Googles projekt att digitalisera världens bokarv
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen från Klaus-Heiner Lehne, för utskottet för rättsliga frågor, om Googles projekt att digitalisera världens bokarv - B7-0224/2009).
Angelika Niebler
Fru talman, fru rådsordförande, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Ni känner alla till Google, sökmotorn på Internet. Ni känner förmodligen också till det nya projektet Google böcker som alla har diskuterat under de senaste månaderna. Syftet med projektet är att skanna böcker från bibliotek och göra dem tillgängliga på Internet, så att läsarna snabbt och enkelt ska få tillgång till ett stort antal verk på nätet.
Ur läsarnas och Internetanvändarnas perspektiv är detta en fantastisk idé. Men vad innebär det för författare, kreativa människor, konstnärer och förläggare? Vad kommer de att spela för roll vid publiceringen av verken på nätet? Vi måste titta grundligt på dessa frågor under de kommande månaderna. Ni kanske redan känner till att förläggare och författare i Förenta staterna har väckt talan vid domstol mot Google för skanning och publicering av verk på Internet. Så vitt jag känner till har den rättsliga tvisten lösts och parterna har gjort upp utanför domstol. Frågorna är emellertid fortfarande obesvarade, och de gäller inte bara situationen med Google, för det kommer alldeles säkert att finnas liknande fall i framtiden. Vi måste ta itu med dessa frågor så snart som möjligt.
Måste upphovsrätten anpassas i den digitala tidsåldern? Måste vi ändra de strukturer som finns? I detta avseende tänker jag särskilt på upphovsrättsorganisationernas roll, som vi ofta har diskuterat i parlamentet. Håller nya monopol på att skapas på nätet? Hur ska vi reagera på detta? Hur kommer det att förändra strukturerna i våra länder, t.ex. när det gäller boklådorna i regionerna? Vilka är de motsatta intressena i detta fall och hur kan vi hitta en lämplig balans mellan dem?
Författare och förläggare vill ha ekonomisk ersättning för sitt arbete. Det gäller naturligtvis också när deras verk blir tillgängliga på Internet. Bibliotek vill lägga ut sina arkiv på nätet utan att först behöva skriva under ett licensavtal med varje upphovsrättsinnehavare. Konsumenternas intressen är tydliga. De vill mycket gärna få snabb och enkel tillgång till innehållet på nätet. Vi har ännu inte nått den punkt då vi kan diskutera möjliga lösningar, men vi måste ställa oss en mängd frågor, och det är syftet med den skriftliga fråga som utskottet för rättsliga frågor har ställt till kommissionen.
Behöver vi göra distinktioner för att lösa upphovrättsfrågorna, t.ex. när det gäller innehållet? Om så är fallet, vilka distinktioner ska göras? Kommissionen verkar röra sig i den riktningen eftersom man först och främst riktar in sig på situationen för biblioteken. Ska det finnas ett förfaringssätt för massdigitalisering i framtiden eller är vårt nuvarande licenssystem tillräckligt för att lösa problemet? Hur kan upphovsrätten förenklas i Internetåldern? Som ni känner till är upphovsrätten framför allt en nationell rätt och i detta avseende måste vi än en gång fråga oss: Är detta fortfarande tidsenligt? Hur ska vi göra med anonyma verk i framtiden, med andra ord böcker vars upphovsrättsinnehavare inte kan fastställas eller spåras? Ska vi kanske skilja mellan litterära verk och vetenskapliga eller akademiska verk? Romanförfattare, t.ex., försörjer sig genom att publicera sina böcker, men när vetenskapsmän gör sina avhandlingar tillgängliga på nätet är de framför allt intresserade av att skapa sig ett namn inom sitt forskningsområde och är mindre beroende av de pengar som de tjänar på sina verk. Det finns många frågor som vi måste ställa oss och jag är glad att kunna diskutera dem med er.
Jag vill ta upp en sista viktig fråga och än en gång handlar det om upphovsrättsorganisationerna. Se på hur enkelt det är i dag att ladda ned musik från Internet. Man går helt enkelt till iTunes och köper låtar för 20, 30, 40 eller 50 cent. Vilka är konsekvenserna för upphovsrättsorganisationerna? Behöver vi dem fortfarande? Jag skulle vara tacksam om kommissionen än en gång kunde ge oss en bild av den aktuella situationen.
I parlamentet har vi i många år uppmanat kommissionen att undersöka upphovsrättsorganisationerna. För att uttrycka det ganska inexakt är de också monopolorgan som har etablerats under decennier. Jag är intresserad av att få veta vad kommissionen planerar. Min sista punkt är att om man tar en plattform som Google, som gör allt fritt tillgängligt, kommer detta att leda till att ett monopol skapas på nätet. Vi måste överväga hur situationen ska hanteras, så att vi till slut inte bara har en leverantör som bestämmer villkoren för tillgång till innehållet på nätet. Jag ser fram mot en debatt med er under de närmaste veckorna och månaderna, och det ska bli intressant att få höra kommissionens svar på den första frågan från utskottet för rättsliga frågor.
Siim Kallas
Fru talman! Jag vill tacka utskottet för rättsliga frågor för att de har tagit upp dessa frågor. Ni har tagit upp så många stora och grundläggande problem som definitivt måste diskuteras under de närmaste månaderna. Frågeställningen är utan tvekan laddad, intressant, spännande och mycket framtidsinriktad. Jag ska allra först ge en översikt över den konkreta frågan.
