Situace Romů v Itálii (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem jednání je prohlášení Komise k situaci Romů v Itálii.
Vladimír Špidla
Vážený pane předsedající, vážené dámy, vážení pánové, Komise rezolutně odsuzuje jakoukoli podobu násilí vůči Romům a žádá příslušné orgány ve všech členských státech, aby zabezpečily osobní bezpečnost všech lidí žijících na jejich území. Události, které se minulý týden odehrály v Ponticelli, nejsou izolovaným případem. Rasistické násilí podněcované politickým populismem, nenávistnými projevy a médii je jevem, který můžeme sledovat v mnoha členských státech.
Komise kategoricky odmítá jakékoli očerňování Romů nebo jejich přirovnávání ke kriminálníkům. Orgány členských států se musí podobného chování nejen vyvarovat, ale musí dát zároveň příklad v boji proti rasismu a xenofobii. Jejich povinností je vyšetřit rasistické útoky a potrestat ty, kteří je podněcují a páchají.
Chtěl bych upozornit na jednu věc. Základním smyslem Evropské unie je překonat určitá stigmata, která po staletí charakterizovala evropskou historii: rasovou nenávist, pogromy a pustošení ohněm. Evropa podporuje právo každého muže, ženy a dítěte na ochranu před pronásledováním a diskriminací. To vyžaduje sociální solidaritu, demokracii a právní stát a zároveň úctu ke každému člověku s odlišným původem, vyznáním, barvou pleti nebo způsobem života.
Neměli bychom zavírat oči před skutečnými problémy, kterým musí čelit Romové v Itálii a dalších zemích. Každý může vidět extrémní chudobu, sociální vyloučení, častou nezaměstnanost a nízkou úroveň vzdělání, kterou tato skupina lidí trpí. Tato situace vede k lidskému utrpení a sociálnímu napětí. Vytlačuje Romy na okraj společnosti. Toto mrhání talenty a potenciálem je kruté vůči Romům, ale představuje i velkou ztrátu pro Evropu.
Proč tato situace vlastně existuje? Romové nejsou méně inteligentní než většina ostatních lidí, nejsou to ani žebráci nebo rození kriminálníci. Co můžeme udělat, abychom dosáhli změny této situace? Buďme upřímní v souvislosti s tím, co může v tomto směru udělat Komise, a co musí udělat vlády jednotlivých členských států. Jak bylo správně zdůrazněno v závěrech Evropské rady z prosince 2007, které se v tomto Parlamentu setkaly s pozitivním ohlasem, členské státy musí udělat vše, co je v jejich silách, aby zvýšily začlenění Romů.
Pokud jde o volný pohyb občanů v rámci Evropské unie, směrnice 2004/38 je založena na dobře zažitých zásadách evropského práva. Mnohá její ustanovení jsou v platnosti již několik desetiletí. Součástí směrnice je v těchto otázkách i judikatura Evropského soudního dvora. Po vstupu Rumunska do Evropské unie mohou rumunští občané využívat stejnou svobodu pohybu jako ostatní občané Evropské unie. Rumuni se již více nepovažují za přistěhovalce ze třetích zemí. Považují se za občany Evropské unie. Za žádných okolností se s nimi nesmí zacházet méně výhodně než s ostatními občany Evropské unie, a Komise se postará o to, aby jejich práva byla dodržována.
Uvedená směrnice umožňuje členským státům, aby odepřely občanům Unie právo pobývat na svém území, pokud jsou tito občané neaktivní a nemají dostatečné prostředky. Cílem tohoto opatření je zabránit tomu, aby se uvedení občané stali zátěží pro systém sociálního zabezpečení dané země. Posouzení těchto prostředků však nemůže být automatické a musí zohledňovat chování každého jednotlivce.
Pravidla pro volný pohyb osob nebyla vytvořena proto, aby přinášela prospěch kriminálníkům. Z tohoto důvodu uvedená směrnice umožňuje odepřít právo vstupu osobám, jejichž chování představuje skutečnou, aktuální a dostatečně závažnou hrozbu pro základní zájmy společnosti. Boj proti kriminalitě se však musí vést za plného dodržování zásad právního státu. Rozhodnutí o odepření vstupu je možno udělat jen na základě individuálního posouzení každého jednotlivého případu a při dodržování procesních záruk a základních podmínek. V případě okamžitého vyhoštění musí být tato naléhavost náležitě odůvodněná. Vyhoštění občanů unie představuje skutečně extrémní opatření. Je totiž omezením základních svobod garantovaných Smlouvou.
Většina klíčových oblastí souvisejících se začleněním Romů do společnosti, například vzdělání, zaměstnanost, sociální začlenění, veřejné zdraví, zlepšení infrastruktur a bydlení, patří do pravomocí členských států. Evropská unie je i navzdory tomu připravena převzít na sebe koordinační, podpůrnou a zprostředkovatelskou úlohu ve vztahu k vnitrostátním politikám. Pokud začneme všichni uplatňovat stabilní tlak, potom se nám určitě podaří dosáhnout požadovaných výsledků.
V oblasti, ve které má Evropská unie jasné pravomoci, tj. v oblasti boje proti diskriminaci, se zavazujeme zabezpečit uplatňování právních předpisů Společenství. Směrnice č. 2000/43 je důležitým nástrojem se širokým rozsahem uplatnění. Její provádění na vnitrostátní úrovni však musí být podporováno iniciativami zaměřenými na zvýšení informovanosti v oblasti práv a povinností. Aktivní sledování stížností orgány zodpovědnými za oblast rovných příležitostí a plná angažovanost ze strany občanské společnosti v tomto procesu kontroly jsou základními předpoklady pro jakékoli zlepšení této situace.
Události, které se minulý týden odehrály v Itálii, vyžadují naše společné úsilí. Naši romští spoluobčané potřebují naši solidaritu, aby prolomili začarovaný kruh sociálního vyloučení a násilí, které je výsledkem zoufalství. Toto propuknutí násilí si vysvětluji jako volání o pomoc. Jako vedoucí politické osobnosti máme povinnost dodávat každému jednotlivci naději na trvale udržitelné řešení těchto problémů. Se sociálním vyloučením je možné bojovat prostřednictvím cílených a na míru šitých programů financovaných prostřednictvím evropských strukturálních fondů, především Evropského sociálního fondu. Tyto programy by mohly zlepšit životní podmínky celého obyvatelstva, to znamená většin i menšin.
V naší reakci na výzvu ze strany Evropské rady a Evropského parlamentu v současnosti zkoumáme nástroje a politiky Společenství, jejichž vykonávání by mohlo podpořit začlenění romského obyvatelstva. Chtěl bych vyzvat italskou vládu a vlády dalších členských států k diskusi o výsledcích tohoto našeho společného úsilí, a zároveň je žádám, aby si vzali k srdci ponaučení, která z něj vyplynou.
(potlesk)
Velice děkuji, pane komisaři Špidlo. Sociální solidarita, demokracie, právní stát: přeji si, aby byl Parlament s těmito hodnotami více sžitý.
Lívia Járóka
jménem skupiny PPE-DE. - (HU) Děkuji Vám, paní předsedající. Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, situace Romů v Itálii a v celé Evropě je hrozná a trvá již několik desetiletí. Pro zlepšení této situace jsme učinili jen velmi málo; nedostatečné úsilí vyvíjejí i vlády, které usměrňujeme nebo podporujeme, dokonce i vlády, které patří do našich vlastních politických skupin.
V otázce lepšího přístupu k Romům se za poslední desetiletí nepodařilo dosáhnout žádné zlepšení ani jedné - ať již levicové nebo pravicové - vládě, proto se domnívám, že je této otázce potřebné zajistit stálé místo v programu a diskusích tohoto Parlamentu. Vyzýváme k ještě silnějšímu závazku ze strany politických skupin. Pokud chceme zabránit, aby se Romové stávali obětmi ukrutností, které jsou výsledkem davové psychózy, domnívám se, že potřebujeme programy, Evropa potřebuje skutečné a správně vykonávané programy pro začlenění Romů.
Myslím si, že nestačí přednášet projevy v plenárních zasedáních a je absolutně zbytečné se k této otázce stavět jako k částečně politickému tématu, protože žádná vláda, ať již socialistická, liberální nebo konzervativní, nebyla schopna v této oblasti ničeho dosáhnout. Jsme proti současnému přetrvávajícímu nedostatku opatření zaměřených na řešení romské otázky v Evropě, stejně jako jsme proti kriminalitě a jakýmkoli odkazům nebo praktikám vycházejícím ze zásady kolektivní viny.
Podle mne je velmi důležité, aby italská vláda udělala vše, co je v jejích silách, aby dodržela svůj příslib a zabezpečila, že plánovaný bezpečnostní balíček nebude namířený vůči žádné konkrétní národnostní menšině, a zároveň zabránila hromadným deportacím. Ještě důležitější je však podle mně vzkaz, který můžeme z tohoto místa, z Evropy, vyslat dotyčným zemím, jakož i zodpovědnost, kterou na sebe musí Evropská komise převzít, aby zabezpečila zavedení minimálních požadavků pro dosažení dohody mezi členskými státy o tom, jak plánují v bezprostředně nadcházejícím období změnit situaci romských občanů v Evropě.
