Kristittyjen tilanne ja uskonnonvapaus (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana keskustelu komission varapuheenjohtajan ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan julkilausumasta kristittyjen tilanteesta ja uskonnonvapaudesta.
Pyydän varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa Catherine Ashtonia pitämään puheenvuoron.
Catherine Ashton
Arvoisa puhemies, aloitan ilmaisemalla, että jaan täysin tämän parlamentin huolet viimeaikaisesta väkivallasta uskonnollisiin vähemmistöihin kuuluvia ihmisiä kohtaan sekä niitä kohtaan, jotka puolustavat uskonvapautta.
Ilmaisin tätä asiaa koskevat näkemykseni viimeksi 6. tammikuuta, kun kävin Betlehemissä ja Kristuksen syntymäkirkossa ortodoksisen joulun aattona. Menin sinne korostaakseni, että kaikkien uskonnollisten ryhmien ympäri maailmaa on voitava kokoontua ja harjoittaa uskontoaan vapaasti. Korostin myös, että Euroopan unioni tuomitsee kaikenlaisen ihmisiä kohtaan heidän uskontonsa takia osoitetun suvaitsemattomuuden ja väkivallan, missä tahansa se tapahtuu. Olen myös tuominnut jyrkästi viimeaikaiset Irakissa ja Egyptissä hartauspaikkoihin kohdistuneet terrori-iskut sekä Salmaan Taseerin, Pakistanin Punjabin kuvernöörin, salamurhan.
Näitä hyökkäyksiä ei voida hyväksyä: niitä tekevät ääriryhmät suvaitsemattomuuden ohjelmansa mukaisesti, ja se on tuomittava ja sitä on vastustettava. Arvoisat parlamentin jäsenet, tämän päivän maailmassa ihmisten ihmisoikeuksia loukataan aivan liian usein heidän uskontonsa tai uskonsa takia. Uhrit eivät kuulu samaan uskontoon eivätkä yhdelle alueelle. Mikään maailman osa ei valitettavasti ole säästynyt uskonnollisen suvaitsemattomuuden vitsaukselta.
Kaikki ihmisten syrjintä tai väkivalta heitä kohtaan heidän uskonnollisen vakaumuksensa takia on vastoin Euroopan unionissa puolustamiamme arvoja. Kaikkiin loukkauksiin on suhtauduttava vakavasti, ja kaikki on tuomittava yhtä voimakkaasti riippumatta siitä, missä ne tapahtuvat ja keitä uhrit ovat, koska, kuten tiedämme ja tunnustamme, ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia.
Vakiintuneilla Lähi-idän kristillisillä yhteisöillä on vaikeuksia, jotka ovat saaneet aikaan huomattavaa siirtymistä joissakin maissa ja heidän määränsä vähenemistä koko alueella. Euroopan unioni ei sulje silmiään heidän ahdingoltaan. Katsomme, että heidän vaatimuksensa siitä, että heidän oikeuksiaan oman maansa kansalaisina on kunnioitettava, on täysin oikeutettu. Omantunnon- ja uskonnonvapaus kuuluu kaikille, ja kaikkien valtioiden on varmistettava, että sitä kunnioitetaan.
EU on valmis edistämään yhteistyötään hallitusten kanssa torjuakseen suvaitsemattomuutta ja suojellakseen ihmisoikeuksia. Emme saa joutua ansaan, jota ääriliikkeet ja terroristit ovat meille asettamassa: meidän on vastustettava sitä, että uskonnosta tehdään jakojen lähde. Paras vastaus ääriliikkeille on yhtenäinen kansainvälinen rintama, joka perustuu yleismaailmallisiin uskonnonvapautta ja uskonvapautta koskeviin normeihin.
Euroopan unioni oli liikkeellepaneva voima YK:n yleiskokouksessa, jossa annettiin päätöslauselma kaikkinaisen uskontoon tai uskoon perustuvan syrjinnän ja suvaitsemattomuuden poistamisesta, ja se hyväksyttiin yksimielisesti joulukuussa 2010. Ponnistelemme joka vuosi yhdessä kehittääksemme tuota yksimielisyyttä, jotta kansainvälinen yhteisö voi lähettää lujan ja yhtenäisen viestin. Käsittelemme toista aloitetta saadaksemme vahvan alueet ylittävän tuen tälle aiheelle maaliskuussa järjestettävässä tulevassa YK:n ihmisoikeusneuvoston istunnossa. Otamme myös uskonnon tai uskon vapautta koskevan kysymyksen esiin ihmisoikeuksia koskevissa vuoropuheluissamme ja kehotamme maita lopettamaan syrjinnän ja suvaitsemattomuuden.
Lähetystömme seuraavat tiiviisti näitä asioita ympäri maailmaa, ja Euroopan unionin seuraavassa vuosittaisessa ihmisoikeusraportissa tänä keväänä käsitellään uskonnollisten vähemmistöjen tilannetta ympäri maailmaa.
Arvoisat parlamentin jäsenet, olen täysin sitoutunut pitämään uskonnon- ja uskonvapauden korkealla asialistallamme. Seuraavassa ulkoasiainneuvostossa 31. tammikuuta käsitellään jälleen tätä kysymystä, jotta Euroopan unioni voi tehostaa ponnistelujaan uskonnonvapauden edistämiseksi.
Puhemies
(EN) Arvoisa korkea edustaja Ashton, olen hyvin iloinen, että voin toivottaa teidät tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin uutenavuotena. Emme pysty kovin usein keskustelemaan kanssanne henkilökohtaisesti tällaisista Euroopan unionin ulkopolitiikan merkittävistä kysymyksistä, joten paljon kiitoksia, että tulitte tänne.
Elmar Brok
Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Ashton, olette luvannut meille tulla aiempaa useammin Euroopan parlamenttiin, jotta asia selvitetään. Uskon, että teille, arvoisa korkea edustaja Ashton, ja kaikille muille on tärkeää huomata, että Euroopan parlamentin suuri enemmistö tukee tätä asiaa ja että se on merkki siitä, että se on osa toimenpiteiden ketjua eikä vain tavallinen päätöslauselma.
Olette oikeassa sanoessanne, että meidän on varmistettava, että ihmisiin heidän uskontonsa, riippumatta siitä, mikä uskonto kyseessä, takia kohdistuva suvaitsemattomuus ja väkivalta katsotaan mahdottomiksi hyväksyä. On kuitenkin selvää, että 75 prosenttia viime vuosina tästä syystä tehdyistä iskuista on suunnattu kristittyjä vastaan. Kristityn Euroopan on omaksuttava itsevarma lähestymistapa ja puolustettava itseään. Se ei saa pysyä tästä asiasta hiljaa. Iskuja tapahtuu paljon muslimivaltioissa mutta ei pelkästään niissä. Kristittyjä vainotaan esimerkiksi Kiinassa ja muissa maissa. Emme saa hyväksyä väkivaltaista syrjintää tai terroritekoja. Kuolemanrangaistuksen määräämistä jollekulle siksi, että hän on kääntynyt kristinuskoon, ei voida hyväksyä, eikä myöskään terroritekoja ja terroristijärjestöjä tai sitä, että julkiset elimet, jotka eivät itse ole vastuussa, katsovat näitä toimia läpi sormien. Siitä seuraa, että vuosituhansia vanha perinne kristittyjen ryhmien ja yhteisöjen läsnäolosta monissa maissa, myös Syyriassa, Turkissa, Irakissa ja Iranissa, on päättymässä. Jos kristittyjä painostetaan edelleen Betlehemissä, Jeesuksen synnyinkaupungissa, pian siellä ei enää asu kristittyjä. Egyptissä elävät 20 miljoonaa koptikristittyä ovat erityinen ongelma, johon meidän on suhtauduttava erittäin vakavasti. Emme voi tässä tapauksessa puhua vähemmistöistä.
Siksi haluaisin korostaa kahta päätöslauselmassa esitettyä vaatimusta. Euroopan unionin toimielinten, myös teidän hallintonne ja Euroopan parlamentin tuottamissa ihmisoikeusraporteissa on viitattava selkeästi kristittyjen vainoon. Ulkosuhdehallinnon puitteissa on annettava käyttöön resurssit, joiden avulla voidaan käsitellä kristinuskoa koskevaa aihetta, ja ihmisoikeuksia ja uskonnonvapautta koskevilla kysymyksillä on oltava merkittävä asema sopimuksissa, joita allekirjoitamme muiden maiden kanssa.
Hannes Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Ashton, kiitos selkeästä lausunnostanne.
Kristittyihin kohdistuvien iskujen kasvava määrä ja uskonnollisen suvaitsemattomuuden lisääntyminen ovat erittäin hälyttäviä. Meidän on tuomittava selkeästi nämä toimet, koska me tuemme uskonnollista suvaitsevaisuutta, vapautta ja moninaisuutta. Haluaisin jälleen kerran ilmaista suuren myötätuntomme ja pahoittelumme Egyptin koptikristittyihin kohdistuneiden iskujen osalta. Se oli raskas isku itse koptikristittyjen lisäksi myös Egyptissä edelleen laajalle suvaitsevaisuudelle. Sanon tarkoituksella "edelleen", koska valitettavasti se on nyt vaarantunut.
Ryhmäni puolesta haluaisin ilmaista suuret pahoitteluni tavasta, jolla kristittyjä kohdellaan Irakissa. Saddam Husseinin kaatamisen tavoitteena ei ollut saada aikaan nyt näkemäämme kristittyjä koskevan suvaitsevaisuuden puutetta. Myös eri muslimiryhmien välillä on kuitenkin myös suvaitsemattomuutta. Ryhmämme katsoo siksi, että on erityisen tärkeää ryhtyä päättäväisiin toimiin muihin uskonnollisiin näkemyksiin ja erityisesti uskonnollisten vähemmistöjen näkemyksiin kohdistuvaa suvaitsemattomuutta vastaan.
Esitän tuskin koskaan kirjallisia kannanottoja, mutta olin iloinen, että osallistuin tähän asiaan Mario Mauron kutsusta, koska on erittäin tärkeää, että torjumme lisääntyvää suvaitsemattomuutta ja teemme yhdessä työtä nujertaaksemme sen. Olen tyytyväinen, että meillä on yhteinen päätöslauselma ja yhteinen perusta toiminnalle.
Aivan samalla tavalla kuin tuomitsen ryhmäni puolesta selkeästi nämä iskut kristittyjä vastaan, enkä vain viimeaikaisia väkivaltaisia iskuja vaan myös muun syrjinnän, haluaisin kuitenkin todeta erityisesti, että pidän hyvin valitettavana tietyissä piireissä Euroopassa lisääntyvää islaminvastaisuutta. Tämä on yksinkertaisesti väite, joka on tietysti väärin ja mitätön, mutta silti uusi väite, jonka nojalla tietyt radikaalit muslimivoimat voivat löytää syyn, aiheen ja perustelun kristittyjen syrjinnälle tai jopa iskuille heitä vastaan.
Meidän kaikkien on henkilökohtaisista uskonnollisista näkemyksistämme huolimatta myönnettävä, että ihmisillä on oikeus harjoittaa uskontoaan rauhassa. Aggressiivisen ja väkivaltaisen vähemmistön olemassaolo, koostuipa se sitten muslimeista, kristityistä, juutalaisista tai muiden uskonyhteisöjen jäsenistä, ei voi ikinä oikeuttaa iskuja muita uskontoja vastaan.
Marietje Schaake
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, uskonnollinen vakaumus on henkilökohtainen asia, jolla on eri ihmisille erilainen merkitys. Valtion tehtävänä on suojella kaikkia kansalaisia vakaumuksesta riippumatta ja antaa heidän kokoontua ja ilmaista mielipiteensä vapaasti kaikkialla maailmassa. Vilkaisu tämän päivän maailman antaa hyvin synkän kuvan: bahà'ista Iranissa kopteihin Egyptissä, jumalanpilkkalakien käytöstä Pakistanissa iskuihin kristittyjä tai hartauspaikkoja vastaan Irakissa ja Nigeriassa. Korostamme tänään erityisesti kristittyihin kohdistuneen väkivallan lisääntymistä, joka on suuri huolenaihe. On erittäin tuskallista, että ihmiset hyökkäävät ja että heitä vastaan hyökätään, ja että molemmat tehdään uskonnon nimissä, ja kaikkiin uskontoihin kuuluvat ihmiset ovat uhreja.
On sietämätöntä, että jotkut ihmiset, ääriliikkeiden ihmiset, päättävät käyttää väkivaltaa ja jopa terrorismia ja tehdä niin jumalan nimessä tai uskonnon nimessä, ja että he väittävät puhuvansa toisten puolesta ja pyrkivät jopa olemaan lain yläpuolella ja sotkemaan siten lukemattomia syyttömiä ihmisiä tähän väkivaltaan.
Älkäämme kuitenkaan erehtykö. Antamalla ääriliikkeille enemmän tunnustusta kuin ne ansaitsevat ja hyväksymällä uskonnon ja terrorismin välisen yhteyden jätämme huomiotta uskovaisten enemmistön, joka erilaisilla tavoillaan harjoittaa uskontoaan rauhanomaisesti. Terrorismi on poliittista ja terrorismi on rikos. Uskonto ei voi koskaan olla uskottava tai hyväksyttävä syy väkivallan käytölle tai ihmisoikeuksien rikkomuksille. Sitä kuitenkin tapahtuu liian usein, ei vain väkivallan myötä, vaan myös ilmaisunvapautta rajoitettaessa, esimerkiksi käyttämällä väärin jumalanpilkkalakeja.
Uskonnon tai vakaumuksen ei ikinä pitäisi olla syy siihen, että ihmisten on elettävä pelossa, ja Euroopan parlamentti puhuu aivan oikein kristittyihin kohdistuvia ääritoimia vastaan ja tukee niitä, jotka tuomitsevat nämä ääriliikkeet.
Nicole Kiil-Nielsen
Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Ashton, hyvät kollegat, koptikristittyihin Aleksandriassa kohdistuneet verilöylyt ovat järkyttäneet kansainvälisesti. Itäisten kristittyjen tilanne kokonaisuudessaan on huolestuttava: Irakissa, Libanonissa ja jopa Palestiinassa, jonne kristityt lähtevät päästäkseen pyhään maahansa, väsyneenä nöyryytykseen, jota he ovat kärsineet Israelin miehityksen alla.
