Zelená kniha: K Evropě bez tabákového kouře: možnosti politiky na úrovni EU (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva pana Florenze jménem Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin o zelené knize "K Evropě bez tabákového kouře: možnosti politiky na úrovni EU."
Karl-Heinz Florenz  
zpravodaj. - (DE) Vážený pane předsedající, pane komisaři, jsem rád, že Evropská unie opět diskutuje o spotřebě tabáku. Pouze v mé zemi zemře každý den v důsledku spotřeby tabáku 350 lidí. Je tedy správné, že se touto otázkou zabýváme na evropské úrovni. Jsem velmi rád, že výbor se rozhodl zahájit evropskou iniciativu s cílem pokračovat v podpoře zákazu kouření v restauracích, kavárnách, pohostinských zařízeních a ve veřejných budovách. Domnívám se, že to je správný přístup.
To, zda potřebujeme zavést evropské právní předpisy nebo vnitrostátní právní předpisy, které by potom možná byly zavedeny v evropském rámci, je předmětem rozpravy. Ti, kteří jsou stále přesvědčeni, že právní předpisy nepotřebujeme, by neměli zapomínat, že v souvislosti s rámcovou směrnicí o kvalitě ovzduší, kterou jsme tu schválili před několika týdny, jsme diskutovali o přijetí 20 nebo 25 ppm jemných částic v ovzduší. Pane komisaři, číselný údaj v průměrném pohostinském zařízení je 540 gramů a v oblíbeném zařízení v této oblasti "Aviateur" po půlnoci je to 1730 gramů. Vidíte tedy, jak obrovské jsou rozdíly a jak je tato otázka důležitá.
Dalším velmi důležitým bodem, který mě mnoho let znepokojuje, jsou přídavné látky. Dokonce i v současnosti je v cigaretách možná 600 přídavných látek, přičemž 70 až 80 z nich je na "rudé listině." Jsou to vysoce toxické, karcinogenní látky, které mohou zničit plodnost naší mládeže a chytit ji do pasti závislosti. Tyto látky vyžadují velmi kritické a důkladné přezkoumání, samozřejmě na náklady výrobců. Myšlenka pana komisaře Kyprianoua o tom, že musí vynaložit své poslední drobné na testy, které je nutné provést kvůli tomuto průmyslu, je politováníhodná. Otázku nákladů je proto potřebné vyřešit tím, že se rozhodně přesune do zodpovědnosti Komise. Domnívám se, že tento krok odhalí mnoho patogenních příměsí v cigaretách. Cigarety jsou však stále nebezpečné.
Dalším důležitým bodem je pro mne otázka, zda z dlouhodobého hlediska můžeme přinutit průmysl nést některé části nákladů vzniklých v důsledku kouření. V mnohých oblastech jsme zavedli zodpovědnost výrobce: pokud skončíte s autem v příkopu z důvodu vady auta, musí nést náklady výrobce auta.
Pane komisaři, rád bych viděl vaši snahu začít s tímto přerozdělením nákladů na výrobce tabákových výrobků, protože pokud se nad tím zamyslím, moje země utratí 50 miliard EUR na návrat lidí do života. Proč by měl být někdo, kdo cigaretu nedržel nikdy v rukou, součástí tohoto procesu? Je to velmi nespravedlivé a byl bych rád, kdyby poslanci se sociálním cítěním na této straně sněmovny usilovně pracovali na vyřešení této otázky. Náklady by se měly přesunout na tu správnou stranu, na stranu výrobců, kteří jsou za ně zodpovědní. Samozřejmě, že tyto náklady potom zohlední jinde. Uvědomuji si, že v sociálním tržním hospodářství to tak chodí.
Každý rok zemřou v Evropě následkem kouření tisíce lidí. Musíme proto zavést správná a přísná pravidla.
Markos Kyprianou
člen Komise. - Vážený pane předsedající, nejdříve bych rád poblahopřál a poděkoval zpravodaji, panu Florenzovi. Myslím, že on a ostatní přítomní kolegové si pamatují od prvního dne mého vystoupení v Evropském parlamentu, kterému mimochodem pan Florenz předsedal, můj velmi pevný závazek: rád bych viděl Evropu bez tabáku.
Domnívám se, že pomalu a postupně k tomu spějeme. Rád bych poděkoval panu Florenzovi za jeho činnost, oddanost a odhodlání v této oblasti. Když dovolíte, pane předsedající, rád bych byl trochu osobní a popřál panu Florenzovi všechno nejlepší k narozeninám. Vím, že narozeniny měl včera. Nezmíním se o věku, neboť nechci vytvořit interinstitucionální problém, ale rád bych mu popřál hodně štěstí.
Rád bych uvedl, že v oblasti prostředí bez kouře v Evropské unii pozorujeme trend a značné zlepšení v porovnání se situací před třemi lety, kdy pouze Irsko, a myslím, že Itálie, zavedly tyto zákazy. V současnosti je mnohem více států, které přijaly tyto komplexnější zákazy, některé s několika výjimkami. K této otázce se vrátím za chvíli. Jsem však přesvědčen, že Komise, členské státy a především Evropský parlament potřebují vyvinout společné úsilí, abychom dosáhli tohoto cíle. Přínos Parlamentu při přijetí směrnice o tabáku byl životně důležitý a rád bych dnešní zprávu považoval za podporu politik za prostředí bez kouře.
Jsem potěšen i z toho důvodu, že zpráva zaujímá velmi pozitivní a konstruktivní postoj k zelené knize Komise, zejména v otázce podpory stanoviska Komise, že pouze úplným zákazem kouření je možno náležitě chránit zdraví občanů a zaměstnanců. O této otázce musíme mluvit otevřeně. Zaprvé chrání celkový zákaz kouření před pasivním kouřením, brání lidem, zejména mladým lidem, aby začali kouřit, a pro mnoho lidí je to důvod, aby kouřit přestali. Vytváří stejné podmínky, a to je důležitý faktor, pro různé provozovatele, zejména v zábavním průmyslu, protože aby výjimky nevedly k neúčinnému zákazu, musí provozovatelé vybudovat oddělené místnosti, oddělené ventilační systémy, vytvořit negativní tlak. To vše představuje náklady, které si nemohou dovolit všichni provozovatelé. Tyto požadavky vytvářejí stejné podmínky a je rovněž jednodušší je prosadit bez výjimek. Zkušenosti z Evropské unie, ale i z jiných právních systémů, které zavedly tyto zákazy před námi, dokazují, že tyto zákazy neměly na odvětví ubytovacích a stravovacích služeb negativní účinek. Ve skutečnosti se v mnoha případech příjmy zvýšily.
Pro mne je důležitý výsledek. Toho se snažíme dosáhnout. Proces dosahování mě moc nezajímá, ať se jedná o evropské, vnitrostátní nebo v některých případech regionální právní předpisy. Potřebujeme dosáhnout cíle. Jsem připraven a ochoten přijmout řadu postupných kroků za předpokladu, že na konci, a ne daleko, bude cíl zavedení úplného zákazu.
Kde jsme v současnosti? Rád bych to řekl. Úplný zákaz byl zaveden v Irsku, Spojeném království, v celém Spojeném království. Švédsko, Itálie, Malta, Litva, Estonsko a Finsko už zavedly poměrně důkladné zákazy kouření i s výjimkami o speciálních izolovaných místnostech se zvláštními ventilačními systémy. Francie následovala tento přístup spočívající ve dvou fázích. Od příštího roku tedy budou v podobné situaci. V Belgii, Španělsku a Nizozemsku jsou zavedena podobná omezení, ale s různými výjimkami v případě ubytovacích a stravovacích zařízení. Pokroku jsme dosáhli v zemích, jako je Německo a Rakousko, v nichž se iniciativy připravují s cílem posílit platná nařízení o prostředí bez kouře.
