Makrofinanční pomoc Libanonu (rozprava)
Přededající
Dalším bodem je zpráva Kadera Arifa jménem Výboru pro mezinárodní obchod o návrhu rozhodnutí Rady o poskytnutí makrofinanční pomoci Společenství Libanonu - C6-0290/2007 -.
Günter Verheugen
člen Komise. - (DE) Paní předsedající, dámy a pánové, rád bych poděkoval Parlamentu za podporu, kterou vyslovil návrhu Komise ze srpna 2006. Jak ve své zprávě zdůrazňuje zpravodaj pan Arif, Libanon se nachází ve velmi složité politické a ekonomické situaci. Potřeba finanční pomoci je pro tento stát velmi akutní. Svou makrofinanční pomocí jedná EU v souladu se závazky, které učinila na mezinárodní konferenci dárců, která se konala v lednu 2007 v Paříži. Tam jsme souhlasili, že Libanonu poskytneme finanční pomoc.
Jak víte, operativnost finanční pomoci je závislá na veliké nejistotě, která pramení z dosud nepřekonané politické a ústavní krize. Nicméně Komise má v úmyslu dodržet svůj závazek a dokončit všechny nutné vnitřní postupy, aby mohla pomoc dorazit na místo určení, jakmile to podmínky dovolí.
Naše rozhovory s libanonskými orgány, které se týkaly politických podmínek, kterými je program podmiňován, se blíží k závěru a mohu vás ujistit, že tyto podmínky budou v plném souladu s akčním plánem EU-Libanon v rámci evropské politiky sousedství a také v souladu se střednědobým programem libanonských orgánů na ekonomickou reformu. Samozřejmě využijeme všechny dostupné prostředky, abychom co nejvíce minimalizovali riziko podvodu, korupce či zpronevěry, jak je požadováno v návrhu zprávy.
Podotýkám, že zpravodaj přichází s různými pozměňovacími návrhy k návrhu Komise. Všechny tyto pozměňovací návrhy důkladně prozkoumáme a předáme Radě naše vyjádření. Nicméně již teď vám mohu sdělit, že nebudeme žádné pozměňovací návrhy zpochybňovat z hlediska právních ustanovení jako takových.
Komise si je vědoma, že na slyšeních, na kterých se bude projednávat nová finanční pomoc, musí Parlament reagovat ve velmi krátkém časovém úseku. Časový plán všech zúčastněných orgánů byl vzhledem ke zvláštní povaze této pomoci jakožto krizového nástroje těsný.
Avšak abychom situaci co nejvíce zjednodušili a zlepšili spolupráci s Výborem pro mezinárodní obchod (INTA), Komise se zasazuje, že bude v budoucnu informovat sekretariát výboru INTA systematicky a v časovém předstihu o jakýchkoli nových převodech finanční pomoci. Bude tak činit prostřednictvím informačního memoranda, které vydá v okamžiku, kdy se nová finanční pomoc objeví na obzoru.
Kader Arif
Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, jsem potěšen, že před vámi dnes mohu prezentovat zprávu o přidělení makrofinanční pomoci Libanonu. Toto je doklad o závazku Evropské unie pomoci této zemi zotavit se z přetrvávající krize.
Libanon je v současnosti jednou z nejzadluženějších zemí světa. Státní dluh se zde rovná 180 % HDP. Dopad občanské války, která probíhala mezi lety 1975 a 1990, letní spor s Izraelem v roce 2006, neustálá politická nestabilita a také to, že finanční politika byla odložena stranou, to vše vyústilo ve velmi vážnou ekonomickou, finanční a sociální krizi. Tato situace si žádá naléhavého zásahu.
Je zřejmé, že finanční prostředky, které souvisejí s přijetím akčního plánu evropské politiky sousedství s Libanonem z ledna 2007, nebudou k dispozici dříve než v roce 2009. Výjimečná makrofinanční pomoc, kterou jsme se rozhodli poskytnout, překlene časovou mezeru a bude mít okamžitý dopad na veřejné finance a vyrovnanost plateb v Libanonu, pokud bude provedena okamžitě. Makrofinanční pomoc bude sestávat z daru ve výši 30 milionů EUR a z půjčky ve výši 50 milionů EUR. Peníze by měly libanonské vládě pomoci k poválečnému zotavení a také jí umožnit pokračovat v rozvoji ekonomiky.