Först och främst: projektet Google böcker. I huvudsak är det ett initiativ som syftar till att erbjuda en bred grupp användare ett verktyg för att hitta, söka i och köpa böcker. För upphovsrättsinnehavare kan det utgöra ännu en avsättningskanal och därmed en extra inkomstkälla. Låt mig tillägga att i Europa utvecklas projektet Google böcker i samarbete med biblioteken och gäller endast böcker som inte är upphovsrättsligt skyddade. Upphovsrättsskyddade böcker ingår endast i projektet genom Googles partnerprogram som riktar sig till förläggare som är villiga att ingå avtal med Google.
Förlikningsavtalet för Google böcker gäller projektet Google böcker i Förenta staterna och syftar till att avsluta en rättstvist som har pågått i över fyra år. Om avtalet godkänns kommer projektet att utgöra ännu en inkomstkälla för upphovsrättsinnehavare men också, vilket är viktigast, göra hittills otillgängliga verk som är utgångna på förlaget eller saknar upphovsman sökbara på nätet och tillgängliga för användare i Förenta staterna. Dessutom kan de ekonomiska motiven få upphovsrättsinnehavare till anonyma verk att träda fram.
När det gäller Googles boksökningsprojekt ser kommissionen Google-initiativet som ett bevis på att nya affärsmodeller håller på att utvecklas som kan ge allt fler konsumenter nästan omedelbar tillgång till en stor mängd verk. Eftersom Europeiska kommissionen stöder digitaliseringen av böcker i bibliotek både i och utanför Europa, och eftersom digitalisering av böcker är ett herkulesarbete där man behöver stöd från den privata sektorn, uppmuntrar kommissionen initiativ som Googles boksökningsprojekt så länge som den immateriella äganderätten respekteras och det inte leder till snedvridning av konkurrensen.
När det gäller förlikningsavtalet för Google böcker har kommissionen deltagit aktivt i överläggningar med europeiska förläggare och med Google. I september 2009 anordnade kommissionen en offentlig utfrågning där man sammanförde europeiska intressenter och parterna i förlikningen för att utbyta åsikter och försöka få klarhet i de olika delarna av avtalet.
Men under tiden har det skett viktiga förändringar. På grund av de många invändningar som framställdes mot det första förlikningsavtalet av Googles motparter, utländska regeringar (Frankrike och Tyskland) samt det amerikanska justitiedepartementet har villkoren i avtalet reviderats, och dessa revideringar lämnades in till amerikansk domstol den 13 november 2009.
För det första har det reviderade avtalet blivit betydligt snävare. Nu gäller avtalet bara böcker som antingen är upphovsrättsregistrerade i Förenta staterna eller publicerade i Storbritannien, Australien eller Kanada före den 5 januari 2009. Alla andra böcker ligger utanför avtalet. Därför kommer bara författare och förläggare i Förenta staterna, Storbritannien, Australien och Kanada i framtiden att vara företrädda i styrelsen för bokrättighetsbyrån (Books Rights Registry), den institution som förvaltar avtalet.
För det andra kommer förläggare från andra länder än Förenta staterna, Storbritannien, Australien och Kanada nu vara tvungna att förhandla individuellt för att vara med i de tjänster som Google böcker erbjuder i Förenta staterna.
Den nya versionen av avtalet föranleder två kommentarer. För det första är det inte alltid en fördel att stå utanför avtalet. När man står utanför kan man inte längre kontrollera vad Google gör med de texter som de hittills har skannat.
För det andra kommer förläggare från EU:s medlemsstater - bortsett från Storbritannien - inte längre att delta i en viktig omvandling av bokmarknaden. Projektet Google böcker i Förenta staterna kommer att få en stor skjuts framåt utan att några europeiska förläggare längre deltar i det. Fastän de tjänster som förhandlats fram inom detta avtal bara kommer att vara tillgängliga för användare i Förenta staterna skulle denna frånvaro kunna inverka negativt på den kulturella mångfalden.
I detta avseende har kommissionen uppmanat, och kommer upprepade gånger att uppmana, medlemsstaterna att för det första skärpa sin digitaliseringspolitik, för det andra undersöka möjligheterna att inrätta offentlig-privata partnerskap för digitalisering och för det tredje se till att allt digitaliserat material blir tillgängligt genom Europeana. Om medlemsstaterna gör det kan avtalet för Google böcker visa sig vara en katalysator för och inte ett hot mot EU:s initiativ när det gäller tillgången till digitaliserad kultur.
Detta leder mig till din andra fråga. Debatten om avtalet för Google böcker har visat att EU inte har råd att hamna på efterkälken vid den digitala gränsen. EU måste handla snabbt. I detta syfte är kommissionen helt inställd på att utarbeta en ram för upphovsrätt som ska underlätta en storskalig digitalisering av bibliotekens samlingar i Europa.
Vi anser att reglerna om upphovsrätt måste vara tillräckligt flexibla för att inte allt för mycket komplicera inrättandet av bibliotek på Internet.
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
Fru talman! Jag vill tacka er för ert uttalande, utskottet för rättsliga frågor för dess fråga, Angelika Niebler för hennes kommentarer och kommissionsledamoten för hans svar. Detta är ytterst viktiga frågor även för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd. Förfarandet med att digitalisera böcker öppnar upp fantastiska nya möjligheter, men det måste - och jag upprepar detta - det måste tjäna publicerandets och läsarnas intresse, det vill säga EU:s företag och konsumenter.
I den tidigare versionen av avtalet med Google hotades hela den litterära produktionen att monopoliseras av ett privat företag, ett hot som ännu inte har försvunnit helt och hållet. Det var Google som skannade in miljontals upphovsrättsligt skyddade verk från hela världen. Google har hittills olagligen använt sig av dessa inskannade verk genom att endast tillämpa den nordamerikanska principen om rättvis användning utan att fråga upphovsmännen eller utgivarna om deras samtycke.
