Demografická výzva a mezigenerační solidarita (krátké přednesení) 
Předsedající
Dalším bodem je zpráva Thomase Manna za Výbor pro zaměstnanost a sociální věci, která se věnuje demografické výzvě a mezigenerační solidaritě.
Thomas Mann
Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, Výbor pro zaměstnanost a sociální věci vyslal v souvislosti s demografickou změnou významný signál. Zaprvé byl vytvořen společný kombinovaný balíček pro mladé i staré lidi. Představuje nový, inovativní přístup, založený na zásadě mezigenerační spravedlnosti. Soužití generací si nepředstavujeme tak, že by měly pouze existovat vedle sebe, ale že by měly žít spolu. Aby tato diskuse získala pevný základ, měly by členské státy zavést mezigenerační bilance. To umožní spolehlivě zobrazovat a předvídat toky plateb mezi jednotlivými generacemi. Statistickým úřadům to usnadní výpočet hodnoty příjmů z daní, příspěvků na sociální zabezpečení a výplat důchodů. Cílem posouzení dopadů (tzv. "generation-check") je zhodnotit požadované výsledky i nežádoucí vedlejší účinky v souvislosti se zatížením generací. Ve všech našich členských státech a na úrovni EU by mělo být povinné.
Směrem k Evropské komisi a Radě vysíláme jasný signál rovněž v oblasti důchodů. V Evropě nepotřebujeme jednotný věk odchodu do důchodu. V jednotlivých zemích by měly zůstat věkové hranice pro odchod do důchodu zachovány. Starší pracovníci nesmí být proti své vůli nuceni přestat pracovat určenému důsledku dosažení věku pro povinný odchod do důchodu. Povinný odchod do důchodu po dosažení důchodového věku ve svém rozhodnutí v říjnu rozhodně zamítl také Evropský soudní dvůr. Důchodcům musí být v každém případě umožněno hlásit se na volná místa a kvůli svému věku nesmí být znevýhodňováni. Co se týče starších občanů, vyzýváme k zahájení iniciativy s názvem "evropský pakt 50+". Do roku 2020 by měly být dosaženy tři cíle. Zaprvé, zaměstnanost pracovníků starších 50 let by se měla zvýšit alespoň na 55 %. Zadruhé, v celé Evropě by měly být odstraněny finanční pobídky pro předčasný odchod do důchodu. Zatřetí, v členských státech by měly být uvolněny prostředky pro občany starší 60 let, které by jim umožnily zůstat déle na trhu práce.
Na druhé straně vah stojí mladí lidé. Vyzýváme k vytvoření "evropské záruky pro mladé lidi". Po uplynutí nejvýše čtyř měsíců by mělo být všem mladým lidem nabídnuto pracovní místo, učňovské místo nebo jiná možnost doplňujícího vzdělávání. Musí zde platit zásada "podporovat a požadovat". Podpora však nemůže být pouze jednosměrná. Pokud nemají mladí lidé dostatečnou kvalifikaci, měli by mít možnost si ji doplnit, aby se stali zaměstnatelnými. Velice mě těší, že Evropská komise už stihla zahájit jednu z iniciativ, k nimž jsem ve své zprávě vyzýval. Před několika týdny vyhlásila rok 2012 "Evropským rokem aktivního stárnutí". To je ten správný signál, který přišel ve správný čas.
Jeho jedinou vadou na kráse je většinové rozhodnutí výboru požadovat další opatření proti diskriminaci. Pro starší občany by tak měla být stanovena nová kritéria v souvislosti s uzavíráním pojistných smluv, rezervací dovolených nebo půjčováním aut. To povede pouze k nárůstu byrokracie a vysokým finančním nákladům, které základní myšlence účinné ochrany občanů před vyloučením nijak neprospějí. Skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) proto předložila alternativní návrh usnesení, který tento požadavek neobsahuje. Jinak se ale ve Výboru pro zaměstnanost a sociální věci shodujeme. Prostřednictvím řady společných návrhů a 22 kompromisů jsme dosáhli širokého konsensu.
Svým kolegům a ostatním poslancům z jiných skupin bych rád poděkoval za konstruktivní spolupráci. Můžeme a také dokážeme přivést mladé i staré lidi dohromady. Doufám, že prostřednictvím této zprávy o mezigenerační spravedlnosti jsme společně učinili důležitý krok vpřed.
Seán Kelly
Pane předsedající, děkuji panu Mannovi, že nám tyto velice důležité návrhy představil. Domnívám se, že nejdůležitější věcí, pokud jde o staré lidi, je změnit náš postoj nejen k důchodu, ale i k práci. V ideálním případě by měl být odchod do důchodu postupný a dobrovolný, nikoli povinný. Před dvěma týdny za mnou přišel jeden člověk, který říkal, že odešel do důchodu. Zeptal jsem se ho, jestli mu je 65 let, a on odpověděl: "Není, ale kdybych čekal do příštího roku, odejít bych musel. Teď odcházím, protože chci." Kdyby mohl pracovat do 67 nebo 70, neodcházel by. Považuji to za velice významný bod, jemuž bychom se měli věnovat.
