Švedijos pirmininkavimo rezultatai - 2009 m. gruodžio 10-11 d. Europos Vadovų Tarybos išvados (diskusijos)
Pirmininkas
Norėčiau šiltai pasveikinti Ministrą pirmininką F. Reinfeldtą, kuris buvo su mumis kaip einantis Tarybos pirmininko pareigas beveik pusmetį. Taip pat norėčiau pasveikinti Komisijos pirmininką J. M. Barroso.
Kitas klausimas - bendros diskusijos šiais klausimais:
Tarybos pareiškimas dėl Švedijos pirmininkavimo rezultatų;
Europos Vadovų Tarybos pranešimas ir Komisijos pareiškimas dėl 2009 m. gruodžio 10-11 d. Europos Vadovų Tarybos išvadų.
Fredrik Reinfeldt
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - Pone pirmininke, dėkoju už suteiktą galimybę dar kartą kreiptis į Europos Parlamentą tokiu svarbiu metu.
Būtent šiuo metu 193 šalių atstovai, susirinkę konferencijų centre Kopenhagoje, kalbasi, ginčijasi ir derasi stengdamiesi pateisinti milijonų žmonių visame pasaulyje lūkesčius. Jau po dviejų dienų JT klimato konferencija bus pasibaigusi. Netrukus prisiminsime šį susitikimą, kuris buvo lemiamas ne tik ES, bet ir visam pasauliui, kaip lemiamą įvykį tiems, kurie negali auginti žemės ūkio kultūrų dėl vandens stokos, kurie prarado savo namus dėl uraganų ar potvynių ar kurie bergždžiai stato aptvarus bandydami sulaikyti kiekvienais metais vis kylantį jūros vandens lygį.
Žinome, kam iškilo pavojus, tad kodėl taip sudėtinga imtis veiksmų? Ar todėl, kad bijome keisti savo gyvenimo įpročius? Vis dėlto žinome, kad jeigu ir toliau naudosime pasaulio išteklius taip, kaip tą darome dabar, mūsų dabartinis gyvenimo būdas jau taps nebegalimas ir susidursime su dar radikalesniais pokyčiais. Turėsime bijoti dėl daug svarbesnių dalykų nei kasdienio gyvenimo patogumas.
Kova su klimato kaita buvo vienas iš svarbiausių darbotvarkės klausimų visą Švedijos pirmininkavimo kadenciją, visuose Europos Vadovų Tarybos susitikimuose ir visuose mūsų aukščiausiojo lygio susitikimuose su pagrindiniais Europos Sąjungos partneriais. Kaip jums tikriausiai žinoma, spalio mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikime priėmėme visapusišką įgaliojimą išlaikyti vadovaujamą ES poziciją derybose dėl klimato kaitos. Susitarėme dėl ilgalaikio tikslo iki 2050 m. sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį 80-95 proc. ir pakartojome savo pasiūlymą sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį 30 proc., jeigu kitos šalys dės panašias pastangas. Susitarėme dėl išmetamųjų teršalų mažinimo tikslų tarptautinio transporto sektoriuje ir, nepaisant kai kurių pasaulio dalių pasipriešinimo, kiekybiškai nustatėme visuotinį finansinį kovos su klimato kaita poreikį besivystančiose šalyse. Praeitą savaitę - po ilgų savaičių dvišalių konsultacijų - vis dėlto žengėme dar vieną žingsnį: kartu parengėme bendrą finansinį paketą, skirtą kovos su klimato kaita veiklos besivystančiose šalyse "greitajam paleidimui". Šiuo paketu besivystančioms šalims per ateinančius trejus metus bus suteikta 7,2 mlrd. EUR parama.
Žinau, kad to neapkanka. Todėl, nors ir džiaugiuosi, kad Europos Vadovų Taryba sugebėjo susitarti dėl šio žingsnio, turiu pasakyti, kad dabar pribrendo laikas ir kitoms išsivysčiusioms šalims prisijungti prie mūsų.
Taigi ką reikia padaryti Kopenhagoje? Reikia privalomų įsipareigojimų mažinti šiltnamio efektą sukeliančių išmetamųjų dujų kiekį ne tik iš išsivysčiusių, bet ir iš besivystančių šalių, kad pasaulio klimato šilimas nepasiektų 2°C ribos, kurią, kaip teigia mokslininkai, būtina išlaikyti.
Kalbėjausi su Indijos ir Kinijos vadovais. Žinau, ką jie apie tai galvoja. Kodėl jie turėtų sutikti plėtoti švarią ir ekologišką ekonomiką, jeigu mes teršėme pasaulį ištisus dešimtmečius? Tai yra vienas iš požiūrių į šią problemą, bet reikalas tas, kad išsivystęs pasaulis pats vienas negali išspręsti problemos. Pagal išmetamųjų teršalų kiekius besivystantis pasaulis jau pradeda lenkti išsivysčiusias šalis. Todėl privalome susitelkti ir spręsti problemą kartu. Mes savo ruožtu galime kompensuoti žalą, kurią padarėme metų metais elgdamiesi neatsakingai. Galime padėti finansuoti kovos su klimato kaita veiklą besivystančiame pasaulyje. Europos Sąjunga praeitą savaitę prisiėmsavo atsakomybės dalį. Šiandien Kopenhagoje svarbu ne pavidalas, bet esmė. Galėsime džiaugtis, jei susitarsime dėl išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo ir dėl finansavimo, jei įsipareigosime nedelsiant imtis veiksmų ir, o tai dar svarbiau, galėsime pradėti kovoti su klimato kaita.
Praeitais metais mus staiga užklupo nuo ketvirtojo dešimtmečio pradžios didžiausia finansų krizė. Kriztikrąja šio žodžio prasme sudrebino pagrindą po mūsų kojomis. Staiga tapo aišku, kaip glaudžiai susijusios mūsų finansų rinkos ir kaip esame vieni nuo kitų priklausomi ieškodami bendros išeities. Tik praėjus keliems mėnesiams po krizės pradžios ES valstybių narių vyriausybės patvirtino neeilines paramos priemones. Tai buvo greitas ir įspūdingas atsakas, bet jis turėjo savo kainą. Mūsų bendras viešųjų lėšų deficitas dabar siekia beveik 7 proc. BVP - jis yra daugiau nei tris kartus didesnis nei praeitais metais. Dvidešimčiai valstybių narių taikoma perviršinio deficito procedūra. Taigi kova su ekonomikos ir finansų krize, savaime aišku, šį rudenį tapo dar vienu prioritetu.
Leiskite trumpai papasakoti, kokių priemonių ėmėmės. Spalio mėn. pabaigoje susitarėme dėl biudžeto deficito įveikos strategijos ir praeitą savaitę įvykusiame Europos Vadovų Tarybos susitikime susitarėme dėl finansinės paramos nutraukimo principų. Be to, susitarėme dėl visiškai naujos finansų priežiūros sistemos Europoje. Jei finansų srautai yra tarptautiniai, priežiūra nebegali būti nacionalinė. Dabar Europos Parlamentas turės pritarti galutiniams žingsniams.
Mums taip pat tapo aišku, kad tokia "premijų kultūra", prie kurios žmonės buvo pratę, nebegali toliau gyvuoti. Džiaugiuosi, kad ES pavyko įtikinti G20 valstybes susitarti dėl toli siekiančių šios politikos pakeitimų. Naujosios taisyklės padės sutvirtinti ryšį tarp rezultato ir atlygio.
Ekonomikos ir finansų krizsudavmums skaudų smūgį, bet parodėme gebėjimą veikti ir sustiprinome savo atsparumą. Kai tik užsitikrinsime savo atsigavimą, dėl priemonių, kurias priėmėme, ES taps stipresnė.
Švedijos pirmininkavimo Tarybai kadencija sutapo su institucinių pokyčių laikotarpiu. Perėmėme pirmininkavimą liepos 1 d., kai jau buvo išrinktas naujas Parlamentas. Dar nebuvome paskyrę Europos Komisijos pirmininko. Taip pat dar nebuvo aiškus artėjančio Airijos referendumo rezultatas. Nebuvo aišku, ar Lisabonos sutartį ratifikuos visos valstybės narės. Nebuvo net aišku, ar ji galės įsigalioti per Švedijos pirmininkavimo kadenciją.
Vėliau visa ši drama išnarpliota. Glaudžiai konsultuojantis su šiuo Parlamentu, antrą kadenciją Europos Komisijos pirmininku paskirtas José Manuel Barroso. Dabar pirmininkaujanti valstybturi patikimą bendradarbiavimo partnerį Komisijoje. Airijos referendumo rezultatas buvo Airijos pergalė. Tai buvo Europos bendradarbiavimo pergalė. Ji priartino mus vienu žingsniu arčiau prie Lisabonos sutarties.
Bet po to įvyko tai, ko nesitikėjome. Prieš sutarties pasirašymą Čekijos prezidentas iškėlnaujų sąlygų. Turėjome išspręsti šį klausimą taip, kad šie reikalavimai netaptų priežastimi kitoms šalims kelti panašių sąlygų, ir spalio mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikime mums pavyko tą padaryti. Po kelių dienų Čekijos prezidentas pasirašė. Iš karto po pasirašymo vėl pradėjau konsultuotis su kolegomis. Turėjome susitarti dėl aukšto rango postų - dėl Europos Vadovų Tarybos pirmininko ir paskirti vyriausiąjį įgaliotinį. Neperdedu sakydamas, kad baigę parengiamąjį darbą gruodžio 1 d. pajutome palengvėjimą. Lisabonos sutartis pagaliau pradėjo galioti.
Dabar Europos Sąjunga bus veiksmingesnė. Ji bus geriau pasirengusi kovoti su klimato kaita ir daryti įtaką visuotinei ekonomikos darbotvarkei. Naujasis Europos Vadovų Tarybos pirmininkas užtikrins mūsų veiklos tęstinumą. Vyriausiasis įgaliotinis užtikrins veiklos derinimą išorės ryšių srityje. Turėsime demokratiškesnę Europos Sąjungą, kurios veikloje Europos Parlamentas ir mūsų nacionaliniai parlamentai atliks aktyvesnį vaidmenį. Prasidėjo nauja Europos Sąjungos era.
Kai kalbėjau čia liepos 15 d., dar tebebuvome finansų ir ekonomikos krizės gniaužtuose. Nebuvo aišku, kaip pavyks pereiti prie naujosios Sutarties. Nežinojome, ar sugebėsime susivienyti ir padrąsinti kitus eiti ne tokiu ilgu, bet labai vingiuotu keliu į Kopenhagą.
Praeitą savaitę įvykusiame Europos Vadovų Tarybos susitikime pirmininkaujanti Švedija pateikrezultatus, pasiektus visose jos nustatytose penkiose prioritetinėse srityse, kuriose jai buvo suteiktas griežtas ES mandatas, apimančiose kovą su klimato kaita, kovą su finansų ir ekonomikos krize, ES Baltijos jūros regiono strategiją, Stokholmo programą teisingumo ir vidaus reikalų srityje, ES vaidmens pasaulio arenoje stiprinimą, įskaitant išplėtimą, ir naujos Išorės veiksmų tarnybos įsteigimą. Kaip minėjau, įsigaliojus Lisabonos sutarčiai prasidėjo nauja Europos Sąjungos era.
Baigdamas norėčiau visiems jums padėkoti. Pirmininkaujančiai valstybei reikėjo Europos Parlamento pagalbos įveikiant iškilusius iššūkius. Dėkoju, kad šią pagalbą suteikėte.
Taip pat norėčiau padėkoti Komisijai ir ypač José Manueliui Barroso. Šį rudenį labai daug laiko praleidau bendradarbiaudamas su José Manueliu. Jo parama man ir pirmininkaujančiai Švedijai buvo didžiulė.
Galiausiai norėčiau padėkoti valstybėms narėms už jų pasirengimą užmiršti skirtumus ir pradėti tartis - iš tikrųjų Europos labui - ieškant sprendimų, kurie būtų naudingi ne tik joms pačioms, bet ir visai Europai. Ši vienybyra mūsų stiprybė.
