Burman traaginen tilanne (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Burman traagisesta tilanteesta.
Janez Lenarčič
neuvoston puheenjohtaja. - (SL) Olemme edelleen järkyttyneitä tuhoisan hirmumyrsky Nargisin Burman/Myanmarin köyhälle ja sorretulle kansalle aiheuttamasta inhimillisestä kärsimyksestä.
Ilmaisimme Euroopan unionin syvän osanoton lukuisissa katastrofin jälkeen julkaistuissa julkilausumissa. Lisäksi Euroopan unioni lupasi välittömästi varoja humanitaarisen avun tarpeisiin. Tähän mennessä unionin maksusitoumukset ovat jo ylittäneet 60 miljoonaa euroa. Samalla on korostettava, että luvattu määrä tulee Euroopan unionin nykyisen tuen lisäksi, joka ei sekään ole vähäinen summa.
Tästä huolimatta keskeisiä seikkoja ovat edelleen pääsy katastrofialueille ja se, kuinka apua voidaan jakaa nopeasti. Puheenjohtajavaltio kutsui viime tiistaina yhteistyössä komission jäsen Louis Michelin kanssa koolle Euroopan unionin neuvoston ylimääräiseen istuntoon. Tässä tilaisuudessa kehitysyhteistyöministerit olivat samaa mieltä siitä, että on olemassa vielä tätäkin suuremman murhenäytelmän vaara, jos Burman viranomaiset eivät ole valmiita parempaan yhteistyöhön.
Tilanne on edelleen kriittinen. Tämän vuoksi neuvosto kehotti Burman viranomaisia ryhtymään kiireellisiin toimiin helpottaakseen avun toimittamista äärimmäisessä hädässä oleville ihmisille. Neuvosto oli tyytyväinen komission jäsenen Louis Michelin pyrkimyksiin vakuuttaa Burman/Myanmarin viranomaiset humanitaarisen avun kiireellisyydestä ja sen puolueettomuudesta. Pahoittelemme sitä, että Burman viranomaiset eivät ole valmiita hyödyntämään kaikkea sitä apua, jota Euroopan unioni ja kansainvälinen yhteisö ovat valmiita tarjoamaan.
Lisäksi neuvosto on ilmaissut täyden tukensa YK:n pääsihteerille ja kaikille YK:n elinten aloitteelle, joista voisi olla apua vastattaessa Burman kansan humanitaarisiin tarpeisiin. Olemme tyytyväisiä myös YK:n pääsihteeri Ban Ki-moonin huomiseksi suunniteltuun Burman-vierailuun.
Neuvosto on ottanut Burman tilanteen puheeksi kaikissa hiljattain toteutuneissa poliittisissa tapaamisissa aasialaisten kumppaniensa kanssa. Aasian valtioita on pyydetty vaikuttamaan Burman viranomaisiin ja vakuuttamaan nämä kansainvälisen humanitaarisen avun puolueettomasta ja tasapuolisesta luonteesta.
ASEANin jäsenvaltioiden ulkoministerit kokoontuivat 19. toukokuuta Singaporessa. Euroopan unioni oli aiemmin esittänyt ryhmälle kannanoton, jossa pyydettiin alueen valtioita vaikuttamaan Burman viranomaisiin, jotta nämä avaisivat rajat humanitaariselle avulle ja humanitaarisille avustustyöntekijöille.
Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto keskustelee maanantaina 26. toukokuuta Burman humanitaarisesta tilanteesta sekä humanitaaristen avustustyöntekijöiden ja avun paikalle pääsyn estämisestä.
Burma, tai Myanmar, on myös edelleen ensisijainen keskustelunaihe neuvostossa valtion poliittisen tilanteen vuoksi. Se, ettei sotilasjuntta ole humanitaarisen katastrofin valtavasta laajuudesta huolimatta peruuttanut kansanäänestystä, on huolestuttavaa. Uskomme, että tämä voi johtaa sääntöjenvastaisuuksiin uuden perustuslain hyväksymismenettelyssä.
Olemme myös huolissamme raportoidusta lisääntyneestä häirinnästä kansanäänestykseen valmistauduttaessa. Haluan myös korostaa, että neuvosto on pettynyt siihen, etteivät viranomaiset ole lainkaan kiinnittäneet huomiota Yhdistyneiden Kansakuntien kehotuksiin toteuttaa entistä kattavampi ja legitiimimpi siirtyminen demokratiaan. Vahvistan vielä, että Euroopan unioni tukee jatkossakin Yhdistyneiden Kansakuntien pyrkimyksiä.
Lopuksi pyydän panemaan merkille, että Euroopan unioni tarkisti 29. huhtikuuta marraskuussa 2007 hyväksyttyä yhteistä kantaa. Nyt rauhanomaisten mielenosoitusten tukahduttamisen vuoksi esitetty kanta sisältää entistä tiukempia Burmaa koskevia rajoittavia toimenpiteitä.
Louis Michel
komission jäsen. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan ennen kaikkea kiittää teitä siitä, että otitte Burman tämän istunnon esityslistalle.
Hirmumyrsky Nargisin 2. toukokuuta aiheuttaman katastrofin laajuuden vuoksi kehotimme puheenjohtajavaltiota kutsumaan koolle EU:n ulkoministerit ylimääräiseen istuntoon. Puheenjohtajavaltio Slovenia, jota haluan kiittää tästä, kutsui neuvoston koolle mahdollisimman nopeasti, ja se kokoontui 12. toukokuuta.
Istunnossa EU kehotti Burman viranomaisia lisäämään yhteistyötä kansainvälisen humanitaarisen avun perille pääsyn ja jakelun mahdollistamiseksi. Päätin seurata kehotusta suoraan vierailemalla Burmassa 15. ja 16. toukokuuta. Vierailuni aikana, ja tein täysin selväksi, että se oli puhtaasti humanitaarinen eikä poliittinen, tapasin Burman viranomaisia ja humanitaaristen järjestöjen edustajia Burmassa ja kävin Yangonin katastrofialueella. Kävin kahden ja puolen tunnin ajan varsin voimakkaita keskusteluja tapaamisissa suunnitteluministerin - joka ilmeisesti on korkein auktoriteetti ja varmasti autoritaarisin kolmesta tapaamastani - sosiaalihuoltoministerin ja terveysministerin kanssa.
Vierailuni aikana kävi hyvin selvästi ilmi, että Burman viranomaiset ovat edelleen hyvin haluttomia luomaan kansainvälisen humanitaarisen avun tarjoamisen edellyttämiä tavanomaisia toiminnallisia edellytyksiä paikallisten tarpeiden täyttämiseksi. Minulle on yhtä selvää, että lähestymistapa, jolla yritetään määrätä Burman viranomaisille kansainvälistä humanitaarista apua ottaen tarkkaan huomioon nykyiset keinomme, on tuomittu epäonnistumaan ja voi olla jopa haitallista. Kaikki Burman humanitaariset järjestöt kertoivat minulle tämän ja vahvistivat, ettei ongelma selvästikään ole paikan päällä toimivien järjestöjen puuttuminen tai edes varojen puute, sillä keinojen puuttuminen riippuu myös kansainvälisten asiantuntijoiden ja ammattilaisten pääsystä maahan, vaan pikemminkin maahanpääsyn vaikeus.
Vierailustani oli varmasti se vähäinen hyöty, että aukesi pieni ikkuna, jonka kautta voidaan asteittain luoda humanitaarinen vähimmäistila kansainväliselle humanitaariselle avulle. Burman viranomaiset vastasivat osittain erilaisiin erityispyyntöihin: esimerkiksi komission asiantuntijoiden viisumeita jatkettiin kahdella viikolla. Heille oli annettu kolmen päivän viisumit, ja näitä jatkettiin kahdeksi viikoksi. Olimme pyytäneet kuukautta.
Selvitimme myös tilanteen, jonka vaikutti aidosti vakavalta. Tietyissä paikoissa paikallisviranomaiset vaativat lupia, siis kirjallisia lupia, jopa paikallisilta työntekijöiltä, siis virastojemme, YK:n tai kansalaisjärjestöjen palkkaamilta henkilöiltä, ja tämä oli tietysti monissa tapauksissa mahdotonta. Asia selvitettiin, ja ilmeisesti paikallisilta työntekijöiltä ei vaadita lupia. Lupia ei enää vaadita myöskään katastrofialueille, erityisesti Patheinin lentokentälle pääsemiseksi. Pyysin myös toisen lentokentän avaamista avustusvälineitä tuoville lentokoneille, toisin sanoen Patheinin lentokentän, joka on sotilaslentokenttä. Minulle kerrottiin, ettei se ole mahdollista, koska lennonvalvontatornin käyttämät tekniset standardit poikkeavat kansainvälisistä standardeista, ja ettei tämä joka tapauksessa helpottaisi työtä lainkaan, koska Rangoonin ja suistomaan, pahiten kärsineen alueen, väliset tiet olivat paljon paremmassa kunnossa ja helpompia käyttää. Valitettavasti minulla ei ollut oikeutta tarkistaa itse tätä tietoa.