Zadruhé se domnívám, že znevýhodňováni jsou především mladí lidé, a mladí lidé v mojí zemi, v Irsku, jsou dokonce tou nejznevýhodněnější skupinou vůbec, neboť jsou nyní zatíženi velkým dluhem, který je důsledkem bankovní krize, a navzdory tomu, že jsou velice vzdělaní, pokud chtějí pracovat, mají jenom jednu možnost, a to odjet do zahraničí; doma pro ně žádná práce není.
Způsob, jakým mladé lidi zaměstnáváme, je třeba inovovat. Vítám zejména návrh pana Manna, že pokud jsou nezaměstnaní několik měsíců, měli by dostat alespoň nějakou práci. Jde o nanejvýš pozitivní návrhy a já je vítám.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Panu zpravodaji bych opravdu velice ráda poblahopřála, neboť naprosto souhlasím s mnoha opatřeními, jejichž cílem je vypořádat se s demografickou výzvou a posílit mezigenerační solidaritu. Avšak co se starších lidí týče, nemohu souhlasit s odstraněním ustanovení o odchodu do důchodu před dosažením obvyklé věkové hranice. Staří lidé jsou často nuceni do důchodu odejít předčasně kvůli nejrůznějším okolnostem, a ne proto, že chtějí. Vzhledem k následkům hospodářské krize je předčasný odchod do důchodu pro starší občany, kteří se v práci stali nepotřebnými, často jedinou možností, jak přežít. S ohledem na to, že se důchodové systémy v jednotlivých členských státech liší, proto musíme brát v potaz skutečnou praxi a nemůžeme následovat příklad jedné nebo několika málo zemí.
Elizabeth Lynne
Pane předsedající, chtěla bych Thomasi Mannovi poděkovat za jeho práci a také za dobrou spolupráci ve výboru. Těší mě, že výbor přijal tolik mých pozměňovacích návrhů. Musíme se postavit čelem ke skutečnosti, že se starými lidmi se v mnoha členských státech stále zachází velmi špatně; nejhorším příkladem je zneužívání starších osob.
Se starými lidmi se však zachází špatně i v jiných ohledech, včetně diskriminace na základě věku na pracovišti, a proto mě těší, že tato zpráva vyzývá k účinnému provádění směrnice o rovném zacházení v zaměstnání z roku 2000 a k tomu, aby byli starší lidé seznamováni se svými právy.
Rovněž mě těší, že byl přijat můj pozměňovací návrh ohledně zrušení věkové hranice pro povinný odchod do důchodu při zachování hranice důchodového věku na úrovni členských států. Je špatné bránit starým lidem v práci, pokud pracovat chtějí a mohou.
Musíme také nadále vyvíjet tlak na Radu, aby přestala blokovat horizontální směrnici o přístupu ke zboží a službám, která se vztahuje mimo jiné i na diskriminaci na základě věku. Je načase, aby staří lidé měli stejná práva jako všichni ostatní. Prosím vás, abyste hlasovali pro přijetí původní zprávy, nikoli však pro pozměňovací návrh skupiny PPE.
Peter Jahr
(DE) Pane předsedající, chtěl bych zpravodaji, panu Mannovi, poblahopřát k vynikající zprávě. Domnívám se, že mezigenerační spravedlnost je důležitým znakem rozvinuté společnosti. V zásadě to znamená, že žádná generace by neměla a nesmí žít na úkor ostatních. Ve společnosti však někdy může být obtížné reflektovat to, co je v soukromém životě a v rodinách logické a samozřejmé. Jestliže stát vytvoří dluh, který nedokáže zaplatit, zatěžuje tím budoucí generace. Budoucím generacím škodí také každý, kdo drancuje zdroje surovin. Patrně nejjednodušší způsob, jak tuto záležitost ilustrovat, je použít úsloví, že jsme si Zemi pouze vypůjčili od svých vnoučat. Pro mě to znamená, že musíme prozkoumat, zda všechny zákony, všechna nařízení a všechny směrnice zaručují mezigenerační spravedlnost. Podle mého názoru jde v případě této zprávy o významný krok správným směrem.
Olga Sehnalová
(CS) Problematika mezigenerační solidarity má mnoho různých aspektů, jak dobře popisuje i dokument pana zpravodaje Thomase Manna. Jedním z nejzávažnějších je otázka způsobu zajištění ve stáří a zejména jeho udržitelné a stabilní financování garantující důstojnou úroveň důchodů v dlouhodobém horizontu. Proto v uvedené zprávě považuji za problematický bod 99, ve kterém zpravodaj mimo jiné uvádí, že je třeba, aby byl průběžně financovaný penzijní systém nahrazen systémem založeným na kapitálových fondech.