Jak víte, vypracovali jsme zelenou knihu. V Radě se uskutečnila konzultace, rozprava a v současnosti, s přispěním Evropského parlamentu, zamýšlím zhodnotit výsledky a rozhodnout o dalším kroku na evropské úrovni a o tom, jaké opatření přijmout. Z mezinárodních závazků podle rámcové úmluvy o kontrole tabáku pro nás vyplývají povinnosti, které shrneme a rozhodneme o dalším kroku.
Přejdu k dalšímu bodu ve zprávě, směrnici o tabákových výrobcích. Jsem přesvědčen, že je to velmi důležitá otázka. Koncem tohoto roku vypracujeme druhou zprávu o uplatňování této směrnice, analyzujeme v ní stav uplatňování směrnice a stanovíme oblasti, v kterých jsou v budoucnosti potřebné změny a doplnění. Druhá zpráva bude navazovat na současnou zprávu. Několik otázek z dnešní zprávy bude zahrnuto v naší zprávě, například otázky o regulaci tabákových příměsí, požadavky související se značením tabákových výrobků a zodpovědností výrobců.
Rád bych uvedl dva body. Prvním je otázka obrázkových varování. Jak víte, vytvořili jsme databázi různých fotografií a obrázků, které je možno použít jako obrázková varování, ale musím připustit zklamání z toho, že velmi málo členských států databázi využilo. Je mi to opravdu líto. Abych uvedl příklad, čtu svoje poznámky, zavedla je pouze Belgie. Rumunsko je zavede příští rok, Spojené království rovněž později příští rok. Vlády Finska a Lotyšska se zavázaly zavést tato ilustrovaná varování v blízké budoucnosti. Toho jsme dosáhli po mnoha výzvách a naléhání na členské státy.
Mnoho zemí mimo Evropskou unii, jako Švýcarsko a Nový Zéland, s námi podepsalo licenční smlouvy, aby mohly využívat naše obrázky a návrhy. Takže situace v Evropské unii je z mého pohledu velkým zklamáním, a proto velmi vážně uvažujeme o změně a doplnění příslušné směrnice a o zavedení povinnosti používat obrázková varování. Návrh Parlamentu o zobrazení ilustrovaných varování na obou stranách balení považuji rovněž za velmi zajímavý. Tento návrh prozkoumáme.
Na závěr dodejme, že zákaz propagace tabákových výrobků se v současnosti uplatňuje ve všech zemích. V některých členských státech se vyskytly potíže. Vyřešili jsme je, některé prostřednictvím soudních žalob, jiné přesvědčováním, ale v současnosti platí zákaz všude. Rád bych připomněl zvláštní iniciativu, kterou jsme nedávno přijali s cílem přesvědčit země mimo EU, aby zastavily sponzorství závodů Formule 1 ze strany tabákového průmyslu.
Jak víte, nemáme právní exteritoriální pravomoc, na druhé straně, vzhledem k tomu, že jsou tyto události vysílány v Evropě, dívají se na ně občané Evropy, ovlivňují mladé lidi v Evropě, oslabují evropské právní předpisy a evropské politiky v této oblasti. V této souvislosti jsem se tedy spojil se soukromým odvětvím a příslušnými zeměmi, jsou to pouze tři země, které stále umožňují sponzorství tabákových společností a hostí závody Formule 1. Doufejme, že brzy dosáhneme pozitivních výsledků. Já budu tuto záležitost sledovat.
Ještě jednou rád poděkoval zpravodaji, ale i poslancům Parlamentu, kteří jsou oddaní tomuto úsilí. Řekl jsem to první den, z mého hlediska je velmi frustrující, pokud v Evropské unii s nejvyšší úrovní vzdělávání a životní úrovní stále umírají lidé na choroby, kterým je možno předcházet. Více než 600 000 lidí zemře na choroby související s kouřením. Domnívám se, že je to životní styl, který je možno změnit.
Marianne Thyssen
jménem skupiny PPE-DE. - (NL) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, přesně před 20 lety, jako právní poradkyně v úřadu belgického státního tajemníka pro zdraví, jsem měla příležitost vypracovat nařízení, která vedla k prvnímu vnitrostátnímu rozhodnutí o zákazu kouření na veřejných místech v tehdejším Evropském společenství.
Dámy a pánové, domnívám se, že usnesením, o kterém budeme zítra hlasovat, rovněž sehráváme jistou průkopnickou úlohu v této oblasti. Iniciativa v zelené knize a vynikající zpráva pana Florenze nám nepochybně ukázala směr. Každý, kdo si přečte usnesení, může dospět pouze k jednomu závěru: Evropský parlament v budoucnosti volí politiku nulové tolerance kouření.
Vyžaduje se okamžitý zákaz škodlivých přísad, účinné uplatňování ručení za produkty, pokud jde o výrobce tabáku. Toto jsou příklady částí, které hovoří samy za sebe. V usnesení se dále vyzývá k neomezenému zákazu kouření na veřejných místech, ve veřejných dopravních prostředcích, na uzavřených pracovištích včetně stravovacích a pohostinských zařízení.
V této souvislosti je však moje skupina přesvědčená, že musí být zohledněno rozhodnutí přijaté nedávno v několika členských státech, obsahující výzvy k vysokým investicím v několika odvětvích, od kterých se ještě neupustilo. Je potřebné zohlednit je, ale náš celkový dlouhodobý cíl, jehož musíme dosahovat uvědoměle a bez váhání, musí spočívat v neomezeném zákazu kouření, přičemž se bude týkat i uvedených míst.
V těchto otázkách nám vítr fouká do plachet. Pokud se máme spolehnout na průzkumy Eurobarometru a jiné průzkumy, obyvatelé nás v plné míře podporují. Každému, kdo stále váhá v souvislosti s potřebou intervence, bych ráda zdůraznila, že od pondělí odpoledne, kdy jsme přijeli do Štrasburku , zemřelo podle statistických údajů na následky pasivního kouření přibližně 480 Evropanů .
Dámy a pánové, musíme přijmout opatření proti tomuto stavu. I moje skupina zamýšlí vyvinout maximální úsilí v této záležitosti a podporovat všechny kampaně proti kouření.
Glenis Willmott
jménem skupiny PSE. - Vážený pane předsedající, Mezinárodní agentura pro výzkum rakoviny nedávno přezkoumala všechny dostupné důkazy o sekundárním kouři a rakovině. Byl to nezávislý mezinárodní panel vědců z 12 zemí svolaný Světovou zdravotnickou organizací. Dospěli k závěru, že sekundární kouř má karcinogenní účinky a že vystavení jiných lidí cigaretovému kouři zvyšuje riziko rakoviny plic v případě nekuřáků o 25 až 30 %, což je poměrně překvapující číselný údaj.
Je zřejmé, že lidé na pracovišti a na uzavřených veřejných místech mají právo být chráněni před cigaretovým kouřem jiných lidí. Nezapomínejte, že většina populace jsou nekuřáci. Nejlepší způsob řešení tohoto problému spočívá v komplexní regulaci ve prospěch prostředí bez kouře na úrovni členského státu, včetně všech uzavřených veřejných prostor a pracovišť.
