Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin perjantaina 7. heinäkuuta 2000 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemiehen julkilausuma
Puhemies
Hyvät kollegat, minulla on jälleen kerran raskas tehtävä avata täysistuntomme ottamalla esille Espanjan Baskimaassa tämän kesän aikana dramaattisesti kiihtyneet väkivaltaisuudet. Seitsemän uuden uhrin murhaan syyllistyneen järjestön strategia on selkeä: sen tavoitteena on voittaa demokratia kylvämällä terroria.
Sallinette minun mainita uhrien nimet: uhreja ovat Malagan kansallispuolueeseen kuuluva kaupunginvaltuutettu José María Martin Carpena, jonka leski ja tytär vierailevat luonamme huomenaamuna klo 9.00; Espanjan keskushallitusta Guipuzcoan provinssissa aiemmin edustanut Juan Mariá Jauegi; Guipuzcoan työnantajaliiton puheenjohtaja José Maria Korta; Espanjan armeijan aliluutnantti Francisco Casanova; Sallent de Gallegon kansalliskaartin jäsenet Irene Fernández Pereda ja José Angel de Jesus Encinas; Zumarragan kansallispuolueeseen kuuluva kaupunginvaltuutettu Manuel Indiano.
Olen ilmaissut myötätuntomme uhrien muistoksi jokaisen kaamean tapahtuman yhteydessä. Olen ilmoittanut, että tuomitsemme tällaiset julmat ja ala-arvoiset teot. Olen myös antanut tukeni Espanjan viranomaisille.
Koko parlamenttimme haluaakin nyt poliittisista erimielisyyksistään huolimatta kunnioittaa uhrien muistoa ja todeta selkeästi ja voimakkaasti, että terrorismi on demokratian vastakohta. Elämisen oikeuden kieltävä terrorismi tappaa vapauden. Väkivalta on sekä tuomittavaa että tehotonta, sillä se eristää ja syrjäyttää ne, jotka siihen ryhtyvät.
Ehdotan, että viettäisimme minuutin hiljaisuuden kunnioittaaksemme uhrien viimeistä muistoa ja tukeaksemme uhrien perheitä ja lähiomaisia sekä kaikkia niitä Espanjassa ja etenkin Espanjan Baskimaassa demokratiaa puolustavia naisia ja miehiä, jotka terrorismin ilmapiiristä huolimatta uskovat edelleen poliittiseen vuoropuheluun, sivistysvaltioiden perusarvoihin ja demokratian lopulliseen voittoon. Pyydän teitä siis nyt viettämään minuutin hiljaisuuden.
(Parlamentti vietti seisaaltaan minuutin hiljaisuuden.)

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, en valitettavasti voi olla samaa mieltä kanssanne. Ei ole muuta totuutta kuin koko totuus. Pelkkä osatotuus ei yksin riitä. Kokonaisuus on ainoa oikea totuus. Tämä on enemmän kuin pelkkä metafyysinen lainaus Hegeliltä. Myös me Euskal Herritarrokissa pahoittelemme syvästi ihmishenkien menetyksiä ja olemme kaikkien baskien tavoin järkyttyneitä.
Bertrand Russell kirjoitti siitä, kuinka hävytöntä on nöyryyttää tietoisesti kansakuntaa ja ajaa ihmiset hulluuden partaalle. Tämä on oikeastaan Espanjan hallituksen strategia suhteessa Baskimaahan. ETAn toiminta on oikeutettua kamppailua tärkeän asian tunnustamisen puolesta.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Jäsen Gorostiaga Atxalandabaso, henkilökohtainen ja puhemiehen roolini ulkopuolinen mielipiteeni on se, että puheenvuoronne on olosuhteet huomioon ottaen erittäin sopimaton.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Muistopuhe
Puhemies
Haluaisin erityisesti edelliseen parlamenttiin kuuluneita jäseniämme ajatellen ilmoittaa hyvin surullisen uutisen Vassilis Ephremidisin ja Staffan Burenstam Linderin kuolemasta tänä kesänä. Monilla teistä on eläviä muistoja heidän erityisen dynaamisesta läsnäolostaan joukossamme, ja olenkin rohjennut osoittaa - teidän nimissänne tietenkin - erittäin suruntäytteiset osanottomme heidän perheilleen.

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Murphy
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Kirjeessä, jonka lähetin teille 1. päivänä syyskuuta, viittasin erinäisiin Ison-Britannian lehdistössä esitettyihin syytöksiin erästä parlamentin jäsentä, jäsen Hannania, kohtaan. Hänen väitetään keränneen yli 100 000 Englannin puntaa tukeakseen Tanskassa järjestettävän kansanäänestyksen euron vastaista kampanjaa. Voisitteko käynnistää tutkimuksen sen selvittämiseksi, onko jäsen Hannan käyttänyt rahojen keräämiseen parlamentin tiloja tai henkilökuntaa, mihin hän on oikeutettu tämän parlamentin jäsenenä? Voisitteko myös varmistaa, että jäsen Hannan antaa ilmoituksen taloudellisista eduistaan ennen Tanskan kansanäänestystä, jotta tuon maan kansalaiset voisivat nähdä, mistä rahat ovat peräisin?

Puhemies
Jäsen Murphy, panen merkille ilmoituksenne. Olen saanut kirjeenne ja lähettänyt sen kvestoreille, jotka päättävät, vaatiiko asia jatkoselvittelyjä.

McMillan-Scott
Arvoisa puhemies, voisinko pyytää teiltä, että kehottaisitte kollegoitani varmistumaan siitä, että kyseiselle jäsenelle tiedotetaan tällaisesta ilmoituksesta, kun se tehdään? On erittäin epäkohteliasta tehdä julkisesti tuollaisia huomautuksia istuntosalissa, kun kyseinen jäsen ei ole itse paikalla.

Puhemies
Jäsen McMillan-Scott, ongelmani on se, etten koskaan ole perillä siitä, mistä aiheesta kollega käyttää puheenvuoron. Periaatteessa kyseessä pitäisi nimittäin olla menettelyä koskeva esitys.

Bradbourn
Arvoisa puhemies, käyttäisin työjärjestyspuheenvuoron Englannin kanaalin Ranskan puolella olevissa satamissa viimeaikoina käydyistä työtaistelutoimenpiteistä, jotka jälleen kerran häiritsivät suuresti Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden jäsenvaltioiden välillä laillisesti matkustavia EU:n kansalaisia.
Onko parlamentti tietoinen siitä, että tavaranhaltijat voivat mansikka-asetuksen nojalla hakea korvauksia nopeutetulla käsittelyllä, jos tavarat ovat myöhässä, mutta tuo asetus ei suo samoja korvausoikeuksia turisteille ja muille matkustajille? Tiedättekö, kuinka paljon unionin kansalaisia suututtaa se, että he kärsivät säännöllisesti näistä korpilakoista, jotka toistuvat nyt jo kuudentena peräkkäisenä kesänä Englannin kanaalin satamissa?
Arvoisa puhemies, voisitteko ottaa puheeksi neuvoston puheenjohtajavaltion ja komission kanssa, mihin toimenpiteisiin voitaisiin ryhtyä vastaavanlaisten tilanteiden ehkäisemiseksi tulevaisuudessa vahvistamalla asetusta, jonka numero on muistaakseni 2679/98.

Puhemies
Kiitos, hyvä jäsen, panen ilmoituksenne mielelläni muistiin.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi sitä, että käytän puheenvuoron asiasta, joka ei liity työjärjestykseen, mutta minusta kannattaa kertoa, mitä joillekin tulkeille, virkamiehille ja parlamentin jäsenille sattui tänään. Me kaikki täällä olevat tiedämme, kuinka hankalaa Strasbourgiin pääseminen on. Esimerkiksi minun täytyy mennä kolmella lennolla ensimmäinen niistä on puoli kahdeksalta aamulla Asturiasta Strasbourgiin. Ei kuitenkaan voida hyväksyä, että jos lento Madridista Pariisiin on myöhässä saavuimme Pariisiin klo 13.20 ja lento Strasbourgiin lähti klo 13.30 meidät jätetään lentokentälle. Joidenkin tulkkien olisi pitänyt aloittaa työnsä klo 16.30, johon he eivät enää ehtineet, ja jotkut parlamentin jäsenet, kuten jäsen Medina, lähtivät eilen iltapäivällä Kanariansaarilta voidakseen olla täällä klo 17.00.
Mikäli saavumme tänne tunnin myöhässä, on ymmärrettävää, ettei meitä odoteta. Ei kuitenkaan saa käydä niin, että saavumme Pariisiin kymmenen minuuttia myöhässä eikä kukaan vaivaudu pyytämään seuraavaa lentoa odottamaan meitä. Arvoisa puhemies, näin ei saa käydä enää jatkossa, koska joidenkin meistä on erittäin hankalaa saapua tänne, tarkemmin sanoen niiden meistä, jotka saavumme syrjäisemmiltä seuduilta. Pyytäisin teitä ottamaan yhteyttä Air Franceen.

Puhemies
 Hyvä jäsen, kuten tiedätte, olen täysin tietoinen kaikista näistä vaikeuksista. Olen ollut toistuvasti yhteydessä asianomaisiin, sekä hallituksen viranomaisiin että lentokenttäviranomaisiin. Olette saanut kyselyn. Kiitän niitä 300 kollegaa, jotka ovat toimittaneet vastauksensa, joiden avulla voimme niin sanoakseni laittaa asiat järjestykseen ja saavuttaa todella konkreettisia tuloksia, mitä toivon koko sydämestäni. Tätä me juuri tarvitsemme, emmekä uutta valiokuntaa tai jotakin muuta. Tarvitsemme tuloksia, joiden avulla voitaisiin parantaa kollegoidemme kulkuyhteyksiä Strasbourgiin, joten voitte uskoa, että taistelen rinnallanne tulosten saavuttamiseksi.

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, edellisellä Strasbourgin istuntojaksolla välitin puhemiehelle Algecirasinlahdella ja Campo de Gibraltarin alueella tunnettavan suunnattoman huolen siitä, että alueella on englantilainen sukellusvene, jonka ydinreaktorin jäähdytysjärjestelmä on pahoin vaurioitunut. En ole vielä saanut asiaan vastausta.
Arvoisa puhemies, me andalusialaiset olemme ylpeitä siitä, että saamme vesillemme tämän vaurioituneen aluksen, mutta olemme erittäin huolestuneita Yhdistyneen kuningaskunnan itsepintaisesta halusta korjata vaurio juuri siellä. Kuninkaallisen laivaston omissa asiakirjoissa kerrotaan se kaikkien tuntema tosiseikka, ettei tämä satama ole riittävällä tavalla varustettu tällaisten vaurioiden korjaamiseen.
Pyydämme siis teiltä apua yhden Euroopan unionin väestönosan suojaamiseksi mahdollisilta riskeiltä. Tässä mielessä pyydämme teitä ryhtymään asianmukaisiin toimiin kyseisen sukellusveneen hinaamiseksi sellaiseen paikkaan, missä on tarpeeksi turvalliset olot, ja sen korjaamiseksi siellä, jotta vältettäisiin aluksen nostattama yhteiskunnallinen kohu.

Puhemies
Jäsen Bautista Ojeda, haluaisin korostaa, että ensi torstaina käytävän ajankohtaiskeskustelun kuluessa keskustellaan myös ydinsukellusveneiden turvallisuudesta. Puheenjohtajakokous onkin juuri toivonut aiheen laajentamista Kurskin traagisen onnettomuuden takia. Voittekin nyt välittää tämän viestin eteenpäin.

Napoletano
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa, että parlamentti on useaan otteeseen ottanut kantaa kuolemantuomioon ja että se on myös kannattanut Yhdistyneissä Kansakunnissa kuolemantuomion lykkäämistä. Se on ottanut kantaa myös yksittäisiin tapauksiin, ja heinäkuussa se otti kantaa myös tähän tapaukseen: Rocco Derek Barnabein pian täytäntöön pantavaan teloitukseen. Koska tämä teloitus tapahtuu kymmenen päivän kuluttua, 14. syyskuuta, minusta on tärkeää, että te, arvoisa puhemies, teille ominaisen ymmärtäväisyyden nimissä otatte parlamentin puolesta yhteyttä Virginian kuvernööriin, jotta teloitus peruutettaisiin.

Puhemies
 Teen sen erittäin mielelläni, jäsen Napoletano. Olemme itse asiassa käyttäneet useita puheenvuoroja aiheesta, ja vaikka tuloksia ei ole tullut, meidän on mielestäni jatkettava väsymättömästi tämäntyyppisten puheenvuorojen esittämistä, ja ainakin minä teen niin koko sydämestäni.

Lienemann
Arvoisa puhemies, kuten kollegamme ovat todenneet, lentoliikenneyhteyksissä Strasbourgiin on todella ongelmia. Haluaisin kuitenkin muistuttaa vapaata kilpailua fanaattisesti puolustavia kollegoitamme siitä, että lentoreittejä koskevan sääntelyn purkamisen jälkeen niitä ei enää ole ollut mahdollista tukea valtion varoin, eikä lentoliikenneyhteyksiä Strasbourgiin ole voitu sisällyttää julkisiin palveluihin, mikä on johtanut siihen, että monia tarjouspyyntöjä on tehty turhaan, koska yksikään lentoyhtiö ei ole suostunut tarjoamaan kannattamattomiksi katsottuja lentoja.

Gillig
Arvoisa puhemies, en aio osallistua keskusteluun aiheesta, mutta haluaisin kiinnittää teidän ja kollegoideni huomion erääseen toiseen, niin ikään kaupunkiamme koskevaan aiheeseen, nimittäin siihen kovin hankalaan ja huolestuttavaan tilanteeseen, johon ovat joutuneet omassa maassaan vainoa ja rotusyrjintää kokeneet, Strasbourgiin viime heinäkuun 24. päivänä paenneet Unkarin mustalaiset, jotka ovat pyytäneet poliittista turvapaikkaa paitsi omasta maastamme myös muista Euroopan unionin maista.
En aio käsitellä tätä aihetta sen enempää, mutta ongelman ydin koskee meitä hyvinkin suoraan, sillä toisaalta se paljastaa erittäin konkreettisen ja selkeän tapauksen muodossa Kööpenhaminan kriteerien soveltamisen vaikeudet, joihin on saatava pikainen ratkaisu, ja toisaalta joidenkin unionin ehdokasvaltioiden vaikeudet noudattaa EY:n perustamissopimusta. Toisaalta ongelma pakottaa meidät myöntämään, että vähemmistöjen oikeuksien ja ihmisoikeuksien noudattamista on arvioitava samalla tavoin ja samantasoisesti kuin taloudellisten kriteereiden noudattamistakin.
Arvoisa puhemies, näin ollen toivoisin, että tässä tapauksessa - ja uskon teidän yhtyvän täysin näkemykseeni, joka vastaa myös parlamentin asiasta jättämiä lausuntoja - Euroopan unionin ja Unkarin välinen parlamentaarinen sekavaliokunta voisi teidän pyynnöstänne käsitellä kiireellisesti asiaa. Arvoisa puhemies, tänne saapunut 46 hengen Zamolin mustalaisten ryhmä panee todellakin kaiken toivonsa parlamenttimme kykyyn edetä näissä kysymyksissä.

Puhemies
Kiitos, jäsen Gillig. Kirjoitan jo tänä samana iltana kyseisen parlamentaarisen sekavaliokunnan valiokunnan puheenjohtajalle, jotta tämä voisi tutkia asiaa.

Blak
Arvoisa puhemies, jäsen Murphy puhui jäsen Hannanin sopimattomasta puuttumisesta Tanskassa käytävään vaalitaisteluun. Sehän ei ole meidän tanskalaisten ongelma, että konservatiivit eivät menesty Englannissa ja että he sen vuoksi hölmöilevät Tanskassa. Me vain toteamme hymyillen: "Luoja tietää, miksi ette keskity Englannissa pelkästään omiin asioihinne. Me hoidamme kyllä omat asiamme Tanskassa."

Desama
Arvoisa puhemies, koska parlamentaarisen sekavaliokunnan puheenjohtaja on istunnossa läsnä, haluaisin vastata välittömästi kollegalleni ja todeta, että parlamentaarisen sekavaliokunnan kokous on todellakin tällä viikolla. Otan välittömästi yhteyttä suurlähettilääseen, jonka on määrä vierailla luonamme tämän viikon torstaina ja antaa vastauksia esitettyihin kysymyksiin jo torstain istunnossa. Näin ollen kehotankin kollegaamme ottamaan osaa työskentelyymme tuona torstaiaamuna.

Puhemies
Kiitos, jäsen Desama, te olette meitä paremmin perillä asioista, joten minun ei tarvitse kirjoittaa teille.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, minä olen yksi niistä jäsenistä, jotka tarvitsevat vuorokauden aikaa ollakseen täällä klo 17.00. Sanon tämän, koska olen jo puolen tunnin ajan yrittänyt puhua pöytäkirjasta, joka laadittiin perjantaina 7. heinäkuuta tänä vuonna pidetystä istunnosta.
Perjantaina 7. heinäkuuta esitin ELDR-ryhmän puolesta jäsen Peijsin laatimaan mietintöön tarkistuksen, joka onneksi hyväksyttiin. Tarkistusta ei kuitenkaan ole käännetty oikein espanjaksi, sillä siinä viitataan syrjäisiin alueisiin, kun halusin viitata, niin kuin myös viittasinkin, Euroopan unionin syrjäisimpiin alueisiin.

Puhemies
 Jäsen García, korjaamme asian, ja esitän pahoitteluni. Luulimme, että te ette tahdo käyttää puheenvuoroa pöytäkirjasta.

Bethell
Arvoisa puhemies, kollegani mainittua Gibraltarin haluaisin muistuttaa parlamenttia siitä, että sunnuntaina 10. syyskuuta on Gibraltarin kansallispäivä ja että jotkut meistä matkustavat sinne. Minua hämmästyttää, ettei parlamentti keskustele tänään Myanmarista. Eilen 15 jäsenvaltion ministerit määräsivät pakotteita Myanmarille. Myanmarin vaalein valitun johtajan Aung San Suu Kyin koti on saarrettu, ja sen lähistöllä on ollut väkivaltaisia yhteenottoja. Ison-Britannian suurlähettiläs pahoinpideltiin aamulla, ja Euroopan parlamentin tulisi ministerien tavoin ryhtyä voimakkaisiin toimenpiteisiin Myanmaria vastaan.

Puhemies
Lordi Bethell, olen itse laatinut julkilausuman aiheesta, sillä olemme hyvin huolissamme Euroopan parlamentin Saharov-palkinnon saaneen Aung San Suu Kyin erittäin vaikeasta tilanteesta, joten seuraamme tilanteen kehittymistä erittäin, erittäin tarkoin. Aihe sisältyy myös torstaina, siis ylihuomenna järjestettävän ajankohtaiskeskustelun esityslistaan.

Perry
Arvoisa puhemies, minäkin viittaan työjärjestyspuheenvuoroon, joka käsitteli Gibraltarissa olevaa ydinsukellusvenettä. Pyytäisin teitä ja muita jäseniä ottamaan huomioon tätä asiaa pohdittaessa ja siitä keskusteltaessa, että vaikka Gibraltar kuuluu Euroopan unioniin, Gibraltarin asukkaat eivät ole suoraan edustettuina tässä parlamentissa. Pyytäisin parlamenttia pohtimaan kiireisesti näiden kansalaisten syrjäytymistä ja turvaamaan heidän edustuksensa parlamentissa, jotta he pääsisivät itse esittämään asiansa täällä.

Puhemies
Jäsen Perry, kollegat esittävät keskustelussa kaikkia niitä mielipiteitään, joita he haluavat tuoda esille. He saavat puhua vapaasti.

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, joistakin kollegoistani lienee kummallista kuulla se tosiasia, että Gibraltar on Britannian siirtomaa. Arvoisa puhemies, on erittäin outoa, että Euroopan unionissa on yhä siirtomaita vuonna 2000, mutta niin asia vain on.

Lynne
Arvoisa puhemies, joudun valitettavasti ottamaan tämän asian jälleen kerran puheeksi. Heinäkuun 14. päivänä päivätystä kirjeestänne minulle jäi vaikutelma, että parlamentti asettaa jäsentensä terveyden edelle mattojen kunnon. Järkytyin suuresti saadessani kirjeen, jossa kerrottiin, että tuhkakupit sijoitetaan istuntosalin ulkopuolelle tupakointikieltoa ilmaisevien kylttien viereen, sillä te olette aina ollut tukenamme käsiteltäessä tupakoimista tässä rakennuksessa.
Minusta on uskomatonta, että vaikka parlamentin säännöt kieltävät tupakoinnin tietyillä alueilla, niin istuntosaliin ei ole savutonta kulkuväylää. Minulla on hiljattain todettu syvä laskimotukos, ja sen lääkitys pahentaa astmaani. Pyydän teitä järjestämään minulle ja muille hengitysvaikeuksista kärsiville turvallisen reitin työhuoneesta tänne täysistuntoon. Toivon, että tämä toteutetaan välittömästi, sillä muuten minun ja muiden ihmisten terveys kärsii. Toivon, että hoidatte asian kiireellisenä ja poistatte kaikki tuhkakupit alueilta, joilla tupakointi on kielletty.

Puhemies
Jäsen Lynne, kiitän tästä puheenvuorosta. Huomasin, että monet kvestorit antoivat sille voimakkaita suosionosoituksia, joten en epäile hetkeäkään, etteivätkö he valmistelisi sääntöjä teidän viittaamaanne suuntaan.

Lynne
Vastaan teille, että säännöt ovat jo olemassa. Euroopan parlamentille on laadittu säännöt, mutta me emme noudata niitä.

Puhemies
Jäsen Banotti vastaa teille, mutta jos säännöt ovat nämä, niitä on noudatettava, ja niin myös tehdään.

Banotti
Arvoisa puhemies, pelkään, että jotkut jäsenet eivät pidä siitä, mitä joudun nyt sanomaan, mutta vahtimestarit pelkäävät - käytän näitä sanoja harkiten - pyytää joitakin jäseniä lopettamaan tupakoimisen, sillä heille vastataan niin ikävällä tavalla.
Minun tuskin tarvitsee mainita, että entisenä sairaanhoitajana vastustan itse jyrkästi tupakoimista. Olen itse kiertänyt pyytämässä sekä jäseniä että vierailijoita sammuttamaan savukkeensa. Vahtimestarit ovat yrittäneet olla mahdollisimman hienovaraisia, mutta he ovat saaneet osakseen - käytän näitä sanoja harkiten - ikävää kohtelua joiltakin tupakoitsijoilta, kun he ovat pyytäneet näitä olemaan tupakoimatta ovien edessä. Jäsenten olisi hyvä muistaa, ettei tuollainen ole hyvää käytöstä parlamentin henkilöstöä kohtaan.

Graça Moura
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista kunnioitukseni niitä kohtaan, jotka eivät tupakoi, ja sanoa, että pitäisi todellakin olla olemassa sellaisia kulkureittejä, jotka sallisivat tupakoimattomien kulkea parlamentissa ilman, että he kärsisivät minkäänlaista haittaa. Haluaisin kuitenkin ilmaista kunnioitukseni myös niitä kohtaan, jotka tupakoivat, ja vedota heidän oikeuteensa polttaa. Minun ruumiillisen ja henkisen terveyteni kannalta tupakoiminen on tärkeää. Minun onkin sanottava, että mikäli tuhkakuppeja ei ole, ei ole muuta keinoa kuin aiheuttaa mitä epämiellyttävimpiä tilanteita. Tuhkakuppeja pitää olla saatavilla yhtä lailla kuin saatavilla pitää olla erillisiä tiloja, jotta tupakoitsijat voivat polttaa ja tupakoimattomat voivat tuntea olonsa miellyttäväksi.

Puhemies
Hyvä kollega, meidän on pyrittävä molemminpuoliseen kunnioitukseen eli siihen, että tupakoimattomat kunnioittavat tupakoitsijoiden oikeuksia ja päinvastoin. Aiomme käsitellä tätä asiaa uudelleen kaikessa rauhassa kvestoreiden kanssa, jotta erotetaan toisistaan ne alueet, joilla kollegat, jotka haluavat tupakoida ja joilla on siihen todellinen tarve, voisivat normaalisti niin tehdä kunnioittamalla kuitenkin niitä, joita heidän tupakointinsa häiritsee tai jotka saavat tupakansavusta jopa myrkytysoireita. Lupaan teille, että tutkimme asiaa perinpohjin.

Pannella
Arvoisa puhemies, on olemassa hyvä sääntö: jos kannellaan moitittavasta käytöksestä, ilmoitetaan näin käyttäytyvän henkilön nimi ja se, milloin tällaista on tapahtunut. Tällaiset valitukset, jotka koskevat kokonaisten ryhmien - tupakoitsijoiden, tupakoimattomien, vasemmistolaisten, oikeistolaisten - huonoa käytöstä, ovat hävyttömiä! Olen sitä mieltä, että jos vahtimestari kehottaa Euroopan parlamentin jäsentä sammuttamaan savukkeensa, tällä on velvollisuus antaa vahtimestarille kohteliaasti tunnustusta siitä, että tämä tekee velvollisuutensa, ja kiittää häntä siitä. Kyse ei siis ole vähäpätöisistä asioista. Jäsen Banotti, te kiinnititte huomiota tällaiseen käytökseen, voisitteko kertoa, koska ja kenen toimesta tällaista on tapahtunut, sillä minä olen ensimmäisenä pyytämässä, että joihinkin toimiin ryhdytään velvollisuuttaan hoitavien vahtimestarien ja virkamiesten puolustamiseksi.
Tämän sanottuani totean kuitenkin, että jos yleiset järjestystoimet ovat järjettömän tiukkoja, niitä on ilman muuta paljon vaikeampi puolustaa. Esimerkiksi tupakoitsijoiden ja tupakoimattomien alueen väliin on ehkä järkevää laittaa tuhkakuppi, jottei tupakantumpeista tule jälkiä lattiaan, mutta tässä on kyse terveestä järjestä.
Lopuksi, hyvä puhemies, järkevää olisi myös lopettaa valittaminen ja käyttäytyä parlamentaarikkojen tavoin. Aivan kuten Strasbourgin lentoyhteyksien tapauksessakin marisette täällä kuin moukat ettekä käyttäydy niin kuin suvereenin parlamentin edustajat!

Puhemies
Jäsen Pannella, rauhoitan teitä heti sanomalla, että kvestoreilla on aimo annos tervettä järkeä, uskokaa vain minua.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana käsittelyjärjestyksen vahvistaminen. Lopullinen esityslistaluonnos puheenjohtajakokouksen laatimassa muodossa on jaettu.
Maanantai 4.9.
PPE-DE-ryhmä on pyytänyt, että äänestys Valdivielso de Cuén laatimasta teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan MEDA-ohjelmaa koskevasta mietinnöstä siirrettäisiin Brysselin istuntojaksolle tiettyjen teknisten ongelmien ratkaisemiseksi.

Poettering
Arvoisa puhemies, esittelijä Valdivielso on juuri ilmoittanut puolueryhmällemme, ettei kaikkien tarkistusten käännöksiä ole vielä saatavilla. En tiedä, milloin ne ovat saatavilla, mutta mikäli tämä tapahtuu ennen huomista, esityslistan mukaan meidän pitäisi äänestää niistä jo huomenna iltapäivällä! Ja näinhän ei voida tehdä, koska tarkistuksista on keskusteltava puolueryhmissä.
Perustelen siis pyyntömme: jos puolueryhmillä on vielä riittävästi aikaa neuvottelulle, äänestys voidaan pitää myös istuntoviikon loppupuolella. Jos se ei kuitenkaan ole varmaa, niin sitten Brysselin mini-istunnossa. Mutta joka tapauksessa pidämme kiinni vaatimuksestamme ja pyydämme, kuten jo olemme päättäneetkin, että keskustelu käydään nyt heti arvoisa komission jäsenhän on myös täällä!

Terrón i Cusí
Arvoisa puhemies, haluan ilmaista vastustavani tätä ehdotusta. Aluksi saimme kuulla, ettei jäsen Valdivielson mietinnöstä voitaisi äänestää, koska komission jäsen Patten ei ollut läsnä. Nyt on osoittautunut, että hän on täällä, ja minusta vaikuttaa siltä, että yksiköt voivat ratkaista kaikenlaiset tekniset ongelmat, joiden mahdollisesta olemassaolosta olen tietoinen, vajaassa kahdessa tai kolmessa tunnissa.
Siksi pyytäisin, että MEDA-asetuksesta äänestettäisiin tällä istuntojaksolla, ja mikäli yksiköt todellakin tarvitsevat yhden lisäpäivän ratkaistakseen tekniset ongelmat, lykättäköön äänestystä päivällä. Minusta vaikuttaa kuitenkin siltä, että olemme keskustelleet aiheesta riittävästi ryhmissä, sitä on käsitelty jo liian pitkään, eikä siitä mielestäni ole minkäänlaista haittaa, että siitä äänestetään tällä istuntojaksolla arvoisan komission jäsen Pattenin jota kiitän hänen täällä olostaan läsnä ollessa, kuten olemme niin monta kertaa pyytäneet.

