Frågestund (frågor till kommissionen)
Talmannen
Nästa punkt är frågestunden (B6-0001/2009).
Vi ska ta upp en rad frågor som ställts till kommissionen.
Del I
Talmannen

Angående: Tio år med euron
Nyligen firades att euron infördes för tio år sedan. Kan kommissionen mot den bakgrunden kommentera de viktigaste lärdomarna i fråga om samordning av skattepolitiken i hela euroområdet, i synnerhet i ljuset av den pågående finansiella och ekonomiska krisen?
Joaquín Almunia
ledamot av kommissionen. - (EN) Även om erfarenheten av budgetär samordning i stort har varit positiv kan vi dra vissa lärdomar. Analysen av de första 10 åren förstärker argumenten för att förbättra effektiviteten hos budgetövervakning i goda tider. Det visar också behovet av att ta itu med bredare frågor som skulle kunna påverka en medlemsstats makroekonomiska stabilitet och Ekonomiska och monetära unionens totala funktion.
Samordningen av finanspolitiken borde styra den nationella budgetpolitiken över konjunkturcykeln, dvs. i både goda och sämre ekonomiska tider. Det bör ges större uppmärksamhet åt att övervaka hur den offentliga skuldsättningen utvecklas, samtidigt som medelfristiga budgetmål bör stärkas för att hantera implicita skulder. All denna typ av utveckling kräver en mer ingående budgetövervakning.
Men övervakningen bör också utvidgas till att ta hänsyn till utveckling inom medlemsstaterna som skulle kunna påverka hållbarheten i de offentliga finanserna, som ökande bytesbalansunderskott, bestående avvikande inflationsutveckling, bestående avvikande utveckling av enhetsarbetskostnader eller en obalanserad tillväxttrend.
Övervakning måste bygga på befintliga instrument. Huvudinstrumenten för övervakning av finanspolitik och samordning av ekonomisk politik är klart förankrade i fördraget och i stabilitets- och tillväxtpakten.
Kommissionens antagande nyligen av den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa den 26 november förra året bryter också ny mark vad gäller styrning och budgetsamordning.
Det belyser kommissionens roll som katalysator för en kortsiktig krispolitik för att stabilisera ekonomin. Kommissionen har, baserat på vår ekonomiska bedömning, snabbt utarbetat en heltäckande och kvantifierad ekonomisk strategi för den ekonomiska nedgången. Kommissionens snabba agerande är ett svar på de tydliga riskerna med nationella ekonomiska riktlinjer med större omfattning än någonsin vid denna tidpunkt.
I återhämtningsplanen erkänns den inneboende fördelningen av uppgifter som infogats i EU:s ram för den ekonomiska politiken. Eftersom medlemsstaterna är ansvariga för budgetpolitiken har kommissionen satt upp ett globalt mål för finanspolitiska åtgärder, med beaktande av det belopp som krävs för att sätta fart på EU:s ekonomi som helhet.
Medlemsstaterna är fria att tänka ut omfattningen och sammansättningen av sina respektive finanspolitiska åtgärder. Det omfattar i nuläget utmaningar i fråga om samordning och övervakning av genomförande av nationella åtgärder. Kommissionen och rådet (ekonomiska och finansiella frågor) kommer gemensamt att övervaka genomförandet av de nationella åtgärderna i enlighet med de principer som fastställs i återhämtningsplanen.
Om man ser framåt kommer ett välavvägt genomförande av den finanspolitiska övervakningsramen att förankra förväntningar på en framtida finanspolitisk utveckling. Detta kommer, tillsammans med en förstärkning av nationella budgetramar och -bestämmelser och ett genomförande av reformer som sätter stopp för ökningen av åldersrelaterade utgifter, att utgöra en garanti för att hållbara positioner återupprättas.
Detta medför alltså skadliga effekter av förväntningar på växande underskott och skulder för riskpåslag och privat konsumtion och investering.
Colm Burke
(EN) Herr kommissionsledamot! Jag uppskattar verkligen ert svar. Ser ni, mot bakgrund av att vi har en gemensam monetär politik, men med tanke på de fortsatta problemen, en större roll för Eurogruppen, samtidigt som skattepolitiken i de enskilda staterna respekteras? Anser ni att ett genomförande eller antagande av Lissabonfördraget på något sätt skulle påverka detta område i förhållande till beskattning? Enligt min uppfattning är det viktigaste att vi samarbetar. Hur föreställer ni er nya sätt att försöka skapa stimulans i EU-ländernas ekonomier?
Joaquín Almunia
ledamot av kommissionen. - (EN) Vilken är Eurogruppens roll? Som ni vet är Eurogruppen ett informellt organ i nuläget, och det kommer den också att fortsätta att vara efter det att Lissabonfördraget trätt i kraft. Eurogruppen kan alltså inte anta formella beslut, inte ens om de bara rör medlemmar i euroområdet som hör till rådet (ekonomiska och finansiella frågor).
Men under de senaste tre eller fyra åren, i synnerhet sedan vi inledde ordförandeskapet under Jean-Claude Juncker i januari 2005, har Eurogruppen förbättrat innehållet för diskussionsprogrammet. Medlemmar i Eurogruppen diskuterar tillsammans med kommissionen och Europeiska centralbanken denna mer ingående budgetövervakning och bredare övervakning av ekonomin som jag nämnde i mitt inledningsanförande. Eurogruppen diskuterar ofta andra frågor som rör eurons externa roll och vilken den externa aspekten av euro är.
Skattefrågor är, som ni mycket väl känner till, en väldigt känslig fråga. Enligt det befintliga fördraget, men också enligt Lissabonfördraget i framtiden, kräver skattebeslut enhällighet på EU-nivå, och jag förväntar mig inga förändringar i ramen för beslutsfattande under den närmaste framtiden.
Jörg Leichtfried
(DE) Herr kommissionsledamot! Jag är intresserad av följande punkt. Under de senaste 10 åren har Eurogruppen varit en enorm framgång, och andra länder har, särskilt under den senaste krisen, uttryckt ett intresse för att ansluta sig till gruppen. Har kommissionen redan någon planering för vilka länder som möjligen skulle kunna bli medlemmar i framtiden? Är andra länder intresserade av att ansluta sig till euroområdet, eftersom det har visat sig så värdefullt att vara medlem?
Nils Lundgren
Jag har för det första följande fråga: Om det har varit så framgångsrikt under dessa tio år, varför har då Italien och Grekland, för att ta ett par exempel, räntenivåer på tioåriga statsobligationer som ligger ett par procentenheter över den tyska?
För det andra: Varför har Sverige 0,4 procentenheter lägre tioårsränta än Tyskland, och Finland sex tiondelar högre - båda välskötta länder?
Joaquín Almunia
ledamot av kommissionen. - (EN) Slovakien anslöt sig, som ni vet, till euroområdet den 1 januari i år, vilket innebär att 16 av EU:s 27 medlemsstater nu deltar fullt ut i Ekonomiska och monetära unionen och har samma valuta. Vilket land står på tur nu? Det är inte upp till kommissionen att besvara den frågan. Det är upp till de kandidater som vill ansluta sig till euroområdet att ansöka om detta. I nuläget vet vi vilka EU-medlemsstater som skulle vilja ansluta sig till euroområdet så snart som möjligt men som olyckligtvis inte uppfyller alla de kriterier som krävs enligt fördraget - de baltiska staterna, Ungern m.fl. - och vi vet att det finns två EU-medlemsstater, nämligen Storbritannien och Danmark, som beviljats undantag, vilket innebär att de kan uteslutas från EU-medlemsstaternas ansvar att förbereda sig själva och sina ekonomier för att ansluta sig till euroområdet en dag.
Jag vet inte vilket land som kommer att bli först att ansluta sig till euroområdet efter Slovakien. Det kanske blir en av de två medlemsstaterna med en undantagsbestämmelse. Det är möjligt att t.ex. Danmark bestämmer sig under de kommande månaderna för att inte längre ha ett undantag utan ansöker om att få ansluta sig till euroområdet. Danmark uppfyller faktiskt alla kriterier för att få ansluta sig till euroområdet enligt fördraget, men det är upp till de danska myndigheterna och det danska folketinget att besluta om detta, och kanske till de danska medborgarna i en folkomröstning.
I morse firade vi eurons 10-årsjubileum här. Jag är övertygad om att alla - eller nästan alla - EU-medlemsstater kommer att ansluta sig till euroområdet under de kommande 10 åren, för i dessa kristider under denna svåra ekonomiska period har fördelarna med att vara medlem i euroområdet ökat en hel del. De som ännu inte har anslutit sig till euroområdet inser att fördelarna är mycket större och mycket viktigare än de skyldigheter som de åläggs som medlemmar i euroområdet, och svårigheterna.
Beträffande era kommentarer så skulle jag i ert ställe inte argumentera mot euroområdet i räntenivåbaserade banor. Fråga Danmark vad som har hänt med deras räntenivåer under denna krisperiod. Danmark är en medlemsstat som inte är ansluten till euroområdet, vars valuta är knuten till euron och vars centralbank noggrant följer de beslut som fattas av Europeiska centralbanken. De länder som inte tillhör euroområdet belönas inte av marknaderna. Deras riskpremier höjs.
Talmannen

Angående: Priskollaps för mjölkprodukter på den europeiska marknaden
Enligt ett arbetsdokument från kommissionen av den 21 november 2008 om övervakning av prisutvecklingen (bilaga till meddelandet om livsmedelspriserna i Europa, s. 9), har smörpriset på EU marknaden gått ned med 30 procent mellan oktober 2007 och oktober 2008 och priset på mjölkpulver har sjunkit med 40 procent, vilket obönhörligen för dem närmare interventionspriserna.
Anser kommissionen att man med tanke på marknadsutvecklingen bör hålla fast vid det förslag om ökade mjölkkvoter som kommissionen lade fram för ett år sedan och som godkänts av Europaparlamentet och rådet?
Anser kommissionen att de befintliga gränserna för intervention av mjölkpulver och smör räcker till för att undvika förödande konsekvenser för jordbrukarnas inkomster t.ex. på Azorerna, där produktionen är fullständigt beroende av marknaderna för sådana mjölkprodukter som mjölkpulver och smör?
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag vill börja med att beskriva hur situationen såg ut för bara några år sedan. Vi minns alla att mejerisektorn var väldigt stabil med mycket få prisväxlingar, men under de senaste åren har situationen förändrats dramatiskt. År 2007 upplevde vi först en enorm prisökning på mejeriprodukter, jag minns tydligt att det var i augusti och september, och sedan upplevde vi en motsvarande, eller till och med värre, prisminskning förra året, och situationen i dagsläget är sådan att priserna ligger mycket nära interventionspriser, och i vissa delar av Europa till och med under interventionspriserna.