Nesouhlasím proto s pozměňujícím a doplňujícím návrhem 3 pana Florenze, ve kterém žádá o omezené výjimky. Musíme umožnit minimální množství výjimek.
Nesouhlasím ani s jeho pozměňujícím a doplňujícím návrhem 2, kterým se zrušuje návrh na změnu a doplnění rámcové směrnice o bezpečnosti a ochraně zdraví na pracovišti, která vyžaduje, aby všichni zaměstnavatelé zabezpečili pracoviště bez tabákového kouře. Zaměstnavatelé nesou zodpovědnost za ochranu zdraví pracovníků. Dále bych namítala vůči každému návrhu o udělování výjimek pro pohostinská zařízení nebo bary, v kterých se nepodává jídlo. Škodí to nejen zaměstnancům, ale vedlo by to i k nerovnováze v oblasti zdraví. Například ve Spojeném království pohostinská zařízení, v kterých se nepodává jídlo, představují polovinu všech pohostinských zařízení v zanedbaných oblastech, zatímco v bohatších oblastech čtvrtinu.
Jsem rovněž přesvědčená, že zásadní význam mají opatření na zvyšování informovanosti o nebezpečích kouření. Větší a výraznější obrázková varování jsou součástí tohoto zvyšování informovanosti, a proto nemohu podpořit pozměňující a doplňující návrh 6, kterým se zrušuje odstavec 16, který poukazuje na tato zobrazení.
Jsem přesvědčená, že všichni bychom souhlasili s nevyhnutelností jednání s cílem zabránit mladým lidem v kouření. Čím dříve lidé začnou kouřit, tím složitější je pro ně později přestat. Proto bych vyzvala k podpoře odstavce 4 zprávy, který je zaměřen na snížení počtu mladých kuřáků o 50 % do roku 2025 a k zamítnutí pozměňujícího a doplňujícího návrhu 1 pana Florenze, kterým se vyzývá ke zrušení tohoto odstavce.
Kouření způsobuje obyvatelům obrovské zdravotní problémy, kuřákům i nekuřákům, a uvědomuji si, že někteří kolegové se domnívají, že šňupavý tabák je lepší alternativou. Nemohu však podpořit opatření, která mohou vést k širšímu používání šňupavého tabáku, protože způsobuje jiné zdravotní potíže, včetně rakoviny ústní dutiny. Nemá význam vyměnit jeden hazard se zdravím za druhý.
Pokud máme vážný zájem o zlepšení zdraví našich občanů, musíme závěrem povzbudit všechny členské státy, aby zavedly potřebné opatření s cílem vybudovat Evropu bez tabákového kouře. Mohli bychom začít tím, že podpoříme zákaz tady v budově Parlamentu?
Jules Maaten
Vážený pane předsedající, načasování zelené knihy Komise a zprávy pana Florenze je vynikající. Je opravdu nejvyšší čas, aby se Evropská unie vrátila k otázce tabáku. Ticho okolo tohoto tématu trvalo příliš dlouho.
Zpráva pana Florenze se správně soustředí na kouření mladých lidí a na škodlivé vlivy pasivního kouření na pracovištích, ve veřejných budovách a ve stravovacích a pohostinských zařízeních. K otázce mladých lidí, výzkumy ukázaly, že 90 % kuřáků začalo kouřit v dětském věku, před dosažením 18 let. Mám velkou radost z ambiciózních cílů zprávy pana Florenze zásadně snížit kouření této věkové skupiny. Mladí lidé jsou ostatně náchylní podlehnout tlaku vrstevníků a kromě toho škodlivé účinky na zdraví jsou v této věkové skupině větší.
Doufám proto, že členské státy, které se domnívají, že jsou v tomto úsilí soběstačné a že se za žádných okolností nesmí příliš angažovat, budou reagovat na výzvu tohoto Parlamentu a zavážou se ke snížení škodlivých účinků kouření mladých lidí do roku 2025 o polovinu. Mohou tedy přijmout opatření formou vzájemné dohody o dosažení tohoto cíle.
Pokud jde o pasivní kouření a všeobecný zákaz kouření, liberální princip spočívá v tom, že osobní svoboda jednoho končí tam, kde začíná osobní svoboda jiného. Jaký může být jasnější příklad této zásady, než nedobrovolné pasivní kouření? Pasivní kouření způsobuje obrovskou škodu na veřejném zdraví a znamená náklady pro evropské hospodářství. Každý rok zemře v členských státech EU následkem pasivního kouření více než 79 000 dospělých lidí. Je dokázáno, že pasivní kouření na pracovišti způsobilo v Evropské unii v roce 2002 7 000 úmrtí, zatímco vystavení sekundárnímu tabákovému kouři v domácnostech způsobilo dalších 72 000 úmrtí.
Samozřejmě, že rozsáhlé zkušenosti s tímto druhem zákazu kouření byly dosud získány v zemích jako Irsko, Skotsko a Itálie. Tyto zkušenosti jsou pozitivní. Odezva z těchto zemí, včetně lidí, kteří k tomuto opatření přistupovali skepticky, byla nakonec pozitivní. Je proto lákavé zavést zákaz kouření i na evropské úrovni.
Tento Parlament nedávno ve Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin rozhodl proti zavedení evropského zákazu kouření. Místo toho ponechal tato opatření na členských státech. Domnívám se, že je to správně, neboť takové kontroverzní rozhodnutí by mělo být zatím přijato na úrovni, která je co nejblíže k občanovi, to znamená na úrovni členského státu nebo na regionální úrovni. Z tohoto důvodu výzva k dobrovolnému podpisu evropské charty pro ty členské státy, které už zavedly zákaz kouření s cílem poskytnout spotřebitelům lepší přehled je, zdá se, nejvíce, čeho můžeme v současnosti dosáhnout.
Mimořádně mě těší bezvýhradná podpora této diskuse. V této souvislosti chválím pana komisaře za zelenou knihu. Tato otázka je součástí programu ve všech členských státech.
Vážený pane předsedající, rád bych uvedl několik závěrečných poznámek o směrnici o tabákových výrobcích. Zpráva pana Florenze se rovněž přiklání k revizi této směrnice. Podporuji vše, co zpráva vyžaduje v souvislosti s obrázkovými varováními na krabičkách cigaret. Je smutné, že tuto možnost využilo tak málo členských států. Osobně bych souhlasil s přijetím legislativních opatření v této oblasti. Kromě toho by mělo být možné používat tato varování rovněž jinými způsoby, například v rámci informačních letáků o tom, jak přestat kouřit, které mají v Kanadě. Zkušenosti s tímto způsobem využití jsou pozitivní a připadá mi to jako vynikající nápad.
Hiltrud Breyer
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, i když opožděně, ráda bych vám popřála všechno nejlepší k narozeninám, pane Florenzi.
Víme, že kouření zabíjí. Každoročně způsobuje smrt 650 000 lidí a dalších 79 000 dospělých zemře následkem pasivního kouření. Máme radost z energie a zanícení, které Komise prokázala v této oblasti, a jsme rádi, že Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin předložil jasné a důkladně zpracované návrhy. Kromě toho nás podporuje většina obyvatelstva. Téměř 70 % obyvatel nekouří. Většina kuřáků chce s kouřením přestat a Eurobarometr jasně ukázal, že 86 % účastníků průzkumu si přeje zákaz kouření na pracovišti, zatímco 84 % podporuje zákaz kouření v uzavřených prostorech a 77 % si nepřeje kouření v žádných restauracích.
