Libanon (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise o situaci v Libanonu.
Janez Lenarčič
Dámy a pánové v souvislosti se situací v Libanonu se diplomatická činnost Evropské unie a členských států nadále zaměřuje na prosazení míru, stability, hospodářského rozvoje a dodržování lidských práv v Libanonu.
Snažíme se zachovat a posílit suverenitu, politickou nezávislost. územní celistvost, jednotu a stabilitu Libanonu. Evropská unie podporuje libanonské demokratické orgány a legitimní vládu předsedy vlády Fouada Siniora.
Jsme však znepokojeni dlouhodobou paralýzou libanonských orgánů. Ta trvá od listopadu 2006 a po uvolnění funkce prezidenta v listopadu 2007 se ještě zhoršila.
Kromě toho, že je největším finančním dárcem pro Libanon, snažila se Evropská unie prostřednictvím intenzivní diplomatické činnosti také nalézt řešení pro politické ochromení země.
V tomto rámci podporujeme úsilí Organizace spojených národů, Saúdské Arábie a Arabské ligy. Evropská unie tedy podpořila třídílný plán, který jednomyslně přijali ministři zahraničí zemí Arabské ligy. Jak je dobře známo, tento plán předpokládá okamžitou volbu prezidenta, vytvoření vlády národní jednoty a přijetí nového volebního zákona.
Přestože tomuto plánu vyjádřily podporu, ve výkladu jeho provádění se libanonské politické strany liší. Existují dvě hlavní překážky realizace návrhu. První překážka je vnitřní povahy, protože politické strany nejsou schopny dojít k dohodě o svém zastoupení ve vládě, rozdělení ministerských postů a novém volebním zákoně. Druhá překážka je spojena se Sýrií, která se odmítá vzdát svého vlivu v Libanonu.
Nehledě na vše uvedené, je plán Arabské ligy v dané chvíli stále jedinou iniciativou, která může přispět k řešení bezvýchodné politické situace v zemi. Očekáváme, že generální tajemník Arabské ligy pan Moussa bude pokračovat ve svém úsilí o řešení stávající situace. V tomto ohledu mu Evropská unie poskytne veškerou podporu.
Nedávný summit Arabské ligy, který se konal v Damašku na konci března, bohužel nepřinesl požadované výsledky nutné pro řešení situace. V důsledku zasahování Sýrie do průběhu prezidentských voleb vyjádřil Libanon svůj protest tím, že na summit nevyslal svého zástupce.
V souvislosti s tím bych rád zdůraznil závazek Evropské unie ke stanoviskům uvedeným v rezolucích Rady bezpečnosti OSN.
Dalším projevem podpory Evropské unie pro úsilí Organizace spojených národů je její účast v misi OSN v Libanonu. Členské státy přispěly největším dílem k vojenským silám v Libanonu. I přes četné útoky, při nichž bylo zabito šest příslušníků španělského kontingentu a tři irští vojáci byli zraněni, byla mise úspěšná a v srpnu 2007 byla prodloužena o další rok.
Členské státy Evropské unie rovněž podpořily zřízení zvláštního soudu Organizace spojených národů pro Libanon v Nizozemsku.
Je třeba také zmínit, že v roce 2007 vstoupil v účinnost akční plán EU - Libanon. Tento nástroj představuje zdokonalení stávající spolupráce v rámci evropsko-středomořského výboru pro barcelonský proces a činnosti v jeho rámci již byly zahájeny.
Olli Rehn
člen Komise. - Pane předsedo, chci začít poděkováním Parlamentu za to, že na pořad dnešního jednání zařadil Libanon. Naši pozornost si v poslední době vyžádala řada dalších událostí na Středním východě - zvláště události v Gaze. Proto bychom však neměli zapomínat na strategický význam Libanonu pro region a jeho význam jako partnera Evropy.
Současná situace v Libanonu je mimořádně znepokojivá. Hluboká politická krize pokračuje: dne 24. března bylo zasedání parlamentu, které mělo zvolit prezidenta, od listopadu 2007 po sedmnácté odloženo. Ani summit Arabské ligy v Damašku nepřinesl řešení.
Jakkoli bezpečnostní situace zůstala relativně klidná a bez větších incidentů, napětí a neklid veřejnosti se zvýšily. Při pokračování politické krize by mohlo kdykoli vypuknout násilí s nepředvídatelnými důsledky pro zemi a její lid.