Jag kan försäkra ledamöterna om att jag är oerhört oroad över den snabba försämringen av den europeiska mejerimarknaden. Vi har förberett stödåtgärder som kan aktiveras till stöd för mejerisektorn, och vi har redan vidtagit åtgärder.
Till skillnad från den normala situationen, då systemet för privat lagring för smör normalt aktiveras den 1 mars, har vi beslutat att aktivera systemet från och med den 1 januari, vilket innebär att den produktion som har ägt rum i december också lämpar sig för detta system. Interventionsinköp och beviljande av exportbidrag är andra instrument som är tillgängliga för att stödja mejerisektorn och mejerimarknaden på ett effektivt sätt.
Vad gäller det interventionssystem som inleddes i mars - och som följaktligen också omfattar den produktion som kommer att äga rum i februari - kan smör och skummjölkspulver köpas fram till slutet av augusti. Först i begränsad mängd till ett fast pris, och därefter via ett upphandlingssystem om situationen skulle kräva det.
Jag vill också påminna er om den situation som rådde 2007. Jag tror att vi alla minns den omedelbara och snabba reaktion som Europaparlamentet såg av rådet, av medlemsstaterna, som satte en enorm press på mig att genast - i går snarare än i morgon - öka kvoterna för att mildra situationen med konsumentpriser.
Jag vill också vara mycket tydlig i dag för att försöka undanröja det missförstånd som cirkulerar om att dagens mycket svaga mejeripriser beror på ökningen av mjölkkvoterna. Faktum är att mjölkproduktionen faktiskt har sjunkit trots den ökning av kvoterna på 2 procent som ägde rum efter april i år. Det är vad som sker nu, på grund av att en ökning av kvoterna är möjlig att producera för medlemsstaterna och för jordbrukarna, men absolut ingen skyldighet. Detta visar tydligt att producenterna av mejeriprodukter reagerar på marknadssignaler.
De relativt små förändringar som vi upplevt i kvotsystemet kan därför inte på något sätt förklara den instabilitet som vi ser på marknaden. Den minskade efterfrågan från konsumenterna är förmodligen en reaktion på de höga priser som vi upplevde förra året, eftersom konsumenter då försökte sluta eller ville sluta köpa dyra mejeriprodukter av hög kvalitet. Vi befinner oss naturligtvis också i ett komplicerat ekonomiskt klimat i nuläget. Av den anledningen är det viktigt att vi inte lurar oss att tro att vi beslutar för hela sektorn genom att förvalta mejerimarknaden in i minsta detalj. Slutsatsen måste bli att det inte har varit möjligt att skapa stabilitet på marknaden med kvotsystemet.
Vad gäller frågan om Azorerna så har de portugisiska myndigheterna tagit varje tillfälle i akt att be om en ökning av mjölkkvoterna för dessa öar, på grund av att Azorerna verkar vara oerhört konkurrenskraftiga och gynnas av den ökade produktionen. Jag är säker på att de ökade kvoterna och kvotsystemets slutgiltiga upphörande kommer att gynna mejerisektorn på Azorerna. Detta kommer enligt min uppfattning att bli fallet, trots att dessa vackra öar ligger ganska avlägset och mjölken måste flyttas runt mellan nio öar.
Avslutningsvis kan jag försäkra ledamöterna om att jag kommer att hantera styrmedlen inom mejerisektorn på ett ansvarsfullt sätt, med som mål att garantera ett effektivt säkerhetsnät för mejerisektorn.
Paulo Casaca
(PT) Herr kommissionsledamot! Tack för era klargöranden. Jag beklagar att jag inte kan dela er optimism när det gäller hur dessa ökade tillåtna produktionsnivåer ska gynna Azorernas produktion.
Jag kan försäkra er att dessa effekter - enligt en tidskrift som publicerades i veckan har de redan uppskattats till lite mer än 60 procent av världsmarknadspriset på mjölkpulver sedan augusti 2007 - får en stor effekt på inkomsterna för jordbrukare i den autonoma regionen Azorerna, och säkert i flera andra delar av EU. Dessa åtgärder, som jag hoppas kommer att visa sig ha viss effekt, har fortfarande inte alls inverkat. Herr kommissionsledamot! Det är därför som jag ber er att ägna denna situation er fulla uppmärksamhet.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. - (EN) Ni vet att det alltid gläder mig att föra en dialog och diskussion med er om betydelsen av jordbrukssektorn, också på Azorerna.
I nuläget befinner vi oss i en situation där marknaden är oerhört komplicerad. Detta gäller inte bara Azorerna, utan situationen är likadan i hela Europa, och vi måste inse att priserna sjunker till en nivå som vi inte hade kunnat föreställa oss för bara sex månader sedan. Jag kan bara försäkra er om - och jag tror att ni har förtroende för min förmåga att finna rätt lösningar vid rätt tillfälle - att detta kommer att vara det sätt som vi hanterar systemet på under dessa förhållanden.
Mairead McGuinness
(EN) Jag vill önska kommissionsledamoten ett gott nytt år, fastän det inte är några goda tider för mejerisektorn.
Jag vill fråga kommissionsledamoten särskilt - eftersom ni har hänvisat till vissa av de faktorer som har resulterat i prisfallet - med tanke på att det inte klargjorts varför priserna steg så dramatiskt, om det finns en detaljerad analys om varför priserna har sjunkit så dramatiskt? Är ni säker på att reformerna av hälsokontrollen är tillräckliga, med tanke på all denna osäkerhet? Är det slutligen tillräckligt med ett säkerhetsnät om vi urholkar producenternas förtroende och de lägger ned mjölkproduktionen, vilket är vad som sker i nuläget?
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. - (EN) För det första tror jag att det finns olika orsaker till de mycket låga mjölkpriserna.
Den främsta orsaken är kanske att den ryska marknaden har en oerhörd betydelse för Europeiska unionen, och vi har alldeles nyligen upplevt en enorm devalvering i den ekonomiska sektorn i Ryssland, vilket innebär att priserna har ökat dramatiskt för de ryska konsumenterna. Jag känner inte till de exakta siffrorna, men devalveringen är på minst 50 procent. Följden av detta har varit att möjligheten att sälja våra produkter i Ryssland har minskat dramatiskt. Så har vi också, som jag nämnde tidigare, följderna av de höga priser som vi upplevde 2007, då många människor tog ett steg tillbaka från de höga priserna på mejeriprodukter - och de har uppenbarligen inte återkommit. Och så har vi situationen i nuläget, med osäkerhet kring det allmänna ekonomiska läget.
Mairead McGuinness frågade varför vi tror att det vi uträttade i hälsokontrollen var tillräckligt. Faktum är att hälsokontrollen inte inleds förrän den 1 januari 2010, med alla de olika verktygen tillgängliga för att stödja de olika sektorerna. Vi har märkt under diskussionerna att vi har nya utmaningar, och vi har reserverat de modulerade pengarna för dessa nya utmaningar. Men de kommer inte att vara i kraft under 2009. Det är anledningen till att vi har föreslagit Europaparlamentet, rådet och Ekofinrådet att spendera en del av de så kallade oanvända pengarna - totalt 5 miljarder euro från jordbruk, och för politiken för landsbygdsutveckling är det närmare bestämt 1,5 miljarder euro - nu under 2009. Det ligger alltså i parlamentets och rådets händer att undersöka om det är möjligt att spendera en del av dessa pengar.
Som ni kanske minns så nämndes mejerisektorn på listan över nya utmaningar. Därför hoppas jag att det också kommer att finnas en förståelse i parlamentet för att en del av dessa pengar börjar användas, inte enbart men bland annat, på att lösa de utmaningar som mejerisektorn står inför.
Talmannen

Angående: Mikrokrediter
I maj 2008 hävdade kommissionär Mariann Fischer Boel att EU-medel som tidigare användes till exportbidrag, prisstöd och förvaring av överskott skulle anslås till mikrokrediter med vilka bönder i utvecklingsländer skulle kunna köpa utsäde och konstgödsel. Mikrokrediter är onekligen ett viktigt hjälpmedel i kampen mot fattigdom och ett instrument som tjänar millennieutvecklingsmålen. I april 2008 förespråkade Europaparlamentet i en skriftlig förklaring att mer medel skulle göras tillgängliga för mikrokreditprojekt.
Vad har kommissionen hittills gjort rent konkret till följd av detta förslag?
Jim Allister
(EN) Är det inte brukligt att ta två följdfrågor efter frågeställaren, och tillkännagav jag inte precis i början av frågan till kommissionsledamoten att jag ville ställa en följdfråga?
Varför fick jag inte ställa den?
Talmannen
Herr Allister! Jag uppmärksammade inte alls att ni hade en fråga. Om jag hade varit medveten om det skulle jag naturligtvis ha gett er ordet.
Jim Allister
(EN) Med all respekt så tillkännagav er personal att min förfrågan hade noterats. Om er personal kände till den så kände ni alltså också indirekt till den.
Varför informerades ni inte om den?
Talmannen
Tyvärr såg ingen er, enligt min personal.
Louis Michel
ledamot av kommissionen. - (FR) Fru talman, mina damer och herrar! Diskussionerna mellan parlamentet och rådet om antagandet av förordningen om inrättandet av en europeisk livsmedelsmekanism ledde till beslutet att inte använda tillgängliga medel i utgiftskategori 2 i budgeten för att finansiera denna mekanism, i motsats till kommissionens förslag. Genom Europaparlamentets och rådets förordning, som antogs den 16 december 2008, tillhandahölls dock en budget på 1 miljard euro i utgiftskategori 4 i budgeten för perioden 2008-2010. Den kommer att användas för att finansiera åtgärder som stöder jordbruk och livsmedelssäkerhet i de utvecklingsländer som har drabbats värst av livsmedelskrisen. Mikrokrediter förekommer i stor utsträckning i många av dessa åtgärder, och andra åtgärder som syftar till att stärka produktion inom jordbruket och på landsbygden. Parlamentet kommer att få rätt att granska programplaneringen för det arbete som utförs genom denna mekanism, i enlighet med bestämmelserna i förordningen om kommittéförfarande. Jag kan tala om för er att ett första paket på omkring 300 miljoner euro, som omfattar 24-25 länder, kommer att läggas fram i februari, medan den allmänna planen för användning av hela mekanismen i vilket fall som helst kommer att läggas fram av kommissionen och antas den 1 maj 2009.