I det nya avtalet nonchaleras fortfarande en grundläggande princip i Bernkonventionen, som innebär att copyrightinnehavare ska tillfrågas om tillstånd innan deras verk används. De ska således inte endast ha valet att hoppa av, vilket skulle lägga ansvaret, ansträngningarna och kostnaderna på upphovsmännens axlar. Avtalet gäller böcker från hela världen som har publicerats på engelska i de länder som omfattas av konventionen.
När böckerna skannades in utnyttjade Google kategorierna ”utgången på förlaget” och ”anonyma verk”. Båda dessa kategorier är mycket vagt definierade. Relativt ofta är det möjligt att hitta upphovsmännen till anonyma verk om man verkligen anstränger sig. Böcker som är utgångna på förlaget är ofta sådana verk vars upplaga upphovsmännen eller utgivarna avsiktligt har dragit in. Medför inte detta en risk för att Google berövar utgivarna friheten att fastställa sin egen utgivningspolicy samt berövar upphovsmännen sina potentiella intäkter?
När det gäller konsumenterna kan förlagsbranschen på lång sikt undergrävas av Googles projekt om inte copyrightinnehavarna får sin vederbörliga ersättning. För att de ska kunna förbli konkurrenskraftiga kommer utgivarna att upphöra med utgivningen av värdefulla, expertgranskade och dyrbara böcker. För konsumenterna kommer detta i själva verket att innebära att högkvalitativa alster ersätts av billig, okontrollerad, fantasilös utgivning, som dessutom åtföljs av en allmänt utbredd reklam.
Därför förväntar jag mig att kommissionen ska utarbeta en politik som gör det möjligt att utveckla digitaliseringen, men utan att detta inverkar negativt på den kreativitet och de intressen som finns på den europeiska marknaden och hos de europeiska läsarna.
Sergio Gaetano Cofferati
Fru talman, mina damer och herrar! Jag anser att avtalet mellan Google och de nordamerikanska förläggarna innehåller vissa otvivelaktigt intressanta faktorer och vissa viktiga möjligheter till förnyelse hos oss med. Jämte dessa positiva aspekter är det emellertid viktigt att även utvärdera de problematiska frågor som avtalet rymmer.
För att avtalet ska bli positivt behöver vi förändra vårt sätt att se på hela den komplicerade frågan om upphovsrätt, komma till rätta med konflikten mellan kravet på fritt tillträde till kulturprodukter på Internet och - utan undantag - exklusivt upphovsrättsligt skydd.
Det stämmer att det system som Google planerat skulle ge användarna som helhet en fantastisk möjlighet att få tillgång till verk, särskilt de som är slut på förlaget eller svåra att hitta bibliografiskt. Det skulle samtidigt ge upphovsmännen och förläggarna en möjlighet att förnya det egna kulturutbudet och utvidga läsekretsen. Avtalet omfattar endast böcker och verk som registrerats vid Copywright Office i Förenta staterna eller getts ut i Storbritannien, Kanada eller Australien, och ingen särskild åtgärd har förutsetts för europeiska verk eller för verk från övriga världen. Dessutom har Google hittills endast uttalat en allmän villighet att nå liknande avtal även med andra länder. Till följd av detta är det emellertid också sant att Google, på grund av avtalet, befinner sig i en monopolsituation, inte minst till följd av de ofantliga reklamresurser som kommer att utnyttjas för det nya systemet.
Inflytandet kommer också att få konsekvenser för EU:s kulturindustrier, först och främst på grund av den försening som EU kommer att drabbas av när det gäller hela projektet med att digitalisera bibliotek. Flera europeiska böcker finns dessutom redan registrerade vid Copyright Office i Förenta staterna sedan 1980-talet. Till följd av detta skulle de bli föremål för de nya bestämmelserna för att få tillgång till Googles system. Många fler europeiska verk finns på bibliotek i Förenta staterna, där man erbjudit Google möjligheten att digitalisera den egna katalogen.
Kommissionen har inlett ett europeiskt projekt som hittills har haft mindre inflytande än vad Google Books förväntas få. Avtalet mellan Google och kulturindustrin i Förenta staterna har nu väckt frågan om behovet av att kunna kombinera skyddet av upphovsrätten och produktionen och tillgången för användarna, inte minst mot bakgrund av det senaste decenniets tekniska revolution. Risken är att EU kommer att hamna på efterkälken när det gäller att utveckla den nya modellens potential.
Jag ska tala klarspråk till er, herr kommissionsledamot: Jag anser inte att de förslag som har framlagts här är tillräckliga för att lösa det problem vi står inför. Vi behöver en lösning som förenar Europas länder, och där ansvaret att vidta åtgärder inte läggs på medlemsstaterna.
Liam Aylward
Fru talman! Jag välkomnar att utskottet för rättsliga frågor har lagt fram denna lägliga fråga till kommissionen. Projektet att digitalisera böcker inverkar på flera politikområden i EU och medlemsstaterna, som t.ex. upphovsrätt, konkurrens, digitalisering av bibliotek och kultur, och som sådant kräver det såväl debatt som noggrann behandling.
Digitaliseringen av böcker har många tydliga fördelar både kulturellt och ekonomiskt sett. Det kommer att göra litteraturen och lärandet mer tillgängligt för den digitala generationen. Det kommer att bidra till spridningen av kunskap och kultur. Det kommer att ge studenter, akademiker och universitet ökad tillgång till information och forskning.