Katson, että on tärkeää jatkaa kansainvälistä painostusta, niin naapurimaiden kuin koko kansainvälisen yhteisönkin painostusta. Minun on kerrottava, että keskusteluissani viranomaisten kanssa esitin myös erityisen vaatimuksen - itse asiassa esitin viisi erityistä vaatimusta, joista kerron teille hetken kuluttua - että naapurimaista tulevien lääkäreiden ja lääkintähenkilöstön annetaan asettua pahiten kärsineille alueille, ja he saivat luvan tähän lähtöpäivänäni. Näin 140 lääkäriä sekä myös lääkintähenkilöstöä Laosista, Kambodžasta, Intiasta, Bangladeshista ja Thaimaasta sai asettua maahan. Näin he pääsivät vierailemaan pahiten kärsineillä alueilla. Naapurivaltioiden asema on ratkaiseva, ja minulla oli myös mahdollisuus käydä varsin pitkä keskustelu pääsihteeri Ban Ki-moonin kanssa odotellessani paluulentoani Bangkokiin. Välitin kaiken tämän tiedon hänelle, kerroin omista ajatuksistani ja myös siitä, kuinka vierailuni oli sujunut.
YK:n pääsihteeri oli tilanteesta samaa mieltä, mutta hän esitti itse kaksi erityistä ehdotusta: YK:n/ASEAin yhteisen humanitaarisen avun koordinoijan käyttämistä sekä YK:n ja ASEANin johtaman avunantajien konferenssin pikaista järjestämistä 24. ja 25. toukokuuta Bangkokissa. Yhdistyneiden Kansakuntien humanitaarisen avun koordinoija John Holmes vieraili hiljattain Burmassa, ja pääsihteeri Ban Ki-moon matkustaa sinne huomenna keskustellakseen kansainvälisen avun ohjaamisesta.
Avun tarpeen osalta tilanne on Burmassa edelleen dramaattinen. On olemassa vaara, että hirmumyrskyn aiheuttamaa ensimmäistä katastrofia seuraa ja pahentaa toinen humanitaarinen katastrofi. On olemassa nälänhädän vaara, sillä sato on tuhoutunut, ja on myös tartuntatautien vaara eloonjääneiden joukossa, joiden elinolot ovat kurjat. On olemassa epidemiavaara. Siellä ollessamme Maailman terveysjärjestö ei havainnut koleravaaraa, mutta suuret määrät lapsia sairastivat ripulia ja niin edelleen. Tämä tarkoittaa, että on olemassa veden saastumisen aiheuttama epidemiavaara. On myös nälänhädän vaara. Alueella varastoidaan suuria määriä riisiä, mutta kaikki varastot ovat tuhoutuneet.
On yksi käytännön ongelma: siemenet olisi kylvettävä maahan, jotta sato saataisiin lokakuussa. Aikaa on siis enintään kolmesta neljään viikkoa. Monet ihmiset väliaikaisilla leireillä, joiksi niitä kutsutaan, eivät halua palata kotiseudulleen erilaisista syistä, kun taas toiset haluavat palata, mutta tarvitsevat tietynlaista siemenviljaa, koska kaikki maaperä on suolapitoista, joten he tarvitsevat paljon voimakkaampia kasveja sekä lannoitteita. Olen siis pyrkinyt käynnistämään rakentavaa käytännöllistä vuoropuhelua viranomaisten kanssa tästä asiasta. Ajateltiin, että rahoitusmekanismina voitaisiin käyttää YK:n kehitysohjelman mikroluottojärjestelmää. Asiasta keskustellaan edelleen. Minun on sanottava, että tämä ei ole nopea prosessi.
Komissio vastasi hätään nopeasti tehden kahden miljoonan euron hätäapupäätöksen 5. toukokuuta. Kuten tiedätte, minulla on valtuudet vapauttaa kolme miljoonaa euroa välittömästi ilman virallisia menettelyjä. Koska emme tunteneet asiaa, vapautimme aluksi kaksi miljoonaa euroa. Seuraavaksi päätimme viiden miljoonan euron ruoka-avusta sekä ylimääräisestä kymmenen miljoonan euron hätäapumäärärahasta. Olemme tietenkin halukkaita auttamaan enemmänkin tarpeiden arvioinnin ja tuen valvontaa koskevien vakuutusten perusteella.
Viranomaisten kanssa käymistäni kahden ja puolen tunnin keskusteluista lähdettyäni lähetin heille kirjallisen viestin, jossa toistin heille esittämäni pyynnöt. Ensimmäinen pyyntöni koski tehtävissään tilapäisesti työskentelevien, erityisesti komission henkilöstöön kuuluvien henkilöiden viisumien jatkamista. Viisumeita jatkettiin kahdella viikolla.
Pyysin myös lopullista vahvistusta ja ilmoitusta paikan päällä oleville virkailijoillemme siitä, että virastoissamme toimivat burmalaiset työntekijät ja muut toimijat eivät enää tarvitse virallista lupaa tai matkustuslupaa. Tämä asia on ilmeisesti selvitetty.
Pyysin kuuden kuukauden toistuvaisviisumeja, jotta EU:n rahoitusta saavat siellä työskentelevät kansalaisjärjestöt voisivat kolminkertaistaa kansainvälisen henkilöstönsä. Lähtiessäni Burmasta YK:n virastoilla oli vireillä noin sata viisumihakemusta ja kansalaisjärjestöillä vähän yli sata hakemusta. Pyysin, että minulle tiedotettaisiin säännöllisesti asiasta. Joitakin viisumeita on myönnetty, mutta ei todellakaan kaikkia anottuja.
Pyysin myös viisumeita ja matkustuslupia suistoalueelle sekä riittävän laajan henkilöstön mobilisoimista. Kuten jo kerroin, pyysin myös lupien myöntämistä nopeasti alueella oleville lääkäreille ja paikalliselle lääkintähenkilöstölle. Tämä asia ilmeisesti ymmärrettiin täysin.
Patheinin lentokentän osalta puolestaan, jota olisi voitu käyttää kansainvälisen yhteisön lähettämien lentokoneilla saapuvien tuotteiden jakelukeskuksena, vastaus oli tiukka ei. Heidän mukaansa syy oli se, että valvontalaitteet ja keinot eivät ole kansainvälisten standardien mukaisia ja että kulku Rangoonin kautta on paljon helpompaa. Suhtaudun tähän epäilevästi, sillä vierailuni aikana Rangoon oli jo aivan täyttä ja siellä oli paljon ongelmia, jotka sittemmin on jossain määrin ratkaistu. En ole varma, ratkaistiinko ne minun ansiostani. Kyse oli vain siitä, etteivät he kyenneet käyttämään Rangooninkaan lentokenttää. Uskon myös, että toimintaa kohdeltiin näin viranomaisten mukavuudenhalusta.
Kaiken kaikkiaan voin kertoa teille, että vierailu oli äärimmäisen turhauttava. Minusta kansainväliseen yhteisöön ei luoteta lainkaan. Valtiossa on joitakin hyvin syvään juurtuneita ennalta omaksuttuja huolia. Toisinaan saa selkeän vaikutelman, ettei kukaan kuuntele ketään. On hyvin vaikea saada yhteyttä niiden ihmisten omatuntoon ja ajatuksiin, joille puhuimme. Keskustelut sujuivat hyvin, sillä kahden ja puolen tunnin ajan me keskustelimme aidosti, täysin ystävällisesti mutta myös tiukasti, sillä yksi kysymys kiusaa meitä edelleen: miksi kieltäydytään kansainvälisestä henkilöstöstä, joka on kovasti tarpeen operaation tukemisessa?
Mainitsin myös suojeluvelvoitteen, juuri tällä tavalla, ja sekin johti periaatteelliseen ongelmaan. Tässä yhteydessä minulle ilmoitettiin, että tietyt kysymykset eivät edellytä vastauksia. Näin vierailuni sujui. Olin luonnollisesti surullinen, koska en saanut varmistettua mitään erityistä, mutta en voi väittää, ettenkö olisi ollut onnellinen palatessani Eurooppaan.
Hartmut Nassauer
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komission jäsen tarjosi meille vakuuttavan ja yksityiskohtaisen kuvan tavasta, jolla Burman hallitseva sotilashallinto kyynisesti ja julmasti pettää oman kansansa.