Současná krize totiž upozornila také na nebezpečí spočívající v podvázání solventnosti některých privátních penzijních fondů, které byly těžce zasaženy pádem úrokových sazeb a poklesem hodnot investic. V roce 2008 např. soukromé penzijní fondy ztratily více než 20 % své hodnoty. V důsledku poklesu své solventnosti byly nuceny dále prodat svá aktiva se ztrátou. Mnoho z nich se stále potácí na hranici platební schopnosti. Kapitálové penzijní fondy nemohou být odpovědí na demografický vývoj. Jsou především finančním produktem se svými nezanedbatelnými riziky. Nedomnívám se proto, že je rozumné těmto rizikům vystavovat tak zásadní společenský úkol, kterým je důstojné zajištění ve stáří.
Miroslav Mikolášik
(SK) Demografické změny postupně od základů mění strukturu populace a věkovou pyramidu. Průměrná míra porodnosti v Evropské unii je 1,5 dítěte a jednoznačně patří k nejnižším na světě. V důsledku toho můžeme očekávat tíživé problémy spojené s demografickým stárnutím evropské společnosti.
Jednu z příčin vidím v málo rozvinutých strukturách, které mnohým rodinám brání přijmout mezi sebe dalšího člena nebo další členy. Politiky zaměřené na sladění pracovního a rodinného života rodičů, stejně jako poskytnutí daňových úlev a jiných výhod, jsou nevyhnutelným předpokladem stimulace zvýšení porodnosti. Na druhou stranu je třeba přijmout právní opatření na zlepšení začlenění starších lidí do aktivního života, která musí být spojena s aktivním odstraňováním nespravedlivé diskriminace na základě věku v praxi.
Vítám a plně podporuji takzvanou politiku aktivního stárnutí, jejímž účelem je umožnit lidem zachovat si i v pokročilém věku zdraví, podílet se na společenském životě a zlepšovat kvalitu nejen svého života, ale i života celé společnosti v duchu mezigenerační solidarity.
Elena Băsescu
(RO) Současný problém spočívá v tom, že mladí i staří lidé mají potíže se sháněním zaměstnání. Dosažení mezigenerační spravedlnosti proto bude jednou z největších sociálních výzev, jimž bude muset evropská politika i jednotlivé vnitrostátní politiky v nadcházejících letech čelit. Jsem přesvědčena, že prosazování koncepce flexikurity a cíle strategie EU 2020 dosáhnout podílu zaměstnanosti ve výši 75 % je v tomto směru důležitým krokem. Jak Evropská komise, tak Rada by podle mého názoru měly iniciovat generační sčítání, které by poskytlo potřebné informace. Naprosto ve všech členských státech je rovněž nezbytné rozvíjet ukazatele udržitelného rozvoje úřadu Eurostat.
Na závěr bych panu Mannovi ráda poblahopřála, neboť se mu v jeho zprávě podařilo úspěšně stanovit řadu obzvlášť lákavých řešení. Patří mezi ně například iniciativa "evropská záruka pro mladé lidi" a iniciativa "evropský pakt 50+".
Petru Constantin Luhan
(RO) V nadcházejících letech se budeme muset kromě dopadů krize vypořádat s řadou dalších důležitých výzev. Jednou z největších je demografická změna a následné vylidnění některých oblastí. Členské státy budou muset hrát klíčovou roli při zajišťování takových podmínek, aby byly dopady na občany co nejmenší. Budou potřebovat silnou podporu založenou na konkrétních požadavcích, zejména prostřednictvím přiměřených evropských finančních nástrojů, jako jsou např. strukturální fondy.
K vyrovnání se s těmito budoucími výzvami je podle mého názoru nezbytné věnovat zvláštní pozornost mladým lidem a jejich zapojení do života společnosti. Musíme do mladých lidí investovat, poskytnout jim přístup k dostatečnému vzdělání a následně jim pomoci získat vhodné zaměstnání nebo je podporovat v tom, aby se pustili do podnikání. To nám umožní zajistit sociální zapojení mladých lidí a zároveň, jak jsem přesvědčen, bojovat proti jedné z hlavních příčin klesající porodnosti a socioekonomických rozdílů mezi generacemi.
Cecilia Malmström
členka Komise. - Pane předsedající, dovolte mi, abych panu Mannovi nejprve poděkovala a poblahopřála mu k velice kvalitní zprávě. Ta představuje velmi důkladnou a souhrnnou analýzu výzev, jimž na demografickém poli čelíme. Komisi velice těší, že zpráva zdůrazňuje strategie, které členským státům a Evropské unii umožní připravit se na stárnutí populace a lépe se vypořádat se zmíněnými důsledky.
