi. Näin tehdään siitäkin huolimatta, ettei valvontaan tai tietosuojaan liittyvistä menettelyistä ole edes sovittu. Näin ollen ehdotuksessa ei anneta riittävää varmuutta kansalaisten oikeuksien turvaamisesta.

Nordmann (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa, että jäsen Bourlangesin mietintö on poikkeuksellinen ja että se annettiin juuri oikealla hetkellä valmistelukunnan työn kannalta. Lukuisten ulkoministerien liityttyä valmistelukuntaan se on muuttunut melkeinpä varsinaiseksi hallitustenväliseksi konferenssiksi. Bourlangesin mietinnön ansiosta Euroopan parlamentti palauttaa valmistelukunnan vahvuuden, jonka ehdottomia edellytyksiä ovat selkeys ja tietoisuus eri perspektiiveistä. Lainsäädännön on oltava selkeää, sillä jos meidän kaikkien on tarkoitus ymmärtää lakeja, oikeudellisten kategorioiden on oltava täysin selvät. Tietoisuus eri perspektiiveistä on tärkeää, koska perustuslakiin perustuva tieto ja todelliset käytännöt on aina erotettava toisistaan. Tältä osin jäsen Bourlangesin mietintö on erittäin merkittävä. Itse asiassa mietintö vaikuttaa enemmänkin Bourlangesin perustuslailta kuin mietinnöltä.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén ja Karlsson (PSE)
 - (SV) Äänestimme mietinnön puolesta, koska muutoin olisimme kadottaneet kohdan, joka on mielestämme erittäin tärkeä. Mietinnön 5 kohdan 2 alakohdassa ehdotetaan, että tulevan perustuslain ratifiointimenettelystä tehdään sellainen, ettei jäsenvaltioiden pieni vähemmistö voisi vastustaa ratifiointia. Tällaista menettelyä ei voida hyväksyä, sillä veto-oikeus on yksi EU:n perustuslaillisista kulmakivistä. Meistä olisi ollut erittäin valitettavaa, jos Euroopan parlamentin viesti valmistelukunnalle ja hallitustenväliselle konferenssille olisi ollut alkuperäisen mietinnön mukaisesti se, että vähemmistö, joka muodostuisi yhdestä kolmasosasta EU:n jäsenvaltioita, voitaisiin sivuuttaa.
Lisäksi haluamme huomauttaa, ettemme pidä kovinkaan soveliaana ehdotusta, jonka mukaan Eurooppa-neuvosto ei saisi muuttaa valmistelukunnan uusia perustuslakiehdotuksia ilman valmistelukunnan hyväksyntää. Siinä tapauksessa valmistelukunnan demokraattinen edustavuus ei olisi sen parempi kuin hallitustenkaan.
Vaikka kannatammekin yhteispäätösmenettelyn ja määräenemmistömenettelyn laajentamista kaikkiin lainsäädäntökysymyksiin, korostamme, että ulko- ja turvallisuuspolitiikassa saatetaan tarvita yksimielisyysvaatimusta. Haluamme myös huomauttaa, ettei yhteispäätösmenettely saisi EY:n perustamissopimuksen 139 artiklassa säädetyn menettelyn yhteydessä rajoittaa työmarkkinaosapuolten mahdollisuutta päästä keskenään sopimukseen. Yhteispäätösmenettely ei saa muuttaa nykyistä sopimusten sisällön tarkastelumenettelyä, mikä ei kuuluisikaan lainsäädäntävallan käyttäjän tehtäviin.

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE)
Valmistelukunnan tärkeimpiä tehtäviä on tehdä ehdotuksia EU:ssa käytettyjen lainsäädäntövälineiden ja työjärjestysten yksinkertaistamiseksi sekä selvittää, missä asioissa jäsenvaltiot ovat antaneet valtuudet EU:lle. Valmistelukunnan pyrkimykset luoda yhtenäinen päätöksentekojärjestelmä, joka perustuu yhteispäätösmenettelystä ja yhteisömallista laadittuun perustuslailliseen sopimukseen, vaikuttavat merkittävästi EU:n päätöksentekomenetelmien demokratisoitumiseen ja tekevät menetelmästä aiempaa helppotajuisemman. Mietintö sisältää hyviä terminologiaehdotuksia, joilla selkeytetään EU:n lainsäädäntövälineiden toimintatapaa ja lisätään päätöksentekomenettelyn avoimuutta. Mietinnössä tehdään selväksi, että EU voi toimia vain sellaisilla aloilla, joilla se on saanut jäsenvaltioilta valtuutuksen.
Aloilla, joilla jäsenvaltiot ovat antaneet valtuudet EU:lle, yhteistyöllä on selvästi lisäarvoa verrattuna siihen, että jäsenvaltiot toimisivat yksin. Tämä koskee erityisesti sisämarkkinoita ja yhteistyötä valtioiden rajat ylittävän vakavan rikollisuuden torjumiseksi.
Mietinnöstä ei selviä, olisiko perustamissopimuksia muutettava tulevaisuudessa ainoastaan valmistelukunnan työn perusteella tai onko valmistelukunnan tulevaisuudessa annettava hyväksyntänsä muutoksille, joita hallitustenvälinen konferenssi mahdollisesti tekee sen esittämiin suosituksiin. EU:n ja jäsenvaltioiden suhde muuttuisi olennaisesti, jos hallitustenvälinen konferenssi velvoitettaisiin suostumaan valmistelukunnan suosituksiin. Yksimielisyysvaatimus on säilytettävä perussopimusten muuttamisen yhteydessä. Ratifiointimenettelyjä on noudatettava, ja ne on säilytettävä ennallaan. Lisäksi on epäselvää, voidaanko EU:n rahoitusasioista päättää tulevaisuudessa määräenemmistöpäätöksiin perustuvilla perustuslakia täydentävillä lakiehdotuksilla. EU:n rahoituksesta on päätettävä yksimielisesti. Maltilliset jäsenet vastustavat sellaisia ehdotuksia, joiden seurauksena EU:ta saatettaisiin rahoittaa EU-veroilla.

Berthu (NI)
. (FR) Bourlangesin mietintöön liitettiin vähemmistöön jäänyt mielipide, ja esitän siinä arvosteluja etenkin 5 kohdan ehdotuksesta. Sen mukaan perustamissopimusten tarkistamiseen riittäisi yksimielisen päätöksen sijaan enemmistöpäätös, vaikkakin vankalla määräenemmistöpäätöksellä. Jos Euroopassa jatketaan tällä tiellä, jäsenvaltiot vieraantuvat eurooppalaisesta päätöksentekoprosessista.
Luxemburgilainen kollegamme Poos, joka on maansa entinen ulkoasiainministeri ja Euroopan unionin neuvoston entinen puheenjohtaja, kirjoitti asiasta jäsen Bourlangesille. Kirjeessään jäsen Poos toteaa, ettei yksikään jäsenvaltio suostu siihen, että perustuslakia muutetaan vastoin sen tahtoa. Lisäksi Poos toteaa, että vähemmistöön jääneiden valtioiden kansalaiset hylkäävät Euroopan, jos sen hallinto on epämääräistä. Useiden perustuslakimuutosten vuoksi yhä useampi jäsenvaltio voi joutua vasallivaltion asemaan EU:ssa. Voimme kuvitella, miten se vaikuttaisi yhteisön hankkeeseen liittymiseen.
Lopuksi totean, että hyväksytyssä päätöslauselmassa asiaan viitataan epämääräisesti, mutta tarkoitus on sama. Ehdotus tulee joka tapauksessa selkeämmin esiin mietinnössä (ja valmistelukunnassa) esitetyssä ehdotuksessa, jonka mukaan määräenemmistöpäätöksiin perustuva yhteispäätösmenettely otetaan tavaksi neuvostossa ilman vastapainottavaa kansallista veto-järjestelmää.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Meidän käy lähes sääliksi esittelijää, kun hän yrittää saada edes hieman järjestystä ristiriitaisiin tai soveltumattomiin sääntöihin, asetuksiin ja direktiiveihin. Hän viittaakin niihin normien sekamelskana. Tuo sekamelska on tulosta jäsenvaltioiden keskinäisistä lehmänkaupoista, joita ne ovat tehneet Euroopan integraatioksi virheellisesti kutsutun prosessin yhteydessä.
Esittelijän arvostelema sekamelska vallitsee tekstien ohella myös käytännössä. Käynnissä oleva prosessi etenee sitä mukaa, kun jäsenvaltiot puolustavat kilpailevia yksityisiä etuja, ja käsitykset prosessista ja todellisesta yhdentymisestä, eli rajattomasta Euroopasta, jossa harjoitetaan järkevästi hallinnoitua Euroopan laajuista taloutta, ovat täysin ristiriitaisia.
Mietinnöllä on pyritty sovittamaan yhteen Euroopan yhdentyminen ja kilpailevat kapitalistiset edut, mutta tehtävä on mahdoton.

Figueiredo (GUE/NGL)
Mietinnössä tuetaan Euroopan unionin liittovaltiomalliin perustuvaa yhdentymistä ja tähdätään perustuslain laatimiseen. Euroopan parlamentin ylikansallista luonnetta pyritään vahvistamaan lisäämällä yhteispäätösmenettelyä. Se painostaa lisäämään määräenemmistöpäätöksiä neuvostossa ja yhteisöllistämään useita politiikan aloja.
Päätöslauselmassa ehdotetaan perustamissopimusten tarkistusmenettelyn muuttamista ja valmistelukuntamenettelyn institutionalisointia lisäämällä valmistelukunnan valtaa. Mietinnössä ehdotetaan erilaisia tarkistusmenettelyjä - erottamalla toisistaan perustuslaillisen osuus ja politiikkoja koskeva osuus - ja sitä, ettei kansallisille parlamenteille enää annettaisi mahdollisuutta osallistua täysivaltaisesti perustamissopimusten ratifiointiin.
Kannatan ryhmäni ehdotusta mietinnön hylkäämisestä siltä osin kuin siinä suositellaan, että neuvosto luopuu yksimielisyysperiaatteesta perustamissopimusten tarkistamisen yhteydessä (silloin kun kyse on niinkin ratkaisevasta päätöksestä kuin kansallisen toimivallan siirtämisestä EU:lle). Päätöslauselmassa kuitenkin ehdotetaan EU:lle oikeusjärjestelmää, joka olisi arvovaltaisempi kuin jäsenvaltioiden järjestelmät. Näin pyritään lisäämään EU:n ylikansallisten toimielinten valtaa. Mietinnössä jopa ehdotetaan, että luotaisiin uusi toimielin institutionalisoimalla valmistelukunta, jolloin saataisiin perusta Euroopan valtion luomiselle sekä kansallisen - eikä vähiten Portugalin - suvereeniuden ja itsenäisyyden horjuttamiselle.
Tämän vuoksi äänestimme mietintöä vastaan.

Meijer (GUE/NGL)
 - (NL) Tällä hetkellä EU:n säännöstö on kuin sekalaisista paloista tehty tilkkutäkki. Säännöt ovat syntyneet 50 vuoden kuluessa erilaisten sopimusten, asetusten ja direktiivien muodossa, ja tuomioistuin on toiminut niiden tulkitsijana. Euroopan kansalaiset eivät tiedä, kuka noista säännöistä on vastuussa, miten laaja niiden soveltamisala on tai kuinka niitä voidaan muuttaa. Kaikkein keskitetyintä suoraa lainsäädäntöä kutsutaan EU:ssa asetuksiksi, kun Alankomaissa tuota termiä käytetään kaupunkien ja maakuntien säännöistä, joissa noudatetaan kansallista lainsäädäntöä. Direktiivi-sana puolestaan viittaa suosituksiin, jotka eivät ole sitovia, tai hyvää tarkoittaviin neuvoihin. Tosiasiassa kansallisten parlamenttien on laadittava niitä vastaava kansallinen lainsäädäntö kahden vuoden kuluessa. Näin ollen päätösten pääsisällöstä on sovittu, ennen kuin päätöksen hyväksymisestä voidaan keskustella yleisesti. Bourlangesin mietinnössä esitetään kaikille keskitettyyn lainsäädäntöön perustuvan Euroopan supervaltion kannattajille kattava katsaus perustuslain, tavallisen lain, ohjelmalain, puitelain, perustuslakia täydentävän lain ja rahoitusnäkymiä koskevan lain keskinäisistä suhteista. En kannata esittelijän aikeita, mutta esityksen selkeys ansaitsee kiitoksen. Esittelijä vaatii täysin oikeutetusti, että Euroopan komission on pyydettävä parlamentin hyväksyntä toimeenpanotoimenpiteilleen, jos esitämme vastalauseen kolmen kuukauden kuluessa.

Pasqua (UEN)
Jäsen Bourlangesin kyvyt tuntien hänen olisi voitu odottaa pystyvän parempaan kuin laatimaan mietinnön, joka ei ole kovinkaan merkityksellinen eikä millään tavoin omaperäinen.
Esittelijän ehdottama säädöshierarkia (perustuslaillinen osuus, perustuslakia täydentävät lait ja tavalliset lait) on vain täydellinen jäljitelmä Ranskan viidennen tasavallan säätämästä perustuslaista. Sikäli kuin säädöshierarkia edellyttää tehtävien ja toimielinten hierarkiaa esittelijä ehdottaa uutta yhteisörakennetta, joka on vain unionille laadittu jäljitelmä jäsenvaltioiden perustuslakimallista.
Kuten kaikkien vastaavien yritysten yhteydessä on huomattu, instituutioiden kopiointimahdollisuus on rajallinen. Onko todellakin soveliasta, että jäsenvaltioille yhteinen perustuslakimalli pyritään siirtämään yhteisön tasolle? Vastaus on tietenkin "ei".
Korvatessaan nykyisen lainsäädännön eurooppalaisella lailla ja edellyttäen näin yhteispäätösmenettelyn laajentamista tai ehdottaessaan perustamissopimusten tarkistusmenettelyn uudistamista esittelijä unohtaa sen, että vaikka unionissa vallitsisikin sama poliittinen järjestelmä kuin jäsenvaltioissa, siltä tulee aina puuttumaan jäsenvaltioille ominainen tärkeä piirre: demokraattinen legitiimiys.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Olen pitkälti samaa mieltä mietinnössä esitetystä yhteisön oikeusjärjestelmän oikeudellisesta arvioinnista. Olen esittelijän kanssa täysin samaa mieltä siitä, että Euroopassa vallitsee todellinen normien, menettelyjen ja termien sekamelska. Olen hänen kanssaan samaa mieltä etenkin siitä, että järjestelmään kuuluvien eri säädöskategorioiden ristiriitaisuus tekee siitä niin monimutkaisen etteivät edes oikeusasioihin perehtyneimmätkään kansalaiset saa siitä selvää. Nykyisessä järjestelmässä ei sovelleta minkäänlaista säädösten antamista koskevaa periaatetta, ja järjestelmään viitataan termeillä, jotka ovat usein epäselviä ja toisinaan harhaanjohtavia.
En kuitenkaan voinut kannattaa niitä mietinnön kohtia, joissa pyritään poliittisesti hyödyntämään sitä, että yhteisön laeille on saatava yhtenäinen järjestelmä ja looginen hierarkia - mikä on lainsäädännöllinen välttämättömyys. Tavoitteena on vain edistää erittäin kiistanalaista liittovaltiollisen ja perustuslaillisen järjestelmän pitkää luomisprosessia. Tuohon prosessiin liittyy oletus, että perustuslaillista valtaa käyttävä tosiasiallinen suvereeni Euroopan valtio on jo olemassa, eikä kansallisia parlamentteja oteta lainkaan huomioon. Lisäksi ehdotetaan, että perustamissopimuksissa säädetyn menettelytavan soveltaminen lopetettaisiin.
Tosiasiassahan tiedämme, ettei yhteisön oikeusjärjestelmän yhtenäistäminen ja selkiyttäminen todellakaan edellytä liittovaltion lainsäädäntöpuitteita. Tämän vuoksi äänestin mietintöä vastaan, ja olen pahoillani teknisesti loistavan mietinnön laatineen esittelijän puolesta, sillä hän sortui mielestäni federalistiseen opportunismiin.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olin viime viikolla mukana parlamentin valiokunnan virallisella vierailulla Kreikassa. Tapaamani kreikkalaiset pienviljelijät sanoivat minulle: "Ensi viikolla aiotaan äänestää mietinnöstä, joka koskee elintarvikkeiden käsittelyä ionisoivalla säteilyllä. Se tarkoittaa, että perustetaan yhä enemmän suuria tiloja, jotka valmistavat elintarvikkeet ja lähettävät niitä kaikkialle maailmaan, sillä tällainen käsittely pidentää elintarvikkeiden säilyvyyttä. Herra Fatuzzo, emme halua tätä. Haluamme jokaiseen kaupunkiin viljelijöiden hoitamia puutarhamaisia markkinoita. Viljelijät valmistaisivat jokaiselle päivälle tarvittavat tuotteet, ja näin kaikki kaupunkilaiset saisivat tuoreita tuotteita. Äänestäkää siis sen puolesta, että maataloustuotteiden käsittelylle myönnetään mahdollisimman vähän tukea."

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) En halua kommentoida mietinnön sisältöä - ionisoivasta säteilystä kuluttajille koituvaa hyötyä, jota ei kiistetä - vaan totean, että siinä tuodaan esiin useita alaa koskevia vaaroja ja esimerkkejä väärinkäytöstä.
Äänestämme mietinnön puolesta ainoastaan siksi, että siinä kannatetaan varovaisuutta, mikä on mielestämme kuluttajien edun mukaista. Todellinen ongelma ei aiheudukaan itse säteilytyksestä vaan pikemminkin käsittelyn soveltamisesta. Vaikka tuottajat ja kuluttajat voivatkin jo hyötyä menetelmästä (kuten elintarvikkeiden säilönnästä ja loisten hävittämisestä), maatalous, elintarvikesektori ja joukkomarkkinointi voivat muuttaa järjestelmän kuluttajien etujen vastaiseksi, sillä ne ovat kiinnostuneita ainoastaan tuottojensa lisäämisestä. Mietinnössä annetaan esimerkki vaarasta: kuluttajaa ei varoiteta riittävin merkinnöin siitä, että tuote pilaantuu säteilytyksestä huolimatta. Tästä on jo aiheutunut ruokamyrkytyksiä (joidenkin yritysten työntekijät ovat altistuneet säteilytetyille tuotteille kohtalokkain seurauksin).
Jälleen kerran on todettava, että ihmisille hyödyllinen innovatiivinen prosessi muuttuu markkinoiden aiheuttaman paineen vuoksi vaaralliseksi, kun toimijat eivät välitä ihmisten elämästä ja terveydestä tavoitellessaan kapitalistista voittoa.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Lopulliseen mietintöön on suhtauduttava myönteisesti, sillä siinä säilytetään nykyinen rajattu tuoteluettelo. On myös myönteistä, että mietinnössä vaaditaan poistamaan markkinoilta kaikki tuotteet, joissa on väärä "ei säteilytetty" -merkintä silloin, kun kyseinen väite on asianmukaisin testein todistettu vääräksi. Lisäksi on syytä muistaa, että ennalta varautumisen periaatetta on aina noudatettava.
Koska elintarvikkeiden säteilytys on erittäin ongelmallista, jokaisen tekniikan yhteydessä on siis osoitettava sen soveltamisen edut ja otettava huomioon mahdolliset terveydelliset ja ympäristölliset vaarat. Itse asiassa ydinenergian siviilikäytön perusteella säteilytyksellä ei ole muuta tarkoitusta kuin korvata normaalit hygienia- ja turvallisuussäännöt, joita prosessoitujen elintarvikkeiden yhteydessä on jo noudatettava. Säteilytyksestä ei näytä olevan kuluttajille minkäänlaista todellista hyötyä, sillä väärinkäytön ja mahdollisen myrkytyksen lisäksi kuluttajan on säteilytyksen vuoksi hankalampi arvioida tuotteen todellista tuoreutta.
Niinpä säteilytystekniikalla täytyykin olla jokin muu tarkoitus. Sillä pyritään nopeuttamaan kansainvälisen kaupan vapauttamista sekä lisäämään massatuotannon keskittämistä ja elintarvikkeiden jakelua kaikkialle maailmaan. Tämän seurauksena maatalous- ja elintarviketuotanto hajaantuu ja paikallisten pienviljelijöiden määrä vähenee, jolloin tulee esiin kestävän kehityksen kysymys.

Adam (PSE).
Arvoisa puhemies, Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen jäsenet äänestivät mietintöä vastaan, koska mietintöön ei hyväksytty tarkistuksiamme, joilla olisi poistettu asiatietoja koskevat virheet. Virheitä jäi kohtiin 15, 22, 25, 26, 30, 31, 32 ja 33. Kohdissa 6, 16 ja 25 mainitaan asioita, joille ei esitetä näyttöä ja joissa ei oteta huomioon havaittuja virheitä tai Royal Societyn raportteja. Kohdissa 3, 7, 9, 11, 20, 21, 34 ja 57 esitetään väitteitä, jotka ovat valiokunnalle esitettyjen todisteiden vastaisia tai sisältävät virheitä, jotka ovat merkitykseltään vähäisempiä kuin tarkistusten kohteena olleet virheet.

Miller (PSE).
Arvoisa puhemies, äänestin mietintöä vastaan. Se ei kuitenkaan johdu siitä, etten tukisi suosituksia, joita on annettu uuden tuhoisan suu- ja sorkkatautiepidemian varalta, vaan siitä, että johdanto-osassa on perusluonteisia virheitä. Haluan perustaa ratkaisuni faktaan enkä fiktioon, ja äänestin mietintöä vastaan, koska jotkut haluavat verhota totuuden poliittisella fiktiolla. On väitetty, että suu- ja sorkkataudin yhteydessä olisi teurastettu yli 10 miljoonaa eläintä, mutta omistajat ovat hakeneet korvauksia 6,5 miljoonasta eläimestä. Omien kokemusteni perusteella maanviljelijät eivät viivyttele korvausten esittämisessä.
Eläinten hyvinvointia koskevan lainsäädännön rikkomisesta ei ole näyttöä. Jos näyttöä olisi, asiasta olisi jo nostettu syytteitä, sillä Yhdistyneen kuningaskunnan eläinoikeusryhmät ovat maailman aktiivisimpia.
Lisäksi mietinnössä vihjataan, että esimerkiksi ruhojen polttamisessa olisi rikottu ympäristölainsäädäntöä. Yhdistyneen kuningaskunnan ympäristövirasto tutki suu- ja sorkkataudin yhteydessä sovellettuja menettelytapoja ja tuli siihen tulokseen, ettei lainsäädäntöä ollut rikottu. Mietinnössä esitetty tieto on siis valitettavasti pohjimmiltaan virheellistä.

Titley (PSE).
Arvoisa puhemies, Työväenpuolueen europarlamenttiedustajien ryhmän puolesta haluaisin kiittää esittelijää oikeudenmukaisuudesta, ennakkoluulottomuudesta ja sitkeydestä, jota hän on osoittanut mietintöä laatiessaan. Tulevaisuutta ajatellen mietintö on erinomainen ja tarjoaa hyödyllisiä suuntaviivoja toiminnan jatkamiselle. On kuitenkin valitettavaa, että valiokunta ja parlamentti päättivät tarkistaa tekstiä menneiden tapahtumien osalta, sillä näiden tarkistusten vuoksi ryhmäni oli äänestettävä mietintöä vastaan. Emme todellakaan hyväksy epäilyksiä karjan lopettamisten laillisuudesta, sillä Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimet totesivat toimet laillisiksi.
Emme hyväksy ajatusta eläinsuojelusäännösten rikkomisesta, koska väitteiden tarkastelun jälkeen asioista ei ole nostettu syytteitä. Emme hyväksy väitteitä ympäristölainsäädännön rikkomisesta, sillä ympäristöviraston tutkimusten mukaan toimista ei aiheutunut haittaa ympäristölle. Emme hyväksy väitettä bioturvallisuuden laiminlyömisestä, koska ei ole todisteita siitä, että tartunta olisi levinnyt kuljetetuista ruhoista, ja koska viralliset tahot eivät ole vahvistaneet asiaa. Emme hyväksy teurastettujen eläinten määräksi 10 miljoonaa, sillä karjankasvattajat ovat vaatineet korvauksia vain 6,5 miljoonasta eläimestä. Luku on kuvitteellinen ja esitetty poliittisen edun tavoittelemiseksi.

Berlato (UEN)
. (EN) Haluan onnitella esittelijää ja suu- ja sorkkatautia käsittelevää väliaikaista valiokuntaa erinomaisesta yhteistyön tuloksesta.
Mietintö on tärkeä, sillä siinä tuetaan eräitä vankkoja toimintamalleja, joita voitaisiin soveltaa tämän hirvittävän taudin vaikeaksi osoittautuneeseen torjuntaan. Ennen kaikkea mietinnössä vaaditaan, että hätärokotuksista tehdään ensisijainen keino estää taudin leviäminen myöhemmin. Tämän lisäksi on tietenkin kiellettävä tuonti sellaisista yhteisön ulkopuolisista maista, joissa suu- ja sorkkatautia esiintyy endeemisesti, sekä toteutettava tiukempia toimenpiteitä lihan laittoman maahantuonnin lopettamiseksi, sillä laittoman lihan tuonti lienee todennäköisin syy siihen, että tauti levisi Euroopan unioniin. Mietintö on tärkeä myös siksi, että siinä kehotetaan Euroopan unionia muuttamaan nykyistä periaatetta, jonka mukaan rokotuksia pidetään viimeisenä keinona. Uusien epidemioiden yhteydessä eläinten henkiä pelastavia rokotuksia pitäisi harkita jo heti alussa. Saastuneiden tilojen eläimet pitäisi lisäksi teurastaa välittömästi, ja yhteyksiä saastuneisiin tiloihin tulisi välttää, sillä tällaisten yhteyksien tiedetään olevan vaarallisia.
Yhteisön olisi otettava merkittävä asema suu- ja sorkkataudin valvontastrategian määrittelyssä. Kannatamme ehdottomasti sitä, että Euroopan unioni muuttaisi nopeasti ainoastaan kaupallisiin päämääriin perustuvaa politiikkaansa.
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty teksti.)

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
Eurooppaa vuonna 2001 koetellut suu- ja sorkkatautiepidemia yltyi suureksi katastrofiksi. Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli turvauduttava karjan massateurastuksiin, mutta taudin vaikutukset ulottuivat laajemmallekin. Viljelijöille aiheutuneiden traagisten seurausten lisäksi katastrofin ja hätäterveystoimenpiteiden vaikutukset tuntuvat laajalti maatalousalan ulkopuolellakin.
Mietinnössä korostetaan useita tilannetta pahentaneita tekijöitä. Karjanhoitoon ja elintarviketeollisuuteen kohdistui paineita maahantuojien ja vientiä harjoittavien taholta sekä markkina-aseman valta-aseman tavoittelun vuoksi. Terveyteen liittyviä unionin direktiivejä ei myöskään ollut saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja rajoilla valvottiin toisinaan puutteellisesti eläinten terveyttä, vaikka kyse oli erittäin suuresta riskistä. Eläinlääkintähenkilöstöä on myös jatkuvasti vähennetty.
Vaikka mietinnössä korostetaankin raskauttavia asianhaaroja ja viranomaisten laiminlyöntejä (joiden salaamiseen joillain tarkistuksilla pyritään), siinä ei onnistuta haastamaan kaupallista jalostamista eli kapitalistiseen voittoon pyrkimisen periaatetta. Säilyttääkseen asemansa maailmanmarkkinoilla viranomaiset päättivätkin kieltää profylaktisten rokotusten käytön Euroopassa, vaikka epidemioiden yhteydessä joudutaan sen vuoksi turvautumaan massateurastuksiin.
Tämän vuoksi pidättäydyimme äänestämästä mietinnöstä, vaikka kannatammekin joitakin siinä esitettyjä suosituksia.

Bowe (PSE)
Vaikka Euroopan parlamentin perustama suu- ja sorkkatautia käsittelevä valiokunta antaa merkittäviä suosituksia uusien suu- ja sorkkatautiepidemioiden hallinnan parantamiseksi, jotkut parlamentin jäsenet esittävät jälkiviisauksia, joilla hyökätään täysin perusteettomasti Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta vastaan.
Valiokunnan mietinnössä korostetaan täysin oikeutetusti, että kyseessä oli maailman laajin suu- ja sorkkatautiepidemia. On muistettava, että ensimmäistä hälytystä annettaessa tauti oli levinnyt jo yli 50 tilalle ja 16 maahan.
Tiedän, että epidemia aiheutti kaaoksen monille ihmisille ja kunnille North Yorkshiressa ja muuallakin. He tarvitsevat apua selviytyäkseen kaaoksesta ja takuun siitä, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja unionissa pyritään kaikin keinoin varmistamaan, ettei tällainen epidemia toistu enää koskaan.
Toivon, että otamme huomioon valiokunnan järkevät ja käyttökelpoiset ehdotukset sekä muut epidemiaa koskevat tutkimukset - myös sen, että saastunutta lihaa ja lihatuotteita ei saa päästää Euroopan unioniin.

Evans, Robert (PSE)
. (EN) Yhdyin Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueeseen kuuluvien kollegojeni tavoin PSE-ryhmän kantaan ja äänestin mietintöä vastaan.
Puoluerajat ylittävän eläinten hyvinvointia ja suojelua käsittelevän Euroopan parlamentin ryhmän puheenjohtajana olen erityisen kiinnostunut jäsen Kreissl-Dörflerin mietinnöstä.
Kannatan mietinnön ehdotusta toimenpiteistä, joilla pyritään torjumaan uuden vastaavanlaisen suu- ja sorkkatautiepidemian puhkeamista.
Vastustan väitteitä, joilla kyseenalaistetaan karjan lopetusmenetelmän laillisuus. Karjan lopettaminen oli erittäin ikävää, mutta tuolloin sitä pidettiin tehokkaimpana keinona pysäyttää epidemia. Jälkiviisastelu on helppoa. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus sai Euroopan komissiolta hyväksynnän lopettamistoimille.
Kaikki tällaiset mietinnöt edellyttävät tarkkoja tietoja. Mietinnössä esitetyt tilastotiedot vaikuttavat esimerkiksi olevan ristiriidassa Yhdistyneen kuningaskunnan tietojen kanssa, mikä asettaa mietinnön muiltakin osin kyseenalaiseksi.
Tämän ja edellä esittämieni epäilysten vuoksi äänestin mietintöä vastaan.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Olemme pitkälti samaa mieltä mietinnössä esitetyistä näkemyksistä ja korostamme, että yleistä suu- ja sorkkatautirokotteen kieltämisperiaatetta on tarkistettava. Kielto on ollut voimassa vuodesta 1992 lähtien, eikä se salli edes profylaktisten rokotusten käyttöä suu- ja sorkkatautiepidemian puhjetessa. On kuitenkin otettava huomioon eläintautien, kuten BSE-taudin ja suu- ja sorkkataudin, puhkeamisten yhteydet, sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen kohdistuvat muut riskit, kuten dioksiinit ja jäteliete. Lisäksi on korostettava, että keskittyminen vientiin ja maatalousmarkkinoiden vapauttamiseen on keskittänyt ja lisännyt tuotantoa. Tämän vuoksi karjan lopettamista on pidetty rokottamista parempana vaihtoehtona.
Meidän olisi huomattava, kuinka järjetöntä on edistää elävien eläinten kuljetuksia, keskittää markkinoita ja lakkauttaa paikallisia teurastamoja, sillä nämä toimenpiteet lisäävät epidemioiden leviämisvaaraa tietenkin sisämarkkinoilla, joilla jäsenvaltioiden välillä ei ole rajoja. Näiden toimenpiteiden sijasta meidän pitäisi tosiasiassa tukea tuotannon paikallistamista sekä keskitetyin varoin toimivien paikallisten teurastamojen ja eläinlääkärikeskusten perustamista. Lisäksi pitäisi tukea paikallisia ja alueellisia markkinoita, joiden ansiosta eläinten kuljetukset voitaisiin rajoittaa minimiin, sekä entistä tarkemman valvonnan aloittamista jopa kaikkien jäsenvaltioiden välisillä rajoilla.
Rokotussarjamenetelmä on ehdottomasti sallittava, ja rokotuskiellon vuoksi keskeytetyt tutkimukset on käynnistettävä uudelleen. Myös valvontapalveluja on kehitettävä erityisesti kaikkein syrjäisimmällä maaseudulla, ja umpimähkäisiä eläinten lopetuksia tai teurastuksia on vältettävä.

Grossetête (PPE-DE)
Kaiken kaikkiaan olen tyytyväinen hyväksyttyyn tekstiin. Siinä ryhmitetään yhteen kaikki osapuolet (viranomaiset, maatalousalan toimijat ja kansalaiset) ja otetaan heidät varhaisessa vaiheessa mukaan vuoropuheluun, jota käydään erityisesti ennakkovaroitusjärjestelmien laatimisesta. Komission perustamien ennakkovaroitusjärjestelmien kannalta olisi erittäin hyödyllistä, jos toimijoiden seurantaa ja valvontaa lisättäisiin.
Riskeistä ja asianmukaisista torjuntatoimista on tiedotettava, ja nämä tiedot on otettava huomioon. Kuten mietinnössä todetaan, kaikkien jäsenvaltioiden on myös aloitettava tilojen säännölliset tarkastukset varmistaakseen, että maanviljelijät tuntevat yleiset tautiriskien hallintaa ja bioturvallisuutta koskevat määräykset ja noudattavat niitä. Laiminlyönneistä on annettava rikkomusten edellyttämä rangaistus.
Vaikka viljelijät kantavat huomattavan vastuun toimenpiteistä, epidemiavaara aiheutuu aivan liian usein siitä, että karjan määrää lisätään tulojen lisäämiseksi. Kansainvälisen kaupankin merkitys on tosin otettava huomioon. Olen tyytyväinen, että kollegani suhtautuivat myönteisesti ehdotukseeni, jonka tarkoituksena on estää tuotteiden tuonti vapaavarastoihin ja alusten muonatäydennysten hankinta maista, joille ei ole myönnetty tuontilupaa Euroopan unioniin. Tällä hetkellä tällainen mahdollisesti suu- ja sorkkataudin saastuttama liha voidaan viedä unionin sisäisiin varastoihin.
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys.)

Howitt (PSE)
Suu- ja sorkkataudista aiheutui omassa Itä-Englannin vaalipiirissäni raskaita kustannuksia, ja toivoin, että tässä Euroopan parlamentin mietinnössä olisi pyritty hyvittämään viljelijöiden, matkailuteollisuuden ja koko yhteisön kärsimiä tappioita.
Asiaa tutkineen valiokunnan työ tekikin minut toiveikkaaksi, ja uskoin että olisimme todellakin ottaneet opiksemme ja kykenisimme toivottavasti torjumaan uusien epidemioiden puhkeamisen.
Kuten muut jäsenet ovat todenneet, lopulliseen mietintöön on kuitenkin tehty parlamentin poliittisten ryhmien esittämiä tarkistuksia, joissa viitataan lakien rikkomiseen, mitä ei tapahtunut, ja esitetään jopa virheellisiä lukuja lopetettujen eläinten määristä.
Toivoin, että asian käsittely olisi ollut tärkeämpää kuin halpamainen poliittisten pisteiden kerääminen.
Mutta ei.
Näin ollen pöytäkirjaan kirjattakoon, että vastustan mietintöä lopullisessa äänestyksessä.
Kannatan edelleen alkuperäisiä suosituksia, joissa annetaan suuntaviivat uudelle lainsäädännölle ja varmistetaan, että unioni toimii rakentavassa hengessä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi vastaisuudessa.
Tämä on vähintä, mitä valitsijakuntani odottaa tehtävän.

Hughes (PSE)
Työväenpuolueen europarlamenttiedustajien ryhmän jäsenenä äänestän mietintöä vastaan.
Mietinnössä esitetään useita hyödyllisiä ehdotuksia uusien suu- ja sorkkatautiepidemioiden ehkäisemiseksi, mutta se sisältää monia vakavia virheitä.
Siinä annetaan vääriä tietoja eläinten lopettamisen laillisuudesta, eläinten hyvinvointia koskevan lainsäädännön rikkomisesta, ympäristölainsäädännön rikkomisesta ja bioturvallisuuden aukoista. Lisäksi siinä väitetään, että 10 miljoonaa eläintä on tapettu, vaikka viljelijät hakivat korvauksia vain 6,5 miljoonasta eläimestä.
Mietintö on niin virheellinen, ettei sitä voida hyväksyä.

McAvan (PSE)
Kannatan ilman muuta mietinnössä esitettyjä toimenpiteitä, joilla voitaisiin torjua kaikkialla Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä kotiseudullani Yorkshiressa ja Humberissa maanviljelijäyhteisöjä järkyttäneen suu- ja sorkkatautiepidemian uusiutuminen.
Jotkin mietinnön näkökohdat kaipaavat selvennystä. Ensiksikin eläimet lopetettiin lainsäädännön mukaisesti, ja Euroopan komissio oli hyväksynyt toimet. Toiseksi teurastettujen eläinten määrä pitäisi olla sama kuin viljelijöiden korvaushakemusten määrä, eli 6,5 miljoonaa 10 miljoonan sijaan. Kolmanneksi eläinten hyvinvointia koskevan lainsäädännön rikkomisesta ei ole nostettu syytteitä eikä ympäristövirasto ole todentanut ympäristövahinkoja. Neljänneksi tartunnan ei ole osoitettu levinneen ruhojen kuljetusten tai henkilökunnan välityksellä.
Koska nämä asiat jäivät äänestyksessä epäselviksi, päätin äänestää lopullisessa äänestyksessä mietintöä vastaan, vaikka suhtaudunkin myönteisesti säännöksiin, joilla pyritään torjumaan uusia suu- ja sorkkatautiepidemioita.

Murphy (PSE)
Annan täyden tukeni mietinnössä esitetyille toimenpiteille, joiden tarkoituksena on varmistaa, ettei Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja edustamassani Keski-Englannissa koettu suu- ja sorkkatautiepidemia uusiudu. Jäsen Kreissl-Dörfler ehdottaa mietinnössään tärkeitä suuntaviivoja uudelle lainsäädännölle, jota tarvitaan, jos epidemia puhkeaa uudelleen jollakin Euroopan unionin alueella.
En kuitenkaan voi hyväksyä eräitä mietinnön virheellisiä asiatietoja ja päätelmiä. Ne liittyvät etenkin eläinten lopettamisen laillisuuteen, eläinten hyvinvointia koskevan lainsäädännön rikkomiseen, ympäristölainsäädännön rikkomiseen ja bioturvallisuutta koskeviin virheisiin. Koska viljelijät ovat hakeneet korvauksia 6,5 miljoonasta eläimestä, en myöskään voi hyväksyä väitettä, että epidemian yhteydessä olisi tapettu 10 miljoonaa eläintä.
Mietinnön monista hyvistä piirteistä huolimatta äänestän edellä esitettyjen asioiden vuoksi mietintöä vastaan.

Skinner ja Watts (PSE)
Yhdistyneen kuningaskunnan suu- ja sorkkatautiepidemia alkoi Kaakkois-Englannista. Mietinnössä esitellään useimmat välttämättömät toimenpiteet tämänlaajuisen epidemian uusiutumisen torjumiseksi.
Mietintöön on kuitenkin tehty poliittisista syistä useita ristiriitaisia tarkistuksia, jotka antavat asioista vääristyneen kuvan.
Tällaisia ovat etenkin viitteet eläinten hyvinvointia koskevan lainsäädännön rikkomisesta. Asiasta ei ole nostettu yhtäkään syytettä.
Toisena mainittakoon viittaukset bioturvallisuuteen liittyvistä virheistä. Tutkimuksissa ei havaittu virheitä.
Eläinten lopettamisten sanotaan tapahtuneen laittomasti, mutta tuomioistuimet hyväksyivät hallituksen ehdottamat lopetusmenetelmät. Toimenpidettä pidettiin välttämättömänä taudin leviämisen pysäyttämiseksi. Toimenpiteistä ilmoitettiin aina Euroopan komissiolle.
Ympäristövirasto tutki ympäristölainsäädännön rikkomista eikä havainnut ympäristön kärsineen.
Kaakkois-Englannista kotoisin olevien työväenpuoluetta edustavien jäsenten mielestä epidemiasta ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen torjuntatoimista saatiin väärä kuva virheellisten tilastotietojen ja väärien tietojen vuoksi.

Souchet (NI)
. (FR) Olen iloinen siitä, että suuri enemmistö hyväksyi jäsen Kressl-Dörflerin mietinnön ja siihen sisältyneen tärkeän osion, jossa painotetaan tarvetta lisätä sellaisten eläinten ja eläintuotteiden tuontitarkastuksia, jotka ovat peräisin taudille alttiista valtioista tai tällaisten naapurimaista. Tuonnin vuoksi tauti levisi unioniin vuonna 2001.
Tuontituotteiden valvontaa ei missään tapauksessa saada yhtä kattavaksi ja tarkaksi kuin valvonta, jota jäsenvaltiot ja asiantuntijaviranomaiset itse harjoittavat. Tuontituotteiden valvonnalla ei koskaan saavuteta samaa turvallisuustasoa kuin säännöllisillä tarkastuksilla ja jäljitettävyyden periaatteilla, joita Euroopassa sovelletaan kansalliseen ja alueelliseen tuotantoon.
Tämän luulisi kannustavan meitä noudattamaan yhteisön etuuskohtelun periaatetta tehokkaasti ja säilyttämään maataloustuotantomme ensisijaisesti Euroopan unionin sisällä.
Yhteisön etuuskohtelu on keskeisiä periaatteita, ja tulevaisuudessa se on oltava ensisijainen keino vastata Euroopan kuluttajien uusiin vaatimuksiin elintarvikkeiden turvallisuudesta. Tämä on jälleen yksi syy, miksi meidän on kiivaasti puolustettava yhteisön etuuskohtelun periaatetta Maailman kauppajärjestössä ja varmistettava, että meillä on oikeus lisätä tuontitavaroiden hintoihin niiden valvonnasta aiheutuneet kustannukset.

Puhemies.
Äänestysselitykset ovat päättyneet.
(Istunto keskeytettiin klo 12.55 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Puhemies.
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Santini (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, eilisen istunnon pöytäkirjan 11 kohdassa viitataan työjärjestyksen 121 a artiklan mukaiseen puheenvuorooni. Haluaisin ensinnäkin tiedustella parlamentin pääsihteeristöltä, miksi pöytäkirjassa ei ole kirjallista yhteenvetoa puheenvuorostani. Lisäksi haluan muistuttaa parlamenttia siitä, että pyysin parlamentin puhemiestä esittämään Belgian rautatieviranomaisille parlamentin puolesta voimakkaan vetoomuksen, jossa viranomaisia pyydetään peruuttamaan huolestuttavan yksipuolisen päätöksensä poistaa liikenteestä legendaarinen yöjuna nro 299, joka yhdisti Euroopan parlamentin kolme toimipaikkaa - Brysselin, Luxemburgin ja Strasbourgin - ennen kulkemistaan Sveitsin läpi pääteasemalleen Milanoon.
Kyseinen juna on poistettu liikenteestä yksipuolisella päätöksellä. Tämä aiheuttaa merkittäviä hankaluuksia Euroopan parlamentin työntekijöille ja hankaloittaa lisäksi huomattavasti tätä junayhteyttä usein käyttävien tuhansien muiden matkustajien tilannetta erityisesti nyt, kun loppuvuoden juhlapyhät lähestyvät. Koska parlamentin puhemies lupasi jäsen Ghilardottin samansisältöiseen puheenvuoroon 5. joulukuuta pidetyn istunnon alussa antamassaan vastauksessa, että hän ottaisi yhteyttä Belgian rautatieviranomaisiin, haluaisin tiedustella, mihin toimiin sekä oman että kollegani esittämän pyynnön perusteella on ryhdytty vastauksen saamiseksi Belgian rautatieviranomaisilta. Haluaisin myös tiedustella, mitä eiliselle puheenvuorolleni tapahtui, sillä toivoisin, että kirjallinen yhteenveto puheenvuorostani sisällytetään huomiseen pöytäkirjaan.

Puhemies.
Jäsen Santini, haluaisin huomauttaa, ettei huomautuksianne voida pitää pöytäkirjaa koskevina huomautuksina, koska pöytäkirjaa koskevissa huomautuksissa käsitellään sitä, mitä kyseisen istunnon aikana on sanottu.
Te toistatte puheenvuorossanne pyynnön, ja näiden tietojen saamista varten työjärjestyksessämme on toinen menettely.
Voin kuitenkin omasta puolestani kertoa teille, vaikka tulkitsenkin työjärjestystä nyt melko vapaasti, että jäsen Ghilardottin pyyntö toimitettiin asianmukaisesti puhemiehen kabinetille, joka välittää sen edelleen toimivaltaisille Belgian viranomaisille.
(Edellisen istunnon pöytäkirja hyväksyttiin.)

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana budjettivaliokunnan mietintö (A5-0440/2002) esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2003 sellaisena kuin se on neuvoston muuttamana (kaikki pääluokat) (11138/2002 - C5-0600/2002 - 2002/2004(BUD)) ja oikaisukirjelmistä nro 2 (14847/2002 - C5-0571/2002) ja 3 (15169/2002 - C5-0595/2002) esitykseen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2003.
Esittelijät:
Färm Pääluokan III osalta ja
Stenmarck muiden pääluokkien osalta.
Jäsen Färm avaa keskustelun yleisesittelijän ominaisuudessa.