José Manuel Barroso
Komisijos pirmininkas. - Pone pirmininke, Ministre pirmininke, per pastarąjį pusmetį matėme, kaip įsigaliojo naujoji Sutartis, baigėsi beveik dešimtmetį užtrukęs ginčas ir šiai išplėstai Europos Sąjungai, kurią turime šiandien, atsivėrnaujos galimybės. Matėme pirmuosius požymius, bylojančius apie tai, kad veiksmai, kurių ėmėmės siekdami stabilizuoti Europos ekonomiką krizės akivaizdoje, jau duoda vaisių. Pradėdami paskutinį žaidimą Kopenhagoje galime būti tikri, kad Europos Sąjunga deda labai daug pastangų siekdama išlaikyti judėjimą, kurio priešaky yra, siekiant imtis ryžtingų visuotinių kovos su klimato kaita veiksmų.
Todėl norėčiau labai nuoširdžiai padėkoti Ministrui pirmininkui Fredrikui Reinfeldtui ir visai pirmininkaujančios Švedijos komandai už labai sėkmingą pirmininkavimą. Ypač svarbu, kad Švedijos pirmininkavimas buvo toks veiksmingas užtikrinant Lisabonos sutarties ratifikavimo proceso užbaigimą ir vadovaujant perėjimui prie šios naujosios Sutarties, kartu neužmirštant visų kitų užsibrėžtų tikslų. Europos Vadovų Taryba paskyrpirmąjį Europos Vadovų Tarybos pirmininką ir vyriausiąjį įgaliotinį, kuris kartu yra ir Komisijos pirmininko pavaduotojas, ir nepamirškime, - nes tai buvo labai svarbus momentas šiam Parlamentui po vienbalsio Europos Vadovų Tarybos paskyrimo, - kad šis Parlamentas išrinko kitos kadencijos Komisijos pirmininką kvalifikuota balsų dauguma.
Praeitą savaitę Europos Vadovų Taryba pirmą kartą susitiko kaip visavertinstitucija. Tai taip pat buvo pirmasis kartas, kai susitikime dalyvavo Komisijos vyriausioji įgaliotinir pirmininko pavaduotoja Catherine Ashton. Naujasis Europos Vadovų Tarybos pirmininkas, pradėsiantis visapusiškai eiti savo pareigas 2010 m. sausio 1 d., pateiksavo minčių apie tai, kaip turėtų būti organizuota Europos Vadovų Tarybos veikla. Labai džiaugiuosi visais pasiūlymais, kurie padės užtikrinti didesnį Europos Vadovų Tarybos darbo nuoseklumą ir tęstinumą. Taip pat labai pritariu sumanymams dažniau rengti atviras politines diskusijas ir teikti glaustas bei įtaigias išvadas.
Europos Vadovų Tarybos darbotvarkėje taip pat buvo daug kitų klausimų. Norėčiau paminėti tik kelis, nepamiršdamas vieno labai svarbaus klausimo - klausimo dėl Baltijos jūros regiono strategijos, kuri gali tapti regioninio bendradarbiavimo Europos Sąjungos viduje ir bendradarbiavimo su kai kuriomis iš mūsų partnerių pavyzdžiu.
Ekonomikos srityje išlaikome tinkamą pusiausvyrą tarp tolesnio skatinimo priemonių taikymo ir krizės įveikos strategijų rengimo. Pateikiau mūsų 2020 m. Europos strategiją. Tikiuosi, kad Europos Vadovų Taryba svarstys šią Europos ateičiai labai svarbią darbotvarkę kituose susitikimuose, oficialiajame Europos Vadovų Tarybos susitikime, kuris vyks vasario mėn., bei Europos Vadovų Tarybos susitikime pavasarį. Norėčiau pakartoti, kad esu pasirengęs atvykti į plenarinį posėdį, kad Parlamentas galėtų surengti konkrečias diskusijas šiuo labai svarbiu klausimu. Mano nuomone, labai svarbu, kad Europos Parlamentas, kaip ir Europos Vadovų Taryba, turi visapusišką nuosavybės teisę į šią Europos Sąjungos 2020 m. strategiją, nuo kuriuos priklausys mūsų ateitis.
Komisijos pasiūlymai dėl Stokholmo programos dabar tapo suderintu požiūriu, kuriuo bus vadovaujamasi per ateinančius penkerius metus. Žinau, kad daugelis šiame Parlamente pritaria mūsų pasiryžimui panaudoti jį kaip trampliną ir, pasinaudojus Lisabonos sutarties suteiktomis galimybėmis, padaryti staigų pokytį Europos veiklos laisvės, saugumo ir teisingumo srityje. Tai buvo viena iš pagrindinių priežasčių, kodėl nusprendžiau pertvarkyti kitos kolegijos narių sudėtį šioje srityje. Per ateinančius penkerius metus ši sritis bus viena iš svarbiausių Europos Sąjungos veiklos sričių.
Europos Vadovų Taryba atliko ypač svarbų vaidmenį kovos su klimato kaita srityje. Per pastaruosius kelerius metus Europos Sąjunga išplėtojo nuoseklų ir plataus užmojo požiūrį į klimato kaitą. Labai didžiuojuosi, kad Komisija buvo šios labai plataus užmojo darbotvarkės iniciatorė. Sumažėjusio išmetamųjų teršalų kiekio poveikis bus juntamas tik po kelių dešimtmečių, bet jau dabar imamės konkrečių veiksmų suteikdami savo užsibrėžtiems tikslams įstatymo galią.
Būkime atviri. Kai kurie iš mūsų partnerių skelbia apie savo ketinimus pranešimais spaudoje, bet mes paskelbėme apie savo ketinimus priimdami įstatymą, įstatymą, kuriam jau pritarvisos valstybės narės. Išsivysčiusios šalys privalo veikti, bet jos taip pat privalo padėti besivystančioms šalims atskirti augimą ir taršą. Manau yra teisinga, kad Europos Vadovų Taryba praeitą savaitę svarstė, kaip mes, kaip pasaulio lyderiai, galime prisidėti prie to, kad Kopenhagoje būtų pasiektas plataus užmojo susitarimas: pažadėdami padėti besivystančioms šalims ne tolimoje ateityje, bet jau kitais metais, aiškiai pareikšdami, kad susitarimas turi būti išsamus ir kad jame turi būti numatyti tikrinimo mechanizmai, padėsiantys užtikrinti, kad susitarimo būtų laikomasi, ir pakartodami savo pasirengimą siekti užsibrėžtų taršos mažinimo tikslų, bet tik jeigu kitos šalys taip pat pasisiūlys prisiimti plataus užmojo įsipareigojimus.
Manau, kad Europos Vadovų Taryba pasieklabai svarbių rezultatų dviem klausimais. Pirma, finansavimo klausimu Tarybai pavyko sėkmingai parengti "greitojo paleidimo" finansinį paketą, didesnės vertės, nei tikėtasi, prie kurio prisidėjo visos valstybės narės, o tai labai svarbu. Žinoma, kai kurie pasakė, kad Europos Sąjungos pasiūlyta suma nėra pakankama, bet 7,2 mlrd. EUR, labiau nei 10 mlrd. JAVD esamomis aplinkybėmis, ypač atsižvelgiant į tai, kad ši suma skiriama trejiems metams, yra labai rimtas įsipareigojimas. Tikiuosi, kad šie pinigai nėra tik siekis, o jau yra garantuoti. Dabar kiti turi pasiūlyti lygiavertį indėlį. Europos Vadovų Taryba taip pat pakartojo savo įsipareigojimą suteikti finansavimą vidutiniu laikotarpiu, kad užtikrintų, jog yra pasirengusi suteikti didelį indėlį, kurio reikės 2020 m.
Antra, dėl veiksmų klimato srityje Europos Vadovų Taryboje kartais kildavo nesutarimų. Tačiau šį kartą atmosfera buvo kitokia. Tvyrojo stiprus bendras jausmas, bylojantis apie tai, kad kiekvienas yra suinteresuotas tuo, kad Europos Sąjunga atliktų savo darbo dalį. Dabar turėtume gauti naudą iš investicijų, kurias padarėme kaip šios darbotvarkės pionieriai.
Tai, kas mane apskritai įkvėpė, buvo pripažinimas, kad Europos Sąjunga turi laikytis išvien. Tikėkimės, kad šis ryžtas per ateinančias dvi ar tris dienas nesusilpnės.
Ko galime tikėtis per ateinančias kelias dienas? Danijos ministras pirmininkas L. L. Rasmussen tikriausiai šiandien pateiks tekstą, bet dar be daugelio svarbių skaičių. Vadovų užduotis bus susitarti dėl šių skaičių. Būtent todėl iš karto po šių diskusijų vyksiu į Kopenhagą. Kartu su Ministru pirmininku F. Reinfeldtu dėsime visas pastangas, kad Europos Sąjunga vadovautų šioms diskusijoms.
Žinome, kad šiuo metu atmosfera Kopenhagoje nėra rami. Taip pat žinome, kad tai yra įprasta vykstant aukščiausiojo lygio deryboms. Tačiau tai, kad atvyko tiek daug valstybių ir vyriausybių vadovų, bus galingas veiksnys, padėsiantis pasiekti sutarimą. Jeigu šis susitarimas apims ir išsivysčiusių, ir besivystančių šalių konkretų įsipareigojimą sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį, tvirtą įsipareigojimą dėl finansavimo, kad tai galėtų įvykti, ir susitarimą dėl to, kaip šis susitarimas bus taikomas ir kaip bus tikrinama, kad jo būtų laikomasi, - jeigu šis susitarimas apims skirtingus Balio programos elementus ir galės būti vertinamas kaip atitinkantis reikalavimą dėl 2°C ribos, - manau, galėsime pagrįstai teigti, kad šis susitarimas yra didelis laimėjimas. To dar nėra, bet manau, kad pasiekti tokį susitarimą įmanoma.
Ateinančios kelios dienos parodys, ar mūsų siekiai, dėl kurių taip dažnai diskutavome šiame Parlamente, bus įgyvendinti, bet jau dabar jaučiu, kad yra akivaizdi pokyčio būtinybir kad turime tą pasiekti Kopenhagoje. Labai daug kas pastatyta ant kortos. Žinoma, būtina užtikrinti pusiausvyrą, bet taip pat aišku, kad šiandieninkarta suvokia, jog iškilo iššūkis, kurio išvengti negalima. Manau, kad po praeitą savaitę įvykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo Europos Sąjunga yra pasirengusi priimti šį iššūkį. Tikiuosi, kad Europos lyderystpadės pasiekti sėkmę Kopenhagoje.
Joseph Daul
Pone pirmininke, J. M. Barroso, F. Reinfeldte, ponios ir ponai, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija visiškai remia jūsų, pone R. Reinfeldtai, pirmininkavimą Tarybai pagal Nicos sutartyje nustatytą rotacijos principą. Mūsų frakcija taip pat pritaria pastaruoju metu Europos Vadovų Tarybos pateiktiems pasiūlymams dėl kovos su klimato kaita, krizės įveikos ir saugios Europos, Europos, kuri gina, sukūrimo.
Mano frakcija iš tikrųjų remia sąžiningą ir atsakingą Europos reikalų tvarkymą, kuris tapo išskirtiniu Švedijos pirmininkavimo ženklu. Vadinu tokį reikalų tvarkymą sąžiningu, nes tokiu metu, kai tiek daug mūsų draugų, kaimynų ir giminių kenčia dėl krizės, nes prarado savo darbą ar tebepatiria darbo praradimo grėsmę, Europa neapgaudinėjo jų tuščiais pažadais. Europa kuria ateitį, mūsų ateitį, užtikrindama, kad įmonės vėl turėtų priemonių kurti bei diegti naujoves ir taip kurti naujas darbo vietas.
Vadinu tokį reikalų tvarkymą atsakingu, nes kovos su klimato kaita, saugumo, bet taip pat užimtumo ir ekonomikos srityse Europa diegia socialinės rinkos ekonomikos modelį. Europa rengia tvarkaraštį ir planuoja bendrus krizės įveikos, kuri bus laipsniška, bet taip pat sunki, veiksmus. Ji apsivalo nuo pastaraisiais dešimtmečiais finansų rinkose taikytos žalingos praktikos. Ji remia MVĮ ir stiprina socialinę sanglaudą, be kurios neįmanoma pasiekti jokių ilgalaikių rezultatų.
Tačiau turime būti apdairūs ir nekartoti klaidų, padarytų įgyvendinant Lisabonos strategiją, kuri mus ypač nuvylė, nes buvome užsibrėžę neįgyvendinamų tikslų. Būkime apdairūs ir šį kartą užtikrinkime, kad naujoji ekonomikos strategija pavadinimu "Europos Sąjunga 2020 m." netaptų dar viena neįgyvendinama užduotimi. Pone F. Reinfeldtai, J. M. Barroso, kovos su klimato kaita srityje Europa taip pat rodo atsakomybės jausmą. Priėmusi sprendimą kiekvienais trejų metų laikotarpio metais skirti 2,4 mlrd. EUR paramą, Europa rodo pavyzdį įsipareigodama padengti trečdalį visos skurdžiausioms šalims skirtos tarptautinės paramos.