Myslím si, že je pro evropskou reputaci nevyhnutelné, ať již z morálního nebo konkurenčního hlediska, abychom ukončili prázdné řeči a místo toho se zaměřili na konkrétní kroky a realizaci seriózních plánů. To by mělo být naším hlavním záměrem. Myslím si také, že je naším úkolem podporovat a vyžadovat takový postup. Děkuji za pozornost.
Martin Schulz
jménem skupiny PSE. - (DE) Vážená paní předsedající, socialistická skupina v Evropském parlamentu požádala o konání této diskuse a já bych chtěl poděkovat panu komisaři Špidlovi, že se ve svém projevu dotkl základních oblastí, které je v této souvislosti třeba připomenou. Pane komisaři, děkuji Vám za Vaše jasné vyjádření.
Dovolte mi začít přednesením prosby, která je určená všem zde přítomným. Bez ohledu na to, zda patříme do levého nebo pravého křídla v tomto Parlamentu, máme společné hodnoty. Jsem velmi vděčný mnoha konzervativním poslancům a poslankyním tohoto Parlamentu, kteří se s námi shodují v názoru, že v souvislosti s problémy, které v této oblasti musíme vyřešit, musíme zvolit humanitární přístup.
Lidská důstojnost není v Evropské unii tématem, o němž by se dalo diskutovat. Vypalování táborů, nahánění lidí po ulicích - to je zkrátka nepřijatelné! Takový přístup vůbec nic neřeší. Pane komisaři Špidlo, děkuji Vám, že jste tuto základní hodnotu evropských politik umístil do středu svých poznámek.
Chceme přispět k řešení těchto problémů, a proto bych chtěl uvést jednu věc na pravou míru. Problém, o kterém tu dnes diskutujeme, není italským problémem, ale spíše problémem, který, i když se vyskytuje i v Itálii, se v posledních letech objevil všude v Evropské unii. Problémem je to, že národnostní menšiny nejsou v dostatečné míře začleněny do evropských společností. Tento problém postihuje obzvláště romské komunity, které jím trpí ve všech zemích Evropské unie.
Podobné události, jako ty, které se odehrály v Itálii, a vůči kterým tu dnes vyjadřujeme své pobouření, se odehrály i v jiných zemích Evropské unie. Proto bych chtěl ještě jednou zdůraznit, že teď nenastala chvíle, abychom ukazovali prstem na Itálii. Je to chvíle, kdy bychom měli uvažovat o tom, jak můžeme, společně s italskými orgány, tento problém vyřešit, především v zájmu romského obyvatelstva, které potřebuje naši okamžitou a přímou pomoc. Měli bychom ho vyřešit takovým způsobem, který by byl v zájmu místních orgánů obcí a malých měst, z nichž jsou některá doslova šokována rozsahem integrace, která se od nich vyžaduje. I starostové potřebují naši pomoc. Z tohoto důvodu považuji Váš návrh, pane komisaři, pouvažovat o tom, jak bychom mohli těmto městům a obcím okamžitě pomoci prostřednictvím evropských fondů, za velmi rozumný.
Podle mně bychom všechno své budoucí úsilí měli zaměřit jedním směrem. V této chvíli bychom se neměli hádat o to, kdo je za tento stav zodpovědný, nebo kdo selhal v jaké oblasti. Měli bychom vyvinout kolektivní úsilí a na základě nedávných událostí prohlásit, že romská menšina potřebuje všechny členské státy a celé společenství evropských občanů a jejich ochotu začlenit tuto komunitu do naší společnosti. Zároveň musíme naléhat, aby i samotná romská komunita projevovala zájem o integraci do společnosti. Musí se to podařit, samozřejmě při plném respektování kulturní identity této menšiny.
Dnes jsem měl telefonický rozhovor s panem Frattinim, italským ministrem zahraničních věcí, v němž jsem mu chtěl objasnit, že socialistická skupina chce společně s Radou a Komisí dosáhnout řešení nejnaléhavějších problémů, protože si myslím, že prostě nesmíme připustit, aby se Romové stali terčem útoků ze strany lidí, kteří se chtějí oddávat populistickému pravicovému politikaření založenému na těchto nedostatcích. Je to naše společná úloha, a je to též důvod, proč jsme žádali o konání této diskuse.
(potlesk)
Viktória Mohácsi
jménem skupiny ALDE - Vážená paní předsedající, blahopřeji panu komisaři k výbornému projevu k tomuto tématu. Chtěla bych reagovat na protiromské pogromy v Neapoli z 13. května tohoto roku a na následné události v Itálii. Minulý víkend jsem se rozhodla vykonat určitý výzkum v terénu a navštívila jsem Řím a Neapol, kde jsem osobně pohovořila s místními obyvateli. Zároveň jsem požádala o bezodkladný zásah ze strany italských orgánů s cílem zabezpečit dodržování základních práv, ochránit Romy žijící v zemi před dalšími násilnostmi a rasistickou agresí a zmírnit protiromskou náladu a nenávist, která v Itálii převládá. Dne 23. února jsem napsala dopis Silviu Berlusconimu. Společně s dalšími 88 nevládními organizacemi jsme v něm vyjádřili své hluboké znepokojení nad skutečností, že v politické kampani, která se v Itálii konala, byli Romové vykreslováni v negativním světle a celá romská menšina byla ve volební kampani zneužita jako obětní beránek, což je v naprostém protikladu s evropskými hodnotami. Nyní se můžeme na vlastní oči přesvědčit o následcích této kampaně.
Romský výjimečný stav byl vyhlášen, když média informovala o případu šestnáctiletého děvčete romského původu, které se v Neapoli pokusilo unést šestiměsíční miminko jeho matce. Na základě mé vyšetřovací mise je však tento příběh nepravdivý: policie nemá o tomto případu žádné záznamy a neprobíhá v něm ani žádné vyšetřování.
Dne 13. května použil gang přibližně 60 lidí Molotovovy koktejly, aby založil požár v pěti romských osadách v Neapoli. Podobné projevy násilí se objevily i v jiných italských městech, například v Miláně. Skutečně znepokojující je však to, že na základě informací, které jsem získala od policejních úředníků v Neapoli, neprobíhá v souvislosti s tímto případem žádné policejní vyšetřování. Musím říci, že se zdá, že italská vláda projevuje svou sílu vůči slabým a svou slabost vůči silným. Kdykoli je řeč o bezpečnostní otázce, jako první by se měly dostat na stůl organizované zločiny páchané zločineckou organizací Camorra. Místo toho však vláda chce mluvit o přistěhovalectví a romské otázce s cílem odvrátit pozornost od skutečných problémů v Itálii. Doufám, že italské orgány zabezpečí přiměřené a účinné vyšetření uvedených událostí z Neapole a Milána a odsoudí osoby zodpovědné za tyto činy - včetně veřejných funkcionářů, kteří vydávali nepřátelská prohlášení o Romech podněcující rasovou nenávist - k nejvyšším možným trestům povoleným zákonem.
Vyzývám italské orgány, aby v plném rozsahu spolupracovaly s mezinárodními organizacemi a domácí občanskou společností s cílem dosáhnout rychle a účinně ukončení nouzového stavu v oblasti lidských práv Romů v Itálii. Zároveň vyzývám Evropskou komisi, aby vypracovala evropskou romskou strategii s cílem udělat z integrace Romů naléhavý a prioritní cíl a poskytovat usměrnění a koordinaci členským státům při jejich zodpovědnosti zabezpečovat dodržování práv svých občanů romského původu.
Monica Frassoni
Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, Parlament není tím správným místem pro polemiky zaměřené proti jakékoli vládě. Je místem pro diskusi, zkoumání a hledání společných řešení problémů, které se týkají evropských občanů a znepokojují je - a události, které se v současnosti dějí v Itálii, se týkají mnoha Evropanů.
Jednotlivé incidenty se od sebe výrazně odlišují, pokud jde o jejich důležitost a závažnost: od útoků na Romy a úpadku a chudoby celých oblastí kontrolovaných kriminálními gangy, v nichž Italové a přistěhovalci bojují doslova o holé přežití, přes tragická vyhoštění, až po neuvěřitelná prohlášení hraničící s homofobií, která nedávno zazněla z úst překrásné nové italské ministryně pro rovné příležitosti.
Zanechme proto sterilní polemiky, držme se holých faktů a pokusme se zaměřit na to, co můžeme udělat pro zlepšení této situace, místo toho, abychom ji ještě více zhoršovali. Nesmíme však popírat fakta. Proč tu dnes diskutujeme o situaci Romů v Evropě a Itálii? Je to proto, že romská menšina je nejdiskriminovanější menšinou v Evropě a Evropský parlament se tímto problémem zabývá již dlouhé roky. Nejsme sice žádní dobrodinci, ale pokud chceme vykonat nápravu této situace, musíme určité epizody extrémního násilí, netolerance a rasismu nazývat pravým jménem.