För att EU ska kunna gå i täten för en framgångsrik kunskapsbaserad ekonomi måste vi främja ny teknik och hålla oss i framkanten i konkurrensen om kunskaper. Mitt eget hemland, Irland, var tidigare känt som helgonens och de lärdas ö, med en lång tradition av att producera litteratur, och uppmuntran till och främjandet av läsande och litteratur är alltid välkommet. Tyvärr måste jag tillstå att merparten av helgonen är borta. Digitaliseringsprojektet får emellertid inte fortskrida på bekostnad av litteraturens kreativa process och det får inte heller inverka negativt på uppehället för de åtskilliga berörda parterna. Det är viktigt att betona att digitaliseringen bara får godtas när rättigheterna hos de berörda parterna, däribland upphovsmän, utgivare, illustratörer, grafiska designer och litterära översättare, företräds och skyddas.
Med anledning av digitaliseringens potentiella hot mot marknaden för tryckta böcker är det viktigt att se till att parternas rättigheter tillgodoses ordentligt, och detta är en fråga som jag tog upp direkt med kommissionen i oktober i fjol. I deras svar noterar jag att kommissionen redan har inlett ett offentligt samråd och hållit utfrågningar för att diskutera med de berörda parterna. Jag välkomnar dessa positiva åtgärder, och om EU:s upphovsrättsliga lagstiftning ska antas krävs ett ökat engagemang för de berörda parterna så att förändringen återspeglar deras intressen, samtidigt som den främjar en kunskapsbaserad ekonomi.
Eva Lichtenberger
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Till följd av Google Books ambitioner har EU antagit en strategi där man valt att vidta ett långsamt och målinriktat förhållningssätt. Under det att man framhållit den mängd farhågor som uttryckts under loppet av denna strategi har man helt enkelt överraskats av verkligheten. Vi står nu inför Googles vittomfattande digitalisering av böcker, däribland böcker av flera europeiska upphovsmän som inte har gett sitt samtycke och som nu är överraskade och förargade över att deras böcker finns i Google Books, mot deras vilja.
När det gäller denna fråga vill jag först av allt påpeka att när vi talar om upphovsrätt så handlar det inte uteslutande om pengar. Det handlar också om suveräniteten hos upphovsmännen, som borde ha rätt att få delta i beslut om huruvida, hur och i vilken form deras böcker ska digitaliseras och användas. Detta är en central fråga och ett viktigt behov. Knuten till detta är den ytterst kritiska frågan om så kallade anonyma verk, vars upphovsmän inte kan lokaliseras. Vi behöver hitta en effektiv och praktisk lösning på detta problem.
Var och en av oss har varit med om en situation då vi lånat en mycket omtyckt bok, sedan lämnat tillbaka den och därefter inte kunnat köpa den någonstans på grund av att den sålt slut på förlaget. Google Books skulle givetvis utgöra en mycket bra lösning i dessa fall, eftersom man skulle bevara skatter från den litterära världen och andra liknande områden, som annars skulle försvinna ur vårt kulturarv. Lösningen måste emellertid utformas på ett sådant sätt att den blir meningsfull ur alla aspekter. Google Books kan inte rätt och slätt ignorera alla frågor på grundval av ett antagande. Man bör göra ett försök att hitta upphovsmannen och att skydda hans eller hennes rättigheter. Det är här upphovsrättsorganisationerna kommer in i bilden, och jag skulle vilja se att en rättvis lösning presenteras. Som Angelika Niebler påpekade behöver vi diskutera upphovsrättsorganisationernas roll i det här sammanhanget.
Alla har rätt att avvisa ny teknik, men samma personer är givetvis också tvungna att leva med konsekvenserna, och i framtiden kan de komma att upptäcka att de inte utgör en del av den vittomfattande kunskapspool som har skapats. Detta är dagens centrala fråga. Kanske är lagstadgade undantag nödvändiga för att tillhandahålla en relativt effektiv lösning på problemet.
Emma McClarkin
Fru talman! För bokälskare i min valkrets i East Midlands och över hela EU är detta goda nyheter. Jag anser att detta är en litterär revolution som håller på att inledas, och jag välkomnar kommissionens uttalande.
Googles initiativ är ett oundvikligt och logiskt steg framåt mot bakgrund av den digitala ekonomins utveckling, med nya drivkrafter på marknaden och nya krav från konsumenterna. Jag anser att denna typ av innovation från den privata sektorn bör välkomnas så länge den ger utrymme för framtida konkurrens och regelmässigt skydd.
Trots att biblioteken är en viktig källa till information är de ytterst outnyttjade resurser, där nio av tio böcker inte är tillgängliga. Dessutom finns det flera tusentals böcker som inte är tillgängliga för konsumenterna på grund av att de sålt slut på förlaget eller för att publiceringen varit olönsam.
Onlineböcker skulle ge upphovsmännen möjlighet att nå ett visst erkännande, och de skulle definitivt få en del pengar tillbaka för sina verk.
Att denna typ av uppgörelse, som innebär en massdigitalisering av böcker, inte kan tillämpas för EU är ett av de mest belysande exemplen på EU:s fragmenterade upphovsrättslagstiftning. Vi är tvungna att åstadkomma ett europeiskt upphovsrättsligt ramverk som lämpar sig för 2000-talets ändamål. EU måste passa på att ta ledningen och se till att digitaliseringen av böcker i Europa främjas, men också att man i avtalet med Google Books tar hänsyn till europeisk upphovsrättslagstiftning.
Vi bör uppmuntra europeiska aktörer på det här området, inom såväl olika språk som olika genrer. För de som i likhet med mig tycker om känslan av att hålla i en bok kommer detta inte att ersätta behovet av framstående bokhandlar likt de som finns i min valkrets i East Midlands. Möjligheten att få tillgång till böcker via Internet innebär inte alls att boklådorna kommer att avskaffas, utan snarare ett helt nytt sätt att lära och få tillgång till kultur.