Náznaky toho, že Hizballáh od roku 2006 doplnil své vojenské zdroje, jsou varující, zejména s ohledem na nedávné hrozby proti Izraeli po smrti Imada Mugniyeha. Kromě toho má vleklá krize velmi škodlivý dopad na sociální a ekonomickou situaci v Libanonu.
Jak víte, Evropa se snaží Libanonu pomoci úsilím na mnoha různých úrovních: jsme nadále největším přispěvatelem UNIFIL a Evropská unie byla i nejvýznamnějším dárcem na 3. konferenci v Paříži. Důrazně podporujeme iniciativu Arabské ligy od jejího zahájení v lednu 2008 a naše nástroje Společenství nám umožnily cíleně reagovat na některé hlavní problémy.
Evropská politika sousedství se vyvinula v důležitý nástroj podporující reformní proces v Libanonu a přispívající k hospodářské a sociální stabilizaci, přestože jsou reformní snahy závažně narušovány současným politickým patem.
Jaké jsou naše priority pro nejbližší budoucnost? Naší klíčovou prioritou zůstává pokračující podpora provádění iniciativy Arabské ligy. Přes všechny obtíže se tato iniciativa těší široké podpoře a v daném okamžiku představuje jedinou možnost, jak nalézt řešení. Důležitým datem v procesu bude 22. duben, na který je plánováno příští zasedání parlamentu, které má zvolit prezidenta.
Nedávno byla přednesena myšlenka zvláštního libanonského summitu v rámci Arabské ligy. Pokud bude realizována, měli bychom zjistit, jak můžeme tuto iniciativu nejlépe podpořit. Měli bychom však vzít v úvahu, že nyní zastává předsednictví Arabské ligy Sýrie.
Zásadní a skutečně klíčový význam rovněž nadále má jasný a trvalý závazek k plnému provádění rezolucí Rady bezpečnosti týkajících se Libanonu. Proto budou důležitými mezníky data zveřejnění příštích prováděcích zpráv o rezolucích Rady bezpečnosti OSN 1559 a 1701 v květnu respektive červenci 2007.
Měli bychom se i nadále snažit udržet spád mírového procesu na Středním východě, který má dopad na Libanon. Jsem nadále v úzkém kontaktu se svými partnery v rámci kvartetu a těším se na konferenci o Středním východě, kterou Evropský parlament na tento rok plánuje.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
jménem skupiny PPE-DE. - (ES) Pane předsedo, jak nám řekli zástupci úřadujícího předsednictví Rady a Komise a včera vysoký zástupce pan Solana při svém vystoupení ve Výboru pro zahraniční věci, nepřinesl nedávný summit Arabské ligy v Damašku žádné výsledky, diplomaticky řečeno.
Mluvčí libanonského parlamentu Nabih Berri již po sedmnácté odložil plánované hlasování o volbě prezidenta. Toto rozhodnutí nebylo přijato v důsledku nedosažení konsenzu o výběru kandidáta na funkci prezidenta, kterým má být, jak všichni vědí, maronitský křesťan, ani v důsledku nedosažení konsenzu o konkrétní osobě, kterou je Michel Suleiman, velitel ozbrojených sil. To nám, jako delegaci poslanců Evropského parlamentu, která v Damašku jednala s místopředsedou vlády, ministrem zahraničních věcí a zástupci libanonských opozičních stran, např. Hizballáhu a Amalu, bylo jasné.
Problém, pane předsedo, se týká čistě a prostě jen rozdělení moci; jde o stanovení blokačních menšin v libanonské Radě ministrů a rozdělení funkcí velitele tajné služby a velitele ozbrojených sil. Celá tato situace, jak komisař správně uvedl, závažně ovlivňuje důvěryhodnost, fungování a mezinárodní obraz země.
Proto požadujeme, aby Evropský parlament vyzval současné opoziční síly k tomu, aby nalezly řešení a nadřadily tak vyšší zájmy země těmto vnitřním problémům, abychom mohli pokračovat v práci tak, jak jsme činili v misi EU pro pozorování voleb za podpory Komise, ve prospěch svrchovaného, demokratického, svobodného a životaschopného Libanonu, který bude možné budovat v míru.