Z toho důvodu nás velmi zajímají pozměňující a doplňující návrhy zpravodaje, protože pozměňující a doplňující návrh 3 by znamenal konečné oslabení této důkladně zpracované zprávy našeho výboru. V podstatě to znamená zákaz s výjimkami. Všichni víme, co se stane s výjimkami. Rychle se změní v pravidla. Vezměte si například Německo, kde k pokroku došlo díky podmínkám Bruselu a rozpravě na evropské úrovni. Pro EU by bylo osudné, kdyby přestala prosazovat tuto záležitost jménem spotřebitele v oblasti ochrany zdraví a kdyby se nám ji nepodařilo prosadit.
Proto doufám, že zítra zamítneme pozměňující a doplňující návrh 3 a že se postavíme za rozsáhlou ochranu zdraví v Evropě, abychom nakonec v celé Evropě vybudovali zónu bez tabákového kouře.
Jens Holm
, jménem skupiny GUE/NGL. - (SV) Děkuji. Pouze v EU zemře ročně v důsledku kouření 650 000 lidí a v důsledku pasivního kouření 80 000 lidí. Tyto smutné statistické údaje nám jasně ukazují, že v boji proti kouření musíme udělat vše, co je v našich silách. Karl-Heinz Florenz předložil několik kvalitních návrhů opatření, jako je zpřísnění platné legislativy, odstrašující informace na krabičkách cigaret, opatření s cílem zabránit mladým lidem začít kouřit, opatření na pomoc kuřákům, kteří se chtějí zbavit své závislosti, a opatření na podporu členských států v boji proti kouření. To jsou správné kroky. Jsem však proti přesunu větších pravomocí v oblasti veřejného zdraví na stranu EU, zejména pokud členské státy již vykonávají kvalitní práci.
Zákaz kouření v pohostinských zařízeních je vhodným příkladem. Nejméně deset zemí EU má v současnosti jistou formu zákazu kouření v restauracích a pohostinských zařízeních. Začalo to Irskem v roce 2004 a zákaz se rychle rozšířil do Švédska, Itálie, Finska, na Maltu, do Belgie a dalších zemí. Mnoho dalších zemí se chystá zavést zákaz v budoucnosti. Měli bychom nyní tento proces dobrých příkladů zastavit a čekat na centralizovaná legislativní opatření EU? Nemyslím si, umožněme, aby se dobré příklady šířily. Ve zprávě pana Florenze jsem si všiml jeho přání vyzvat všechny členské státy, aby zavedly neomezený zákaz kouření. S tím souhlasím, neboť tomu rozumím tak, že nepotřebujeme kráčet oklikou přes Evropskou komisi a stále riskovat zamítnutí ze strany lobbistických skupin z prostředí tabákového průmyslu.
Na závěr dodejme - nevzniká v konečném důsledku nebezpečí, že jednou rukou budeme dávat a druhou brát? Naléháme na lidi, aby přestali kouřit, ale zároveň EU každý rok pokračuje v podpoře pěstování tabáku až do výše více než 1 miliardy EUR. Miliarda EUR každý rok. Tyto dotace musí být samozřejmě zrušeny. A to co nejdříve!
Koenraad Dillen
jménem skupiny ITS. - (NL) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, nebudu opakovat to, co už bylo řečeno, protože čtyři minuty řečnického času jsou příliš vzácné, ale jako většina řečníků vítám široký náčrt tohoto návrhu usnesení. Informační programy a preventivní opatření na snížení počtu mladých kuřáků v následujících letech je možno pouze uvítat. Týká se to úmrtí způsobených kouřením a v jiných oblastech se to týká rovněž úmrtí na silnicích a úmrtí způsobených alkoholem. Do tohoto bodu souhlasím s konsenzem. Zároveň se však musíme chovat rozumně.
Tak jako nemůžeme zastavit dopravu pro smrtelné nehody nebo emise toxických výfukových plynů, nebo nemůžeme vyhostit víno a pivo do očistce z důvodu cirhózy jater, kterou trpí někteří politici, v případě tabáku musíme stejně upřednostnit zdravý rozum a za každou cenu se vyhnout pokrytectví. Mám na mysli například zelené apoštoly zdraví v mé zemi, kteří ostře vystoupili proti tabáku, ale před několika lety legalizovali měkké drogy. Dámy a pánové, toto je několik poznámek na okraj k tomuto usnesení.
V podstatě musí i nadále platit, že v této oblasti nepotřebujeme nadnárodní regulaci. Pokud Evropa chce dobře vycházet se svými občany, měla by navždy respektovat zásadu subsidiarity. Abych uvedl příklad, před lety bylo v evropské směrnici stanoveno, že tabák rovněž musí být označen, což je v pořádku. Potom však byrokracie najednou zdvihla hlavu. Označení musí pokrývat 30 % balení a 35 %, pokud je ve dvou jazycích. Text musí být psaný černými písmeny s černým okrajem s minimální tloušťkou 3 mm a maximální 4 mm, typ písma musí být Helvetica, a tak dále. Evropa chce vše diktovat a nikdo nerozumí tomu, kde pramení následná podrážděnost široké veřejnosti.
Zadruhé, dámy a pánové, v případě dotací pro farmáře s tabákem převládá pokrytectví. Dokonce v minulém roce dosáhla jejich výše částky 900 milionů EUR ročně. Dotace byly v současnosti sníženy na 300 milionů EUR, ale tato částka je stále mnohem vyšší, než částka věnovaná na šíření informací s cílem přimět mladé lidi, aby přestali kouřit. Existuje i podobnost s našimi národními státy: v současnosti stojí v Bruselu krabička cigaret 4,30 EUR. Z této částky patří 3,30 EUR v rámci spotřební daně belgickému státu, který utratí několik milionů na informační programy proti tabáku. Miliardy eur ročně v rámci spotřební daně by mohly sloužit na financování zdravotních nákladů na boj proti rakovině plic. Odpusťte mi můj cynismus.
Co tedy uděláme? Zrušíme dotace a znevýhodníme naše evropské farmáře dovozem tabákových výrobků ze zahraničí? Na tyto otázky musíme rovněž odpovědět, jinak, abych se vyjádřil nepřiměřeně nadneseně; taháme občany za nos. Naneštěstí odpověď na ně neumím dát.
Závěrem se vyhněme přehánění, dámy a pánové, neboť didaktický jazyk, který používáme, mi někdy připadá dost nepříjemný. V podstatě se třesu. Evropa bez tabákového kouře. Jaká příjemná slova. Jaké puritánství. Potrestejme hříšníky. Zdržme se přepjatého stigmatizování 30 % populace, která kouří. Zdržme se toho, aby se z nás stali protitabákoví ajatolláhové, jak mě jednou nazval socialistický ministr ve Francii. Zdržme se pádu do amerických podmínek.
V Kalifornii si někteří lidé přejí zákaz kouření i ve vlastních domech od roku 2009. Představte si to! Jak to chtějí uskutečnit? S komandy a informátory? Povinnými detektory tabáku v každé domácnosti? Je toto příklad, který chceme následovat? Budeme kráčet v jejich stopách? Zakážeme čtení Simenona, protože inspektor Maigret je se svou dýmkou špatným příkladem pro mladé lidi?