Itse haluan osoittaa sanani Kaakkois-Aasian maiden liitolle ja ASEANin jäsenvaltioille. Euroopan parlamentti on useiden vuosien ajan ylläpitänyt ystävällisiä suhteita ASEAN-valtioiden parlamentaarikkoihin. Vähän aikaa sitten nämä valtiot allekirjoittivat uuden ASEANin peruskirjan, jossa ne selvästi vahvistavat noudattavansa ihmisoikeuksien kunnioittamista ja suojelemista koskevaa periaatetta. Sanomattakin on selvää, että ASEAN on jossain määrin vastuussa Burmasta, joka on yksi sen jäsenvaltioista, ja että ASEAN-valtioiden maine maailmassa kärsii, jos se antaa Burman sotilasjuntan jatkossakin toimia niin kuin nyt.
Vetoan ASEANin jäsenvaltioihin niiden oman edun vuoksi ja niiden hyvien ja ystävällisten Euroopan unionin-suhteiden vuoksi, jotta ne tekevät kaiken voitavansa vakuuttaakseen Burman sotilasjuntan siitä, että sen on annettava muun maailman auttaa valtion väestöä. Kuten sanoin, tämä kuuluu ASEAN-valtioiden toimivaltaan ja vastuulle. Kysymme niiltä kuinka ne kantavat tämän vastuunsa ja se, käyttävätkö ne vai eivät toimivaltaansa tässä asiassa, vaikuttaa suhteisiimme Asean-valtioihin. Niiden ei tarvitse esittää julkisia vetoomuksia - on muitakin tapoja - mutta Euroopan unioni odottaa erityisesti Burman naapurimaiden tekevän kaikkensa muuttaakseen hallintojärjestelmän asennetta.
Jan Marinus Wiersma
PSE-ryhmän puolesta. - (NL) Aluksi kiitän komission jäsentä ryhmäni puolesta. Hän kertoi tänään selvästi tekevänsä kaikkensa hyvin vaikeassa tilanteessa. Hän itse viittasi kuurojen keskusteluun. Meidän on pantava merkille, että tilanne Burmassa on muodostumassa omituiseksi. Hirmumyrskyn iskusta valtioon on lähes kolme viikkoa, eikä hallitus vieläkään päästä maahan juurikaan ulkomaista apua. Viranomaiset itse vaikuttavan jokseenkin passiivisilta. Valtio on ollut viikkoja suljettu avustustyöntekijöiltä, asiantuntijoilta ja tiedotusvälineiltä. On lähes kafkamaista, että juntta antoi toteuttaa oman asemansa vahvistamiseksi suunnitellun kansanäänestyksen puolitoista viikkoa sitten.
Lukuisten lähteiden mukaan kuolonuhrien määrä on noin 80 000. Kymmenet tuhannet ihmiset ovat kateissa, ja pakolaisia on yli kaksi miljoonaa. Mittasuhteet alkavat asteittain muistuttaa Pol Potin toiminnan uhrien määrää, tai ainakin niin me uskomme, sillä maasta tulee aivan yhtä vähän tietoa ulos kuin apua pääsee sisään. Entinen YK:n koordinaattori Jan Egeland totesi alkuviikosta, että avun kieltäminen on murha. Burman hallitus on tehnyt suojeluvastuustaan farssin. Ero Kiinaan, joka kärsi viime viikolla traagisesta voimakkaasta maanjäristyksestä, on huomattava. Laajaa tuhoa ei peitelty ja sitä näytettiin televisiossa kaikkialla, myös Kiinassa, ja Kiinan hallitus esitti kansainvälisen vetoomuksen avun saamiseksi.
Burman hallituksen imagoa ei juuri enää voi enempää tarhata. Se on jokseenkin huonoin mahdollinen. Kiinan asema antaa sille mahdollisuuden tehdä paljonkin vaatimalla Burman hallitusta hyväksymään avun. Myös Venäjä ja Intia kykenevät painostamaan junttaa joko YK:ssa tai ASEANissa. Olen tästä samaa mieltä Hartmut Nassauerin kanssa.
ASEAN teki viime maanantaina sopimuksen kansainvälisestä avusta Burmalle. Kaikki tuki koordinoidaan ASEANin kautta. Tämä on askel eteenpäin, mutta suora tuki lännestä on edelleen mahdotonta. Avunantajien konferenssi pidetään ensi viikolla. Vetoan Eurooppaan, että se osallistuisi avokätisesti ja koko sydämestään, mutta vain, jos annetaan takeet siitä, että osuutemme menee tosiasiallisesti oikeaan paikkaan ja että myös toimittajat päästetään maahan, jotta me kaikki saamme oikean kuvan tilanteesta siellä.
Jules Maaten
ALDE-ryhmän puolesta. - (NL) Kuinka monesti me olemme täällä parlamentissa keskustelleet Burmasta? Useita kertoja vuodessa, ja tilanne on edelleen toivoton.
Tilanne on Burmassa kuitenkin muuttunut entistäkin pahemmaksi edellisen keskustelumme jälkeen. Hirmumyrskyn 1,4 miljoonaa uhria ei ole vieläkään saanut apua. Kolmekymmentä tuhatta lasta kärsii akuutista aliravitsemuksesta. Sadattuhannet ovat kodittomia sekä vaarassa saada koleran, keuhkokuumeen ja muita tartuntatauteja. Ymmärsin, että tänä aamuna jopa kahdeksan Médecins Sans Frontières -järjestön lääkäriä päästettiin katastrofialueelle.
Haluan joka tapauksessa kuitenkin tukea jäsen Nassauerin ASEANille esittämää vetoomusta. ASEANin on lopultakin osoitettava määrätietoisuutta, sillä on selvää, että juntta on pikemminkin kiinnostunut oman hallintonsa säilymisestä sellaisen kansanäänestyksen tuella, joka ei ole nimensä arvoinen - Jan Marinus Wiersma kutsui sitä kafkamaiseksi - kuin oman kansansa selviytymisestä. Kenraalit uskovat, että ulkomaalaisten maahantulo uhkaisi sotilashallinnon vallassa pysymistä.
On kuitenkin selvää, että Médecins Sans Frontières, Oxfam, brittiläiset, ranskalaiset ja yhdysvaltalaiset laivat tuovat avustustarvikkeita, eivät hallinnonuudistusta, vaikka sitä kuinka toivoisinkin. Emme ilmeisesti kuitenkaan pysty vakuuttamaan junttaa tästä, joten meidän on tarkasteltava muita vaihtoehtoja. Katson, että paras vaihtoehto on turvallisuusneuvosto. Euroopan ja Yhdysvaltojen on vaadittava, että Burman tilanne otetaan esityslistalle. Kaikki Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet seuraavat kaksi periaatetta: vastuun kansalaisten suojelemisesta ja, jos valtio ei ole siihen kykenevä tai halukas, kansainvälisen yhteisön oikeuden puuttua katastrofitilanteissa.
Yhdistyneiden Kansakuntien on toimittava. Ymmärrän ongelmat ja olen ylpeä komission jäsen Michelistä, joka sen sijaan, että vääntelisi käsiään ja kutsuisi koolle työryhmiä, tarttui itse asiaan ajatuksella ”tekoja sanojen sijaan”. Tämä teki minuun vaikutuksen. Minusta myös Euroopan unionin lupaama tuki on esimerkillistä. Minusta Ranskan ministeri Kouchner on oikeassa sanoessaan, että juntta on syyllistynyt rikokseen ihmisyyttä vastaan. Ihmettelen miksi me EU:n muut 26 jäsenvaltiota emme kuuntele tarkkaan.
Arvoisa puhemies, Burman kansalle on toimitettava apua juntan suostumuksella tai ilman. Olennaisen avun epääminen on rikos ihmisyyttä vastaan. Haluan Euroopan unionin tekevän aloitteen, jotta Yhdistyneet Kansakunnat ja turvallisuusneuvosto antaisivat asian Haagin kansainvälisen rikostuomioistuimen syyttäjän tarkasteltavaksi. Liika on liikaa, kärsivällisyys on loppunut. Raahataan juntta kansainväliseen rikostuomioistuimeen. Sitä me haluamme. Tässä tilanteessa juuri he kuuluisivat telkien taakse, eivät burmalaiset toisinajattelijat!
Daniel Cohn-Bendit
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, minusta meidän olisi oltava hiukan tarkempia siinä tavassa, jolla puhumme tästä asiasta; esimerkiksi puolueettomuuden käsitteestä. Me emme ole puolueettomia. Jos olemme Burman kansan puolella, se tarkoittaa, että vastustamme sotilasjunttaa. Koska sotilasjuntalla ei ole aikeita auttaa Burman kansaa, me vastustamme sotilasjunttaa. Me emme voi tukea sitä, ja juuri näin meidät on ymmärretty.
Louis Michel keskusteli kahden ja puolen tunnin ajan. Koko tarina kuulostaa surrealistiselta: hän kertoi menneensä sinne, hän keskusteli heidän kanssaan kaksi ja puoli tuntia, hänelle kerrottiin ettei tiettyä lentokenttää saada käyttöön 24 tunnissa, mutta tekniset keinot lentokentän avaamiseksi olivat Sarajevossa. Tämä ei ole varsinainen ongelma.
