Boj proti terorismu - Ochrana osobních údajů (rozprava) 
Předseda
Dalším bodem je společná rozprava o:
zprávě paní Lefrançoisové jménem Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci o návrhu rámcového rozhodnutí Rady, kterým se mění rámcové rozhodnutí 2002/475/JHA o boji proti terorismu - C6-0466/2007 - a
zprávě paní Roureové jménem Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci o návrhu rámcového rozhodnutí Rady o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech (obnovená konzultace) (16069/2007 - C6-0010/2008 -.
Roselyne Lefrançois
zpravodajka. - (FR) Pane předsedo, nejprve bych ráda poděkovala všem svým kolegům poslancům, kteří se mnou spolupracovali na tomto dokumentu, protože naše spolupráce byla celou dobu skutečně vynikající. Text, o němž budeme dnes hlasovat, je obzvláště citlivý, protože hovory o boji proti terorismu se týkají záležitostí nebezpečných pro práva evropských občanů, ať se jedná o nebezpečí pocházející od samotných teroristů, nebo ze svobodu ohrožujícího potenciálu opatření zaváděných v zájmu boje s tímto problémem.
Některé vlády mají v posledních letech sklony zveličovat rozsah teroristické hrozby, aby odůvodnily přijímání bezpečnostních politik, ať již domácích, nebo mezinárodních. Hrozba je to však reálná a Evropská unie se musí co možná nejrozhodněji ujmout snahy předejít jí a bojovat s ní. Závisí na tom bezpečnost jejích 500 milionů obyvatel a obrana základních hodnot a zásad, na nichž je založena. Od útoků z 11. září 2001 bylo samo území EU několikrát cílem teroristických útoků, které, jak všichni víme, měly závažné důsledky: v březnu 2004 v Madridu a v červenci 2005 v Londýně. Všichni jste zajisté slyšeli o vlně útoků, které se odehrály teprve včera v Kantabrii.
Stále sofistikovanější a rozmanitější nástroje a metody, které používají teroristé, tento úkol značně znesnadňují. Rozvoj informačních a komunikačních technologií, zejména internetu, usnadňuje organizaci teroristických sítí a šíření propagandy nebo dokonce instruktážních příruček online. V současnosti existuje kolem 5 000 webových stránek tohoto druhu. Z toho důvodu si Evropská komise zcela oprávněně přeje upravit právní předpisy Společenství, aby se pokusila předejít nejen samotným teroristickým útokům, ale také jejich přípravám.
Aby toho dosáhla, inspirovala se Úmluvou Rady Evropy o předcházení terorismu. Problém je, že se rozhodla převzít pouze represivní stránky a ignoruje přitom pravidla týkající se ochrany základních svobod, která podle Rady Evropy tvoří nezbytnou protiváhu. Mé znepokojení se týká zejména konceptu "veřejného podněcování" a nebezpečí, které znamená pro svobodu projevu, protože následkem takovéto kriminalizace budou věci, které lidé říkají nebo píší a které údajně nabádají k teroristickému činu, nebo by k němu jen mohly nabádat, trestné.
Na jednání u kulatého stolu pořádaném v dubnu ve spolupráci s vnitrostátními parlamenty jsme zjistili, že nejsme jediní, kdo vyjadřuje své výhrady k některým rysům textu Komise. Několik vnitrostátních parlamentů vyjádřilo pochyby o uplatňování tohoto rámcového rozhodnutí a o rozsahu konceptu "veřejného podněcování". Rada Evropy také zdůraznila nebezpečí vynechání ochranných doložek. A konečně, v rámci rozmanitých studií, vyjádřili své výhrady nezávislí odborníci, a to zejména ohledně definice "veřejného podněcování" a ohledně úrovně právní jistoty textu. Na popud několika státních delegací, které se obzvláště zajímaly o ochranu základních práv, samotná Rada přidala k textu rámcového rozhodnutí několik ochranných doložek. U jednoho nebo dvou konkrétních bodů ovšem také navrhla zpřísnění rámcového rozhodnutí a v každém případě odhalila potřebu jeho dalšího zdokonalování, aby byla dosažena uspokojivá úroveň právní jistoty a ochrany svobod.
S našimi kolegy poslanci z Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a v nitřní věci jsme se proto snažili o nalezení rovnováhy mezi těmito zjevně protikladnými, ale v podstatě neoddělitelnými cíly, jmenovitě mezi bojem proti terorismu a ochranou základních práv a svobod. Abychom toho mohli dosáhnout, museli jsme rozhodovat velmi obezřetně, tím spíše, že někdy je v praxi obtížné rozhodnout, kde končí svoboda projevu a začíná porušování lidských práv. Vzpomeňte si na rozhořčení, které před dvěma roky způsobily dánské karikatury, nebo na nedávné spory, které vyvolal krátký film o islámu holandského poslance Parlamentu Geerta Wilderse.
Jsem proto přesvědčena, že kompromis, kterého jsme dosáhli, je dobrý. Udělali jsme následující hlavní změny: zaprvé, nahrazení termínu "podněcování" výrazem "nabádání", který je přesnější a v právním jazyce se používá častěji; zadruhé, přísnější definice "veřejného podněcování", která jasněji popisuje chování, které má být kriminalizováno, čímž předchází zneužívání, které by vedlo k omezování svobody projevu; zatřetí, začlenění mnohých podmínek vztahujících se k ochraně lidských práv a základních svobod a zejména svobody projevu a svobody tisku; začtvrté, připomenutí potřeby zajištění, aby přijatá opatření byla úměrná zamýšleným cílům, což je v demokratické, nediskriminační společnosti nezbytné.
To jsou hlavní body tohoto dokumentu. Těší mě, že toto téma bylo označeno za prioritu pro dnešní plenární zasedání, a těším se na bohatou a živou rozpravu.
Martine Roure
zpravodajka. - (FR) Pane předsedo, úřadující předsedo Rady, komisaři, dámy a pánové, velmi mě těší, že dnes pořádáme společnou rozpravu o zprávě mé kolegyně paní Lefrançoisové o boji proti terorismu a o mé zprávě o ochraně osobních údajů vypracované v rámci policejní a justiční spolupráce. Měli bychom mít na paměti, že boj proti terorismu nemůže být skutečně účinný, pokud nezajistíme posílení základních práv každého občana. Musíme k boji proti teroristickým hnutím, která ohrožují naše demokratické společnosti, používat své základní hodnoty dodržování základních práv.
Dle mého názoru byl návrh Komise o boji proti terorismu nevyvážený, protože pouze posiloval bezpečnost, přičemž opomíjel mnoho opatření na ochranu základních svobod. V tomto ohledu znovu gratuluji paní Lefrançoisové a jejím kolegům, že text vyvážili a zajistili, aby ochraňoval respekt k lidským právům a svobodám.
Teroristické sítě, jak víme, stále více využívají k podněcování a náboru nové informační technologie včetně internetu. Dohled nad těmito činnostmi na internetu vyžaduje shromáždění velkého množství osobních údajů, ale shromaždování musí probíhat se zaručením vysoké úrovně ochrany těchto osobních údajů.
Ráda bych připomněla Radě závazky, které učinila při přijímání směrnice o uchovávání údajů. V té době jsme vyjádřili přání, aby bylo možné použít cenné informace pro boj proti terorismu. Výměnou je Komise povinna dostát svému závazku a přijmout rámcové rozhodnutí o ochraně osobních údajů, které poskytuje vysokou úroveň ochrany.
Vřele děkuji svým kolegům z Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a v nitřní věci a každému, kdo se mnou spolupracoval, zejména stínovým zpravodajům, protože změny, které navrhujeme v mé zprávě, byly výborem jednohlasně přijaty. Tyto změny jsou důkazem, že se nesmíříme s harmonizací s nejnižším společným jmenovatelem. Domníváme se, že rozsah působnosti rámcového rozhodnutí by měl být tak široký, aby nebyl omezen pouze na údaje, které si vyměňují členské státy. Musí se vztahovat také k údajům zpracovávaným na vnitrostátní úrovni, což by umožnilo posílit spolupráci mezi různými policejními a justičními úřady členských států a přitom zajistilo odpovídající úroveň ochrany údajů v celé Evropské unii. Je třeba zabezpečit zásady omezení účelu a proporcionality prostřednictvím určení a omezení případů, kdy mohou být údaje dále zpracovány. Musíte si uvědomit, jak je to nezbytné! Údaje se nesmí používat k jinému účelu, než pro který jsou shromažďovány. Nechceme zakazovat veškeré převody údajů do třetích zemí, protože tyto převody mohou být nezbytné jako součást boje proti terorismu. Nicméně při každém převodu musí být provedeno zhodnocení, zda příslušná třetí země poskytuje potřebnou úroveň ochrany osobních údajů, a vyzdvihla bych skutečnost, že toto zhodnocení musí provést nezávislý úřad.
Žádáme Radu, aby do rámcového rozhodnutí začlenila podmínky týkající se vnitrostátních úřadů, které mají přístup k údajům shromážděným soukromými stranami v souladu - pokud vám mohu znovu připomenout - se závazky učiněné po přijetí směrnice o uchovávání údajů britským předsednictvím.
A konečně, musí být ze zásady zakázáno využívání citlivých údajů, jako jsou údaje vztahující se k politickým názorům, náboženskému vyznání, zdravotnímu stavu nebo pohlavnímu životu, na rozdíl od toho, co navrhuje současné rámcové rozhodnutí. Všimnete se, že touto opravou Evropský parlament návrh Rady, který zpracovávání těchto údajů za určitých okolností povoluje, převrací. Naopak, Parlament chce zpracovávání těchto údajů zakázat a stanovit výjimky. Postup byl zcela otočen, což je pro nás důležité. Přijetím tohoto postoje chce Evropský parlament ctít lidskou důstojnost a my se domníváme, že Rada by s námi měla v této důležité záležitosti souhlasit.
Jean-Pierre Jouyet
Pane předsedo, komisaři, předsedo Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a v nitřní věci, pane Deprezi, zpravodajky, dámy a pánové, toto je den pro Francouze a je to také můj den: rád bych vás požádal, abyste laskavě omluvili nečekanou nepřítomnost Rachidy Datiové, ale je pro mě ctí znovu se podílet na činnosti vašeho Parlamentu, zvláště na citlivých tématech, o nichž zde právě byla řeč. Zejména bych rád vyjádřil, že předsednictví Rady je vděčno paní Roureové a paní Lefrançoisové za osobní nasazení, které předvedly, a za zájem, který prokazují v otázkách boje proti terorismu a ochrany osobních údajů.
Těmito dvěma texty Parlament postihl současný vývoj a každodenní život evropské společnosti. Je třeba, abychom ochraňovali naše občany před teroristickými hrozbami, a zároveň je třeba, abychom ochránili jejich soukromé a soukromí. To je politická odpovědnost v nejvznešenějším smyslu slova. Rád bych reagoval na některá tvrzení týkající se dvou právě představených zpráv.
Především, s ohledem na návrh rámcového rozhodnutí o boji proti terorismu, boj proti terorismu je výzva pro Evropskou unii, která vyžaduje spojení veškerých našich snah. Pan de Kerchove, protiteroristický koordinátor EU, s nímž jsem se setkal před několika týdny, také řekl tomuto Parlamentu, že obzvláště znepokojivá je například činnost Al-Kajdy. V roce 2007 na evropské půdě došlo k 583 teroristickým útokům. Rámcové rozhodnutí, jímž se dnes zabýváte, je proto hlavním legislativním krokem směrem k boji proti rozšiřování teroristických postupů.
Je například nepřijatelné, aby bylo možné naprosto beztrestně na webové stránce vysvětlovat, jak podomácku vyrobit bombu. V současnosti existuje téměř 5 000 webových stránek, které v tomto ohledu přispívají k radikalizaci mladých lidí, a slovinskému předsednictví, jak víte, se dne 18. dubna, na schůzce Rady ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci, podařilo zajistit dohodu o těchto výzvách.
Oceňuji zprávu paní Lefrançoisové, která podpořila cíl Rady začlenit do rámcového rozhodnutí ze dne 13. června 2002 trestné činy uvedené v Úmluvě Rady Evropy. Její návrhy jsou značně propojeny se pozměňovacími návrhy, které učinila Rada během vyjednávání, a jak víte, debaty o tomto textu v rámci Rady byly velmi živé. Jsme zjevně uprostřed rozpravy typické pro všechny demokratické společnosti, které se snaží účinně bojovat proti terorismu a přitom respektovat základní pravidla právního řádu a základní zásady, jako je svoboda projevu, které řídí veškerý demokratický život.
Rád bych vás upozornil na dva body. Zaprvé, toto rámcové rozhodnutí má za cíl stanovit tři druhy trestných činů, k nimž může dojít před samotným spácháním útoků: veřejné podněcování k terorismu - a zdůrazňuji slovo "veřejné", kterým se vylučuje regulace soukromých výměn korespondence - výcvik k terorismu a konečně nábor teroristů. Tím by pro Evropskou unii vznikly trestné činy, s nimiž se členské státy již obeznámily prostřednictvím Úmluvy Rady Evropy o předcházení terorismu, která byla dokončena v roce 2005.
Definice těchto trestných činů byly slovo od slova opsány do rámcového rozhodnutí, s několika drobnými změnami v zájmu souladu s koncepty "teroristického trestného činu" a "teroristické skupiny", které v evropském právu existují od roku 2002; proto, paní Lefrançoisová, existuje termín "veřejné podněcování" místo "nabádání", který navrhujete. Přijetí textu na evropské úrovni usnadní kontrolu jeho provádění v členských státech a jeho rychlé uplatnění po celém území EU.
Druhý bod úvahy je, že Rada věnovala zvláštní pozornost dodržování základních práv. Tento zájem byl vyjádřen na setkání u kulatého stolu, které pořádal Parlament dne 7. dubna letošního roku. Rada si byla dobře vědoma debat, které se odehrály v Parlamentu, a pečlivě se držela postoje, který přijala Rada Evropy. K původnímu návrhu byly přidány ochranné doložky - zejména dvě, které se týkaly na jedné straně svobody tisku a svobody projevu a na straně druhé přiměřenosti kriminalizace trestných činů definovaných vnitrostátním právem.
Je třeba také poukázat na to, že Rada nepodpořila návrhy, jejichž cílem bylo zavést pravidla pro soudní příslušnost mimo rámec výsostného území státu, která paní zpravodajka stejně neschvaluje. Radu tedy během vyjednávání motivoval zájem o rovnováhu, čímž vznikl text, který ve velké míře odpovídá vašim zájmům.
Nyní se dostávám k rámcovému rozhodnutí o ochraně osobních dat, které představila paní Roureová - je pravda, že existuje velmi nízká, nebo dokonce žádná regulace takzvaných "nezávislých" materiálů, zejména pokud jde o veřejnou bezpečnost, jak jste, paní Roureová, poukázala. Nicméně právě v této oblasti je obzvláště důležité řídit a regulovat výměny údajů s cílem ochránit veřejné svobody. Máte pravdu: musíme jednat rychle a účinně a respektovat přitom práva těch, jejichž údaje se vyměňují, uchovávají a ukládají.
Ministři spravedlnosti dospěli dne 8. listopadu 2007 k dohodě o návrhu rámcového rozhodnutí. Jak jste sama upozornila, někteří z vás zde v Parlamentu byste rádi šli ještě dál. Předsednictví si toho je vědomo, ale rámcové rozhodnutí, které Rada v závěru diskuse, jež trvala více než dva roky, jednomyslně odsouhlasila, je prvním krokem, který poskytuje minimální normy pro osobní údaje v rámci zločinné spolupráce v době, kdy neexistovala žádná společná pravidla v rámci třetího pilíře. Je to kompromis; tak je vybudována Evropa, zejména v této oblasti. Je to kompromis, ale to neznamená, že jde o druhořadé rozhodnutí. Spíše je to v současné době nejlepší možný výsledek, protože zaplňuje mezeru a otevírá cestu pro další rozvoj.
Je to první krok směrem k regulaci výměny údajů z právních důvodů v rámci Evropské unie, jejíž uplatnění může být mnohem účinněji řízeno v rámci Rady Evropy. Převedením a uplatnění tohoto rámcového rozhodnutí by mohlo být předloženo k zhodnocení Radě ve složení pro spravedlnost a domácí věcí, jako tomu bylo například v případě evropského zatýkacího příkazu.
Nakonec, až bude vyvinut náš institucionální rámec - což se, jak všichni doufáme, stane - bude, pane místopředsedo, možné, aby Komise zahájila řízení pro nesplnění povinnosti. Častou otázkou v Evropě je, zda je pro nás lepší mít minimální množství norem, které může být později zvýšeno, nebo bychom měli zůstat na statu quo, což v současné době znamená extrémně rozdílné normy ochrany údajů, nedostatek řádných kontrol evropských institucí a dvoustranná vyjednávání o výměně údajů s třetími zeměmi, která neposkytují našim občanům dostatečné záruky a mohou probíhat bez našeho souhlasu. To je případ dvoustranných dohod se Spojenými státy.
Osobně se domnívám, že je lepší postupovat dopředu než setrvávat ve statu quo. Podle našeho názoru je rámcové rozhodnutí nezbytným prvním krokem. Navíc práce, kterou vykonala předchozí předsednictví, nám v podstatě umožnila nalézt body rovnováhy, které také odpovídají vašim zájmům. Zmíním se o některých z nich, paní Roureová.
První je, že budoucí rámcové rozhodnutí se bude vztahovat pouze k údajům vyměňovaným mezi členskými státy, jak jste upozornila, ale, členské státy také musí přislíbit, že přizpůsobí své úrovně ochrany. Doložka, na kterou byste se měli podívat, je článek 27, podpořený bodem 8, rámcového rozhodnutí, která vyzývá Komisi, aby po pěti letech rozšířila rámec textu, a mohla by se týkat vnitrostátních údajů. Jako předsednictví Rady k tomu nemáme žádné výhrady.
Druhým bodem je, že veškeré výměny údajů podléhají zásadě úměrnosti, což znamená, že je možné případ od případu kontrolovat, za jakým účelem se údaje přenášejí a zda objem vyměňovaných dat není větší, než je nezbytně nutné.
Třetím bodem je, že přenos údajů do třetích zemí podléhá důležitým podmínkám a bezpečnostním opatřením, aby byla zajištěna odpovídající úroveň ochrany. Dobře víte, že toto opatření neprošlo u některých našich zahraničních partnerů, jejichž jména jsem zmínil, bez povšimnutí. Článek 14 je hradba, která spolehlivě zamezí přenosu osobních údajů, které jsme předali do jiného členského státu, do třetích zemí. Také nám poskytuje záruku stejné úrovně ochrany údajů v tomto jiném členském státě.
Konečně začtvrté, členské státy se zavázaly podat Komisi zprávu o svých vnitrostátních opatřeních, jež Komise zhodnotí a předloží Parlamentu a Radě návrhy na úpravy tohoto prvního rámce. Tudíž budete plně zapojeni pokračování tohoto rámcového rozhodnutí.