Buďme rozumní. V mnoha evropských zemích, například Itálii, Francii, skandinávských zemích a i v mé zemi, bylo kouření už dávno zakázáno v prostorách obchodů a v restauracích. To je krok správným směrem. Tyto země na to nepotřebovaly Evropu. Na to říkám - ať žije svoboda! Dejme vedoucím restaurací, kteří to chtějí, jednu malou místnost pro zákazníky, kteří si příležitostně rádi vychutnají dobrý doutník po kávě nebo po likéru. Kdo ví, v Evropě budoucnosti bude možná zakázaná i káva, neboť kofein je rovněž návykový. Možná by bylo nejlepší, kdyby Komise nechala lidi o chlebu a o vodě.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Vážený pane předsedající, kromě kuřáků ohrožených riziky kouření existují miliony Evropanů, kteří stojí stranou. Vytvoření Evropy bez tabákového kouře a ochrana před pasivním kouřením jsou dvě zásadní úlohy politiky životního prostředí a veřejného zdraví Unie. Členské státy se rovněž zavázaly dosáhnout tohoto cíle prostřednictvím mezinárodního práva, neboť všechny členské státy s výjimkou České republiky a Itálie uznaly ochranu občanů před tabákovým kouřem jako základní právo v rámcovém usnesení Světové zdravotnické organizace. Toto právo musíme účinně chránit.
Z možností předložených Komisí je možnost setrvat v současném stavu nepřijatelná. Dobrovolné úpravy v ochraně lidí před tabákovým kouřem neuspěly. Rovněž bych ráda poděkovala zpravodaji za obhajobu závazných právních prostředků jako nejúčinnějšího způsobu boje s tímto problémem.
Musíme ochránit zejména dvě skupiny: děti a mladé lidi a zaměstnance. Nemůžeme přijmout jakákoli pravidla. Musíme zůstat rozumní, jak to vyplývá z pravomocí, které nám dává EU. Podpora zákazu prodeje tabákových výrobků osobám mladším 18 let uplatňovaná v celé EU je naprosto odlišná záležitost než zákaz kouření v soukromých automobilech v přítomnosti nezletilých osob. V tomto případě bych apelovala spíše na svědomí a úsudek rodičů. Nenuťte svoje děti dýchat smrtící kouř! Pokud se chtějí zákonodárci zaměřit na zákony, které je ve skutečnosti nemožné monitorovat, měli by být opatrní.
Vyvstává i potřeba zdůraznit důležitost preventivní činnosti a různých kampaní. Pro ochranu pracovníků je naprosto nevyhnutelné navrhnout komplexní zákaz kouření ve všech členských státech.
Ráda bych rovněž nastolila otázku zodpovědnosti výrobců. Směrnice o tabákových výrobcích by měla být změněna a doplněna s cílem zahrnout zodpovědnost výrobce v případě, že náklady na zdravotní péči vyvstanou v důsledku spotřeby tabáku. Kouření se netýká jen kuřáků, protože stovky miliard eur v nákladech společnosti v důsledku spotřeby tabáku musí zaplatit většina, která nekouří. Nepomůže, pokud se lidé budou cítit provinile, je to navíc neúčinná politika, ale fakta je třeba vyslovit. Za kouření se platí příliš vysoká daň, platí se za ně lidskými životy.
Gyula Hegyi
Vážený pane předsedající, jak již bylo uvedeno, každý rok zemře v Evropě 65 000 lidí na choroby související s kouřením. Počet obětí pasivního kouření je rovněž tragicky vysoký, pro zlozvyk jiných lidí zemře každoročně přibližně 80 000 občanů Evropy. Z toho důvodu bychom měli uvítat celkový zákaz kouření na pracovišti a na jiných veřejných místech.
Náš dlouhý zápas proti kouření nebyl neúspěšný. Před deseti nebo dvaceti lety bylo pro lidi přirozené kouřit všude: na schůzích a v některých zemích dokonce v autobusech. V současnosti je zapálení si cigarety při společenské události téměř projevem agrese. Úspěch kampaně proti kouření nám ukazuje, že nadnárodní společnosti, jako například tabákové společnosti, nejsou neporazitelné. Pokud máme jasné cíle v oblasti životního prostředí a zdraví a umíme zmobilizovat společnost, nevládní organizace a politiky, nezapomínejme na naše kvalitní právníky, potom můžeme postupně našich cílů dosáhnout. Tato zpráva se ubírá správným směrem. Měli bychom samozřejmě uvést, že bojujeme proti kouření, ne proti kuřákům.
Marios Matsakis
Vážený pane předsedající, tento návrh usnesení je vyvážený, důkladně zpracovaný a komplexní a zpravodaj, pan Florenz, si zaslouží naše upřímné uznání své práce.
Jediná moje kritická poznámka souvisí s tím, že tento návrh přichází příliš pozdě. Podpůrné vědecké důkazy a nesporná potřeba možností politiky v tomto dokumentu je všem jasná mnoho let. Je smutně známé, že opoždění zásadního pokroku v budování Evropy bez tabákového kouře způsobí zbytečnou smrt statisícům občanů EU.
Kdo nese vinu za tuto obrovskou oběť lidského života? Připomenu pouze dvě hlavní skupiny viníků, abych je zahanbil. Neudělám to však dostatečně drastickým způsobem.
Prvním je tabákový průmysl. Utratil miliony eur na lživé a zavádějící kampaně. Zmanipuloval média, politiky a dokonce i vědce s cílem získat více času. Udělal to výlučně a jednoduše pouze pro finanční zisk, přičemž si plně uvědomoval, že v sázce jsou tisíce životů.
Druhým viníkem jsou vlády a některé politické strany mnoha členských států EU. Sklonily se před mocí a vlivem tabákových baronů a při přijímání účinných opatření na ochranu svých občanů před morem kouření pokračovaly ve zdrženlivém přístupu. Potlačena byla dokonce i přímá opatření, jako zvýšení daně z tabáku a široké zpřístupnění bezplatné péče pro osoby závislé na tabáku.
Podporuji hlasování drtivé většiny za toto usnesení a vyzývám, aby se nezapomnělo na opovrženíhodné chování těch, kteří vědomě způsobili tragické ztráty mnoha životů pro choroby související s tabákem.
Carl Schlyter
(SV) Karl-Heinzi, blahopřeji k vašim 60. narozeninám. Mám radost z toho, že jste plný života tak, jako zamlada. Nejhezčí dárek, který by skupina PPE-DE mohla Karl-Heinzovi dát, by bylo umožnit mu odstranit slabiny ve zprávě, kterou předložil. Domnívám se, že je důležité věnovat se ve zprávě přísadám. O právní úpravu žádáme dlouho. Škodlivé přísady musí zmizet a je hanba, že informovanost je tak nízká. Proto v současnosti očekáváme rychlý návrh Komise, abychom se zbavili těchto hrozných přísad, které účinky cigaret ještě zhoršují.
Všichni máme právo vyhýbat se tabákovému kouři na svých pracovištích tak, jako děti mají právo vyhýbat se tabákovému kouři na hřištích. Parlament postupuje úplně správně, pokud vyzývá členské státy, aby řešily tento problém. Vezmete-li děti do schodišťové šachty před naší restaurací, za půl hodiny budou zapáchat kouřem. Chci rovněž připomenout jeden aspekt, který vyplynul z rozpravy. Každá důvěryhodná tabáková politika musí zahrnovat postupný zánik všech dotací a my musíme zabezpečit, aby naše společnosti neoslabovaly úsilí intenzívním marketingem v rozvojových zemích. Děkuji.