Má zpráva plně schvaluje potřebu zajistit finanční pomoc Libanonu. Avšak přináší také pozměňovací návrhy k návrhu Rady, které, pokud budou provedeny, povedou k větší jasnosti a transparentnosti.
Zaprvé a především musíme mít na zřeteli, že pomoc musí být zcela jasně doplněna financemi, které přislíbily instituce Breton Woods, Pařížský klub, dvoustranní dárci i EU v rámci různých dalších programů. Musí být také v souladu s vnější činností a politikou EU a zaručit přidanou hodnotu takovéhoto jednání pro Společenství.
Bude též zapotřebí, aby Rada explicitně a veřejně přijala doporučení Parlamentu ohledně podmínek a kritérií, které musí být splněny pro poskytnutí pomoci. Jinými slovy je třeba, aby se zvýšila transparentnost a udržitelnost veřejných financí, aby se uplatňovaly určené rozpočtové a makroekonomické priority, byla provedena specifická opatření proti jakémukoliv riziku podvodu, korupce či zpronevěry finanční pomoci, zajistilo se rovnoměrné rozdělování pomoci mezi poválečné výdaje, rekonstrukci, nadměrné zadlužení a sociální potřeby obyvatel a také je třeba zajistit naprostý soulad s mezinárodními normami demokracie a lidských práv a základními zásadami právního státu. Poskytnutá pomoc musí být provázena skutečným pokrokem ve všech zmíněných oblastech, což by mělo být zakotveno v grantové smlouvě, vypracované ve spolupráci s libanonskými orgány.
Nádavkem k naší základní práci na zprávě bych rád zmínil některé komplikace, které se vyskytly v průběhu jejího vypracovávání vzhledem k její naléhavé povaze. Z tohoto důvodu je třeba, aby nás Komise a Rada mnohem více informovala o všech budoucích rozhodnutích ohledně přidělování makrofinanční pomoci. Aby mohl Parlament uspokojivě vykonávat svou práci, musí mít kvalitnější informace v pravý čas. Rychlejší zpracovávání materiálu příslušným výborem Parlamentu by mohlo být zajištěno tak, že by Komise zavedla systém včasného varování. Také bychom se tak vyhnuli zbytečným zpožděním, která mohou mít značný negativní dopad na konečný přínos finanční pomoci. Kvalita a soudržnost naší práce a kvalita naší spolupráce s ostatními orgány závisí na tomto faktoru.
V souladu s předchozími usneseními Parlamentu bych rád zdůraznil, že takto zásadní nástroj nesmí být považován jen za něco výjimečného. Musí existovat řádný právní základ, tento nástroj nesmí být postaven jen na rozhodnutích Rady, činěných ad hoc u každé jednotlivé operace. Je zapotřebí rámcového nařízení ohledně makrofinanční pomoci, vypracovaného prostřednictvím procesu spolurozhodování. Jen tak zvýšíme transparentnost, spolehlivost a zlepšíme monitorovací a zpravodajský systém.
Je také třeba, abychom provedli rychlá opatření ohledně diskusí mezi orgány o nejvhodnějším právním základu pro takový druh nástroje. V případě makrofinanční pomoci pro Libanon, jednu ze zemí zahrnutých do evropské politiky sousedství a také řazených mezi rozvojové země, by dle našeho názoru měl být právním základem tohoto opatření článek 179 Smlouvy o ES, nikoli článek 308.
A právě proto, že je Libanon rozvojovou zemí, trvá Parlament na tom, aby nebyl zanedbán ani sociální aspekt reforem, které by v budoucnu měla přijmout libanonská vláda. Podle Rozvojového programu OSN žije 24 % Libanonců v naprosté chudobě a 52 % je diskriminovaných. Co více, téměř 9 % populace je negramotných, méně než jedna třetina dokončí základní vzdělání a jen 13 % dosáhne na univerzitní diplom.