Pane předsedo, paní zpravodajky, dámy a pánové, předsednictví si je dobře vědomo vaší oddanosti dodržování základních práv v rámci Evropské unie a já bych rád zdůraznil, že budoucí skupina, v níž se sešlo šest ministrů spravedlnosti z Německa, Portugalska, Slovinska, Francie, České republiky a Švédska, označila posilování ochrany údajů za prioritu pro Evropskou unii v následujících letech. Je to zájem, který sdílejí všechny členské státy, a během neformální schůzky Rady dne 25. července jej všichni ministři spravedlnosti podpořili.
To je vše, pane předsedo, co jsem chtěl Parlamentu říci.
Jacques Barrot
místopředseda Komise. - (FR) Pane předsedo, samozřejmě vítám úřadujícího předsedu pana Jouyeta a také obě paní zpravodajky, které odvedly znamenitou práci. Paní Lefrançoisová vytvořila zprávu o návrhu na změnu v rámcovém rozhodnutí o boji proti terorismu a paní Roureová podala zprávu o rámcovém rozhodnutí o ochraně osobních údajů. Samozřejmě také děkuji předsednictví Rady. Připomínky pana Jouyeta by měly prokázat zájem předsednictví na těsnějším sblížení různých stanovisek.
Pokusím se být stručný, pane předsedo, protože nás dnes ráno čeká před Parlamentem velmi zajímavá rozprava. Nejprve promluvím o návrhu na rámcové rozhodnutí o boji proti terorismu. Jak správně řekl pan úřadující předseda, moderní informační a komunikační technologie hrají v šíření teroristické hrozby důležitou roli. Teroristé využívají internet, který je levný, rychlý, snadno dostupný a dosáhne téměř do všech koutů světa.
Výhody internetu, které oceňují zákonů dbalí občané, jsou bohužel také zneužívány pro zločinné účely. Teroristé internet používají k šíření propagandy pro účely mobilizace a náboru také k šíření instrukcí a příruček pro výcvik teroristů nebo plánování úroků. Předcházení této hrozbě je jednoznačnou politickou prioritou. Evropská unie musí bojovat proti modernímu terorismu a jeho novým metodám se stejným nasazením, jaké projevuje v boji proti tradičnímu terorismu.
Návrh, který připravila Komise, aktualizuje rámcové rozhodnutí o boji proti terorismu a propojuje jej s Úmluvou Rady Evropy o předcházení terorismu tím, že do konceptu terorismu začleňuje veřejné podněcování ke spáchání teroristických trestných činů a nábor a výcvik k terorismu.
Komisi těší pozitivní reakce, které se dostalo zprávě paní Lefrançoisové, která podtrhuje přidanou hodnotu návrhu. Nicméně, paní Lefrançoisová, také jste vyjádřila ohledně návrhu obavy a navrhujete několik změn.
Pokusím se stručně reagovat. Zaprvé, vaše zpráva zpochybňuje používání výrazu "veřejného podněcování" a jasně říká, že se vám jako mnohem přesnější jeví pojem "veřejné nabádání". Je ovšem skutečností, že návrh Komise je založen na Úmluvě Rady Evropy a ze dvou důvodů se věrně drží jejích definic trestných činů.
Zaprvé jsme chtěli zohlednit bezpříkladnou odbornost Rady Evropy v oblasti lidských práv a práci, kterou Rada vykonala při vypracovávání textu úmluvy, o níž diskutujeme. Úmluva je také založena na judikatuře Evropského soudu pro lidská práva, pokud jde o svobodu projevu.
Zadruhé Komise chtěla členským státům usnadnit provádění upraveného rámcového rozhodnutí i Úmluvy Rady Evropy. Nebylo by jejich uplatňování po změně terminologie o něco komplikovanější? To je otázka, kterou bych vám rád položil.
Pokud jde o druhou výhradu vznesenou ve zprávě, Komise podporuje myšlenku začlenění ochranných doložek o lidských právech, které se shodují s doložkami v článku 12 Úmluvy Rady Evropy o předcházení terorismu, do opravného textu. Ve skutečnosti, pane Jouyete, společné stanovisko Rady ze dne 18. dubna 2008 již obsahuje zvláštní ochranné doložky shodující se s doložkami v článku 12.
Nyní přejdu ke snaze vyloučit jakoukoli povinnost kriminalizovat pokus o spáchání trestného činu. V tomto bodě se shodneme. Návrh Komise již zajišťoval vyloučení této povinnosti a stejně tak společný postoj Rady ze dne 18. dubna 2008.
Rád bych také řekl, že pokud jde o pravidla příslušnosti uplatnitelná na nové trestné činy, do značné míry - ačkoli ne naprosto - souhlasíme s úpravami navrhovanými ve zprávě. Komise proto může uznat zrušení dalších pravidel příslušnosti, která začlenila do svého návrhu.
Komise ovšem nesdílí stanovisko uvedené ve zprávě ohledně existujících pravidel příslušnosti v současném rámcovém rozhodnutí, protože to by znamenalo stanovení omezení v souvislosti s novými trestnými činy. Oprava, kterou navrhuje zpráva, odstraňuje povinnost členského státu stíhat nové trestné činy, když jsou spáchány mimo území tohoto státu, ale jménem jeho institucí nebo obyvatelstva nebo proti evropské instituci, která má ústředí v daném členském státě. Obáváme se, že odstranění této povinnosti daného členského státu stíhat omezí účinnost návrhu Komise, protože nové trestné činy jsou velmi často mezinárodní, zejména jsou-li spáchány prostřednictvím internetu.
Komise však doufá, že vývoj tohoto dokumentu především umožní, aby v blízké budoucnosti vstoupilo v platnost upravené rámcové rozhodnutí. Aktualizování našich právních předpisů skutečně stojí za všechnu naši snahu a já děkuji jak Parlamentu, tak předsednictví, že se ze všech sil snaží tohoto výsledku dosáhnout. Tento nový nástroj skutečně potřebujeme.
Nyní se dostávám ke zprávě paní Roureové, která se ve své velmi silné obhajobě zastala přání Parlamentu mít smysluplné rámcové rozhodnutí, které otevírá cestu pro další rozvoj. Rámcové rozhodnutí musí podporovat policejní a justiční spolupráci v trestných záležitostech tím, že jí dodá účinnosti pomocí právní legitimity a dodržováním základních práv, zejména práva na respekt k soukromí a práva na ochranu osobních údajů. Společná pravidla pro zpracování a ochranu osobních údajů, vyvinutá s cílem předcházet a bojovat proti zločinu, mohou pomoci těchto dvou cílů dosáhnout.
Pane Jouyete, nepřekvapí vás zjištění, že Komisi zklamal poměrně omezený rozsah rámcového rozhodnutí. Měli jsme v úmyslu zajít dále, ale vím, že současné předsednictví ve velké míře sdílí tento názor. Text rámcového rozhodnutí nyní postihuje pouze příhraniční výměny osobních údajů, a proto jsme chtěli zajít dál. Zpracovávání osobních údajů těmito úřady na vnitrostátní úrovni dosud není na evropské úrovni zharmonizováno. Tyto činnosti budou nadále na vnitrostátní úrovni pokryty vnitrostátními právními předpisy pro ochranu údajů. Je pravda, paní Roureová, že všechny členské státy přistoupily na Úmluvu Rady Evropy č. 108 o ochraně údajů. Nicméně, já patřím mezi ty, kdo se domnívají, že bychom měli zajít dál.
Dodatečné hodnocení uplatňování rámcového rozhodnutí, k němuž odkazoval pan Jouyet, je samozřejmě jedním ze způsobů přezkoumávání uplatnění pravidel v rámcovém rozhodnutí a také kontroly, zda jsou respektovány zásady omezení účelu a proporcionality, které správně zmiňujete a které jsou pro tuto oblast zásadní. Je pravda, že revize, ustanovení o hodnocení, by jistě, na základě posudku vypracovaného členskými státy, umožnila rozšířit rozsah ochrany údajů.
Jisté je, a na to nemusím naléhat, protože předsednictví se o tom právě zmínilo, že text bude významný nejen pro Evropany, ale také při našich vyjednáváních s třetími zeměmi. Budeme v mnohem pevnější pozici, zejména při vyjednáváních se Spojenými státy - které mám stále na zřeteli -, pokud budeme moci uplatnit nárok na opatření pro ochranu údajů, které skutečně odpovídá potřebám a očekáváním našich občanů. Proto doufám, že Rada bude v tomto dokumentu pokračovat a že se nám podaří dosáhnout dohody. Toto je první krok, pane Jouyete, ale tento krok musí být dostatečně významný. To je mé přání.
V každém případě, pane předsedo, budu potěšen, pokud nám tyto dva návrhy a dvě zprávy - které jsou pro Komisi velmi zajímavé a velmi cenné - umožní dosáhnout dohody, za což bych byl skutečně rád.
Luis de Grandes Pascual
Pane předsedo, pane Jouyete, komisaři, dámy a pánové, hovořím ze své pozice navrhovatele stanoviska Výboru pro právní záležitosti ke zprávě Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a v nitřní věci.
Rád bych poděkoval Výboru pro právní záležitosti za podporu, kterou mi poskytl, a paní zpravodajce Lefrançoisové a chtěl bych říci, že při vypracovávání tohoto úkolu byla přístupná pochopení a dialogu v zájmu hledání konsensu, který je v této záležitosti naprosto nezbytný.
Dámy a pánové, mohlo by se zdát, že tento návrh na rámcové rozhodnutí není nezbytný. Rada Evropy se již touto záležitostí zabývala ve své Úmluvě o předcházení terorismu, v níž rozlišuje tři druhy trestných činů, které Komise zahrnula do svého návrhu: veřejné podněcování ke spáchání teroristických trestných činů, nábor k terorismu a výcvik k terorismu.
Je ovšem také pravda, že přidává hodnotu, protože obsahuje lepší definici terorismu, a je úplnější, protože zahrnuje důležitý seznam trestů.
Rád bych naprosto upřímně řekl, že tento krok Komise je nezbytný a že je to nesmírně cenný příspěvek.
Není třeba obávat se o základní práva a není zde žádný rozpor se svobodou projevu. Dámy a pánové, teroristická skupina ve Španělsku není na seznamu teroristických skupin Evropské unie kvůli tomu, co říká, ale spíše pro své praktiky, protože k dosažení svých cílů využívá vydírání, únosy, násilí, teror a smrt. Proto je na seznamu; ne pro to, co říká, ale kvůli tomu, co dělá.
Ve španělském parlamentu jsou skupiny pro nezávislost, které promlouvají naprosto legitimně, obhajují nezávislost a samozřejmě za to nejsou nikterak stíhány.
Nejde o zavádění trestů za přesvědčení; jde o spolupráci v používání moderních technologií a v účinném boji proti terorismu.
Dovolte mi, abych vám připomněl, že včera byl ve Španělsku teroristickou skupinou ETA, zbabělým způsobem - nastražením bomby do auta, zavražděn čestný člověk, člen ozbrojených sil, důstojník jménem Juan Luis Conde.
Je třeba, aby Evropská unie promluvila na toto téma jednohlasně, neústupně a kvalifikovaně. Je třeba, abychom dokázali zavést druhy trestných činů, které nejsou nepřesné, protože pokud soudy objeví nesrovnalosti, vždy převáží presumpce neviny, a my tuto příležitost nesmíme propást.
ETA a veškeré teroristické skupiny na světě by měly vědět, že Evropská unie k nim promlouvá jednohlasně, měly by přijít o veškeré naděje, měly by si být jisty, že na ně dopadne demokratická váha Unie a že se nevzdáme, dokud nebudou zcela vyloučeny z životů našich zemí.
Panayiotis Demetriou
Pane předsedo, komisaři, úřadující předsedo Rady, dnes máme před sebou dvě velmi důležité zprávy. Jsou výjimečné pro svůj vyvážený přístup a také tím, že jsou výsledkem širší spolupráce v obecně schvalovaných záležitostech boje proti terorismu a ochrany lidských práv a samozřejmě ochrany osobních údajů.
Terorismus je pohroma naší doby. Je velmi rozvětvený, nelidský, barbarský a odolný. Proto proti němu potřebujeme bojovat všemi zákonnými prostředky, přičemž musíme mít stále na paměti, že nesmí být porušována lidská práva. Přesně toho dosahuje zpráva paní Lefrançoisové.
Bylo řečeno, že návrh na boj proti terorismu je založen na Úmluvě Rady Evropy. Rozhodli jsme se ovšem změnit definici "veřejného podněcování", aby byla lépe právnicky srozumitelná ve všech zemích. Hovoříme o "veřejném nabádání", které mnohem lépe vystihuje ducha Úmluvy a cíl, jehož chceme dosáhnout.
Náš zájem byl při debatách o této zprávě soustředěn na otázku lidských práv. Vedli jsme rozsáhlé diskuse, dohodli se na formulaci a začlenili podmínky, které zajistí vyváženost, o níž jsem hovořil.
Cokoli navíc pravděpodobně pokazí tuto rovnováhu a jakýkoli pokus dále definovat terorismus může znamenat problém: nalézt definici nebyl pro Evropu snadný úkol. Byl jsem v Radě Evropy tři roky. Snažili jsme se přijít na definici terorismu a neuspěli jsme. Nyní, když jsme k definici došli, není třeba ji zpochybňovat.
V každém případě o otázce lidských práv hovoří odstavec 10 úvodní části návrhu; obsáhle a podrobně se zabývá specifickými právy, která jsou chráněna: právo sdružování a odborových svazů a všechna související práva. Není proto třeba vyvíjet v tomto směru další snahy.
Na závěr mi dovolte, abych dodal, že vše je v dobrých rukách. Nicméně je zde jiná oblast, na kterou bychom se měli zaměřit: měli bychom obrátit pozornost na společnosti, které přiživují terorismus. Měli bychom hovořit s odpovědnými lidmi, s umírněnými skupinami, aby bylo možné zrušit morální podporu, které se teroristům dostává v těchto společnostech. Tímto směrem bychom měli nasměrovat své snahy, myšlení, programy a kampaně.
(Potlesk)
Claudio Fava
Pane předsedo, pane Jouyete, pane Barrote, dámy a pánové, jsem přesvědčen, že po sedmi letech bojování proti terorismu jsme již zkušení ve vyjmenovávání nebezpečí terorismu, jeho účinků a ničivých dopadů. Také jsem přesvědčen, že jedním z nejdramatičtějších dopadů je ztráta rovnováhy - ztráta schopnosti vyváženě reagovat na hrozbu terorismu.
Tato rovnováha je nezbytná pro vyšetření nikoliv povrchních, ale vnitřních příčin, které podněcují toto násilí, a je nutná k zavedení preventivních a trestných politik, aniž bychom opustili základní zásady naší právní kultury. Je to cenná, ale obtížně dosažitelná rovnováha, protože musí být převedena do předpisů, které nenechávají žádný prostor pro volnou interpretaci. Proto oceňuji iniciativu Komise zrevidovat rámcové rozhodnutí z roku 2002, za podmínky, že bude věnována pozornost těm velmi aktuálním doporučením uvedeným ve dvou zprávách, o nichž dnes diskutujeme.
Prvním doporučením je, pane Jouyete a pane Barrote, že se musíme vyhnout kultuře podezírání, protože zakládání naší společnosti na podezírání a vymýšlení integračních a imigračních politik vytvořených na zásadě vzájemné nedůvěry by bylo darem terorismu, neboť cílem terorismu je především rozdělovat.
Proto když hovoříme o teroristických trestných činech, a konceptu podněcování - který se nám jeví být obecný i subjektivní - dáváme přednost právně vhodnějšímu a konkrétnějšímu konceptu veřejného nabádání. Domnívám se, že je to méně matoucí a méně subjektivní princip, a není to terminologická otázka, pane Barrote, je to zásadní otázka: podněcování je vhodné pro zneužívání, pro výstřelky, také vzbuzuje přílišnou pozornost ke společensky citlivým tématům, což by často způsobovalo přehnané a zmatené reakce. To vše nás přivádí k druhému nebezpečí, kterého se musíme vyvarovat: vykládání boje proti rasismu jako odůvodnění pro přepracování, snížení a pozměnění vymezení základních práv.
Od těchto dvou zpráv očekáváme jasný a jednoznačný signál ohledně tohoto tématu: toto je výzva, s níž se my jako zákonodárci máme vypořádat: sloučit boj proti terorismu a činnostem, které pro něj připravují půdu, s respektováním Listiny základních práv a zejména svobody projevu a svobody sdružování, bez nichž by se naše kultury vrátily do barbarských dob. Pane Barrote, musíme si říci pravdu: hrozí nebezpečí, že změníme boj proti terorismu v konflikt mezi kulturami nebo náboženstvími, že budeme hovořit rasistickým jazykem; to je skutečné nebezpečí, jak se ukázalo v nedávných dnech na schůzce v Kolíně nad Rýnem při bezohledném příspěvku poslance tohoto Parlamentu, pana Borghezia. Proto by tento Parlament měl říci důrazně a právě zde: fašistická nesnášenlivost nemá nic společného s válkou proti terorismu!
Tento postoj zastávají i dvě cenné zprávy, o nichž zde diskutujeme: boj proti terorismu, předcházení hrozivému násilí terorismu, ale zároveň zajištění správné rovnováhy mezi potřebou bezpečnosti pro naše občany a jejich svobodami a základními právy. V této věci, pane předsedo, pane Jouyete a pane Barrote, vyzýváme Radu a Komisi k ostražitosti a slibujeme, že tento Parlament udělá, co bude v jeho silách, pro spolupráci s vámi.
Alexander Alvaro
Pane předsedo, úřadující předsedo Rady, místopředsedo Komise, paní Lefrançoisová a paní Roureová vykonaly svými zprávami velký kus práce a bylo mi potěšením s nimi na nich spolupracovat. Dosáhli jsme mnohého a také jsme mnohé změnili. Mrzí mě, že zpráva paní Roureové uvízla v Radě, přestože jsme ji zrevidovali. V tomto ohledu mám pocit, že to, o čem hovořil pan Jouyet, zde poněkud chybí, konkrétně to, že se chopíme tématu a prohlásíme ho za prioritní. To jsme také opakovaně slyšeli, naposledy od německého předsednictví Rady. Bohužel, dosud to nebylo převedeno do praxe. Parlament nemohou dlouhodobě uspokojit pouhé sliby.
Co se týče zprávy paní Lefrançoisové: v této zprávě je nepochybně něco pozoruhodného, čím se dosud nikdo z vás nezabýval. To naznačuje, že zde máme jeden ze vzácných případů, kdy harmonizujeme trestní právo hmotné - zjevně mimo oblast životního prostředí. Něco takového Evropská unie dosud nedělala. V občanském právu jsme to již viděli v přeshraničních záležitostech. Ovšem harmonizace trestního práva hmotného zachází mnohem hlouběji, než jsme zde kdy zašli. Proto snad Komise chápe, proč vedeme tak intenzivní debatu o veřejném podněcování nebo nabádání. "Nabádání" je normální právní termín v každém členském státě. Členské státy Rady Evropy se usnesly na výrazu "podněcování" jako na kompromisu. To zahrnuje i země jako Rusko.