Pasqualina Napoletano
jménem skupiny PSE. - (IT) Pane předsedo, dámy a pánové, v Libanonu se opět hovoří o válce. Bezvýchodná politická situace, která již znamenala 27 odkladů svolání parlamentu k volbě prezidenta republiky, by se mohla zhoršit, čímž by se Libanon stal znovu živnou půdou pro meziarabský konflikt a oživil zatím latentní zdroj napětí mezi Íránem a Hizballáhem a Izraelem.
Jak již bylo řečeno, summit Arabské ligy v Damašku selhal. Předseda vlády Fouad Siniora a mluvčí libanonského parlamentu Nabih Berri však vyvíjejí horečnou zahraniční činnost. Tyto dva proudy diplomacie, které podle mě působí souběžně, ale dosud vzájemně nekomunikovaly, zastupují rozhovor hluchých, který se již měsíce vleče mezi většinou a opozicí.
Dle mého názoru musí jakýkoli pokus přispět k řešení krize v Libanonu nutně přihlížet k vnitřní i mezinárodní situaci. V podstatě všechny libanonské síly mají silné zahraniční vazby, z nichž některé jsou silnější. V této situaci bude důležité posoudit výsledky summitu, který se dnes koná v Sharm el-Sheikhu mezi Egyptem a Saúdskou Arábií. Bylo by užitečné, kdyby bylo možné co nejdříve svolat mimořádné zasedání ministrů Arabské ligy, které požaduje předseda vlády Siniora a které by se pokusilo dovést Damašek k pozici respektující nezávislost Libanonu.
V tomto rámci bych však nevylučovala analýzu skutečně jedinečné sociální a ekonomické situace, ve které i přes poválečnou krizi Libanon v roce 2007 zaznamenal růst svého HDP o 4 %. Sociální situace je však velmi obtížná. Odbory svolaly na 7. května generální stávku s požadavkem na zvýšení minimální mzdy a podle údajů OSN žije jeden milion z celkového počtu čtyř milionů Libanonců pod hranicí chudoby s příjem nižším než dva dolary na den.
Pokud chceme napomoci hledání řešení, zajistěme, aby 22. duben nebyl promarněn, zejména proto, že se zdá, že situaci není možné zvládnout do 21. srpna. To je datum, které kandidát na úřad prezidenta uvedl pro svou rezignaci z funkce velitele ozbrojených sil, protože dosáhl věkového limitu. Pokud do tohoto data nebude nalezeno řešení, rozšíří se krize do armády a kandidatura generála Suleimana bude navždy ukončena.
Ráda bych skončila slovy předsedy vlády Siniory: "Libanonu nelze vládnout z Damašku, ale ani proti Damašku." To se mi jeví jako vyvážený postoj a měřítko pro všechny iniciativy Evropské unie.
Marco Pannella
jménem skupiny ALDE. - (IT) Pane předsedo, dámy a pánové, téměř plně souhlasím se vším, co právě řekla paní Napoletanová. Říkám "téměř", protože si myslím, že musíme mít nezbytně na mysli Damašek a jistě i jiná hlavní města, ale zvláště však pak skutečnost, že to, čemu nyní Libanon ve zjevně nové podobě čelí, je politika systematického vraždění odpůrců. Čím oblíbenější byli, s tím větší pravděpodobností, byli všichni včetně bývalého komunistického vůdce zavražděni v sérii atentátů.
Proto můžeme a jistě i musíme věnovat pozornost diplomatickému rozměru, pokud si však neuvědomíme, že na dnešním Středním východě stejně jako v Evropě v letech 1937, 1938 a 1939 čelíme na jedné straně politice založené na vraždách a na druhé straně politické realitě obětí ve jménu svobody, i v případě nepřátel, nevěřím, že můžeme nalézt správný směr, směr, který může udat jen Evropa, pokud si vzpomene, že sama vznikla na základě toho, že se musela zříci jednotlivých státních suverenit, a z toho důvodu jsme v posledních letech neměli války, s výjimkou Jugoslávie a jiných míst. To byl nutný požadavek a tak by tomu mělo být i na Středním východě: vycházet ze svobody a lidských práv a nikoli z ostrakismu a vydírání diktatur 30. let 20. století a dnešních diktatur na Středním a Dálném východě.