Navzdory této skutečnosti je třeba poznamenat, že sociální otázka není momentálně v centru libanonské politické diskuse a že sociální obsah navrhované reformy je s ohledem na finanční a ekonomickou situaci velmi omezený. Přesto je v zájmu Libanonu a jeho spojenců, jak jsem již poznamenal dříve, najít rovnováhu mezi různými druhy výdajů. Zejména nesmíme zapomínat na fondy pro vzdělání a odbornou přípravu. Musíme si být vědomi přetrvávajících sociálních nerovností, jejichž vážné ekonomické a politické důsledky mohou prodloužit období nestability země.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
navrhovatel stanoviska Výboru pro zahraniční věci. - (ES) Paní předsedající, Libanon je v extrémně napjaté a kritické situaci a je jasné, že je třeba najít východisko z ústavní krize v této zemi. S tímto na paměti navštíví příští týden zemi pracovní skupina Výboru pro zahraniční věci, aby učinila to, co Parlament činí vždy, tedy ujistila zemi o solidaritě našich orgánů v otázkách míru, porozumění, harmonie, usmiřování a upevnění demokracie v této zemi.
Se stejným cílem na mysli vytvářel pan Arif svou zprávu o makrofinanční pomoci Libanonu. Musím mu sdělit, že ve Výboru pro zahraniční věci jsme se nechtěli příliš zabřednout do technických detailů vzhledem k extrémně vážné a napjaté situaci v Libanonu, jak jsem již říkal, která následovala po nástupu presidenta Lahouda do funkce. Nicméně chceme zajistit úplné respektování pravomoci Parlamentu jako nástroje rozpočtového orgánu, respektování naprosté průhlednosti a jasnosti financování, jak navrhuje zpravodaj, a tedy správného a efektivního užití financí, čímž bude zamezeno jakékoli korupci, jak již naznačoval komisař Verheugen ve svém příspěvku.
V této souvislosti věříme, že tato makrofinanční pomoc odpovídá duchu dohody o přidružení, neboli spojení mezi Evropskou unií a zeměmi kolem Středozemního moře, že také spadá do budoucího rámce evropské politiky sousedství a samozřejmě že odpovídá povinnostem, ke kterým jsme se zavázali na třetí pařížské konferenci pro rekonstrukci a obnovu Libanonu. Také se nese v duchu dohod uzavřených s mezinárodními orgány.
Esko Seppänen
Paní předsedající, jako navrhovatel stanoviska Rozpočtového výboru s uspokojením konstatuji, že příslušný výbor přijal návrhy, které jsme předložili. Od výboru bylo velmi odvážné navrhnout nový koncept "období dostupnosti finanční pomoci" a interpretovat toto období tak, že platnost právního aktu může být prodloužena jednoduše postupem projednávání ve výboru. Komise je pouze výkonným orgánem a nelze jí přisuzovat roli legislativní. Tu by získala v případě, že by rozhodovala o délce trvání finanční pomoci.
Za Rozpočtový výbor s potěšením oznamuji, že příslušný výbor přijal pozitivní stanovisko ohledně našeho návrhu na změnu právního základu, i když tak bude učiněno pouze s ohledem na budoucí návrhy na makrofinanční pomoc. Vhodnějším právním základem je podle našeho výboru článek 179 Smlouvy o ES a nikoli všeobecný článek 308, který zde byl použit. Doufáme, že Komise a Rada vezmou v budoucnu toto sdělení Parlamentu v potaz.
Tokia Saïfi
Paní předsedající, současné ústavní vakuum v Libanonu představuje velkou hrozbu pro zemi i celý region. S nefunkčním parlamentem, jehož členové se bojí o vlastní život, nestabilní vládou a paralyzovanou ekonomikou musí nyní Libanon najít cestu z krize. Více než kdy předtím musí EU svého souseda a spojence čile podporovat.
Makrofinanční pomoc, která byla dnes navržena Evropskou unií, je vítána více než kdy dříve. Tato výjimečná pomoc, která je časově omezená a je namířena k nápravě rozpočtové situace v zemi, kde bylo společné úsilí vypořádat se s břemenem dluhu zmařeno vražedným konfliktem z roku 2006, zcela spadá pod evropskou politiku sousedství a evropsko-středomořské partnerství. Nejedná se tedy o tradiční formu pomoci, neboť tato rozpočtová podpora pomůže zvýšit politickou a ekonomickou suverenitu a nezávislost Libanonu. Pomoc musí samozřejmě být opatřena mechanismem proti podvodům, aby byla zaručena větší transparentnost nakládání s penězi a jejich vyplácení.