Olen iloinen, että päätöslauselmassamme uskonnonvapaudesta aihetta tulkitaan laajasti ja muistutetaan perusoikeuksista: oikeudesta uskoa ja olla uskomatta, oikeudesta valita uskonto joutumatta syrjityksi. Vaikka tekstissämme mainitaan aivan oikein maailmalla äskettäin tapahtuneet iskut ja tappamiset, meidän on myös myönnettävä, että tämän uskonnonvapauden kunnioittaminen on uhattuna joissakin Euroopan maissa.
Todistamme usein suvaitsemattomuutta: juutalaisten ja muslimien hautausmaiden häpäisy ja islaminvastainen ja juutalaisvastainen puhe. Toimet, esimerkiksi Sveitsin äänestys minareettien rakentamisen kieltämisestä ja tiettyjä yhteisöjä vastaan suvaitsemattomia mielipiteitä ilmaisevien ääripuolueiden nousu, ovat kaikki merkkejä siitä, että meidän on taisteltava säilyttääksemme maalliset periaatteet ensisijaisina Euroopassa. Pakolaiset, turvapaikanhakijat, siirtolaiset ja etniset ja uskonnolliset vähemmistöt joutuvat kaikki kohtaamaan yleismaailmallisten perusoikeuksiensa rikkomisen lisääntymisen.
EU:n pitäisi olla esimerkkinä suvaitsevaisuudesta ja yhteisöjen välisestä vuoropuhelusta. Itäisiä kristittyjä epäillään koko ajan enemmän lännen etujen ja asioiden ajamisesta, kun taas Euroopan muslimit liitetään radikaaliin islamiin ja terrorismiin.
Haluaisin lausua teille kaksi säettä Louis Aragonin runosta: "Celui qui croyait au ciel, celui qui n'y croyait pas, et leur sang rouge ruisselle, même couleur, même éclat" (Toinen uskoi jumalaan ja toinen ei, mutta heidän verensä virtaa yhtä punaisena ja yhtä kirkkaana).
Konrad Szymański
ECR-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Ashton, haluaisin aloittaa kiittämällä korkeaa edustajaa Ashtonia siitä, että hän vastasi niin nopeasti Aleksandrian tapahtumiin. On olennaisen tärkeää, että vastaamme nopeasti ja ennustettavasti, koska se tarkoittaa, että maailma kuuntelee meitä tarkkaavaisemmin.
Kristityt ovat epäilemättä laiminlyödyin vähemmistö tämän päivän maailmassa. Joka vuosi 170 000 kristittyä koko maailmassa kärsii oikeudellisesta syrjinnästä, hyökkäyksistä ja jopa murhista. Kaikkien, jotka väittävät puolustavansa ihmisoikeuksia, on ryhdyttävä aktiivisiin toimenpiteisiin puolustaakseen uskonvapautta. Uskonvapautta koskeva asia on otettava esiin keskusteluissa Afganistanin, Irakin ja Sudanin kaltaisten maiden kanssa kehitysavun puitteissa käydyissä keskusteluissa. Kiinan, Intian ja Vietnamin on kuunneltava näkemyksiämme uskonvapaudesta Euroopan unionin kanssa käytävien kauppaneuvottelujen puitteissa. Meidän on elvytettävä naapuruuspolitiikkamme Egyptin kaltaisten maiden osalta. Lopuksi, diplomatiamme on vastattava kaikkiin uskonnonvapautta koskevan oikeuden rikkomiseen. Meillä on sitä varten välineitä käytettävissämme, meidän on vain käytettävä niitä, ja meidän on myös vakuutettava maailma siitä, että oltuamme monta vuotta hiljaa asiasta, kristittyjen vapaus on meille todella tärkeä. Maailma kuuntelee meitä vain, jos saamme sen uskomaan, että tämä asia on meille todella tärkeä. Muuten emme voi odottaa, että tämän alan politiikkamme onnistuu.
Kyriacos Triantaphyllides
Arvoisa puhemies, YK:n peruskirjan mukaan kaikilla on oikeus ajatuksen-, omantunnon- ja uskonnonvapauteen. Kaikkien ihmisten oikeutta harjoittaa uskonnollista vakaumusta tai olla harjoittamatta on suojattava, ja kaikkien on sitä kunnioitettava. Emme voi hyödyntää uskontoa poliittisessa selkkauksessa. Näissä puitteissa tuomitsemme kaikki viimeaikaiset iskut sekä Aleksandriassa että muualla ja ilmaisemme surunvalittelumme uhrien omaisille.
Turkin Kyproksen miehityshallinnon toteuttamassa ennakoimattomassa liikkeessä miehitetyssä Rizokarpassossa sijaitseva pyhän apostoli Synosioksen kirkossa vietetty kristillinen jumalanpalvelus keskeytettiin väkivaltaisesti ja lopulta peruttiin. Tällä toimella loukattiin ansaan jääneiden Kyproksen kreikkalaisten perusihmisoikeuksia, kuten uskonvapautta. Vastaavasti loppiaisena Yialousassa peruttiin jumalanpalvelus, koska väitettiin perusteettomasti, että vaadittuun määräaikaan mennessä ei ollut hankittu lupaa.
Edellä mainituilla toimilla rikotaan selkeästi 2. elokuuta 1975 tehtyä kolmatta Wienin sopimusta, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 ja 9 artiklaa, EU:n perussoikeuskirjan 10 artiklaa ja ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 18 artiklaa. Tuomitsemme jyrkästi miehityshallinnon toimet, joilla rikotaan räikeästi perusihmisoikeuksia.
Tarvitaan kiireellistä toimintaa. Vakaumusten ja oikeuksien kunnioittamisen merkityksen on oltava Euroopan unionille perustavanlaatuista.
Fiorello Provera
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, viimeaikaiset terrori-iskut Egyptissä ja Irakissa ovat rikoksia, jotka kertovat vain yhdestä, vaikkakin traagisesta, näkökulmasta kristittyjen yhteisöjen vainoissa ympäri maailmaa ja erityisesti Lähi-idässä.
Huolestuttavinta tässä on institutionaalisesti kristittyjen kansalaisoikeuksien järjestelmällinen supistaminen, koska he eivät esimerkiksi saa rakentaa kirkkoja, ottaa vastaan julkista virkaa siviili- tai sotilashallinnossa tai harjoittaa vapaasti uskontoaan. Yhdessä nämä kaksi asiaa - terrorismi ja syrjintä - pakottavat satoja tuhansia ihmisiä jättämään maansa. Esimerkiksi Irakissa yli 60 prosenttia kristityistä on pakotettu maanpakoon, ja tässä puhutaan noin 600 000 ihmisestä.
Tämä parlamentti puolustaa ihmisten oikeutta muuttaa maasta toiseen. Tässä tapauksessa kokonaisilta yhteisöiltä kuitenkin evätään oikeus asua omassa maassaan. Terrorismin tavoitteena on karkottaa kristinusko arabimaista joukkomurhan avulla. Sen torjumiseksi ja estämiseksi tarvitaan toimintaa, myös sotilaallista toimintaa.
Euroopan, jonka historia on kristillinen ja joka on suuri ihmisoikeuksien puolustaja, on painostettava alueen hallituksia ja kehotettava niitä kunnioittamaan omien kansalaistensa oikeuksia.
Bruno Gollnisch
(FR) Arvoisa puhemies, omantunnonvapaus on ehdottomasti olennainen vapaus. Jumala ei halua pakotettua palvontaa.
Kommunistisissa järjestelmissä tätä vapautta vainottiin julmasti. Meillä pitäisi olla rohkeutta nousta nyt ylös ja sanoa, että nämä väärinkäytökset kohdistuvat pääasiassa kristittyihin muslimimaissa. On oikein, että tuomitsemme fanaatikkojen tekemät julmat surmat.
Kyse ei ole kuitenkaan vain ääriliikkeistä. Monissa maissa, joissa väestön enemmistö on muslimeja, jopa maltillisina pidetyissä, kristittyjä kohdellaan toisen luokan kansalaisina. Kääntyminen kristinuskoon on kiellettyä tai siitä rangaistaan jopa kuolemalla. Lännessä puolestaan, riippumatta siitä, mitä Nicole Kiil-Nielsen sanoo, ihmisiä ei estetä kääntymästä halutessaan islamiin.
Noissa samoissa muslimimaissa kaikilla, jotka tosiasiassa tai väitetysti arvostelevat islamia, voi olla sama kohtalo. Erityisesti jumalanpilkan estämiseen oletettavasti tähtäävä lainsäädäntö on kumottava. Kehotamme erityisesti Pakistania käsittelemään uudelleen naapuriensa syyttämän onnettoman naisen tuomiota.
Voimme puhua niin paljon kuin haluamme, mutta hienot sanat eivät riitä. Meidän on toimittava ja meidän on tehtävä selväksi näille valtioille, että suhteemme niiden kanssa riippuu siitä, ovatko ne halukkaita kunnioittamaan omantunnonvapautta.
Mario Mauro
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin kiittää komission jäsentä sydämellisesti hänen puheenvuoronsa sisällöstä, koska päätöslauselmamme tarkoituksena on varmistaa kaikkien etujen mukainen uskonnollisten vähemmistöjen parempi suojelu.
Arvoisa korkea edustaja Ashton, haluaisin kuitenkin erittäin vilpittömästi, sydämellisesti ja täydessä ystävyydessä kiinnittää huomionne erääseen asiaan: jos olette kyllin kärsivällinen lukeaksenne uudelleen tekstin, jonka juuri olette lukenut ääneen, huomaatte onnistuneenne esittämään koko puheenvuoronne käyttämättä kertaakaan sanaa "kristitty". Se kiinnitti huomioni, koska toimielimissämme itse asiassa tunnetaan hämmennystä, ja siinä mielessä pelaamme fundamentalistien pussiin, sillä he pyrkivät samastamaan kristittyjen läsnäolon Lähi-idässä ja muissa maailman osissa juuri länteen ja Eurooppaan.
Kristityt irakilaiset ystäväni ja kristityt palestiinalaiset ystävämme ovat arabeja, he ajattelevat arabiaksi, he rakastavat maataan, rakastavat tuota ajattelutapaa ja rakastavat historiaansa ja kulttuuriaan. Haluaisin siksi kysyä teiltä, arvoisa varapuheenjohtaja Ashton, pitäisikö meidän tutkistella erittäin perusteellisesti ja huolellisesti itseämme ja sitä, miten olemme suhtautuneet tähän asiaan tähän mennessä, koska meidän vahvuutemme on asioista puhuminen niiden oikeilla nimillä.
Se meidän on tehtävä: meidän on sanottava juutalaisiin kohdistuvaa vihaa antisemitismiksi, muslimeihin kohdistuvaa vihaa islaminvastaisuudeksi ja kutsuttava kristittyihin kohdistuvaa vihaa ansaitsemallaan nimellä, koska vain siten pystymme saamaan joukkoomme noista maista kaikki, jotka rakastavat oikeutta ja vapautta.
Se on kysymykseni teille, ja haluaisin teidän antavan konkreettisen vastauksen. Olemme nyt tekemässä sopimusta Irakista. Sisällytetään siihen asianmukaiset säännöt kauppasopimuksen periaatteiden ohella, jotta oikeuksia vastaan on mahdollista saada taloudellista etua. Tehdään jotakin konkreettista ja kaikkien etujen mukaista, mutta tehdään se nopeasti ja hyvin, koska maailma odottaa EU:lta merkkiä.
Richard Howitt
(EN) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa muistuttamalla yleismaailmallisen julistuksen sanoista. Lainaan sitä: "oikeus - - uskonnon tai vakaumuksen julistamiseen yksin tai yhdessä toisten kanssa, sekä julkisesti että yksityisesti, opettamalla sekä harjoittamalla hartautta ja uskonnollisia menoja". Siinä huomautetaan, että näiden vapauksien suojelu on olennainen ja erottamaton osa kaikkien ihmisoikeuksien suojelua. Päättäväisyytemme puolustaa niitä ei saisi olla pienempi.
Siinä myös tehdään selväksi, että meidän pitäisi vastustaa kaikkea uskonnollista vainoa, joka on ongelma kaikille uskonnoille ja monissa maissa, myös - ollaan rehellisiä - joissakin oman Euroopan unionimme maissa. Pew-keskus sanoo, että 70 prosenttia maailman kuudesta miljardista ihmisestä elää maissa, joissa rajoitetaan ankarasti uskonnollisia vakaumuksia tai uskonnon harjoittamista.
Minä itse katson lujasti, että uskonto voi olla hyvän voima, ja sitä näkemystä puolustaa oman Itä-Englannin vaalipiirini Faith Council, joka edistää keskinäistä ymmärrystä, asemaa, joka näkyy Euroopan unionin omissa vuoropuhelua koskevissa velvoitteissa, kuten päätöslauselmassamme todetaan. Tiedän kuitenkin, että kun vihasaarnaaja Terry Jones, joka uhkasi polttaa Koraanin, sanoi aikovansa tulla Lutoniin - joka myös kuuluu vaalipiiriini - nostattamaan uskonnollista vihaa, hänelle kerrottiin, että hän ei olisi tervetullut.
Suvaitsevaisuus, vuoropuhelu, keskinäinen kunnioitus ja ymmärtäminen ovat, joillekin, osa uskontoa. Toisille ne ovat arvoja itsessään. Joka tapauksessa ne ovat arvoja, joita meidän pitäisi edistää ja kunnioittaa.
Marielle De Sarnez
(FR) Arvoisa puhemies, muiden ihmisten uskontoihin kohdistuva fanaattisuus on barbaarista, ja kaikkien demokratiaa puolustavien on tuomittava ja torjuttava se. Siksi on niin tärkeää, että ilmaisemme tänään solidaarisuutemme kaikille niille, joita vainotaan maailmalla uskonsa takia.
Al-Qaidan Irakissa ja Egyptissä tekemät hirvittävät surmat ja itäisten kristittyjen muslimifundamentalisteilta saamat uhkaukset tähtäävät itse asiassa vain yhteen asiaan: jännitteiden luomiseen uskontojen välille, vihan lietsomiseen, yhteisöjen saamiseen toisiaan vastaan ja sivilisaatioiden yhteentörmäyksen aikaansaamiseen. Tämä vakauden horjuttamisyritys epäonnistuu Euroopassa, kuten se epäonnistuu Ranskassa, jossa koko muslimiyhteisö luonnollisesti tuomitsi heti nämä raakalaismaiset teot.