Konrad Szymański
jménem skupiny UEN. - (PL) Pane předsedající, zjevně máme na situaci v Libanonu omezený vliv. Přesto se však zdá, že jsme neučinili vše, co je v naší moci, abychom zabránili destabilizaci Libanonu ze strany Hizballáhu. Tato organizace nese odpovědnost za teroristické útoky v Libanonu včetně útoků z ledna 2008, které byly namířeny proti oblastem v pravomoci jednotek UNIFIL. Hizballáh je soukromá armáda, která za podpory z Íránu a Sýrie ničí kdysi kvetoucí zemi. Proto by měl být Hizballáh neprodleně doplněn na evropský seznam teroristických organizací. Je to jediný způsob, jak můžeme účinně bránit jeho působení mezi muslimskou veřejností v Evropě. Je to jediný způsobem, jak můžeme zablokovat evropskou část finančních prostředků plynoucích do této organizace.
Při této příležitosti stojí za to připomenout skandální energetickou smlouvu podepsanou mezi Švýcarskem a Íránem. Je třeba švýcarské politiky ujistit, že z těchto peněz těží i teroristé působící v Libanonu.
David Hammerstein
Děkuji vám, pane předsedo. Pane předsedo Pötteringu, chtěl bych vám přednést konkrétní návrh, aby byli různí představitelé libanonského parlamentu pozváni k nám do Evropského parlamentu k diskusi o návrzích Arabské ligy a na podporu parlamentní diplomacie, abychom nezůstali nečinní tváří v tvář situaci kdy se obyvatelé Libanonu stali rukojmím v geopolitické hře, která je mimořádně nebezpečná pro ně i pro mír na Středním východě.
Tento návrh by bylo možné realizovat v příštích několika týdnech, protože vzhledem k tomu, že se situace v Libanonu zhoršuje, nemůžeme zůstat lhostejní a libanonská demokracie je jednou z nejslabších vazeb na Středním východě.
Nemůžeme dovolit, aby krize mezi Íránem a Spojenými státy a Izraelem změnila Libanon v bitevní pole, na kterém každá strana prohraje.
Musíme podpořit iniciativu Arabské ligy zaměřenou na úsilí o volbu nového prezidenta.
Nemůžeme polevit ve své podpoře mezinárodního soudu ve věci vraždy Rafíka Harírího. Jsme dosti znepokojeni prodlením vyšetřování, které ztěžuje ochranu klíčových svědků v tomto případu, například Syřana Mohammeda al-Siddiqa, který nedávno zmizel.
Evropská unie musí vyvíjet co největší možný tlak, aby Sýrie a Írán přestaly narušovat řešení politického konfliktu v Libanonu a podpořily návrh Arabské ligy na volbu nového prezidenta.
Rovněž jsme znepokojeni trvalým pašováním zbraní do země pro vyzbrojování nelegálních milic. Libanonská armáda by měla mít monopol na vojenskou činnost a měla by ovládat své území.
Vittorio Agnoletto
jménem skupiny GUE/NGL. - (IT) Pane předsedo, dámy a pánové, libanonský lid a demokratická občanská společnost této země jsou obětí politické krize, o které bylo rozhodnuto jinde.
Na jedné straně jsou Spojené státy, které rychle využily libanonskou kartu ve hře proti Sýrii a Hizballáhu v rámci svého proizraelského postoje, aby se pokusily stabilizovat oblast zničenou jejich nezákonnou válkou proti Iráku a konsolidovat vojenskou moc státu Izrael. Nemohou si dovolit ztratit Libanon. Na druhé straně jsou Írán a Sýrie a jejich spojenecké režimy, které rozehrávají své soutěžení o politickou, vojenskou, jadernou a regionální nadvládu v Libanonu. Není podstatné, zda to znamená masakrování, včetně fyzického masakrování libanonského lidu. Ani oni si nemohou dovolit Libanon ztratit.