Kommissionen är för en utveckling av mikrokredit- och mikrofinansieringsinstitut mer allmänt. Förutom kredit erbjuder de senare en lång rad finansiella tjänster, däribland sparande, försäkringsprodukter, penningöverföring och betalningssystem. Kommissionen är skyldig att hjälpa de mest missgynnade individerna och personer med låga inkomster att få tillgång till dessa finansiella tjänster. Den anser att det största hindret för att utveckla finansiella system för de mest missgynnade inte är bristen på ekonomiskt stöd, utan snarare en brist på institutionell och teknisk kapacitet. Därför inriktar huvudsakligen kommissionen sina ansträngningar på att stärka de institutionella befogenheterna för mikrofinansiella aktörer. Dessutom kan kommissionen, där tillgången till kapital visar sig vara en stor begränsning för mikrofinansieringsinstitut, till exempel där ett mikrofinansieringsinstitut vill utveckla sina tjänster i landsbygdsområden, finansiera dessa instituts kapitalbehov genom specialiserade finansinstitut, som Europeiska investeringsbanken (EIB), genom att använda kredit för att bevilja lån eller för att bidra till kapitalet. I vissa fall, där nya mikrofinansieringsinstitut inrättas, kan kommissionen också besluta att tillhandahålla ekonomiskt stöd till dessa nyetableringar genom specialiserade icke-statliga organisationer. Dessutom hanterar EIB, på grundval av dessa komparativa fördelar, mikrofinansiella operationer inom den allmänna ramen för de mekanismer som finansieras av EU:s budget, nämligen FEMIP (facilitet för investering och partnerskap för Europa-Medelhavsområdet) i fallet med Medelhavsregionen, eller genom Europeiska utvecklingsfonden, som är investeringsmekanismen för länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet.
Johan Van Hecke
(NL) Herr talman! Alla här har välkomnat beslutet att öronmärka en miljard euro för de fattigaste jordbrukarna i de länder som har drabbats hårdast av livsmedelskrisen, men jag personligen beklagar att kommissionens förslag att använda outnyttjade jordbruksfonder i detta syfte har misslyckats, till följd av påtryckningar från vissa medlemsstater och även från en av parlamentets avdelningar.
Som kommissionsledamoten sa fäster kommissionen stor vikt vid ett effektivt instrument för att bekämpa fattigdom, men nyligen uppkom vissa frågor och kritik, särskilt när det gäller instrumentens tillgänglighet. Folk säger att detta är ett instrument för stadsområden som landsbygdsområden inte har tillgång till.
Min fråga till kommissionen är: har man gjort en övergripande utvärdering av detta instrument?
Louis Michel
ledamot av kommissionen. - (FR) Som jag sa arbetar vi naturligtvis med att färdigställa den mekanism som borde göra det möjligt för oss att omedelbart använda de finansiella resurser som har avsatts i detta syfte.
Enligt min mening utgör varken fondernas karaktär eller deras ursprung något problem när det gäller kapacitet. Det står klart att det inte kommer att vara några problem alls, inte ens i fallet med landsbygdsprojekt. Jag kan därför lugna er när det gäller den här frågan. Det borde inte uppstå några svårigheter, och vi kommer hur som helst att i stor utsträckning, som ni kommer att få se, ta itu med den oro som ni upplever i det första paketet, som kommer i slutet av februari och också i den allmänna planen, som kommer att finnas tillgänglig senast den 1 maj.
Jörg Leichtfried
(DE) Jag har bara en kort fråga. Har ni övervägt att inrätta vissa kontroller av dessa mikrolån för att uppmuntra folk att fokusera på rättvis handel och ekologisk odling, och anser ni att kontroll av detta slag är nyttig? Eller anser ni att det i själva verket inte spelar någon roll om krav av detta slag tillämpas eller inte?
Louis Michel
ledamot av kommissionen. - (FR) Jag kan naturligtvis inte blanda mig i utvecklingsländers direkta förvaltning. Utvecklingsländer har i allmänhet en extremt sårbar politik för dessa saker. Jag tror att jag har förstått kärnan i er fråga, och jag anser att den strategi som ni föreslår i princip låter lovande. Jag förstår även vad ni skulle hoppas uppnå med detta. Jag kanske kan se över denna fråga igen och försöka införliva den i de aktuella diskussionerna, och sedan återkomma till er för att se hur vi skulle kunna ordna det.
Jag antar att ni tänker på det incitament som skulle göra det möjligt för oss för att inrikta viss politik mot små familjejordbruk, och så vidare, i mycket högre grad. Jag anser att ekologiskt jordbruk utan tvivel är ett alternativ i ett antal utvecklingsländer, förutsatt att det skulle vara möjligt att skapa sektorer. Men detta är bara lösa tankar. Om vi kan skapa en sektor i ett land där det alltid finns ett överskott av jordbruksproduktion skulle detta naturligtvis kunna utgöra en intressant diversifiering med bra mervärde. Jag kan i alla fall tydligt se att ert förslag är användbart, och jag lovar att involvera er, så att ni kan arbeta med min personal för att se hur vi kan införliva det i våra diskussioner.
Mairead McGuinness
(EN) Är kommissionsledamoten orolig över att frågan om global livsmedelssäkerhet, som utgör en del av denna fråga, har halkat ned på den politiska dagordningen till följd av den globala ekonomiska krisen? Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att se till att den fortsätter att stå högt på den politiska dagordningen, eftersom 30 000 barn fortfarande dör av hunger och svält varje dag?
Louis Michel
ledamot av kommissionen. - (FR) Ibland blir jag överraskad av vissa frågor, och det beror inte på att vi inte talar om dessa saker eller arbetar med dem dagligen. Er fråga antyder att kommissionen inte verkar vara pigg på att fortsätta det arbete som till stor del faktiskt inleddes av kommissionen med parlamentets hjälp och stöd.
Jag kan försäkra er. Jag måste tala om för er att detta är en intressant punkt, eftersom det faktum att priserna har fallit sedan livsmedelskrisen för några månader sedan skulle kunna leda några att tro att problemet har lösts. Även om de har gått ned kommer inte priserna att återgå till den relativt låga nivå de tidigare låg på. Ni gör därför rätt i att betona detta och påpeka att livsmedelskrisen fortfarande pågår och kommer att förbli ett verkligt problem i många år framåt. Jag försäkrar er att jag kommer att övervaka detta ärende. Det ska inte glömmas bort.
Talmannen

Angående: Översyn av budgeten
I resultaten från kommissionens offentliga samråd om översynen av budgeten, ”Reforming the Budget - Changing for Europe”, uppmanades kommissionen att förbättra ändamålsenligheten och effektiviteten i genomförandet av budgeten genom att öka öppenheten och allmänhetens tillgång till den. Utöver detta ingår det olika rekommendationer i revisionsrättens senaste rapport från 2007 när det gäller balansen mellan kostnader och risker, övervakning och rapportering, förenkling av instrument och förbättring av den information och kontroll som medlemsstaterna tillhandahåller. Kan kommissionen tala om vilka åtgärder den ämnar vidta för att ta itu med de främsta resultaten från det offentliga samrådet och revisionsrättens rapport i syfte att öka prestandan och minimera de administrativa bördorna?
Dalia Grybauskaitė
ledamot av kommissionen. - (EN) I dag har jag fått två frågor om översynen av budgeten, en mer allmän och en som är mer inriktad på jordbruksfrågor. Det gläder mig verkligen att åtminstone få två frågor, för vi har efterlyst ett större intresse från parlamentets sida.
Den första frågan är mer allmän och rör i första hand tillhandahållandet av och effektiviteten hos genomförandet av den europeiska budgeten. En del av det offentliga samrådet var särskilt koncentrerat på hur genomförandet av den europeiska budgeten skulle kunna göras effektivare, snabbare, enklare och mer öppet. I det offentliga samrådet uppmanades starkt till en förbättrad effektivitet och slagkraft i EU:s budget, framför allt genom en förenklad och proportionell administrativ budget och kontroll.
I detta sammanhang identifierades en rad frågor, varav några redan har tagit konkret gestalt i kommissionen. Europeiska öppenhetsinitiativet hör till de initiativ som redan har införts. Tack vare detta initiativ har kommissionen redan gett ett första svar på behovet av en ökad öppenhet och tillgång till budgeten.
Några andra frågor som nämns i samrådet förtjänar noggrann uppmärksamhet. Den första är införlivande av utgifter som för närvarande ligger utanför budgeten - den så kallade integreringen i budgeten av fonderna. Detta skulle naturligtvis öka samverkan, legitimitet och administrativ förenkling, men vi har inte lyckats så bra under de år som gått. Ni är medvetna om detta i fråga om vissa fonder. Medlemsstaternas ansvar är en annan viktig del. Det är viktigt att ytterligare förstärka medlemsstaternas ansvar, eftersom de förvaltar mer än 80 procent av EU:s budget, framför allt på områden med gemensam förvaltning. Det krävs en tydligare ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna och kommissionen. Detta kommer förhoppningsvis också att förbättras om Lissabonfördraget träder i kraft.
Den tredje delen är bristen på flexibilitet i budgeten. EU:s befintliga budget är inte tillräckligt flexibel än, och aktuella exempel på detta är förhandlingarna för livsmedelsmekanismen och återhämtningsplanen för Europa, i synnerhet i den nuvarande miljön. Vi har också problem med gasförsörjningen i Europa, eftersom vi inte kan leverera eller ha ett avtal mellan medlemsstaterna om att investera i framtida projekt som sammankopplingar eller lagring av gas. Detta visar också i hur hög grad vi måste investera i EU-budgetens operationella kapacitet för att reagera.
Den tredje gruppen problem som har nämnts i samråden rör en minimering av den administrativa bördan. Kommissionen har också redan gjort vissa åtaganden. I handlingsplanen för en integrerad ram för intern kontroll har kommissionen åtagit sig att lägga fram förslag för förenklade regler om frågor beträffande godkända utgifter. Detta omfattar en utvidgning av användningen av klumpsummor eller enhetsbetalningar där detta är möjligt. I sitt senaste meddelande om acceptabel risk föreslår kommissionen en omdefiniering av kontrollsystemet i fråga om riskmål och en godtagbar nivå av felaktigheter. Vi hoppas på parlamentets stöd i dessa politiska diskussioner och senare i förhandlingarna med rådet.
Kommissionen ser fram emot parlamentets stöd i allmänhet i rationaliseringen och förenklingen av genomförandet av budgeten och därefter i granskningen av framtida lagstiftning i allmänhet. Jag vill tacka er för era frågor. Detta är den minst tilltalande fråga som vi vanligtvis får eftersom den ibland behandlas som om den vore för teknisk. Det spelar ingen roll hur bra de politiska beslut som fattas är, för en bra politik kan ändå misslyckas om vi inte har effektiva mekanismer för genomförande.
Marian Harkin
(EN) Tack för ert omfattande svar, fru kommissionsledamot. Ni talade om medlemsstaternas ansvar. Kan ni specificera vilka framsteg som gjorts i fråga om att förenkla grunden för beräkning av stödberättigande kostnader och en ökad användning av betalning i klumpsummor, framför allt på området för strukturfonder?