Meidän on juhlallisesti vahvistettava tänään kaikkien vähemmistöjen oikeus harjoittaa uskontoaan vapaasti ja turvallisesti kaikkialla maailmassa, myös täällä kotona Euroopassa. Meidän on puolustettava uskonnollista moniarvoisuutta, suvaitsevaisuutta ja keskinäistä ymmärrystä sekä täällä Euroopassa että kaikkialla maailmassa. Siksi pidän yllä toivoa siitä, että Tunisiassa käynnissä oleva demokraattinen vallankumous saavuttaa pian muut maat, jotta kunnioituksen, suvaitsevaisuuden ja maallisuuden arvot leviävät.
Peter van Dalen
(NL) Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia, että olette tänään täällä kanssamme, arvoisa korkea edustaja Ashton. Emmekö jo ole käsitelleet kristittyjen tilannetta Somaliassa, Sudanissa, Egyptissä, Syyriassa, Turkissa, Irakissa, Iranissa, Afganistanissa, Pakistanissa ja Malesiassa monta kertaa aiemmin tässä parlamentissa? Eikö tämä parlamentti, ryhmäni ja minä itse ole jo kysynyt monta kysymystä kristittyjen järjestelmällisestä sorrosta muslimimaissa? Siksi katson, että puhumisen ja hienojen lausuntojen aika on ohi. On toiminnan aika.
Minulla on teille kaksi konkreettista kysymystä, arvoisa korkea edustaja Ashton. Ensinnäkin, vaikka Euroopan ulkosuhdehallinnon toimivalta olisi rajallinen, sen on suhtauduttava yhteen tehtävään erittäin vakavasti: sen on puolustettava vainottuja kristittyjä. Perustakaa siksi hallintoon erillinen yksikkö vastaamaan siitä.
Toiseksi, Euroopan unioni on allekirjoittanut kahdenvälisiä sopimuksia kaikkien noiden maiden kanssa. Jäädyttäkää nuo sopimukset, pankaa ne jäihin jo tänään! Puristakaa noiden hallitusten lompakkoja, kunnes ne osoittavat tehneensä oloista turvallisia kristityille.
Haluaisin kuulla vastauksenne näihin kahteen konkreettiseen kysymykseeni.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Arvoisa puhemies, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto ei osallistunut tänään käsiteltävään päätöslauselmaan.
Me tietysti tuomitsemme kaikki terroriteot riippumatta siitä, keitä tekijät tai uhrit ovat ja missä ne tehdään. Ryhmämme jäsenet kuitenkin uskovat lujasti maallisiin periaatteisiin ja maalliseen yhteiskuntaan. Siksi tuomitsemme luonnollisesti jumalanpilkan. Se tarkoittaa, että uskomme lujasti ajatuksenvapauteen, omantunnonvapauteen ja uskonnonvapauteen, joka sisältää vapauden uskoa tai olla uskomatta, valita uskontonsa, vaihtaa uskontoa ja harjoittaa vapaasti valitsemaansa uskontoa riippumatta siitä, mikä uskonto se on.
Se tarkoittaa myös, että olemme sitoutuneet lujasti uskonnon ja politiikan erottamiseen ja tuomitsemme fundamentalismin nousun Euroopassa ja muualla, sillä se on usein vastaus yhteiskunnalliseen levottomuuteen ja yleisen politiikan kyvyttömyyteen käsitellä sitä.
Uskomme, että tämä päätöslauselma on askel väärään suuntaan. Lyhyesti sanottuna katson, että se on tasapainoton, erityisesti verrattuna ryhmäni esittämään esitykseen. Meidän mielestämme tässä päätöslauselmassa annetaan käsitys, että kristitty Eurooppa, tai Euroopan kristitty yhteisö, on ryntäämässä kristittyjen avuksi kaikkialla maailmassa. Meidän mielestämme se ei ole oikea tapa torjua näiden nurkkakuntaisten asenteiden nousua.
Bastiaan Belder
(NL) Arvoisa puhemies, yhteisessä päätöslauselmassa on aivan oikein otettu esiin itse Euroopassa uskonnollisia vähemmistöjä vastaan suunnatut hyökkäykset. Tarkalleen kuukausi sitten juutalainen opiskelija kirjoitti kotimaassani, Alankomaissa, seuraavasti: "Olen huolissani uskonnonvapauden suojelulle ominaisesta ristiriidasta. Jos minun on lähdettävä huomenna, koska täällä ei ole turvallista, missä sitten voin elää? Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai Ranskassa? Ei, niissäkin on sama ongelma." Kysymykseni on seuraava: onko Eurooppa suuntamassa tulevaisuuteen, jossa yhdessäkään jäsenvaltiossa ei ole juutalaista yhteisöä? Tämä on Eurooppamme henkisten arvojen happotesti.
Se koskee yhtä lailla EU:n asennetta miltei unohdettuun kristittyjen ryhmään Lähi-idässä, Palestiinan kristittyyn vähemmistöön Gazassa ja Länsirannalla. Niillä on oikeus odottaa konkreettista tukea Euroopan unionilta, erityisesti, koska kristilliset järjestöt ponnistelevat tarjotakseen todellisen kodin vammaisille palestiinalaislapsille näiden uskonnosta riippumatta. Palestiinan kristityillä on poikkeuksellisia vaikeuksia työmarkkinoilla, erityisesti itsenäisinä ammatinharjoittajina. He pysyvät tavallisesti vaiti päivittäisistä ongelmistaan välttääkseen vaikeuksia. Arvoisa korkea edustaja, toivon, että neuvosto ja komissio ottavat palestiinalaisyhteisön merkittävinä avunantajina huomioon myös heidän etunsa ja kuuntelevat myös heidän ääntään.
Diane Dodds
(EN) Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen voidessani puhua tästä sydäntäni lähellä olevasta asiasta. Evankeliskristittynä minulle on käynyt erityisesti viime vuosien aikana selväksi, että kristillisen uskon ilmaisua ei hyväksytä kovinkaan laajasti yhteiskunnassa, joka haluaa steriloida meistä kaiken vahvan uskon ja jossa meidän kaikkien on uskottava samaan asiaan tai ei mihinkään.
Tietyissä piireissä tämä vakaumukseen kohdistuva hyökkäys on rajumpi kristinuskoa vastaan kuin toisissa. Tänä vuonna vietämme kuningas Jaakon Raamatun 400-vuotispäivää, mutta Raamatun sisältöön perustuvien vakaumusten ilmaisu katsotaan usein laittomaksi. Kohtaamme tilanteen, jossa kristityt jätetään tiettyjen ammattien ulkopuolelle heidän uskonsa takia ja haastetaan oikeuteen heidän uskonsa takia. Yhdistyneessä kuningaskunnassa yhdenvertaisuuslakeja käytetään enemmän miekkana kuin kilpenä rankaisemaan kristillisen uskon harjoittamisesta.
Tästä kristinuskon syrjäytymisestä saatiin äskettäin esimerkki, kun komissio julkaisi kalenterinsa: muslimien, hindujen, sikhien, juutalaisten ja kiinalaisten juhlapäivät oli merkitty - mutta kristillisistä juhlapäivistä ei ollut mitään. Olen aivan varma, että se ei ollut vahinko eikä huolimattomuutta, ja minusta se on erittäin valitettavaa. Pyytäisin varapuheenjohtajaa / korkeaa edustajaa käsittelemään erityisesti tätä puheenvuorossaan.
Uskonnon harjoittamisen vapaus on yhteiskunnan perusoikeus, jota pitäisi suojella, ja tämä keskustelu on vain pieni tunnustus tuolle ongelmalle. Emme saisi karttaa sitä vain siksi, että kristittyjä vainotaan...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Ernst Strasser
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Ashton, paljon kiitoksia lausunnostanne. Se on asianmukainen, se on annettu oikeaan aikaan ja se on myös rohkaiseva teidän ja hallintonne koko ongelmaan omaksuman perusnäkökulman osalta, muiden maiden kanssa tehtävän yhteistyön ja tarvittavien toimenpiteiden osalta. Tämä keskustelu tänään on myös tarpeellinen, ei vain viimeaikaisten tapahtumien takia vaan myös siksi, että uskonnonvapaus on yksi perusarvoistamme ja osa eurooppalaista identiteettiämme.
Tämä keskustelu on merkittävä, koska monissa maailman maissa tapahtuu syrjintää, väkivaltaa ja vainoa, ja on erityisen huolestuttavaa, että suuri osa kaikista niistä, jotka kuolevat uskontoon perustuvan väkivallan seurauksena koko maailmassa, on kristittyjä. Tunnemme myötätuntoa kaikkia niitä kohtaan, jotka on tapettu, jotka ovat haavoittuneet tai jota on kidutettu tällaisissa iskuissa. Tunnemme myötätuntoa myös heidän ystäviään ja perheitään kohtaan. Meidän on tehtävä kaikki voitavamme vähentääksemme ja jopa poistaaksemme tällaisen suvaitsemattomuuden.
Valitettavasti myös viralliset elimet syrjivät kristittyjä, ja meidän on tehtävä kaikkemme torjuaksemme ja nujertaaksemme sen. Meidän on sitouduttava takaamaan oikeus uskonnonvapauteen. Sen on oltava kahdenvälisten suhteidemme ytimessä. Tarvitsemme tehokkaita välineitä, joiden avulla voimme suojella kristittyjä ja suojella uskonnonvapautta. Suhtaudun siksi myönteisesti siihen, että uskonnonvapautta koskevan ihmisoikeuden takaaminen on yksi jokaisen kahdenvälisen yhteistyön muodon asialistalla olevista aiheista.
Meidän on myös sisällytettävä uskonnonvapauden takaavat säännökset sopimuksiimme kolmansien maiden kanssa, ja suhtaudun erittäin myönteisesti aikomukseenne omistaa luku Euroopan unionin vuosittaisesta ihmisoikeusraportista uskonnonvapautta koskevalle tilanteelle.
Guido Milana
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Ashton, hyvät kollegat, on tärkeää yhdistää näiden iskujen tuomitseminen ja kehotus kiireellisiin ja konkreettisiin toimenpiteisiin kristittyjen suojelemiseksi koko maailmassa yleisempään vaatimukseen kunnioittaa uskonnonvapautta ja omantunnon- ja ajatuksenvapautta.
Siinä ei ole eroa, että joku murhataan, koska hän osallistuu messuun, tai joku tuomitaan kuolemaan aviorikoksesta tai kuulumisesta muslimien, kristittyjen tai juutalaisten vähemmistöön tai syntymisestä tiettyyn paikkaan, pikemmin kuin uskonnon harjoittamisesta. Oikeus vapauteen ja rinnakkaiseloon on tunnustettu yleismaailmallisesti humanistisessa kulttuurissa ja kansainvälisissä yleissopimuksissa. Sitä vastoin näemme maailman jakautuvan niiden kesken, jotka puolustavat ihmisoikeuksia, ja niiden, jotka haluavat julmasti poistaa ne.
Vain vuoropuhelulle avoin ja kaikenlaista suvaitsemattomuutta vastustava asenne voi tarjota perustan identiteettien ja arvojen suojelulle. Näiden kunnioituksen puute voi jopa johtaa siihen, että kokonaisia yhteisöjä karkotetaan historiallisesta kotimaastaan. EU:lla on tässä suhteessa paljon tehtävää poliittisella ja diplomaattisella tasolla sekä kulttuurin ja yhteiskunnan alalla. Tänään kehotamme neuvostoa ja komissiota ja erityisesti ulkoasioiden korkeaa edustajaa hyväksymään selkeät suuntaviivat suhteillemme kolmansien maiden kanssa uuden Euroopan ulkosuhdehallinnon puitteissa.
Myös kahdenvälisissä sopimuksissa on kiinnitettävä enemmän huomiota asioihin, jotka koskevat yleisemmin uskonnonvapautta ja ihmisoikeuksia, joiden loukkausten pitäisi johtaa näiden sopimusten lykkäämiseen. Minun mielestäni EU:n pitäisi myös omaksua johtava asema uskontojen välisen vuoropuhelun edistämisessä. Sellaisen vuoropuhelun puute menee usein yksittäisiä tapahtumia pidemmälle ja johtaa todellisiin sotiin, joissa uskonto peittää muut, monimutkaisemmat konfliktin syyt.
Lopuksi meidän on myös katsottava lähemmäs kotia: Euroopassa ei ole puutetta suvaitsemattomuustapauksista. Kaupunkimme ovat käytännössä monikulttuurisia, ja se tuo mukanaan uskonnolliset perinteet ja arvot, joita on kunnioitettava ja suotava ilmaisunvapaus.
Siksi vuoropuhelulle ja keskinäiselle kunnioitukselle ei ole vaihtoehtoa. On tärkeää toistaa monien uskonnollisten yhteisöjen tekemä vetoomus.
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Niccolò Rinaldi
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja, hyvät kollegat, itäisten kristittyjen kohtalo muuttaa kulttuurien karttaa, kun tuhansia vuosia vanhat yhteisöt - kopti tarkoittaa egyptiksi kreikkalaista - pyrkivät nyt muuttamaan pois maasta paetakseen kärsimäänsä väkivaltaa. Viestimien tai ulkomaalaisvihamielisten puolueiden ei kuitenkaan pitäisi erehtyä kutsumaan sitä uskontojen yhteentörmäykseksi tai sivilisaatioiden yhteentörmäykseksi.
Haluaisin kertoa lyhyesti tapauksesta, joka minusta on merkittävä. Vuosia sitten Kairossa maalta kotoisin ollut vanha mies, joka toi taloomme maitoa kolme kertaa viikossa, seisoi ovellamme ja itki. Emme pystyneet ymmärtämään, mitä hän halusi, koska hän pystyi kyynelten läpi sanomaan vain "Said Akbar, Said Akbar", suuri vanha mies, suuri vanha mies. Viimein ymmärsimme, että hän osoitti kristityille asiakkailleen surunsa juuri menehtyneen Karol Wojtyłan kuoleman johdosta. Hän oli yksinkertainen ja vilpitön mies, muslimi, joka toimi Välimeren kansojen vanhan keskinäisen kunnioituksen mukaisesti. Tämä pieni mutta merkittävä tapaus, joka kertoo Egyptin yhteiskunnan laajalle levinneistä arvoista, tapahtui samassa maassa, jossa jouluna tapahtui koptien joukkomurha.