Långt ifrån att förstöra våra bibliotek kommer detta att bidra till att de bevaras och skyddas, och att biblioteken kan tillhandahålla våra konsumenter fler valmöjligheter när det gäller att tillgå böcker för utbildning och fritid.
Det är en möjlighet för upphovsmännen att utvidga sina marknader och få fler läsare. Jag anser att detta är inledningen på en återupptäckt av viktiga verk och att en kulturexplosion håller på att framträda. Detta är något som vi borde välkomna och absolut uppmuntra.
Patrick Le Hyaric
Fru talman, mina damer och herrar! Flera av oss har sagt att Google är praktiskt taget ett globalt monopol, som försöker tillskansa sig hela världens kulturella, litterära och journalistiska arv. EU bör inte tillåta sig att kontrolleras av Google. Googles strategi som går ut på att erbjuda tjänster gratis är endast en fasad, eftersom företaget gör handelsvaror av immateriella verk för mer än 23 miljarder US-dollar i reklamintäkter varje år.
Som ni nämnde, herr Kallas, behöver EU sätta igång med ett digitaliseringsprogram. De åtal som väckts av upphovsmän i Förenta staterna mot Google Books, för plagiering av deras verk, får emellertid inte innebära att en digitaliseringsmodell har etablerats här med avsikt att göra handelsvaror av litterära, journalistiska eller vetenskapliga originalverk.
Mot denna bakgrund vill vi veta exakt vad kommissionen menar med den frekvent använda termen ”kollektiv licens”. Vi anser att idén om att skapa en europeisk marknad för upphovsrätt är mycket oroväckande ur detta perspektiv. Vi får inte förväxla immateriella verk, som är gemensamt arv, med företagaranda, som innebär att kultur omvandlas till en handelsvara.
Enligt vår uppfattning bör EU, tillsammans med medlemsstaterna, således trygga upphovsrätten, samt den immateriella äganderätten hos författare, journalister och forskare. De offentliga digitaliseringssystem som startats i ett antal medlemsstater bör stödjas och kombineras med EU-projektet Europeana, i syfte att förhindra att privata företag tillskansar sig allmän kulturell egendom.
Jag anser att parlamentet, innan några beslut fattas, bör initiera en europeisk strategisk konferens, där man sammanför EU:s institutioner, medlemsstaterna, upphovsmännens fackföreningar, bibliotek och även offentliga telekomoperatörer, för att utarbeta en europeisk offentlig digitaliseringsmodell, där man respekterar upphovsmännen och deras verk, samt gör verken tillgängliga för så många som möjligt. Detta projekt skulle tillsammans med Europeana fungera jämsides med övriga system i världen.
Bruno Gollnisch
(FR) Fru talman! Uppgiften att digitalisera Europas litterära arv, i syfte att både skydda och bevara det i minnet, men också sprida och främja dess inflytande, samt ge européerna tillgång till sin fantastiska kultur, är en stor utmaning som de offentliga myndigheterna borde ta större del i.
För närvarande befinner sig Google i skottlinjen, eftersom det med sin kommersiella strategi försöker vinna en kritisk, långsiktig fördel genom att upprätta ett monopol, inte över innehållet i ett globalt virtuellt bibliotek, utan över tillgången till detta innehåll, samt genom att i gengäld betala räkningen för denna digitaliseringsprocess.
Jag ansluter mig till mina kolleger från Europas högerpartier genom att helt och hållet motsätta mig varje enskild situation som resulterar i ett monopol. Vi kan reda ut övriga viktiga frågor om immateriell egendom och iakttagande av upphovsrätten för utsålda och anonyma verk. Lagstiftning kan antas för att anpassas till dem.
Den verkliga frågan handlar emellertid om vilka alternativ som finns i Europa? På webbplatsen Europeana, som har varit igång under några månaders tid, finns endast 5 procent av de europeiska verken online. Hälften av innehållet kommer från källor som Frankrike har tillhandahållit, som för en gångs skull går i täten med Gallica, det franska nationalbibliotekets portal, och med INA (Nationella audiovisuella institutet).
Den finansiering som tillhandahållits är emellertid en struntsumma i förhållande till vad som behövs. Google är villigt att investera 15 miljoner euro årligen för att snabbt digitalisera och tillgängliggöra upp till 20 miljoner verk under en tioårsperiod. Hur mycket är vi beredda att lägga upp på bordet? Om vi inte kan svara på den frågan är jag rädd att Google kommer att bli den enda aktör som kan möta behoven från biblioteken.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Fru talman! De potentiella fördelar och möjligheter som Google Books projekt erbjuder konsumenter, forskare och flertalet förläggare och upphovsmän när det gäller att bevara kulturarvet är verkligen utom all diskussion. Vi bör emellertid inte ta för lätt på de lagstiftningsmässiga konsekvenserna, och det är dessa som jag - i min egenskap av företrädare för utskottet för rättsliga frågor - ska koncentrera mig på.
För det första är de villkor som måste uppfyllas givetvis tydliga. Jag tänker på behovet av att respektera upphovsrätten och att etablera ett lämpligt system för att betala royalties till upphovsmännen. Tyvärr grundar sig Googles projekt på ett anglosaxiskt rättssystem och en nordamerikansk marknad, vilket inte alls motsvarar EU:s system. Googles verksamhet i EU stöter därför på hinder av både rättslig och etisk natur. Google tar för givet att en innehavare av upphovsrätt som inte vill ta del i en överenskommelse ska informera Google om detta. Detta överensstämmer givetvis inte med vår lagstiftning, där man tar för givet att det är nödvändigt att få upphovsmannens godkännande innan en bok skannas och görs tillgänglig, samt att vederbörlig avgift betalas till upphovsmannen.