Min andra fråga relaterar till själva samrådsdokumentet och den till största delen negativa responsen på jordbruk. Om vi tittar på samrådsdokumentet så omfattar det en förteckning över morgondagens utmaningar, som mångfald, vetenskaplig och teknisk utveckling, kunskapsekonomin, klimatförändringar och energisäkerhet, men det står ingenting om livsmedelssäkerhet. Påverkas alltså den negativa responsen på jordbruk på ett olämpligt sätt av själva dokumentet?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Jag skulle vilja nämna att 2009 är Europeiska året för kreativitet och innovation.
Vi har också en annan prioritet, klimatförändringarna. Vi får inte glömma att behovet att finansiera prioriterade infrastrukturer, som infrastrukturer för energi och transport, som en del av den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, också är en prioritering.
Hur återspeglas detta i budgetreformen?
Dalia Grybauskaitė
ledamot av kommissionen. - (EN) Tre följdfrågor alltså.
I fråga om strukturfonderna och vad vi redan gör: i samarbetet med parlamentet om antagande av budgeten för budgetåret 2009 har vi redan enats och framfört en förklaring om att vi kommer att påskynda upptagningen, och vi kommer att göra beslutsprocessen mer flexibel för medlemsstaterna, inklusive i fråga om hur strukturfonderna ska användas. Detta ingår också i återhämtningsplanen. Det är viktigt, och enligt våra beräkningar kommer det att hjälpa till att påskynda användningen av strukturfonder på omkring 6 miljarder euro bara under 2009. Det är vår skyldighet gentemot parlamentet, och vi enades också med medlemsstaterna om det i rådet, som stödde dessa ansträngningar.
Därför har kommissionen vidarebefordrat två paket med förändringar i lagstiftningen, och jag hoppas att det redan finns någonstans i parlamentet, åtminstone i Regionkommittén, och i rådet, och vi hoppas att de kommer att antas snabbt så att medlemsstaterna kan börja tillämpa dem.
Vad gäller livsmedelssäkerhet och förbindelser inom den gemensamma jordbrukspolitiken: det är mycket intressant att höra er fråga, och jag kan föreställa mig vilka frågor jag kommer att få från andra ledamöter. Det är en mycket förnuftig fråga om GJP generellt. Vi har fått mycket kritik under samrådsförfarandet för kvaliteten på GJP, inte för politiken, utan för kvaliteten och förmågan att reagera och hjälpa i tid.
Politiken är ganska dyr till sin natur, och det är så deltagarna huvudsakligen uppfattat denna politik. Och ni har förstås helt rätt: det är vår uppfattning att denna politik kommer att ändras till att investera mer i miljö- och hälsoaspekter, inklusive livsmedelssäkerhet, på kort och medellång sikt. Det är så vi förmodligen kommer att se framtiden på medellång sikt.
Men allt passade naturligtvis inte alla deltagare. Vi försökte vara så objektiva som möjligt. Vi publicerade allt material från samrådet. Det diskuterades vid konferensen i november med ordförande José Manuel Barroso som ordförande, och allt har publicerats, inklusive vår undersökning om inlägg från tankesmedjor, allt material från samrådet och vår sammanfattning. Det har följaktligen offentliggjorts, och det finns tillgängligt. Det speglar inte vår uppfattning än. Vi försökte att vara objektiva och inte tillskriva oss en uppfattning, men vi ville se allmänhetens reaktioner. Vi ville ger er en objektiv uppfattning av hur vi betraktas från utsidan med vår politik och budget, och vi ville använda det för en framtida förberedelse av det politiska beslutet.
Vad gäller den tredje frågan om prioriteringar så har ni helt rätt. Alla diskuterar detta. Vi vet vad vi måste göra. Medlemsstaterna vet, regeringarna vet, men de är inte alltid överens i fråga om pengar. Förhandlingar om färdigställande av budgeten koncentreras oftast på förhandlingar om rättvis återbäring. Från vem kommer återbäringen? Framför allt under denna nedgång i ekonomin - när vi har sådana allvarliga problem inom energi och i den övriga världen - särskilt nu måste vi koncentrera oss igen och inte glömma att det strategiska mål som vi alla måste uppnå tillsammans, kommissionen och ni, är att förbereda det strategiska dokumentet om reformen av EU:s budget.
Talmannen

Angående: EU:s budgetreform
Anser kommissionen att resultatet av det offentliga samråd som genomfördes nyligen, ”Reformen av EU:s budget - att förändra Europa” återspeglar de flesta unionsmedborgarnas åsikt, eller kan man ifrågasätta om ”budskapet” från ”hundratals deltagare” verkligen återspeglar hela opinionen i EU?
Kan kommissionen redogöra för de viktigaste slutsatserna i detta hänseende och ange vad den anser kommer att bli de viktigaste förändringarna i EU:s framtida utgifter?
Exakt vilka viktiga reformer förväntar sig kommissionen i fråga om jordbruksutgifterna?
Dalia Grybauskaitė
ledamot av kommissionen. - (EN) Frågan ställdes med huvudsaklig betoning på jordbruksresultatet från samrådet om jordbruk, men mer allmänna element har inkluderats i frågan, så jag ska börja med några allmänna kommentarer.
Vad gäller de samråd som vi har inlett har vi varit mycket nöjda eftersom det är första gången i Europas historia som debatten ägt rum på ett så öppet sätt, med alla dem som kunnat och velat delta i processen. Det har gjorts enorma insatser av icke-statliga organisationer, regeringar, tankesmedjor och det civila samhället, och det har varit och kommer att fortsätta att vara till stor nytta för oss.
Det speglar naturligtvis många olika åsikter och perspektiv som inte kan reduceras till ett eller två särskilda budskap, men bidraget har i stort inneburit ett stöd för kommissionens allmänna strategi i fråga om reformen av budgeten som syftar till en strategisk vision om att maximera det europeiska mervärdet från varje euro som spenderas i EU:s budget. De erbjuder kriterier för att utvidga föreställningen och åsikterna om hur stabiliteten och lyhördheten i EU:s budget ska balanseras.
Många av dem som bidragit håller med om att budgeten med tiden har utvecklats på ett betydande sätt, men det är bara ett fåtal som är helt nöjda med den befintliga budgetstrukturen. I samråden samlas en känsla av prioriteringar i form av utmaningar som Europa måste ta itu med, med klimatförändringar och global konkurrens överst på listan.
Bidragen består också av en rad möjliga reformer i fråga om politik för specifika utgifter, det finansiella systemet och det sätt som budgeten genomförs på. Mer detaljerad information finns, som jag nämnt tidigare, på kommissionens webbplats.
Slutligen, vad gäller jordbruk, visar samrådet ett relativt ökande samförstånd i fråga om behovet av en ytterligare reform av GJP. Vissa anser att det är bäst att fortsätta reformen i samma banor som den tidigare hälsokontrollen, eller halvtidsöversynen, medan andra förespråkar mer radikala förändringar. De flesta som bidragit betonar nödvändigheten av att förvandla GJP till, eller koncentrera oss på, en konkurrenskraft i det europeiska jordbruket, lyhördhet för klimatförändringar, livsmedelssäkerhet och kvalitetskrav, samt andra miljömässiga mål. Åsikterna går däremot isär i fråga om karaktären och omfattningen på den förändring som krävs.
Kommissionens förväntningar när det gäller viktiga utgiftsområden, framför allt inom jordbruk, är föremål för ett pågående arbete som baseras på samråd, teknisk bedömning, vetenskapliga resultat och sektoriella politiska diskussioner. De kommer att utgöra en del av den politiska respons som kommer att följa senare i år. Därefter kommer kommissionen att förbereda det strategiska dokumentet, och jag hoppas verkligen att vi tillsammans med er kommer att kunna utföra vår uppgift.
Mairead McGuinness
(EN) Tack, fru kommissionsledamot, inte bara för ert svar utan också för era kommentarer beträffande vad Marian Harkin sa om livsmedelssäkerhet. Enligt min uppfattning finns det en stor klyfta på marknaden.
Jag vill uppmärksamma er på det betänkande som jag utarbetat och som röstades igenom i parlamentet i dag av en överväldigande majoritet av människor som stöder GJP och dess roll i fråga om global livsmedelssäkerhet, och på den diskussion som vi hade om sjunkande inkomster för mjölkproducerande gårdar. Det behövs en utvärdering av verkligheten i detta sammanhang i fråga om dem som föreslår befängda reformer. Vi talar om livsmedel för europeiska medborgare och inkomster för dem som lever på och förvaltar landsbygden. Jag vill att ni har dem i åtanke i fortsättningen.
Göran Färm
Jag har en kort fråga till kommissionären. Jag deltog i kommissionens utmärkta konferens i december om halvtidsöversynen av budgeten. Då höll kommissionären ett utmärkt offensivt tal om vikten av att nu lägga fram förslag till förändringar. Nu nås vi dock av rykten om att det inte kommer något förslag om halvtidsöversynen av budgeten förrän efter valet till Europaparlament och efter det tyska förbundsdagsvalet i september. Min fråga är enkel: Kommer kommissionären att lägga fram något förslag till halvtidsöversyn av budgeten före sommaren eller först efter det tyska förbundsdagsvalet?
Justas Vincas Paleckis
(LT) Fru kommissionsledamot! Jag skulle vilja tacka er för era exakta och öppna svar och säga att diskussionerna om budgetreform har pågått en viss tid, redan i över ett år. Hur påverkar finanskrisen dessa diskussioner? Jag skulle vilja veta om andra utvägar kommer att sökas under reformen av budgeten, så att vi i framtiden kan undvika finanskriser av det slag som vi upplever nu?
Dalia Grybauskaitė
ledamot av kommissionen. - (EN) Vad gäller en utvärdering av verkligheten instämmer jag helt i att alla eventuella beslut som vi fattar, framför allt strategiska sådana, måste vara mycket politiskt ansvarsfulla. Vi bör inte förändra det som fungerar bäst, men vi måste göra oss av med det som är föråldrat och inte särskilt effektivt.
Vad gäller halvtidsöversynen anser jag att det har uppstått ett missförstånd. Vi har aldrig ombetts att utarbeta en halvtidsöversyn av EU:s budget. Vi har ombetts att utarbeta ett dokument över alla indikatorer på reformen av budgeten till i slutet av 2009, och tidsplaneringen är vår uppgift - där det politiskt sett är lämpligare och där vi på så sätt kan få ett effektivare och mer ändamålsenligt svar. Personligen skulle jag vilja vara ute tidigare med förberedelserna - kanske under våren. Men jag måste vara realistisk, för det är ett val på gång, och kanske en ratificering av Lissabonfördraget etc. Vi bör inte låta ett bra förslag gå till spillo och låta operativa händelser överskugga det. Låt oss överlåta på ordförande José Manuel Barroso att fastställa ett slutgiltigt datum, men vi är beredda, och kommissionen är redo att göra sitt jobb.