Nedomnívám se, že musíme debatovat o tom, zda máme v této věci společný právní základ. Také jsem v debatách s paní Lefrançoisovou vysvětloval, že z pohledu mého členského státu mám problém s termínem "nabádání", jak je zde také použito, protože skutečnost, že nabádání může být potrestáno, aniž by byl spáchán promyšlený nezákonný zločin, je našemu systému cizí. Pokud doložka počítá s podněcováním nebo nabádáním, oba tyto termíny se v nejhorším rovnají podvodu. Obojí vykazuje promyšlenost ze strany pachatele. Závisí zcela na vnímání třetích stran, zda to, co někdo říká, může být závažné nabádání ke spáchání teroristického trestného činu, či nikoli. Nyní by mě zajímalo, kde uděláte hranici mezi teroristou a rozzlobeným občanem u stolu v hostinci, kterého udal soused.
V tomto ohledu musíme také zmínit existující právní systémy. Vím, že ten je ve Španělsku v některých ohledech jiný, ale to je proto, aby mohl bojovat proti domácímu terorismu. Věřte mi, jsem vděčný, že jsem příliš mladý na to, abych zažil zlé časy RAF v Německu, ale tenkrát se také diskutovalo o vhodných zákonech. Země samozřejmě musí ve výjimečných situacích jednat výjimečně, ale v posledních sedmi letech jsme také viděli, že mnohá rozhodnutí přijatá v počátku, v návalu aktivity, musí nyní být odvolávána. V tomto ohledu jsem také rád, že se v této zprávě soustředíme na lidi a základní práva napříč politickým spektrem.
Pokud jde o zprávu paní Roureové, je mnohem zásadnější, že Rada podniká kroky. Nesmíme se nechat ošálit ohledně Lisabonské smlouvy. Všichni chceme, aby do voleb v roce 2009 vešla v platnost, ale také víme, že chtít nestačí. Nyní se musíme pokusit vnést tuto zprávu do těchto debat - zejména pokud jde o hovory, které v současnosti vede Komise se Spojenými státy o dohodě o ochraně údajů mezi EU a USA. Vlastně debaty a zpráva nesmí existovat nezávisle na sobě. Proto bych byl rád, kdybychom se nejen chopili politické vůle, ale také učinili politické rozhodnutí, abychom umožnili, aby rámcové rozhodnutí nakonec vstoupilo v platnost.
Komise a Rada se neuvěřitelně aktivně snaží podniknout kroky v oblasti hospodářské ochrany osobních údajů. Když vidíme, co se děje ve Spojeném království, Německu a v ostatních členských státech, kde případy zrát nebo krádeží osobních údajů spravují veřejné orgány, potřebujeme stejně naléhavě podniknout kroky i zde. Nakonec zde jde více než jindy o práva občanů, protože ti nemohou zabránit, aby se jejich vláda takto chovala. Co se týče podniků, občan si stále může v případě pochybností vybrat jiný.
Brian Crowley
jménem skupiny UEN. - Pane předsedo, rád bych poděkoval úřadujícímu předsedovi a místopředsedovi Komise a také zpravodajkám za zprávy, které pokládám za velmi důležité.
Když debatujeme o otázkách týkajících se terorismu a ochrany údajů - někdy když se podíváte na podstatu diskusí v Parlamentu - zdá se, že zde dochází ke konfliktu mezi těmi, kteří chtějí více ochraňovat práva a svobody jednotlivců, a těmi, kteří chtějí více ochraňovat obecnou populaci před nebezpečím a hrozbou násilí nebo i nabádáním k násilí, jak již uvedli někteří moji kolegové. Z toho důvodu, když s ohledem na tyto návrhy pokročíme, měli bychom si být jisti, že právní předpisy, které navrhujeme, které opravujeme v rámci tohoto Parlamentu, mají pevný právní základ, takže když vstoupí v platnost, nebudou zpochybnitelné a nebude jim co vytknout. Jednou z potíží, kterým čelíme, je, že kvůli rámcovému rozhodnutí, kvůli právnímu základu - nebo nedostatečnému právnímu základu - s ohledem na některé aspekty tohoto rámcového rozhodnutí bychom mohli být snadno obviněni z pokrytectví, protože působíme, jako bychom jednali, aniž bychom přijali jakákoli rázná opatření.
Ohlédnete-li se do historie spolupráce v justičních a policejních záležitostech, které jsme zde v Parlamentu iniciovali, 90 % z nich bylo založeno na vzájemné důvěře mezi různými úřady na úrovni členských států. To je jediný účinný způsob, jak nalézt mechanismus k pokročení, protože, i když můžete předložit dohody nebo rozhodnutí, dokud úřady každého členského státu nejsou ochotny vzájemně spolupracovat a vyměňovat si informace, nemůže nastat žádná smysluplná spolupráce nebo pokrok.
Musíme být velmi obezřetní v otázce ochrany údajů a osobních údajů, které se shromažďují, protože mnozí z nás vědí, že v našich členských státech je bezpočet agentur, a to jak na vnitrostátní, tak na lokální úrovni, které uchovávají údaje o každé osobě. Největší zděšení v současné době ve Spojeném království vzbuzuje otázka krádeže totožnosti a také velké obavy, protože se ztrácejí počítače, které obsahují informace ze státních agentur - ať se jedná o sociální pomoc, obranu nebo policejní agentury -, osobní údaje, které byste jako jedinci nikomu neposkytli. Přesto se zdá, že tyto údaje nejsou nijak chráněny.
Proto musíme být na této úrovni - na evropské úrovni - opatrní, abychom vytvořili evropské rámcové rozhodnutí, které umožní spolupráci mezi členskými státy, ale které jednotlivým členským státům neukládá tyto kontroly. Říkám to proto, že existují lepší způsoby ochrany pro jednotlivce proti neoprávněnému využití, zneužití nebo ztrátě jejich údajů vnitrostátními orgány, než by byly v tomto rámcovém rozhodnutí, a pokud prosadíme, aby se toto rámcové rozhodnutí uplatňovalo i na vnitrostátní údaje podryjeme práva, která již existují. Protože děláme pokroky s novým plánem na evropské úrovni, vzniká zde volný prostor pro trochu pružnější reakci na nesnáze, kterým čelíme v oblasti ochrany údajů. Nicméně aby bylo jisté, že tento právní předpis bude účinný, nejen že musí být jasný a jednoznačný, pokud jde o roli, kterou má plnit, ale je také třeba, aby lidé věřili, že je ochrání a nezneužije.
Kathalijne Maria Buitenweg
jménem skupiny Verts/ALE. - (NL) Pane předsedo, jsem přesvědčena, že Rada si upřímně přeje zvýšit bezpečnost občanů a také že jí záleží na občanských právech. Možná jste nadšeně uvítal zprávy, o nichž debatujeme, ale pokud jste je četl pečlivě, všiml jste si, že závěr, k němuž jsme dospěli, se naprosto liší od vašeho. Ve skutečnosti se domníváme, že návrhy, které jste přijali, jsou jednoduše nevhodné a hrozí, že budou zasahovat do občanských práv.
Čím to je, že hodnotíme věci rozdílně? Předně, parlamenty se tradičně soustředí na občanská práva více než vlády, což představuje problém, když přijde na rozhodování. Ale hlavně Parlament se chce dívat na vliv těchto rozhodnutí na společnost dlouhodobě. Když se podíváme na vztah mezi vládou a občany z historického hlediska, vidíme, že vláda má výhradní právo použití síly a občané mají základní práva, která vláda nemůže porušovat, pokud to není nezbytné, účinné a přiměřené. Ovšem pokud občané vidí, že vláda příliš často jedná zbytečně a neoprávněně, jejich důvěra ve vládu, a tudíž i spolupráce s ní, se vytratí, a pak budeme mít skutečně závažný dlouhodobý bezpečnostní problém. Důvěra se těžko získává, ale snadno ztrácí.
Podle mého názoru návrh na ochranu údajů nenabízí zamýšlenou ochranu a Rada se rozšiřováním rámcového rozhodnutí pouští na tenký led.
Začnu zprávou paní zpravodajky Roureové, které bych ráda vřele poděkovala za všechny roky, kdy se snažila tuto zprávu protlačit Parlamentem. Ráda bych zejména položila několik otázek Rad. Návrh se vztahuje k policejní a justiční spolupráci v Evropě; to znamená ke službám zabývajícím se bezpečností. Nicméně - a zde mi možná pan úřadující předseda bude odporovat - chápu, že nyní je stanoveno, že Rada není těmito návrhy vázána, pokud jsou v sázce základní národní bezpečnostní zájmy. O jakých zájmech je zde řeč a můžete udat příklad záležitosti, která by vás přiměla jednoduše vyhodit toto rámcové rozhodnutí do koše?
Další bod, o němž už se sama paní Roureová zmínila, je záležitost citlivých údajů. U některých údajů pochopím, proč je Rada vyžaduje; ale může mi vysvětlit, při jaké příležitosti by mohla mít užitek z informace, zda byl někdo členem odborové organizace? Ráda bych od vás slyšela příklad, kdy může být užitečné vědět, zda byl někdo členem Federace odborových svazů (FNV) v Nizozemsku. Má to snad poukázat na zpupné chování? Za jakých okolností může tohle, proboha, mít význam? Sexuální životy lidí? Pokud mluvíme o aktivní pedofilii, tak prosím: to je zločin a samozřejmě může být zaznamenán. K čemu ale vlastně potřebujete další informace?
Co se týče předávání údajů třetím zemím, stále si vybavuji vtipnou situaci během německého předsednictví, kdy zástupce Rady prohlásil, že někdy je skutečně nezbytné velice rychle předat údaje Íránu. Celá sněmovna nevěřila svým uším; to jistě nemohl myslet vážně - předávat údaje do Íránu! Proto se nyní ptám, jestli ten člen Rady zaručí, že citlivé údaje nebudou za žádných okolností předány Íránu. Můžete mi také dát číslo článku, na němž tuto záruku postavíte?
Přestože považuji úroveň ochrany za nedostatečnou, vítám ten cíl: lepší spolupráce mezi policejními a justičními službami na evropské úrovni (ví se, že ta selhává i na vnitrostátní úrovni). Jedno z klíčových slov vztahujících se ke zlepšování spolupráce je "důvěra" - v tomto případě je to také záležitost důvěry. Viním Radu z toho, že nedokáže dostatečně zapracovat na zvýšení důvěry, a tudíž také posílení spolupráce. Nakonec, důvěra musí být na něčem založena, například na řádné ochraně údajů nebo práv podezřelých, která je vhodná pro náš právní řád - ale vám se nedaří plnit sliby. Na procesních právech podezřelých pracujete po celé mé volební období a stále žádný výsledek. Navíc ani tam, kde byste mohli skutečně pomoci s vylepšením spolupráce, se vám to nedaří. Místo toho představíte nekompletní rámcové rozhodnutí o boji proti terorismu.
Paní Lefrançoisová o tom vypracovala trefnou zprávu, za kterou bych jí také ráda poděkovala. Má otázka zůstává: jaký problém se zde vlastně Rada snaží vyřešit? Nabádání k násilí je zakázáno ve všech členských státech a tak by to mělo být - ale nyní je kriminalizováno i podněcování. Co zahrnuje "podněcování"? Když někdo napíše, že Spojené státy jsou ničemná země, osa zla, s níž je třeba bojovat? Pokud tato osoba napíše také: "Kdo není s námi, je proti nám," je to podněcování? Když západní muž záměrně natočí antiislámský film s cílem urazit lidi, podněcuje útok? A podněcuji nyní já?
Nejasné právní předpisy jsou špatné předpisy. Máte mou podporu pro kriminalizaci nabádání k násilí na evropské úrovni, ale ne tímto způsobem. Když člověk porovná všechny jazykové verze, není ani jasné, jestli se zrovna projednává "podněcování", nebo "nabádání". Žena může být oblečena provokativně, ale to neznamená, že nabádá ke znásilnění. V tomto smyslu je znepokojující článek 1 odst. 1, který stanoví, že osoba může být usvědčena z teroristických trestných činů bez ohledu na to, zda tyto činy přímo zastává, či nikoli. Pokud jde o mou skupinu, toto je skutečně příliš.
Sylvia-Yvonne Kaufmann
jménem skupiny GUE/NGL. - (DE) Pane předsedající, úřadující předsedo, místopředsedo Komise, vzhledem k tomu, že mám k dispozici jen málo času, ráda bych diskutovala pouze o zprávě paní Roureové. Hovoříme-li o zpracovávání osobních údajů v rámci policejní a justiční spolupráce v kriminálních věcech, ráda bych velmi jasně řekla, že jsem toho názoru, že potřebujeme jednotné evropské předpisy.
V nedávných letech bylo zahájeno několik projektů týkajících se zpracovávání těchto údajů, zejména Schengenský informační systém druhé generace a Vízový informační systém (VIS). Tyto údaje jsou však také významné ve vztahu k návrhu na vyměňování údajů z rejstříku trestů mezi členskými státy, a dokonce k zavedení evropského systému jmenné evidence osob. Vysoká úroveň ochrany údajů je v zájmu každého občana a podle mého názoru může být zajištěna jedině prostřednictvím jednotných předpisů na úrovni EU.
Úřadující předseda řekl, že současné rozhodnutí Rady bylo tím nejlepším řešením, jakého bylo možné dosáhnout. Musím vám říci, pane úřadující předsedo, že jsem novým návrhem Rady zklamaná, protože nebyly zohledněny hlavní požadavky Parlamentu, a já se domnívám, že zajišťuje úroveň ochrany údajů, která je v některých ohledech nižší než úroveň ochrany v Úmluvě Rady Evropy č. 108. Mimochodem, návrh kritizují všechny strany napříč politickým spektrem a já si myslím, že tento jednoznačný signál by měl být pro Radu podnětem k zamyšlení.
Zejména bychom měli zajistit, aby rámcové rozhodnutí bylo uplatňováno také ve vnitrostátním zpracovávání dat; jinak bude smysl celého návrhu zpochybněn.
Také bych ráda zdůraznila, co řekla paní zpravodajka Roureová, tedy že obzvláště citlivé kategorie údajů - to znamená údaje vztahující se k etnickému původu osoby, politickým názorům nebo náboženskému přesvědčení - by se neměly zpracovávat. Pokud povolíme vůbec nějaké výjimky, je nezbytné předem dostat například souhlas příslušného justičního orgánu; tato kategorie údajů by prostě neměla být zpracovávána automaticky.
Rada již dlouho slibuje Parlamentu, že toto rámcové rozhodnutí přijme. Domnívám se, že je nejvyšší čas, aby Rada svůj slib konečně splnila, a samozřejmě s rámcovým rozhodnutím, které je hodno papíru, na němž je vytištěno.
Podporuji všechny změny, které navrhuje Parlament v této zprávě, protože se domnívám, že potřebujeme nejvyšší možnou úroveň bezpečnosti údajů, a tu stávající rámcové rozhodnutí Rady nezajišťuje.
Gerard Batten
jménem skupiny IND/DEM. - Pane předsedající, tato rozhodnutí Rady jsou součástí postupu harmonizace našich justičních a právních systémů se společným systémem EU. Již kterýkoli občan EU může být vydán z jedné země EU do jiné pomocí evropského zatýkacího rozkazu s minimálními zárukami. I když vnitrostátní právní systém nebo vnitrostátní vláda vědí, že se děje hrubá křivda, nemohou jí zabránit.
Podle nových pravidel pro rozsudky vynesené v nepřítomnosti můžeme nyní být souzeni a odsouzeni v jiném státě EU, aniž bychom věděli, že k tomu došlo, a poté být vydáni a uvězněni. Může nám být udělena pokuta a náš majetek může být zabaven, opět aniž by tomu naše vnitrostátní právní systémy nebo vlády mohly zabránit nebo nás ochránit.
Podle Lisabonské smlouvy má být zřízen post státního zástupce s rozsáhlými pravomocemi k vyšetřování a soudnímu stíhání lidí obviněných z trestných činů proti zájmům Unie - s pomocí Europolu, jehož úředníci mají imunitu před stíháním za cokoli, co spáchají nebo řeknou během své služby. A samozřejmě máme vlastní polovojenský policejní sbor Evropské unie, který se buduje ve Vicenze a který bude mít pravomoc překračovat hranice v zájmu potlačení veřejných nepokojů v členských státech EU.
To vše se dělá jménem ochrany před terorismem; ale ve skutečnosti se odehrává nekonečná mise Evropské unie za posílením a upevněním své moci a nadvlády nad každou oblastí našich vnitrostátních životů. Terorismus je samozřejmě skutečná hrozba, jejímž největším zdrojem v dnešním světě je ideologie fundamentalistického, dogmatického a extrémistického islámu. Ale proti terorismu by měly bojovat vnitrostátní vlády ve vzájemné spolupráci a neměl by být používán jako odůvodnění pro posilování pravomoci Evropské unie.
Koenraad Dillen
(NL) Pane předsedající, z různých míst je často slyšet, že boj proti terorismu ohrožuje naše svobody - ale to je falešná dichotomie. Svoboda projevu, svoboda tisku a právo na soukromí jsou samozřejmě základními rysy naší západní společnosti, ale jak řekla má předřečnice, právě tyto otevřené společnosti jsou v současné době ohrožovány islamistickým extremismem, který podněcuje teroristické činy proti těmto hodnotám. Opatření z této zprávy jsou jedním krokem - ale pouze jedním - správným směrem. Státy jsou nejen povinny ochránit své občany před terorismem, ale také musí být schopny přijmout veškerá opatření k ochraně veřejného pořádku.
Rád bych zde uvedl jednu poznámku na okraj, protože mnozí řečníci v dnešní se debatě okrajově zmínili o Itálii. Italská vláda má naprosté právo bojovat proti nezákonné imigraci a zločinu způsoby, jaké uzná za vhodné, pokud je to odůvodněno objektivními, legitimními okolnostmi. Navíc ostudné slyšení minulý týden v Římě, v němž několik extrémně levicových poslanců této sněmovny obvinilo italské carabinieri z týrání romských dětí, bylo urážkou italských občanů a nebylo pro tuto sněmovnu vhodné. Doufám proto, že se předseda Evropského parlamentu omluví italské vládě jménem nás všech.
Jean-Pierre Jouyet
Pane předsedající, dámy a pánové, chtěl jsem nyní promluvit, protože se bohužel musím účastnit interinstitucionálního dialogu. Omlouvám se za to Parlamentu i zpravodajkám. Jen jsem chtěl reagovat na vůdce stran tím, že řeknu zaprvé, ohledně zprávy paní Lefrançoisové a následujících proslovů zejména o rozdílu mezi "nabádáním" a "podněcováním", že text Rady opisuje článek 5 Úmluvy Rady Evropy, abychom zabránili rozdílům v uplatňování. Domníváme se, že bychom měli důvěřovat soudcům, že budou tuto kriminalizaci uplatňovat rozumně a - jak správně řekl pan de Grandes Pascual - budou věnovat náležitou pozornost kontextu, zejména pokud jde o španělský terorismus. Konečně bych rád poznamenal, že text Rady do značné míry počítá na jedné straně s doložkou o svobodě projevu v článku 2 a na straně druhé s doložkou o přiměřenosti v článku 14.