Jak jsem právě uvedla, nejsme žádní dobrodinci. Ústředním tématem řešení, které se všichni pokoušíme najít, je zákonnost. Jinými slovy, dodržování všech pravidel. Mám tím na mysli pravidla, která brání lidem v krádeži a nezákonném přivlastňování si veřejného majetku, brání posílat děti žebrat nebo ženy do otroctví, ale též pravidla, která zakazují diskriminaci a pronásledování chudých a po desetiletí utlačovaných lidí, kteří si dnes již ani nedokážou vzpomenout, jaká je jejich národnost, a kteří se stali kočovníky ne proto, že by to byla jejich volba, ale proto, že jediná možnost, která jim ještě zůstala, je vést kočovnický způsob života. Dámy a pánové, taková je skutečná situace mnoha Romů v Itálii a v Evropě.
Na závěr bych chtěla poděkovat panu komisaři Špidlovi za jeho příspěvek, protože se rozhodl zaujmout odvážný postoj a objasnil nám některé otázky, které jsme v souvislosti se směrnicí 2004/38/ES vždy považovali za nedostatečně objasněné, a které byly místy italskou vládou nesprávně vykládány. Doufám, že jeho snaha o zavedení přehlednosti a jednoznačnosti bude i nadále pokračovat, a že ji i my podpoříme.
Cristiana Muscardini
Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, důležitost hospodářské, energetické a bezpečnostní situace všech občanů Evropské unie měla tento Parlament zřejmě přimět k tomu, aby se odhodlal zastavit vlnu strachu, která se šíří všemi zeměmi Evropské unie.
Včera si však svým stranickým rozhodnutím zvolil jiný směr, i když to zřejmě bylo jen gesto pro média. Je jasné, že nejde o politické, ale jen částečně politické rozhodnutí, vzhledem ke skutečnosti, že v této diskusi nebudeme přijímat žádné usnesení. To hovoří za vše! Souhlasíme s papežovým názorem na solidaritu a velkodušnost. Dříve, než nastoupí solidarita, však musí existovat respektování zákona. Itálie je známa svou velkodušností. Zatímco jiné země nadávaly na státní příslušníky ze zemí mimo Společenství, odmítaly přijmout lodě s utečenci a ponechávali svému osudu lidi zavěšené na rybářské sítě nebo trosky lodí, aby se utopili, Itálie vždy vítala všechny státní příslušníky - bez ohledu na to, zda šlo o státní příslušníky EU, nebo státní příslušníky jiných zemí - s otevřenou náručí a velkodušností.
Objevily se samozřejmě i některé kruté násilné činy, které je třeba odsoudit, a které současná vláda skutečně odsoudila. Velmi by nás však zajímalo, proč paní Mohácsiová neupozornila na situaci Romů v Itálii již v minulém roce, před pěti měsíci nebo i před rokem a půl. Proč se Parlament touto otázkou zabývá právě dnes, pět týdnů před hlasováním, když se jí nebyl schopen jasně zabývat tehdy, když to bylo skutečně naléhavé? Ne, pane Schulzi, pokud by se tato rozprava konala pod názvem "Situace Romů v Evropě", potom bychom mohli skutečně věřit, že jde o všeobecný problém. V tomto případě však jde o stranickou otázku, ale my potřebujeme politické řešení.
Roberto Musacchio
Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, souhlasím s panem komisařem Špidlou: čelíme politickým krokům a událostem nebývalého významu. Směrnice a prohlášení Evropského parlamentu se musí uplatňovat všude, i v Itálii. Tato slova adresujeme současné vládě, jejíž kroky a prohlášení po převzetí moci v nás vyvolávají skutečné obavy a doslova nás šokují. Podobná slova jsme adresovali i předcházející vládě.
Boj proti diskriminaci a závazek integrovat romskou menšinu jsou zakotveny v parlamentních hlasováních. Právo na mobilitu a právo pobytu představují pilíře evropského občanství. Evropa musí zabezpečit vykonávání svých rozhodnutí. Evropské romské menšině, která byla pronásledována nacisty, musí být přiznáno právo na evropské občanství.
Události posledních dní považuji za nesmírně závažné: jde tu totiž o politické zneužívání strachu, například romofobie, s cílem získat na svou stranu podporu voličů; využívání strachu na získání hlasů. V tomto procesu dochází k potiskování politiky a demokracie, k otravě mírového spolužití a ničení samotné Evropské civilizace, kterou má Evropa pěstovat. Tato diskuse musí přinést konkrétní výsledky: kontrolu činností na úrovni členských států, kontrolu činností na místní úrovni a kontrolu životních podmínek romského obyvatelstva.
Gerard Batten
jménem skupiny IND/DEM. - Vážená paní předsedající, to, co se v současnosti děje v Itálii, je příkladem toho, co se může stát, když se v Evropské unii setká realita s utopistickým idealismem. Idealismem v Evropské unii je vytvoření velkolepého a nového státu bez hranic prostřednictvím neomezeného a nekontrolovaného přistěhovalectví bez jakékoli diskriminace. Skutečnost je však taková, že takové hromadné a neregulované přistěhovalectví s sebou nese obrovské sociální problémy. Já a moje politická strana odsuzujeme nedávné násilnosti v Itálii, které byly páchány na lidech z důvodu jejich etnického původu.
Všichni jsme již slyšeli o úspěšném začlenění komunit do společnosti. Jak toho však chceme dosáhnout v tomto případě, když to obrovské počty přistěhovalců prostě neumožňují? Základním posláním Evropské unie je vytvořit velkolepý stát bez hranic. Tento cíl měl za následek, že v Evropě došlo v posledních letech k obrovským pohybům lidí, které se od pádu Římské říše nedají s ničím srovnat. Nový italský ministr zahraničních věcí, pane Frattini, chce zavést přísnější právní předpisy pro oblast přistěhovalectví. Jde o téhož pana Frattiniho, který v době, kdy zastával funkci komisaře EU, řekl, že Evropa potřebuje minimálně 20 milionů nových přistěhovalců z Afriky a zemí třetího světa. V současnosti, když pan Frattini již nebydlí ve vzdušném zámku Evropské unie a vrátil se ke své práci v reálném politickém světě, se tón jeho vyjádření změnil.
Politika otevřených hranic Evropské unie znamená, že žádný členský stát nedokáže kontrolovat, kdo smí nebo nesmí vstoupit na jeho území. V Británii to mělo za následek nezvládnutelný tlak na infrastrukturu, veřejné a sociální služby a bydlení. Způsobilo to nárůst onemocnění a kriminality. Za převážnou většinou organizovaného zločinu v Londýně, který je mým volebním obvodem, stojí zahraniční etnické gangy. Každá země by měla mít možnost vykonávat řízenou přistěhovaleckou politiku, aby si mohla vybrat typ a počet přistěhovalců podle svých potřeb. Kruté násilnosti v Itálii jsou přímým důsledkem toho, že Evropská unie převzala kontrolu nad oblastí, kterou by měly kontrolovat členské státy a která by měla patřit do jejich výhradních pravomocí.
Luca Romagnoli
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, pokud se nemýlím, opakované obvinění španělských socialistů namířené vůči Itálii a jeho svrchovanému právu na vnitřní bezpečnost pocházejí od lidí, kteří si přísně hlídají své pobřeží, pro něž jsou Ceuta a Mellila ještě stále čerstvá záležitost a kteří řeší katalánský a baskický separatismus tak, že kladou politickou polemiku na stejnou úroveň s terorismem.
Vědí vůbec španělští a evropští socialisté jak velkodušně se Itálie zachovala vůči Romům? Vědí vůbec, kolik sociální péče, finanční podpory, vzdělání a zdravotní péče - v rozsahu, který nedostávají ani italští občané - od nás Romové dostali? Vědí vůbec, jaké procento protispolečenských přestupků se přisuzuje těmto "cestovatelům"? Chtěl bych se zeptat pana komisaře Špidly, který chrání děti žebrající na ulicích, prodávající růže a čistící přední okna automobilů na semaforových křižovatkách v italských městech, zkrátka zneužívané děti, jejichž procento často ani neznáme, proč se nepodnikají žádné kroky na analyzování DNA těchto dětí, které by měly hned dvojí účel: ochranu nezletilých a potvrzení jejich původu? Podle mne se nemýlím, pokud řeknu, že v Argentině existuje precedens vůči dětem desaparecidos.
Pane komisaři, podle mého názoru by neměly existovat žádné romské osady v Itálii, dokonce ani v Rumunsku nebo jiných zemích Evropské unie. Ve skutečnosti navrhuji, aby Evropská unie prosazovala vytvoření romského státu, možná někde ve východní Evropě, vzhledem ke skutečnosti, že většina Romů pochází právě z tohoto regionu, abychom umožnili Romům náležitým způsobem projevit svou identitu. Bylo by to pro jejich vlastní ochranu a kvalitnější samosprávu.
Znamenalo by to konec jejich diaspory. Mohli by si na svém území sami vládnut a samostatně ho spravovat, zlepšila by se kvalita jejich života a blahobyt, a dovolím si říci, že by se stejně zlepšila i ta naše!