Ve své zprávě předkládáte mnoho praktických řešení: akční program zaměřený na seniory, iniciativu "evropská záruka pro mladé lidi", iniciativu "evropský pakt 50+", iniciativu "strategie řízení zohledňující věk zaměstnanců", iniciativu "generační tandem" a další. Zpráva obsahuje rovněž poměrně mnoho zajímavých návrhů pro definici a uplatnění principu mezigenerační solidarity, neboť ta je, jak bylo řečeno, po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost pro Evropskou unii důležitým cílem.
Jak sami víte, Komise už v této oblasti přijala dvě významné iniciativy: zelenou knihu týkající se důchodů, která bude v příštím roce následována bílou knihou, která nastíní budoucí aktivity, a návrh - vycházející z vašeho návrhu, pane Manne - vyhlásit rok 2012 "Evropským rokem aktivního stárnutí".
Komise v brzké době představí svoji třetí zprávu o demografické situaci v Evropě, shrnující nejnovější populační trendy. Ukáže také, jak hospodářská krize zasáhla členské státy s ohledem na jejich schopnost připravit se na stárnutí populace.
Příští desetiletí bude v Evropské unii ve znamení hlubokých demografických změn. Rozsáhlé skupiny lidí narozených během baby boomu se blíží důchodovému věku, zatímco nových sil přicházejících na pracovní trh je mnohem méně. Velká část mladší generace Evropanů navíc pochází například z rodin nejrůznějších přistěhovalců a tyto proměny přináší výzvy i pro tvůrce politik v jednotlivých členských státech.
Jestliže se nám nepodaří svůj nedostatečně využitý demografický potenciál mobilizovat, bude to pro plnění cílů strategie Evropa 2020 znamenat velkou překážku. Proto je třeba zvýšit úsilí při prosazování aktivního stárnutí, zlepšit situaci mladých lidí na pracovním trhu, lépe začleňovat přistěhovalce a jejich potomky a zároveň podporovat stěhování za prací a zprostředkovat sladění povinností v oblastech práce a péče. My v Komisi se těšíme, že budeme na tomto obrovském úkolu aktivně spolupracovat s Evropským parlamentem.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat zítra, ve čtvrtek 11. listopadu 2010, v 12:00.
Písemná prohlášení (článek 149 jednacího řádu)
Giovanni Collino
Pane předsedající, dámy a pánové, v dějinách lidstva byly velké společenské změny vždy zapříčiněny působením dvou proměnných: demografického a náboženského faktoru. V naší době působí oba tyto faktory až nebezpečně zároveň. Zatímco se už dlouho hovoří o "střetu civilizací" a významu Evropy jakožto příkladu občanského soužití mezi zdánlivě protikladnými kulturami, pokračující stárnutí populace a klesající porodnost nás nutí znovu přehodnotit faktor produktivity. Dokud budou muset staří lidé financovat mladé, kteří nemohou najít práci a je jich stále méně, budeme mít před sebou jenom dvě možné cesty: nechat jiné, neevropské občany, aby přispívali k našemu růstu, nebo se podřídit setrvačnosti mezinárodních financí, které by mohly proměnit náš kapitál v produktivní. Pouze tehdy, až se obě generace stanou jedna pro druhou zdrojem a budou spolupracovat na společném plánu rozvoje, můžeme začít mluvit o procesu evropského růstu. Naléhavě vyzývám zpravodaje, vás, pane předsedající, i své kolegy poslance, aby zvážili možnost uspořádání slyšení ohledně nové evropské politiky hospodářského rozvoje založené na přispění generací, jehož cílem by bylo maximalizovat přispění mladých i starých k růstu Evropské unie.
Corina Creţu
Chtěla bych vyjádřit svoji podporu návrhu iniciativy "evropský pakt 50+", která by doplnila cíle strategie Evropa 2020 zaměřené na povzbuzení aktivity starších lidí na pracovním trhu. Odhaduje se, že v nadcházející dekádě klesne počet pracovních sil o 3 miliony, a to zrovna v době, kdy je míra porodnosti v EU jedna z nejnižších na světě. Podíl občanů starších 50 let na trhu práce je pod cílovou hranicí 50 % stanovených Lisabonskou strategií. Jsem přesvědčena, že v době, kdy ve věkové pyramidě čím dál tím více převládá starší generace, jsou nutná konkrétní opatření, abychom dosáhli rovnováhy mezi potřebou sociální solidarity na jedné straně a neefektivností systémů sociálního zabezpečení tváří v tvář hospodářským a demografickým změnám na straně druhé. Domnívám se, že potřebujeme zkušenosti, které mají starší pracovníci a které jsou v současnosti nedostatečně využívány, a to kvůli diskriminaci na základě předsudků, proti nimž je třeba účinněji bojovat.
Na závěr bych chtěla připomenout skutečnost, že starší ženy jsou nadále oběťmi nejrůznějších forem diskriminace na základě pohlaví a věku. Měli bychom věnovat větší pozornost situaci starších, osamělých žen, které z různých důvodů, včetně delší průměrné délky života, tvoří v populaci čím dál tím větší podíl.