Färm (PSE)
Arvoisa puhemies, tämänvuotinen talousarviomenettely on sujunut epätavallisen kitkattomasti. Tämä on ensimmäinen kerta moneen vuoteen, kun meidän budjettivaliokunnassa ei ole esimerkiksi tarvinnut kokoontua tämän vuoden viimeisen Strasbourgin istuntojakson aikana käsittelemään lukuisia talousarvion hyväksymisen esteenä olevia kysymyksiä. Syynä tähän on tietysti se, että kaikki poliittiset ryhmät ovat osaltaan edistäneet tätä määrätietoista ja rakentavaa prosessia epäilemättä myös siksi, että ne kaikki tietävät, miten tärkeää meidän on kyetä osoittamaan yksimielisyyttä ennen laajentumista. Haluan kiittää tästä erityisesti neuvoston puheenjohtajavaltiota Tanskaa ja sen valtiovarainministeriä Pederseniä, jonka toivon näkevämme täällä parlamentissa torstaina. Hän on auttanut viitoittamaan neuvoston jäsenille tietä erittäin rakentavaan ratkaisuun. Haluan esittää kiitokseni myös komissiolle ja komission jäsenelle Schreyerille, yhteisesittelijöilleni Stenmarckille ja Colom I Navalille sekä muiden valiokuntien talousarviota koskevien lausuntojen valmistelijoille, jotka ovat antaneet erittäin rakentavan panoksensa tähän prosessiin. Kiitän lopuksi myös kollegoitani budjettivaliokunnassa, valiokunnan suurenmoista sihteeristöä ja erityisesti sen loistavaa puheenjohtajaa Wynniä, joka on antanut työllemme täyden tukensa.
Kun tämä talousarviomenettely alkoi vähän yli vuosi sitten, yhtenä tavoitteenani oli kehittää parlamentin omia menettelytapoja, missä olemmekin nähdäkseni saavuttaneet jonkinlaista edistystä. Olemme käynnistäneet vuoropuhelun, jossa käsitellään talousarvion tavoitteita ja menolinjauksia jo varhaisessa vaiheessa. Olemme tehneet tiivistä yhteistyötä muiden valiokuntien kanssa saadaksemme ne osallistumaan aktiivisesti talousarviomenettelyyn. Kehitimme syyskuussa myös uuden talousarviokeskustelun, jota voidaan varmasti kehittää edelleen ensi vuonna. Nämä asiat ovat toimineet hyvin.
Minun on valitettavasti myös esitettävä kritiikkiä, joka ei kohdistu meidän talousarviota koskevaan työhömme vaan koko EU:n talousarviojärjestelmään. Ongelmana ovat mielestäni pitkän aikavälin rahoitusnäkymät ja toimielinten välinen sopimus, joissa vahvistetaan talousarvion alakohtaiset enimmäismäärät seitsemäksi vuodeksi kerrallaan. Tämä on täysin kohtuuton malli. Tällainen pitkän aikavälin yksityiskohtainen suunnittelu ei ole mahdollista nykyaikaisessa talousarviojärjestelmässä, vaan se on pikemminkin jäänne Neuvostoliiton ajoilta. Hyväksyn tietysti talousarviota koskevan kurinalaisuuden. Kannatan voimakkaasti talousarvion enimmäismääriä, mutta tämä malli on aivan liian joustamaton. Niin kauan kuin joudumme toimimaan tämän mallin mukaan, me kaikki etsimme jatkuvasti keinoja päästä irti tästä rahoitusnäkymien pakkopaidasta. Rahoitusnäkymät laadittiin vuonna 1999, ja siitä lähtien olemme käyttäneet joustomekanismia joka vuosi enemmän tai vähemmän. Olemme myös kehittäneet uusia, yhä luovempia menetelmiä joustavuuden aikaansaamiseksi talousarviossa. Meillä on hätäapuvaraus, jota käytämme yhä laajemmin. Olemme lisänneet talousarvioon uuden solidaarisuusrahaston, joka on myös yksi joustoväline. Tänä vuonna olemme ryhtyneet käyttämään järjestelmällisesti niin sanottua menojen aikaistamismenettelyä, jonka avulla pyrimme löytämään kuluvan vuoden talousarviosta käyttämättä jääneitä varoja, jotta voimme aikaistaa seuraavalle varainhoitovuodelle kaavailtuja menoja ja luoda itsellemme näin liikkumavaraa.
Tästä luovuudesta on ollut suurta apua, mutta se ei ole erityisen avoin tai läpinäkyvä menetelmä. Meillä ei ole asianmukaisia pitkän aikavälin talousarviota koskevia menetelmiä. Vetoan siksi kollegoihimme Eurooppa-valmistelukunnassa, että he pohtisivat todellakin sitä, miten tulevissa sopimuksissa voidaan lisätä parlamentin vaikutusvaltaa koko talousarviossa ja luoda samalla pitkällä aikavälillä talousarvion ylärajoja koskeva joustavampi malli, jossa ei suhtauduta niin kielteisesti kehitykseen.
Suhtaudun myös kriittisesti talousarvion toteuttamistapaan, vaikka siellä täällä onkin nähtävissä parannuksia esimerkiksi avustuspolitiikan osalta. On tietenkin kohtuutonta, että jouduimme vuonna 2001 palauttamaan 15 prosenttia jäsenvaltioiden EU:lle maksamista rahoitusosuuksista, koska emme kyenneet toteuttamaan kaikkia talousarviossa päätettyjä toimia. Jos talousarvion toteuttamisvauhti jatkuu hitaana, tulevina vuosina uhkaa syntyä tilanne, jossa alueet, joille on luvattu avustusta, ja ehdokasvaltiot, joille on annettu avokätisiä lupauksia liittymistä edeltävästä tuesta, protestoivat aivan oikeutetusti, kun näitä lupauksia ei pidetä. Jos talousarvion toteuttamisvauhti kuitenkin kohenee ja jos aiomme selviytyä kasaantuneiden maksujen valtavasta määrästä aikana, jolloin laajentuminen asettaa valtavia uusia vaatimuksia omille varoillemme, vaarana on puolestaan se, että meillä on tulevina vuosina erittäin suuria vaikeuksia pitäytyä talousarviossa.
Näistä puutteista huolimatta meillä on mielestäni paljon tyytyväisyyden aihetta. Mainitsen tässä yhteydessä vain muutaman tärkeimmistä aloista, joihin kuuluu tietysti laajentuminen. Kehittämämme menojen aikaistamismenettelyn avulla olemme voineet antaa komissiolle käyttöön sen tarvitsemat varat esimerkiksi laajentumisen edellyttämiä 500 uutta virkaa varten. Olen varma, että kollegani Stenmarck puhuu enemmän tästä aiheesta, koska se liittyy parlamentin ja muiden toimielinten talousarvioihin. Laajentuminen on kuitenkin jättänyt jälkensä myös muihin aloihin. Tiedottamiseen varatut erittäin huomattavat lisämäärärahat ovat yhteydessä laajentumiseen. Lukuisat EU:lta avustusta saavat eri tahot käyttävät näitä määrärahoja nyt uusien jäsenvaltioiden integroimiseen. Tähän liittyy työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua, nuorisoyhteistyötä, yhteistä rikostentorjuntaa jne. Olemme myös käynnistäneet uuden pilottihankkeen, joka koskee pienten yritysten välistä yhteistyötä ja johon osallistuu sekä ehdokasvaltioita että EU:n uusia rajanaapureita, kuten Venäjä, Balkanin maat ja Pohjois-Afrikka. Tämä on nähdäkseni kaikkein tärkein saavutuksemme.
Haluaisin myös mainita EU:n toimet köyhyyden ja siihen liittyvien sairauksien torjumiseksi kehitysmaissa. Vaikka olenkin pettynyt siihen, ettemme onnistuneet saamaan aikaan selvempiä muutoksia maatalouspolitiikassa, koska maatalouspolitiikan uudistaminen on luultavasti merkittävin asia, jonka olisimme voineet tehdä köyhyyden torjumisen hyväksi, olen kuitenkin tyytyväinen, että voimme antaa kehitysmaille muunlaista asianmukaista apua. Tiedän, että meitä on arvosteltu jossain määrin siitä, että olemme leikanneet elintarvike- ja humanitaarisen avun määrärahoja. Olemme kuitenkin tehneet näin osittain siksi, että voimme aikaistaa nälänhädästä kärsivälle Afrikan sarvelle annettavaa apua, ja osaksi siitä syystä, että voimme vapauttaa määrärahoja Afganistania varten ensi vuodelle. Näin on tehty vain sillä ehdolla, että parlamentti ja neuvosto lupaavat antaa käyttöön lisämäärärahat, joita näihin tarkoituksiin saatetaan tarvita ensi vuonna.
Meitä on myös arvosteltu tavasta, jolla olemme käsitelleet EU:n rahoitusosuutta maailmanlaajuisessa terveysrahastossa. Pidän tätä arvostelua epäoikeudenmukaisena. Olemme saaneet neuvoston yli kaksinkertaistamaan sen ensimmäisessä käsittelyssä ehdottaman summan 20 miljoonasta eurosta 42 miljoonaan euroon. Olemme myös taivutelleet neuvoston lupaamaan, että se pyrkii myöntämään tähän tarkoitukseen vastaavan summan Euroopan kehitysrahastosta. Neuvosto ja parlamentti ovat lopuksi luvanneet yhdessä myöntää joka tapauksessa tarvittavat määrärahat, jotta EU voi säilyttää paikkansa rahaston johtokunnassa. Enempää ei mielestäni voida todellakaan kohtuudella vaatia. Olemme myös päässeet erittäin rakentavaan ratkaisuun parlamentin tulevan ulko- ja turvallisuuspoliittisen roolin kysymyksessä, mihin me kaikki olemme uskoakseni tyytyväisiä.
Hyvät parlamentin jäsenet, tämä talousarvio ei ole historiallinen dramaattisten ristiriitojen tai merkittävien uusien vallankumouksellisten talousarviota koskevien aloitteiden vuoksi. Tämä talousarvio on kuitenkin historiallinen siitä syystä, että se on viimeinen talousarvio, jossa käytetään vanhaa talousarviota koskevaa terminologiaa. Ensi vuonna meidän kaikkien on pakko opetella toimintoperusteista budjetointia. Vuoden 2003 talousarvio on historiallinen myös siksi, että se on viimeinen talousarvio, joka koskee 15 jäsenvaltion Euroopan unionia. Olen ennen kaikkea erittäin tyytyväinen siihen, että olemme todellakin saaneet näin laajassa poliittisessa yhteisymmärryksessä aikaan ratkaisut, joita laajentumiseen valmistautuminen edellyttää. Tämä on mielestäni kuluvan vuoden merkittävin saavutus.
Stenmarck (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, olemme saaneet nyt päätökseen laajan menettelyn, jossa laaditaan talousarvio tulevalle varainhoitovuodelle, ja haluan kiittää kaikkia, jotka ovat osaltaan edistäneet tätä työtä. Tämä koskee tietysti budjettivaliokuntaa ja erityisesti puheenjohtaja Wynnia sekä ruotsalaista yhteisesittelijääni Färmiä, mutta nämä kiitokset menevät ennen kaikkea budjettivaliokunnan erittäin pätevälle sihteeristölle. Haluan kiittää lämpimästi myös sekä komissiota että neuvostoa rakentavasta yhteistyöstä. Kiitän myös erityisesti puheenjohtajavaltio Tanskaa siitä, että se on aktiivisesti auttanut EU:n kahta budjettivallan käyttäjää laatimaan yhdessä otsaketta 5 koskevan rahoituskehyksen 19. heinäkuuta 2002 pidetyssä neuvottelukokouksessa, mikä on mielestäni ollut erittäin tärkeää.
Koko kuluvan varainhoitovuoden ajan EU:n hallinnollinen talousarvio, toiselta nimeltään otsake 5, on ollut yksi niistä aloista, jotka ovat aiheuttaneet todellisia ongelmia talousarviossa. Tämän vuoden alun perusteella vuoden 2003 talousarviosta odotettiin hallintomenojen osalta merkittävästi alijäämäistä. Tätä alijäämää vähennettiin myöhemmin asteittain sillä seurauksella, että hallintomenojen talousarvio muodostui lopulta kohtuullisen ylijäämäiseksi ja saimme luotua seuraavan varainhoitovuoden talousarvioon liikkumavaran, joka on mielestäni täysin tyydyttävä.
Olemme myös onnistuneet toteuttamaan tässä talousarviossa ne painopistealueet, jotka asetimme jo siinä vaiheessa, kun talousarviota koskevat menolinjaukset tehtiin vuoden alussa. Ilmeinen ensisijainen painopistealue oli siihen aikaan laajentuminen. Sittemmin tehtyjen päätösten perusteella tiedämme, että jäsenvaltiot noudattavat, eritoten Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa tehdyn myönteisen päätöksen pohjalta, unionin kymmentä uutta jäsenvaltiota koskevia sitoumuksiaan. Jos liittymissopimus allekirjoitetaan maaliskuussa, kaikista näistä uusista jäsenvaltioista tulevat 147 tarkkailijaa voivat aloittaa työnsä jo huhtikuussa. Tarvittavat päätökset on tehty ja toteutettu siihen mennessä. Olemme käsitelleet myös sitä, että kaikille toimielimille annetaan mahdollisuus saattaa päätökseen laajentumista koskevat valmistelunsa. Tästä kysymyksestä tulee entistäkin merkityksellisempi, kun ajattelemme nyt Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa tehtyä suotuisaa päätöstä.
Haluan kiittää kaikkia toimielimiä aktiivisesta osallistumisesta tähän työhön ja erityisesti siitä suuresta lojaaliudesta, jota ne kaikki ovat osoittaneet laajentumista ja Euroopan yhdentymishanketta kohtaan yhdessä tekemämme ennakkorahoituksen yhteydessä.
Toisena painopisteenalueenamme oli tarvittavien uudistusten toteuttaminen. Nämä uudistukset olivat tarpeellisia erityisesti Euroopan parlamentissa myös siinä tapauksessa, ettei laajentuminen toteutuisikaan. Uudistuksissa keskityttiin niihin avainalueisiin, joissa jokaisen parlamentin, oli se sitten jäsenvaltion tai Euroopan parlamentti, on pysyttävä lujana. Euroopan parlamentin osalta kyse oli talousarviorakenteen vahvistamisesta, mikä ei tarkoita niinkään budjettivaliokunnan vaan muiden valiokuntien talousarvion valmistelussa tekemän poikkeuksellisen tärkeän työn tehostamista. Parlamentin lainsäädäntätehtävää on myös vahvistettava. Parlamentille on annettu erittäin lyhyellä aikavälillä merkittävää lainsäädäntävaltaa, mikä tarkoittaa, että meidän on myös vahvistettava niitä perusedellytyksiä, joissa parlamentti toimii tällä alalla. Nämä ovat uudistuksen avainaloja Euroopan parlamentin kannalta, ja juuri näillä aloilla meidän on pysyttävä erityisen lujana.
Kolmantena painopistealueenamme oli toteuttaa kaikki nämä toimet onnistuneesti. Kyse on siitä, että pystymme hoitamaan sekä laajentumista edeltävät valmistelut että tarvittavia uudistuksia koskevat sitoumukset, sekä siitä, että nämä toimet toteutetaan vahvistetun rahoituskehyksen puitteissa, missä olemmekin onnistuneet. Tämä tarkoittaa, että meillä on nyt vuoden 2003 talousarviossa melko suuri liikkumavara, jonka lopullinen määrä nousee toivottavasti hieman yli 20 miljoonaan euroon. Tämän liikkumavaran toteutuminen edellyttää, että parlamentti hyväksyy suullisen tarkistuksen, jota tiedän kollegani Färmin ehdottavan ja jolle haluan tällä tavalla antaa tukeni. Saanen huomauttaa, että tiedän neuvoston toivovan vieläkin suurempaa liikkumavaraa. Ymmärrän täysin syyt tähän ja lupasin neuvottelukokouksessa katsoa, mitä voisin tehdä tämän liikkumavaran lisäämiseksi. Kävin sen jälkeen koko talousarvion uudelleen läpi, ja olemme nyt päässeet näin pitkälle, mutta emme valitettavasti tämän pitemmälle.
Päätän puheenvuoroni huomauttamalla, että tämä on viimeinen talousarvio, jonka Euroopan parlamentti hyväksyy ennen kuin unioniin otetaan laajentumisen myötä kymmenen uutta jäsenvaltiota. On ollut tärkeää toteuttaa kaikki nämä toimet siten, että laajentumista koskevat valmistelut voidaan tehdä kaikissa toimielimissä. Minun arvioni mukaan tämä on mahdollista. Tärkeää on ollut myös se, että kuluvan vuoden aikana on tehty useita päätöksiä, joilla on pyritty ratkaisemaan otsakkeeseen 5 liittyviä pitkän aikavälin ongelmia. Olemme mielestäni onnistuneet tässä, mutta sen lisäksi on tärkeää, että tätä työtä jatketaan. Uusia tämänsuuntaisia päätöksiä tarvitaan myös tulevan varainhoitovuoden kuluessa.
Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, EU:n vuoden 2003 talousarvio on todellakin edustuskelpoinen. Se on loistava esimerkki siitä, miten talousarvio voidaan laatia onnistuneesti siten, että tehdään mahdollisimman suuret säästöt ja osoitetaan samalla riittävästi määrärahoja ensisijaisiin toimialoihin ja uusiin tehtäviin. Tämä säästäväinen ja kaukonäköinen talousarvio on syntynyt sellaisen parlamentin ja esittelijöiden kanssa tehdyn hyvän yhteistyön tuloksena, josta voidaan vain haaveilla. En voi muuta kuin ilmaista äärimmäisen suuren kiitollisuuteni jäsenille Färm ja Stenmarck. Kiitän komission puolesta lämpimästi tästä erinomaisesta yhteistyöstä myös jäsen Colom i Navalia ja tietysti budjettivaliokunnan puheenjohtajaa Wynnia sekä koko valiokuntaa. Olen tietysti kiitollinen myös neuvostolle. Haluan tässä yhteydessä korostaa sitä määrätietoista tapaa, jolla talousarviota koskevia neuvotteluja käytiin, mikä esti meitä juuttumasta mihinkään yksittäiseen alaan tai jopa mahdollisesti pelkästään toissijaisiin asioihin, joten kävimme neuvotteluja päinvastoin aina niiden lopullinen päämäärä mielessämme.
Vuoden 2003 talousarvioon sisältyy 99,69 miljardia euroa maksusitoumusmäärärahoja, joita voidaan käyttää, kun tehdään uusia sitoumuksia EU:n puolesta. Tämä merkitsee ainoastaan 0,26 prosentin lisäystä kuluvaan varainhoitovuoteen nähden. Haluaisinpa nähdä muiden pystyvän samaan! Tulevan vuoden talousarviossa on varattu maksumäärärahoihin 97,5 miljardia euroa, joka edustaa 1,9 prosentin lisäystä vuoden 2002 talousarvioon nähden ja on näin ollen inflaatiotasoa alhaisempi. Vuoden 2003 talousarvion kokonaismäärä vastaa ainoastaan 1,02 prosenttia yhteisön bruttokansantulosta, mikä on alhaisin luku kymmeneen vuoteen. Vuonna 1999 sovituissa rahoitusnäkymissä varattiin ensi vuodelle 103 miljardia euroa, joka on 5 miljardia euroa enemmän kuin vuoden 2003 talousarviossa on nyt itse asiassa tarvittu.
Hyvät parlamentin jäsenet, nyt on varmaa, että vuoden 2003 talousarvio on viimeinen 15 jäsenvaltion unionin talousarvio. Haluan onnitella puheenjohtajavaltio Tanskaa Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa saavutetusta tuloksesta, mutta minun on kiitettävä tässä yhteydessä myös jäsen Bögeä, joka toimi parlamentin laajentumisen rahoitusta käsittelevän mietinnön esittelijänä, hänen tuestaan viimeisen puolentoista vuoden aikana. Rahoituspaketin valmisteleminen kesti todellakin kauan, ja talousarviosta vastaavana komission jäsenenä olen ylpeä ja tietysti iloinen siitä, että Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa tehdyt päätökset ovat niin lähellä komission tammikuussa esittämää ehdotusta.
Kööpenhaminan Eurooppa-neuvosto todellakin lähetti viestin, että kaikkien EU:n toimielinten on aika kääriä hihansa ylös. Nyt on aika tehdä kaikki toimielinten väliset sopimukset, jotta toimielimemme voivat tehdä nämä muutokset tehokkaasti.
Neuvostolle varataan laajentumisen valmistelua varten 236 uutta virkaa, kun taas komissio saa tähän tarkoitukseen 500 lisävirkaa. Haluan kiittää komission puolesta budjettivallan käyttäjää tästä päätöksestä. Komissio kohdistaa nämä virat siten, että 59 niistä sijoitetaan kilpailuun, 53 maatalouteen, 56 rakennerahastoihin, 10 OLAFiin, 69 kielipalveluihin ja 60 julkaisutoimistoon. Kaikki nämä ovat aloja, joilla on selvää, että yhteisön säännöstöä on sovellettava välittömästi, mikä edellyttää valmisteluja.
Lopultakin saatiin myös päätettyä, paljonko uusille jäsenvaltioille varataan määrärahoja vuosiksi 2004-2006. Maatalouspolitiikkaan varataan 10 miljardia euroa ja rakennetoimiin 21 miljardia euroa. Nämä ovat suuria summia, ja niiden toteuttamista on tietysti valmisteltava huolellisesti.
Parlamentti ja neuvosto ovat pitäneet myönteisinä muita vuoden 2003 talousarvion poliittisia painopistealueita, jotka ovat "vakaus ja turvallisuus" sekä "kestäväpohjainen ja osallisuutta edistävä talouskehitys". Vuoden 2003 talousarvio vastaa näitä painopistealueita siten, että ympäristöasioiden pääosaston talousarvio kasvaa 14 prosentilla ja että määrärahat osoitetaan erityisesti ehdokasvaltioita reunustavilla alueilla toimivien pk-yritysten kilpailukyvyn lisäämiseen. Tutkimuksen pääosaston ja Yhteisen tutkimuskeskuksen talousarvion loppusumma on ensi vuonna 3 miljardia euroa, mikä korostaa kestäväpohjaisen ja osallisuutta edistävän talouskehityksen merkitystä.
"Vakauden ja turvallisuuden" painopistealue liittyy oikeus- ja sisäasioiden sekä ulkopolitiikan alalla toteutettaviin toimiin, joiden osalta kollegani Vitorinon talousarvio kasvaa 11 prosentilla. EU:n talousarviosta maksetaan ensi vuonna Bosnian yhteisen poliisioperaation kustannukset. Tämä on tärkeä askel kohti yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa.
Pidämme vastaisuudessakin kiinni lupauksista ja poliittisista sitoumuksista, joita olemme tehneet Balkanin alueella. Tässä yhteydessä on mielestäni korostettava sitä, että Balkanin osalta on ehdotettu jo neljännen kerran peräkkäin mittavaa talousarviota, jonka loppusumma nousee vuonna 2003 yli 680 miljoonaan euroon. Afganistan voi luottaa EU:n merkittävään tukeen, ja maailmanlaajuinen terveysrahasto saa jälleen huomattavia summia aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjuntaan. Näillä aloilla Euroopan unioni on todellakin suurin rahoittaja.
Hyvät parlamentin jäsenet, olemme perustaneet tänä vuonna uuden solidaarisuusrahaston, josta tarjotaan taloudellista apua suurissa luonnonkatastrofeissa, jotka tapahtuvat jonkin jäsenvaltion tai ehdokasvaltion alueella. Rahaston menoihin käytetään tulevaisuudessa vuosittain miljardi euroa, mikä koskee myös vuotta 2003.
Kokonaisuutena vuonna 2002 tehdyn talousarviopolitiikkaa koskevan työn tilinpäätös on erittäin myönteinen. EU:n talousarvio, kuten myös Euroopan kehitysrahasto ja muut välineet, kuuluvat kokonaisuudessaan uuden varainhoitoasetuksen soveltamisalaan. Komissio hyväksyi tänään tämän varainhoitoasetuksen täytäntöönpanosäännökset. Varainhoidon uudistus ei näin ollen ole olemassa pelkästään paperilla, vaan varainhoitoasetuksella säännellään kaikkien niiden toimia, jotka käyttävät Euroopan unionin varoja. Vuoden 2003 talousarvio on siis ensimmäinen, jota toteutetaan uuden varainhoitoasetuksen uusien säännösten mukaisesti.
Kuten olen jo korostanut, vuoden 2003 talousarvio on viimeinen 15 jäsenvaltion EU:n talousarvio. Meidän on nyt mukautettava rahoitusnäkymät Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston päätelmiin, jotta voimme laatia vuoden 2004 talousarvion 25 jäsenvaltion EU:lle. Järjestämme jo ensi helmikuussa kolmikantakeskustelun, jossa käsittelemme vireillä olevia mukautustoimia, ja siihen mennessä vallitsee toivottavasti suurempi selvyys Pohjois-Kyproksen tulevaisuudesta. Bulgarialle ja Romanialle annettavaa liittymistä valmistelevaa tukea on täydennettävä, ja liittymistä valmistelevan tuen talousarvioon on sisällytettävä myös Turkki. Näin päätettiin Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa. Talousarvio kuvastaa näin ollen eurooppalaisen kehityksen dynamiikkaa. Odotan näissä kysymyksissä tulevaisuutta silmällä pitäen tehtävää yhteistyötä ja olen varma, että löydämme niihin hyvät ratkaisut, kuten löysimme oikeat ratkaisut vuoden 2003 talousarvioonkin.

Ferber (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, edellisten vuosien talousarviomenettelyihin verrattuna tämänvuotinen menettely oli todellakin erittäin miellyttävä, mistä haluan kiittää lämpimästi molempia esittelijöitä Färmiä ja Stenmarckia. Parlamentissa on näin muodostunut vakiintuneeksi käytännöksi suosia talousarviomenettelyssä skandinaavista uutteruutta. Kun neuvoston puheenjohtajavaltiona oli lisäksi Tanska, pystyimme kiertämään jo varhaisessa vaiheessa monet talousarviomenettelyyn liittyvät karikot ja käsittelemään talousarviota hyvin sopuisasti erityisesti toisessa käsittelyvaiheessa. Tämä ansaitsee mielestäni erityismaininnan.
Olemme PPE-DE-ryhmässä erittäin ylpeitä tavasta, jolla saatoimme tuoda yhdessä muiden poliittisten ryhmien kollegoidemme kanssa esille lukuisia talousarvioon liittyviä tärkeitä kysymyksiä. Arvoisa komission jäsen, on sanomattakin selvää, että pyydämme teitä tukemaan meitä näissä kysymyksissä. Totean erittäin painokkaasti tässä ja nyt, etten pidä kovinkaan järkevänä sitä, että me täällä parlamentissa laadimme yhdessä neuvoston kanssa suurella vaivalla talousarvion vain joutuaksemme myöhemmin toteamaan, etteivät monet kummallekin budjettivallan käyttäjälle erityisen tärkeät asiat näy jokapäiväisessä elämässä, kun talousarvio hyväksytään osaksi lainsäädäntöä.
Jos puhumme vuoden 2003 talousarvioon sisältyvistä luvuista ja siitä erittäin vähäisestä talousarvion kokonaismäärärahojen lisäyksestä, jota me kaikki pidämme erittäin myönteisenä ja tuemme, meidän on rehellisyyden nimissä lisättävä, että näiden vähäistä kasvua osoittavien lukujen mahdollistaminen edellytti meiltä lukuisia toimia. Tämä johtui siitä, ettei vuoden 2002 talousarviota hyväksytty siinä muodossa, jossa se oli laadittu.
Ajattelen tässä yhteydessä erityisesti toimia, joita nimitetään teknisessä ammattislangissamme niin oivallisesti ennakoinniksi. Tällä termillä tarkoitetaan vuoden 2002 talousarviomäärärahojen käyttämistä niiden sitoumusten toteuttamiseen, joihin olemme sitoutuneet vasta seuraavana varanhoitovuotena, eli solidaarisuusrahaston määrärahojen siirtämistä vuoden 2002 talousarviosta vuoden 2003 talousarvioon. Kun kaikki nämä toimet lasketaan yhteen odotettavissa olevan korjaavan ja täydentävän lisätalousarvion kanssa, tuloksena on sievoinen muutaman miljardin summa. Tämä meidän on todettava rehellisyyden nimissä. Vuoden 2003 talousarvion alhaisen lisäystason rahoittamisessa auttaa se, että siirrämme siihen vuoden 2002 talousarviosta määrärahoja, joita käytettiin joko väärin perustein tai sääntöjenvastaisesti.
Me PPE-DE-ryhmässä haluamme nimenomaisesti vedota komissioon, että se jatkaisi uudistuksiaan. Odotamme malttamattomina kertomuksia, jotka näistä asioista vastaava komission jäsen Neil Kinnock on luvannut meille toimittaa. Perehdymme näihin kertomuksiin erittäin huolellisesti, jotta voimme pohtia, mitä uusia toimia näiden kertomusten pohjalta voidaan toteuttaa.
Yksi suuri talousarviomenettelyssä saavutettu menestys on mielestäni se, että olemme pystyneet selkeästi parantamaan neuvoston ja parlamentin yhteistyötä ulkoisten toimien määrittelyn osalta. PPE-DE-ryhmä oli mukana käynnistämässä tätä aloitetta, jota muut parlamentin jäsenet onneksi tukivat. Ulkoisten toimien määrittelyyn laatimamme menettely soveltuu mielestäni neuvoston hallitustenvälisten suhteiden demokratiavajeen poistamiseen. Tämä vaje on syntynyt sen seurauksena, etteivät kansalliset parlamentit vastaa enää näiden toimien määrittelystä ja ettei Euroopan parlamentti vielä osallistu tähän määrittelyyn. Neuvoston kanssa sopimamme vuoropuhelumenettely auttaa lisäämään Euroopan ulkopoliittisten tavoitteiden määrittelyn demokraattisuutta.
Suuri saavutus meidän osaltamme on mielestäni se, että olemme onnistuneet turvaamaan Afganistanille annettavat avustuslupaukset myös vuodeksi 2003. Me emme voi mielestäni kuitenkaan hyväksyä sitä, että jäsenvaltioiden ulkoministerit esittävät jatkuvasti uusia painopistealueita, jolloin vanhoista painopistealueista tulee yhtäkkiä tarpeettomia, ja parlamentilla on vaivalloinen työ esittää kaikki nämä painopistealueet lukuina talousarviossa. Tästä aiheestahan on keskusteltu täällä parlamentissa useaan otteeseen. Olemme onnistuneet melko kunnioitettavalla tavalla yhdistämään uudet haasteet ja vanhat sitoumukset hyväksi vuoden 2003 talousarviota koskevaksi kompromissiksi, mistä kiitän sydämellisesti kaikkia niitä, jotka auttoivat sen toteuttamisessa!
Tämä talousarvio on mielestäni kokonaisuutena kunnioitusta herättävä, ja pyydän jälleen komissiota huolehtimaan siitä, että neuvoston ja parlamentin talousarviota koskevat päätökset myös toteutetaan vuonna 2003.
Walter (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kuulemamme puheenvuorot muistuttavat meitä siitä, miten yksimielisiä olemme olleet tämänvuotisessa talousarviomenettelyssä. Uskon nimittäin, että me täällä parlamentissa keskustelemme lähes aina samoista aiheista, juuri niistä, joita käsittelemme nyt tämän talousarvion yhteydessä. En voi tietenkään olla myöskään sekaantumatta tähän keskusteluun, mutta haluan mainita tässä yhteydessä asian, johon Euroopan kansalaiset ovat nyt ehkä taipuvaisempia kiinnittämään enemmän huomiota muutamiin viime vuosiin verrattuna. Komission jäsen Schreyer viittasi talousarvion maksusitoumusmäärärahojen 0,26 prosentin lisäykseen. Talousarviomme ei vastaa sitä tasoa, joka Berliinin rahoitusnäkymissä määritettiin talousarviomäärärahojen kasvulle inflaatiotasosta puhumattakaan, vaan jää selkeästi niiden alapuolelle. Berliinin Eurooppa-neuvostossa ryhdyttiin varotoimiin luomalla rahoitusnäkymiin liikkumavara laajentumisen mahdollistamiseksi ja sen helpottamiseksi. Käsiteltävänä oleva talousarviomme, jonka maksusitoumusmäärärahat ovat kasvaneet 0,26 prosenttia vuoden 2002 talousarvioon nähden, tuo meidät jälleen askeleen lähemmäs tätä tavoitetta.
Jos tarkastelemme maksumäärärahoja, 1,9 prosenttia ei vaikuta ensi näkemältä kovinkaan suurelta. Tämä luku on huomattavasti pienempi kuin mitä edelleen maksamatta olevien sitoumusten vähentäminen edellyttäisi. Siitä huolimatta 1,9 prosenttia on enemmän kuin monilla jäsenvaltioiden valtiovarainministereillä on tällä hetkellä käytettävissään omien talousarvioidensa laatimiseen. Pidämme kuitenkin kiinni tästä 1,9 prosentista, koska se on tärkeä luku. Meidän on tarkasteltava talousarviota ja siihen sisältyviä toimia kokonaisuutena. Meillä on talousarvio, jonka loppusumma on alle 100 miljardia euroa! Tämä summa on 25 prosenttia pienempi kuin Euroopan unionin 15 jäsenvaltion yhteenlasketut puolustusmenot. Saamme tämän 25 prosenttia pienemmän summan, toisin sanoen 100 miljardin euron vastineena Euroopan laajuista yhteistyötä ympäristöasioissa, tutkimuksen ja kehityksen alalla ja yhteenkuuluvuuden osalta, joten emme jätä heikommassa asemassa olevia oman onnensa nojaan. Maatalous on kokonaan eurooppalaistettu, ja nuorisovaihtoa koskevia toimia valmistellaan parhaillaan. Valmistaudumme laajentumiseen, meillä on yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka ja teemme yhteistyötä oikeus- ja sisäasioissa. Mielestäni on sanottava selvästi ja kuuluvasti, että käytämme kaikkiin näihin toimintoihin huomattavasti vähemmän kuin jäsenvaltiot käyttävät pelkästään puolustuspolitiikkaan, jotta voimme taata Euroopalle elinkelpoisen ja rauhanomaisen tulevaisuuden.
Vaikka meillä on kurinalainen talousarvio ja joudumme sisällyttämään siihen uusia toimia joka vuosi, onnistumme kuitenkin asettamaan painopistealueet, jotka edistävät Euroopan maanosan talouskehitystä. Kuten täällä on jo todettu, otsakkeeseen 4 otetaan uusia tehtäviä lähes joka vuosi. Me emme pelkästään ylläpidä ja tue suurta joukkoa Euroopassa toimivia suuryrityksiä, vaan myös pienet ja keskisuuret eurooppalaiset yritykset voivat hyödyntää yhteisten sisämarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia. Näillä pk-yrityksillä ei ole omia osastoja verotuksellisten tai juridisten asioiden hoitamista varten. Ne tarvitsevat apua voidakseen hyödyntää eurooppalaisia sisämarkkinoita ja niiden kaikkia etuja parhaalla mahdollisella tavalla, ja tällaista apua me annamme näille pk-yrityksille.
Talousarvioon sisältyy myös toimia, jotka liittyvät Euroopan unionin väestön ikääntymiseen. Tämä asia on otettava entistäkin paremmin huomioon rahoitussuunnitelmassamme. Olen jo viitannut toistuvasti eläkkeisiin, mutta haluamme tulevaisuudessa käsitellä eurooppalaisen väestön ikääntymistä kokonaisuutena.
Yksi talousarvion erittäin tärkeä painopistealue on ollut ja on edelleen otsake 4. Luin tämänpäiväisestä sanomalehdestä artikkelin, jossa todettiin, ettei Euroopan parlamentti pitänyt aidsin torjumista tärkeänä. Saanen huomauttaa nyt, että parlamentti on nelinkertaistanut summan, jota tähän tarkoitukseen alun perin ehdotettiin varattavaksi. Se joka väittää, ettemme pane tälle asialle riittävästi painoarvoa, ei tiedä mistä puhuu.
Haluaisin korostaa uudelleen voimakkaasti sitä merkittävää edistystä, jota olemme saavuttaneet ulkoisissa toimissa tämänvuotisen talousarviomenettelyn ansiosta. Voin jatkaa saumattomasti siitä, mihin jäsen Ferber lopetti. Ulkoisiin toimiin liittyy parlamentin osallistumista koskevia puutteita, jotka meidän on korjattava. Nämä puutteet liittyvät sellaisten politiikkojen seurantaan, jotka siirretään jäsenvaltioiden tasolta Euroopan unionin vastuulle. Olemme nyt pääsemässä selville siitä, missä nämä puutteet ovat. Onnistuimme pääsemään neuvoston kanssa yhteisymmärrykseen yhteisestä lausumasta, ja se on sisällöltään suuri edistys juuri turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alalla. Siinä tehdään kansalaisille selväksi, ettei Euroopan parlamentilla ole liikkumavaraa Euroopan tasolla harjoitettavassa eurooppalaisessa politiikassa. Nämä asiat on ratkaistava Eurooppa-valmistelukunnassa, ja ne on organisoitava varsinaisesti muualla. Olemme kuitenkin jo käsitelleet niitä alustavasti täällä parlamentissa.
Arvoisa komission jäsen Schreyer, olette antanut toiminnallanne ymmärtää, että kaikki tämä on jo lyöty lukkoon. Me tutkimme tietysti tarkasti Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston päätelmät, mutta joka tapauksessa on selvää, ettei tätä kysymystä ratkaista pelkästään Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa, vaan meidän on keskusteltava siitä myös täällä parlamentissa. Vaikka suhtaudummekin Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston päätelmiin hyvin myönteisesti, en voi olla kyseenalaistamatta ahdasmielistä "ja näin siitä päätettiin" -asennettanne. Näin voidaan todeta vasta, kun keskustelut ovat sujuneet hyvin ja ne on saatu päätökseen.
Haluan kiittää kaikkia kollegoitani ja erityisesti mietinnön kahta esittelijää. Kiitän myös puhemiestä, joka on ollut tarpeeksi kärsivällinen antaakseen minun ylittää puheaikani puolella minuutilla.
Virrankoski (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensinnäkin haluan onnitella budjettiesittelijöitä Göran Färmiä ja Per Stenmarckia erinomaisesta työskentelystä, samoin budjettivaliokunnan puheenjohtajaa Terence Wynniä hyvästä valiokunnan johtamisesta. Haluan myös kiittää Tanskan puheenjohtajia neuvostossa hyvästä yhteistyöstä ja komission jäsen Michaela Schreyeriä hyvästä toiminnasta.
Euroopan unionin ensi vuoden budjetti on kurinalainen. Menojen kasvu on alle inflaatiokehityksen, eli vain 1,9 prosenttia. Tämä on Euroopan parlamentin huomattava tuki jäsenvaltioiden pyrkimyksille saattaa kansalliset talousarviot tasapainoon. Se osoittaa EU:n vastuuta jäsenvaltioiden pyrkiessä täyttämään kasvu- ja vakaussopimuksen vaatimukset.
Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä tukee tätä tavoitetta, vaikka se osittain heikentää mahdollisuuksia saada EU:n pitkän aikavälin talous tasapainoon, sillä EU:n suurin budjettihuoli on tällä kertaa maksamattomat sitoumukset. Niitä on tällä hetkellä 103 miljardia euroa, eli enemmän kuin yhden vuoden koko talousarvio. Rästit ovat kasvaneet vuoden alusta 17 miljardia euroa, eikä kasvulle näy rajoja. Surkein tilanne on rakennetoimissa, joissa maksamattomat sitoumukset ovat kasvaneet vuoden aikana 13 miljardia euroa, mutta suhteellisesti vaikein tilanne on liittymistä edeltävissä tuissa, joissa kolmessa vuodessa on kertynyt maksamattomia sitoumuksia jo 8,5 miljardia euroa, eli varsinaista tukea on maksettu vain alle 2 miljardia euroa.
Kiusallisinta on, että varoja sitoumusten maksamiseen olisi ollut, mutta niitä ei ole käytetty. Tästä syystä tilanne osoittaa hallinnon tehottomuuden, johon ovat syypäinä sekä komissio että jäsenvaltiot. Siksi komission reformi on äärimmäisen tärkeä. Tällä hetkellä komissio on vanhoillinen ja pakoilee vastuutaan. Myös säädöksiä ja menettelyjä on syytä yksinkertaistaa, kuten kesällä sovittelussa neuvoston kanssa sovittiin.
Ensi vuoden talousarviota leimaa laajentuminen. Tämä budjetti on viimeinen, joka laaditaan viidentoista jäsenvaltion EU:lle. Parlamentti turvasi komissiolle tarvittavat virat laajentumista varten osittain keräämällä varoja tämän vuoden talousarviosta. Näin ensi vuoden menoja voitiin maksaa ennakkoon ja saatiin hallintomenot sopimaan otsakkeen 5 tiukkoihin raameihin. Ryhmäni tuki tätä toimintaa.
Budjetin sisällöstä voi muuten todeta, että EU:n toiminnot ovat kohtuullisesti rahoitettuja. Maatalousmenot ovat hallinnassa, joten merkittäviin uudistuksiin ei budjettisyistä ole tarvetta. Ulkoiset toimet voitiin osittain rahoittaa ennakkoon tämän vuoden talousarviosta, jolloin parlamentin prioriteetteihin ei tarvinnut puuttua. Muiden toimien ohella pohjoisen ulottuvuuden rahoitusta voitiin hiukan vahvistaa, mitä on pidettävä hyvänä.

Seppänen (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, ensi vuoden budjetin loppusumma on jäsenvaltioiden bruttokansantuotteeseen verrattuna ennätyksellisen alhainen. Ryhmässämme esiintyy huolestuneisuutta maksumäärärahojen alhaisesta tasosta. Pelätään, että maksumäärärahat eivät vastaa aikaisemmin tehtyjä sitoumuksia ja että sen johdosta syntyy uusia RALeja, eli kasautuu maksuunpanemattomia määrärahoja. Pelätään, että uuden säännön eli niin sanotun sunset clausen johdosta jäsenvaltiot menettävät niille kuuluvia maksuja. Ongelma on ollut lähinnä teoreettinen, kun komissio ei ole pannut maksatukseen budjetin määrärahoja ja kun jäsenvaltioille on voitu palauttaa miljardeja euroja käyttämättä jääneitä omia varoja eli jäsenmaksuja. Jos maksumäärärahat eivät ensi vuonna vastaa maksatusten tarvetta, sunset clause aiheuttaa uudenlaisen ongelman.
Ryhmämme haluaa kiinnittää huomion toimielinten väliseen sopimukseen, jonka edellinen parlamentti teki meidän puolestamme. Varsinkin otsakkeiden 3 ja 4 alle on syntynyt sellaisia uusia tarpeita, joita ei voida kattaa nykyisillä enimmäismäärillä. Kukaan ei osannut ennakoida toukokuussa 1999 Jugoslavian tai Afganistanin jälleenrakennustarvetta tilanteessa, jossa EU näyttää sitoutuneen lievittämään taloudellisesti USA:n hyökkäyspolitiikan seurauksia. Näyttää olevan sellainen työnjako, että USA hyökkää ja EU maksaa sodan jälkisiivouksen ja jälleenrakentamisen. Uusi Irakin sota saattaa lisätä paineita ensi vuoden ulkomaanapuun, joten siinä otsakkeessa ei ole marginaaleja uusien toimien käynnistämiseen.
Ryhmämme mielestä olisi arvioitava uudelleen toimielinten välisen sopimuksen ylärajoja. Ollaanhan lisäämässä typerän kasvu- ja vakaussopimuksenkin joustavuutta. Budjetissa on erityinen joustoinstrumentti, mutta näyttää siltä, että neuvosto väärinkäyttää sitä joustojen sijasta ennakoitavissa olleisiin maksuihin. Marokon kalastussopimuksen raukeaminen ei ollut ennalta-arvaamaton meno, johon todella tarvittiin joustoinstrumenttia. Espanjan ja Portugalin kalastuslaivastojen romuttaminen olisi ensi vuonna pitänyt rahoittaa kokonaan muulla tavalla kuin osittain joustoinstrumentilla.
Ryhmämme pitää positiivisena, että on aloitettu päämäärätietoinen keskustelu elävien teuraseläinten kuljetusten vähentämisestä ja asetettu kyseenalaiseksi eläinten kohtelu Hollannin Rijswijkissä sijaitsevassa eläinten tutkimuskeskuksessa. Sen sijaan olemme kriittisiä sen suhteen, että on avattu pää yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan rahoittamiselle EU:n budjetista. Tällä kerralla rahoitetaan siviilikriisinhallintaa, seuraavalla kerralla ehkä sotaa. Minulle ei ole budjetin käsittelyn aikana tullut selväksi, miten aiotaan järjestää neuvoston toimivallassa olevien varojen tilintarkastus ja miten ja kenelle niiden varojen käytöstä myönnetään vastuuvapaus. Ehkäpä komission jäsen tietää.

Buitenweg (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää omasta ja ryhmäni puolesta erittäin lämpimästi molempia esittelijöitä Färmiä ja Stenmarckia heidän työstään ja esittää onnitteluni tämän työn lopputuloksesta. Tasapainon vuoksi haluan mainita muutamia myönteisiä ja muutamia kielteisiä seikkoja, mutta aloitan kielteisistä. Tällainen seikka on minun kannaltani maksumäärärahat, ja yhdyn täysin jäsen Virrankosken tältä osin esittämiin toteamuksiin. Parlamentti käy talousarviomenettelyssä yleensä taistelua lopullisten myönnettyjen määrien eli lupausten puolesta, kun taas neuvosto on kiinnostunut pääasiassa maksumäärärahojen pitämisestä mahdollisimman pieninä eikä siis niinkään lupausten pitämisestä.
Parlamentti suostui sovittelumenettelyn aikana alentamaan budjetoituja maksumäärärahoja. Ymmärrän, miksi näin tapahtui, mutta en ole iloinen siitä. Uhkana on nimittäin, että maksumäärärahojen odotusajasta tulee pitempi eli että järjestöt ja muut EU:lta avustusta saavat joutuvat odottamaan rahojaan pitempään, mikä ei voi varmasti olla tarkoitus. Tämä heikentää toimielinten uskottavuutta, mutta ehkä neuvosto tai jäsenvaltiot katsovat, etteivät ne voi vaivata päätään liikaa tällä asialla.
Toinen talousarviota koskeva ongelma liittyy mielestäni siihen, että elintarvike- ja humanitaarisen avun määrärahoja leikataan 55 miljoonalla eurolla. Olen tietenkin tietoinen siitä, että näitä leikkauksia puoltavat sanovat, että tämä on pelkästään yksinkertainen laskennallinen toimenpide ja että avun kokonaismäärä säilyy ennallaan. Pidän kuitenkin ongelmallisena juuri sitä, että määrärahat pysyvät ennallaan, vaikka tiedämme jo nyt, että tarvitsemme ensi vuonna lisämäärärahoja Afrikan sarvea varten. Määrärahat pysyvät ennallaan, mutta tästä budjettikohdasta rahaa tarvitsevien ihmisten määrä kasvaa.
Mainitsen seuraavaksi tasapainon vuoksi kolme myönteistä seikkaa talousarviosta. Ryhmäni on erittäin iloinen KEDO-määrärahojen jäädyttämisestä, koska olemme pitäneet aina valitettavana sitä, ettei EU ole koskaan pyrkinyt ratkaisemaan Pohjois-Korean energiakysymystä kestävällä tavalla, nimittäin investoimalla energiatehokkaisiin ja uusiutuviin energialähteisiin. Euroopan unionin ansiosta noin tuhat pohjoiskorealaista saa nykyaikaista ydinteknologiaa koskevaa koulutusta. Nyt käy ilmi, ettei Pohjois-Korea noudata sopimusvelvoitteitaan ja että se investoi kaikesta huolimatta omaan ydinaseohjelmaansa. Meidän on siksi tutkittava nyt KEDOa jälleen kerran huolellisesti uudelleen, ja ryhmäni kannattaa myös tämän järjestön lakkauttamista. Näille 20 miljoonalle eurolle löytyy helposti vaihtoehtoinen käyttökohde.
Toinen myönteinen asia ovat komissiolle myönnettävät virat, mitä on varmasti pidettävä tärkeänä saavutuksena tämänkertaisissa talousarviota koskevissa neuvotteluissa. Olemme luoneet toisen merkillisen laskennallisen toimenpiteen avulla ensi vuoden talousarvioon liikkumavaran komission 500 uutta virkaa varten. Tämä on hyvä uutinen. Jos ymmärsin komission jäsenen äskeisen puheenvuoron oikein, yhtäkään näistä 500 virasta ei sijoiteta ympäristöasioiden pääosastoon. Tämä on minusta valitettavaa, koska on tietysti myös erittäin tärkeää, että ympäristösäännöksiä myös noudatetaan ja valvotaan ehdokasvaltioissa. Komission kannattaisi siksi ehkä tutkia tätä asiaa uudelleen, koska olemme kuitenkin sopineet yhdessä, että Euroopan unionilla on kolme painopistealuetta, joista yksi on kestävä kehitys. Näin ollen olisi erittäin järkevää, jos huomattava osa näistä 500 virasta osoitettaisiin ympäristöasioiden pääosaston vahvistamiseen.
Arvoisa puhemies, viimeinen huomautukseni koskee Rijswijkissä sijaitsevaa eläinten tutkimuskeskusta. Voin jo kuulla arvoisten jäsenten huokaavan, että tämän asian käsittely on pitkittynyt ja pitkittynyt, mutta se sisältyy nyt päätöslauselmaesitykseemme. Meidän on asetettava selkeät ja eettiset ehdot kokeille, joita keskuksessa tehdään apinoilla. Jos näille kokeille on olemassa vaihtoehtoja tai jos ne eivät ole todella tarpeellisia, Euroopan unionin ei pitäisi enää tukea näitä kokeita. Joka tapauksessa ihmisen heimoon kuuluvilla eläimillä eli hominideilla tehtävät eläinkokeet tulisi lopettaa. Ne eivät ole eettisesti hyväksyttäviä, ja toivon, että voin luottaa tältä osin tukeenne.

Turchi (UEN).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jos sallitte, aloitan onnittelemalla tämänvuotisen mietinnön laatineita Färmiä ja Stenmarckia erinomaisesta työstä. Vuoden 2003 talousarvio ei ole ollut yksinkertainen eikä poliittisesti helppo. Se on todellakin talousarvio, johon luovat jännitteitä toisaalta vaatimukset, jotka on täytettävä ehdottomasti nyt, kuten laajentumisen valmistelun edellyttämien hallintomenojen rahoittaminen, ja toisaalta poliittiset painopistealueet, kuten Afganistanille annettava tuki. Toisaalta talousarvioon luovat myös jännitteitä täytettävät sitoumukset, kuten Portugalin ja Espanjan kalastuslaivastojen rakennemuutoksen rahoittaminen, josta näytämme viimeinkin päässeen sopimukseen, ja toisaalta uudet kiireelliset toimet, kuten tarve rahoittaa Euroopan unionin osallistuminen maailmanlaajuisen terveysrahaston toimintaan. Vuoden 2003 talousarvio kärsii mielestäni kaikilta osin siitä, ettei Berliinissä vuonna 1999 laadittuja rahoitusnäkymiä ole onnistuttu tarkistamaan. Nämä rahoitusnäkymät eivät vastaa mielestäni enää nykytilannetta, ja niiden poliittinen vastustus tulee kasvamaan tulevina vuosina. Marraskuussa pidetyssä neuvottelukokouksessa saavutetut tulokset eivät voi merkittävyydestään huolimatta myöskään muuttaa tilannetta pysyvästi. Esimerkiksi yhteinen lausuma, jonka mukaan neuvosto kuulee parlamenttia ennen kuin tekee mitään päätöksiä, joihin saattaa liittyä taloudellisia sitoumuksia yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla, on kaikista mahdollisista vastaväitteistä huolimatta tärkeä virstanpylväs. Tämä lausuma on myös uusi askel kohti Euroopan parlamentin täysimääräistä osallistumista ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan sekä voimakkaamman ja turvallisemman unionin kehittymistä.
Tämä ei kuitenkaan muuta sitä tosiasiaa, että otsakkeen 4 yläraja on edelleen liian alhainen, etten sanoisi tukahduttavan alhainen. Mitä teemme sitten, kun neuvosto pyytää meitä antamaan sille valtuudet taloudellisen sitoumuksen tekemiseen uuden kansainvälisessä politiikassa tapahtuneen kehityksen seurauksena? Kieltäydymmekö antamasta näitä valtuuksia sillä perusteella, ettei määrärahoja ole riittävästi, vai otammeko haasteen vastaan ja yritämme löytää määrärahat jollain keinolla jostakin? Meidän on nyt löydettävä rahaa esimerkiksi Galician ongelmien ratkaisemiseen. Mitä olisimme tehneet esimerkiksi Afganistanin tai Balkanin tapauksessa?
Sama pätee otsakkeeseen 3. Euroopan unionin sitoumukset lisääntyvät todellakin joka vuosi myös sisäisten politiikkojen osalta. Vuosi vuodelta tulee uusia ja kalliita monivuotisia ohjelmia, jotka ovat poliittisesti valtavan tärkeitä ja joita on toteutettava ja noudatettava sen mukaisesti. Entä mitä me teemme sitten, kun talousarviossa ei ole enää mahdollista toteuttaa mitään sellaista poliittista aloitetta, jonka parlamentti haluaisi ehkä käynnistää? Mitä teemme sitten, kun jako pakollisiin ja ei-pakollisiin menoihin tarkoittaa pelkästään jakoa menoihin, joissa parlamentti ei voi sanoa viimeistä sanaa, ja menoihin, joita parlamentti ei voi muuttaa siinä pelossa, että eurooppalaiset toimielimet menettävät kasvonsa? Tämä vain kaksi otsaketta mainitakseni.
Vetoan siksi kaikkiin kollegoihin, että he pyytäisivät valtuuskuntiaan ja hallituksiaan varmistamaan, että vältetään tilanne, jossa kaiken sanotun ja tehdyn jälkeen kaikki tässä talousarviossa ja näissä neuvotteluissa kaavailemamme toimet jäävät toteutumatta varojen puutteen vuoksi. Kollegoiden tulisi pyytää valtuuskuntia ja hallituksia myös varmistamaan, että tästä tulee meidän kaikkien yhteinen tavoitteemme poliittisesta vakaumuksesta riippumatta.

Van Dam (EDD).
Säästäväisyydellä ja kovalla työllä voidaan rakentaa palatsi. Tämä ikivanha hollantilainen sanonta soveltuu vain osittain Euroopan unionin vuoden 2003 talousarvioon, joka lyödään lukkoon tällä viikolla. En arvostele mitenkään talousarvion valmistelussa tehtyä kovaa työtä. Komission, neuvoston ja parlamentin yhteisten ponnistelujen tuloksena syntynyt tarkasti harkittu lopputulos ansaitsee kiitosta. Olen enemmänkin huolissani ensiksi mainitusta hyveestä eli säästäväisyydestä. Käsiteltävänämme olevassa päätöslauselmaesityksessä parlamentti kehottaa komissiota jatkamaan ponnistelujaan kasaantuneiden maksujen määrän vähentämiseksi, parantamaan ohjelmasuunnittelua neljännesvuosittaisten toteutus- ja raportointisuunnitelmien mukaisesti jne. Kaikki nämä ovat tärkeitä asioita. Talousarviomenettelyssä sivuutetaan kuitenkin toistuvasti yksi tärkeä kysymys, joka koskee monien sellaisten budjettikohtien tehokkuutta, joissa on ongelmia maksujen kanssa. Olemme vakuuttuneita, että komissio on haukkaamassa suurempaa palaa kuin se pystyy nielemään, mihin parlamentti rohkaisee sitä aktiivisesti. Päätöslauselmaesityksessä mainitaan "liialliset ylijäämät", minkä pitäisi antaa meille ajattelemisen aihetta. Olemme näin ollen tyytyväisiä, että tässä talousarviossa on joka tapauksessa ryhdytty leikkaamaan rakennetoimia koskevia määrärahoja ja maksuja. Erityisesti rakennerahastoja koskevan kasaantuneiden maksujen suuren määrän on johdettava kannattamattomien budjettikohtien perinpohjaiseen karsimiseen, mikä edistäisi todellakin Euroopan unionin uskottavampaa finanssipolitiikkaa.
Budjettikohtien huomattava karsiminen olisi kuitenkin tervetullutta myös muilla politiikan aloilla. Erityisesti ulkoisten toimien otsakkeesta voitaisiin poistaa monia budjettikohtia. Toimi on harkitsemisen arvoinen vain, jos Euroopan unionilla on lisäarvoa ulkopolitiikan alalla. Mitä pitäisi ajatella esimerkiksi budjettikohtaa B7-6000 koskevasta tarkistuksesta 139? Siinä vaaditaan ei enempää eikä vähempää kuin 20 miljoonan euron osoittamista Euroopan unionissa toimiville riippumattomille ja itsenäisille järjestöille. Tarkistuksen perusteluissa huomautetaan vaatimattomasti, että poliittiset järjestöt soveltuvat ihanteellisesti kyseisessä budjettikohdassa mainittujen toimien toteuttamiseen. Mitä siinä tapauksessa tarkoittavat sellaiset käsitteet kuin riippumattomuus ja itsenäisyys? Vastaavanlaisia esimerkkejä on runsaasti.
Poimimme näiden esimerkkien joukosta esiin budjettikohtaa B7-6312 koskevan tarkistuksen 147. Tutkimuksen puiteohjelman yhteydessä käydyn edellisen alkioita koskevan keskustelun jälkeen minun on otettava jälleen puheeksi eettinen kysymys. Se koskee tällä kertaa aborttikysymystä ohjelmassa, jossa edistetään seksuaaliterveyttä sekä niin sanottuja lisääntymisterveyttä ja -oikeuksia kehitysmaissa. Euroopan komission virallinen kanta on, ettei EU voi rahoittaa aborttia perhesuunnittelun välineenä.
Käytännössä huomaamme kuitenkin, etteivät asiat ole näin selväpiirteisiä, sillä Euroopan komissio tekee yhteistyötä ja tukee taloudellisesti järjestöjä, jotka sisällyttävät abortin lisääntymisoikeuksiin. Se osallistuu siis suoraan sanoen abortin rahoittamiseen. Pyydän teitä siksi torjumaan päättäväisesti tarkistuksen 147.
Tämä kysymys osoittaa jälleen kerran, että eettisesti kiistanalaisten toimien rahoittaminen on ongelmallista. Euroopan komission tulisi olla pidättyväisempi tällaisissa kysymyksissä.
Talousarviossa tarkastellaan lisäksi uudessa valossa tapaa, jolla EU:n kehityspolitiikka täydentää jäsenvaltioiden kehityspolitiikkaa. Emme voi varmastikaan hyväksyä sitä, että Euroopan unioni täydentää jäsenvaltioiden kehitysyhteistyötä toimilla, joita jäsenvaltiot itse eivät tue, koska ne eivät pidä näitä toimia vastuullisina. Täydentävyys tässä muodossa jättää suuhuni pahan maun. Olen kiinnostunut kuulemaan Euroopan komission argumentit, joilla se perustelee epäsuoraa osallistumistaan abortin rahoittamiseen.
Arvoisa puhemies, meidän tulisi olla kansalaisten meihin osoittaman luottamuksen arvoisia ja noudattaa talousarviossa säästäväisyyden ja kovan työn hyveitä. Kansalaisethan maksavat viime kädessä kaiken.