Stefano Zappalà
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, jedna minuta na pokrytí tohoto tématu určitě nestačí. Bylo tu řečeno, že se nebude obviňovat italská vláda, ale v projevech, které tu zazněly, se velmi často uváděl populismus pravicové politiky.
Paní Mohácsiová řekla, že incident v Neapoli, který se týkal šestiměsíčního dítěte, nebyl pravdivý. Paní Frassoniová obvinila italskou ministryni při téže příležitosti. Vláda, která se ujala moci jen před šesti měsíci, je terčem ostrých obvinění ze strany španělských ministrů, i když ve Španělsku dochází k omnoho závažnějším incidentům.
Myslím si - vlastně jsem přesvědčen - že by bylo mnohem věrohodnější, kdyby pan komisař hovořil o solidaritě s občany ve všeobecnosti, nejen s určitou skupinou občanů. My všichni, i já osobně, podporujeme otázku univerzální solidarity. Myslím si však, že vláda má povinnost garantovat bezpečnost všech svých občanů, nejen některých z nich. Má povinnost zabezpečit, aby všechny děti mohly žít ve stejných podmínkách, nejen některé z nich. Má povinnost usilovat o integraci, ne však tím způsobem, že ze své země vytvoří útočiště pro kriminálníky, jako se to děje v některých případech. Musí prostě chránit každého.
Paní předsedající, byla jste velmi velkodušná, proto Vás chci poprosit, abyste mě ještě nechala dokončit tuto myšlenku. Myslím si, že vláda by neměla a nesmí být obviňována, obzvláště vláda, která byla v Itálii zvolena absolutní většinou. Myslím si, že tato velmi citlivá a nesmírně důležitá otázka, na čemž se všichni shodujeme, se musí řešit seriózně, nikoli pomocí politických gest. Vždy jsem podporoval myšlenku, že Parlament a Evropská unie musí jednou a navždy opustit politické pózy a vytvořit důvěryhodnou evropskou integrační politiku bez útoků na jednotlivé vlády.
Gianni Pittella
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, pan komisař Špidla měl pravdu, když řekl, že nedávné útoky na romské osady v Římě a Neapoli byly velmi závažným incidentem a že je musíme řešit hledáním odpovědí, které Evropy nezbaví viny, ale na druhé straně z ní neučiní ani obětního beránka a nebude v nich zaznívat diskriminační a ponižující tón. Chtěla bych se omluvit panu Romagnolimu, který řečnil přede mnou. Podobné typy reakcí mohou vyvolat velmi nebezpečnou atmosféru, která by mohla přerůst v násilnosti a rasismus.
Pane Zappalà, tato diskuse není žádným soudním procesem vůči Itálii nebo její vládě. Pan komisař vyslal jasný signál spolupráce. Od italské vlády očekáváme přesvědčivé a konkrétní odpovědi, které by splňovaly dva základní požadavky: integraci a bezpečnost. Mám tím na mysli přijetí, integraci a bezpečnost, které by byly v souladu se zákonem a prosazované státem, ne milicí a civilními hlídkami, které nás vracejí zpět do temného období dějin naší země, které bychom neradi znovu zažili. Některé titulky v dnešních novinách zněly: "Evropa začala soudní proces vůči Itálii", nebo "Soudruh Schulz, Berlusconiho nepřítel, proti Itálii". To je směšné.
Chtěl bych říci, že Itálie - země, o které panuje vysoké mínění a která je milovaná pro své civilizované hodnoty - žádá Evropu, aby splnila svou úlohu při posilování bezpečnosti a při podpoře integrace.
Marco Pannella
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, chtěl bych říci, že i přes závažnost těchto incidentů, kterou tu podle mne každý uznává, převládá v Itálii a v Evropě určitý způsob myšlení a ignorance této situace, což mne skutečně znepokojuje. Vždy je to chyba někoho jiného. Z tohoto důvodu žádám, abychom byli sebekritičtí a přiznali si vinu. V Římě a Neapoli jsme u moci již 15 let! V těchto městech, jakož i v celé Itálii, se začala vysílat hanebná televizní kampaň. Procento vysílacího času, v němž se odsuzují zločiny a vytváří psychóza strachu, se zvýšilo z 10 % až na 24 %.
Paní předsedající, chtěl bych jen říci, že tam, kde neexistuje žádná demokracie, není ani žádné místo pro Romy, a dokonce ani pro Italy. Itálie není demokracií, nedodržují se v ní zásady právního státu. Můžeme začít na tomto bodě a můžeme bojovat, a též doufat, avšak nikoli pomocí laciné morálky, kterou má až příliš mnoho z nás.
Elly de Groen-Kouwenhoven
Vážená paní předsedající, hluboce mne zklamalo, že se předseda Barroso nedostatečně angažoval v řešení romské otázky. V tomto parlamentním období jsme přijali dvě společná usnesení o Romech, přijali jsme též zprávu o romských ženách a uskutečnili jsme několik setkání s Evropskou komisí. Mezi tím však ještě vzrostla protiromská nálada a očividně i veřejná akceptace rasismu. Je nejvyšší čas konat.
Uvedené útoky proti Romům v Itálii jsou jasným příkladem vládou podporovaného rasismu. Násilnosti páchané na romských obětech v Itálii mi připomínají protižidovské a protiromské pogromy z třicátých let minulého století. Politické taktiky pana Berlusconiho se podobají Miloševičovým etnickým čistkám v bývalé Jugoslávii.
Apeluji na vaši solidaritu a žádám vás, abyste vyvíjeli tlak na Evropskou komisi a Radu, aby vypracovala romskou politiku Evropské unie. Jsem přesvědčena, že předsednictví EU zaregistruje tuto diskusi a bude se jí na nejbližším summitu Evropské unie zabývat s větší vážností.
Roberta Angelilli
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, i já bych chtěla uvést na pravou míru veškerá nedorozumění. Všechny násilné trestné činy a každou diskriminaci je třeba úplně jednoznačně odsoudit. Danou situaci však musíme náležitě posoudit a především se vyhnout pokrytectví, nebo, v tom horším případě, i politickému zneužívání. Omlouvám se za svou odměřenost, chtěla bych však umlčet pokusy mnoha dnešních řečníků, kteří se snažili hodit vinu za současnou romskou situaci v Itálii na Silvia Berlusconiho.
Pan Veltroni a pan Bassolino toho zřejmě vědí o vině dost, především pokud jde o špínu a bídu v nezákonných romských osadách. Chtěla bych však všechny požádat, abychom se snažili konat zodpovědně a seriózně, protože po všech zpožděních a výzvách k řešení této situace, které se setkaly s nezájmem, tento přístup skutečně potřebujeme.
Potřebujeme zdvojnásobit své úsilí, potřebujeme na chvíli zapomenout na to, že obyvatelé romských osad žijí v absolutně nelidských a nepřijatelných podmínkách, potřebujeme zapomenout na matku, které téměř unesli dítě, a na rodinu paní Reggianiové, kterou před necelým rokem znásilnili a zavraždili; tímto případem se bohužel zabýval i tento Parlament.
Naše návrhy, které předkládáme již léta, jsou velmi jasné: byly zapracovány do posledního usnesení Evropského parlamentu o situaci Romů v Evropské unii i do Evropské strategie v oblasti práv dítěte. Zaprvé, vyřešit problém romských osad, ve kterých v podstatě neexistuje bezpečnost a ochrana zdraví. Zadruhé, navrhnout drastická opatření, například ztrátu rodičovských práv, pro rodiče, kteří nutí svoje děti k žebrání, prostituci a dětské práci. Zatřetí, snížit předčasné ukončení školní docházky u romských dětí, které se v některých zemích pohybuje až na úrovni 75 %. Začtvrté, lépe využít fondy Společenství, které by měly být dostupné všem občanům romského původu, kteří mají zaměstnání, chtějí být začleněni do společnosti a posílají své děti do školy, a na druhé straně izolovat a repatriovat recidivisty.
Nakonec bych chtěla říci, že tuto výzvu adresuji celé Evropské unii, vzhledem k tomu, že uvedené problémy se týkají všech členských států, mezi jinými i těch, které se v této souvislosti bohužel nedávno zviditelnily.
Umberto Guidoni
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, vážený pane komisaři Špidlo, nedávné události v Itálii ve mně vyvolávají obrovské obavy. Vůči Rumunům a Romům se vytvořila atmosféra honu na čarodějnice, s velkým počtem trestních výprav a podpálených osad. Italská vláda vede fanatickou bezpečnostní kampaň, která zpochybňuje Evropu, Schengenskou smlouvu i svobodu pohybu v rámci Evropské unie.
Potřebujeme se opětovně zabývat bezpečnostní otázkou z pohledu právní kultury, vůči které není možné uplatňovat ustanovení výjimečného stavu. Zásady právního státu vyžadují, aby byla zodpovědnost za zločiny připisována jednotlivcům. Tato zodpovědnost se nesmí přisuzovat celým skupinám. Opuštění této zásady vytváří nebezpečný precedens, který povede k obviňování celých etnických skupin. Bezpečnostní požadavek je oprávněný, nesmíme se však uchýlit k jeho zneužívání v podobě podněcování nenávisti a xenofobie pro dosažení politických cílů.