Puhemies
Jäsen Terrón, kyseessä on selvästikin tekninen ongelma. Olen saanut tänään vahvistuksen siitä, etteivät tarkistukset ole vielä valmiita, koska osa niistä kaipaa lisäselvennyksiä. Ne ovat saatavilla huomisaamuna kaikilla kielillä.
Äänestystä ei siis voida toimittaa huomenna klo 12.00, sillä kollegoilla ei ole aikaa tutkia tarkistuksia. Minusta tuntuisi järkevältä, jos parlamentti suostuisi lykkäämään äänestystä keskiviikkoon, mikä olisi myös sopusoinnussa työjärjestyksemme kanssa, sillä siinä vaaditaan, että kollegat saavat tekstit omalla kielellään.
Jäsen Poettering kannattaa näköjään ehdotusta. Eli jos tekstit ovat saatavilla huomisaamuna, äänestys toimitetaan keskiviikkona.
Tiistai 5.9.

Poettering
Arvoisa puhemies, pahoittelen, että joudun nyt puuttumaan seuraavaan asiaan: olemme kuunnelleet erittäin hämmästyneinä erään komission jäsenen, nimittäin komission jäsen Verheugenin, Euroopan unionin laajentumista koskevaa julkilausumaa. Komission jäsen Verheugen asetti Euroopan unionin laajentumiselle Keski-Euroopan valtioiden ulkopuolelle tällainen vaikutelma syntyi ehdoksi sen, että ja hän suosittelee sitä laajentumisesta järjestettäisiin kansanäänestys yhdessä Euroopan unionin jäsenvaltiossa, nimittäin Saksan liittotasavallassa.
Saksalaisena minua ei kiinnosta nyt tässä asiassa lainkaan en puhu täällä saksalaisena, vaan puolueryhmän puheenjohtajana Saksan perustuslaillisen tilanteen käsittely, mutta Keski-Euroopan maissa on syntynyt ikävä vaikutelma siitä, että Euroopan unionin laajentumiselle oltaisiin luomassa uusia ehtoja. Sellaista vaikutelmaa meidän on vastustettava mitä määrätietoisimmin!

Siksi tämä komission jäsen Verheugenin julkilausuma annettiinpa se täysin harkitusti tai strategisista syistä tai vain harkitsemattomasti ei ole pelkästään käsittämätön, vaan vahingollinen. Puolueryhmäni pyytää, että ja olen kuullut samantapaisia ajatuksia myös muista puolueryhmistä komissio antaa asiasta julkilausuman. Sopiva ajankohta asian käsittelylle olisi huomenaamulla samassa yhteydessä, kun neuvosto ja komissio antavat julkilausuman, joka koskee unionin prioriteetteja ulkoisten toimien alalla.
Mikäli komissiossa ollaan sitä mieltä, että käsittely huomenaamulla on liian pian, sillä komissiohan yleensä kokoontuu täällä keskiviikkoaamuisin, ja jos he mieluummin haluaisivat antaa julkilausuman myöhemmin, sopiva ajankohta olisi keskiviikkona iltapäivällä klo 17.00:n aikoihin, jolloin komissio antaa seuraavat julkilausumansa. Mutta pyydän komissiota varmistamaan sen, että kantamme Euroopan unionin laajentumiseen on se kanta, jota olemme aina edustaneet, nimittäin, että vuodesta 2003 lähtien haluamme olla laajentumiskykyisiä Euroopan unionina ja että näitä periaatteita noudatetaan täällä!
Jos komission jäsen antaa vaikutelman, ettei hän enää noudata näitä periaatteita, se on mielestäni vastuutonta, ja komission kollegiona on oikaistava asia.

Puhemies
Tästä aiheesta on pyydetty monta puheenvuoroa, mikä onkin aivan ymmärrettävää. Mutta komission jäsen Patten pyytääkin nyt näköjään puheenvuoroa, joten jos sallitte, luovutan välittömästi hänelle puheenvuoron ennen muita kollegoita, sillä hän pystyy kenties valaisemaan asiaa.

Patten
. (EN) Välitän kollegalleni, komission jäsen Verheugenille, täällä esitetyt näkemykset, joita varmasti muutkin parlamentin jäsenet kannattavat. Hän haluaa varmasti vastata kattavasti ja nopeasti täällä esiin nousseisiin huolenaiheisiin.
Haluan tehdä kaksi asiaa täysin selväksi. Nämä ovat komission, myös kollegani Verheugenin, voimakkaita näkemyksiä. Ensiksikin meidän mielestämme unionin laajentuminen ja uusien Euroopan valtioiden ottaminen mukaan Euroopan vapaaseen yhteiskuntajärjestelmään on lähivuosien tärkein tavoite. Minun ja muiden komission jäsenten mielestä laajentumista eivät puolla ainoastaan strategiset ja taloudelliset syyt vaan myös moraaliset syyt.
Haluamme, että tämä sanoma kuuluu lujaa ja selkeästi kaikkiin laajentumisen ehdokasvaltioihin. Toiseksi meidän kaikkien tehtävänä lähivuosina on vakuuttaa yleinen mielipide siitä, minkä juuri sanoin. Komission jäsen Verheugen pyrkii tekemään tämän erittäin selväksi. Meidän täytyy voittaa yleinen mielipide laajentumisen puolelle kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Olisi väärin, jos joillekin 15 jäsenvaltion äänestäjistä jäisi vaikutelma, että laajentuminen on Euroopan poliittisen eliitin asia. Meidän täytyy saada äänestäjät vakuuttuneiksi siitä, että laajentuminen on heidän etunsa mukaista ja että meidän täytyy tehdä töitä sen eteen. Pidän tätä asiaa erittäin tärkeänä ja tiedän, että komission puheenjohtaja Prodi ja muut komission jäsenet tulevat käymään siitä kiihkeitä keskusteluja lähivuosina.
Arvoisan jäsenen esittämä huomautus heijastaa oikeutettua ja ymmärrettävää huolenaihetta. Välitän sen edelleen komission jäsen Verheugenille.
(Suosionosoituksia)

Cox
Arvoisa puhemies, kiitän kovasti komission jäsentä hänen lausunnostaan. Joiltakin osin se käsittelee tätä asiaa ja toisilta osin taas ei.
Mielestäni olisi erittäin tärkeää suuren yleisön kannalta, että komissio antaisi julkilausuman, jossa se mahdollisimman selkeästi ilmoittaisi jatkavansa Euroopan unionin laajentumisen pääasiallisena primus motorina. Kannatan komission jäsenen näkemystä siitä, että tämän historiallisen haasteen markkinoiminen on meidän kaikkien yhteinen tehtävämme, mutta pahoittelen sitä, että niin huomattava henkilö kuin komission jäsen Verheugen on ainakin useiden tämänpäiväisten sanomalehtien mukaan sanonut, etteivät jäsenvaltiot saisi jättää likaista työtä pelkästään komissiolle.
Tällainen kielenkäyttö ei vastaa tämän historiallisen keskustelun edellyttämää hienovaraisuutta ja herkkyyttä, ja se on huolimatonta puhetta, joka saa aikaan kauhistuttavia näkymiä varsinkin laajentumisen kannattajien mielissä mutta vielä enemmän ehdokasvaltioissa ja niiden pääkaupungeissa. Tästä syystä tämä asia on poliittisesti erityisen tärkeä tällä viikolla.
On tärkeää ymmärtää, että komission jäsen, tässä tapauksessa komission jäsen Verheugen, puhuu Euroopan nimissä. Hän on toki saksalainen poliitikko, mutta Saksan hallituksella on valtuudet puhua Saksan nimissä. Mielestäni jäsen Poetteringin vaatimus, että asiaa käsitellään täällä tällä viikolla, on perusteltu, ja kehottaisin komissiota antamaan tarvittavan vakuutuksen paitsi siitä syystä, että olen samaa mieltä komission jäsen Pattenin kanssa, niin myös siksi, että koko maailma haluaa saada varmuuden siitä, ettei Euroopan ytimessä ole erimielisyyttä laajentumiskysymyksestä.

Hautala
Arvoisa puhemies, meidän ryhmässämme keskusteltiin jo hyvin vilkkaasti tästä komission jäsenen Verheugenin kannanotosta, ja meidän keskeinen johtopäätöksemme oli se, että laajentumisneuvotteluissa tarvitaan nyt ennen kaikkea avoimuutta. Sitä tarvitaan kansalaisten suuntaan ja sitä tarvitaan myös parlamenttien suuntaan. Minusta vaikuttaa siltä, että kollega Poetteringin ehdotus palvelisi hyvin sitä tarkoitusta, että me nyt luomme hieman tätä avoimuutta, koska on juuri niin kuin komission jäsen Patten sanoo: laajentuminen ei saa olla vain eliittien asia. Sinänsä voin todella ymmärtää sen, että komission jäsen Verheugen on hieman ärtynyt siitä, että neuvoston ja eri jäsenvaltioiden nimissä kierretään näitä hakijamaita ja luvataan, että ne voivat tiettynä vuonna varmasti päästä klubimme jäseniksi. Ehkä me voimme myös hieman keskustella siitä, mikä on komission, mikä neuvoston ja mikä parlamentin osuus näissä käynnissä olevissa neuvotteluissa.

Hänsch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jäsen Poettering puhui täällä puolueryhmän puheenjohtajana eikä saksalaisena. Minä puhun saksalaisena ja puolueryhmäni varapuheenjohtajana.
Komission jäsen Patten esitti jo komission mielipiteen jäsen Verheugenin lausunnoista. Se oikeastaan riittäisi minulle komission kantana. Puolueryhmäni on aina ollut sitä mieltä, ettei ainoastaan komission yksikkönä, vaan myös jokaisen yksittäisen komission jäsenen täytyy perustella kantansa parlamentille riippumatta komission jäsenen kansalaisuudesta tai siitä, mitä puoluepoliittista kantaa hän mahdollisesti edustaa. Tästä syystä pidämme myönteisenä sitä, että komission jäsen Verheugen saa tällä viikolla mahdollisuuden selventää ja mahdollisesti myös korjata lausuntojaan täällä Euroopan parlamentissa.

Wurtz
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron tukeakseni jäsen Poetteringin ehdotusta.
Haluan sanoa, että mitä puolueryhmääni tulee, emme kannata ainoastaan unionin laajentamisen tai muiden laajamittaisten hankkeiden "myyntiä" julkiselle mielipiteelle, vaan myös kansalaistemme ottamista tiiviisti mukaan kaikkiin Euroopan rakentamisen tärkeisiin vaiheisiin, myös kansanäänestysten välityksellä. Sitä vastoin vastustamme jyrkästi ajatusta siitä, että käyttäisimme kansanäänestystä uhkailuun, jota tietyt "onnenonkijat" voisivat käyttää väärin hyödyntämällä kansalaisten pelkoja ja erityisesti vastahakoisuutta avautua muuhun maailmaan. Näin ollen kannatan kaikkien väärinkäsitysten hälventämistä ja sitä, että komission jäsen Verheugen voisi ilmaista selkeästi mielipiteensä parlamentissa, jotta meidän keskinäisessä yleisessä mielipiteessämme sekä Keski- ja Itä-Euroopan kansalaisille voidaan vakuuttaa laajentumisen onnistumista.

Puhemies
Komission jäsenen Verheugenin sopisi tulla esittämään mielipiteensä parlamenttiin. Emme aloita nyt keskustelua aiheesta, jota aion hänelle ehdottaa. Otollisin ajankohta olisi tiistain istunto, jolloin käsittelemme neuvoston ja komission julkilausumaa ulkoisia toimia koskevista unionin prioriteeteista.
Komission jäsen Verheugenille ei ollut tuolloin ilmoitettu asiasta, joten hänen ei ollut määrä tulla paikalle. Minä ja komission jäsen Patten aiomme pitää huolen siitä, että hän pääsisi parlamenttiimme kertomaan mielipiteitään.

Poettering
Arvoisa puhemies, tietenkin on myönteistä, jos komission jäsen Verheugen antaa julkilausuman. Koske kyse on erittäin merkittävästä aiheesta, olisi tietenkin vielä parempi, jos komission puheenjohtaja tekisi sen. Mutta sitä me emme vaadi. Vaadimme kuitenkin, että julkilausuma, jonka komission jäsen Verheugen lopulta antaa, on yksiselitteisesti koko komission julkilausuma, ja että kaikki väärinkäsitykset on sen jälkeen selvitetty. Kyseessä ei siis ole komission jäsen Verheugenin yksityinen, henkilökohtainen julkilausuma, vaan komission kollegiona yhteisesti antama selvitys.

Puhemies
Sallinette minun korostaa, jos siihen nyt on tarvetta, että huomisaamuna klo 11.30 järjestetään juhlaistunto, jossa vierailevat sekä knessetin puhemies Avraham Burg että Palestiinan lakiasäätävän neuvoston puheenjohtaja Abou Ala.
Minun ei tarvitse korostaa tämän yhteisen vierailun merkitystä, ja jos sen teenkin, ymmärrätte varmasti sen johtuvan siitä, että toivoisin istuntosalin täyttyvän mahdollisimman monista osallistujista. Uskon siis teidän kaikkien läsnäoloon täällä huomenna.
Keskiviikko 6.9.
Puhemies. PSE-ryhmä on pyytänyt, ettei ihmisten kloonausta koskevasta komission julkilausumasta käytävää keskustelua päätettäisi päätöslauselmaesityksen jättämiseen.
Haluaako joku käyttää tätä pyyntöä puoltavan puheenvuoron?

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, ryhmäni mielipide on se, että biotekniikka mehän emme puhu yksinomaan kloonauksesta on aihe, joka ei huolestuta ainoastaan lukuisia jäsenvaltioiden hallituksia, vaan se huolestuttaa myös kovasti kansalaisiamme. Tämä ei johdu vain alalla tapahtuvasta kehityksestä, vaan myös sen vaikutuksista tieteeseen, teollisuuteen, etiikkaan ja uskontoon.
Osoitimme jo aikoinaan puhemiehistölle, ja olemme sanoneet sen kansalaisille, että mielestämme tätä keskustelua ei voida lopettaa kiireellisen päätöslauselman avulla. Mielestämme sitä varten on työskenneltävä harkiten, ja osoituksena siitä on jo kauan laadittavana ollut biotekniikan alaa koskeva direktiivi, joka yritettiin toista kertaa viedä loppuun edellisen vaalikauden aikana. Tätä laadintatyötä ei ole päätetty, koska siinä on yhä joitakin ongelmia.
Mielestämme parlamentin on kiirehdittävä työtä, jonka se on pyytänyt komissiota ja parlamenttia ohjaavalta eettiseltä komitealta. Lisäksi olemme sitä mieltä, että näin tärkeä kysymys, joka koskee useita parlamentin valiokuntia ja jonka monet näkökohdat ovat huolestuttavia pakastetut alkiot, siirrännäisiä varten monistettavien solujen patentoiminen jne. vaatii tilapäisen valiokunnan asettamista.
Tämän takia olemme hyväksyneet tämän julkilausuman antamisen. Mielestämme tällä hetkellä ei ole kuitenkaan syytä toimittaa äänestystä hutiloiden tehdystä päätöslauselmaesityksestä, joka voi aiheuttaa ongelmia ja mielipiteiden jakautumista.

Cox
Arvoisa puhemies, kannatan Enrique Barón Crespon ehdotusta syistä, jotka hän niin kaunopuheisesti esitti.

Lannoye
Arvoisa puhemies, ryhmäni on päinvastaista mieltä ja pitää päätöslauselmaa koskevaa äänestystä tärkeänä.
Ensinnäkään tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun parlamentti ottaa kantaa ihmisen kloonaukseen. Dolly-lampaan tapauksen jälkeen olemme useaan otteeseen hyväksyneet muutamia päätöslauselmia aiheesta. Jos jollakulla on ollut asiaan yksipuolinen asenne, se on kyllä Britannian hallitus, joka on ilman minkäänlaisia ennakkokuulemisia tai -neuvotteluja ilmoittanut kannattavansa terapeuttista kloonausta.
Näin ollen olemme sitä mieltä, että Euroopan parlamentin reaktio on oikea, kun se ei sulje ovia keskustelulta. Ovien sulkemisella tarkoitan sitä, että on selvää, ettei ajatusta väliaikaisesta valiokunnasta pidä suoralta kädeltä hylätä. En ota sen enempää kantaa kysymykseen. Minusta on kuitenkin hyvä, että parlamentti ilmaisee kantansa muilla keinoin kuin keskustelemalla, joka ei johda mihinkään loppupäätelmiin.

Puhemies
Jäsen Lannoye, vahvistan, että puheenjohtajakokous on tosiaankin päättänyt kaikista näistä kysymyksistä vastaavan erityisvaliokunnan perustamisesta.

Liese
Arvoisa puhemies, haluaisin ennen äänestystä sanoa jotain työjärjestyksestä. Viittaan työjärjestyksen 118 artiklaan. Sen mukaan kaikilla parlamentin jäsenillä on oikeus käyttää kaikkia tarpeellisia asiakirjoja. Todennäköisesti torstaina pidettävää äänestystä silmällä pitäen haluaisin sisällöllisesti vahvistaa sen, mitä jäsen Lannoye sanoi. Parlamentissa on laadittu päätöslauselmia, joissa olemme ottaneet erittäin päättäväisen kannan kloonaukseen. Sama pätee myös terapeuttiseen kloonaukseen! Nyt annetaan ymmärtää, että Englannin hallituksen ehdotus olisi jotain aivan uutta. Todellisuudessa olemme jo keskustelleet asiasta, ja parlamentti on vastustanut sitä aina. Äänestykset olivat aina ristiriitaisia. Ne, jotka nyt haluavat estää keskustelun ja päätöslauselman, edustivat aina liberaalia kantaa. Parlamentti kuitenkin teki jokaisella kerralla tiukasti vastustavan enemmistöpäätöksen. Ei olisi kovin johdonmukaista, jos nyt, kun aihe on ajankohtainen, emme seisoisi aiempien päätöstemme takana.

Puhemies
Jäsen Liese, liititte erittäin taitavasti puheenvuoronne työjärjestyksen artiklaan saadaksenne puheenvuoron näyttämään menettelyä koskevalta esitykseltä, mikä ei tosin ollut ihan oikein toimittu.
(Parlamentti hylkäsi ehdotuksen.)
Torstai 7.9. Puhemies. Minulle on välitetty useita ajankohtaisia ja kiireellisiä asioita koskevia muutospyyntöjä.
Aiheen III osalta: Verts/ALE-ryhmä on pyytänyt, että aihe IV "Myanmar" korvattaisiin uudella aiheella "Temelinin ydinvoimala" ja että se lisättäisiin uutena otsakkeena aiheen III "Ihmisoikeudet" otsakkeen "Perusoikeudet Iranissa" tilalle.

Hautala
Arvoisa puhemies, perustelen tätä ehdotusta sillä, että Iranista on keskusteltu aika paljon viime aikoina. Tilanne on hyvin arka ja siellä tapahtuu paljon asioita, mutta siitä on keskusteltu. Me haluaisimme todellakin, että esityslistalle tehtäisiin tilaa Temelinin ydinvoimalaa koskevalle kohdalle, koska monissa jäsenvaltioissa, varsinkin tietenkin Itävallassa, joka on tämän ydinvoimalan naapurissa, tilanne on hyvin tulehtunut. Haluaisin tehdä tällä ehdotuksella mahdolliseksi Temelin-julkilausuman mukaan ottamisen.

Puhemies
Äänestys toimitetaan siis vihreiden ryhmän pyynnöstä. Temelinin ydinvoimalaa koskeva kohta lisätään siis uutena aiheena, mutta Myanmaria koskeva kohta säilytetään, sillä se lisätään aiheen III "Ihmisoikeudet" otsakkeen alle. Käytännössä siis kohta "Perusoikeudet Iranissa" poistetaan esityslistalta.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)
Edelleen aiheen III "Ihmisoikeudet" osalta toteaisin, että TDI- ja PPE-DE-ryhmät ovat pyytäneet alaotsikon "Turkin suorittamat pommitukset Irakissa" korvaamista uudella alaotsikolla "Korkeakouluopetus ja yliopistot Makedoniassa".
Haluaako joku käyttää puheenvuoron pyynnön tukemiseksi?

Oostlander
Jos pyydätte perusteluja, haluaisin mielelläni perustella tämän PPE-ryhmän pyynnön, koska tässä on kysymys hyvin myönteisestä kehityksestä Makedoniassa, ja tätä kehitystä voidaan myös vahvistaa täsmällisemmin parlamentin nopealla hyväksynnällä. Tämä on mielestäni hyvin tärkeä asia.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.) Puhemies. Käsittelyjärjestys hyväksyttiin näin muutettuna.

MEDA
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Valdivielso de Cuén laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0204/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi rahoituksellisista ja teknisistä toimenpiteistä (MEDA) taloudellisen ja yhteiskunnallisen rakenneuudistuksen tukemiseksi Euro-Välimeri-yhteistyökumppanuuden puitteissa annetun asetuksen (ET) N:o 1488/96 muuttamisesta (KOM(1999)494 - C5-0023/2000-1999/0214(CNS));
Piétrasantan laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0205/2000) - MEDA (vuosikertomus 1998) komission kertomuksesta: MEDA-ohjelman täytäntöönpano - Vuosikertomus 1998 (KOM(1999)291 - C5-0117/1999 - 1999/2120(COS)).

Valdivielso de Cué
Arvoisa puhemies, monet asiat olisivat oikeuttaneet tämän mietinnön lykkäämisen siihen saakka, kunnes tarkistukset mukaan luettuina kaikki olisi valmista. Luulen kuitenkin, että meidän parlamentin jäsenten on joka tapauksessa vietävä omasta puolestamme valmisteluja eteenpäin, jottei MEDA-mietintö olisi missään vaiheessa myöhässä, mistä voisi aiheutua vahinkoa asianomaisille maille.
Tehtyäni nämä varaukset ryhdyn laatimaan yhteenvetoa MEDA-ohjelmasta. Seuraavaksi esitän teille oman mielipiteeni asetusehdotuksesta samoin kuin mietinnöstä kokonaisuudessaan. Kuten tiedetään, MEDA-ohjelma liittyy EuroVälimeri-kumppanuuteen, joka pantiin alulle vuonna 1995 Barcelonan julistuksen seurauksena. Tuohon kokoukseen osallistuivat Euroopan unionin ulkoministerit.
Kyseessä on aloite, joka käsittää 27 maata Välimeren molemmilla rannikoilla. Toisaalta unionin 15 jäsenvaltiota ja toisaalta Algerian, Kyproksen, Egyptin, Israelin, Jordanian, Libanonin, Maltan, Marokon, Syyrian, Tunisian, Turkin ja Palestiinan alueet. Libyalla puolestaan on luonnollisista syistä ainoastaan tarkkailijan asema.
Tässä yhteistyössä meidän pääasiallisena tavoitteenamme on vahvistaa siteitä Välimeren-naapureihimme, erityisesti niillä lukuisilla aloilla, joilla meillä on yhteisiä etuja. Tässä tarkoituksessa on kuluneella viisivuotiskaudella investoitu osapuilleen 3,5 miljardia euroa, jotka on jaettu kahden laaja-alaisen yhteistyömuodon kesken: kahdenvälisen ja alueellisen. Tarkasti ottaen tämän taloudellisen ja rahallisen avun on mahdollistettava vapaan vaihdon alueen syntyminen vuoteen 2010 mennessä, minkä vuoksi on käynnistetty avustushankkeita niin makrotaloudellisia kuin alakohtaisia uudistuksiakin sekä rakenteellisia korjauksia varten.
On muistettava, että henkeä kohden laskettujen tulojen suhde Euroopan unionin ja MEDA-maiden välillä on 1:10, eli varsin huomattava. Siksi on mielestäni loogista, että pääasiallisen tavoitteemme muodostaa alueen kestävä taloudellinen kehitys. Tämän asian osalta minun on lisättävä , että kauppatase puolten välillä on heilahtanut 21 miljardin euron verran Euroopan unionin hyväksi.
Toisaalta tarkastellaan myös keinoja, joiden avulla näissä12 maassa lisättäisiin vuonna 1994 3,5 miljardiin euroon yltäneitä yksityisiä investointeja, erityisesti lainsäädännön ja hallinnon asianmukaistamisen sekä MEDA-maissa ja Euroopan unionissa toimivien yritysten välisten kohtaamisten avulla.
Tuntuu myös soveliaalta palauttaa mieliin, että kyse on koko maailman mittakaavassa ajatellen aivan erityisen sotaisesta alueesta. Ei kannata luetella niitä eri sotia, joissa monet tästä kumppanuudesta hyötyvät maat ovat näytelleet pääosaa. MEDA-ohjelman avulla yritetään muun muassa taloudellisen vakauden kautta tasoittaa tie lopulliseen ja pysyvän rauhan saamiseksi tuohon maailmankolkkaan. Kyse on väestöstä, jonka suuruus on osapuilleen 230 miljoonaa henkeä ja joka nykyisen kasvuvauhdin myötä lienee 10:n tai 12 vuoden kuluttua 300 miljoonaa henkeä. Erityisesti on nostettava esiin näissä maissa vallitseva uskontojen ja tapojen kirjo. Tämä on yksi niistä peruspilareista, joihin Euroopan unioni paneutuu perusteellisesti.
Kuten myös tiedetään, MEDA sisältää myös lyhyen ja keskipitkän aikavälin ympäristöohjelman, jonka avulla pyritään muuttamaan alueella vallitsevaa ympäristön tilaa heikentävää suuntausta.
Siirtyäkseni viimein tarkastelemaan komission ehdotusta, joka on osaksi seurausta ohjelman toimeenpanon aikana tulleesta arvostelusta, niin minusta ehdotus tuntuu kokonaisuutena riittämättömältä. Kyseinen toimielin määrittää kolme pääasiallista aloitetta paremman tehokkuuden aikaansaamiseksi: yhtäältä päätösmenettelyn voimistaminen siten, että MEDA-komitea keskittyy toiminnassaan strategiseen suunnitteluun ja ohjelmointiin. Kansalliset ja alueelliset rahoitussuunnitelmat pannaan vuosittain täytäntöön ohjausohjelmien perusteella. Komissio esittää myös ohjelmakapasiteetin lisäämistä ja käynnistämistä, mitä varten on välttämätöntä saada lisää inhimillisiä voimavaroja. Lopuksi komissio pyrkii vähentämään menettelyjä ohjelmien käynnistämiseksi tehokkaammin, jotta niiden täytäntöönpanemisen osuus kasvaisi. Tarkemmin sanoen yritetään kehittää kaikille tukiohjelmille yhteisiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja.
Lopuksi haluan sanoa, että mielestäni tämä mietintö on tärkeä, koska kaikki se, mikä auttaa eteläpuolellamme sijaitsevia maita, auttaa meitä itseämme.