Úlohou Evropské unie není přidat se k jedné nebo druhé straně v této mezinárodní šachové partii. Jako Evropané musíme dělat vše, co je v našich silách, abychom udrželi Libanon politicky sjednocený, prostřednictvím ochrany jeho svrchovanosti a prosazování dialogu mezi vládní koalicí, Hizballáhem a generálem Aounem, počínaje volbami prezidenta. Zvolená osoba musí být kandidátem, se kterým budou spokojeny obě strany. To je Libanon. Sekulární, mnohonáboženská povaha země je cennou hodnotou pro celé mezinárodní společenství, a pro Evropu zvlášť.
Bastiaan Belder
jménem skupiny IND/DEM. - (NL) Pane předsedo, kde začít, když jde o prolomení trvající bezvýchodné politické situace v Libanonu? Odpověď je vlastně prostá a jsem přesvědčen, že Rada a Komise si toho jsou dobře vědomy. V každém případě má jasná odpověď zní: začít odzbrojením Hizballáhu. Vysoce efektivní a těžce vyzbrojená organizace mimo oficiální oblast výkonu moci zákonných orgánů brání normálnímu fungování státních orgánů Libanonu a dosud blokuje vnitrostátní politický kompromis.
Prosté odpovědi na mezinárodní krize se v praxi často obtížně realizují. To jistě platí i pro urychlené odzbrojení Hizballáhu; vynořuje se i přízrak obnovené občanské války. Na druhé straně pokračující vojenská moc Hizballáhu zaručuje trvalý vliv jeho dvou velkých sponzorů, Sýrie a Islámské republiky Írán na jeho vnitrostátní záležitosti. Důsledek toho je zjevný: reálná hrozba další násilné konfrontace se sousedním Izraelem. Kromě toho je zjevné i spojení se současným tvrdým jaderným kursem Teheránu.
Rado a Komise, jaké řešení tohoto libanonského dilematu Evropa přinese?
Pane předsedo, ještě mám jednu stručnou otázku. Podle zpráv v dnešním americkém tisku Bulharsko pumpuje zisky z obchodu s drogami do Hizballáhu. Rád bych, aby mě Rada informovala o dané situaci. Členský stát EU, který vydělává peníze pro Hizballáh z obchodu s drogami - to považuji za mimořádně závažnou věc.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Pane předsedo, komisaři, úřadující předsedo Rady, dámy a pánové, dnešní debata pro mě znamená velké uspokojení. I přes veškeré pokusy a iniciativy ze strany evropských institucí jsem přesvědčena, že jednáme tak, jako bychom ponechávali lidi lapené v pasti po sobě jdoucích politických krizí jejich osudu.
Náš postoj k řešení dané situace je trapný. Zdá se, že si neuvědomujeme, že situace v Libanonu je spojena s problémy Středního východu a že tyto problémy mají zásadní význam pro mezinárodní bezpečnost a mír i pro strategické plány EU v oblasti Středozemí a Středního východu.
Jsem přesvědčena, že Evropský parlament by měl jasně pochopit, že v EU se musíme držet závazků daných v našem partnerství s Libanonem. To nás zavazuje k podpoře legálně zvolené vlády, která byla vytvořena po posledních volbách v souladu s ústavními požadavky a která je dnes cílem útoků a hrozeb.
Svou podporu musíme prokázat činy. Jak uvedla i paní Napoletanová, nedáváme dostatek peněz, protože jsme posedlí výsledkem, který vyřeší krizi a ukončí nebezpečí. Takový výsledek vyžaduje fungování orgánů. Parlament musí působit jako fórum pro demokratický dialog a státní kontrolu; musí vyjadřovat různorodost, která je nezbytnou složkou identity Libanonu.
Jistý parlament je stále uzavřen, nejen pro volbu prezidenta, ale pro veškerou činnost. Má-li být nalezena cesta ven z krize, musí být ihned zvolen prezident republiky a musí být vytvořena nová vláda v souladu s ústavou. Vedoucí postavení by neměly mít vzájemně soupeřící regionální síly, jak tomu zřejmě je nyní ve věci volby prezidenta. Musíme také prokázat svou podporu Libanoncům, kteří se snaží nalézt pravdu o politických vraždách. Stovky tisíc lidí demonstrují v ulicích a mávají transparenty s nápisem "Chceme pravdu".
My v EU musíme v daném regionu postupovat účinněji a více strategicky. Musíme prosazovat odpovědnosti a skutečné zájmy. Musíme také nalézt možná řešení a mír ve státech této oblasti a v arabských státech. Musí být dosaženo porozumění a národního dialogu.