Dabar tikiuosi, kad mūsų partneriai padarys tą patį. Iš Kopenhagos tikiuosi subalansuotų įsipareigojimų, trumpalaikių ir vidutinio laikotarpio įsipareigojimų, įsipareigojimų, kurių įgyvendinimą galima bus kontroliuoti, o jų nevykdymo atveju taikyti finansines baudas. Kitaip tariant, tikiuosi, kad Kopenhaga neapgaus Europos.
Baigdamas norėčiau pasakyti, kad PPE frakcija remia Tarybos parengtas veiklos saugumo srityje gaires, pateiktas Stokholmo programoje. Mūsų piliečiai nori didesnio saugumo, bet taip pat pagarbos pilietinėms laisvėms. Jie nori jaustis saugūs savo kasdieniame gyvenime, nori žinoti, ką valgo ir ką vartoja, bet kartu jie tikisi - ir tai visiškai suprantama - gyventi teisingesnėje visuomenėje, rodančioje daugiau pagarbos kitiems. Būtent tokią Europą mes, PPE frakcija, giname ir remiame.
Ponios ir ponai, dabar, kai sunkiausias krizės laikmetis ir instituciniai keblumai įveikti, atėjo laikas priimti svarbius sprendimus. Šį kartą paklaida maža. Po kelių dienų pamatysime, ar Europos drąsi pozicija klimato kaitos klausimu pasiteisino. Pamatysime, ar Jungtinės Amerikos Valstijos, Kinija ir kitos šalys iš tikrųjų nori išeiti į finalą ir prisiimti atsakomybę visuotiniu mastu, o ne paprasčiausiai bando laimėti laiko.
Noriu padėkoti pirmininkaujančiai Švedijai už jos pastangas ir pirmiausia, kadangi artėja Kalėdos, jums, pone F. Reinfeldtai. Pastarąjį pusmetį jūs atlikote didelį darbą ir mes visi žinome, kad šis darbas nebuvo lengvas. Taip pat linkiu kuo geriausios sėkmės H. Van Rompuy, kuris perims šias pareigas ir eis jas ilgiau kaip dvejus su puse metų. Noriu paprašyti Tarybos nepamiršti, kad nuo dabar Taryba ir Parlamentas žais toje pačioje lygoje šiek tiek skaidresnėmis sąlygomis.
Martin Schulz
Pone pirmininke, ponios ir ponai, šiandien kelis kartus buvo paminėta "pereinamojo laikotarpio" sąvoka ir manau, kad šis žodis labai tinkamas apibūdinti Švedijos pirmininkavimą. Tai buvo pirmininkavimas pereinant nuo Nicos sutarties, kuri pasitvirtino esanti visiškai neįgyvendinama, prie Lisabonos sutarties, su kuria siejame daugybę lūkesčių, iš kurių ne visi, mano nuomone, pasiteisins, nes Lisabonos sutartimi Europos institucinplėtra negali būti užbaigta. Šiuo atžvilgiu turime būti apdairūs ir nepuoselėti vilčių, kad vien turėdami Lisabonos sutartį jau galėsime įgyvendinti visus savo norus ir išspręsti visas pasaulio problemas, nes matome, kaip sunkiai sprendžiami visi procedūriniai klausimai, iškilę įsigaliojus Lisabonos sutarčiai.
Norėčiau pradėti nuo institucinių problemų, kurios atsirado įsigaliojus šiai Sutarčiai. Šiandien čia dar yra Švedijos ministras pirmininkas. Kas atstovaus Tarybai ir kas kalbės Parlamente kitą kartą? H. Van Rompuy, pagal rotacijos principą skiriamas Tarybos pirmininkas, Komisijos pirmininkas ar baronienC. Ashton? Jeigu jie visi kalbės, tuomet bent kartą, pirmą kartą, neturėsime šio nuolatinio PPE frakcijos suvažiavimo, nes turėsime baronienę C. Ashton, tikrą socialistę, kuri sukels sujudimą. Tai neabejotinai vienas iš pranašumų.
(Kalbėtoją pertraukinėjo šūksmai)
Žinoma, nežinau, kas dalyvaus - H. Van Rompuy ar J. L. Zapatero, bet dėkoju jums, pone W. Langenai. Jeigu jau žinote, kad dalyvaus J. L. Zapatero, šį kartą naudingai prisidėjote. Labai jums dėkoju.
Švedijos pirmininkavimas buvo pereinamojo laikotarpio pirmininkavimas, bet taip pat pirmininkavimas, kuriam dar kartą teko susidurti su padėtimi, kai A. Merkel ir N. Sarkozy iki pat galo slėpkortas, leisdami pirmininkaujančiai valstybei narei dirbti einant savo keliu, o visuomensakė, kad "pirmininkaujanti valstybnieko nežino ir nieko negali padaryti", tad jai teko sumokėti kainą už šių politikų taktinius žaidimus. Tokia dalia teko F. Reinfeldtui per pastaruosius kelis mėnesius. Ačiū Dievui, tai jau baigėsi. Lisabonos sutartis atnešpažangą: mūsų institucinstruktūra tapo šiek tiek skaidresnė. Ir neabejotinai dar kai ką: dabar Europos Parlamentas turi didesnę galią. Tačiau didesngalia taip pat reiškia, kad kitos institucijos turės spręsti klausimus kartu su Parlamentu. Europos Vadovų Tarybos pirmininkui tai reiškia, kad jis turės derinti sprendimus, kuriuos norės priimti Taryboje, - bent jau sprendimus teisėkūros srityje, - su Parlamentu. Jis elgsis protingai, jeigu žiūrės į Europos Parlamento pirmininką Tarybos susitikimuose ne kaip į stebėtoją, bet kaip į institucijos, kuriai dabar suteikti didesni įgaliojimai, atstovą. Būtent to aš tikiuosi, pvz., iš H. Van Rompuy.
Taryba, kaip ir Komisija, puikiai žino, kad pagal šią naująją Sutartį turės siekti Parlamento daugumos pritarimo, nes Parlamentas dabar taip pat galės spręsti klausimus, susijusius su socialinės, aplinkos ir finansų politikos iššūkiais, kuriuos Taryba ir Komisija pačios formuluos savo programose, nes priimdamos teisėkūros sprendimus jos galiausiai turės gauti Parlamento daugumos pritarimą, jeigu norės "prastumti" savo iniciatyvas. Taigi Komisija puikiai žino, kad turės siekti plataus Parlamento daugumos pritarimo, bet tam galbūt šiek tiek trukdo tai, kad Komisijos nariai kartu yra ir Europos partijų pirmininkų pavaduotojai. Tokia padėtis byloja apie tam tikrų politinių tendencijų vienašališkumą. Apie tai, pone J. M. Barroso, turite labai rimtai pagalvoti.
Tarybai pirmininkaujanti Švedija dėjo daug pastangų. Džiaugiuosi galėdamas tą čia pripažinti. Tačiau galiausiai - ne dėl jūsų, pone F. Reinfeldtai, kaltės, o dėl sistemos - ji neturėjo įtakos svarbiems sprendimams, įskaitant tuos, kuriuos dabar priimame Kopenhagoje, nes laikinai pagal rotacijos principą Tarybai pirmininkaujanti valstybnariš viso neturi didelės galios daryti įtaką, ji tik gali derinti veiklą, o derinimas ir įtaka yra skirtingi dalykai. Finansų rinkų priežiūra, kova su klimato kaita ir ekonomikos atkūrimas - tai klausimai, kuriuos galima išspręsti tik bendromis Europos jėgomis, bendradarbiaujant visoms jos institucijoms. Todėl manau, kad Lisabonos sutartis leis mums judėti į priekį. Tai, kad Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai galiausiai pavyko pasiekti, kad Sutartis pradėjo galioti, laikau didele šio pereinamojo laikotarpio pirmininkavimo sėkme.
Guy Verhofstadt
Pone pirmininke, nekalbėsiu šį rytą instituciniais klausimais, kuriuos minėjo kiti kalbėję prieš mane. Mes neabejotinai turėsime laiko šiuos reikalus aptarti, nes atrodo, kad Taryba ketina įgyvendinti protokolą, dėl kurio turės būti sušaukta tarpvyriausybinkonferencija. Turime pagalvoti, ar to norime. Tačiau manau, kad mes Europos Parlamente turime minčių, kaip galima būtų užtikrinti pažangą stiprinant europinę demokratiją ir kompensuoti siūlomų kooptacijų skaidrumo ir demokratijos stygių.
Atsižvelgdamas į tai, turėčiau ypač padėkoti pirmininkaujančiai valstybei narei, jos Ministrui pirmininkui F. Reinfeldtui ir C. Malmström už tai, kad palaikglaudžius ryšius su Parlamentu, ir už tai, kad puikiai tvarkėsi spręsdami labai sudėtingus klausimus - kalbu, žinoma, apie Lisabonos sutarties ratifikavimą. Mums net teko įveikti vadinamąją "Klauso kliūtį", tad ateityje minėsime "Klauso kliūtį" prisimindami, kaip pirmininkaujanti Švedija puikiai išsprendtą problemą.
Antra, manau, kad kitas svarbiausias elementas - tai Stokholmo programa, kuri jau priimta ir kurią dabar reikės įgyvendinti. Tačiau jums, pone F. Reinfeldtai, pirmininkavimas, žinoma, dar nesibaigė, nes dar turėsite dalyvauti aukščiausiojo lygio susitikime Kopenhagoje, kur turėsite sutvirtinti savo poziciją.
Šiandien šiems rūmams norėčiau perduoti optimistinę ir prasmingą žinią, kuri šiek tiek prieštarauja tam, kas šiandien rašoma spaudoje. Šiandien spaudoje vyrauja pesimistinės nuotaikos: ar susitarimas bus pasiektas? Manau, kad susitarimą pasiekti įmanoma, nes susirinko rimti partneriai, tad privalome pabandyti jį rasti ir motyvuoti.
Tai, kad JAV prezidentas B. Obama ir Kinijos ministras pirmininkas dalyvaus konferencijoje rytoj ir poryt, byloja apie jų norą pasiekti susitarimą. Mums tik reikia pasirinkti teisingą strategiją. Kokią strategiją, ponios ir ponai? Manau, kad turime stengtis užmegzti trišalį bendradarbiavimą su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis, Kinija ir Europa.
Jei per ateinančias dienas šios trys šalys sugebės pasiekti pradinį susitarimą, turėsime tvirtą pagrindą bandyti įtikinti kitus - Indiją, Braziliją ir kitas šalis - prisijungti prie šių pastangų. Todėl raginu jus būti iniciatyviais. Svarbiausia siekti sudaryti šį trišalį aljansą, nes jis būtinas, kad susitarimas galėtų būti pasiektas, ir jau pačioje pradžioje pasiūlyti sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį 30 proc. Šiuo pasiūlymu turi būti parodytas tikslo svarbos supratimas.
Mano nuomone, turime leisti, kad šiame paskutiniame Kopenhagos derybų etape mus vestų Hegelis, kuris sakė, kad į neviltį stumia ne tai, kas neįmanoma, bet tai, kas įmanoma, bet nebuvo pasiekta. Manau, kad pirmininkaujančios Švedijos atkaklumas padės mums pasiekti sėkmę aukščiausiojo lygio susitikime Kopenhagoje.
Rebecca Harms
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, J. M. Barroso, F. Reinfeldtai, po keturių dienų, praleistų Kopenhagoje, man dabar labai sunku klausytis kalbų apie vadovaujamą Europos Sąjungos vaidmenį. Lyderyst- tą jau išmokau darželyje - pirmiausia užsitarnaujama rodant gerą pavyzdį. Norėčiau paklausti jūsų, pone F. Reinfeldtai ir J. M. Barroso, ar iš tikrųjų tikite, kad vadovaudamiesi strategija, grindžiama melu, savęs apgaudinėjimu ir apgaudinėjimu plačiu tarptautiniu mastu, galėsime pasiekti lyderystę tokiame tarptautiniame procese kaip šis aukščiausiojo lygio susitikimas Kopenhagoje?