Nyt itäiset kristityt kuitenkin tarvitsevat suojeluamme. He jäävät joskus keskelle terroristien ja fundamentalistien ja autoritaarisen vallan välienselvittelyä. EU:n ulkopolitiikka ei saisi jäädä voimattomaksi maailman muuttuessa. Se ei saisi pelätä sanoa sanaa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Marina Yannakoudakis
(EN) Arvoisa puhemies, toisen uskonnon suvaitseminen on sivistyneen yhteiskunnan ominaisuus. Hirvittävät tapahtumat Egyptissä ja Irakissa ovat vastoin ihmisoikeuksia ja ajatuksen- ja ilmaisunvapauden perusperiaatteita. Ketään ei saisi vainota uskonnollisten vakaumusten takia. Kristinuskon tai minkään muun uskonnon harjoittamisen rajoittamista ei voida mitenkään hyväksyä yhteiskunnassamme.
Ennen muiden arvostelemista meidän on kuitenkin pantava omat asiamme kuntoon. Viime kuussa Kyproksen miehitetyssä Rizokarpason kylässä kiellettiin joulun uskonnollinen vietto. Kuten me kaikki tiedämme, EU:n jäsenvaltio Kyproksen tasavalta on, tällä hetkellä ja on ollut 36 vuoden ajan, osittain Turkin miehittämä. Turkin miehitysarmeijan toimia, kun se tuli sisään kirkkoon, pakotti papin lopettamaan palveluksen ja siihen osallistuneet ihmiset lähtemään, ei voida hyväksyä. YK käsittelee nyt tätä tapausta.
Kun siis puhumme tilanteesta EU:n ulkopuolisissa maissa ja kristittyjen vapaudesta, haluaisin muistuttaa parlamentille, että meidän on ensin selvitettävä omat asiamme. Emme voi tässä parlamentissa hyväksyä mitään syrjinnän muotoja, jos aiomme säilyttää uskottavuutemme laajemmissa puitteissa.
Cornelis de Jong
(NL) Arvoisa puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja Ashton, uskonnon ja uskon vapaudella suojellaan sekä uskontoja ja persoonalliseen jumaluuteen perustumattomia vakaumuksia että jopa ateistisia vakaumuksia. Nämä näkemykset saattavat kuitenkin olla toistensa kanssa yhteensopimattomia, joten hallitusten velvollisuutena on edistää suvaitsevaisuutta ja puolustaa niitä, jotka kohtaavat syrjintää tai väkivaltaa vakaumustensa takia.
Tuen täydestä sydämestäni yhteistä päätöslauselmaa siinä muodossa, kuin se nyt on edessämme, en siksi, että katson, että meidän olisi huolehdittava vain kristityistä, vaan siksi, että kristityt joutuvat tällä hetkellä kohtaamaan monissa maissa aiempaa enemmän suvaitsemattomuutta. Olisin joka tapauksessa toiminut samalla tavoin, jos kyse olisi muusta uskonnosta.
IIES edellyttää huomattavaa kapasiteettia tällä alalla. Minä olen aiemmin itse ollut samanlaisessa asemassa Alankomaiden ulkoasiainministeriössä. Uskontoon tai uskoon perustuvista ihmisoikeusloukkauksista, jännitteistä ja konflikteista selviäminen edellyttää paljon työvoimaa ja työtä, kuten edellyttävät myös vilpittömät pyrkimykset vuoropuheluun ja suvaitsevaisuuteen.
Toivon siksi, arvoisa korkea edustaja, että otatte huomioon kehotukset siitä, että tätä varten on vapautettava työvoimaa.
Mario Borghezio
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja Ashton, hyvät kollegat, EU:n politiikassa nykyään vallitsevassa relativismissa yksi käsite on kielletty: kristinuskonvastaisuus. Monien vuosien ajan luotettavista ja kiistämättömistä lähteistä on kuitenkin saatu vakavia ja usein järkyttäviä raportteja kristittyjen vainosta monissa maanosissa.
EU:n on herättävä, avattava silmänsä ja ryhdyttävä konkreettisiin toimiin. Sen on lähetettävä selkeitä viestejä, sellaisia, joita nyt odotimme korkealta edustajalta Ashtonilta. Hän olisi voinut esimerkiksi lainata paavi Benediktuksen innoittavia sanoja maailman rauhan päivänä muutama päivä sitten, kun hän huomautti, että uskonnonvapauden kieltäminen on loukkaus jumalaa ja ihmisarvoa kohtaan sekä uhka turvallisuudelle ja rauhalle.
Tarvitaan konkreettista toimintaa. Mitä me odotamme - kuten heti kysyin - ja miksi emme lähetä valtuuskuntaa tarkistamaan koptikristittyjen veljiemme tilannetta Egyptissä, virallisesti maltillisessa maassa, jossa heillä ei ole käytännöllisesti katsoen ollenkaan perusoikeuksia, ei edes julkisessa hallinnossa, virkamiehistössä?
Herää, kurja Eurooppa, ja muista kristilliset juuresi!
Jaime Mayor Oreja
(ES) Arvoisa puhemies, Irakissa ja Egyptissä viime aikoina tapahtuneet iskut ovat todiste kahdesta EU:n murhenäytelmästä, jotka tosin ovat erilaisia. Ensinnäkin on murhenäytelmä, että itse tapahtumat ovat tapahtuneet, koska ne ovat julmia ja koska ihmishenkilö menetettiin.
Toiseksi on kuitenkin myös murhenäytelmä nähdä, miten usein ne jäävät huomaamatta yhteiskunnassamme. Monissa tapauksissa toimintatapamme tarkoittaa, että nämä tapahtumat jäävät viestimien onnettomuus- ja rikosraportteihin aivan kuin ne olisivat jotakin ulkoista eivätkä hyökkäys meitä vastaan. Aivan kuin ne tapahtuisivat jossakin muualla, vaikka itse asiassa nämä iskut tapahtuvat aivan sivilisaatiomme, Eurooppamme, ytimessä ja sitä vastaan.
EU:n toimielintemme tehtävä on pääasiassa tiedottaa näissä paikoissa kristittyjä vastaan tehtyjen iskujen vakavuudesta, merkityksestä ja alasta. Sen lisäksi, että EU:n toimielinten pitäisi antaa yleisiä lausuntoja, joissa nämä iskut tuomitaan, niiden pitäisi myös edistää toimintaa kahden seuraavan linjan mukaisesti: ensinnäkin varmistaa, että tämä murhenäytelmä näkyy enemmän yhteiskunnissamme ja viestimissämme, ja toiseksi varmistaa, että EU:n toimielimet näkyvät enemmän siellä, missä murhenäytelmä tapahtuu.
Tämän tavoitteen ja näiden kahden toimintalinjan nojalla haluaisin sanoa, arvoisa korkea edustaja Ashton, että EU:n toimielinten ja teidän itsenne on korostettava näiden tapahtumien uhrien merkitystä. Uhreille on annettava kasvot. Uhrien pitää näkyä EU:n toimielimissämme. Meidän on laadittava vierailuja, kokouksia ja jopa aineellista tukea koskeva ohjelma uhreille, mutta juuri tämän hirvittävän vainon uhrit itse voivat tehdä paljon meitä enemmän puolustaakseen asiaansa.
Kyriakos Mavronikolas
(EL) Arvoisa puhemies, sosialisteina uskomme ihmisoikeuksiin, ja uskomme ehdottomasti oikeuksiin uskoa. Kuten Hannes Swoboda aivan oikein sanoi aiemmin, emme ole kiinnostuneita ainoastaan kristinuskosta, olemme kiinnostuneita kaikkien uskontojen oikeuksista, ihmisten oikeudesta harjoittaa uskontoaan oman uskonsa mukaisesti ja erityisesti kaikkien uskontojen välisestä ymmärryksestä ja sen uskon ymmärtämisestä, joka jollakulla on kansalaisena.
Haluaisin kuitenkin alkuperäni takia esittää huomion tietystä tapauksesta, joka tapahtui Kyproksessa ja johon on viitattu mietinnössä. Turkin miehitysjoukot tunkeutuivat kirkkoon, jossa on pidetty vuosikymmenten ajan kristillisiä jumalanpalveluksia, lopettaakseen palveluksen ja, mikä vielä tärkeämpää, karkottaakseen seurakunnan ja pakottaakseen papin riisumaan messupukunsa. Tässä tietyssä tapahtumassa oli se ero, että se tapahtui valitettavasti - tai onneksi, koska meidän on siksi mahdollista kokoontua ja ratkaista tämä ongelma - EU:n alueella.
Frédérique Ries
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Ashton, Aleksandriassa 31. joulukuuta tapahtunut hirvittävä verilöyly on jatkoa pitkälle sarjalle kristittyihin kohdistuneita tappavia iskuja monessa maailman osassa: Iranissa, Irakissa, Pakistanissa, Nigeriassa ja viimeisimmäksi Egyptissä. Vainon - meidän on uskallettava sanoa tuo sana, vaikka sitä ei ole päätöslauselmassamme - pääuhreja ovat olleet itäiset kristityt. Tämä on syvään juurtunut ongelma, ja kristinuskon vastaiset teot ovat todellisuutta.
Korjauskeinolla, joka Euroopan unionin on tarjottava - joka meidän on tarjottava - on annettava oikeutta kristityille vähemmistöille. Nämä 12 miljoonaa ihmistä tarvitsevat suojelua, ja heille on annettava muita vaihtoehtoja kuin pakeneminen tai kuolema. Kuten on jo monta kertaa toistettu, kyse ei ole yhden uskonnon leimaamisesta toisia enemmän, vaan yksinkertaisesti siitä, että huomautetaan, miten ehdottoman tärkeää on torjua näitä islamistisia ääriliikkeitä, jotka tuhoavat vapauden samalla tavoin kuin he tappavat ihmisiä.
Toivomme, arvoisa korkea edustaja Ashton, että ulkoministerien kokouksessa tämän kuun lopussa saatte aikaan koordinoidun vastauksen ja strategian, jolla tätä väkivaltaa itäisiä kristittyjä vastaan torjutaan. Mielestäni on tärkeää harjoittaa painostusta esimerkiksi joidenkin näiden maiden kanssa tekemiemme assosiaatiosopimusten nojalla ja kehottaa niiden hallituksia etsimään vainoajat ja tuomaan heidät oikeuden eteen. Se on päätöslauselmamme 2 kohta.
Uskonnon harjoittamisen vapaus on pantava täytäntöön kaikkialla maailmassa, aivan kuten jokainen henkilö on vapaa uskomaan tai olemaan uskomatta, koska jos tätä vapautta, jonka nojalla uskonnot voidaan erottaa valtiosta, heikennetään, sitten myös kaikki muut vapautemme ovat vaarassa.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Arvoisa puhemies, vähintään 75 prosenttia kaikista uskonnollista vainoa koskevien tapausten uhreista koko maailmassa on kristittyjä. Euroopan unioni ei voi olla passiivinen sivustakatsoja, eikä se voi jäädä taustalle ja olla tekemättä asialle mitään. Tämän päivän keskustelu muistuttaa EU:ta siitä, että sen on osallistuttava maailmanlaajuiseen taisteluun uskonnonvapautta koskevan oikeuden kunnioittamisen takaamiseksi, sekä siitä, että meidän kaikkien olisi yhdessä mietittävä, mitä välineitä Euroopan unioni voi käyttää estääkseen kristittyjen vainon tulevaisuudessa.
Mitä voimme tehdä? Minun mielestäni ensimmäinen asia on sen varmistaminen, että uskonvapauden kunnioittaminen on yksi Euroopan unionin ulkopolitiikan painopistealoista. Kun muiden maiden kanssa allekirjoitetaan sopimuksia, meidän on tärkeää varmistaa, että niissä on säännöksiä, joilla kyseisessä maassa estetään uskontoon perustuva vaino.
Toiseksi meidän pitäisi harkita eurooppalaisen keskuksen perustamista valvomaan uskonnollista vainoa kaikkialla maailmassa ja antamaan viipymättä asiaankuuluvaa tietoa, jonka perusteella Euroopan unioni voisi toimia nopeasti.
Kolmanneksi ja viimeiseksi meidän pitäisi lopettaa kaksinaismoralistinen politiikkamme. Euroopan unioni ja koko Eurooppa on avoin kaikista maailman eri maista tuleville maahanmuuttajille. Me sallimme, että heille rakennetaan paikkoja uskonnon harjoittamista varten, ja annamme heidän harjoittaa omia uskontojaan. Samalla me kuitenkin vain harvoin puolustamme kristittyjen oikeuksia juuri noissa samoissa maissa, maissa, joissa Raamatun omistamisesta rangaistaan usein monella vuodella vankilassa ja monissa tapauksissa jopa kuolemalla, maissa, joissa ei olisi vain vaikeaa rakentaa kristittyä hartauspaikkaa, vaan se olisi yksinkertaisesti mahdotonta.
Nyt meidän on aika omaksua ankara, päättäväinen ja luja kanta kristittyjen oikeuksiin kaikkialla maailmassa. Nyt meidän aika esittää äänekkäästi vaatimuksemme siitä, että kristittyjen ja muiden uskontojen seuraajien on voitava harjoittaa vapaasti uskontoaan.
Francisco José Millán Mon
(ES) Arvoisa puhemies, tämä keskustelu on hyvin tarpeellinen, kun otetaan huomioon viimeaikaiset vakavat tapahtumat, jotka vaikuttavat uskonvapauteen ja jopa kristittyjen elämään. Viittaan erityisesti siihen, mitä on tapahtunut pääasiassa Pakistanissa, Irakissa, Nigeriassa ja Egyptissä.
Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 18 artiklassa esitetään erittäin yksityiskohtaisesti se, mitä sanotaan uskonnonvapaudeksi tai uskonvapaudeksi. Siitä huolimatta se on valitettavasti oikeus, jota kunnioitetaan vain vähän joissakin maissa. Nyt olemme jopa nähneet, että kristinuskoa harjoittavat saattavat joutua maksamaan siitä hengellään.