Vasilica Viorica Dăncilă
Evropa, zasažená demografickou změnou, čelí opravdové výzvě, která spočívá v udržení rovnováhy mezi uznáváním sociálních nároků a služeb a zásadou "společnost pro všechny". Domnívám se, že pro společnost je výhodné využívat schopnosti těch, kdo se nachází na konci své kariéry. Z toho důvodu je nutné podporovat orgány veřejné správy, soukromé společnosti nebo nevládní organizace vytvářející inovativní programy v tom, aby zapojovaly starší lidi do různých aktivit. Hlavními nástroji pro vytvoření mezigenerační solidarity zůstávají společenský dialog a diskuse o tomto tématu se skupinami, jichž se týká. Za tímto účelem je možné vymyslet programy, a to i v rámci vzdělávacích systémů, které k těmto problémům přitáhnou pozornost mladých lidí a zprostředkují dialog se staršími. Zároveň je přínosné propagovat věkově smíšené pracovní skupiny a podporovat společnosti, jež se k podobným iniciativám odhodlají, neboť různorodé rozdělení generací zvyšuje konkurenceschopnost a přispívá k dosažení harmoničtějšího hospodářského růstu. Sociální ekonomika a finanční podpora ze strany Evropského sociálního fondu poskytují prostředky pro vytvoření a rozvíjení konkrétních programů zaměřených na aktivní stárnutí a posílení mezigenerační solidarity.
Robert Dušek
Zpráva o demografické výzvě se zabývá sociálně-ekonomickými problémy, které vyplývají ze stavu stále rychleji stárnoucí populace a s ní spojené vysoké finanční zátěže budoucích generací. Zajištění mezigenerační spravedlnosti patří k hlavním cílům evropské sociální politiky. Evropská populace stárne. Porodnost v zemích EU se drží na nízké úrovni. V mnoha zemích sice zmírnilo nedostatečnou porodnost přistěhovalectví, ale to nemůžeme považovat za úspěch. Velké procento dětí z přistěhovaleckých rodin získává jen nízké vzdělání a v budoucnu se potýká s nezaměstnaností. Podstatná část přistěhovalců vytváří vlastní společenské sítě, bez toho, aby se do společnosti integrovali. Souhlasím se zpravodajem, že podmínkou migrace je ochota přistěhovalců se přizpůsobit a ochota hostitelů je přijmout. Dalším skrytým problémem je společenské složení narozených dětí. Procentuálně největší část tvoří kromě přistěhovalců děti ze společensky slabých a nejslabších vrstev. Bohužel se dnes již stalo pravidlem, že lidé s kvalifikací a odpovědným přístupem k životu mívají často jen jednoho potomka, zatímco nepřizpůsobiví a společensky slabší mívají průměrně 4 děti. Tito pak často tzv. porodným řeší svůj aktuální finanční nedostatek. Z těchto důvodů bych kromě prostředků, které žádá zpravodaj, uvítal podpůrné programy pro zvýšení porodnosti kvalifikovaných s odpovědným přístupem k životu, a nikoli zejména těch nepřizpůsobivých, jak se tomu děje dnes.
Edite Estrela
(PT) Demografická změna je jednou z hlavních výzev, jimž Evropa nyní čelí. Před sto lety tvořilo obyvatelstvo Evropy 15 % celosvětové populace. Odhaduje se, že v roce 2050 to bude už jen 5 %. Tato vážná situace má již v tuto chvíli negativní dopad na hospodářství, systémy sociálního zabezpečení i samotné složení společnosti. Proto jsou opatření na zvýšení porodnosti naléhavě zapotřebí. Podle dostupných studií existuje podstatný rozdíl mezi počtem dětí, které rodiny chtějí, a tím, kolik jich ve skutečnosti mají: 2,3 a 1,5. Abychom mohli reagovat na výzvu stárnoucí společnosti, musí Evropa přijmout takovou politiku, která propaguje zaměstnávání žen všech věkových skupin, a musí rovněž plně využívat pracovní potenciál žen a přistěhovalců. Zejména v Portugalsku existují osvědčené metody, například jesle a mateřské školy, zlepšení systémů mateřských, otcovských a rodičovských dovolených, stejně jako politiky s cílem uvést do rovnováhy rodinný a pracovní život.