(LT) Herr Paleckis! Er fråga är verkligen mycket viktig, mycket djup, jag skulle till och med kunna säga så djup och viktig att inte ens EU:s hela budget skulle kunna tillhandahålla ett svar. Era frågor är i sanning strategiska, medan ingen budget skulle kunna reagera effektivt nu eller i framtiden på den typ av finanskris som har inträffat.
EU:s budget motsvarar bara en procent av bruttonationalprodukten, men finanskrisen orsakades inte av penningbrist, utan i hög grad av, skulle jag kanske vilja påstå, övervakningsfrågor, globaliseringen av finanssystemet, dess monopolisering och många andra skäl.
EU:s budget, liksom en mycket liten internationell organisations budget, har utan tvivel ett visst urval av instrument, men det är verkligen inte stort. Detta urval består i stor utsträckning inte av faktiska finanser eller pengar, utan snarare av reglerande åtgärder, kontrollåtgärder, rekommendationsåtgärder, som också ingår på området makroekonomisk politik. Detta är förmodligen ännu viktigare än frågan om hur mycket pengar som vi faktiskt har eller kan tillföra.
För närvarande har vi faktiskt Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter, vi har flexibilitetsinstrumentet med flera, men de är inte riktigt effektiva eller ändamålsenliga. Det var av just denna anledning som kommissionen i vår återhämtningsplan föreslog att dessa 5 miljarder euro ska investeras i strategiska strukturella ändringar av sammankopplingar av energinät och andra energiinfrastrukturprojekt, och hittills har inga länder visat prov på skyndsamhet och är inte särskilt villiga att diskutera denna fråga.
Krisen i sig visar att det är extremt viktigt att investera i strategiska energiprojekt och andra strategiska gemensamma europeiska projekt. Jag hoppas verkligen att denna kris blir en av de lärdomar som EU bör ta på mycket stort allvar. Jag hoppas också att det kommer att bidra till att koncentrera och i framtiden använda EU:s budget där vi kan uppnå mest förmåner, eftersom den är alltför liten för att täcka allt och lösa allt.
Det är därför inte lätt att svara på era mycket allmänna frågor, men som jag nämnde hoppas jag verkligen att denna krissituation i världen och den ekonomiska recessionen, som nu kan iakttas i hela EU, verkligen borde hjälpa politiker att investera mer i euroepisk strategi.
Talmannen

Angående: Cyberbrott
På grund av att tekniken ständigt utvecklas och allt fler människor använder Internet har det blivit allt svårare att övervaka Internet. Vad gör Europeiska kommissionen på EU-nivå för att bekämpa cyberbrott?
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Fru talman! För att svara på Seán Ó Neachtains fråga, kommissionen har under många år fört en politik för att bekämpa cyberbrott i nära samarbete med medlemsstaterna och andra EU-institutioner.
Kommissionen bidrar till att bekämpa cyberbrott på fyra sätt: uppmuntran till samarbete mellan medlemsstater, underlättande av samarbete mellan den offentliga och privata sektorn, utveckling av olika rättsliga instrument och slutligen genom samarbete med tredjeländer.
Meddelandet från 2007 med titeln ”Att införa en allmän politik för kampen mot IT-relaterad brottslighet” gjorde det möjligt för kommissionen att främja utbyte av information på området cyberbrott mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter, antingen bilateralt eller genom Europol.
Medlemsstaterna måste utse permanenta kontaktpunkter där andra medlemsstater kan begära hjälp eller information. Kommissionen hjälpte också till att utarbeta rådets slutsatser om en strategi för att bekämpa cyberbrott, som antogs i november förra året.
I denna strategi föreslår man en rad åtgärder som syftar till att främja samarbete mellan medlemsstater i kampen mot brott som barnpornografi, terrorism, attacker på informationssystem och bedrägeri. En plattform för att inrapportera brott som upptäcks på Internet måste inrättas för att centralisera cyberbrotten, så att de kan undersökas av Europol.
Samtidigt utvecklar kommissionen en politik för partnerskap mellan brottsbekämpande myndigheter och den privata sektorn som syftar till att vidta åtgärder mot cyberbrott.
Vid rådets (rättsliga och inrikes frågor) möte den 8 december 2008 framfördes rekommendationer om ett samarbete mellan den offentliga och privata sektorn mot cyberbrott. Kommissionen vill också inrätta en europeisk finansiell koalition mot kommersiella barnpornografiska bilder. Syftet med denna koalition är att ena olika offentliga och privata parters ansträngningar i kampen mot produktion, spridning och försäljning av barnpornografiska bilder på Internet.
Slutligen spelade kommissionen en viktig roll när det gällde att utarbeta lagar om att fastställa minimistandarden för att harmonisera tillämplig straffrätt. Detta är fallet med rambeslut 2005/222/JHA om attacker mot informationssystem och rambeslut 2004/68/JHA om bekämpande av sexuell exploatering av barn och barnpornografi.
Kommissionen granskar nu hur man ska kunna uppdatera och tillämpa dessa instrument.
Jag vill avsluta med att säga att vi måste komma ihåg att Internet är ett globalt informationsnätverk. Europeiska unionen kan inte reglera det på egen hand. Det är därför som kommissionen hoppas kunna uppmuntra till ett internationellt samarbete på detta område och i år ska anordna ett möte med internationella organisationer och EU:s byråer för att försöka samordna dessa organs respektive verksamhet.
Detta är mitt svar till Seán Ó Neachtain.
Seán Ó Neachtain
(GA) Fru talman! Jag skulle vilja tacka kommissionsledamoten för det svaret. Herr kommissionsledamot! Jag vill ställa en följdfråga. När det gäller cybermobbning eller cyberförtal, som oftast drabbar ungdomar som använder sociala webbplatser som Bebo och Facebook, bör förtal och mobbning som begås mot ungdomar på dessa webbplatser stoppas. Vad har Europeiska unionen för avsikt att göra för att se till att samhället uppmärksammar denna mobbning i högre grad?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Jag skulle vilja fråga vilka åtgärder som kommissionen överväger för att ge medlemsstaterna möjlighet att anta Europarådets konvention om IT-relaterad brottslighet, vilken handlingsplan som kommissionen överväger för att förbättra och bekämpa cyberbrott och även vilka åtgärder ni överväger när det gäller driftskompatibilitet för digitala signaturer?
Den Dover
(EN) Jag välkomnar det svar som kommissionsledamoten gett hittills, men ber honom också att se till att de mänskliga rättigheterna på detta område genomgående hålls i åtanke. Jag är med andra ord helt för att undanröja cyberbrott, men kan vi se till att Internetföretagen inte använder för hårda tag, med polismyndigheter och liknande, i hanteringen av allmänheten, som använder Internet för sitt eget nöjes skull?
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Fru talman! Ni har rätt, och jag ska svara på frågan om mänskliga rättigheter och kampen mot cyberbrott direkt. Vi måste verkligen vara mycket uppmärksamma för att se till att det finns ett åtagande att respektera mänskliga rättigheter i kampen mot cyberbrott. Jag skulle till och med gå så långt och säga att vi måste tvinga fram respekt för de mänskliga rättigheterna.
Inom ramen för det fleråriga programmet, som löper under perioden 2010-2014, kommer vi att införa en hel rubrik om bekämpande av cyberbrott i syfte att, som jag har sagt och skulle säga igen till Seán Ó Neachtain, få ett observationscentrum inom Europol, något som just kommer att göra det möjligt för oss att bättre samordna de nationella institutioner som ansvarar för att övervaka tvivelaktiga webbplatser, från vilka barnpornografi sprids till en särskilt sårbar publik. Ni har rätt. Vi måste också lära oss hur ungdomar dras till vissa webbplatser, där de riskerar att på olika sätt attackeras av dessa webbplatsers grundare och besökare. Det är detta som jag kan tala om för er. Jag skulle åter vilja säga att detta faktiskt utgör en fullständig strategi som ska utföras på ett ännu mer målinriktat sätt än tidigare, mot bakgrund av att vi har större förståelse för riskerna på Internet.
Jag har också stora förhoppningar om den europeiska finansiella koalitionen mot kommersiella barnpornografiska bilder. Vi kommer att sammanföra olika offentliga och privata organ för att ta itu med produktion, spridning och försäljning av bilder av barnpornografi på Internet, och även försöka lokalisera och gripa brottslingarna. Om vi når ett avtal om finansieringen under kommittéförfarandet hoppas jag kunna lansera denna koalition i februari 2009. Jag tackar parlamentet för allt stöd som det kommer att kunna ge i denna fråga.
Talmannen

Angående: Terroristhot
Under terroristattackerna i Bombay i november svävade många EU-medborgare i livsfara. Mot bakgrund av bombdåden i Madrid och London 2004 respektive 2005 står det klart att vi riskerar liknande attacker i EU. Kan kommissionen berätta vad som görs för att säkerställa och stärka informationsutbytet mellan medlemsstaternas polismyndigheter för att motverka sådana attacker?
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Fru talman! Jag ska svara Liam Aylward. Lösningen för att effektivt bekämpa terrorism och andra former av allvarliga brott är att se till att rätt människor har tillgång till rätt uppgifter vid rätt tidpunkt, något som är en enorm utmaning på EU-nivå.
Vi har försökt att främja och underlätta ett effektivt utbyte av information mellan polisväsendet i de olika medlemsstaterna. Rambeslutet av den 18 december 2006, känt som det svenska beslutet, som alla medlemsstater skulle börja tillämpa senast i mitten av december 2008, det vill säga helt nyligen, utgör en gemensam rättslig ram för ett snabbt utbyte av information och upplysningar mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter.
I detta rambeslut föreskrivs att när poliskåren i en medlemsstat får en förfrågan, måste den behandlas genom att man använder samma kriterier som man tillämpar när det gäller nationella förfrågningar. Detta är ett sätt för oss att behandla denna fråga på.
Ett annat exempel är rådets ”Prümbeslut” av den 23 juni 2008 som fastställer en detaljerad mekanism för utbyte av särskilda typer av uppgifter, däribland fingeravtryck, DNA-profiler och information som hör samman med fordonsregistrering, vilka alla kan leda till framgångsrika brottsutredningar.
Enligt rådets Prümbeslut beviljar medlemsstaterna varandra en begränsad tillgång till sina databaser för DNA och fingeravtryck för att kontrollera överensstämmelser. Detta är mycket användbart, eftersom detta rådsbeslut bidrar till ett oerhört effektivt utbyte av DNA och fingeravtryck.