Arvoisa korkea edustaja Ashton, Euroopan unionin on puolustettava vakaasti uskonnonvapautta yleisesti ja sisällytettävä se selkeästi ulkoiseen toimintaansa ja vaadittava kunnioitusta, vapautta ja turvallisuutta sille, mikä on nyt maailman vainotuin uskonnollinen ryhmä, kristilliselle yhteisölle. Meidän on vaadittava, että kaikki asianosaiset hallitukset tekevät kaiken tarpeellisen estääkseen nämä iskut, ja jos se ei ole mahdollista, pidättääkseen ja rangaistakseen vastuullisia.
Hyvät kollegat, arvoisa varapuheenjohtaja Ashton, vapaus on eurooppalaisen identiteetin symboli, ja se sisältää uskonvapauden, joka on osa ihmisoikeuksien perusydintä. Tuo vapaus on myös tie rauhaan, kuten paavi Benediktus XVI sanoi viestissään 1. tammikuuta. Haluaisin myös korostaan kristinuskon olennaista asemaa eurooppalaisen identiteetin muokkaamisessa. Siksi olisi surullinen ristiriita, jos Euroopan unioni ei vaatisi mahdollisimman lujasti maailmaa suojelemaan kristittyjen perustavanlaatuisimpia oikeuksia eikä auttaisi heitä aina voidessaan.
Euroopan parlamentin päätöslauselmassa esitetään keinot, joilla uskonvapautta yleisesti ja kristittyjen vapautta erityisesti suojellaan paremmin. Suhtaudun siksi myönteisesti siihen, että tulevassa ulkoasiainneuvostossa niitä käsitellään tiiviisti ja - lopetan nyt, arvoisa puhemies - että tulevassa 14. helmikuuta järjestettävässä Eurooppa-neuvoston kokouksessa aiotaan antaa lausunto näistä vakavista tapahtumista aivan kuten esimerkiksi presidentti Sarkozy hyvin rohkeasti teki.
Mitro Repo
(FI) Arvoisa puhemies ja korkea edustaja, Euroopan unionin ulkopoliittinen uskottavuus mitataan siinä kuinka se pitää kiinni perusarvoistaan, joita ovat ihmisoikeudet, demokratia, laillisuusperiaate ja uskonnonvapaus.
Egyptin oikeusjärjestelmä on vaarassa jäädä šaria-lain varjoon, josta kärsivät nimenomaan koptikristityt. Euroopan kirkkojen konferenssi peräänkuuluttaa dialogia Euroopassa kristittyjen ja muslimien välillä. Euroopan uskontodialogia, sivistynyt uskontotraditio ja uskontokasvatuksen traditio ovat myös voimavara, jota voidaan käyttää eurooppalaisessa politiikassa.
Kristinusko ja muut uskonnot ovat rauhanliikkeitä kuten Euroopan unioni. Parhaimmillaan uskonto yhdistää eikä jaa; me emme saa antaa terroristien käyttää uskontoa barbaarisen politiikan välineenä.
Zbigniew Ziobro
(PL) Arvoisa puhemies, uskonnollista vainoa seuraavan järjestön mukaan päivittäin yli 200 miljoonaa kristittyä uhkaa vaino. On vaikeaa uskoa, mutta kahden viime vuoden aikana yli 170 000 ihmistä on kuollut vain siksi, että he olivat kristittyjä. Nämä luvut tulevat järjestöiltä, jotka seuraavat kristittyjen vainoa, ja ne tarkoittavat, että kristityt itse asiassa kärsivät eniten uskonnollisesta vainosta, ja se meidän pitäisi täällä parlamentissa muistaa. Tilanne on erityisen jännittynyt monissa muslimimaissa, joissa kristittyjä kohdellaan toisen luokan kansalaisina.
EU ei voi enää suvaita tällaista tilannetta, eikä vain kristillisten juuriensa takia. Syyttömiä ihmisiä kuolee vain siksi, että he kuuluvat yhteen uskontoon eivätkä johonkin toiseen. Euroopan unioni ei reagoi riittävän päättäväisesti kristittyihin kohdistuviin iskuihin ja syrjintään. Kristittyjen vaino on otettava esiin kahdenvälisissä neuvotteluissa ja Euroopan unionin suhteissa niihin maihin, joissa tällaisia äärimmäisiä ja hirvittäviä tapahtumia tapahtuu. Parlamentin olisi myös vaadittava korkeaa edustajaa Ashtonia toimimaan aktiivisemmin ja päättäväisemmin.
Gay Mitchell
(EN) Arvoisa puhemies, arvostan suuresti tätä keskustelua, ja tuen täysimääräisesti päätöslauselmaa, johon myös osallistuin. Minun mielestäni nukkuva jättiläinen on heräämässä kristittyjen aiheettoman ja vahingollisen hyväksikäytön takia. Jos tämä vahingollisuus ja hyväksikäyttö kohdistuisivat muslimi- tai juutalaisyhteisöön, olisin yhtä huolissani. EU on mosaiikki: moninaisuudessaan yhtenäinen on mottomme.
Kyproksessa Turkin hallitus ja sen edustajat kuitenkin katsovat asianmukaiseksi vaatia kristittyjä pyytämään lupaa rukoilla ja käännyttävät heidät kirkosta, kun he päättävät tehdä sen yhdessä. Onko Turkin edustaja Euroopan unionissa kutsuttu kuultavaksi? Jos ei ole, miksi ei? Haluaisin osoittaa kunnioitusta niitä muslimeja kohtaan, jotka tukivat iskun kohteeksi joutuneita kristittyjä naapureitaan. Älkäämme siis osoittako tätä esitystä kelle tahansa. Se on kristityille ja niille, joita vastaan hyökättiin.
En tue enkä voi hyväksyä kansan, ihmisten tai yhteisöjen hyväksikäyttöä heidän uskonnollisten vakaumustensa takia. Tässä keskustelussa on kyse kristityistä; liian monet odottavat kristittyjen hyväksyvän kaikki vanhat huomautukset. He pitävät sitä vanhentuneena. Meidän on aika saada vastavuoroista kunnioitusta. Kunnioitan tämän parlamentin ihmisiä, joilla ei ole uskonnollista vakaumusta tai joilla on eri uskonnollinen vakaumus kuin minulla. Tämän parlamentin ihmisten on aika osoittaa kunnioitusta niitä kohtaan, joilla on kristillisiä vakaumuksia; moninaisuudessa meillä on yhtenäisyys.
Maria Eleni Koppa
(EL) Arvoisa puhemies, uskonnollista väkivaltaa koskevien tapausten määrä on moninkertaistunut viime aikoina koko maailmassa, mikä on aiheuttanut huolta ja närkästystä. Uskonnon harjoittamisen kieltäminen rikkoo räikeästi perusoikeuksia ja kansainvälistä oikeutta, jossa säädetään, että oikeus uskoon on jakamaton ja itsestään selvä.
Miehitysjoukkojen antama kielto kristillisen jumalanpalveluksen järjestämiselle Rizokarpasossa miehitetyssä Kyproksessa ja koptiyhteisön käyttämän kristillisen kirkon pommittaminen Aleksandriassa ovat vain kaksi esimerkkiä lisääntyneistä jännitteistä ja uskonnollisesta vihasta, joka kehittyy monissa paikoissa ei kovin kaukana Euroopasta.
Euroopan unionin on kehitettävä välineitä, joilla suojellaan kaikkien ihmisten oikeutta uskonnon harjoittamiseen. Viestin siitä, että Euroopan unioni ei suvaitse sellaista käytöstä, on oltava selkeä ja voimakas. Haluaisin kehottaa korkeaa edustajaa ottamaan arvioinnin uskonnollista ilmaisua koskevan vapauden tilanteesta ensisijaisiin tavoitteisiinsa. Lopuksi, olisi hyvä ajatus neuvoston ja Euroopan komission tasolla sisällyttää uskonnon suojelu kaikkiin kolmansien maiden kanssa käytäviin keskusteluihin.
Mirosław Piotrowski
(PL) Arvoisa puhemies, kristinusko on aina ollut eurooppalaisen identiteetin mittari, ja Euroopan unionin arvot ovat siitä peräisin. EU ei voi siksi pysyä aloillaan ja katsella, miten kristittyjä vainotaan, ja se sisältää vainon maailman muissa osissa. Arabimaissa ja Aasian valtioissa kristityt ovat uhatuin uskonnollinen vähemmistö, minkä vahvistavat viimeaikaiset iskut kristittyjä vastaan Egyptissä ja Irakissa ja aiemmat iskut Intiassa, jossa uhrien joukossa oli pieniä lapsia. Meillä on käytettävissämme monia välineitä kyseisten iskujen estämiseksi ja tuomitsemiseksi, ja Euroopan unionin on tuomittava päättäväisesti kristittyihin kohdistuvat iskut. Yksi tehokkaimmista tavoista olisi se, että EU:n kanssa tehtävien sopimusten, esimerkiksi kolmansien maiden kanssa tehtävien sopimusten, tekemisen ehdoksi asetettaisiin takuut siitä, että kyseessä olevat maat kunnioittavat kristittyjen oikeuksia, ja että niihin sisällytettäisiin lausekkeita, joiden mukaan sopimus purettaisiin, jos kyseisiä oikeuksia loukataan.
Doris Pack
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja Ashton, vuonna 2009 edistimme EU:ssa kulttuurienvälistä vuoropuhelua kristittyjen ja muslimien, ortodoksikristittyjen ja katolisten ja protestanttien ja ortodoksikristittyjen välillä. Olemme yhteisössämme yrittäneet saada aikaan luottamuksen lisääntymistä. Teemme tätä keskenämme. Se tietysti tarkoittaa, että meillä on omat näkemyksemme ja rohkeutta ilmaista niitä. Joskus asia ei kuitenkaan ole niin. Olen äskettäin lukenut ja kuullut, että Euroopan komissio on julkaissut nuorille kalenterin, jossa on kaikkien muiden uskontojen juhlapäivät paitsi kristinuskon. Voin vain sanoa, että tällaiset asiat vain kannustavat noita ihmisiä Egyptissä ja muualla jatkamaan hirvittävien tekojen tekemistä.
Meidän velvollisuutemme on auttaa kristittyjä noissa maissa, jotka on jo mainittu monta kertaa. Enemmistö heistä elää Palestiinan, Egyptin, Irakin ja Iranin kaltaisissa maissa, jotka ovat kristinuskon synnyinsijoja. Emme saa antaa näiden ihmisten joutua ajetuksi pois kodistaan. He eivät ole vähemmistöjä, he ovat egyptiläisiä ja palestiinalaisia, aivan kuten kaikki muut kyseisten maiden asukkaat. He haluavat edelleen asua siellä, mutta siitä on tehty heille vaikeaa. Meidän on tuettava korkeaa edustajaa Ashtonia ja meidän on yritettävä varmistaa, että Euroopan unioni sisällyttää takuun uskonvapaudesta kaikkiin sopimuksiin, joita se tekee kolmansien maiden kanssa ja erityisesti mainittujen maiden kanssa. Meidän on varmistettava, että ketään ei pakoteta lähtemään maastaan uskonnon takia.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Arvoisa puhemies, kun tarkastelen tilannetta Bagdadissa ja Aleksandriassa, minulla on tunne, että olemme menneet ajassa taaksepäin 500 vuotta. Tuohon aikaan Alankomaissa käytiin koukkujen ja turskien sotia, joissa protestantit ja katoliset taistelivat vimmatusti toisiaan vastaan. Arvoisa puhemies, tuollaiselle ei ole enää sijaa nykyaikaisessa eurooppalaisessa yhteiskunnassa. Kun kuitenkin katson Bagdadia ja Aleksandriaa, näen, että monessa maassa pinnan alla on vain pieni häivähdys inhimillisyyttä.
Siksi viestini teille on se, että sekä kulttuurisen vuoropuhelun että yhdessä säätämiemme vapauksien puitteissa Euroopan unionin on taattava uskonnonvapauden erittäin suuri merkitys kaikissa tekemissään sopimuksissa, kaikissa maissa, joiden kanssa sillä on toimintaa ja kaikissa laatimissaan mietinnöissä, kuten itse asiassa korostin Turkkia koskevassa mietinnössä. Se tarkoittaa myös - vaikka Doris Pack ei ole sitä maininnut - että nämä vapaudet ovat vastavuoroisia ja että uskonnonvapautta on myös kunnioitettava maissa, joissa islam ei ole enemmistön uskonto.
Arvoisa puhemies, minun mielestäni on mahdotonta hyväksyä ilmennyttä suvaitsemattomuutta ja väkivaltaa, ja meidän pitäisi saada sotivat osapuolet vuoropuheluun. Kehotan siksi korkeaa edustajaa Ashtonia yhdessä ulkosuhdehallintonsa kanssa takaamaan, että olemme ehdottoman johdonmukaisia käsitellessämme uskonnonvapautta kaikessa yhteydenpidossa, jota meillä on kaikkien noiden maiden viranomaisten kanssa. Voitte luottaa sen osalta parlamentin solidaarisuuteen.
Eleni Theocharous
(EL) Arvoisa puhemies, kristittyjen vaino ja teurastaminen Lähi-idässä on tavallisesti fanaattisten terroristijärjestöjen työtä. Kyproksen kreikkalaisten kristittyjen vaino miehitetyssä Kyproksessa on Euroopan unioniin liittymään pyrkivän maan tavallisen armeijan työtä.
Minulla on kädessäni kirje Brysselin "Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan suurlähettiläältä" - joksi kyseinen henkilö itseään nimittään ja joka on taho, joka on olemassa vain ja ainoastaan Turkin miehitysarmeijan voiman nojalla - kirje, jossa hän yrittää pilkata minua mutta samalla myöntää, että jumalanpalvelus Rizokarpasossa keskeytettiin, koska Kyproksen kreikkalaisilla kristityillä ei ollut lupaa.
Arvoisa korkea edustaja Ashton, mistä asti kukaan on tarvinnut lupaa harjoittaakseen uskontoaan? Miten kauan aiotte suvaita tällaista räikeää EU:n kansalaisten ihmisoikeuksien ja uskonvapauksien rikkomista, josta on vastuussa maa, joka pyrkii liittymään Euroopan unioniin?