Italská vláda by místo toho, aby označovala nezákonné přistěhovalectví za trestný čin, měla raději účinněji využívat fondy Evropské unie ve svých integračních politikách. Krátce, potřebujeme v řádných evropských podmínkách znovu otevřít diskusi o vyhoštění Romů a potvrdit skutečnost, že existující právní předpisy se musí prosazovat, aniž bychom tím zpochybňovali právo občanů Evropské unie na svobodu pohybu. Jde totiž o nezpochybnitelné právo evropského občanství.
Roberto Fiore
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, chtěl bych říci, že ze současné situace obviňuji vládu, která celé dva roky umožňovala statisícům lidí vstoupit na své území a zároveň těmto lidem umožnila žit v podmínkách absolutní špíny a bídy, čímž vytvořila novou třídu proletářů. Obvinění by měli být i ti, kteří nepovažovali za potřebné zavést moratorium v době, kdy Rumunsko spolu s dalšími zeměmi vstupovalo do Evropské unie.
Domnívám se, že Itálie se uprostřed dalších naléhavých problémů, jakými jsou například odpadové hospodářství, zaměstnanost a bydlení, s tímto problémem nedokáže vypořádat. Romská otázka je nepřekonatelný problém, vzhledem ke skutečnosti, že tato "solidarita" má podobu osad - jak jsme mohli vidět ve včerejším Porta a porta (italském programu o aktuálním dění, televizních novinách) - které jsou teoreticky sice legální, ale dochází v nich k soustavnému zneužívání dětí, a hygienické podmínky jsou doslova hrozné.
Jediná věc, kterou může Itálie ve své současné situaci udělat - a kterou musí Evropa podpořit - je: zaprvé, odložit platnost Schengenské smlouvy ve vztahu k Itálii minimálně o šest měsíců. Vzhledem k tomu, že Parlament přiznává, že romský problém je v současnosti v Itálii skutečně naléhavý, by platnost Schengenské smlouvy měla být odložena. Zadruhé, vytvořit v Itálii stejná pravidla pro nelegální přistěhovalectví a trestné činy, jako v ostatních zemích. Zatřetí, uskutečnit jednání s Rumunskem, Bosnou, Makedonií a Srbskem - jinými slovy, s členskými zeměmi EU i se zeměmi mimo Evropskou unii - o humánní repatriaci italské romské populace.
Mario Mauro
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, chtěl bych zpochybnit slova pana Schulze, když hovořil o tom, že si přeje konstruktivní přístup k přijímání nevyhnutelných pravidel, která musí Romové, stejně jako všichni ostatní, dodržovat, pokud se chtějí účastnit projektu koexistence, který nazýváme Evropskou unií.
Soustavné porušování práv a důstojnosti těchto lidí, jakož i oběti rostoucího napětí v Itálii za posledních 18 měsíců, jsou příkladem protiřečení ze strany vlád a instituce, které na jedné straně hlásají porozumění a na druhé straně nechají žít lidské bytosti ve špíně a chudobě a umožní, aby byli okrádáni, znásilňováni a zabíjeni zločineckými skupinami.
Pane Schulzi, dámy a pánové, pokud jsme skutečně rozhodnuti najít řešení, potom si připusťme nejen to, že vláda pana Prodiho padla, ale i to, že levice a pravice musí usilovat o vzájemné akceptování. To nám umožní lépe zvládnut tento problém, v němž bychom v opačném případě byli drženi v šachu politikami staré školy a museli bychom odstranit přízrak v podobě pana Berlusconiho, abychom se zbavili pocitu viny za své chyby. Děkuji za pozornost.
Adrian Severin
Vážená paní předsedající, v Itálii, v zemi, která si zaslouží naši úctu a lásku, se spojila populistická rétorika s extrémně pravicovými doktrínami s cílem podnítit nenávist mezi etniky, podpořit protiromské pogromy a připravit půdu pro rasistické zákony. Fobie z Romů se bizarním způsobem zkombinovala s fobií z Rumunů. I když důrazně protestujeme proti nelidskému zacházení a diskriminaci v Barmě a v dalších vzdálených místech, počet poslanců EP, kteří se domnívají, že události v Itálii si žádají více, než jen umírněné jednominutové vystoupení, včera jen o šest osob převýšil počet těch, kteří si mysleli, že jde o události, které se svým charakterem poněkud vymykají průměru.
Problém v Itálii není romským nebo rumunským problémem, jak ho včera označil pan Daul. Rumuni a Romové jsou jen obětmi. Stejně i Italové. Události a vývoj situace v Itálii jsou jen šokujícím vyjádřením trendu, který je přítomný i na mnoha jiných místech Evropy. Tento trend by se mohl rozšířit do celé Evropy. Proto je tento problém evropským problémem. K tomu, abychom tomuto problému zabránili, a abychom vyřešili romskou otázku, nepotřebujeme více útlaku, ale více integrace. Nepotřebujeme více policie, ale více spravedlnosti, především sociální spravedlnosti. Zároveň potřebujeme státy, které fungují, média, která nikdy nesměšují dohromady kriminalitu a etnický původ, a Evropskou unii, která dokáže přijmout a rozvinout skutečně komplexní a odvážnou evropskou strategii především pro romskou otázku, ale i pro mezikulturní vztahy ve všeobecnosti. Pokud v této zkoušce neuspějeme, potom se neapolské plameny rozhoří po celé Evropě.
Milan Horáček
- (DE) Vážená paní předsedající, více než 10 milionů Sintů a Romů žije v Evropské unii na okraji společnosti. Desetiletí romské inkluze, které začalo v roce 2005, dosud nepřineslo zásadní zlepšení této situace. Incidenty v Itálii nám jasně ukazují, že opatření proti vyloučení a diskriminaci, která se doposud přijala, mají jen malý účinek a vůbec se neprovádějí.
V lednu jsme znovu vyzývali k přijetí integrační strategie pro Romy a dnes jsme projednali a schválili rámcovou směrnici o nediskriminaci. Pogromy v romských oblastech v Itálii nám ukazují, jak naléhavě potřebujeme skutečné a komplexní politické řešení. Nepotřebujeme konfrontaci. Skutečné začlenění Romů do naší společnosti by bylo pravým důkazem, že demokracie, právní stát a lidská práva tvoří základy, na kterých je postavena Evropská unie.
Mario Borghezio
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, jak určitě víte, je na občanech naší země, aby požádali vládu o realistické, nikoli idealistické řešení kritického stavu v oblasti kriminality, včetně romské kriminality.
Ochrana lidských práv všemi dostupnými prostředky - přesně toto bylo potřebné vykonat v Ceutě, ale místo toho jsme mohli být svědky konspiračního mlčení mezinárodních socialistů. Souhlasíte se mnou, soudruhu Schulzi? Nejdůležitější je chránit poctivé lidi před nezákonným chováním jiných, včetně Romů. Já osobně povedu kampaň, aby vláda mojí země vyhlásila za trestný čin členství v gangu - gangu, který má podobu typického romského gangu dopouštějícího se krádeží, vloupání, a dokonce i závažnějších trestných činů.
Xenofobní násilí není charakteristickým rysem našich občanů, obzvláště ne obyvatel Kampánie a Neapole. Je znakem Camorry, proti které musíme bojovat. Lidé žádají bezpečnost, samozřejmě bez toho, aby se tím omezila humanitární a solidární opatření. Bezpečnost je však nejdůležitější prioritou a její záruka je nesmírně důležitá.
Prázdné řeči Komise nás nepřesvědčily: italští občané a občané celé Evropy žádají ochranu před nekontrolovaným přistěhovalectvím a před přílivem lidí, kteří se nerozhodli emigrovat proto, aby si našli lepší práci, ale aby páchali zločiny - jde o emigrující kriminálníky, nikoli o emigranty, kteří páchají trestné činy.
Vito Bonsignore
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, složitá situace v oblasti zákona a pořádku a přirozená reakce veřejnosti na četné případy násilí, které otřásly veřejným míněním v mé zemi, způsobily, že italská vláda přijala nová bezpečnostní opatření. Domnívám se, že musíme rezolutně odmítnout tvrzení, která označují ustanovení bezpečnostního balíčku, o němž v současnosti jedná italská Rada ministrů, za diskriminační, rasistické a vybočující z hranic vytýčených směrnicemi Společenství.
Přísná opatření proti nelegálnímu zabírání majetku, vyhoštění migrantů bez vízového oprávnění a vyšší tresty pro ty, kteří se dopouštějí protispolečenských trestných činů - všechna tato opatření jsou v souladu s evropským právem. Itálie je a zůstane otevřenou zemí s novou rozvíjející se integrační politikou, jež však není ochotna nadále tolerovat přítomnost nelegálních přistěhovalců na svém území.