Turco (NI).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan keskittyä jäsen van Damin tapaan käsittelemään puheenvuorossani tiettyä budjettikohtaa enkä vähiten siksi, että kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan jäsenenä olen voinut seurata tätä asiaa tiiviisti. Kyseinen budjettikohta on B7-6310, joka koskee pohjoinen-etelä-yhteistyötä huumeiden ja niiden väärinkäytön torjunnassa. Ensin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta, sitten budjettivaliokunta ja lopuksi täysistunto päätti yksimielisesti estää uusien määrärahojen myöntämisen ja ottaa nykyiset maksumäärärahat varaukseen, koska tällä budjettikohdalla ei ollut parlamentin mielestä oikeusperustaa. Sillä ei ollut parlamentin mielestä oikeusperustaa, koska komission olisi pitänyt esittää parlamentille arviointikertomus toimista, joita yhteisö on rahoittanut tässä budjettikohdassa jo lokakuussa 2000, ja ehdottaa uutta asetusta. Tätä budjettikohtaa on sen sijaan rahoitettu ainakin kahden varainhoitovuoden ajan ilman oikeusperustaa.
Välittömästi täysistunnon äänestyksen päättymisen jälkeen komissio kertoi budjettivaliokunnan puheenjohtajalle, ettei tällä budjettikohdalla ollut itse asiassa oikeusperustaa, vaikka komission jäsen oli toistuvasti esittänyt juuri päinvastaisia väitteitä vastatessaan parlamentin esittämiin kysymyksiin. Komission jäsen oli näissä vastauksissaan todennut, että tätä budjettikohtaa rahoitetaan tarkasti määritellyn oikeusperustan nojalla ja että tätä budjettikohtaa voitaisiin rahoittaa edelleenkin arvioinnin puuttumisesta huolimatta. Meille kerrottiin myöhemmin, että arviointi olikin itse asiassa jo tehty. Tämä arviointi, jossa olisi pitänyt käsitellä 21. lokakuuta 1997 annettua asetusta ja joka oli komission mukaan toimitettu parlamentille heinäkuussa 2002, ei saapunut ainakaan koskaan kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunnan sihteeristöön. Onnistuin joidenkin vaikeuksien jälkeen kaivamaan sen esiin. Tämä asiakirja on 9. toukokuuta 2002 päivätty lopullinen kertomus, jonka kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta olisi todellakin voinut arvioida, jos meillä olisi ollut siihen aikaa. Näin olisi ehkä vältetty tämä uutta talousarviota koskeva tilanne, jossa komissio, parlamentti ja neuvosto ovat yhdessä vapauttaneet varauksessa olevat määrärahat nyt, kun arviointi näyttää olevan olemassa. Tässä arvioinnissa keskitytään kansilehteä ja otsikkoa lukuun ottamatta pääasiassa 1990-lukuun, ja se koskee pohjoinen-etelä-yhteistyötä huumeiden ja niiden väärinkäytön torjunnassa, mikä liittyy ainoastaan osittain 21. lokakuuta 1997 julkaistuun asetukseen. Arvioinnissa keskitytään lisäksi kaikkiin edellisten vuosien aikana toteutettuihin toimiin, mutta siinä ei edelleenkään todeta selvästi, mitä tämän asetuksen osalta tapahtui näiden kolmen vuoden aikana.
Arviointi paljastaa selvästi, että viimeisten kolmen vuoden aikana suurin osa tähän budjettikohtaan kuuluvista toimista on toteutettu yhdessä Pino Arlacchin johtaman Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälisen huumevalvontaohjelman kanssa ja sen kautta. Olemme vaatineet komissiota vuosien ajan tutkimaan toimia, jotka YK on tunnustanut avoimuuden periaatteen ja myös varainhoitoasetuksen vastaisiksi. Puheenjohtaja Prodi oli ottanut tehtäväkseen varmistua YK:n väitteiden paikkansapitävyydestä. Mitään ei ole kuitenkaan tapahtunut, ja olemme nyt rahoittamassa jälleen huolettomasti tätä budjettikohtaa ilman oikeusperustaa, kuten olemme rahoittaneet sitä joka vuosi useiden vuosien ajan. Olemme rahoittamassa arveluttavia toimia, joita komissio on vielä nytkin kykenemätön tai haluton arvioimaan asianmukaisesti.

Elles (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pidän muiden tänä iltapäivänä esiintyneiden puhujien tavoin myönteisenä tämän talousarviomenettelyn onnistunutta päätökseen saattamista. Tämä talousarviomenettely on varmasti yksi rauhallisimmista, joita tiedän, ja onnittelen kahta esittelijäämme erinomaisesta työstä.
Jokaisessa talousarviomenettelyssä on onnistumisensa ja epäonnistumisensa. Kuten jäsen Ferber huomautti, PPE-DE-ryhmämme katsoo, että tässä talousarviomenettelyssä on ollut enemmän onnistumisia kuin epäonnistumisia. Tässä menettelyssä herättää huomiota kolme seikkaa, jotka haluaisin mainita. Ensimmäinen koskee talousarvion toteuttamisen laadun paranemista. Vaadimme alusta alkaen, että talousarviomenettelyssä on noudatettava komission, neuvoston ja parlamentin joulukuussa 2000 antamaa yhteistä lausumaa, jossa pyritään erityisesti vähentämään maksamatta olevia määriä normaalille tasolle joulukuuhun 2003 mennessä. Ehdotimme tätä tarkoitusta varten, että lisävirkoihin varatut määrärahat otettaisiin varaukseen. Komissio on nyt sitoutunut esittämään meille viimeistään vuoden 2004 alustavan talousarvioesityksen yhteydessä toimintasuunnitelman siitä, miten aiomme poistaa epänormaalit maksamatta olevat määrät varainhoitovuoden 2003 loppuun mennessä. Siihen meillä on nähdäkseni vielä matkaa, mutta tämä lausuma on askel oikeaan suuntaan.
Toiseksi kun tarkastellaan parlamentin asianmukaista osallistumista yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) toimiin, meidän kannaltamme tärkein kysymys koski sitä, miten voisimme taata parlamentin mahdollisimman laajan osallistumisen kuulemis- ja tiedottamismenettelyyn, joka koskee neuvoston näihin toimiin varattujen määrärahojen käyttöä. Pidimme näin ollen määrärahat varauksessa ensimmäisessä käsittelyssä, jotta voisimme neuvotella asiasta kunnolla neuvoston kanssa toisessa käsittelyssä. Nyt meillä on toimielinten välisen sopimuksen mukainen yhteinen lausuma, jossa määritellään ensimmäistä kertaa tapa, jolla Euroopan parlamenttia kuullaan ja sille tiedotetaan YUTP:hen liittyvistä toimista ja jolla se osallistuu myös YUTP:stä käytävään poliittiseen vuoropuheluun.
Olemme myös ottaneet talousarvioon määrärahoja, jotta komissio voi toteuttaa tutkimuksen YUTP:n painopistealueista seuraavien viiden vuoden ajaksi. Toivon hartaasti, että tämä tutkimus saadaan päätökseen.
Kolmantena haluan mainita kysymyksen komission uudistusten onnistuneesta toteuttamisesta, mikä on keskeinen asia ryhmälleni. Ehdotimmekin komissiolle, että meillä pitäisi olla jonkinlainen yleiskuva näistä uudistuksista, ja otimme näin ollen komission pyytämät 500 lisävirkaa varaukseen ensimmäisessä käsittelyssä. Kas kummaa, komissio on tämän seurauksena esittänyt meille uudistuksiaan käsittelevän laaja-alaisen kertomuksen, josta keskustelin juuri kollegoideni ja myös komission jäsenen Kinnockin kanssa tänä aamuna. Tästä kertomuksesta on havaittavissa, että edistystä on todellakin tapahtunut. Haluaisimme kuitenkin myös laajempaan tietoisuuteen sen, että edistystä on tapahtunut, mutta neuvostossa keskustellaan parhaillaan muista toimintatavoista, ja meidän on tehtävä päätöksiä ennen Euroopan parlamentin kesäkuussa 2004 pidettäviä seuraavia vaaleja.
Näiden kolmen asian osalta vuoden 2003 talousarvio on näin ollen ollut mielestäni menestys. Meillä oli strategia ja jonkin verran voimaa sen toteuttamiseen, ja pystyimme määrärahoja tai virkoja pidättämällä varmistamaan toimien toteuttamisen. Meidän on oltava muutamien seuraavien kuukausien aikana valppaita ja varmistettava, että näiden kolmen asian osalta tapahtuu edistystä myös tulevaisuudessa, koska mitään niistä ei ole ratkaistu lopullisesti tässä vuoden 2003 talousarviossa.
Näiden kolmen asian edistymisen takana on parlamentin toimivalta ja PPE-DE-ryhmän päättäväisyys käyttää tätä toimivaltaa. Päätän puheenvuoroni varoituksen sanaan. Eurooppa-valmistelukunnassa tällä hetkellä käsiteltävinä olevissa ehdotuksissa näytetään pyrkivän rajoittamaan parlamentin valtaa talousarviomenettelyssä. Meidän on varmistettava, ettei näin tapahdu.
Wynn, Terence (PSE)
Arvoisa puhemies, kaikki puhujat ovat esittäneet erittäin mairittelevia puheenvuoroja budjettivaliokunnan roolista. Koska onnittelemme itseämme tällä tavoin, mieleeni muistuu tarina, jonka varapuhemies Schmid kertoi minulle kerran. Budjettivaliokunnan entinen puheenjohtaja ja entinen yleisesittelijä lähtivät yhdessä hiihtolomalle. Heidän ollessaan hiihtämässä tapahtui onnettomuus, ja he putosivat syvään rotkoon. Puheenjohtaja ja yleisesittelijä olivat jumissa rotkossa eivätkä päässeet sieltä pois. Vuorokautta myöhemmin ihmiset tajusivat heidän olevan kateissa ja lähettivät etsintäpartion. Kun etsintäpartio pääsi rotkolle, se näki alhaalla rotkossa kaksi hahmoa. Etsijät huusivat alas rotkoon: "Oletteko te budjettivaliokunnasta?" Nämä vastasivat: "Kyllä olemme!" Etsijät huusivat takaisin: "Me olemme Punaisesta Rististä." Vastaus kuului: "Meillä ei ole yhtään rahaa".

Tällainen kuva useimmilla ihmisillä on budjettivaliokunnasta. Olemme kuitenkin olleet tässä talousarviomenettelyssä erittäin ystävällisiä käytännöllisesti katsoen kaikille, jotka ovat olleet siinä mukana. Kaikki tähän talousarviomenettelyyn osallistuneet tietävät fakseista, sähköposteista, puheluista ja koputuksista oveen, joilla eri tahot ovat pyrkineet lobbaamaan mitä tahansa, mikä saattaisi hyötyä tästä talousarviosta.
Tällä kertaa esittelijät ovat kuitenkin tehneet erinomaista työtä varmistaakseen, että talousarviossa on otettu huomioon valiokuntien, eri poliittisten ryhmien sekä tehokasta lobbausta harjoittaneiden ulkopuolisia intressejä edustavien tahojen painopistealueet. Meillä on talousarvio, joka on osoitus parlamentin runsaasta hyvästä tahdosta. Kuten totesin valiokunnassa, talousarvion laadinnassa on itse asiassa osoitettu niin paljon hyvää tahtoa, että talousarvioon sisältyy liikaa määrärahoja erityisesti joillakin otsakkeeseen 4 kuuluvilla aloilla, joilla määrärahoja ei käytetä. Määrärahat sisältyvät kuitenkin talousarvioon, mikä on esittelijöiden ja valiokunnan hyvän työn sekä parlamentin, neuvoston ja komission yhteisten ponnistelujen ansiota.
On todettava, että tämä talousarviomenettely on ollut monella tapaa ensiluokkainen, mikä on myös puheenjohtajavaltio Tanskan ansiota. Me kaikki olemme onnitelleet puheenjohtajavaltiota, joka on tehnyt poikkeuksellisen kovasti töitä varmistaakseen, että meillä on vihdoinkin talousarvio, josta voimme kaikki olla ylpeitä. Tässä talousarvion viimeisessä käsittelyvaiheessa harjoitetaan tavallisesti huomattavaa lobbausta, mutta tällä kertaa niin ei ole tapahtunut. Ne erittäin harvalukuiset lobbaustapaukset, joihin olemme törmänneet, ovat koskeneet yhtä tai kahta otsakkeeseen 4 kuuluvaa budjettikohtaa.
Neuvoston ja komission kanssa käymämme neuvottelut ovat osoittautuneet todellakin hedelmällisiksi. Otsakkeessa 4 on tehty kaikki valiokuntien pyytämät tarkistukset maailmanlaajuista terveysrahastoa ja ECHOa koskevia budjettikohtia lukuun ottamatta, ja olemme vakuuttuneita, että meidän on mahdollista löytää määrärahat jälkimmäistä varten. Talousarvioon ei ole otettu pyydettyjä 80 miljoonaa euroa maailmanlaajuista terveysrahastoa varten, mutta meillä on 42 miljoonaa euroa yleisestä talousarviosta ja tae siitä, että Euroopan unioni saa paikan rahaston johtokunnassa. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna tilanne on melko hyvä.
Yksi viesti, joka meidän on kuitenkin välitettävä kaikkien näiden onnittelujen keskellä, on se, miten talousarvion määrärahoja käytetään ensi vuoden aikana. Parlamentin heikkoutena on nimittäin se, ettemme valvo määrärahojen käyttöä. Jäsen Ferber kehotti komissiota ja neuvostoa varmistamaan, että määrärahat käytetään hyvin. Tämän valvominen on myös meidän tehtävämme, ja parlamentin valiokuntien on varmistettava, että ne valvovat määrärahojen käyttöä kuukausittain. Emme todellakaan halua palauttaa varainhoitovuoden päätteeksi 15 prosenttia talousarvion loppusummasta jäsenvaltioille, kuten tänä vuonna tapahtui, kun palautimme niille 15 miljardia euroa. Tämä ilahduttaa jäsenvaltioita, mutta ei ole hyvän talousarviokäytännön mukaista.
(Suosionosoituksia)

Jensen (ELDR).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan ilmaista monien edeltäjieni tavoin iloni siitä rakentavasta tavasta, jolla talousarviota koskevat neuvottelut ovat edenneet. Se ylitsevuotava tapa, jolla ylistämme toisiamme, saattaa vaikuttaa ulkopuolisista oudolta. Molemminpuolinen luottamus, avoimuus ja vilpittömyys, jotka ovat olleet tunnusomaisia tämänvuotisille talousarviota koskeville neuvotteluille, herättävät kuitenkin luottamusta siihen, että talousarviomenettelyn lyhentäminen ja yksinkertaistaminen on mahdollista toteuttaa helposti Eurooppa-valmistelukunnassa parhaillaan valmisteltavien suuntaviivojen mukaisesti. Nämä tämänvuotiselle talousarviomenettelylle tunnusomaiset piirteet antavat myös uskoa siihen, että voimme jatkaa työtä sen varmistamiseksi, että talousarvio nähdään poliittisena asiakirjana, jossa on selkeät poliittiset painopistealueet. Talousarviomenettely selkeytyy joka tapauksessa ensi vuoteen mennessä, kun siirrymme toimintoperusteiseen budjetointiin, mikä poistaa toivottavasti osan talousarviossa käytettävää kieltä ympäröivästä salaperäisyydestä. Sitten meidän kaikkien on helpompi nähdä talousarvion taloudelliset ja poliittiset painopistealueet.
Tämänvuotisessa talousarviomenettelyssä saavutettiin hyviä tuloksia, joista haluan mainita ensinnäkin sen, että vuoden 2003 talousarvioon sisällytettiin määrärahat laajentumisen valmistelemiseksi, kun unioniin otetaan kymmenen uutta jäsentä vuonna 2004. EU:n lainsäädäntö on käännettävä uusien jäsenvaltioiden kielille ja näistä jäsenvaltioista on nimitettävä henkilökuntaa, mikä ei saa johtaa sovitun rahoituskehyksen ylittämiseen. Parlamentti on mielestäni antanut oman panoksensa laajentumisprosessiin. Toiseksi onnistuimme sisällyttämään talousarvioon määrärahat Afganistanin jälleenrakennusta varten, ja kolmanneksi neuvosto antoi meille selkeät lupaukset paremmasta yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan rahoitusta koskevasta yhteistyöstä ja valvonnasta. On tärkeää ja todellakin kaikkien etujen mukaista, että parlamentti voi valvoa kaikkia talousarvion osa-alueita.

Miranda (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kuten minulla on jo ollut tilaisuus huomauttaa, tämänkertaisessa talousarviomenettelyssä tarvitut rahoitustekniset järjestelyt ovat jälleen kerran osoittaneet, että yhteisön rahoitusnäkymien perusta on puutteellinen ja että rahoitusnäkymiä on näin ollen tarpeen tarkistaa ja mukauttaa.
Yleisesti tiedetään, että Berliinissä sovitut rahoitusnäkymät ovat selkeästi riittämättömiä laajentumisen kustannuksista selviämiseen, taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden asettamien lisääntyneiden vaatimusten täyttämiseen ja erityisesti sisäisten ja ulkoisten politiikkojen alalla syntyvien uusien painopistealueiden rahoittamiseen. Rahoitusnäkymien tarkistaminen olisi näin ollen tarkoituksenmukaisin toimintatapa. Jos tällaista tarkistusta ei kuitenkaan tehdä, pienempi paha olisi ollut hyödyntää kaikkia Euroopan parlamentille perussopimuksissa taattuja talousarviota koskevia valtaoikeuksia oikein ja täysimääräisesti. Näin olisi vältetty meille jo tutuksi tulleet talousarviomenettelyyn liittyvät pelit, joissa tehdään määrärahojen siirtoja ja leikkauksia usein aiemmin asetettujen painopistealueiden ja tavoitteiden kustannuksella.
Ajattelen tässä yhteydessä erityisesti yhtä alaa, joka on kärsinyt näistä peleistä eniten, nimittäin yhteistyö- ja kehityspolitiikkaa. Köyhimmille maille tarkoitettujen määrärahojen leikkauksista on itse asiassa tullut välttämättömyys, kun otetaan huomioon nykyiset rahoitusnäkymät ja vuoden 1999 jälkeen esiin nousseet uudet painopistealueet, kuten Kosovo, Afganistan, Palestiina, Turkille annettava liittymistä valmisteleva tuki tai jopa maailmanlaajuinen terveysrahasto. Näitä määrärahojen leikkauksia laajennetaan nyt koskemaan elintarvikeapua, Latinalaisen Amerikan kehitysmaiden kanssa tehtävää yhteistyötä, Balkania ja Meda-ohjelmaa. Kaikkien ennakointia sekä määrärahojen siirtämistä, varaukseen ottamista ja maksamatta jättämistä koskevien toimien seurauksena ei ole kuitenkaan toteutettu edes talousarviomenettelyssä hyväksyttyjä päätöksiä. Näin on erityisesti Afganistanille tarkoitettujen 55 miljoonan euron kohdalla. Näemme myös, miten maailmanlaajuisen terveysrahaston rahoittaminen yritetään sisällyttää Euroopan kehitysrahastoa koskevaan budjettikohtaan rahaston kohdemaita kuulematta ja näiden kustannuksella. Kaikki tämä tapahtuu siksi, ettei talousarviomenettelyssä noudateta varojen riittävyyden periaatetta, jonka mukaan uusia painopistealueita varten tulisi antaa uudet rahoitusvälineet. Ulkoisia toimia koskevassa otsakkeessa 4 oli selkeästi tarpeen tarkistaa rahoitusnäkymissä asetettua ylärajaa.
Rahoitusnäkymien tarkistamisen tarpeellisuus ja kiireellisyys käyvät kuitenkin vieläkin selvemmin ilmi, jos tarkastelemme sitä, että ehdotettujen maksumäärärahojen määrä edustaa vuoden 2002 talousarvioon nähden ainoastaan 1,9 prosentin lisäystä, joka on siis alhaisempi kuin arvioitu inflaatiotaso, mikä johtaa maksumäärärahojen todellisen määrän vähenemiseen. Tästä vuoden 2003 talousarviosta tulee itse asiassa suhteellisesti tarkasteltuna ja vakaussopimuksen kriteerien perusteella alhaisin kymmeneen vuoteen. Talousarvion loppusumma vastaa nimittäin enimmillään ainoastaan 1,02 prosenttia yhteisön vuoden 2003 bruttokansantulosta. On järjetöntä pyrkiä saavuttamaan enemmän ja enemmän Eurooppaa ja elätellä samalla toiveita yhä pienemmän talousarvion hyväksymisestä.
Tämän jälkeen haluaisin esittää myönteisen Itä-Timoria koskevan huomautuksen. Pidän myönteisinä tuloksia, jotka on saavutettu sekä säilyttämällä nimenomainen budjettikohta, mitä olen aina vaatinut voimakkaasti, että osoittamalla tähän budjettikohtaan 6 miljoonaa euroa enemmän kuin neuvosto ehdotti. Euroopan unioni lähettää näin myönteisen poliittisen viestin tälle maalle ja sen väestölle, jotka saivat itsenäisyyden vasta äskettäin ja joilla on edelleen huomattavia vaikeuksia voitettavanaan. Tämä päätös yhdistää myös tässä kysymyksessä tehdyt eri päätökset.
Haluan sanoa lopuksi pari sanaa Palestiinasta. Kun otetaan huomioon Palestiinan tämänhetkinen traaginen tilanne, meidän on reagoitava tähän tilanteeseen ensi vuonna luomalla Palestiinaa varten oma budjettikohta ja osoittamalla siihen riittävät määrärahat, joilla voidaan erityisesti elvyttää Euroopan unionin alueella tekemiä investointeja.

Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, emme ole tyytyväisiä talousarvioon maatalouden osalta. Ehdotuksiamme ei hyväksytty, ja vaikka neuvosto tekikin meille muutamia pieniä myönnytyksiä, se ei hyväksynyt keskeistä vaatimustamme uudesta toimielinten välisestä sopimuksesta, jonka avulla voisimme siirtää ylijäämävaroja ensimmäisestä pilarista toiseen pilariin, koska asioita ei neuvoston mielestä yksinkertaisesti voida tehdä tällä tavalla. Panemme nyt hämmästyneinä merkille, että Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa tapahtui juuri päinvastoin, kun neuvosto siirsi yhdellä kynän vedolla toiseen pilariin sisältyvään maaseudun kehittämiseen varatut määrärahat tehdäkseen tilaa määrärahoille, jotka on määrä maksaa suorina tukina. Minusta tämä on skandaali. Parlamentti oli laatinut aiemmin päätöslauselman, jossa ilmaisimme vastustavamme suoria tukia ja niiden siirtämistä EU:n uusille jäsenvaltioille. Totesimme tässä päätöslauselmassa myös olevamme vakuuttuneita siitä, ettei tämä ylijäämävarojen siirtäminen vaikuta maksumäärärahojen kokonaismäärään ja että tämä siirto tehdään maaseudun kehityksen tukemiseksi toisessa pilarissa. Parlamentin päätöslauselmaa ei ole noudatettu.
Brysselin Eurooppa-neuvoston päätelmissä asetettiin maatalouden ensimmäisen pilarin rahoitukselle yläraja, jossa ei hyödynnetä kokonaan Berliinissä tarjottuja mahdollisuuksia. Toisen pilarin eli maaseudun kehittämisen rahoitukselle ei asetettu ylärajaa. Toivoimme tämän tarkoittavan sitä, että Euroopan parlamentin toimivaltaa voitaisiin uudistuksen avulla laajentaa koskemaan toista pilaria, mikä antaisi parlamentille mahdollisuuden osallistua tätä pilaria koskevaan päätöksentekoon ja tämän politiikan tukemiseen. Arvoisa komission jäsen, jos neuvosto päättää kuitenkin siirtää määrärahat, joista on sovittu parlamentissa suurella vaivalla, takaisin suorien tukien rahoittamiseen, jota me vastustamme, tällainen päätös ei vastaa silloin parlamentin tahtoa.
Olen näin ollen sitä mieltä, ettei tätä neuvoston toimenpidettä voida hyväksyä tässä muodossa ja että meidän on käsiteltävänä sitä seuraavaa talousarviota koskevissa neuvotteluissa. Odotamme ehdottomasti Eurooppa-valmistelukunnan myös päättävän, että yhteispäätösmenettelyä sovelletaan sekä maatalouspolitiikan sisältöön että niin sanottuihin pakollisiin menoihin. Emme halua joutua pitkällä aikavälillä sietämään neuvostoa, joka siirtelee määrärahoja sinne tänne oman mielensä mukaan, vaan haluamme, että meillä on mahdollisuus äänestää maataloutta koskevasta talousarviosta ja päättää näistä asioista itse.

Ó Neachtain (UEN).
Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijöitä heidän työstään EU:n vuoden 2003 talousarvion yhteydessä. Talousarvion loppusumma on nyt lähes 100 miljardia euroa. Tästä summasta yhteiseen maatalouspolitiikkaan on määrä varata ensi vuonna lähes 44,8 miljardia euroa, ja pidän erittäin myönteisenä tukea, jota Euroopan unioni antaa maataloudelle yleensä. Se tarkoittaa sitä, että kaikki EU:n keskeiset toimielimet tunnustavat tuottajien, heidän perheidensä ja näiden asuttamien maaseutuyhteisöjen tukemisen poliittisen tärkeyden.
Meidän on jatkettava maatalouden investointeja varmistaaksemme, että Euroopassa on taloudellisesti elinkelpoinen maatalousjärjestelmä. Olen siksi erityisen tyytyväinen siihen, että EU:n johtajat varautuvat laajemman EU:n talousarviopolitiikan yhteydessä turvaamaan yhteisen maatalouspolitiikan elinkelpoisuuden nyt ja tulevaisuudessa. Pidän myös rohkaisevana sitä, että Euroopan aluekehitysrahastojen määrärahat ovat kasvaneet nyt 33,98 miljardiin euroon, ja olen erityisen tyytyväinen siihen, että näitä määrärahoja aiotaan käyttää sellaisilla alueilla kuin kotiseutuni Irlannin Connachtissa/Ulsterissa. Näiden määrärahojen avulla voidaan korjata niitä ilmeisiä infrastruktuuria koskevia puutteita, joita on kotiseutuni kaltaisilla alueilla ja myös muilla alueilla, jotka jäävät jälkeen eurooppalaisesta kehityksestä.

Garriga Polledo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisat neuvoston edustajat, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Wynnin vitsi olisi ollut paljon hauskempi, jos budjettivaliokunnan jäsenten tilalla olisivat olleet jäsenvaltioiden valtiovarainministerit. Saitte siitä huolimatta meidät kaikki nauramaan yhtä makeasti.
Olemme tyytyväisiä tänään, koska Färmin ja Stenmarckin mietinnöt ovat aikaansaaneet yksimielisyyttä parlamentissa. Nämä mietinnöt ovat myös auttaneet meitä pääsemään neuvoston kanssa yhteisymmärrykseen talousarviosta, ja niissä on pyritty mahdollisuuksien mukaan täyttämään komission oikeutetut vaatimukset. Lyhyesti sanottuna uskomme, että tästä pohjoisten jäsenvaltioiden vahvasta panoksesta talousarvion valmistelussa on ollut erittäin suurta hyötyä Euroopan unionin etujen kannalta. Tämän vahvan panoksen ansiota on myös se, että keskustelemme vuoden 2003 talousarvioesityksestä tänään tilanteessa, jota ne meistä, joilla on pitkä kokemus talousarviomenettelystä, voisivat kuvailla poikkeuksellisen rauhalliseksi.
Näillä lähes 100 000 miljoonalla eurolla, jotka aiomme hyväksyä tässä talousarviossa, on vähäinen määrällinen merkitys unionin talouden kannalta. Talousarvion suhteellinen merkitys on kuitenkin erittäin suuri, koska emme saa unohtaa, että näihin nippa nappa 100 000 miljoonaan euroon sisältyy se, mitä sekä poliitikot että kansalaiset ymmärtävät Euroopalla.
Lopullinen talousarviota koskeva yksimielisyys, josta saamme kiittää puheenjohtajavaltio Tanskaa ja sen keskusteluhalukkuutta, ei kuitenkaan kätke sitä tosiasiaa, että tähän talousarvioon sisältyy edelleen monia asioita, joihin parlamentti ei voi olla tyytyväinen. Mainitsen pari tällaista asiaa. Kuten edelliset puhujat ovat todenneet, parlamentin todellinen talousarviota koskeva valta vähenee koko ajan. Silloin kun emme käsittele pakollisia menoja, puhumme monivuotisista ohjelmista, ensisijaisista menoista tai korjaavista ja täydentävistä lisätalousarvioista. Parlamentin suoran valvonnan ja talousarviota koskevien päätösten ulkopuolelle jäävä prosentuaalinen osuus yhteisön talousarviosta kasvaa vuosi vuodelta.
Ryhmäni Eurooppa-valmistelukunnalle esittämien ehdotusten joukosta erottuvat ne, joissa käsitellään tämän tilanteen muuttamista. Edustuksellisen parlamentin on päätettävä kaikista yhteisön menoista. Yhteispäätösmenettelyä on laajennettava, mutta tällä ei saa vaarantaa maatalouteen ja rakennetoimiin osoitettavia määrärahoja, jotka on taattava.
Mielestäni on ennen kaikkea poliittinen virhe soveltaa unionin talousarvioon tapaa, jolla talousarviota koskevaa kurinalaisuutta harjoitetaan jäsenvaltioissa, ja tähän on kaksi syytä. Ensimmäinen on se, että talousarvion kurinalaisuutta sovelletaan yhteisön talousarvioon, jossa ei jo sen luonteen vuoksi voi syntyä kansallisten talousarvioiden kaltaisia alijäämiä. On ymmärrettävää, että jäsenvaltion hallituksen, joka haluaa tai jonka on noudatettava vakaussopimusta, on pyrittävä vähentämään julkistaloutensa alijäämää ja mahdollisuuksien mukaan poistamaan tämä alijäämä. Jos tätä vuosittaista alle kahden prosentin talousarvion lisäystasoa sovelletaan kuitenkin unionin talousarvioon, tämä johtaa yhteisön rahoituksen lisääntyvään riittämättömyyteen. On todennäköistä, että unioni toteuttaa tulevaisuudessa yhä useampia toimia yhä pienemmillä määrärahoilla. Sen lisäksi, että tämä ihme on väliaikainen, sitä ei voida myöskään hyväksyä.
Toiseksi, miten neuvosto selittää nämä kasvavat palautukset jäsenvaltioille, kun omien varojemme käyttöaste on nyt käytännössä prosentti teoreettisen 1,27 prosentin sijasta? Vastaus jää roikkumaan ilmaan. Yhteisössä on jäsenvaltioita, jotka käyttävät kansallisen talousarvionsa tarkistamiskeinona rakennetoimiin osoitettuja määrärahoja, joihin ne eivät osallistu ja joita ne eivät toteuta.
Kysynkin itseltäni, onko tämä oikea tapa hallinnoida Euroopan unionia ja pitäisikö parlamentin hyväksyä tällainen toimintatapa. Toivokaamme, että Eurooppa-valmistelukunta auttaa meitä ratkaisemaan tämän meitä kaikkia koskettavan ongelman.

Gill (PSE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella molempia esittelijöitä hyvistä tuloksista. Kiitän erityisesti jäsen Stenmarckia yhteistyöstä, jota teimme muiden toimielinten talousarvioiden ja ennen kaikkea ennakoinnin toteuttamisen osalta. Tämä tarkoittaa, että talousarviot, jotka ylittivät niille asetetun enimmäismäärän aluksi 66 miljoonalla eurolla, ovat nyt hyväksyttävissä rajoissa. Tämän pitäisi auttaa meitä myös vuoden 2004 talousarviossa.
Vuoden 2003 talousarvion lähtökohtana oli vaikea varainhoitovuosi 2002. Toimielimissä tehtiin ensinnäkin erittäin suuria valmisteluja tulevaa laajentumista varten. Toimiminen Berliinissä sovittujen joustamattomien rahoitusnäkymien puitteissa aiheutti kuitenkin liiankin ilmeisiä rasitteita erityisesti otsakkeessa 4. Olen samaa mieltä siitä, mitä jäsen Färm sanoi aiemmin talousarviota koskevasta pakkopaitajärjestelmästä, jossa joudumme työskentelemään. Molemmat esittelijät ovat joutuneet harjoittamaan todellista tasapainottelua erityisesti päätalousarviomme osalta.
Olen pannut viimeisten kolmen vuoden aikana merkille vuosittain toistuvan kriisitilanteen. Samalla kun EU:n velvoitteet ja maailmanlaajuiset tarpeet kasvavat, rahoituksemme pysyy ennallaan. Yksi parlamentin perusongelmista on vaikutusvallan puute koko EU:n talousarvioon, erityisesti otsakkeessa 1. Samalla kun me parlamentaarikkoina olemme sitoutuneet talousarviota koskevaan kurinalaisuuteen, kyvyttömyytemme vaikuttaa puoleen EU:n talousarviosta on turhauttavaa, koska emme voi muuttaa poliittisia painopistealueita täysimääräisesti talousarvion painopistealueiksi. Haluan näin ollen onnitella sekä jäsen Stenmarckia että jäsen Färmiä ja erityisesti jälkimmäistä siitä, että hän on onnistunut sisällyttämään talousarvioon useimmat parlamentin painopistealueet.
Laajentumisen todellisuus on edessämme. Meidän on kuitenkin vaikea toteuttaa suoranaisia suunnitelmia ennen kuin saamme Eurooppa-valmistelukunnan työn tulokset ja parlamentin uuden roolin koko laajuus on määritelty. Vaikka olemmekin aloittaneet laajentumista koskevat valmistelut tässä talousarviossa ja vaikka parlamentissa on jo toteutettu joitakin vähäisiä mukauttamistoimia, laajentumisen todellisuutta ei ole vielä tiedostettu täysin toimielimissä. Emme ole aloittaneet kunnolla laajentumisen kaikkien seurausten käsittelemistä. Tarkastelkaamme vaikkapa parlamentin kolmea toimipaikkaa.
Laajentuminen tarkoittaa Strasbourgin osalta sitä, että täällä toimii laajentumisen jälkeen todennäköisesti noin 100 uutta parlamentin jäsentä avustajineen. Kun heidän lisäksi lasketaan neuvostossa toimivat kollegat ja komission Euroopan unionin uusista jäsenvaltioista tuleva lisähenkilökunta, käytännössä Strasbourgiin saapuu kerran kuukaudessa todennäköisesti 2000-3000 ihmistä enemmän kuin tällä hetkellä. Kaupungin hotellit ovat jo nyt suurissa vaikeuksissa. Tiedän, että parlamentti tunnetaan kiertävänä sirkuksena, mutta toukokuussa 2004 saatamme kirjaimellisesti joutua nukkumaan teltoissamme, koska kaupungissa ei ole tarpeeksi hotellihuoneita parlamentin kaikkien työntekijöiden majoittamiseksi.
Tämän lisäksi kuljetusyhteydet ja erityisesti lentoyhteydet eivät pysty vastaamaan edes parlamentin nykyisten jäsenten tarpeita läheskään tyydyttävällä tavalla. Siksi on ehdottoman välttämätöntä, että Eurooppa-valmistelukunta tarttuu härkää sarvista ja tarkastelee vakavasti kolmen toimipaikan kysymystä. Miten toimipaikkoja voitaisiin vähentää? On tärkeää, että neuvosto ja Eurooppa-valmistelukunta tunnustavat, että niiden on tehtävä tämä poliittinen päätös.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Mulder (ELDR).
Arvoisa puhemies, monet eri jäsenet ovat todenneet jo useissa eri puheenvuoroissa, että tämän vuoden talousarviomenettely oli esimerkillinen. Kaikkien talousarvion valmisteluun osallistuneiden toimielinten välinen yhteistyö oli erittäin tehokasta. Kiitän myös kahta esittelijää ja budjettivaliokunnan puheenjohtajaa, jotka osoittivat tämän työn olevan varmoissa käsissä.
Talousarvioon liittyvät suurimmat vaikeudet olivat mielestäni otsakkeissa 4 ja 5. Molempien otsakkeiden osalta on nähdäkseni löydetty hyvä ratkaisu. Onnistuimme pääsemään hyvään ratkaisuun myös Afganistanille annettavan avun ja maailmanlaajuisen terveysrahaston osalta, ja otsakkeessa 5 hyödynnettiin lisäksi tehokkaasti menojen aikaistamismenettelyä.
Keskustelimme täällä parlamentissa aamulla vuoden 2001 suu- ja sorkkatautikriisistä. Keskustelun päätteeksi hyväksytyssä päätöslauselmassa kehotettiin jälleen komissiota ryhtymään tutkimuksiin eri aloilla. Vuoden 2002 talousarvion osalta komissiolla oli tähän kaikki mahdollisuudet, koska parlamentti oli äänestänyt tutkimusten aloittamisen puolesta jo ennen suu- ja sorkkatautia tutkivan komitean asettamista. Totesin myös ensimmäisessä käsittelyssä lokakuussa, että komission pitäisi toteuttaa tutkimuksia kahdella alalla, nimittäin merkkirokotteiden ja vakuutusjärjestelmien osalta. Komissio ei ole tietääkseni toistaiseksi noudattanut budjettivallan käyttäjän päätöstä eikä ole aloittanut vieläkään sopimusten allekirjoittamista. Haluan korostaa jälleen kerran, miten pahoillani olen tästä.
Viime viikolla kokoontui Kööpenhaminan Eurooppa-neuvosto, jossa puhuttiin tietysti erittäin paljon rahasta. Haluan mainita tähän liittyen yhden asian. Meillä on jo olemassa Itä-Eurooppaa koskevia ohjelmia, joita pitäisi toteuttaa parhaillaan, mutta näiden ohjelmien toteuttaminen on äärimmäisen hidasta. Pidän erittäin suurena uhkana tulevaisuudessa sitä, että teemme kaikkemme, jotta voisimme toteuttaa Itä-Euroopassa mahdollisimman monia ohjelmia, mutta emme yksinkertaisesti pysty siihen. Komission on mielestäni kiinnitettävä tähän erityistä huomiota.
Haluaisin esittää lopuksi toiveen, että ensi vuodeksi kaavaillun uuden toimintoperusteisen budjetointijärjestelmän myötä talousarviomenettely etenee yhtä kitkattomasti kuin tänä vuonna.

Dover (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen erittäin iloinen voidessani sanoa, että vuoden 2003 talousarviomenettely on sujunut erinomaisesti. Oli etuoikeus saada olla mukana kesällä ja loppuvuodesta pidetyissä neuvottelukokouksissa, joissa käytiin rakentavaa ja järkevää keskustelua ja joissa tehtiin talousarviota koskevia sopimuksia. Haluan kiittää komission jäsentä Neil Kinnockia hänen komissiossa toteuttamistaan uudistuksista, vaikka näissä uudistuksissa ei olekaan käsitelty riittävästi erästä seikkaa. Olen iloinen nähdessäni täällä parlamentissa tänään komission jäsenen Schreyerin, joka toivottavasti puhuu varainhoidonvalvonnasta.
Me PPE-DE-ryhmässä yritimme ilmaista talousarvion käsittelyn aikana, että varainhoidonvalvontaa on parannettava ja tiukennettava. Jos näin ei tapahtuisi, emme vapauttaisi tiettyjä määrärahoja varauksesta emmekä sallisi tiettyjä virkojen lisäyksiä. Varainhoidonvalvonnan tehostaminen on ehdottoman tärkeää. On erittäin valitettavaa, että budjettivaliokunta pyrkii laatimaan kaukonäköisen talousarvion, mutta törmää sitten varainhoidonvalvonnan vaikutuksiin, ja näiden kahden välillä on melkoinen kuilu. Varainhoidonvalvonnassa tarvitaan saumatonta jatkumoa, ja olen iloinen, että komission jäsen Schreyer on täällä tänään käsittelemässä tätä kysymystä.
Tulevaisuuden kannalta on erittäin tärkeää, että yhteisen maatalouspolitiikan uudistus toteutetaan suunnitellusti ja ettei sitä viivytetä, koska tämä uudistus on niin tärkeä laajentumisen kannalta. YMP:n uudistaminen on tärkeää myös ehdokasvaltioille myönnettävien kohtuullisten tukien järkevän maksamisen kannalta, ja korostan tässä yhteydessä sanaa kohtuullinen. Olen iloinen siitä, että saamme vastinetta Euroopan unionin talousarvioon käyttämillemme rahoille. Olemme onnistuneet laskemaan talousarvioon käytettävän bruttokansantulon prosenttiosuutta siten, että tämä osuus on nyt juuri ja juuri yli prosentin eli 1,02 prosenttia. Kiitän kaikkia mukana olleita ja erityisesti esittelijöitä talousarviomenettelyn erittäin onnistuneesta lopputuloksesta.

Dührkop Dührkop (PSE).
Arvoisa puhemies, keskityn puheenvuorossani käsittelemään lyhyesti kalastusta. Haluaisin huomauttaa, että toinen käsittely, jossa aiomme hyväksyä kansainväliset kalastussopimukset, joissa ei ole ollut mitään suurempia ongelmia, on pelkkä muodollisuus. Suurin kädenvääntö on kuitenkin käyty viime vuonna tehdyn sitoumuksen täyttämisestä. Tämän sitoumuksen avulla on määrä lievittää niitä Marokon vesillä kalastaneeseen yhteisön kalastuslaivastoon kohdistuvia vaikutuksia, jotka johtuvat siitä, ettei yhteisö päässyt Marokon kanssa sopimukseen kalastussopimuksen uusimisesta.
Kaikki tietävät, että neuvosto poisti komission alustavassa talousarvioesityksessä tätä tarkoitusta varten ehdottamat 27 miljoonaa euroa, vaikka se oli ottanut tämän sitoumuksen vuoden 2003 talousarvioesitykseensä. Tästä huolimatta Euroopan parlamentti onnistui löytämään tähän kysymykseen ratkaisun, mikä on ennen kaikkea rahoitusnäkymiä käsittelevän mietinnön esittelijänä toimineen PSE-ryhmän jäsenen Colom i Navalin työn ja ryhmämme tuen ansiota. Parlamentti hyväksyi lopulta vuoden 2003 talousarvioon tätä tarkoitusta varten yhteensä 27 miljoonaa euroa, joista 15 miljoonaa euroa toteutetaan siirtoina vuoden 2002 talousarviosta ja loput 12 miljoonaa euroa rahoitetaan joustovälineen avulla.
Ryhmäni aikoo tietysti tukea tätä sopimusta toisessa käsittelyssä. Se äänestää tämän ajamansa ja tukemansa sopimuksen puolesta. Toivon, että keskustelun aikana on tehty riittävän selväksi Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän jäsenten rooli sekä neuvotteluissa että tämän sopimuksen aikaansaamisessa. Arvoisa puhemies, korostan PSE-ryhmän panosta näin voimakkaasti siksi, että haluan estää niiden perusteettomien jatkuvaa boikotointia koskevien syytösten toistumisen, joita Espanjan pääministeri Aznar on esittänyt Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmää kohtaan äärimmäisen häikäilemättömällä tavalla. Näillä syytöksillä hän on pyrkinyt tavanomaiseen tapaansa hämmentämään kansalaisia.

Naranjo Escobar (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, vuosi 2003 tarkoittaa, että nykyiset rahoitusnäkymät ovat puolessavälissä. Tämä on ensimmäinen talousarviomenettely, jossa käsitellään onnistuneesti laajentumisen seurauksia hallintomenojen kannalta. Vuoden 2003 talousarvio muodostaa mielestäni hyvän lähtökohdan tulevien vaikeuksien käsittelemiselle.
Oikeudenmukaisuuden nimissä on todettava, että heinäkuussa pidetyssä neuvottelukokouksessa tehdyt ponnistelut yhteisymmärryksen aikaansaamiseksi tuottivat tulosta, ja voimme näiden ponnistelujen ansiosta äänestää huomenna vuoden 2003 talousarvion puolesta. Näin ollen on sanomattakin selvää, että onnittelen lämpimästi esittelijöitä Färmiä ja Stenmarckia sekä budjettivaliokuntamme puheenjohtajaa.
Neuvottelukokouksissa tehdyt ja yhteisissä lausumissa vahvistetut lukuisat sitoumukset ovat osoituksena siitä, että parlamentti on saavuttanut selvää edistystä talousarviota koskevassa päätöksenteossa. Nämä sitoumukset osoittavat myös, että olemme edistyneet talousarvion toteuttamisen ja maksamatta olevien määrien paremman valvonnan turvaamisessa.
Keskustelun aikana on jo mainittu kysymys, joka on erittäin tärkeä kotimaalleni. Tämä kysymys koskee Espanjan ja Portugalin kalastuslaivastojen, jotka eivät voi enää kalastaa Marokon vesillä, toisen rahoitusvaiheen ratkaisemista. Haluan sanoa vilpittömästi kollegalleni Dührkop Dührkopille, että olemme samaa mieltä hänen tavoitteistaan mutta emme hänen äsken esittämistään menetelmistä tai huomautuksista.
Tämä talousarvio on mielestäni hyvä esimerkki toimielinten välisestä yhteistyöstä. Sekä komissio, parlamentti että neuvosto ovat päässeet yhteisymmärrykseen talousarviosta. Juuri tällaisena aikana, jolloin Galician kaltaiset alueet kärsivät poikkeuksellisen katastrofin seurauksista, toimielintemme osoittama empatia ja solidaarisuus on myönteinen asia, jonka voimme välittää kansalaisillemme.
Minun on myös todettava, että jälleen kerran huomattava osa tulevan varainhoitovuoden talousarvion määrärahoista rahoitetaan edellisen talousarvion ylijäämän avulla. Meidän on tehtävä loppu tästä tilanteesta, joka paljastaa maksumäärärahojen kroonisen alikäytön tietyillä aloilla.
Haluan sanoa lopuksi neuvostolle, ettei se voi sivuuttaa tai vähätellä parlamentin poliittisia painopistealueita. Määrärahoja ei saa myöskään menettää enää pelkästään sen vuoksi, ettei neuvosto halua parlamentin valvovan sen toimia, kuten on tapahtumassa yhteisön Europolin tiettyjä terrorismin torjuntatoimia koskevan rahoituksen kohdalla.

Pittella (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan kiittää yleisesittelijöitä Färmiä ja Stenmarckia asian neuvokkaasta käsittelystä ja saavutetusta kompromissista, jonka avulla olemme voineet saavuttaa tavoitteemme tavalla, johon parlamentti on kokonaisuutena tyytyväinen. Kuten monet teistä tietävät, olen ollut jossain määrin huolissani muutamista talousarviota koskevista päätöksistä ja erityisesti rakennerahastojen maksumäärärahojen leikkauksista otsakkeessa 2. Vaikka en olekaan mitenkään innostunut saavutetusta kompromissista, ymmärrän kuitenkin, miten siihen on tultu. Tähän lopputulokseen on vaikuttanut jäsenvaltioiden valtava painostus vähentää maksumäärärahoja, joiden määrä kasvaa valitettavasti inflaatiotakin hitaammin.
En halua keskittyä puheenvuorossani talousarvion sisältöön vaan puhua eräästä aivan toisesta asiasta. Vuoden 2003 talousarvio on siirtymävaiheen talousarvio. Kuten jäsen Walter totesi, tämä talousarvio osoittaa meille lukujen karun todellisuuden, ja nämä luvut puolestaan kuvastavat jäsenvaltioiden saituutta ja joustamattomuutta. Vain sokea ei näkisi sitä, että olemme astuneet uuteen vaiheeseen Euroopan historiassa. Kööpenhaminan Eurooppa-neuvosto on historiallinen virstanpylväs. Niillä henkilöillä, jotka ovat uskoneet laajentumiseen, on varmasti ollut todellisia näkijän kykyjä, joita oli myös edeltäjillämme Spinellillä, Monnet'lla ja Schumannilla. Onko meidän todellakin mahdotonta olla jälleen kaukonäköisiä myös talousarvion kohdalla? Emme voi rakentaa eurooppalaista valtaa saitojen jäsenvaltioiden kanssa. Tuleeko joskus päivä, jolloin rahoitusnäkymät laaditaan esimerkiksi Alankomaiden anteliaisuuden puuskan pohjalta tai jolloin koko solidaarisuusrahaston rahoitus saadaan esimerkiksi Luxemburgilta? Tuleeko joskus päivä, jolloin talousarvion valvontavaliokunta kehottaa meitä kuluttamaan vähemmän sijasta enemmän ja jolloin jäsenvaltiot eivät laske sitä, miten paljon rahaa niiden taskuihin tulee ja miten paljon sieltä menee vaan mitä Eurooppa todella tarvitsee kansalaistensa tarpeiden täyttämiseen?

Jeggle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, laajentumisen ja ulkopolitiikan ohella talousarvion keskeisiä painopistealueita ovat maatalous- ja rakennepolitiikka, mikä on pelkästään oikein ja sopivaa, koska yhteisön talousarvio oli alun perin nimenomaan maataloustalousarvio. Tämä seikka meidän on pidettävä mielessämme, kun tarkastelemme useita neuvoston politiikan aloja.
On jossain määrin arveluttavaa, että unionin talousarviota kuormitetaan jatkuvasti uusilla yhteisön tehtävillä sanomatta kuitenkaan, mistä rahat näihin tehtäviin on määrä saada. Minä näen tämän asian niin, että nämä rahat eivät tule ainakaan maataloustalousarviosta! Meidän ei mielestäni tarvitse osallistua kansallisten talousarvioiden vakauttamiseen jakamalla työtä tällä tavoin.
Tässä mielessä neuvoston hyväksymät tarkistukset, joita parlamentti esitti ensimmäisessä käsittelyssä, ovat kaksipiippuinen asia. Olen toisaalta iloinen, että neuvosto on peruuttanut 25 prosenttia otsakkeeseen 1A kuuluvissa budjettikohdissa tehdyistä suoraviivaisista leikkauksista. Toisaalta tämä tarkoittaa sitä, että kun tätä summaa verrataan talousarvioesitykseen, varaamme tähän tarkoitukseen 200 miljoonaa euroa, vaikka arvioidun ylärajan marginaali on 2,6 miljardia euroa. Näitä määrärahoja ei käytetä siellä, missä niitä tarvittaisiin, toisin sanoen taloudelliseen apuun, joka itse asiassa tuottaa tuloja. Määrärahoja on poistettu jopa toisen pilarin vahvistamisesta, jota parlamentin kaikki ryhmät ovat vaatineet. Minun tiedetään kannattavan maaseudun tukemista ja kehitystä, jos se tarjoaa maaseudulla asuville pysyvän kodin ja jos näitä rahoja ei tuhlata paikallisiin statussymboleihin tai niiden ei anneta valua hukkaan ideologisesti värittyneisiin kansallisiin hankkeisiin.
Pidän komission oikaisukirjelmän osalta myönteisenä sitä, että komissio on hyväksynyt joitakin parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämiä ehdotuksia, ja erityisesti sitä, ettei komissio tee uusia leikkauksia vientiä koskeviin palautuksiin.
Minusta on tärkeää korostaa puheenvuoroni päätteeksi uudelleen sitä, että maatalouden talousarviota vastaan hyökätään kahdella rintamalla. Toisaalta neuvosto yrittää käyttää maatalouden talousarviota yhä useampien uusien menojen rahoittamiseen. Toisaalta määrärahojen uudelleenkohdentaminen toiseen pilariin, joka on vielä määriteltävä, tarkoittaa sitä, että tuottajat menettävät ensimmäisessä pilarissa maksumäärärahoja, jotka tuottavat tuloja. Pidän molempia toimia epäoikeudenmukaisina ja haluan tehdä tämän asian nyt erittäin selväksi.

Pronk (PPE-DE).
Kuten tämän keskustelun aikana on useaan otteeseen todettu, voimme nähdäkseni todellakin olla vilpittömän tyytyväisiä tähän talousarvioon. Kuultuani nyt kaikki tässä pitkässä keskustelussa esitetyt puheenvuorot mietin kuitenkin, onko tämänpäiväinen keskustelu sittenkin ehkä tyyntä myrskyn edellä. Kaikki on mennyt hyvin tällä kertaa, ja me kaikki olemme selvinneet talousarviomenettelystä tyydyttävällä tavalla, mutta olemme kuitenkin lykänneet asioita tulevaisuuteen. Miten talousarviomenettely sujuu ensi vuonna? Miten tämä talousarvio voi pitkällä aikavälillä täyttää tehtävän, jota se täyttää tällä hetkellä, jos siitä puhutaan näin mahtipontisesti? Jos kuuntelee yksittäisten jäsenvaltioiden valtiovarainministereiden lausuntoja, syntyy vaikutelma, että suurin osa heidän ongelmistaan johtuu juuri unionin talousarviosta. Selitän ihmisille Alankomaissa, että he maksavat jokaisesta tienaamastaan sadasta eurosta veroja 43 euroa ja että vain yksi näistä 43 eurosta menee Euroopan unionille. Kaikki miettivät kuitenkin, miksi unionissa käytetään näin paljon rahaa, vaikka unionin talousarvio on kansallisesta näkökulmasta tarkasteltuna verrattain pieni. Pelkään, että yksi syistä tähän on se, että unionin talousarvio on hyvä harhautuskeino, koska silloin ei tarvitse puhua kansallisella tasolla käytettävistä miljardeista. Ihmiset ovat haluttomia tarkastelemaan lähemmin kansallisia menoja. He ovat kuitenkin aina valmiita puhumaan tästä loppujen lopuksi verrattain merkityksettömästä summasta erityisesti siksi, että sen oletetaan menevän ulkomaille ja siitä on aina helpompi puhua. Tämä seikka meidän on siis mielestäni pidettävä mielessä.
Jos tarkastellaan esimerkiksi puolustusmenoja, jotka ovat tietysti kokonaan kansallisia, huomataan, että jäsenvaltiot käyttävät puolustukseen suunnilleen puolet Yhdysvaltojen puolustusbudjetista, mutta saavat vastineeksi ainoastaan 10 prosenttia siitä mitä amerikkalaiset. On siis helppo nähdä, että tällaista politiikkaa koskevalla kollektiivisella lähestymistavalla voidaan ratkaista paljon useampia ongelmia kuin jos kaikki tehtäisiin erikseen. Tällaisia kommentteja on mielestäni kuulunut viime aikoina liian harvoin. Kaikki ovat varmaankin liian syventyneitä käsittelemään yhteisön talousarvion verrattain pientä summaa. Tällainen vaitonaisuus on uhkaavaa, ja se kuvastaa uskoakseni sitä edelleen tyyntä säätä, joka voi muuttua myrskyksi, kun kohtaamme laajentumisen kaikki seuraukset. Voimme selviytyä laajentumisesta, koska olemme laskeneet sille oikean perustan, mutta meidän on oltava varmoja, että pystymme saattamaan laajentumisen päätökseen.