On siis selvää, että olemme aivan erityisessä käännekohdassa, ja olen samaa mieltä: suojeluvastuu tarkoittaa, että sotilasjuntta syyllistyy rikokseen ihmisyyttä vastaan, omaa kansaansa vastaan. Tämä on tosiasia. Tulemme näkemään, kuinka asiat kehittyvät seuraavissa julkisissa keskusteluissa. On kuitenkin totta, että tämä selvä asia on toimitettava kansainvälisen tuomioistuimen ratkaistavaksi. Mielenkiintoisinta tässä on se, että me vetoamme turvallisuusneuvostoon, ja Burman suojelija Kiina puhuu itse asiassa käsittämättömiä.
Voimme itse asiassa todeta, että Kiinan kenties toimi oikein avatessaan rajansa, mutta samalla se suojelee edelleen Burmaa ja sen hallitusta, joka murhaa omaa kansaansa.
Katson, että tässä tilanteessa kukaan ei tietenkään voi väkisin jakaa ruokaa. Meidän on kuitenkin jatkettava painostusta, painostettava kaikin tavoin. Jopa mahdollinen ratkaisu hätäavusta aseellisten joukkojen avulla antaisi meille ja Aasian valtioille hieman mahdollisuuksia Burman painostamiseen. Minusta Louis Michelin puhe täällä tänään oli aivan selvä: puhu kultaseni, puhu minulle, minä kuuntelen, mutten välitä tippaakaan. Tämän hän kertoi meille diplomaattisella tavallaan, jota minä todellakin kunnioitan.
Burman viranomaiset ovat kuitenkin kuuroja. He eivät kuuntele, he eivät ole kiinnostuneita perustuslakia koskevasta kansanäänestyksestä, kuten on todettu. He nauravat meille kaikille. Painostusta on tämän vuoksi lisättävä enimmilleen, ja meidän on vaadittava, että turvallisuusneuvosto ja Haagin kansainvälinen rikostuomioistuin tarkastelevat asiaa.
Brian Crowley
(GA) Arvoisa puhemies, on kulunut lähes kolme viikkoa siitä, kun hirmumyrsky Nargis iski Burmaan tuhoten Ayeyarwadyn satamat ja suistot. Se tuhosi taloja ja kaupunkeja, tappoi tuhansia ihmisiä ja tuhansia muita kodittomiksi.
(EN) Historia on opettanut meille, että jos emme reagoi heti, kun ihmiset kärsivät, heidän kärsimyksensä väistämättä moninkertaisiksi meille käsittämättömien tekijöiden vuoksi.
Burmalaisen hallinnon epäonnistuminen heijastaa monin tavoin sitä, mitä olemme täällä parlamentissa vuosia puhuneet Burmassa vallassa olevasta sotilasjuntasta. Meidän on kuitenkin juntan vastustuksestamme huolimatta löydettävä mekanismit - millä tavalla tahansa - toimittaa apua asuoraan kansalaisille. Olen iloinen siitä - enkä olisi uskonut sanovani näin tänään - että sotilasjuntta on nyt päästänyt viisi Yhdistyneiden Kansakuntien helikopteria jakamaan ruokaa, vaikka Ranskan laivaston alus ja Yhdysvaltojen laivaston alukset odottavat lahdessa tuodakseen ruokaa ja lääkkeitä kansalaisille.
Meidän kaikkien vastuulla on huolehtia siitä, että teemme kaikkemme auttaaksemme kärsiviä ihmisiä. Ja mitä tulee Burman suuriin tukijoihin, kiinalaisiin, Burma voisi ottaa oppia tavasta jolla kiinalaiset toimivat hiljattaisen luonnonkatastrofin yhteydessä. Kiina vetosi kansainväliseen apuun sekä tukeen Japanista ja muista valtioista. Toivottavasti voimme näiden liittoutumien kautta luoda edellytykset avun ja tuen toimittamiseksi.
Kansainväliseen rikostuomioistuimeen liittyvä asia on tutkittava myöhemmin. Ensimmäinen ja välittömin tavoitteemme ja tehtävämme, kuten Louis Michel totesi, on taata mekanismien luominen avun toimittamiseksi, jälleenrakentamisen käynnistämiseksi, kotien jälleenrakentamiseksi ja ennen kaikkea estääksemme burmalaisten kärsimyksen jatkumisen.
Jim Allister
(EN) Arvoisa puhemies, hallinto, joka antaa mielivaltaisesti omien kansalaisten kärsiä tarpeettomasti oman muukalaisvastaisen vainoharhaisuutensa vuoksi, on sekä moraaliton että paha, ja valitettavasti tällainen juntta on vallassa Burmassa. Koska se on välinpitämätön omien kansalaisten hätätilasta, on epätodennäköistä, että Euroopan parlamentin puheet vaikuttavat siihen, mutta inhimillisyyden vuoksi meidän on puhuttava.
Emme pyri hallitsemaan Burmaa, pyrimme vain auttamaan sen kansaa, vaikka todellisuudessa ilman valtaapitävien vaihtumista Burmassa on odotettavissa vain vähän parannuksia pitkällä ajanjaksolla. Kyllä, meidän on maksimoitava humanitaarinen apu ja harkittava elintarvikkeiden ja tavaran pudottamista välttämättömänä taktiikkana, mutta viime kädessä demokratian palauttaminen on keino, jolla tämä kerran niin kukoistanut valtio voi saada takaisin asemansa ja kansan tarpeet asetetaan etusijalle juntan varauksien sijaan.
Urszula Gacek
(EN) Arvoisa puhemies, aluksi haluan ilmaista sydämellisen myötätuntoni kaikille Burman kansalaisille, jotka ovat menettäneet omaisensa tai loukkaantuneet hirmumyrsky Nargisin seurauksena. Burmalaiset ovat monien eurooppalaisten ajatuksissa ja rukouksissa. Osanottomme ei kuitenkaan riitä. Meidän on keskusteltava käytännön toimenpiteistä ja tutkittava niiden täytäntöönpanokeinoja henkiin jääneiden kärsimysten lievittämiseksi.
Monet valtiot ja kansainväliset järjestöt ovat halukkaita ja kykeneviä tarjoamaan välitöntä humanitaarista apua, ovat olleet nyt jo viikkoja. Valitettavasti vallassa olevan sotilasviranomaiset katsovat oman valtansa säilyttämisen ensisijaiseksi, oman kansan kärsimykset eivät näytä vaikuttavan tähän. He pelkäävät kaikkea ulkomaalaisten toimintaa Burmassa, vaikka olisi kyse avustustyöntekijöistä. Komission jäsenen kuvaus keskusteluistaan Burman sotilasviranomaisten kanssa vaikuttaa kuurojen keskustelulta, eikä ole juuri toivoa siitä, että Burman viranomaiset muuttaisivat kantaansa. Samalla kun me keskustelemme ja vääntelemme epätoivoisesti käsiämme kauhuissamme mahdottomuudesta saada Burman viranomaiset hyväksymään apua ja ASEANin voimattomuudesta, sadat tuhannet ihmiset kärsivät.
YK:n turvallisuusneuvosto voi ja sen pitääkin vedota suojeluvelvoitteen periaatteeseen ja tarjota apua ilman Burman viranomaisten suostumusta. Kehotan voimakkaasti Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta, joka tällä hetkellä toimii turvallisuusneuvoston puheenjohtajana, hyväksymään välittömästi avustusten pudottamisen lentokoneista. Burman viranomaiset ovat syyllistyneet rikokseen ihmisyyttä vastaan, mutta me emme voi seurata sivusta ja antaa heidän jatkaa tätä rikosta. Ja vaikka olenkin samaa mieltä siitä, että lentokoneesta pudottaminen ei ole ihanteellinen tapa toimittaa maahan avustuksia - sillä soisimme mieluummin koulutettujen avustustyöntekijöiden jakavan niitä - on se kuitenkin tyhjää parempi tapa, joten toimittakaamme maahan apua nyt heti.