Europol spelar också en avgörande roll. Europols informationssystem (EIS) gör det möjligt för medlemsstater att upptäcka om de brottsbekämpande myndigheterna i andra medlemsstater innehar några uppgifter som behövs på operativ nivå. För att Europol ska kunna utföra sin uppgift måste naturligtvis medlemsstaterna bidra till EIS på ett nöjaktigt sätt.
Det säger sig självt att vi nu måste planera för nya åtgärder för informationsutbyte under nästa femårsprogram efter Haagprogrammet. Detta femåriga program måste kunna säkerställa en koordinerad, konsekvent strategi för informationsutbyte och bör införliva en EU-strategi för informationshantering. Men utbyte av information väcker naturligtvis också oro när det gäller skyddet av personuppgifter.
Strategin måste möjliggöra ett övergripande tillvägagångssätt för informationsutbyte som uppfyller polisens behov och grundas på IT-systemets driftskompatibilitet.
Detta är mitt svar till Liam Aylward.
Liam Aylward
(EN) Jag vill tacka kommissionsledamoten för hans svar. Jag vill ställa en mycket kort följdfråga, om vad Europeiska unionen gör för att beslagta terroristers tillgångar inom unionen, och om kommissionsledamoten kan ange hur många enheter som utreder tillgångar som härrör från brott som för närvarande verkar i Europeiska unionen?
Avril Doyle
(EN) Jag vill be kommissionsledamoten att ange huruvida alla 27 medlemsstater samarbetar fullt ut i fråga om informationsutbyte mellan polisstyrkor. Om så inte är fallet, vilka länder väljer en annan linje, och har den irländska regeringen begärt ett undantag på just detta område?
Paul Rübig
(DE) Herr kommissionsledamot! Jag skulle vilja fråga er om det finns en säkerhets- och trygghetspolitik när det gäller terroristhot mot kärnkraftverk.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Vi är nu mitt i en studie om konfiskeringen av tillgångar som generas av denna olagliga verksamhet. Framför allt domare Jean-Louis Bruguière har fått i uppgift att övervaka SWIFT via programmet för att spåra finansiering av terrorism. Hans resultat kommer snart att finnas tillgängliga. EU har dragit nytta av uppgifter som framkommit genom programmet för att spåra finansiering av terrorism, och domare Bruguière har ansvarat för att kontrollera att det har gjorts i enlighet med uppgiftsskyddet. Jag kan säga att detta på lång sikt kommer att hjälpa oss att konfiskera tillgångarna för ett antal individer som har gjort illegala vinster.
När det gäller informationsutbyte har jag redan talat om för er att Europols informationssystem skulle kunna vara mer effektivt om medlemsstaterna bidrog med uppgifter på ett mer förtroendefullt och öppet sätt. Vi kommer att arbeta med detta. Ett av mina största bekymmer är faktiskt att bygga upp detta förtroende mellan olika upplysningsbyråer i medlemsstaterna, så att vi rör oss mot ett mer effektivt mot utbyte av information. Jag har inte hört något om en undantagsklausul på detta område. Jag tror att jag mer eller mindre har svarat på era frågor.
När det gäller hot mot kärnkraftverk har kommissionen också föreslagit en text som har utarbetats för att möjliggöra en förbättrad övervakning av nyckelinfrastruktur, något som naturligtvis inbegriper kärnkraftverk.
Talmannen

Angående: EU:s invandringspolitik
EU:s invandringspolitik bör ha starka humanistiska inslag och bygga på respekt för mänskliga rättigheter. Politiken bör även främja integreringsåtgärder och inte repressiva åtgärder, åtgärder som syftar till att garantera samma rättigheter och skyldigheter för invandare som för nationella medborgare, åtgärder som främjar samarbete mellan medlemsstaterna och mellan dessa och ursprungsländerna samt lösningar som stärker den interkulturella dialogen och främjar respekten för olikheter, minoriteter och frihet. Republiken Frankrike har redan ingått protokoll med olika afrikanska stater, bland annat med Kongo-Brazzaville, Tunisien, Benin, Mauritius, Senegal och Gabon, i syfte att främja utveckling och möjligheter till laglig invandring. Mot denna bakgrund vill jag veta hur Europeiska kommissionen stöder och bistår de medlemsstater som önskar inleda samma process?
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Som svar på Armando Franças fråga antogs den övergripande strategin för migration av Europeiska unionen 2005, och den syftade till att ge ett mer adekvat svar på de utmaningar som migrationen utgör för EU i sin helhet. Denna övergripande strategi bygger på förbättrad dialog och samarbete med tredjeländer i alla delar av migrationen, för att bygga ett partnerskap för bättre migrationshantering.
För att ge ett praktiskt innehåll till den övergripande strategin för migration stöder kommissionen samarbetsinitiativ med tredjeländer på områdena migration och asyl. Exempel på detta är Aeneasprogrammet, som finansierade över 100 projekt under perioden 2004-2006, eller programmet om migration och asyl som avlöste det, som fick en budget på 205 miljoner euro för perioden 2007-2010.
Av de initiativ som väljs ut inom ramen för en årlig förslagsinfordran är det många som läggs fram, och de tillämpas av medlemsstaterna i samarbete med tredjeländer. Låt oss ta ett exempel: på grundval av Aeneasprogrammet finansierar kommissionen ett spansk-marockanskt projekt som ska hantera säsongsbetingad invandring mellan provinserna Ben Slimane i Marocko och Huelva i Spanien. Detta program främjar också samarbete mellan Spanien och Colombia för att utveckla cirkulär migration. På liknande sätt finansierade vi tillfälligt återvändande till Kap Verde för högt kvalificerade kapverdier som bor i Portugal, för att informera och utbilda potentiella utvandrare i deras hemland. Förutom dessa åtgärder bidrar också geografiska finansinstrument, som Europeiska utvecklingsfonden och Europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, till att konkretisera den övergripande strategin för migration. Europeiska kommissionen stödde till exempel nyligen upprättandet av ett informations- och förvaltningscentrum för migration i Mali, ett projekt som ett antal medlemsstater är mycket engagerade i.
Dessutom föreslog kommissionen, som en del av den övergripande strategin, nya redskap för att främja partnerskap med tredjeländer och utveckla större samverkan mellan gemenskapsåtgärder och åtgärder från medlemsstaternas sida. Nu har vi partnerskapet för rörlighet, ett nytt redskap som införts av EU, som för närvarande befinner sig i en pilotfas. Dessa partnerskap för rörlighet är ett medel för att utveckla dialog och samarbete mellan unionen och tredjeländer på områdena laglig invandring, utveckling samt förebyggande och minskning av illegal invandring. Vi har undertecknat de första partnerskapen med Kap Verde och Moldavien, i vilka det detaljerat redogörs för särskilda erbjudanden om samarbete. Enligt partnerskapet med Kap Verde föreslog till exempel Portugal undertecknandet av ett nytt protokoll som ska utvidga räckvidden för ett befintligt protokoll om tillfällig invandring av arbetstagare från Kap Verde, som ska ge arbete i Portugal. Andra tillgängliga redskap omfattar migrationsprofiler som utgörs av analyser av invandringssituationen i ett givet land, och samarbetsplattformar för att, i det aktuella tredjelandet, sammanföra företrädare för landet och de viktigaste finansiärerna som är engagerade i migration. Vi har inrättat en samarbetsplattform i Etiopien, på Storbritanniens initiativ, och vi planerar ytterligare en i Sydafrika.
Slutligen kan naturligtvis integrationsfonden och återvändandefonden hjälpa medlemsstater att införa åtgärder i tredjeländer som vidtas före avresan för att hjälpa potentiella utvandrare att hitta arbete i sitt destinationsland och underlätta deras medborgerliga och kulturella integrering, eller, på motsatta sidan, att införa kortsiktiga stödåtgärder för personer som återvänder.
Herr França! Varsågod, jag ville ge er en lång rad exempel, men det viktigaste som jag skulle vilja säga är att jag är fullständigt övertygad om att EU måste hantera migrationsströmmarna genom denna övergripande strategi som förbinder invandring och verkligen möjliggör en planerad migrationshantering. Detta är den kurs som vi bör slå in på, anser jag, och det kommer att göra EU:s migrationshantering till ett föredöme som världen kan följa.
Armando França
(PT) Herr Barrot! Jag instämmer med er. Jag instämmer i ert missnöje. Vi måste sannerligen vara missnöjda med alla dessa åtgärder, som är vaga.
Sanningen är att den illegala invandringen till EU fortsätter. Handeln med människor fortsätter. Det finns områden med mycket invandring, särskilt Medelhavet och i riktning mot Italien. Frankrike har kommit med en rad viktiga bilaterala samarbetsavtal, men andra medlemsstater har inte gjort samma sak. Kommissionen måste fortsätta utan att förlora sin entusiasm för denna samarbetspolitik och sitt stöd till medlemsstaterna ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Colm Burke
(EN) Herr talman! Frågan rör det faktum att EU:s politik innehåller ett betydande humanitärt element och garanterar respekt för mänskliga rättigheter. På Irland utvisades en person alldeles nyligen trots att dennes döttrar skulle utsättas för kvinnlig könsstympning.
Har kommissionen uppmuntrat medlemsstaterna att anta en gemensam ståndpunkt i fråga om detta? I vissa europeiska länder är det fortfarande inte olagligt, och kan kommissionen tänka sig att uppmuntra medlemsstaterna att anta en gemensam ståndpunkt i hanteringen av denna mycket svåra fråga?
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) För det första skulle jag vilja försäkra Armando França att jag naturligtvis kommer att göra mitt yttersta för att nu utveckla den övergripande strategin genom partnerskap för rörlighet mellan unionen som helhet och tredjeländer. Ni har rätt i att vissa medlemsstater har slutit bilaterala avtal, men detta borde också vara fallet för hela EU, och ni gjorde rätt i att betona riskerna med illegal invandring som orsakas av en misslyckad organisation av laglig migration.
Nästa punkt. Det fall som ni nämner, herr Burke, är ett fall som uppenbart visar vilken visdom som behövs inom politiken för återvändande. Det får inte förekomma fall där man återsänder människor till tredjeländer där deras liv eller lem kommer att vara i fara. Vi måste därför genomföra denna politik på ett klokt sätt.
Jag vill inte gå tillbaka till återvändandedirektivet igen. Det har varit kontroversiellt, men det ger oss trots allt möjlighet att i viss mån övervaka hur denna politik för återvändande hanteras, förutsatt att den införlivas ordenligt i medlemsstaterna.
Jag, för min del, avser i alla fall att hålla ett vaksamt öga på denna fråga.
Talmannen
De frågor som på grund av tidsbrist inte hade besvarats skulle erhålla skriftliga svar (se bilagan).
Del III
Talmannen

Angående: Öppnande av reglerade yrken
I syfte att uppnå den inre marknadens mål vad gäller fri rörlighet för personer, varor och tjänster uppmuntrar kommissionen öppnandet av reglerade yrken i de medlemsstater där de förekommer, vilket rent generellt är ett steg i rätt riktning.