Vítáme všechny občany EU i státní příslušníky ze zemí mimo EU, za předpokladu, že dodržují pravidla klidného spolužití. Všichni, Evropská unie a jejích 27 členských států, musí přiložit ruku k dílu. Zároveň musíme celou situaci monitorovat s cílem zabezpečit dodržování lidských práv v celé Evropě.
Claudio Fava
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, pokud dovolíte, budu se držet faktů. Fakta nám říkají, že vláda Silvia Berlusconiho opětovně zavádí do italského právního systému otázku rasy a systematickým porušováním základních zásad, na nichž je postavena směrnice 2001/38/ES, především základní zásady práva na svobodný pohyb osob, velmi rychle vytlačuje Itálii na okraj Evropské unie
Chtěl bych připomenout jen dva důsledky tohoto jednání: první z nich jsme mohli jen před několika dny vidět v Neapoli, když byli členové Camorry jmenováni zástupci orgánů činných v trestní řízení a Molotovovými koktejly vyháněli každého, kdo ještě zůstal v městských romských osadách. Druhý důsledek jsme dnes slyšeli od pana Romagnoliho, který přišel s návrhem, jehož původ není možno nijak přikrášlit. Jde totiž o absolutně neoriginální návrh: obnovit, vybudovat nebo vytvořit stát, do kterého by byli umístěni všichni romští občané. Pamatuji si totiž, že velmi podobný návrh předložil v souvislosti s Romy a židy i Goebbels v nacistickém Německu. Bylo to ještě před vypuknutím války, ve třicátých letech minulého století. Později ideu tohoto státu Romů a židů nahradila krematoria. Přesně takový je i skutečný odkaz ukrytý za návrhem, který jsme dnes slyšeli.
Romano Maria La Russa
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, původně jsem chtěl promluvit jen jednou, ale po vystoupení pana Favy musím samozřejmě promluvit znovu. Paní předsedající, je mi to skutečně líto, ale na základě projevů, které tu dnes zazněly, se domnívám, že tato diskuse se nesla ve znamení odsuzujících, obviňujících a kárajících útoků na členský stát a jeho vládu, která byla zvolena výraznou většinou hlasů. Tato vláda je vinna jedině tím, že není levicová, jak by si to někteří přáli.
Není to naše vina, že Romové jsou v Itálii vnímáni téměř výlučně ve spojitosti s trestnými činy krádeží, loupeží, únosů dětí a žebrání. Toto je obraz, který se vytvořil o Romech v Itálii, je to obraz, který si Romové, i navzdory našim nejlepším snahám, sami vytvořili. Ještě stále se pokouším najít v Itálii takového romského občana - zároveň vás chci poprosit, abyste mi dali vědět, pokud někoho takého znáte - který je legálně zaměstnaný a platí daně.
Neobviňujte mě z rasismu, buďte seriózní. Já se jen pokouším bránit poctivé Evropany - buďte tiše a vraťte se do svých galerií, vraťte se do svých galerií! - paní předsedající, byl jsem přerušen. Neobviňujte mě z rasismu, buďte seriózní. Já se jen pokouším bránit poctivé Evropany a poctivé Romy. Každý členský stát by měl stavět na první místo bezpečnost svých občanů, v opačném případě se budou tito občané cítit oprávněni sami vykonávat spravedlnost.
Proto bych chtěl na závěr požádat poslance španělského parlamentu a španělské poslance Evropského parlamentu, aby se vzpamatovali, byli ticho a raději si více uklidili před svým vlastním prahem.
Předsedající
Pane La Russa a pane Pannello, prosím vás, tady nejsme v italském parlamentu, chovejte se slušně a přestaňte s těmi gesty, rozumíte? Přestaňte, nebo jinak zavolám zapisovatele!
Csaba Sógor   -
(HU) Děkuji Vám, paní předsedající. Vědomí, že po Tibetu a Kosovu jsme se dostali až na půdu Evropské unie, mě naplňuje hrůzou. Nezapomínejme, že Romové jsou státními příslušníky Evropské unie, i oni jsou tedy občany EU. Sociální problémy a xenofobie jsou vždy navzájem propojené. Velmi by mne potěšilo, kdyby naši socialističtí přátelé zdvihli své hlasy i tehdy, když socialista a bývalý komunistický kandidát na post ministerského předsedy, pan Walter Veltroni, byl ještě starostou, dožadoval se deportací nežádoucích elementů a pletl si Romy s Rumuny.
Nesmíme rovněž zapomínat, že otázka menšin má mnoho vrstev: máme tu Romy, nové přistěhovalce a také národnostní menšiny, ale všichni mají jeden společný charakteristický rys v tom, že každá země Evropské unie musí najít řešení jejich problémů. Minimálním řešením by bylo zřízení výboru pro lidská práva menšin od roku 2009 a zabezpečení jednotných právních předpisů v celé Evropské unii.
Na závěr bych chtěl říci několik slov o preventivní strategii. Úlohou Evropské unie by nemělo být jen hašení požárů, místo toho musí zaujmout takový postoj, že pokud neexistuje sociální bezpečnost, dodržování základních lidských práv a kulturní a územní autonomie menšin, neexistuje ani žádná Evropa. Děkuji za pozornost.
Enrique Barón Crespo
(ES) Vážená paní předsedající, v první řade bych chtěl poděkovat panu komisaři Špidlovi za jeho velmi jasný projev a za rychlost, s jakou Komise na tyto události zareagovala. Paní předsedající, dovolte mi promluvit jménem bývalého poslance Evropského parlamentu, prvního španělského poslance romského původu, který byl zvolen před patnácti lety, pana Juana de Dios Ramíreze Herediy, který mi poslal dopis, který bych vám nyní rád přečetl:
"Všichni jste určitě velmi dobře obeznámeni se smutnými událostmi, které v posledních dnech způsobily tolik smutku stovkám nevinných romských rodin, které se stali obětmi rasistických útoků. My, Unión Romaní, si přejeme tuto diskusi, aby nikdo nemohl ignorovat fakt, že musíme za každou cenu bránit lidská práva a vždy stavět zákon před politické vášně.
My, evropští Romové, věříme v Evropu. Nikdo neobhajoval Evropu bez hranic vytrvaleji, než právě Romové. Z tohoto důvodu si myslíme, že zavádění svévolných omezení svobody pohybu osob v rámci evropského území by pro evropskou integraci, po které tak velmi toužíme, znamenalo výrazný krok zpět."
Paní předsedající, dovolte mi na závěr oslovit pana komisaře Špidlu, který před třemi lety zde, v tomto Parlamentu, společně s panem místopředsedou Frattinim představil plán, cestovní mapu pro legální přistěhovalectví. Podle mého názoru odváděl pan místopředseda Frattini ve funkci komisaře kvalitní práci a doufám, že i on pomůže vyřešit současnou situaci v Itálii.
Magda Kósáné Kovács
(HU) Děkuji Vám, paní předsedající. Ve městě Neapol vyplavala se šokující silou na povrch společenská realita, která byla dočasně ukrytá pod maskou symptomatického managementu. V Evropě složené z 27 zemí se tento problém již dále nedá řešit na úrovni členského státu. Žádá si mnohem komplexnější opatření na úrovni Společenství.
Tento problém se netýká otázky vztahů mezi národy nebo mezi starými a novými členskými státy, dokonce ani mezi romským a neromským obyvatelstvem. Tato krize pomohla zviditelnit beznadějnou situaci, v níž žije jeden milion občanů Evropské unie, balancujících na okraji společnosti na předměstích měst zasažených nezaměstnaností, žijících v nouzových příbytcích a nehygienických podmínkách, snažících se bez povšimnutí o přežití bez náležité pomoci a vzdělávacích služeb.
Socialistická skupina v Evropském parlamentu nezůstala potichu. Podnikla konkrétní kroky a nevedla jen prázdné řeči. Zároveň prohlásila, že obviňovat romskou populaci za současnou situaci v oblasti veřejné bezpečnosti je ve sjednocené Evropě nepřijatelné.
To, do jaké míry se poučíme z událostí, jakými jsou například ty v Neapoli, a jakým nejlepším způsobem dokážeme použít prostředky Společenství na nápravu problémů, záleží jen na nás. Jako zpravodajka Evropského parlamentu pro romskou otázku nabízím panu komisaři naši spolupráci a žádám své kolegy poslance a poslankyně tohoto Parlamentu, aby následovali můj příklad.
Giuseppe Gargani
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, po tom, co jsem si pozorně vyslechl celou diskusi, bych chtěl předložit své konečné stanovisko.
Převážná část diskusí se nezabývala zprávou pana komisaře ani návrhem pana Schulze, abychom ignorovali konkrétní problémy nebo machinace určité země - konkrétně Itálie - a zaměřili se na všeobecný problém, kterým je - myslím si, že v tomto se všichni shodneme - otevřenost a projevení solidarity vůči těm, kteří vstupují na území různých zemí, vůči Romům, kteří mají bezpochyby specifický problém, ale zároveň i bezpečnost a zákonnost, protože bezpečnost a zákonnost podporují otevřenost a solidaritu, kterou musíme projevovat.