Co se týče zprávy paní Roureové, rád bych řekl, že také souhlasím s paní Buitenwegovou a panem Alvarem: je skutečně pokrok mít nařízení v rámci třetího pilíře, které poskytuje právo na opravný prostředek. Také jsem slyšel všechny vaše požadavky týkající se rozsahu, zejména požadavek paní Kaufmannové. Francie byla stejného názoru jako Komise, ale musíme být realisti. Mohli bychom jednomyslně přijmout jiný text. Rádi bychom zašli dál - to také řekl pan komisař Barrot -, ale jedině, pokud by byl rozšířen rozsah, což by bylo skutečně dobré; nevěřím, že bychom udělali takový pokrok v krátkém časovém úseku.
Je třeba dosáhnout kompromisu, zajistit rovnováhu. Souhlasím s paní Roureovou, že to není zcela dostačující, ale je to pokrok a my jej musíme takto přijmout. Vyzývám Komisi, místopředsedu - a já vím, že to udělá - aby co nejlépe využili toto ustanovení o hodnocení a podmínky pro shromaždování údajů, které doporučují, abychom mysleli také na dokumenty podléhající svrchovanosti států. Zmiňovala jste se o začlenění určitých údajů, které se objevují v tomto rozhodnutí. Osobně bych také byl rád, kdyby bylo začlenění údajů o vyznání a sexuálním životě přehodnoceno nebo alespoň lépe formulováno, než je nyní.
Abych odpověděl panu Dillenovi ohledně Romů: jak pan Dillen ví, vrcholná schůzka o Romech ze dne 16. září ukázala zájem francouzského předsednictví a Komise na romské otázce. Byl tam pan místopředseda a zvažovali jsme minulá opatření, k nimž se členské státy mohou zavázat v budoucnosti, aby podpořily integraci Romů do našich společností; je to otázka, kterou má v hojné míře ve svém sociálním programu také pan komisař Špidla.
To je vše, co jsem chtěl říci v reakci na projevy pronesené jako součást této velmi vzrušující rozpravy.
Manfred Weber
(DE) Pane předsedající, místopředsedo Komise, úřadující předsedo Rady, nejprve chci vyslovit chválu francouzskému předsednictví Radě za skutečnost, že společně debatujeme o těchto tématech, protože ilustrují vyváženost problému: na jedné straně překonání velké výzvy - terorismu a na straně druhé ochrana údajů. Je škoda, že úřadující předseda nemůže být přítomen po celou dobu. To by bylo pro tuto rozpravu velmi přínosné.
Zaprvé, pokud jde o ochranu údajů, slyšeli jsme zde již mnoho předsednictev mluvit o velkém a významném pokroku. Za skupinu Evropské lidové strany (Křesťanští demokraté) a Evropských demokratů bych rád podotkl, že paní zpravodajka Roureová má v této záležitosti plnou podporu Parlamentu, protože je třeba, abychom pokročili.
Obzvláště významné jsou pro nás tři body. Rád bych zvláště zdůraznil, že musíme nadále vyzdvihovat, že podporujeme výměnu údajů. Z Schengenského informačního systému víme, že výměnou údajů je možné vysledovat mnoho zločinců a že výměna údajů zajišťuje úspěšnost a také zaručuje bezpečnost. Jsou zde ale další důležité aspekty: podle mého názoru je důležité zejména právo přístupu pro občany - posilování práv občanů - a rozsah, o němž se již opakovaně diskutovalo. Pan místopředseda Barrot upozornil, že podle něj je důležité mít tato rozhodnutí jako podporu, zejména během jednání se Spojenými státy. Rád bych ovšem dodal, že pokud Spojené státy namítnou, že se tento právní rámec vztahuje bohužel pouze k evropským záležitostem, a nikoli na vnitroevropské úrovni v souvislosti se situací v členských státech, bude mít protiargument, protože my se ani neodvážíme tento právní rámec plně zavést v Evropské unii.
Pokud jde o boj proti terorismu, domnívám se, že je škoda, že navzdory tomu, že Rada zde stále zahajuje nové snahy, v praktickém provádění mnoha provozních opatření jsme se nikam nedostali. Všichni si vzpomínáme, že trvalo déle než rok jmenovat nového protiteroristického koordinátora, pana de Kerchove, že jsme jednali rychle v otázce uchovávání údajů, ale bohužel docházelo ke zpoždění při provádění, a že v rámci Europolu stále nemáme pro tento sektor pracovní skupinu, specializovaný útvar. Musíme v tomto ohledu pracovat a bojovat s větším nasazením a měli bychom dosahovat operačního pokroku, a ne se jen dohadovat o formulacích.
Pokud jde o islamistický terorismus, největším problémem jsou konvertité - lidé, kteří vyrostli v naší společnosti, dospěli a poté konvertovali k islámské víře. Musíme se ptát sami sebe, co se děje špatně v našich společnostech a co je špatného v islamistickém prostředí, že se tito lidé radikalizují. O tom musíme uvažovat.
V Evropě také dokážeme žít v bezpečí, protože máme odhodlané policejní síly, kterým chci tímto poděkovat.
Bárbara Dührkop Dührkop
(ES) Předně bych ráda blahopřála zpravodajkám za jejich skvělé zprávy, ale vyjádřím se hlavně ke zprávě paní Lefrançoisové.
Krok za krokem, vždy prostřednictvím právních předpisů, terorismus stále více obkličujeme. Rámcové rozhodnutí z roku 2002 nám umožnilo stanovit společnou definici a právní rámec pro teroristické trestné činy.
Změny navrhované dnes obsahují tři nové trestné činy, před nimiž se máme chránit, jako reakci na staré a nové teroristické hrozby a jejich rostoucí využívání informačních technologií včetně kyberterorismu. Existuje dlouhá řada teroristických činů, od vštěpování a pěstování fanatismu v dítěti až po vraždu.
Tato navrhovaná úprava se omezuje na veřejné podněcování ke spáchání teroristických trestných činů a na nábor a výcvik teroristů, což se nyní vztahuje k tradičním i moderním metodám šíření teroru.
Přitom ovšem nerozlišujeme různé metody, ale je třeba, abychom byli nesmírně obezřetní při stanovování hranice mezi tím, co je nepřijatelné a mělo by být potrestáno, a svobodou projevu jako základním právem.
V případě veřejného podněcování je tato hranice méně jasná. Proto má-li být něco popsáno jako trestný čin, musí být splněny základní předpoklady záměru a zjevného ohrožení. Všechno ostatní je svoboda projevu, kterou chrání samotné rámcové rozhodnutí, článek 6 Smlouvy o EU, Listina základních práv a Úmluva Rady Evropy.
V případě Úmluvy je nedostatkem to, že ji mnohé členské státy dosud neratifikovaly, což příliš nepomáhá boji proti terorismu či ochraně svobod.
Ani původní rámcové rozhodnutí, ani současná opravená verze nejsou náhradou za Úmluvu; její ratifikace by spíše posílila evropské právní předpisy tím, že by jim dodala přidanou hodnotu a ucelenější právní rámec.
Stejně jako v Prümské smlouvě a mnohých dalších textech evropské právní předpisy nerozlišují mezi různými druhy teroristů; je stejně uplatnitelná v rámci Unie jako v oblasti mezinárodního terorismu.
V loňském roce Europol zaznamenal celkem 583 teroristických činů, o 24 % více než v předešlém roce, z nich 517 spáchaly separatistické skupiny působící ve Španělsku a Francii. Bylo zatčeno 201 lidí podezřelých z islamistických teroristických činů.
Ráda bych blahopřála policejním silám za jejich chvályhodnou práci a jejich snahu učinit přítrž terorismu a zadržovat teroristy.
Pane předsedající, má země bohužel opět plní přední stránky novin. Máme dlouhou a nešťastnou tradici terorismu. Víme, že v demokracii není pro teroristy místo, ale není tam ani pro ty, kteří podporují, ukrývají a pomáhají teroristům. Proto se domnívám, že existuje jiný právní koncept, který by doplnil naše právní předpisy: kriminalizace projevů zostuzujících nebo ponižujících oběti terorismu nebo jejich rodiny. Bylo by dobré mít to na paměti při navrhování dalších změn.
Zakončím, pane předsedající, politováním, že nejsme schopni uplatnit protokol 10 Lisabonské smlouvy, který by urychlil zažití tak významných a naléhavých záležitostí do myšlení občanů.
Sophia in 't Veld
Pane předsedající, začnu stížností, ráda bych požádala předsednictví této sněmovny, aby napsalo francouzskému předsednictví a naznačilo, že je pro nás nepřijatelné, že francouzské předsednictví není přítomno celému průběhu takto důležité rozpravy.
(NL) Pane předsedající, terorismus nebyl vynalezen 11. září 2001; existoval vždy. Navíc, jak právě poznamenala má předřečnice, zpráva Europolu o stavu a vývoji terorismu v EU tvrdí, že velkou většinu útoků nespáchají islamističtí extremisté, ale separatisté, síly extrémní pravice a extrémní levice.
Co se ale od roku 2001 změnilo, je to, že vlády po celém světě se snaží bojovat proti terorismu omezováním občanských práv a svobod. Naprosto souhlasím se spoluprací v boji proti zločincům a plně souhlasím se slovy pana Webera, ale opatření, jako je shromažďování osobních údajů, se velmi často přijímají z důvodů, které nemají vůbec nic společného s terorismem. Například údaje ze systému jmenné evidence osob se využívají ke kontrole imigrace nebo k boji proti "běžnému" zločinu. V podstatě je to docela legitimní, ale nazývejme v tom případě věci pravými jmény.
Okázalá prohlášení Rady ohledně občanských svobod a soukromí vyznívají trochu prázdně, když Rada ani není přítomna zde a zejména není připravena provádět doporučení Evropského parlamentu stanovená ve zprávě paní Roureové. Možná by tedy Rada měla přestat ronit krokodýlí slzy nad irským "ne".
A konečně mám dvě konkrétní otázky. Ráda bych požádala Komisi - vzhledem k tomu, že Rada zde není - o nějaké informace o Kontaktní skupině na vysoké úrovni. Po dvou letech vyjednávání za zavřenými dveřmi a bez mandátu nyní americký ministr vnitřní bezpečnosti Michael Chertoff naléhá na komisaře Barrota, aby v prosinci podepsal dohodu. Ráda bych věděla, jestli komisař Barrot řekne naším jménem "ne".
Má druhá otázka je následující. Probíhají vyjednávání jménem EU o systému, který umožní celním orgánům - v Evropě a bez jakéhokoli vysvětlení nebo omezení - vyhledávat a zabavovat na hranicích laptopy. Ráda bych věděla, jak se v tomto ohledu vyvíjí situace.
Předsedající
Domnívám se, že je důležité informovat vás, že francouzské předsednictví se omluvilo s náležitým předstihem před začátkem rozpravy a informovalo nás, že paní Datiová se nebude moci zúčastnit rozpravy, protože byla zdržena z nevyhnutelných důvodů, a že pan Jouyet, který ji nahradil, nebude moci zůstat.
Vaše výhrada je přesto významná a my ji předáme, ale musím zdůraznit, že francouzské předsednictví se omluvilo s předstihem.
Bogusław Rogalski
(PL) Pane předsedající, terorismus patří k největším hrozbám moderní doby. Útoky z 11. září nás na to důrazně upozornily. Terorismus je založen jak na psychologickém, tak sociálním a mediálním efektu. Tak vznikl problém, který vyplynul z nekonečného seznamu otázek o tom, jak odvrátit hrozby tohoto druhu, které nabraly globálního rozměru. Šíření strachu a teroru a útoky na občanskou společnost - to je tvář terorismu.
EU musí svým obyvatelům poskytnout vysokou míru bezpečnosti. Zvláštní pozornost je třeba věnovat tomu, jak teroristé využívají informační a komunikační technologie, zejména internet, který pomáhá šířit propagandistická vysílání a školicí manuály. Tomu skutečně musíme čelit. Boj proti terorismu se musí stát pro EU prioritou, zejména boj proti jeho nejhrozivější formě, islamistickému terorismu, jehož cílem je absolutní zničení západní civilizace. Co můžeme dělat? Volba je snadná: buď zničíme terorismus, nebo terorismus přinese světu apokalypsu.
Angelika Beer
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, můžeme vést tuto rozpravu o základních principech - musíme ji vést -, ale nemůžeme pominout jeden nástroj. Mluvím o tom, čemu se říká seznam teroristických organizací. Od rozsudku Evropského soudního dvora ze dne 3. září víme, že právní posouzení je naprosto jasné. Systém seznamů teroristických organizací EU i OSN porušuje základní práva občanů, a proto musí být změněn.
K čemu došlo? Tento seznam teroristických organizací EU působí v naprosto šedé zóně bez jakékoli parlamentní kontroly. Je velmi zvláštní, když jako Parlament slyšíme, že schůzka Rady ve složení pro zemědělství a rybolov dne 15. července - kde se sešli politikové specializující se na zemědělství, lesnictví a rozvoj venkova - přijala nový seznam teroristických organizací EU bez rozpravy a aniž by účastníci věděli, co obsahuje. Víme, že komplikace zahraniční politiky končí v naprosto šedé zóně, protože mezinárodní právo je zde zašlapáváno do země. To chceme změnit a já vás žádám o podporu v této činnosti. Děkuji mnohokrát.
Giusto Catania
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, také jsem zklamán, že francouzský ministr odešel, protože se mohl například dozvědět, že informace, které nám dodal, jsou nesprávné. Ve skutečnosti paní Dührkopová má pravdu, když říká, že velká většina teroristických útoků provedených v Evropské unii má nezávislý základ a nemá nic společného s Al-kajdou, na rozdíl od tvrzení pana Jouyeta.
V tom případě bychom mohli odstranit to zavádějící rovnítko, které je nám často předkládáno, mezi islámem a terorismem. To je častá tendence a bohužel má v tomto Parlamentu své zastánce. Mám na mysli postoj, který zaujal pan Borghezio v nedávné demonstraci v Kolíně nad Rýnem, protože pokud by toto rámcové rozhodnutí bylo platné, nepochybně by byl obviněn z podněcování k terorismu. Já bych aktivity pana Borghezia označil jako podněcování a jménem Skupiny konfederace Evropské sjednocené levice a Severské zelené levice bych rád vznesl formální požadavek, aby předseda Parlamentu předal panu Borgheziovi oficiální upozornění.
Domnívám se, že strategie přijatá v nedávných letech pro boj proti terorismu je neúspěšná a příliš podřízená zájmům USA ve válce v Iráku a v Afghánistánu, v sestavování seznamu teroristických organizací a v omezeních uvalených na právní řád. Existuje příliš mnoho příkladů nevhodného zacházení s osobními údaji a já se domnívám, že musíme všichni spolupracovat - a nyní už se dostávám k závěru - v zájmu zajištění, že nebudou omezovány svobody jednotlivců, rozšíření demokratických oblastí a zajištění, že nebudeme, ve jménu bezpečnosti a boje proti terorismu, napomáhat k dosažení cílů samotných teroristických organizací.
Nils Lundgren
(SV) Pane předsedající, paní Lefrançoisová navrhuje důležité změny v zájmu ochrany důvěrnosti, svobody projevu a právní jistoty. Jako trestné by mělo být posuzováno nabádání ke spáchání teroristických trestných činů, nikoli podněcování. Ochrana soukromí se musí vztahovat také k e-mailům a ostatní elektronické korespondenci a zdůrazňovány jsou základní zásady našich právních předpisů, přiměřenost, nezbytnost a nediskriminace.
Výborně. Ale, je zde totiž velké "ale": co se stalo se subsidiaritou? S jakým druhem terorismu se budeme vypořádávat na úrovni EU? Ve Španělsku byl minulý víkend spáchán strašný teroristický zločin a my vyjadřujeme španělskému lidu soustrast, ale tento zločin není záležitostí EU. Nebyl jí ani terorismus, k němuž docházelo po celá desetiletí v Severním Irsku. Je zjevné, že strach z terorismu je záměrně využíván k posílení pozic EU v oblasti justičních a policejních záležitostí na úkor členských států. Subsidiarita je vhodné téma politických projevů, ale v právních předpisech se neobjevuje.
Jana Bobošíková
(CS) Dámy a pánové, tento víkend se stal obětí bombového útoku v Pákistánu velvyslanec České republiky, jejíž občany zde zastupuji. Včera byli v Afghánistánu při raketovém útoku zraněni tři čeští vojáci. Terorizmus se tak v těchto dnech bezprostředně dotkl i občanů mé vlasti. Není pochyb o tom, že jde o jeden z nejzákeřnějších a nejvíce nebezpečných jevů civilizace a že nesmíme tomuto zbabělému a podlému zlu ustupovat, ale musíme s ním bojovat. Přesto se boj proti terorizmu nesmí stát všezahrnujícím zaklínadlem, pod které se vejde cokoliv. Přes veškeré krvavé důsledky terorizmu nelze každodenní podezíravé ustrašené bezpečí postavit nad svobodu. Proto odmítám návrh Evropské komise, aby se samo podněcování ke spáchání teroristického činu stalo trestným činem. Návrh chce trestat slovní a písemné projevy a jednoznačně tak ohrožuje svobodu slova a základní lidská práva. To je pro mě jako pro demokratickou političku nepřijatelné.
Carlos Coelho
(PT) Pane předsedající, místopředsedo Komise, dámy a pánové, začnu s zprávou paní Roureové, kterou znovu podporuji ve snaze dosáhnout politické dohody ohledně návrhu na rámcové rozhodnutí o ochraně osobních dat v rámci třetího pilíře, který není založen na nejnižším společném jmenovateli, minimální úrovni ochrany údajů a závážných nedostatcích. Rád bych znovu potvrdil svůj postoj, který jsem zde již několikrát objasnil: je nezbytné a naléhavé, aby byl přijat právní nástroj, který zaručuje ochranu údajů v rámci třetího pilíře a zajišťuje úroveň ochrany osobních údajů, která je alespoň shodná s úrovní zaručenou v rámci prvního pilíře směrnice 95/46/ES.
Velmi se mi líbily výroky pana místopředsedy Barrota. Má pochopení pro zájmy Parlamentu, ale mrzí mě, že prázdné křeslo Rady je živoucí příklad politické hluchoty, která se projeví za každého předsednictví. Nejsem ohledně reakce Rady vůbec optimistický.
Co se týče zprávy paní Lefrançoisové: v roce 2002 jsme přijali rámcové rozhodnutí, v němž jsme sladili definici "terorismu" a příslušné tresty. Někteří řečníci se již zmínili o internetu, nových informačních technologiích a o výhodách, které přinášejí, ale také o tom, jak internet mohou využívat zločinci. Jak již bylo řečeno, existuje kolem 5 000 stránek teroristické propagandy, které jsou nástroji radikalizace a náboru a také slouží jako zdroj informací o teroristických prostředcích a metodách. Proto je třeba upravit směrnici z roku 2002, abychom vytvořili nezbytné nástroje k potlačení této formy cyberterorismu. Podporuji návrhy paní Lefrançoisové, které spojují naléhavost tohoto boje s nezbytným respektem k svobodě slova a sdružování.
A konečně, pane předsedající, je velmi důležité, aby členské státy ratifikovaly Úmluvu Rady Evropy o předcházení terorismu z roku 2005, aby zajistily souběžné provádění obou nástrojů spolu s ucelenějším a úplnějším právním režimem.