Bogusław Sonik
(PL) Vážený pane předsedající, jak ukazují statistické údaje, po cigaretě dále denně sahá přibližně 30 % populace. Bezvýhradně souhlasím s ochranou nekuřáků před škodlivými následky inhalace nikotinového kouře. Nemohu však souhlasit s jakobínskými metodami navrhovanými v usnesení. Nemůžeme vytvořit represivní politiku pro kuřáky, která zahrnuje omezení jejich občanských svobod.
Jsem přesvědčen, že bychom se měli soustředit na vzdělávání široké veřejnosti a regulovat prodejní cenu zvýšením daní, neboť na základě vědeckých studií je to účinná zbraň v boji proti závislosti na tabáku. Návrh zákazu kouření v práci je nezvratný. Jsem však přesvědčen, že by měl být rozšířen o dodatečnou záruku toho, aby každý podnik vyhradil místo kuřákům někde poblíž, kde by mohli kouřit, aniž by škodili ostatním pracovníkům. V současných podmínkách tento prostor nesmí být obyčejným umělým a bezvýznamným důkazem podpory zdraví. Musí být účinným opatřením.
V rámci vyhrazeného času bych se rád věnoval dalšímu problému, který má svůj původ v antinikotinové politice některých vlád. Mám na mysli nárůst pašování falešných tabákových výrobků, které jsou žádané hlavně proto, že jsou levnější než pravý výrobek. Toto je v současnosti jeden z nejvýnosnějších zdrojů příjmů pašeráků.
Nezapomínejme, že tyto výrobky se prodávají v našich obchodech a našim občanům. Ti, kteří začali prodávat tento výrobek, nezaváhají při prodeji tabákových výrobků neplnoletým osobám. Při návrhu antinikotinové politiky proto musíme přezkoumat problém z několika úhlů s cílem zabezpečit, aby zavedená právní úprava poskytla účinnou pomoc při řešení problémů souvisejících s užíváním nikotinových výrobků.
Karin Scheele
(DE) Vážený pane předsedající, rovněž bych ráda poblahopřála našemu zpravodaji. Můj prvotní zájem je ochrana pracovníků. Souhlasím se všemi poslanci, kteří si přejí, aby členské státy reagovaly rychle. To je cílem tohoto usnesení. Dosažené výsledky ukazují, že to fungovalo v některých členských státech, ale ne ve státě, odkud pocházím.
Pokud jde o ochranu pracovníků, otázka zní: "Jaké kroky může Evropská komise podniknout s cílem zabránit vzniku občanů první a druhé třídy?" Jaké byly dosud reakce členských států na tuto diskusi? Souhlasí se zavedením ochrany pracovníků na evropské úrovni a s přijetím opatření, jako je zákaz kouření v restauracích, kavárnách a pohostinských zařízeních? Většina z nás přistupuje k tomuto tématu na základě vlastní situace a často zapomínáme, že bychom měli myslet na pracovníky, kteří musí pracovat v těchto podmínkách.
Holger Krahmer
(DE) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, nejen v souvislosti s ochranou nekuřáků, ale i v jiných záležitostech bychom neměli využívat pravomoci EU do krajností. O čem se nyní ve skutečnosti bavíme? Cílem je samozřejmě zahájit diskusi o případném vytvoření Evropy bez cigaretového kouře, nikoli vést křižáckou výpravu proti lidem, kteří konzumují v Evropě legální výrobek. Některé příspěvky do této diskuse a mnoho pozměňujících a doplňujících návrhů se podobá náboženské válce, nikoli rozpravě, o které se domnívám, že by byla vhodná.
Stejným způsobem se ve zprávě uvádí, že tato politika by měla vytvořit prostředí, v němž by kouření nebylo běžné. Nemyslím si, že je úlohou politiků učit lidi, jak se chovat, nebo jim diktovat, co by si měli myslet. Pokud jde o otázku, co by měla EU regulovat a co ne, měli bychom uvažovat perspektivně.
Regulace daňových systémů jednotlivých členských států není v naší pravomoci, stejně jako rozsáhlé zákazy kouření. Členské státy nám tuto pravomoc prostě nedaly. I přes to, že v Evropě převládá trend směřující k nekouření, využívat tento trend s cílem přijímat přehnaná pravidla a využívat souhlas veřejnosti je podle mého názoru špatný způsob. Hovoříme tu téměř výlučně o zákazech. Zákazy obyčejně zvýší přitažlivost zakázaného, zejména v případě mladých lidí, skupiny, o kterou se nejvíce obáváme.
Místo toho bychom měli věnovat svou energii a peníze na vzdělávání lidí o škodlivých důsledcích konzumace tabáku a soustředit se na každou skupinu zvlášť. Toto je jediný způsob, jak naučit lidi přijímat správně rozhodnutí z dlouhodobého hlediska.
Anja Weisgerber
(DE) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, statistické údaje o důsledcích kouření hovoří samy za sebe. Pan Florenz má pravdu, pokud nás nechce unavovat údaji, že náklady našeho zdravotního systému na 650 000 úmrtí v důsledku aktivního kouření a 80 000 úmrtí v důsledku pasivního kouření představují každoročně částku 50 milionů EUR. My, parlamentní poslanci, bychom neměli diskutovat o účinné ochraně nekuřáků. Diskuse proto nespočívá v tom, že "zda", ale "jak" toho můžeme dosáhnout.
V Evropě existuje několik různých druhů účinné ochrany nekuřáků. Některé země, jako například Švédsko a Irsko, zavedlo přísný zákaz kouření v restauracích, kavárnách, pohostinských zařízeních a ve veřejných budovách. Jiné země ustanovily omezené výjimky. Měli bychom respektovat tyto různé modely. V zásadě se proto domnívám, že ochrana nekuřáků je záležitostí členských států.
Zpravodaj navrhuje, že Evropa by měla zasáhnout v případě, že členské státy neposkytnou účinnou ochranu nekuřáků na pracovišti. Pokud však dojde k porušení těchto pravidel, přikláním se k tomu, aby se EU řídila rámcem pravomocí EU souvisejícím s bezpečností a zdravím při práci.
Souhlasím rovněž s uznáním platných pravidel v členských státech. Fungující platná vnitrostátní pravidla v oblasti ochrany nekuřáků musí být možné zachovat. Členské státy, které již dosáhly účinné úrovně ochrany, by měly být odměněny. Musíme ocenit úsilí, které vynaložily. Měli bychom vzít v úvahu vnitrostátní rozdíly a regionální odlišnosti v jednotlivých případech a pochopit je.
Musí se však v každém případě zabezpečit dostatečná zvláštní ochrana pro děti, mladé lidi a nekuřáky. Nechceme oslabit ochranu nekuřáků. Tímto přístupem dosáhneme vysoké úrovně ochrany zdraví a zároveň dodržíme zásadu subsidiarity a budeme respektovat zájmy a regionální rozdíly členských států.
Catherine Stihler
Vážený pane předsedající, srdečně vítám zprávu pana Florenze. Velmi podporuji zákaz kouření na veřejných místech s cílem chránit veřejné zdraví a odstranit nebezpečí pasivního kouření.
Byla jsem potěšena, když v březnu 2006 Skotsko dovedlo Spojené království k zavedení zákazu kouření, a jsem ráda, že zákazy v současnosti platí v Anglii, Walesu a Severním Irsku.