Jūs turėtumėte žinoti, pone F. Reinfeldtai - J. M. Barroso tikrai tą žino, nes jis dalyvavo darbe sprendžiant kovos su klimato kaita problemą pakankamai ilgai - kad tikslas išlaikyti dviejų laipsnių ribą yra "neįmanoma misija", jeigu europiečiai nepakeis savo pasiūlymų. Išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo tikslas yra nepakankamas. Kartu mes, europiečiai, atvėrėme visas užpakalines duris siekdami išvengti taršos mažinimo politikos savo namuose. Šios problemos sprendimas daugiau nebegali būti atidėliojamas. Įkaitęs oras tapo klausimu, kurio svarstymui jau nustatyta data ne tik Lenkijoje, bet ir Švedijoje. Klausimo dėl miškų įtraukimas, kurį jūs, pone F. Reinfeldtai, ir ypač jūsų Vyriausybrėmė, yra dar vienas Europos indėlis į tai, kad būtų išvengta aktyvios oro taršos mažinimo politikos.
Daugelio Kopenhagoje susirinkusių ekspertų vertinimu, tai, ką jūs pats iki šiol siūlėte sakydami, kad tai geriausia, ką galime padaryti, nepadės Europoje sumažinti oro taršos iki 2020 m., o ją padidins. Taigi, pone F. Reinfeldtai, norėčiau, kad paaiškintumėte, kaip galime pasiekti, kad klimatas nešiltų daugiau nei dviem laipsniais, jei laikotės tų pačių pasiūlymų.
Padėtį dar pablogino tai, kad, kaip šiandien paskelbVokietijoje leidžiamas laikraštis "Financial Times", atsisakėte tikslo sumažinti oro taršą 30 proc. iki 2020 m. ir dabar siūlote šį tikslą pasiekti iki 2025 m. Jeigu iš tikrųjų norite remti šį procesą, paprašyčiau jūsų skubos tvarka atsisakyti to, kas buvo šiandien paskelbta laikraštyje kaip Europos pozicija.
Baigdama dar noriu pasakyti vieną dalyką. Artimiausias kelias dienas prie centro Bella būriuosis tūkstančiai oficialių stebėtojų, nepaisant to, kad akreditacija dalyvauti konferencijoje jiems buvo suteikta. Tai žmonės, kurie ilgus metus, kai kurie net ne vieną dešimtmetį aktyviai dirbo klimato politikos srityje. Kadangi staiga paaiškėjo, kad jie nebegali dalyvauti, paprašyčiau jūsų užtikrinti, kad šie žmonės nebūtų uždaryti kamerose ar priversti ilgas valandas sėdėti ant įšalusios žemės.
Kopenhagoje gali būti prarasta daug vadovaujamųjų vaidmenų. Tačiau dėl to, kaip teisinvalstybES pateikiama čia - nekalbu apie tikruosius tvarkos drumstėjus, jie man nkiek nerūpi - ir kaip netinkamai elgiamasi su taikingais demonstrantais - Cecilia Malmström, žinoma, yra teisės srities ekspert- taip pat turėtumėte iš tikrųjų paaiškinti Kopenhagoje.
Michał Tomasz Kamiński
Pone pirmininke, gaila, kad pasakėte, kad privalome laikytis nustatytos laiko ribos kaip tik prieš mano kalbą. Stengsiuosi man skirto laiko neviršyti.
Pone F. Reinfeldtai, jūs iš tikrųjų vertas mūsų padėkos. Kaip pasakyta, Švedijai teko pirmininkauti sudėtingu pereinamuoju su Lisabonos sutarties priėmimu susijusių neramumų laikotarpiu. Šis laikotarpis jau baigėsi, bet Švedijos pirmininkavimo kadencija taip pat sutapo su ekonomikos krizės laikotarpiu. Norėčiau pradėti savo kalbą, kuri nebus tik saldi, nuo padėkos pirmininkaujančiai Švedijai už tai, kad šiuo sunkiu krizės metu išvengpopulizmo pagundos, kuriai taip lengva pasiduoti.
Pone F. Reinfeldtai, jau įrodėte, kad nėra lengvų atsakymų į sudėtingus klausimus. Švedijos pirmininkavimas parodė, kad ištikus krizei Europos Sąjunga geba rasti gerų ir nepopulistinių sprendimų, galinčių padėti ne tik Europai, bet ir visam pasauliui išeiti iš šios sudėtingos padėties. Norėčiau labai nuoširdžiai padėkoti jums už šį sunkų darbą, už pagarbą valstybėms narėms, taip pat už pagarbą, kurią parodėte Europos Parlamentui. Tai buvo sunkus laikotarpis ir manau, kad šiuo požiūriu egzaminą iš tikrųjų išlaikėte. Galėsite baigti savo misiją po dviejų savaičių su visišku pasitenkinimu.
Manau, kad savo kalboje neatsitiktinai nepaminėjote užsienio politikos. Deja, šiuo atžvilgiu esu priverstas pasakyti kelis karčius kritikos žodžius. Manau, kad užsienio politikos srityje, ypač dviejose jos srityse, Švedijos pirmininkavimas ir pastarasis pusmetis negali būti įvertinti kaip sėkmingi.
Pirma, šį pusmetį aptemdė, mano nuomone, visiškai nereikalinga krizė, susijusi su tuo nelemtu straipsniu Švedijos laikraštyje apie Izraelio kareivius, ir visiškai nereikalingas pirmininkaujančios Švedijos ir Izraelio santykių pabloginimas. Noriu pasakyti, kad pirmininkaujanti Švedija blogai padarė, kad vienareikšmiškai nepasmerkminėto straipsnio Švedijos laikraštyje. Aš ir visi mano frakcijos nariai manome, kad Izraelio kariai gina ne tik Izraelį, bet ir visą mūsų civilizaciją. Manau, kad pastarąjį pusmetį pasigedome vienareikšmiškos paramos Izraeliui - mūsų pagrindiniam sąjungininkui Vidurio Rytuose. To įrodymas yra pastarojo Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvados dėl Vidurio Rytų, kurios, mano nuomone, geresnės už tai, kas buvo siūlyta, bet vadovaujamo vaidmens Vidurio Rytuose negalėsime atlikti. Europos Sąjunga turėtų vadovauti taikos procesui ir būti pagrindinjėga, siekianti užtikrinti taiką Vidurio Rytuose. Jeigu norime atlikti šį vaidmenį, privalome įveikti savo vidaus nesutarimus. Negalime vienašališkai remti tik vienos pusės, Palestinos. Deja, per pastarąjį pusmetį šios užsienio politikos problemos nebuvo išspręstos.
Vakar kalbėjome apie tai diskusijose dėl Gruzijos. Manau, kad galvą keliantis Rusijos imperializmas yra viena iš svarbiausių Europos Sąjungos problemų. Jis kelia grėsmę ne tik Rusijos kaimynėms, bet ir visai Europos Sąjungai. Vis dėlto norėčiau padėkoti jums, pone F. Reinfeldtai, už jūsų ir Švedijos vadovavimą Europos Sąjungai. Parlamentas pagal jam pavestas funkcijas privalo atkreipti dėmesį į tai, kas, mūsų nuomone, nėra gerai. Bet nepaisant neigiamų pastabų, kurias išsakiau, Švedijos pirmininkavimą apskritai vertinu teigiamai.
(Kalbėtojas sutiko pasinaudoti galimybe pateikti klausimą pakeliant mėlynąją kortelę pagal Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnio 8 dalį)
Zoltán Balczó
(HU) Norėčiau paklausti jūsų, pone M. T. Kamiński, ar iš tikrųjų laikote Izraelio kareivių veiksmus Gazos ruože kova už žmonijos civilizaciją? Būtent jūs esate šališkas, nes tas, kas nori taikos šiame regione, pagal JT rezoliucijas pirmiausia turėtų ginti palestiniečių teisę turėti savo nepriklausomą valstybę. Jūs esate vienintelis, nepagrįstai kritikuojantis Švediją už jos poziciją.
Michał Tomasz Kamiński
Manau, kad Izraelis yra vieninteldemokratija Vidurio Rytuose. Izraelio valstybdemokratijos srityje yra pavyzdys Vidurio Rytų šalims. Karas, žinoma, sunkus dalykas ir jo padariniai visada skausmingi. Būtent todėl esame už taiką. Manau, turėtume remti taikos procesą Vidurio Rytuose ir ryžtingai kovoti su terorizmu.
Lothar Bisky
Pone pirmininke, Švedijos pirmininkavimo tema kalbės mano kolegE. B. Svensson, o aš norėčiau pabrėžti du pirmojo po Lisabonos sutarties įsigaliojimo įvykusio aukščiausiojo lygio susitikimo išvadų aspektus. Pirma, apgailestauju, kad Europos Vadovų Taryba nepateikaiškios žinios dėl ES strategijos ateityje. Priešingai, ji perėmsenosios Komisijos, kuri laikėsi pagrindinių žlugusios Lisabonos strategijos principų, poziciją.
Pripažinta, kad mums reikia naujo politinio požiūrio, tačiau niekas nepasikeitė. Kur tas naujas požiūris? Aš jo nemačiau. Tačiau dabar, kai turime naują Komisiją, naują Parlamentą ir Europos Vadovų Tarybos pirmininką, atsirado galimybpradėti visiškai naują diskusijų procesą. Tą, žinoma, galime padaryti, nes turime naująją Sutartį ir vis dar nerealizuotą piliečių iniciatyvos galimybę.
Mūsų išeities taškas yra aiškus: visi kiti klausimai ir ypač pelno siekimo interesai turi užleisti vietą žmonėms rūpimoms socialinėms ir aplinkos problemoms, kurios turi būti prioritetiniai mūsų darbotvarkės klausimai. Tai turi tapti naujuoju pagrindiniu Europos Sąjungos strategijos ir teisėkūros principu, nes tik tada piliečiai suvoks ES kaip ilgalaikį pažangų projektą.
Antra, mes, Europos Parlamento kairieji, sveikiname tai, kad Taryba pagaliau nusprendpatenkinti reikalavimą dėl kapitalo pervedimų mokesčio taikymo. Vakarykštėse diskusijose buvo džiugu išgirsti J. M. Barroso pažadą, kad jo vadovaujama naujoji Komisija artimiausioje ateityje pateiks atitinkamų pasiūlymų. Mes nesiliausime kėlę šį klausimą ir toliau laikysimės nuomonės, kad abejotinais atvejais Europos Sąjunga gali ir privalo žengti pirmąjį žingsnį. Nebegalime toliau laukti, kol kas nors kitas pasaulio lygmeniu perims iš mūsų šį vaidmenį.
Mario Borghezio
Pone pirmininke, ponios ir ponai, kalbant apie finansų krizę, iš tikrųjų negalima teigti, kad pirmininkaujanti Švedija elgėsi logiškai ir priėmįžvalgią bei aiškią poziciją.
Kodėl jums pritrūko drąsos nurodyti už finansų krizę atsakingų asmenų vardus ir pavardes ir aiškiai išdėstyti priemones, kurios padėtų pakirpti spekuliacijai sparnus, arba išaiškinti Europos piliečiams, kad mūsų bankai ir mūsų finansų institucijos tebesiūlo daugybę spekuliacinių produktų, kurie teršia mūsų rinką?
Kodėl nedavėte aiškaus ženklo, kad remiate tikrąją ekonomiką, kuriai visų pirma atstovauja smulkiųjų ir vidutinių įmonių archipelagas, gamybos sektorius ir klestinčios Europos ekonomikos sritys, kuriems dabar ir ateityje visada bus būtinas mūsų paskatinimas ir tikroji parama?
Galbūt pats reikšmingiausiais iššūkis, su kuriuo Švedijos pirmininkavimui teko susidurti, yra iššūkis laisvės, saugumo ir teisingumo srityje, įskaitant Stokholmo programos įgyvendinimą. Kokias išvadas šiuo požiūriu galima padaryti? Manau, kad pirmininkaujanti Švedija nepakankamai padarė, kad būtų pažabota neteisėta imigracija, o priemonės, kurių ji ėmėsi, buvo labai neveiksmingos. Pirmininkaujanti valstybneparodaktyvaus pasipriešinimo neteisėtai imigracijai net spręsdama integracijos ir pabėgėlių klausimus.