Miroslav Mikolášik
(SK) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Ashton, haluaisin puhutella teitä ja esittää teille tästä asiasta vahvan vetoomuksen, koska meidän on yksinkertaisesti mahdotonta hyväksyä, että Lähi-idän kristittyihin kohdistuu edelleen niin armottomia iskuja.
Irak, Iran Egypti, Nigeria, Turkki, Pakistan. Nämä ovat olleet heidän - kristittyjen - kotinsa vuosisatojen ajan, eivätkä he halua lähteä. On kauhistuttavaa, miten islamin uskonoppineet edistävät kristittyjen vastaisia tunteita kannattajilleen pitämissään puheissa. Pohjois-Irakissa ihmiset eivät uskalla koristella kotejaan. Bagdadissa aseistetut henkilöt ryntäsivät sisään, ampuivat 52 ihmistä ja haavoittivat 200:aa.
Meillä oli joulukuussa tilaisuus tavata Euroopan parlamentissa vierailleita irakilaisia piispoja. He korostivat meille tarvitsevansa meidän tukeamme ja koko kansainvälisen yhteisön tukea, jotta syyttömiä ihmisiä ei tapeta heidän uskonnollisten vakaumustensa takia. Minne olemme sen osalta edenneet?
Haluaisin tässä yhteydessä mainita Turkin, joka ponnistelee valtavasti yhdentyäkseen Eurooppaan mutta estää samaan aikaan kristillisten uskonnollisten yhteisöjen tai seurakuntien perustamisen. Me sallimme minareettien rakentamisen Eurooppaan, mutta he eivät vastaa siihen mitenkään.
Haluaisin myös kysyä, missä kaikki ihmisoikeuksien puolustajat ovat, ja eläinten oikeuksien puolustajat ja niin edelleen. Mietin joskus, olisiko tarpeen perustaa ryhmä kristittyjen suojelemiseksi ympäri maailmaa.
Peter Šťastný
(EN) Arvoisa puhemies, on hyvin häiritsevää nähdä, miten vahingolliset ja väkivaltaiset iskut kristittyjä ja heidän yhteisöjään vastaan ovat lisääntymässä. Siitä ovat useimmiten vastuussa fanaattiset islamilaiset ääriliikkeet. Se on puhdasta vihaa. Se on lopetettava ja se täytyy lopettaa.
EU:n ja sen toimielinten, myös tämän parlamentin, on painostettava enemmän niiden maiden hallituksia, joissa näitä tapahtumia ilmenee, erityisesti maissa, joissa valtion politiikka on heikkoa tai joissa kyseisiä tapahtumia katsotaan sormien läpi.
Täällä me arvostamme ja suojelemme kaikkien elämää; rankaisemme ankarasti jokaista, joka vaarantaa ihmiselämän, ja rangaistus on ankarampi, jos henkeä uhkaavat iskut kohdistuvat vähemmistöön ja jos niiden perustana on viha. Meidän on vaadittava, että muut maat tarjoavat vastaavan suojan ihmisten elämälle ja rankaisevat ankarasti kaikkia näiden hirvittävien rikosten tekijöitä, ja meidän on avustettava kyseisiä maita sen osalta.
Me kaikki tiedämme, mitä vakavia asioita voi tapahtua, jos mitään ei tehdä ja jos nykyistä kasvavaa suuntausta ei pysäytetä. Koko sivistyneen maailman parhaat ponnistukset olisi siksi keskitettävä tämän vaarallisen suuntauksen kääntämiseen.
Sari Essayah
(FI) Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, en halua mitenkään väheksyä muiden uskontojen kokemaa painetta, mutta tilastot kertovat karua kieltään: 75 prosenttia uskontonsa vuoksi uhatuista tai tapetuista on kristittyjä ja noin sata miljoonaa kristittyä eri puolilla maailmaa kohtaa vainoa ja väkivaltaa uskontonsa vuoksi.
Viime aikoina tilanne on noussut erityisen huolestuttavaksi Lähi-idässä, kuten olemme täällä kuulleet. Jumalanpalveluksiin tehdyissä iskuissa Irakissa, Egyptissä ja Syyriassa on kuollut kymmeniä henkilöitä, joiden joukossa on myös lapsia. Myös muualla maailmassa haasteita riittää. Aasian maiden huima talouskasvu kätkee alleen vakavia perus- ja ihmisoikeusloukkauksia. Muun muassa Kiinassa, Intiassa ja Vietnamissa uskonnonvapaus toteutuu lähinnä vain paperilla. On tunnustettava, että EU ja sen jäsenvaltiot ummistavat silmänsä tältä muun muassa kauppasuhteiden takia.
Kuitenkin EU voisi tehdä halutessaan niin paljon enemmän kristittyjen tilanteen ja uskonnonvapauden edistämiseksi maailmassa muun muassa vaatimalla uskonnonvapauslauseketta kaikkiin niihin sopimuksiin, joita tehdään kolmansien valtioiden kanssa. Siksi haluankin kysyä Teiltä rouva komissaari seuraavaa: Aiotaanko tulevaisuudessa vaatia uskonnonvapauslauseketta ja myös seurata sen toteutumista?
Euroopan laimea suhtautuminen johtuu osittain siitä, että olemme itse menettämässä oman arvotaustamme täällä. Haluamme eristää uskonnon johonkin yksityiseen tilaan. Tätä asiaa heijastelee muun muassa krusifiksikeskustelu, jota Italiassa käytiin, samoin täällä rouva Packin mainitsema komission julkaisema kalenteri, josta kristilliset juhlapyhät on kokonaan unohdettu. Sekularismi ei ole vastaus näihin ongelmiin vaan se, että kunnioitamme toisinajattelevia ja toisten vakaumusta.
Traian Ungureanu
(EN) Arvoisa puhemies, kristittyjen ahdinko Lähi-idässä, Aasiassa ja Afrikassa ei ole sattumaa. Se ei ole sarja valitettavia mutta koordinoimattomia iskuja. Se on päinvastoin klassinen joukkovaino. Kristittyjä uhkaillaan, häädetään ja tapetaan selkeän päämäärän perusteella: uskonnollisen puhdistuksen. Se tapahtuu, koska me täällä EU:ssa teemme mitä vain mukautuaksemme muslimien loputtomiin arkaluontoisiin aiheisiin. Sen tuloksena EU on täynnä moskeijoita ja Lähi-itä puhdistettu kristityistä.
Kyse ei kuitenkaan ole määristä. Kyse on vapaudesta ja identiteetistä. Myös niille meistä, jotka eivät ole uskovaisia, kristinuskon pitäisi olla enemmän kuin unohdettu, eksoottinen ja häviävä lahko. Saamme vapaasti uskoa tai olla uskomatta, mutta emme voi vapaasti sallia vapauksiemme väärinkäyttöä.
Tämä lähestymistapa tarkoittaa, että meidän pitäisi tehdä uskonvapaudesta ennakkoehto suhteissamme itsenäisten valtioiden kanssa. Tämä lähestymistapa pitäisi kirjata lakiin ja siitä pitäisi tulla osa korkean edustajan toimeksiantoa.
Tunne Kelam
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa korkealle edustajalle, että tässä tilanteessa tuomitsemiset ja julkilausumat eivät riitä. Iskut kristittyjä yhteisöjä kohtaan ovat tehostuneet dramaattisesti, erityisesti Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan maissa. On vaikeaa löytää valtiota, jossa kristityt voivat elää tavallisena vähemmistönä ja ennen kaikkea tunnustaa vapaasti uskontoaan.
Äskettäin kristinuskoon kääntyneet ihmiset ovat alttiita kuolemanvaaralle. Emme puhu tässä uusista vähemmistöistä. Kristityt ovat näiden maiden vanhimpia perinteisiä asukkaita. Nykyään heidän on koko ajan suuremmassa määrin jätettävä maansa, heidät pakotetaan gettoihin tai heistä tulee sisäisiä pakolaisia kuten Irakissa. Siksi EU:n on kiireellisesti laadittava strategia uskonvapaudesta ja osoitettava joitakin konkreettisia toimenpiteitä niitä valtioita vastaan, jotka tarkoituksella ovat suojelematta uskonnollisia vähemmistöjä.
Haluaisin myös mainita kollegan, Jaime Mayor Orejan, ajatuksen siitä, että laaditaan luettelo uhreista, joihin EU:n ulkosuhdehallinnon hallinnon olisi pidettävä aktiivisesti yhteyttä. Kyse ei ole yrityksestä saada uskonnot toisiaan vastaan. Kyse on todellisista yhdenvertaisista mahdollisuuksista, koska kristillisen kirkon rakentamisen Aleksandriaan tai Ankaraan pitäisi olla yhtä helppoa kuin moskeijan rakentamisen Brysseliin.
Simon Busuttil
(MT) Arvoisa puhemies, iskut kristittyjä yhteisöjä vastaan Egyptissä ja muissa maissa on tuomittava, ja meidän velvollisuutemme on reagoida. Minun kysymykseni on seuraava: jos Eurooppa, kristinuskon kehto, ei pysty suojelemaan kristittyjä ja heidän vapauttaa harjoittaa uskontoaan, kuka pystyy?
Meidän on kuitenkin myös yritettävä estää muslimiyhteisöjen radikalisoituminen ja ääriliikkeiden vaikutusvalta niissä. Meidän on myös huolehdittava siitä, ettemme leimaa kaikkia muslimeja terroristeiksi, koska väkivaltaa ja äärimmäisyyttä kannattavat ovat vähemmistö. Koko maailman muslimiyhteisöjen on samalla tuomittavat ääriliikkeet, jotka käyttävät uskontoaan hyväkseen, ja tehtävä ero itsensä ja näiden ihmisten välillä, jotta heitä estetään saattamasta islamia huonoon huutoon.
Meidän on lisäksi kaiken vaikutusvaltamme nojalla vaadittava noiden maiden viranomaisia suojelemaan kristillisiä yhteisöjä vainolta.
Ennen kaikkea, huolimatta silmiemme edessä paljastuvista tapahtumista, jotka saavat vihan yltymään, emme voi luopua järjestä. Kuten Mahatma Gandhi sanoi: "silmä silmästä ja hammas hampaasta tekisi meistä kaikista sokeita ja hampaattomia".
Carlo Casini
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tähän mennessä puhuneet parlamentin jäsenet ovat sanoneet käytännöllisesti katsoen jo kaiken. He ovat muistuttaneet tosiasioista, arvioineet niitä ja esittäneet konkreettisia pyyntöjä.
Siksi, koska tämä on viimeinen etukäteen määrätty puheenvuoro, haluaisin lisätä jotakin, mitä ei ole vielä sanottu, ja mieleeni tulevat erittäin suuren eurooppalaisen paavi Johannes Paavali II:n, miehen, joka auttoi erittäin aktiivisesti murtamaan Berliinin muurin, ajatukset. Henkisessä testamentissaan hän mainitsee neljä tulevan sivilisaatiomme, eli rakkauden sivilisaation, taustalla olevaa arvoa: ne ovat elämä, rauha, leipä ja uskonvapaus.
Sitten ajattelen kaikkea, mitä Giorgio La Pira, Firenzen entinen pormestari, joka edisti suuria kristillisen sivilisaation konferensseja kylmän sodan riehuessa kuumimmillaan, on kirjoittanut. Kirjassaan Premesse della politica (Politiikan edellytykset) hän kirjoitti, että kaikkien poliittisten ajatusten taustalla on erityinen käsitys ihmisestä. Kristitylle Euroopalle, hän kirjoittaa, ihminen on pääasiassa rukoileva olento, eli olento, joka pystyy käymään vuoropuhelua, ymmärtämään äärettömyyden ja puhumaan jumalalle.
Jos ihmiseltä poistetaan valmius osallistua yksityiseen ja julkiseen vuoropuheluun, se ei ole vain uskonnon kieltämistä vaan myös itse ihmisen kieltämistä. Jätän nämä ajatukset parlamentille ja teille, arvoisa korkea edustaja, jotta niiden avulla voitaisiin edistää Euroopan unionimme konkreettista ja tehokasta sitoutumista, unionimme, jonka juuret ovat kristillisessä identiteetissä ja joka ei koskaan jätä julistamatta tavoitettaan puolustaa ja edistää ihmisarvoa ja ihmisoikeuksia.
Puhemies
(EN) Hyvät kollegat, siirrymme juuri catch-the-eye-menettelyyn. Minulla on pieni ongelma, koska minulla on yli 25 pyyntöä ja meillä on vain viisi minuuttia, joten selvästikään kaikki eivät saa puheenvuoroa. Teen parhaani ja pyrin jakamaan ajan tasaisesti ja oikeudenmukaisesti, mutta valitettavasti kaikki eivät saa puheenvuoroa.
Magdi Cristiano Allam
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tyydyn pyytämään korkeaa edustajaa, varapuheenjohtajaa Ashtonia, ottamaan erityisen pyynnön suhteitamme Egyptiin koskevalle asialistalle: kehotamme Egyptin viranomaisia poistamaan uskontoa koskevat tiedot virallisista asiakirjoista, henkilökorteista, passeista ja kaikista työn saamiseen tarvittavista asiakirjoista.
Kristittyjä syrjitään Egyptissä, koska heidän asiakirjoissaan on sana "kristitty". Islamilaisesta terrorismista on nyt tullut oikeutettua tilanteessa, jossa kristittyjä vastaan harjoitetaan institutionalisoitunutta syrjintää.
Tämä on konkreettinen pyyntö, ja jos se pannaan täytäntöön, kristityt pääsisivät eroon yhdestä institutionalisoituneen syrjinnän muodosta.
Antigoni Papadopoulou
(EN) Arvoisa puhemies, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 3 artiklalla kielletään "epäinhimillinen tai halventava kohtelu" ja 9 artiklalla suojellaan oikeutta "tunnustaa uskontoaan tai uskoaan". Euroopan ihmisoikeustuomioistuin vahvisti sen tuomiossaan, joka koski neljättä Kyproksen ja Turkin valtiovalitusasiaa vuodesta 2001 alkaen.
Haluaisin sanoa korkealle edustajalle Ashtonille: valitettavasti 36:n viime vuoden ajan Turkki, Euroopan unionin ehdokasvaltio, on tuhonnut uskonnollisia muistomerkkejä Kyproksessa ja tehnyt kristillisistä kirkoista moskeijoita ja talleja, ja äskettäin se lopetti joulu- ja loppiaismessut kristillisissä kirkoissa miehitetyissä Rizokarpasossa ja Yialousassa.