José Manuel Fernandes
Pokud současný demografický trend vydrží, staneme se během několika let svědky podstatných změn ve struktuře populace a věkové pyramidě. Odhaduje se, že počet mladých lidí mezi 0 a 14 lety klesne ze 100 milionů (v roce 1975) na 66 milionů v roce 2050 a počet obyvatel v produktivním věku do roku 2050 klesne ze současných 331 milionů na 268 milionů. Podíl obyvatel starších 80 let vzroste ze 4,1 % v roce 2005 na 11,4 % v roce 2050. Stárnutí populace je jednou z největších výzev, které má Evropa před sebou. EU a členské státy musí naléhavě začít společně jednat, přinejmenším proto, že už dnes je míra nezaměstnanosti mezi mladými lidmi vysoká a objevují se problémy s financováním důchodových systémů. Prosazování základních hodnot mezigenerační spravedlnosti a solidarity proto musí probíhat takovým způsobem, který propojí penzijní systémy, rozpočet, dluh, zdravotní péči a rehabilitaci, zvyšování porodnosti, ochranu rodiny a antidiskriminační politiku. To by se mělo podařit prostřednictvím inteligentního, udržitelného růstu podporujícího začlenění v souladu se strategií Evropa 2020.
Tunne Kelam
písemně. - Fungování humánní společnosti musí vycházet jedině ze zásady mezigenerační spravedlnosti a solidarity. Bez solidarity není spravedlnosti. Evropa má před sebou dva problémy - vysokou míru nezaměstnanosti v mladé generaci a nejistotu ohledně schopností financovat důchodové fondy. Podíl osob starších 60 let každý rok vzroste o 2 miliony (počínaje rokem 2015). Zároveň je třeba se zaměřit na zásadní problém snižující se porodnosti - jde o proces, který trvá už několik desetiletí. To bude znamenat čím dál tím větší zátěž pro mladé lidi, jejichž počty klesají, a může to vést i ke konfliktům ohledně sdílení této zátěže. Staré lidi bychom měli vnímat jako užitečnou hodnotu. Na všech úrovních bychom měli podporovat jejich zkušenosti a připravenost aktivně se podílet na budování společnosti. Členské státy by si měly uvědomit hodnotu neoficiálních aktivit milionů starších členů rodin, pečujících o mladší i starší členy společnosti, při posilování mezigenerační solidarity a této hodnoty si vážit. Jedním z klíčových řešení je lepší zapojení občanské společnosti, která má za sebou dlouhou tradici organizace sociální podpory. Podporuji rovněž iniciativu platformy AGE za vyhlášení roku 2012 rokem mezigenerační solidarity.
Elisabeth Köstinger
Zpráva pana Manna jasně odhaluje problémy, jimž bychom měli věnovat větší pozornost. V současnosti se začínají projevovat dalekosáhlé změny ve struktuře evropského obyvatelstva. Míra porodnosti v EU je aktuálně 1,5 dítěte na jednu ženu. Tomu musíme ve svých politikách věnovat větší pozornost. Na jednu stranu musíme mladým lidem zdůraznit význam stáží a zaměstnání. Iniciativa "evropská záruka pro mladé lidi", podle níž má být mladým lidem po uplynutí maximálně čtyř měsíců bez zaměstnání nabídnuto pracovní místo, učňovské místo nebo jiné doplňující vzdělávání, je zajímavý návrh, jemuž bychom se měli věnovat podrobněji. Na druhou stranu je třeba upozorňovat na důležitost "aktivního stárnutí" a mezigenerační spravedlnosti. V této oblasti je rovněž zapotřebí dosáhnout změn. Zprávu pana Manna podporuji.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
Dámy a pánové, demografické změny, klesající počet pracujících a snižující se porodnost znamenají, že věk se stal novou příčinou rozdělení světa. Považuji za zásadní vytvořit mezigenerační iniciativu zaměřenou na starší lidi s cílem zlepšit jejich vztahy se zbytkem společnosti. Zvláštní pozornost bychom měli věnovat také zlepšení podmínek bydlení a zdraví starších lidí, zejména v oblastech, kde počet obyvatel klesl o 20-30 %. Například v Bulharsku se průměrná výška důchodu pohybuje okolo 100 eur, důchodcům je proto zapotřebí zajistit lepší a důstojnější život. Chtěla bych upozornit na skutečnost, že je důležité vytvořit seznam nejzávažnějších problémů, který umožní připravit konkrétní řešení. Zároveň je potřeba, abychom našli a využili příklad osvědčené praxe v těch regionech, jimž se daří vyrovnávat se s problémem stárnoucí společnosti a jeho důsledky, zejména v kontextu "Evropského roku aktivního stárnutí". Děkuji vám.
Iosif Matula
Demografický problém je klíčovou výzvou pro evropské státy a regiony, zejména na pozadí ubývající a stárnoucí populace, což je situace, v níž se nachází většina členských států. Související demografická rizika jsou prioritou sociální politiky na úrovni EU. V době, kdy stárnutí populace pokračuje, snižuje se míra porodnosti a převládají demografické rozdíly, musí tato politika hledat konkrétní opatření, pomocí nichž bude možné proti dopadu těchto problémů bojovat. Během posledních dvaceti let počet obyvatel žijících na venkově v regionech konvergence podstatně klesl, především mezi mladými lidmi. Mladí lidé hrají důležitou roli při zmenšování rozdílů mezi městskými a venkovskými oblastmi a při vyrovnávání demografických nesrovnalostí, což je významným cílem politiky soudržnosti. Musíme realizovat pomoc pro venkovské oblasti, od podpory investorů po šíření širokopásmového internetového připojení. Podle Eurostatu se hranice produktivního věku do roku 2060 zvýší o 7 %. Členské státy by měly vést jasnou, srozumitelnou politiku s cílem vytvořit mezigenerační solidaritu a do pracovního trhu zapojit obyvatele mnohem vyššího věku, než je tomu dnes.