Stavros Lambrinidis
(EL) Pane předsedající, za poslední roky debata o terorismu v Evropské komisi a Radě téměř neustále pramenila ze samozřejmého přijímání ochrany našich základních práv. Téměř stejně nevyhnutelné důsledky jsou zvrácené legislativní návrhy, které právě tato práva poškozují.
Typickým příkladem je návrh, který probíráme dnes, bojovat s terorismem na internetu. Ten se zakládá na poznání, že někteří teroristé používají internet k podněcování terorismu a že je musíme zastavit.
Ovšem návrh končí následujícím extrémním opatřením: v zájmu boje proti terorismu bychom měli uvěznit každého obyvatele, který napíše cokoli, co by mohla policie vyložit jako úmysl napomáhat terorismu - nejen k němu "nabádat", když dovolíte. Kromě toho každý, kdo přímo či nepřímo podporuje teroristické činy, je vinen. Jinými slovy každý, kdo si dovolí vyjádřit, ústně či písemně, politický názor, který může být vyložen jako podporující terorismus, riskuje zatčení. Na jiném místě návrh stanoví, že lidé mohou být soudně stíhání i v případě, že nemají v úmyslu napomáhat terorismu písemně, pouze na základě toho, že podle policie tak jejich slova působí. Jinými slovy jedna ze základních zásad trestního řízení je zcela převrácena.
Naštěstí je zde zpráva paní Lefrançoisové, která tomuto šílenému rámcovému rozhodnutí vrací samozřejmé hodnoty demokratické společnosti. Chrání svobodu tisku a obsah našich e-mailů před preventivní špionáží úřadů; a jednoznačně prohlašuje, že jakákoli kriminalizace "nesmí mít omezující nebo zamezující vliv... na projevy radikálních, polemických nebo kontroverzních názorů ve veřejné diskusi o citlivých politických otázkách včetně terorismu". Doufám, že Rada přijme tyto změny, které hovoří samy za sebe.
Nikdo v této sněmovně nepodceňuje potřebu boje proti terorismu, ale pokud boj proti němu dá vzniknout opatřením, která nakonec utlumí naši demokracii, pak je Evropský parlament správně povinen je nepodpořit.
Důvodem je, že - a opět, jedna z těchto evidentních pravd, kterým hrozí, že nebudou v dnešní Evropě brány jako samozřejmé - je absurdní tvrdit, že bojujeme proti terorismu, abychom "ochránili naši demokracii", a přitom navrhovat opatření, která odporují základním zásadám demokracie. Morální převaha demokracie spočívá ve skutečnosti, že existuje mnoho způsobů, jak reagovat a jak ji chránit, ale mezi ty rozhodně nepatří preventivní monitorování myšlenek a slov občanů, natož preventivní umlčování nebo kriminalizace sebevyjadřování těch, kteří nesouhlasí s tím, co většina považuje za samozřejmé.
Vyzývám vás k podpoře zpráv paní Lefrançoisové a Roureové. Radě v její nepřítomnosti vzkazuji, buďte pozorní.
Sarah Ludford
Pane předsedající, ve způsobu, jakým ES v současné době postupuje v justičních a domácích věcech, jsou zásadní chyby, zejména nedostatek plně transparentního a demokratického zákonodárství při neplatnosti Lisabonské smlouvy (také lituji, že pan Jouyet svým odchodem, ať po omluvě či nikoli, ukázal lhostejnost k našim názorům) a také nedostatek vyváženosti a respektu k základním právům. Obojí se bohužel plně projevuje zde ve dvou opatřeních, o nichž diskutujeme.
Kriminalizací "veřejného podněcování k páchání terorismu" - neurčitý pojem - riskujeme odrazující účinek na svobodu projevu, přičemž trestný čin nabádání, který již máme, je naprosto odpovídající.
Další opatření poskytuje pouze slabou ochranu osobních dat vyměňovaných údajně za účelem uplatňování zákona, ale s velkými mezerami. Mohu sněmovnu informovat, že ve Spojeném království se směrnice o uchovávání údajů - tento stěžejní úspěch britského předsednictví před třemi lety - využívá k poskytování přístupu k osobním kontaktním údajům agenturám, které se nevěnují uplatňování zákona. Místní rady ji využívají ke kontrole, zda rodiče lhali o tom, že žijí ve spádové oblasti oblíbené školy - což může být nemravné, ale nejedná se o závažný zločin.
Je ostudné, jak ministři vnitra dali prostor eurofobikům, jako jsou Strana nezávislosti Spojeného království nebo britští konzervativci, aby kritizovali celou snahu EU v oblasti přeshraničního zločinu. Víme, že velká většina evropské veřejnosti, včetně Spojeného království, podporuje snahu EU chytat zločince a teroristy, například pomocí evropského zatýkacího rozkazu. Nicméně Strana nezávislosti Spojeného království a konzervativci, kteří tvrdí, že právo a pořádek je pro ně prioritou, nadšeně mávají na rozloučenou každému zločinci, který unikne přes kanál La Manche. Neměli bychom jim umožnit dostat se pryč s jejich propagandou, zejména proto, že ministři vnitra se ze všech sil snaží podkopat podporu veřejnosti policejní spolupráci svým úzkoprsým přístupem, který věnuje nedostatečnou pozornost občanským svobodám, ať jde o ochranu před narušením soukromí nebo o práva obžalovaných.
Vlády EU, vedeny vládou Spojeného království, hloupě svým selháním nechaly panu Battenovi a jemu podobným volnou ruku v otázce uznání rozhodnutí v nepřítomnosti, v zájmu posílení práv na obhajobu. Tomu říkám ďábelské spojení mezi eurofobiky a bezpáteřní labouristickou vládou!
Konečně se chci zeptat, kde jsou v celém tomto případu ministrové spravedlnosti. Musí se vypořádat se zmatkem ministrů vnitra a začít budovat skutečný evropský prostor svobody, bezpečí a spravedlnosti. Potřebujeme, aby Lisabonská smlouva vnesla do tohoto projektu transparentnost a demokracii, a to rychle, ještě před evropskými volbami.
Konrad Szymański
(PL) Když poslouchám tuto debatu, mám občas pocit, že zapomínáme, že rámcové rozhodnutí je zaměřeno na demokratické státy, na členské státy EU s demokracií stojící na pevných základech. Proto neexistuje žádný závažný důvod, žádná naléhavá potřeba omezovat účinek rámcového rozhodnutí zaváděním konceptů, jako je "nabádání" nebo "skutečná teroristická hrozba". Toto je kultura podezírání, o které hovořil pan Fava, podezírání vůči státům. Kdo by měl hodnotit, jak skutečnou se hrozba stala? Musí v ulicích některého evropského města téct krev, abychom si byli stoprocentně jisti, že hrozba spojená s výcvikem, nabádáním nebo podněcováním se stala skutečnou?
Tyto a jiné ochranné doložky mohou být vykládány se špatným úmyslem, například na úrovni soudů. Mohou být nakonec chápány jako výraz ideologie, špatné pochopení lidských práv, které by v tomto případě podkopalo účinnost boje proti terorismu. Vyzývám členské státy, aby ukázaly více důvěry, aby neomezovaly rámcové rozhodnutí a pokračovaly v sbližování rámcového rozhodnutí s protiteroristickou úmluvou, kterou vypracovala skupina zemí Rady Evropy.
Adamos Adamou
(EL) Pane předsedající, teroristický čin odsoudí všichni poslanci přítomní v této sněmovně. To by nás však nemělo vést ke znesnadnění ochrany naší skutečné bezpečnosti. Ve skutečnosti nás rozhodnutí EU vymýtit tento odporný zločin rozdělují a hluboce znejišťují.
Přijímání stále více reakcionářských opatření potvrzuje, že jsme s celým tímto podnikem právem od začátku nesouhlasili a že nyní jsme právem znepokojeni ohledně řádné ochrany svobod našich občanů. Reformní návrhy představovaly požadavek na ještě větší investice do opatření a politik, které mohou uvrhnout nevinné lidi na lavici obžalovaných a zapříčinit jejich odsouzení. Pouze na základě podezření převracejí základní právní princip presumpce neviny.
Jak může veřejné nabádání nebo podněcování být zločinem, když nemá žádné důsledky nebo nevede k žádnému činu? Jak přehnaná může být definice podněcování? Kdy může být považováno za veřejné? Kdy je to skutečně nebezpečné a tudíž trestné?
Deklaratorní povaha některých nařízení o ochraně svobody projevu nestačí: provádění návrhu určuje logika jeho definic. Ty odporují článku 10 Evropské úmluvy o lidských právech a mohou vést ke kriminalizaci demonstrací, projevů atd.
Podle našeho názoru EU znovu provádí volbu založenou na politickém prospěchu místo na snaze ochránit skutečné svobody občanů. Snaží se rozptýlit naše pochybnosti deklarativními doložkami, které nemohou zaručit ochranu těch, které někteří chtějí vnímat jako potenciální teroristy.
Georgios Georgiou
(EL) Kolik smutku, kolik utrpení, kolik bolesti, kolik nenávisti přináší terorismus! Naštěstí jsme naučeni schovat se, ochránit se a nenávidět, protože taková jsou naše základní práva a takto byla zredukována. Ale nikdo nás nenaučil základní povinnost: nepodněcovat terorismus. Terorismus není neřest; může to být trestný čin spáchaný na protest, jiný jako odplata, a je to nepochybně otřesný zločin: ale není to neřest. Neviděl jsem teroristy, kteří jsou zvrhlí a kteří zemřou se svými obětmi. Terorismus je podněcován. Vzhledem k tomu, že je podněcován těmi, kteří jej podněcují a využívají, terorismus zabíjí.
My zde v Parlamentu musíme chránit Evropany, ale musíme také chránit ty, kdo jsou zabíjeni v Islamabádu, v Šarm as Šajchu a naposledy v Alžírsku. Nyní je povinností Parlamentu ochránit ty, kteří jsou nevinní.
(Předsedající řečníka přerušil)
Ashley Mote
Pane předsedající, před dvěma týdny předseda Muslimské rady Velké Británie pořádal v této budově schůzku, na níž kategoricky odmítl vzájemnost mezi vírami a vyžadoval, aby původní obyvatelstvo mělo povinnost vítat přistěhovalce a aby tito přistěhovalci měli právo pobývat odděleně. Vůbec se nezmínil o vyřazení islamistických fundamentalistů ze svého společenství, přestože ví - musí vědět -, že muslimové, a jedině muslimové, vědí, jak najít a zastavit vlastní fanatiky.
Nebyli to skotští hráči ragby, kdo vyhodil do povětří vlaky metra v Londýně, ani velšští farmáři, ani angličtí hráči kriketu. Byla to skupina muslimských mladíků s vymytými mozky, kteří hledají 72 panen v ráji a věří, že mají od Boha právo vraždit nevěřící. My nebojujeme proti terorismu. Bojujeme proti válce náboženství a je na čase, abychom si tento rozdíl přiznali.
Urszula Gacek
Pane předsedající, mnoho kolegů předneslo moudré poznámky o tom, jak nalézt rovnováhu mezi předcházením teroristickým činům a ochranou našich občanských svobod, zejména s ohledem na uchovávání a shromažďování údajů.
Ráda bych vznesla otázku, jaké údaje se o našich občanech shromažďují a jak se uchovávají a hodnotí. Dovolte mi uvést jeden příklad shromažďování údajů, které pravděpodobně postihuje většinu kolegů z tohoto půlkruhu. Často cestujeme letecky a jsme zákazníky v letištních obchodech a při každém nákupu musíme předložit palubní lístek. Zatímco u parfémů, alkoholu a tabáku je to zdůvodněno různými daňovými sazbami, uvažovali jste někdy nad tím, proč je třeba palubní lístek při koupi novin?
Kdo potřebuje vědět, jestli si kupujete pravicové Daily Telegraph, nebo levicové Libération? Pokud tyto údaje neslouží žádnému účelu, proč by je někdo shromažďoval?
Zadruhé, je třeba zvýšit ochranu uchovávání a přístupu k údajům. Jak můžeme přesvědčit naše občany, že oběti, které mají podstoupit s ohledem na jejich osobní svobody, se od nich vyžadují oprávněně, když vládní agentury v členských státech zakládají obrovské databáze jako v případě Spojeného království, nebo je dokonce zveřejňují na internetu jako v případě daňových záznamů v Itálii?
Jen tyto příklady ukazují, proč by Komise a Rada měly naslouchat Výboru pro občanské svobody, spravedlnost, který požaduje, mimo jiné, že zpracování údajů odhalujících politické názory by mělo být zakázáno a že rámcové rozhodnutí by se mělo vztahovat také ke zpracování vnitrostátních údajů.
Jedině s těmito dodatečnými zárukami, které navrhuje Parlament, občané shromažďování údajů přijmou. Bez nich budeme mít evropskou kupku sena plnou informací s několika stébly poletujícími ve větru a bez naděje nalézt příslovečnou jehlu, tu jehlu, která je klíčovou informací, jež zabrání teroristickému zvěrstvu.
Wolfgang Kreissl-Dörfler
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, není pochyby, že musíme pokračovat v boji proti terorismu s velkým odhodláním. Proto obzvláště vítám skutečnost, že pokračujeme ve vývoji nezbytných nástrojů a přizpůsobujeme je poznatkům, které jsme shromáždili. Jedna věc ale musí být jasná: tento boj můžeme vyhrát jedině na základě právního řádu. Vzdáme-li se zákonů a mravů, pak terorismus jedině posílíme, nikoli oslabíme. Kroky Bushovy administrativy to zcela jasně prokázaly. Evropa se zde může inspirovat.
Bezpečnost a svoboda široké veřejnosti jsou však vždy spojeny se svobodou jedince. Podívejte se například na baskický region. Lidé zde žijí ve strachu a hrůze, protože jen chůze po ulici nebo návštěva špatného baru může mít smrtelné následky. Je naším úkolem chránit naše občany před takovými hrozbami. K tomu je nutné příležitostné omezení jiných osobních svobod. Je však třeba, aby naši občané mohli důvěřovat, že tato omezení jsou také přiměřená a že jejich údaje nejsou zpravodajskými službami rozesílány po světě. Zkrátka: naši občané by se neměli jednoho dne probudit a zjistit, že Orwellovy vize již nejsou utopií. A právě o to tady jde: zaručení bezpečnosti života bez ničení soukromí.
V tuto chvíli bych rád poděkoval svým kolegyním, které nám předložily dvě vynikající zprávy. Obě daly jasně najevo, že žádáme Radu o větší snahu o ochranu základních práv, že chceme, aby bylo věnováno více péče a dopřána lepší ochrana při zpracovávání osobních údajů. Plně podpoříme všechna smysluplná a přiměřená opatření Rady pro boj proti terorismu.
Skupina socialistů v Evropském parlamentu bude vždy dohlížet na to, aby se občané mohli cítit bezpečně, jak na ulici, tak při významných událostech nebo ve svých domovech. Svoboda je příliš cenný dar na to, abychom ji nechali zničit, ať již tou či onou stranou. To víme velice dobře z vlastní bolestné historie Evropy.
Jean-Marie Cavada
(FR) Pane předsedající, mnohé již bylo řečeno, takže nebudu toto téma příliš prodlužovat. Jen bych rád upozornil na nový stav věcí: terorismus do naší společnosti vnesl něco, co dříve neexistovalo. Terorismus umožnil vládám a naučil státy nedůvěřovat nikoli vnějšímu vetřelci, ale všem svým občanům, a v tom spočívá potíž vládnutí.
Není složitější úkol než zajištění bezpečnosti a dodržování práv. Z tohoto úhlu pohledu bych rád řekl, že zprávy paní Lefrançoisové a Roureové poskytují nesmírně vyváženou syntézu pokroku potřebného k zajištění ochrany občanů a ochrany jejich svobody.
Rozhodování mezi těmito dvěma nutnostmi je něco, co vlády neumějí. Není to součástí jejich tradice a ony se to krok za krokem učí; pro Evropský parlament a tuto sněmovnu je jistě ctí stvrzovat vyváženost hledání pokroku v těchto dvou oblastech: bezpečnost občanů a zabezpečení jejich svobody.
Za těchto okolností se mi zdá, že rámcové rozhodnutí po úpravě dvěma zprávami paní Roureové a paní Lefrançoisové je výsledkem několikaleté práce, a je tudíž velmi cenné. To je ovšem pouze jeden krok z dlouhé cest. Vlády se musí naučit, jak usilovat o vyváženost mezi vládnutím občanům a ochraňováním jejich životů. V tomto ohledu jim můžeme významně pomoci při nutném rozhodování, kterého podle mého názoru nejsou schopny samy nebo nejsou rozhodnutí schopny uplatnit v mezích svých státních hranic.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Pane předsedající, teroristické útoky jako nedávný útok v Islámabádu jasně ukazují, že terorismus je skutečně děsivou realitou. Proto musíme vítat každý návrh na účinný boj proti terorismu, jinými slovy uspokojivě zajistit bezpečnost národům Evropy.
Na jedné straně zpráva, o níž zde diskutujeme, vystupuje proti těmto cílům tím, že se pokouší vypořádat s fenoménem terorismu z hlediska nabádání k němu, přičemž na druhé straně odkazuje k zamítnuté Lisabonské smlouvě. Cíle stanovené ve zprávě a její odůvodnění se vzájemně vylučují. Nemůžeme účinně bojovat proti terorismu, aniž bychom zredukovali nebo omezili některá práva občanů. To je bohužel cena, kterou musíme zaplatit.
Evropská unie dosud nepodnikla žádné kroky ke koordinaci mezinárodních opatření a simuluje boj proti terorismu ve virtuální sféře. Ohledně iniciativy skupiny socialistů v Evropském parlamentu byl založen "Výbor pro záležitosti CIA", který v ničem neuspěl a pouze podrýval boj proti terorismu. Musíme si uchovat naději, že se tentokrát, pod záminkou ochrany základních práv, nebudeme hnát podobným směrem.
Athanasios Pafilis
(EL) Pane předsedající, návrh Rady a Komise, s nímž zpráva obecně souhlasí, je nesmírně zpátečnický útok i na ty nejzákladnější občanská demokratická práva a svobody. Jeho cílem je posílit institucionální rámec nátlaku, aby mohl být využit k potlačení snah lidí.
Zavedením nové terminologie "násilné radikalizace" vrcholící v "extrémních ideologiích" návrh svévolně kriminalizuje každou formu projevu, názoru, postoje a ideologickou představu, čímž zpochybňuje vykořisťovatelský kapitalistický systém.
Zároveň pozměňovací návrh k evropskému zákonu o terorismu přidává tři nové zločiny, z nichž všechny se vztahují k internetu. Podle tohoto středověkého institucionálního rámce mohou represivní mechanismy zakázat a potrestat šíření myšlenek pod záminkou, že rozšiřují nebo nabádají k teroristickým činům. Zároveň, podle též filozofie, formy snahy a boje, které zpochybňují politiku EU a snaží se ji zvrátit, se považují za teroristické činy.
Lidé musí reagovat neposlušností a vzpurností a nepřijímat tyto zpátečnické zákony.