Pietrasanta
Arvoisa puhemies, MEDA-ohjelma merkitsee konkreettista täytäntöönpanoa, ja se on Euro-Välimeri-politiikkamme väline, jota on määritelty siitä lähtien, kun Barcelonan yleissopimus tehtiin marraskuussa 1995 useiden neuvottelufoorumeiden, erityisesti Maltassa, Napolissa ja Stuttgartissa järjestettyjen tapaamisten jälkeen.
Esittelemme täällä ensimmäisen toimintaa koskevan ja vuosikertomukseksi 1998 nimetyn mietinnön, jossa kuitenkin arvioidaan ohjelman koko ensimmäistä täytäntöönpanojaksoa 1996-1999 ja jossa valmistellaan ohjelman toisen jakson 2000-2006 toimien kehittämistä. Kollegamme Valdivielso de Cué onkin ehdottanut toista jaksoa koskevaa asetusta. Koska tätä mietintöä käsitellään Hughes-menettelyn mukaisesti, olemme sisällyttäneet siihen kaikki ne ehdotukset, jotka sekä asiasta vastaava teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntamme että ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta sekä lisäksi aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta ovat yksimielisesti hyväksyneet.
Asiayhteys on tämä: neljänä viime vuonna on myönnetty noin neljä miljardia euroa, joihin on lisättävä vielä EIP:n myöntämät huomattavat määrärahat. Barcelonan sopimukset on allekirjoittanut 27 maata, joihin kuuluvat Euroopan unionin maat sekä 12 Välimeren etelänpuoleista maata: Algeria, Palestiinan hallintoviranomainen, Kypros, Egypti, Israel, Jordania, Libanon, Malta, Marokko, Syyria, Tunisia ja Turkki. Tavoitteiden toteuttaminen tapahtuu turvallisuuspolitiikan, talous- ja finanssipolitiikan sekä sosiaalisten, kulttuuristen ja humaanisten asioiden puitteissa.
Voidaan todeta, että kyse on nuoresta ohjelmasta, jonka toteuttamisessa on ollut vaikeuksia ja joka on kärsinyt useista Euroopan tilintarkastustuomioistuimen ja talousarvion valvontavaliokunnan paljastamista toimintahäiriöistä. Kritiikkiä ovat saaneet osakseen erityisesti jotkin alihankkijayritykset, kuten RTM. Ohjelman toteuttaminen on siis kaiken kaikkiaan tapahtunut hieman kankeasti, ja vaikka määrärahat on sidottu lähes 100-prosenttisesti, tähän mennessä vain keskimäärin 26 prosenttia niistä on maksettu neljän viime vuoden aikana, ja siinäkin on ollut vaikeuksia.
Olemme esitelleet mietinnössämme yksityiskohtaisesti kaikki näkökohdat johtopäätösten esittämiseksi. Olemme siis tehneet seuraavia johtopäätöksiä: ensinnäkin asetusta on yksinkertaistettava prosessin nopeuttamiseksi siten, että se toteutetaan mahdollisimman avoimesti ja että varataan keinoja, joita komissio tarvitsee asian tutkintaan ja neuvosto valvontaan. Ja ennen kaikkea Euroopan parlamentin on osallistuttava prosessiin, ja sille on tiedotettava asioista entistä säännöllisemmin etenkin Euro-Välimeri-foorumin välityksellä.
Assosiaatiosopimusten allekirjoittamista olisi syytä nopeuttaa, sillä tähän mennessä vain seitsemän valtiota on allekirjoittanut sopimuksen. Tämä koskee erityisesti Libanonia, Algeriaa, Syyriaa ja niin edelleen.
Toiseksi hankkeiden valinnan olisi tapahduttava aikaisempaa demokraattisemmin siten, että kansalaisyhteiskunta ja kansalaisjärjestöt saisivat aikaisempaa useammin osallistua valintaprosesseihin, mitä ne ovat jatkuvasti toivoneet varsinkin Brysselissä viime kesäkuun 29. päivänä järjestetyssä "Kohti kestävää MEDAa" -nimisessä kokouksessa.
Kolmanneksi ihmisoikeuksien kunnioittamiseen on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota, sillä yhteistyö koskee paitsi taloudellista kehitystä myös pohjimmiltaan demokratiaan, vapauteen, rauhaan, epätasa-arvon poistamiseen sekä kestävään kehitykseen liittyviä asioita. Sen vuoksi toivomme, että parlamentille esiteltäisiin joka vuosi selvitys siitä, kuinka assosiaatiosopimuksen allekirjoittaneet valtiot tai ehdokasvaltiot ovat kunnioittaneet ihmisoikeuksia, jotta tuo selvitys voitaisiin ottaa huomioon hankkeiden valinnassa.
Neljänneksi olemme sitä mieltä, että alueelliseen yhteistyöhön suunnattu 10 prosenttia varoista on riittämätöntä, kun summaa verrataan kahdenväliseen yhteistyöhön suunnattuihin varoihin, jotka edustavat 90:tä prosenttia MEDAlle myönnetyistä varoista. Näin ollen olisi syytä keskustella alueellisiin toimiin suunnatuista varoista, jotta - tosin myönnämme, että niistä neuvotteleminen ja niiden toteuttaminen on hankalaa, vaikka ne vastaavat tehokkuustavoitetta - voidaan erityisesti parantaa etelä-etelä-yhteistyötä ja ennen kaikkea säilyttää merkittävä yhteistyömuoto eli hajautettu yhteistyö, jota me kaikki pidämme erittäin tärkeänä.
Viidenneksi toteaisin niistä yhteistyökumppanuutta koskevista kuudesta prioriteetista, joita ovat ympäristö, vesipolitiikka, teollisuus, energia, liikenne ja tietoyhteiskunta, että meistä on tarpeen elvyttää näitä aiheita koskevia ja tähän asti liikaa sivuutettuja ohjelmia. Tästä on esimerkkinä Helsingissä vuonna 1997 hyväksytty, ympäristöä koskeva lyhyen ja keskipitkän aikavälin toimintaohjelma (SMAP). Vesipolitiikkaan olisi myönnettävä vuosittain vähintään 10 miljoonaa euroa. Uusiutuvien energiamuotojen käytön edistäminen sekä pk-yritysten ja liikenteen tukeminen vaativat ponnisteluja. Meidän on tuettava kaikkien valtioiden kestävän kehityksen ohjelmia. Näin ollen meistä on ehdottoman välttämätöntä panna täytäntöön Valdivielso de Cuén tekemät asetusehdotukset, etenkin ne, joilla pyritään maksumenettelyjen yksinkertaistamiseen avoimuuden, tehokkuuden ja nopeuden lisäämiseksi, sekä ne, jotka koskevat komission henkilökunnan lisäämistä ohjelman hallinnan tehostamiseksi, sillä ohjelma ei saa jäädä Aasian tai AKT-valtioiden kanssa harjoitettavaa yhteistyötä koskevien ohjelmien jalkoihin.
Haluankin kiittää nyt paitsi monia osanottajia ja etenkin niitä eri maiden kansalaisjärjestöjä, jotka mahdollistivat mietintöni mahdollisimman korkean laadun, myös Euroopan komission jäsentä Pattenia, jolla oli selkeä näkemys tilanteesta ja jonka alaisuudessa toimivien ulkoasioiden yksiköiden on määrä vastedes parantaa Välimeren-yhteistyötä.
Kiitokset myös hänen kollegoilleen, etenkin Patrick Laurentille. Haluan myös korostaa komission jäsen Busquinin meille osoittamaa mielenkiintoa, sillä hän käynnistää tutkimusta koskevan Välimeren-yhteistyön Caprissa 29. syyskuuta järjestettävässä epämuodollisessa huippukokouksessa. Kiitän niin ikään kaikkia parlamentissa työskenteleviä kollegoitamme, varsinkin jäseniä Terrón, McNally ja Sami Naïr, jotka uurastavat tämän asian parissa.
Ehdotuksemme täytäntöönpano on erittäin tärkeää Euro-Välimeri-prosessin välttämättömän uudelleen käynnistämisen kannalta. Prosessia ei missään nimessä pidä vaarantaa MEDA-ohjelmaan kaudeksi 2000-2006 suunnattujen määrärahojen osalta vetoamalla ohjelman nuoruudesta aiheutuneisiin ongelmiin, ja prosessin on oltava kulmakivenä politiikassamme, josta keskustelemme lisää ensi marraskuussa Marseillessa järjestettävässä kokouksessa.
Toivotamme menestystä puheenjohtajavaltio Ranskalle, jonka tiedän sovinnolliseksi ja päättäväiseksi, mikä auttaa sitä viemään tavoitteensa menestyksekkäästi päätökseen.

Naïr
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää ja onnitella Valdivielso de Cuéta hänen upeasta työstään. Hänen mietintöönsä sisältyvät pääpiirteittäin paitsi minun myös sosialistien tärkeinä pitämät aiheet. Haluan kiittää myös esittelijä Piétrasantaa, joka on juuri tehnyt hyvin osuvan ja selkeän yhteenvedon sekä mietinnön sisällöstä että niistä kohdista, joita toivoimmekin hänen selventävän ja ottavan esille. Tärkeitä ovat myös ne komission ehdotuksesta puuttuneet kohdat, jotka Valdivielso de Cuén on sisällyttänyt mietintöönsä.
Valdivielso de Cué omaksui ensimmäisenä - mistä onnittelen häntä - erään perusajatuksen, nimittäin sen, että on tarpeen sitoutua kunnolla Välimeren aluetta hyödyttävään yhteistyöhön myöntämällä alueelle Itä-Euroopan maille suunnattuun tukeen verrattavissa olevaa tukea. Etelä-Euroopan alueen valtiot tuntevat syystä tai syyttä olevansa hieman väliinputoajien asemassa, sillä jokainenhan tietää, että Välimeren alue on yksi maailman merkittävimmistä murrosalueista.
Toinen Valdivielso de Cuén omaksuma ajatus:: taloudellisten voimavarojen on vastattava haasteiden tasoa. Hän viittaa myös Barcelonassa määriteltyyn kokonaisvaltaiseen lähtökohtaan (eikä ainoastaan rakennemukautuksen ulottuvuuteen, kuten komissio luulee), alueellisen yhteistyön, etenkin etelä-etelä-suhteiden, vahvistamiseen, hajautetun yhteistyön merkitykseen (toisin kuin komissio, joka selvästikin toivoo sen lopettamista), mikrohankkeiden eli hallituksesta riippumattomien järjestöjen ja kansalaisjärjestöjen tukemisen jatkamiseen sekä tarpeeseen rahoittaa teollista yhteistyötä koskevia aloitteita, erityisesti pk-yrityksiä.
Valdivielso de Cué on tehnyt erinomaista työtä kaikkien näiden kysymysten parissa. Asetusehdotuksessa ei kuitenkaan ole kiinnitetty mielestäni tarpeeksi huomiota siirtolaisuuskysymykseen, joka on yksi peruskysymyksistä. Komissio tarkastelee ehdotuksessaan siirtolaiskysymystä erittäin negatiivisesti. Painottaisin sitä, että komissio toimii erittäin vaarallisesti käsitellessään samassa kohdassa laittoman maahanmuuton torjuntaa - joka on käsittääkseni täysin oikeutettua ja välttämätöntä - ja laittomasti maassa olevien palauttamista sekä toisaalta huumekaupan torjuntaa ja kansainvälistä rikollisuutta. Tällainen sopimaton asenne on loukkaus Euroopan vaurastumiseen myötävaikuttavia miljoonia siirtotyöläisiä kohtaan. Nämä kysymykset on sittemmin erotettu toisistaan, kuten olin pyytänyt jäsen Valdivielso de Cuéta tekemään, mutta se ei vielä riitä.
Nyt minusta on aika pohtia Välimeren kahden rannan välistä todellista liikennepolitiikkaa. Arvoisa puhemies, Euroopassa on mielestäni ryhdyttävä kehittämään pakolaisvirtoja koskevaa todellista yhteisen kehityksen politiikkaa, johon olisi sisällytettävä joitakin pelkistettyjä ehdotuksia, joita ovat esimerkiksi siirtolaisten aikaansaamien säästöjen hyödyntäminen heidän alkuperämaassaan, harjoittelumahdollisuuksien tarjoaminen opiskelijoille sekä työpaikkojen tarjoaminen nuorille harjoittelijoille Euroopassa. Tarkistukseni hyväksyminen tekisi nähdäkseni mahdolliseksi tunnustaa Euroopan alueelle laillisesti asettautuneet siirtolaiset kehityksen välittäjiksi heidän alkuperämaassaan.
Sallinette minun lopuksi lainata komission puheenjohtajaa Prodia, jonka mukaan "siirtolaisuuden on oltava yksi kehitystekijöistä". Tähän suuntaan jäsen Valdivielso onkin työskennellyt, ja toivon, että työtä jatkettaisiin entistäkin pidemmälle juuri tähän suuntaan.

Purvis
Arvoisa puhemies, olemme erittäin iloisia näistä kahdesta myönteisestä mietinnöstä, kiitämme niiden laatijoita ja pidämme MEDA-ohjelmaa erittäin tärkeänä. Tästä syystä on erittäin tärkeää, että rahoitus kohdennetaan oikein.
Kehotan parlamenttia kannattamaan Piétrasantan mietintöön ryhmämme nimissä esitettyjä kahta tarkistusta. Parlamentin Mashrek-maihin ja Persianlahden valtioihin suuntautuneen matkan valtuuskunnan jäsenenä toivoisin, että assosiointisopimukset näiden valtioiden kanssa ratifioitaisiin mahdollisimman pian; erityisesti Jordanian kanssa tehtävän sopimuksen ratifiointimenettely etenee hitaasti. Tarkistuksessamme kehotetaan nopeuttamaan ratifiointimenettelyä niiden jäsenvaltioiden parlamenteissa, joissa sopimusta ei ole vielä ratifioitu.
Toinen tarkistuksemme viittaa tiettyyn tekopyhyyteen tavassa, jolla olemme kehittämässä täydellistä vapaakauppa-aluetta Välimeren alueelle. Kuten jäsen Valdivielso totesi puheenvuorossaan, EU:lla on suuri kauppataseen ylijäämä tällä alueella. Haluamme kyllä vapaakauppa-alueen, mutta säilytämme rajoituksia niiden tuotteiden kaupassa, joita nämä maat pystyisivät parhaiten viemään Eurooppaan - esimerkiksi maatalous- ja elintarviketuotteita. On helppo ymmärtää, miksi ystävämme näissä maissa kyseenalaistavat vilpittömyytemme. Myönnän, että Välimeren maiden tuotteiden vapaa pääsy Eurooppaan tuottaa ongelmia eteläisten jäsenvaltioiden tuottajille, mutta tämä haitta voitaisiin varmasti korvata ainakin jossain määrin YMP:n puitteissa. Toisen tarkistuksemme tavoitteena on siis jouduttaa kaikkien tuotteiden, myös elintarvike- ja maataloustuotteiden, vapaakaupan kehittämistä.
Kuulisin mielelläni komission arvion Välimeren alueen täydellisen vapaakauppa-alueen saavuttamisen todennäköisestä aikataulusta ja siitä, kuinka komissio aikoo sen toteuttaa. Kehotan kollegoitani kannattamaan näitä tarkistuksia samoin kuin käsiteltävänä olevia kahta erinomaista mietintöä.

Terrón i Cusí
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin ensiksi onnitella esittelijöitä, jäsen Valdivielsoa ja jäsen Piétrasantaa, ja sanoa, että jäsen Piétrasantan ja jäsen Naïrin sanat voisivat olla minunkin sanojani.
Välimeren kansat jakava syvä kuilu on selvästi havaittavissa. Euroopan unioni reagoi siihen järjestämällä Barcelonan konferenssin. Meidän pitäisi jo työskennellä valon nopeudella kyetäksemme saavuttamaan siellä asetetut tavoitteet, eikä se ole mahdollista. Siihen on monta syytä. MEDA-ohjelmien ympärillä on aina pidetty, ja pidetään yhä, kohtuuttomasti meteliä, johon on täysin hyödytöntä palata. Haluan mieluummin katsoa eteenpäin.
Komissio on tehnyt meille uuden MEDA-asetusta koskevan ehdotuksen, jonka nojalla se pyytää meiltä joustavampaa päätöksentekomenettelyä. Olemme asiasta täysin samaa mieltä. Ryhmäni ja parlamentti mikäli noudatamme asiasta vastaavan valiokunnan mielipidettä ehdottavat, että komissio saisi osakseen enemmän luottamusta, jotta se voisi päättää enintään viiden miljoonan euron hankkeista, ja lisäksi pyydämme, että neuvoston neuvoa-antava komitea asetettaisiin auttamaan komissiota.
Neuvosto ja parlamentti eivät todellakaan voi vaatia komissiolta sellaisia asioita, joihin ne eivät anna sille valtuutusta. Arvoisa komission jäsen, tässä asiassa teillä on tukemme. Teillä on tukemme myös, kuten esittämistämme tarkistuksista käy ilmi, niiden henkilöstöön ja hallintovoimavaroihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa, joita teillä kenties on. Arvoisa komission jäsen, otan vapauden muistuttaa, että kun Barcelonan sopimuksissa puhutaan vapaaseen vaihtoon ja yhteistyöhön perustuvasta alueesta taloudellisessa mielessä; niissä puhutaan myös turvallisuudesta sekä huomattavissa määrin kulttuurisesta ja inhimillisestä ulottuvuudesta.
Arvoisa komission jäsen, olen sitä mieltä, että kehittääksemme näitä kolmea pilaria tasapuolisesti, meidän on jatkossakin otettava Välimeren yhteisö huomioon ja että me emme saa lopettaa hajautettua yhteistyötä ja pieniä hankkeita, vaan ne on toteutettava tehokkaasti ja niihin on otettava mukaan kaikki toimijat: yrittäjät, ammattiyhdistykset, kaupungit, kansalaisjärjestöt, maahanmuuttajat kuten jäsen Naïr sanoi ammatti-ihmiset jne...
Haluan uskoa, että meillä on sama tavoite pienentää sitä kuilua, joka on Välimeren maailmojen ainakin kahden välillä. Arvoisa komission jäsen, sitä varten pyydämme, ja minun ryhmäni tulee olemaan johdonmukaisesti tämän pyynnön takana talousarviokeskustelussa, MEDA-rahoitusvälinettä varten tarkoitettujen summien palauttamista ennalleen siinä mielessä, että niiden tosiasiallinen suuruus olisi vähintään sama kuin edellisellä kaudella. Mikäli Välimeren ongelmat ovat vakavia ja niitä estämään kehitettyjen Barcelonan päätösten toimeenpaneminen on pahasti myöhässä, emme voi hyväksyä investointien pienenemistä.

Gasòliba i Böhm
Arvoisa puhemies, minulla on ilo ilmoittaa liberaaliryhmän äänestävän kollegojemme Valdivieson ja Piétrasantan mietintöjen puolesta, vaikkakaan en halua salata sitä, että meillä on joitakin tulevan talousarvion ehdotuksia koskevia varauksia, jotka johtuvat MEDA-ohjelman varojen käyttämisen osalta tähän asti olleista vaikeuksista.
Tämä kysymys veisi meidät kuitenkin talousarviota koskevaan kiistaan, joka ei ole tämän keskustelun pääaihe, sillä tämän keskustelun pääaihe on poliittinen, eli se, että Välimeri on yksi Euroopan unionin rauhan, vakauden ja edistyksen takaamisen kannalta keskeisistä osa-alueista.
Jännitysten poistaminen ja Välimeren alueen kolmansien maiden tasapainoisen kehityksen vahvistaminen koituu Euroopan unionin oman turvallisuuden, vaurauden ja odotusten hyväksi. Sen takia Välimeren-politiikan on oltava unionin ulkoisen toiminnan keskeinen pilari, joka hyödyttää koko Euroopan unionia.
Mielestäni meidän on lisäksi otettava huomioon se, että Välimeren alueella on vähintään kolme virallista ehdokasvaltiota, ja että Euroopan unioni on viime vuosina panostanut merkittävästi jäsen Valdivielson mainitsemien selkkausten ratkaisemiseen lopullisesti, ja se edellyttää tietenkin merkittävää taloudellista panosta, jonka antamiseksi MEDA on pääasiallinen rahoitusväline. Ne eri seikat, jotka molemmissa mietinnöissä mainitaan, on otettava huomioon, koska niissä myötävaikutetaan tähän voimakkaasti.

Flautre
Arvoisa puhemies, Piétrasantan mietinnössään korostama hajautettujen toimijoiden ja kansalaisjärjestöjen vähäinen osallistuminen osoittaa, että kansalaisyhteiskunnan on todella vaikeaa hyödyntää tätä kehityksen välinettä ja ottaa se käyttöönsä. Mietinnöstä käy ilmi myös todellinen poliittinen epätasapaino rakennesopeutustoimien ja vapaakaupan sekä yhteistyökumppanuuteen kuuluvien muiden (sosiaalisten, kulttuuristen ja demokraattisten) ulottuvuuksien välillä.
Tällaisella selkeällä epätasapainolla on taipumus kasautua, mikä etäännyttää meitä Barcelonan julistukseen sisältyvistä rauhaan, demokratiaan ja kestävään kehitykseen liittyvistä tavoitteista. Valaiseva esimerkki tästä on Tunisia, jossa assosiaatiosopimukset on pantu ensimmäisenä täytäntöön ja joka on ensimmäisenä käyttänyt sille myönnettyjä määrärahoja. Kansainväliset yhteistyökumppanit kutsuvat yhä näkyvämmin vakaiksi ja toimintakykyisiksi valtioiksi maita, jotka turvautuvat julmaan sortoon ja yleistyvään korruptioon ja joiden sosiaaliset olot ovat hyvin epävakaat.
On syytä pohtia, kiihdyttääkö vapaakaupan kaapuun puetun taloudellisen liberalismin nopea tavoittelu edellä mainittujen olojen pahenemista. Demokratia ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen eivät saa olla vain muodollisesti esitettyjä periaatteita, jotka käytännössä unohdetaan. Niiden kunnioittaminen on sopusoinnussa myös esimerkiksi laittomasti maassa asuvien takaisin palauttamisen kanssa, kun taas onnistuminen...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Boudjenah
Arvoisa puhemies, MEDA-ohjelma on tärkeä väline, jonka avulla voidaan asteittain luoda todellinen yhteinen vaurauden alue, kuten Barcelonan julistuksessa ilmoitetaan. Ohjelman toteuttamisvaikeuksien sekä sen malttamattoman ja jopa pettymysten sävyttämän ilmapiirin, jota ohjelma on synnyttänyt Välimeren etelänpuoleisten maiden kumppaneissamme, pitäisi saada meidät pohtimaan enemmän Euro-Välimeri-kumppanuuden kokonaistilaa.
Välimeren etelänpuoleiset maat tarvitsevat Euroopan tukea, sellaista solidaarista tukea, jolla edistetään niiden yhteiskunnan kehittämistä ja vähennetään kahden rannan väliin jäävien maiden välisiä eroja siten, että poistetaan nykyiset taloudelliset ylivaltasuhteet, joiden puitteissa vallitseva velkajärjestelmä on kenties yksi maailman epäoikeudenmukaisimmista. Mikä on siis MEDAn tilanne? Ohjelmakauden 1995-1999 maksusitoumusmäärärahojen osuus on yli kolme miljardia euroa, joista neljän ensimmäisen vuoden aikana on toteutettu hieman yli kaksi miljardia euroa, kun taas toteutettujen maksujen osuus on 553 miljoonaa euroa eli hädin tuskin neljännes maksusitoumusmäärärahoista. Luvatun ja maksetun tuen välinen ero on siis melkoinen! On kuitenkin totta, että ero johtuu pääosin siitä, ettei komissiolla ole tarpeeksi henkilöresursseja toteuttaa kaikkia sille määrättyjä tehtäviä, kuten komission jäsen Patten on usein todennut.
En ole varmaankaan ainoa, joka vaatii lisää henkilöresursseja, jos niiden lisääminen auttaa Euroopan unionia kantamaan vastuunsa. Komission ehdotuksissa esitetään sitä paitsi uutta asetusta koskevien menettelyjen yksinkertaistamista ja nopeuttamista, vaikka paras keino lisätä avoimuutta ei kenties olekaan se, että valtioilta evättäisiin välittömästi hankkeiden valvontaoikeus. Pienimuotoisiin hankkeisiin olisi syytä myöntää aikaisempaa enemmän varoja. Tapaan aivan liian usein paikalliseen yhdistystoimintaan ryhtyneitä ihmisiä, jotka ovat pettyneitä menettelyihin, joita heidän on noudatettava tukien saamiseksi.
Euro-Välimeri-kumppanuutta voidaan todella luoda vain sellaisten kansalaisten avulla ja sellaisille kansalaisille, jotka haluavat itse olla mukana edistämässä kansoille suotuisaa kumppanuutta. MEDA-ohjelmassa otetaan myös yleisellä tasolla esille Euro-Välimeri-politiikkaa koskevia peruskysymyksiä. Yhteistyössä keskitytään lähinnä talouteen ja rahatalouteen, kun taas sosiaaliset ja kulttuuriset kysymykset jäävät vähemmälle huomiolle.
Nyt on myös aika kiinnittää enemmän huomiota kiihkeänä jylläävää vapaakauppaa koskeviin, yhä useammin esitettäviin vastaväitteisiin. Vapaakauppa-alueen sosiaaliset vaikutukset synnyttävät vakavaa huolta, jota ei voida sivuuttaa.
Välimeren etelänpuoleisten maiden sosiaalibudjettiin tarkoitetut, tullimaksuista saatavat budjettivarat saattavat typistyä vaarallisesti. Kilpailun kasvu saattaa syödä näiden maiden teollista rakennetta, joka joissakin maissa muodostuu lähinnä hauraista pk-yrityksistä. Välimeren etelänpuoleisten maiden talousjärjestelmät kaipaavat todellista teknologista tukea niin sanottujen "liitännäistoimenpiteiden" sijasta. Lisäksi tuen tavoitteena pitäisi olla paitsi yritysten sopeuttaminen kannattavuuskriteereihin myös vastaaminen kansalaisten työllisyystarpeisiin. Vaikka MEDA-ohjelmassa tuetaan voimakkaasti yksityisen sektorin kehittämistä, julkinen sektori taas unohdetaan suhteellisen usein, vaikka se vastaa todellisiin tarpeisiin.
Lopuksi haluaisin korostaa kahta mietintöihin sisältyvää seikkaa, joita kannatan: edistää todella osallistumista...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Belder
Arvoisa puhemies, tunnustan molempien esittelijöiden sekä lausunnon valmistelijoiden ajatustyön ja haluaisin painottaa, että myös EU:n tulee asettaa poliittisia painopisteitä. Konkreettisesti sanottuna, EU:n ja Välimeren alueen yhteistyöhön ei yksinkertaisesti voida panostaa yhtä paljon kuin unionin työlääseen ja valtavaan laajentumisoperaatioon.
Tämä ei lainkaan tarkoita, etteikö unionin Välimeren-politiikkaa voisi parantaa nykyisissä puitteissa. MEDA I -ohjelman arviointi ja MEDA II -ohjelman muotoilu osoittavat selvästi sen välttämättömyyden. Tässä ohjelmassa on puutteita erityisesti johdonmukaisuudessa ja toimeenpanossa. Esimerkiksi ainoastaan hieman yli neljännes maksusitoumusmäärärahoista on maksettu tähän mennessä.
Mainittujen puutteiden ratkaisemiseksi ehdotetaan oikeutetusti suunnittelun ja toteuttamisen tehostamista. Toteuttamisen hitaus ei johdu missään tapauksessa komiteoista. Ne aiheuttavat korkeintaan viiden kuukauden myöhästymisen. Ei, myöhästymisestä voi syyttää ennen kaikkea asioiden tilaa komissiossa. Siksi komission suurempi vapaus varainhoidossa ei ole ilman muuta suosittelemisen arvoinen ratkaisu. Avoimuus ja valvonta ovat erityistä huomiota vaativia asioita, jotka koituvat myös MEDA-hankkeiden laadun hyväksi. Tämä vaadittu laatu on vaihdellut tähän saakka hankkeittain.
19. ja 20. kesäkuuta 2000 kokoontuneen Feiran Eurooppa-neuvoston johtopäätösten mukaan EU:n Välimeren-politiikka perustuu " kumppanuuteen" . Kokonaisuudessaan tässä asiakirjassa sanotaan, että " tämä kumppanuus vaatii aktiivista tukea molemmilta osapuolilta" . Yhteistyö hyvän naapuruuden kehittämisen merkeissä, hyvinvoinnin parantaminen ja vastaavasti köyhyyden poistaminen sekä, viimeisenä, muttei vähäisenä asiana, asianmukaisen hallinnon ja oikeusvaltion edistäminen. Vaikuttakoot nämä mietinnöt ja tämä keskustelu näiden korkeiden tavoitteiden toteutumiseen.

Caudron
Arvoisa puhemies, minä haluan vuorostani korostaa Euroopan ja Välimeren etelänpuoleisten maiden ja etenkin Välimeren altaan maiden välisten suhteiden merkitystä Euroopalle. Kuulun nimittäin niihin, joiden mielestä unionin itälaajentuminen saa meidät aliarvioimaan Välimeren etelänpuoleisia maita ja sitä tulevaisuutemme kannalta elintärkeää merkitystä, joka on suhteillamme kyseisiin maihin. Olemme työskennelleet yhteistyön kehittämisen parissa jo lähes kymmenen vuotta, ja tuloksena siitä on tärkeä MEDA-ohjelma.
Ohjelman toteutus ei ole sujunut parhaalla mahdollisella tavalla, mikä on vähintä, mitä voidaan sanoa. Sen vuoksi kannatan komission uudistusehdotuksen tavoitteita, jotka siis hyväksyn. Siksi kannatan myös kollegoidemme Valdivielson ja Piétrasantan vaatimuksia, jotka koskevat uuden tasapainon löytymistä, alueellista yhteistyötä, hajautettua yhteistyötä sekä niin sanottujen "pienimuotoisten" hankkeiden ja kansalaisyhteiskunnan kanssa yhteistyössä toteutettavien hankkeiden tukemista. Sitä vastoin on sanottava ja tuotava esille erittäin selkeästi, että rahoitustavoitteiden on vastattava puheitamme, eikä määrärahojen laskeminen edellisestä jaksosta tule kysymykseenkään, olkoonpa käytetyt argumentit tai järkeilyt mitä tahansa.
Lopuksi sanoisin, ettei meidän pidä MEDA-ohjelman ohessa unohtaa, että köyhien maiden velkojen mitätöimisellä on kiire, että on tarpeen nopeuttaa kahdenvälisten sopimusten täytäntöönpanoa ja että on tarpeen niin ikään edistää uusien monenvälisten sopimusten tekoa.
Johtopäätöksenä toteaisin, että meidän on siis syytä parantaa nykyisiä järjestelmiä, mutta meidän on ennen kaikkea pidettävä huoli siitä, etteivät Välimeren maiden kumppanimme pitäisi ja kokisi kielteisinä signaaleina tehtyjä ehdotuksia, keskusteluissamme esitettyjä kannanottoja sekä huomenna annettavia ääniä. On nimittäin suuri riski, että näin juuri tapahtuu. Jos me haluamme ottaa poliittisesti osaa alueella, alueen konfliktien hallintaan ja riskien ennakointiin, meidän on tehtävä enemmän ja toimittava paremmin tulevaisuudessa kuin mihin olemme lähimenneisyydessä pystyneet.