Manau, kad Europos balsas buvo silpnas, ne tik apskritai užsienio politikos srityje - visiškai pritariu tiems, kurie dėl to pareiškprieštaravimų - bet taip pat sprendžiant šį konkretų klausimą. Europai akivaizdžiai pritrūko autoriteto sprendžiant tokį svarbų klausimą kaip imigracija, kad ir kieno požiūriu vertintume - tokių piliečių kaip aš, kuriems labai rūpi neteisėtos imigracijos problema, ar tų, kuriems labiau rūpi integracijos politikos įgyvendinimas.
Puoselėjame dideles viltis, kad pirmininkavimą perimsianti Ispanija įgyvendins sumanymus, jau atskleistus įtakingų asmenų pareiškimuose, kuriuose teigiama, kad neteisėta imigracija turi būti vertinama kaip visos Europos problema, o ne kaip išskirtinsu Viduržemio jūra besiribojančių valstybių narių problema.
Akivaizdu, kad ši problema aktuali visai Europai, bet yra vienas aspektas, kurio atžvilgiu mano šalies Vyriausybpateikaiškų prašymą, į kurį, deja, nebuvo atsižvelgta. Ji pasiūlė, kad Europos mastu būtų įgyvendinama rimta kovos su organizuoto nusikalstamumo palikimu strategija, strategija, kuri Italijoje davišskirtinių rezultatų. Šis palikimas išbarstytas po visą Europą: mafija, organizuota mafija, užplūdo visą Europą, įsiskverbdama į tikrąją ekonomiką ir ypač į finansų ekonomiką.
Dar laukiame aiškaus signalo, kad bus sukurta europinteisinsistema, padėsianti kovoti su tokio pobūdžio nusikalstamomis organizacijomis, kurios yra tokios galingos kai kuriose, jei ne visose Europos Sąjungos valstybėse narėse. Tokio pobūdžio nusikalstamos organizacijos pasinaudodamos mūsų laisvėmis gali veikti pernelyg laisvai ir nevaržomai kilnotis iš vienos finansų, nekilnojamojo ar kito turto rinkos ar vadinamosios mokesčių prieglobsčio teritorijos į kitą. Būtent šiuo klausimu pasigedome iš Švedijos pirmininkavimo didesnio aiškumo ir konkretesnės veiklos. Tuo atvirai kaltiname pirmininkavusią Švediją.
Taip pat norėčiau pakalbėti apie kai kurių pirmininkaujančios Švedijos atstovų pareiškimus labai svarbiu ir simboliniu klausimu, susijusiu su Šveicarijos referendumu dėl minaretų. Švedijos užsienio reikalų ministras įvertino "ne" minaretų statybai kaip "išankstinio nusistatymo išraišką". Jis net pareiškė, kad pats Berno sprendimas surengti tokiu klausimu referendumą yra ginčytinas. Taigi šiuo atveju buvo suabejota ne tik referendumo rezultatu, bet ir tuo, ar referendumas turėjo būti surengtas.
Kaip drįsta Europos Sąjungos įstatymų leidėjai priekaištauti mažai šaliai, kurioje demokratijos principais vadovaujamasi jau nuo viduramžių? Ar mes, niekieno nerenkami biurokratijos vergai, iš tikrųjų turime teisę mokyti šveicarus demokratijos? Ar turime teisę neleisti jiems rengti referendumo svarbiu klausimu, dėl kurio kiekvienas turi teisę pareikšti savo nuomonę?
Priešingai, Europos Sąjunga galėtų pasimokyti iš Šveicarijos, kaip demokratiškai spręsti opiausias problemas atsiklausiant žmonių, o ne šios Europos supervalstybės, kuri visada priima žmonėms svarbius sprendimus nepasitarusi su jais, biurokratų, lobistų ir bankų!
Barry Madlener
(SV) Pone pirmininke, džiaugiuosi, kad bestuburis ir bailus Švedijos pirmininkavimas baigėsi.
(NL) Džiaugiuosi, kad šią savaitę Švedijos pirmininkavimas jau baigėsi, nes iš Švedijos nesulaukėme daug gero. Pasigedome griežtos pozicijos dėl Turkijos, kuri tebelaiko Kiprą neteisėtai okupuotą. Švedija paliko Izraelį bėdoje, o jos pasiūlymai padalyti Jeruzalę rodo jos naivų požiūrį į smerktiną ir barbarišką islamo ideologiją. Švedijai derėjo tvirtai paremti tokius europinius referendumus, kokį surengŠveicarija dėl minaretų statybos draudimo, visose valstybėse narėse. Būtent to nori Europos visuomenė.
Tarp Briuselio ir Strasbūro keliaujantis cirkas net neįtraukšio klausimo į darbotvarkę, pone F. Reinfeldtai. Mes prašėme jūsų, kad tą padarytumėte, bet jūs, aišku, neišdrįsote patenkinti šio prašymo. Neabejoju, kad tą padaryti jus atbaidPrancūzija. Be to, švaistote pinigus klimato politikai Kopenhagoje, nors klimato kaita nėra neabejotinas mokslinis faktas.
Nyderlandai moka dideles pinigų sumas. Mano šalies indėlis pagal vienam gyventojui tenkančią sumą tebėra du ar tris kartus didesnis už kitų turtingų šalių indėlį. Ši padėtis turi būti kuo skubiau ištaisyta. Tikimės, kad kita pirmininkaujanti valstybnarparodys daugiau drąsos.
Anna Maria Corazza Bildt
Pone pirmininke, pastebėjau, kad kai kuriems mūsų kolegoms leidote kalbėti beveik minute ilgiau. Norėčiau priminti jums, kad mes, naujieji nariai iš mažų šalių, turime galimybę išsakyti savo nuomonę tik pagal procedūrą "prašau žodžio", tad mums skirtas laikas, kuris griežtai negali viršyti vienos minutės, iš mūsų atimamas. Prašyčiau pagarbos ir mums.
Fredrik Reinfeldt
einantis Tarybos pirmininko pareigas. - Pone pirmininke, turiu dvi trumpas pastabas. Pirma, norėčiau padėkoti Parlamento nariams už jų gerus žodžius, ir ne tik, bet gerų žodžių ir palankių atsiliepimų buvo daugiau. Dabar turime naująją Europos Sąjungą, grindžiamą Lisabonos sutartimi, ir kaip asmuo, pagal rotacijos principą einantis Tarybos pirmininko pareigas, galėčiau pasakyti, kad šios Europos ateitis turės tapti bendra valstybių narių, Komisijos ir šio Parlamento atsakomybe. Be visų šių šalių visapusiško įsipareigojimo bus labai sunku nukreipti šį darbą tinkama linkme.
Dar pora žodžių apie pastangas suderinti visų 27 valstybių interesus. Tam reikia laiko, bet jeigu to nepadarysime, turėsime Europos Sąjungą, kurią valdys tik saujelasmenų ar iš viso kas nors kitas. Mes išnaudojome mums skirtą laiką. Žinome, kiek daug laiko reikia šiai derinimo veiklai, manau, tą puikiai supras ir Herman Van Rompuy, ir toliau pagal rotacijos principą pirmininkausianti valstybė.
Mano antroji pastaba susijusi su Kopenhaga. Dažnai girdžiu sakant, kad Europa nėra lyderė, kaip ir mano šalyje opozicija tvirtina, kad Švedija nėra lyderė. Esame linkę patys save pliekti. Tai parodykite man, kas yra lyderis. Norėčiau tą žinoti, nes būtų puiku matyti tą lyderį ir sekti jo iniciatyvomis. Tokio lyderio dar nemačiau. Būtent mes įsipareigojame siekti taršos mažinimo tikslų, kuriuos jau apsvarstėme ir teisiškai įtvirtinome ir kurių įgyvendinimui numatėme konkretų finansavimą. Tokio įsipareigojimo iš kitų besivystančio pasaulio dalių nemačiau.
Kalbėdamas apie Kopenhagą taip pat norėčiau pasakyti, kad labai svarbu nepamiršti, jog privalome išlaikyti nustatytą 2°C ribą. Nesu tikras, kad mums pavyks tą padaryti. Žinau, kad Europa prisiėmsavo atsakomybės dalį ir yra pasirengusi siekti sumažinti taršą 30 proc., bet pasaulio klimato kaitos problemos vien savo pastangomis neišspręsime. Europai tenka tik 13 proc. viso pasaulio išmetamųjų teršalų kiekio. Ši problema yra visuotinė, taigi ir atsakas į ją turi būti visuotinis. Būtina, kad kiti pagrindiniai teršėjai prisiimtų didesnius įsipareigojimus.
Dar norėčiau pasakyti porą žodžių apie Švediją, nes šis klausimas buvo minėtas. Labai svarbu, kad prisiėmus įsipareigojimus - pagal Kioto protokolą ar pagal naują susitarimą, kuris galbūt bus pasirašytas Kopenhagoje - būtų imtasi veiksmų ir atlikta savo darbo dalis. Tik vakar gavome naujausių žinių apie taršos mažinimo veiklos rezultatus: Švedija nuo 1990 m. sumažino išmetamųjų teršalų kiekį 12 proc. Stebime, kaip šio susitarimo paisoma tarptautiniu mastu ir kaip įgyvendinami pagal jį prisiimti įsipareigojimai. Visada galima pasakyti, kad taip nedera elgtis, bet tai yra visuotinis susitarimas. Skaičius, rodančius, kaip mes įgyvendiname savo įsipareigojimus, mes pateikėme.
Žinoma, mums kelia nerimą tai, kad kai kurios kitos šalys eina kita kryptimi, ir dėl to jos yra kritikuojamos. Taigi vien tik pasirašyti susitarimą nepakanka, būtina padaryti pakeitimų ekonomikoje taikant apyvartinių taršos leidimų sistemą ir kitas priemones, kad padėtis iš tikrųjų pasikeistų. Tai taip pat viena iš sričių, kurioje daugelis Europos šalių deda pastangas, kurių pasigendame kitose pasaulio dalyse.
José Manuel Barroso
Komisijos pirmininkas. - Pone pirmininke, tik dvi pastabos: dėl Kopenhagos ir dėl sėkmingo Švedijos pirmininkavimo. Pirmiausia norėčiau pakalbėti dėl Kopenhagos. Mane taip pat stebina daugelio mūsų europinių kolegų retorika pateikiant mus kaip pralaimėtojus. Tiesą sakant, jei ir yra sritis, kurioje Europos Sąjunga gali didžiuotis būdama lyderė, tai yra būtent kova su klimato kaita. Parodykite man nors vieną šalį ar šalių grupę, kuri būtų įsipareigojusi nuveikti tiek, kiek mes įsipareigojame padaryti.
Kaip minėjau, kai kurios šalys paskelbapie savo ketinimus spaudoje. Europos Sąjunga pareiškapie savo ketinimus priimdama teisės aktus, kurie jau yra privalomi. Tai teisės aktai, kuriuos pasiūlEuropos Komisija ir kuriuos parėmEuropos Vadovų Taryba bei šis Parlamentas. Taigi Europos Sąjunga vienbalsiai ir besąlygiškai jau įsipareigojo iki 2020 m. sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių išmetamųjų dujų kiekį 20 proc. Nei viena kita šalis nieko panašaus iki šiol dar nepasiūlė. Tad paprašykime kitų, kad jie prisiimtų panašius įsipareigojimus.
(Plojimai)
Ar mūsų pastangų pakaks, kad būtų išlaikyta 2°C riba? Ne, nepakaks. Būtent todėl sakome kitiems, kad tarpusavyje galime derėtis, politikai ir diplomatai gali derėtis, bet su mokslu, su fizikos dėsniais derėtis negalime. Tad turime šį klausimą spręsti pasaulio mastu ir pasiekti susitarimą, kuris būtų suderinamas su mokslininkų išvadomis. Europa viena to padaryti negali, nes Europa išmeta į aplinką tik apie 14 proc. viso pasaulyje išmetamų teršalų kiekio ir yra pasirengusi dar labiau sumažinti jį, bet net jei Europa rytoj iš viso neišmes į aplinką nkiek šiltanmio efektą sukeliančių dujų, problema vis tiek tebebus neišspręsta.
Taigi būtina, kad prie mūsų pastangų prisidėtų kitos šalys, kaip antai Jungtinės Amerikos Valstijos, Kinija ir Indija. Šį pusmetį kartu su Ministru pirmininku kalbėjomės su B. Obama, su Hu ir Wen, su M. Singhu, taip pat kalbėjomės su D. Medvedevu ir su Lola. Galiu jums pasakyti, visuose šiuose susitikimuose būtent mes raginome juos pateikti reikšmingesnių pasiūlymų.