Sylwester Chruszcz
(PL) Pane předsedající, dnes hovoříme o podobě rámcového rozhodnutí z hlediska ochrany osobních údajů zpracovávaných jako součást policejní a justiční spolupráce v případech trestných činů. To je velmi důležitá záležitost, která vyžaduje hlubokou analýzu. Nicméně hned v úvodu zprávy je odkaz na Lisabonskou smlouvu a změny, které přinese její vstup v platnost. Rád bych vám připomněl, že po irském referendu tato smlouva zanikla, a není správné takto se snažit věci vylepšit. Parlamentní změny navrhované ve zprávě povedou k ještě výraznější harmonizaci, než navrhuje Komise. Můj názor je, že bychom měli nechat na členských státech, aby přišly s podrobnějšími definicemi na vnitrostátní úrovni, a nevysvětlovaly všechno v Bruselu, a totéž platí i pro ochranu osobních údajů.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Pane předsedající, dovolte, abych začal blahopřáním dvěma kolegyním poslankyním, které vypracovaly zprávy, o nichž dnes diskutujeme. Boj proti terorismu je nepochybně společným a zřejmým cílem nás všech. Nicméně naše právní uspořádání vyžaduje, aby byla chráněna práva jednotlivce a osobní údaje.
A tak pokud jde o zasahování Rady do práv jednotlivce, jsem zcela proti. Dovolte mi však upozornit na jinou skutečnost. Spousta úniků osobních údajů v několika členských státech mě přesvědčila, že ochrana těchto údajů je neúčinná.
Musím vám připomínat případy ve Spojeném království, které donutily dokonce premiéra Gordona Browna omluvit se občanům? Měl bych vám připomenout, že ve Spojeném království podstupuje polovina obyvatelstva riziko padělání nebo bankovního podvodu? Je třeba vám připomínat, že i v Německu se již vyskytly případy, které nutí vládu přijímat přísná opatření? Jsem si jist, že i v dalších zemích se vyskytnou podobné případy, o nichž nevím.
Proto, s ohledem na tyto události, velmi váhám, zda přistoupit na přenos osobních údajů z jedné země do druhé. Bojím se, že tímto postupem dosáhneme jedině toho, o co se snaží teroristé: snížení důvěry, kterou by občané měli mít ve stát. Toho se musíme vyvarovat.
Genowefa Grabowska
(PL) Pane předsedající, právo nedefinuje terorismus, ale my přesto víme, na čem je tento fenomén založen. Tisíce Evropanů na vlastní kůži poznaly zvěrstva spáchaná teroristy. Chtěli bychom mít společnost, která netrpí duševní nákazou, jakou je teror. Proto se musíme vyzbrojit. Musíme se vyzbrojit proti tomuto fenoménu, ale musíme to udělat moudře a účinně. Musíme bojovat proti terorismu, ale ne podle odvetného, ač biblického, principu "oko za oko, zub za zub". Jsme demokratická společnost a do norem EU jsme vepsali hodnoty, ve které hluboce věříme - těmi jsou základní práva, úcta k lidské důstojnosti a ochrana soukromí, která zahrnuje i osobní údaje. Proto děkuji zpravodajkám za jejich práci.
Vítám návrh na změny v závěrech Komise, ale zároveň bych rád vyzval k účinným a harmonizovaným krokům, které poskytují všem, zejména našim dětem a mladým lidem, ochranu proti teroristické propagandě a agitaci. Tito jedinci, kteří jsou nejsnáze ovlivnitelní, protože jsou mladí, otevření a důvěřiví, musí být chráněni před nebezpečnými texty, které se šíří prostřednictvím internetu a ostatních médií, často pod vlajkou svobody projevu.
Nabádání je dobré slovo pro popsání takové činnosti, ale nestačí jej napsat do rámcového rozhodnutí. Potřebujeme vybudovat mechanismy, potřebujeme vytvořit účinný evropský systém a dobré postupy, které umožní postihovat to, co dnes označujeme jako trestný čin. Bez těchto nástrojů nedosáhneme požadovaných úspěchů.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Rozprava o tom, jak naložit s terorismem, začíná být stále naléhavější, obzvláště ve světle nedávných tragických událostí v Pákistánu a Španělsku. Evropská unie, která si dala za úkol zajistit svým občanům vysokou úroveň bezpečnosti a spravedlnosti, v současné době čelí novým výzvám a hrozbám kvůli rozvoji informačních a komunikačních technologií včetně internetu. Objevení nových metod používaných teroristy, jako je vytváření tisíců webových stránek využívaných k teroristické propagandě, vyžaduje ráznou reakci ze strany Evropské unie.
Podporuji postoj paní zpravodajky Lefrançoisové, že rozhodující je zavést vhodný právní rámec pro cyberterorismus a zároveň ochranu základních svobod a práv občanů EU, jak je zaručuje Listina základních práv. Kromě toho je podle mého názoru nezbytné, aby všechny členské státy ratifikovaly Úmluvu Rady Evropy o předcházení terorismu.
Mario Borghezio
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, Evropský parlament brání svobodu projevu po celé Evropě - včetně Kolína nad Rýnem, neboť i ten je součástí Evropy - pro každého, kdo chce promluvit proti fundamentalismu a islamistického totalismu, jehož ideologickým základem není islám, ale fundamentalistický islám terorismu.
Takže dost cenzury - braňme toto právo!
Sem tam se objevují pokusy o tajné dohody a ochranu práva na svobodu poskytnutím příležitosti komukoli, kdo si přeje hovořit v mešitách ve prospěch terorismu; pokud obsahují pár slov proti rasismu a xenofobii, nemůžeme je již cenzurovat a nemůžeme jim zabránit v šíření propagandy. Bylo nám zabráněno hovořit, a proto se teď sám umlčím!
Předsedající
Děkuji vám, pane Borghezio; domnívám se, či spíše vyvozuji z vašeho rozhodnutí se umlčet, že jsme došli k závěru vaší řeči.
Luca Romagnoli
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, zprávy se jako obvykle pokoušejí skloubit ochranu údajů s předcházením terorismu. Všichni bychom samozřejmě rádi zintenzivnili boj a vyhráli válku proti terorismu, ale upřímně řečeno, obávám se, protože máme tyto dva cíle, že to, o čem zde diskutujeme, skončí - jako všechny kompromisy - oslabením záběru iniciativ. Policejní spolupráce a ochrana práv jednotlivce jsou často v rozporu, ale v tomto případě se daří nalézt rozumnou rovnováhu.
Jisté je však to, že občané EU jsou vyčerpaní neustálými, neřku-li až trýznivými omezeními svého soukromí, a stejně jisté je to, že to vůbec nepřispívá k jejich ochraně před teroristy. Ve skutečnosti, bez ohledu na globální kontroly komunikace a pohybu osob, teroristé nadále získávají konvertity a rozsívají smrt. Bohužel, naše snahy nedosáhnou tak daleko jako zločinná ruka islamistického radikalismu, takže bychom možná měli zaujmout k boji s ním jiný postoj.
Herbert Reul
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, domnívám se, že předchozí řečník špatně pochopil souvislosti. V Kolíně nad Rýnem nešlo o zakázání proslovů proti fundamentalismu nebo proslovů demokratů, ale o bezprostřední hrozbu pro občany. Jednalo se o pravicové extremisty a jejich chování na veřejnosti ohrožovalo veřejnou bezpečnost. To je něco naprosto rozdílného a nelze to zaměňovat, ani pro efekt zde v Parlamentu - to je pro mě naprosto nepřijatelné.
Zadruhé, skutečnost, že jsme se zde v Parlamentu dohodli na přijetí opatření proti terorismu, je rozumná, správná a naléhavě nezbytná. Vzhledem k tomu, že tyto záležitosti se vždy obtížně vyvažují s ochranou údajů, každé takové rozhodnutí je pro každého jedince zde v Parlamentu nesmírně těžké. Nicméně je samozřejmě pravda, že když vidíme, co se stalo v hotelu Marriott v Islámabádu nebo co se nyní znovu děje ve Španělsku, kdy neustále čelíme tomuto druhu násilí - a všichni víme, že tito vrahové plánují své činy prostřednictvím moderních informačních kanálů a poté je s použitím moderních informačních a komunikačních technologií zpracovávají -, nic jiného nám ani nezbývá. Komise správně navrhla, abychom se snažili nalézt v této oblasti celoevropskou shodu.
Je to náročné vyvažování a bude i nadále. Ovšem naší prvořadou povinností je ochraňovat lidské životy. Surově řečeno, k čemu je ochrana údajů, když lidé pak zemřou? Proto je správné, že dáváme pozor na moderní informační technologie v souvislosti s náborem, financováním a prováděním útoků a s glorifikací útoků a že uzavíráme dohody o tom, jak proti nim bojovat v celé Evropě, a také k evropským úmluvám a dohodám doplňujeme vnitrostátní předpisy z této oblasti. To je naše důležitá povinnost. Je třeba jednat. Je nakonec také pro Evropu kladná reklama, že jsme v pozici, abychom řešili tak důležité otázky, ačkoli jednotlivá rozhodnutí nejsou v žádném případě jednoduchá.
Jörg Leichtfried
(DE) Pane předsedající, nejprve bych rád využil příležitosti a vřele popřál zpravodajkám, paní Lefrançoisové a paní Roureové, protože ve svých zprávách dosáhly, podle mého názoru, něčeho obzvláště významného. Vždy, když přijde na terorismus, musíme být obezřetní, abychom zákony, které schvalujeme, nesloužili cílům teroristů, zejména chceme-li tyto nástroje vnést do naší společnosti, která je založena na rovnosti, svobodě a právním řádu, protože to by patrně znamenalo, že dosáhli svého cíle, a to nikdo z nás nechce.
Proto je pro mě nesmírně důležité, že se významně omezí přenos údajů, že citlivé údaje se mohou předávat dále pouze ve velmi omezených, výjimečných případech a že na přenos údajů do třetích zemí mohou být uvalena přísná omezení.
Kromě toho jsem toho názoru, že slovo "podněcování" je špatné. Není vhodné pro náš ústavní systém a termín "nabádání" by byl nepochybně lepší. Stejně tak je důležité zajistit svobodu tisku, svobodu projevu, soukromí korespondence a důvěrnost telekomunikací.
Nyní mohu jen žádat, aby se toto všechno realizovalo. Kdybychom měli Lisabonskou smlouvu, nemusel bych o to žádat, protože bychom využívali postup spolurozhodování. Nicméně je dobré vidět, že se tím odhalili ti poslanci vpravo vzadu, kteří Lisabonskou smlouvu zatratili. Chtějí méně občanských práv, chtějí menší ochranu údajů, chtějí méně svobody a chtějí slabší Parlament. Jsem si jist, že voliči to tentokrát uznají.
Toomas Savi
Pane předsedající, já samozřejmě zprávy podporuji, ale debatování o boji Evropské unie proti terorismu se mi v této chvíli jeví jako zvláštní, protože předsednictví tento boj výrazně podrývá tím, že umístilo mudžáhidy íránského lidu na černou listinu teroristických organizací EU proti rozhodnutí Evropského soudního dvora, Evropského soudu prvního stupně a Proscribed Organisations Appeal Commission of the United Kingdom (odvolací komise týkající se zakázaných organizací Spojeného království).
Ukázalo se, že předchozí rozhodnutí dát Mudžáhidy íránského lidu na černou listinu bylo údajně výsledkem pochybného diplomatického obchodu podníceného banálními národními zájmy.
Evropská unie se nemůže nadále odchylovat od právního řádu, a proto vyzývám své kolegy, aby se připojili k nově vzniklému Evropskému výboru pro spravedlnost pod vedením místopředsedy Aleja Vidal-Quadrase, který žádá neprodlené odstranění mudžáhidů íránského lidu z černé listiny.
Geoffrey Van Orden
Pane předsedající, naše otevřené demokratické společnosti jsou naší předností, ale právě jejich otevřenost může být zneužita a stát se slabostí. O této stránce zde dnes debatujeme. Bezpečnost samozřejmě není jen jakýsi technický proces. Bezpečnost a svoboda se doplňují a naší nejsilnější obranou je spojená, soudržná společnost ve všech našich národech založených na společných demokratických hodnotách a vzájemné důvěře.
Nicméně v posledních letech jsou naše instituce a tradiční hodnoty napadány zevnitř i zvenčí. Zároveň jsme zažili růst subkultur v rámci našich společností, které pohrdají našimi liberálními hodnotami a záměrně se snaží založit alternativní politické a právní struktury, někdy s použitím násilí, a skrývají se za naše složité a velkorysé právní systémy a náš liberální postoj k lidským právům.
EU v těchto věcech často příliš nepomáhá. Bohužel vnímá každou krizi jako příležitost k rozšíření svých pravomocí a zřídka se ptá, zda kroky přijaté v jedné oblasti neuškodí v jiné. Za spornou pokládám například politiku otevřených hranic, laxní přístup k azylům a imigraci a pokusy zanést Listinu základních práv do sbírky právních předpisů.
Ačkoli jsem si jistý, že si všichni přejeme nalézt vhodné způsoby boje proti hrozbě terorismu, není mi vůbec jasné, proč EU považuje za nezbytné tímto rámcovým rozhodnutím zdvojovat opatření, které již bylo přijato v Radě Evropy.
Všechny členské státy EU jsou, spolu s 19 dalšími státy, členy tohoto orgánu a pravděpodobně již mají vydané své právní předpisy. Existuje ovšem v kompetenci Rady Evropy oblast, které by prospělo přezkoumání, a mám na mysli Evropskou úmluvu o lidských právech (ECHR). Tato úmluva byla vypracována za velmi odlišných okolností, před více než 50 lety. Její právní výklad často představuje překážku vypovězení teroristů z našich zemí. Chceme-li udělat něco užitečného, možná bychom se měli dohodnout, že by bylo dobré zrevidovat ECHR.
Marianne Mikko
(ET) Dámy a pánové, osobní údaje jsou citlivé informace, s nimiž je třeba zacházet nesmírně obezřetně. V ochraně dat nesmějí být žádné trhliny; musí fungovat správně. A právě to je cíl pozměňovacích návrhů, které předkládá paní zpravodajka k návrhu na rámcové rozhodnutí Rady o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních záležitostech. Také blahopřeji paní zpravodajce za práci, kterou odvedla.
Rámcové rozhodnutí bude mít značný dopad na jedno ze základních práv občanů Evropské unie: právo na soukromí. Vzhledem k tomu, že Evropský parlament vždy vehementně podporoval silné, ochranářské rámcové rozhodnutí, které by zajistilo nejvyšší možnou úroveň ochrany údajů, měla by Rada pozměňovací návrhy Parlamentu vzít v úvahu. Výměna osobních údajů by měla být regulována standardním kodexem postupů, který je snadno srozumitelný; jeho úkolem musí být poskytnout spolehlivou ochranu, která zabezpečuje dodržování základních lidských práv.
Prvořadá důležitost musí být přiznána způsobu, jakým budou údaje využívány. Zpracovávání osobních údajů, které odhalují rasový nebo etnický původ osoby, politické názory, náboženské nebo filozofické přesvědčení, členství v profesních subjektech, zdravotní stav nebo sexualitu, musí být regulováno stejně přísně jako lékárnictví. Nesmí být omezeno pouze doložkou, která stanoví, že je povoleno v nezbytných případech a že musí být zajištěno dostatečné zabezpečení - to je příliš obecné, výjimky musí být vyjmenovány. Přístup k osobním údajům a jejich odhalení se musí odehrávat v rámci zákona, musí být zajištěna plná bezpečnost. Proto potřebujeme jednoznačné, konkrétní, ochraňující rámcové rozhodnutí a kontrolní systém. Naše úloha je ochránit základní práva našich občanů a zároveň odrazovat terorismus. Dělejme obojí s nejvyšší možnou péčí.
Olle Schmidt
(SV) Pane předsedající, dovolte, abych poděkoval zpravodajkám za skvělou práci, která významně vylepšila návrhy Komise. Dříve pro mě bylo podpoření zpráv zabývajících se terorismem problematické, přestože terorismus vnímám jako jednu z nejdůležitějších zkoušek spolehlivosti Unie a její schopnosti soudržnosti a sdílené odpovědnosti. Při vší úctě ke kolegům poslancům z členských států, které jsou postiženy šílenstvím terorismu, musím říci, že naše povinnost zajistit, aby demokracie nikdy nebyla bráněna nedemokratickými prostředky, je prvořadá. Právní řád se musí prosazovat spolu s respektem k soukromí občanů.
Nepřesné formulace Komise o kriminalizaci veřejného podněcování, spolu s dalšími návrhy na rozšíření platnosti na projevy ospravedlňující terorismus, jsou tak široké a otevřené k interpretaci, že přináší riziko znevážení účelu předpisu, kterým je dosažení společné úrovně ochrany v celé Unii. Boj proti terorismu musí být veden na společném základě, ale s úctou k různým právním tradicím a normám Unie a zejména s úctou k demokratickým tradicím a hodnotám.
Jas Gawronski
(IT) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, dnes ráno jsem zde hovořil o válce proti terorismu a řekl jsem, že je těžké vést válku proti něčemu, co není konkrétní jednotka, nemá žádnou armádu a nemá území, ale je to prostě taktický systém.
Tuto zvláštní válku nikdo nevyhrál a nepochybně bude těžké ji vyhrát, ale několik pozitivních výsledku zde je, jako například pouhá skutečnost, že Spojené státy od 11. září neutrpěly žádné další útoky. Tyto úspěchy však něco stály a já sdílím obavy paní Lefrançoisové, která se domnívá, že dělicí čára mezi svobodou projevu a porušováním zákonů je někdy poněkud nejasná a uvědomuje si nebezpečí, že snahy o posílení bezpečnosti evropských občanů v praxi přinesou omezení práv a svobod těchto občanů.
Je velmi obtížné nalézt rovnováhu mezi těmito dvěma požadavky, částečně proto, že jsme na neznámém území: terorismus je příliš nový fenomén na to, abychom se mohli spolehnout na precedentní případy nebo se poučit z předchozích zkušeností. Není pochyb, že ve jménu války proti terorismu byly provedeny nezákonné kroky, zejména zemí, která udělala pro boj proti terorismu nejvíce, také v našich zájmech - konkrétně Spojenými státy. Důvodem je to, že za to, že bude terorismus pod kontrolou, je třeba zaplatit určitou cenu, a tou je omezení občanských svobod.
Na druhou stranu, kdo nic nedělá, nic nezkazí. Proto pokud v Evropské unii chceme zajistit bezpečnější budoucnost, musíme udělat více; musíme vylepšit koordinaci jednání členských států a iniciativ podnikaných tajnými službami, a zejména nesmíme nechat Spojené státy, aby nesly břímě odpovědnosti samy. Pokud to uděláme, snad se nám podaří zajistit, aby naše zásady převládly stejně jako naše myšlenky o té nejasné hranici mezi bezpečností občanů a porušováním lidských práv.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Spolupráce mezi institucemi EU musí v boji proti terorismu dokonale fungovat, zejména proto, že tento fenomén sílí. Terorismus se stal hlavním nepřítelem stability a světového míru. Když si vzpomeneme na události z 11. září nebo z Madridu a Londýna před několika lety, vidíme dokonalý obraz hrůzy, strachu a utrpení.