Mennea
Arvoisa puhemies, luodessaan suhteita Välimeren alueeseen Eurooppa ei voi olla ottamatta asiaankuuluvalla tavalla huomioon tätä maantieteellistä aluetta. Kaakkois-Aasian taloudellinen nousu on nostanut tämän kaiken jälleen keskustelun aiheeksi ja saanut aikaan sen, että Mare nostrum (meidän meremme) on taas täysillä mukana kaupassa ja sen, että siitä on tullut etuoikeutettu kulkuväylä. Kauppa- ja kulttuurisuhteiden täytyy olla etusijalla, joten taloudelliset syyt sanelevat tämän valinnan. On paitsi käynnistettävä yhteistyöprosessi myös edistettävä niiden maiden kehitystä, jotka ovat länsimaita jäljessä. On siis välttämätöntä luoda poliittista ja kaupallista vuoropuhelua ja tehdä kulttuuri- ja rahoitusyhteistyötä.
Nämä asiat ovat tärkeitä Euroopan parlamentin ja tämän maantieteellisen alueen maiden suhteiden kehittämisessä. Välimeri on koetinkivi, jolla mitataan Euroopan unionin kyky toimia oman mantereen ulkopuolella. Tiedossa on, että Suur-Eurooppaa, jota monet toivovat, ei saavuteta ilman poliittista ja taloudellista yhteistyötä tämän unionin tärkeän ja keskeisen alueen kanssa.

Maes
Arvoisa puhemies, nyt kun kollegojen kaikki toiveet on ilmaistu, meidän täytyy mielestäni päättää MEDA-ohjelmien kehittämisen organisoinnin kiireellisestä muuttamisesta. Ei nimittäin tarvita pelkästään avoimuutta ja tehostamista vaan myös tehokkuutta. Tämä vaatii jatkuvaa vuoropuhelua vähemmän kehittyneiden alueiden kanssa. Näiden alueiden täytyy voida kasvaa omien mahdollisuuksiensa pohjalta. Siksi paikan päällä sijaitsevat avustustoimistot ovat hyvin tärkeitä, jotta tätä vuoropuhelua voitaisiin käydä yliopistojen, kansalaisjärjestöjen ja paikallisten viranomaisten kanssa. Ne ovat parempi vaihtoehto kuin kalliit teknisen avun toimistot tai hallitusten jako- ja valtapolitiikka, jossa hallitukset asettavat usein etusijalle omat poliittiset edut, kun me taas pidämme MEDA-ohjelmaa välineenä edistää rauhaa ja demokratisointia eikä pelkästään taloudellista hyvinvointia.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, keskusteltaessa Meda-ohjelman tulevaisuudesta olisi tärkeää ajatella myös koko unionin laajuista tasapainoa. On selvää, että Meda-Euro-Välimeri-ohjelman keskeisimpänä instrumenttina on koko EU:n etuja ajava ohjelma. Samalla tavoin olisi tunnustettava, että myös unionin keski- ja pohjoisosien ja lähialueiden koheesiota olisi vahvistettava Meda-ohjelman kaltaisella kattavalla ratkaisulla. Uudet koheesiopolitiikkaa tukevat aloitteet, kuten Suomen EU-puheenjohtajuuskaudella parrasvaloihin noussut unionin pohjoinen ulottuvuus, on myös nähtävä koko unionille tärkeinä hankkeina erityisesti itälaajentumisen haasteita silmällä pitäen. On positiivista havaita, että pohjoiselle ulottuvuudelle on pitkällisen väännön jälkeen varattu määrärahoja ensi vuoden budjettiin. Tästä on hyvä jatkaa. Mittavaa lisärahoitusta kuitenkin tarvitaan, jotta etenkin pienien lähialueyhteistyötä vahvistavien yhteistyöohjelmien tulevaisuus voidaan taata.
Meda-ohjelmalle asetetut tavoitteet eivät valitettavasti toteutuneet päättyneellä rahoituskaudella. Määrärahojen toteutus on ollut eri syistä ongelmallista, ja väärinkäytöksien vastainen valvontakin on osoittautunut puutteelliseksi. Euroopan parlamentin tulisikin keskittyä varmistamaan, että vuosikausia jatkunut resurssien vajaakäyttö saadaan loppumaan ja ohjelmien sisäistä valvontaa kyetään tehostamaan. Tätä ei voida varmistaa pelkästään hallintoa paisuttamalla. Komission ja jäsenvaltioissa ohjelmia toteuttavien tahojen välistä yhteistyötä on kyettävä tehostamaan myös muilla keinoilla, esimerkiksi Euroopan investointipankin ja petostentorjuntavirasto OLAFin saumattomalla yhteistyöllä.

Linkohr
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minulla on kaksi viestiä: ensimmäiseksi haluaisin kiittää molempia esittelijöitä heidän lukemisen arvoisista mietinnöistään. Toiseksi haluaisin sanoa komission suuntaan: pysykää lujina, pysykää lujina neuvostoa kohtaan! Varsinainen ongelmahan on se, että neuvosto ja jäsenvaltiot osallistuvat jatkuvasti neuvotteluihin sellaisissa asioissa, jotka kuuluvat komission hoidettaviksi sopimuksen solmimisen jälkeen.
Kuvitellaanpa vaikka, että amerikkalaiset olisivat toteuttaneet Marshall-apunsa sodan jälkeen siten, että jokaisen aliohjelman yhteydessä olisi kysytty USA:n osavaltioilta, saako esimerkiksi Baijerin lounaisosassa rahoittaa metsitysohjelman vai ei! Todennäköisesti Marshall-avun maksaminen olisi kestänyt viime vuosisadan loppuun saakka. En toivo tätä teille. Komission jäsen Patten, pysykää lujana! Parlamentin tulisi tukea teitä tässä asiassa. Neuvostolla tai jäsenvaltioilla on oikeus osallistua neuvotteluihin, mutta niillä ei ole oikeutta tehdä yhteispäätöksiä. Tämä tulee luultavasti olemaan ratkaiseva kysymys myös komission kannalta, kun historia aikanaan langettaa sille tuomionsa. Teitä tullaan mittaamaan itälaajentumisen, mutta myös sen mukaan, kykenettekö luomaan liikkumavaraa ulkopolitiikkaa koskevissa kysymyksissä.
Emme toki vaadi, että komissio ryhtyisi neuvotteluihin vaikkapa ydinasemahtien, kuten Ison-Britannian tai Ranskan kanssa. Kuitenkin, kun kyse on taloudesta, Euroopan unionin omasta taloudesta, teillä on toimeenpanovalta. Tämä meidän pitäisikin vakiinnuttaa ja tätä meidän pitäisi puolustaa! Tässä asiassa myös parlamentin tulisi olla teidän liittolaisenne.

Gutiérrez Cortines
Arvoisa puhemies, minä haluaisin henkilönä, joka asuu Välimeren alueella, Välimeren auringon alla ja saa nauttia Välimeren perinteistä ja kulttuurista, puolustaa maita sen ympärillä. Ensimmäisessä vaiheessaan suureksi osaksi epäonnistunutta MEDA-ohjelmaa laadittaessa ei ehkä ymmärretty sitä, että Välimeren maiden tilanne tämän nykyisen eurooppalaisen politiikan puitteissa on äärimmäisen vaikea. Välimeren maissa kehitys on monesti vielä vähäisempää kuin muissa maissa ja niiden uhkana ovat yhteiset maatalousmarkkinat, joita ne eivät voi kestää. Tämän asian osalta viittaan Riccardin kaksi tai kolme kuukautta sitten kirjoittamaan loistavaan artikkeliin, jossa hän puhui nimenomaan siitä, että Välimeren maat eivät houkuttele sijoituksiin niiden mittasuhteiden takia.
Noissa maissa maatalousjärjestelmän muutos on äärimmäisen vaikea ja niiden on siitä huolimatta jaettava tuotteensa muiden Pohjois-Afrikan maiden sekä muiden Välimeren maiden kanssa, meidän meremme (Mare nostrum), joka on yhtä aikaa meidän kaikkien. Näistä maista muuttopaine on voimakkainta. Siksi meidän on harjoitettava oikeudenmukaista politiikkaa, ja siinä mielessä MEDA-ohjelma voi olla hyvänä alkuna, vaikka mielestäni sen painopistealueet ovat monessa tapauksessa Välimeren pohjoisenpuoleisten maiden arviointiperustein valittuja.
Ensinnäkin, mihinkään hankkeisiin ei voida ryhtyä korostamatta näiden maiden suuria vajavaisuuksia, kuten esimerkiksi vesihuoltoa ja maaperän autioitumista. Mitä maaperän autioitumista vastaan suunnattuja eurooppalaisia politiikkoja on olemassa? Ei yhtään selkeää. Toiseksikin kulttuurin alalla painotetaan enemmän välittäjien kuin edunsaajien ja tuottajien merkitystä. Samoin tapahtuu lukuisissa muissa teollisuuden hankkeissa. On syntynyt useita kansalaisjärjestöjä, jotka ovat muodostaneet verkkoja, joista en tiedä, kuka niistä hyötyy, kun tosiasiassa Etelä-Euroopan olisi havahduttava.
Tämän takia annan täältä käsin tukeni innovaatioon perustuvalle teollistamiskehitykselle meidän ei pidä turvautua vanhaan teollisuuteen vaan innovaatioon sekä teknologiseen innovaatioon ja koulutukseen perustuvalle kehitykselle. Luulen, että tässä mielessä on virhe ryhtyä laajamittaisiin hankkeisiin. Siten teemme rikkaita vain joistakin harvoista, kun Välimeren alueen Euroopan pitäisi havahtua, herätä horroksestaan, hyödyntää inhimillisiä voimavaroja. Se onnistuu ainoastaan siten, että me tuemme moninaisia aloitteita, jotka yhdessä luovat sellaisen tietoisuuden, kriittisen massan ja perusjärjestelmän, että niiden avulla syntyy paljon enemmän aloitteita, pienyrityksiä sekä kaikenlaisia muita yrityksiä. Jotkut selviävät, toiset jäävät matkan varrelle, mutta jos emme harjoita monenlaisten ja moninaisten aloitteiden politiikkaa ja anna yhteiskunnan ilmaista itseään ja turvautua omiin voimavaroihinsa, emme saa aikaan yhtään mitään.

Fiori
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, näissä kahdessa mietinnössä, etenkin jäsen Valdivielson esittelemässä mietinnössä, käsitellään hyvin huolellisesti asiaa, joka on Euroopalle ongelma. On jo palautettu mieliin, että Välimeri on yksi mantereemme vakauden ja turvallisuuden kannalta keskeisistä maantieteellisistä alueista. On kuitenkin myös toinen aihe, jota käsitellään monessa kohdassa kollega Valdivielson mietinnössä: on syntymässä huolestuttava ristiriita ehdottoman tärkeänä pidetyn laajentumisen ja Välimeren maiden suhteiden kehityksen välille. Välimerihän on alue, jolla esiintyy yhä paljon todellista köyhyyttä ja jolla elämän taso ja laatu edellyttävät Euroopalta vahvoja toimia.
Tarpeeseen tulee se, mitä voimme tehdä toisaalta yksityisen sektorin kehittämiseksi parantamalla pienten ja keskisuurten yritysten toimintaympäristöä, toisaalta infrastruktuurien uudenaikaistamiseksi sekä investointien, teollisuusyhteistyön ja kaupan edistämiseksi, sillä tähän mennessä kumppanuusmaiden talous- ja tuotantorakennetta ei ole tuettu ja teollisuusyhteistyö on ollut täysin marginaalista, koska suoraa tukea antavia ohjelmia sekä eurooppalaisten yritysten ja kumppanuusmaan yritysten yhteisaloitteita ei ole ollut.
Tarvitaan siis yksinkertaisempaa hallintoa, strategisempaa lähestymistapaa ja nopeaa toteutusta, joiden avulla voidaan todella tukea pieniä ja keskisuuria yrityksiä konsulttiyritysten ja sijoitusneuvojien asemesta.
Haluaisin päättää puheeni maatalousalaa koskevaan huomautukseen. Toki Välimeren vapaakauppa-alueen luominen on hyödyllinen päämäärä, mutta ensin on analysoitava huolellisesti, mitä tapahtuu Välimeren maataloudelle ja maanviljelijöille, ja annettava yhteisen maatalouspolitiikan kautta ensiapua maanviljelijöillemme, joiden tulot ovat pienentyneet erittäin huolestuttavasti juuri tällä Eurooppamme köyhimmällä alueella.

Patten
. (EN) Olen erittäin iloinen päästessäni kommentoimaan näitä kahta tärkeää mietintöä, jotka koskevat yhtä merkittävimmistä ohjelmista, joista me vastaamme. Näiden ohjelmien toteuttaminen jatkossa menestyksekkäämmin kuin tähän saakka tulee olemaan merkittävä poliittinen testi komissiolle ja koko yhteistyökumppanuudellemme.
Jäsen Linkohr otti puheeksi mielestäni erittäin olennaisia ja haastavia seikkoja. Palaamme niihin vielä, etenkin sitten kun pääsemme keskustelemaan vuoden 2001 budjettia koskevasta oikaisukirjeestä, jonka komissio lähettää budjettivallan käyttäjälle. Kirje pureutuu suoraan ongelmien ytimeen, eli voimavarojen puutteeseen, jonka kanssa me painimme ja joka aiheuttaa meille niin paljon poliittisia ongelmia.
Saanen ensin kommentoida Valdivielson mietintöä ja sen jälkeen Piétrasantan mietintöä. Olen tietysti iloinen siitä, että vaikka jäsen Valdivielson puhe ei ollut mielestäni kovin innostunut, hänen mietintönsä tukee yleisesti ottaen komission pyrkimyksiä uudistaa MEDA-asetusta, vaikka siitä esitettiin myös kritiikkiä. Myös Piétrasantan mietintö tukee vuoden 1998 MEDA-ohjelman vuosikertomusta. Haluan korostaa, että MEDA-asetuksen tarkistaminen on keskeinen osa laajempia pyrkimyksiämme tehostaa tuen jakamista ja helpottaa menettelytapojamme, jotka ovat usein äärimmäisen hankalia.
Komission tavoite MEDA-asetuksen tarkistamisessa on yksinkertaistaa päätöksentekomenettelyä, jotta pääsisimme tarjoamaan apua nopeasti niiden poliittisten prioriteettien mukaisesti, joita Euroopan unioni noudattaa Välimeren alueella. Komissio ehdottaa, että yksittäisten hankkeiden laajamittaista tarkastelua hallintokomiteassa vähennettäisiin ottamalla käyttöön strategisia ohjelmia kansallisten rahoitussuunnitelmien ja alueellisen rahoitussuunnitelman vuotuisella hyväksymisellä ja yksinkertaistamalla päätöksentekoa.
Ajamamme yksinkertaistaminen saattaisi MEDAn ohjelmointimenettelyt yhdenmukaisiksi muiden EU:n ulkosuhteita koskevien ohjelmien rahoitusvälineiden suunnittelemisen menettelyjen kanssa. Ei ole mitään järkeä kohdella MEDAa eri tavalla.
Minun täytyy korostaa, ettei komissio pysty parantamaan ohjelman toteutusta, niin kauan kuin vaivalloiset menettelytavat pidättelevät sitä. Uuden asetuksen hyväksyminen antaa unionille mahdollisuuden tarjota todellista tukea Välimeren maille näiden rakennemuutosprosessissa. Näiden maiden taloudellinen kasvu on avainasemassa niiden poliittisessa ja yhteiskunnallisessa vakauttamisessa.
Haluan myös huomauttaa, että Välimeren alueen yhteistyökumppaneiden oma vakaa sitoutuminen talousuudistukseen helpottaisi suuresti ohjelman toteuttamista ja kasvattaisi huomattavasti sen maksuastetta.
Meillä on joidenkin yhteistyökumppaneittemme kanssa ongelmia siinä, kuinka paljon tukea ne pystyvät ottamaan vastaan. Heidän on vaikea käyttää varoja niin nopeasti ja järkevästi kuin me haluaisimme, jos emme ole edes tehneet assosiointisopimuksia, tai meidän on vaikea oikeuttaa tilanne, jossa neuvottelemme menestyksekkäästi assosiointisopimuksen, emmekä sitten saa yhteistyökumppaniamme allekirjoittamaan sitä. Meidän täytyy kaikkien työskennellä nopeammin, jos haluamme ohjelman toimivan paremmin.
Hyväksymme suurimman osan parlamentin tarkistuksista, erityisesti ne, jotka vahvistavat MEDAn strategista luonnetta. Siinä mielessä tuemme täysin tarkistuksia 2, 8, 9, 11, 12, 15, 17, 19, 20, 30, 33, 37 ja 41 sekä hyväksymme osittain tarkistukset 4, 5, 6, 10, 22, 23, 24, 26, 28, 31, 35, 38 ja 40, mikäli niiden sanamuotoa hieman muutetaan. Se voi säästää minulta vähän työtä, jos olen paikalla äänestyksessä myöhemmin tällä viikolla.
Emme kuitenkaan voi tukea tarkistusta 25, jossa ehdotetaan, että MEDA-komitea tarkistaisi rahoitusehdotukset yksitellen. Se on vastoin MEDA-asetuksen tarkistusehdotuksemme henkeä, sillä haluamme tehostaa ja yksinkertaistaa menettelytapoja. Emme voi hyväksyä tarkistusta 13, jonka tarkoituksena on sisällyttää asetukseen rahoitusohje kaudeksi 2000-2006, sillä se sitoisi ennalta talousarviomenettelyn tuloksia, toisin kuin toimielinten välisessä sopimuksessa on sovittu.
Emme voi hyväksyä tarkistusta 21, jonka tavoitteena on suoran budjettirahoituksen poistaminen, tai tarkistusta 27, joka koskee suoraa teollista yhteistyötä, ja haluaisin sanoa, että komission uusi yrityspolitiikka keskittyy enemmän liikealan ilmapiirin parantamiseen kuin suoriin yhteistyön välineisiin. Lisäksi komissiolla ei ole tässä vaiheessa kunnolliseen teolliseen yhteistyöhön tarvittavia voimavaroja.
Emme voi myöskään hyväksyä tarkistusta 35 tai osaa tarkistuksesta 40, joka käsittelee hajautetun yhteistyön laajentamista, niin kauan kuin meillä ei ole työn vastuulliseen ja tehokkaaseen toteutukseen tarvittavia henkilöstöresursseja, mutta hajautetun yhteistyön muotoja kehitetään mahdollisuuksien mukaan olemassa olevissa alueellisissa yhteistyöohjelmissa.
Haluaisin nyt kommentoida lyhyesti Piétrasantan mietintöä. Kiitän häntä ja toista esittelijää, jäsen Valdivielsoa, heidän osoittamastaan sitoutumisesta ja heidän omistautumisestaan tälle työlle. Useimmat Piétrasantan mietinnössä ja tarkistuksissa esitetyistä näkökohdista ovat täysin yhdenmukaisia komission pyrkimysten kanssa uudistaa MEDA-ohjelmaa sekä komission yleisen tavoitteen kanssa, joka on menettelytapojen tehostaminen ja avun tarjoamisen nopeuttaminen.
Tuemme pyyntöä yksinkertaistaa MEDAn hallintomenettelyjä ja vahvistaa sen strategista ja yhtenäistettyä lähestymistapaa. Tuemme täysin mietinnössä esitettyä pyyntöä lisätä komission MEDA-ohjelman hallinnointiin osoitettua henkilöstöä. Riittävän suuri henkilöstö työn suorittamiseen on yksi tärkeimmistä edellytyksistä komission pyrkimyksille uudistaa ulkoisen avun yksiköitä. Henkilöstömäärän lisäämisessä tullaan tietenkin noudattamaan komission yleisiä henkilöstöä koskevia toimintalinjoja, ja otan myös huomioon mietinnössä esitetyn toiveen laatia vuosikertomus Välimeren alueen ihmisoikeustilanteesta. Tämä on mielestämme asia, jota neuvoston ja komission tulisi harkita yhdessä.
Tuemme ehdotuksia vahvistaa etelä-etelä-yhteistyötä ja lisätä ohjelmia, jotka tukevat pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Ryhdymme toimiin vesivarojen hoidon osalta, mutta emme valitettavasti pysty tukemaan ehdotettuja pienimuotoisia hankkeita, sillä meillä ei ole tarpeeksi henkilöstöä niiden hoitamiseen. Niiden hallinnointi vaatii erittäin paljon voimavaroja.
Puheistani käy ilmi, että liikumme pitkälti samoilla linjoilla. Välimeren alueen ohjelmamme ovat keskeisessä asemassa toimintaohjelmassani, samoin kuin Barcelonan prosessin elvyttäminen.
Haluan lopuksi korostaa kahta seikkaa. Ensiksi toivon, että komissio laatii tällä viikolla komission tiedonannon Barcelonan prosessin elvyttämisestä, ja haluamme tietenkin sen jälkeen keskustella asiasta parlamentin kanssa. Välimeren alueen ohjelmien rahoitus tästä hetkestä vuoteen 2006 on todennäköisesti kaikista ohjelmistamme suurin, sen osuus ulkoisista toimista on yli 20 prosenttia. Haluaisin, että tämä apu toimitettaisiin tehokkaammin ja nopeammin.
Olen jo aiemmin kertonut parlamentille hämmästyneeni kuullessani, että maksusuoritusten tämänhetkisellä vauhdilla menee lähes yhdeksän vuotta, ennen kuin nykyiset velvoitteet Välimeren alueelle on maksettu. Tällaista ei voida hyväksyä. Sitä ei voida selittää ihmisille, joita yritetään auttaa, ja sitä on vaikea perustella eurooppalaisille veronmaksajille. Sen sijasta, että ohjelmamme kohentaisi Euroopan unionin mainetta Välimeren maissa ja ympäri maailmaa, se vahingoittaa mainettamme, vaikka käytämme veronmaksajien rahoja hyvän tekemiseen. Näin ollen MEDA-ohjelman kaltaisten ohjelmien uudistaminen vastaa täysin komission pyrkimyksiä.
Toinen asia, jonka haluan sanoa, on tämä: viime viikonloppuna Evianissa pidetyssä epävirallisessa tapaamisessa puhuimme yli kolme tuntia ulkoisesta avusta ja siitä, kuinka tehokkaasti hoidamme asiat unionina. Kiitän puheenjohtajavaltion Ranskaa tämän asian pitämisestä näin tärkeänä. Komissio nosti tämän asian esiin toukokuussa, kun esitin yleisten asioiden neuvostolle ulkosuhteiden talousarviomme - tämä oli ensimmäinen kerta kun yleisten asioiden neuvosto keskusteli ulkosuhteiden talousarviosta - ja kun esitimme uudistusehdotuksemme. Uskon, että tätä asiaa pidetään nyt ansaitusti poliittisesti tärkeänä.
Meitä tullaan arvioimaan sen mukaan, mitä teemme MEDAn kanssa ja mitä teemme Balkanin alueella, sekä sen mukaan, miten hyvin nämä ohjelmat todellisuudessa toimivat. En voi jatkuvasti valittaa parlamentille kamalista ongelmistamme. Parlamentin, komission ja neuvoston täytyy voida näyttää, että me saamme todellisen muutoksen aikaan. Toivon, että parlamentin tuella voimme tulevina vuosina varmistaa, että ulkoisesti toteutetut ohjelmamme ovat niin tehokkaita ja nopeita kuin haluamme.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.

Yhteisön yhteinen diplomatia
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Galeote Quecedon laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0210/2000) yhteisön yhteisestä diplomatiasta [2000/2006(INI)].

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, luulenpa, että me kaikki voimme olla yhtä mieltä siitä, että vuonna 2000 yhteisöllä on aivan ilmeisesti käytössään jo useita keskeisiä toimivaltuuksia unionin ulkoisissa puitteissa. Maastrichtin uudistus toteuttaa täällä parlamentissa moneen kertaan ilmaistua pyrkimystä saada Eurooppa puhumaan yhteen ääneen kansainvälisellä areenalla.
Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan myötä unionin ulkoinen toiminta saa uuden ulottuvuuden, jonka avulla se siirtyy peruuttamattomasti talouden osa-alueelta osallistumaan aktiivisesti myös ulkopolitiikkaan. Euroopan unionissa valitetaan kuitenkin toistuvasti siitä, ettei olemme saaneet kokea sen näinä päivinä ulkoinen toimintamme ole vaatimusten tasalla. Tämän sanottuani haluan jatkaa kertomalla, ettei tämän mietinnön tarkoituksena ole pyytää unionin toimivaltuuksien laajentamista jälleen ulkoisissa asioissa. Niillä, jotka sitä haluavat, on pyrkimystensä kanavoimiseksi käytössään toisia keskusteluja toimielinuudistuksen piirissä.
Me emme ehdota enempää emmekä vähempää kuin sellaisten toimien toteuttamista, joiden avulla järkiperäistetään ja parannetaan sitä tapaa, jolla yhteisön toimielimet harjoittavat tätä valtaisaa ulkoista toimintaa. Varsinaisesti ehdotamme, että etenemme päättäväisesti kolmella alueella.
Ensiksi parantamalla ulkomaanedustukseen suuntautuvien yhteisön virkamiesten koulutusta. Ne lukuisat yhteisön virkamiehet, jotka hoitavat komission ulkosuhteita ja käyttävät oleellisen tärkeitä toimivaltuuksia, ovat teknisiä asiantuntijoita, mutta yleensä heiltä puuttuu aiempi diplomaattinen koulutus, jota he tarvitsevat tehtäviensä hoitamiseen. Siksi meidän mielestämme olisi tarpeellista perustaa yhteisön diplomaattinen korkeakoulu, joka antaisi ulkomaanedustukseen suuntautuville komission virkamiehille nimenomaan diplomaattisen ja kansainvälisen koulutuksen.
Pitäen päämääränämme samaa asiaa meistä on tarpeen mahdollistaa kansallisten diplomaattikuntiemme, joiden kokemuksilla ja pitkillä perinteillä on suurta arvoa, liittäminen mukaan ulkoiseen toimintaamme, minkä vuoksi ehdotamme, että kansallisten ja yhteisön ulkomaanedustuksien välillä toteutetaan eräänlainen yhdysjärjestelmä.
Toiseksi kyse on komission nykyisten edustustojen oikeudellisen aseman selkeyttämisestä ja kehittämisestä, niiden asemasta ja suhteista yhteisön toimielimiin. Komission edustustot ovat viime vuosina laajentuneet valtavasti sekä määrällisesti että laadullisesti. Niiden toiminta on kuitenkin epätasaista ja niiden suhteet toisiin toimielimiin ovat epätarkkoja sääntöjen puuttumisen takia. Siksi ehdotamme, että komission edustustot muutettaisiin yhteisön edustustoiksi, jolloin niiden siteet neuvostoon vahvistuisivat yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan sekä Euroopan parlamentin ja sen jäsenten välityksellä, mikä takaisi niiden toimivan tehokkaammin ja poliittisesti valvotummin.
Kolmanneksi ja viimeiseksi pyrimme parantamaan komission edustustojen ja jäsenvaltioiden ulkomaanedustuksen välistä koordinaatiota. On välttämätöntä vahvistaa tuota koordinaatiota ja välttää sekaannuksia ja epäjohdonmukaisuutta kaikkien muiden heikkouksien lisäksi, niin kuin Evianin uutterasti toimineessa yleisten asioiden neuvostossa todettiin viime viikonloppuna. Tätä varten ehdotamme erilaisia mekanismeja, joiden joukossa näemme mahdollisuuden sulauttaa sitä haluavien jäsenvaltioiden suurlähetystöt komission nykyisiin edustustoihin siellä, missä se arvioidaan kannattavaksi. Tämä merkitsisi lisäksi kustannusten voimakasta vähenemistä.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, mikään näistä ehdotuksista ei edellytä toimielinuudistuksia, ja vielä vähemmän jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeuden menetystä. Niiden avulla pyrimme yksinkertaisesti ainoastaan tehostamaan jo aiemmin annettuja toimivaltuuksia. Kyse ei ole nyt erilaisten eurooppalaisuuden mallien asettamisesta vastakkain, vaan yksinkertaisesti niiden tehostamisesta. Esittelijä ei voi siksi tukea sellaisia tarkistuksia, jotka edellyttäisivät suurimittaisia muutoksia unionin toimielinrakenteissa.
Haluan aivan erityisesti kiittää muista näkemyksistä, jotka valiokunnassa ja huomisessa täysistunnon äänestyksessä rikastuttavat hyvin merkittävästi alkuperäistä ehdotusta. Pyydän eri ryhmiä äänestämään ehdotuksen puolesta ja Euroopan komissiota noudattamaan parlamentin tuntemuksia.