Tą patį dabar darome Kopenhagoje - to nederėtų užmiršti, nes žmonės kartais linkę tai užmiršti - kad šiame žaidime dalyvauja ne tik minėtos šalys, bet taip pat besivystančios šalys: skurdžiausios, pažeidžiamiausios Afrikos šalys. Taip pat kalbėjomės su Etiopijos ministru pirmininku Melesu Zenawiu bei kitais. Todėl Europos Sąjunga pirmoji pasisiūlsuteikti šioms šalims finansinę paramą.
Tad būkime vieni su kitais sąžiningi. Visada galime siekti dar daugiau ir Europos Sąjunga parodė, kad jos užsibrėžti tikslai yra iš tikrųjų plataus užmojo. Bet turime paprašyti, kad kitos šalys taip pat būtų ambicingesnės, nes tik taip galėsime pasiekti susitarimą, kuris atitiks mūsų užsibrėžtų tikslų užmojį. Ši problema yra visuotinės, tad ji reikalauja visuotinio sprendimo.
Galiausiai norėčiau pakalbėti apie Ministrą pirmininką F. Reinfeldtą ir Švedijos pirmininkavimą. Tai paskutinis kartas, kai turime Europos Vadovų Tarybos pirmininką, einantį šias pareigas tik šešis mėnesius, taigi toks ilgus metus trukęs Europos Sąjungos darbas jau baigėsi. Noriu pasakyti - šį pusmetį tą F. Reinfeldtui taip pat sakiau - kad jis yra jau vienuoliktasis Europos Vadovų Tarybos pirmininkas, su kuriuo man teko dirbti. Taigi iš tikrųjų džiaugiuosi, kad dabar turėsime nuolatinį Europos Vadovų Tarybos pirmininką.
Bet norėčiau pasakyti Ministrui pirmininkui F. Reinfeldtui, kad jis buvo vienuoliktasis, su kuriuo Komisijai teko dirbti, tik pagal eilės tvarką. Jis neabejotinai vertas vietos ant podiumo kaip vienas iš geriausių Europos Vadovų Tarybos pirmininkų, kuriuos Europos Sąjunga šiuo laikotarpiu turėjo. Dėkoju jums už viską, ką jūs ir pirmininkaujanti Švedija per šiuos šešis mėnesius padarėte.
Rebecca Harms
Pone pirmininke, dabar, kai Lisabonos sutartis jau galioja, labai dažnai kalbama apie skaidrumą Parlamento atžvilgiu. Ar Europos Vadovų Taryba jau pateikKopenhagai naują pasiūlymą, kuriame būtų minimas 30 proc. tikslas - vietoje pirmiau siūlyto mažesnio 20 proc. tikslo - kurį planuojama įgyvendinti iki 2025 m.? Kopenhagoje cirkuliuoja dokumentas ir noriu, kad būtų paaiškinta, ar pasitarusi su Komisija Taryba dabar iš tikrųjų laikosi tokios strategijos. Norėčiau išgirsti teisybę.
Gunnar Hökmark
Pone pirmininke, dvejoju, kokius žodžius pasirinkti, nes man, kaip švedui, galbūt nėra labai kuklu taip kalbėti, bet manau vis dėlto būtų sąžininga pareikšti, kad po šio pirmininkavimo Europos Sąjunga, Europa, nebebes tokia, kokia iki šiol buvo. Dabar turime kitokią Europos Sąjungą - stipresnę ir geresnę - dėl daugelio priežasčių. Kai kurias iš jų aš, kaip švedas, labai didžiuojuosi galėdamas paminėti.
Pirmiausia, žinoma, norėčiau paminėti jau galiojančią naująją Sutartį, dėl kurios keičiasi Europos Sąjungos institucinpusiausvyra, bet ši Sutartis taip pat suteikia mums daugiau galimybių siekti savo politinių tikslų. Norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į tai, kad mes pradėjome plėtros procesą pasirašydami susitarimą su Slovėnija ir Kroatija, kuris yra svarbus ne tik Kroatijai, bet ir visoms Vakarų Balkanų šalims bei tolesniam jų plėtros procesui. Tai viena iš Europos Sąjungos stipriųjų pusių, suteikianti naujų galimybių mums visiems.
Taip pat svarbu pabrėžti, kad šio pirmininkavimo metu ir dabar apskritai Europos Sąjunga pirmą kartą istorijoje atlieka vadovaujamą vaidmenį visai žmonijai svarbiame tarptautiniame procese. Tai naujas vaidmuo, suteikiantis mums galimybę prisiimti didesnę atsakomybę už ateitį, nes akivaizdu, kad ir ką pasieksime Kopenhagoje, Europos Sąjunga yra ta šalis, kuri atliko pagrindinį ir lemiamą vaidmenį nustatant darbotvarkę, kurią būtina įgyvendinti. Tačiau kad ir kokios sėkmingos bus mūsų pastangos, šis darbas dar nebus užbaigtas, bet pabrėžtina, kad Europos Sąjunga yra labai įsipareigojusi spręsti klimato kaitos problemą.
Taip pat padarytas svarbus žingsnis ekonomikos srityje: nustatytos griežtos viešųjų lėšų naudojimo taisyklės, leisiančios užkirsti kelią protekcionizmui. Esu švedas, todėl mano vertinimas galbūt šiek tiek subjektyvus, bet manau, kad visi turime pagrindo didžiuotis tuo, kas buvo pasiekta per šį laikotarpį. Tačiau nesigirdami turime pripažinti ir atminti, kad šie laimėjimai mus taip pat labai įpareigoja prisiimti atsakomybę dėl ateities.
Åsa Westlund
(SV) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pasakyti, kad Švedijos pirmininkavimas pateisino lūkesčius: Švedija dirbo efektyviai ir diplomatiškai, o būtent to iš jos ir tikėjomės. Tą labai vertiname, ypač jeigu prisiminsime tą chaosą, kuris vyravo pirmininkaujant Čekijai. Visas baigiamasis darbas, susijęs su Lisabonos sutartimi, taip pat buvo atliktas labai tinkamai. Galiausiai pirmininkaujančiai Švedijai taip pat pavyko paskirti asmenis naujoms pareigoms eiti - nuolatinį Europos Vadovų Tarybos pirmininką ir Komisijos pirmininko pavaduotoją, Europos Sąjungos vyriausiąjį įgaliotinį užsienio reikalams ir saugumo politikai.
Tačiau tiesioginis politinis Švedijos pirmininkavimo poveikis kasdieniam žmonių gyvenimui, deja, buvo šiek tiek mažiau juntamas. Europos darbuotojai nesulaukparamos užkertant kelią atlyginimų dempingui, kurį paskatino Lavalio byloje priimtas nutarimas, nesulaukjie taip pat jokių iniciatyvų nedarbo mažinimo ir naujų darbo vietų kūrimo srityje.
Aplinkosaugos judėjimas nusivylęs neryžtinga Švedijos pozicija aplinkosaugos klausimų atžvilgiu. Iš esmės, užuot pasinaudojusi galimybe reikalauti, kad aplinkos apsaugos ir kovos su klimato kaita srityje būtų nustatyti platesnio užmojo tikslai, Švedija žengžingsnį atgal.
Dėl to, kad Švedijos vaidmuo šiuo metu Kopenhagoje vykstančioje konferencijoje klimato kaitos klausimu nėra reikšmingas, greičiausiai labiau kaltas pats Ministras pirmininkas F. Reinfeldt, kuris dėl partinių politinių priežasčių jau prieš konferenciją sumažino mūsų lūkesčius. Toks jo elgesys neatitiko ES derybinės strategijos ir supykddaugelį kitų Europos šalių vadovų. Tačiau blogiausia tai, kad sužlugdyta galimybpasiekti tinkamą susitarimą dėl klimato kaitos.
Galiausiai norėčiau paminėti Stokholmo programą - vieną iš nedaugelio dalykų, kuris tebegyvuos ir po to, kai Švedijos pirmininkavimas baigsis. Esu gimusi Stokholme, todėl man kelia rūpestį tai, kad mano gimtasis miestas gali būti susijęs su politine programa, kuria labiau siekiama atsitverti nuo imigrantų, o ne užtikrinti žmogaus teises.
Tačiau mes, Švedijos socialdemokratai, džiaugiamės, kad pabaigoje jūs vis dėlto iš dalies sutikote su mūsų ir Parlamento reikalavimais įtraukti į šią programą daugiau elementų, susijusių su moterų ir vaikų teisėmis. Puoselėjame didelius lūkesčius, kad eidama naujas pareigas C. Malmström padarys viską, ką gali, kad šie programos elementai būtų sustiprinti.
Silvana Koch-Mehrin
(DE) Pone pirmininke, J. M. Barroso, F. Reinfeldtai, jūsų ramus ir tvirtas vadovavimas Tarybai buvo sėkmingas. Jums teko spręsti sudėtingus politinius klausimus ir apskritai jūs gerai pasidarbavote. Jokių išankstinių nuostatų dėl asmenų, kuriuos jūs paskyrėte eiti naujas svarbias pareigas ES institucijose, neturime, nes daugumai Europos piliečių jie dar nepažįstami, išskyrus jūsų geriausią sprendimą, vaizdžiai kalbant, kuris sėdi jūsų dešinėje.
Tačiau, pone F. Reinfeldtai, negaliu įvertinti jūsų pirmininkavimo aukščiausiu balu dėl dviejų priežasčių. Pirma, jūs prisidėjote prie to, kad Europos Vadovų Taryba tampa panaši į ES "supervalstybę", kurios visapusiška kompetencija apima visas sritis nuo aplinkos iki finansų politikos. Kartu jūs dar sandariau užsidarote duris. Toks elgesys neatitinka to, ką vadiname skaidriomis piliečių atstovų diskusijomis.
Antroji priežastis yra ta, kad jūs "prastūmėte" Taryboje klausimą dėl SWIFT tik likus kelioms valandoms iki Lisabonos sutarties galiojimo pradžios, taip parodydami akivaizdžią nepagarbą Europos Parlamentui, taigi ir piliečiams.
Nepaisant to, norėčiau padėkoti jums už pastaruosius šešis mėnesius.
Carl Schlyter
(SV) Pone pirmininke, praktiniu ir instituciniu požiūriu Švedijos pirmininkavimas buvo tinkamas. Jis veikkaip gerai suteptas ir našus variklis, kuris, deja, taip niekad ir neišvystgreičio. Kas atsitiko socialinės srities teisės aktams? Darbas kovos su diskriminacija srityje visiškai sustojo. Pasiūlymas dėl eurovinjetės užstrigo, kaip ir klimato politika. Šiais klausimais būtent mokslininkai ir Europos Parlamentas dabar rodo lyderystę, nes Taryba nieko nepadarė!
Derybose dėl klimato kaitos Taryba suteikgalimybę miškininkystės, laivininkystės ir aviacijos sektoriams išsisukti nuo mokesčių už taršą. Kur yra pinigai, skirti besivystančioms šalims - konkreti 30 mlrd. EUR suma, kurios reikalavo Parlamentas? Kas atsitiko taršos mažinimo tikslams? Parlamentas reikalavo, kad būtų nustatytas tikslas sumažinti taršą 32-40 proc. Dabar girdime, kad Taryba rengia dokumentus, kuriuose šie tikslai bus dar labiau sumažinti. Tarybos vykdoma klimato politika turi tokių didelių spragų, kad ją galima būtų palyginti su tinklu, skirtu banginiams gaudyti!
Galiausiai norėčiau paminėti klausimą dėl bendrovės "Vattenfall". Padarykite galą bendrovės "Vattenfall" pradėtiems teismo procesams. Jie trukdo mūsų darbą klimato kaitos srityje. Jūs turite galią šiai bendrovei. Mažiausiai, ką turėtumėte padaryti, tai užtikrinti, kad bendrov"Vattenfall" nesikištų į kitų reikalus ir liautųsi ginčyti Vokietijos ir ES teisės aktus.
Timothy Kirkhope
Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pasveikinti Švedijos Vyriausybę pirmininkavus Tarybai. Jos pirmininkavimo darbotvarkbuvo labai sudėtinga, bet jai pavyko daug ką pasiekti ir daugelį jos laimėjimų sveikiname.