Dovolte mi skončit optimisticky. Věřím, že politické síly jednaly odpovědně: události mohly vést k občanské válce a státnímu převratu, ale nedošlo k tomu. Využijme proto těchto kladných prvků v co nejvyšší míře.
Béatrice Patrie
(FR) Pane předsedo, dámy a pánové, jako předsedkyně delegace pro vztahy se zeměmi Mašreku jsem potěšena tím, že je na pořadu jednání v dnešním odpoledni Libanon.
Krize, kterou tato země po několik měsíců zažívá, zjevně překračuje meze problému prosté volby prezidenta nebo vytvoření vlády. Víme, že jde o samotné základy politického systému, vycházející z křehké rovnováhy mezi různými náboženstvími v libanonské skládačce.
Jde také o místo, jaké chce Libanon zaujmout v regionálním měřítku. Chce být letadlovou lodí pro Spojené státy a jejich spojence v daném regionu nebo předsunutým stanovištěm tzv. šíitského půlměsíce? Nevěřím, že Libanon si skutečně musí zvolit mezi americkým a syrsko - íránským táborem. Jediným přijatelným táborem je pro Libanon tábor samotného Libanonu.
Není jistě na Evropské unii, aby zasahovala do vnitřních záležitostí Libanonu. Evropa nemusí podporovat jednu koalici proti jiné. Evropská unie může učinit to, že se nabídne jako zprostředkovatel, pomůže libanonským stranám nalézt minimální vzájemnou důvěru, která je pro dosažení jakékoli dohody nezbytná, a nabídne svou podporu pro zahájení procesu pochopení a kompromisu.
Je správné, abychom podporovali plán Arabské ligy založený na trojím konsenzu: jeden prezident, jedna vláda národní jednoty a reforma volebního zákona, která zaručí spravedlivé zastoupení všech složek libanonské společnosti. To je nutná podmínka politické sekularizace, kterou stanoví dohody z Taifu a jejíž uskutečnění je přáním stále rostoucí většiny Libanonců.
Musíme podporovat každou iniciativu směřující k tomuto cíli. V tomto ohledu je příznivým znamením návrh na obnovu národního dialogu, který předložil Nabih Berri, mluvčí libanonského parlamentu. Stejně jako po mnoho let, musíme nadále podporovat Libanon, který chce konečně dosáhnout svrchovanosti, jednoty a vnitřního míru.
Carlos Carnero González
- (ES) Pane předsedo, mám dojem, že jednou z mála příležitostí, kdy mohli libanonští poslanci zvolení v roce 2005 jednat svobodně, bylo nedávné plenární zasedání Evropsko-středomořského parlamentního shromáždění v Aténách, protože být libanonským poslancem je bezpochyby velmi nebezpečné, jak tragicky dokázaly skutečné události.
Myslím, že někteří lidé chtějí, abychom uvěřili tomu, že pro Libanon neexistuje žádné řešení, a proto nemůže Libanon existovat jako nezávislý, svrchovaný a demokratický stát. Proti tomu musíme bojovat podporou libanonských orgánů, podporou plánu Arabské ligy a požadavkem na odstranění veškerých překážek kladených do cesty míru a porozumění v této zemi.
Evropa si nad Libanonem nemyje ruce; chtěl bych všem připomenout evropskou vojenskou přítomnost v jednotkách UNIFIL 2, která dosahuje působivého počtu a která zaznamenala i mnoho zranění a úmrtí, jak nám Komise připomněla.
Naše politická přítomnost se rovná této přítomnosti vojenské. Máme určitá omezení, ale v rámci uvedených omezení našich pravomocí musíme požadovat, aby síly mimo oblast a v Libanonu dosáhly dohody, protože bez nich nebude možné dosáhnout sociálního a hospodářského rozvoje pro dobro obyvatel či míru na Středním východě.
Eija-Riitta Korhola
Pane předsedo, nedávný arabský summit znamenal spíše plané řeči než skutečnou podstatu. V důsledku nepřítomnosti hlavních aktérů se mu nepodařilo vyřešit důležité otázky.