En annan fråga gäller de så kallade anonyma böckerna, med andra ord de verk vars upphovsrättsinnehavare man inte kunnat fastställa. I flertalet medlemsstater är det upphovsrättsorganisationer som företräder okända upphovsrättsinnehavares intressen, och även för de innehavare som ännu inte har identifierats. Detta sker genom att organisationerna t.ex. säkerställer inkomster från försäljning under en viss period i händelse av att upphovsrättsinnehavaren upptäcks i framtiden.
Jag vill också påpeka behovet av att anpassa EU:s rättsliga bestämmelser på området för upphovsrätt till den digitala tidsålderns utmaningar. Samtidigt stöder jag helhjärtat Viviane Redings och Charlie McCreevys ståndpunkt, och även det som Siim Kallas nämnde i dag, dvs. att man i samband med digitaliseringen av verk som skyddas av upphovsrätt till fullo måste respektera principen om upphovsrätt och att upphovsmännen ska ges en skälig ersättning. På så sätt kan de dra fördel av att den europeiska allmänheten i största möjliga utsträckning får tillgång till deras verk. Vi bör givetvis inte slösa bort denna möjlighet för EU.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Fru talman! De möjligheter som Internet erbjuder har inspirerat Google till att, via Internet, återuppliva böcker som är utgångna, glömda eller som har bleknat bort av tidens tand. Den storslagna idén om att skapa en modern motsvarighet till det alexandrinska biblioteket har dock gett upphov till en dispyt om frågan om upphovsrätt.
Det avtal som ingicks för två veckor sedan tillfredsställde det amerikanska författarförbundet och den amerikanska förläggarföreningen samt vissa av deras europeiska motsvarigheter. I och med överenskommelsen blir det möjligt att skanna in verk som har publicerats i fyra länder och att mot betalning göra dessa verk tillgängliga. De länder som omfattas är Förenta staterna, Storbritannien, Australien och Kanada. Internetanvändare från dessa länder kommer att kunna läsa 20 procent av e-böckerna utan kostnad (där kostnaderna täcks av annonsörer), medan återstående 80 procent av böckerna kommer att kunna läsas mot betalning.
Från upphovsmännens och förläggarnas perspektiv kommer detta att vara dubbelt fördelaktigt. För det första kommer det att medföra en enstaka betalning från Google på motsvarande 60-300 US-dollar för rätten att skanna in en bok, och för det andra kommer 63 procent av vinsterna att inbringas från e-boken via Google Books tjänst. Upphovsmännen kommer med andra ord att tjäna pengar även om endast en sida ur de egna böckerna publiceras på Internet.
Men ändå är det få människor som tar hänsyn till att icke-brittiska europeiska användare av Google Books, t.ex. en belgisk eller polsk Internetanvändare, inte ens kommer att ha tillgång till dessa 20 procent av e-böckerna. Tjänsten omfattar i huvudsak engelskspråkiga titlar, och alla europeiska förläggare eller upphovsmän som önskar delta i programmet blir tvungna att själva komma överens med Google. Européer kommer endast att ha fri tillgång till de minst attraktiva kategorierna av böcker, dvs. titlar som är offentlig egendom och vars upphovsrätt för länge sedan har löpt ut, t.ex. böcker ur det franska nationalbiblioteket som inte har tagits fram på över 200 år. Detta kommer inte att leda till skapandet av ett fullständigt elektroniskt bibliotek av europeiska titlar.
Utöver vissa reservationer när det gäller Googles projekt, som t.ex. företagets monopol på framställning och spridning av e-böcker och behovet av att betala för en del av intäkterna och annonseringen, anser jag att bristen på ett enhetligt system för upphovsrätt i EU kommer att göra projektet ineffektivt. Det rättsliga tumult som uppstått kring Google har visat på konsekvenserna av bristen på en enhetlig upphovsrättslagstiftning i EU, samt på omöjligheten att ge en samlad reaktion på Google Books initiativ. Det framgår tydligt att en harmonisering av upphovsrätten i EU har blivit en brådskande nödvändighet.
Nessa Childers
(EN) Fru talman! Google är ett amerikanskt företag som vi alla känner till väl, och som erbjuder onlinetjänster som flera av oss använder dagligen. I och med att deras europeiska huvudkontor ligger i Irland känner jag till att Google är en utmärkt arbetsgivare och verkligen ledande när det gäller avancerad Internetteknik.
Digitaliseringen av böcker, som i fallet med Google Books projekt, innebär en möjlighet att tillgängliggöra mycket stora volymer av världens kollektiva kunskaper och kulturarv. Vi bör stödja insatser som syftar till att göra det möjligt att söka, läsa och ladda ner böcker. Vi är alla eniga om att ett digitalt bibliotek i den omfattning som Google föreslår kommer att medföra verkliga fördelar. Detta gäller särskilt för våra bibliotek i Europa, som förvarar böcker som daterar sig så långt tillbaka som till 1600-talet. Inte många människor har möjlighet att se dessa böcker, men genom att publicera dem på webben kommer världen att få möjlighet att ta del av, och glädjas åt, dessa böckers innehåll.
Den fråga som vi som européer emellertid bör ställa oss är huruvida denna stora mängd kunskaper och kultur ska få monopoliseras av ett privat amerikanskt företag. Jag betvivlar inte att Google vill upprätthålla sitt kända motto ”Do no evil”. Vad har vi för garantier för att de inte skulle använda sin monopolställning och prissätta dessa böcker högre än vad den vanliga medborgaren har råd med? Att allmänheten får tillgång till sådana resurser är av största vikt.