Šiuose rūmuose ne kartą kalbėjau apie būtinybę atnaujinti Lisabonos strategiją, nes Europos Sąjunga pernelyg ilgai vykdpolitinę ir institucinę reformą su tokiu ryžtu ir energija, kurio ekonomikos reformoms tiesiog pritrūko. Tačiau mūsų padėtis pasaulio prekybos arenoje, mūsų ekonominiam svoriui ir tarptautiniam konkurencingumui iškilo grėsmė. Todėl sveikinu Komisijos iniciatyvą dėl ES strategijos 2020 m., kurią Europos Vadovų Taryba dabar patvirtino, ir ypač dėkoju J. M. Barroso už jo indėlį į šį darbą.
Būsimas mūsų piliečių klestėjimas ir gerovpriklauso nuo dinamiškos ekonomikos, gebančios kurti naujų darbo vietų ir realųjį turtą panaudojant kūrybinę verslininkų energiją ir skatinant sėkmingai dirbančių įmonių augimą. Viena iš šių ekonomikos gaivinimo plano dalių bus ekonomikos "ekologinimas" ir tikimės, kad šią savaitę Kopenhagoje bus susitarta dėl tikroviško klimato kaitos mažinimo plano, kuriuo taip pat bus skatinamas augimas ir plėtra.
Kalbant apie Stokholmo programą, mes pritariame tam, kad Europos Sąjungos valstybės narės turėtų daugiau tarpusavyje bendradarbiauti spręsdamos problemas, susijusias su imigracija, tarptautiniu nusikalstamumu ir terorizmu. Bet šios sritys taip pat labiausiai įtvirtina nacionalinį suverenumą, nes įstatymų gynimas, saugumo užtikrinimas ir visuomenės apsauga yra vienos iš svarbiausių kiekvienos demokratinės valstybės funkcijų. Todėl turime užtikrinti pusiausvyrą tarp būtinybės imtis bendrų veiksmų ir pagarbos valstybių narių teisėms. Kai kuriose Stokholmo programos dalyse šios pusiausvyros tiesiog nėra. Įgyvendinę kai kuriuos programos pasiūlymus apčiuopiamos pridėtinės vertės negausime, o tik centralizuosime valdžią, užtrauksime nereikalingų išlaidų bei dar labiau padidinsime biurokratijos mastą. Mūsų prioritetai turi būti konkurencingumo stiprinimas, reguliavimo mažinimas, naujovių diegimas bei naujų darbo vietų kūrimas. Europos žmonės nusipelno būtent to.
Eva-Britt Svensson
(SV) Pone pirmininke, aš taip pat norėčiau skirti labai aukštą balą Švedijos pirmininkavimui už organizacinius įgūdžius. Švedijos nacionaliniai administravimo metodai pateisino visų lūkesčius, bet politiniu požiūriu šio pirmininkavimo teigiamai vertinti negaliu.
Ypač kritikuotinos dvi sritys. Pirmoji sritis susijusi su skaidrumu ir atvirumu. Šioje srityje Švedija įprastai vertinama kaip pavyzdys, bet šį kartą jos pozicija buvo pasyvi, o padėtis, kai mūsų piliečių bendravimo laisvei kyla pavojus, yra ypač rimta. Šiuo atžvilgiu leiskite man paminėti direktyvą dėl duomenų saugojimo, telekomunikacijų paketą ir slaptąjį susitarimą dėl kovos su klastojimu prekyboje. Pirmininkaujanti valstybnarturėjo imtis veiksmų, kad šie dokumentai būtų paviešinti. Tą leidžia padaryti reglamento dėl skaidrumo pakeitimai, galiojantys nuo 2001 m., kuriuose teigiama, kad visuomenturi teisę susipažinti su visais dokumentais, susijusiais su vykstančiomis tarptautinėmis derybomis. Kodėl pirmininkaujanti Švedija dėl to nesiėmveiksmų?
Antroji sritis susijusi su klimato kaita. Tai, kad mažindami didžiausią žalą, už kurią buvo ir tebėra atsakingos turtingos šalys, naudojame skurdžioms šalims skirtos pagalbos fondų lėšas, laikau šių šalių išdavyste. Tas daroma nepaisant to, kad ir pagal klimato konvenciją, ir pagal Balio planą bei Kioto protokolą kovos su klimato kaita priemonių finansavimui turi būti skirtas naujas šaltinis. Ir vėl būtent pažeidžiamiausieji turi padengti turtingųjų šalių veiksmų išlaidas. Dabar šią kainą turės sumokėti būtent tie, kurie neturi švaraus vandens, kuriems gresia maliarija, kurie kenčia nuo ŽIV, ir pirmiausia skurdžiausiai gyvenančių šalių moterys ir vaikai. Ši politika yra gėdingas elgesys su skurdžiausiomis pasaulio šalimis.
Andreas Mölzer
(DE) Pone pirmininke, Švedijos pirmininkavimas jau baigiasi - nebuvo padaryta jokios didelės žalos, bet, mano nuomone, nebuvo pasiekta ir jokios didelės sėkmės. Plataus užmojo siekis suvaldyti ekonomikos krizę bet kuriuo atveju negalėjo būti pasiektas. Sukišome milijardus eurų į sistemą, kur naudą gauna tik saujelė, o visa rizika ir išlaidos tenka visuomenei. Europos mokesčių mokėtojams nepriimtina, kad jų sunkiai uždirbami pinigai premijų pavidalu nusėda bankų vadovų kišenėse.
Jei jau rengiame aukščiausiojo lygio susitikimą klimato kaitos klausimu, tai, mano nuomone, taip pat turime būti sąžiningesni ir atviresni kalbėdami apie išlaidas diskusijose dėl branduolinių reaktorių. Jei jau ieškome klimato apsaugos sprendimų, tai taip pat turime padaryti galą apgaudinėjimui, susijusiam su apyvartiniais taršos leidimais.
Derybose dėl SWIFT pirmininkaujanti Švedija, mano nuomone, iš dalies pasidavJunginėms Amerikos Valstijoms, kurios diktuoja sąlygas dėl bankų duomenų atskleidimo. Šis sprendimas kartu su Stokholmo programa leis dar lengviau manipuliuoti piliečiais, nes jų duomenys taps dar permatomesni.
Taip pat galima pasakyti, kad Turkija praranda Švediją kaip savo rėmėją derybose dėl stojimo į ES. Manau, kad atėjo laikas nutraukti derybas dėl stojimo ir pasiūlyti Turkijai privilegijuotą partnerystę.
Werner Langen
(DE) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti Švedijai už pirmininkavimą Tarybai. Nepaisant daugelio problemų, ji puikiai pasidarbavo. Švedija yra vidutinio dydžio Europos Sąjungos šalis ir šį faktą visais požiūriais turėtume vertinti teigiamai. Norėčiau padėkoti jums, pone F. Reinfeldtai, ir visai jūsų Vyriausybei. Jums iš tikrųjų teko sunki užduotis spręsti labai sudėtingus klausimus, susijusius su klimato kaita, finansų rinkos krize, Lisabonos sutartimi ir naująja Komisija. Norėčiau išskirti dvi sritis.
Pirma, finansų rinkos krizė. Tai, kad kartu su Komisija Švedija išlaiktvirtą poziciją dėl būtinybės sujungti visų valstybių narių pastangas, yra labai teigiamas dalykas. Jūs nepasakėte, kad dabar "mes atleisime Graikiją nuo jos įsipareigojimų euro zonoje", ir galiu tokią jūsų poziciją tik besąlygiškai paremti.
Antra, klimato politika. Girdėjome komunistų ir žaliųjų kritiką. Jie niekur Europoje nėra prisiėmę jokios atsakomybės. Galime pasirinkti tokią klimato politiką, kokią vykdo Kinija ar Jungtinės Amerikos Valstijos, kurios tik gražiai ir garsiai kalba, bet nieko nedaro. O Europa daro. Nesutinku su tvirtinimu, kad organizacija "Greenpeace" yra Europos klimato politikos etalonas. Turime būti realistais! Ir šiuo požiūriu Švedija per savo pirmininkavimo kadenciją kartu su Komisija nelauktai pasieklabai gerų rezultatų. Už tai norėčiau jums nuoširdžiausiai padėkoti.
Dėl Lisabonos sutarties. Gaila, kad M. Schulzo salėje šiuo metu nėra. Jis pasakė, kad Komisijos sprendimų objektyvumui kenkia tai, kad jos nariai yra kartu ir Europos politinių partijų pirmininkų pavaduotojai. Mane tik stebina, kad politinės frakcijos pirmininkas nori kelti klausimą dėl Komisijos narių politinių pažiūrų. Kokia viso to prasmė? Galiu šį argumentą tik atmesti.
Baigdamas norėčiau paraginti jus - tą padariau ir jums pradėjus pirmininkauti - pagaliau prisijungti prie euro zonos. Ar galiu pasakyti "Švedija ante portas", pone F. Reinfeldtai?
Adrian Severin
Pone pirmininke, tiesą sakant, manau, kad Švedija gali būti patenkinta savo laimėjimais ir didžiuotis savo pirmininkavimu. Tačiau taip jau visada yra, kai pirmininkaujama trumpą laiką, kad nepaisant pasitenkinimo dėl laimėjimų taip pat lieka kartėlio jausmas dėl neužbaigtų darbų.
Taigi dabar svarbiausias klausimas yra toks: ko ir kaip dabar turėtume siekti, remdamiesi per Švedijos pirmininkavimo kadenciją pasiektais laimėjimais? Pirmiausia turime įgyvendinti Lisabonos sutartį, bet vien jos nepakaks. Kad ji būtų tinkamai įgyvendinta, reikia politinės valios, bet šiuo atveju, manau, mums reikia ne tik jos. Mums reikia drąsos ir vaizduotės - vaizduotės, kad būtų užpildytos Sutarties spragos ir pašalintos dviprasmybės. Todėl tikiuosi, kad pirmininkavimo metu sukaupusi patirtį, Švedija ir toliau aktyviai rems naują Lisabonos sutartimi įsteigtą instituciją - kalbu apie naujas nuolatinio arba ilgalaikio Europos Tarybos pirmininko bei Komisijos pirmininko pavaduotojo, Europos Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pareigybes bei apie naująją Išorės veiksmų tarnybą.
Vienas iš Švedijos pirmininkavimo prioritetų buvo ekonomikos ir finansų krizės valdymas. Šis klausimas buvo labai svarbus. Manau, kad krizės sąlygomis atsirado du gana pavojingi reiškiniai: pirma, polinkis į nacionalinį protekcionizmą ir nacionalinį egoizmą, antra, ekonominiai ir socialiniai skirtumai tarp valstybių narių bei nepakankama Europos Sąjungos ekonominė, socialinir teritorinsanglauda.
Ar turėtume abejoti sprendimo dėl ES išplėtimo protingumu? Žinoma, ne. Šie skirtumai buvo jau prieš išplėtimą, o šalių tarpusavio priklausomybegzistuoja ne tik Europos Sąjungos, bet ir viso pasaulio mastu. Todėl šie skirtumai galėjo pakenkti arba kelti grėsmę viso mūsų žemyno ir Europos Sąjungos stabilumui. Taigi manau, kad išplėtimas suteikgeresnę galimybę naujosioms valstybėms narėms įveikti šiuos skirtumus esant Europos Sąjungoje visų jos valstybių narių naudai.
Ir paskutinišvada. Manau, kad mūsų kitas žingsnis turėtų būti drąsesnir tvirtesnteritorinės, ekonominės ir socialinės sanglaudos Europoje politika - visapusiška politika, o ne politika, apimanti tik kelias sritis - kartu su drąsiomis finansų sistemos ir ekonomikos reformomis, kurios leistų užtikrinti mums, kad panašios krizės nebesikartotų, ir, be abejo, krizės padarinių įveikos ir ekonomikos atkūrimo politika. Atsižvelgiant į tai, pastaruoju metu Komisijos padarytas pareiškimas dėl paramos rytinių šalių ekonomikai, taip pat J. Barroso pareiškimas dėl Komisijos pasirengimo diskutuoti dėl 2020 m. strategijos turėtų būti įvertinti teigiamai.
Charles Goerens
(FR) Pone pirmininke, aš taip pat norėčiau išreikšti padėką Švedijai už pirmininkavimą Europos Vadovų Tarybai, bet tebėra neišspręsta viena problema. Ketvirtadienį Europos Vadovų Taryba priėmsprendimą suteikti besivystančioms šalims 7,2 mlrd. EUR paramą, leisiančią joms iš dalies prisitaikyti prie klimato kaitos padarinių. Taigi viskas krypsta į gera.