Oostlander
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää esittelijä Galeotea hänen hyvin tärkeästä ja myös kiinnostavasta mietinnöstään, joka tuleekin oikein hyvänä ajankohtana. Kun tarkastelemme Euroopan komission ja erityisesti yleisellä tasolla Euroopan unionin tehtävien kehittymistä, havaitsemme, että siihen liittyvät uutena ilmiönä ehdokasvaltiot, vanhana ilmiönä kauppakumppanien ja kehitysalueiden olemassaolo sekä ei kovinkaan uutena ilmiönä Bosnia ja entinen Jugoslavia. Näillä osa-alueilla Euroopan unionilla ja Euroopan komissiolla on hyvin paljon tehtäviä.
Suuri osa eurooppalaisen tehokkuuden arvostelusta liittyy siihen tapaan, jolla tehtävät on organisoitu. Lähetystöt, joita olemme lähettäneet paikalle, vaikuttavat painottavan hajauttamisen vaatimusta, mistä kuullaan usein myös muualla Euroopan unionissa. Hajauttamista halutaan, jotta voitaisiin huolehtia päätöksenteon tehostamisesta ja siitä, että paikan päällä voidaan päättää asioista, jotka eivät välttämättä kuulu Brysseliin. Tämä vaikuttaa luonnollisesti välittömästi siihen tapaan, jolla näitä EU:n edustustoja arvioidaan. Erityisesti EU:n edustustojen toimivaltaa täytyy laajentaa, mikä tarkoittaa myös, että näihin edustustoihin tarvitaan lisää henkilöstöä. Aikaisemmin on esiintynyt hyvin kiusallisia vastakkainasetteluja EU:n ja esimerkiksi Yhdysvaltojen edustustojen mahdollisuuksista. Tämä on myös käynyt ilmi siitä, kuinka paljon henkilöitä Euroopan unioni on voinut lähettää paikalle.
Euroopan unionin parempaa näkyvyyttä voitaisiin edistää toteuttamalla esittelijä Galeoten suunnitelmat. Meidän täytyy saada oikeita EU-suurlähetystöjä, joita voidaan jossain määrin verrata Yhdysvaltojen suurlähetystöihin etenkin, kun on kysymys alueista, joilla juuri Euroopan unionilla on suurin vastuu. Siksi emme voi tyytyä paikan päällä huonosti toimiviin diplomaatteihin. Mielestäni komission jäsenen tehtävänä on myös selvittää perusteellisesti, kuka toimii hyvin ja kuka ei.
Mielestäni paikalla olevien eurooppalaisten diplomaattien ja Euroopan parlamentin välinen yhteydenpito on hyvä asia. Tietenkin tämän täytyy tapahtua näistä asioista vastaavan komission jäsenen valvonnassa. Tämä yhteydenpito diplomaatteihin, jotka Euroopan parlamentti on nimittänyt erityisedustajiksi, on tietenkin myös asia, jota haluaisimme suositella lämpimästi. Kannatamme lämpimästi Galeoten mietintöä siltä osin kuin se voi johtaa yhteen ääneen puhumiseen.

Carrilho
Arvoisa puhemies, tämän Euroopan parlamentin aloitetta koskevan mietinnön myötä keskustelemme mitä tärkeimmästä kysymyksestä, ei vain yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan vaan myös koko Euroopan unionin syventämisen kannalta.
Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla on jo tapahtumassa merkittävää edistystä, etenkin puolustusyhteistyön tasolla. Ollaan muodostamassa yhteisiä sotavoimia. On kummallista, ellei suorastaan vaarallista, että Euroopan unioni ei pitäisi samaan aikaan huolta yhteisten diplomaattisten välineittensä kehittämisestä. Mikään ei oikeuta sellaista eritahtisuutta, ei vaikka ottaisimme huomioon ne kunkin jäsenvaltion kansalliset edut ja sen lähes yksinomaan talouteen keskittyneen lähestymistavan, jotka luonnehtivat yhteisön institutionaalista elämää Rooman ja Maastrichtin sopimusten välisellä ajanjaksolla.
2000-luvun alun diplomatiaa leimaavat todellakin suuret tapahtumat ja prosessit, jotka ovat muuttaneet sen huomattavasti kattavammaksi toiminnaksi kuin se oli ennen. Erityisesti nostaisin näiden tapahtumien joukosta esiin kansainvälisen talouselämän ja rahoitusmarkkinoiden maailmanlaajuistumisen. Tarkasti ottaen voisimme juurikaan liioittelematta sanoa, että diplomaattinen toiminta liittyy yhä enemmän talouskysymyksiin, ja taloudellisten etujen puolustamisessa ei voida jättää huomiotta diplomaattista toimintaa. Kuten lisäksi tiedetään, tähän tosiasiaan vaikuttaa se tapa, jolla kansainvälisen politiikan pääosanesittäjät määritellään uudelleen.
Sellaisia tavoitteita, jotka lisäävät markkinoihin hengen tai ihanteen, erityisesti taistelun sellaisen hankkeen puolesta, jossa yhdistyvät sekä taloudellisen että poliittisen ja sosiaalisen kehityksen tavoitteet, ei voida kuitenkaan saavuttaa ilman jäsenvaltioiden kaikilla tasoilla, erityisesti diplomaattisella tasolla, tapahtuvaa laajamittaista yhteistyötä.
Mikä olisi diplomatiaa parempi väline rauhantavoitteiden ja etunäkökohtien yhdistämisen edistämiseksi? Euroopan unionin on otettava käyttöönsä, kuten tässä mietinnössä suositellaan, parempia ja useampia yhteisen diplomatian rakennusaineksia. On ilmeistä, että muiden esteiden lisäksi se, että Euroopan unioni on pilareihin perustuva organisaatio ja se, ettei se ole oikeushenkilö, vaikeuttavat tämän tavoitteen saavuttamista ja pakottavat turvautumaan tämän mietinnön ehdotuksissa joihinkin tasapainoa vaativiin temppuihin.
Kaiken kaikkiaan me voimme ilman suuria taloudellisia tai organisaatioon liittyviä kustannuksia myötävaikuttaa siihen, että unionin olemassa olevia diplomaattisia voimavaroja hyödynnetään paremmin kaikkien hyväksi. Euroopan maiden diplomaattisen perinteen rikkaus ja monimuotoisuus on tunnustettu myös maailmanlaajuisesti. Olisi virheellistä olettaa, että jokin tämän mietinnön ehdotuksista voisi vahingoittaa käynnissä olevia prosesseja joko yleisesti yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tai erityisesti diplomatian osa-alueilla.
Tämän mietinnön hengen mukaista on, kuten me sen ymmärrämme ja mikä on tulosta niistä monista keskusteluista, joita on viime kuukausien kuluessa käyty, yhdistää kaikki nykyiset kokemukset ja käynnissä olevat prosessit yhteiseksi tavoitteeksi, joka on pääasiallisesti todellisen, Euroopan yhteisen diplomaattisen palvelun luominen.
Lopuksi sanoisin, että vaikka mietinnön joitakin näkökohtia voidaankin arvostella, suosittelen epäröimättä sen hyväksymistä toivoen, että siinä esitetyt ehdotukset saavat niille soveliaan vastaanoton.

Haarder
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä haluaa korostaa, että kyse ei ole sellaisen yhden ainoan diplomatian perustamisesta, joka korvaisi jäsenvaltioiden ulkomaanedustuksen. Kyse on EU:n nykyisen yhteisen ulkomaanedustuksen laadun parantamisesta ja EU:n ja jäsenvaltioiden ulkomaanedustusten yhteistyön tiivistämisestä. Ei ole epäilystäkään siitä, että useimmissa jäsenvaltioissa tarvitaan tällaista parempaa koulutusta, ja tämä koskee erityisesti ehdokasvaltioita, joissa pian tarvitaan hyvin koulutetuista henkilöistä koostuvaa merkittävää avustajakuntaa. Liberaaliryhmässä korostetaan, että kyse on lisäkoulutuksesta, ei peruskoulutuksesta. Toisin sanoen kyse on sellaisille henkilöille suunnatusta koulutustarjonnasta, jotka jo työskentelevät ulkomaanedustuksessa tai jotka ovat saamassa paikan edustuksessa, ja me korostamme, että koulutustarjonta on avointa kansallisten ulkomaanedustusten henkilöstölle, niin että EU:n diplomaattien ja jäsenvaltioiden diplomaattien välille syntyisi vuorovaikutus. Sen vuoksi olemme esittäneet muutamia tarkistuksia, ja toivomme, että parlamentti voisi hyväksyä ne. Voidaan keskustella siitä, tarvitaanko uutta toimielintä, jolla olisi oma rakennus, oma hallinto, ja onko tarpeen käydä kiivasta taistelua siitä, mihin toimielin pitäisi sijoittaa. Mielestämme on parempi tukea toimintaa kuin tiilien käyttöä eli rakennelmien pystyttämistä, mutta voimme kuitenkin täysin tukea ehdotuksen tavoitetta ja toivomme, että jäsenvaltioissa, komissiossa ja neuvostossa punnitaan tarkkaan esittelijä Galeoten ajatuksia.

Frassoni
Arvoisa puhemies, valtaosa ryhmästäni on valitettavasti sitä mieltä, että Galeoten mietintö on sen sisältämien ehdotusten vaatimattomuuden ja teknisyyden vuoksi ristiriidassa sille annetun komean otsikon kanssa: Euroopan unionin yhteinen diplomatia.
Erityisesti pidän virheenä sitä, että suljetaan pois se, kuten jäsen Galeote tekee, että hänen mietintönsä poliittisena tulevaisuudennäkymänä olisi yhteistä politiikkaa ilmentävän yhteisen diplomatian asteittainen luominen. Tämä merkitsee silmien sulkemista todellisuudelta, jossa 3500:aa amerikkalaista diplomaattia vastaa Euroopan maiden ja niiden 14 000 diplomaatin kakofoninen ja epäyhtenäinen kuoro. Se merkitsee yksinkertaisesti sitä, että 15 diplomaattielimen joukkoon lisätään yksi enemmän tai vähemmän toimivaltainen elin, joka koostuu Euroopan unionin virkamiehistä tai kenties, kuten nyt jo on asianlaita juuri komission jäsen Pattenin lähipiirissä, kansallisista diplomaateista, joiden joukossa on kenties enemmän tiettyjen maiden edustajia kuin muiden.
Minusta esimerkiksi keskustelu, jota on käyty komission jäsen Verheugenin julkilausumista, osoittaa erittäin selvästi, kuinka unionin ulkoista toimintaa ei voida hoitaa tilanteessa, jolle on ominaista yhteenkuuluvuuden puute ja turhautuneisuus, jonka aiheuttaa toimivaltaa ja vastuuta koskeva hämmennys. Te, komission jäsen Patten, olette puhunut tästä aiheesta; siitä puhuu myös kolleganne Verheugen, ja sen jälkeen kukin jäsenvaltioista sanoo ja tekee niin kuin itse haluaa. Tämä merkitsee sitä, että viesti Euroopan kansalaisille ei voi olla muuta kuin ristiriitainen.
Vihreät/Euroopan vapaa allianssi kannattaa jäsen Dupuis'n tarkistuksia 5 ja 6, joissa otetaan esille yhteistä diplomatiaa koskeva poliittinen visio, sekä ehdotusta perustaa Euroopan unionin lähetystöt maihin, joissa ei ole kaikkien unionin maiden edustustoa. Toivokaamme, että muutkin kannattavat niitä!

Marset Campos
Arvoisa puhemies, yleensä ottaen ryhmämme, GUE/NGL-ryhmä, tukee jäsen Galeoten mietintöä, vaikka on totta, että jotkin ryhmän jäsenistä ovat eri mieltä tärkeistä näkökohdista, kuten saamme kohta havaita.
Meistä tuntuu, että jäsen Galeote on tehnyt perinpohjaista työtä, vakavasti otettavaa ja kunnianhimoista, vaikka myös varovaista, nykyisten näkymien osalta. Eri poliittisten ryhmien valiokunnassa yhdessä tekemä työ osoittaa, että yhteinen diplomatia on kaikkien kunnianhimona. Toden totta, eri puolilla maailmaa tehtyjen vierailujen perusteella saadut kokemuksemme todistavat neljästä huolestuttavasta asiasta:
Ensiksi: jäsenvaltioiden vähäinen ja riittämätön koordinaatio yhteisissä kysymyksissä, joita pitäisi käsitellä etenkin silloin, kun kyse on Euroopan unionin eduista, ja Euroopan unionin edustustojen kanssa tehtävä vähäinen yhteistyö. Joskus ei kerrassaan käytetä hyödyksi sitä rikasta diplomaattista kokemuspohjaa, joka Euroopalla on, tai usein eri diplomatioiden välille syntyy huolestuttavia kahnauksia.
Toiseksi: eri maiden väliintuloista johtuvat satunnaiset ristiriidat sellaisissa kysymyksissä, joissa on kyse Euroopan unionin eduista.
Kolmanneksi: Euroopan unionin näkökantojen, etujen ja vastuun riittämätön koordinointi kansainvälisissä politiikkaan, talouteen, kulttuuriin jne. liittyvissä elimissä, kuten esimerkiksi Yhdistyneissä Kansakunnissa, Kansainvälisessä valuuttarahastossa, Maailman kauppajärjestössä, Maailman terveysjärjestössä jne.
Neljänneksi: olemme lisäksi havainneet, että Euroopan unioni esiintyy liian voimattomasti sen taloudelliseen merkitykseen ja myös Yhdysvaltojen suureen painoarvoon verrattuna.
Meistä on sen vuoksi tärkeää viedä eteenpäin mietinnössä esitettyä ehdotusta ja toimia lisäksi entistä johdonmukaisemmin ja useammin ja edetä tällä tiellä. Tästä syystä ehdotus yhteisön diplomaattisen korkeakoulun perustamisesta on sovelias, ja tärkeä on myös jäsen Galeoten mietinnön ehdotus siitä, että Euroopan parlamentti olisi tärkeässä osassa itsemääräämisoikeuden ja Euroopan kansalaisten edustajana, jotta yhteisön diplomatia saisi sisältöä, samoin kuin Euroopan unionin rakentaminen rauhaa, kansainvälisten lakien ja solidaarisuuden kunnioittamista edistäväksi tekijäksi maailmassa.
Tämän takia ryhmämme tukee yleensä ottaen, kuten aluksi sanoin, jäsen Galeoten laatimaa mietintöä.

Coûteaux
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenvaltioiden edustajat, jäsen Galeote Quecedon mietintö on mielenkiintoinen kahdestakin syystä: ensinnäkin parlamentin on helppo ymmärtää hänen mietintönsä todelliset tavoitteet ja toiseksi kukaan ei kiinnitä häneen vähäisintäkään huomiota.
Mistä tässä oikein on kysymys? Ei yhtään sen vähäisemmästä kuin siitä, että Euroopan unioni, joka on nykyään yhtä kuin komissio, saa nyt itselleen niitä suvereenin valtion tunnuspiirteitä, jotka siltä vielä puuttuivat, nimittäin diplomaattisen yksikön ja sen tuoman statuksen, sekä oikeushenkilön aseman. Tällaisesta diplomaattisesta korkeakoulusta voisi olla hyötyä perustettaessa yhteistä diplomaattikuntaa Galeoten mietinnössään hahmotteleman melko sekavan menettelyn mukaisesti.
Jos mietintöä tukevat pääsevät tavoitteisiinsa, kansakuntien "paloittelu" saisi täten loogisen lopun, kun turvaudutaan jälleen kerran Monnet'n, Schumanin ja Delorsin vanhaan tekniikkaan, jonka mukaan jonkin elimen perustamisen toivotaan johtavan tehtävän ja sisällön luomiseen. Mutta loppujen lopuksi tässä unohdetaan nyt niin monia ennakkoehtoja, että syntyy vaikutelma pilkanteosta. Nyt nimittäin ollaan luomassa diplomaattista välinettä, ilman että otettaisiin huomioon ensimmäistä ennakkoehtoa eli yhteistä diplomatiaa, joka taas edellyttää erään toisen ennakkoehdon täyttymistä, nimittäin sitä, että ensin määritellään jäsenvaltioiden yhteiset edut. Edelleen tämä edellyttää sen ennakkoehdon täyttymistä, että määritellään Euroopan ja muun maailman väliset yhteiset suhteet.
Olisiko kuitenkin niin, ettei ole mahdollista nähdä, millaisiin seikkoihin kolmen suurvallan - Saksan, Ison-Britannian ja Ranskan - väliset edut ja diplomatia perustuvat, eikä myöskään länsimaiden ja Yhdysvaltojen välisiä suhteita koskevia yhteisiä etuja. Edelleen NATOn aseman osalta on vaikea nähdä, millaisista asioista emme missään tapauksessa ole samaa mieltä tai millaisista asioista emme sitä edes halua olla, kuten emme Itää koskevista asioista - tässä tulemme jälleen pulmalliseen Venäjän-kysymykseen ja suhteisiimme Keski-Euroopan maihin - sen enempää kuin Välimeren etelänpuoleisia maita koskevista kysymyksistä. Vielä vähemmän yksimielisiä olemmekin kenties juuri Välimeren etelänpuoleisia maita koskevista kysymyksistä ja etenkin Välimeren-politiikasta.
Kyse on siis pahimman luokan huiputuksesta, nimittäin älyllisestä huiputuksesta. Ellei nyt sitten saavutuksena voida pitää sitä, että tärkeimmän vallan eli keskusvallan diplomatia koskee tosiasiallisesti kaikkia, mikä ratkaisisi ongelman. Puolalaiset ystävämme saivat vielä aivan hiljattain kokea YK:n kokouksessa "Naiset vuonna 2000" tämän yhteisen diplomatian joustavuuden nahoissaan, kun he joutuivat taipumaan unionin puolustamaan kantaan, jotta vältettiin Puolan liittymisprosessin hidastuminen.
Lyökäämme vaikka vetoa siitä, että saatamme vielä jonakin päivänä hyötyä siitä kokemuksesta, jota Keski-Euroopan ystävämme ovat hankkineet totalitarismin vastustamisesta. Olemme viime päivinä saaneet uutta näyttöä tuosta totalitarismista, kun yksi kollegoistamme, Daniel Hannan, joutui keskelle tahditonta riidan haastamista. Meidän ei nimittäin pidä pettää itseämme, sillä juuri niissä YK:n yhteisissä pysyvissä edustajanpaikoissa, joita muutamilla jäsenvaltioilla on hallussaan, käydään näitä riitoja ja noustaan vastustamaan ajatusta, että maailmasta voi löytyä eriäviäkin mielipiteitä, kuten se, jota Ranska yrittää hyvin usein Yhdysvalloille esittää.
Loppujen lopuksi Eurooppa voi puhua yhteen ääneen ainoastaan silloin, kun sillä ei ole mitään sanottavaa. Siitä meillä on jälleen kerran yksi todiste, kuten on myös siitä, että tällainen Eurooppa kieltää paitsi kaikki kansakunnat myös itsensä, jolloin sen toimintakyky lamaantuu.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mietinnön esittelijä, ystävämme ja kollegamme Galeote Quecedo, ei varmaankaan ylläty sanoessani, että olen erittäin pettynyt hänen mietintöönsä. Vaikka mietintö on mielestäni kovin kesy, se synnyttää silti vihaa joissakin. Olen sitä mieltä, että olisi pitänyt mennä itse asian ytimeen. Valitettavasti niin ei ole tehty.
Diplomatiassa ei mielestäni ole kyse ainoastaan diplomaattien kouluttamisesta tai edustustojen asemasta, vaan sillä on erittäin tärkeä merkitys ja se on parlamentissa suuri tabu, jota emme haluaisi koskaan kohdata, sillä meillähän on 15 kansallista diplomaattista edustustoa, jotka ovat Euroopan yhdistymisen vuosina vain vahvistaneet asemiaan ja haalineet vähitellen kaikkien kansallisten ministeriöiden toimivaltuudet, jolloin niistä on tullut todellisia vaikuttajia, joiden pääasiallinen valta on ulkosuhteiden ja diplomatian mahdollisen uudistuksen esteenä. Juuri noiden kansallisten diplomaattisten edustustojen vallastahan tässä on kyse. Muiden ministeriöiden valtuuksien delegointi ja siirtäminen Euroopan tasolle ei ollut näille kansallisille diplomaattisille edustustoille ollenkaan vastenmielistä, mutta aivan toinen ääni on kellossa, kun on kyse niiden vallasta.
Jäsen Frassoni puhui siitä eriskummallisesta tilanteesta, jossa meillä on 14 000 diplomaattia 3 000:ta amerikkalaista diplomaattia kohti, joten kustannus-laatusuhde on mitä on, kuten tiedämme. Meidän on mielestäni kohdattava kysymys diplomatiasta, kysymys ulkopolitiikasta samoin kuin sen, johon me turvauduimme Euroopan taloudellisessa yhdentymisessä ja ryhtyessämme ulkopolitiikan ja diplomatian asteittaiseen yhteisöllistämiseen. Valitettavasti mietinnössä ei mainita tätä näkökohtaa. Ehdotamme valitettavasti kovin pieniä asioita, joilla rakennukseen vain lisätään uusia kerroksia. Näin ollen pelkään pahoin, että meillä on pian elimiä, jotka ovat entistäkin kyvyttömämpiä tekemään nopeita ja oikeudenmukaisia päätöksiä.
Meidän on mielestäni pohdittava seuraavaa: haluammeko me yhteisöllistää ulkopolitiikkaa vai emme; haluammeko me tehdä jälleen kerran jo tekemämme suuren virheen, kun otimme käyttöön yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) korkean edustajan tittelin ja luovutimme komissiolle, komission varapuheenjohtajalle, yksinomaiset valtuudet hoitaa yhteisön ulkopolitiikkaa? Nämä ovat kysymyksiä, joita meidän on todella pohdittava. Olen hieman pettynyt siihen, ettei niitä mainita mietinnössä, ja minua ihmetyttää myös se, että PPE-ryhmä on hyväksynyt tämän kannan, vaikka huomenna, jolloin käsittelemme unionin prioriteetteja koskevaa mietintöä, se ottanee epäilemättä toisenlaisen, hieman edistyksellisemmän kannan ulkopolitiikan yhteisöllistämiseen.
Näin ollen kehotan viimeisen kerran esittelijäämme ja ystäväämme Galeote Quecedoa sisällyttämään mietintöönsä edes osan jätetyistä tarkistuksista ja pitämään huolen siitä, että prosessi saataisiin käyntiin, neuvosto saisi kehotuksen ryhtyä toimiin ja että kerrankin kävisi niin, ettei parlamentti jäisi neuvoston ja komission jalkoihin, mikä on valitettava tosiasia jo kymmenen vuoden ajalta.

Belder
Arvoisa puhemies, mielestäni tätä mietintöä sävyttää toiveajattelu. Esittelijä osoittaa todellisuudentajua vain satunnaisesti. Tämä näkyy hyvin selkeästi johdanto-osan O kohdassa. Siinä hän kiistää, että "yhtenäiseen diplomatiaan" pyrittäisiin "jäsenvaltioiden ulkomaanedustusten" sijasta. Koko asiakirja henkii kuitenkin ajatusta sanoisinko tulenpalavasta halusta saada aikaan yhteinen diplomaattinen edustus unionille.
Esittelijä selittelee aikomustaan jo heti mietintönsä alussa. Siinä sanotaan, että yhteisön ulkoinen toiminta "on lisääntynyt jatkuvasti 50-luvulta tähän päivään asti". Tämä vahva väite kuulostaa minusta todella epäuskottavalta, kun ajatellaan unionin juuri viime vuosisadan viimeisellä vuosikymmenellä Balkanilla harjoittamaa haparoivaa diplomatiaa, joka on vielä tuoreessa muistissa.
Esittelijä Galeote Quecedon toinen tärkeä perustelu on Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkopolitiikan "koordinaation puutteellisuus". Hänen mielestään koordinaatio on keskeinen tekijä YUTP:n (yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan) näkyvyyden ja tehokkuuden varmistamiseksi. Onko tässä todellakin kysymys pelkästään koordinointiongelmasta? Ikään kuin jäsenvaltioiden erilaiset kansalliset edut olisi siirretty ikuisesti Euroopan historiaan! Tilanne on juuri päinvastainen. Esittelijän toteama YUTP:n näkyvyyden ja tehokkuuden puute johtuu suoranaisesti jäsenvaltioiden erilaisista eduista.
Mietinnössä esiintyvä unelmien ja todellisuuden välinen jännite ilmenee myös ehdotuksessa perustaa yhteisön diplomaattikoulu. Kuinka realistista on pyytää tälle hankkeelle "talousarvion tukea", kun nykyisillä EU:n edustustoilla on jo vakavaa henkilöstövajausta rahanpuutteen vuoksi! Tämän esittelijä Galeote Quecedo toteaa itsekin perusteluissaan.
Arvoisa puhemies, minusta on hyvin kiinnostavaa kysyä, missä määrin jäsenvaltiot oikein ovat samaa mieltä esittelijän ajatuksista. Yhteisten rahojen antaminen ei ole loppujen lopuksi vaikeaa. Tämä tyypillinen eurooppalainen tapa ei poista mitenkään todella hyödyllistä välttämättömyyden ja tehokkuuden vaatimusta.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijää tämän mietinnön laatimisesta. Kuten jäsen Carrilho osoitti, tämä on ensimmäinen aloitetta koskeva mietintö, jonka parlamentti hyväksyy ulkopolitiikan alalla tällä vaalikaudella.
On ollut kummallista kuulla joidenkin kollegojen puheenvuoroja, joissa sanotaan, että mietintö vaikuttaa hyvin varovaiselta, ja toisia, joiden mukaan vaikuttaa siltä, että sen avulla jäsenvaltioilta viedään niiden viimeisetkin itsemääräämisoikeuden rippeet. Minun mielestäni tämä mietintö vie meitä hyvään suuntaan. Olen sitä mieltä, että siinä keskitytään noudattamaan yhteisön toimintatapaa käytännönläheisesti ja tuodaan selkeästi ilmi se, että yhteinen diplomatia on yksi Euroopan unionin ulkoisen toiminnan näkyvyyden kannalta keskeisiä näkökohtia.
En tiedä, voimmeko nykyään sanoa, että Euroopan unioni on planeetan johtava talousvalta, teollinen valta tai rahavalta. Pelkäämättä erehtyvämme voimme kyllä sanoa, että Euroopan unioni on nykyään johtava kehitysavun antaja, ja sen takia Euroopan komission edustajat ovat erittäin merkittävässä osassa edustaessaan yhteisön toimielimiä ja erityisesti komissiota. Tämä merkitsee sitä, että kun otetaan huomioon ne merkittävät summat, jotka heidän täytyy jakaa, heidän painoarvonsa on usein suurempi kuin suurlähettiläiden ja jäsenvaltioiden. Arvoisa puhemies, siksi on ilmeistä, että kaikki ne tavat, joiden avulla pyritään komission virkamiesten parempaan koulutukseen ja tietämykseen, ovat Euroopan unionin ulkoista toimintaa hyödyttäviä osa-alueita.
Esittelijä on kertonut mietintönsä tärkeimmistä aloitteista: yhteisen diplomaattisen korkeakoulun luominen, kolmansissa maissa olevien komission edustajien kuulemismenettelyjen toteuttaminen komission jäsen Patten on yleisesti ottaen hyväksynyt tämän aloitteen, joka olisi mielestäni voitu liittää mietintöön sekä Euroopan unionin edustajien toimintaa koskevan vuosiraportin laatiminen.
Arvoisa puhemies, toivon, että nämä aloitteet olisivat tehokkaana apuna Euroopan unionin ulkopoliittisen toiminnan tekemisessä näkyvämmäksi ja johdonmukaisemmaksi.