Laschet (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vaikka kansallisvaltioiden ulkopolitiikka kuuluu perinteisesti toimeenpanovallan käyttäjien toimivaltaan, jäsenvaltioiden parlamenttien on hyväksyttävä määrärahat tiettyihin ulkopoliittisiin toimiin. Oikeus valvoa talousarviota on perinteinen keino, jolla kansallinen parlamentti harjoittaa parlamentaarista valvontaa ulkopolitiikassa, ja olemme näin ollen erittäin iloisia siitä, että vuoden 2003 talousarvio antaa meille mahdollisuuden ottaa uuden askeleen tiellä kohti yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan parlamentaarista valvontaa. Neuvosto ja parlamentti ovat antaneet yhteisen lausuman ulko- ja turvallisuuspolitiikan rahoituksesta. Neuvosto on lisäksi antanut parlamentille vakuutuksen siitä, että erityisesti yhteisiä toimia koskevista päätöksistä ilmoitetaan etukäteen parlamentille, ulkoasioiden valiokunnalle ja budjettivaliokunnalle ajankohtana, jolloin ne voivat vielä vaikuttaa jossain määrin koko toimeen. Vetoamme nyt Eurooppa-valmistelukuntaan, että se kirjaisi tämän periaatteen vastaavasti tulevaan eurooppalaiseen perustuslakiin ja vahvistaisi sitä. Kukaan ei halua kyseenalaistaa jäsenvaltioiden oikeutta tehdä itsenäisiä ulkopoliittisia päätöksiä, mutta jos parlamentin odotetaan myöntävän tarvittavat määrärahat, sille on ilmoitettava toimista etukäteen.
Olemme nähneet muutamien viime vuosien aikana lukuisia esimerkkejä siitä, miten talousarviomenettelyämme on jouduttu käyttämään määrärahojen löytämiseksi tehtyihin ulkopoliittisiin sitoumuksiin ja miten näitä sitoumuksia on rahoitettu tekemällä leikkauksia toisaalla talousarviossa. Kuten kollegamme Bourlanges kerran totesi: "Afrikka maksoi entisen Jugoslavian ja Balkanin jälleenrakennuksen, koska siellä meidän oli tehtävä leikkauksia mahdollistaaksemme tämän jälleenrakennuksen". Tämä neuvoston kanssa saavutettu yhteisymmärrys on tärkeä askel kohti sitä, ettei näin tapahdu enää koskaan ja että ulkopoliittinen toimivalta on jossain suhteessa talousarviota koskevaan toimivaltaan. Rohkaisemme Eurooppa-valmistelukuntaa myös ottamaan tämän huomioon työssään.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelijana katson, että meidän tulisi keskustella talousarvion yhteydessä neljästä alasta, jotka ovat meille erittäin tärkeitä. Ensimmäinen näistä on ulkomaankauppa. WTO-neuvottelujen seuraava kierros on pian edessä. Suuntaus, jossa siirrytään tuotteiden tukemisesta kohti laadun tukemista, on mielestäni erityisen tärkeä ja tulevaisuudessa hyvin merkityksellinen Euroopan kannalta.
Toiseksi WTO:n organisaatiota on täydennettävä pikaisesti parlamentaarisella edustajakokouksella. Voimme nähdä, miten kansalaisjärjestöjen harjoittama painostus kasvaa jatkuvasti ja miten maailmanlaajuistumiseen liittyviä kysymyksiä koskevasta poliittisesta keskustelusta tulee yhä tärkeämpi. Kolmanneksi meidän täällä parlamentissa on vauhditettava toimiamme, jotta voimme vastata haasteisiin, jotka koskevat WTO:n valmistelemista tulevaisuutta varten. Ulkomaankauppa vaikuttaa viime kädessä ratkaisevasti noin joka viidenteen työpaikkaan Euroopan unionissa.
Teollisuuden osalta haluan todeta, että ehdokasvaltioita reunustavien alueiden tukeminen on ollut erittäin onnistunutta erityisesti pk-yrityksille annetun tuen osalta. Budjettikohta B5-510 soveltuisi myös erittäin hyvin ARGEn eli Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasvaltioita reunustavien alueiden kauppakamarien yhteistyöjärjestön talousarvion vahvistamiseen. Mielestäni on erittäin järkevää, että tätä kysymystä on käsitelty talousarviota koskevissa keskusteluissa. Toinen tärkeä tekijä on se, että neljännessä monivuotisessa ohjelmassa tarkastellaan Basel II -sopimuksen eri rahoitusmalleja. Nämä ohjelmat ovat nähdäkseni erittäin tärkeitä tulevaisuuden kannalta. Haluamme erityisesti aloittaa valmistelut ensi vuotta varten antaaksemme tällä alalla toimiville pk-yrityksille erityistä apua Basel II -sopimuksessa asetettujen vaatimusten täyttämisessä. Tutkimuksen ja kehityksen osalta talousarviovarojen osoittaminen pk-yrityksille on erityisen kiitettävää. Olen sitä mieltä, että ne 3 miljardia euroa, jotka tulevan varainhoitovuoden aikana on määrä käyttää tähän tarkoitukseen, voivat myös vauhdittaa talouskehitystä.
Neljäs ja viimeinen huomautukseni koskee älykästä energiahuoltoa. Myös tältä osin olemme nähdäkseni ottaneet askeleen oikeaan suuntaan energiahuollon, -turvallisuuden ja -tehokkuuden osalta, missä yhteydessä kiinnitetään erityistä huomiota pk-yrityksiin.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan vain käsitellä lyhyesti muutamia esitettyjä kysymyksiä aloittaen tietysti talousarvion toteuttamisesta. Tässä yhteydessä haluan todeta, että olemme päässeet tässä talousarviomenettelyssä jälleen erittäin hyvään lopputulokseen pilottihankkeiden ja valmistelevien toimien kysymyksessä. Tämän järjestelyn mukaisesti talousarvion toteuttamistapoja koskeva äänestys voidaan toimittaa etukäteen, jolloin komissio voi myös panna täytäntöön budjettivallan käyttäjän talousarviomenettelyssä tekemät päätökset nopeassa aikataulussa.
Jäsen Buitenweg esitti kysymyksen virkojen täydentämisestä ympäristöalalla. Hän viittasi tässä yhteydessä muun muassa laajentumisen myötä tarpeellisiksi tuleviin tehtäviin. On aivan totta, että ympäristölainsäädäntöä on sovellettava välittömästi ehdokasvaltioissa, ellei tältä osin sovelleta siirtymävaiheen järjestelyjä. Myös näitä järjestelyjä on tietysti noudatettava. Kun olette saaneet torstaina päätökseen vuoden 2003 talousarviota koskevan äänestyksen, laajentumisen pääosastolle osoitetaan 18 lisävirkaa laajentumisen valmistelua varten. Laajentumisen pääosasto saa myöhemmin talousarvion toteuttamisen aikana käyttöönsä lisää virkoja sillä seurauksella, että vuoden 2003 kuluessa ympäristöasioiden pääosastolla on käytettävissään 33 uutta virkaa.
Haluan oikaista sen, mitä jäsen Walter sanoi puheenvuorossaan rahoitusnäkymien mukauttamisesta laajentumisen kuluessa. Jäsen Walter, voin todellakin varauksetta vakuuttaa teille, että komissio on nimenomaisesti korostanut, ettei rahoitusnäkymien mukauttaminen ole asia, josta on niin sanoakseni päätetty etukäteen. Parlamentti ja neuvosto päättävät yhdessä rahoitusnäkymien mukauttamisesta komission ehdotuksen pohjalta. Olen tältä osin samaa mieltä kanssanne. Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa päätettiin maksusitoumusmäärärahojen enimmäismääristä, mutta niin sanottuja yksityiskohtaisia mukautuksia koskevat päätökset on tehtävä yhteisesti. Olisin erittäin iloinen, jos onnistuisimme laatimaan tätä koskevan aikataulun puheenjohtajavaltio Kreikan kaavailemalla tavalla, jotta voimme todellakin keskustella näistä keskeisistä kysymyksistä osana ensimmäistä kolmikantakeskustelua.
Jäsen Graefe zu Baringdorf, joka ei ole enää läsnä istuntosalissa, käsitteli puheenvuorossaan kysymystä parlamentin maatalouspoliittisia menoja koskevista päätöksistä. Komissio yhtyy täysin näkemykseen siitä, että jako pakollisiin ja ei-pakollisiin menoihin sekä siitä aiheutuvat eroavaisuudet parlamentin oikeuksissa pitäisi tulevaisuudessa poistaa, jotta Euroopan parlamentista tulee täysin toimivaltainen talousarviota koskevissa asioissa. Tämä nimenomainen talousarviomenettely on nähdäkseni jälleen osoittanut, että parlamentin talousarviota koskevan toimivallan laajentaminen on pelkästään myönteinen asia Euroopan unionin talousarvion kannalta.
Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 11.30.
(Istunto keskeytettiin klo 16.55 ja sitä jatkettiin klo 17.00.)

Puhemies.
Esityslistalla ovat seuraavana komission tiedonannot eläkejärjestelmän tulevaisuudesta ja kirjanpidon uudistamisesta.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, komissio hyväksyi tänään laajan tutkimuksen jäsenvaltioiden strategioista, joilla ne varmistavat riittävät ja kestävät eläkkeet.
Tämä raportti on syntynyt uudenlaisen jäsenvaltioiden välisen yhteistyön tuloksena yhteisymmärryksessä siitä, että eläkejärjestelmien pitäisi kuulua vastedeskin jäsenvaltioiden vastuualueeseen, jolloin Euroopan unionin tehtävänä on ainoastaan tukea jäsenvaltioita niiden uudistuspyrkimyksissä.
Tästä ei tietenkään aiheudu haittaa yhteisön useilla sellaisilla aloilla harjoittamalle politiikalle, jotka vaikuttavat kansallisiin poliittisiin päättäjiin, kuten sisämarkkinapolitiikalle ja julkisen talouden kestävyydelle, jota tarkastellaan talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen yhteydessä. Eläkkeiden rahoituksen kestävyys riippuu sitä paitsi hyvin pitkälti Euroopan työllisyysstrategian onnistumisesta.
Olen erittäin iloinen, että Euroopan parlamentti kannattaa tätä lähestymistapaa, vaikka emme olekaan vielä löytäneet tyydyttävää ratkaisua siihen, miten parlamentti voitaisiin ottaa aiempaa tiiviimmin mukaan avoimeen koordinointimenetelmään.
Sopimus avoimen koordinointimenetelmän soveltamisesta eläkkeisiin tehtiin vuosi sitten Laekenin Eurooppa-neuvostossa. Tuolloin vahvistettiin 11 yhteistä tavoitetta, joita ovat eläkkeiden riittävyys, niiden rahoituksen kestävyys ja eläkejärjestelmien uudistaminen siten, että niissä otetaan huomioon työmarkkinoiden ja yhteiskunnan muutokset ja etenkin varmistetaan, että ne vastaavat hyvin naisten tarpeita.
Koko raportin keskeisenä ajatuksena ovat eläkkeiden kolme ulottuvuutta: eläkkeiden kestävyys, uudistaminen ja riittävyys. Siinä ei ole vain yhtä, julkiseen talouteen liittyvää ulottuvuutta, joka meillä on tähän asti ollut yhteisön politiikassamme.
Lisäksi sovittiin, että kukin jäsenvaltio toimittaa kansallisen eläkestrategiaraportin, jossa se selvittää, miten se aikoo saavuttaa yhteiset tavoitteet. Jäsenvaltioiden raportit toimitettiin syyskuussa, ja komission tänään hyväksymässä asiakirjassa analysoidaan kansallisia strategioita tavoite tavoitteelta.
Komission tarkoituksena ei ollut asettaa jäsenvaltioita paremmuusjärjestykseen tai läksyttää niitä. Eläkkeisiin sovellettava avoin koordinointimenetelmä ei ole mikään kauneuskilpailu. Jäsenvaltioiden on päätettävä itse, minkä tyyppisen eläkejärjestelmän ne haluavat. Raportissamme yritettiin sen sijaan tuoda esiin kansallisten järjestelmien ja toimintamallien tiettyjä konkreettisia vahvuuksia ja heikkouksia.
Yhteiset tavoitteet voidaan saavuttaa monien erilaisten eläkejärjestelmien avulla. Jäsenvaltioissa on joko kaikki maan asukkaat kattava kiinteämääräisiin eläkkeisiin perustuva julkinen eläkejärjestelmä tai ansiosidonnainen järjestelmä, jossa etuudet riippuvat työssäolosta. Jäsenvaltioissa sovelletaan vaihtelevassa määrin yksityistä eläketurvaa, jolla täydennetään julkisia järjestelmiä. Työmarkkinaosapuolilla on enemmän tai vähemmän tärkeä merkitys kansallisissa eläkejärjestelmissä.
Se, että tästä järjestelmien moninaisuudesta huolimatta pystyimme sopimaan useista yhteisistä tavoitteista, osoittaa, että on aivan mielekästä puhua Euroopan sosiaalisesta mallista. Eläkejärjestelmien moninaisuus ei estä meitä asettamasta yhteisiä tavoitteita tällä tärkeällä politiikan alalla.
Kansallisissa eläkestrategiaraporteissa kuvailtiin yleisesti ottaen nykyistä tilannetta eikä juurikaan esitetty uusia poliittisia aloitteita. Jäsenvaltioiden valmisteluihin osallistui erilaisten hallituksen osastojen lisäksi myös työmarkkinaosapuolia ja muita asianosaisia, ja joissakin tapauksissa kansalliset parlamentit olivat antaneet hyväksyntänsä.
Tämä hankkeen perusteella voimme tehdä sellaisen tärkeän päätelmän, että jäsenvaltiot voivat selviytyä väestön ikääntymisestä ja välttää eläkejärjestelmiensä taloudellisen tai sosiaalisen katastrofin.
Raportin tarkoituksena ei ole aiheuttaa turhaa levottomuutta, mutta siinä ei ole tarkoitus myöskään osoittaa liiallista tyytyväisyyttä eläkejärjestelmien tilaan. Raportissa itse asiassa tuodaan esiin monia myönteisiä kehityksiä, mutta huomattavia puutteitakin on havaittu. Monissa valtioissa ei ole varmistettu tulevien eläke-etuuksien vakaata rahoitusta. Tämä voitaisiin toteuttaa tehokkaasti esimerkiksi nostamalla tosiasiallista eläkeikää. Barcelonan tavoitteen saavuttaminen eli työmarkkinoiltapoistumisiän nostaminen viidellä vuodella itse asiassa melkein ratkaisisi rahoitusongelmamme, jotka talouspoliittinen komitea on määrittänyt julkisen eläkkeen kustannusarvioissaan. Voimme kuitenkin saavuttaa tavoitteemme vain, jos jäsenvaltiot pyrkivät huomattavasti aiempaa määrätietoisemmin paitsi kannustamaan ikääntyviä henkilöitä pysymään kauemmin työmarkkinoilla myös tekemään sen heille mahdolliseksi. Euroopan parlamentti korosti tässä yhteydessä aivan perustellusti terveys- ja turvallisuusnäkökohtia sekä vaati työympäristön sovittamista ikääntyvien työntekijöiden erityistarpeisiin.
Monien jäsenvaltioiden on lisäksi tehostettava toimiaan parantaakseen erityisesti epätyypillisten työntekijöiden mahdollisuuksia päästä ammatillisten lisäeläkejärjestelmien piiriin - valtaosa tällaisista työntekijöistä on naisia. Ammatillisten lisäeläkeoikeuksien siirrettävyyttäkin on vielä parannettava. Keskustelemme työmarkkinaosapuolten kanssa Euroopan laajuisesti siitä, miten asiaa voitaisiin edistää.
Euroopan parlamentti piti ikääntyvien naisten tilannetta erityisen tärkeänä. Naiset elävät keskimäärin miehiä kauemmin, joten valtaosa eläkeläisistä on naisia: noin 60 prosenttia yli 65-vuotiaista ja lähes kaksi kolmannesta yli 75-vuotiaista on naisia. Raportissa kiinnitetään siksi paljon huomiota tasa-arvoulottuvuuteen. Naisten yksilöllisten eläkeoikeuksien voidaan odottaa parantuvan työvoimaosuuden lisääntymisen ja miesten ja naisten kaventuneiden pakkaerojen vuoksi. Työuran tauot ovat kuitenkin vielä yleisempiä naisten kuin miesten kohdalla. On siis edelleen tärkeää myöntää eläkeoikeuksia lastenhoitojaksoille ja säilyttää johdetut oikeudet, joita ilman monet ikääntyvät naiset altistuisivat köyhyysriskille. Meidän pitäisi kuitenkin pyrkiä ensisijaisesti lisäämään yksilöllisiä eläkeoikeuksia tarjoamalla naisille aiempaa parempia työllisyysmahdollisuuksia.
Mitä tälle raportille tapahtuu seuraavaksi? Eurooppa-neuvosto vaati komissiolta ja neuvostolta yhteistä raporttia. Seuraavaksi neuvosto siis tarkastelee komission tekstiä, ja raportti on tarkoitus viimeistellä hyvissä ajoin ennen Eurooppa-neuvoston maaliskuun kokousta.
Emme ole sitoutuneet järjestämään toista kierrosta kansallisten eläkestrategiaraporttien laatimisesta ja niiden arvioimisesta yhteisön tasolla. Olemme kuitenkin sitoutuneet tarkistamaan yhteiset tavoitteet ja työskentelymenetelmät ennen vuotta 2005, jotta voimme päättää yhteistyön jatkosta.
Aiomme tehdä ehdokasvaltioiden kanssa yhteistyötä ja toteuttaa samanlaisen tutkimuksen niiden järjestelmistä. Aiomme työstää myös yhteisiä indikaattoreita, joiden avulla voisimme mitata jäsenvaltioiden saavutuksia. Yhteisistä indikaattoreista sopiminen on kuitenkin melko vaikeaa, eikä niistä olisi ehditty sopia tämän raportin yhteydessä.

Della Vedova (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, pidän raporttia erittäin myönteisenä, koska siinä tuodaan esiin eläkejärjestelmään liittyvän ongelman kahtalaisuus: ongelmana ovat rahoituksen kestävyys sekä eläkkeiden riittävyys. Me - ajattelen esimerkiksi Saksaa tai etenkin Italiaa - luomme parhaillaan perustaa köyhien eläkeläisten sukupolville. Pyydämme yhä suurempia maksuja tiliemme tasapainottamiseksi, mutta niistä myöhemmin koostuvat eläkkeet pienenevät koko ajan. Pyydämme lisäksi yli-inhimillistä ponnistusta vaatiessamme maksusuorituksia lisäeläkejärjestelmiin. Raportti on mielestäni liian optimistinen. En usko, että aiheutamme turhaa levottomuutta. Meidän on kohdattava tosiasiat sellaisina kuin ne ovat, ja tosiasia on se, että Eurooppa - ja kuten äsken sanoin, ajattelen erityisesti Italian ja Saksan kaltaisia valtioita - luo toimillaan köyhän eläkeläisväestön; kaivamme talousarvioon jatkuvasti uusia kuoppia. Pelkäänpä, että luotatte liikaa jäsenvaltioiden ennusteisiin.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, raportti ei ole optimistinen eikä pessimistinen. Tässä on kaksi objektiivista tekijää. Ensimmäinen niistä on ikääntyvän väestön aiheuttama ongelma ja toinen on eläkeoikeusiän nouseminen. Ottaen huomioon nämä molemmat tekijät jäsenvaltiot ovat ryhtyneet erikoistoimiin, joissa perusvaihtoehtona näyttää olevan ikärajan nostaminen työmarkkinoilla - useimmat valtiot pitävät sitä itse asiassa perusedellytyksenä. Ne pyrkivät lisäksi auttamaan ikääntyviä henkilöitä pysymään työmarkkinoilla. Uskon, että voimme estää eläkkeiden pienentymisen aikaisemmin mainitsemaani ajattelutapaa noudattamalla.

Bushill-Matthews (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, pidän huomautuksianne erittäin myönteisinä. Haluaisin ottaa esiin ainoastaan yhden kohdan, jossa sanoitte, että jäsenvaltioiden on aiempaa tehokkaammin pyrittävä tarjoamaan työntekijöille edellytykset pysyä työelämässä nykyistä kauemmin. Olen samaa mieltä. Varsinainen kysymykseni kuuluu: miten komissio - eivät jäsenvaltiot - ja erityisesti EU:n toimielimet pyrkivät mahdollistamaan ihmisten työskentelyn entistä pitempään sekä ikääntyvien henkilöiden ensisijaisen työllistämisen? Täsmällinen kysymykseni on: pitääkö paikkansa, että joissakin EU:n toimielimissä noudatetaan vieläkin ikärajoituksia, jotka estävät niitä ottamasta palvelukseen tietyn iän ylittäneitä henkilöitä? Onko tällaiset rajoitukset jo poistettu? Ellei ole, milloin ne aiotaan poistaa?

Cercas (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää komission jäsenelle kaksi kysymystä, mutta ensin haluan onnitella häntä, koska keskustelu jatkuu, ja se on kuin musiikkia korvilleni, vaikka musiikin sanat jäävätkin vielä nähtäväksi. Arvoisa komission jäsen, emme ole ensinnäkään nähneet tiedonantoa, ja haluaisin tietää, milloin se toimitetaan meille ja miten parlamentti otetaan mukaan toimiin ennen kevään Eurooppa-neuvostoa, jotta sen mielipide voidaan ottaa huomioon.
Arvoisa komission jäsen, lisäksi sanoitte, että tämän prosessin tarkoituksena on tukea jäsenvaltioiden uudistuksia. Haluaisin kysyä, tuetaanko siinä ainoastaan sellaisia uudistuksia, jotka ovat yhteensopivia komission tiedonantojen ja Euroopan parlamentin tukemien yleisten suuntaviivojen kanssa. Mikä tahansa uudistus ei nimittäin riitä. Arvoisa komission jäsen, mikäli uudistus on pelkästään taloudellinen eikä siinä oteta huomioon ikääntyvän väestön synnyttämiä sosiaalisia tarpeita, pelkään pahoin, ettei parlamentin suuri enemmistö voi tukea sitä.

Jensen (ELDR).
Arvoisa puhemies, eläkeiän aleneminen, todennäköisen eliniän nouseminen ja varhaiseläkkeitä koskevien vaatimusten lisääntyminen tietenkin tarkoittavat, että monilla eläkejärjestelmillä on ongelmia säilyttää rahoituksensa kestävyys. Arvoisa komission jäsen, te kuitenkin sanotte, ettei ole tarkoitus valita mitään erityistä mallia. Eikö nyt kuitenkin kiinnitetä huomiota Puolan ja Latviankin hyväksymään Ruotsin malliin tulevan kestävyyden varmistamiskeinona?
Käsitelläänkö raportissa viime kesäisten ja tänä syksynä vieläkin tuntuvampien osakkeiden arvon romahdusten merkitystä? Ne nimittäin vaikuttavat huomattavasti eläkemääriin. Tätä tekijää ei ole otettu huomioon, mutta se kuitenkin tarkoittaa, että investoinneissa on oltava jatkossa erittäin varovainen, koska osakkeiden arvon romahdukset vaikuttavat oleellisesti eläkkeiden kestävyyteen. Oletteko ottaneet tämän tekijän huomioon neuvotteluissanne?

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, ensimmäiseen kysymykseen vastaan, että joissakin valtioissa todellakin sovellettiin aikaisemmin ikärajoja. Saanen muistuttaa, että kaksi vuotta sitten hyväksyimme syrjinnän vastaisen direktiivin, joka kaikkien jäsenvaltioiden on hyväksyttävä heinäkuuhun 2003 mennessä ja jossa kielletään ikään perustuva syrjintä. Nämä ovat siis yhteisön puitteet heinäkuusta 2003 lähtien.
Toiseen, Euroopan parlamenttia koskevaan kysymykseen totean saman kuin puheessani: meidän on selkeytettävä Euroopan parlamentin asemaa avoimessa koordinointimenetelmässä, ja olemme toistamiseen keskustelleet asiasta vastaavan valiokunnan kanssa siitä, miten parlamentin asemaa avoimessa koordinointimenetelmässä voitaisiin vahvistaa osana valmistelukunnan toimintaa.
Mitä tulee raportin tavoitteeseen, tein jo täysin selväksi, että eläkeuudistukset ovat osa jäsenvaltioiden politiikkaa. Jäsenvaltioiden politiikassa on tietenkin eurooppalaisia ulottuvuuksia, eikä yksikään jäsenvaltio voi toteuttaa eläkeuudistusta ottamatta huomioon vakaussopimusta, sisämarkkinoita koskevaa lainsäädäntöä tai työllisyysstrategiaa. Tämä on siis kansallista politiikkaa.

Kuckelkorn (PSE).
Arvoisa komission jäsen, pyytäisin teitä selvittämään komissiossa, että tarkoitamme eläkkeillä todellakin eläketurvaa emmekä säästöohjelmia, kuten direktiivissä on mainittu. Pyydän teitä lisäksi miettimään, onko käsite "eläkeiän nostaminen" todellakin asianmukainen. Meidän pitäisi pikemminkin kehittää ohjelmia 55- ja 65-vuotiaille ja sitä vanhemmille ikääntyvien työntekijöiden pitämiseksi työmarkkinoilla ja heidän uudelleenkouluttamiseksi, jotta ikääntyvät työttömät työntekijät voidaan työllistää uudelleen.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, onnittelen komission jäsentä Diamantopoulouta ja annan täyden tukeni hänen huomautukselleen siitä, ettei raportin tarkoituksena ole ainoastaan tasapainottaa tilejä vaan myös varmistaa, että ikääntyvillä henkilöillä on mahdollisuus elää ihmisarvoista elämää, mikä on kaikkein tärkeintä.
Tämän yleisen tyytyväisyyden vallitessa haluaisin kysyä komission jäseneltä, eikö hänen mielestään olisi asianmukaista arvioida, miten oikeudenmukaisesti erilaisia yksittäisiä tilanteita käsitellään niiden rahastojen osalta, joista kukin jäsenvaltio on vapaasti päättänyt maksaa eläkkeet. Voisimme antaa aiempaa enemmän niille, joiden on parannettava elintasoaan, ja vähemmän niille, joilla on jo liikaa, ja kuluttaa silti saman määrän rahaa. Italiassa on esimerkiksi leskiä, joilla on neljä lasta?
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Pronk (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, komission jäsenellä on mielestäni selkeä käsitys ongelmista. Minulla on kaksi kysymystä. Ensiksi: millainen merkitys lisäeläkkeillä on hänen mielestään? Toinen kysymys koskee tosiasiallista eläkkeellesiirtymisikää ja syrjimättömyyden merkitystä. Asiasta on tietenkin annettu direktiivi, mutta ymmärsin, ettei se kata kaikkein suurinta ongelmaa, nimittäin pakollista eläkkeelle siirtymistä 65- tai 60-vuotiaana, tai ettei sitä ole ainakaan toistaiseksi tulkittu sillä tavalla. Ongelma on tietenkin koko ajan olemassa, ellemme pysty ratkaisemaan asiaa. Eikö direktiiviä pitäisi muuttaa tältä osin?

Lambert (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kävikö jäsenvaltioiden soveltamassa kuulemisprosessissa ilmi, että kansalaiset luottavat siihen, että he saavat kelvollisen eläkkeen työelämänsä päättyessä, mikäli jäsenvaltioiden julkisen talouden ja markkinoiden tila säilyy nykyisellään? Onko yksikään jäsenvaltio erityisesti tutkinut, miten eläkerahastot oikein toimivat, jos niiden oletetaan olevan markkinoiden suuria taloudellisia toimijoita, kuten jäsen Jensen sanoi? Kuinka paljon niissä panostetaan yritysten sosiaaliseen vastuuseen? Kuinka paljon niissä kiinnitetään huomiota eettiseen sijoittamiseen, jonka avulla voitaisiin varsinaisen eläkekysymyksen lisäksi edistää esimerkiksi työn laatua, ikääntyvien henkilöiden pysymistä työmarkkinoilla, koulutusta ja useita muita toimenpiteitä?

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, ensimmäiseen kysymykseen vastaan, että olen asiasta samaa mieltä. Kuten alustavassa puheenvuorossani totesin, ongelmana ei ole vain eläkeiän nostaminen; tarvitsemme lisäksi rinnakkaistoimenpiteitä auttaaksemme ikääntyviä henkilöitä pysymään työssä tai monissa tapauksissa pääsemään työmarkkinoille, minkä vuoksi viittasin sekä vakaussopimukseen että työllisyysstrategioihin.
Haluaisin muistuttaa, että ikääntyvien henkilöiden työelämään palauttaminen on työllisyysstrategian perustavoitteita. Voimme onnistua siinä erityisten koulutusehdotusten ja -toimien sekä erityiskannustimien avulla. Lisäksi muistuttaisin, että päätimme taannoin komission jäsenen Montin kanssa, ettei ikääntyvien ihmisten työmarkkinoille palauttamisen ensimmäisessä vaiheessa myönnettävää tukea luokitella valtiontueksi. Tämä onkin lähestymistapamme. Emme voi nostaa ikärajaa, ellemme samalla toteuta toimenpiteitä, joilla edistetään ikääntyvien henkilöiden työelämään palauttamista.
Eläkkeiden sisäistä uudelleenjakoa koskevaan jäsen Fatuzzon kysymykseen vastaan, että meidän on muistettava, että tämä on puhtaasti kansallinen malli ja että on itse asiassa kunkin hallituksen asiana valitsemansa mallin ja periaatteiden mukaisesti päättää, minkä tyyppistä eläkettä se myöntää ja kenelle. Palatakseni kuitenkin erääseen strategian perusajatukseen, nimittäin eläkkeiden riittävyyteen, totean, että olemme ryhtyneet erityistoimiin määrittääksemme sellaisia väestöryhmiä koskevat nykyiset menettelytavat ja tulevat indikaattorit, jotka ovat vaarassa syrjäytyä tai joilla on erityisongelmia, kuten yksinhuoltajaperheet, joista jo mainitsin, tai käsitelläksemme naisten kysymystä. Jäsenvaltioiden on siksi toimittamissaan raporteissa esitettävä, miten ne ovat edistyneet kuhunkin suuntaviivaan liittyvissä tavoitteissa. Mikäli on joitakin tiettyjä riittävyyden takaavia aloja, kunkin jäsenvaltion on korostettava niitä ja ilmoitettava, mitä toimenpiteitä se on toteuttanut uudistuksissaan.
Jäsen Pronkin kysymykseen, joka koski 60:n tai 65:n vuoden ikää, totean, ettei ole mitään direktiiviä, jossa säädettäisiin jäsenvaltioissa sovellettavasta eläkeiästä. Jokainen jäsenvaltio määrittää sen itse talousanalyysinsä ja voimavarojensa perusteella. Tällä hetkellä kaikissa jäsenvaltioissa on 65 vuoden ikäraja. Ranska on poikkeus, mutta se asettaa muita vaatimuksia, ja Skandinavian maissa kokeillaan uutta lähestymistapaa, jossa pyritään poistamaan 65 vuoden ikäraja. Eläkkeellesiirtymisikä vaihtelee tällöin 60:stä 67:een vuoteen, ja eläkkeitä mukautetaan eläkkeellesiirtymisiän perusteella.
Mitä tulee lopuksi rahoituslaitosten ja rahastojen hallinnointiin, en ole aivan varma, ymmärsinkö kysymyksen oikein. Totean kuitenkin, että julkiset eläkerahastot kuuluvat luonnollisesti kunkin valtion yleistä taloudellista vakautta koskevaan järjestelmään, sikäli kuin on kyse yksityisistä eläkerahastoista. Muistuttaisin, että taannoisessa komission direktiivissä otettiin käyttöön tärkeät suojatoimenpiteet näiden rahastojen turvallisen hallinnoinnin varmistamiseksi.

Puhemies.
Siirrymme nyt käsittelemään komission jäsenen Schreyerin antamaa tiedonantoa kirjanpidon uudistamisesta.

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio hyväksyi tänään taloushallinnon uudistuspaketin, joka on merkittävä saavutus komission uudistuspyrkimyksissä. Uuden varainhoitoasetuksen lainsäädäntökehys on ensinnäkin vahvistettu: komissio on antanut varainhoitoasetuksen soveltamista koskevan asetuksen sekä saatavien perintää koskevat menettelysäännöt. Kaikkien asianosaisten, erityisesti Euroopan parlamentin, merkittävien pyrkimysten avulla on päästy tavoitteeseen, eli Euroopan unionin uusi nykyaikainen talousarviota koskeva lainsäädäntö tulee voimaan 1. tammikuuta 2003. Uusi talousarviota koskeva lainsäädäntö suojelee aiempaa paremmin yhteisön taloudellisia etuja - esimerkkeinä mainitsen, että ennakkomaksujen vastaanottajien on esitettävä vakuudet, toimeksisaajan velvoitteena on esittää tilintarkastajan todistus ja että komissiolla on mahdollisuus sulkea toimeksisaaja tarjouspyyntömenettelyn ulkopuolelle, jos tämä on aikaisemmin syyllistynyt rikkomuksiin. Uuden talousarviota koskevan lainsäädännön ansiosta talousarvion toteuttaminen on lisäksi aiempaa avoimempaa ja johdonmukaisempaa.
Komissio on tehnyt lisäksi yleisarvion komission yksiköiden valmiudesta panna täytäntöön uusi talousarviota koskeva lainsäädäntö. Siinä todetaan, että vanhojen ennakkotarkastusten sisällyttäminen yksiköiden sisäisiin tarkastusmenettelyihin on ollut huomattava edistys. Kaikki asianosaiset kiinnittävät jatkuvasti huomiota ja paneutuvat yhdessä vielä ratkaisemattomiin ongelmiin. Monialaiset yksiköt antavat kohdennettua tukea.
Näin ollen on luotu edellytykset lopettaa keskitetty varainhoidon valvonta tämän varainhoitovuoden lopussa ja lakkauttaa varainhoidon valvonnan pääosasto kokonaan kevääseen 2003 mennessä. Näistä tehtävistä vapautuvat työntekijät sijoitetaan pääasiassa yksiköiden palvelukseen täydentämään taloushallinnon uudistamiseen tarvittavia henkilöresursseja, joita on jo lisätty kolmen viime vuoden aikana. Varoja hallinnoivat komission yksiköt ovat näin ollen täysimääräisesti vastuussa talousarvion toteuttamisesta sekä tarvittavista valvontatoimista.
Komissio hyväksyi tänään myös tiedonannon yhteisöjen kirjanpitojärjestelmän uudistamisesta. Kyseinen tiedonanto koostuu kolmesta osasta: kirjanpitosäännöstön uudistuksesta, perustana olevan tietojenkäsittelyjärjestelmän mukautuksesta sekä projektinhallinnasta. Komissio oli luvannut Euroopan parlamentille ja tilintarkastustuomioistuimelle esittelevänsä nämä toimenpiteet ja niiden aikataulun tämän vuoden loppuun mennessä. Komissio ottaa näin uuden tärkeän askeleen vuonna 2000 aloitetussa kirjanpitojärjestelmän pitkän aikavälin uudistamisstrategiassa. Komissio esitti vuonna 2000 tutkimuksen, jonka perusteella se ehdotti, että varainhoitoasetukseen sisällytettäisiin uusi suoriteperusteisen kirjanpidon mukainen kirjanpitosäännöstö. Nyt esillä olevassa tiedonannossa kehitetään vähitellen toimia, joita tarvitaan uuden järjestelmän käyttöönottamiseksi vuoteen 2005 mennessä.
Tulevassa järjestelmässä noudatetaan kahdenkertaisen kirjanpidon menetelmää. Talousarviokirjanpidossa tuloihin ja menoihin sovelletaan perinteistä kassaperusteista kirjanpitoa, jota budjettivallan käyttäjä edellyttää talousarvion toteuttamiseksi ja täytäntöönpanon valvomiseksi. Toisin sanoen siinä verrataan tosiasiallisia menoja ja tosiasiallisia tuloja talousarviossa arvioituihin määriin. Suoriteperusteisessa kirjanpidossa pääomatase kuitenkin yhdistetään yleisen talousarvion rahavirtalaskelmiin, ja tässä talousarviokirjanpidon osassa otetaan käyttöön uudet kansainvälisiä standardeja vastaavat standardit, jotka juuri hyväksyttiin - palaan niihin hetken kuluttua.
Vuonna 2005 tapahtuvaa varainhoitoasetukseen perustuvien uusien standardien käyttöönottoa varten komission tilinpitäjä kehittää yksityiskohtaiset säännökset siitä, miten näitä kansainvälisiä standardeja on sovellettava erilaisiin Euroopan unionin talousarviosta rahoitettaviin toimiin. Tätä varten perustetaan uusi kirjanpito- ja tilinpäätösstandardeja käsittelevä komitea. Komiteaan kuuluu eri yksiköiden asiantuntijoita sekä myös ulkopuolisia asiantuntijoita. Lisäksi on tärkeää, ettei uutta järjestelmää sovelleta ainoastaan komission kirjanpitoon ja tilinpäätökseen vaan kaikkien yhteisön toimielinten, toisin sanoen myös Euroopan parlamentin, neuvoston ja tilintarkastustuomioistuimen sekä myös erillisvirastojen talousarvioon. Kyseiset standardit ovat todellakin aivan uusia. Tämä kansainvälinen elin hyväksyi ensimmäisen julkista sektoria koskevan standardin vuonna 2000 ja viimeisen lokakuussa 2002. Nämä ovat siis aivan uusia sääntöjä, jotka asetamme kirjanpitojärjestelmän yleisiksi tavoitteiksi. Kun tämä hanke on aloitettu, yleinen talousarvio toimii tiennäyttäjänä kirjanpitosäännösten alalla.
Jotta uudet standardit voidaan panna täytäntöön, meidän on uudistettava perustana olevan tietokonejärjestelmän tarjoamaa teknistä tukea, siis tietojenkäsittelyä. Nykyinen kirjanpitojärjestelmä on SINCOM2-järjestelmä. Se otettiin käyttöön vuonna 1997, ja sitä laajennettiin vuonna 1999 kaikkiin varoja hallinnoiviin yksiköihin. Komission kirjanpidossa on keskeisessä asemassa SAP-järjestelmä (Standard Accounting Package), jonka kaikki asiantuntijat tuntevat lyhenteellä "A3-järjestelmä" ja jonka avulla tilinpäätös ja vuotuinen tase esitetään. Menoja hallinnoivia yksiköitä varten kehitettiin samanaikaisesti SI2-järjestelmä, johon pitää syöttää kaikkia merkityksellisiä toimia koskevat tiedot, siis kaikki kirjanpidon kannalta merkitykselliset tiedot. Kokemuksesta kuitenkin tiedämme, että tulevan järjestelmän on oltava täysin integroitu kirjanpitojärjestelmä. Sikäli kuin täydellisen integroinnin puitteissa on mahdollista, pitäisi kuitenkin ottaa huomioon myös yksiköiden erilaiset vaatimukset ja niiden edellyttämät hallinnointitoiminnot, jotka ovat myös yleisen talousarvion eri luokkia koskevien erilaisten vaatimusten alaisia.
Tietojenkäsittelyjärjestelmän uudistamisessa on kolme vaihtoehtoa: nykyisen järjestelmän käytön jatkaminen entisellään, kokonaan uuden järjestelmän käyttöönotto tai integroidun järjestelmän kehittäminen nykyisen järjestelmän pohjalta. Kuten saatoitte puheestani päätellä, komissio hylkää ensimmäisen vaihtoehdon. Toisen ja kolmannen vaihtoehdon osalta tehdään toteutettavuustutkimus, jonka on tarkoitus valmistua vuoden 2003 alkupuolella. Sen jälkeen päätetään, millaisiin toimiin voidaan ryhtyä integroidun järjestelmän kehittämiseksi.
Miten hanketta sitten organisoidaan? Kyseessähän on laaja hanke, joka koskee komission lisäksi myös yhteisön muita toimielimiä. Tilinpitäjällä on keskeinen asema hankkeen organisaatiossa. Tämän kunnianhimoisen uudistuksen toteuttamiseksi komissio on tänään päättänyt nimittää tilinpitäjäksi budjettipääosaston uuden varapääjohtajan Brian Grayn. Komissio on näin ollen päättänyt sijoittaa tämän hankkeen korkeimpaan palkkaluokkaan A1 tehdäkseen selväksi, että myös palkkaluokkaan perustuvaa auktoriteettia tarvitaan, jotta kaikki toimielimet ja yksiköt voidaan ottaa mukaan. Lisäksi perustetaan hankkeen valvontakomitea, joka koostuu tärkeimpien yksiköiden sekä Euroopan tilintarkastustuomioistuimen edustajista ja joka tukee tämän kunnianhimoisen ja kalliin hankkeen toteuttamista.
Brian Grayn toimiessa tilinpitäjänä ja Marc Oostensin kirjanpito-osaston johtajana tämän kunnianhimoisen hankkeen johdossa on kaksi asiantuntevaa ja kokenutta kirjanpitäjää ja pätevää johtajaa, ja onnistuessaan - ja olen varma, että se onnistuu - tämä hanke vie EU:n hallinnon kirjanpidonkin osalta nykyaikaisen julkishallinnon huipulle.
Komission tämänpäiväisissä päätöksissä kaiken kaikkiaan korostetaan, että komissio on aikoja sitten ohittanut hallinnonuudistuspaketin suunnitteluvaiheen ja siirtynyt täytäntöönpanoon, ja olen iloinen, että sain esitellä nämä varainhoidossa aikaansaadut edistysaskeleet tänään Euroopan parlamentille, joka tukee meitä rakentavalla kritiikillään.

Blak (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, minulla on pari kysymystä komission jäsenelle. Olen ilman muuta iloinen, että raportti on nyt laadittu, mutta minun on huomautettava, että komission raportti poikkeaa huomattavasti tilintarkastustuomioistuimen lausunnoista. Olisi kiinnostavaa kuulla pari sanaa tästä ristiriidasta.
Raportissa lisäksi todetaan, että järjestelmään liittyy vakavia ongelmia, kuten olemme tietenkin kuulleet myös tilintarkastustuomioistuimelta sekä taitavalta Marta Andreasenilta. Hyvin suuri puute on myös se, etteivät järjestelmän osat ymmärrä toisiaan. Olen iloinen, että petosten ja sääntöjenvastaisuuksien mahdollisuus torjuttiin, mutta komissio väittää, että järjestelmän käyttöoikeus on liian harvalla, kun taas tilintarkastustuomioistuin on asiasta eri mieltä. Haluaisin tietää, miksi komission ja tilintarkastustuomioistuimen välillä vallitsee näin huomattava erimielisyys. Haluaisimme talousarvion valvontavaliokunnassa todellakin kuulla näistä asioista jotakin.

Heaton-Harris (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pidän komission julkilausumaa myönteisenä ja olen iloinen havaitessani, että otamme aiempaa näkyvämmän tiennäyttäjän roolin ja että siirrymme pois komission nykyisestä vaikeaselkoisesta kirjanpitojärjestelmästä. On mielenkiintoista kuulla, että aiotte valvoa, mihin komission varat menevät - kuka saa sopimuksia ja mihin tarjoukset menevät. Aiotte vaihtaa kirjanpitosäännöstönne, tietojenkäsittelyjärjestelmänne ja projektinhallintanne. Mutta mitä teette juuri nyt? Mitä komissio on tehnyt viime vuosina? Miksi tämän uudistuksen käynnistäminen kesti näin kauan?
Sitten eräs vieläkin tärkeämpi seikka: vahvistaessanne nyt, että kaikki Marta Andreasenin esittämät syytökset olivat perusteltuja, missä olivat sanat, joilla pyydätte anteeksi lehdistöosastonne Marta Andreasenin taustaan ja henkilöön kohdistamia virallisia ja epävirallisia henkilökohtaisia loukkauksia? Ehkäpä ne menivät minulta ohi julkilausumaanne lukiessani. Voisitteko nyt ilmoittaa, että entisen tilinpitäjänne vastainen kurinpitomenettely lopetetaan ja että hänet otetaan takaisin, jotta voitaisiin toteuttaa uudistukset, joita hän viime vuonna tähän aikaan sanoi teidän tarvitsevan?
Lopuksi kysyn, kuka hyväksyi komission tilit vuonna 2001?

Schreyer
Arvoisa puhemies, vastaan nyt jäsen Blakin kysymykseen. Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuinhan on vuodesta 1994 lähtien joka vuosi todennut ja toteaa nyt vuoden 2001 talousarvion kohdallakin, että tilit ja tilinpäätös antavat oikean kuvan Euroopan unionin tuloista ja menoista sekä taloudellisesta tilanteesta vuoden lopussa. Euroopan tilintarkastustuomioistuin on samalla yhä uudestaan kehottanut meitä siirtymään kirjanpidossamme sellaiseen uuteen järjestelmään, jossa rahoitustapahtumia kirjattaessa ei odoteta, että rahamäärä on maksettu tai vastaanotettu, vaan se kirjataan silloin, kun maksuvaatimus esitetään tai sitoumus tehdään. Tämä on merkittävä askel, joka vahvistetaan nyt varainhoitoasetuksessa.
Viime vuosina olemme vähitellen siirtyneet kohti tällaista kirjanpitoa - ja tulenkin näin jäsen Heaton-Harrisin kysymykseen. Paljon saataviamme ja velkojamme koskevaa tietoa tuli silloin tietenkin kirjanpitojärjestelmän ulkopuolelta. Pohdimme esimerkiksi, mitä virkamiesten eläkkeitä koskevia sitoumuksia komissio oli tehnyt? Hallinnon pääosasto oli selvittänyt ja käsitellyt nämä tiedot ja syöttänyt ne kirjanpitojärjestelmään. Nämä tiedot eivät olleet peräisin vuotuisesta talousarviosta. Haluaisin ottaa toisenkin esimerkin, joka pätee parlamentinkin talousarvioon. Otetaanpa esimerkiksi käyttöomaisuus, kuten tämä rakennus: talousarviokirjanpitoon sisältyivät vain sellaiset menot, jotka maksetaan yhden vuoden aikana. Tällaiset varat eivät sen jälkeen enää sisältyneet tileihin tai ne piti ottaa takaisin asianmukaisesti arvioituna. Tulevaisuutta varten olemme suunnitelleet - ja näin myös tehdään - että tiedot menevät vuotuisesta talousarviosta suoraan pääomatalousarvioon. Silloin Euroopan unionin varat ovat tiedossa, eikä niitä tarvitse lisätä erikseen.
Minun on huomautettava, ettemme voi valitettavasti ottaa noin vain käyttöön jäsenvaltioiden parhaita käytäntöjä. Mehän olemme talousarvion valvontavaliokunnassa puhuneet jo monta kertaa siitä, että jotkin jäsenvaltiot ovat toteuttaneet tämänsuuntaisia toimia, mutta jäsenvaltioilla on toisaalta myös erilaisia ongelmia. Kunnat esimerkiksi omistavat infrastruktuureja; niillä on siis tavallaan erilaiset varat kuin meillä, ja niitä on näin ollen arvioitava eri tavoin. Meidän on tehtävä uusia ratkaisuja, jos nyt uutena käytäntönä on, että tilikirjaan on merkittävä esimerkiksi vakuudet, jotka toimeksisaajan on esitettävä osallistuessaan tarjouskilpailuun tai saatuaan toimeksiannon. Kansainväliset standardit ovat periaatteita, jos niin haluatte, mutta jos niiden on tarkoitus toimia, ne on ikään kuin räätälöitävä tiettyä talousarviota ja siihen kuuluvia tiettyjä toimia varten. Kirjanpito- ja tilinpäätösstandardeja käsittelevä komitea päättää tästäkin asiasta. Jos saamme aikaan hyviä tuloksia, uskon, että jäsenvaltiot tai kolmannet maat voivat ottaa meistä tulevaisuudessa esimerkkiä.

Van Dam (EDD).
Arvoisa puhemies, jos olisin tullut parlamenttiin tänä vuonna tai vasta tässä kuussa ja olisin kuullut komission jäsenen selvityksen, se olisi tehnyt minuun luultavasti suuren vaikutuksen. Olen valitettavasti ollut täällä jo jonkin aikaa, joten tiedän, että Euroopan unionissa vuodesta 2005 lähtien mahdollisesti tapahtuvaa edistystä edeltää jakso, joka ei ole vielä päättynyt ja jossa on käytössä sellainen järjestelmä, joka ei missään nimessä ole noiden standardien tai edes aikaisempien standardien mukainen. Olkaamme rehellisiä: standardeja oli jo ennen tuota aikaa. Miten komissio pystyi oikeutetusti esittämään tilinpäätöksensä joka vuosi, vaikka se tiesi, ettei se perustu mihinkään luotettavaan kirjanpitojärjestelmään?
Toinen kysymykseni kuuluu: miten paljon SI2-järjestelmän sisäiseen kehitykseen investoitiin sekä rahallisesti että muilla tavoin?

Stauner (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, nimitätte tiedonantoanne "kirjanpitojärjestelmän uudistamiseksi". Minä nimitän sitä - kohteliaasti ilmaistuna - tosiasioiden vääristelyksi, sillä olemme nähneet viime viikkoina täydellisen kaaoksen. Hallintonne on tosiasiassa katastrofin partaalla, ja te myöntäisittekin sen, jos teillä olisi kansalaisrohkeutta. Minä vain ihmettelen, miksi myönnätte tämän skandaalimaisen tilanteen vasta nyt - totean vain, että päällekkäisten kirjaamisten estämiseksi ei ilmeisestikään ryhdytty mihinkään toimiin - vaikka tilintarkastustuomioistuin on vuodesta 1994 lähtien yhä uudestaan huomauttanut siitä. Miksi tilanteen korjaaminen kestää ilmeisesti vielä pari vuotta, nimittäin vuoteen 2005 saakka, miksi irtisanoitte tilinpitäjän, joka huomautti viime keväänä ensimmäisenä näistä virheistä, ja miksi käynnistitte häntä vastaan kurinpitomenettelyn? Ihmettelen todella, että esittelette meille uuden varainhoitoasetuksenne suurena menestyksenä, vaikka se ei perustu toimivaan kirjanpitojärjestelmään.

Kuhne (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, pyydän anteeksi, jos minun on poistuttava ennen vastaustanne, mutta minulla on vastuullani eräs vierailijaryhmä ja minulla on tapana olla ajoissa. Se ei ole tavanomaista kaikkialla Euroopassa, mutta minä pidän siitä kiinni.
Minulla on yksi erittäin täsmällinen kysymys. Sanoitte, että aiotte tehdä tietojenkäsittelyjärjestelmää koskevan toteutettavuustutkimuksen. Olemme samaa mieltä siitä, että kirjanpitojärjestelmän uudistamisella on kiire. Toteutettavuustutkimus voi nähdäkseni tulla kyseeseen ainoastaan vaihtoehdon 2 kohdalla, joka on se, että nykyistä järjestelmää uudistetaan tulevaisuuden vaatimusten mukaiseksi.
Kysymykseni kuuluu: koska meillä kaikilla on kiire ja koska järjestelmää on pakko uudistaa, eikö olisi järkevämpää säästää aikaa siten, ettemme enää pohdi tätä kysymystä, vaan siirrymme saman tien täysin integroituun järjestelmään?

Theato (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Schreyer, onnittelen teitä tästä kunnianhimoisesta hankkeesta ja esitän seuraavat kysymykset. Uuden järjestelmän on tarkoitus olla toimintavalmis vuonna 2005. Mitä aiotte tehdä tällä välin, sillä tilintarkastustuomioistuin on jo vuodesta 1994 lähtien arvostellut kärkevästi nykyistä kirjanpitojärjestelmää? Tiedätte, että parlamentti todennäköisesti käsittelee näitä ongelmia talousarvion valvontavaliokuntaa kuultuaan.
Kuinka kauan kestää vielä vuoden 2005 jälkeen, kunnes kaikki on tosiasiassa toimintavalmiina, jos uuden tilinpitäjän on todellakin - ilmeisesti mainitsemanne komitean avulla - tarkoitus taata järjestelmän toimintakyky?