Vzhledem k tomu, že skotský zákaz platí už jistou dobu, máme důkaz o jeho vlivu na zdraví. Poslední údaje ze Skotska ukazují, že od zavedení zákazu kouření klesl počet případů hospitalizace z důvodu srdečního infarktu o 20 %.
Stejně pokračujeme v šíření informovanosti o zdravotních rizicích spojených s kouřením. Z tohoto důvodu předkládám 14. listopadu 2007 v Evropském parlamentu písemné prohlášení s výzvou za intenzivnější výzkum a vytvoření zdrojů pro chronickou obstrukční plicní nemoc (CHOPN). CHOPN je běžná a nákladná plicní nemoc, jejíž pokročilé stadium se projevuje chronickým selháváním dýchání. V případě této nemoci máme nedostatečnou diagnostiku, nedostatečnou péči, máme o ní nedostatek informací a je zanedbávána poskytovateli zdravotní péče a veřejností. Z důvodu vzestupu CHOPN je přijetí důkladných politik zaměřených na prostředí bez cigaretového kouře a zprávy pana Florenze ještě důležitější.
Christofer Fjellner
Velice vám děkuji. Rád bych začal tvrzením, že jsem v podstatě skeptický vůči myšlence zákazu kouření ze strany EU na veřejných místech v celé Unii. Dokonce i ti, kteří souhlasí s tímto zákazem kouření, musí vidět potíže v souvislosti se zavedením zákazu na úrovni EU. Rozhodnutí tohoto druhu jsou ostatně kontroverzní. Pokud občané zjistí, že zákaz pochází z Bruselu, že zákaz chce zavést někdo, kdo není přímo zaangažovaný, odpor vzroste.
Přesto však existují opatření, která můžeme přijmout v EU s cílem snížit škody způsobené tabákovým kouřem v celé Evropě. Můžeme například zrušit nepochopitelný zákaz EU švédského šňupavého tabáku. Vracím se s tvrdohlavostí osla, abych využil příležitost a vyzdvihl švédskou zkušenost. Máme nejnižší počet kuřáků v celé Evropě. Máme nejnižší počet všech chorob souvisejících s tabákem v celé Evropě. Avšak víte co? Přesto máme přibližně stejnou spotřebu tabáku jako zbytek Evropy. My však konzumujeme více šňupavý tabák než cigarety. Pokud by zbytek Evropy nahradil cigarety šňupavým tabákem ve stejném rozsahu jako my ve Švédsku, před rakovinou plic by se každý rok zachránilo 200 000 Evropanů. Proto si myslím, že je nemorální zavírat oči.
Zdůvodňování Komise se zdá být naneštěstí přesně opačné. Komise dnes přikázala Ålandským ostrovům, aby zaplatily pokuty ve výši téměř 20 milionů SEK za to, že nezavedly dostatečně účinný zákaz konzumace šňupavého tabáku. Udělala tak i přesto, že šňupavý tabák je na Ålandských ostrovech tradičním výrobkem a i tam nahradil cigarety a zachránil životy. Komise má navíc odvahu tvrdit, že to myslí dobře, a že se obává o zdraví obyvatel Ålandských ostrovů. Bavil jsem se však s obyvateli a ti tento krok zdvořile odmítají. Pokud se rozšíří kouření na Ålandských ostrovech, zodpovědnost nese Komise. Stále jsou tu však poslanci, kteří jsou skeptičtí a ve skutečnosti nevěří, že by tento proces mohl být tak jednoduchý a že statistické údaje nejsou tak jednoznačné, jak říkám. Žádám vás, abyste mi vyšli vstříc alespoň v jednom bodu a hlasovali pro návrh Julesa Maatena s cílem přehodnotit zdravotní účinky šňupavého tabáku. Předložme zde fakta jako vědecký základ další rozpravy. Jsem přesvědčen, že to bude první krok směrem ke zrušení neospravedlnitelného zákazu šňupavého tabáku ze strany EU. Děkuji vám, pane předsedající.
Markos Kyprianou
člen Komise. - Vážený pane předsedající, chtěl bych poděkovat poslancům za velmi zajímavou rozpravu. Bylo dobré vyslechnout si různé názory. Musím říci, že jsem velmi šťastný, pokud většina podporuje zákaz kouření a všechna ostatní opatření na podporu prevence před kouřením.
Zaprvé nesmíme zapomínat, že hlavním cílem je ochrana mladých lidí. Nezapomínejme, že tyto nové myšlenky přicházejí neustále. Novou módou v současnosti je podpora kouření mezi mladými dívkami jako způsob kontroly své hmotnosti. Na podporu kouření se využívají všechny prostředky, takže naše reakce musí být vynalézavá a důkladná.
Chápu, že někteří poslanci nesouhlasí s tím, aby opatření přijímala Komise nebo Společenství. Tvrdí, že bychom měli počkat, dokud svou část úlohy nesplní členské státy. Jak jsem uvedl, jsme v procesu zkoumání a ověřování následujícího kroku na evropské úrovni.
V několika posledních letech mimořádně vzrostl počet zemí, které zavedly velmi důkladná omezení. Musím však říci, že i navzdory povzbuzujícímu vývoji, čím déle čekáme při přijímání opatření, tím více lidí zemře. Nesmíme na to zapomínat. Je to velmi důležitý činitel.
Vyvstává otázka subsidiarity, ale subsidiarita neznamená nečinnost. Ani článek 152 neznamená, že bychom měli sedět a sledovat, jak lidé umírají. Znamená, že bychom měli přispívat, podporovat, povzbuzovat a pokud je to potřebné, přijímat právní úpravy. Máme právní základ, máme k tomu stanovisko. Je to tedy otázka politického rozhodnutí, nikoli právního rozhodnutí. Na tom budeme pracovat.
Jak jsem uvedl na začátku, pro nás je důležitý způsob dosažení výsledků, nikoli právní nástroje, které na to používáme. Nezapomeňte, že v nové Smlouvě, schválené jen před dvěma nebo třemi dny, je zvláště uvedená angažovanost Evropské unie v otázce tabáku. Na to bychom měli rovněž myslet.
Zelená kniha Komise odkazuje většinou na prostředí bez tabákového kouře a rozprava byla zaměřená zejména na tuto oblast. To je však jen jedno opatření. My musíme přijmout řadu opatření, abychom dosáhli svého cíle. Potřebujeme zákaz kouření, ke kterému se za chvíli vrátím, zákaz reklamy, který už máme, varování, obrázková varování, kterým jsme se věnovali, a informační kampaně.
Je pravda, že to je otázka volby životního stylu a lidé si nakonec vyberou. Musíme jim však pomoci učinit rozhodnutí založené na pravdivých skutečnostech a jistým způsobem vyvážit agresivní marketingové postupy tabákového průmyslu, který utrácí miliardy eur. Musíme být schopni poskytovat rady a vysvětlit problémy a dát lidem rovněž podněty, aby nekouřili, nebo přestali kouřit. Je to velmi důležitá oblast.
Pokud jde o zavedení výjimek ze zákazu kouření, je to lepší možnost, než vůbec nezavést zákaz. Souhlasím. Je však pravda, že zákaz s výjimkami nebude tak účinný jako komplexní zákaz kouření, jehož cílem není jen ochrana pasivních kuřáků, ale jak jsem řekl, i vytvoření podnětů, aby kuřáci přestali kouřit, a zábran pro nekuřáky, aby kouřit nezačali. Tuto stránku bychom neměli oslabit. Je logické, že většina kuřáků rovněž podporuje zavedení zákazu kouření, protože chtějí kouřit, když se rozhodnou, nikoli dýchat tabákový kouř ostatních.