Měli jsme odpovědět na otázku pana komisaře, která zněla: "Co může Komise udělat?" Myslím, že pan Barón Crespo nedávno řekl, že Komise může s podporou Parlamentu udávat hlavní směry: evropské směrnice, pokud se provádějí. Přesně jako v případě odpadů, i v tomto případě - v případě státních příslušníků EU a občanů ze zemí mimo EU - by mohla být směrnice vhodným řešením. Avšak nikoli tehdy, pokud Parlament, Komise a Rada nebudou uplatňovat solidaritu, pokud tento problém použijí pro diskusi, která se týká výlučně Itálie, a která je manipulační, vzhledem ke skutečnosti, že vláda zastává svou funkci jen několik hodin, několik dní.
Na druhé straně, pokud celý Parlament začne projevovat solidaritu - v souladu s vizí pana komisaře - potom podle mne budeme schopni najít řešení a dosáhnout výsledky.
Ioan Mircea Paşcu
Vážená paní předsedající, když bylo Rumunsko ještě kandidátskou zemí, přednášeli nám kromě jiných i lidé jako je bývalý komisař Frattini, a zdůrazňovali přitom absolutní potřebu dodržování práv menšin, včetně Romů.
V současnosti, když jsme již členským státem, se mnoho romských občanů, evropských občanů, usadilo v jiných zemích, například v Itálii, a připojilo se k dalším Romům, kteří tam již žili - někteří z nich v osadách, které existují již 40 let.
Souhlasím s tím, že někteří z nich se dopustili trestných činů, za které musí být náležitě potrestáni, ale zevšeobecňování a podněcování agresivních a negativních nálad vůči všem Romům, včetně šíření nepravdivých zpráv v médiích, je prostě nepřijatelné. Pokud budeme tolerovat toto hrubé porušování klíčových evropských hodnot, kterých se tak rádi dovoláváme, a zavřeme oči před těmi, kteří se ho dopouštějí, pak vytváříme podmínky pro nejhorší možný scénář, který se co nejdříve úplně vymkne kontrole a přinese nevyčíslitelné následky pro celou Evropskou unii.
Renate Weber
(RO) Podle mne se tato rozprava mohla klidně jmenovat i Závažné porušení lidských práv v Itálii, vzhledem ke skutečnosti, že se v ní zabýváme nedostatečnými kroky ze strany italské vlády v souvislosti s neuvěřitelným násilím, kterému byla vystavena určitá konkrétní komunita. Toto násilí je bohužel výsledkem rasistických projevů, které se v posledních měsících objevovaly v části italského tisku a zaznívaly z úst předních italských politiků a které nám připomínají nejhorší období novodobých evropských dějin.
Italská vláda má povinnost odhalit a postavit před soud pachatele těchto násilných činů a nechat rozhodnout italskou justici. V opačném případě italská vláda závažným způsobem porušuje článek 6 Smlouvy o Evropské unii. Nestátní subjekty a kriminálníci se musí zodpovídat před italskou justicí. Italská vláda se musí zodpovídat před Evropskou unií. Přesně v tomto duchu se nesou ustanovení článku 6.
László Tőkés
(HU) Vážená paní předsedající, podle odhadů žije v Rumunsku až několik milionů romských občanů. Místo toho, aby pro ně existovala zodpovědná sociální a menšinová politika, která by řešila jejich nepřijatelnou situaci, se však svět dozvídá o jejich osudu prostřednictvím senzacechtivých médií. I my jsme toho mohli být svědky v souvislosti s trestnými činy, kterých se Romové dopustili v Itálii.
Je skutečně politováníhodné a smutné, že až šokujícím událostem v Itálii se podařilo prorazit hranice sociální reakce Evropského parlamentu. Ještě smutnější je však to, že některé politické síly se k těmto událostem staví jako k zasahování do italských vnitrostátních záležitostí a snaží se z romské otázky vytlouci politický kapitál.
Zároveň se musíme postavit proti veřejným výrokům ze strany některých politických sil zaměřeným proti rumunským Romům s cílem podněcovat všeobecnou protirumunskou náladu. V první řadě, současná situace v Itálii není italskou vnitrostátní záležitostí, a není ani otázkou, která se týká výlučně rumunských Romů. Je otázkou, která se týká všech romských občanů žijících v Evropské unii, a která vyžaduje a zároveň nás opravňuje k více věcem, než jen k řešení založenému na individuálním přístupu, případně symptomatické nápravě.
Giusto Catania
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, v Itálii v současnosti probíhá politická a mediální kampaň zaměřená na očerňování přistěhovalců a Romů. Několik italských poslanců, například pan Fiore, pan Borghezio a pan La Russa, nám tu dnes odhalilo skutečnou tvář italské vlády, která, jak jsme všichni mohli na vlastní uši slyšet, jasně řekla, že musíme oddálit platnost Schengenské smlouvy, označit nezákonné přistěhovalectví za trestný čin a vyhostit všechny Romy: v podstatě tím přirovnává Romy k zločincům.
Toto je skutečná tvář italské vlády. Cíl této kampaně je jasný i ze skutečnosti, že vláda jen nedávno ohlásila jmenování zvláštního romského komisaře. Následně, místo toho, aby byly zatčeny osoby zodpovědné za podpálení romských osad v Itálii, došlo k zátahům na Romy. Výroky podobné těm, které jsme tu dnes mohli slyšet, často zaznívají z úst ministrů italské vlády.
Právě z tohoto důvodu vedeme tuto diskusi až nyní, paní Muscardiniová, a nevedli jsme ji již dříve. Stačí říci již jen jednu věc, kterou zároveň skončím: v Itálii žije 200 000 Romů. Osmdesát tisíc z nich má italskou státní příslušnost. Ze zbývajících 120 000 se až 50 000 narodilo v Itálii. Pokud bychom jim udělili italské občanství, pravděpodobně bychom tím vyřešili velkou část romského problému v Itálii.
Vladimír Špidla
člen Komise. - (CS) Dámy a pánové, děkuji za možnost vystoupit po vyslechnutí vaší debaty. Dovolte mi jenom několik velmi krátkých konstatování. Evropské dějiny naprosto jasně ukazují, že rasismus, etnická nenávist a netolerance dříve či později vedly ke katastrofě, a to ve všech případech. Kdo se z dějin nepoučí, čas od času je musí prožít znovu. Odpovědí Evropy na lekci dějin je koncepce lidských práv. Lidská práva jsou nedělitelná a musí být hájena všemi ústavními systémy na kterémkoliv území Evropy, v kterémkoliv členském státě. Myslím si, že je povinností každého členského státu dostát a věnovat tomuto dostatečné úsilí.
Dovolte mi ovšem ještě další konstatování. Hovořili jsme dnes dopoledne o chudobě a sociálním vyloučení. Pravda je, že chudoba v Evropě je velmi individualizovaná, velmi souvisí s osobními okolnostmi s jednou jedinou výjimkou. Jste-li příslušníkem romské minority, a to prakticky kdekoliv v Evropě, jste až na výjimky ve stavu sociální exkluze a jste chudý. Tak to prostě je. Na druhé straně je zřejmé, že situace romských občanů není ve všech státech stejná a že se dají zaznamenat projekty a postupy, které jsou účinné a které situaci zlepšují. Stejně tak v debatě bylo jasně zřejmé, že situace menšin je velmi komplexní a jak jsem vyjádřil ve svém původním vystoupení, je to jistě v prvé řadě úloha členských států, ale je to nepochybně i úloha Evropské unie, Evropské komise, a proto jsem velmi rád, že už v červnu tohoto roku budeme předkládat Evropské radě určitý koncepční dokument, který se pokusí revidovat naši dosavadní politiku, která, dámy a pánové, je neúčinná. Bohužel je tomu tak a vyžaduje to naše velké a zásadní úsilí.
V debatě myslím bylo také velmi zřetelné, jak snadné je takovéto extrémní otázky přeměnit na politické nástroje. To je jedna z povinností všech demokratických sil zabránit takovéto manipulaci, která znemožňuje jakýkoliv účinný přístup.
Dámy a pánové, děkuji za názory, které jste vyjádřili, myslím si, že ukázaly zcela zřetelně mnohoznačnost této otázky. Snad jenom ještě jediná poznámka. Mezi všemi zazněla celá řada názorů, z řadou z nich nesouhlasím, to je samozřejmé, tak jako by někteří z vás nesouhlasili s mými názory. Ale zazněl tady jeden, který je zcela neakceptovatelný. Nevím již, který z poslanců jej pronesl, ale myslím si, že jste ho také zaznamenali.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Děkuji Vám, pane komisaři. Přeji si, abychom o této otázce dokázali diskutovat klidně, humánně a důstojně, přesně tak, jak to často uvádí pan předseda Pöttering.
Pane Romagnoli, nezapomněla jsem na Vás. Podal jste žádost na základě článku 145, která je osobní, proto budete mít možnost promluvit po skončení rozpravy, to znamená nyní. Máte jednu minutu. Chci Vám jen připomenout, že na základě článku 145 se nesmíte dotknout podstaty diskusí, smíte jen vydat prohlášení k osobní věci nebo poznámce, o které si myslíte, že Vám byla neprávem přisouzena.