Libor Rouček
(CS) Hyvät kollegat, minäkin haluan ilmaista vilpittömän myötätuntoni läheisensä menettäneiden omaisille ja tuhoisan hirmumyrsky Nargisin kymmenille tuhansille uhreille Burmassa (Myanmarissa). Haluan myös ilmaista solidaarisuuteni niitä satoja tuhansia kohtaan, jotka ovat tässä luonnonkatastrofissa menettäneet elinkeinonsa ja katon päänsä päältä. Olen iloinen siitä, että Euroopan komission humanitaarista apua tarjottiin nopeasti, ja arvostan myös komission jäsen Michelin nopeaa toimintaa. Valitettavasti en voi hyväksyä Burman hallituksen ja Burman viranomaisten käytöstä. On epäinhimillistä ja julmaa, että he estävät tämän kauhean katastrofin uhriksi joutunutta omaa kansaansa saamasta ulkomaalaista humanitaarista apua. Tämän vuoksi kehotan Burman hallitusta ja Burman korkeita viranomaisia avaamaan täysin rajat ulkomaalaiselle avulle sekä päästämään maahan tavaraa ja ulkomaalaisten humanitaaristen järjestöjen työntekijät. Kehotan myös Kiinaa, Intiaa, Singaporea ja muita alueen valtioita, myös ASEANin jäsenvaltioita, käyttämään vaikutusvaltaansa taivuttaakseen Burman avaamaan rajansa ulkomaalaiselle avulle. Mikään valtio maailmassa ei kykene selviytymään näin valtavasta luonnonkatastrofista yksinään.
Marios Matsakis
(EN) Arvoisa puhemies, tilanne Burmassa on hiljattaisen katastrofaalisen hirmumyrskyn jälkeen traaginen ja pahenee päivittäin. Hirmumyrskyn iskusta selvinneet siviilit kohtaavat nyt tauteja ja nälkäkuolemaa, heiltä puuttuu suojat ja asianmukainen lääkärinhoito. Burmaa hallitsevat sotilasdiktaattorit suhtautuvat kuitenkin hyvin välinpitämättömästi kiireiseen tarpeeseen ulottaa asianmukainen apu uhreille.
Nämä sydämettömät armeijan kenraalit ovat paljon kiinnostuneempia valtaan takertumisesta kuin katastrofista selvinneiden kohtalosta. Burman hallinto on toiminut ja toimii edelleen tavalla, joka on tuomittava ja rikollinen. Kansainvälinen yhteisö ja komission jäsenen Michelin toimesta erityisesti EU ovat tehneet parhaansa saadakseen juntan kuuntelemaan järkipuhetta, mutta valitettavasti ilman toivottua vaikutusta.
Katson, ettei ole muuta tapaa kuin edetä jonkinlaisin avustusten pakkotoimituksin kyseiselle alueelle. Tällainen toiminta voidaan käynnistää YK:n kiireellisellä päätöksellä ja asianmukaisten armeijan toimitusjärjestelmien tarjoaman logistiikan turvin tiiviissä yhteistyössä Yhdysvaltojen kaltaisten valtioiden kanssa.
Tämä on todella viimeinen, poikkeuksellinen toimenpide, mutta minusta se on aivan välttämätön tuhansien viattomien hengen pelastamiseksi. Emme voi enää vain toimettomina seurata sivusta, kuinka Burman kansan kärsimys ja kuolemat vain jatkuvat.
Frithjof Schmidt
(DE) Arvoisa puhemies, Burman kriisin laajuus on hirvittävä: 100 000 kuollutta, 200 000 kadonnutta ja yli kaksi miljoonaa koditonta 54 miljoonan asukkaan valtiossa. Irrawaddyn suisto on Burman laajin riisintuotantoalue, jolla on keskeinen asema elintarviketuotannossa. Tulva pyyhkäisi 22 mailin matkan sisämaahan, peittäen pellot ja suolaten monet niistä voimakkaasti. Toisin sanoen nykyistä humanitaarista katastrofia seuraa keskipitkällä aikavälillä elintarviketuotannon kriisi Irrawaddyn suistossa.
Burmalaiset tarvitsevat kipeästi kansainvälisen yhteisön välitöntä sekä keskipitkän aikavälin apua. Valitettavasti apu on toimitettava väkisin kenraalien tahdon vastaisesti, tapahtuipa mitä tahansa. Hätäavun estävä hallitus on ennennäkemätön skandaali kansainvälisten suhteiden historiassa. Vainoharhainen ja murhanhimoinen sotilasjoukko, joka on hallinnut Burmaa useita vuosikymmeniä, pitää hirmumyrskyn uhreja panttivankeina.
Viime syyskuussa buddhalaisten munkkien johtama suosittu demokratialiike murskattiin julmasti. Tuhansia ihmisiä tapettiin tai siepattiin, ja nyt kymmenet tuhannet kuolevat, koska hallitus ei pasta apua maahan. Kieltäessään avun kansalaisille se tappaa näitä. Tämä murhanhimoinen hallitus kuuluu Yhdistyneiden Kansakuntien mustan listan kärkeen, ja juntan jäsenet kuuluvat kansainvälisen rikostuomioistuimen syytettyjen penkille.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Ihmiskunta ei ole vielä oppinut ehkäisemään luonnonkatastrofien traagisia seurauksia. Nämä seuraukset ovat vieläkin traagisempia diktaattorien johtamissa valtioissa. Burman kansakunnan hätätila on tällä hetkellä esimerkki tästä. Burman kansa on kärsinyt sekä hirmumyrskyn seurauksena että siellä vallassa olevan sotilashallinnon käytöksen seurauksena. Burmalaisten kenraalien sydämettömyys paljastui, kun he kielsivät kansainvälisten apua pelastamasta Burman kansaa, vaikka kenraalit eivät siihen itse pysty. Päätös on harkittu rikos kokonaista kansakuntaa vastaan. Laajasta kansainvälisestä tuomiosta huolimatta burmalaiset kenraalit jatkavat rikollista toimintaansa. Humanitaarinen apu vaikuttaa päätyvän armeijan ja sen perheiden käsiin tai myyntiin. Samalla sitä kaivataan kuitenkin yhä kiireellisemmin, koska nälänhätä ja taudit leviävät.
On kiinnitettävä erityistä huomiota burmalaisiin orpoihin. On saatu yhä enemmän viitteitä siitä, että ihmiskauppiaat ovat löytäneet orvot hakiessaan seksiorjia bordelleihin ympäri maailman.
Ihmisoikeuksien kunnioittaminen ei tarkoita pelkästään sitä, että kansallisten viranomaisten on pidättäydyttävä kidutuksesta, murhista ja pidätyksistä. Katastrofin uhrien jättäminen ilman apua tai harkittu avun estäminen vastaa kansanmurhaa.
Colm Burke
(EN) Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä hänen tässä asiassa tähän mennessä tekemästään työstä. Nyt on selvää, että yli 125 000 ihmistä on kuollut Burman eteläosiin 2. ja 3. toukokuuta osuneen hirmumyrskyn seurauksena. Yhdistyneet Kansakunnat arvioi, että tragedia on lisäksi vaikuttanut välittömästi 2,4 miljoonaan ihmiseen. Monet ovat loukkaantuneet vakavasti, ja on todennäköistä, että ruuan ja puhtaan veden puuttumisen vuoksi puhkeaa tauteja. Voi olla, että näin on jo tapahtunut alueella.
Sotilasjuntan toiminta, jolla se estää humanitaaristen avustustyöntekijöiden pääsyn katastrofialueelle, on ennen näkemätöntä. Näillä avustustyöntekijöillä ja heidän edustamillaan virastoilla on asiantuntemusta laaja-alaisten hätäapuoperaatioiden toteuttamisesta, joiden avulla voitaisiin auttaa nopeasti suuria ihmismääriä. Tarvitaanko vielä yhtä paljon kuolonuhreja ennen kuin sotilashallinto päästää avustustyöntekijät maahan?
EU, Kiina, Intia, kaikki Kaakkois-Aasian valtiot ja YK:n voivat yhteisvoimin pakottaa Burman viranomaiset poistamaan rajoitukset. Jos toimimme yhteistyössä, voimme muuttaa korruptoituneen hallituksen ajatukset. Meidän on erityisesti saatava Kiina ja Intia mukaan vaatimaan muutosta.
On kulunut 18 päivää siitä, kun hirmumyrsky iski alueelle. Kansainvälisen yhteisön on jatkettava työtään, jotta jokainen katastrofin uhri saa ruokaa, puhdasta vettä, tarvittavaa lääkinnällistä apua ja suojaa. Meidän on painostettava Burman johtoa ja pakotettava se sallimaan kansainvälisten apujoukkojen tehdä työtään. Jokaisen EU:n jäsenvaltion ja itse EU:n on jatkettava diplomaattista painostustaan. Nyt tarvitaan välittömiä toimia. Emme saa antaa enää 18 päivän kulua ennen kuin toimimme. Rajoitukset on poistettava nyt.
Thijs Berman
(NL) Kahden viikon kuluttua katastrofista jotkut burmalaiset ovat lopultakin saaneet riisiä, papuja ja lääkkeitä, mutta apu ei vielä tavoita edes neljännestä kaikista uhreista ja saapuu juntan syystä rikollisen myöhään. YK:n elintarvikeohjelmasta kerrotaan, että se pystyi antamaan riisiä ja papuja 212 000:lle kaikkiaan 750 000:sta pahimmassa hädässä olevalle. Tarvitaan siis erityistä YK:n tukirahastoa, kuten sosialidemokraatit pyytävät. Olen kiitollinen komissiolle sen arvokkaista ponnisteluista Burmassa ja myös Brysselissä.