Vi bör i själva verket göra allt som står i vår makt för att stödja vårt eget digitala bibliotek. Genom Europeana har närmare fem miljoner objekt blivit tillgängliga via Internet. Dess uppdrag är att erbjuda största möjliga tillgång för allmänheten till kulturella samlingar från hela Europa. Jag beklagar att endast Frankrike hittills har bidragit på allvar, medan andra länder, däribland Irland, har bidragit i liten utsträckning. Mot bakgrund av att mitt eget hemland har en sådan rik och imponerande litteraturhistoria uppmanar jag den irländska regeringen att delta mer fullständigt i Europeanas projekt.
Vi måste måna om allmänhetens tillgång till vår gemensamma europeiska kultur och arv. Det tydliga budskapet till alla europeiska kulturinstitutioner måste vara att digitalisera, och att göra det nu.
Georgios Papanikolaou
(EL) Fru talman! Det är en principfråga att vi bör främja tillgången till information och utbildning. Samtidigt bör vi också underlätta tillgången till den europeiska och den övriga världens kultur, där det skrivna ordet definitivt upptar en särskild plats. I denna mening är det önskvärt med en digitalisering av böcker och en fri tillgång till dessa, men bara på det villkor som vi i dag diskuterar, nämligen ett absolut skydd för den immateriella egendomen.
Vi har emellertid liknande institutionaliserade instrument i EU. Jag åsyftar särskilt Europeana, som vi bör stärka och ytterligare främja. Europeana är på samma gång ett bibliotek, en skola, ett film- och musikarkiv, och man respekterar givetvis den immateriella äganderätten och garanterar samtliga medborgare ett fritt tillträde. Medlen finns alltså. Frågan är hur vi, som europeisk union, kan använda våra förmågor till att bli banbrytare, och inte endast följa utvecklingen inom den privata sektorn.
Edit Herczog
(HU) Detta är ännu ett exempel på vår förflyttning från Gutenbergs galax till den digitala galaxen. Lagstiftningsprocessens långsamma takt är anledningen till att affärsvärlden har gått förbi oss. Lagstiftningsprocessen måste påskyndas. Vi måste avstyra anarki och förhindra att monopol skapas. Vi måste garantera frihet för såväl läsare och författare som detaljhandlare. Vi måste också garantera kulturell mångfald och jämställdhet för minoritetsspråken. Vi måste göra vårt yttersta för att avskaffa digital analfabetism. Detta är vad vi bör göra, och det är ingen enkel uppgift.
Helga Trüpel
(EN) Fru talman! Jag är ansvarig för det nya betänkandet om Europeana, och jag är övertygad om att vi är tvungna att hitta en bra balans mellan att dels respektera den immateriella äganderätten och dels ge alla våra användare ett enkelt tillträde.
Det innebär att vi behöver mycket tydliga definitioner om hur vi ska reformera upphovsrätten. Vi behöver således också kommissionens insatser när det gäller att fastställa vilket slags europeisk rättvis användning vi vill ha, samt tydliga definitioner om innebörden av anonyma verk. Jag vill fråga kommissionen huruvida vi, om vi verkligen inte vill bli efter Förenta staterna, i större utsträckning bör finansiera digitaliseringen av europeiska konstverk och Europeana från den nya Lissabonstrategin. I annat fall får vi överlåta detta på Google, och det skulle inte vara den bästa lösningen för att undvika den monopolstruktur som redan finns.
Rui Tavares
(PT) Fru talman! Detta är mycket ironiskt, inte sant? Det som Google har gjort, dvs. att tillskansa sig immateriell egendom och reproducera den för privat användning, var utan tvekan olagligt redan från början, enligt de slutsatser som det nordamerikanska justitiedepartementet dragit. Detta är vad vi i mindre skala kallar för piratkopiering. Varför skulle det vara någon skillnad mellan individuella användare som gör detta och ett jättebolag likt Google?
Vår första princip bör därför vara att större aktörer inte ska beviljas några särskilda privilegier.
Vår andra princip är att vi inte kan göra oss beroende av ett monopols goda vilja. I likhet med flera av de som är närvarande anser jag att Google är ett intressant företag. Jag tycker att deras idé är innovativ och positiv. Men, vad händer om Google senare höjer priserna, som t.ex. utgivarna av akademiska tidskrifter gör, och höjer dem hundrafaldigt? Vad händer om de begränsar tillträdet till vissa böcker? De har en kvot på 15 procent för böcker som skulle kunna censureras.
Vi behöver ett digitalt bibliotek som verkligen är globalt, och som regleras av ett globalt konsortium, däribland universitet, för att se till att kvaliteten inte hålls tillbaka, och av nationella bibliotek. Inom detta konsortium skulle EU givetvis ha större makt att leda och fatta beslut än vad unionen för närvarande har. Det började med böcker, nästa gång kan det bli konstverken på de europeiska museerna. EU har inte råd att missa chansen i den här frågan.
Zoltán Balczó
(HU) När vi för närvarande talar om ett privat företags, i det här fallet Google, digitalisering av världens litteraturarv verkar det som om vi endast pratar om nuet. Det konstaterades i ett anförande att vi som är här, i vilket fall som helst, kommer att fortsätta att använda oss av tryckta böcker. Vilket alternativ vi än banar väg för kommer det emellertid att innebära såväl en möjlighet som en nackdel för framtida generationer, vilket vi uppenbarligen är tvungna att hantera. Den viktigaste frågan är därför inte bara, som nämnts, att detta kommer att påverka Europas kulturindustri. Nej, ett sådant beslut kommer att påverka hela den europeiska kulturen. I själva verket finns det en ytterst stor risk för att ett företag kommer att äga världens kulturarv eller, om vi ser till framtiden, dess kulturella nutid. Därför är det absolut nödvändigt att EU tänker ut en egen tydlig strategi på det här området.