Luca Romagnoli
(IT) Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, podle mne by tento sál měl být místem svobodné a intelektuální diskuse, nedá se toho však dosáhnout, pokud budeme tolerovat nezdvořilost a urážky, které nejsou nijak podložené.
Osobně jsem vždy odsuzoval a stále odsuzuji všechny formy násilí a diskriminace páchané vůči jednotlivcům i vůči společenstvím, a to kdykoli. Domnívám se však, že pokud přisoudíme právo na sebeurčení Palestincům, potom ho musíme uplatňovat i vůči ostatním, a přesně toto jsem měl na mysli, když jsem vyjádřil svůj názor na romskou otázku.
Je mi líto, že někdo moje slova překroutil. Je mi rovněž líto, že někteří poslanci a poslankyně tohoto Parlamentu se v souvislosti s mou osobou vyjadřovali způsobem, který si nezasloužím, a každý, kdo mě zná, mi to dosvědčí. Nikdo tu nechce zpochybňovat lidská práva. Dámy a pánové, nejsem žádný rasista ani xenofob, trvám však na právu na společenský řád, které by měl obhajovat každý, a na právu Itálie na naprostou svrchovanost.
Předsedající
Byla předložena ještě jedna žádost. Sekretariát tuto záležitost zkoumá, protože nebylo uvedeno, o jaký druh žádosti jde. Jak víte, k této rozpravě se neváže žádné usnesení ani hlasování.
Reinhard Rack
- (DE) Vážená paní předsedající, úplně chápu, že často není možné umožnit každému zájemci promluvit na základě postupu "catch the eye".
Nerozumím však tomu, proč by se v takovém případě měl přidělovat čas na projev každé politické skupině. Tento postup výrazným způsobem narušuje rozdělení politických sil v Evropském parlamentu. V podstatě to znamená, že malá politická seskupení dostávají opakovaně o mnoho více prostoru, než jim náleží, vzhledem k jejich percentuálnímu zastoupení v Parlamentu. Jde o legitimní politický problém, který však ustanovení o postupu "catch the eye" v jednacím řádu zapomněla zohlednit.
Chtěl bych též požádat, abychom v budoucnosti, když někdo požádá o slovo v souladu s jednacím řádem, této osobě skutečně poskytli prostor pro přednesení projevu.
Předsedající
Zůstává nám ještě pět minut vymezeného řečnického času. Toto rozhodnutí bylo přijato na Konferenci předsedů, a jde tedy o správné množství času. Vaše připomínky však beru v úvahu.
Písemná prohlášení (článek 142)
Titus Corlăţean  
písemně. - (RO) Nárůst násilí proti romským přistěhovalcům a romskému obyvatelstvu v Itálii je přímým důsledkem extremistických projevů fašistického typu, podporovaných pravicovými a extremistickými pravicovými stranami v nedávno ukončené předvolební kampani v Itálii.
Italské orgány by měly vzít v úvahu skutečnost, že legislativní pozměňující a doplňující návrhy, které hodlají přijmout, musí důsledně dodržovat evropské normy a nesmí umožňovat žádné hromadné vyhoštění nebo nadále podporovat xenofobní postoj k občanům Společenství usídleným v Itálii.
Hlavní problém ve skutečnosti nesouvisí s kriminalitou. Tento problém se týká osobní zodpovědnosti a jako takový by ho měla italská justice sankcionovat podle italských právních předpisů. Prioritou je koherentní politika integrace do italské společnosti a podpora italského státu, včetně využívání evropských fondů v této oblasti.
Litujeme předcházejícího stanoviska liberální vlády v Bukurešti a skupiny ALDE v Evropském parlamentu, které odmítly prodloužení mandátu evropskému komisaři pro otázky menšin v Evropě, včetně otázek souvisejících s romským obyvatelstvem, jehož jmenovalo Rumunsko.
Rumunsko tak ztratilo důležitou politickou páku a možnost vytvářet evropská řešení týkající se otázky integrování romského obyvatelstva do Evropské společnosti.
Corina Creţu
písemně. - (RO) Vítám skutečnost, že Evropský parlament se rozhodl zorganizovat rozpravu o situaci romské komunity v Itálii. Je to signál, že se začal chápat skutečný rozměr tohoto problému: evropský rozměr. Otázka Romů je tak složitá, že konkrétní řešení historicky podmíněné situace může zabezpečit jen mobilizace energie celé Evropské unie. Proto potřebujeme strategii a společná opatření na kontinentální úrovni. Žádám kompetentní komisaře, aby v této souvislosti urychleně navrhli pracovní plán.
Domnívám se též, že povinností evropských fór je zaujmout pevný postoj ke způsobu, jakým italské orgány chápou uplatňování mimořádných opatření. Podpalování romských osad, noční výpravy, zatýkání bez zatykače a hrozby mobilizací armády v boji proti zločinu - to vše v 21. století odráží atmosféru bolestivé netolerance a představuje nebezpečnou situaci pro budoucnost EU.
Pokud přistoupíme k přijímání zákonů o etnické a rasové nesnášenlivosti, jsem přesvědčena, že povinností EU je zvážit přijetí možných sankcí proti vládám, které porušují základní hodnoty sjednocené Evropy.
Rovana Plumb  
písemně. - (RO) Nedávné události v Itálii a xenofobní postoj zástupců pravicových a extrémních pravicových stran, které vytvořily novou vládu, proti Romům dokázal, že v roce 2008 jsou v Evropě, bohužel, přítomny projevy a činy fašistického charakteru.
Kriminalizování etnické skupiny je mimořádně nebezpečné, jakož i skutečnost, že politici a masmédia způsobem informování o trestných činech spáchaných Romy podporují myšlenku, že všichni zločinci pocházejí z romského obyvatelstva. Kriminalita je individuální a třeba ji trestat v souladu s právními předpisy italského státu.
Nárůst násilí proti romskému obyvatelstvu v Itálii ve slovech i skutcích je v důsledku jeho možných následků evropským problémem a jeho řešení spočívá v politice italských orgánů zaměřené na sociální integraci Romů. Evropská unie poskytuje mnohé fondy na financování těchto programů sociální integrace, které italské orgány výkonné moci mohou a měly by využívat.
Zadruhé, exekutiva Společenství by měla přijmout opatření týkající se diskriminace určitých etnických skupin na italském trhu práce, protože v této chvíli je Itálie daleko od dosažení cíle úplné zaměstnanosti.
Theodor Dumitru Stolojan
písemně. - (RO) Vítám stanovisko, které vyjádřila Evropská komise prostřednictvím hlasu evropského komisaře pana Vladimíra Špidly a odsoudila násilí proti Romům bez ohledu na to, kde k němu dochází.
Zdůrazňuji též potřebu Evropské strategie v oblasti začlenění romského obyvatelstva do hospodářského, společenského a politického života té Evropské země, v níž žijí.
Pokud nebudeme mít takovou evropskou strategii, každá země se bude občas pokoušet řešit problémy s romským obyvatelstvem použitím politik a prostředků, které nejsou slučitelné se základními lidskými právy, volným pohybem lidí v evropském prostoru. Proto připomínám Evropské komisi, že v listopadu 2007 Evropský parlament schválil usnesení o Evropské romské strategii.
Rumunsko, moje vlast, vynaložilo velké úsilí na začlenění romského obyvatelstva. Začaly se objevovat výsledky, ale posouzení účinnosti probíhajících programů vyžaduje mnohem více času. Z těchto programů uvedu zejména přípravu odborníků z řad romského obyvatelstva pro veřejnou správu a policii, snížení předčasného ukončení školní docházky romských dětí a rovněž jejich začlenění na univerzitách.
Silvia-Adriana Ţicău
písemně. - (RO) Jednou ze základních zásad Evropské unie je volný pohyb osob. Prostor svobody, bezpečnosti a spravedlnosti by měl zajistit bezpečnost a zejména respektování práv všech evropských občanů.
Současná situace romského obyvatelstva v Itálii zpochybňuje právě společné základní hodnoty, na kterých spočívá budování Evropy. Listina základních práv Evropské unie byla podepsána a přijata 14. prosince 2007. Evropská unie uznává hodnoty uvedené v článku 6 této listiny, v němž se uvádí, že "Unie se zakládá na nedělitelných a všeobecných hodnotách lidské důstojnosti, svobody, rovnosti a solidarity" a "do středu své činnosti staví jednotlivce tím, že zavádí občanství Unie a vytváří prostor svobody, bezpečnosti a práva". V článku 19 Listiny základních práv Evropské unie se též výslovně uvádí, že hromadné vyhoštění je zakázáno.
Žádám italskou vládu, aby zabezpečila dodržování práv a bezpečnost romského obyvatelstva v Itálii. Žádám italskou vládu, aby podnikla kroky proti všem formám diskriminace na základě státní nebo etnické příslušnosti.
Žádám Komisi, aby jako ochránkyně smluv přísně sankcionovala porušování základních práv evropských občanů a nedovolila přijímání zákonů a opatření, které by omezovaly volný pohyb osob.