Miljoonat ihmiset on kuitenkin hylätty nälkään, janoon ja sairauteen. Tämä on kidutuksen muoto, murha ja suojeluvelvoitteen täydellinen noudattamatta jättäminen. Toimet lähentelevät kansanmurhaa. Armeija on siis syyllistynyt rikoksiin ihmisyyttä vastaan. Ryhmämme mielestä ja huomenna myös parlamentin mielestä tämä on kansainvälisen rikostuomioistuimen asia. Turvallisuusneuvoston on aloitettava hallinnon toteuttamien rikosten tutkiminen. Mikä on komission kanta tähän?
Burmaa koskevien mietintöjen esittelijänä kysyn itseltäni, milloin saavutetaan raja valtion suvereniteetin kunnioittamisessa. Raja oli kuitenkin varsin lähellä Irakin tapauksessa. Koska sama kansainvälinen yhteisö katsoo myös perustavaa laatua olevien ihmisoikeuksien tulevan rikkomattomiksi? Ihmisoikeuksien uskottavuus on nyt tahriintunut kaikkialla maailmassa, koska lähinnä naapurivaltiot ovat kieltäytyneet toimimasta Burman hallituksen kanssa ja olleet haluttomia auttamaan kansaa ilman kenraalien suostumusta. Suvereniteetti ei oikeuta tappamaan omaa kansaa.
Tämän vuoksi pyydän Euroopan unionin neuvostoa ja erityisesti Yhdistynyttä kuningaskuntaa turvallisuusneuvoston tämän hetkisenä puheenjohtajana ottamaan Burman tilanteen jälleen tarkasteltavaksi turvallisuusneuvostossa. Kiinan ja Venäjän on ymmärrettävä, että tilanne on Burmassa nyt vieläkin suurempi ja vakavampi rikos kuin pian hirmumyrskyn jälkeen.
Thomas Mann
(DE) Arvoisa puhemies, 130 000 kuollutta ja yli kaksi miljoonaa koditonta: tämä on karu todellisuus Burmassa. Lisäksi siellä on uhkana laaja nälänhätä. Tulvat aiheuttavat salmonellan kaltaisten ripulitautien leviämistä kulovalkean tavoin. On suuri vaara sairastua lavantautiin, koleraan, malariaan ja denguekuumeeseen. Erityisessä vaarassa ovat lapset, joiden immuunijärjestelmä on heikko ja joiden kehot kuivuvat nopeasti. Katastrofista hengissä selvinneet tarvitsevat puhdasta juomavettä, jota ei voida jatkuvasti toimittaa ilman kunnollisia puhdistuslaitoksia. Tarvitaan hätämajoitusta, varsinkin hengityselinsairauksien leviämisen estämiseksi.
Sotilasjuntta on edelleen haluton päästämään läntisiä avustustyöntekijöitä maahan, kuten komission jäsen Michel juuri vahvisti voimakkaassa puheenvuorossaan. Näin se vaarantaa kymmenien tuhansien ihmisten hengen. Mikä on vastuullinen lähestymistapa? Painostaminen vetoamalla Haagin rikostuomioistuimeen? Ehdottomasti! Onko kuitenkin myös tarvetta muuttaa kansainvälistä oikeutta siten, että kansallista suvereniteettia voidaan rajoittaa humanitaarisen kriisin yhteydessä? Tämä olisi hyvin vaikeaa, ja Kiina käyttäisi varmasti veto-oikeuttaan YK:n turvallisuusneuvostossa.
Kiina on yksi Burman diktaattorien harvoista liittolaisista. Sen on kuitenkin tehtävä kaikkensa - ja niin on ASEANin jäsenvaltioidenkin, kuten Hartmut Nassauer totesi - sen varmistamiseksi, että kansainväliset asiantuntijaryhmät ja avustustarvikkeet, jotka ovat olleet siellä jo jonkin aikaa, päästetään maahan. Yksi syistä siihen, miksi Myanmar kieltää kansainvälisen yhteisön käynnistämät lukuisat avustusoperaatiot, on selvästi halu vaikuttaa avunantajien konferenssiin monimiljoonaisten summien saamiseksi ja niiden käyttämiseksi oman tahdon mukaan.
Kuten Burman hallinnon ylimielinen ja raaka toiminta rauhanomaisia mielenosoittajia kohtaan buddhalaisten munkkien kapinan yhteydessä syyskuussa 2007 sekä useita kuukausia kestäneen uutissaarron asettaminen, tämäkin on totalitaristinen toimi, joka kohdistuu väestön etuja vastaan. Tämä väitetty kansallisen suvereniteetin harjoittaminen osoittaa täydellistä valtiomiestaidottomuutta ja on täysin epäinhimillistä.
Ana Maria Gomes
(PT) Yli 63 000 kuolonuhria ja kadonnutta sekä kaksi ja puoli miljoonaa koditonta ovat hirmumyrskyn ja Burmaa huonosti hallitsevan ja sortavan juntan julmuuden yhdessä aiheuttama tulos. Juntta on estänyt kansainvälisen avun pääsyn sen tarpeessa oleville. Mikä ero verrattuna Kiinan avoimuuteen ja ripeyteen Sichuanin henkiin jääneiden auttamisessa!
YK:n turvallisuusneuvosto ei voi enää pidättäytyä pitämästä Burman sotilasjunttaa vastuullisena oman kansansa suojelun rikkomiseen, ja kansainvälisille humanitaarisille järjestöille ja virastoille on taattava pääsy maahan Irrawaddyn suiston hylätyn väestön auttamiseksi. Se ei myöskään voi pidättäytyä saattamasta Burman sotilasjunttaa kansainväliseen rikostuomioistuimeen ihmisyyttä vastaan tehdyistä rikoksista.
Parlamentti toivoo, että eurooppalaiset hallitukset painostavat välittömästi YK:n turvallisuusneuvostoa. Kaikkien turvallisuusneuvoston jäsenten, myös Burman diktaattoreita tukeneen Kiinan, on aika tunnustaa vastuunsa Burman uhreja kohtaan.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Keskustelemme tänään Burman traagisesta tilanteesta valtion yli kuun alussa pyyhkäisseen hirmumyrskyn jälkeen. Tragedian katastrofaaliset seuraukset ovat sadat tuhannet kuolleet, loukkaantuneet, sairaat ja kadonneet. Valtavat määrät ihmisiä ovat ilman kotia ja tarvitsevat ruokaa ja vettä. Näemme päivittäin televisiossa kauheita kuvia hirmumyrskyn tuhoamasta valtiosta. On mahdotonta olla piittaamatta.
On totta, että ihmiskunta on edelleen voimaton luonnonkatastrofeissa, varsinkin kun ne tapahtuvat odottamatta. Burman tilanne on kuitenkin erilainen, sillä tiedämme Intian hallituksen varoittaneen Burman johtajia lähestyvästä hirmumyrskystä kaksi päivää ennen kuin se iski maahan, joten he tiesivät siitä.
Hirmumyrsky kuitenkin iski maan asukkaisiin koko voimallaan, koska valtiossa vallassa olevat kenraalit eivät vaivautuneet varoittamaan kansaa lähestyvästä katastrofista. Tällainen hallitus on tuomittava, sillä sen viimeaikainen toiminta osoittaa täydellistä tehottomuutta ja välinpitämättömyyttä kansaa kohtaan, mikä on ilmiselvä ihmisoikeusrikkomus. Vallassa olevia kenraaleja voidaan syyttää siitä, että he antoivat tämän luonnonkatastrofin kehittyä näihin mittasuhteisiin.
Luettelo rikoksista, joihin Burman johtajat ovat syyllistyneet ja jotka eivät koskaan unohdu, käsittää kansainvälisten avustustyöntekijöiden maahanpääsyn epäämisen, apua tarvitsevien auttamisesta kieltäytymisen sekä täydellisen piittaamattomuuden kansainvälisen yhteisön pyrkimyksistä auttaa hädässä olevia. Kenraalien häpeällinen pyrkimys järjestää perustuslakia koskeva kansanäänestys näissä oloissa kuuluu myös tähän luetteloon.
Katson todellakin, että Euroopan unionin on kokeiltava kaikkia mahdollisia lähestymistapoja - toistan: kaikkia mahdollisia lähestymistapoja - yhteistyöhön Intian, Kiinan ja muiden Aasian valtioiden kanssa sekä hyödynnettävä kaikkia Yhdistyneiden Kansakuntien verkoston toimielimiä sen varmistamiseksi, että Burman kansa saa kaiken mahdollisen avun.