Piotr Borys
(PL) Fru talman! Digitalisering är en fantastisk möjlighet att ge så många EU-medborgare som möjligt tillgång till Europas och övriga världens kulturarv. Det stämmer även väl överens med målsättningarna i den nya Lissabonstrategin.
För det första verkar det dock som att det kräver att man standardiserar hanteringen av anonyma verk. Vi borde ha harmoniserat förvaltningen av intäkter från anonyma verk inom EU redan från början. Medlemsstaterna har olika lösningar på det området.
För det andra kräver utgivning av utgångna verk särskild övervakning. Jag anser att man bör harmonisera hanteringen av utgångna verk. Vi kan inte tillåta att det uppstår en situation där man inte har strikta bestämmelser för utgångna verk. För det tredje kan vi inte godta passiviteten i EU:s rättssystem, eftersom det innebär att Google kan digitalisera verk utan författarens samtycke.
Jag tycker att vi ska vidta omfattande åtgärder för EU inom detta område. Om vi vill ha en positiv konkurrenssituation med Google, eller samarbeta med företaget, tycker jag definitivt att vi ska påskynda arbetet med Europeana, och särskilt driva på arbetet i medlemsstaterna.
Seán Kelly
(EN) Fru talman! Jag ska berätta en liten historia för att belysa min poäng.
Vad som antagligen var det första upphovsrättsfallet i världshistorien ägde rum i Irland för 1 500 år sedan, då en munk som hette Finian bjöd in en munk som hette Columcille till sitt kloster. Finian var vid detta tillfälle i färd att utforma en text. Columcille hittade texten och gick upp varenda natt för att skriva av den.
Finian blev inte glad och bad att få tillbaka texten. Det fick han inte, så han vände sig till Storkungen. Storkungen hörde fallet och utfärdade en dom, som löd - jag tar den först på irländska - do gach bó a lao, do gach leabhar a chóip, eller "to every cow her calf, to every book its copy”.
Det är lika relevant nu som för 1 500 år sedan, eftersom upphovsrätt och immateriella rättigheter måste respekteras. Så jag säger, ”to every cow her calf, to every book its copy”, och varje författare och konstnär har sin upphovsrätt och sina immateriella rättigheter.
Siim Kallas
Fru Talman! Kommissionen gör sitt yttersta för att utveckla det digitala området av vårt samhälle. Det verkar som att Google - och i synnerhet företagets bokprojekt - har fungerat integrerande för EU. Som ni vet, och det står skrivet överallt, har upphovsrätten hittills varit medlemsstaternas ensak och hört till den nationella lagstiftningen.
Nu behöver vi någon sorts gemensam strategi, och kommissionen är glad över att ta fram förslag. Nästa kommission kommer definitivt att ta dessa frågor på stort allvar och ge dem hög prioritet. Vi håller med om att böckerna behöver digitaliseras och att det måste ske snart. Det kommer att ske, oavsett om vi vill det eller ej. Det viktigaste är att författare får betalt för Onlineböcker. Vi planerar ett ramdirektiv för dessa frågor - däribland kollektiva organisationer, där det måste finnas insyn, och de måste vara ansvariga inför sina medlemmar. Ramdirektivet kommer att vara färdigt någon gång under hösten 2010 och våren 2011.
Vi får inte hamna på efterkälken, och vi föreslår enkla EU-bestämmelser för anonyma verk och böcker som är utgångna på förlaget. EU:s förslag kommer att innebära att böcker endast kan digitaliseras när tillstånd getts, och det kommer att göras en grundlig undersökning av anonyma verk.
Låt oss fortsätta diskussionen. Vi får än en gång tacka utskottet för rättsliga frågor, och ledamöterna Angelika Niebler och Klaus-Heiner Lehne, för att ha tagit initiativet till denna intressanta debatt.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Bogusław Sonik  
Googles nya tjänst, Google Books, har nyligen gett upphov till ett antal kontroverser. Projektet är grundat på fri tillgång till ett stort antal inskannade böcker, varav fyra miljoner är skrivna av europeiska författare. Situationen väcker frågor om begränsning av friheten på Internet och om de utmaningar som lagstiftare ställs inför i samband med utvecklingen av informationssamhället.
Som kommissionen så riktigt påpekar, bör digitaliseringen av upphovsrättsskyddade böcker ske i enlighet med upphovsrätten och innebära att skälig ersättning utgår till författarna, som är de som har mest att vinna på att deras verk når en större europeisk publik. Men kommissionen har samtidigt tagit upp frågan om hur väl anpassat det europeiska upphovsrättssystemet är för att möta den digitala erans utmaningar: Ger det befintliga regelverket de europeiska konsumenterna tillgång till digitala versioner av böcker? Säkrar det författarens ersättning?
Projektet Google Books gör böcker tillgängliga för en betydligt större läsekrets än vad ett vanligt bibliotek gör. Den fria spridningen av böcker på Internet har dock stött på begsränsningar som liknar de inom musikdistributionen. Lagstiftningen släpar efter i förhållande till utvecklingen inom digital kommunikation, så det behövs en ny rättslig ram som gör det möjligt att reglera ett område där förändringarna är många. Man måste även hitta en kompromiss mellan vinsterna från projekt som Google Books och författares rättighet att få ersättning för sina verk.
(Sammanträdet avbröts kl. 11.50 och återupptogs kl. 12.00)