Rareş-Lucian Niculescu
Zprávu pana Manna bych rád uvítal. Demografické problémy zasahující Evropu jsou stále viditelnější, zejména pokud jde o jejich dopady na venkovské oblasti. Statistiky ukazují, že pouhých 7 % evropských zemědělců je mladších 35 let, zatímco 4,5 milionu zemědělců by mělo během příštích 10 let odejít do důchodu. Ve venkovských oblastech nám hrozí prudký pokles počtu pracujících obyvatel, který bude mít v budoucnosti nepříznivé důsledky pro zemědělskou produktivitu.
Pro vyřešení demografických problémů ve venkovských oblastech je zapotřebí vytvořit nové nástroje. Jednou ze zásadních věcí je zajištění přístupu ke vzdělání s cílem poskytnout mladým lidem ve venkovských oblastech odbornou kvalifikaci a přilákat je do zemědělského sektoru. Dalším důležitým krokem je, aby všechny členské státy přijaly opatření týkající se odchodu zemědělců do předčasného důchodu, společně s opatřeními pro zajištění mladých zemědělců. Zavedení obou sérií opatření by významným způsobem zlepšilo systémy řízení zemědělských podniků, a to prostřednictvím obohacení generace jejich správců. A konečně posledním klíčovým hlediskem je poskytnutí podpory podnikatelům při získávání přístupu k finančním prostředkům na zemědělské projekty, které je třeba vnímat jako pobídky zejména k zapojení mladých lidí do zemědělství.
Kristiina Ojuland
písemně. - Pane předsedající, vítám zprávu svého kolegy Thomase Manna, která se zabývá řadou klíčových záležitostí, jimž Evropská unie bude muset čelit v blízké budoucnosti, pokud ne už dnes. Nedávné francouzské protesty proti zvýšení věku pro odchod do důchodu znamenají výrazný rozpor mezi očekáváním evropských občanů a všeobecnými demografickými trendy. Průměrná délka života se v Evropě postupně zvyšuje, zatímco počet obyvatel klesá. Jestliže se oba trendy zkombinují, bude to nevyhnutelně znamenat vyšší daňové zatížení budoucích generací, pokud se ovšem nepodaří komplexně reformovat důchodový systém. Nesouhlasu, který penzijní reforma ve Francii vyvolala, lze sice po emotivní stránce rozumět, avšak s ohledem na demografickou situaci v Evropě je nutné poznamenat, že návrh francouzské vlády a konečné rozhodnutí parlamentu jsou jedinou přiměřenou možností, jak předejít tomu, aby francouzští pracující i důchodci jednou museli žít v chudobě. Vlády členských států Evropské unie musí zahájit hlubší dialog se svými občany, aby zajistily lepší pochopení demografických změn a socioekonomických výzev, které s sebou tyto změny přináší. Budování všeobecného konsensu je pro ospravedlnění nezbytných, i když nepopulárních reforem zásadní.
Siiri Oviir
Evropská populace rok od roku stárne, a to navzdory rozsáhlé imigraci a mírně zvýšené míře porodnosti, a v důsledku toho musíme čelit novým problémům a výzvám. Při pohledu na evropskou demografickou pyramidu je zřejmé, že v budoucnosti budeme muset věnovat větší pozornost pracovnímu trhu pro starší občany, a já souhlasím se zprávou, že stárnutí populace zároveň přináší rozsáhlé možnosti, jak zlepšit konkurenceschopnost a kapacitu pro inovace a tím pádem posílit hospodářský růst a zaměstnanost. Rozhodně je velice důležité zvýšit zaměstnanost starších lidí, především se však musíme nejprve zabývat příčinami, nikoli důsledky, a možná bychom proto měli dát přednost zvyšování porodnosti. Zkušenost Evropy se začleňováním přistěhovalců ukázala, že řešením není imigraci podporovat, ale právě naopak. Velká vlna přistěhovalců do Evropy způsobila obavy místních obyvatel z toho, že se stanou ve vlastní zemi menšinou a že přistěhovalci nebudou ochotni přijmout místní jazyk a kulturu. Na to bohužel začalo mnoho Evropanů reagovat podporou krajní pravice, jejíž zásady jsou v rozporu s evropskými hodnotami. Při hodnocení stárnutí a demografické situace v Evropě lze považovat za politováníhodné a rozporné, že mladí lidé trpí vysokou nezaměstnaností, zejména ve východních zemích, a že nejsme schopní je dostatečně ocenit. Zajištění mezigenerační spravedlnosti je zajisté klíčovou otázkou, kterou bychom se měli zabývat, abychom předešli sporům kvůli sdílení zátěže.