Józef Pinior
(EN) Arvoisa puhemies, haluan tuoda esiin kolme seikkaa tämän päivän keskustelussa. Ensinnäkin ongelmallinen uusi perustuslaki. Myanmarin juntta julisti, että armeijaa tukeva perustuslaki sai ylivoimaisen kannatuksen kansanäänestyksessä, joka järjestettiin laajasta kritiikistä ja kansallisen tragedian tarpeista huolimatta. Ihmisoikeusryhmät ovat tuominneet äänestyksen ilveilynä. Näissä oloissa toteutetun kansanäänestyksen uskottavuus on pakosta kyseenalainen. Suurimmassa osassa Irrawaddyn suistoa on todennäköisesti mahdotonta järjestää äänestyksen toista kierrosta 24. toukokuuta.
Toinen seikka on yleisempi sanktioita koskeva ongelma, varsinkin EU:n sanktioita. Toimivatko ne todella? Suurimmassa hädässä on kokonainen kansa. Joidenkin tarkkailijoiden mukaan - kokeneiden toimittajien, diplomaattien, EU:n entisten Kaakkois-Aasian lähettiläiden - Burman eristäminen tällä tavalla ei auta.
Kolmantena muttei vähäisimpänä, YK:n turvallisuusneuvoston on tullut aika toimia. Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston on vaadittava avustustoimitusten ja humanitaaristen avustustyöntekijöiden esteetöntä pääsyä Burmaan. Apua antavien EU:n jäsenvaltioiden on vaadittava valvontaa sen varmistamiseksi, että apu saavuttaa kaikkein suurimmassa hädässä olevat hirmumyrskyn uhrit.
Alessandro Battilocchio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, muutaman käytettävissä olevan sekunnin aikana haluan kiinnittää parlamentin huomion kansainvälisen Pelastakaa lapset -järjestön vapaaehtoistyöntekijöiden hätähuutoon. He kertovat uuden tragedian uhkaavan syntyä toisen ensimmäisen tragedian jälkeen.
Pelastusjoukot ovat kertoneet, että Irrawaddyn suiston suoalueella yli 30 000 lasta on kuolemaisillaan. Nämä lapset selvisivät hirmumyrsky Nargisista, ja monissa tapauksissa heidän omat vanhempansakin kärsivät nälästä ja janosta, sairastavat punatautia ja ovat sateen ja kylmyyden uuvuttamia.
Arvoisa komission jäsen, tässä yhteydessä Than Shwen ja hänen sotilasadjutanttiensa hallinnon avusta kieltäytymisen politiikka on hulluutta. Aikaa ei ole hukattavaksi! Ilman juomavettä jo valmiiksi aliravitut lapset eivät elä kauan tautien keskellä ja ilman apua: meidän on joko puututtava asiaan tai olemme suoraan sanottuna vastuussa siitä, ettemme ole tehneet tarpeeksi!
Neena Gill
(EN) Arvoisa puhemies, kiitän ja kehun komission jäsenen Michelin toimintaa. Olemme tänään kuulleet, että hirmumyrsky Nargis on levittänyt tuhoa kahden ja puolen miljoonan burmalaisen keskuudessa ja, kuten komission jäsen kertoi, tilanne on pahentunut hallituksen kieltäytyessä tiukasti ulkomaisesta avusta, kun vain neljännes avun tarvitsijoista on itse asiassa saanut sitä. Tämä on uskomaton ja sydäntäsärkevä tapa kieltää Burman Kansan aivan perustavaa laatua olevat ihmisoikeudet. Se lähentelee kuitenkin myös rikollista tuottamuksellisuutta.
Kuulimme äskettäin juntan myöntäneen jonkin verran joustoa, mutta kehotan komissiota ja neuvostoa suhtautumaan varovaisuudella tähän pehmenemiseen, sillä kyseessä on hallitus, joka tukahdutti armottomasti demokratialiikkeen. Korostan, että on ehdottoman tärkeää jatkaa juntan painostamista, jotta kaikki YK:n järjestöt, joilla on tilanteessa toimimisen edellyttämää asiantuntemusta ja logistista taitotietoa, päästetään maahan. Olen erityisen huolissani siitä, että eniten kärsivät lapset, kuten komission jäsen korosti. UNICEF on siis päästettävä maahan lievittämään tautien ja aliravitsemuksen uhkaa.
Lopuksi kehotan niitä, joilla on vaikutusvaltaa Burmassa, erityisesti sen naapurivaltioita ja EU:n kumppaneita - Intiaa, Kiinaa ja ASEAN-valtioita - rohkaisemaan junttaa ottamaan vastaan apua muilta. Kehotan myös komissiota ja muita ryhtymään toimiin, jotta juntalle tehtäisiin selväksi, että demokratia ja sitoutuminen ulkomaailmaan ovat ainoa tapa selviytyä tästä kriisistä. Toivon komission jäsenen Michelin vastaavan kysymyksiin ”Miten tästä edetään?” sekä ”Kuinka asiat saadaan edistymään?'
Mario Mauro
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, juuri komission jäsenen Michelin kuvaama vierailun epäonnistuminen, ja kiitän häntä kuitenkin äärimmäisestä vilpittömyydestä, auttaa meitä ymmärtämään, kuinka tällä hetkellä on asianmukaista keskittyä humanitaarisen toimiin, ei pelkästään suhteidemme vaalimiseksi Burman viranomaisiin, vaan myös Kiinan viranomaisiin, jotka tällä hetkellä osoittavat aivan toisenlaista herkkyyttä omassa valtiossaan ilmenneiden vakavien häiriöiden ja katastrofien yhteydessä.
Keskittyminen Kiinan-suhteisiin voi avata ovia humanitaarisille toimille, jotka voivat näin edetä lentokieltoalueen luomisesta avustusten pudotusta varten aina aidon humanitaarisen avun reitin avaamiseen.
Minulla on myös kysymys neuvostolle. Euroopan unioni nimitti edustajansa Burmaan. Kiitän komission jäsentä Micheliä hänen omistautumisestaan asialle ja vierailustaan alueelle, jota hän kutsui turhautumisen alueeksi. Mikä on edustajan tarkoitus? Mitä hän pyrkii saavuttamaan?
Tunne Kelam
(EN) Arvoisa puhemies, on yksi humanitaarinen ensisijainen tavoite: on saatava kansainvälinen humanitaarinen apu miljoonille ihmisille, jotka on ajettu tuhon reunalle. Vastuussa on sotilasjuntta, joka ensin jätti varoittamatta väestöä ajoissa lähestyvästä hirmumyrskystä ja sitten kielsi humanitaarisen avun pääsyn maahan.
Minusta nyt on aika saattaa tämä joukkio, joka on syyllistynyt rikoksiin ihmisyyttä vastaan, Haagin kansainväliseen rikostuomioistuimeen, mutta tämä edellyttää keskitettyjä kansainvälisiä ponnisteluja. Samalla Burman valtaapitäviin ja näiden liittolaisiin, myös Kiinaan, on kohdistettava kaikki mahdollinen painostus, aluksi humanitaarisen hätäapuvaiheen käynnistämiseksi ennen itsestään selvän jälleenrakennusvaiheen aloittamista.
Glyn Ford
(EN) Arvoisa puhemies, Burman tragedia on vain vakavoitunut sotilasjuntan estettyä hätäavun ja avustusten pääsyn maahan. Se on kieltäytynyt Okinawassa tukikohtaa pitävien Yhdysvaltojen joukkojen avusta, jotka sattumalta olivat Thaimaassa. Satojen tuhansien kuoltua ensimmäiseen katastrofiin tilanne voi vain huonontua valtavasti, kun avusta on kieltäydytty, eikä tautien puhkeamista voida valvoa. Oxfam on arvioinut kahden kolmannesmiljoonan olevan mahdollisesti vaarassa nykyoloissa.
Meidän on kehotettava kaikkia - kiinalaisia, Euroopan unionia, muita naapureita - painostamaan mahdollisimman paljon Burman johtajia, jotta Burma lieventäisi kantaansa ja avaisi tien avulle ja avustustyöntekijöille, jotka ovat valmiina asemissaan Bangkokissa ja Thaimaassa.
Janez Lenarčič
neuvoston puheenjohtaja. - (SL) Kiitän kaikkia keskusteluun osallistuneita. Se sai minut uskomaan, että täällä parlamentissa ollaan laajasti yksimielisiä joistakin keskeisistä tekijöistä, jotka ovat keskeisiä osatekijöitä myös neuvoston Burman tilannetta koskevassa lähestymistavassa.
Olemme hyvin huolissamme, ensinnäkin Burman humanitaarisesta tilanteesta ja toiseksi Burman viranomaisten vastuusta lieventää tuhoisan hirmumyrskyn vaikutuksia, nimenomaan siten, että he turvaavat humanitaarisen avun pääsyn sitä tarvitsevien luo.