Musíme také zajistit lepší koordinaci mezi finančními institucemi, které pracují na obnově země. Vlastně musíme provést nástroj sousedství a opatření Mezinárodního měnového fondu a nástroje pro evropsko-středomořské investice a partnerství (FEMIP), a to soudržně, abychom zajistili efektivní a udržitelnou pomoc. S konferencí v Annapolis se objevuje naděje, a tak Libanon zůstává klíčovým faktorem pro mír a stabilitu regionu.
David Martin
jménem skupiny PSE. - Paní předsedající, vítám zprávu pana Arifa. Zpráva je, jak se u pana Arifa dá očekávat, dobře vyvážená a obsahuje relevantní argumenty.
Mrzí mě však, že EU musí opět zaplatit za izraelský sklon nejprve shazovat na Blízkém východě bomby a až pak se starat o důsledky.
Je pravda, že Libanon měl finanční potíže již před konfliktem s Izraelem v létě roku 2006, ale tato válka byla možná tou poslední kapkou. Jak řekl pan Arif, Libanon je dnes jednou z nejzadluženějších zemí na světě a podle Rozvojového programu OSN žije téměř každý čtvrtý obyvatel Libanonu v naprosté chudobě.
I přes problémy, kterým čelí, má Libanon vládu, která je odhodlaná přinést ekonomickou stabilitu. V takové situaci bychom měli být připraveni poskytnout makrofinanční pomoc, která by této obnově napomohla. Pan Arif správně volá po zárukách, které by měly zajistit, že máme správnou politiku pro nakládání s korupcí, a ujistit, že finance nejsou zneužívány. Správným mechanismem je zde naprostá transparentnost v přidělování a utrácení peněz, důkladné monitorování výdajů a zpětné hodnocení přijatých opatření.
Jak pan komisař naznačil, je nyní Libanon jednou z partnerských zemí EU v rámci evropské politiky sousedství. Peníze z této politiky budou k dispozici až v roce 2009 či 2010, ale až budou k dispozici, budu se těšit na podporu sociálních a ekonomických reforem v Libanonu ze strany EU. Do té doby může makrofinanční pomoc výrazně pomoci Libanonu v boji se zadlužením a může pomoci stabilizovat vládu. Proto tuto pomoc vítám.
Bogusław Sonik
(PL) Paní předsedající, dnes diskutujeme o makrofinanční pomoci pro Libanon. Tato země se zmítá v nejvážnější ekonomické a politické krizi, která zde trvá od konce války v roce 1990. Parlament od mnoha nezávislých odborníků na problémy na Blízkém východě slyšel, že by EU měla aktivně podpořit demokratické orgány v Libanonu.
Libanon je důležitým styčným bodem. Momentálně je situace taková, že lze konečně zapomenout i na poslední vzpomínky na válku. Přesto zde také existuje nebezpečí, že staré konflikty znovu propuknou. Měli bychom tedy použít všech dostupných nástrojů a stát se aktivním prostředníkem, který pomůže k vyřešení vnitřních konfliktů v Libanonu. Spor mezi Libanonem a Izraelem způsobil obrovské škody v zemi, která zrovna s velkými obtížemi obnovila po 20 letech války svou infrastrukturu. Konflikt měl také negativní dopad na sociální vztahy v Libanonu. Vedl k posílení radikálních sil a tak uvrhl Libanon opět do vnitřního rozbroje mezi komunitami.
Libanon potřebuje čas, aby se znovu stabilizoval. Potřebuje prostředníka mezi všemi zúčastněnými stranami. Poskytnutá finanční pomoc od EU a dalších zemí a institucí umožní Libanonu vrátit se spět na cestu reforem. Jejich zavádění bude nějakou dobu trvat, avšak jejich výsledkem bude zrod země, která je politicky, sociálně i ekonomicky stabilní.
Vítám iniciativu Komise, stejně jako fakt, že se členové Parlamentu rozhodli tuto záležitost makrofinanční pomoci projednat. To nám dovoluje vyslat signál občanům Libanonu, který je ujistí, že mohou EU považovat za svého partnera. Proto bych zde také rád poděkoval zpravodaji, že se tak dovedně přičinil o zapojení Parlamentu do rozhodovacího procesu ohledně pomoci Libanonu. Závěrem je třeba připomenout, že obnova Libanonu je v zájmu nás Evropanů stejně jako v zájmu občanů Libanonu.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve čtvrtek 29. listopadu 2007.