Souladakis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käsittelemme tänään Galeote Quecedon erinomaista mietintöä, josta vallitsee laaja yhteisymmärrys. On selvää, että tarve tukea unionin kansainvälistä toimintaa edellyttää sekä mekanismeja, tietoa että kykyä. On kuitenkin yhtä selvää, että nämä yksin eivät riitä. Tarvitaan myös politiikkoja. Tässä mielessä Galeote Quecedon mietintö liikkuu sekä menetelmien rationalisoinnin määrittelyssä että tiettyjen politiikkojen puitteissa. Monta kertaa herää kysymys: kumpi oli ensin, muna vai kana? Nykyään keskustelu näyttää pyörivän tällaisissa asioissa. Meidän on kuitenkin tehtävä selväksi, että elämässä ei ole olemassa tyhjiöitä. Tässä mielessä syyttely ja välinpitämättömyys eivät kumpikaan ratkaise politiikan ongelmia.
Siispä tässä tilanteessa, näissä puitteissa, joihin Galeote Quecedon mietintö asettuu, se joka tapauksessa muokkaa käsitteitä, jotka koskevat sekä menetelmien rationalisointia että mahdollisuutta yhteiseen diplomaattiseen esiintymiseen. Tässä mielessä mietintö liikkuu teknokraattisesta rationalisoinnista politiikkaan. Kuitenkin meidän Euroopan kansalaisten - jotka tavoittelemme parempaa tulevaisuutta sekä Euroopan kansoille että koko maailmalle - on nähtävä, että näissä asioissa meidän pitää nousta uudelle tasolle. Meidän on mentävä eteenpäin, kohti myönteisen dynaamisen tasapainon ajattelua, ei staattiseen tasapainoon, joka ei johda mihinkään. Tässä mielessä, kun yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa esiintyy valtavia aukkoja, minkä me kaikki olemme havainneet, olemme nähneet mitä pitää tehdä tälle asialle, joka on joka tapauksessa tarpeellinen edellytys Euroopan poliittiselle kehitykselle, jotta se saisi lihaa luiden päälle.
Tässä mielessä Euroopan parlamentin aloite määrittelee mietinnön kautta puitteet mahdollisuuksille, toimille ja rationalisoinnille. Joka tapauksessa, jos täällä on joitakuita, mitä en kuitenkaan usko, joiden mielestä Euroopalla ei ole tulevaisuutta, he voivat ilmaista asian toisin. Uskon kuitenkin, että Euroopan kansoilla, puolueiden ja poliittisten ryhmittymien suurella enemmistöllä, on näkemys Euroopasta, joka on edistyksellinen, rauhan Eurooppa, yhteistyön Eurooppa, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden Eurooppa ja kehityksen Eurooppa. Eikä tällainen Eurooppa voi syntyä, ellei näköpiirissä ole yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, mikä merkitsee vastaavia mekanismeja.
Niinpä tässä tilanteessa se pieni kivi, jonka Euroopan parlamentti tänään muuraa yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan perustuksiin, on tärkeä lähtökohta, ja uskon sen antavan uutta pontta paremmille mahdollisuuksille.

McKenna
Haluaisin puhua niiden ryhmämme jäsenten puolesta, jotka vastustavat liittovaltiomaista unionia. Heidän mielestään valta Euroopassa keskittyy liikaa ja ihmisiltä poistetaan yhä enemmän valtaa alueellisella ja kansallisella tasolla oikeastaan ilman minkäänlaista kunnollista demokraattista valvontaa.
Täällä puhutaan tänään paljolti ristiin. Toisaalta sanotaan, ettemme pyri kohti yhteistä diplomaattikuntaa, mutta on selvää, että koko tämän hankkeen tavoite on perustaa EU:n suurlähetystöjä ulkomaille ja lakkauttaa kansalliset suurlähetystöt. En pelkkää kansallismielisyyttäni halua säilyttää Irlannin suurlähetystöä, mutta tässä piilee vaaroja etenkin sen takia, että suuntaudutaan kohti yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, joka ei ole kehitysmaiden tai unionin jäsenvaltioiden vainoamien ja riistämien kansojen etujen mukaista. Katsokaa esimerkiksi brittisuurlähetystöjen määrää maailmalla. Britannialla on kaksi kertaa enemmän suurlähetystöjä kuin Ranskalla tai Saksalla. Sillä on valtavan suuri diplomaattikunta, joka heijastaa sen siirtomaamenneisyyttä. Suhtaudun hyvin varauksellisesti ajatukseen yhteisestä eurooppalaisesta suurlähetystöstä, kun otetaan huomioon, että menneisyydessä joissakin maissa vainoja paenneet ihmiset ovat voineet hakea suojelua ja turvaa joistakin suurlähetystöistä.
Mitä tapahtuu, jos Euroopalla on yksi yhteinen diplomaattinen edustus ulkomailla? Kansalliset suurlähetystöt lakkautetaan. Mitä sitten tapahtuisi, jos joku vainoa pakeneva henkilö hakisi turvaa tai apua EU:n suurlähetystöstä, mutta ei olisi EU:n etujen mukaista auttaa häntä?
Uskon, että tässä asiassa piilee suuria vaaroja. On mielenkiintoista kuunnella, kuinka jotkut puhuvat täällä tänään tarpeesta kohottaa EU:n profiilia ja parantaa EU:n suurlähetystöjen kilpailukykyä Yhdysvaltojen kanssa. Tässä on kyse vain kilpailemisesta. Siitä, että pystymme kilpailemaan muiden suurvaltojen kanssa.
En kannata ajatusta, että Euroopasta pitäisi luoda uusi suurvalta. Jos näin tehtäisiin, se järkyttäisi kansainvälisen yhteisön tasapainoa. Meidän pitäisi keskittyä enemmän yhteistyöhön kuin kilpailemiseen. Ajatusta kilpailemisesta Yhdysvaltojen kanssa ei voi hyväksyä.
Jos tarkastelette itse mietintöä, se on suunnattu helpottamaan yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Kaikki ryhmämme vihreät ja ALE:n jäsenet - liittovaltiomaisen unionin vastustajat - eivät tue jäsen Dupuis'n tarkistuksia, sillä meidän mielestämme ne ovat samansuuntaisia, mihin suhtaudumme suurella varauksella.

Korakas
Arvoisa puhemies, vaikka Euroopan unionilla ei ole edes oikeudellista asemaa kansainvälisenä poliittisena toimijana, käsiteltävänä olevassa mietinnössä ja ehdotuksessa ehdotetaan luotavaksi mekanismeja, jotka sopivat vain tällaisille järjestelmille.
Ehdotus yhteisön diplomaattikunnan ja diplomaattikoulun luomiseksi ei kata mitään yhteisön lainsäädännön aukkoa. Käytännössä se, varsinkin kansojen edustajana esiintyvän europarlamentin ehdotuksena, vie jäsenvaltioilta mahdollisuuden harjoittaa itsenäistä ulkopolitiikkaa, joka poikkeaa Euroopan unionin johtavien piirien valinnoista, ja tämä tapahtuu kansojen kustannuksella. Käytännössä näin poistetaan kansoilta ja valtioilta diplomaattinen edustus, joka korvataan diplomaattisella edustuksella, jota johtaa Euroopan unionin direktoraatti. Ehdotuksella viedään koko ulkopolitiikan hoitaminen kansallisten hallitusten toimivallasta, kaiken demokraattisen valvonnan ulottumattomiin, sekä vastoin perustuslakeja kansallisilta parlamenteilta.
Kuten tunnettua, Kreikan kommunistinen puolue vastustaa Euroopan unionin yhdentymisen syventämistä, yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa ja YUTP:n korkean edustajan, pahamaineisen Solanan, liiallista toimivaltaa. Vastustamme toimia, joilla edistetään kansallisten hallitusten muuttamista vastuusta vapaiksi prefektuureiksi. Tästä syystä äänestämme ehdotusta vastaan.

Van Orden
Ulkonaisesti Galeoten mietintö vaikuttaa erittäin kohtuulliselta, mutta kun tarkastelemme sitä lähemmin, saamme siitä toisenlaisen kuvan. Jos ehdotuksia noudatettaisiin, saisimme jälleen yhden kiven eurooppalaisen valtion rakentamiseen.
Mietinnössä on monta yksityiskohtaa, jotka ovat erityisen ristiriitaisia, etenkin ajatus Euroopan unionin suurlähetystöistä ja ehdotus, että Euroopan unionilla pitäisi olla "koordinoitu edustus kansainvälisissä elimissä, kuten YK:ssa". Tällä tarkoitetaan, että Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan pitäisi luopua paikoistaan turvallisuusneuvostossa ja antaa tilaa EU:n edustajalle. Minua huolestuttavat Yhdysvaltojen vastaiset puheet, joita olemme kuulleet useilta puhujilta, sekä joidenkin muiden jäsenten tunteenpurkaukset.
Nyt ei ole oikea hetki kannustaa komissiota ryhtymään jälleen kerran oman roolinsa kunnianhimoiseen kehittämiseen. Komission ulkoisen avun ohjelmiin kuluu tänä vuonna lähes 10 miljardia euroa, ja yhteisön edustustojen tärkein tehtävä on johtaa näitä ohjelmia hyvin ja tehokkaasti. Komission jäsen Patten viittasi tähän juuri äsken. Ulkoisen avun uudistamista koskevassa tiedonannossaan komission jäsen Patten myönsi, lainaan häntä, että "akuutilla henkilöstöpulalla on ollut suora ja kielteinen vaikutus EY:n avun jakamisen nopeuteen ja laatuun". Hän sanoi, että toimintoja täytyy kiireellisesti kohdistaa ydintehtäviin ja että lisähenkilöstön tarve keskitetään hankkeiden ja ohjelmien toteuttamisen alalle, erityisesti edustustojen sisällä.
Selkeä johtopäätös on, että edustustojen tärkein tehtävä on hoitaa ulkoista apua eikä yrittää hoitaa ylimääräisiä diplomaattisia tehtäviä. Edustustoihin tarvitaan hallintohenkilöstöä. Galeoton mietinnössä ei tätä myönnetä. Aivan, komission pitäisi rekrytoida erilaista henkilöstöä. Aivan, sen pitäisi tarjota näille ihmisille entistä parempaa asiantuntijakoulutusta, mutta ei mitään uutta diplomaattista yksikköä varten, vaan ulkoisen avun ohjelmien saattamiseksi oikealle tolalle.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, Evianissa pidetty ulkoministerien epävirallinen kokous oikeastaan jo jossakin määrin ennakoi Galeoten mietinnön oikein hyviä ehdotuksia. Ymmärtääkseni on sovittu, että kolmansissa maissa toimivien EU:n edustustojen ja jäsenvaltioiden suurlähetystöjen täytyy tehdä paremmin yhteistyötä, että niiden täytyy kytkeä kehitysapuohjelmansa yhteen ja että niiden täytyy esiintyä paljon enemmän yhdessä. Olemme pyytäneet tätä jo lukemattomia kertoja, ja siksi on toki hienoa, että esittelijä Galeote tekee ehdotuksen, joka on hyvin tämänsuuntainen.
Arvoisa puhemies, olin viime viikolla Indonesiassa tietojenkeruumatkalla ja voin vain sanoa, että EU:n edustusto opasti minua siellä erinomaisesti. Kun lähden ulkomaanmatkoille, pyydän aina järjestämään kokouksen, jossa kaikki 15:tä maata edustavat EU:n suurlähettiläät ovat paikalla. Tein niin myös nyt, ja tällainen kokous tosiaan järjestettiin. Sitten valitetaan, että yhdessä toimivien jäsenvaltioiden eurooppalainen politiikka ei ole riittävän näkyvää, että Indonesiassa kyllä tiedetään, mitä Japani siellä tekee ja mitä Yhdysvallat siellä tekee, mutta että ei tiedetä riittävästi siitä, mitä Euroopan unionin 15 jäsenvaltiota siellä tekevät. Kun sitten kysyn, kuinka koordinoitte työtänne ja kuinka toimitte yhdessä, vastaus on, että emme mitenkään. Sitten käy jopa ilmi, että koordinointia ja mukauttamista pelätään kovasti. Siksi minusta on niin tärkeää se, mitä Evianissa on nyt sovittu, ja siksi minusta on hienoa, että Euroopan diplomaattikoulusta on tehty ehdotus. Myös jäsenvaltioiden diplomaattien pitäisi osallistua kursseille tällaisessa koulussa, jotta he tietäisivät, miten heidän täytyy esiintyä yhdessä Euroopan puitteissa. Se on aivan välttämätöntä. Ei ole kysymys siitä, että haluttaisiin toimia paremmin kuin Yhdysvallat tai esimerkiksi Japani, vaan on tarpeen, että Eurooppa tuodaan paljon näkyvämmin esille Euroopan ulkopuolisissa maissa. Kannatan siis lujasti Galeoten mietintöä ja toivon todella, että Evianissa tehdyt ehdotukset toteutetaan.

Sacrédeus
Arvoisa puhemies, lähetyssaarnaajat ja avustustyöntekijät ovat 150 vuoden ajan tuoneet kansainvälistä osaamista ja sitoutumista kotimaani laajojen kansanryhmien keskuuteen. On tärkeää, että jokainen yksittäinen jäsenvaltio säilyttää mahdollisuutensa ja kehittää mahdollisuuksiaan puolustaa hallituksensa ja suurlähetystöjensä avulla oman kansansa ääntä ja osallistumista kansainvälisiin kysymyksiin.
Suurlähetystöt ovat yksi kansallisen itsenäisyyden keskeisimpiä ja selvimpiä ilmaisukeinoja. Historia osoittaa, miten esimerkiksi sellainen maa kuin Norja taisteli oman diplomatiansa puolesta käydessään itsenäisyystaistelua Ruotsia vastaan. Oman maan suurlähetystö on myös tärkeä kansalaisten palveluelin, kun he vierailevat toisessa maassa. Suurlähetystössä he voivat saada palvelua omalla kielellään. Suurlähetystöt ovat samalla tärkeitä tiedonlähteitä ja analysointiyksiköitä eri valtioiden hallitusten kannalta.
Vaikka esittelijä Galeote Quecedo onkin tehnyt erittäin hyvää työtä, suhtaudun epäillen seuraaviin kohtiin: E kohtaan - yhteisön oman ammattimaisen ja pysyvän diplomaattisen yksikön perustamiseen. P kohtaan - jossa mainitaan, että tulevaisuudessa voitaisiin perustaa unionin suurlähetystöjä. Esittelijä Galeote Quecedo ja komission jäsen Patten, mitä tämä tarkalleen merkitsee?
1 kohtaan - Euroopan yhteisön diplomaattisen korkeakoulun perustamiseen. Mitä kieltä siellä käytettäisiin, espanjaa, englantia, ranskaa vai kaikkia jäsenvaltioiden kieliä? 12 kohtaan - jossa mielestäni jäsenvaltioiden suurlähetystöille ilmoitetaan, että niiden on ilmaistava näkökantansa yhteisesti. Eivätkö ne yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa ymmärrä tämän nykyään jo itsekin?
Lopuksi mietinnössä mainitaan, että EU:n yhteisen diplomatian pitää varmistaa Euroopan unionin koordinoitu edustus kansainvälisissä järjestöissä. Ruotsi ja monet muut valtiot ovat ylpeitä perinteistään Yhdistyneissä Kansakunnissa. Jatkakaamme samalla linjalla.

Gahler
Arvoisa puhemies, pidän nyt puheenvuoroni spontaanisti, niin spontaanisti kuin se tässä parlamentissa on mahdollista, koska puolueryhmäni kollega ei pääse paikalle. Pidän puheenvuoroni henkilönä, joka viime huhtikuun loppuun asti oli aivan tavallinen Saksan diplomaattikunnan virkamies. Tästä syystä voisikin ehkä ajatella, että varmaankin suhtaudun melko epäilevästi tällaiseen lähestymistapaan, koska saattaisin ennemminkin haluta rajoittaa kansallisten kollegojen toimivaltaa.
En suhtaudu asiaan epäilevästi, ja haluaisin onnitella kollega Galeotea sydämellisesti mietinnöstä. Olen tosin vähän ihmeissäni niistä erikoisista tulevaisuudennäkymistä, joita monet kollegat ovat täällä maalailleet. Mistä oikeastaan on todellisuudessa kyse? Sen kollega Galeote tekikin aivan selväksi: on kyse siitä, että me toimivaltamme puitteissa siten, että Euroopan unioni on edustettuna kolmansissa maissa olemme ammattimaisemmin ja paremmin edustettuina, että näihin maihin lähettämämme henkilöt voivat toimia paikan päällä parhaiten toimivaltansa puitteissa.
En halua kohdistaa seuraavaa kehenkään erityisesti, mutta voin kuvitella, miten esimerkiksi jonkin jäsenvaltion maatalousministeriön entinen kansallinen virkamies astuu eräänä päivänä komission palvelukseen, tekee osastollaan aivan loistavaa työtä, ja sitten hänet pyydetään johtamaan vaikkapa ulkomailla sijaitsevaa toimipistettä tai komission edustustoa. Mielestäni hänelle voi tässä tilanteessa aivan hyvin olla hyötyä koulutuksesta, jota annetaan myös kansallisille kollegoille esimerkiksi diplomaattikoulutuslaitoksissa. Uskon lisäksi, että hän koulutuksen jälkeen pystyy tekemään työnsä vielä paljon paremmin.
Kehityssuunnasta haluaisin tosin vielä sanoa, että toimivaltuudet luonnollisesti kasvavat samanaikaisesti Euroopan tasolla kasvavan toimivallan kanssa. Siten on toisaalta kollega Coûteaux´n pelko ja toisaalta kollega Dupuis´n toive varmasti oikeutettua. Toiminnan laajentuessa myös edustustojen toimivalta kasvaa, mutta sitähän olemme kaikki yhteisesti halunneet. Tässä mielessä on hyvä, jos jo nyt teemme asiaankuuluvia valmisteluja. Olen sitä mieltä, että kollega Galeoten laatima mietintö on erittäin hyvä.

Patten
. (EN) Arvoisa puhemies, olen erittäin iloinen mielenkiinnosta, jota parlamentti on osoittanut ulkomaanedustusta kohtaan, ja erityisesti Galeote Quecedon mietinnöstä. Haluan vakuuttaa parlamentille, että tulemme harkitsemaan sen suosituksia erittäin tarkkaan.
Haluan kiittää erityisen suuresti jäsen Galeote Quecedoa. Hän ansaitsee kaiken kunnioituksemme siitä ammattimaisesta ja avarakatseisesta tavasta, jolla hän on suorittanut työnsä. Voin varauksetta sanoa, että komissio on hyötynyt mietinnöstä, ja se tulee vaikuttamaan pysyvästi tapaan, jolla hoidamme tulevaisuudessa ulkomaanedustuksemme.
Olemme jo aiemminkin olleet tästä aiheesta erittäin kiinnostuneita. Lähdin tänään aikaisin Brysselistä erityiskokouksesta, jossa olivat lähes kaikkien edustustojemme päälliköt, varta vasten päästäkseni osallistumaan tähän keskusteluun. Pahoitellessani aikaista poistumistani pääsin kertomaan heille, kuinka tarkkaan parlamentti seuraa näitä asioita. Se, että kutsuimme juuri nyt kaikkien edustustojemme päälliköt Brysseliin, osoittaa, kuinka sitoutuneita olemme johtamaan tiiviisti ulkomaanedustusta ja tarjoamaan sille sellaisen virkarakenteen ja johdon, jotka se ansaitsee ja joita se tarvitsee.
Jäsenet ovat nähneet komission 18. heinäkuuta hyväksymän tiedonannon ulkomaanedustuksen kehittämisestä. Siinä suositellaan, että jatkettaisiin edustustojen henkilöstön tasapainottamista virkamiesten ja paikallisten toimijoiden välillä sekä edustuksemme alueellistamista siten, että välittömästi vapautuu 32 virkaa, jotka voidaan sijoittaa niihin edustustoihin, joissa kaivataan lisävahvistusta. Tiedonannossa on päivitetty luettelo uusien edustustojen ja toimistojen avaamisen tärkeysjärjestyksestä. Vaikka jotkin näistä ovat erittäin kiireellisiä, ensisijaisesti meidän täytyy käyttää nykyisiä voimavaroja olemassa olevien edustustojen vahvistamiseen. Tiedonannossa kuvaillaan myös toimenpiteitä, joilla siirretään toimivaltaa Brysselistä edustustoille kentällä, tätä kutsutaan ammattikielellä "dekonsentroimiseksi". Tämä liittyy läheisesti pyrkimyksiimme uudistaa ulkoisen avun ohjelmiamme.
Tiedonannossa tehdään selväksi, että siinä esitetään vain ensimmäinen askel. Aiomme jatkossakin hyödyntää käytössämme olevia voimavaroja parhaalla mahdollisella tavalla ja varmistaa tämän jokaisen edustuston työmäärän arvioinnin perusteella. Haluan tehdä tämän asian erittäin selväksi, sillä se on Galeote Quecedon mietinnön taustana. Jos uudistusehdotuksemme toteutetaan ja jos budjettivallan käyttäjä, SCR (ulkomaanavun yhteinen toimiala) ja teknisen avun toimisto tukevat niitä, vähenee ulkoisten ohjelmien hallintoa hoitavien henkilöiden määrä vaikka SCR:ssä työskentelevien henkilöiden määrä kasvaisi. Brysselissä olevien henkilöiden määrä vähenisi ja kentällä olevien henkilöiden määrä kasvaisi. Tähän tasapainoon meidän tulisi pyrkiä: edustustojemme tulisi hoitaa paikalla entistä suurempi osa työstä. Tulemme laatimaan seurantatiedonannon ulkomaanedustuksesta ensi vuoden ensimmäisen puoliskon aikana.
Haluaisin kommentoida tarkemmin Galeoto Quecedon mietintöä. Siinä esitetään suosituksia kolmesta tärkeästä alueesta: ulkosuhteita hoitavien virkamiesten koulutuksesta, edustustojen oikeudellisesta asemasta ja koordinoinnista jäsenvaltioiden kesken. Useita asetuksessa esitettyjä asioita, kuten alueellistamista ja ulkomaanedustustojemme verkoston arviointia, käsitellään jo omassa tiedonannossamme. Mietinnössä korostetaan komission ja sen edustustojen roolia yhteisön ulkoisissa toimissa ja on tietenkin erittäin tärkeää, että komission ulkomaanedustus voi jatkossakin osallistua tähän toimintaan.
Ensimmäisen askeleen on oltava niiden komission virkamiesten kouluttaminen, jotka hoitavat ulkosuhteita. Olen ilahtunut siitä, että mietinnössä painotetaan asiantuntevasti tätä asiaa. Olemme jo edistyneet hyvin, mutta meidän täytyy tukeutua tähän edistykseen erittäin tiukasti, etenkin kun otetaan huomioon jo mainitsemani dekonsentraatio. Meidän pitäisi hyödyntää jäsenvaltioiden nykyisten koulutuslaitosten taitoja ja kokemusta, kuten mietinnössä ehdotetaan. Olemme jo entuudestaan yhteydessä useisiin tällaisiin laitoksiin ja pyrimme syventämään yhteistyötämme.
Sitä, onko nyt oikea hetki perustaa Euroopan diplomaattinen korkeakoulu, meidän täytyy pohtia tarkkaan parlamentin, neuvoston ja muiden kanssa. Tulemme varmasti harkitsemaan tätä ehdotusta tarkkaan, ja siinä korostetaan koulutuksen tärkeyttä - kielikoulutuksen, hallintokoulutuksen ja muiden koulutusalojen, joita tarvitaan tehostamaan ohjelmien toteuttamista ja merentakaista edustusta.
Edustustojen oikeudellisesta asemasta haluaisin sanoa, että vaikka edustustot ovat virallisesti komission edustustoja, niille on annettu selkeät ohjeet auttaa kaikin tavoin kaikkia Euroopan unionin toimielimiä ja tietenkin myös jäsenvaltioita. En pidä tarpeellisena virallistaa tätä käytäntöä, sillä se on jo toiminnassa.
En halua mutkistaa menettelytapoja entisestään, mutta suhtaudun tähän asiaan avoimin mielin. Olemme tehneet edustustoillemme erittäin selväksi, että niiden tulisi katsoa työskentelevänsä korkean edustajan ja muiden Euroopan unionin toimielinten alaisena sekä raportoinnissa että logistiikkaan liittyvissä asioissa.
Mitä tulee suhteisiin jäsenvaltioiden kanssa, tuen täydestä sydämestäni ehdotusta lisätä yhteistyötä. Tämä on politiikkamme jo nyt, ja keskustelut Evianissa viime viikonloppuna keskittyivät pitkälti siihen, miten tämä voidaan käytännössä toteuttaa parhaiten. Vuoden 1998 tiedonannossamme ulkosuhteista teimme selväksi, että kaikki jäsenvaltiot, jotka haluavat säilyttää edustuksen kolmannessa maassa pitämättä siellä suurlähetystöä, voivat käyttää komission edustustoa. Näin on tapahtunut jo kahdesti: Saksa teki näin Sierra Leonessa ja Itävalta Burundissa. Jäsenvaltioiden suurlähetystöjen ja komission edustustojen välillä tehdään jo nyt paljon yhteistyötä. Säännöllisiä tapaamisia järjestetään kaikilla tasoilla. Yhteisiä raportteja laaditaan joko päämajan pyynnöstä tai edustustojen päälliköiden aloitteesta.
Komissio myös tukee yhteissijoitushankkeita, joissa useampi kuin yksi jäsenvaltio ja/tai komissio sopii yhteisten tilojen jakamisesta, ja tarvittaessa se pyrkii osallistumaan niihin. Meillä on ohjelma jäsenvaltioiden virkamiesten ja diplomaattien sijoittamiseksi edustustoihimme. Heitä on tällä hetkellä edustustoissamme kymmenen, ja lähitulevaisuudessa on tulossa muutama lisää. Tämän ohjelman edistymisen hitaus ei johdu tahdon puutteesta meidän osaltamme - haluan tehdä sen selväksi - vaan tietyssä määrin voimavarojen puutteesta ja myös jäsenvaltioiden tietystä vastahakoisuudesta vastata kutsuumme sijoittaa diplomaatteja edustustoihin.
Haluan korostaa koordinoinnin tärkeyttä. Meidän täytyy parantaa yhteistyötämme joutumatta tilanteeseen, jossa kaikki, minkä teemme, kyseenalaistetaan Brysselin lisäksi myös muualla.
Koko tämän koordinointia ja ulkomaanedustuksen tulevaisuutta käsittelevän keskustelun taustalla on sopimus, jossa puhutaan yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta, ei yhdestä ainoasta ulko- ja turvallisuuspolitiikasta unionissa, jossa jokaisella 15 jäsenvaltiosta on oma ulkoministeri. Uskon vahvasti, että Euroopan unionissa tulee lähitulevaisuudessakin olemaan 15 ulkoministeriä. Mutta meidän täytyy tehdä koordinoinnista ja yhteistyöstä tehokkaampaa, järkevämpää ja ammattimaisempaa.
Pyytäisin vielä yhtä asiaa. Samalla kun iloitsen tästä mietinnöstä ja lupaan tiivistä yhteistyötä siinä esitettyjen suositusten noudattamisessa, haluan korostaa, että jotta ulkomaanedustus voisi täyttää sen roolin, jonka parlamentti haluaa sen ottavan, sen täytyy saada siihen tarvitsemansa resurssit; en tarkoita ainoastaan resursseja virkamiesten sijoittamiseksi kolmansiin maihin vaan myös resursseja sen varmistamiseksi, että he saavat kunnollisen koulutuksen, että heillä on käytössään tarvittava tietotekniikka ja että heillä on turvalliset viestintäyhteydet. Viimeisenä, muttei suinkaan vähäisimpänä asiana: on tärkeää, että heille taataan riittävä fyysinen suojelu maailmassa, joka on usein hyvin vaarallinen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Patten.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

EC Investment Partners -rahoitusväline
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Dell'Alban laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0202/2000) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi komission aiemmin EC Investment Partners -rahoitusvälineen täytäntöönpanosta Latinalaisen Amerikan, Aasian ja Välimeren alueen maissa sekä Etelä-Afrikan tasavallassa annetun asetuksen (EY) N:o 213/96 (ECIP-asetuksen) soveltamiseksi hyväksymien hankkeiden loppuun saattamisesta ja vähittäisestä päättämisestä (KOM(1999) 726 - C5-0062/2000 - 2000/0034(COD)).