Haluan korostaa, että Eurooppa-neuvosto jatkaa määrätietoisesti pyrkimyksiään varmistaa humanitaarisen avun pääsy sitä tarvitsevien luo. Neuvosto pyrkii tähän tavoitteeseen kaikin keinoin, kaikin mahdollisin käytettävissä olevin välinein. Aluksi omia keinojamme, ja tässä yhteydessä haluan vielä kerran antaa tunnustusta ja tukea neuvoston puolesta komission jäsenen Michelin ponnisteluille.
Toisaalta Euroopan unioni jatkaa pyrkimyksiään Yhdistyneiden Kansakuntien organisaatiossa sekä ASEANin kaltaisissa alueellisissa järjestöissä. Korostan, että ennen ASEANin jäsenvaltioiden ulkoministereiden toissapäiväistä tapaamista Euroopan unioni toimitti ASEANin jäsenvaltioille kannanottonsa, jossa se esitti Burman tilannetta koskevia odotuksiaan ja ehdotuksiaan. Singaporen ASEAN-kokouksen jälkeen saimme 19. toukokuuta lausunnon, joka sisälsi joitakin rohkaisevia tekijöitä. Luettelen vain muutaman.
Ensinnäkin ASEANin ulkoministerit ovat sopineet humanitaarisen koordinointimekanismin perustamisesta ASEANin alaisuuteen. Toiseksi Burman, toisin sanoen Myanmarin, viranomaiset ovat suostuneet ottamaan vastaan apua lääkintäjoukkoina muista ASEAN-valtioista. Kolmanneksi Burman tai Myanmarin viranomaiset ovat ilmaisseet halukkuutensa ottaa vastaan kansainvälisiltä ja alueellisilta järjestöiltä asiantuntija-apua katastrofin vaikutusten lieventämiseksi.
Mainitsen myös ASEAN-valtioiden ja Yhdistyneiden Kansakuntien yhteisen päätöksen kutsua koolle avunantajien konferenssi, joka pidetään Rangoonissa sunnuntaina 25. toukokuuta.
Lopuksi haluan kiittää keskustelun aikana kuulemistani näkemyksistä. Vakuutan teille, että ne ovat erittäin hyödyllisiä valmistautuessamme keskusteluun, joka on määrä käydä yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston istunnossa maanantaina.
Kiitos.
Louis Michel
komission jäsen. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, ymmärrän ja jaan luonnollisesti täysin parlamentissa ilmaissut yleiset tunteet - kriittiset ja turhautuneet tunteet.
Lähes kaikki puhujat mainitsivat turvautumisen turvallisuusneuvostoon, suojeluvastuun käsitteen, oikeuden puuttua jossain määrin, kansallisen suvereniteetin rajat ja sanktiot yleensä. Itse asiassa näistä asioista nyt on kyse. Haluan kuitenkin puhua niistä keinoista, joita kansainvälisellä yhteisöllä on käytettävissään kaikkien mainitsemienne toimien toteuttamiseksi ja kaikkien näiden periaatteiden noudattamisen varmistamiseksi. Asia on hieman monimutkaisempi, sillä pohjimmiltaan on kyse vakavasta asiasta, kansainvälisen humanitaarisen oikeuden kunnioittamisesta. Euroopan komissio ja parlamentti ovat jo päättäneet keskustella tästä aiheesta tiettyjen tapausten yhteydessä syyskuussa. Asiasta ollaan siis laajalti yhtä mieltä: olemme kaikki sitä mieltä, että se on tuomittavaa, olemme kaikki sitä mieltä, että se on epäinhimillistä ja olemme kaikki sitä mieltä, että alueelle on päästävä ja niin edelleen.
Haluan ehdottaa - ja tämä on tietysti henkilökohtainen mielipide - että tarjoamme lyhyellä aikavälillä sen hyödyntämistä tai ainakin suurimman mahdollisen hyödyn irrottamista, mitä pääsihteeri Ban Ki-moonin aloitteesta järjestettävässä avunantajien konferenssissa sitten päätetään. Avunantajia ovat Euroopan unioni ja ASEAN, ja nimitämme tämän aloitteen tai ehdotuksen yhteydessä yhteisen EU:n/ASEANin koordinoijan. Tämä siis hyvin lyhyellä aikavälillä.
Tehtävä on luonnollisesti vaikea. Jos kansainvälinen yhteisö haluaa varmistaa tietyn asteisen johdonmukaisuuden, jos kahdesta aloitteesta ei synny tuloksia, on vaikea toimia, kuin mitään muuta ei olisi tehtävissä, ja tässä tilanteessa kansainvälisen yhteisön, olipa se YK tai muut toimielimet, olisi keskityttävä hieman toisenlaisiin keinoihin.
Sanon tämän koska - ja olen lopettelemassa - selvästi jossain määrin kaikkein turhauttavin asia, joka saattaa huonoon valoon tai ainakin heikentää moraalista velvoitetta puuttua asiaan ja nimenomaan suojeluvastuun käsitettä tai sen soveltamista, on se, että näiden julistustemme takana, jotka koskevat sitä, mitä me tunnemme, tämä on meidän kulttuurimme, meidän näkemyksemme demokratiasta ja ihmisoikeuksista ja niin edelleen, meidän käytettävissämme on keinoja, joita olemme poliittisesti kyvykkäitä panemaan täytäntöön.
Tämä on tosiasia. Tällaiseen poliittiseen rohkeuteen on pyrittävä. On nimittäin aivan liian helppoa sanoa: ”meidän on tehtävä jotain, meidän on lähetettävä tämä, meidän on pakotettava heitä, meidän on tehtävä sitä ja tätä”. Kyllä, aivan, mutta millä keinoin? Ovatko jäsenvaltiomme kykeneviä ja poliittisesti halukkaita hyväksymään lopulliset seuraukset - tarvittaessa voimankäytön - ja kykenemmekö me toimimaan näin? Tästä todella on kyse.
Olen samaa mieltä kaikesta täällä sanotusta, mutta on tehtävä johtopäätökset yleisestä kannastamme. Haluan selittää miksi minusta tuntuu, että keskustelussa on kaksi osaa. On yleinen keskustelu, jossa olemme kaikki samaa mieltä, ja sitten on välittömästi käsiteltävä asia. Minusta viimeksi mainitussa on kyse täyden tuen antaminen ja pääsihteerin asettaminen keskeiseen asemaan, jotta vuoropuhelu olisi järkevää ja jotta hän voisi saada näistä kahdesta aloitteesta irti parhaan mahdollisen hyödyn. Lähinnä tätä haluan ehdottaa.
Epäilen, etteivät mitkään lausunnot, uhkailut tai tiukat puheet nyt täällä - vaikka ovatkin tarpeellisia - voi muuttaa tilannetta. En valitettavasti usko siihen. Tämän vuoksi katson, että meidän on seurattava pääsihteeri Ban Ki-moonin kahta aloitetta ja tuettava niitä viimeiseen asti.

Puhemies
(IT) Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Zita Pleštinská
, kirjallinen. - (SK) Olen järkyttynyt Burman kansaa kohdanneesta kauheasta murhenäytelmästä. On halpamaista, että maata tiukasti vallassaan pitäviin kenraaleihin ei vaikuta tuhoisan hirmumyrsky Nargisin uhrien valtava määrä, joka voi vielä nousta juomaveden, ruuan ja lääketieteellisen avun puutteen vuoksi. En ymmärrä sellaisia ihmisiä, jotka eivät piittaa kansakunnan vastoinkäymisistä ja pitävät Burman täysin eristettynä, vaikka on selvää, ettei valtio kykene selviytymään yksinään. Vallan ylimielisyys on ilmeisesti rajatonta. Tällaisessa poikkeuksellisessa kriisitilanteessa kysymys valtion suvereniteetista on täysin epäinhimillinen käsite.
Humanitaarinen järjestö Oxfam on varoittanut, että jolleivät apua tarvitsevat saa sitä pian, uhrien määrä voi nousta jopa 1,5 miljoonaan. YK:n mukaan katastrofi on vaikuttanut kahteen miljoonaan ihmiseen, jotka tarvitsevat apua. Nämä on hälyttäviä tietoja, ja meidän on nopeasti ilmaistava selkeä kantamme. Emme voi odottaa seuraten avuttomasti, kuinka nälänhätä tapaa yhä lisää ihmisiä.
Äänestän Euroopan parlamentin Burman traagista tilannetta koskevan päätöslauselman puolesta. Katson, ettei EU voi olla välinpitämätön. Sen on käytettävä kaikkia mahdollisia keinoja Burman kansan auttamiseksi. Katastrofin laajuuden vuoksi EU:n on turvauduttava myös voimakeinoihin, koska ”kansalliset viranomaiset selvästi laiminlyövät velvollisuutensa suojella kansaa kansanmurhalta, sotarikoksilta, etnisiltä puhdistuksilta ja ihmisyyteen kohdistuvilta rikoksilta”.