Toto není teoretická diskuse. Vím, že před několika lety převládaly obavy. Vzhledem k tomu, že to je nová rozprava, obavy vyjadřujeme stále. V současnosti však máme jisté zkušenosti, poznáme způsob fungování a víme, že to nevede ke kouření na jiných místech. V současnosti jde o snížení počtu kuřáků a potíží souvisejících s kouřením a zároveň vidíme, že to neovlivnilo některá odvětví hospodářství, v nichž převládaly obavy. Můžeme tedy budovat na těchto zkušenostech a vysvětlit je členským státům, a dokonce poslancům tohoto Parlamentu, kteří si neuvědomují jejich přínos a potenciální účinnost.
Pokud jde o příměsi a přísady, pracujeme na tom. Velmi důkladně zohledňujeme stanovisko Parlamentu. Pan Florenz mě s tím sekýruje už několik let. Pracujeme na tom, ale vyžaduje si to mnoho úsilí, protože směrnice přijatá v původním znění nebyla funkční. V současnosti se tedy snažíme zefektivnit poskytování informací a budeme pokračovat posouzením vzniklého rizika.
Pokud jde o zákonem zakázaný obchod, postupujeme v souladu s rámcovou úmluvou o kontrole tabáku a v současnosti připravujeme protokol na ochranu obchodu. Evropská unie je v této souvislosti velmi aktivní a aktivní bude i nadále.
Opět chci zdůraznit, že nevystupujeme proti kuřákům, a souhlasím s těmi, kteří poukázali na tuto souvislost. Všechna uvedená opatření budou naopak přínosem i pro kuřáky.
Uvědomuji si citlivost otázky "šňupavého tabáku" v jednom členském státu. Musím však nejdříve říci, že případ Nizozemska je úplně rozdílný, protože tento členský stát nežádal o výjimku jako Švédsko. Zároveň však musím uvést, že šňupavý tabák není bezpečná alternativa. Byl bych velmi rád, kdyby se k tomuto tématu rozvinula důkladná diskuse. Je stejně nebezpečný. Způsobuje různé druhy rakoviny a nemocí.
Již brzy, začátkem příštího roku, budeme mít k dispozici všechny důkazy. Ve skutečnosti cituji švédské odborníky. Není to tedy tak, že předsudkem trpí zbytek Evropské unie, který ho nepoužívá. Cituji švédské odborníky, kteří mi v této souvislosti ukázali obrovskou kopu důkazů. Šňupavý tabák nemusí způsobovat rakovinu plic, protože se neinhaluje, ale vyvolává účinky a způsobuje obtíže. Zároveň neexistuje důkaz, že se dá účinně využít při kontrole spotřeby tabáku nebo v rámci opatření na kontrolu kouření. Byl bych tedy v této oblasti velmi zdrženlivý a pochyboval bych o existenci vědeckého důkazu, který by uvedený postup umožňoval.
Musím však uvést, že ze strany tabákového průmyslu zaznamenávám nesmírné úsilí o podporu šňupavého tabáku, protože se nyní cítí ohrožený politikami zaměřenými na prostředí bez tabákového kouře. V této souvislosti bychom měli být opatrní, protože by to mohlo způsobit další potíže a vedlo by to k rozšíření šňupavého tabáku a jeho agresivní komerční podpoře. Nerad bych měnil současný stav v Evropské unii. Máme k dispozici rozhodnutí Evropského soudního dvora, kterým nám byla v této souvislosti vyjádřena podpora.
Na závěr bych opět rád poděkoval všem poslancům za tuto velmi zajímavou rozpravu. Všímám si těch, kteří podporují politiky Komise, a těch, kteří jsou proti nim. Je velmi důležité, abychom znali všechna vaše stanoviska. V blízké budoucnosti, příští rok, budeme mít společně důkladnější diskusi o konkrétním návrhu Komise založeném na dnešní diskusi.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se uskuteční ve středu ve 12:00.
Písemná prohlášení (článek 142)
Zita Gurmai  
písemně. - (HU) Kouření je závažným problémem veřejného zdraví, v důsledku kterého zemřou každoročně statisíce obětí včetně nekuřáků. Jelikož je to problém celosvětového rozsahu, vyžaduje mnohostranné opatření, závazek členských států a účinné právní předpisy, které jsou přísnější než současné. Ochrana zdraví evropských občanů to vyžaduje.
Cesta k dosažení primárního cíle, Evropy bez tabákového kouře, bude samozřejmě dlouhá a bude vyžadovat nesmírné úsilí a odhodlanost. Z tohoto důvodu musíme přijímat opatření postupně. Několik členských států ukázalo příklad, který bychom měli při přijímání účinných opatření následovat s cílem odstranit nebezpečí pasivního kouření. Jedním z dalších kroků by mělo být zavedení úplného zákazu kouření na všech uzavřených pracovištích, včetně odvětví restauračních služeb, ve všech veřejných budovách a ve veřejných dopravních prostředcích do dvou let v celé Evropské unii.
Na úspěšný boj proti kouření potřebujeme pevný základ, komplexní strategii Společenství založenou na příslušných studiích a nejlepších empirických zkušenostech a zaměřenou na kontrolu kouření a podporu lidí v jejich úsilí přestat kouřit. Příprava účinných legislativních opatření, prevence a vzdělávání sehrávají v této strategii zásadní úlohu.
Marianne Mikko  
písemně. - (ET) Dámy a pánové, kouření způsobí každý rok předčasnou smrt více než 650 000 Evropanů. Nikdo z nich se nerozhodne začít kouřit s touhou skoncovat se životem. Kuřáci jsou závislí, jsou otroky neustálé, desetiletí trvající propagandy.
Pouze kvalitní odborník na vztahy s veřejností může vysvětlit skutečnost, že zatímco 86 % Evropanů je přesvědčeno, že pracoviště by mělo být bez tabákového kouře, pouze 61 % se domnívá, že totéž by se mělo týkat barů a restaurací. Dámy a pánové, číšníci a personál baru mají rovněž právo na život a ochranu zdraví.
Každý rok zemře následkem pasivního kouření 80 000 lidí. Bez ohledu na své vlastní přání dýchali směs 250 karcinogenů a toxinů. V případě číšníků v zařízeních, v nichž je kouření povoleno, je o 50 % vyšší pravděpodobnost onemocnění rakovinou plic, než v případě personálu pracujícího v prostředí bez tabákového kouře.
Tyto informace nejsou nové. 30 % občanů Evropské unie však stále kouří. Hospodářství volného trhu nezastavilo nezdravý zvyk, který způsobuje statisíce úmrtí a daňové poplatníky stojí miliardy.
Je zřejmé, že zákonodárci musí konat. Souhlasím se zprávou v tom, že pouze prostředí, které je úplně bez tabákového kouře, může splňovat současné zdravotní požadavky.
Kromě zákazu však potřebujeme rovněž opatření, která pomohou kuřákům zbavit se své závislosti. Stačí se pouze podívat na částky vynaložené tabákovým průmyslem na reklamu, abychom pochopili nesmírný rozsah problému, kterému čelíme.
Polovičatá opatření už nestačí. Nastal čas jednat seriózně.