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minulla on suuri kunnia esitellä kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta tämä mietintö yhden sellaisen hankkeen päättämisestä, joka on ehkä parhaiten toiminut ja myönteisintä palautetta saanut hanke pohjoisen ja etelän välisessä yhteistyössä: kyseessä on ECIP-hanke (European Community Investment Partners). Tämä hanke on kaikkien mukaan toiminut hyvin, vaikka siinä onkin ollut, kuten monissa muissakin hankkeissa, viivästyksiä, jotka ovat kasaantuneet ulkosuhteiden alalle ja joista me kaikki olemme tietoisia ja joista komission jäsen Patten on hiljattain laatinut erittäin tarkan analyysin. Tässä tapauksessa meillä on lähes 600 hanketta, jotka on hyväksytty määräajassa ja jotka on rahoitettava ECIP-varoista. Komissio on siis ehdottanut meille, että - viipeellä, jota paheksumme mietinnössämme ja joka tietysti johtuu vuoden 1999 tapahtumista - hyväksymme jatkoajan, ei niinkään välineelle itselleen vaan teknisen avun toimistoille, jotka ovat välttämättömiä välineitä saatettaessa päätökseen se huomattava osa ECIP:stä, joka yhä on jäljellä - 590 hanketta. Tämän komissio esittää tekevänsä kahdessa vuodessa.
Minun on sanottava, arvoisa komission jäsen, että kehitysyhteistyövaliokunnalla oli vastassaan tätä aihetta käsitelleen kahden muun valiokunnan, budjettivaliokunnan ja talousarvion valvontavaliokunnan, näkemykset. Kuten lienette havainnut, nuo kaksi valiokuntaa asettivat komissiolle tiukemmat raamit: ne pyysivät sitä saattamaan hankkeet päätökseen kuutta kuukautta aikaisemmin ja esittelemään meille asian kehitystä koskevia kertomuksia nopeammassa aikataulussa. Me kehitysyhteistyövaliokunnassa olemme ymmärtäneet komissiolta tulleen viestin, pyynnön auttaa ECIP-hanketta - joka, toistan, on muiden hankkeiden ohella auttanut tuhansien pienten ja keskisuurten yritysten perustamisessa ja kasvussa kolmannessa maailmassa ja todella mahdollistanut unionin näkyvyyden sekä antanut komissiolle mahdollisuuden astua uudelle ja siten tärkeälle alueelle - ja olemme siksi päättäneet, ettemme noudata muiden valiokuntien rajoittavampaa kantaa ja tee tarkistuksia komission keskeiseen pyyntöön eli siihen, että sille annetaan kaksi vuotta aikaa saattaa mahdollisimman hyvin päätökseen tämä tärkeä talousyhteistyöväline ja noudattaa sopimuksia, jotka allekirjoitettiin ennen 31. joulukuuta 1999.
Samaan aikaan, arvoisa komission jäsen, olemme kuitenkin esittäneet pyynnön: olemme pyytäneet, että parlamentille tiedotettaisiin - riittävän ajoissa, jotta ehdimme pohtia asiaa myös yhdessä - mitä aiotte tehdä tällä välineellä tulevaisuudessa. Olemme nähneet, että tämä väline on tehokas, se on kyennyt vastaamaan todellisiin tarpeisiin, ja sen avulla on saatu käyttöön voimavaroja, jotka ylittävät selvästi yhteisön talousarvioon sisältyvän rahoituksen. Pyydämme teitä siis hyväksymään tämän tarkistuksemme, jotta yhteispäätösmenettely voidaan käydä läpi nopeasti ja jotta voidaan saattaa menettely päätökseen, mikäli mahdollista vain yhdessä käsittelyssä, jotta voimme antaa teille heti välineet, joilla toimia. Pyydämme teitä - minusta se ei ole paljon pyydetty - ilmoittamaan meille vuoden loppuun mennessä aikeistanne.
Olemme tietoisia mielipide-eroista, mahdollisista toimivaltaristiriidoista ulko- ja kehityssuhteiden välillä ja siten yksittäisten pääosastojen ja kenties myös yksittäisten komission jäsenten toimivaltuuksien välillä, arvoisa komission jäsen, me tiedämme kuitenkin myös, että uudelleenjärjestelyssä erityisesti te tutkitte ja koko komissio tutkii erittäin huolellisesti ulkosuhteisiin liittyvät vastuukysymykset. Emme siis ole osoittaneet marssisuuntaa, emme ole sanoneet, että ECIP:n on säilyttävä itsenäisenä välineenä tai että se pitää ja voidaan liittää laajempaan välineeseen. Olemme yksinkertaisesti pyytäneet, että vastaisitte näin luottamukseen, jota olemme osoittaneet komissiolle myöntämällä tämän kahden vuoden lisäajan. Tätä pyydämme, ja arvoisa komission jäsen, pyydän teitä vastaamaan, hyväksyttekö esittämämme tarkistukset.

Theato
Arvoisa puhemies, talousarvion valvontavaliokunta kannattaa yksimielisesti EC Investment Partners -rahoitusvälineen tavoitteita. Tosin kritisoimme täytäntöönpanoa. Ensimmäiseksi on todettava, että komissio liikkui kyseisenä aikana oikeudellisessa tyhjiössä, sillä tämän jo kaksi kertaa jatketun ohjelman edelleen jatkamisesta tehty ehdotus jätettiin käsiteltäväksi vasta tammikuun loppupuolella eli kuukausi ennen umpeutumista, eikä sitä voida hyväksyä, ennen kuin loppusyksyllä.
Kannatamme lainsäädäntöehdotusta vuoden 2001 loppuun saakka jatkuvana toimenpiteenä täyttää oikeudellinen tyhjiö, sillä emme väheksy ilmoitettuja lukuja, joiden mukaan 34 000 yritystä osallistui ohjelmaan kumppanina ja joiden mukaan samalla luotiin yli 1 300 yhteisyritystä ja 42 000 työpaikkaa. Tosin Deloitte & Touche -yrityksen tekemä tutkimus toi ilmi koko joukon raskauttavia puutteita, jotka täytyy poistaa. Siksi ECIP-rahoitusväline oli yrityksille ja käyttäjille yhä enenevässä määrin byrokraattinen ja raskas. Tämä johti maksujen patoutumiseen ja rahoituslaitosten ja yritysten kasvavaan tyytymättömyyteen päätösten ja sopimusten viivästyessä.
Myös hallinnointipuutteet ja puuttuvat äänestykset ECIP-yksikön ja ulkomaanavun välillä, samoin kuin rahoituslaitosten epäoikeudenmukainen kohtelu, vahingoittivat komission mainetta. Siten esimerkiksi Tanskan valtion omistama kehityspankki saa 38 prosenttia rahoituksesta, Espanjan valtion omistama kehityspankki saa kuitenkin vain 23 prosenttia. Yhdessä muiden kritisoitujen kohtien kanssa lausuntomme sisältää kolmen tarkistuksen ohella myös kysymyksiä, jotka komission tulisi ottaa huomioon, kun se päättää ECIP:n jatkamisesta vuoden 2001 jälkeen tai sen sisällyttämisestä yhteen investointivälineeseen, kuten jäsen Dell'Alba jo mainitsi.

Khanbhai
Arvoisa puhemies, henkilönä, joka haluaa auttaa valtioita luomaan uusia työpaikkoja ja siirtämään teknologiaa, minun täytyy sanoa, että ECIP-ohjelma on erittäin hyvä, ja periaatteessa tämä oli tavoitekin. Mutta kuten kollegani ja ystäväni jäsen Theato mainitsi, se on täynnä matoja. On kuin hanke olisi kauniisti kääritty suklaarasia, joka on sisältä täynnä matoja.
Tähän on yksinkertainen syy. Jos tarkastellaan järjestelyä nro 1, huomataan, että siinä myönnetään jopa 100 000 euroa pelkästään mahdollisten yhteistyökumppaneiden etsimiseen. Kun katsotaan järjestelyjä nro 2, 3, 4 ja 1b, huomataan pian, ettei työtä ole tehnyt pankkiiri, vaan joku, joka on mahdollisesti byrokraatti ja joka ei ole tiennyt mitään rahoituksesta ja lainojen myöntämisestä hankkeille, jotka saattavat olla kannattavia. Lyhyesti sanoisin, että jos tällaista välinettä suunnitellaan, työ pitäisi antaa pankkiireille ja teollisuusmiehille, ihmisille, jotka tietävät, mistä he puhuvat, eikä Euroopan komissiossa istuville byrokraateille. Näin ollen mitä pikemmin tämä hanke lakkautetaan ja säästetään siten Euroopan unionin hukkaan heitettyä rahaa, sitä parempi.
Olen vahvasti sitä mieltä, että tällaiset sijoitushankkeet pitäisi suunnitella huolellisesti yhteistyössä teollisuuden ja pankkiirien kanssa, jotta voitaisiin luoda mahdollisimman paljon työpaikkoja sinne, missä niitä tarvitaan, missä niitä seurataan tarkasti ja missä ne ovat julkisia ja avoimia. Kun olin talousarvion valvontavaliokunnan jäsen ja tapasin tätä hanketta hoitavat henkilöt, he eivät tehneet minuun suurta vaikutusta tiedoillaan tällaisen hankkeen johtamisesta, ja minä olen itse työskennellyt teollisuuden ja rahoituksen alalla.

Sauquillo Pérez del Arco
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jäsen Dell'Alban esittelemässä mietinnössä viitataan yhden suurimmista rahoitusvälineistä, jonka Euroopan yhteisö on suunnannut yksityiselle sektorille, päättämiseen vähitellen. Sosialistiryhmä tukee kaikkia yhteistyötoimia, jotka vahvistavat yritysten ja yleensä talouksien dynamisoitumista yksityisten aloitteiden avulla. Nimenomaan ECIP, jonka hankkeet nyt loppuvat, on ollut erityisen menestyksekäs, kuten aiemmin on jo mainittu.
Sille suoritetun ulkoisen arvioinnin mukaan sillä on ollut huomattavia kerrannaisvaikutuksia työpaikkojen ja yhteisyritysten luojana. Arvoisa komission jäsen, toivomme nyt, että sen tulevaisuudessa korvaava ohjelma lisää näihin myönteisiin seurauksiin paremman hallinnon. Meidän on kuitenkin sanottava, että iloitsemme tämän ohjelman menestyksestä, mutta me kehitysvaliokunnan sosialistijäsenet pidämme välttämättömänä sitä, että kaikkien apuvälineiden, mukaan luettuina yksityissektoria koskevien, keskeisenä tavoitteena on väestön köyhyyden vähentäminen, jota varten nämä välineet on viime kädessä suunnattu.
Vaurauden luominen ja työpaikkojen synnyttäminen yhteisövaroin rahoitettujen yritysten avulla on suunnattava noihin väestönosiin. Näiden välineiden soveltamisessa on otettava huomioon työhön, yhteiskuntaan ja ympäristöön liittyvien standardien saavuttaminen, tai muuten voimme sanoa, etteivät nämä välineet auta kehitystä vaan niistä tulee tukia yksityisille.
Emme voi sanoa, että ECIP-avustusten arvioinnit ovat aina sisältäneet laatuarvioinnin. Kuinka voimme varmistaa, että esimerkiksi silloin, kun jokin pankki asettuu johonkin avunsaajamaista ECIP-varojen turvin, nämä varat suunnataan investointien houkuttelemiseen eikä ainoastaan tukemaan pankin toimintaa tuossa maassa? Kuten esittelijä sanoi, kyse on yhteisöavun muokkaamisesta laajamittaiseksi strategiaksi, johon liittyy yksityinen sektori, mihin komissio ei viittaa apupolitiikan uudistussuunnitelmassaan, vaikka yksityisten varojen houkutteleminen on monien maiden kehittymisen kannalta välttämätöntä.
Tässä mielessä haluamme toistaa jäsen Dell'Alban komissiolle esittämän kysymyksen sen suunnitelmista laajentaa tämä väline koskemaan Saharan etelänpuoleisia Afrikan maita, joilla on myös pakottava varojen tarve. Toivomme tosiaankin, että tästä ECIP-kokemuksesta, joka on ollut Latinalaiselle Amerikalle erittäin merkittävä, olisi hyötyä sen korvaavan ohjelman kehittämisessä, jonka rooli komission uudistusehdotuksessa ei mielestämme ole kovin selkeä.
Komission oma koordinaatio on välttämätön avun tehostamiseksi, ja siksi on tarpeen valjastaa kaikki eri välineet laaja-alaisen tavoitteen ja yhteisen strategian käyttöön.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet. Niistä meistä, jotka ovat seuranneet läheltä ECIP-välineen kehitystä sen vähäisten mutta voimallisten vaiheiden aikana, tuntuu siltä, että paras tapa tehdä yhteenveto jäsen Dell'Alban mietinnöstä on se, että korostamme kehitys- ja yhteistyövaliokunnan tekemistä tarkistuksista välittyvää viestiä. Niissä suositellaan tämän rahoitusvälineen jatkamista, sillä se on ollut paras väline eurooppalaisen yrityskudoksen kehittämiseksi ja vahvistamiseksi asianomaisissa maissa, ja siten myös työpaikkojen luomiseksi.
Nyt kun Euroopan unionin ja Meksikon välistä vapaakauppaa, poliittista kuulemista ja yhteistyötä koskeva sopimus on tullut voimaan, on soveliasta muistaa se, miten kannattavaa on jatkaa tällaisia rahoitusvälineitä, joita on joissakin tapauksissa, kuten nimenomaan Meksikossa, käytetty voimakkaasti ja myönteisesti, ja joka toimii pätevästi eri ryhmittymien kuten Euroopan unionin ja siihen kuuluvien maiden välisten kaupallisten siteiden lujittamiseksi. Jos näin ei tapahdu, Euroopan unioni ei enää toimi johdonmukaisesti yhteistyö- ja kehitysyhteistyösitoumuksensa mukaan, ei ainoastaan Latinalaisen Amerikan vaan myös Aasian, Välimeren maiden ja eteläisen Afrikan tapauksessa.
Lopuksi: annamme selkeän tukemme esittelijä Dell' Alban mietinnölle ja onnittelemme häntä hänen kirkkaista ajatuksistaan, jotka liittyvät tarpeeseen jatkaa ECIP-välineiden soveltamista tulevaisuudessa, minun mielestäni ainutlaatuisena välineenä ja joiden toivomme yli kymmenen vuoden myönteisen kokemuksen jälkeen suuntautuvan siihen, että menettelyjen hallinnollisia pidäkkeitä joustavoitetaan ja hellitetään tehokkaamman toiminnan mahdollistamiseksi. Mielestäni se edellyttää komission edustustojen inhimillisten voimavarojen vahvistamista asianomaisissa maissa.

Rod
Arvoisa puhemies, ECIP-kehittämisohjelman tarkastelu antaa karrikoidun kuvan Euroopan komission toiminnan puutteista. Vaikka ohjelman suunta on aivan oikea - kyse on teknologian siirrosta kehitysmaihin - komissio on jarruttanut sen toteuttamista kenties tietämättään. Ohjelma on ollut olemassa nyt jo 12 vuotta, ja komissio on odottanut sen umpeutumista päättääkseen sen jatkamisesta. Komissio ei ole pohtinut ohjelman mahdollisen lakkauttamisen seurauksia, toteutettujen toimien jatkuvuutta, yrityskumppanien tilannetta tai työllisyystilannetta, kuten se ei ole tehnyt muidenkaan ohjelmien kohdalla.
Näyttäisi siltä, ettei ohjelmalle budjetoitua 90:tä miljoonaa euroa ole viime vuonna edes käytetty, koska Brysselin toimistoon kasautuneiden asioiden käsittelyyn tarkoitetusta henkilöstöstä on ollut pulaa. Myös hallinnolliset menettelyt ovat mutkistuneet vuodesta toiseen, ilman että on lisätty ohjelmasta vastaavan henkilökunnan määrää. Samaan aikaan yhteistyökumppaneille ei ole tiedotettu ohjelman mahdollisesta loppumisesta. Näin ollen ohjelman eri osa-alueiden - erityisesti työntekijöiden sosiaalisia oikeuksia koskevien kysymysten - kesken tapahtuvaa varojen uudelleenjakoa koskevat kriteerit ovat jääneet hyvin epämääräisiksi.
Edellä mainittu huomioon ottaen pyytäisimme komissiota ensinnäkin pohtimaan eri keinoja, arvioimaan välittömästi ohjelmaa ja toiseksi jatkamaan ohjelmaa siten, että sen avoimuutta lisätään ja siihen osoitetut budjettivarat säilytetään.

Laguiller
Arvoisa puhemies, äänestän Dell'Alban mietintöä vastaan ja yleisemmin sanottuna ECIP- ja MEDA-ohjelmia vastaan, sillä niiden pääasiallisena tarkoituksena on rahoittaa Latinalaiseen Amerikkaan, Aasiaan, Välimeren maihin ja Etelä-Afrikkaan investoivien yksityisyritysten tukia ja lainoja. Vastustan sitä, että julkisia varoja voitaisiin missä muodossa tahansa käyttää yksityisten voittojen tekemiseen. Ensisijaisesti pk-yrityksille suunnattu hanke koskee kuitenkin käytännössä usein suurten monikansallisten yritysten tytäryhtiöitä, kuten operaatioon osallistuvia pankkeja, jotka ottavat hyödyn irti hankkeesta.
Ohjelmien poliittiseksi tavoitteeksi on ilmoitettu edistää edellä mainittujen maiden markkinoiden avaamista Euroopasta peräisin oleville pääomille. Köyhiä maita on rosvottu ja riistetty keskenään kilpailevien Euroopan suurvaltojen pääomilla. Ainoa ohjelmiin tehty muutos on se, että niissä suositellaan vastedes pääomia koskevien toimien koordinointia. Investoituja pääomia ei käytetä sen useammin kuin ennenkään köyhien maiden olojen kehittämiseen, vaikka nuo maat ovat riippuvaisia eurooppalaisesta pääomasta. Pääomia ei käytetä myöskään työväenluokkien olojen helpottamiseen vaan työväenluokan tarjoaman halvan työvoiman hyödyntämiseen eurooppalaisten omistajien ja osakkeenomistajien rikastuttamiseksi.
Hylkään siis kaikki nämä ohjelmat, sillä huolimatta joistakin niihin kirjatuista köyhyyden torjuntaa koskevista tekopyhistä lupauksista kaikkien niiden tarkoituksena on tarjota eurooppalaisten suurvaltojen imperialismille ylimääräisiä välineitä tunkeutua köyhiin maihin ja hallita niitä.

Fernández Martín
Arvoisa puhemies, käymme keskustelua aiheesta, joka on suhteellisen vaatimaton talousarvion osalta, kunnianhimoinen tavoitteidensa osalta, suhteellisen kannustava tulostensa osalta, tehoton hallintomenettelyjen vaivalloisuuden takia, joskus ristiriitainen ja viimein selkeästi parannettavissa tulevaisuudessa. Minun on ilmaistava tyytyväisyyteni siitä rehellisyydestä ja avoimuudesta, jota valiokunta on osoittanut tulosten tarkastelussa. Se ei salaa mitään, ja onnittelen esittelijä Dell'Albaa, sillä yhteispäätösmenettelyssä hän on torjunut kansankiihotuksen ja helpon arvostelun sen ammattimaisuuden hyväksi, jota hän on osoittanut mietintönsä laatimisessa.
On toivottavaa, että yhteispäätösmenettelyssä komissio tiedostaa parlamentin mielipiteen voidakseen alkaa jo kiireesti uudistaa tätä merkittävää rahoitusvälinettä. Tämä väline, joka edustaa sitä filosofiaa ja ajattelutapaa, jotka ovat Euroopan unionin yhteistyöpolitiikassaan ottaman uuden aseman synnyttäjiä, toimii kehitysmaissa yksityissektorin kehittämisen välineenä. Olemme jo puhuneet tästä aiheesta runsain määrin ATK-maiden yhteydessä, eivätkä Latinalaisen Amerikan ja Välimeren etelänpuoleisten maiden noudatettavat perusteet poikkea niistä millään tavoin. Tähän mennessä saadut tulokset ovat innostavia. On syntynyt yli 1 300 uutta yritystä, jotka ovat luoneet 42 000 työpaikkaa ja panneet liikkeelle 3, 5 miljardin euron rahavarat. Matkan varrelle on jäänyt joitakin toiveita ja tiettyjä odotuksia.
Meistä on ristiriitaista, että sanomme köyhyyden vastaisen taistelun olevan painopistealueemme ja että tästä huolimatta meiltä puuttuu sellaista tietoa ja sellaisia indikaattoreita, joiden avulla saisimme tietää, missä määrin juuri köyhtyneimmät alat ovat hyötyneet avusta. Arvoisa komission jäsen, lopuksi meidän mielestämme on uudistettava kiireellisesti viittä nykyistä vaivalloista menettelytapaa, joista yksikään ei toimi, sillä kaikki ovat mitä ilmeisimmin parannettavissa.

Patten
. (EN) Haluan vilpittömästi kiittää jäsen Dell'Albaa ja kehitysyhteistyövaliokuntaa erinomaisesta työstä EC Investment Partners -rahoitusvälineen tulevaisuutta koskevan komission ehdotuksen parissa. Haluaisin aluksi kertoa vähän sen taustasta.
ECIP-väline toimi menestyksekkäästi 12 vuoden ajan vuodesta 1988 vuoteen 1999. Tuon ajanjakson aikana hyväksyttiin yli 2 500 toimea, 1 400 yhteisyritykselle myönnettiin yhteensä yli 290 miljoonaa euroa ja sijoituksiin 4,3 miljardia euroa.
Vuodesta 1991 lähtien komissio lähetti parlamentille ja neuvostolle vuosikertomukset ECIP:n toteutuksesta ja tuloksista, viimeinen kattoi vuoden 1999 toiminnan. Parlamentti sai myös riippumattoman arviointikertomuksen, joka saatiin valmiiksi joulukuussa 1999, mutta kuten arvoisat jäsenet tietävät, ECIP:n yhteydessä alkoi esiintyä ongelmia vuodesta 1997. Henkilöstömäärä ei riittänyt jatkuvasti lisääntyvien toimien sujuvaan hoitoon, tämä johti myöhästymisiin ohjelman toteuttamisessa, mikä taas aiheutti kasvavaa tyytymättömyyttä sen edunsaajissa. Näiden vaikeuksien lisäksi otettiin käyttöön entistä tiukemmat rahoitusmenettelyt, joita tarvittiin komission hoitamien resurssien asianmukaisen käytön takaamiseksi. Nämä ovat tyypillisiä kohtaamiamme ongelmia, nimittäin riittämättömät resurssit työn tekemiseen yhdistettyinä äärimmäisen rajoittaviin käytäntöihin ja menettelytapoihin.
Komissio päätti lakkauttaa välineen 31. joulukuuta 1999. Tämä oli raskas mutta varmasti oikea päätös. Komissio päätti myös arvioida välineen uudelleen uuden ohjelman laatimista varten. Tämän ansiosta voidaan paremmin koordinoida toimintaa vastaavanlaisten Euroopan unionin välineiden kanssa sekä parantaa hallintoa ja rahoitusmenettelyjä komission kehitysyhteistyöpolitiikka ja ulkoisen avun hoitoa koskevien uusien suuntaviivojen mukaisesti.
Jäsen Dell'Alban mietinnössä on tässä mielessä erittäin hyödyllisiä ehdotuksia. Ehdotetun asetuksen hyväksyminen mahdollistaa nykyisten ECIP-hankkeiden hyvän hallinnan jatkumisen sekä niiden saattamisen päätökseen ja lakkauttamisen, kun ne on saatu valmiiksi.
Ehdotetuista tarkistuksista komissio hyväksyy tarkistukset 1 ja 2, jotka vastaavat meidän näkemyksiämme tarpeesta arvioida uudelleen, parantaa ja uudistaa käytössä olevia rahoitusvälineitä yksityisten sijoitusten tukemiseksi. Komissio on samaa mieltä tarkistuksen 3 taustalla olevasta periaatteesta, mutta ei voi tarjota parlamentin pyytämiä lainsäädäntöehdotuksia tämän vuoden loppuun mennessä. Suoritamme parhaillaan kaikkien käytössä olevien rahoitusvälineittemme kattavaa tarkistusta. Olkaamme rehellisiä. Tarvitsemme enemmän aikaa loppuun asti mietityn ja perusteellisesti tarkistetun ohjelman esittämiseen.
Komissio ehdottaa näin ollen, että se arvioi kaikki vaihtoehdot ensi vuoden kesäkuuhun mennessä ja esittää sitten ehdotuksensa. Arvoisa jäsen on ollut antelias, kohtelias ja ymmärtäväinen. Hän ansaitsee siksi vakuutukseni siitä, että aiomme noudattaa esittämääni aikataulua, ja toivon, että hän uskoo vakaaseen aikomukseemme esittää ehdotukset tällaisissa aikarajoissa. Toivoisin, että voisimme toimia nopeammin, mutta tarvitsemme enemmän aikaa, jotta saamme työn kunnolla tehtyä.
Haluan lopuksi kiittää Euroopan parlamenttia tuesta, jonka se on antanut ehdotetulle ECIP-asetukselle. Sen ansiosta komissio voi saattaa tämän ohjelman loppuun vastuullisesti sekä käynnistää uusia ja parempia aloitteita yksityissektorin kehittämiseksi kehitysmaissa. Meillä tulee varmasti tulevaisuudessa olemaan muita tilaisuuksia, joissa pääsen selittämään joillekin arvoisille jäsenille, miksi en rinnasta tätä 1800-luvun imperialismiin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Patten.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30.

Yhteisön humanitaarinen toiminta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Imbenin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0191/2000) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Yhteisön humanitaarisen toiminnan arviointi ja tulevaisuus (asetuksen (EY) N:o 1257/96 20 artikla) (KOM(1999) 468 - C5-0044/2000 - 2000/2016(COS)).

Imbeni
. (IT) Arvoisa puhemies, ennen kaikkea haluan esittää kiitokseni kaikille eri parlamenttiryhmiin kuuluville kollegoilleni, jotka ovat antaneet huomattavan panoksen tämän mietinnön valmisteluun, jossa ilmaistaan parlamentin kanta ECHOn toimintaa, hätäapua ja humanitaarista toimintaa koskevaan komission tiedonantoon. Se, että kehitysyhteistyövaliokunta on äänestänyt yksimielisesti tästä mietinnöstä, johtuu erittäin rakentavasta yhteistyöstä, jonka toivon jatkuvan myös huomenna parlamentissa järjestettävässä lopullisessa äänestyksessä.
Kun puhutaan ECHOsta ja humanitaarisesta avusta, käsitellään aikamme suurimpia tragedioita ja ristiriitoja; puhutaan sodista, katastrofeista ja maailmanlaajuiseen ekosysteemiin kohdistuvista vahingoista; puhutaan dramaattisten etnisten konfliktien, sotien ja sisällissotien jatkumisesta; puhutaan pohjoisen ja etelän välisessä suhteessa vallitsevasta perustavasta epäoikeudenmukaisuudesta ja etenkin haavoittuvimpien väestönosien, lasten, naisten ja vanhusten, kärsimyksestä. Jos olemme vakavissamme, meidän on sanottava, että lähivuosia koskevat ennusteet eivät lupaa parannusta tähän tilanteeseen. Viittaan ainoastaan muutamiin viime kuukausina ilmestyneisiin lehtiartikkeleihin: sulamisen merkeistä, joita on havaittu Pohjoisnavalla, jossa kukaan ei olisi niitä odottanut; tai Bangladeshin vesien saastumisesta, joka vaarantaa 25 miljoonan ihmisen turvallisuuden, hygienian ja terveyden; tai kuivuuteen, josta monet Afrikan alueet kärsivät. Meidän on siis oltava vakavia ja realistisia, on suunniteltava vielä aiempaa enemmän myös tulevaisuutta silmällä pitäen katastrofeja ehkäiseviä toimia ja kannettava näiden lähes aina ihmisen aiheuttamien tragedioiden seuraukset.
Tämän suunnittelun koordinointia on parannettava kansainvälisellä tasolla unionin ja kaikkien humanitaariseen toimintaan osallistuvien tahojen välillä, ja koordinointia on parannettava unionin sisällä komission ja jäsenvaltioiden käytössä olevien välineiden välillä, jotta voidaan välttää päällekkäisyydet ja siitä aiheutuva energian ja voimavarojen tuhlaus, joita on esiintynyt usein, kuten komission asiakirjassa todetaan ja kuten arvioinneissa on havaittu.
Tässä kontekstissa minusta ei voida hyväksyä, että - ja tältä osin mietintöni ja parlamentin kanta on selkeä - ECHOsta tulisi pelkkä hätäavun antaja. Katson, että on toimittava laajemmin: ECHOn ja Euroopan unionin toiminnan päämääränä on sen sijaan oltava laajempi ennalta ehkäisevä toiminta ja, toiseksi, hätä- ja katastrofiavun yhdistäminen toimintaan, jolla pyritään luomaan uudelleen elämän vähimmäisedellytykset katastrofi- ja sota-alueilla ja edistämään siten humanitaarista toimintaa myös hätäavun antamisen jälkeen.
Olemme tietoisia siitä, että puhumme kenties liian pienistä summista, jos puhumme yleisemmistä kustannuksista, mutta kyse on 2 500 miljoonasta eurosta, joista Euroopan komissio on neljän viime vuoden aikana ohjannut 56 prosenttia kansalaisjärjestöille, 25 prosenttia Yhdistyneiden Kansakuntien järjestöille, 11 prosenttia Punaiselle Ristille, ja tähän on lisättävä ECHOn ja jäsenvaltioiden erityistoimistojen suoraan apuun ohjatut varat.
Olen siis sitä mieltä, että komission laatima analyysi velvoittaa meidät toimimaan ECHOn vahvistamiseksi entisestään ja sen välttämiseksi, että tietyt näkökannat pääsevät voitolle neuvostossa, jossa vallitsee tässä asiassa mielipide-eroja. Neuvostossa jotkut väittävät, että meidän pitäisi supistaa ECHOn toimintaa, mutta minä olen asiasta aivan päinvastaista mieltä.
Vielä vihoviimeinen huomio, arvoisa puhemies: tietyt kansainväliset toimistot ja myös kansalaisjärjestöt eivät saa pitää ECHOa raha-automaattina, josta voi nostaa rahaa kertomatta edes avun saajille, mistä rahoitus on peräisin. Euroopan kansalaisille ja avun saajille on tiedotettava ECHOn ainutlaatuisesta toiminnasta. Siksi olemme ehdottaneet, että - toivon, että komission jäsen Patten, joka ei tällä hetkellä kuuntele minua, harkitsee tätä ehdotusta vakavasti - toteutettaisiin maittemme kansalaisille suunnattu tiedotuskampanja, jotta he tietäisivät, miten rahamme ja voimavaramme käytetään, ja että tätä tiedotuskampanjaa ei rahoitettaisi ECHOn varoista vaan, tietysti, ad hoc -varoista.