Politická krize Libanonu a stále se zhoršující bezpečnostní situace znamená, že EU musí zlepšit politický dialog a poskytnout pomoc při návratu k právnímu státu a demokracii. Přestože akční plán EU - Libanon určil účinné provádění mezinárodních závazků Libanonu v oblasti dodržování lidských práv a základních svobod jako prioritu, nebylo dosaženo téměř žádného pokroku. Nefunkční státní orgány a zhoršující se hospodářství způsobily občanské nepokoje a protesty. I nedávná stávka učitelů je neúčinná bez státních orgánů schopných reagovat.
Současná politická situace narušuje reformní program evropské politiky sousedství (EPS), ta se však může stát katalyzátorem politické debaty tím, že ji přenese od diskusí odvozených od moci směrem k diskusím o konkrétních problémech. Partnerství EPS oceňuje pokrok. Libanon není nejlepší žák, pokud jde o učení a spolupráci s EPS, nesmíme však dopustit jeho přijetí, jako kdyby šlo o strategickou volbu.
Miroslav Mikolášik
(SK) Jako člen barcelonského procesu politické sekce EUROMED sleduji i tuto otázku Libanonu a je mi velice líto, že musím konstatovat, že i přesto, že má Libanon většinu v parlamentu, legitimní většinu v parlamentu, je tato většina je zastrašována a parlament vůbec nezasedá.
Od zavraždění známého a respektovaného Rafíka Harírího dosud nebyl zvolen prezident země a celá země vlastně není politicky schopna se z této složité situace vymanit. Nedávno jsem se v Aténách na posledním zasedání EUROMED, ale i zde v Bruselu, setkal s poslanci libanonského parlamentu, kteří nám vyprávěli o svých strašných podmínkách. V Libanonu prakticky vládně atmosféra, kterou mocensky a politicky ovládá Sýrie, zejména pokud jde o jižní Libanon, kde Hizballáh denně ohrožuje své okolí odpalováním raket do severního Izraele. To je situace, kterou podporuje Írán, a obávám se, že tato osa není schopna přistoupit k demokratickým změnám.
Chci vyzvat své kolegy a všechny přítomné v Radě i tomto Parlamentu, aby přijali opatření, která Libanonu poskytnou okamžitou pomoc.
John Purvis
Pane předsedo, jsem rovněž členem delegace pro vztahy se zeměmi Mašreku a Libanon je skutečně v tragické situaci.
Musím však říci Radě i Komisi, že když vás dnes odpoledne poslouchám, mám velmi špatný dojem ze slabosti vašich vystoupení. Přenášíte veškerou svou odpovědnost na stejně nemohoucí Arabskou ligu.
Nezdá se, že bychom dosahovali nějakého pokroku a já si myslím, že Evropa by mohla hrát daleko významnější úlohu nejen v Libanonu, ale i v celém problému Středního východu. Evropa sedí na plotě a nechce z něj seskočit. Prosím, Rado a Komise, nemůžeme k celé otázce Středního východu zaujmout z evropského hlediska silnější postoj a přestat si libovat ve farizejských banalitách?
Bogusław Sonik
(PL) Pane předsedo, rád bych se připojil k hlasům, které říkají, že by Evropa měla nyní přijít s určitou iniciativou, a které ještě před návrhem paní Patrie, předsedkyně delegace, uvedly, že bychom měli nabídnout hlavním libanonským silám příležitost vystoupit na našem parlamentním fóru a říci, co skutečně brání svolání jejich parlamentu a zahájení procesu volby prezidenta. Jsem přesvědčen, že je nutná i jednoznačná politika vůči Sýrii. Klíč celé politiky vůči Libanonu leží v Damašku. Nemůžeme svou politiku vůči Sýrii oddělovat od svého postoje k Libanonu.
Pokud hovoříme o jednáních mezi Izraelem a Sýrií o stažení Izraele z Golanských výšin, musí být rozhodně splněna podmínka, která stanoví, že Libanon má právo být demokratickou zemí a Sýrie to musí akceptovat.
Janez Lenarčič
úřadující předseda Rady. - (SL) Dámy a pánové, velmi pozorně jsem naslouchal názorům poslanců v dnešní rozpravě, a měl bych nejprve říci, že v Parlamentu i v Radě existuje do značné míry shoda na tom, že je nejvyšší čas, aby byla patová situace v Libanonu překonána.