Turkki on tuomittava EU:n alueella tekemistään rikoksista. EU ei saa jäädä passiiviseksi. Kyproksen kristityt ovat vaarassa.
Alexandra Thein
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Ashton, puhumme tänään kristittyjen tilanteesta ja uskonnonvapaudesta koko maailmassa annetusta päätöslauselmasta. Euroopan parlamentti tukee perusvapauksia ja ihmisoikeuksia koko maailmassa. Euroopan liberaalidemokraattien ryhmä on yksi liikkeellepanevista voimista tämän tuen takana, ja se erottaa meidät konservatiiveista, jotka keskittyvät erityisesti kristittyjen tilanteeseen.
Yleisesti kyse ei ole vain kristittyjen tilanteesta. Liberaalien kannalta tämä koskee uskonnonvapautta kokonaisuudessaan. Sillä tarkoitan kaikkia uskontoja kaikkialla maailmassamme. Kyse on uskonnollisten vähemmistöjen suojelusta ja siitä, että kaikkien valtioiden on suojeltava parhaan kykynsä mukaan uhattuna olevien uskonnollisten vähemmistöjen jäseniä.
Meillä on ongelmia myös EU:ssa. Tulen Berliinistä, ja pelkästään siellä on tehty kuuden kuukauden aikana moskeijoita vastaan kuusi tuhopolttoiskua, joissa ei onneksi kuollut kukaan, sosiaalidemokraattisen entisen keskuspankkiirin käynnistämän hälinän takia. Saksan valtio yrittää kuitenkin suojella parhaansa mukaan uskonnollisia rakennuksia. Samoin myös Egypti lisää toimenpiteitään toisen kristittyihin kohdistuneen suuren terroristi-iskun jälkeen.
Jokaisen kirkon, moskeijan tai synagogan edessä ei tietenkään voi olla poliisia. Minusta on erittäin valitettavaa, että monissa maissa, myös omassani, juutalaiset rakennukset ovat alkaneet näyttää huipputurvallisilta laitoksilta. Siksi on tärkeää, että me poliitikkoina kannamme vastuun asenteesta uskonnollisia vähemmistöjä kohtaan maissamme ja että edistämme avointa ja ystävällismielistä suhtautumista kaikkiin uskontoihin.
Charles Tannock
(EN) Arvoisa puhemies, kun minut valittiin tähän parlamenttiin ensimmäisen kerran 11 vuotta sitten, katsottiin, että on jonkin verran omalaatuista, miltei hämmentävää - erityisesti jopa PPE-ryhmässä, minun on sanottava - että otin usein esiin kysymyksen kristittyjen vainosta islamilaisessa ja kommunistisessa maailmassa, ja pelkäänpä, että se on vain pahentunut sen jälkeen.
Olen siis iloinen, että nyt jopa jotkut tämän parlamentin aggressiivisemmat ja uskonnonvastaisemmat voimat ovat heränneet vanhoihin kristillisiin yhteisöihin kohdistuvaan olemassa olevaan uhkaan, esimerkiksi Irakin assyrialaisiin, joiden suojelija olen Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja Egyptin kopteihin. Viime lauantaina seisoin Lontoossa pääministerin virka-asunnon ulkopuolella vaalipiirini koptiasukkaiden kanssa vaatimassa, että Yhdistyneen kuningaskunnan on painostettava Egyptiä ja sen hallitusta suojelemaan paremmin omia kansalaisiaan. Tänään kehotan teitä, arvoisa varapuheenjohtaja Ashton, Euroopan unionin korkeana edustajana tekemään samoin.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Arvoisa puhemies, kirjoitin jokin aika sitten artikkelin nimeltä "Moniarvoinen yksinpuhelu". Moniarvoinen tarkoittaa, että monet meistä puhuvat, ja yksinpuhelu tarkoittaa, että yksi henkilö puhuu. Juuri se on yhteisöjemme ongelma tällä hetkellä. Kaikki puhuvat - ja useimmiten ajatuksista - mutta kuuntelemme vain sitä, mitä itse sanomme. Se koskee ongelmaa islamilaisen fundamentalismin puhkeamisesta, joka viime päivinä on tapahtunut ja joka tapahtui Egyptissä uudenvuoden aikaisissa raaoissa iskuissa.
Haluaisin korostaa sitä, että yhdessä vuosisadassa, 1900-luvun alusta tähän asti, kristittyjen määrän idässä on arvioitu laskeneen 22 prosentista väestöstä alle kymmeneen prosenttiin. Meidän on kiinnitettävä huomiota tähän islamismin leviämiseen, koska sekä Egyptissä että Libyassa ja muissa maissa on vanhat johtajat, emmekä tiedä, mitä tapahtuu, kun he kaatuvat, ja minkä suunnan nämä maat saattavat ottaa.
Siksi kehotan teitä, arvoisa korkea edustaja Ashton, ryhtymään aloitteisiin käyttääksenne vaikutusvaltaanne lieventämään uskonnollisesta fanaattisuudesta johtuvaa tilannetta, olivatpa kyseessä sitten kristityt tai muslimit.
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa puhemies, koptipiispa Anba Damian kehotti äskettäin perustamaan kristillisen yhdistyksen erityisesti Egyptin kristityille moskeijoiden kiihotuskampanjoiden ja myös joulumessussa tapahtuneen hirvittävän verilöylyn takia. Hyväntekeväisyysjärjestö "Open Doors" luetteloi maailmanlaajuisessa vainoa koskevassa luettelossaan 50 valtiota, joissa kristittyihin kohdistuu vakavaa vainoa.
En oikein ymmärrä, miksi osoitamme tänään huolemme. Meidän ei pitäisi olla yllättyneitä, koska ongelmat alkavat ylhäältä. Jos EU:ssa ja komissiossa jaetaan täydellisenä esimerkkinä itsensä kieltämisestä 21 000:een Euroopan kouluun kolmelle miljoonalle koululaiselle kalenteria, jossa ei mainita yhtään kristillistä juhlapäivää, mutta esitetään muslimien, sikhien, hindujen ja kiinalaisten juhlapäivä, kyse ei ole enää itsensä kieltämisestä vaan itseinhosta. Arvoisa korkea edustaja Ashton, tarvitsemme rohkeutta, ja meidän on pidettävä kiinni normeistamme. Emme saa suvaita suvaitsemattomuutta.
Anna Záborská
(SK) Arvoisa puhemies, Euroopan unioni ei voi pysyä hiljaa, se ei voi vastata vasta tapahtuman jälkeen, kun kristittyjä kuolee ja kun heitä karkotetaan kodeistaan. Euroopan unioni ei pysty puolustamaan kristittyjä riittävästi, koska unionia vaivaa poliittinen korrektius, joka musertaa uskonnonvapauden. Maallisuuden ideologia sitoo kätemme ja musertaa uskonnonvapauden.
Unionista on vaikeaa suojella ja puolustaa kristittyjä maailmanlaajuisesti, koska se ei itse kunnioita kristillistä filosofiaa. Jotkut jäsenet vastustavat myös sitä, että uskonnolliset johtajat puhuvat parlamentissamme. Tämä parlamentti kieltäytyi tuomitsemasta myöhemmin murhatun Mosulin arkkipiispan sieppausta. Tämän parlamentin poliittinen ryhmä varmisti, että paavia syytettiin ihmisoikeuksien rikkomisesta. Komissio unohti mainita kristilliset juhlapäivät, Italian krusifikseista puhumattakaan.
Odotan, että Wieniin perustetaan kristittyihin kohdistuvan suvaitsemattomuuden ja syrjinnän eurooppalainen seurantakeskus, ja luulen, että sillä on paljon työtä.
László Tőkés
(HU) Arvoisa puhemies, Romanian yhden vähemmistön jäsenenä tiedän, mitä uskonnollinen vaino tarkoitti Ceauşescun diktatuurin aikana. Olin tyytyväinen kuullessani, että pääministeri Viktor Orbán mainitsi tänään kristittyjen vainon torjunnan yhtenä painopistealoistamme. Minun mielestäni korkean edustajan Ashtonin pitäisi osallistua siihen yhteistyössä puheenjohtajavaltio Unkarin kanssa, ja pyydän häntä tekemään niin. Kun äskettäin kävimme Istanbulissa, näimme ja kuulimme, että 1900-luvun aikana tapettiin miljoonia armenialaisia ja kreikkalaisia kristittyjä. Minusta on surullista, että kristittyjen vaino jatkuu maailmassamme edelleen. Ehdotan yhdessä Heidi Hautalan kanssa, että tämä kysymys otetaan myös "lakivaliokunnan" asialistalle erillisenä kohtana. Toisaalta pyydän korkeaa edustajaa Ashtonia käymään kristittyjen suojelusta vakavan keskustelun 31. tammikuuta järjestettävässä ulkoasianministerien kokouksessa ja tekemään siitä ensisijaisen poliittisen tavoitteen.
Puhemies
(EN) Annan puheenvuoron Catherine Ashtonille, jotta hän voi tehdä yhteenvedon keskustelusta ja vastata moneen esitetyistä kysymyksistä.
Catherine Ashton
Arvoisa puhemies, haluaisin ottaa esiin kaksi tai kolme monista ajatuksista, joita minulle on esitetty - ja ensinnäkin haluaisin kiittää arvoisia jäseniä ja tunnustaa tunteen vahvuuden ja tuen ilmaisun osalle siitä työstä, jota olemme pyrkineet tekemään tällä alalla.
Kuten olen jo sanonut, osa siitä syystä, miksi olin niin tyytyväinen voidessani osallistua tähän keskusteluun, on se, että se on otettu kerran aiemmin esiin ulkoasiainneuvostossa - mutta palaamme siihen tammikuun lopussa - ja arvoisien jäsenten huolet ovat levinneet ja saaneet vastakaikua huolissa, joita minulle on esitetty monista eri lähteistä, erityisesti joistakin jäsenvaltioista ja joiltakin ministereiltä, jotka ovat olleet eniten huolissaan näistä asioista.
Haluan tehdä selväksi, että minä itse asiassa todella puhuin kristinuskosta. Aloitin ilmaisemalla syyt, miksi menin juuri Betlehemiin, ja tunnustamalla, että vaikka olin Lähi-idässä, olin myös tavallaan monen uskonnon ytimessä - erityisesti ortodoksien joulun aattona. Se oli hyvin voimakas julkilausuma itsessään, ja sen tekeminen oli hyvin henkilökohtaista ja tarkoituksellista. Tiedän, että Mario Mauro ei enää valitettavasti ole paikallaan kuulemassa vastaustani, mutta toivon, että hänelle kerrotaan, että mainitsin puheenvuorossani juuri sen.
Haluaisin ottaa esiin kaksi tai kolme asiaa. Monet arvoisat jäsenet ovat esittäneet kysymyksen, miten käytämme käytettävissämme olevia välineitä varmistamaan, että näihin asioihin voidaan puuttua. Haluan muistuttaa arvoisille jäsenille, että miltei kaikissa kauppa- ja yhteistyösopimuksissa, jotka olemme tehneet vuoden 1995 jälkeen, on ollut ihmisoikeuslauseke, ja että se on sopimuksissa, jotka on uskoakseni nyt tehty 134 maan kanssa.
Pääasiallinen tarkoitus on osoittaa yhteinen sitoutumisemme ihmisoikeuksiin, mutta se on oikeusperusta seuraamuksille, mikäli tapahtuu vakavia ihmisoikeusrikkomuksia. Arvoisat jäsenet muistavat, että aiemmassa tehtävässäni juuri minä otin esiin kysymyksen GSP +:sta ja Sri Lankasta. Tiedätte, että olemme toteuttaneet toimia poistaaksemme heidät tuosta järjestelmästä, erityisesti ihmisoikeuskysymysten perusteella. On hyvin tärkeää, kuten arvoisat jäsenet ovat sanoneet, että tarkastelemme edelleen tapaa, jolla voimme tehdä sopimuksen, ja sen tekemiseen käytettävissämme olevia välineitä, ja varmistamme, että nuo kannustimet poistetaan tarvittaessa.
Yksi asioista, joka mielestäni on hyvin mielenkiintoinen, kun komissio alkaa tarkastella tulevaa GSP-asetusta, on tarkastella, voitaisiinko tuon asetuksen ihmisoikeuksien ja yleissopimusten ratifiointia ja täytäntöönpanoa koskevia näkökohtia parantaa.
Halusin myös käsitellä sen toista puolta, joka koskee tietysti välineitä, joita käytämme edistämään ja tukemaan demokratiaa ihmisoikeuksissa. Me tuemme, kuten arvoisat jäsenet tietävät, maailmanlaajuisesti hankkeita rasismin, ulkomaalaisvastaisuuden tai mihin tahansa syyhyn perustuvan syrjinnän torjuntaa. Olemme rahoittaneet syrjinnänvastaisia kansalaisjärjestöjä noin 60 maassa. Siksi saamme tasapainon aikaan käyttämällä käytettävissämme olevia välineitä varmistamaan, että pystymme osoittamaan, kun katsomme vahvasti, että sitä on loukattu, ja käyttämällä noita välineitä - yhdistettynä haluumme ja käytettävyyteemme - ja tukemaan noita kansalaisjärjestöjä, erityisesti niitä, jotka toimivat syrjinnän torjunnan alalla.
Halusin myös käsitellä yhtä muuta alaa, ja se on lähetystöjen tehtävä kaikkialla maailmassa ja tapahtumien seurantaa koskeva tehtävä. Monet arvoisat jäsenet itse asiassa ottivat tämän erityisen kohdan esiin. Olen jo sanonut, että mielestäni on todella tärkeää, että seuraamme asioita kaikkialla maailmassa.
Kiinnitin erityistä huomiota siihen, että arvoisat jäsenet puhuivat monista toimista ja siitä, mikä on jossain määrin tunnustettu huomattavasti enemmän viime viikkoina ja kuukausina mutta mikä on kuitenkin ollut monen arvoisan jäsenen huolenaiheena jo hyvin kauan: huoli siitä, miten uskovaisia kaikista uskonnoista kohdellaan tai syrjitään uskonnon perusteella kaikkialla maailmassa ja siitä, että meidän on suhtauduttava noihin asioihin huolellisesti ja tarkkaavaisesti, ei silloin, kun niistä tulee väkivaltaisia - kun niistä tulee väkivaltaisia, meidän on, tavallaan, tietysti toimittava - vaan myös ennen kuin niistä tulee väkivaltaisia, jos se on syrjinnän säännöllinen lähde.