Rovana Plumb
Evropa stárne rychleji než ostatní kontinenty. Jednou znepokojující skutečností je to, že poměr mezi obyvatelstvem starším 65 let a obyvatelstvem v produktivním věku (ve věku mezi 15 a 64 lety) se má do roku 2060 zdvojnásobit (z 25,4 % na 53,5 %). Nárůst tohoto poměru v Rumunsku je alarmující, neboť se má zvýšit z 21,3 % v roce 2008 na 65,3 % v roce 2060.
S ohledem na rozsáhlost a rychlost stárnutí populace by členské státy ve svých politikách zaměstnanosti neměly zapomínat ani na genderové hledisko, nové způsoby organizace práce v podnicích, stejně jako na flexibilní způsoby postupného odcházení do důchodu, zlepšení pracovních podmínek a propagaci antidiskriminačních praktik v oblastech přijímání zaměstnanců a odborného vzdělávání.
Zároveň členské státy naléhavě vyzývám, aby:
prosazovaly takovou kulturu, která umožní řešení stárnutí v podnicích a zohledňování jeho jednotlivých aspektů, zejména prostřednictvím postupného odchodu do důchodu, a zároveň bude brát v potaz to, nakolik je daná práce náročná, stejně jako pracovní, zdravotní a bezpečnostní podmínky;
nadále poskytovaly možnost předčasného odchodu do důchodu pro některé skupiny pracovníků s ohledem na pracovní podmínky a také ve zvláštních případech, jako je nadbytečnost nebo restrukturalizace.
Joanna Senyszyn
Jedná se o velice významnou zprávu, kterou by měla Evropská komise využít při rozhodování o svých prioritách a plánování činnosti na rok 2012, jenž má být vyhlášen "Evropským rokem aktivního stárnutí a mezigenerační solidarity". Otázku aktivního stárnutí jsem v Parlamentu položila již mnohokrát a myslím si, že by se pro Evropskou unii a všechny členské státy měla v nadcházejících letech stát prioritou.
Demografie se nedá nijak změnit. Tváří v tvář stárnutí evropské společnosti je zásadní dosáhnout profesní aktivace lidí v důchodovém věku. Nesmíme zahazovat jejich zkušenosti nebo opomíjet jejich přání nadále pracovat. Proto podporuji iniciativy navržené zpravodajem, zejména "evropský pakt 50+" a iniciativu "aktivní stárnutí". Obzvlášť významná je rovněž iniciativa "důstojný důchod". V souladu se zprávou vyzývám Radu a členské státy, aby přijaly okamžitá opatření, jež by zaručila vyplácení přiměřených důchodů všem Evropanům, které by jim umožnily důstojný život, nikoli pouze překročení hranice chudoby. Musíme bojovat proti všem podobám diskriminace starých lidí. Mnoho lidí se domnívá, že starší občané toho tolik nepotřebují. Zcela běžné jsou problémy starších občanů při získávání půjček a jejich diskriminace na pracovním trhu. Nijak neobvyklá není absurdní situace, kdy je 40letá žena považována za příliš starou pro práci, zatímco od absolventů vysokých škol se očekává několik let odborné praxe.
Anna Záborská
Cesta z demografické krize vede přes rodinu, protože oslabení úlohy tradiční rodiny nás do této krize přivedlo. Zvyšování podílu starších zaměstnanců a žen v aktivním zaměstnání je jen krátkodobým řešením. Dává nám trochu času, který musíme využít na to, abychom motivovali především mladé lidi k založení rodiny a výchově dětí. Naše krátkodobé strategie však nesmí být v příkrém rozporu s tím, čeho chceme dosáhnout v dlouhodobém horizontu. Na to, aby se matky malých dětí mohly vrátit do zaměstnání, je potřeba vybudovat dostatek předškolních zařízení. Zapomínáme však, že klíčové společenské návyky získává dítě v době prvních třech let svého života; že v jeslích se dítě dřív než úctě k lidem naučí prosadit si svoje křikem; že vzory chování, které si dítě osvojí v tomto období, bude používat po celý zbytek svého života. Péče rodičů o své dítě není luxus, ale přirozený standard. Jesle a školka jsou a vždy budou kompromisem. A jako při každém kompromisu, i zde platí: pokud se překročí únosná hranice, následky budou horší, než si dnes dokážeme představit. Jsme si jistí, že generace dětí, které stráví víc času s cizími lidmi než s vlastními rodiči, bude jednoho dne stejně ochotná převzít zodpovědnost za staré, nemocné a hendikepované, jako jsme dnes my?