Rada vyvíjela snahu několika směry. Někteří z vás, mimo jiné paní Kratsa-Tsagaropoulouová a paní Napoletanová, zdůraznili, že nestačí jen do Libanonu posílat peníze a finanční prostředky a že ani sama volba prezidenta stačit nebude.
To je pravda. Evropská unie však v Libanonu a v souvislosti s Libanonem činí mnohem víc. Zde bych měl vyjádřit vděčnost za to, že pan Carlos Carnero González ve svém úvodním příspěvku stejně jako já zdůraznil významný závazek Evropské unie v oblasti bezpečnosti, který plní prostřednictvím svých ozbrojených sil a který již stál životy. To však zdaleka nestačí. Předsednictví Evropské unie souhlasí s tím, že Evropská unie musí hrát i politickou úlohu.
V této fázi nesmíme zapomínat, že je na stole iniciativa Arabské ligy, kterou Evropská unie podporuje, a že podporu si zasluhuje i pokračující úsilí generálního tajemníka pana Moussy. Evropská unie tuto podporu poskytuje a bude nadále poskytovat.
Své kroky v souvislosti s Libanonem budeme přizpůsobovat vývoji událostí. Již jsem zmínil, že sama volba prezidenta všechny obtíže nevyřeší. Bude třeba rovněž vytvořit novou vládu, bude nutná volební reforma a my se o toto vše budeme samozřejmě snažit.
Skutečností je, že řešení politické krize by mělo vliv i na hospodářskou situaci země. A v tomto úsilí se Rada i Evropská unie budou nadále snažit zajišťovat pro Libanon podporu.
Je to země s velkým potenciálem, a proto jí chceme pomoci a jsme rozhodnuti poskytnout veškerou pomoc, která je v našich silách, aby Libanon mohl co nejdříve dosáhnout politické stability a úplné hospodářské prosperity.
Olli Rehn
člen Komise. - Pane předsedající, rád bych poděkoval poslancům za velmi důležitou a odpovědnou rozpravu. Přetlumočím její obsah své kolegyni paní Benitě Ferrero-Waldnerové.
Zdá se mi, že společně - tedy Parlament, Rada a Komise - sdílíme základní názor, že budeme našeho dlouhodobého partnera, Libanon, v této velmi kritické fázi bezpochyby nadále podporovat. Vzhledem ke složitosti problémů, kterým nyní Libanon čelí, je skutečně nezbytné, abychom jako evropské orgány v co nejvyšší míře koordinovali své úsilí a plně využili našich schopností. Evropský parlament již v minulosti cenným způsobem přispěl k naší spolupráci s Libanonem. Dobrým příkladem je evropská mise pro pozorování voleb při parlamentních volbách v roce 2005.
Jedním z klíčových úkolů, které před námi stojí, je skutečně pomoci libanonské demokracii, aby se stala silnější a mohla čelit výzvám, jakou je současná krize. Volební reforma je zásadním prvkem každé iniciativy, která má mít trvalý dopad na politický systém Libanonu. V této souvislosti Evropský parlament díky své konkrétní odborné zkušenosti a know-how může (a já věřím, že také bude) hrát klíčovou úlohu.
Rovněž je pravda, že konflikty v dané oblasti jsou vzájemně propojeny, jak zdůraznilo několik řečníků. Jak víte, Libanon a Izrael nikdy nedosáhly mírové dohody. V Libanonu žije 400 000 palestinských uprchlíků částečně proto, že se Izrael a Palestinci dosud nedohodli na míru. Částečným důvodem existence Hizballáhu je pokračující okupace zemědělských usedlostí Shebaa Izraelem. Proto lze z hlediska Evropské unie trvalého a dlouhodobého řešení dosáhnout pouze prostřednictvím komplexního přístupu k mírovému procesu. Řešení jedné oblasti mírového procesu pomůže v jiných oblastech, žádná oblast však nemůže být zajištěna bez pokroku v oblastech ostatních. Jistě, dosažení dohody mezi Izraelem a Sýrií by mohlo rozptýlit napětí v Libanonu, a proto jsme současnému politickému procesu věnovali svou plnou podporu. Doufáme, že v blízké době bude možné dosáhnout pokroku i v ostatních oblastech.
Předsedající
(FR) Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat na příštím dílčím zasedání ve Štrasburku.