Finns det fall då dessa yrken skulle kunna förbli reglerade, förutsatt att de framgångsrikt tillhandahåller samhället i allmänhet med tjänster utan att skapa problem? Vilka negativa effekter skulle öppnandet av reglerande yrken eventuellt kunna ha? Har kommissionen utfört undersökningar om vilken effekt detta skulle ha på lokalsamhällen, särskilt i regioner med särskilda särdrag (till exempel bergsområden och ö-regioner)?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag vill först klargöra att kommissionen inte strävar efter ett öppnande av reglerade yrken som en allmän målsättning. I samband med politiken för den inre marknaden anser man dock att medlemsstaternas legitima behov av att reglera viss verksamhet måste förenas med behovet av att säkra den fria rörligheten för yrkesutövare över hela Europa.
Det är självklart att en bättre kvalitet och ett bredare urval inom professionella tjänster måste få positiva följder för hela EU:s ekonomi. I detta syfte åläggs medlemsstaterna i tjänstedirektivet att söka i den nationella lagstiftningen efter krav som tillämpas på vissa yrken, som kvantitativa och territoriella restriktioner, för att bedöma deras lämplighet mot bakgrund av de villkor som fastställts i EG-domstolens rättspraxis. Den 28 december 2009 måste medlemsstaterna lägga fram sin rapport om resultaten av denna sökning och bedömning för kommissionen. Det kommer att ge dem tillfälle att identifiera de eventuella negativa återverkningarna av att öppna vissa reglerade yrken och rättfärdiga eventuella restriktioner.
Utifrån dessa nationella rapporter kommer kommissionen och samtliga medlemsstater att genomföra en ömsesidig utvärdering och undersöka och diskutera förändringar som införts i medlemsstaternas lagstiftning samt alla eventuella krav som skulle ha upprätthållits. Den 28 december 2010 kommer kommissionen att lägga fram en sammanfattningsrapport för Europaparlamentet och rådet om resultaten av denna ömsesidiga utvärderingsprocess. Kraven på att överväga en specifik reglering av yrken kommer naturligtvis att diskuteras i samband med detta. Dessutom har överträdelseförfaranden inletts där nationella bestämmelser anses medföra diskriminerande eller oproportionerliga restriktioner på området för reglerade yrken i fråga om t.ex. tillträde till egendom, oförenligheter eller obligatoriska avgifter, återigen i syfte att garantera att den inre marknaden fungerar väl.
Slutligen syftar kommissionens arbete på området för konkurrens också till att stimulera lämpliga mönster för översyn av befintliga yrkesbestämmelser inom varje enskild medlemsstat enligt föreskrifter i kommissionens två rapporter om konkurrens inom sektorn för professionella tjänster. Nationella konkurrensmyndigheter uppmanas kontrollera att både ett mål i allmänhetens intresse och det minst restriktiva sättet att uppnå detta mål definieras tydligt i en förordning, mot bakgrund av konkurrensreglerna.
Emmanouil Angelakas
(EL) Fru talman, herr kommissionsledamot! Jag inser att det som kommissionen försöker göra är att inrätta en gemensam inre marknad och fri rörlighet för yrkesmän.
Å andra sidan finns det ett antal yrken som jag kallar ”reglerade” och som bara kan utövas först då en summa pengar har utbetalats. Jag talar om taxilicens, som i många medlemsstater i EU är dyr, och yrken som apotekare, som utövas inom ramen för demografiska och fördelningsmässiga åtgärder. Jag vill gärna höra kommissionsledamotens åsikter om detta.
Paul Rübig
(DE) Anser ni att lokalkännedom och regionala bestämmelser bör vara ett grundläggande krav för att se till att dessa yrken kan utföras ordentligt?
Avril Doyle
(EN) Jag är inte säker på om bookmaker och operatörer av totalisatorspel och totalisatorer hör hemma inom ramen för dessa yrken, men det är tveklöst ett spörsmål i fråga om den inre marknaden och fria rörligheten för tjänster. Vad händer i denna debatt? Jag vet att kommissionens kontor har varit inblandade, och jag får fortfarande en hel del omstridda uppgifter på detta område. För det andra, vad gäller erkännande av direktivet om erkännande av yrkeskvalifikationer och hela det område för ömsesidig utvärdering som kommissionsledamoten hänvisade till, är det sannolikt att det kommer att uppstå problem där? Gör vi en jämförelse mellan jämförbara enheter om vi öppnar yrken i en medlemsstat för en annan?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Det är två olika frågor som diskuteras av de olika ledamöter som yttrat sig i detta ämne. En är tjänstedirektivets räckvidd, och den andra är regleringen av yrkeskvalifikationer. Alla tjänster i Europeiska unionen, med vissa begränsade undantag, ingår i räckvidden för tjänstedirektivet. Frågan om apotekare togs upp av Emmanouil Angelakas. Han känner kanske till att vi har inlett överträdelseförfaranden mot vissa medlemsstater på just detta område.
Vad gäller frågan om ömsesidig utvärdering, som krävs inom ramen för tjänstedirektivet, måste varje enskild medlemsstat gå igenom alla sina regler och förordningar före den 28 december i år, och därefter kommer vi att genomföra en ömsesidig utvärdering för att se vad som är proportionellt och inte.
Avril Doyle tar upp en fråga om fördragsbrott i fråga om hasardspel. Hon är säkert medveten om att vi har några åtgärder som, i någon form, rör åtminstone 15 medlemsstater i detta skede. Det har varit fråga om en rättspraxis för just denna fråga. Hasardspel är en tjänst som liksom allt annat hamnar inom räckvidden för tjänstedirektivet, och dessa frågor måste tas upp. Det pågår överträdelseförfaranden i olika faser mot olika medlemsstater på detta område. Vi översvämmas också av många andra eventuella överträdelser på detta område.
Talmannen

Angående: Kreditvärderingsinstitut
Charlie McCreevy, kommissionsledamot med ansvar för den inre marknaden och tjänster, framförde nyligen följande i samband med regleringen av kreditvärderingsinstitut. ”Jag önskar att Europa ska spela en ledande roll inom denna sektor. Detta förslag går längre än de existerande reglerna inom någon annan jurisdiktion. Dessa mycket strikta regler är nödvändiga för att återställa marknadens förtroende för kreditvärderingsverksamheten inom EU.”
Kan kommissionen säga varför den inte föreslog en striktare regelram under perioden som föregick den finansiella krisen?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen har noggrant följt kreditvärderingsinstitutens verksamhet under de senaste åren. Efter Europaparlamentets resolution om kreditvärderingsinstitut i februari 2004 övervägde kommissionen mycket noggrant vilka lagstiftningsåtgärder som skulle krävas för att reglera kreditvärderingsinstitutens verksamhet.
I linje med rekommendationen från Europeiska värdepapperstillsynskommittén (CESR) i mars 2005 antog kommissionen 2006 ett meddelande om kreditvärderingsinstitut. I detta meddelande drog kommissionen slutsatsen att olika direktiv om finansiella tjänster, kombinerade med självreglering av kreditvärderingsinstituten utifrån den uppförandekod som utarbetats av Internationella organet för värdepappersövervakning (IOSCO) och kreditvärderingsinstitutens metoder, skulle kunna innebära en tillfredsställande lösning på de stora problemen när det gäller kreditvärderingsinstitut. Det framhålls att denna strategi skulle kräva att kommissionen fortsätter att övervaka utvecklingen.
Dessutom bad kommissionen CESR att övervaka efterlevnaden av IOSCO:s uppförandekod och rapportera tillbaka på en årlig basis. Samtidigt angav kommissionen i meddelandet att man kan komma att överväga att lägga fram lagstiftningsåtgärder om det blir klart att efterlevnaden av EU:s bestämmelser eller IOSCO:s uppförandekod är otillräcklig, eller om det skulle uppstå nya omständigheter, inklusive allvarliga problem med misslyckande på marknaden eller betydande förändringar av det sätt som kreditvärderingsinstituten regleras i andra delar av världen.
Den finansiella krisen har kastat ett nytt ljus över kreditvärderingsinstituten. Sedan augusti 2007 har de finansiella marknaderna drabbats av en stor förtroendekris över hela världen. Denna finansiella kris är ett komplicerat fenomen där åtskilliga aktörer är involverade. Kreditvärderingsinstituten befinner sig nära ursprunget av de problem som har uppstått på högriskmarknaderna. I och med krisen har kreditvärderingsinstitutens dåliga resultat framträtt starkt. En förklaring har kunnat finnas i det otillfredsställande sätt på vilket byråerna har hanterat sina intressekonflikter, bristen på kvalitet hos de metoder som de utfärdat, otillräcklig öppenhet kring deras verksamhet och en olämplig intern styrning inom byråerna.
Krisen på högriskmarknaderna har visat att ramen för kreditvärderingsinstitutens verksamhet måste förstärkas på ett betydande sätt. Det är anledningen till att jag i juni 2008 tillkännagav att kommissionen skulle vidta regleringsåtgärder på detta område, och den 12 november 2008 antog kollegiet, med instämmande av parlamentet och rådet, det förslag som täcker lagstiftningsverksamheten för kreditvärderingsinstituten.
Georgios Papastamkos
(EL) Fru talman, herr kommissionsledamot! Ni sa personligen i ett svar på en av mina frågor 2006 att kommissionen inte skulle lägga fram något nytt lagstiftningsförslag när det gäller sektorn för kreditvärderingsinstitut genom att hålla sig till rekommendationerna från Europeiska värdepapperstillsynskommittén.
Den massiva finanskrisen inträffade, och nu står ni här och talar om för oss att vi behöver en strängare lagstiftning. Vi behöver verkligen en strängare rättslig ram. Min fråga är: erkänner ni att kommissionen reagerade långsamt i rättsligt avseende i denna fråga?
Eoin Ryan
(EN) Jag vet att kommissionen har lagt fram förslag om kreditvärderingsinstitut och andra initiativ där osäkerheten på finansmarknader behandlas, t.ex. direktivet om kapitalkrav, system för garanti av insättningar och betalningsbalans för medlemsstater, för att försöka se till att det inte uppstår en kris.
Jag vill fråga vilka förslag som kommissionen planerar att lägga fram för att uppmuntra tillväxt och konkurrenskraft inom den reala ekonomin, framför allt inom sektorn för små och medelstora företag, som är särskilt viktig nu när alltfler europeiska ekonomier befinner sig i en lågkonjunktur.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Som svar på Georgios Papastamkos' fråga vill jag hänvisa till rapporten från 2005. Vid den tidpunkten angav vi att vi skulle bevaka kreditvärderingsinstitutens verksamhet, och 2007, när krisen på högriskmarknaden var som värst, träffade jag kreditvärderingsinstituten och uttryckte vårt missnöje med hur vi hade uppfattat deras hantering av verksamheten.