Abychom ochránili bezpečnost občanů, je třeba, abychom přijali naléhavá opatření v oblasti boje proti terorismu, v těsné spolupráci s místními a regionálními úřady. Žádná část rámcového rozhodnutí nesmí být vytvořena jako snížení nebo omezení základních práv a svobod, jako je svoboda projevu, sdružování nebo shromažďování. Projev radikálních, polemických nebo kontroverzních názorů týkajících se citlivých politických témat, včetně terorismu, nespadá do oblasti rámcového rozhodnutí. Dokud udržíme rovnováhu mezi respektováním svobod a ochranou bezpečnosti občanů, měla by být vítána jakákoli iniciativa.
Mihael Brejc
(SL) Dvě zprávy o rámcovém rozhodnutí tvoří dva další kousky skládačky dlouhé řady předpisů, směrnic a dalších dokumentů vztahujících se k boji proti terorismu. Podporuji obě zprávy, protože se domnívám, že potřebujeme obě rámcová rozhodnutí, a protože byla dosažena rozumná rovnováha mezi opatřeními k zajištění bezpečnosti a svobody jednotlivce. Domnívám se, že v budoucnu bude třeba, aby Komise a Rada věnovaly větší pozornost následujícím tématům.
Zaprvé, rychlý rozvoj protiteroristických zákonů a zajištění jejich větší transparentnosti. V tomto ohledu máme také zbytečné a nepraktické zákony nebo nařízení v nich obsažená, která by měla být přehodnocena nebo po zhodnocení zrušena.
Zadruhé, uplatnitelnost zákonů, a tudíž i účinný boj proti terorismu nezávisí pouze spolehlivých právních předpisech, ale také na účinné spolupráci mezi členskými státy a jejich policejními a bezpečnostními službami. Zde jsme dosud nedosáhli potřebné úrovně spolupráce.
Je třeba prozkoumat a porovnat kontrolní mechanismy dostupné Evropské unii a členským státům. Musíme věnovat zvláštní pozornost případům ztráty nebo nesprávného použití databází a také by měla mezi členskými státy probíhat výměna informací o této věci.
A konečně je třeba, abychom se více snažili zvýšit veřejné povědomí, aby lidé snáze porozuměli, proč jsou která opatření nezbytná.
Gratuluji k oběma zprávám.
Iliana Malinova Iotova
(BG) Je politováníhodné, že poslední vývoj v Pákistánu je dalším zřejmým důkazem o aktuálnosti dnešní debaty. Tato debata musí poskytnout jasnou a jednoznačnou odpověď na dvě zásadní otázky: předně, zda jsme navrhovaným dokumentem skutečně udělali dost pro pomoc boji proti zločinu, a dále zda jsme přitom respektovali lidská práva a zajistili dostatečnou ochranu osobních údajů našich obyvatel. Za svou dlouhou historii tento dokument zažil mnoho polemik a prošel mnohými změnami a já bych chtěla projevit zvláštní uznání zpravodajkám za skvělou práci, kterou odvedly, aby nakonec dosáhly konsensuálního a vyváženého textu.
Zvláštní pozornost bychom měli věnovat změnám navrhovaným ve zprávě paní Roureové, které vyžadují sběr osobních údajů ze zákonných důvodů a dodržování Úmluvy č. 108 stejně jako povinné informování subjektu údajů o účelech, pro které jsou údaje o něm zpracovávána. Nicméně některá nařízení, která navrhuje Rada, jsou znepokojivá. Plně podporuji návrh paní Roureové vypustit článek 1 odstavec1 návrhu Rady, který prakticky osvobozuje případy národní bezpečnosti od účinku dotčeného rámcového rozhodnutí. Jsem přesvědčena, že pokud toto nařízení nebude vypuštěno, legislativní rozhodnutí, o němž budeme za několik hodin hlasovat, umožní obcházení zákona, a dokonce jeho zneužívání, protože "národní bezpečnost" je příliš obecný pojem a může být vykládán různě. Například nedávno se v Bulharsku objevil případ pokusu o neoprávněné získání údajů z Národního fondu zdravotního pojištění a tento pokus byl zmařen pouze neprodleným zásahem ze strany správy fondu.
Kontrolní funkce, pravomoci vnitrostátních kontrolních orgánů a Evropského inspektora ochrany údajů musí být posíleny. Bohužel, analýza ukazuje, že tyto orgány jsou často využívány pouze pro dodržování konkrétních nařízení zákona a ve skutečnosti nevykonávají udělování sankcí nebo vyšetřování. Členským státům Evropské unie musí být doporučeno posílit tyto funkce kontrolních orgánů.
Hubert Pirker
(DE) Pane předsedající, pane komisaři, rád bych se nejprve vyjádřil ke druhé zprávě, konkrétně k rámcovému rozhodnutí o boji proti terorismu. Víme, že opatření pro boj proti terorismu jsou, vzhledem ke skutečnosti, že v Evropské unii existuje více než 300 iniciativ Al-kajdy a více než 500 dostupných webových stránek, které obsahují dokonce instrukce, jak vyrábět bomby, potřebná. To je zjevné a já se domnívám, že je nezbytné snažit se o udržení rovnováhy; to znamená ochraňovat základní svobody, ale na druhou stranu také přijmout všechna možná opatření k předejití vražedných teroristických činů.
Rád bych zde zdůraznil jedno hledisko. Domnívám se, že Evropský parlament by udělal zásadní chybu, kdyby měl upravit koncepty a nahradit "veřejné podněcování ke spáchání teroristického trestného činu" pojmem "nabádání". A to z jednoduchého důvodu, že důkaz o nabádání nelze nalézt, dokud nezemřou lidé - ale to je příliš pozdě. To by nikdo nepochopil ani nepřijal. Pokud ale bude do tohoto právního aktu začleněno veřejné podněcování, bude možnost zasáhnout, pokud dojde k podněcování k obecné neposlušnosti nebo k podněcování k činu, který je trestný ve vztahu k teroristické činnosti.
To znamená, že bude příležitost zachránit životy předtím, než dojde ke spáchání teroristického činu. Proto bych litoval, pokud by se Parlament vydal špatnou cestou a změnil tyto koncepty - také proto, že Rada Evropy ustanovila, že by měl existovat koncept veřejného podněcování. Pokud jsem dobře porozuměl, Rada a Komise zastávají stejný názor, který bychom měli podpořit - a tímto na vás všechny apeluji - a ponechat termín "veřejné podněcování", protože umožňuje zachránit životy dříve, než dojde k teroristickým činům.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Pane předsedající, rád bych nejprve poděkoval paní Roureové za vypracování zprávy o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestných záležitostech.
Není pochyb, že brzké přijetí rámcového rozhodnutí o osobních údajích ve třetím pilíři pomůže chránit osobní údaje, soukromý život a základní práva všech občanů členských států. Tato záležitost je pro nás socialisty prioritou. A to nejen proto, že současná právní řešení v této oblasti jsou nedostatečná; je tomu tak především proto, že je to velmi důležitá věc pro každého, kdo žije v EU.
Podle mého názoru předchozí právní akt vypracovaný Radou měl příliš mnoho trhlin. Zaručoval jen minimální a rozhodně ne dostatečnou ochranu. Z toho důvodu plně podporuji paní zpravodajkou navrhované změny návrhu Rady, s nímž jsme nebyli spokojeni, zejména změny týkající se ochrany údajů souvisejících s DNA, zdravotním stavem nebo sexuální orientací občanů. Veškeré údaje vztahující se k osobním a citlivým oblastem života, jako je rasový a etnický původ nebo informace ohledně náboženského přesvědčení nebo pohledu na svět si žádají zvláštní ochranu a jejich zpracovávání by mělo být přípustné pouze ve výjimečných situacích, které jsou v zákoně přesně definovány, a se soudním souhlasem.
Je také nesmírně významné, že si paní zpravodajka dala práci s regulováním problému ochrany údajů po jejich dalším zpracování, když jsou předány třetím zemím nebo soukromým subjektům, protože právě v těchto fázích nejčastěji dochází k jejich zneužití.
Potřebujeme přesné rámcové rozhodnutí, které ochrání údaje alespoň do té míry, jaká je zaručena v prvním pilíři směrnicí z roku 1995 a Úmluvou č. 108.
Charles Tannock
Pane předsedající, někdy se obávám, že skutečnost, že tato sněmovna tak často vede rozpravy o terorismu, odráží znepokojivý nedostatek konsensu ohledně naší reakce na něj. Je jisté, že teroristická zvěrstva páchaná po desetiletí po celém světě, včetně nedávného bombového útoku Islamabádu, by nás měla přesvědčit o své skutečné, zlé povaze a o potřebě postavit se rázně a jednoznačně proti existenciální hrozbě, kterou představují pro západní demokracii a způsob života.
Proto vítám, že země EU spolupracují na definici a ukládání těžkých trestů pro ty, kdo podněcují terorismus. Vzpomínám si na demonstrace v Londýně, které probíhaly současně s vydáním dánských karikatur zobrazujících proroka Mohameda. My v Evropě jsme samozřejmě hrdí na svá práva svobody projevu a vyjadřování a protestanti s plakáty žádajícími popravu těch, kteří napadají islám, zjevně překročili hranici mezi svobodou projevu a nenávistným projevem podněcujícím násilí.
Ve Spojeném království jsme v nedávné době diskutovali o vyšetřovací vazbě bez obvinění pro podezření z účasti na terorismu. Osobně se domnívám, že je třeba, abychom poskytli policejním a bezpečnostním službám zdroje, které potřebují k ochraně našich občanů, samozřejmě na základě pevných právních záruk.
Právě to nepochybně, podle průzkumů veřejného mínění, většina lidí z mé země a zbytku Evropy chce. Kromě toho, pokud jde o uchovávání údajů, často mě ohromuje, jak tato sněmovna zaujímá spíše absolutistický než vyvážený postoj k občanským svobodám. Pokud jsou zavedena jasná ochranná pravidla ohledně toho, jak se mají sdílet informace, potřebujeme podpořit naše donucovací orgány.
Konečně, EU by měla umístit Hizballáh na seznam zakázaných teroristických organizací. To, že se tak dosud nestalo přes existenci jasných důkazů, ukazuje zjevný nedostatek odhodlání EU, který nahrává těm, kteří chtějí zničit náš způsob života a demokracii.
Proinsias De Rossa
Pane předsedající, výměna informací mezi policejními silami našich členských států je nezbytná pro boj proti hrozbám terorismu a jistě zabraňuje krveprolití. Na ostrově Irsko již tyto výměny údajů zabránily mnoha krveprolitím.
Irsko a Spojené království s tím dlouho váhaly kvůli vžité nedůvěře. Následky byly děsivé. Nebude proto překvapením, že podporuji výměnu informací. Nicméně mě znepokojuje, stejně jako mé kolegy, že revidované návrhy Rady nepřináší dostatečnou ochranu osobních údajů, jak nastínila zpráva paní Martine Roureové. Nad organizacemi pohrdajícími demokracií a lidskými právy, jako jsou ETA a IRA a další, nezvítězíme podrýváním vlastních demokratických norem.
Proto vyzývám Komisi a Radu, aby braly vážně obavy nás, přímo volených politiků. Je nezbytné, aby pokrok Evropské unie nebyl blokován a abychom nepůsobili dojmem, že EU může jednat mimo rámec zákonů členských států. Doufal jsem, že budeme tyto věci moci řešit podle nových lisabonských postupů spolurozhodování. To bohužel nyní není možné, ale musíme pokračovat ve snahách o posílení zákonnosti tohoto Parlamentu a Evropské unie. To se nám nepodaří, budeme-li podrývat osobní práva.
Gay Mitchell
Pane předsedající, tuto zprávu vítám. Úvodem chci říci, že velice podporuji boj proti terorismu a celý svůj politický život jsem se stavěl proti terorismu IRA a loajalistů v Irsku.
Musíme však zajistit dostatečné kontroly a vyváženost, abychom ochránili občany před terorem ze strany státu nebo před zneužitím údajů státem, Unií nebo novináři, organizacemi, jednotlivci nebo agenturami, které se údaji zabývají, těmi, kteří odcizí nebo se jinak dostanou k informacím, které jsou soukromé a důvěrné.
Lék nesmí být horší než nemoc. Přechovávání a likvidace takových údajů je rozhodující součástí této ochrany. Jakýkoli pokus o zahanbení jednotlivců nebo jakákoli forma pokusu o vydírání - ať již politická, finanční nebo jiná - by měla být konkrétním zločinem a být ostře odsouzena všemi správně smýšlejícími lidmi.
Likvidace těchto údajů je často přenechávána soukromému sektoru pro zničení po uplynutí určité doby. Pokud jde o mě, nejsem přesvědčen, že soukromý sektor - nebo v tomto případě veřejný sektor - má dostatečné záruky pro ničení údajů, které již nejsou potřebné v boji proti terorismu. Domnívám se, že ti, kdo neochrání soukromé informace a umožní jejich zneužití a mylný výklad, ať se jedná o lidi z veřejného nebo soukromého sektoru, by měli být co nejdůrazněji potrestáni a nabádám Komisi, aby to vzala v úvahu. Náš úkol jako poslanců je zajistit, aby demokracie přežila. Proto musíme zajistit, abychom měli veškeré nástroje, které potřebujeme k boji proti terorismu, což však neznamená, že se nemusíme zabývat pověstí, důvěrností nebo soukromím našich občanů, a já vyzývám Komisi, aby toto vzala v úvahu.
Libor Rouček
(CS) Dámy a pánové, terorismus představuje jednu z nejvážnějších hrozeb pro demokracii, hospodářský a společenský rozvoj v Evropě i ve světě. Moderní informační a komunikační technologie hrají bohužel důležitou roli při šíření hrozby terorismu. Levný, rychlý, snadno přístupný a globálně dosažitelný internet je často zneužíván teroristy k šíření teroristických informací a k náboru nových členů a sympatizantů. Vítám proto novelu rámcového rozhodnutí Rady o boji proti terorismu, mimo jiné i z důvodu, že zahrnuje trestné činy podněcování ke spáchání trestných činů, nábor pro terorismus a výcvik pro terorismus. Vítám tuto novelu rovněž z důvodu, že jsem přesvědčen, že na mezinárodní hrozbu terorismu je nutno hledat mezinárodní odpověď. Žádná členská země Evropské unie si s tímto problémem neporadí sama. Zapotřebí je koordinované úsilí všech členských států. V demokracii, v demokratické Unii evropských států, je však nutno vést boj proti terorismu v rámci demokratického právního státu s ohledem na lidská a občanská práva. Podporuji proto doplňující návrhy obou našich zpravodajek na posílení právě těchto prvků. A na závěr bych chtěl vyzvat všechny aktéry, Radu, Komisi i Parlament, k urychlenému přijetí kompromisního návrhu.
Dumitru Oprea
(RO) Ve třetím tisíciletí je krása globální vesnice ohrožována terorismem. Vzhledem k tomu, že jednotlivé země mohou kvůli zásadě subsidiarity kontrolovat pouze 10-15 % kyberprostoru, domníváme se, že je třeba poprvé zaujmout globální postoj a že reakce na globální terorismus by měla mít nový koncept - "Globální péče o globální vesnici". Tímto postojem a pomocí strategie na ochranu globálního kyberprostoru Evropská unie potvrdí svůj zájem o světovou bezpečnost i o svou vlastní bezpečnost.
Ioan Mircea Paşcu
Pane předsedající, navzdory svým hrozivým důsledkům je mezinárodní terorismus bohužel stále kontroverzním tématem. Chceme ochranu, ale nesouhlasíme s její cenou a žehráme na úřady, když navrhují ochranná opatření. Odsuzujeme teroristické útoky, ale protestujeme proti omezením plného uplatňování našich práv, a to navzdory skutečnosti, že velmi dobře vím, že pachatelé útoků zneužívají náš demokratický systém.
V ideálním případě by každé omezení našich práv mělo být vyváženo odpovídajícím posílením naší bezpečnosti vůči teroristickým útokům. Zároveň máme sklon bránit se legislativní jednotnosti proti terorismu, přestože víme, že důsledky jsou podobně zhoubné. Navíc pokud bude trest mírnější, četnost útoků se může zvýšit.
Proto bychom se možná v zájmu účinné ochrany proti terorismu měli rozhodnout a nejprve sladit tato protichůdná stanoviska.
Marios Matsakis
Pane předsedající, stěží mine den bez nějakého teroristického činu. Terorismus je prudká infekce v těle naší společnosti. Stejně jako každá jiná infekce, pokud není léčena, bude se šířit, až pacienta ochromí, ba dokonce zabije.
Je třeba provést drastická opatření. Některá z nich jsou kontroverzní a nepochybně poněkud omezí osobní svobody, ale zamyslíme-li se nad tím, jsou nezbytná. V ideálním světě je ochrana osobních údajů prvořadá, ve světě nemocném terorismem je bohužel nutné dělat ústupky. Výjimečné okolnosti vyžadují výjimečná opatření.
Domnívám se, že v tomto duchu musíme nahlížet rozhodnutí týkající se boje proti terorismu. Pokud se musíme rozhodnout mezi drobnými kompromisy v oblasti osobních svobod a mnohem účinnějším způsobem boje proti terorismu, podle mého názoru bychom měli zvolit druhou možnost. Na závěr položím otázku: Pokud propagování některých surových zločinů, jako je pedofilie, na internetu je zločin - a je jím právem -, proč jím nemůže být propagování terorismu?
Carlo Fatuzzo
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, jménem důchodců a strany důchodců, která mě sem do Evropského parlamentu vyslala, bych rád vyjádřil náš názor na způsob boje proti terorismu: finanční zdroje Evropského parlamentu a Evropy by měly ve větším měřítku putovat na ulehčení utrpení lidí, od nichž se teroristům dostává největší podpory. Tyto zdroje musí být kontrolovány, aby byly využívány ve prospěch těchto lidi, a ne na nezákonné zájmy některých zkorumpovaných vůdců. Proto se domnívám, že by měly být využity pro "Marshallův plán", který navrhl italský premiér Silvio Berlusconi na pomoc palestinskému lidu.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Zmínila bych se o zprávě paní Roureové. Právo na ochranu osobních údajů je základním právem. Občané, jejichž údaje jsou zpracovávány, mají práva, která se musí respektovat jak na vnitrostátní úrovni, tak na úrovni EU. Existuje mnoho nařízení a směrnic EU, které vyžadují výměnu informací týkajících se trestných činů spáchaných evropskými obyvateli v jiném členském státě než ve státě jejich bydliště. Takovými případy jsou nařízení o přístupu k záležitostem silniční nákladní dopravy nebo směrnice usnadňující přeshraniční vymáhání v oblasti silniční bezpečnosti. Všechna tato evropská nařízení vyžadují zřízení informačních systémů, které dokáží přenášet oznámení a informace mezi členskými státy.
Všechny odpovídající systémy IT musí zahrnovat veřejnou složku a také zajistit složku obsahující údaje o trestných činech spáchaných v členských státech; druhá jmenovaná složka by měla být přístupná pouze příslušným institucím a pouze v souladu s nařízeními o ochraně osobních údajů.