Schreyer
Arvoisa puhemies, vastaan jäsen Heaton-Harrisin kysymykseen, joka koskee vastuuta vuoden 2001 kirjanpidosta. Koko vuoden kirjanpidosta sekä vuoden 2001 tilinpäätöksestä oli tietenkin vastuussa silloinen tilinpitäjä.
Mitä tulee jäsen van Damin kysymykseen, minun on jälleen huomautettava, ettei ole perusteltua sanoa, ettei Euroopan unionin ja Euroopan komission kirjanpidossa ole noudatettu kansainvälisiä standardeja. On kuitenkin olemassa erilaisia kansainvälisiä standardeja. On standardeja, jotka perustuvat ainoastaan kassaperusteisen kirjanpidon periaatteeseen, ja kehitys kulkee pääasiassa liiketaloudellisen kirjanpidon suuntaan.
Varainhoitoasetuksessa - laissa, jota sovelletaan meihin ja muihinkin toimielimiin - säädettiin aikaisemmin ainoastaan kassaperusteisen kirjanpidon periaatteesta. Tämä oli standardien mukaista, ja näin myös meneteltiin. Olen muistuttanut, että julkisellakin sektorilla tapahtunut kehitys on suhteellisen uutta. Toistan vielä, että IFAC:n (International Federation of Accountants) vastaavat vuonna 2000 hyväksytyt IPSAS-standardit ovat ensimmäiset julkisen sektorin standardit. Viimeinen niistä hyväksyttiin vasta lokakuussa 2002, siis kaksi kuukautta sitten. Nämä standardit eivät kata vielä kaikkia asioita. Kehitystä tapahtuu toisin sanoen koko ajan, ja siinä mielessä voimme totisesti sanoa olevamme tiennäyttäjiä, jos päätämme kulkea tähän suuntaan - ja senhän me teimme varainhoitoasetuksessa.
Käsittelen seuraavaksi jäsen Staunerin kysymystä. Hyvä jäsen Stauner, olette taas olettanut, ettei tilintarkastustuomioistuin antaisi lausumaa tilien luotettavuudesta. Se ei pidä paikkaansa. Korostan vielä, että tilintarkastustuomioistuin on tänäkin vuonna todennut, että myös vuoden 2001 tilinpäätös, talousarviokirjanpito antaa totuudenmukaisen kuvan tuloista ja menoista. Jäsen Stauner, te olitte esittelijä, yleisesittelijä, ja tekin vahvistitte tämän lausunnossanne. Selvitän vielä kerran, ettei tilinpäätöstä tietenkään esitetä vain Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle vaan myös neuvostolle ja parlamentille. Tilit ovat siis avoimesti nähtävissä.
Jäsen Kuhnen esittämän tarvittavan tietokonejärjestelmän kehittämistä koskevan kysymyksen kohdallakin huomautan vielä kerran, että tarkastellessani joidenkin sellaisten jäsenvaltioiden tilannetta, joissa laaditaan useita erilaisia tilinpäätöksiä yhtenäisen järjestelmän vielä puuttuessa, voin vain todeta, että edellinen komissio otti tässä asiassa merkittävän edistysaskeleen vuonna 1999 vaatiessaan, että kaikki kirjaukset on tehtävä samaa järjestelmää käyttäen.
Tämä oli suuri askel myös Euroopan komissiossa, jossa oli ollut aiemmin viisi tai seitsemän - en muista enää tarkasti - erilaista tilinpäätöstä, jotka piti sitten sovittaa yhteen tai joita ei voitu täysin sovittaa yhteen. Tämä oli siksi oleellinen askel, ja kaikkihan me tiedämme, että ohjelmisto- ja tietokonejärjestelmätkin kehittyvät. Kirjanpitomme perustana olevan tai kirjanpitomme suorittavan SAP-järjestelmän kohdalla tilanne on esimerkiksi nyt sellainen, että kyseistä ohjelmistoa käytetään SAP-järjestelmässä enää vuoteen 2004 asti. Kaikkialla maailmassa otetaan nyt käyttöön uusi järjestelmä, johon meidänkin on siirryttävä ja joka on siihen mennessä otettava käyttöön.
Siirryn nyt käsittelemään jäsen Theaton kysymystä. Mitä tällä välin tapahtuu? Töitä tehdään tietenkin koko ajan. Tällä hetkellä esimerkiksi laaditaan tilien keskitettyä kirjausjärjestelmää ja sopimusten keskitettyä kirjausjärjestelmää, jotka tulevat kaikkien yksiköiden käyttöön. Menoja hallinnoivia yksiköitä varten meillä on nyt SI2-järjestelmä. Tiedot syötetään sieltä SAP-kirjanpitojärjestelmään varainhoidon valvonnan tekemän tarkastuksen jälkeen.
Menoja hallinnoivat tahot eivät voi suoraan hyödyntää kirjanpitojärjestelmää. Pitää paikkansa, ettei heillä ole järjestelmän käyttöoikeutta, mutta heillä ei ole myöskään mahdollisuutta hyödyntää sitä. Tavoitteena on, että tilinpitäjä asettaa tiedot kaikkien saataville epäjohdonmukaisuuksien poistamiseksi. Samalla tietenkin varmistetaan, ettei menoja hallinnoiva henkilö voi ikään kuin päästä läpi liiketapahtumaan vaan että turvallisuus on etusijalla.

Puhemies.
Paljon kiitoksia, komission jäsen Schreyer.
Pyytäisin jäseniä käyttämään vain työjärjestyspuheenvuoroja, koska muiden komission jäsenten ja parlamentin jäsenten on osallistuttava kyselytunnille.
Pyydän teitä tekemään yhteistyötä.

Harbour (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Kuuntelin erittäin kiinnostuneena Staunerin ja Heaton-Harrisin kysymyksiä. Molemmat pyysivät komission jäsentä kommentoimaan Marta Andreasenin esittämiä syytöksiä sekä sitä, eivätkö ne itse asiassa olleet täysin perusteltuja. Panin merkille, ettei komission jäsen vastannut näihin kysymyksiin.
Arvoisa puhemies, olkaa hyvä ja kehottakaa komission jäsentä vastaamaan niihin. Kun kaksi jäsentä on kerran esittänyt saman kysymyksen, heillä on oikeus saada kunnon vastaus.

Schreyer
Arvoisa puhemies, vastaan oikein mielelläni näihin kysymyksiin. Kuten kerroin, komissio teetti vuonna 2000 kirjanpitojärjestelmää koskevan tutkimuksen. Päätimme sen perusteella ehdottaa uutta kirjanpitosäännöstöä - tämä tehtiin Prodin komission ehdotuksessa varainhoitoasetukseksi. Kesäkuussa 2001 komission yksiköt laativat ensimmäisen toimenpidepaketin, ensimmäisen toimintasuunnitelman tarvittavista toimista. Tämä oli perusta tilinpitäjän palvelukseen ottamiselle tammikuussa 2002, ja tämä oli perusta työlle, joka olisi pitänyt tehdä.
Euroopan parlamentti olisi varmasti sitä mieltä, että kaikki komission työntekijät vastaavat täytäntöönpanosta. Silloin ei riitä, että tiettyjä asioita arvostellaan yhä uudestaan, vaan silloin kyseisen henkilön tehtävänä on osallistua uudistuksen täytäntöönpanoon.

Puhemies.
Tämä on viimeinen sallimani työjärjestyspuheenvuoro. Jos tämä asia vaatii lisäkeskustelua, siihen tulee kyllä toinen mahdollisuus, mutta tänään emme voi enää venyttää aikatauluamme yhtään enempää.
Nyt seuraa viimeinen työjärjestyspuheenvuoro.

Heaton-Harris (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Arvostan huomautuksianne, mutta tämä on yksi niistä perusongelmista, joita meillä on tällä hetkellä komission kanssa.
Arvoisa komission jäsen, jäsen Sandbæk on kirjoittanut teille ja pyytänyt saada nähdä kopion entisen tilinpitäjänne allekirjoituksesta, jolla hän hyväksyi vuoden 2001 tilit. Kysyin, kuka tämä henkilö on. Aikaisemmin minulle kerrottiin, että ne allekirjoitettiin kyseisen henkilön virassa ollessa. Tämä henkilö jätti komission viran 31. joulukuuta 2001. Se oli joko kaikkien aikojen nopein tilinpäätös tai sitten tapahtui jotakin taianomaista.
Tämänpäiväiset puheenne eivät vakuuttaneet minua, ja epäilenpä, etteivät ne vakuuttaneet lehterillä olijoitakaan. Minusta olisi vain hyvä, että teidän ja asiasta kiinnostuneiden parlamentin jäsenten välillä olisi edes pikaista ajatustenvaihtoa ja rehellisyyttä, koska Marta Andreasen kertoi teille tapahtumista. Hän kirjoitti teille ja tapasi teidät, ja te vähät välititte hänestä. Se, mitä tapahtui, on häpeäksi teille ja toimielimellenne. Asia on nyt niin, että teidän on kestettävä tilanne ja jatkettava kirjanpitojärjestelmän perusteellista uudistamista, eikä Marta Andreasenin apu olisi pahitteeksi.

Schreyer
Arvoisa puhemies, jäsen Heaton-Harrisille totean vielä kerran: vuoden 2001 tilinpäätöksestä vastasi tilinpitäjä, joka oli vastuussa myös vuoden 2001 talousarviokirjanpidosta ja pääomataseesta. Tilinpäätös esitettiin ajallaan tilintarkastustuomioistuimelle. Komissio esittää talousarviokirjanpidon ja pääomataseen Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimelle, joka sitä paitsi tarkastaa tilit säännöllisesti. Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin totesi myös vuoden 2001 tileistä, että tilinpäätös antaa oikean ja luotettavan kuvan tuloista ja menoista sekä taloudellisesta tilanteesta vuoden lopussa.

Puhemies.
Hyvät parlamentin jäsenet, minun on nyt pakko siirtyä esityslistalla seuraavana olevaan asiaan.
Jos tätä keskustelua on syytä jatkaa, se on tehtävä jonain muuna ajankohtana.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti. Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä (B5-0510/2002).
Työjärjestyksen liitteen II 2 kohdan mukaisesti kysymykset nro 40, 42, 43 ja 44 jätetään käsittelemättä, koska niiden aihe on tämän istuntojakson esityslistalla: neuvoston ja komission lausunnot huomenna, keskiviikkona Prestige-aluksen onnettomuudesta.
Kysymysten esittäjille on luonnollisesti ilmoitettu asiasta.
Osa I
Puhemies.
Seuraavana on Manuel Medina Ortegan kysymys nro 37 (H-0727/02):

Aihe: Pohjois-Afrikan rajojen valvonta
Voiko komissio selvittää, kuinka kattavia ovat Marokon ja muiden Pohjois-Afrikan maiden kanssa tehdyt sopimukset, joiden tarkoituksena on auttaa kyseisiä maita valvomaan siirtolaisten laitonta maastamuuttoa niiden rajojen kautta Euroopan unioniin? Voiko komissio antaa tietoja muista asiaan liittyvistä suunnitelmista?

Nielson
Osana EU:n ja Marokon välisen assosiaatiosopimuksen puitteissa käytävää vuoropuhelua laittomasta maahanmuutosta MED-komitea hyväksyi joulukuussa 2001 Marokon viranomaisten aloitteesta rajavalvonnan hallintaa koskevan erityisohjelman, joka tulee sisältymään Marokon kansalliseen maaohjelmaan vuosille 2002-2004. Tarkoitukseen on varattu alustavasti 40 miljoonaa euroa Meda-ohjelmaan kuuluvasta kansallisesta maaohjelmasta vuosille 2002-2004, jonka Marokon viranomaiset allekirjoittivat tammikuussa 2002. Tämä aloite on osa Marokon ja Euroopan unionin välillä käytävää laajempaa keskustelua siirtolaisuuskysymyksistä, joka kattaa myös lailliseen maahanmuuttoon ja muuttopaineiden sosiaalis-taloudellisiin ulottuvuuksiin liittyvät asiat.
Tällä nimenomaisella ohjelmalla tähdätään instituutioiden vahvistamiseen, sääntelykehyksen luomiseen, infrastruktuurin ja laitteiden nykyaikaistamiseen, virkailijoiden koulutukseen ja yhteistyön luomiseen rajavalvonnasta vastaavien marokkolaisviranomaisten ja EU:n vastaavien viranomaisten välille.
EU:n asiantuntijat tekivät Marokkoon matkan, jonka tarkoituksena oli arvioida tarpeita ja laatia aikataulu konkreettisille toimille tilanteen parantamiseksi. Heinäkuussa 2002 tehdyn vierailun aikana jäsenvaltioiden ja komission asiantuntijoilla oli mahdollisuus vierailla tärkeimmillä rajanylityspaikoilla ja rajaseuduilla, joissa etenkin Saharan eteläpuolisista maista tuleva laiton maahanmuutto on erityisen suurena ongelmana.
Vierailujen aikana Marokon viranomaiset osoittivat poliittisen tahtonsa ja vankan sitoutumisensa yhteistyöhön unionin kanssa laittoman maahanmuuton torjunnassa ja erityisesti rajavalvonnassa. Heinäkuussa ja syyskuussa 2002 he toimittivat jälleen avoimuuden ja hedelmällisen yhteistyön hengessä asiantuntijoille tietoja alan sääntelykehyksestä ja sääntöjen soveltamisesta sekä tilastoja laittomasta maastamuutosta.
Paikan päälle tehtyjen vierailujen ja Marokon viranomaisten toimittamien tietojen tarkastelun perusteella asiantuntijoiden on määrä laatia raporttinsa vuoden 2002 loppuun mennessä. Sen jälkeen voidaan päättää ohjelman sisällöstä.
Ohjelma on ensimmäinen rajavalvontaa koskeva aloite alueella.

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa puhemies, komission jäsenen ilmoittama luku on 40 miljoonaa euroa, ilmeisesti kaudeksi 2002-2004. Voisitteko selventää koskeeko se vain vuotta 2002 ja onko kyseessä kokeiluohjelma, koska kun puhutaan Marokon rajojen valvonnasta, puhutaan tuhansista kilometreistä rajaa, ja minusta tuntuu, että mainittu rahasumma on täysin riittämätön auttamaan Marokon viranomaisia rajavalvonnan toteuttamisessa. Haluaisin tietää, onko mitään mahdollisuutta, että tätä lukua, 40 miljoonaa euroa, voitaisiin pitää vasta alustavana summana, jota olisi mahdollisuus myöhemmin kasvattaa niin, että voisimme luoda Marokon kanssa kunnollisen yhteistyöohjelman, jonka avulla maa pystyisi suoriutumaan rajavalvonnastaan.

Nielson
Kyseinen 40 miljoonaa euroa on vuosille 2002-2004. Se on täysin selvää. On myös syytä lisätä, että tässä luvussa eivät ole mukana kaikki tähän ongelmaan yleisesti käytettävissä olevat resurssit. Kysymys on lisätuesta, joka sisältää erilaisia aloitteita ja toimia, joilla pyritään parantamaan Marokon omia valmiuksia vastata ongelmaan. Marokko toteuttaa kuitenkin myös omia toimiaan. Haluaisin myös lisätä, että tässä on kysymys muustakin kuin rahasta. Nämä muut asiat otetaan esille väliarvioinnissa. Kysymys ei siis ole vain joidenkin rajavalvontalaitteiden toimittamisesta tiettyihin kohteisiin.

Puhemies.
Seuraavana on Mary Elizabeth Banottin kysymys nro 38 (H-0825/02):

Aihe: Harvinaisten tautien lääkkeitä koskevan EU:n tutkimuslainsäädännön väärinkäyttö
Vuoden 1999 EU:n lainsäädäntö hyväksyttiin sitä silmällä pitäen, että kannustetaan harvinaisten tautien lääkkeiden kehittämiseen johtavaa tutkimusta. Nyt näyttää siltä, että häikäilemättömät lääkefirmat käyttävät lainsäädäntöä tiettyjen yleisten lääkkeiden, joita käytetään tällä hetkellä harvinaisten tautien parantamiseen, yksinoikeuksien saamiseksi, mikä merkitsee, että näiden lääkkeiden hinnat nousevat.
Aikooko komissio tutkia, missä määrin tällaista väärinkäyttöä tapahtuu? Mihin toimiin se aikoo ryhtyä väärinkäytösten lopettamiseksi ja sen varmistamiseksi, että lainsäädäntöä käytetään siihen tarkoitukseen, jota varten se luotiin, eli harvinaisten tautien hoitoon kohdistuvaan tutkimukseen?

Liikanen
Arvoisa puhemies, harvinaisten tautien lääkkeillä eli harvinaislääkkeillä tarkoitetaan siis lääkkeitä, joita käytetään nimensä mukaisesti harvinaisten tautien hoitoon tai diagnosointiin. Harvinaisten tautien lääkkeiden kehitys- ja markkinointikustannuksia ei saada katetuksi odotettavissa olevilla myyntituloilla. Tästä syystä lääketeollisuus on ollut haluton kehittämään tällaisia tuotteita normaaleissa markkinaolosuhteissa. Tammikuussa 2000 voimaantulleessa harvinaislääkkeistä annetussa asetuksessa säädetään kannustinjärjestelmästä, jolla pyritään saamaan rahoittajia mukaan harvinaisten tautien lääkkeiden kehittämiseen ja markkinointiin.
Yksi näistä kannustimista on kymmeneksi vuodeksi myönnettävä kaupallinen yksinoikeus. Se myönnetään, jos harvinaislääkkeeksi määritelty valmiste saa myyntiluvan kaikissa jäsenvaltioissa. Myyntiluvan saamiseksi lääketehtaan on suoritettava joukko kokeita ja tutkimuksia, joilla osoitetaan, että tuote täyttää tiukat laatu-, turvallisuus- ja tehovaatimukset, joita edellytetään kaikilta EU:ssa markkinoitavilta lääkkeiltä. Vuoden 2000 jälkeen 123 tuotetta on määritelty harvinaislääkkeiksi ja merkitty yhteisön harvinaislääkkeiden rekisteriin.
Muutamissa harvoissa tapauksissa kysymys on yleisesti saatavilla olevasta kemikaalista, jota valmistaja on toimittanut sairaaloille, jotka ovat itse valmistelleet kemikaalin annettavaksi potilaille. Suurin osa harvinaisten tautien lääkkeistä kuitenkin sisältää kokonaan uusia ainesosia. Muutamissa tapauksissa on ollut jo jonkin aikaa yleisenä käytäntönä, että valmistaja toimittaa pelkän raaka-aineen potilaan hoitamista varten. Kyseisen kemikaalin puhtautta ja turvallisuutta ei kuitenkaan ole testattu ja tuotteelle ei ole myyntilupaa. Kemikaali ei tällöin täytä farmaseuttisia laatuvaatimuksia ja saattaa sisältää määrittelemättömiä ja mittaamattomia epäpuhtauksia. Tällöin ei ole mitenkään yllättävää, että myyntiluvan saanut lääke, joka on kehitetty täyttämään tiukat laatu-, turvallisuus- ja tehovaatimukset, maksaa enemmän kuin sen lähtöaineena oleva kemikaali.
Komissiolla ei ole minkäänlaisia toimivaltuuksia lääkkeiden hinnan tai korvattavuuden suhteen. Harvinaislääkkeistä annettu asetus kuitenkin sisältää säännöksen, jolla kaupallinen yksinoikeus voidaan rajata kuuteen vuoteen, jos viiden vuoden jälkeen voidaan osoittaa, että tuote on riittävän kannattava, niin ettei kaupallisen yksinoikeuden säilyttäminen ole perusteltua.

Puhemies.
Seuraavana on Bernd Posseltin kysymys nro 39 (H-0773/02):

Aihe: T?et?enia - komission jäsenen Nielsonin matka
Onko komissio jo päättänyt, milloin komission jäsen Nielson matkustaa T?et?eniaan tutustuakseen henkilökohtaisesti alueen humanitaariseen tilanteeseen, jotta EU:n apu voidaan kohdentaa paremmin?

Nielson
Arvoisa jäsen Posselt, lyhyt vastaus kysymykseenne on ei. Pitempi vastaus tulee tässä: seuraan hyvin tarkasti humanitaarisen tilanteen kehitystä T?et?eniassa ja sen naapuritasavalloissa, joissa osa T?et?enian väestöstä on pakolaisina. Viimeisimmissä lehdistötiedotteissani 27. marraskuuta ja 5. joulukuuta ilmaisin huoleni alueen humanitaarisen ja ihmisoikeustilanteen vakavuudesta, erityisesti siitä, että alueen sisäisiä pakolaisia on alettu painostaa yhä voimakkaammin jättämään Ingushiassa sijaitsevat leirit ja palaamaan T?et?eniaan.
Kuten tiedätte, EY:n humanitaarisen avun toimisto ECHO on tärkein humanitaarisen avun toimittaja alueella. Se on avustanut toisen T?et?enian konfliktin uhreja alusta lähtien ja jatkaa työtään edelleen. Komissio on ECHOn välityksellä antanut tähän mennessä yli 90 miljoonaa euroa humanitaariseen apuun ihmisten henkiinjäämisen auttamiseksi. Yksistään vuonna 2002 tähän kriisiin kohdennettiin 25miljoonaa euroa ja vielä 3 miljoonaa euroa on tarkoitus käyttää kiireellisempään elintarvikeapuun.
Tällä hetkellä ECHO tarjoaa Ingushiassa apua hyvin vaikeissa oloissa eläville alueen sisäisille pakolaisille, jotka asuvat leireillä, spontaanisti syntyneissä siirtokunnissa ja isäntäperheissä. Suurin osa Aki Yurtin leirillä järjestetystä avusta on ollut ECHOn rahoittamaa, ja jatkamme toimintaa muillakin leireillä.
Samaan aikaan ECHO rahoittaa edelleen erittäin suurta osaa varsinaiseen T?et?eniaan kohdistuvasta humanitaarisesta avusta. Se on hyvin vaikea tehtävä, sillä se on yksi niistä paikoista maailmassa, joissa humanitaarisilla avustusjärjestöillä on kaikkein huonoimmat työskentelyolosuhteet sekä turvallisuuden että valvonnan suhteen. Jatkamme keskusteluja kaikista näistä kysymyksistä Venäjän viranomaisten kanssa, kuten olen kerta toisensa jälkeen kertonut parlamentille. Tärkeintä on, että me pystymme toimittamaan humanitaarista apua sekä T?et?eniassa että sen ympäristössä, vaikka se on vaikeaa, mutta me pystymme siihen ja jatkamme sitä edelleen.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan tiedustella vain kahta yksityiskohtaa. Ensinnäkin, voitteko jollakin lailla taata - vaikka täysin tyhjentävästihän sitä ei kukaan pysty takaamaan - että humanitaarinen apu todella päätyy t?et?enialaisille pakolaisille vai luotatteko siinä täysin Venäjän viranomaisiin?
Toinen kysymys on: kun leirejä on perustettu Ingushiaan ja joukoittain ihmisiä on karkotettu, tiedättekö missä nämä ihmiset nyt ovat?

Nielson
Yksi tärkeimmistä toimistamme ja yksi niistä, joiden rahoitusta tulemme edelleen jatkamaan mielellämme, on Tanskan pakolaisneuvoston (Danish Refugee Council) toteuttama logistiikka-apu. Se on ainoa ei-venäläinen järjestö, joka toimittaa ruokaa ja muita tarvikkeita T?et?enian sisällä. Avustuskuljetuksissa käytetään paikallisia kuljettajia, mutta muuten koko organisaatiosta vastaa kyseinen kansalaisjärjestö. Sen tunnustaa myös YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu ja koko YK-järjestelmä yleisestikin. Se on merkittävää siksi, että se takaa humanitaariselle yhteisölle pääsyn alueelle.
Toisin sanoen vastaus kysymykseen, pystymmekö valvomaan koko avustusvirtaa, on, että me teemme parhaamme. Olen useita kertoja näiden vuosien aikana kertonut parlamentille, että me toimimme "kaukosäätöperiaatteella", mikä tarkoittaa, että meidän on käytettävä käytännön toteutuksessa paikallisia kumppaneita. Meillä ei kuitenkaan toistaiseksi ole ollut ongelmia luotettavuuden suhteen. Pyrimme seuraamaan kaikkia toimia mahdollisimman huolellisesti. Sanoisin, että niin kauan kuin pystymme pitämään Danish Refugee Councilin toteuttaman operaation käynnissä, voimme olla jokseenkin varmasti perillä tapahtumista. YK:n organisaatiot antavat myös oman merkittävän panoksensa, ja meillä on varsin pitkälle kehittynyttä yhteistyötä niiden kanssa.
Niiden ihmisten kohdalla, jotka ovat enemmän tai vähemmän halukkaasti palaamassa takaisin koteihinsa - ja pelkäämme halukkaita olevan varsin vähän - ongelmana on, että he joutuvat palaamaan hyvin erilaisiin tilanteisiin. Siksi olemme arvostelleet heihin kohdistettua painostusta. Olemme selkeästi huolissamme.

Puhemies. -
Siirrymme kyselytunnin toiseen osaan ja aloitamme varapuheenjohtaja de Palaciolle osoitetuilla kysymyksillä.
Osa II
Komission jäsenelle de Palaciolle osoitetut kysymykset

Puhemies.
Seuraavana on José Manuel García-Margallo y Marfilin kysymys nro 41 (H-0800/02):

Aihe: Polttoaineen verotus Gibraltarissa
El País -lehdessä 20. marraskuuta 2002 ilmestyneessä artikkelissa kerrotaan, että suurin osa Gibraltarin salmen kautta kulkevista aluksista hankkii polttoainetäydennyksensä Gibraltarin vesillä ankkurissa olevista tankkereista sen sijaan, että tankkaisivat Algecirasin satamassa, jossa siihen on paremmat valmiudet. Tämän selittää esimerkiksi se, että polttoaineen hinta on Gibraltarin siirtomaassa halvempi kuin Espanjassa ja että Espanjan viranomaiset soveltavat yhteisön meriturvallisuutta ja pilaantumisen ehkäisemistä koskevia normeja tiukemmin kuin Gibraltarissa tehdään.
Tämä polttoaineen erikoinen toimitusmuoto aiheuttaa tiettävästi huomattavan ympäristöriskin, sillä polttoainetta saattaa päästä mereen, kuten toisinaan on tapahtunut. Lisäksi tuotteiden erisuuruinen verotus Espanjassa ja Gibraltarissa on todellista verosyrjintää, joka vääristää huomattavasti kilpailua, myös kaikkien muiden tuotteiden osalta, joista peritään yhteisön valmisteveroa.
Mitä komissio aikoo tehdä näiden ympäristön kannalta vaarallisten ja sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa vahingoittavien käytäntöjen korjaamiseksi?

De Palacio
Arvoisa puhemies, Gibraltar on yksi tärkeimmistä alusten tankkauspaikoista Välimeren alueella, ja suuri osa polttoainetäydennyksistä hoidetaan suoraan säiliöaluksista. Vaikka monissa satamissa on tarvittavat laitteet alusten tankkaamiseen laiturissa, suoraan säiliöaluksista tankkaaminen on silti yleisin käytäntö monissa satamissa, ei vain pienissä satamissa, vaan myös esimerkiksi Rotterdamissa, Barcelonassa ja Hampurissa.
Komissio katsoo, että tätä toimintaa on valvottava tarkasti polttoaineen polkumyynnin ja merten pilaantumisen estämiseksi. Siksi monissa satamissa on otettu käyttöön erilaisia sääntöjä ja käytäntöjä, joilla tätä toimintaa säännellään, ja komissio puolestaan valvoo perustamissopimuksen mukaisesti yhteisön ympäristönsuojelulainsäädännön noudattamista. Tähän liittyen 24. tammikuuta 2001 komissio nosti syytteen yhteisöjen tuomioistuimessa Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan useiden ympäristösäännösten, muun muassa tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuudesta annetun direktiivin 93/12/ETY, soveltamatta jättämisestä Gibraltarissa.
Verotuksen osalta toteaisin, että yhteisön verosäännösten mukaan yhteisön vesillä laivaliikenteessä ja kalastuksessa käytetyt hiilivetypolttoaineet on yksityiseen virkistyskäyttöön tarkoitettuja aluksia lukuun ottamatta vapautettu erityisveroista sekä yhteisötasolla että kansallisessa verotuksessa.

García-Margallo y Marfil (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, Galician rannat pilanneen öljykatastrofin ja muilla Euroopan rannikoilla sattuneiden vastaavanlaisten tapahtumien takana on aina hämärä raha, johon tutkimukset olisi kohdistettava. Mustan öljyn tahrimien rantojen ja mustan rahan taustalla ovat aina samat ryhmittymät, joiden rakenne muistuttaa enemmän mafiaa kuin kunniallisia yrityksiä. Ne koostuvat yrityksistä, joiden varallisuus on naurettavaa luokkaa vastuun välttämiseksi ja vakuutukset samaa luokkaa. Näitä ryhmiä on suojeltu aina liian löyhällä ympäristö-, kauppa- ja verolainsäädännöllä, eikä Gibraltar ole tässä suhteessa mikään poikkeus.
Gibraltarin satama toimittaa enemmän polttoainetta kuin Algecirasin satama muun muassa siksi, että siellä satamamaksut ovat alhaisemmat ja koska - kuten arvoisa komission jäsenkin on myöntänyt - meriturvallisuutta ja ympäristöä koskevia säännöksiä sovelletaan huomattavasti löyhemmin ja kolmanneksi alhaisemman verotuksen vuoksi.
En tietenkään puhu nyt erityisveroista, koska kuka tahansa ensimmäisen vuoden oikeustieteen opiskelijakin tietää, että merikuljetuksissa käytettävä polttoaine on vapautettu hiilivetyjä koskevasta arvonlisäverosta. Ongelma on se, ettei siellä makseta myöskään välittömiä veroja, jotka myös vaikuttavat hintoihin: yritysverohan on Algecirasissa 35 prosenttia ja Gibraltarissa nolla, kuten komission jäsen Monti hyvin tietää.
Haluaisinkin kysyä, onko Gibraltarin ja Algecirasin välillä eroja verotuksessa. Koska erityisveroissa eroja ei voi olla, ero voi olla vain kokonaisverotuksessa, mikä puolestaan vaikuttaa hintoihin, kuten huomaatte aina esimerkiksi ravintolalaskua maksaessanne.

De Palacio
Arvoisa puhemies, kollegani Mario Monti on jo nostanut kaksi syytettä Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan nimenomaan varmistaakseen sisämarkkinoiden esteettömän toiminnan ja kilpailusääntöjen yhdenmukaisen soveltamisen koko unionin alueella.
Joka tapauksessa olen varma, että kokeneena parlamentin jäsenenä García Margallo on hyvin selvillä näistä asioista, ja samoin olen varma, että kollegani Mario Monti jatkaa työtään sen varmistamiseksi, että Euroopan unionissa ei ole turvapaikkoja, joissa voisi välttyä yhteisön lainsäädännön soveltamiselta missään asiassa.

Puhemies.
Seuraavana on Nuala Ahernin kysymys nro 45 (H-0721/02):

Aihe: Ydinvoimakysymysten sääntely EU:ssa
Energia-asioista vastaava komissaari kertoi valikoiduille lehdistön edustajille 12. syyskuuta pidetyssä tiedotustilaisuudessa uusista suunnitelmista ydinvoimakysymysten sääntelemiseksi EU:ssa.
Suunnitelmat käsittävät EU:n sisäiset ydinturvallisuusstandardit vakiinnuttavan puitedirektiivin, radioaktiivisen jätteen huoltoa ja loppusijoitusta koskevan direktiivin, radioaktiivisen jätteen pitkän aikavälin loppusijoituksen turvaavia rahoitusjärjestelyjä ja ydinvoimaloiden käytöstäpoistoa koskevan direktiivin sekä neuvotteluvaltuudet EU:hun tuotavan ydinpolttoaineen määrän nostamiseksi.
Voiko komissio ilmoittaa miltä osin nykyisen Euratomin perustamissopimuksen toimivaltuudet ydinturvallisuuden sääntelyn alalla ovat riittämättömät ja muutoksen tarpeessa? Mitä neuvotteluja komissio on käynyt jäsenvaltioiden kanssa EU:hun tuotavan ydinpolttoaineen määrän kasvattamisesta? Onko EU:hun tuotavan lisäpolttoaineen jälleenkäsittely tarkoitus järjestää Sellafieldin ja Haagin voimaloissa?

De Palacio
Arvoisa puhemies, 45-vuotisen voimassaolonsa aikana Euratomin perustamissopimus on osoittanut mukautumiskykynsä ja joustavuutensa, jonka avulla se on pystynyt vastaamaan kulloisiinkin tarpeisiin ja huolenaiheisiin. Näin se on edistänyt yhteisön tutkimuksen ja lainsäädännön kehittämistä sekä säteilyturvan että ydinmateriaalien käytön valvonnan alalla.
Ehdotetut toimet ovat konkreettinen todiste siitä, että sopimus todella vastaa tarkoitustaan tarjoamalla vankan ja riittävän oikeusperustan.
Komission ehdotuksilla vahvistetaan ennen muuta nykyisiä keinoja taata kansalaisten ja työntekijöiden terveyden suojelu, kuten Euratomin perustamissopimuksen II osaston 3 luvussa on määritelty. Näin säteilyturvasäännöksiin perustuvaa ihmisten terveyden suojelua täydennetään ydinturvallisuussäännöksillä, joilla voidaan myös taata säteilyturvaa koskevien sääntöjen noudattaminen.
Venäjän kanssa ydinmateriaalilla käytävän kaupan osalta komissio aikoo käyttää aloiteoikeuttaan tekemällä neuvostolle esityksen neuvotteluvaltuuksien saamiseksi.

Ahern (Verts/ALE).
Arvoisa komission jäsen, olimme hyvin hämmästyneitä havaitessamme, että te suhteista parlamenttiin vastaavana komission jäsenenä kerroitte ehdotuksista syyskuussa ensin lehdistölle, ennen kuin parlamentti oli edes kuullut niistä. Se oli törkeästi tehty. En voi kylliksi korostaa sitä, että teidän olisi pitänyt keskustella niistä ensin parlamentin kanssa, ennen kuin kerroitte lehdistölle.
Olen hämmästynyt väitteestä, että teillä olisi toimillenne riittävä oikeusperusta. Ymmärtääkseni neuvosto keskustelee asiasta parhaillaan ja käsitykseni mukaan ydinvoimaa koskevat ehdotuksenne perustuvat väärään oikeudelliseen kehykseen. Arvoisa komission jäsen, te olette nyt erehtynyt. Toisin kuin komissio antaa ymmärtää, Euratomin perustamissopimuksen 30, 31 ja 32 artiklat eivät sovellu tässä tapauksessa, koska silloin komissio puuttuisi ydinvoimalaitosten teknisen toiminnan turvallisuuteen. Tämä on nimenomaan poissuljettu Euratomin perustamissopimuksen mukaan.
Haluan myös kertoa, että jäsenvaltioissa, erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kansalaiset ovat alkaneet kysellä joistakin lausunnoistanne, joissa näytätte asettuvan kannattamaan ydinpolttoaineen jälleenkäsittelyä. Haluan tehdä selväksi, että näillä ehdotuksilla ei tueta plutoniumin jälleenkäsittelyä.

De Palacio
Arvoisa puhemies, jäsen Ahern, anteeksi vain, mutta ilmoitin aikomuksestani esitellä tämä ydinturvallisuuspaketti parlamentille ennen ketään muuta. Olen toistanut sen useita kertoja eikä siinä siksi ollut mitään uutta. En myöskään esitellyt aloitetta lehdistölle ennen parlamenttia. Päinvastoin, tulin tänne kertomaan parlamentille aloitteista, joita olen esittänyt Brysselissä.
Oikeusperustan osalta viittaisin Luxemburgin tuomioistuimen 10. joulukuuta julkaisemaan lehdistötiedotteeseen. Tuomioistuin katsoo, että Euratomilla on toimivaltaa seuraavilla aloilla: ydinlaitosten turvallisuuden takaamiseen tarvittavan lainsäädännön ja muun säännöstön luominen, turvallisuustilanteen arviointiin ja tarkistamiseen liittyvät toimet, toiminnan koordinointi hätätilanteissa, ydinlaitosten sijaintipaikkojen valinnat sekä ydinlaitosten suunnittelu, rakentaminen ja käyttö.
Siksi katsonkin, ettei kukaan voi kiistää Euratomin perustamissopimuksen tarjoavan oikeusperustaa kaikille niille ehdotuksille, joita olen tehnyt neuvostolle ja parlamentille, koska tuomioistuin on ilmaissut näkemyksensä hyvin yksiselitteisesti.
Lopuksi totean, etten kannata minkäänlaista ydinpolttoaineen jälleenkäsittelyä. En tiedä mistä arvoisa jäsen on saanut päähänsä nämä ajatukset; minulla ei ole tapana sekaantua tällaisiin. Ehdotan vain, että meidän on luotava kehys, joka takaa turvallisuuden kaikissa unionin jäsenvaltioissa - niin unioniin liittyvissä kuin nykyisissäkin jäsenvaltioissa - ja turvallisuuden on oltava mahdollisimman korkeaa luokkaa, niin että esimerkiksi Wienissä sijaitsevan turvallisuusviraston suositukset tehdään pakollisiksi.

Puhemies.
Seuraavana on Laura González Álvarezin kysymys nro 46 (H-0737/02):

Aihe: Komission riippumattomuuden toteutuminen
Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan valtuuskunta matkusti viime kesäkuussa Asturiasiin sikäläisen parlamentin kutsusta. Useiden vetoomuksen tehneiden ryhmien kanssa pidetyssä kokouksessa puheenjohtaja Gemelli sai käsiteltäväksi muiden muassa vetoomuksen, jossa esitettiin Kantabriaan johtavan, Asturiasin länsiosan kautta kulkevan moottoritien linjauksen sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä vaikutuksia koskeva valitus. Kyseinen vetoomus hyväksyttiin käsiteltäväksi Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnassa.
Yllättäen, ennen kuin vetoomuksesta oli keskusteltu tavanomaisten menettelyiden mukaisesti, Euroopan parlamentin jäsen, hänen puolueensa alueosaston sihteeri sekä kolme kunnanjohtajaa neuvottelivat komission jäsenen Loyola de Palacion ja kahden komission virkamiehen kanssa. Palattuaan Asturiasiin kunnanjohtajat ilmoittivat tiedotusvälineille, että kyseisen vetoomuksen käsittely oli lopetettu.
Miten voidaan lopettaa sellaisen asian käsittely, jota ei ole edes otettu esille ja josta ei ole keskusteltu asiasta vastaavassa valiokunnassa? Miten komission jäsen Loyola de Palacio pitää loppuun käsiteltynä vetoomusta, joka ei kuulu hänen osastonsa toimivaltaan, kuten komission jäsenen Margot Wallströmin minulle lähettämästä vastauksesta käy ilmi? Eikö komissio katso, että sen riippumattomuus ja neuvotteluissa mukana olleiden virkamiesten pidättyvyys on jäänyt toteutumatta? Eikö komissio katso, että tällä tavalla toimimalla heikennetään Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan toimintaa ja, mikä pahinta, suhtaudutaan epäkunnioittavasti vetoomuksen tekijöihin?

De Palacio
Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kertoa arvoisalle jäsenelle, että luonani on todellakin vieraillut useitakin edustajia, jotka ovat minun lisäkseni tavanneet myös ympäristöasioista vastaavan komission jäsenen, joka hoitaa myös arvoisan jäsenen mainitseman asian käsittelyä. Tällaiset vierailut komissioon ovat aivan normaali käytäntö. Olen myös useissa yhteyksissä tavannut arvoisan jäsenen ja muita henkilöitä ja nämä tapaamiset ovat minusta hyvin tärkeitä, koska niiden avulla saan tietoa eri yhteiskunnallisten ryhmien ja kansalaisten ajatuksista. Työskennellessämme komissiossa Brysselissä meidän on yritettävä välttää kadottamasta suhdetta todellisuuteen.
En kuitenkaan voi kertoa tarkemmin, mitä olen keskustellut luonani vierailleiden ihmisten kanssa. En voi kertoa yksityiskohtia, mutta sen voin sanoa, että ensinnäkään minä en ole vastuussa minkään menettelyjen tai tutkimusten aloittamisesta näiden kysymysten osalta, koska ne kuuluvat kollegani Margot Wallströmin vastuualueeseen. Toiseksi, minulla ei ole vastuuta asiassa myöskään vetoomusvaliokunnan osalta, koska nämä kysymykset kuuluvat parlamentin yksinomaiseen toimivaltaan.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, sen sijaan että esittäisin lisäkysymyksiä, koska minusta arvoisan komission jäsenen vastaukseen ei ole mitään lisättävää, kerron sen sijaan, että kyseisessä tapauksessa hänen ja kahden ympäristöasioiden pääosaston virkamiehen nimissä on esitetty väärää tietoa.
Kuten mainitsin kysymyksessäni, useat vetoomuksen esittäjät keskustelivat ensin puheenjohtaja Gemellin kanssa kotimaakunnassani Asturiasissa ja sen jälkeen he tekivät useita vierailuja komissioon. Tämän jälkeen paikallisissa tiedotusvälineissä kerrottiin, että komission jäsen ja virkamiehet ovat ilmoittaneet tapauksen olevan loppuun käsitelty. Jutussa käytettiin ikävästi väärin kahden ympäristöasioiden pääosaston virkamiehen nimiä.
Asturiasilaiset vetoomuksen esittäjät kysyivät minulta aivan oikeutetusti, kuinka tapaus voi olla loppuun käsitelty, kun siitä ei ole edes keskusteltu vetoomusvaliokunnassa. Sanonkin teille, että näiden kahden virkamiehen ja komission jäsenen nimien esiintyminen tiedotusvälineissä vahingoittaa pahasti Euroopan unionin toimielinten ja vetoomusvaliokunnan uskottavuutta. Olen pahoillani, että teidän ja noiden kahden virkamiehen nimet on yhdistetty poliittiseen asiaan, jonka ei olisi pitänyt tulla tällä tavoin esille tiedotusvälineissä.

Garriga Polledo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen hämmästynyt, että näinkin kokeneet parlamentin jäsenet sekoittavat keskenään komissiolle tehtävän valituksen ja Euroopan parlamentille esitettävän vetoomuksen.
Näinkin tärkeä julkisen liikenneinfrastruktuurin hanke kuin "autovía de Occidente" -moottoritie ansaitsee kaiken mahdollisen tuen Asturiasin poliittisilta edustajilta. Siksi muutamat Asturiasin kunnanjohtajat, jotka olivat hyvin huolissaan joidenkin paikallisten ryhmittymien komissiolle tekemistä valituksista, saapuivat tänne keskustelemaan siitä, kuinka komissio toimeenpanoelimenä käsittelee valituksia.
Heidät otti vastaan komission jäsen de Palacio ja muutama virkamies, jotka ilmoittivat heille, että Euroopan komissiolle tehty valitus oli ollut esillä komissiossa juuri sillä viikolla ja että tapaus oli täysin loppuun käsitelty.
Tietenkään ei ole komission velvollisuus ratkaista Euroopan parlamentille esitettyjen vetoomusten lopputulosta, vaan sen on parlamentin jäsenten tehtävä. Koetetaanpa nyt olla sekoittamatta valituksia ja vetoomuksia keskenään.
Arvoisa komission jäsen de Palacio, haluaisin kysyä onko teillä mitään tietoa siitä, onko komission vastaavissa yksiköissä käsiteltävänä mitään muuta valitusta, joka liittyisi "autovía de Occidente" -moottoritien rakentamiseen.

De Palacio
Arvoisa puhemies, tässä on nyt ehkä ollut jonkin verran sekaannusta, kuten arvoisa jäsen totesi. Minä voin nyt vain toistaa, että en voi kommentoida luonani vierailleiden henkilöiden kanssa käytyjen keskustelujen sisältöä.
Toiseksi, komissiolle tehty valitus on yksi asia ja vetoomusvaliokunta kokonaan toinen asia, johon komission ei ehdottomasti pidä puuttua millään tavalla, koska se kuuluu parlamentin toimialaan.
Valituksena asia kuuluu Margot Wallströmin toimialaan. En tiedä mikä sen tilanne on, mutta selvitän asian mielelläni ja ilmoitan siitä arvoisalle jäsenelle.

Puhemies.
Kaikki jäsenet varmasti tietävät, että tämä aika on varattu komissiolle esitettäville kysymyksille ja lisäkysymyksille, ei arvoisien jäsenten selityksille ja tarkennuksille.
Arvostan kyllä innostustanne keskusteluun ja taustojen selvittämiseen, mutta tämä on kyselytunti.
Kysymys nro 47 jätetään käsittelemättä, koska sen esittäjä, Herman Vermeer, ei ole läsnä.

Puhemies.
Seuraavana on Carlos Bautista Ojedan kysymys nro 48 (H-0781/02):

Aihe: Liikenneturvallisuuden kolmatta toimintasuunnitelmaa koskeva päivämäärä
Vastauksessaan 26. huhtikuuta 2002 esittämääni kysymykseen E-1265/02 komissio vakuutti, että liikenneturvallisuuden kolmannesta toimintasuunnitelmasta laadittaisiin komission tiedonanto vuoden 2002 viimeisen vuosineljänneksen aikana. Punaisen Ristin liikenneturvallisuuskampanjan ensimmäisen vuosipäivän juhlassa 12. syyskuuta Loyola De Palacio kuitenkin totesi, että liikenneturvallisuuden kolmas toimintasuunnitelma esitettäisiin vasta vuonna 2003. Toisaalta yhteisön FANTASIE-tutkimusohjelmassa todetaan, että jos liikenne yhteisössä kasvaa kestävällä tavalla tai saavutetaan kestävä tasapaino, kaksipyöräisten ajoneuvojen käyttö kasvaa huomattavasti.
Voisiko komissio vahvistaa liikenneturvallisuuden kolmatta toimintasuunnitelmaa koskevan tiedonannon julkaisupäivämäärän? Voisiko komissio antaa ennakkotietoja tulevassa suunnitelmassa käsitellyistä kaksipyöräisten ajoneuvojen liikenneturvallisuutta koskevista erityistoimenpiteistä?

De Palacio
Arvoisa puhemies, Euroopan liikennepolitiikan valkoisessa kirjassa esitetään joukko toimenpiteitä, joita on toteutettava liikenneturvallisuuden parantamiseksi, sekä liikenneturvallisuuden toimintasuunnitelma, jonka tavoitteena on löytää toimia, joiden avulla voimme päästä yleiseen tavoitteeseemme, joka on liikennekuolemien määrän puolittaminen Euroopan unionin tieliikenteessä vuoteen 2010 mennessä.
Ohjelmaa laaditaan parhaillaan ja se on tarkoitus ottaa käyttöön vuoden 2003 ensimmäisen vuosineljänneksen aikana. Ohjelmassa on joitakin toimia, jotka kohdistuvat nimenomaan kaksipyöräisiin ajoneuvoihin, ja siihen liittyen haluan jälleen kerran mainita Bautista Ojedan ansiokkaan työn tällä alalla.
Yleisemmillä toimilla on myös merkittäviä myönteisiä vaikutuksia kaksipyöräisten ajoneuvojen ajajien ja matkustajien turvallisuuteen.

Bautista Ojeda (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, liikenneverkostojen parantaminen erityisesti suurissa kaupungeissa, joihin väestö on keskittynyt, kaupunkien keskustojen muuttaminen kävelykaduiksi ja nelipyöräisten ajoneuvojen liikennemäärien kasvu tuo kaksipyöräisille ajoneuvoille päivä päivältä enemmän käyttäjiä, kuten edellä todettiin.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin kysyä onko teillä suunnitteilla minkäänlaisia erityisaloitteita, joilla tuettaisiin kaksipyöräisten ajoneuvojen käyttöä, varsinkin kun nykyisillä vakuutusten hinnoilla kaksipyöräisten ajoneuvojen myynti väistämättä vähenee merkittävästi.

De Palacio
Arvoisa puhemies, voin kertoa, että erityisaloitteita on todellakin suunnitteilla. Esimerkiksi autojen turvallisuutta koskevassa ohjelmassa ja autoteollisuuden kanssa tehdyissä sopimuksissa tavoitteena on ollut ottaa autojen suunnittelussa huomioon, että törmäystilanteissa autot aiheuttaisivat vähemmän vahinkoa vailla auton korin suojaa oleville tielläliikkujille, eli sekä jalankulkijoille että kaksipyöräisten ajoneuvojen käyttäjille (moottoripyörät, polkupyörät jne.).
Lisäksi on tarpeen, kuten Euroopan unionissa aina, seurata nykyisten liikennesääntöjen ja ohjeistojen todellista noudattamista, kuten kypärän käyttöä moottoripyörällä ajettaessa, koska olemme havainneet, että usein käy niin, ettei hyväksyttyä lainsäädäntöä valitettavasti sovelleta tai panna täytäntöön riittävän tiukasti.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, erilaiset tietyöt, esteet, jaetut ajoradat ja tieosuudet, joilla näkyvyys on heikko aiheuttavat lukuisia onnettomuuksia kaksipyöräisille ajoneuvoille. Onko tarkoitus kehittää parhaita käytäntöjä tai jonkinlaista esimerkkijärjestelmää, joilla voitaisiin ehkä vähentää onnettomuusriskejä, jotka kuitenkin tiedetään vanhasta kokemuksesta, niin että tulevilla tietöillä saataisiin parannettua liikenteen turvallisuutta ja vähennettyä onnettomuuksia?

De Palacio
Huono näkyvyys on kaksipyöräisten ajoneuvojen ja yleisestikin kaikkien ajoneuvojen ongelma. Tiellä käytettävien esteiden suunnittelusta haluan mainita, että Bautista Ojeda on tehnyt asiasta useita aloitteita. Me komissiossa tutkimme parhaillaan pitääkö paikkansa, että esteiden rakentamisessa voitaisiin käyttää muotoja tai rakenteita, jotka aiheuttaisivat vähemmän vahinkoa ja olisivat turvallisempia. Lopullisia päätöksiä ei ole vielä tehty, mutta se on yksi niistä kysymyksistä, joita tutkimme turvallisuuden lisäämiseksi ja ikävien onnettomuuksien estämiseksi.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa komission jäsen, ystäväni ja kollegani Carlos Bautista Ojeda viittasi tähän lyhyesti, mutta haluaisin käsitellä hieman laajemmin yhtä hänen esiin nostamaansa kysymystä. Kuten tiedätte, Espanjassa kaksipyöräisten ajoneuvojen käyttäjillä on todellisia vaikeuksia löytää vakuutusyhtiötä, joka suostuu vakuuttamaan mopedeja, moottoripyöriä jne. Joissakin tapauksissa ainoana vaihtoehtona on muodostaa omia vakuutusyhteenliittymiä. En tiedä voisiko komissio tehdä jotakin tämän asian suhteen, mutta moottoripyöräilijöille aihe on vakava. Kysyntää olisi todellakin kattaville ja kaikille tarjolla oleville vakuutuksille, jotka olisivat oikeassa suhteessa moottoripyörien ja yleisestikin kaksipyöräisten ajoneuvojen käyttöön ja hintaan.

De Palacio
Arvoisa puhemies, kaikki sisämarkkinoiden toimintaan liittyvät kysymykset kuuluvat pikemminkin komission jäsenen Bolkesteinin vastuualueeseen, mutta panen joka tapauksessa tarkasti ylös sekä teidän että Bautista Ojedan äsken esiin tuomat asiat, ja yritämme yhdessä tutkia tilannetta. Kysymys on epäilemättä kaksipyöräisten ajoneuvojen käytön vaaroista ja fyysisistä ja terveydellisistä riskeistä.
Kysymys on siis ensisijaisesti mopedien, moottoripyörien ja polkupyörien, eli toisin sanoen kaksipyöräisten ajoneuvojen turvallisuuden parantamisesta, mutta tutkin tietenkin myös vakuutusongelmia.

Puhemies.
Seuraavana on Proinsias De Rossan kysymys nro 49 (H-0786/02):

Aihe: Irlannin rautateiden tavaraliikenteen turvaaminen
Onko komissio tietoinen Irlannin hallituksen omistaman rautateiden tavaraliikenteestä vastuussa olevan Iarnrod Eireannin viimeaikaisista ehdotuksista lopettaa joitain tavaraliikenteen toimintoja? Tämän ehdotuksen vuoksi olisi arvioiden mukaan käytettävä 400 ylimääräistä rekkaa päivässä tavaran kuljettamiseksi maanteitse. Liikenteen ruuhkautuminen on jo vakava ongelma Irlannissa, ja se johtuu riittämättömästä tieinfrastruktuurista. Jos rautatieliikennettä siirtyy vielä yhtään maanteille, tilanne vaikeutuu huomattavasti. Tällainen kehitys olisi myös vastoin komission rautateiden tavaraliikennettä koskevaa strategiaa.
Aikooko komissio ottaa asian kiireellisesti esille Irlannin hallituksen kanssa ja varmistaa, että sen nykyinen rautatieliikenteen strateginen tarkastelu johtaisi liikennepolitiikan valkoisen kirjan mukaiseen sisäiseen tavaraliikennepolitiikkaan? Aikooko komissio pyytää, että sille ilmoitettaisiin selkeästi, miten nykyisestä ja edellisistä rakennerahastoista myönnetyistä varoista on tuettu rautateiden tavaraliikennettä? Miten komissio aikoo käsitellä liikenteen hintapolitiikan kehitystä ja varmistaa, että sen rautatiejärjestelmän tuleva hallinta olisi yhtenäinen liikennepolitiikan valkoisessa kirjassa esitettyjen periaatteiden kanssa?