Frågeställaren känner säkert till att jag i december 2007 skrev till CESR och expertgruppen för de europeiska värdepappersmarknaderna (ESME) för ytterligare råd i fråga om vad jag borde göra i samband med vissa områden. Vid den tidpunkten klargjorde jag tydligt i anföranden och kommentarer att det helt enkelt inte var något alternativ att låta dödläget fortsätta.
Som en följd av detta lade vi fram kommissionens förslag 2008, och nu diskuteras frågan av parlamentet och ministerrådet. Jag anser att jag tidigare, när vi undersökte kreditvärderingsinstitutens verksamhet, klargjort tydligt att vi skulle överväga frågan mot bakgrund av förändrade omständigheter. Och för att citera en person från förra århundradet, som är mycket mer berömd än jag - jag ändrar uppfattning när omständigheterna ändras. Och det är vad som har skett.
Herr Ryan! När det gäller vad vi kommer att göra på de områden för budgetförordningen som han hänsyftade på - förslagen om kreditvärderingsinstitut och direktivet om kapitalkrav - ställde han en berättigad fråga beträffande vad Europeiska unionen gör för att ta itu med problemen inom den reala ekonomin, eftersom förändringarna som rör budgetförordningen, trots att de otvivelaktigt har varit lägliga på områden med en lucka i budgetförordningen, inte i sig själva kommer att väcka och ge den europeiska ekonomin en skjuts.
Eoin Ryan är säkert medveten om att kommissionen under de senaste månaderna befunnit sig i centrum för samordning av den strategi för finansiell stimulans som antogs av Europeiska rådet vid dess sammanträde i december. Medlemsstaterna har naturligtvis fortfarande rätt att påverka sin egen finansiella stimulans om de anser att det är lämpligt, eftersom medlemsstaternas regeringar fortfarande har företrädesrätt när det gäller dessa frågor. Men kommissionen beviljade också som svar på detta stimulanspaket vissa medel inom vårt ansvarsområde, och samordnade i samråd med de andra europeiska aktörerna en strategi för hur vi ska få fart på saker och ting där.
Jag minns att vi också dessförinnan antog några initiativ i kommissionen som borde hjälpa till att stimulera mindre affärsverksamhet inom sektorn för små och medelstora företag - t.ex. rättsakten för småföretag i Europa och Europabolagsordningen - och de kommer förhoppningsvis att bidra på något sätt till en vändning av den allmänna ekonomin i Europeiska unionen.
Talmannen

Angående: Finanskrisen
Mot bakgrund av den pågående finanskrisen tillfrågas kommissionen om den har ändrat reglerna på den inre marknaden för att göra det lättare för enskilda medlemsstater att vidta åtgärder för att skydda sina ekonomier och industrier?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Vid denna tid av finansiell kris och ekonomisk recession måste både de europeiska regeringarna och de europeiska institutionerna visa beslutsamhet och flexibilitet, vilket ordförande José Manuel Barroso nämnde i inledningen av den ekonomiska återhämtningsplan för Europa som nyligen antogs.
För att visa denna flexibilitet kommer kommissionen till exempel att inrätta ett förenklingspaket för att skynda på beslutsfattandet i fråga om statligt stöd, möjliggöra användningen av påskyndade förfaranden när det gäller offentlig upphandling för alla stora offentliga projekt 2009 och 2010 och begära att medlemsstaterna vidtar korrigeringsåtgärder vid alltför stora underskott inom tidsramar som överensstämmer med ekonomisk återhämtning, för att låta ekonomierna anpassas.
Denna flexibilitet innebär emellertid inte att kommissionen har ändrat eller kommer att ändra bestämmelserna för den inre marknaden. Ett moderniserat tillvägagångssätt när det gäller politik som fastställts i översynen av den inre marknaden från november 2007 måste fortsatt eftersträvas enligt plan.
Lägesrapporten ”Översynen av den inre marknaden efter ett år” av den 16 december 2008 belyser en rad åtgärder som vidtagits nyligen och som kommer att bidra till att skapa villkor för en nystart av den europeiska ekonomin. De omfattar främst starkare avtalsmässiga rättigheter för att förbättra förtroendet hos konsumenterna, lägre kostnader och mindre administrativa bördor samt en enhetlig företagsstadga för små och medelstora företag. Det är också uppenbart att vi måste omstrukturera den europeiska ramen för reglering och tillsyn för att minimera risken för kriser i framtiden.
Under året har vi arbetat tillsammans med parlamentet och rådet för att bland annat öka skyddet för sparare, få banker och andra finansiella institutioner att avstå från att ta överdrivna risker i framtiden och bättre reglera kreditvärderingsinstituten. Ett snabbt antagande och genomförande av dessa förslag är grundläggande. Vi måste visa att Europa kan ge konkreta svar.
Under de kommande månaderna kommer kommissionen att på ett heltäckande sätt formulera hur den befintliga ramen för reglering och tillsyn bör reformeras vidare för att stabiliteten och förtroendet ska återställas. Vi bör eftersträva ett stabilare system i vilket det görs ett i motsvarande grad bättre arbete med att tillhandahålla möjligheter att handla med, säkra, diversifiera och samla risker, anslå resurser och mobilisera besparingar. Detta kräver bland annat ett bättre samarbete och en bättre samordning mellan nationella tillsynsmyndigheter samt ett undvikande av protektionism.
För att främja en ekonomisk tillväxt på längre sikt måste vi minska kapitalkostnaderna och förbättra tilldelningen av kapital. I detta sammanhang kommer det helt klart att krävas att den inre marknaden stärks ytterligare.
Denna flexibilitet medför absolut inte någon förändring av principerna för den inre marknaden. Tvärtom: vid en tidpunkt då en ekonomisk nedgång råder måste både de europeiska regeringarna och de europeiska institutionerna verkligen hålla fast vid principerna för den inre marknaden. Det är av avgörande betydelse att hantera den kris som styrs av de grundläggande friheterna och principerna om icke-diskriminering och proportionalitet. Det har till exempel redan inrättats en ram för nationella räddningsplaner för att förhindra negativa överskottseffekter bland icke samordnade nationella åtgärder.
Vi måste upprätthålla och skydda sådana lika villkor som har gynnat medlemsstaternas konsumenter och företag i så hög grad sedan 1992. Detta är av avgörande betydelse, eftersom alla åtgärder som skulle kunna undergräva den inre marknaden skulle kunna förvärra följderna av den finansiella krisen på den allmänna ekonomin ytterligare.
Gay Mitchell
(EN) Jag hoppas att kommissionsledamotens röst blir bättre. Jag vill tacka kommissionsledamoten för hans svar och säga att det gläder mig att höra att protektionismen inte är på väg tillbaka, eftersom det skulle vara ett tecken på att det inte kommer att ske någon återhämtning. Det kommer att ske en återhämtning i Europa.
Jag skulle vilja uppmana kommissionsledamoten att börja tala om denna återhämtning. Det mest hoppfulla vi har hört under en tid var de kommentarer av ordförande Jean-Claude Trichet som återgavs i dagens tidningar, där han sa att han förväntade sig en återhämtning 2010. Jag vill uppmana kommissionsledamoten att börja tala om framtiden, så att vi inte förlorar hoppet, och också tala om den möjlighet som Europa har att bli mer konkurrenskraftigt medan just denna kris pågår.
Brian Crowley
(EN) Fru talman! Jag vill också tacka kommissionsledamoten för hans svar och tipsa honom om att en droppe whisky, lite varmt vatten och en skiva citron är utmärkt för att klara strupen.
När det gäller ert svar och särskilt planerna för ekonomins återhämtning är samordnade åtgärder den enda lösningen för att hantera den nuvarande finanskrisen, precis som man har sagt de senaste månaderna. Min fråga är nu om några planer har upprättats eller om några kontakter har tagits med den tillträdande amerikanska administrationen - Obamaadministrationen - för att se vilka ytterligare samordnade åtgärder som krävs på finansområdet?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag instämmer definitivt med Gay Mitchell när han säger att protektionism inte är någon lösning. Men jag är säker på att det är många medlemsstater som ser en chans att inleda vissa protektionistiska åtgärder, och jag vill säga två saker om det.
För det första ska vi vara vaksamma när det gäller att hävda EU:s lagstiftning för att förebygga åtgärder som strider mot Europeiska unionens regler.
För det andra vill jag säga till dessa medlemsstater: om man tror på detta särskilda synsätt anser jag, och jag vet att också Gay Mitchell instämmer, att det förlänger den ekonomiska nedgången. Men det har alltid funnits olika uppfattningar om detta synsätt, och det finns sannolikt många medlemmar på andra sidan här i kammaren som inte skulle hålla med vare sig mig eller Guy Mitchell.
Jag instämmer också med Guy Mitchell att vi som motvikt till allt detta negativa tal om en ekonomisk nedgång ändå bör vara realistiska och inte alltför pessimistiska. Jag är rädd att i den värld vi lever - vare sig det är i den medlemsstat vi bäst känner till eller i andra medlemsstater - har det alltid funnits en benägenhet att koncentrera sig, kanske alltför mycket, på det negativa i den ekonomiska nedgången. Nu behöver vi motverka detta och vara realister eftersom det behövs realism också i ekonomiska prognoser och bland människorna. Det behövs dock balans mellan att vara alltför pessimistisk och att vara realistisk. Förtroende är något mycket ömtåligt. Det tar lång att återvinna det, och det kan försvinna på ett ögonblick.
Jag välkomnar därför kommentarerna från ordföranden i Europeiska centralbanken i dagens tidning om de kommande årens scenario. Men som jag sa behövs denna balans, och människorna bör vara medvetna om var den ska finnas.
Brian Crowley ställde en berättigad fråga om vilka åtgärder som har vidtagits för att diskutera dessa ekonomiska och finansiella frågor med den amerikanska administrationen. Förenta staterna har ett mycket strikt protokoll, vilket ni säkert känner till, och det gäller även för människor som befinner sig i övergångsadministrationen, och de är mycket noga med det.
Men så snart den nya administrationen är på plats kommer vi att kontakta den nya finansministern. Vi har redan en rad forum där vi diskuterar frågan, exempelvis det transatlantiska ekonomiska rådet, lagstiftningsdialogen om finansmarknaderna, som pågår hela tiden. Så snart den nya Obamaadministrationen har tillträtt nästa vecka kommer vi att ta kontakt med våra nya kolleger i frågan.
Talmannen
De frågor som på grund av tidsbrist inte hade besvarats skulle erhålla skriftliga svar (se bilagan).
(Sammanträdet avbröts kl. 19.30 och återupptogs kl. 21.00.)