Zimmerling
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin ilmaista mietinnön laatijalle, kollega Imbenille, kunnioitukseni ja erityisen tunnustukseni. Tässä erinomaisessa mietinnössä nimetään myös olennaiset kritiikkiä aiheuttaneet kohdat ja esitetään lähestymistapoja ECHOn järkevän toiminnan varmistamiseksi tulevaisuudessa.
EU:ssa on vuodesta 1992 lähtien toiminut humanitaarisen avun toimisto, ja molemmat seuraavaksi käsiteltävät tarkastuskertomukset, sekä komission mietintö, sisältävät sekä suurta kiitosta ECHOn tähänastista työtä kohtaan että täydennyksiä joidenkin melko raskauttavien heikkouksien vuoksi. Arvio ECHOn työstä ja sen tehokkuudesta verrattuna kuluihin on hyvin positiivinen. Siitä huolimatta niitä tapahtumia, joiden vuoksi avun antaminen alueelle on käynnistetty, seuraa ajallisesti niin sanottu harmaa vyöhyke, jolloin toimintaa ei ole riittävästi määritelty. Käytössämme ei ole yksityiskohtaisia kriteereitä, joiden perusteella voisimme arvioida tätä jaksoa, emmekä siten saa siitä tietoja tai huomioita, joita ECHOn tulevissa tehtävissä tarvitaan.
Siksi mielestäni on ennen kaikkea tehostettava katastrofiapua ja suunnittelua. On todettava, että olemassa oleva DIPECHO-väline (selkkausten ehkäisyyn ja katastrofivalmiuteen käytettävissä olevat varat) alueellisena lähestymistapana tarjoaa yhden mahdollisen ratkaisutavan. Kuitenkin samalla on harmiteltava sitä, että komissiolla ei ole vaihtoehtoisesti käytettäviä välineitä, jotka olisivat riittävän joustavia. Komission täytyy esittää selkeä strategia siitä, millainen asema ECHOn antamalla humanitaarisella avulla on ulko- ja kehityspolitiikassa.
Suunnitteluyksikkönä ECHOlla ei ole tähän tehtävään riittävästi henkilöstöä. Henkilöstöluvut ovatkin pienemmät kuin useimmissa muissa komission osastoissa sekä valtionhallinnoissa, jotka tunnetusti panostavat kriisien ennaltaehkäisyyn huomattavasti vähemmän. Aiempi 7,5 miljoonan euron panostus täytyykin siis vähintään ja tässä se tulee nelinkertaistaa, jotta työ voidaan tehdä tehokkaasti.
Erityisen valitettavaa on, että ja siihen kollega Imbeni jo viittasikin kumppaneiden, joista noin 56 prosenttia on kansalaisjärjestöjä, kautta järjestettävien hankkeiden kehittämistä ja hoitamista ei julkisuudessa tuoda riittävästi esille yhtenä Euroopan unionin apumuotona. Mielestäni tässä on tulevaisuudessa huomattavan paljon tehtävää. Suurelle yleisölle on tiedotettava asioista, tosin ei mielellään suoraan ECHOn käytössä olevilla varoilla. Meidän täytyisi jatkaa positiivisten lähestymistapojen etsimistä ja rahoittaa suurelle yleisölle tiedottaminen muista varoista.

Sauquillo Pérez del Arco
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ensiksi haluan onnitella kollegaani Renzo Imbeniä, koska mielestäni hän on laatinut loistavan mietinnön, jossa esitetyistä ehdotuksista olimme samaa mieltä jo valiokunnan keskustelussa. Sosialistiryhmä on sitä mieltä, että avustuspolitiikan on toimittava Euroopan unionin ulkoisen toiminnan lippulaivana siinä mielessä, että sen on heijastettava niitä ajatuksia, joihin Euroopan unionin rakentaminen perustuu, eli solidaarisuutta ja maailmanlaajuista yhteenkuuluvuutta. Näinä komission uudistamisen aikoina, jolloin monia politiikkoja ja yhteisön menettelytapoja on asetettu kyseenalaisiksi, humanitaarinen apu on arvioitu eri tahoilla myönteiseksi asiaksi ja poliittisella tasolla tietenkin parlamentissa. On totta, että humanitaarista apua on arvosteltu runsain mitoin. Siitä huolimatta me, jotka olemme saaneet nähdä ja arvioida sen, mitä ECHO on tehnyt, olemme pitäneet sitä erittäin myönteisenä.
Auttakoon tämä mietintö siis ratifioimaan periaatteen, jonka mukaan humanitaarinen apu on katastrofien uhreiksi joutuneiden kansojen oikeus ja kansainvälisen yhteisön velvollisuus, yhteisön, jossa Euroopan unioni esittää tällä alalla määrällistä ja laadullista pääosaa.
Tulevaisuutta silmällä pitäen on siitä huolimatta tarpeen ottaa joitakin edistysaskelia. Ensinnäkin täällä jo aiemmin mainitun "harmaan vyöhykkeen", eli hätäavun lopettamisen ja kunnostus- ja kehitystoimien aloittamisen välisen välikauden ylittämiseksi. Niin kauan kuin tämä "harmaa vyöhyke", jolla kellään ei ole hallinnollista vastuuta, on olemassa, olemassa on myös väestönosia, jotka eivät saa apua pelkästään komission sisäisen koordinaation puutteen takia. Me olemme saaneet havaita tämän Mosambikin tapauksen ja muiden katastrofien yhteydessä. Humanitaarista apua on tullut, mutta sitä ei ole jatkettu tuon välikauden aikana kunnostustoimien ja kehitysyhteistyön osalta. Komission koordinaatio sekä jäsenvaltioiden ja muiden antajien toimien toisiaan täydentävä luonne ovat tehokkuuteen pyrkivän uudistuksen keskeisiä tekijöitä.
Toiseksi humanitaarisen avun parissa toimivaa henkilöstöä on kiireellisesti lisättävä. ECHOn työn tärkeys ei ole verrannollinen sen henkilöstön määrään.
Kolmanneksi ja tämä liittyy kiinteästi edelliseen kohtaan humanitaarista apua koskevien määrärahojen on noustava suhteellisesti verrattuna pyrkimyksiemme poliittiseen merkitykseen ja niihin todellisiin tavoitteisiin, jotka arvioimme tärkeimmiksi: ihmishenkiin. Tässä mielessä komission ja neuvoston talousarviota koskevat ehdotukset ovat sangen kaukana siitä, mitä pidämme humanitaarisina tarpeina.
Viimeiseksi on yritettävä yhä enenevässä määrin parantaa hajauttamista ja sujuvia suhteita humanitaarisen avun toimijoihin, pääasiassa kansalaisjärjestöihin. Täällä on aiemmin mainittu eräs väline, DIPECHO, jolla on toiminnallinen valmius katastrofitilanteissa. Mielestämme on oleellista, että luonnon tai ihmisten aiheuttaman humanitaarisen katastrofin sattuessa välineitä on olemassa jo valmiiksi. Tässä mielessä painotamme DIPECHOn merkitystä.
Sosialistiryhmä antaa tukensa humanitaarisen avun ja sen tulevaisuuden edellyttämille periaatteille siinä mielessä, jonka olen aiemmin maininnut. Olemme sitä mieltä, että tämän ei pitäisi muodostua tunnustukselliseksi politiikaksi vaan yhdessä kehitysyhteistyön kanssa Euroopan unionin ulkoisen toiminnan lippulaivaksi.
Kumppanimme Renzo Imbeni sanoi aiemmin, että en tiedä, kuuliko arvoisa komission jäsen hänen sanojaan, sillä hän puhui itse juuri silloin, mutta minusta se on tärkeää olisi järjestettävä tiedotuskampanja siitä, mitä humanitaarinen apu merkitsee, siitä mitä tämä humanitaarinen apu meille Euroopan unionissa merkitsee, ja että tuota kampanjaa ei pitäisi rahoittaa humanitaarisen avun varoilla. Mielestäni tämä näkökohta, joka on esitetty eräässä tämän iltapäivän tarkistuksessa, on tärkeä ja ansaitsee tukemme.

Van den Bos
Mikä on tärkeämpää kuin humanitaarinen hätäapu? Siis monien ihmishenkien pelastaminen toimimalla nopeasti ja tehokkaasti, rahan antaminen käyttöön välittömästi ja sen asianmukaisesta käytöstä huolehtiminen ilman poliittista pohdintaa ja byrokratiaa. Tämä on luonnollisesti tärkeä tehtävä Euroopan unionille. Mikä tärkeämpää, Euroopan unioni voi ottaa pääroolin tällä osa-alueella, ja sen täytyy tehdä niin, koska unionilla on lisäarvoa yksittäisiin valtioihin nähden. ECHOsta täytyy tulla keskeinen koordinointitaho kaikille jäsenvaltioille. Sitä varten ECHO täytyy varustaa niin, että se voi toimia optimaalisesti, koska tässä on kysymys elämästä ja kuolemasta. Siksi vain kaikkein paras on tarpeeksi hyvää.
Tämä tarkoittaa henkilöstöresurssien lisäämistä ja parantamista, toimivallan hajauttamista, mitattavissa olevien tavoitteiden laatimista, tulosten järjestelmällistä seurantaa, oppimista tehdyistä virheistä sekä ennen kaikkea parempaa koordinaatiota komission muiden toimialojen ja jäsenvaltioiden kanssa.
Jotta hätäavulle saataisiin välttämätöntä julkista tukea, on hyvä lisätä tietoisuutta siitä, mitä Eurooppa tekee ja miksi. Avoimuus on lisäksi ylimääräinen kannustin täyttää tiukimmat vaatimukset. Hätäapu, korjaaminen ja kehittäminen ovat suhteessa toisiinsa kuten kasvin siemen, varret ja lehdet. Tietty osa kasvaa luonnollisella tavalla toisesta. Ikään kuin siemenenä toimivan ECHOn osalta tämä tarkoittaa, että sen ei tarvitse huolehtia kaikesta korjaamisesta, mutta sen on huolehdittava kuitenkin kaikista valmisteluista. Korjaamisen ja kehittämisen vaiheen osalta komission täytyy nopeasti saattaa henkilöstömääränsä asianmukaiseksi ja vähentää menettelytapoja rajusti. Tämä on sanottu tänään jo aiemminkin. Vasta silloin Eurooppa voi poistaa hätää.

Rod
Arvoisa puhemies, humanitaarinen toiminta menee kaikkialla maailmassa kehitysavun edelle. Jopa ulkosuhteiden pääosastossa on vähitellen ryhdytty käsittelemään kehitysyhteistyöstä vastaavan osaston alaisuuteen kuuluvia asioita, kun ulkopolitiikan epäonnistumisia on ryhdytty korjaamaan panostamalla humanitaariseen toimintaan.
Kyse ei kuitenkaan ole pelkästään auttamisesta vaan myös uuden tasapainon löytämisestä luonnonvarojen käytössä kaikkien maapallon ihmisten kesken. Valitettavasti humanitaarisessa toiminnassa ei voida ottaa tätä roolia, sillä se ei saa toimia pelkkänä takeena liberaalipolitiikalle, jolla riistetään myös autettavien maiden kansalaisia. Euroopan unionin humanitaarisesta politiikasta puuttuu lähes täysin kestävän kehityksen käsite, siinä on valmistauduttu kehnosti luonnonkatastrofien varalta, eikä siihen sisälly konfliktien ennaltaehkäisyä. Säännöllisen koulutuksen järjestäminen maanjäristyksiin tai tulviin liittyvissä kysymyksissä sekä väkivallattomassa toiminnassa olisi suotavaa monilla maapallon alueilla. Sen sijaan Euroopan unioni reagoi aina liian myöhään luonnonkatastrofeihin.
Terveyttä ja ravitsemusta koskevissa tukiohjelmissa toistuu sama suunnittelun puute, ja myös sukupuolikysymykset on niissä sivuutettu. Niistä puuttuu säännöllisesti myös humanitaarisen politiikan ja kehitysyhteistyöpolitiikan välinen yhteys, joka olisi kuitenkin tärkeä. Meidän ei kuitenkaan pidä korjata pelkästään kaikkein välttämättömimpiä asioita vaan on ehkäistävä ennalta luonnonkatastrofien vaikutuksia ja ennen kaikkea niiden tuhoavia seurauksia, köyhyyttä. Toivomme, että perustetaan poikkitieteellisiä virkoja yhteyden luomiseksi ECHOn ja kehitysyhteistyöstä vastaavan pääosaston välille. Nämä voisivat hoitaa myös muiden humanitaarisesta avusta vastaavien, aluksi esimerkiksi jäsenvaltioissa toimivien kansainvälisten järjestöjen kanssa harjoitettavaa yhteistyötä, sillä jäsenvaltioiden koordinoinnissa on suuria puutteita.
Meistä olisi myös tärkeää, etteivät järjestöjen toimintaa sekä arviointien tekoa koskevat kustannukset ylittäisi 20:tä prosenttia ECHOn talousarviosta. Myös maksujen suorittamista olisi nopeutettava. Esimerkiksi Venezuela on odottanut luvattuja tukia jo viime joulukuusta lähtien. Vaikka olemmekin yleisesti ottaen tyytyväisiä Euroopan unionin humanitaariseen politiikkaan ja hyväksymme pääpiirteittäin Imbenin mietinnön, humanitaarinen politiikka olisi sisällytettävä entistä laajemmin kestävän kehityksen tavoitteeseen.

Andrews
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää jäsen Imbeniä erinomaisesta mietinnöstä, jonka vuoksi hän on tehnyt paljon työtä.
Haluan viitata kysymykseen kolmannen maailman velkataakan keventämisestä. Meidän täytyy tehdä enemmän työtä saattaaksemme kolmansien maiden velkataakan keventämisen tukevalle perustalle. Jubilee 2000 -kampanja auttoi kiinnittämään kansainvälisen yhteisön huomion velkakysymykseen. Kampanjan avulla olemme onnistuneet sekä lisäämään tukea monenkeskisellä tasolla että saamaan sitä suurilta kahdenkeskisiltä velkojilta. Köyhillä valtioilla on sietämättömiä velkataakkoja, samaan aikaan kun niitä koettelevat luonnonmullistukset, nälänhätä ja HIV/aids-epidemia. Velanhoitomaksut ylittävät usein terveydenhoidon ja opetuksen budjetit. Mikään ei voi olla kehitysmaissa opetusta tärkeämpää. Jos ihmiset osaavat lukea ja laskea, he ovat huonosti hallinnoiduissa maissa uhka johdolle. Maailmanpankki ja Kansainvälinen valuuttarahasto ovat laatineet aloitteen virallisena vastauksena suurimmille monenkeskisille luotonantolaitoksille ja velkataakan keventämisen tarpeelle. Tiedämme kaikki, että yhteyttä velkataakan keventämisen ja köyhyyden vähentämisen välillä pitäisi vahvistaa huomattavasti. Kolmannen maailman maille täytyy perustaa pysyviä velkataakan keventämisohjelmia.
Yhdistyneiden Kansakuntien yhteisessä aids-ohjelmassa on jo arvioitu, että 95 prosenttia kaikista HIV-tartunnan saaneista ihmisistä asuu kehitysmaissa. Aids-epidemian laajuus tarkoittaa sitä, että kehitys ja edistys vaikeutuvat. Meidän täytyy puuttua tähän ongelmaan kiireisesti.
Ugandan presidentti on aloittanut laajan ohjelman aids-epidemian hoitamiseksi omassa maassaan. Tämä on hieno esimerkki muillekin Afrikan maille. Euroopan unionin johtajat tapaavat joulukuussa Nizzassa keskustellakseen EU:n politiikkaa koskevien toimintaohjelmien uudistamisesta.
Vetoan jälleen kerran EU:n johtajiin, että he puuttuisivat tarpeeseen valvoa aseiden vientiä kolmannen maailman maihin. On vaikea uskoa, että Euroopan unionissa, jossa kaikkia tärkeimpiä talouden toiminta-aloja säädellään ja valvotaan lakien avulla, ei aseiden vientiä kolmansiin maihin ole juurikaan säännelty. Tämä on barbaarinen ja tekopyhä suhtautumistapa. EU:n johtajilla pitäisi olla rohkeutta asettua vastustamaan suurimpia aseiden valmistajia. Tällä tavoin he saisivat myös laajempaa kannatusta EU:n kansalaisilta, jotka haluavat johdon ottavan kantaa tähän asiaan.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluaisin yhtyä jäsen Imbenille osoitettuihin kiitoksiin ja onnitteluihin erinomaisen mietinnön vuoksi. Minäkin uskon hänen laillaan, että ECHO on ollut ja voi edelleen olla ainutlaatuinen väline maapallomme humanitaarisiin kriiseihin liittyvässä toiminnassa, jonka täytyy olla yhä näkyvämpää ja josta on tultava yhä suuremmassa määrin yksi Euroopan unionin toiminnalle tunnusomaisista piirteistä. Se on ollut sitä - saanen palauttaa tämän mieliin - menneinä vuosina, myös silloin, kun komissiossa oli väliaikaisesti ECHOsta vastaava jäsen. Uskon siis, että tämä tarkistaminen, jolla pyritään parantamaan ECHOa koskevaa mielikuvaa, on oikein ja välttämätön ja suuressa määrin päämääränä Imbenin erinomaisessa mietinnössä, johon olen esittänyt kahta selkeästi teknistä tarkistusta erityisesti näkyvyyttä koskevasta kysymyksestä. Tätä Euroopan unionin pyrkimystä nostaa esille ECHOn toimintaa, jonka kukaan ei esimerkiksi tiedä vastaavan yli 50 prosentista pakolaisasiain päävaltuutetun viraston talousarviosta, on vahvistettava ja kehitettävä, ja mielestäni siihen on myönnettävä erillinen rahoitus.
Toivon siis, että komissio kiinnittää suurta huomiota parlamentin ehdotuksiin ja ottaa tunnollisesti Imbenin mietinnön huomioon uudelleenorganisoinnissa, joka on tarpeen, jotta ECHO voisi toimia yhä hyödyllisemmin ja tehokkaammin heikoimmassa asemassa olevien alueiden ja kansojen puolesta.

Fernández Martín
Arvoisa komission jäsen Patten, olkaa varma siitä, että kyseessä on mietintö, jota parlamentti pitää erittäin tärkeänä. Olemme omistaneet kehitysvaliokunnassa runsaasti aikaa humanitaarisen avun politiikoille ja te tiedätte, että yleisesti ottaen teillä on tässä asiassa aina meidän tukemme.
Ensiksi minun on tänään kiitettävä ECHOn virkamiehiä ja kansalaisjärjestöjen työntekijöitä, jotka äärimmäisen puutteellisissa oloissa, kun kaikesta maan päällä on puutetta, ovat ensimmäisinä, uhrautuvimpina ja usein ainoina paikalla antamassa välttämätöntä humanitaarista apua.
Minun on muistutettava tänään siitä, että yhteistyökumppaneittemme Ruandassa, Kosovossa, Mosambikissa ja Väli-Amerikassa tapahtuneiden uhrausten, joskus jopa elämän, avulla on kirjoitettu joitakin Euroopan unionin kauneimmista sivuista. Siinä lyhyessä ajassa, jonka saan puheenvuorooni käyttää, minun on lisättävä, että yhdyn Imbenin mietintöön ja että haluan painottaa erityisesti seuraavia kysymyksiä.
Kuten sanottua, ECHOn toiminnan tehostamiseksi on tarpeen selvittää niin sanotun "harmaan vyöhykkeen" ongelma, on tarpeen selvittää menettelytavat ja joskus kunkin oikeusperusta ja vastuualue. Olen jo viitannut inhimillisiä voimavaroja samoin kuin näkyvyyttä koskeviin ongelmiin, joiden osalta olisi selvitettävä tavoitteet. Joissakin tapauksissa, esimerkiksi Kuubassa te tiedätte tämän hyvin, arvoisa komission jäsen humanitaarisen avun suojissa toteutetaan ohjelmia, jotka eivät sitä ole, vaan jotka ovat ainoastaan eräänlainen yhteistyömuoto, jota toisinaan perustellaan Castron hallituksen aatemaailmaa kohtaan tunnetuilla solidaarisuuteen liittyvillä seikoilla.
Tulevaisuutta ajatellen on parannettava hallintoa, lisättävä yhteistyötä kumppaneittemme kanssa, paranneltava toimien toisiaan täydentävää luonnetta jäsenvaltioiden loppuun viemien ponnistusten kanssa ja lopuksi muodostettava Euroopan unionin humanitaariseen apuun liittyvistä toimista yhteistyöpolitiikkamme yhteen liittävä strategia.

Patten
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan ensin sanoa, että kiitän varauksetta jäsen Imbeniä erittäin rakentavasta mietinnöstä. Se on erinomainen työ, ja sekä kollegani, komission jäsen Nielson, että minä olemme ilahtuneita siinä esitetyistä asioista. Olemme iloisia laajasta myönteisestä vastaanotosta, jonka komission tiedonanto yhteisön humanitaarisen toiminnan arvioinnista ja tulevaisuudesta on saanut. Onnittelen lämpimästi arvoisaa jäsentä.
Humanitaarinen apu, kuten useat arvoisista jäsenistä ovat sanoneet, on erittäin tärkeä osa Euroopan unionin ulkoista identiteettiä. Myönnän ilman muuta, että meillä on paljon parannettavaa toiminnassamme. Mutta on myös tärkeää, että tunnustamme, kuinka valtavan paljon hyvää apumme saa aikaan joka päivä, joskus erittäin vaikeissa olosuhteissa ympäri maailmaa. Puutteista huolimatta - ja meidän tehtävämme on korjata ne - kunnioitan Euroopan unionin avun ja Euroopan veronmaksajien anteliaan tuen tähänastisia ja tämänhetkisiä saavutuksia. Olemme maailman suurimmat humanitaarisen avun tarjoajat ja meidän on välillä tärkeä muistaa se.
Arvostamme suuresti parlamentin tukea ajamillemme uudistuksille. Suuri osa siitä strategiasta, jota arvoisat jäsenet meiltä vaativat, täsmää sen kanssa tai on samoilla linjoilla kuin se, mitä joka tapauksessa halusimme tehdä. Haluaisin korostaa, että vaikka haluaisimmekin kaikki tehdä paljon enemmän, meidän täytyy keskittyä siihen, että teemme hyvin sen, mitä yritämme jo tehdä, ja otamme huomioon käytössämme olevien henkilöstöresurssien rajallisuuden. Tämän puitteissa komissio on päättänyt kohdentaa ECHOn toimet termin "humanitaarinen" määritelmän perusteella, termi viittaa mielestäni anteliaisuuteen ja joustavuuteen, muttei loputtomiin venymiseen. Mielestämme olisi hallinnollisista syistä väärin ylikuormittaa ECHOa alati lisääntyvillä tehtävillä.
Sekä komission jäsen Nielson että minä haluamme auttaa valtioita ja ihmisiä hätätilanteissa. Mutta haluamme myös auttaa heitä selviytymään näistä hätätilanteista siten, että he pääsevät takaisin omille jaloilleen mahdollisimman pian. Tämän teemme niin nopeasti kuin mahdollista sellaisten maakohtaisten strategioiden avulla, joissa yhdistyvät erilaiset avun lajit, kuten hätäapu, kehitysapu ja niin edelleen. Se on mielestäni paras avunmuoto ja viisain tapa käyttää veronmaksajiemme rahoja.
Haluan vielä lisätä, ettemme ole tekemässä ECHOsta toimintayksikköä, joka tarjoaa apua tilannesuunnittelusta lähtien kentällä tapahtuvaan avun jakamiseen asti. Se ei ole, eikä ole koskaan ollutkaan, ECHOn vahvuuksia. Sellainen lähestymistapa olisi tehoton ja vähentäisi etuja, joita suo ECHOn kumppanuuteen perustuva toimintamalli, jonka ansiosta se voi, kuten sanottu, saattaa varoja nopeasti niiden käyttöön, jotka niitä eniten tarvitsevat. Kumppanuuteen perustuvan toimintamallin ansiosta siviiliväestö pääsee myös osallistumaan avustusoperaatioihin, ja tämä on osoittautunut kerta toisensa jälkeen arvokkaaksi.
Valitsemme jatkossakin yhteistyökumppanimme tehokkuuden ja sen perusteella, miten niitä on tarjolla kyseiseen tehtävään. Pidämme kuitenkin aina mielessä niiden erilaiset vahvuusalueet ja roolit, jotka niillä voi olla. Kansalaisjärjestöt toimivat erittäin tärkeänä kanavana, mutta myös Yhdistyneet Kansakunnat ja Punainen Risti ovat arvostettuja yhteistyökumppaneita. Tämä yhdistetty lähestymistapa kumppanuuteen mahdollistaa sen, että voimme tarvittaessa lähettää tarkoin määriteltyjä viestejä eri poliittisille foorumeille.
Jäsen Imbeni mainitsi tärkeän kysymyksen näkyvyydestä. Se on tärkeää. Haluamme, että Euroopan äänestäjät ja veronmaksajat tietävät, mitä heidän rahoillaan ja heidän nimissään tehdään. Olemme suunnitelleet Eurobarometri-tutkimusta mittaamaan, kuinka paljon jäsenvaltioissa tiedetään ECHOsta, ja tuon tutkimuksen perusteella, josta haluamme tietenkin keskustella arvoisan jäsenen ja muiden kanssa, voimme kehittää tapoja kasvattaa tietoisuutta, kuten arvoisa jäsen mainitsi.
Tarjoamaamme humanitaarista apua tulee jatkossakin hallitsemaan puolueettomuuden ja tasapuolisuuden periaate, joka on esitetty lainsäädännössämme ja jonka humanitaarinen yhteisö on hyväksynyt maailmanlaajuisesti. Se on osa ulkoista identiteettiämme ja todistaa, että Eurooppa voi toimia yksimielisesti koko maailmassa ja että se voi muuttaa asioita paikan päällä. Suurimpana yksittäisenä humanitaarisen avun rahoituksen lähteenä maailmassa, kuten aikaisemmin sanoin, Euroopan unionilla on vastuu olla paitsi suurin avun määrän kannalta, niin myös paras avun tarjoamisessa. Se on selkeä ja kunnianhimoinen tavoitteemme.
Haluaisin vielä lopuksi esittää erään ajatuksen. Keskusteleminen näistä asioista ei ole minulle täysin uutta. Yli kymmenen vuotta sitten olin, kuten meillä päin sanotaan, parhaiten tuntemani maan kehitysyhteistyöministeri ja olin vastuussa muun muassa humanitaarisesta avusta. Kaikkein eniten minua on vuosien varrella masentanut kansainvälisissä ympyröissä se, että käytännön tasolla kykymme tarjota humanitaarista apua nopeasti vaikeissa olosuhteissa on kasvanut paljon enemmän kuin kykymme ehkäistä humanitaarisen avun tarvetta. Se herättää vakavia poliittisia ja ympäristöllisiä kysymyksiä sellaisista asioista kuten humanitaarinen apu, ja ne tulevat viemään suuren osan ulkopolitiikan toimintaohjelmasta tulevina vuosina. Siihen asti meidän täytyy tehostaa toimintaamme humanitaarisen avun alalla. Arvoisan jäsenen mietintö antaa tähän huomattavan panoksen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Patten.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.30..
(Istunto päättyi klo 21.15)