De Palacio
Arvoisa puhemies, liikennepolitiikan valkoisessa kirjassa puhutaan selkein sanoin rautatieliikenteen elvyttämisestä kaikkialla Euroopan unionissa. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi yhteisö on toteuttanut erilaisia aloitteita ja tehnyt äskettäin uusia ehdotuksia.
Markkinoiden yhdentymistä ja yhteentoimivuutta lisäävä uusi eurooppalainen sääntelykehys antaa rautatieyhtiöille mahdollisuuden lisätä kilpailukykyään ja suunnata liiketoimintaansa kasvusektoreille, kuten eurooppalaiseen tavaraliikenteeseen.
Euroopan unionin antama taloudellinen tuki rataverkoston rakentamiseen ja nykyaikaistamiseen ja rautateiden pullonkaulojen poistamiseen luo sellaiset fyysiset olosuhteet, joissa rautatiet pystyvät valtaamaan suuremman osuuden odotettavissa olevasta liikennemäärien kasvusta.
Yhteisö on osallistunut erilaisten Euroopan laajuisen rautatieverkon kehittämishankkeiden rahoittamiseen Irlannissa. Esimerkiksi vuonna 2000 hankkeet saivat yhteisrahoitusta Euroopan laajuisten verkkojen talousarviosta noin 3 miljoonaa euroa ja noin 16 miljoonaa euroa koheesiorahastosta. Toissijaisuusperiaatteen mukaan komissio ei kuitenkaan voi ylittää omia toimivaltuuksiaan määriteltäessä tai valittaessa yksittäisen jäsenvaltion hallituksen ensisijaisia toimintatavoitteita tiettynä ajankohtana tietyssä jäsenvaltiossa.

De Rossa (PSE).
Arvoisa komission jäsen on todennäköisesti tietoinen siitä, että Irlannin rautateitä hoitaa valtionyhtiö, jossa hallitus on osakkaana. Tämä valtionyhtiö on äskettäin ilmoittanut aikomuksestaan tarkistaa koko verkostoaan, erityisesti tavaraliikenteen osalta ja mahdollisesti lopettaa tavaraliikenne kokonaan.
Koska komission ja itse asiassa koko Euroopan unionin tavoitteena on, että liikenteen kasvu voisi siirtyä rautateille, eikö arvoisan komission jäsenen mielestä tämä ole ristiriidassa meidän tavoitteidemme kanssa, erityisesti tavaraliikenteen osalta. Eikö pitäisi ainakin keskustella Irlannin hallituksen kanssa toisaalta valkoisen kirjan ja kansallisen liikennepolitiikan, jota hallitus ilmoittaa valmistelevansa parhaillaan, ja toisaalta Irlannin rautatieverkoston sulkemista koskevien ehdotusten jonkinlaisesta yhteensovittamisesta?

De Palacio
Arvoisa puhemies, Irish Rail on äskettäin päättänyt lykätä mahdollisia rakenneuudistuksia siihen asti, kunnes rautateitä koskeva strateginen tutkimus julkistetaan, ja odotamme sen tapahtuvan vuoden 2003 alussa. Komissio toivoo, että tässä Irlannin rautateitä koskevassa tutkimuksessa otetaan huomioon yhteisen liikennepolitiikan lisäksi myös viime vuosina yhteisön varoilla tehdyt investoinnit Irlannin rautateihin.

Puhemies.
Seuraavana on Paul A.A.J.G. Lannoyen kysymys nro 50 (H-0793/02):

Aihe: Lentoliikenne ja -melu
Direktiivin 2002/30/EY

De Palacio
Direktiivissä 2002/30/EY määrätään yhteisön lentokenttien lähialueiden meluongelmien ratkaisemisen tavoitteista ja menetelmistä. Tätä varten direktiivissä määritellään toimet, joita jäsenvaltiot voivat toteuttaa melun vähentämiseksi ja määrätään joukko periaatteita ja sääntöjä melun arviointia varten, tarkoituksena alentaa melupäästöjä.
Tällä hetkellä komission mielestä tärkeintä on varmistaa, että direktiivi sisällytetään oikealla tavalla unionin jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön, minkä pitäisi tapahtua 28. syyskuuta 2003 mennessä.
Tämä direktiivi on yksi monista toimista, joilla pyritään säätelemään ihmisten altistumista melulle lentokenttien läheisyydessä.
Ehdotus erillisestä direktiivistä, jolla luotaisiin yhteisökehys ääntä hitaammin lentävien siviililentokoneiden aiheuttamien melupäästöjen luokittelua ja melumaksujen laskemista varten on läpikäynyt Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn syyskuussa, ja nyt on neuvoston vuoro aloittaa tekstiehdotuksen tutkiminen.
Komissio ei aio laatia erillistä peruskirjaa lentokenttien lähistöllä asuvien asukkaiden oikeuksista.

Lannoye (Verts/ALE).
Haluaisin muistuttaa arvoisalle komission jäsenelle, että noin vuosi sitten Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ratkaisi asiasta tehdyn kantelun Lontoon Heathrown lentokentän lähistön asukkaiden eduksi, jotka valittivat yölentojen häiritsevän untansa. Päätöksessä vahvistettiin kyseessä olevan ihmisoikeusrikkomus. Tästä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen päätöksestä voisi tulla merkittävä ennakkotapaus, johon lentokenttien lähistön asukkaat voisivat vedota. Katson kuitenkin, että Euroopan komission olisi nopeutettava työtänsä käytännön toimien löytämiseksi, jotta estettäisiin näiden asioiden päätyminen tuomioistuinten ratkaistavaksi. Nyt tarvitaan tehokkaita eurooppalaisia toimia, joiden avulla olisi mahdollista vähentää lentokenttien lähistön asukkaiden altistumista melulle, erityisesti yöaikaan.
Arvoisa komission jäsen, eikö teidän mielestänne maaliskuussa 2002 annetun direktiivin 2002/30/EY 1 artiklan, jossa säädetään nimenomaisesti lentomelulle altistuvien henkilöiden määrän vähentämisestä, jatkoksi pitäisi saada käytännön toimia, joilla lisäksi alennettaisiin melutasoa, jolle nämä ihmiset altistuvat?

Puhemies.
Työjärjestyksen mukaisesti Hatzidakisin kysymykseen nro 51 vastataan kirjallisesti.
Kinnockille osoitetut kysymykset

Puhemies.
Seuraavana on Gerard Collinsin kysymys nro 52 (H-0801/02). Kysymyksen laatijan sijaisena on Hyland.

Aihe: Uusi Berlaymont-rakennus
Komission Berlaymont-rakennuksen ostamista koskevan sopimuksen tärkeimmät yksityiskohdat julkistettiin viime lokakuun 23. päivä. Komission lopullisen laskun suuruus on 553 miljoonaa euroa, ja sen osuus kunnostuskuluista on 503 miljoonaa euroa, joihin sisältyy 35,6 miljoonaa euroa laajennustarkoituksiin. Miten yleisön pääsy uuteen Berlaymont-rakennukseen on suunniteltu järjestettäväksi? Mitä komissio olettaa säästävänsä, kun sillä ei enää ole tarvetta "improvisoituihin järjestelyihin" ja se on palannut alkuperäiseen pääkonttoriinsa? Mitä innovatiivisia ratkaisuja on esitetty, sen varmistamiseksi, että Berlaymont-rakennuksen juoksevat kulut pidetään minimissään ja rakennus toimii symbolina dynaamiselle Euroopan unionille?

Kinnock
Olen hyvin iloinen kasvavasta kiinnostuksesta Berlaymont-rakennusta kohtaan.
Vastaan alunperin Collinsin esittämään kysymykseen, että jo Berlaymont-rakennuksen kunnostushankkeen suunnitteluvaiheessa yleisön pääsyä rakennukseen pidettiin tärkeänä osana rakennuksen integrointia kaupunkikuvaan. Uuden julkisen tilan luominen rakennuksen ympärille ja turvalasin käyttäminen julkisivumateriaalina ovat vain muutama esimerkki siitä, kuinka tätä integrointiin tähtäävää lähestymistapaa on toteutettu käytännössä. Suunnittelulla on myös varmistettu, että joitakin teknisiä tiloja lukuun ottamatta myös liikuntarajoitteisilla on esteetön pääsy rakennuksen kaikkiin osiin. Kaikkiin toimistoihin, kokoustiloihin, tulkkauskoppeihin ja oleskelutiloihin pääsee joko suoraan hissiltä tai kiinteitä ramppeja pitkin. Rakennuksen ominaispiirteisiin kuuluvat myös selkeät ja helposti havaittavat kyltit ja opasteet kaikkialla.
Toiseen Collinsin esittämistä kysymyksistä vastaan, että komissio tulee saamaan tuntuvia säästöjä, koska Berlaymont-rakennuksen ostaminen verrattain kilpailukykyiseen hintaan takaa meille paremman neuvotteluaseman kiinteistömarkkinoilla, jossa tärkeimmät osapuolet ovat hyvin tietoisia siitä, että komissiolta vapautuu useita korvaavia rakennuksia, kun se palaa Berlaymont-rakennukseen vuoden 2004 alkupuolella. Hyödyntääkseen tilanteen parhaalla mahdollisella tavalla komissio on pyytänyt halukkaita ilmaisemaan kiinnostuksensa tarjolla olevasta toimistotilasta.
Näistä tekijöistä syntyvät lopulliset säästöt voidaan määritellä tarkasti vasta, kun komission kaikkien toimistojen lopullinen toimipaikka Brysselissä on selvillä. Sitten on mahdollista tehdä tarkkoja vertailuja komission maksaman hinnan - joka ei enää muutu - ja markkinahintojen välillä, jotka eivät varmasti ole ainakaan laskussa niissä osissa Brysseliä, jotka meitä erityisesti kiinnostavat.
Lisäksi toisin kuin vuokrasopimukset, jotka on uusittava tietyin väliajoin, Berlaymont-rakennuksen aiheuttamat kustannukset yhteisön talousarviossa ovat täysin ennakoitavissa, koska 31,9 miljoonan euron vuosimaksu ja 2 prosentin vuosittainen korotus lyötiin lukkoon jo lokakuussa, kun minä itse allekirjoitin Berlaymont-rakennusta koskevan sopimuksen Belgian viranomaisten kanssa.
Muita kustannussäästöjä, joita tässä vaiheessa on vaikea arvioida tarkemmin, syntyy muun muassa siitä, että komission toimistojen väliset kuljetus- ja viestintäkustannukset jäävät pois. Lisäksi Berlaymont-rakennuksessa käytetty energiatehokas ja ympäristöystävällinen tekniikka sekä suunnitteluratkaisut, joilla pyritään alentamaan teknisiä ylläpitokustannuksia, tuovat lisäsäästöjä.
Kolmas Collinsin esittämä kysymys - rahoituskustannukset - on ollut keskeisellä sijalla hankkeen suunnittelussa. Berlaymont-rakennuksen suunnittelijat ovat jo voittaneet International 2000 Passive and Low Energy Architecture Award -palkinnon parhaasta arkkitehtonisesta suunnittelusta. Kysymyksen esittäneelle jäsenelle toimitetaan kopio arvostetun asiantuntijan kirjoittamasta artikkelista, jossa kerrotaan aiheesta tarkemmin. Siinä osoitetaan selkeästi, kuinka investoimalla uusiin tekniikoihin voidaan merkittävästi vähentää käyttökustannuksia ja energiankulutusta.
Monet muut yksityiskohdat rakennuksen suunnittelussa auttavat pitämään juoksevat kulut mahdollisimman pieninä. Esimerkiksi katolle kerääntyvä sadevesi kerätään automaattisesti talteen ja kierrätetään wc-pönttöjen huuhteluun ja saniteettitilojen puhtaanapitoon. Ja Brysselissä onneksi sadevettä riittää.

Hyland (UEN).
Kiitän arvoisaa komission jäsentä hänelle tyypillisen perusteellisesta vastauksesta. Hän on ilmeisesti ennakoinut mahdolliset lisäkysymykset, joita olisin esittänyt kollegani Collinsin puolesta. Pahoittelen, että hän ei päässyt paikalle tänään. Arvoisa komission jäsen esitti vakuuttavat perustelut Berlaymont-rakennuksen aiheuttamista menoista. Oletan, että hän vastasi moniin niistä kysymyksistä, joita kansalaiset ovat asiasta esittäneet, mutta en ole varma, tyydyttävätkö vastaukset heitä. Meidän on kuitenkin pidettävä komission antamaa vastausta uskottavana, mitä se ainakin minusta on.
Voisitteko kuitenkin selittää, miksi rakennuksen saaminen valmiiksi on kestänyt niin kauan? Lisäksi kansalaiset haluavat ehdottomasti tietää, kuinka suuret lopulliset kustannukset tulevat olemaan alkuperäiseen kustannusarvioon verrattuna.

Kinnock
Kiitän arvoisaa jäsentä ja toimitan mielelläni hänelle ja hänen kollegalleen Collinsille, jonka tiedän olleen jo pitkään kiinnostunut tästä aiheesta, täydellisen kustannuslaskelman, joka on jo esitetty parlamentille, mutta olen varma, että se sisältää kiintoisia lukuja.
Vastaan tässä yhteydessä lyhyesti Hylandin esittämiin tarkentaviin kysymyksiin. Yksi komission perustavoitteista koko Berlaymont-rakennusta koskevien sopimusneuvottelujen ajan oli eurooppalaisten veronmaksajien etujen turvaaminen. Koko hanke on kestänyt niin kauan ja kestää vielä jonkin aikaa - ensi vuoden joulukuun 31. päivään asti - johtuen osittain ongelmista, joita on ilmennyt asbestin poistamisessa rakennuksesta, joka jäi tyhjilleen jo vuonna 1991. Asbestin poistaminen kesti noin kaksi vuotta kauemmin kuin oli alunperin suunniteltu. Toiseksi Berlaymont-rakennuksen kunnostustyöt ovat myös olleet myöhässä. Kolmanneksi erilaiset kiistat ja oikeudenkäynnit ovat pidentäneet kunnostustöitä useilla kuukausilla - tai kohta voidaan jo alkaa puhua vuosista.
Ongelmana on, että viivytykset merkitsevät aina kustannuksia, ja yksi tavoitteistamme oli varmistaa, että meidän vastattavaksemme ei jäänyt enempää kuin kohtuullinen osuus kustannuksista. Hyväksyimme siis sen, että kaikki välttämättömät lisäykset, erityisesti unionin laajentumisesta johtuvat, jäisivät komission maksettavaksi, mikä on vain oikeus ja kohtuus. Halusimme myös suunnitteluun muutoksia, jotka tekisivät rakennuksesta helppokulkuisemman ja nykyaikaisemman. Lopputulos kaikesta tästä on se, että lopullinen vuosihinta, jota maksamme siis 31,9 miljoonaa euroa vuodessa, viimeisten parin kuukauden aikana neuvottelemamme koron kanssa, tulee olemaan alhaisempi kuin se hinta-arvio, jonka esitimme, kun komission ja Belgian hallituksen välinen aiesopimus allekirjoitettiin vuonna 1997.
Sen jälkeen Berlaymont-rakennuksen kokonaiskustannukset ovat kyllä nousseet, mutta tehdyn sopimuksen mukaan meillä on kiinteä maksuosuus, kun taas Belgian hallitus on velvollinen maksamaan mahdolliset lisäkustannukset. Tarkat luvut löytyvät tiedonannosta, jonka komissio antoi parlamentille ja neuvostolle lokakuussa, ja pidän huolta siitä, että ne toimitetaan arvoisalle jäsenelle huomisiltaan mennessä.

Puhemies.
Seuraavana on Kathleen Van Bremptin kysymys nro 53 (H-0818/02):

Aihe: Komission virkamiesten siirtyminen yritysten palvelukseen
Komissio kannustaa virkamiehiä siirtymään yksityisen sektorin palveluksesta julkiselle sektorille ja päinvastoin. Komissiolla on käytössään järjestelmä, jossa virkamiehet voivat työskennellä väliaikaisesti liike-elämässä. Periaate on sinänsä hyvä, mutta tiedotuspolitiikasta vastaavan yksikönpäällikön siirtyminen Microsoftin palvelukseen herättää kysymyksiä, varsinkin kun sama henkilö osallistui Microsoftista tehtyyn kartellitutkimukseen. Komission tiedottaja vastasi, että kilpailun pääosasto oli kuullut asianomaista virkamiestä tutkimuksen aikana eikä asiassa ollut ongelmia. Virkamies oli nimittäin vakuuttanut kirjallisesti, ettei hän ole Microsoftissa tekemisissä asioiden kanssa, joista komissio tekee tutkimusta.
Mitä takeita komissiolla on siitä, että EU-virkamiehet, jotka siirtyvät yritysten palvelukseen, eivät luovuta tärkeitä tietoja uusille työnantajilleen? Ovatko asianomaisten virkamiesten kirjalliset lupaukset riittäviä takeita? Katsooko komissio, että on välttämätöntä saada aikaan uudet säännöt väliaikaisesti liike-elämän palvelukseen siirtyviä EU-virkamiehiä varten? Mikäli katsoo, niin mitä komissio aikoo käytännössä tehdä?

Kinnock
Olen iloinen, että arvoisa jäsen nosti esiin tämän kysymyksen. Euroopan unionin virkamiehille henkilökohtaisista syistä myönnettävästä virkavapaasta säädetään Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 40 artiklassa. Kyseinen artiklakohta sisältää säännöksiä, jotka antavat mahdollisuuden myöntää vakituiselle virkamiehelle poikkeustapauksissa ja hänen omasta pyynnöstään virkavapaata henkilökohtaisiin tarkoituksiin. Kuten arvoisa jäsen aivan oikein totesi, tällainen palkaton virkavapaa voidaan myöntää myös, kun virkamies haluaa työskennellä jonkin aikaa yksityissektorilla laajentaakseen asiantuntemustaan ja ammattitaitoaan.
Komission näkemys on, että komissio hyötyy tällaisesta asiantuntemuksen ja kokemusten vaihdosta ja näin ollen sitä pitäisi periaatteessa kannustaa. Komissio myöntää, että tiettyihin tehtäviin siirtyminen synnyttää - tai näyttää synnyttävän - eturistiriitoja. Siksi on tärkeää korostaa, että henkilöstösääntöjen 12 artiklan säännökset koskevat edelleen täysimääräisesti myös virkavapaalla olevia virkamiehiä, eli heidän on saatava lupa ennen ryhtymistä minkäänlaiseen ulkopuoliseen toimintaan ja tämä lupa voidaan myös evätä tai sille voidaan asettaa ehtoja, jos katsotaan, että muussa tapauksessa kyseinen toiminta vahingoittaisi yhteisöjen etuja. Komissio tulkitsisi eturistiriitojen syntymisen vahingoittavan yhteisöä ja epäisi näin ollen luvan tällaiseen toimintaan tai asettaisi ehtoja estääkseen eturistiriitojen syntymisen.
Samalla henkilöstösääntöjen 17 artiklassa kielletään virkamiehiä, olivatpa he virkavapaalla työn tai henkilökohtaisten syiden vuoksi, paljastamasta asiattomille henkilöille mitään tietoja, jotka eivät muuten ole julkisia. Jos yksityisellä sektorilla työskentelevä virkamies tai entinen virkamies käyttää hyväkseen tällaista luottamuksellista tietoa, häntä vastaan aloitetaan kurinpitomenettely. Arvoisan jäsenen esittämässä kysymyksessä mainitun virkamiehen allekirjoittaman kirjeen tarkoituksena oli vahvistaa, että hän on täysin tietoinen siitä, että nämä vaatimukset pätevät kaikkiin tilanteisiin ja ovat ehdottomia.
Henkilökohtaisista syistä myönnettäviä virkavapaita koskevia henkilöstösääntöjä pyritään selkeyttämään komission ehdottamissa tarkistuksissa, jotka, kuten arvoisa jäsen tietää, ovat parhaillaan neuvoston käsiteltävinä. Lisäksi komissio tutkii keinoja tarjota yksityiskohtaisempaa ohjausta virkamiehille ja mahdollisille työnantajille, jotta kaikki osapuolet ymmärtäisivät, että komission päällimmäisenä tavoitteena on toisaalta rohkaista komission ja muiden elinten välistä henkilöstövaihtoa, mutta taata samalla komission eheys ja turvallisuus.

Van Brempt (PSE).
Kuten mainitsen myös kysymyksessäni, en halua millään tavalla kiistää komission virkamiesten oikeutta siirtyä uusiin tehtäviin, myös yksityiselle sektorille. Vastauksenne ei kuitenkaan täysin tyydytä minua. Haluan uskoa asianomaisen virkamiehen hyvään tahtoon - ja ainakin uskon teidän hyvään tahtoonne tässä asiassa. Mutta asiasta ei voi välttyä saamasta tietynlaista kuvaa. Kyseinen virkamies osallistui Microsoftista tehtyyn kartellitutkimukseen ja sitten hän jätti työnsä siirtyäkseen kyseisen yhtiön palvelukseen. Minun mielestäni nyt olisi selvitettävä, mistä tässä on kysymys. Minä ainakin haluaisin vastaisuuden varalle selkeämmän ja helpommin sovellettavan sopimuskehyksen. Kyllä, työpaikan vaihtamisen pitää olla mahdollista jatkossakin, mutta ei yrityksiin tai aloille, joiden parissa on työskennellyt komissiossa, koska se antaa ulospäin puolueellisen kuvan, joka vahingoittaa komissiota ja sitä kautta kaikkia unionin toimielimiä. Haluan taas kerran painostaa komission jäsentä uusiin toimiin. Olisiko tällaisen sopimuskehyksen luominen mahdollista?

Kinnock
Arvoisa puhemies, tällaisen kehyksen luominen on kyllä mahdollista, minkä vuoksi viittasinkin komission tekemiin, nyt neuvoston käsiteltävänä oleviin ehdotuksiin. Siksi mainitsin myös suunnitteilla olevat toimet, joilla pyritään selkiyttämään sääntöjä niin, ettei mahdollisille työnantajille eikä komission virkamiehille kummallekaan jää epäselväksi, missä sallitun raja kulkee.
Sen sijaan asianomaiselle virkamiehelle, jota kysymys koski, myönnettiin virkavapaa ja lupa työskennellä kyseisessä yhtiössä sen jälkeen, kun hän oli ensin allekirjoittanut vakuutuksen, jossa hän ilmoittaa olevansa tietoinen henkilöstösääntöjen mukaisista velvoitteistaan eikä tule paljastamaan mitään luottamuksellista tietoa työnantajalleen. Kuten arvoisa jäsen varmaan ymmärtää, ja kuten hän totesikin kysymyksessään ja lisäkysymyksessään, jos vapaassa yhteiskunnassa halutaan säilyttää eri instituutioiden ja ulkopuolisten elinten kanssa toteutetusta henkilöstövaihdosta saatavat edut, meidän on viimekädessä luotettava virkamiestemme rehellisyyteen sekä siihen, että he saavat asianmukaista neuvontaa ja tietävät, että jos he lipeävät niistä sitoumuksista, joita heidän on täytynyt antaa, he syyllistyvät käytännössä automaattisesti rikkomuksiin, joista seuraa kurinpitomenettely.
Arvoisaa jäsentä ja koko parlamenttia ehkä kiinnostaa tietää, että tällä hetkellä henkilökohtaisista syistä myönnetyllä virkavapaalla on 566 komission virkamiestä. Toistaiseksi näistä on tutkittu 400 tapausta, ja kaikki tullaan tutkimaan. Noin 10 prosenttia - eli nelisenkymmentä henkilöä - toimii työelämässä. Loput 90 prosenttia ovat virkavapaalla perhesyiden tai opiskelun takia tai osallistuvat ulkopuolisille kursseille. Kun saamme lopulliset luvut ensi vuoden ensimmäisen viikon paikkeilla, voin luvata, että ne toimitetaan arvoisalle jäsenelle.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, komission jäsen Kinnock.
Montille osoitetut kysymykset

Puhemies.
Kysymys nro 54 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä, Obiols i Germà, ei ole läsnä.

Puhemies.
Seuraavana on Astrid Thorsin kysymys nro 55 (H-0828/02):

Aihe: Microsoftin mahdollisten EU:n kilpailulainsäädännön rikkomusten tutkiminen
Voiko komissio vahvistaa, että kaikissa päätöksissä, jotka perustuvat Microsoftin mahdollisia EU:n kilpailulainsäädännön rikkomuksia koskeviin tutkimuksiin otetaan huomioon eurooppalaisten markkinoiden ominaispiirteet ja eurooppalaisten kuluttajien edut ja päätöksiin sisällytetään tarvittavat keinot, joilla estetään ja ehkäistään Microsoftin EU:n kilpailunrajoitussääntöjä rikkoneet tai rikkovat liiketoimet?
Onko komissio tietoinen, että johtavat kuluttajien edunvalvojat Yhdysvalloissa ovat sitä mieltä, ettei Microsoftin ja Yhdysvaltain oikeusministeriön välinen tuore sopimus ole kuluttajien edun mukainen, vaikka sopimusosapuolet niin väittävät?

Monti
Komissio vahvistaa, että sen käynnissä olevat Microsoftia koskevat tutkimukset perustuvat kattavaan selvitykseen Microsoftin liiketoiminnan yhteensopivuudesta Euroopan unionin kilpailusääntöjen kanssa sekä sen vaikutuksista EU:ssa. Komissio aikoo varmistaa, että lopputulos on edullinen kuluttajille ja tukee innovaatioita kyseisillä markkinoilla ja että tutkimuksen tuloksia voidaan käyttää vertailukohtana tulevissa tapauksissa.
Komissio on luonnollisesti tietoinen Yhdysvalloissa meneillään olevan oikeudenkäynnin vaiheista. Komissio kuitenkin korostaa, että EU:n ja Yhdysvaltojen tapaukset ovat luonteeltaan erilaiset - sekä faktojen että lainsäädännön osalta - ja näin ollen komissio tutkii tapausta yksinomaan EU:n kilpailunrajoitussääntöjen pohjalta. Näin ollen siis vaikka komissio ottaakin huomioon Yhdysvaltojen oikeusministeriön ja Microsoftin välisen sopimuksen, edellä mainittujen tapausten sisältöä ja vallitsevaa lainsäädäntöä koskevien erojen vuoksi komissio ei voi sulkea pois sitä mahdollisuutta, että se saattaa päätyä erilaisiin ratkaisuvaihtoehtoihin tietyillä alueilla.

Thors (ELDR).
Kiitos vastauksestanne. Kiinnitin huomiota siihen, että sanoitte olevan tärkeää uusien innovaatioidenkin vuoksi ottaa huomioon alan markkinat. Tilanne on nyt se, että asian ratkaisu saattaa tulevaisuudessa vaikuttaa ohjelmistojen tuottajiin ja suureen osaan tietoyhteiskuntaa.
Milloin komissio katsoo yrityksen olevan erityisen hallitsevassa asemassa? Ottaako komissio huomioon voittomarginaalit, joista julkisuudessa puhutaan, 85 prosenttia tietyistä ohjelmistotyypeistä? Milloin komission voidaan odottaa saavan aikaan päätöksen, jota eurooppalaiset kuluttajat todella odottavat?

Monti
Kysymykseen siitä, milloin komissio katsoo yrityksen olevan hallitsevassa asemassa, vastaus löytyy komission ja tuomioistuinten päätösten muodostamista ennakkotapauksista, joiden pohjalta myöhemmät päätökset tehdään.
Aikataulua koskevaan kysymykseenne voin vastata, että olemme jo pitkällä tämän hyvin laajan tapauksen tutkimuksissa. Kun kaikki oleellinen tieto on tutkittu ja arvioitu, pystymme päättämään, kuinka tapauksessa on parasta edetä. Lopullista päätöstä voidaan kohtuudella odottaa ensi vuoden alkupuolella.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia vastauksestanne, komission jäsen Monti. Päätämme kyselytunnin tähän.
Komissiolle osoitetuille kysymyksille varattu aika on lopussa. Näin ollen kysymyksiin nro 56-102 vastataan kirjallisesti.

Puhemies.
Hyvä Oswaldo Payá, saanen hieman selittää niitä tunteita, joita me koemme saadessamme tänään ottaa teidät vastaan ja antaa teille mielipiteenvapauden Saharov-palkinnon.
Oli vaikea saada teille viisumia Strasbourgin vierailullenne. Haluan kiittää kaikkia niitä, joiden työskentelyn ansiosta se oli mahdollista, myös niitä Euroopan parlamentin jäseniä, jotka ottivat asian esiin Kuuban viranomaisten kanssa vieraillessaan viime viikolla Kuubassa.
Pyysin Kuuban hallituksen johtajaa Fidel Castroa antamaan teidän osallistua tähän tilaisuuteen osoituksena Kuuban viranomaisten kunnioituksesta ihmisoikeuskysymyksiä kohtaan. Olen iloinen siitä, että viranomaiset antoivat tämän viestin Euroopan parlamentille.
Hyvä Payá, edustatte tänä päivänä monille kuubalaisille sitä, mitä Andrei Saharov edusti 1980-luvulla monille neuvostokansalaisille: te edustatte toivoa.
Teitä on jo nuoruudestanne alkaen ahdistettu ja vainottu, teidät on asetettu syytteeseen, tuomittu ja vangittu mielipiteidenne vuoksi, sillä esititte avointa kritiikkiä hallituksen virallista politiikkaa vastaan. Tästä huolimatta jatkatte edelleen rauhaa ajavan kristillisen vapautusliikkeenne kehittämistä.
Te puhutte kansallisen vuoropuhelun puolesta demokraattisen muutoksen aikaansaamiseksi Kuubassa. Olette työskennellyt väsymättä luodaksenne vaihtoehtoisen väkivallattoman demokraattisen liikkeen, joka perustuu laajaan yhteenliittymään. Haluatte saada aikaan muutoksia nykyisen oikeudellisen ja poliittisen kehyksen avulla käynnistääksenne prosessin moniarvoiseen demokratiaan siirtymiseksi sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseksi.
Teidän johdollanne syntyi kansalaisaloite nimeltään Varela-hanke. Aloitteessa vaaditaan kansanäänestyksen järjestämistä vapaista vaaleista, sananvapaudesta, poliittisten vankien vapauttamisesta ja vapaasta yrittämisestä. Tähän mennessä yli sata kuubalaista järjestöä on ryhtynyt kannattamaan hanketta ja kymmenet tuhannet yksityishenkilöt ovat allekirjoittaneet aloitteen.
Yhdessä oppositiojohtajien kanssa olette laatinut Todos Unidos -manifestin, ja, kiitos teidän, oppositio on ensimmäistä kertaa yhdistynyt kannattamaan yhtenäistä hanketta: Varela-aloitetta.
Annamme tunnustusta kärsivällisyydellenne vastoinkäymisten ristitulessa. Annamme tunnustusta henkilökohtaiselle rohkeudellenne. Suunnitelmanne ei ole teoreettinen eikä siinä luvata taivasta maan päälle, vaan muistutetaan ihmisiä ihmisoikeuksista ja perustavaa laatua olevista demokraattisista periaatteista, joiden vuoksi niin monet ovat taistelleet niin kauan.
Euroopan parlamentti on kautta aikojen näyttänyt esimerkkiä asettamalla ihmisoikeudet merkittävään asemaan poliittisella esityslistalla.
Tämä ei ole meidän puoleltamme abstrakti sitoumus, sillä se perustuu Euroopan 1900-luvun traagisiin kokemuksiin. Viimeisten 50 vuoden ajan sitoumuksen perusteella on rakennettu näkemystä Euroopasta, joka on ottanut oppia menneestä, mutta ei ole unohtanut sitä.
Me olemme sitoutuneet demokratian sekä ihmisoikeuksien yleismaailmallisuuden ja jakamattomuuden periaatteisiin, perusvapauksien ja oikeusvaltion periaatteisiin. Tämän kunniaksi myönnämme vuosittain Saharov-palkinnon.
Vuoden 2002 Saharov-palkinto myönnetään Oswaldo Payálle kunnianosoituksena hänen sitoutumisestaan mielipiteenvapauden, demokratian ja sovinnon edistämiseen Kuubassa.
Kunnioitamme Oswaldo Payán päätöstä turvautua miekan sijaan kynään, käyttää luotien sijaan allekirjoituksia ja terrorin sijaan rauhanomaista toimintaa tiellä Kuuban demokratisoimiseen.
Hyvä Payá, haluamme sanoa tänään teille ja teidän kauttanne myös Varela-hankkeen kannattajille: ''Me kuljemme teidän kansanne tällä tiellä. Te ette ole matkalla yksin. Te ette tee työtänne yksin.''
Oswaldo Payá ensimmäisellä matkallanne Kuuban ulkopuolella Euroopan parlamentti haluaa teidän kauttanne kunnioittaa kaikkia ihmisoikeuksien puolustajia ja heidän raskasta työtään sekä teidän raskasta työtänne demokratian rakentamiseksi ruohonjuuritasolla, askel kerrallaan, henkilö kerrallaan ja päivä kerrallaan.
Oswaldo José Payá Sardiñas
Haluan kiittää puhemies Pat Coxia sekä tätä parlamenttia, joka edustaa monia Euroopan kansoja.
Olette myöntäneet Saharov-palkinnon Kuuban kansalle. Sanon näin sen vuoksi, että Kuuban kansa ansaitsee täysin tällaisen tunnustuksen. Tarkoitan tällä kaikkia maanmiehiäni, olipa heidän poliittinen kantansa mikä tahansa, sillä oikeudet eivät ole alamaisia millekään politiikalle, rodulle tai kulttuurille. Myöskään diktatuurit eivät ole alamaisia politiikalle, ne eivät ole vasemmisto- tai oikeistodiktatuureja, ne ovat vain diktatuureja. Kotimaassani tuhannet miehet ja naiset taistelevat kaikkien kuubalaisten oikeuksien puolesta vainon alla. Sadat heistä ovat vankilassa pelkästään sen vuoksi, että he ovat julistaneet ja puolustaneet näitä oikeuksia. Otan tämän palkinnon vastaan heidän puolestaan.
Sanon palkinnon kuuluvan kaikille kuubalaisille, sillä uskon, että antamalla tämän palkinnon Eurooppa haluaa sanoa heille: ''Teilläkin on oikeus oikeuksiin''.
Olemme olleet vakuuttuneita tästä, mutta on ollut aikoja, jolloin vaikutti siltä, että monille maailman kansoille tämä totuus ei ollut itsestään selvä.
En ole tullut tänne pyytämään tukea Kuuban hallitusta vastustavalle oppositiolle. En pyydä myöskään tuomitsemaan vainoajiamme. Kuubalaisille ei ole mitään apua siitä, että jotkut maailmassa asettuvat joko Kuuban hallituksen tai sen vastustajien puolelle ideologian perusteella. Me haluamme ihmisten asettuvan Kuuban kansan puolelle, kaikkien kuubalaisten puolelle. Tämä tarkoittaa kaikkien heidän oikeuksiensa kunnioittamisen tukemista, tukea avoimuudelle, tukea sille vaatimukselle, että kansaamme kuullaan äänestyksen avulla niistä muutoksista, joita me vaadimme. Me pyydämme solidaarisuutta, jotta kansamme saa äänensä kuuluviin äänestyksen kautta Varela-hankkeen ehdotuksen mukaisesti.
Monet ovat yhdistäneet tämän palkinnon Varela-hankkeeseen. Tämä onkin perusteltua, sillä ne tuhannet kuubalaiset, jotka ovat sorron alla allekirjoittaneet vetoomuksen kansanäänestyksen järjestämiseksi, ovat ratkaisevalla tavalla osallistuneet niiden muutosten aikaansaamiseen, joita Kuuba tarvitsee. Muutokset tarkoittavat osallistumista talous- ja kulttuurielämään, ne merkitsevät poliittisia ja kansalaisoikeuksia sekä kansallista sovintoa. Tämä olisi kansallemme todellinen itsemääräämisoikeutta koskeva harjoitus. Meidän on kumottava se käsitys, jonka mukaan meidän kuubalaisten olisi elettävä ilman oikeuksia valtion itsenäisyyden ja riippumattomuuden säilyttämiseksi.
Isä Félix Varela opetti meille, että itsenäisyys ja kansallinen riippumattomuus liittyvät erottamattomasti perusoikeuksien harjoittamiseen. Kuubassa ja sen ulkopuolella asuvat kuubalaiset haluavat ja voivat yhtenä kansana rakentaa demokraattisen, oikeudenmukaisen ja vapaan yhteiskunnan, jossa ei ilmene vihaa tai kostonhalua. José Martín toiveen tavoin: ''kaikki yhdessä ja kaikkien eduksi''.
Emme valinneet rauhanomaisia keinoja taktiikkana, vaan koska ne ovat erottamaton osa kansan tavoitteita. Kokemus on osoittanut, että väkivalta aiheuttaa lisää väkivaltaa ja että kun poliittisia muutoksia toteutetaan väkivaltaisesti, syntyy uusia sorron ja vääryyden ilmenemismuotoja. Toivomme, ettei väkivaltaa tai voimaa enää koskaan käytetä selviämiseksi kriiseistä tai epäoikeudenmukaisista hallituksista. Tällä kertaa edistämme muutoksia sellaisen kansalaisliikkeen kautta, joka on jo käynnistänyt uuden vaiheen Kuuban historiassa. Pääasemassa ovat vuoropuhelu, demokraattinen yhteistyö sekä solidaarisuus. Näin rakennamme todellista rauhaa.
Kuuban sankarilliset vapaustaistelijat, Varela-hankkeen allekirjoittaneet kansalaiset, eivät ole aseistettuja. Meillä ei ole yhtään asetta. Me olemme avosylin ottamassa vastaan kaikki kuubalaiset veljinämme ja kaikki maailman kansat. Ensimmäisenä voittonamme voimme pitää sitä, ettei sydämissämme ole vihaa. Me sanomme niille, jotka vainoavat meitä ja pyrkivät alistamaan meitä: olette veljiämme, emme vihaa teitä. He eivät kuitenkaan enää voi alistaa meitä pelolla. Emme halua tyrkyttää omaa käsitystämme totuudesta, emmekä halua muiden tyrkyttävän omaansa. Etsikäämme yhdessä totuutta.
Tällaista vapautusta me haluamme.
Vieläkin on ihmisiä, jotka pitävät yllä käsitystä juovasta yhtäältä kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien ja toisaalta yhteiskunnan kyvyn luoda sosiaalista oikeutta ja saada aikaan kehitystä välillä. Ne eivät sulje pois toisiaan. Kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien puuttumisella on ollut Kuubassa vakavia seurauksia, kuten eriarvoisuus, enemmistön köyhyys, vähemmistön etuoikeudet ja tiettyjen palvelujen heikkeneminen, vaikka palvelujen olisi pitänyt olla humaaneja ja myönteisiä. Tämän vuoksi tilanne on kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien kannalta tällä hetkellä vakava, vaikka monet kuubalaiset ovat vuosia tehneet töitä sydämestään ja hyvässä uskossa. Eriarvoisuus lisääntyy ja enemmistön elämänlaatu heikkenee. Lisäksi kansalaisten kädet ovat sidotut, mikä tekee tyhjäksi kuubalaisten valtavat kyvyt luovuuteen ja kovaan työhön. Tämä on köyhyytemme pääasiallinen syy.
Tilannetta ei voida perustella sillä, että Kuuban kansalaiset olisivat vapaasti valinneet tämän järjestelmän. Parlamentin jäsenet tietävät, ettei yksikään täällä edustettu kansa tai mikään kansa maailmassa luopuisi perusoikeuksiensa harjoittamisesta.
On yhä selvempää, että sosiaalinen ja taloudellinen hyvinvointi ja edistys ovat seurausta näiden oikeuksien harjoittamisesta. Samaten myöskään demokratia ei ole aitoa tai täydellistä, jos se ei pysty käynnistämään ja pitämään yllä prosessia kaikkien elämänlaadun parantamiseksi. Yksikään kansa ei käytä oikeuttaan vapaisiin vaaleihin valitakseen köyhyyden ja eriarvoisuuden, jotka ajavat enemmistön epäedulliseen asemaan tai syrjäytymiseen. Latinalaisen Amerikan kansat vaativat aitoa demokratiaa, sellaista, johon oikeus voi perustua. On järkyttävää, että tehokkuuden nimissä sovelletaan menetelmiä, joiden tarkoituksena on voittaa kriisit ja köyhyys, mutta jotka käytännössä uhkaavat tuhota köyhät.
Aikomuksenani ei ole julistaa uusia näkemyksiä tai malleja, mutta kansallamme on kokemusta monista poliittisista ja taloudellisista järjestelmistä ja se on kärsinyt niistä. Me tiedämme nyt, että mikä tahansa menetelmä tai malli, joka oikeuden, kehityksen tai tehokkuuden nimissä asettuu ihmisten yläpuolelle ja peruuttaa näiden perusoikeuksia, johtaa sortoon ja syrjäytymiseen ja saattaa ihmiset katastrofaaliseen tilaan. Haluamme ilmaista täällä solidaarisuutemme kaikkia sorrosta tai vääryydestä kärsiviä kansoja kohtaan sekä vaiennettuja ja syrjäytyneitä kohtaan kaikkialla maailmassa.
Ihmisoikeudet ovat yksi yhtenäinen asia, aivan kuten on olemassa vain yksi ihmiskunta. Kun nykyisin puhumme globalisaatiosta, toteamme, että jos solidaarisuus ei ole globaalia, me vaarannamme sekä ihmisoikeudet että ihmiskunnan oikeuden selviytyä. Ilman solidaarisuutta ihmisten kesken emme myöskään pysty säilyttämään puhdasta maailmaa, jossa ihmisten on mahdollista elää.
Nöyrä käsitykseni on, että uusien mallien sijaan yhteiskuntamme ja valtioiden väliset suhteet tarvitsevat uutta henkeä.
Tätä uutta henkeä on osoitettava solidaarisuuden, yhteistyön ja oikeudenmukaisuuden kautta valtioiden välisissä suhteissa, eikä se saa estää kehitystä. Jos politiikka ja mallit perustuvat kansalaisten tahdon täyttymiseen, oikeuden ja demokratian toteutumiseen, jos politiikka on humaania, me voimme ylittää kansoja erottavan kuilun ja meistä voi tulla suuri perhe.
Toivomme kuubalaisen rauhaa ja solidaarisuutta koskevan viestimme tavoittavan kaikki kansat. Kuubalaiset ottavat vastaan tämän palkinnon kunnioituksella ja ilmaisevat toivonsa siitä, että voisimme rakentaa uudelleen yhteiskuntamme rakastaen toinen toisiamme veljinä ja Jumalan lapsina. Me kuubalaiset olemme yksinkertaista kansaa ja haluamme vain elää rauhassa sekä tehdä työtä, mutta emme voi emmekä halua elää ilman vapautta.
Me panemme toivomme Jumalaan, jonka poika syntyi vaatimattomaan seimeen. Me kunnioitamme häntä.
Kiitos ja hyvää joulua.
(Parlamentti osoitti puhujalle suosiota seisaallaan.)

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Nisticòn laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0442/2002) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettamisesta ihmisveren ja veren komponenttien keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua varten sekä direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta. (PE-CONS 3652/2002 - C5-0469/2002 - 2002/0323(COD))

Byrne
Arvoisa puhemies, komissio antoi lähes kaksi vuotta sitten ehdotuksen direktiiviksi laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettamisesta ihmisverelle ja veren komponenteille.
Ehdotus esitettiin neuvostolle ja parlamentille tammikuussa 2001. Tämän jälkeen on tehty paljon työtä, ja olen tyytyväinen siihen rakentavaan tapaan, jolla ehdotusta on käsitelty sekä parlamentissa että neuvostossa.
Parlamentti on nyt päässyt merkittävään vaiheeseen ehdotuksen käsittelyssä. Direktiiviehdotuksen tulevassa hyväksymisessä kulminoituvat neuvoston merkittävät pyrkimykset yhteisen kannan vahvistamiseksi ja lukuisten parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämien tarkistusten hyväksymiseksi; ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan pyrkimykset esittää tarkistuksia yhteiseen kantaan sekä parlamentin valtuuskunnan merkittävät pyrkimykset rakentavan kompromissiratkaisun löytymiseksi neuvoston kanssa.
Haluan esittää vilpittömät kiitokseni erityisesti Nisticòlle ja Lundille heidän sinnikkäästä työstään. He ovat huolehtineet siitä, että teknisesti monimutkaisen direktiivin laadinta on saatu menestyksekkäästi päätökseen näin lyhyessä ajassa ja löytäneet kompromissiratkaisun vapaaehtoista maksutonta luovuttamista koskevassa asiassa.
Toivon kovasti, että komission ehdotusta kudoksia ja soluja koskevaksi direktiiviksi käsitellään yhtä innokkaasti ja tehokkaasti.

Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä. Hänen puheenvuoronsa oli lyhyt ja herttainen, mutta tässä vaiheessa suurin osa puheista onkin jo pidetty. Haluan kiittää poissa olevaa kollegaani Nisticòa siitä valtavasta työmäärästä, jonka hän on käyttänyt tähän nimenomaiseen direktiiviin. Se palautui meille sovittelusta varsin tyydyttävänä.
Viimeinen seikka, jota keskustelussa käsiteltiin pitkään, oli se, olisiko lääkäri vastuussa luovuttajien soveltuvuuden arvioimisesta, mutta neuvosto katsoi, että terveydenhuollon ammattikoulutuksen saaneella henkilöllä olisi riittävä valmius siihen. Kompromissiratkaisuna parlamentti ja neuvosto sopivat, että pätevä, terveydenhuollon ammattikoulutuksen saanut henkilö olisi vastuussa luovuttajien tarkastamisesta. Tämä on varsin tyydyttävä sovittelun hengen mukainen tulos. Jotkut haluaisivat kenties kutsua sitä toisella nimellä, mutta ratkaisu auttaa meitä saavuttamaan sen, mihin tällä hetkellä pyrimme. Kiitän kaikkia niitä, jotka ovat uhranneet paljon aikaa ja vaivaa tähän tilanteeseen pääsemiseksi.
Tarkasteltavana oleva direktiivi koskee ihmisveren keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua. Aihe on monissa jäsenvaltioissa varsin kiistanalainen, eikä vähiten minun kotimaassani. Kotimaassani tuomioistuin, joka tunnetaan nimellä Lindseyn tuomioistuin, antoi hiljattain ratkaisunsa käsiteltyään pitkän aikaa traagisia tapauksia, joissa asiakkaat, joista monet ovat jo kuolleet, olivat saaneet saastunutta verta. Muissakin jäsenvaltioissa on ollut samankaltaisia kokemuksia.
Yksi tämän direktiivin tärkeimmistä näkökohdista on se, että sillä palautetaan luottamus verensiirtopalveluihin yleensä sekä veren ja verivalmisteiden liikkuvuuteen Euroopan unionissa, jotta voimme kaikki luottaa muidenkin jäsenvaltioiden järjestelmiin.
Yhdessä nykyisen direktiivin 89/381/ETY kanssa uudella direktiivillä taataan se, että sitovaa yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan nyt vereen ja verivalmisteisiin olipa niiden käyttötarkoitus mikä tahansa. Veren ja verivalmisteiden lisäksi direktiivi kattaa myös kokonaisuudessaan tilanteet, joissa potilaat luovuttavat vertaan ennen sairaaloissa tehtäviä leikkauksia. Direktiivi kattaa myös erityisesti tätä alaa koskevat asetukset.
Direktiivin aiemmissa käsittelyissä suhteellisen paljon erimielisyyksiä aiheutti se, olisiko verenluovutuksen aina oltava vapaaehtoista ja maksutonta. Näin pitäisi toimia, tätä henkeä meidän olisi vaalittava. Vaikka meidän ei koskaan pidä vaarantaa potilaiden harvinaisten veriryhmien tai harvinaisten verivalmisteiden saantia sen vuoksi, että emme halua maksaa niistä, maksullisuuden on oltava poikkeustilanne. Maksut voidaan toteuttaa monessa eri muodossa, siten että korvataan menot tai pelkästään menetetyt työtunnit, mikä eroaa maksuista, joilla on tarkoitus saada voittoa.
Potilaiden edustajien voimakas näkemys ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä oli, ettei meidän pidä sulkea pois korvausten mahdollisuutta, mutta että niiden pitää liittyä poikkeustapauksiin. Meidän on jatkettava vapaaehtoisuuden korostamista. Olen tyytyväinen tähän sovittelusta saatuun mietintöön ja toivon, ettei mene kauan aikaa ennen kuin jäsenvaltiot saattavat sen osaksi lainsäädäntöään ja siitä tulee sovellettavaa lainsäädäntöä.

Lund (PSE).
Haluan kiittää kollegaani Nisticòa ja komission jäsentä Byrnea heidän erinomaisesta työstään tässä asiassa. Sovittelun tulos merkitsee, että olemme saavuttaneet verensiirroissa käytettävien veren ja verivalmisteiden korkeat turvallisuutta ja laatua koskevat vähimmäisvaatimukset. Vaatimukset koskevat henkilöstön pätevyyttä, veripankkien toimintaa, luovutetun veren testausta sekä tehokasta valvontaa ja seurantaa.
Riidanalaisin seikka oli luonnollisesti se, pitäisikö verta luovuttaa ilman, että luovuttajalle maksetaan siitä korvausta. Katson olevan riittävästi näyttöä siitä, että vapaaehtoisesta ja maksuttomasta verenluovutuksesta saadaan laadultaan parasta verta, varsinkin jos luovuttajat luovuttavat verta säännöllisesti. Jäsenvaltioissa käytössä olevat erilaiset säännöt aiheuttivat kuitenkin sen, että emme pystyneet tekemään päätöstä maksuttomista luovutuksista kaikissa jäsenvaltioissa alusta alkaen. Olen kuitenkin hyvin tyytyväinen siihen, että direktiivissä nyt viitataan Eurooppa-neuvoston asianmukaiseen määritelmään maksuttomista verenluovutuksista. Olen myös hyvin iloinen siitä, että jäsenvaltioiden on nyt toteutettava järjestelyjä kannustaakseen vapaaehtoista maksutonta verenluovutusta ja että niiden on kolmen vuoden välein toimitettava komissiolle kertomus näistä järjestelyistä. Lopuksi pidän tärkeänä sitä, että yksittäiset jäsenvaltiot voivat edelleen soveltaa vapaaehtoista ja maksutonta verenluovutusta koskevaa vaatimusta tai ottaa sellaisen käyttöön. Vaatimukseen sisältyy myös sellaisten veren ja verivalmisteiden tuontikielto, joita ei ole luovutettu maksuttomuuden periaatteen mukaisesti. Olen vakaasti sitä mieltä, että nyt aikaan saatu direktiivi parantaa merkittävällä tavalla verenluovutuksen turvallisuutta ja laatua Euroopassa.

Ries (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Byrne, haluan vuorostani kiittää liberaaliryhmän puolesta esittelijä Nisticòa hänen työnsä laadusta ja täsmällisyydestä. On todella harmi, ettei hän ole täällä tänä iltana vastaanottamassa ansaitsemaansa kiitosta. Olen iloinen siitä, että yhteinen teksti hyväksyttiin sovittelukomiteassa. Oli hyvin tärkeää varmistaa verenluovutuksen ja verensiirtojen yhtäläinen korkea taso kaikkialla unionissa, ja kaikki lainsäädännölliseen tekstiin menettelyn aikana tehdyt parannukset olivat hyvin tärkeitä.
Parannukset merkitsivät suurta voittoa ensinnäkin verenluovuttajien ja potilaiden kannalta. Tekstiin sisällytettiin erityinen veren laadun seurantaa koskeva luku, joka kattaa jäljitettävyyden sekä vaaratilanteista ja vakavista epätoivotuista vaikutuksista ilmoittamisen. Liberaaliryhmä katsoi tämän erityisen tärkeäksi yksinkertaisesti siitä syystä, että tämänkaltaisen seurannan merkitystä ei tarvitse enempää perustella Euroopassa. Seurantaverkostot ovat ratkaisevan tärkeä väline luovutusketjun mahdollisimman täydellisen turvallisuuden takaamiseksi.
Hankalan vapaaehtoista luovuttamista koskevan asian osalta kantani poikkeaa Lundin kannasta. Olen tyytyväinen siihen, että terve järki voitti tänään, toisen käsittelyn jälkeen. Olen tyytyväinen siihen, että yhteisessä tekstissä, jossa kylläkin kannustetaan vahvasti vapaaehtoiseen maksuttomaan luovuttamiseen - se on 20 artiklan tavoite - kuitenkin jätetään jäsenvaltioille mahdollisuus turvautua maksullisiin luovutuksiin tarkkaan valvotuissa oloissa. Minun ei tarvinne muistuttaa teille, että unioni tuo jopa 50 prosenttia veriplasmasta peräisin olevista lääkevalmisteista ja että verenvuototaudista tai vakavista palovammoista kärsivät potilaat ja muutkin potilaat tarvitsevat kipeästi näitä valmisteita. Tämän vuoksi määrätietoinen politiikka potilaiden tarvitsemien turvatekijöiden tarjoamiseksi on tärkeämpää kuin koskaan ennen Euroopassa.
Liberaaliryhmä halusi myös tekstin sisältävän viittauksen tieteelliseen ja tekniseen edistykseen. Tätä käsitellään 29 artiklassa, jossa erityisesti esitetään selkeät suuntaviivat verensiirtoja suorittaville laitoksille.
Lopuksi sovittelumenettelyssä viimeisteltiin kolmen toimielimen tekemä erinomainen työ. Ainoa riidanalainen kohta, jonka mainitsen lyhyesti, koskee luovutusta edeltävää lääkärintarkastusta, jota on jo käsitelty täällä. Olen jälleen kerran tyytyväinen siihen, että sovittelukomitea katsoo riittäväksi terveydenhuollon ammattikoulutuksen saaneen pätevän henkilön arvioinnin. Minusta olisi hölmöä, kuten sanoin jo ensimmäisessä käsittelyssä, toimia vastoin kansallisia käytäntöjä, joista on saatu erinomaisia tuloksia. Tarkoitan erityisesti, mutta en pelkästään, tiedotus- ja luovutuskampanjoita, joita toteutetaan liikkuvissa yksiköissä. Tällaiset loppuisivat, jos edellyttäisimme lääkärin läsnäoloa.
Euroopan unioni ei tietenkään ole immuuni onnettomuuksille tai edes uuden viruksen ilmaantumiselle. Pohjois-Amerikassa ollaan hälytystilassa verivalmisteiden turvallisuuden vuoksi läntiseltä saarelta peräisin olevan viruksen vuoksi. Meidän on näin ollen lisättävä seurantaa, sovellettava varhaisen havaitsemisen periaatetta kaikessa veren käytössä ja huolehdittava jäljitettävyydestä luovuttajasta vastaanottajaan. Tätä edellyttää sellaisen veriketjun luominen, jolla uudistetaan Euroopan kansalaisten luottamus.