Mielestäni on tärkeää, että lähetystömme ympäri maailmaa ovat lähde, joka pystyy näkemään ja tunnustamaan kaikenlaisen syrjinnän, joka arvoisien jäsenten mielestä "lymyää pinnan alla", jos voin käyttää tuota ilmaisua, ja ilmoittamaan meille sitä havaitessaan.
Mielestäni on myös tärkeää, kuten olen todennut, että esitimme edellisessä ulkoasiainneuvostossa, että ihmisoikeustyössämme ja laatimassamme raportissa käsittelemme myös uskonnollisten vähemmistöjen tilannetta kaikkialla maailmassa. Kristinuskolla on ollut erittäin merkittävä osa tämän päivän keskustelussamme, mutta monet arvoisat jäsenet ovat panneet merkille, että tätä on myös sovellettava sen varmistamiseen, että kunnioitamme ja suvaitsemme myös muita uskoja kaikissa teoissamme.
Mielestäni on tärkeää yrittää ymmärtää sitä, mitä todella tapahtuu, sekä raporttiemme seurannan perusteella että myös kaikkialla maailmassa sijaitsevien lähetystöjemme avulla. Mielestäni se antaa meille paremman näkemyksen siitä, miten käytettävissämme olevia välineitä olisi käytettävä, erityisesti komission osalta, mutta myös poliittisen tahdon osalta, eikä vain minun osaltani, vaan - kuten olette aivan oikein panneet merkille - koska parlamentin jäseninä teillä on tässä vahva ääni ja vahva vaikutusvalta yhdessä jäsenvaltioiden ja niiden asiaankuuluvien ministereiden kanssa.
Aloittaessani sanoin, että olen sitoutunut siihen, että pyrin varmistamaan, että käytämme sitä, mikä meillä on, paremmin, että seuraamme huolellisesti sitä, mitä tapahtuu, ja että käytämme käytettävissämme olevia poliittisia ja taloudellisia välineitä pitämään tämän asialistamme ytimessä tulevaisuudessa, ja olen hyvin kiitollinen kaikista puheenvuoroista. Niille, joiden huomautuksiin ja kysymyksiin en ole vastannut: kyse ei ole siitä, etten halunnut; käsittelen niitä hyvin huolellisesti, ja kaikki tämä edistää keskustelua, jonka käymme tammikuun lopussa ulkoasiainneuvostossa.
Puhemies
- (CS) Olen vastaanottanut seitsemän työjärjestyksen 110 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 20. tammikuuta 2011 kello 12.00.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Elena Oana Antonescu
Syyttömät ihmiset ovat joutuneet uhreiksi vastuuttomissa rikoksissa, joilla ei ole mitään tekemistä uskonnon tai moraalisten periaatteiden kanssa. Me Euroopan unionin kansalaiset tuemme ja edistämme uskonnonvapautta ja meidän velvollisuutemme on korostaa, että sitä on kunnioitettava, suojeltava ja edistettävä yhtenä perusihmisoikeutena. Terrorismin tavoite on todellakin näissä koko puitteissa aiheuttaa hämmennystä ja selkkauksia tekemällä iskuja, joita tekijät yrittävät oikeuttaa viittaamalla taustalla olevaan uskonnolliseen syyhyn. Haluaisin korostaa, että terrorismilla ei ole mitään uskontoa. Juuri siksi kaikenlainen fundamentalistinen ajattelu on jätettävä moskeijoiden, kirkkojen ja synagogien ovelle. Maailman uskonnoissa ei rohkaista väkivaltaisiin iskuihin. Sellaisiin iskuihin osallistuvien ihmisten ei todellakaan pitäisi uskoa, että he taistelevat jonkin asian puolesta. Aivan päinvastoin. Minun mielestäni he taistelevat moraalia, muita ihmisiä ja itse ihmisyyttä vastaan.
Gerard Batten
Kristittyjen vaino islamilaisissa maissa ja joissakin muissa kuin islamilaisissa maissa kuten kommunistisessa Kiinassa on kasvava ja halveksittava suuntaus. Yksi viimeisimmistä kristinuskon vastaisen väkivallan purkauksista tapahtui uutenavuotena Aleksandriassa, kun 25 ihmistä kuoli ja 80 haavoittui kirkon pommittamisessa. Lontoon ja muun Yhdistyneen kuningaskunnan koptiyhteisö on valottanut minulle tämän iskun taustaa. He arvioivat, että Egyptissä tehtiin viime vuonna yli sata kristittyihin kohdistunutta iskua, joissa kuoli monia.
Niistä vastuullisia innoitti fundamentalismi ja äärimmäinen islamistinen ideologia. Minä ja edustamani Yhdistyneen kuningaskunnan vapauspuolue emme halua EU:n ulkopolitiikkaa tai EU:n ulkoministeriä - joka on tällä hetkellä Catherine Ashton. Koska Catherine Ashton kuitenkin on tässä tehtävässä, hänen pitäisi ottaa huomioon se, että EU allekirjoittaa miljardien eurojen arvoisia sopimuksia sellaisten maiden kanssa, jotka ovat kristittyjen pahimpia vainoajia. EU:n pitäisi käyttää taloudellista voimaansa ja todeta, että se ei anna etuussopimuksia tai etuuskohtelua maille, jotka suvaitsevat kristittyjen vainoa. Se on vähintä, mitä sen voisi odottaa tekevän.
José Manuel Fernandes
Uskonnonvapautta koskevat tilastot osoittavat, että suurin osa uskonnollisista väkivallanteoista on kohdistettu viime vuosina kristittyihin. Vuonna 2010 kristittyjen yhteisöihin kohdistuneiden iskujen määrä kasvoi huolestuttavasti. Valitettavasti on surtava monia ihmishenkien menetyksiä, jotka johtuvat Nigeriassa ja Pakistanissa kristittyjen yhteisöihin tehdyistä verisistä iskuista, terrori-iskuista koptikristittyjä vastaan Aleksandriassa ja Filippiineillä, jihad-terroristien iskuista assyrialaisia kristittyjä perheitä vastaan ja koordinoiduista pommi-iskuista kristittyihin koteihin Bagdadissa. Vastustan myös Iranin islamilaisen tasavallan hallituksen kristittyihin kohdistamaa valitettavaa vainoa sekä katolisen kirkon ja muiden uskonnollisten yhteisöjen toiminnan tuomittavaa sortoa Vietnamissa. Euroopan unionin on uudistettava sitoumuksensa, jota se on aina osoittanut uskonvapauden, omantunnonvapauden ja ajatuksenvapauden edistämisessä, sillä ne ovat yhteisön säännöstön perusperiaatteita. Hallitusten velvollisuus on taata nämä vapaudet. Siksi ja koska kristittyjen vastainen väkivalta lisääntyy maailmanlaajuisesti, vaadin, että neuvosto, komissio ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja ryhtyvät nopeisiin, vakaisiin ja energisiin toimiin uskonnonvapauden puolustamisen takaamiseksi maailmassa.
Filip Kaczmarek
Kaikki ei todellakaan ole hyvin, kun kyse on kristittyjen oikeuksista harjoittaa omaa uskontoaan. Pelkästään viime vuonna Euroopan parlamentin piti vastata poikkeuksellisen usein kristittyjen ihmisoikeuksien loukkauksiin. Olen ollut laatimassa kolmea asiaan liittyvää päätöslauselmaa - yksi Irakista, erityisesti kuolemanrangaistuksesta (mukaan luettuna Tariq Azizin tapaus) ja hyökkäyksistä kristittyjen yhteisöjä vastaan, joka annettiin 24. marraskuuta 2010, yksi viimeaikaisista iskuista kristittyjä yhteisöjä vastaan, joka annettiin 20. tammikuuta 2010, ja yksi uskonvapaudesta Pakistanissa, joka annettiin 19. toukokuuta 2010.
Tämän vuoden tapahtumat Aleksandriassa ovat muistutus siitä, että Euroopan parlamentti kehotti Egyptin hallitusta vuosi sitten takaamaan koptikristittyjen ja muiden uskonnollisten yhteisöjen ja vähemmistöjen jäsenten valmiudet harjoittaa kaikkia ihmisoikeuksia ja perusvapauksia - mukaan luettuna oikeus valita ja muuttaa uskontoa vapaasti - ja estämään kaikki kyseisten ryhmien syrjintä. Sillä välin järjestämme huomenna toisen keskustelun kristittyjen vapaudesta Pakistanissa. Tilastomenetelmä ei ole ihanteellinen, mutta joskus sen avulla on mahdollista arvioida paremmin ongelman laajuutta. Deutsche Welle -lehden toimittajat ovat tehneet joitakin mielenkiintoisia laskelmia kristittyjen oikeuksien loukkaamisesta; he ovat laskeneet, että jossakin päin maailmaa kuolee joka kolmas minuutti kristitty marttyyrinä vakaumuksensa puolesta. On todella järkyttävää, että sellaisia asioita tapahtuu kirjaimellisesti silmiemme edessä.
Jarosław Kalinowski
Meidän on eurooppalaisina yritettävä varmistaa, että kaikki Euroopassa voivat vapaasti harjoittaa uskontoaan, jonka avulla he voivat seurata sydäntään ja omaatuntoaan. Me annamme myös säädöksiä, joilla suojellaan kansalaisia uskoon perustuvalta syrjinnältä. Me opetamme suvaitsevaisuutta ja yhdenvertaisia oikeuksia kouluissa, ja annamme maahanmuuttajien käyttää vapaasti uskonnollisia symbolejaan. On vain niin, että teemme niin Euroopan enemmistöuskonnon kustannuksella. Perinteemme ja sivilisaatiomme perustuvat kaikkein kattavimmin kristittyihin juuriin, ja täällä joukossamme on enemmän kristittyjä kuin minkään muun uskonnon seuraajia. Sanon tämän myös sellaisen poliittisen ryhmän edustajana, jonka nimessä on sana "kristillisdemokraatit". Meillä ei ole mitään vaikutusvaltaa siihen, miten kristittyjä kohdellaan monissa maailman osissa. Me kuitenkin voimme ja meidän pitäisi taata uskonvapaus kaikille eurooppalaisille.
Alfredo Pallone
Olemme, valitettavasti, keskellä kristinuskoon kohdistuvaa maailmanlaajuista hyökkäystä. Tilastot puhuvat puolestaan: viime vuonna 75 prosenttia uskonnosta johtuvista väkivaltaisista iskuista tehtiin kristittyjä vastaan.
Ongelmasta tulee kuitenkin poliittinen, kun uskonnollisia eroja käytetään keinona estää kasvua ja kehitystä. Näiden terrori-iskujen edistämällä vihalla pyritään juuri horjuttamaan niiden maiden yhteiskunnallista ja poliittista järjestelmää, joissa väkivaltaa tapahtuu. Koska Euroopan unioni edistää ihmisoikeuksien ja kansalaisvapauksien ja demokraattisten vapauksien edistämistä, ja ennen kaikkea sen kristillisten juurien ja alkuperän takia, sillä on kaikessa tässä velvollisuus reagoida lujasti tuomitsemalla kaikki ääriliikkeiden muodot ja edistämällä vuoropuhelua, uskonvapautta, yhteisöjen keskinäistä kunnioitusta ja suvaitsevaisuutta.
Toivon kuitenkin, että EU menee sitä pidemmälle ja sisällyttää uskonvapauden puolustamista koskevan lausekkeen kaikkiin taloussopimuksiin, jotka se allekirjoittaa muiden maiden kanssa ja että kyseistä lauseketta rikkoville maille määrätään rangaistuksia.
Debora Serracchiani
Emme saisi arkailla tai karttaa Euroopan unionin velvollisuutta puolustaa vapautta harjoittaa omaa uskontoa.
Koska kristittyjen vastainen väkivalta kiistämättömästi pahenee monissa maailman osissa, EU:n on muodostettava kiireellisesti selkeä kanta kaikkea uskonnon harjoittamisen oikeuteen kohdistuvaa väkivaltaa vastaan. Uskonvapautta koskeva aihe on sisällytettävä EU:n politiikkaan, erityisesti liittämällä uskonvapautta koskeva velvoittava lauseke muiden maiden kanssa tekemiimme sopimuksiin. Nämä periaatteet ovat EU:n motto, emmekä voi tehdä niihin poikkeuksia missään oloissa.
Bogusław Sonik
Kristittyjä vainotaan tällä hetkellä yli 70:ssä maailman maassa. Se tarkoittaa, että uskonvapautta koskevaa perusihmisoikeutta loukataan joka kolmannessa maassa. Euroopan unioni on alkanut käsittää, että uskontoon perustuva vaino on vakava ihmisarvon ja vapauden loukkaus. Parlamentissa nyt monien kuukausien ajan käyty keskustelu uskonvapaudesta ja kristittyjen tilanteesta on merkittävä myös muodollisesti, koska Lissabonin sopimuksella vahvistetaan kirkkojen asemaa eurooppalaisessa keskustelussa, ja niillä on nyt oikeus olla virallisia kumppaneita vuoropuhelussa Euroopan komission kanssa. Ihmisoikeuksien suojelijana esiintyvän Euroopan parlamentin olisi löydettävä tapoja puolustaa uskonvapautta kaikkialla maailmassa mahdollisimman pian.
Kristittyjä vähemmistöjä kohtaan äskettäin tietyissä Lähi-idän, Afrikan ja Aasian maissa kohdistuneen väkivallan vuoksi katson, että olisi hyvä ajatus ottaa tämä kysymys esiin tulevassa EU:n ulkoasiainneuvostossa ja laatia yhdessä EU:n ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan kanssa erityiset välineet kristillisten yhteisöjen suojelemiseksi. Euroopan parlamentin pitäisi kehottaa maita, joissa vainoa tapahtuu, ryhtymään tehokkaisiin toimenpiteisiin uskonnollisten vähemmistöjen suojelemiseksi, huolimatta siihen liittyvistä vaikeuksista. Meidän pitäisi siksi myös alkaa suhtautua uskonvapausasioihin vakavasti, kun EU allekirjoittaa sopimuksia yhteistyöstä kolmansien maiden kanssa.