Jim Allister
Pane předsedající, poté, co jsme v nedávných dnech viděli další kruté teroristické činy v Pákistánu, Španělsku, Jeruzalémě a v mé zemi několik teroristických pokusů obnovené IRA, nikoho z nás nemůže ta odporná teroristická pohroma nechat klidným. Bylo by však naivní myslet si, že existuje nějaký celoevropský všelék. Ano, potřebujeme účinné vydávání stíhaných osob a ano, potřebujeme účinnou spolupráci,
ale právní předpisy natolik harmonizované, že budou zredukovány na nejmenšího společného jmenovatele, by byly spíše na překážku.
Předně jsou to záležitosti pro rozhodování na vnitrostátní úrovni. Například Spojené království se pokouší ustanovit 42denní vazbu, což je podle mého názoru více, než je nutné, ale právo učinit toto rozhodnutí má Londýn, nikoli Brusel.
Podle postupů v těchto návrzích bychom brzy tuto možnost rozhodování z členských států sňali. To je možná v souladu s rozpínavým plánem EU, ale neporazí to terorismus.
Nicolae Vlad Popa
(RO) Jako zástupce rumunských občanů se domnívám, že je nesmírně důležité, aby se Evropský parlament podílel na rozhodování ohledně ochrany osobních údajů shromažďovaných v souvislosti s vymáháním zákona. Měli bychom vzít v úvahu, že právo evropských občanů na ochranu údajů je základní; ale zároveň instituce zapojené do boje proti terorismu musí mít k těmto informacím přístup.
Tato zpráva má obzvláště důležitou úlohu při vytváření právního rámce stanovícího kvalitu, definici a charakteristiku osobních údajů a jejich předávání třetím zemím nebo jednotlivcům. Chválím doporučení stanovící, že údaje by se neměly přechovávat déle, než je nezbytné, a členské státy jsou vyzývány k zavedení procesních a technických opatření pro prosazení těchto omezení.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Pane předsedající, rád bych blahopřál svým kolegyním, paní Lefrançoisové a paní Roureové za jejich zprávy, ale také využívám této příležitosti, abych oznámil, že francouzská policie právě zatkla významného teroristu, a proto gratuluji francouzské vládě a francouzské policii. Domnívám se, že by politické orgány ve všech zemích měly spolupracovat s naší policií, našimi soudci a našimi vládami.
Jacques Barrot
Pane předsedající, rád bych nejprve blahopřál Evropskému parlamentu jako celku k vysoké úrovni této rozpravy. Evropský parlament v souladu se zákonem čeká na ratifikaci Lisabonské smlouvy, ale dnes ráno prokázal vyspělost tím, že vytvořil velkou většinu při podpoře vašich dvou zpráv - zprávy paní Lefrançoisové a zprávy paní Roureové. Tyto dvě zprávy se snaží nalézt rovnováhu mezi společnou ochranou proti terorismu, kterou musíme zajistit pro naše občany, a individuální ochranou našich svobod. Domnívám se, že správná řešení musíme hledat právě v této dvojí vyváženosti.
Pane předsedající, shrnu velmi stručně tuto debatu. Nejprve se vrátím ke zprávě paní Lefrançoisové o boji proti terorismu. Rád bych řekl, že ačkoli svoboda projevu, včetně práva kritizovat, je jedním ze základních pilířů, na nichž je Evropská unie postavena, nabádání k rasové nenávisti nemůže být považováno za přijatelné pod záminkou svobody projevu. Rasistický projev je zneužití svobody projevu a nesmí být tolerován.
Dále bych vám rád připomněl, že návrh Komise byl vypracován na základě hloubkového posouzení dopadů. Proběhlo mnoho konzultací a návrh Komise je samozřejmě založen na Úmluvě Rady Evropy pro předcházení terorismu a my jsme se snažili držet se vyvážených definic trestných činů v Úmluvě.
Pokud paní Lefrançoisová a mnozí poslanci EP, kteří zde podporovali termín "nabádání", dovolí, rád bych zde pár minut obhajoval výraz "podněcování". Výhodou termínu "podněcování" je, že je nový. Proto jej Rada Evropy použila; skutečnost, že je nový, znamená, že může mít v Evropské unii společnou a přesnou definici. Podněcování není pojetí otevřené výkladu. Domnívám se, že může být řádně definován prostřednictvím judikatury. Správné je, že se chceme vyhnout jakémukoli teroristickému útoku, k němuž dojde, zatímco budeme trestat ty, kdo k takovému útoku, zejména slovně, vyzývali, přestože k žádnému nedošlo, a zde právě tkví problém. Nicméně řešení nechám na moudrosti dialogu mezi Radou a Parlamentem.
Také bych rád řekl, že článek 1 odst. 2 současného textu rámcového rozhodnutí obsahuje ochrannou doložku o lidských právech, která se zabývá - myslím, že paní Lefrançoisová souhlasí - celým rámcovým rozhodnutím.
A konečně, pane předsedající, bych rád zdůraznil hodnotu umístění tohoto opatření pro boj proti terorismu do jednotného institucionálního rámce Evropské unie. Vložením tohoto textu do evropského práva jsme získali záruku jeho účinnosti. Poskytne nám pro určité činy jednotný právní rámec ohledně povahy a úrovně trestných sankcí a jurisdikčních pravidel. Následkem toho bude možné uplatnit mechanismy spolupráce Evropské unie, o nichž se zmiňuje rámcové rozhodnutí z roku 2002.
Stručně řečeno, pane předsedající, znovu děkuji paní zpravodajce a Parlamentu za všechnu práci, kterou odvedli za poslední dva roky v této důležité záležitosti, a odvažuji se doufat, že bude rychle přijato rozhodnutí s ohledem na odvedenou práci a na potřebu - jak mnozí z vás zdůraznili - účinného boje proti terorismu.
Nyní se dostávám ke druhému textu, který je od prvního neoddělitelný, a domnívám se, že Parlament měl dobrý nápad spojit je dohromady a vyžadovat ochranu údajů a ochranu osobní svobody zároveň. Samozřejmě děkuji paní Roureové, která tak energicky hájí tuto vyváženost a ochranu údajů. Bylo nepochybně důležité, aby tento text přišel současně textem o boji proti terorismu, aby síly práva i pořádku v brzké budoucnosti dostaly přesná pravidla pro ochranu údajů. Jak jsem již řekl, a nechci přehánět, Komise stejně jako Parlament zjevně chtěla v ochraně údajů udělat více. Pan ministr Jouyet se zmínil, že francouzské předsednictví muselo zvážit, zda může být dosaženo kompromisu, přestože chtělo totéž. Mohu jen říci, že Komise se pokusí ustanovení o hodnocení a "vzhledem k bodu 6a" dobře využít. Proto nasloucháme Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a pokusíme se přihlédnout k vašemu přání zhodnotit velikost jeho rozsahu. V každém případě právě to může Komise udělat a i já osobně se o to budu snažit. Vím, že Evropský parlament by chtěl, aby k revizi došlo brzy. Jen doufám, že Rada bude souhlasit s revizí v časovém horizontu, který umožní, aby toto evropské opatření bylo zavedeno velmi brzy.
To je vše, co jsem chtěl říci, pane předsedající. Také bych rád každému řečníkovi objasnil, že jsem ocenil vysokou úroveň rozpravy na tak důležité téma - téma, v němž Evropa musí jít příkladem - a to jak zajištěním účinné společné ochrany proti teroristickým hrozbám, tak samozřejmě i tím, že budeme nadále věnovat velkou pozornost ochraně svobod jednotlivce a osobní autonomie. Myslím, že Parlament znovu jasně demonstroval svou vyspělost a svou schopnost o této otázce v budoucnu spolurozhodovat.
Roselyne Lefrançois
Pane předsedající, dámy a pánové, nejprve bych ráda poděkovala svým kolegům poslancům, kteří dnes ráno hovořili, za vysokou úroveň jejich projevů. Jejich závratný počet jasně ukazuje hladinu zájmu o tuto problematiku. Nebudu se vracet ke všem podrobnostem různých projevů, ale ráda bych se zmínila o třech nebo čtyřech z nich.
Pan Fava jasně ukázal, o jak náročné téma se jedná. Je třeba, abychom se vyvarovali kultuře podezíravosti a nedůvěry, ale zároveň musíme myslet na souvislosti a zaručit jak bezpečnost občanů, tak ochranu svobod.
Pan de Grandes Pascual srozumitelně vysvětlil přidanou hodnotu definice terorismu, když řekl, že definice, kterou jsme používali, byla důležitější a také trval na seznamu trestných činů. Vzhledem k tomu, že se jedná o spolupráci v boji proti terorismu, je třeba vyslat neústupné poselství a přitom ochraňovat svobody jednotlivce.
Pane Demetriou, vy jste zmínil, jakou pohromu terorismus představuje a že proti ní musíme bojovat. Použil jste však termín "veřejné nabádání" a tvrdil jste, že je to koncept, kterému budou všechny členské státy lépe rozumět. Tuto obavu sdílí i paní Ludfordová. Ta se také domnívá, že tento pojem je vhodnější vzhledem k tomu, že je třeba ochraňovat základní svobody.
Zpráva je samozřejmě výsledkem dlouhého a složitého vyjednávání. Jsem však přesvědčena, že s výsledkem můžeme být spokojeni, zejména z pohledu rovnováhy mezi bojem proti terorismu a respektu k základním svobodám.
Zpráva mé kolegyně paní Roureové spadá do té druhé kategorie, protože ochrana osobních údajů je jednou z jejích klíčových součástí. Lituji jen jedné věci a vím, že jí lituje i mnoho lidí v Parlamentu, zejména kolegové poslanci ve Skupině Zelených/Evropské svobodné aliance. Je to skutečnost, že provádění textu s tak velkým dopadem na svobody evropských občanů nepodléhá plné jurisdikční kontrole Soudního dvora.
Aby se tak stalo, bylo by nutné přijmout rámcové rozhodnutí v rámci režimu Lisabonské smlouvy. I předtím, než irské referendum řeklo "ne" a zpochybnilo vstup nové smlouvy v platnost 1. ledna 2009, Rada zjevně chtěla postupovat co nejrychleji, aby zabránila přechodu na systém spolurozhodování. Ve Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci jsme se však snažili odvézt co nejsvědomitější a nejpodrobnější práci a udržet přitom tempo, které udávala Rada.
Při hlasování ve výboru 15. července byl můj návrh zprávy přijat 35 hlasy ku 4 a jeden hlas se zdržel a já doufám, že v plénu také získá většinu.
Martine Roure
zpravodajka. - (FR) Pane předsedající, ráda bych nejprve poděkovala svým kolegům poslancům, protože tato rozprava ukázala, že Evropský parlament je jednotný ve skutečně složitém tématu, a my jsme zástupci Evropského parlamentu, my jsme zástupci lidí. Je dobré na to upozornit.
Dnes oslovuji zejména francouzské předsednictví. Žádáme Radu, aby plnila závazky, které před dlouhou dobou přijalo několik po sobě následujících předsednictví. Je naprosto nezbytné přijmout toto rámcové rozhodnutí rychle a vzít v úvahu pozměňovací návrhy Evropského parlamentu. Rada musí držet slovo. Musíme v každém případě pracovat v atmosféře důvěry. To je nezbytné. Doufám, že se toto poselství dostane k paní Datiové, která se bohužel této přednostní rozpravy neúčastní, čímž jsme velmi zklamáni.
Také bych zvláště ráda poděkovala panu komisaři Barrotovi za jeho podporu, která je pro nás velmi cenná.
Předsedající
Společná rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat dnes ve 12 hodin.
Písemná prohlášení (článek 142)
Titus Corlăţean  
písemně. - (RO) Zavedení právního rámce pro ochranu osobních údajů v rámci třetího pilíře bylo společným středem zájmu pro všechny předsedy EU v posledních letech. Nicméně rámcové rozhodnutí přijaté v roce 2006 bylo jakýmsi kompromisem stanovícím nejmenší společný jmenovatel v ochraně osobních údajů. Proto můžeme jedině uvítat novou diskusi EP o rozšíření rozsahu rámcového rozhodnutí a o analýze jeho dopadu na základní práva. Hlavním cílem změn by mělo být zajištění stejné úrovně ochrany údajů jako pro první pilíř; z tohoto pohledu lituji, že počáteční návrh Komise byl Radou upraven. Stejně politováníhodná je skutečnost, že nařízení týkající se pracovní skupiny vnitrostátních úřadů ochrany údajů bylo Radou odstraněno, což je překážka v postupu vytváření účinného systému ochrany osobních údajů.
Petru Filip  
písemně. - (RO) Účinná ochrana osobních údajů je stále přirozeným požadavkem moderní demokracie. Pokud tato ochrana za určitých okolností vyžaduje úpravu databází společenství v zájmu předcházení korelace některých osobních nebo faktických informací s identifikovatelnými osobami, měli bychom si být vědomi, že správa tohoto globálního systému pro uchovávání a zpracovávání informací vyžaduje nejmodernější bezpečnostní systém. Protože skutečná bezpečnost nemůže být zajištěna pouze schválením série společných zásad, domnívám se, že potřebujeme pragmatickou analýzu rizik, které přináší spolupráce mezi donucovacími orgány a soudnictvím zemí s různými úrovněmi odborné způsobilosti v oboru.
V zájmu srozumitelnosti bych rád znovu upozornil, že nové členské státy potřebují rychlé předání odborných znalostí v oboru, abychom předešli jakémukoli ovlivnění globálního bezpečnostního systému.
Dumitru Oprea  
písemně. - (RO) Vzhledem k rozmachu terorismu a skutečnosti, že začal využívat kyberprostor, k možnosti rychlejší manipulace masami a k omezeným možnostem dostatečně rychlé identifikace teroristů se domnívám, že takové rozhodnutí je vítáno v celkovém kontextu ochrany občanských práv a svobod každého občana a vytváření vhodného rámce pro rychlou identifikaci a zastavení zločinu, zejména zločinů proti bezpečnosti osob, zemí a vnitrostátní infrastruktuře.
Vítám rozhodnutí zvážit cíle stanovené v rámcovém rozhodnutí jako hlavní evropské zájmy, zejména pokud jde o společná nařízení o ochraně osobních údajů, které umožní členským státům uplatnit stejná pravidla a zásady. Navíc se domnívám, že je třeba doporučení ohledně klasifikace informací odkazem na mezinárodní klasifikace, aby se eliminovaly veškeré rozdíly mezi členskými státy a ostatními státy v uplatňování bezpečnostních opatření.
V úvahu by měly být brány dvě základní strategie v zajišťování ochrany údajů a bezpečnostních systémů: "Co není výslovně zakázáno, je povoleno" a "Co není výslovně povoleno, je zakázáno".
Andrzej Tomasz Zapałowski  
Otázka zvýšené hrozby teroristických činů pro Evropu je jednou z nejdůležitějších výzev, kterým čelí bezpečnost na našem kontinentu. Jsme dnes ohrožováni politickým terorem kontrolovaným státy, které tvrdí, že s námi spolupracují, a skupinami zločinného charakteru, ale zdá se, že největší hrozbu pro nás představuje islamistický fundamentalismus.
Překvapuje mě nedostatek obav ze strany těch, kteří vládnou Evropě. Naše naprostá otevřenost neomezenému množství nově příchozích z islámských zemí, kterou upřednostňují socialisté a liberálové, přinese občanům Společenství v budoucnosti vlnu tragédií. Neomezená islamizace Evropy není na programu!
Poskytujme pomoc chudým zemím, ale nedělejme z našeho kontinentu místo, kde se testují hranice lidské tolerance. Nově příchozí v současné době vyžadují stále větší práva a tradiční obyvatelé Evropy musí s tím vším souhlasit spolu s ničením tradic, které zde byly po mnohá staletí. To je nebezpečné. Jedním příkladem, k čemu to může vést, je Severní Irsko a skupiny válčící tam mezi sebou jsou pouze lidé, kteří praktikují různé křesťanské víry.
Marian Zlotea  
písemně. - Útoky 11. září 2001 naprosto změnily svět. Teroristické útoky z toho dne nejen změnily způsob, jak Američané vnímají a chápou svět, ale také nabídly demokratickým společnostem po celém světě nový pohled na tento moderní svět, v němž teroristické hrozby útoků, jako byly ty, které zpustošily Madrid (březen 2004) a Londýn (červenec 2005), představují četný a skličující problém.
V současnosti teroristé používají moderní prostředky komunikace, jako je internet, k výcviku, náboru a plánování útoků. Používání této technologie představuje pro Unii specifickou hrozbu a měli bychom spolupracovat na boji proti terorismu s využitím všech prostředků, které máme k dispozici.
Nicméně aby mohla naše demokratická společnost účinně čelit těmto hrozbám, musí být boj proti terorismu doprovázen posílením našich základních práv a svobod. Pro zažehnání hrozby terorismu je nezbytné zavést v EU společná opatření a podle nich my měly být upraveny stávající právní předpisy.
Moderní terorismus má nový způsob fungování, ale EU s ním musí bojovat se stejnou silou a odhodláním, jaké prokázala v boji proti tradičnímu terorismu.
Gerard Batten
Pane předsedající, budu stručný. Hovořím v rámci článku 145, abych vyvrátil připomínky a komentáře, které o mě pronesla paní Sarah Ludfordová ve svém projevu v rámci této rozpravy.
Řekla mnoho věcí, ale zejména to, že jsem "eurofobik" a že pokud jde o extradici bych "nadšeně mával na rozloučenou každému zločinci, který unikne přes kanál La Manche".
Rád bych ji fakticky opravil. Nejsem eurofobik. Miluji evropský kontinent, jeho historii, kulturu, jeho úspěchy stejně jako všichni ostatní, ale jsem EUfobik. Nesnáším Evropskou unii, která je antidemokratická a nedemokratická. Co se týče evropského zatýkacího rozkazu a procesů v nepřítomnosti, chci, aby anglický a skotský soud mohl zvážit zřejmé důkazy proti podezřelým před udělením extradice a aby měl pravomoc jí předejít. Musí mít možnost usoudit, že je zde vhodný případ k řešení a že proběhne spravedlivý proces.
Dělám to v zájmu ochrany zájmů britských občanů, jak dokládá případ Andrewa Symeoua, 19letého Londýňana, který čelí extradici do Řecka 30. září pro obvinění ze zabití. Důkaz proti němu je extrémně podezřelý a není možné brát jej v úvahu nebo skutečnost, že svědkové byli údajně mučeni za účelem vynucení svědectví.
Chápu citlivost paní Sarah v této otázce, protože její strana, liberální demokraté, zjevně podporovala špatného koně a ona se obává - zcela oprávněně - důsledků ve volbách v roce 2009.
Předsedající
Před přerušením zasedání bych rád uklidnil bezpečnostní služby, protože se rozšířily zprávy, že do sněmovny vešel jedinec se zakrytou tváří. To byl jen pan Borghezio, který se umlčel na protest, takže sněmovna není z hlediska bezpečnosti vystavena žádnému nebezpečí. Jen jsem chtěl uklidnit bezpečnostní služby.
(Zasedání bylo přerušeno ve 12 hodin až do začátku hlasování a znovu zahájeno ve 12.05)