Caudron (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani puhua tänä iltana tästä erityisen tärkeästä, jopa elintärkeästä asiasta ja sen varsinaisesta merkityksestä. Olen iloinen sekä GUE/NGL-ryhmäni puolesta että omasta puolestani, sillä olen jo kauan ollut verenluovutuksen vankka puolestapuhuja ja verenluovuttaja.
Verenluovutuksella, kuten useimmat tietävät, on vertaansa vailla oleva inhimillinen ulottuvuus, joka koskee meitä kaikkia. Mainitsen aluksi joitakin paljon kertovia lukuja. Ne koskevat valitettavasti vain Ranskaa, mutta uskoisin niiden soveltuvan yleisesti suurimpaan osaan unionin jäsenvaltioista.
Ranskassa tarvitaan 8 000 luovutusta joka päivä. Vuosittain niiden avulla pelastetaan 60 000 ihmishenkeä. Verensiirtoja suoritetaan vuosittain 800 000. Liikenneonnettomuuden uhri saattaa tarvita kymmenestä kolmeenkymmeneen luovuttajaa henkiinjäämisensä tueksi. Kuitenkin vain viisi prosenttia ihmisistä luovuttaa verta.
On siis perusteltua kysyä, miksi verenluovuttajia on niin vähän. Tiedän Euroopan komission ymmärtäneen - kiitokset sille - ongelman perustavaa laatua olevan osan, kun se määritteli vuoden 2000 joulukuussa antamansa ehdotuksen tavoitteen. Tavoitteena on lisätä kansalaisten luottamusta veren ja verivalmisteiden turvallisuutta kohtaan ja saavuttaa näin omavaraisuus Euroopan unionissa.
En puhu tänä iltana saastuneen veren aiheuttamista skandaaleista, jotka ymmärrettävästi järkyttivät luottamusta ja jotka lisäksi kaatoivat joitakin poliittisia johtajia, jotka syyllistyivät valppauden puutteeseen ja jopa epäpätevyyteen. Antamatta anteeksi ja unohtamatta mitään haluan kuitenkin keskittyä kolmeen kysymykseen. Mitä meidän on nyt tehtävä luottamuksen palauttamiseksi? Kuinka voimme kannustaa ihmisiä luovuttamaan useammin verta ja taivuttaa yhä useampia ihmisiä luovuttamaan? Kolmanneksi eikö ratkaisu piile juuri luovuttajille maksettavissa palkkioissa, koska tietyissä jäsenvaltioissa jo sovelletaan tällaista järjestelmää?
Vastauksen viimeiseen kysymykseen annan heti: mielestäni se on ?ei?. Ei missään tapauksessa. Veri ja verivalmisteet eivät ole kauppatavaraa. Ohimennen sanoen olen huomannut, että jotkut ihmiset siellä ja täällä, jopa parlamentin jäsenet, jotka kiihkeästi puolustavat eettisiä periaatteita ihmisen genetiikkaan liittyvissä asioissa, katsovat kuitenkin ongelmattomaksi puolustaa maksullisia verenluovutuksia, ja näin ollen hinnan määrittämistä ihmishengelle. En puutu tähän tämän enempää, sillä en halua suuttua. Minun on kuitenkin viitattava myös siihen sairaaseen kauppaan, jota tapahtuu maissa, joissa ihmisillä ei ole muuta selviytymiskeinoa kuin myydä vertaan tai elimiään. Tämän vuoksi meidän on pysyttävä lujina tässä asiassa, vältettävä poikkeamasta inhimillisestä arvokkuudesta ja vaalimistamme eettisistä periaatteista, vältettävä niihin kohdistuvat hyökkäykset ja skandaalit.
Verenluovutuksen on siis edelleen perustuttava vapaaseen ja hyvään tahtoon sekä nimettömyyteen. Mielestäni tällaisesta ei pitäisi edes keskustella. Tietenkin on pidettävä erillään korvaukset verestä sellaisenaan ja verenluovutuksesta aiheutuvien kulujen korvaaminen: virvokkeet ja välipalat, matkakulujen korvaaminen ja matkaan työpaikalta verenluovutukseen kuluva aika.
Tätä koskeva ehdotus on oikean suuntainen. Euroopan parlamentti on vahvistanut ja selventänyt sitä hyvin myönteisin tuloksin. Tässä yhteydessä haluan onnitella Nisticòa lämpimästi hänen laadukkaasta työstään.
Lopuksi on hyvin tärkeää korostaa joitakin olennaisia seikkoja: veren laatua ja turvallisuusstandardeja, entistä tiukempia veren ja plasman luovuttajien kelvollisuutta koskevia määritelmiä sekä luovutetun veren testaamista Euroopan yhteisössä.
Lopuksi haluan sanoa, että riidanalaisten kohtien osalta hyväksyn sovittelumenettelyssä saadut tulokset jäljitettävyyden takaamisen ja veren ja verituotteiden keräämiseen, testaamiseen, käsittelyyn ja säilyttämiseen osallistuvan henkilöstön pätevyyden osalta.
Arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, kaikista näistä syistä minä aion äänestää mietinnön puolesta ja kehotan teitäkin tekemään niin. Meidän vastuullamme on lisätä yleisön tietoisuutta tästä hyvän tahdon eleestä, jolla pelastetaan kymmeniä tuhansia ihmishenkiä vuosittain. Toiminta voisi olla tulevaisuudessa yleisempää, jotta tarpeet voidaan täyttää inhimillisellä ja eettisellä tavalla.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, onnittelen kollega Nisticóa sovittelutuloksesta, jota on pidettävä parlamentin kannalta hyvänä saavutuksena. Suuri osa tavoitteistamme toteutui, ja varmasti on niin, että direktiivi tulee lisäämään yleistä luottamusta sekä luovutetun veren laatuun että luovuttajien terveyden suojeluun yhdentyvässä Euroopassa.
Suomalaisille lopputulos ei kuitenkaan ole napakymppi. Parlamentti hyväksyi verenluovutuksen maksuttomuutta koskevan tarkistukseni ensimmäisessä käsittelyssä syyskuussa 2001, mutta jouduimme jatkossa antamaan periksi. Me olisimme kernaasti halunneet nähdä ehdotonta maksuttomuusperiaatetta sovellettavan Euroopan laajuisesti; nythän se mainitaan vain toivottavana tavoitteena, ei valitettavasti velvoitteena. Varsinaisessa maksuttomuutta koskevassa artiklassa toivotaan, että "että veri ja veren komponentit ovat mahdollisimman suurelta osin peräisin tällaisista luovutuksista." Maksuttomuusperiaatetta vastustettiin harvinaisten verituotteiden vaikealla saatavuudella. Itse olisin ratkaissut asian yksittäistapauksina avaamatta maksullisuutta kaikille verituotteille.
Useat potilas- ja viranomaistahot vetosivat aikoinaan parlamenttiin, ettei se olisi sallinut verenluovutuksen kaupallistumista. Ensinnäkin kyseessä on turvallisuusriski.
Kyseessä on myös eettinen riski. Meillä on vastuu myös siitä, miten muu maailma kopioi käytäntöjämme. Jos sallimme sen, että ihmiskehon osasta, verestä, käydään kauppaa, on otettava huomioon, että kehitysmaat seuraavat Euroopan esimerkkiä. Tämä voi johtaa riistoon, mutta myös kasvaviin riskeihin. Lisäksi useat jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet bioetiikkasopimuksen, joka yksiselitteisesti kieltää ihmiskehon ja sen osien, veri mukaan lukien, taloudellisen hyödyntämisen.
Suomen ei kuitenkaan tarvitse luopua maksuttomuusperiaatteestaan, sillä johdanto-osan kappaleissa todetaan jäsenvaltioiden oikeudet säilyttää tiukemmat suojatoimenpiteet perustamissopimuksen perusteella. Toivon, että kun tätä direktiiviä aikanaan tarkistetaan, pohditaan uudelleen myös maksuttomuusperiaatteen roolia.
Myller (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen samaa mieltä niiden puhujien kanssa, jotka ovat todenneet, että parlamentin kannalta tämä sovittelu onnistui hyvin ajatellen sitä alkutilannetta, missä olimme. On välttämätöntä, että tällainen ihmisen elämälle tärkeä asia, kuten veren laatu ja sen turvallisuus, on koko Euroopan alueella varmistettu. Tästä syystä mielestäni asiassa päästiin eteenpäin, kun tavoitteena on vapaaehtoinen luovutus ja maksuttomuus. Toki on pidettävä valitettavana sitä, että tämä tavoite ei täydellisesti toteutunut, mutta uskon, että asian tulevissa käsittelyissä ollaan menossa tähän suuntaan. Siihen viittaa myös sovittelun sanamuoto.
Niin kuin täällä on sanottu, veri tai sen komponentit eivät voi olla kauppatavara. Kysymyksessä on ennemminkin lahja ihmiseltä ihmiselle ja sillä tavalla se tulee nähdä. Kun sovittelussa suurinta huolta loppuvaiheessa tuotti se, minkä tasoinen terveydenhuollon ammattilainen suorittaa luovuttajien terveystarkastuksen, mielestäni tässä päästiin ihan hyvään lopputulokseen. On tärkeää, että on kyseessä terveydenhuollon ammattilainen; meidän on luotettava myös muihin kuin lääkärin ammattia harjoittaviin.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma nitrofuraanin ja muiden kiellettyjen aineiden esiintymisestä siipikarjanlihassa ja katkaravuissa.
Puheenvuoro on teillä, hyvä komission jäsen.

Byrne
Arvoisa puhemies, yhteisö otti vuonna 1966 ensi kertaa käyttöön laaja-alaisen järjestelmän, jolla seurattiin ja valvottiin jäsenvaltioista ja kolmansista maista tulevien eläinperäisten elintarvikkeiden sisältämiä jäämiä. Järjestelmän yhteydessä otettiin käyttöön valvontaohjelmat jäämien tai aineiden tutkimiseksi sekä viralliset tarkistustoimenpiteet ja luotiin käytännön puitteet laboratorioissa tehtäville tarkastuksille. Lainsäädännössä edellytetään jäsenvaltioilta ja eläinperäisiä elintarvikkeita EU:hun tuovilta kolmansilta mailta jäämiä koskevaa valvontasuunnitelmaa.
Valvonnan olisi kohdistuttava eläinten laittoman käsittelyn havaitsemiseen sekä eläinlääkejäämien, torjunta-aineiden ja luonnonympäristössä olevien kontaminanttien lainsäädännön mukaisten enimmäisarvojen noudattamiseen.
Jäämiä koskeviin suunnitelmiin sovelletaan huolellista arviointimenettelyä. Ainoastaan niillä kolmansilla mailla, jotka ovat toimittaneet asianmukaisen suunnitelman jäämien ja aineiden valvonnasta, on lupa tuoda kyseisiä elintarvikkeita EU:hun, ja ne sisällytetään luvan saaneiden maiden luetteloon.
Luetteloa tarkistetaan jatkuvasti ottaen huomioon tulokset jäämien valvontaa koskevien suunnitelmien vuosittain tapahtuvan ajan tasalle saattamisen arvioinnista.
Tätä toimintaa on kuitenkin täydennettävä paikalla toteutettavilla toimenpiteillä.
Ensinnäkin jäsenvaltioiden on valvottava tuontia unionin ulkorajoilla.
Toiseksi elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tarkistaa, kuinka valvontasuunnitelmia noudatetaan jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa.
Viime vuosina olemme olleet huolissamme erityisesti kiellettyjen eläinlääkkeiden - varsinkin kloramfenikolin ja nitrofuraanin - löytymisestä eläinperäisistä elintarvikkeista. Näiden aineiden käyttö ihmisravinnoksi kasvatettavissa eläimissä on kielletty Euroopan unionissa, sillä niiden myrkyllisyyden vuoksi ei ole ollut mahdollista asettaa turvallista tasoa aineiden jäämille.
Komissio ei ole epäröinyt toteuttaa toimenpiteitä tällaisten ongelmien ilmetessä. Esimerkiksi joissain tapauksissa kaikkien kasvatetuista eläimistä peräisin olevien tuotteiden, myös vesiviljelytuotteiden, tuonti on kielletty elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastuskäynnin päätelmien perusteella ja koska elintarvikkeista löydettiin vieraita jäämiä.
Joissakin muissa tapauksissa ei ole ollut tarpeen kieltää tuontia, sillä kyseiset kolmannet maat ovat käynnistäneet laaja-alaisia toimintasuunnitelmia ongelman ratkaisemiseksi. Erityisesti kaikki lähetykset Euroopan unioniin tutkitaan ja kaikki tuonti ongelmallisilta toimittajilta keskeytetään tarvittaessa.
Kolmansien maiden toteuttamia toimenpiteitä täydentävät tiukat pakolliset tuontiin kohdistuvat tarkastukset riittävien takeiden saamiseksi. Näin toimitaan Thaimaan ja Brasilian kohdalla. Komissio huolehtii tuontituotteiden valvonnan tarpeellisen tason säilyttämisestä johdonmukaisen kuluttajasuojan takaamiseksi. Elintarvikkeita ja rehuja koskeva nopea tietojenvaihtojärjestelmä on väline, jonka kautta kaikki olennainen tieto kulkee jäsenvaltioiden ja komission sekä kolmansien maiden välillä.
Minun on sanottava, että komission toteamat elintarvikkeiden sisältämiä jäämiä koskevat ongelmat eivät liity yksinomaan tuontiin kolmansista maista. Jäsenvaltioissa toteutetut jäämien valvontasuunnitelmat ovat auttaneet havaitsemaan jäämiä myös Euroopan unionissa tuotetuissa elintarvikkeissa.
Jotkut ovat olleet huolissaan - asia on otettu esille ja parlamentti on esittänyt asiaa koskevan kysymyksen komissiolle - elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston sellaisiin kolmansiin maihin suuntautuvien tarkastuskäyntien peruuttamisesta, joiden tuotteissa on havaittu jäämiä. Minun on kenties hieman selitettävä tätä tilannetta.
Komissio on todellakin peruuttanut lukuisia jäämiä koskevia tarkastuskäyntejä. Niiden olisi pitänyt suuntautua Brasiliaan ja Thaimaahan. Tarkastuskäyntien katsotaan olevan merkittävien resurssien tuhlaamista nyt, kun Brasiliasta ja Thaimaasta tuotava kana sekä Thaimaasta tuotavat katkaravut tarkastetaan paikalla sataprosenttisesti. Sellaiset erät, joissa paljastuu tarkastuksissa jäämiä, tuhotaan.
Toimenpiteet ovat tarpeen, koska kyseisissä maissa jäämien valvonnassa on ollut vakavia puutteita. Ei ole tarpeen lähettää paikalle henkilöstöä toteamaan jotain sellaista, joka on jo tiedossa. Kiinan osalta monien tuotteiden tuonti Euroopan unioniin on jo kokonaan kielletty ja muut tuotteet tarkastetaan entistä huolellisemmin. On ennenaikaista toteuttaa tarkastuskäyntiä nyt, sillä komissio ei usko, että tarvittavat valmistelutoimenpiteet olisi jo toteutettu. Sen sijaan on katsottu parhaaksi odottaa todellista näyttöä laillisen valvonnan edistymisestä, kuten asiaa koskevasta lainsäädännöstä.
Tulevina kuukausina elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastuskäynnit voivat kuitenkin osoittautua tarpeellisiksi, jotta voidaan arvioida toimien täytäntöönpanoa ja toteutuneita muutoksia jäämien valvonnan alalla kyseisissä kolmansissa maissa. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston vuoden 2003 tarkastusohjelmassa mainitaan tällaiset käynnit.
Tilanne käsiteltävällä alalla on nyt tällainen. Olen iloinen voidessani kuvata sitä parlamentille.

Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, käsittääkseni tämä on hyvin laaja-alainen ja vaikea aihe. Kuuntelin hyvin tarkkaan puheenvuoroanne ja käsittelen nyt asiaa, jonka olisin toivonut esitettävän teille kirjallisesti jo aiemmin. Uskon kuitenkin, että yhteinen tavoitteemme voisi kuitenkin houkutella teidät vastaamaan.
Nitrofuraanit on yleisnimi. Yksi merkittävä nitrofuraaneihin kuuluva aine on nifursoli. Nifursoli on viimeinen EU:ssa sallittu siipikarjan rehussa käytettävä histomonostaatti mustapäätaudin torjumiseksi. Tunnustan, etten ole asiantuntija. Tietojeni mukaan asiantuntijat sanovat aineen jo tulleen lopullisesti kielletyksi asetuksella (ETY) N:o 2377/90. Komissio pyysi eläinten ravitsemusta käsittelevää tiedekomiteaa tekemään nifursolista riskinarvioinnin. Lopullisen vastauksen saamiseksi on vielä toteutettava tutkimuksia.
Koska minulla on myös rehujen lisäaineita koskeva mietintö, hälytyskellot ovat alkaneet soida, sillä monet asiaan perehtyneet pelkäävät eläinten hoidon ajautuvan kriisitilanteeseen muutaman kuukauden kuluessa. Sen jälkeen kun nitrofuraanit oli kielletty asetuksella (ETY) N:o 2377/90, nifursolit luonnollisesti kiellettiin 23. syyskuuta 2002 annetulla asetuksella (ETY) N:o 1756/2002 maaliskuun 31. päivästä 2003 alkaen. Kun kielto tulee voimaan maaliskuun viimeisenä päivänä, syntyy kriisitilanne esimerkiksi kalkkunoiden mustapäätaudin hoidossa. Vaihtoehtoista hoitoa ei ole laillisesti saatavilla EU:ssa, ei rehun lisäaineena eikä lääkkeenä.
Kiellon seuraukset kohdistuvat sekä kasvattajiin että kuluttajiin. Seurauksena on hätätila eläinten hoidossa, suurten lintukantojen tuskallinen kuolema, kalkkunankasvatuksen vaarantuminen, valvomattomien pimeiden markkinoiden kehittyminen sekä siipikarjan tuonnin lisääntyminen kolmansista maista, joissa useita EU:ssa kiellettyjä aineita käytetään vähäisen valvonnan alla tai kokonaan ilman valvontaa. Juuri viime viikolla EU:ssa kiellettyihin nitrofuraaneihin kuuluvia antibioottijäämiä löytyi jälleen kolmansista maista peräisin olevasta halpatuontilihasta.
Yhdistelmärehujen valmistajien on luonnollisesti lakattava käyttämästä nifursolia viimeistään tammikuussa 2003, jos sitä sisältävää rehua ei saa enää olla siiloissa maaliskuun alussa.
Kysyn teiltä tänä iltana, vaikka en tiedäkään voitteko vastata: mitä mahdollisuuksia meillä on ratkaista ongelma? Minun on vaikea ymmärtää, kuinka komissio voi toisaalta hyväksyä histomonostaattien käytön, kuten se on tehnyt hallussani olevassa kertomuksessa komission luonnoksesta, jonka parissa teimme lujasti töitä, kun se toisaalta toisessa asetuksessa kieltää ainoan markkinoilla olevan tuotteen. Minulla on muutama kysymys tähän liittyen. Mitä me sanomme kasvattajille? Mitä heidän pitäisi tehdä? Mitä hoitokeinoja heillä on käytettävissään? Ja lopuksi, onko komissio tietoinen siitä, että eurooppalainen tuotanto hiipuu edelleen, eurooppalaiset tuotteet poistuvat vähitellen Euroopan unionin markkinoilta ja meille tuodaan yhä enemmän kalkkunaa kolmansista maista, vaikka emme tiedä, täyttääkö tämä tuonti tarvittavat laatustandardit?

Van Brempt (PSE).
Pyrin puhumaan lyhyesti, mutta haluan kovasti vastata komission jäsenen puheenvuoroon. Mielestäni on hyvin tärkeätä tunnustaa ensisijainen ongelma. Minulle tuli kuitenkin sellainen tunne, ettei komission jäsen halunnut ollenkaan tunnustaa, että unionissa on tällä hetkellä ongelma, koska esimerkiksi kanassa ja katkaravuissa esiintyy kiellettyjä antibiootteja. Arvoisa komission jäsen, me kaikki tiedämme, että huolehditte erityisesti ja suurella huolella elintarviketurvallisuudesta ja yli puoluerajojen me kaikki tässä talossa tuemme teitä siinä. On kuitenkin hyvin tärkeää - ja meillä on tästä edelleen epäilyksemme - että samaa lainsäädännöllistä kehystä sovelletaan EU:ssa tuotettuihin ja EU:ssa myytäviin tuotteisiin. Uskoakseni juuri tämä on ongelmakohta. Kotimaassani Belgiassa koettiin dioksiinikriisi, joka on varmasti tuttu teillekin. Komissio toimi tilanteessa hyvin ankarasti Belgiaa kohtaan. Oli täysin perusteltua toteuttaa tiukkoja toimenpiteitä ja yksi pääsyytöksistänne koski sitä, että jäsenvaltio ei ollut toimittanut riittävästi tietoja.
Mielestäni olemme nyt samanlaisessa tilanteessa. Meillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin tunnustaa ongelma, ja tämän vuoksi pahoittelemme tarkastuskäynnin peruuntumista, sillä olemme vakuuttuneita siitä, ettei peruuttamiselle ollut riittävästi syitä. Mielestäni ei voida missään tapauksessa hyväksyä sitä, että kauppasuhteita sanotaan irti sen takaamiseksi, ettei tiettyjä tarkastuksia tehdä tai että olisi sovellettava matalampia tai erilaisia standardeja. Tämän vuoksi olisin mieluummin halunnut kuulla joitakin konkreettisempia vastauksia kysymyksiin, sillä minulla on tunne, ettette te käsitellyt niitä asianmukaisesti. Uskon myös teidän pystyvän antamaan paremman vastauksen kuluttajien vakuuttamiseksi siitä, että se mikä päätyy heidän lautaselleen, on varmasti turvallista.

Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, huolenaiheita on kahdella alalla. Toinen ala on luonnollisesti kuluttajien terveys, mutta kyse on myös tuottajien asemasta, jos me emme pysty takaamaan sitä, että EU:ssa kiellettyjä aineita ei myöskään voida käyttää EU:n ulkopuolella. Kysymys kuuluukin: kuka näitä aineita tuottaa ja kuinka niitä voidaan tuoda Euroopan unioniin? Sanoitte, että valvonta on nyt tehokasta, mutta - jos ymmärsin oikein - kolmansiin maihin suuntautuvat tarkastuskäynnit ovat tarpeettomia, koska tilanne on siellä joka tapauksessa huono. Tämän vuoksi sinne ei siis tarvitse mennä.
Olen kuullut, että tämänpäiväisessä pysyvän komitean kokouksessa piti keskustella Thaimaan poistamisesta jälleen niiden maiden luettelosta, joihin kohdistetaan erityistarkastuksia. Millä perusteella päätös piti tehdä? Olen kuullut myös, että tarkastuksia suunnitellaan näihin maihin ensi vuodeksi. Mitä syitä on nyt olettaa, että tarkastukset ovat silloin tarpeen? Minusta nämä maat olisi laitettava luetteloon, jos ne eivät täytä vaatimuksia. Tämän jälkeen tuontia ei pidä sallia näistä maista ennen kuin ne voivat taata, että niiden tuotteet täyttävät Euroopan unionin standardit.
On toinenkin ongelma, joka kaipaa selvennystä. Mitä tapahtuu niille unioniin tuoduille katkaravuille, kanoille ja kalkkunoille, jotka eivät täytä vaatimuksia? Lähetetäänkö ne takaisin? Mitä niille tehdään? Kuten olemme jo pitkään sanoneet, elintarvikejätteen osalta kielto ei ole riittävää. Tämä nähtiin, kun kiinalaiset katkaravut jotenkin päätyivät rehuksi ja tätä kautta elintarvikeketjuun. Tämän vuoksi haluaisin, että esittäisitte selvän suunnitelman, jota me, joiden on parlamentin jäseninä perusteltava toimintaamme myös komissiolle, voimme kannattaa ja sanoa että komissio ja Euroopan unioni toimivat riittävän tiukasti tässä asiassa. Meidän on täytynyt käsittää väärin, kun sanoitte, että komissio ryhtyisi kauppasuhteisiin joidenkin maiden kanssa ja soveltaisi niihin löyhempiä vaatimuksia, vaikka tällaisia epäilyjä on viime aikoina esiintynyt. Toivottavasti voitte hieman selventää tätä asiaa vastauksessanne.

Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, tuntuu siltä kuin juuri eilen olisimme puhuneet komission jäsenen kanssa muista rehujen turvallisuuteen liittyvistä asioista.
Uskooko komission jäsen edelleen, että hänen 28. kesäkuuta antamansa lausunto oli tarpeellinen ja riittävä vastaus esitettyihin kysymyksiin? Juuri äsken hän kertoi meille, että elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastuskäynnit Brasiliaan ja Thaimaahan, kenties muuallekin, on peruttu, koska jäsenvaltioissa on nyt käytössä sataprosenttinen elintarvikkeiden tarkastus. Jos komission jäsen ei sanonut näin, minä olen kuullut väärin. On varmasti totta, että joissakin jäsenvaltioissa - varsinkin Saksassa ja Alankomaissa - on ilmaistu suurta huolta siipikarjanlihan nitrofuraanijäämien määristä ja siitä, ettei edes hyvin edistynyt jäsenvaltio voi taata tarkastustensa tasoa.
Kysymys ei ole ainoastaan siitä, mitä tapahtuu jäsenvaltiossa. Kuten komission jäsen tietää, nopeita tiedonvaihtoja on vuonna 2002 ollut useita. Haluaisin tietää kuinka monta nopeata tiedonvaihtoa on tehty koko Euroopassa tämän kalenterivuoden aikana seurauksena jatkuvasta nitrofuraanin kaltaisiin karsinogeeneihin liittyvästä huolesta, kun tuontituotteista löytyy jäämiä. Haluaisin tietää antaako siipikarjanlihan tuonti Brasilian kaltaisista maista komission jäsenen mielestä aihetta vakavaan huoleen. Haluaisin komission jäsenen selvittävän komission ja sen omien asiantuntijoiden kannan niistä useista siipikarjanlihatonneista, jotka on tuotu kyseisistä valtioista Euroopan unioniin ilman asianmukaisia tarkastuksia. Tietojeni mukaan noin 2 000 tonnia brasilialaista siipikarjanlihaa on tullut näin EU:hun.
Kuinka lähellä me olemme komission jäsenen mielestä jäsenvaltioissa järjestettyjen turvallisuustarkastusten sadan prosentin tasoa? Miksi tarkastuskäyntejä siirrettiin? Kohdistuuko terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosastoon painostusta muista pääosastoista? Onko nyt kyse kauppasuhteita koskevien neuvottelujen vaarantumisesta siten, ettei epäilyksiä nyt pidä kohdistaa mihinkään valtioihin? Jos näin on asia, tämä ei ole riittävä vastaus niiltä, joiden on ensisijaisesti huolehdittava elintarviketurvallisuudesta, kuten komissiolta.
Entä koska ehdotetut tarkastuskäynnit toteutuvat? Komission jäsen sanoi aiemmin tänään suu- ja sorkkatautia koskevassa keskustelussa, että hän ei pidä peitellystä protektionismista. En pidä minäkään. En kuitenkaan pidä myöskään salailusta, kun on kyseessä riski. Jos käytettävissä ei ole rahaa, ja elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastuskäynnit on siirretty tästä syystä - kertokaa se meille. Paikalla on nyt budjettivaliokunnan jäseniä. Parlamentti haluaa innokkaasti tukea teitä, mutta siihen tarvitaan vilpittömyyttä.

Turmes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aiemmin olemme saattaneet keskustella möhläyksistä, mutta tänään kyse taitaa olla hämäristä puuhasteluista. Tänään olemme voineet lukea tiedonannosta KOM(2002) 422, joka julkaistiin eilen, että eräs yritys on tuonut Vietnamista Oostenden kautta Saksaan ja sieltä edelleen Itävaltaan ja Luxemburgiin katkarapuja, joiden nitrofuraanipitoisuus on ollut varsin korkea - 20 mg - ja myynyt niitä myös Saksassa.
Kuinka tämä on mahdollista? Tiedonanto on päivätty 25. marraskuuta, mutta vasta nyt, lähes neljä viikkoa myöhemmin, on nopea hälytys annettu. Miksi neljän viikon annettiin kulua? Haluan teidän antavan minulle ja luxemburgilaisille kuluttajille selvän vastauksen.
Toinen kysymykseni on seuraavanlainen. Tarkastukset Vietnamissa päättyivät 2. lokakuuta. Kyseessä oli komission päätös. Luen mitä siinä todetaan:

Byrne
Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin sanoa, että olen hyvin kiitollinen parlamentin jäsenille näiden tärkeiden kysymysten esittämisestä. Haluan myös sanoa, että uskon teidän kaikkien pitävän tätä merkittävänä osana parlamentissa käytävää keskustelua, mutta toisinaan yleiset kysymykset johtavat hyvin yksityiskohtaisiin kysymyksiin, joihin olisi parasta vastata kirjallisesti. Yritän kuitenkin parhaani mukaan vastata esittämiinne kysymyksiin. Olen tehnyt muistiinpanoja, ja niiden erityisten teknisten seikkojen osalta, joihin en nyt voi vastata, vastaan kysyjälle kirjallisesti.
Täällä esitetyissä kysymyksissä on keskitytty siihen, miksi tarkastukset keskeytettiin ja koska ne taas aloitetaan. Kuten esitin aiemmassa puheenvuorossani, tarkastukset keskeytettiin, koska kyseisen maan tuotteilla oli tuontikielto tai koska kyseisissä kahdessa maassa oli käytössä niistä peräisin olevien tuotteiden sataprosenttinen testaus.
Jäsenvaltioiden toteuttamien tarkastusten oletetaan täyttävän niille asetetut tavoitteet tehokkaasti, koska tiedetään, että tarkastusten on oltava sataprosenttisia. Tämän vuoksi on tärkeää, että tarkastuksissa paljastuvat kaikki jäämät kaikissa tarkastettavissa elintarvikkeissa. Kun tarkastuksesta saadaan positiivinen tulos, vakuutan teille, kuten jo aiemmin totesin, että tuotteet tuhotaan.
Monet teistä esittivät kysymyksiä siitä, kohdistuiko standardeihin jotain epäilyksiä tai kohdistuiko komissioon sekä terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosastoon painostusta muista pääosastoista tarkastusten toteuttamisen tai menettelyjen muuttamisen osalta, joko elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastuskäyntien keskeyttämiseksi tai niiden jatkamiseksi. Vakuutan parlamentille, että tällaiset asiat eivät koskaan vaikuta rajoittavasti elintarvikkeiden turvallisuutta koskeviin päätöksiin. Olen kertonut tämän usein täällä parlamentissa ja voin ilokseni toistaa sen jälleen.
Te tapaatte pakostakin niiden kehitysmaiden edustajia, joista nyt puhumme, ja jotkut, toisinaan jopa parlamentin jäsenet, esittävät, että kenties Euroopan unioni ottaa käyttöön tariffiesteiden sijaan varotoimiin liittyviä esteitä. Tämä on tärkeä asia, joka on otettava huomioon, mutta olen aina vastannut tähän toteamalla, että ensisijaista on kansanterveyden ja kuluttajien suojeleminen sekä niiden standardien säilyttäminen, joita kuluttajat odottavat noudatettavan tuontielintarvikkeiden osalta.
Vakuutan kysymyksen esittäneille parlamentin jäsenille, että kaikki tällaisia asioita - jäämiä koskevia tarkastuksia - koskevat päätökset perustuvat tiukasti tieteellisiin selvityksiin ja kuluttaja-asioiden pääosaston teknisen ja tieteellisen henkilöstön harkintaan. Heidän neuvojaan kuullaan siitä, mikä on asianmukainen tapa edetä näissä asioissa. Muita poliittisia tai kaupallisia pohdintoja ei oteta koskaan huomioon. Niin ei vain tapahdu.
Kysymykseen siitä, koska tarkastukset taas aloitetaan, vastaan sen tapahtuvan keväällä, mutta ei ole mieltä lähettää tarkastajia kolmansiin maihin - tai niihin maihin, joiden tilannetta olen kuvannut - toteuttamaan tarkastuksia sen toteamiseksi, minkä jo tiedämme, vahvistaakseen joko tuontikiellon tai sataprosenttiset testaukset. Ainoa tämän kysymyksen esittäneiden ehdottama päätelmä on, että jos testaus ja tarkastukset jatkuvat ja jos osoittautuu, että jäämiä edelleen esiintyy tai että sataprosenttinen testaus ei ole riittävä tai tehokas keino, meidän olisi kiellettävä elintarvikkeiden tuonti näistä kehitysmaista.
Kyseessä on hyvin vakava päätös. Meidän on määritettävä, onko se kohtuullinen ratkaisu suhteessa Euroopan unionin kuluttajiin kohdistuvaan mahdolliseen riskiin ottaen huomioon sekä kaupalliset näkökohdat että ne näkökohdat, joita uskon kysyjien tänään pohtivan. Tiedän teidän kantavan huolta myös kehitysmaiden hyvinvoinnista ja niiden eduista. Tämä ei ole vähäpätöinen asia. Asianmukaista päätöstä pohdittaessa meidän on otettava huomioon kaikkia nämä näkökohdat ja varmistettava, että päätöksemme on kohtuullinen.
Yksi vaikeimmista asioista elintarviketurvallisuutta koskevassa työssäni on löytää kohtuullisia ratkaisuja. Jos olet liian ankara, ihmiset usein huomauttavat siitä. Toisinaan, kun he uskovat sinun toimivan liian lepsusti, toiset huomauttavat siitä. Aina ei ole mahdollista pitää kaikkia tyytyväisinä. Olen kuitenkin tyytyväinen, sillä elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastajat ovat tehneet työnsä täsmällisesti ja laativat tarkkoja selvityksiä, jotka ovat kaikkien luettavissa Internetissä. Olen tyytyväinen myös jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten työhön heidän pyrkiessään varmistamaan, että jos sataprosenttista testausta tarvitaan, sellainen toteutetaan. Minusta tämä on kohtuullinen ratkaisu mahdollisesti määritettyyn riskiin.
Seuraamme asiaa jatkuvasti. Kiinassa ilmenneen ongelman laajuuden vuoksi ainoana asianmukaisena ratkaisuna pidettiin niissä oloissa tuontikieltoa. Tämän vuoksi kanalle, äyriäisille, hunajalle ja kahdelle muulle tuotteelle asetettiin tuontikielto. Tämä oli niissä oloissa asianmukainen ratkaisu. Jos tulemme siihen tulokseen, että tämä on asianmukainen ratkaisu muiden valtioiden osalta, jotka pyrkivät tekemään kauppaa Euroopan unionin kanssa ja toimittavat tänne elintarvikkeita sataprosenttisen valvonnan ohjelman ulkopuolella, toimimme näin. Emme kuitenkaan ole päätyneet tähän ratkaisuun niiden kahden valtion osalta, joita olen käsitellyt.
Olen pannut mieleeni yksityiskohtaisemmat ja teknisemmät kysymykset, joita olette esittäneet. Vakuutan teille, että saatte niihin aikanaan kirjallisen vastauksen.

Puhemies.
Kiitos teille, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Riesin laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0437/2002) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevan neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennenneljännen kerran (pentabromidifenyylieetteri, octabromidifenyylieetteri) (PE-CONS 3664/2002 - C5-0500/2002 - 2001/0018(COD))

Ries (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Liikanen, hyvät kollegat, haluan aivan ensimmäiseksi kiittää 12 kollegaani Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnassa. Näen täällä Bowen, Schörlingin, Lundin ja Van Bremptin, jotka ovat kaikki päättäväisesti ja tarmokkaasti puolustaneet kuluttajien oikeutta turvallisiin ja tehokkaisiin palonestoaineisiin. Yhteistä tekstiä ei olisi voitu valmistella ilman puheenjohtajavaltio Tanskan - jolle kiitokset tässä yhteydessä - tai luonnollisesti komission tehokasta työtä.
Olemme päässeet näin pitkälle sen jälkeen, kun komissio esitti 16. tammikuuta 2001 tämän ehdotuksensa direktiiviksi. Haluan muistuttaa teitä, että tarkoituksena oli ainoastaan pentabromidifenyylieetterin markkinoille saattamisen ja käytön kieltäminen. Pentabromidifenyylieetteri on bromattu palonestoaine, jota käytetään erityisesti polyuretaanivaahdon valmistukseen. Kyseinen kemiallinen aine on ympäristölle ja terveydelle haitallinen. Sitä löytyy suurina pitoisuuksina erityisesti äidinmaidosta, mikä aiheuttaa merkittävän vaaran pienille lapsille. Parlamentti ilmaisi luonnollisesti ensimmäisessä käsittelyssä kannattavansa pentabromidifenyylieetterin kaikkien muotojen käytön kieltämistä ja vahvisti näin komission ehdottaman käyttökiellon. Tämän ensimmäisen aineen kieltämisestä oltiin siis yksimielisiä.
Tämän jälkeen parlamentti äänesti syyskuussa 2001 sen puolesta, että ehdotuksen piiriin kuuluisivat myös markkinoilla olevat muut kaksi bromattua palonestoainetta, oktabromidifenyylieetteri ja dekabromidifenyylieetteri. Koska oktabromidifenyylieetterin haitallisuudesta sekä ympäristölle että terveydelle on vahvaa näyttöä, Euroopan parlamentin suuri enemmistö ilmaisi jälleen kannattavansa sen markkinoille saattamisen välitöntä kieltämistä.
Parlamentti päätti kuitenkin näyttää dekabromidifenyylieetterille keltaista korttia ja kehotti kieltämään sen viimeistään 1. tammikuuta 2006, paitsi jos parhaillaan tehtävän riskinarvioinnin lopulliset tulokset osoittavat, ettei tämä aine anna aihetta huoleen. Kyseessä oli ennalta varautumisen periaatteen soveltaminen, eivätkä neuvosto yhteisessä kannassaan tai komissio muutetussa ehdotuksessaan jakaneet tätä näkemystä. Tällaisessa tapauksessa, kun kyse on kemiallisista aineista, keskustelu on aina vaikeaa. Meidän oli löydettävä jonkinlainen tasapaino paloturvallisuuteen liittyvien ilmeisten etujen sekä yhtä lailla tietyissä tapauksissa toteen näytettyjen terveyteen ja ympäristöön kohdistuvien vaarojen välillä. Keskustelumme sovittelukomiteassa käsittelivät juuri tätä tasapainoa riskinhallinnassa. Meidän oli otettava huomioon hyvin erilaisia tekijöitä, kuten tieteellinen riskinarviointi, suhteellisuus ja kustannus-hyötyanalyysi.
Loppujen lopuksi tarvittiin kolme keskustelua eri näkökantojen yhdistämiseksi ja sellaisen kompromissiratkaisun löytämiseksi, jonka kaikki kolme toimielintä hyväksyivät. Tämä koski pääasiassa dekabromidifenyylieetteriä, sillä haluan korostaa, että oktabromidifenyylieetterin osalta parlamentin painostus tuotti tulosta. Parlamentin painostuksen ansiosta toteutettiin nopeasti riskinarviointi, jonka kielteinen tulos vakuutti neuvoston siitä, että aineen käyttö on kiellettävä.
Dekabromidifenyylieetterin tapauksessa yhteiseen tekstiin liitetty johdanto-osan kappale, jossa kehotetaan komissiota arvioimaan riskienvähentämisstrategian tuloksia välittömästi, viimeistään 30. kesäkuuta ensi vuonna, on mielestäni objektiivisesti ajatellen ensimmäinen aikaan saamamme kompromissi tässä vaiheessa, koska toisin kuin oktabromidifenyylieetterin tapauksessa, ilman lopullista riskienvähentämisstrategiaa ja erityisesti jos vaaraa ihmisten terveydelle ei ole - ranskalaisen esittelijän päätelmät ovat tämän osalta varmoja - lykkäys, johon liittyy tiukkoja edellytyksiä, on perusteltu. On kuitenkin korostettava, että pääasiassa rakennuksissa ja tekstiileissä eristeenä käytetty dekabromidifenyylieetteri, on hyvin tehokas palonestoaine. Pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa kalusteiden verhoilussa käytettyinä nämä aineet ovat vuonna 2000 pelastaneet 155 ihmishenkeä ja auttaneet välttämään 4 537 palovammaa.
Tämän sopimuksen aikaan saamiseksi on tehty hyvin paljon töitä sovittelukomiteassa. Toisinaan minusta tuntui esittelijän tehtävissäni vaivalloisen, hitaan ja kaikkea muuta kuin avoimen riskinarviointimenettelyn vuoksi siltä, että toimin pikemminkin kemiallisista aineista vastaavan viraston jäsenenä kuin kansalaisten vaaleilla valitsemana edustajana. Kului lähes kymmenen vuotta, ennen kuin ensisijaisten aineiden luettelossa olevat bromatut palonestoaineet saatiin vihdoin arvioitua.
Toivon vilpittömästi, että tämä malliesimerkki auttaa komissiota ja varsinkin jäsenvaltioita ymmärtämään tarpeen kehittää uusi ja nopeampi, tehokkaampi ja avoimempi arviointimenettely tulevaa lainsäädännön valmistelutyötä varten. Uusi kemikaalien reach-järjestelmä, jota parlamentti ehdotti marraskuussa 2001 antamassaan päätöslauselmassa, perustuu todelliseen riskinarviointistrategiaan yhteisön tasolla.
Lopuksi esitän jälleen jalkapalloon liittyvän kielikuvan. Alkuperäisessä ehdotuksessaan komissio antoi pentabromidifenyylieetterille puolikkaan punaisen kortin. Parlamentti ja neuvosto puolueettomina erotuomareina antavat pentabromidifenyylieetterille ja oktabromidifenyylieetterille kaksi punaista korttia ja dekabromidifenyylieetterille keltaisen kortin. Pääasiallisena tavoitteena on nimittäin sovittaa yhteen kansalaisten turvallisuus tulipaloissa sekä pidemmän ajanjakson hyödyt kansanterveyden ja ympäristön kannalta. Parlamentille huomenna jätettävä yhteinen teksti täyttää molemmat tavoitteet. Näistä syistä pyydän kollegojani kannattamaan sitä.

Liikanen
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää parlamentin jäseniä mielenkiinnosta ehdotusta kohtaan ja erityisesti esittelijä Riesiä rakentavasta työstä. Kiitokset myös Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnalle.
Kyseessä on tärkeä direktiivi, koska sillä kielletään vaarallisiksi osoitettujen bromattujen palonestoaineiden käyttö, koska ne aiheuttavat ihmisten terveydelle ja ympäristölle vaaroja, joita ei voida sallia.
Ehdotus on laaja-alainen, sillä siinä kielletään näitä aineita sisältävien tuotteiden markkinoille saattaminen ja käyttö. Ehdotettu direktiivi edistää näin ollen turvallisempien vaihtoehtojen markkinoille saattamista ja käyttöä.
Direktiiviehdotuksella ei pelkästään huolehdita ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemisesta, vaan sen avulla myös tuetaan sisämarkkinoita, koska siinä otettaisiin käyttöön yhdenmukaiset säännöt koko yhteisössä.
Sovittelumenettelylle, jota nyt olemme saattamassa päätökseen, oli hyötyä siitä, että oktabromidifenyylieetterin riskinarviointi ja riskienvähentämisstrategia tulivat käyttöön tämän vuoden heinäkuussa. Näin saamme sisällytettyä direktiiviin myös oktabromidifenyylieetterin. Komissio uskoo, että tämä on myönteinen tulos.
Kiellon laajentaminen kolmanteen bromattuun palonestoaineeseen dekabromidifenyylieetteriin edellyttää lisätarkasteluja ja meneillään olevan riskinarvioinnin loppuun saattamista. Samanaikaisesti kehitetään riskienvähentämisstrategiaa. Tämä on tärkeä vaihe menettelyssä. Sen avulla voidaan löytää tasapaino terveyden ja ympäristön suojelun sekä tehokkaan paloturvallisuuden välillä.
Koska riskinarviointimenettely ja riskienvähentämisstrategia saadaan päätökseen muutaman kuukauden kuluessa, komissio voi pian ehdottaa perusteltuja toimenpiteitä.
Lopuksi haluan sanoa, että olen hyvin iloinen Euroopan parlamentin ja neuvoston menestyksekkäästä yhteistyöstä. Toivon että tämä tärkeä direktiivi voidaan nyt finalisoida.

Bowe (PSE).
Arvoisa puhemies, kahden edellisen puhujan tavoin olen tyytyväinen mietintöön ja haluan onnitella sen esittelijää erinomaisesta työstä. Parlamentti ei pitänyt alkuperäistä pentabromidifenyylieetterin kieltämistä koskevaa ehdotusta asianmukaisena, koska markkinoilla olevat muut kaksi bromattua palonestoainetta, oktabromidifenyylieetteri ja dekabromidifenyylieetteri eivät kuuluneet ehdotuksen piiriin. Parlamentti oli myös tyytymätön riskinarvioinnin toteutusvauhtiin, sillä se viivytti varsinaisten konkreettisten päätösten tekemistä.
Kukaan ei kiistä näiden aineiden arvoa ja merkitystä: ne ovat hyvin tehokkaita palonestoaineita, joilla pelastetaan ihmishenkiä. Niillä vaikuttaa kuitenkin olevan vaarallisia vaikutuksia ympäristöön ja ihmisten terveydelle, ja tämän vuoksi katsoimme, että jotain oli tehtävä.
Uskon, että parlamentti on tyytyväinen siihen, että alkuperäistä ehdotusta on kehitetty edelleen ja että myös oktabromidifenyylieetteri on kielletty. Parlamentti ei kuitenkaan voi olla täysin tyytyväinen siihen, että dekabromidifenyylieetteriä koskevaa päätöstä ei vielä ole tehty. Parlamentti toivoo selkeää määräaikaa tämän osalta. Tämän aineen kohtalo on vielä ratkaisematta. Tarvitsemme neuvostolta ja komissiolta selvän vakuutuksen - siten, että tekstiin sisällytetään sovittelumenettelyssä tätä koskeva kappale - siitä, että toimia toteutetaan välittömästi riskinarvioinnin tulosten valmistuttua lupauksen mukaan kesäkuussa 2003. Toivon komission jäsenen vahvistavan tämän tänään.
Tämän perusteella PSE-ryhmä kannattaa ehdotusta, josta äänestetään huomenna aamulla.

Schörling (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, esittelijä Ries on tehnyt erinomaista työtä raportoidessaan neuvottelujen etenemisestä sovittelumenettelyssä ja niiden yhteydessä ilmenneistä ongelmista. Me parlamentin valtuuskuntaan kuuluneet voimme olla hyvin tyytyväisiä siihen, että onnistuimme saamaan aikaan ratkaisun, joka kattaa myös oktabromidifenyylieetterin. Tämä tarkoittaa luonnollisesti sitä, että kielto voidaan panna täytäntöön nopeammin.
Pidän kuitenkin EU:n ympäristön- ja terveydensuojelun kannalta epäonnistumisena sitä, että komissio ja neuvosto eivät noudattaneet parlamentin ehdotusta laajentaa kielto koskemaan myös dekabromidifenyylieetteriä. Vähintään 75-80 prosenttia kaikesta käytetystä bromatusta palonestoaineesta sisältää dekabromidifenyylieetteriä, ja saatavilla oleva riskinarviointi osoittaa, että dekabromidifenyylieetteri olisi pitänyt kieltää välittömästi. Pidempi odotusaika aiheuttaa lisää vaaroja kansanterveydelle. Nämä aineet ovat pitkäikäisiä ja kertyvät helposti biologiseen materiaaliin. Ne varastoituvat eläviin organismeihin ja aiheuttavat muutoksia koe-eläinten käyttäytymisessä. Dekabromidifenyylieetteri voidaan myös muuntaa pentabromidifenyylieetteriksi ja oktabromidifenyylieetteriksi, jotka komissio nimenomaan haluaa kieltää. Se voidaan myös muuntaa bromatuiksi dioksiineiksi.

Tieteellinen näyttö on kansanterveyden ja ympäristön kannalta niin huolestuttavaa, että Euroopan kemikaalivirasto on suositellut jäsenvaltioille poliittisen päätöksen tekemistä tai ennalta varautumisen periaatteen soveltamista. Kesäkuussa 2002 jäsenvaltioiden toimivaltainen viranomainen katsoi tarpeelliseksi toteuttaa viipymättä toimenpiteitä.
Lopuksi minun on sanottava, että tulos on EU:n ympäristö- ja terveyspolitiikan kannalta epäonnistunut. Uskon tämän vuoksi Riesin ymmärtävän miksi ryhmäni pidättyy lopullisesta äänestyksestä.

Lund (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan kovasti kiittää Riesiä hänen erinomaisesta työstään tässä asiassa. Tämä on hyvä esimerkki siitä, kuinka Euroopan parlamentti voi edistää ympäristön ja kansanterveyden suojelua Euroopassa. Komissio ehdotti vain yhden vaarallisen palonestoaineen, pentabromidifenyylieetterin, markkinoille saattamisen ja käytön kieltoa ja parlamentin painostuksen jälkeen direktiiviä laajennettiin onnistuneesti siten, että lopputuloksena sovittelukomitea lisäsi siihen myös kaksi muuta palonestoainetta. Oktabromidifenyylieetterin osalta riskinarviointi osoitti kiistatta, että aineesta on ilmeistä vaaraa ympäristölle ja kansanterveydelle, ja nyt on onneksi sovittu myös tämän aineen käytön välittömästä kieltämisestä.
Kolmannen aineen eli dekabromidifenyylieetterin osalta jäsenvaltiot ja komissio puolestaan ensin vastustivat kieltoa. Sovittelukomitean enemmistö päätti lykätä asian käsittelyä siten, että dekabromidifenyylieetteri ainoastaan mainitaan direktiivin johdanto-osassa ja - Riesin sanoin voin esittää tämän näin - sille näytettiin vasta keltaista korttia. Voidaan sanoa, että ympäristö ja kansanterveys ovat vielä jonkin aikaa vaarassa tämän aineen käytön vuoksi. Mielestäni tämä on hyvin ikävää, ja se kuvaa tietysti sitä, kuinka tärkeää meidän olisi kemikaalien osalta pystyä kääntämään todistustaakka niin, että tuottajien olisi osoitettava, ettei heidän käyttämistään aineista aiheudu vaaraa ympäristölle ja ihmisille. Toisin kuin Schörling uskon kuitenkin, että tulos, jossa otetaan huomioon sovittelun tulokset, on kaikesta huolimatta selkeä parannus nykytilanteeseen. Tämän vuoksi äänestän sovitteluehdotuksen ja sovittelun tuloksen puolesta lopullisessa äänestyksessä huomenna.

Liikanen
Arvoisa puhemies, täällä esitettiin suoraan kysymys komission esityksen aikataulusta. Kuten jo aiemmin sanoin, tieteellinen komitea esittää lausuntonsa riskinarvioinnista muutaman kuukauden kuluessa, minkä jälkeen voimme täydentää riskienvähentämisstrategiaa. Jos näin tapahtuu, komissio voi esittää ehdotuksensa ensi vuoden kesäkuussa. Näin ollen vastaukseni Bowelle on ''kyllä''.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Florenzin laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0438/2002) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiveiksi: 
1. sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta (WEEE) (PE-CONS 3663/2002 - C5-0486/2002 - 2000/0158(COD)) 
2. tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa (PE-CONS 3662/2002 - C5-0487/2002 - 2000/0159(COD))

Florenz (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, tämä on vaikea teksti. Viimeisen puolentoista vuoden aikana monet ihmiset ovat kysyneet minulta, mitä te oikein teette EU:ssa elektroniikkaromujen alalla? Mitä itua siinä oikein on? Itu on yksinkertaisesti siinä, että muutama vuosi sitten Euroopan unionissa päätimme, että haluamme harjoittaa kestävää talous-, ympäristö- ja sosiaalipolitiikkaa. Kuusi miljoonaa tonnia elektroniikkaromua vuosittain sisältää suunnattoman määrän arvokasta materiaalia, jota haluamme käyttää uudelleen tulevaisuudessa. Siinä on syy tähän direktiiviin.
Haluan kiittää vilpittömästi myös sovittelukomitean jäseniä sekä komission jäsentä ja neuvoston jäseniä, jotka ovat mielestäni saavuttaneet pienen voiton tällä elektroniikkaromua käsittelevällä mietinnöllä. He auttoivat meitä sopimaan vaikeista kohdista. Pystyimme esimerkiksi esittämään, että vuodesta 2005 lähtien jäsenvaltiot velvoittavat jossain määrin - olisin toivonut tämän olevan pakollista - kuluttajiaan olemaan heittämättä laitteitaan tulevaisuudessa roskatynnyriin, vaan keräämään ne erilleen.
Olemme asettaneet sitovia tavoitteita. Ikävä kyllä Euroopassa on aina osattu käyttää mielin määrin epämääräisiä lakitermejä. Vaatimukset, joita olemme asettaneet tällä direktiivillä, eivät ole kovin korkeita, mutta ne ovat kuitenkin tarkkoja ja sitovia. Minusta direktiiviä voidaan pitää onnistuneena.
Olemme valitettavasti vielä melko epätarkkoja sen suhteen, miten tällaisia aineita käsitellään tulevaisuudessa, mutta olemme käyttäneet parasta saatavilla olevaa tekniikkaa. Tiedän varsin hyvin, että omassa maassani termiä "paras saatavilla oleva tekniikka" tulkitaan 16 eri tavalla, koska Saksassa on 16 osavaltiota. Porsaanreikiä jää vielä varmasti, mutta olemme kuitenkin edistyneet todella myös kierrätysmäärissä. Mielestäni teollisuuden hyödyntämisasteet on mahdollista saavuttaa, eikä kukaan voi sanoa, että vaadimme liikaa.
Vuonna 2005 kansalaiset voivat viedä tuotteensa keräyspisteeseen maksutta, ja jäsenvaltiot voivat toteuttaa tätäkin pidemmälle meneviä toimia, ja päättää niistä itsenäisesti.
Mielestäni sopimuksemme "yksilöllisestä" rahoituksesta oli suuri menestys. Se on askel eteenpäin, koska me haluamme saada ohjausvälineen, sillä niitä, jotka nykyään rakentavat kierrätykseen soveltuvia tietokoneita - kuten tämä - olisi palkittava ja niitä, jotka haluavat edelleen tuottaa tylsiä vanhanaikaisia koneita, olisi vaadittava osallistumaan niiden hävittämisestä aiheutuviin suuriin kustannuksiin. Osa valtioista ei itse asiassa halunnut toimia näin. Olen iloinen voidessani sanoa, että työskenneltyämme yön ja päivän eräiden toisten ryhmien jäsenten avustuksella pystyimme lopulta suostuttelemaan nämäkin valtiot hyväksymään tämän toimintatavan.
Yksilöllinen vastuu on pakkauksia koskevan säädöksen sekä romuajoneuvoja koskevan säädöksen antamisen jälkeen seuraava askel kohti todellista kestävää ympäristöpolitiikkaa, joka yhdistettynä talouspolitiikkaan saa täyden tukeni.
Olemme luultavasti onnistuneet sulkemaan pois vapaa-matkustajat, joita kyseisenlaisessa järjestelmässä aina on. Suuret yritykset tilaavat 100 000 jääkaappia Tyynenmeren alueelta juuri ennen joulua eivätkä laita liikemerkkiään niihin, mistä pienet elinkeinoharjoittajat tai kansalaiset joutuvat myöhemmin maksamaan.
Olemme tehneet laitteiden merkinnät pakollisiksi, jotta kustannukset voidaan myös jakaa ja kierrätykseen on saatavilla voimavaroja riippumatta siitä, miten jäsenvaltiot huolehtivat kierrätyksestä - sovellamme tässä asiassa mielellämme toissijaisuusperiaatetta. Takuu siitä, että asiasta huolehditaan, on tärkeintä, ja tekstistä käy ilmi, että tämä asia on otettu huomioon. 
Sitä, että tällä hetkellä markkinoilla olevien yritysten täytyy huolehtia ja myös maksaa vanhoista laitteista - tässä tapauksessa kollektiivisesti - ei voida kyseenalaistaa, koska asian hoitamiseen ei ole mitään muuta järjestelmää. Olemme kuitenkin jättäneet jäsenvaltioille mahdollisuuden valita, kuinka se rahoitetaan, joten vanhoista laitteista voidaan periä "näkyvää maksua" tai miksi ikinä sitä haluattekaan kutsua. Mielestäni tämäkin oli hyvä asia.
Olisin ollut tyytyväinen, jos keskustellessamme romuajoneuvoista ja elektroniikkaromusta olisimme keskustelleet määrätietoisemmin ja pidempään siitä, miten voisimme lisätä uusioraaka-aineiden käyttöä tulevaisuudessa. Olemme ikävä kyllä yhä hyvin kiintyneitä uusien raaka-aineiden käyttöön ja suhtaudumme pitkin hampain uusioraaka-aineiden käyttöön. Voisin jopa sanoa, että meidän olisi suosittava uusioraaka-aineiden käyttöä erityisellä arvonlisäverokohtelulla. Tämä ei välttämättä ole ryhmäni perinteinen kanta. Katson kuitenkin, että tällä tavoin kannustettaisiin todelliseen kestävään kehitykseen tällä alalla.
Siitä tässä on todella kysymys, hyvät kollegat. Haluamme tulevaisuudessa käyttää raaka-aineita uudelleen. Motivoimalla yrityksiä rakentamaan laitteensa niin, että niitä voidaan kierrättää, olemme löytäneet vapaiden markkinoiden mukaisen tavan saada asiaa koskevat osapuolet saman pöydän ääreen, ja on sanomattakin selvää, että tämä on mielestäni tärkeä asia. Olin myös hyvin iloinen siitä, että kansalaisjärjestöt ajoivat tätä asiaa meidän kanssamme ja että yritykset ja kansalaisjärjestöt hyväksyivät yhteisen päätöslauselman tukeakseen meidän toimiamme. Mitään vastaavaa ei ole tapahtunut sinä aikana, jona olen ollut parlamentissa - ja olen kuitenkin ollut parlamentissa kolmestatoista ja puoli vuotta.
Haluan myös tässä vaiheessa kiittää niitä kollegoita, jotka pysyivät mukana vaikeilla hetkillä. On aina monia, jotka putoavat kelkasta, kun meno yltyy kovaksi. Kollegat kestivät neuvoston toistuvat painostusyritykset, minkä ansiosta lopulta onnistuimme - ja tästä saamme kiittää myös erinomaista yhteistyötä teidän kanssanne, arvoisa komission jäsen.
Tässä direktiivissä on kuitenkin kaksi osaa. Toinen osa koskee sitä, miten käsittelemme tulevaisuudessa vaarallisia aineita, kuten kadmiumia, lyijyä ja kuudenarvoista kromia. Mielestäni olemme edistyneet tässä asiassa vähän. Loppujen lopuksi tässä on kyse esimerkiksi hehkulamppujen, pienten radioiden ja meille tuttujen pienten laitteiden vähäisen lyijyn keräämisestä ja rikastamisesta. Kymmenen tonnia lyijyä yhdessä paikassa on täysin harmitonta. Sama määrä pieninä palasina ympäri maailmaa muodostaa kuitenkin ongelman. Esimerkiksi japanilaiset ovat esittäneet hyvin lupaavia lähestymistapoja tähän asiaan, ja teemme nyt tuottajille selväksi sopivien kannustimien avulla, että haluamme pitkällä aikavälillä luoda yhteiskunnan, jossa nämä hyvin vaaralliset aineet kuuluvat yhä enemmän menneisyyteen.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan osoittaa muutaman sanan henkilökohtaisesti omille kollegoilleni, jotka ovat ahkeroineet asian parissa, tehneet pitkiä päiviä ja joskus työskennelleet läpi yönkin. Kiitos vielä kerran kollegoilleni, teille, arvoisa komission jäsen, ja henkilökunnallenne, joka antoi aina meille erinomaista apuaan tärkeissä asioissa. Olen ylpeä Euroopan parlamentista ja olisin hyvin iloinen, jos asiat sujuisivat samalla tavalla myös tulevien direktiivien kanssa.

Wallström
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin olen hyvin iloinen siitä, että nämä kaksi tärkeää direktiiviä ovat nyt lopultakin päätösmenettelyn viimeisessä vaiheessa.
Nopeimmin kasvava jätetyyppi on nykyisin sähkö- ja elektroniikkalaiteromu. Keskivertoeurooppalainen tuottaa noin 14 kiloa tällaista jätettä joka vuosi. Suurin osa siitä päätyy kaatopaikoille tai jätteen polttouuneihin. Uudet direktiivit ovat tärkeitä virstanpylväitä, joilla helpotetaan niihin tuleviin ympäristöongelmiin puuttumista, joihin jätteemme voivat johtaa. Nyt voimme nimittäin lajitella kierrätykseen ja uusiokäyttöön sopivat laitteet ja näin voimme myös vähentää niiden mahdollisia vaarallisia vaikutuksia.
Uusien direktiivien mukaisesti jäsenvaltioilla on vastuu huolehtia siitä, että sähkö- ja elektroniikkalaiteromu kerätään erilleen muusta jätteestä. Direktiivissä on sovittu lisäksi sitovasta keräysasteesta, joka on neljä kiloa kotitalousjätettä asukasta ja vuotta kohden. Euroopan parlamentin ehdotuksen mukaisesti keräysasteen on perustuttava yksilölliseen vastuuseen. Useiden vaarallisten aineiden käyttö kielletään koko yhteisössä 1. heinäkuuta 2006 alkaen, minkä ansiosta monet jäteongelmat voidaan ehkäistä ennen kuin ne ehtivät syntyä.
Mielestäni nämä ratkaisut kertovat Euroopan parlamentin onnistumisesta ja neuvoston kanssa tehdystä onnistuneesta yhteistyöstä sovittelukomiteassa. Haluan vastata kohteliaisuuteen ja kiittää esittelijä Florenzia ja kaikkia Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan jäseniä heidän panoksestaan tässä rakentavassa sopimuksessa, josta äänestetään keskiviikkona. Tämä on tärkeä askel ympäristöpolitiikassa. Haluan myös kiittää vielä kerran esittelijä Florenzia, jonka kanssa on aina helppo tehdä yhteistyötä.

Ahern (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää sovittelukomiteaa rakentavasta työstä. Parlamentti ja Euroopan kansalaiset voivat olla hyvin tyytyväisiä tähän työhön.
Sähkö- ja elektroniikkalaiteromu on yksi Euroopan unionin nopeimmin kasvavista jätevirroista. Kuten komission jäsen totesi, jätettä kertyy melkein 14 kiloa henkilöä kohden ja määrä kasvaa vähintään kolmesta viiteen prosenttia vuodessa. Sähkö- ja elektroniikkalaitteet ovat yksi suurimmista tunnetuista raskasmetallin lähteistä ja ne ovat jäteryhmä, jonka sisältämä orgaanisten yhdisteiden määrä on yksi suurimpia. Ilman kunnollista esikäsittelyä erittäin myrkylliset osat voivat aiheuttaa paitsi ilmakehän myös maan ja pohjaveden pilaantumista.
Direktiiviä voidaan pitää yhtenä yhdennetyn tuotepolitiikan, jossa tuotteen koko elinkaari otetaan huomioon ja ekologista suunnittelua edistetään, perusvälineenä. On yhä laajemmin hyväksyttyä, että liike-elämän on sopeuduttava muuttuvaan ympäristöön ja otettava ympäristöasiat paremmin huomioon. Liike-elämä ja ympäristöasioiden kansalaisjärjestöt ovatkin todella olleet samalla aaltopituudella tämän prosessin aikana, mikä ei aina ole ollut asianlaita.
On myös yleisesti tunnustettu, että maat ja teollisuudenalat, jotka tekevät uudistuksia nopeammin, ovat loppujen lopuksi kilpailukykyisempiä kuin ne, jotka viivyttelevät. Direktiivin antaminen on osoitus tämänsuuntaisesta kehityksestä.
Direktiivin johtoajatus on ollut tuottajien vastuun laajuus. Euroopan parlamentin tavoitteena on saada tuottajat vastaamaan taloudellisesti tuotteistaan, kun niistä tulee jätettä. Tämä johtaa ympäristöystävälliseen suunnitteluun, jossa huomioidaan tuotteen kestävyys, korjattavuus ja jalostettavuus sekä purettavuus ja kierrätettävyys. Lisäksi tuotteita käytetään uudelleen ja niitä kerätään erilleen sekä sähkö- ja elektroniikkalaiteromuun sisältyvien vaarallisten aineiden pääseminen ympäristöön estetään.
Direktiivissä sovelletaan myös tuottaja maksaa -periaatetta. Tuottajien on vastattava jätteiden hävittämisestä aiheutuvista kuluista, joista paikalliset viranomaiset ovat tähän saakka joutuneet vastaamaan tavallisesti osana jätteidenkeräystä. Lisäksi on huolehdittava tällaisten laitteiden uusiokäytöstä, kierrätyksestä ja purkamisesta. Perimmäisenä tavoitteena on siis jätteiden ehkäiseminen ja siten kestävä kehitys.
Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan muiden tavoin onnitella kaikkia asianosaisia, erityisesti sovittelun onnistumisesta. Haluan onnitella erityisesti kollegaani esittelijä Florenzia siitä innosta, jonka hän on säilyttänyt tätä aihetta kohtaan huolimatta eri ongelmista, joita hän kohtasi teollisuuden ja parlamentin eri poliittisten ryhmien tahoilta, eikä vähiten oman ryhmänsä taholta. Kiitän häntä hänen sitoumuksestaan ja uskostaan näihin molempiin direktiiveihin.
Näissä käsiteltävinämme olevissa kahdessa direktiivissä on kyse toisaalta tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta ja toisaalta sähkö- ja elektroniikkalaiteromun välttämisestä. Kollegani ovat kertoneet, millä vauhdilla sähkö- ja elektroniikkalaite romu lisääntyy. On kiinnostavaa tietää, että se kasvaa vuoteen 2010 mennessä kolme kertaa nopeammin kuin keskivertokunnan jätemäärä. Tämä on varsin pelottava ajatus. Vaarallisen sisältönsä vuoksi sähkö- ja elektroniikkalaitteet aiheuttavat ympäristöongelmia jätteenkäsittelyprosessin aikana, jos niitä ei esimerkiksi käsitellä oikein, lajitella, erotella, kierrätetä, uusiokäytetä tai niistä ei poisteta vaarallisia yhdisteitä. Voimme vaatia parempaa tuotesuunnittelua, jolla helpotetaan kierrätystä ja tuotteiden hävittämistä niiden elinkaaren lopussa. Näitä kahta direktiiviä on tarkasteltava tätä taustaa vasten.
Huomasin, että näkemykset asiasta olivat yksimielisiä sovittelumenettelyssä. Yksimielisiä olivat myös Irlanti, Portugali ja Kreikka sekä muut maat, joiden jäteverkot ja kierrätysjärjestelmät ovat paljon heikommin kehittyneet kuin muutamissa muissa EU:n maissa. Toivon, että viranomaiset, ministerit ja muut, jotka sopivat tavoitteista ja aikatauluista, olivat realistisia, koska emme halua sitoutua sellaiseen, josta emme voi selviytyä. Jos on vain ajan kysymys, koska valtiot joutuvat vastaamaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle tietyn säädöksen noudattamatta jättämisestä tai täytäntöönpanon laiminlyönnistä, parlamentissa hyväksytty lainsäädäntö joutuu huonoon maineeseen. Olen iloinen mutta hieman huolestunut siitä, että maat olivat yksimielisiä, koska ne eivät ehkä suhtaudu vakavasti siihen, mitä niiltä vaaditaan. Koska tiedän, miten kehittymätön kierrätys- ja jätehuolto esimerkiksi kotimaassani Irlannissa on, toivon vilpittömästi, että he tarkoittavat, mitä sanovat sopiessaan tästä direktiivistä ja tuen täysin sitä seikkaa, että he ovat näin tehneet.
Sähkö- ja elektroniikkalaiteromu direktiiviin osalta yksi teollisuutta eniten huolestuttaneista aiheista oli vanhan jätteen käsittely; kuka maksaisi sen ja niin edelleen. Ymmärtääkseni se on edelleen teollisuuden huolenaiheena, vaikka teollisuus onkin hyväksynyt - ehkä jokseenkin vastahakoisesti - sen, että ainoa keino on maksaa jätteen käsittely kollektiivisesti ja tasapuolisesti. Jokaisen uuden tuotteen tuottajan tulee huolehtia omista kuluistaan, ja uusien tuotteiden keräys ja käsittely voidaan tehdä kollektiivisesti. Kunkin uuden tuotteen tuottajan on annettava ennen laitteidensa markkinoille asettamista t akeet jätehuoltokustannusten rahoituksen varmistamiseksi - kuten vakuutus tai sulkutili. Siinä tapauksessa, että tuottaja poistuu markkinoilta, tällaiset takeet varmistavat, etteivät kustannukset jää yhteiskunnan tai muiden tuottajien maksettavaksi.
Lopuksi haluan todeta, että meidän pitää olla realistisia tavoitteiden ja vaarallisten aineiden, erityisesti lyijyn ja lyijyjuotteiden, käytöstä poistamisen aikataulun suhteen sekä teollisuuden ilmaisemien huolenaiheiden suhteen. Meidän on oltava varmoja siitä, että kykenemme teknisesti korvaamaan ne tuotteet, jotka nyt aiomme kieltää, ympäristön kannalta turvallisemmilla tuotteilla.

Van Brempt (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä, puhun lyhyesti kahdesta syystä. Ensinnäkin minusta on melko hölmöä käydä samaa keskustelua aivan samojen ihmisten kanssa jo kolmatta kertaa täysistunnossa. Toinen syy on kuitenkin kenties vielä tärkeämpi ja luo hyvin myönteisen vaikutelman. Tätä tuskin voidaan nimittää keskusteluksi, sillä täällä esitetään vain keskenään suurelta osin samaa mieltä olevien ihmisten lausuntoja. Läpi käymämme menettelyn hyvä puoli onkin, että ensimmäisessä käsittelyssä asia ei ollut lainkaan näin. Keskustelun aikana olemme vähitellen lähentyneet toisiamme. Siinä mielessä me muodostamme vahvan parlamentin ja vahvan neuvotteluvaltuuskunnan. Sen ansiosta ne tärkeät asiat, joita esitimme, ovat todella toteutuneet. Ei ole sattumaa, että esittelijä puhui pitkään tuottajien yksilöllisen vastuun käsitteestä. En ryhdy enää käsittelemään aihetta laajemmin, mutta se on ratkaisevan tärkeä. Se muodostaa ennakkotapauksen ja meidän on edettävä sen mukaisesti tulevien kuukausien ja vuosien ympäristöpolitiikassamme. Haluan kuitenkin oikaista tämän asian. Kyse ei ole kollektiivisesta organisoinnista, vaan kollektiivisesta rahoituksesta.
Haluan mainita vielä muutaman muun kohdan, jotka ovat tärkeitä, koska yhtäkään niistä ei ole vielä täysin saavutettu. Tarkoitan esimerkiksi sitovia keräysasteita. Meillä kyllä onnistuimme vahvistamaan sitovat keräysasteet mutta meidän täytyi antaa periksi keräysasteiden suuruudessa. Vähensimme vaatimusta kuudesta kilosta neljään kiloon. En halua tehdä tästä erityisen suurta kysymystä, sillä olen nähnyt, kuinka kotimaassani Belgiassa olemme onnistuneet keräämään Flanderissa yhtenä vuonna neljä kiloa jätettä asukasta kohti ja määrä kasvaa äärimmäisen nopeasti. Osoitan tämän myös britannialaisille kollegoilleni. Haluan kutsua heidät Belgiaan. Emme ole kärkipään toimijoita ympäristöalalla, mutta jätteiden ehkäisyn ja kierrätyksen alalla olemme kärkipään toimijoita. Noudatamme ehkäisyssä ja kierrätyksessä tiukkoja aikarajoja. Jos poliittista tahtoa löytyy, tiukatkin aikarajat pitävät. Sen vuoksi sitovat keräysasteet ovat jo sinällään hyviä.
Kysymys viennistä on mielestäni erityisen valitettava. Me yksinkertaisesti viemme ulkomaille suuren joukon ongelmia. Tämän osalta emme ole saavuttaneet tavoitettamme oikeudellisista syistä. Hyväksyn tämän pahoitellen, mutta mielestäni meidän on taattava, että ongelma ratkaistaan muilla tavoin.
Päätän puheeni asiaan, jota olen aina henkilökohtaisesti kannattanut, nimittäin kierrätykseen. Tämä periaate sisältyy direktiiviin. Toivon, että ensi kerralla pystymme saavuttamaan käytännön tuloksia myös kierrätyksessä. Haluan vielä kiittää mitä lämpimimmin esittelijää ja kollegoitani parlamentissa miellyttävästä yhteistyöstä viime yön aikana. Opin paljon ja olin hyvin tyytyväinen tähän yhteistyöhön.

Davies (ELDR).
Arvoisa puhemies, tiedän nyt lopultakin, kuinka eurooppalaista lainsäädäntöä todella laaditaan. Sitä laaditaan Eurooppa-neuvoston rakennuksessa väsyneiden ihmisten huutaessa toisilleen käytävissä keskellä yötä - esittelijä ja komission jäsen tietävät varmasti, mihin viittaan.
Jos minua pyydetään antamaan esimerkki siitä, miten kestävän kehityksen periaatteita pannaan käytäntöön, tämä direktiivi saattaa hyvinkin sopia sellaiseksi. Jos minulta kysytään siitä taakasta, jonka parlamentin uudet, ympäristöntilan parantamista koskevat säädökset toisinaan aiheuttava teollisuudelle, pidän tätä direktiiviä esimerkkinä siitä, miten teollisuus ja parlamentti voivat tehdä yhteistyötä. Se on loistava säädös. Se ei merkitse loppua vaan hyvää alkua. Suuri osa kunniasta kuuluu sekä komission jäsenelle että esittelijällemme. 
Olen erityisen tyytyväinen tuottajien yksilöllisen vastuun periaatteeseen, joka on omaksuttu suurella innolla. Viime viikon aikana olemme nähneet kaksi hyvää esimerkkiä siitä, miten teollisuus vastaa tähän periaatteeseen ammatillisesti ja tehokkaasti. Neljä sähkötuotteiden päätuottajaa, mukaan luettuna päälobbaajamme Electrolux, on ryhtynyt yhteistyöhön kehittääkseen jätehuoltoa varten yhteisen ratkaisumallin, jonka on tarkoitus olla sekä omaperäinen että kustannustehokas. Maailman matkapuhelinvalmistajat ovat sopineet yhteistyöstä varmistaakseen omien tuotteidensa ympäristöystävällisen käsittelyn tuotteiden elinkaaren lopussa.
Suurin huoleni liittyy - jäsen Doylea lainatakseni - direktiivin täytäntöönpanoon. Vain muutama viikko sitten hallitusten edustajat sitoutuivat kyseisessä neuvoston huoneessa pidetyssä sovittelukokouksessa tähän säädökseen. Se on tarkoitus saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä noin puolentoista vuoden aikana. Näin ei kuitenkaan tule käymään monissa jäsenvaltioissa, ainakin jos muistelemme kokemustamme romuajoneuvoja koskevasta direktiivistä. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei ole vieläkään pannut täytäntöön jäsen Florenzin säädöstä. 
Toivon, että komissio käyttää Eurooppa-valmistelukuntaa hyväkseen esittääkseen joitakin ehdotuksia lainsäädännön täytäntöönpanon valvontaa koskevan menettelyn muuttamiseksi, jotta sitoumuksensa rikkovat ja järjestelmällä leikittelevät jäsenvaltiot eivät enää pääse pälkähästä.
Viittasin aluksi 4 artiklaan. Esitin ehdotukseni ratkaistakseni tulostimien mustesäiliöistä aiheutuvan ongelman, sillä niitä ei usein kierrätetä kilpailullisista syistä vaan ne päätyvät myrkyllisille kaatopaikoille Kiinaan. Kuulemani mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus, surullista kyllä, yrittää luikerrella irti suunnitellusta vaatimuksesta, jolla estetään tuottajia vaikeuttamasta mustesäiliöiden uudelleenkäyttöä sillä, että niiden väitetään olevan kulutustavaraa. Tarvitaan luultavasti brittiläinen tuomari, jotta heidät saadaan käsittämään ilmiselvä totuus, että mustesäiliö, jossa on elektronisiru, kuuluu elektroniikkalaitteisiin.
Toivon, että muut jäsenvaltiot ottavat tässä ja muissa direktiivin täysimääräiseen soveltamiseen liittyvissä asioissa johdon käsiinsä ja näyttävät esimerkin kautta, että direktiivi osoittautuu toimivaksi lainsäädännön osaksi. Toivotan teille ja sovittelukomiteavaltuuskunnan jäsenille sekä komission jäsenelle ja hänen henkilökunnalleen hyvää joulua.

De Roo (Verts/ALE).
Minäkin haluan onnitella esittelijä Florenzia. Tämä on historiallinen läpimurto. Kymmenen vuotta sitten me, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä, ehdotimme, että pakkausdirektiiviin sisällytettäisiin tuottajan yksilöllinen vastuu. Tuolloin meidät naurettiin ulos. Meillä on pakkaus direktiivi, joka ei ole minkään arvoinen, koska vastuu on jaettu hallitukselle ja tuottajalle. Onnistuimme melkein romuajoneuvojen asiassa kaksi vuotta sitten. Myös niiden osalta tuottajat ovat suurelta osin vastuussa, ja on mielenkiintoista nähdä, että Saksan teollisuus, joka oli tuolloin niin toimenpidettä vastaan, on nyt ottanut täyden vastuun. Lisäksi huomenna olemme saavuttaneet tavoitteemme, kun tuottajat vastaavat sähkö- ja elektroniikkaromusta sataprosenttisesti. Teollisuus ei suinkaan ollut yksimielinen tässä asiassa. Alan suurin yritys maassani, Philips, oli selvästi tätä vastaan. Kuitenkin se tosiseikka, että me täällä parlamentissa saavutimme kompromissin eri ryhmien kanssa jo niinkin aikaisin kuin ensimmäisessä käsittelyssä ja pidimme pintamme öiseen istuntoon ja sen äänekkäisiin puheenvuoroihin saakka, auttoi meitä onnistumaan, ja siitä haluan erityisesti kiittää esittelijä Florenzia mitä vilpittömimmin.

Titford (EDD).
Arvoisa puhemies, sähkö- ja elektroniikkalaiteromun lisääntymisestä jätejärjestelmässä on puhuttu usein. Tällaista jätettä on kiistatta pidettävä ongelmana. Lisäksi on kiistatonta, että tämä ongelma kasvaa edelleen. On kuitenkin valtava ero siinä, että hyväksytään asian olevan ongelma tai että hyväksytään ehdotettu ratkaisu. 
Puheenvuoroni tarkoituksena on siis saada kirjatuksi pöytäkirjaan, etten hyväksy lainkaan tätä direktiiviä. Keskeisin vastalauseeni on se, että direktiivi on taloudellisesti kelvoton. Sen vaikutuksesta syntyy valtavia määriä materiaalia hyvin epävakaille markkinoille. Kun määrät kasvavat tämän direktiivin vuoksi, kierrätetyn materiaalin arvo laskee, mikä tekee kierrätyksen kannattavuudesta äärimmäisen epävarmaa. Tuottajia ja lopulta myös kuluttajia pyydetään näin allekirjoittamaan tyhjä ?ekki.
Lisäksi näyttää siltä, ettei työvoiman rekrytointiongelmaa ole pohdittu vakavasti. Materiaalien talteenotto on hyvin työvaltaista, mutta työ ei ole kuitenkaan houkuttelevaa. On joko nostettava palkkoja kunnolla, jotta voidaan vastata työvoimatarpeeseen, tai sitten suunnitelmaa vaikeuttaa työvoimapula. Direktiivin edellyttämät kierrätyskeskukset ovat hyvin pääomavaltaisia. Koska tuotot ovat niin epävarmat, on epätodennäköistä, että tarvittavien tilojen hankkimiseen sitoudutaan mitenkään.
Lopuksi täydennän vielä vastalauseluetteloani, joka ei ole todellakaan tyhjentävä, sillä, että, järjestelmä on hyvin byrokraattinen sekä lisää valtavasti yleiskustannuksia sekä aivan tarpeettomasti teollisuuden taakkaa, mihin olemmekin tottuneet yhteisön lainsäädännön yhteydessä. Järjestelmä vaatii myös jäsenvaltioita tekemään entistäkin enemmän rikollisia tekoja kaupallisten markkinoiden sääntelemiseksi. Onko eurooppalaisessa ykseydessä todellakin kyse siitä, että liikemiehistämme tehdään rikollisia? Tätäkö Monnet todella suunnitteli? On varmastikin olemassa parempi tapa.
Loogisesti ajatellen veronalennukset kierrätettyjä raaka-aineita käyttäville yrityksille sekä tuonnin valvonta, jossa suositaan laitteita, joissa on suuri määrä kierrätettyjä raaka-aineita, samoin kuin veronalennukset raaka-aineita käsitteleville yrityksille, luovat tällaiset markkinat. Voitaisiin havaita uusien markkinoiden muodostuvat samoin kuin kävi auton akkujen kierrätyksessä, ennen kuin EU tuhosi ne. Kunnolla laadittuna tällainen suunnitelma sallisi sen, että loppukäyttäjille maksettaisiin jätemateriaalin toimittamisesta. Näin tehtiin myös auton akkujen osalta, ja onnistuttiin kierrättämään yli 80 prosenttia akuista, ennen kuin EU sekaantui asiaan. Tämän tasoisella yhteistyöllä suunnitelman kaikkein kallein osa - keräyskulut - voidaan minimoida. 
Vaikuttaa siltä, että aina, kun on tehtävä valinta yksinkertaisen ja tehokkaan tai kalliin, byrokraattisen ja tehottoman suunnitelman välillä, joka lisäksi tekee liiketoimintakumppanuudet rangaistaviksi, Euroopan unioni valitsee aina jälkimmäisen. Jos etsitte selitystä siihen, miksi yhä laajemmalti ollaan pettyneitä Euroopan unioniin, katsokaa tätä direktiiviä ja monia muita vastaavia.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kollega Florenzin mietintö on yksi tämän vaalikauden merkittävimmistä saavutuksista parlamentin kannalta.
Ensiksikin tuottajat vastuutetaan nyt myymiensä laitteiden koko elinkaaresta. Yksilöllisen tuottajavastuun selkeä soveltaminen on asia, josta olen tarkistuksen alkuperäisenä esittäjänä erityisen iloinen. Juuri tällä tavoin varmistuu ympäristön huomioon ottavan tuotesuunnittelun toteutuminen ja siten koko direktiivin toimivuus: jos tuottaja tietää joutuvansa laitteen loppuvaiheiden maksumieheksi, hän minimoi kustannukset jo etukäteen eli varmistaa, että jätettä syntyy mahdollisimman vähän ja että sekin vähä on mahdollisimman kierrätettävää. Myös parlamentin halu estää "vapaamatkustaminen" on kohtuullisella tavalla otettu huomioon muun muassa vaatimalla tuottajilta kustannukset kattavat takeet jo laskettaessa tuotteet myyntiin.
Toiseksi on nostettava esiin esittelijämme loistava ratkaisu keräysvelvollisuudesta, joka toteutuu täysimääräisenä, mutta josta on osoitettava toteutuneeksi neljä kiloa jätettä asukasta kohti vuodessa. Näin grammaakaan jätettä ei jää vaille vastuutahoa, vaikka erilaisista käytännön syistä - ja lopulta sovittelussa saavutettuna kompromissina - itse näyttövelvoite on vain neljästä kilosta. Siten koko ketju - tuottajat, maahantuojat, kauppiaat, kuluttajat, jätehuollon ja kierrätyksen järjestäjät sekä viranomaiset - ovat kukin osaltaan vastuullisessa asemassa, mutta tasapaino, joka näiden tahojen vastuiden välillä on löydetty, on erinomainen. Lisäksi markkinamekanismeja on käytetty juuri siten kuin pitää: syntyy myönteisiä yllykkeitä muuttaa käytöstä entistä ekologisempaan suuntaan.
Valitettavasti on sanottava, että neuvoston aivan viime hetkiin asti ajama kanta kustannusten ratkaisemiseksi ei olisi toiminut tällä tavoin eikä sillä siltä osin olisi ollut yhtä suurta ekologista tehoa, vaikka verotuksellisesti se olisi saattanut olla houkuttava jäsenvaltioille.
Toivon, että jäsenvaltioissa löytyy oikeudenmukainen ratkaisu myös keräyspisteiden järjestämiseen. Sikäli kuin mahdollista, se on paikallisviranomaisen vastuulla, ja tuottajan kustannusvastuu alkaa keräyspisteestä eteenpäin.
Uskon, että olemme sähkö- ja elektroniikkaromua koskevassa direktiivissä löytäneet erinomaisen mallin, jota toivottavasti pian pääsemme soveltamaan moniin muihin tuoteryhmiin. Komission valmistellessa ehdotuksia näistä sitä rohkaiskoon se yksimielinen tuki, jonka nyt esillä olleessa ehdotuksessa olemme saaneet ympäristö- ja kuluttajajärjestöiltä ja alan teollisuudelta.

Bowe (PSE).
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä kaikkien tänä iltana puhuneiden kanssa. Tämä on olennainen ja hyvin tärkeä ehdotus. Kun se toteutetaan kokonaisuudessaan, se muuttaa kierrätyskulttuuria monessa jäsenvaltiossa.
Esittelijä voi olla todella ylpeä työstään ja häntä tulee onnitella. Näiden kahden ehdotuksen vaatimukset taata ensinnäkin huomattavien sähkö- ja elektroniikkalaiteromumäärien kierrättäminen sekä toiseksi tuotteiden sisältämien vaarallisten aineiden määrän huomattava vähentäminen ovat monille teknisesti ja taloudellisesti hyvin vaikeita saavuttaa. Jotkin jäsenvaltiot aloittavat melkein tyhjästä ja joiden kierrätysinfrastruktuuri on hyvin pieni, minkä vuoksi kärsivällisyyttä tarvitaan. Emme voi odottaa erityisesti tulevien jäsenvaltioiden saavuttavan helposti tai nopeasti näiden tuotteiden sellaista korkeaa kierrätystasoa, joka on jo muutamissa edistyneissä jäsenvaltioissa.
Voimme olla tyytyväisiä siihen, että yksittäiset käyttäjät voivat palauttaa käytöstä poistetut laitteensa maksutta ja että päävastuu sähkö- ja elektroniikkatuotteiden keräyksestä ja hävittämisestä on tuottajalla. Voimme kuitenkin havaita niiden paikallisten viranomaisten - ja siten myös paikallisten veronmaksajien - valitettavan tilanteen, jotka huolehtivat "isännättömästä" ja vanhasta jätteestä. Tässä tilanteessa hallitusten, jotka ovat sopineet tästä ehdotuksesta, on tuettava taloudellisesti näiden jätteiden käsittelemiseksi tarvittavia toimia. Kaikista niistä vaikeuksista huolimatta, joita aavistan ehdotuksen toteuttamisessa olevan osassa unionia, otamme hyvin tärkeän askeleen tänä iltana ja huomenna, kun äänestämme ehdotuksesta. Tämä on meille kaikille hyvin käytännöllinen askel eteenpäin kohti eurooppalaisen talouden kestävää tulevaisuutta ja kohti kaikkien kestävää tulevaisuutta.

Breyer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan kiittää esittelijä Florenzia tästä mietinnöstä. Haluan kiittää häntä erityisesti, koska hänellä oli alun perin varsin erilainen kanta romuajoneuvoja koskevassa direktiivissä. Minusta on suuruuden merkki, että muuttaa kantaansa ja tekee selväksi, että tuottajan vastuu on mahdollinen. Jos emme olisi löytäneet tyydyttävää ratkaisua romuajoneuvoja koskevaan direktiiviin, emme olisi voineet hyväksyä tätäkään direktiiviä, koska ei olisi ollut selvää, miksi jotkin asiat jätetään pois tuottajan vastuusta ja toisia ei.
Mielestäni tämä on hyvin suuri edistysaskel paitsi ympäristön myös kuluttajansuojelun kannalta. Minusta on hyvin tärkeää, että kuluttajat voivat tulevaisuudessa olla varmempia siitä, että hinnat kertovat ekologisen totuuden ja että heidän ei tarvitse ostaa aina uusia laitteita jokaista uutta ohjelmaa varten. Tällä tavoin kannustamme myös teollisuutta jatkamaan niin ympäristöystävällisiä kuin kuluttajaystävällisiäkin toimintalinjoja. Mielestäni on hyvin tärkeää, että onnistuimme yksilöllisen rahoituksen järjestämisessä, että pystyimme estämään neuvostoa saamasta tahtoaan läpi ja ettei pieniä ja keskisuuria yrityksiä vapauteta vastuusta. Minäkin haluan kuitenkin pyytää komissiota valvomaan myöhemmin tiukasti tätä yksilöllistä rahoitusta ja seuraamaan sen noudattamista. Vain siten tämä direktiivi on todella virstanpylväs ympäristön- ja kuluttajansuojelussa.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan aloittaa esittämällä esittelijä Florenzille lämpimimmät kiitokseni. Hän on ottanut mietinnön sydämenasiakseen ja nähnyt paljon vaivaa. Mielestäni hän on saanut aikaan hyvän mietinnön. Katson, että yritysten oman vastuun korostaminen osuu suoraan ongelman ytimeen. Tulevaisuudessa yritykset voivat osallistua julkisiin tarjouskilpailuihin, palvella paikallisia ja alueellisia hallintoelimiä sekä tehdä tarjouspyyntöjä. Näin kuluttajahinnat voivat laskea.
Pienille ja keskikokoisille yrityksille muodostuu luonnollisesti ongelmaksi se, kuinka ne pystyvät hankkimaan takeet useille palveluille. Kysymys siitä, kuinka ne pystyvät hankkimaan tällaiset takeet, esitetään juuri samaan aikaan kuin Basel II -säännöt, jotka koskevat luottokelpoisuutta, turvallisuutta ja läpinäkyvyyttä. On tärkeää, että kansalliset, alueelliset ja paikalliset poliittiset päättäjät miettivät hieman, kuinka he voivat auttaa pieniä ja keskisuuria yrityksiä selviämään takeista tulevaisuudessa.
Sitten on vielä aineiden käyttökielto. Mielestäni komission olisi huolehdittava hyvin tarkasti siitä, että seuraavien kolmen vuoden aikana toimitetaan todisteita kestävästä kehityksestä, jotta voimme todeta, johtavatko nämä käyttökiellot varmasti parempiin, kestävämpiin ja ympäristöystävällisempiin tuloksiin. Joidenkin alojen kulutuksen ja kustannusten ei pidä lisääntyä kieltojen vuoksi, sillä se haittaisi järjestelmän toimintaa.
Kaiken kaikkiaan keskustelu on minusta ollut hyvin antoisaa. Haluan myös vilpittömästi kiittää arvoisaa komission jäsentä, koska tämä on myös tärkeä ja kauaskantoinen toimi jäte- ja romualalla ja koska pienille ja keskisuurille yrityksille on annettu tämän avulla aivan uusia mahdollisuuksia.

Puhemies.
Suuret kiitokset, jäsen Rübig.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Korholan laatima sovittelukomitealautakunnan mietintö (A5-0435/2002) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta (PE-CONS 3667/2002 - C5-0512/2002 - 2000/0169(COD))

Korhola (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää komissiota siitä suuresta tuesta, jonka parlamentti on koko kaksi ja puoli vuotta kestäneen lainsäädäntöprosessin aikana saanut. Uskon, että käsissämme nyt oleva lopputulos ei ilman sitä tukea olisi läheskään näin onnistunut, vaikka parlamentin oma tahto onkin kaiken aikaa ollut selkeä ja horjumaton.
Itse olen puolustanut lujasti parlamentin kantoja, sillä olemme tekemisissä monella tapaa parlamentin ydintehtävää koskevien asioiden kanssa: ensiksikin annamme tällä direktiivillä kansalaisille tärkeitä uusia oikeuksia, toiseksi vahvistamme hyvää hallintoa ja avoimuutta, kolmanneksi edistämme Rion kokouksessa kaavaillulla tavalla kestävää kehitystä ja lisäksi pidämme huolta kansalaistemme terveellisestä ympäristöstä. Juuri tämän enempää Euroopan parlamentin kannalta keskeisiä asioita ei yhteen direktiiviin voi mahtuakaan.>
Sovittelun erityisenä haasteena oli erimielisten tarkistusten poikkeuksellisen suuri määrä. Lisäksi havaitsimme, että neuvosto ei varsinaiseen sovitteluun päästyämme ollut puheenjohtajavaltion mukaan lainkaan halukas saamaan aikaan direktiiviä. Jos Florenzin mietintöä voi sisältönsä puolesta pitää suurena voittona parlamentille, on tämä oma direktiivini yksi parlamentin suurimmista voitoista juuri siksi, että neuvoston vastahangasta huolimatta saatoimme saada aikaan myönteisen ratkaisun. Eikä mitä tahansa ratkaisua, vaan merkittävästi parlamentin kantaa edustavan direktiivin, joka täyttää Århusin sopimuksessa asetetun minimivaatimuksen täysin ja jopa ylikin.
Sovittelutuloksen yksityiskohdista tärkeimmät koskevat poikkeuksia. Sovittelun tuloksena poikkeuksien käyttöä koskevat mahdollisuudet on rajattu niin, että avoimuus todella voi toteutua. Lisäksi viranomaiset velvoitetaan noudattamaan käytäntöä, jossa tapauskohtaisesti punnitaan poikkeuksen käyttämisellä saatavaa hyötyä tiedon julkistamisella saavutettavaan etuun. Ympäristöpäästöjä koskevat tiedot on poikkeustapauksissakin aina annettava, paitsi milloin poikkeus koskee maanpuolustusta, oikeudenkäynnin turvaamista tai teollis- ja tekijänoikeuksia.
Toinen merkittävä neuvottelutulos koskee maksuja. Direktiivissä todetaan tiedon maksuttomuuden periaate yleisenä käytäntönä ja erityisesti silloin, kun kyseessä on tiedon tutkiminen paikan päällä tai julkisten rekisterien ja luetteloiden käyttö. Silloin kun maksuja peritään, niiden on oltava kohtuullisia: ne eivät saa ylittää kyseisen materiaalin toimittamisesta aiheutuvia kustannuksia.
Kolmas merkittävä neuvottelutulos on, että direktiiviin hyväksyttiin erityinen uusi pykälä ympäristötiedon laatuvaatimuksista. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tieto on ajankohtaista ja tarkkaa sekä ennen muuta vertailukelpoista. Päästöjen osalta on myös ilmaistava mittausmenetelmä, jotta vertailukelpoisuudesta voidaan varmistua. Tiedon laatu on erityisen tärkeä nyt, kun tiedon saatavuus annetaan laajan - ja siten asiaa erityisesti tuntemattoman - yleisön oikeudeksi. Asiantuntijahan kyllä osaisi epäillä, että kyseessä olevassa päästötiedossa käytetään esimerkiksi aivan eri mitta-asteikkoa tai mittausmenetelmää kuin se luku, johon hän saamaansa tietoa suhteuttaa.
Hyvä tulos on myös se, että viranomaisilla on velvollisuus avustaa ja neuvoa tiedon hakijaa, jotta hän voi käyttää oikeuttaan parhaalla mahdollisella tavalla. Myös muut direktiivissä sovitut käytännön järjestelyt ovat toimivia ja kohtuullisia viranomaisten kannalta, jotka joutuvat vastaamaan niiden toteuttamisesta.
Näin voidaan todeta, että direktiivin yhtenä tavoitteena mainittu vanhan direktiivin toimeenpanossa havaittujen heikkouksien ja puutteiden korjaaminen toteutuu hyvin.
Heikoimmin direktiivin tavoitteista toteutuu oikeastaan sen saattaminen ajantasaiseksi tietotekniikan kehityksen kanssa. Näyttää olevan hyvin helppo antaa yhteisiä juhlallisia julistuksia eEuroopasta, mutta kun kyseessä olisi velvoite luoda konkreettista sisältöä eEuroopalle, osa jäsenvaltioista vastustaa jopa Internetin mainitsemista. Onneksi saimme hyväksytyksi erityisen maininnan siitä, että direktiivin uudelleentarkastelussa otetaan erityisesti huomioon televiestinnän ja sähköisten välineiden kehitys. Uskon, että uudelleentarkasteluun mennessä myös viranomaiset ovat huomanneet, että on itse asiassa heidän etunsa, jos käytettävissä on helppoja tietokantoja, joista kansalaiset voivat hakea tietoa itse: näin he eivät kuluta pyyntönsä toteuttamiseen viranomaisten työaikaa.
Sovittelun tulosta voi pitää tyydyttävänä parlamentin kannalta, sillä Århusin sopimuksessa asetettu minimitavoite tulee kaikissa keskeisissä kohdissa ylitettyä ja sopimuksen ratifioinnissa otetaan merkittävä askel. Lopputuloksena on toimivalta ja tasapainoiselta vaikuttava lainsäädäntö, jonka erilaiset jäsenvaltiot - myös uudet jäsenet - voivat kohtuullisin ponnistuksin saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöänsä ja panna toimeen.
Suositan lämpimästi sovittelutuloksen hyväksymistä huomisessa äänestyksessä.
Wallström
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, direktiivi on todellakin hyvin tärkeä edistysaskel. Kansalle myönnetään oikeus saada ympäristötietoja, ja direktiivi kattaa jokaisen luonnollisen tai oikeushenkilön oikeuden saada paikallisten viranomaisten hallussa olevaa tai valmistamaa ympäristötietoa kansalaisuudesta, kansallisuudesta tai asuinpaikasta riippumatta. Lisäksi direktiivin mukaisesti viranomaiset vastaavat oma-aloitteisesti siitä, että ympäristötieto tallennetaan elektronisiin tietokantoihin, joihin yleisön on helppo päästä esimerkiksi Internetin kautta. 
Julkiset viranomaiset vastaavat siitä, että heidän hallussaan olevat tiedot ovat helposti saatavissa, mutta yleisöllä on myös oikeus saada ympäristötietoa esittämällä nimenomaisen pyynnön julkisille viranomaisille. Lisäksi viranomaiset vastaavat siitä, että tietokannoissa on tarpeelliset hakukoneet.
Laaja ja vaivaton pääsy ympäristötietoon lisää ihmisten tietämystä ja ymmärrystä ympäristöasioista, samoin kuin heidän yleistä valveutuneisuuttaan näissä asioissa. Tämän vuoksi kyseessä on tärkeä edistysaskel.
Lopuksi haluan myös kiittää esittelijä Korholaa ja kaikkia Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaliokunnan jäseniä. Komissio panee merkille, että Euroopan parlamentti pyrkii tehokkaaseen lainsäädäntöön sekä vahvistamaan ihmisten oikeuksia saada korkealaatuista ympäristötietoa. Tämä säädös merkittävän osa yhteisön lainsäädäntöä, jolla ratifioidaan Århusin sopimus.

Hautala (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää siitä, että hän on todella taistellut kuin naarasleijona ympäristötiedon saatavuuden puolesta. Voin sanoa, että jos äänestin sovitteluvaltuuskunnassa tyhjää, se ei suinkaan johtunut esittelijän tai parlamentin pyrkimyksistä, vaan siitä, että neuvostolla oli selvää haluttomuutta todella ajanmukaistaa ympäristötietoa koskevaa direktiiviä ja esittää kunnianhimoisia tavoitteita Århusin ympäristötiedon saatavuutta koskevista tavoitteista.
Uskon, että parlamentti onnistui torjumaan neuvoston pahimmat pyrkimykset varata jäsenvaltioille hyvin väljä tulkintamahdollisuus esimerkiksi direktiiviin sisältyvistä poikkeuksista, joiden nojalla kansalaisilta voidaan evätä tietoa. On aivan tyypillistä, että jäsenvaltioiden hallintoviranomaiset haluavat tällaista tulkintavaltaa itselleen, jotta ne voisivat sitten tarvittaessa evätä tietoa. Uskon, että pahin kuitenkin onnistuttiin tässä estämään.
Maksujen osalta voimme toisaalta olla tyytyväisiä, että maksuttomuuden periaate on toteutunut. Voin kuitenkin todeta, että niiltä osin kuin tietojen takaaminen kansalaisille edellyttää jonkinlaista arkistojen penkomista ja tietojen yhteenkokoamista, viranomaisille jäi kuitenkin mahdollisuus asettaa joitakin maksuja. En tiedä, onko kansalaisen velvollisuus maksaa siitä, että hallinto tekee sen, mitä siltä odotetaan.
Lopuksi haluaisin ottaa esimerkin. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen julkisasiamies Tizzano on hiljattain lausunut, että esimerkiksi geenipakkausmerkintöjä koskevan direktiivin nojalla ei ole voitu antaa tietoja kansalaisille. Haluaisinkin todeta, että tätä direktiiviä nyt sitten testataan siinä, onko meillä tarpeeksi laaja määritelmä ympäristöä koskevalle tiedolle. Siinä on mainittu esimerkiksi elintarvikeketju, ja toivon, että tämä todellakin takaa sen, että tulevaisuudessa tällaisiakin tietoja voidaan kansalaisille luovuttaa.

Puhemies.
Suuret kiitokset, jäsen Hautala.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Marques (PPE-DE)
Kiitän Langenhagenia erinomaisesta mietinnöstä, jonka hän on laatinut tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta nro 2/2002 yhteisön Sokrates- ja Nuorten Eurooppa -toimintaohjelmista 1995-1999. Kannatan mietintöä täysin erityisesti siltä osin, kuin siinä vaaditaan selkeyttä, tarkkuutta ja kurinalaisuutta yhteisöohjelmien joka vaiheeseen suunnittelusta arviointiin.
Tässä yhteydessä haluaisin myös korostaa, että Euroopan parlamentin on yhteisön säädösten antamiseen johtavassa päätöksentekomenettelyssä vaadittava selkeitä tekstejä, yksinkertaisia menettelyjä ja soveltuvin osin järjestelyjä, joilla varmistetaan kyseisen säädöksen tehokas hallinnointi ja arviointi.

Caudron (GUE/NGL)
Kannatan Damiãon mietintöä ja ilmaisen lämpimät kiitokseni hänen työstään.
Asbestikriisi on malliesimerkki, ja meidän olisi opittava siitä mahdollisimman paljon. Piilevistä vakavista vaaroista tiedettiin jo kauan sitten. Taloussyistä tämä vaara sivuutettiin pitkään, ja nyt kymmenettuhannet henkilöt kärsivät asbestin aiheuttamista haitoista ja tekevät kuolemaa niiden vuoksi.
Nyt me yritämme suojella itseämme.
Huomenna silmänsä tosiasioilta sulkeneet joutuvat kuitenkin selittämään tekonsa uhreille ja korvaamaan heille aiheuttamansa vahingot.
Toivoisin, että uusien suojatoimenpiteiden lisäksi tämä asbestikriisi antaisi opetuksen niille, jotka suhtautuvat välinpitämättömästi vaaroihin, joita aiheuttavat tietyt tuotteet, uudet tuotantomenetelmät, geenimanipulointi ja uusien magneettikenttien rajoittamaton synnyttäminen - vain muutamia tuttuja esimerkkejä mainitakseni.
Toisin sanoen, jos järkipuhe ei auta, on vedottava oikeudelliseen tai jopa rikosoikeudelliseen vastuuseen.
Tämän vuoksi äänestin Damiãon mietinnön puolesta.

Thorning-Schmidt (PSE)
Äänestin tänään jäsen Bourlangesin mietinnön (A5-0425/2002) puolesta. Olen samaa mieltä siitä, että EU:n oikeusjärjestelmää on yksinkertaistettava ja että parlamentin on osallistuttava valmistelukunnan työhön.
Olen kuitenkin harmissani työmarkkinaosapuolia koskevasta huomautuksesta. Esittelijä haluaa, että työmarkkinaosapuolten hyväksymiin sopimuksiin on saatava neuvoston ja parlamentin hyväksyntä. Mielestäni tällainen menettely toisi työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun tarpeettoman kolmannen osapuolen. Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun tarkoituksena on, että työmarkkinaosapuolet tekevät sitovia sopimuksia keskenään.