Bet ši suma, mano nuomone, turėtų būti skirta papildomai vystomajai pagalbai, kurią Europos Sąjunga pažadėjo iki 2015 m. padidinti iki 0,7 proc. BVP. Kodėl? Jeigu ši 7,2 mlrd. EUR suma bus paimta iš lėšų, jau asignuotų vystomajai pagalbai, jos pritrūks Tūkstantmečių vystymosi tikslų finansavimui. Taigi atimtume iš Petro, kad duotume Povilui.
Šiuo klausimu laukiame iš Europos Vadovų Tarybos ir Komisijos išaiškinimo. Bet koks neaiškumas dėl gruodžio 10-11 d. Europos Vadovų Tarybos susitikime paskelbtos sumos papildomojo pobūdžio pakirstų Europos Sąjungos patikimumą Kopenhagos konferencijoje, kurią mes nedvejodami vadiname įvykiu, turėsiančiu lemiamos reikšmės žmonijos ateičiai.
(Plojimai)
Ian Hudghton
Pone pirmininke, atstovauju Europos laisvojo aljanso daliai mano frakcijoje, kurią taip pat sudaro nepriklausomybės partijos iš Velso, Flandrijos, Katalonijos ir Škotijos. Siekiame nepriklausomybės, nes norime, kad mūsų tautos prisidėtų sprendžiant klausimus Europos Vadovų Tarybos susitikimuose bei pasauliui svarbiuose renginiuose, kokiu yra Kopenhagos konferencija klimato kaitos klausimu.
Škotijos Vyriausybir parlamentas priėmpasaulio mastu plačiausio užmojo aktą dėl klimato kaitos, kuriame užsibrėžtikslą iki 2020 m. sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį 42 proc., o iki 2050 m. - net 80 proc. Tai tikslai, kuriuos iš tikrųjų ketiname įgyvendinti, tačiau JK Vyriausybvis dėlto atsisakpatenkinti pagrįstą Škotijos ministro prašymą leisti jai oficialiai dalyvauti Kopenhagos konferencijoje. Toks elgesys verčia daryti išvadą, kad tik būdama nepriklausoma - tik turėdama normalų nepriklausomos šalies statusą - Škotija galės tinkamai prisidėti prie tarptautinės bendrijos, ir tikiuosi, kad Europos Vadovų Taryba netrukus imsis svarstyti klausimą dėl Europos Sąjungos vidaus plėtros, kurios pradininkbus Škotija.
Hans-Peter Martin
(DE) Pone pirmininke, demokratijos srityje mums reikia revoliucijos. Žaviuosi daugybe Švedijos tradicijų, tad jos pirmininkavimo veiklos "balanso suvestinė" mane dar labiau nuvylė. Deja, tai nebuvo žmonių pirmininkavimas, o veikiau Tarybos pirmininkavimas, taip pat plataus masto investuotojo pirmininkavimas ne C. Malmström, bet greičiau Wallström stiliumi.
Pone C. Malmström, gerai prisimenu jus, kai buvote EP narė. Šio pirmininkavimo metu jūs gerokai pasikeitėte. Labai tikiuosi, kad Švedijos pirmininkavimui pasibaigus grįšite prie ankstesnių parlamentinės sistemos įkvėptų nuostatų. Kodėl sprendimas dėl SWIFT priimtas taip vėlai? Kodėl ES lygmeniu dabar turime kažką panašaus į vykdomąją tarybą - ar to nori Švedijos žmonės, taip aukštai vertinantys skaidrumo principą? Grįžkite prie savo šaknų.
János Áder
(HU) Pone pirmininke, ponios ir ponai, per pastarąsias dvi su puse valandų šiose diskusijose daug kalbėta apie Kopenhagą ir Kopenhagos derybas. Turiu pasakyti, kad šiuo požiūriu Švedijos pirmininkavimas nebuvo visiškai sėkmingas, nes Kopenhagoje Europos Sąjunga neturi bendros pozicijos. Tai nebūtinai pirmininkaujančios Švedijos, o greičiau Europos Komisijos kaltė. Kas vyksta ir kodėl nėra bendros pozicijos? Nėra susitarta dėl bendros pozicijos bent dviem klausimais. Vienas iš jų yra klausimas dėl to, ar anglies dvideginio išmetimo kvotos galės būti perleidžiamos po 2012 m. ir ar jomis taip pat bus galima prekiauti.
Europos Komisijos kritika dėl šios pozicijos nesuprantama, trumparegir ribota. Vengrija, Lenkija, Rumunija ir kitos buvusios socialistinės šalys įvykdsavo įsipareigojimus, prisiimtus pagal Kioto susitarimą. Tiesą sakant, jos ne tik juos įvykdė, bet ir viršijo. Mes turime teisę parduoti perteklines kvotas. Tačiau Komisija tebenori iš mūsų šią teisę atimti. Kitaip sakant, Komisija nori nubausti šias šalis, įskaitant Vengriją, už tai, kad įvykdsavo sutartinius įsipareigojimus. Kitos šalys savo įsipareigojimų neįvykdė, jos net išmeta dar didesnius žalingų teršalų kiekius, bet niekas nenori jų nubausti. Kaip po to galima tikėtis, kad bus laikomasi naujojo susitarimo, kuriuo bus pakeistas Kioto susitarimas, jei Kopenhagoje pavyks jį pasiekti?
Raginu Europos Komisiją, taip pat pabrėžtinai paraginčiau jos pirmininką J. Barroso, jeigu jis būtų čia, pakeisti ribotą požiūrį, kurį iki šiol rodė, ir paremti poziciją, kuri atitinka šiuo metu galiojančio Kioto protokolo nuostatas. Taip pat norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į tai, kad be naujųjų valstybių narių, 15 valstybių narių Europos Sąjunga nebūtų sugebėjusi įvykdyti savo įsipareigojimo sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį 8 proc. ir to neturėtume užmiršti. Tiesą sakant, tokiu atveju Europos Sąjungos derybinpozicija Kopenhagoje būtų daug prastesnir silpnesnė.
Catherine Trautmann
(FR) Pone pirmininke, ministre, per Švedijos pirmininkavimo kadenciją buvo įvykių, kuriuos galima būtų pavadinti istoriniais momentais: Lisabonos sutarties įsigaliojimas, pirmojo Europos Vadovų Tarybos pirmininko ir vyriausiojo įgaliotinio paskyrimas, klimato kaitos konferencija ir naujosios Komisijos paskyrimas, taip pat - leiskite man tai trumpai paminėti - telekomunikacijų paketas.
Šie įvykiai įkvėpvilties. Tačiau įvertinus viską, liko vienas ar du klausimai, dėl kurių priimti nevienareikšmiškai vertinami sprendimai. Pirma, mūsų Parlamentas, būdamas labai įsipareigojęs nustatyti europinę finansų rinkų priežiūrą, džiaugėsi J. Larosière vadovaujamos ekspertų grupės pateiktais pasiūlymais kaip labai svarbiu žingsniu. Tačiau gruodžio 2 d. ECOFIN taryba patvirtino išvadas, kuriose šio tikroviško siekio užmojis gerokai sumažintas.
Šiuo atžvilgiu noriu paminėti, kad Parlamentas neabejotinai sieks atkurti minėtų pasiūlymų pusiausvyrą, kad būtų užtikrintas didesnis finansų rinkų stabilumas. Tas pats pasakytina apie pažadėtą finansinę paramą Pietų šalims kovos su klimato kaita srityje. Kopenhagoje skurdžioms šalims reikia iš mūsų tikrų įsipareigojimų dėl ilgalaikio finansavimo, tačiau Taryba sugebėjo pažadėti tik 7,2 mlrd. EUR trejiems metams. Sutinku, kad tai pirmasis žingsnis, bet jis netenkina reikalavimų, ypač atsižvelgiant į tai, kad dalį paramos lėšų šios šalys turės panaudoti struktūrinei pertvarkai.
Galiausiai finansų srityje mes sveikiname norą nustatyti taisykles bei imtis valingų veiksmų ir priežiūros, ir apmokestinimo atžvilgiu. Ypač norėčiau atkreipti dėmesį į Tarybos išvadose minimą visuotinį finansinių sandorių mokestį. Šis mokestis yra tai, ko mes, socialistai, tikėjomės ir dėl ko meldėmės ilgiau nei dešimtmetį. Tačiau dar daug ką reikia padaryti. Mūsų laukia pagrindinis iššūkis rasti naujų finansinių išteklių užimtumui ir solidarumui remti bei kovai su klimato kaita finansuoti. Kadangi artėja Kalėdos, norėčiau paprašyti Komisijos pateikti mums sprendimą dėl nuosavų išteklių per ateinantį laikotarpį.
Olle Schmidt
(SV) Pone pirmininke, gana keista girdėti kai kuriuos, įskaitant kolegas švedus, kritikuojant Švedijos pirmininkavimą. Su kuo Carl Schlyter lygina šį pirmininkavimą? Su puikiu Čekijos ar kai kurių kitų valstybių narių pirmininkavimu?
Iš M. Borghezio irgi niekas neturėtų tikėtis gauti gerą įvertinimą. Tiesą sakant, prastas pažymys iš M. Borghezio yra geras rezultatas.
Buvo daug padaryta. Įsigaliojo Lisabonos sutartis. Paskirti asmenys į aukščiausius ES postus. Patvirtinta daug svarbių pasiūlymų: Stokholmo programa, pasiūlymas dėl finansų priežiūros ateityje ir telekomunikacijų paketas. Aukščiausiojo lygio susitikimas Kopenhagoje klimato kaitos klausimu taip pat būtų galėjęs plėtotis teisinga kryptimi, jei mes Europos Parlamente būtume to norėję.
Iš trūkumų galėčiau paminėti sužlugusias pastangas priimti direktyvą dėl pacientų judumo. Dėl teisinio neapibrėžtumo gydymo laukiantys žmonės ir toliau patirs daug nereikalingų kančių.
Tačiau apskritai vertinu Švedijos pirmininkavimą labai teigiamai ir už tai norėčiau padėkoti Ministrui pirmininkui F. Reinfeldtui, ministrei C. Malmström, atsakingai už Europos Sąjungos reikalus, bei visiems kitiems pirmininkavimo komandos nariams. Jūs nusipelnote laimingų naujųjų metų!
Judith Sargentini
(NL) Pone pirmininke, pone F. Reinfeldtai, jūsų pirmininkavimas turi vieną rimtą trūkumą - tai su SWIFT susiję sprendimai. Lisabonos sutartis įsigaliojo gruodžio 1 d., o lapkričio 30 d. jūs ir jūsų kolegos valstybių ir vyriausybių vadovai labai paskubomis susitarėte dėl mūsų bankų duomenų atskleidimo Jungtinėms Amerikos Valstijoms. Jeigu tai yra ženklas, bylojantis apie kryptį, kuria bus plėtojama Stokholmo programa, - programa, kuria turėtų būti užtikrintos mūsų pilietinės teisės, saugumas ir laisvė, - tuomet man susidaro įspūdis, kad įgyvendinant šią programą minėto susitarimo dėl SWIFT tikslai nusvers svarstykles keldami grėsmę laisvei ir pilietinėms teisėms.
Tai dėmė, suteršusi jūsų pirmininkavimą. Taip pat manau, kad jūsų sprendimai dėl SWIFT meta šešėlį ant Lisabonos sutarties, kuria Europos Parlamentui suteikiama daugiau teisių, todėl norėčiau išgirsti jūsų patikinimą, kad ateityje pilietinėms teisėms, piliečiams ir Parlamentui bus rodoma daugiau pagarbos.
Zoltán Balczó
(HU) Pone pirmininke, norėtume įvertinti Švedijos pirmininkavimo rezultatus retrospektyviai, žvelgdami iš ateinančių 10-20 metų perspektyvos. Svarbiausias įvykis, kurį minėsime, bus Lisabonos sutarties įsigaliojimas. Šia sutartimi sukuriamas teisinis pagrindas atsirasti supervalstybei, kurioje gyvenančių 500 milijonų žmonių gyvenimas priklausys nuo centralizuotos valdžios sprendimų, o nacionalinės valstybės pamažu išnyks. Kelias, kuriuo buvo einama prie šios Sutarties, buvo nedemokratiškas. Trijuose referendumuose mūsų piliečiai tokį modelį atmetė, bet Airijai surengus jai primestą antrąjį referendumą ir gavus Václavo Klauso parašą atsirado galimybtam atsitikti. Dauguma Europos gyventojų šį modelį atmetė, nes jie atkakliai laikosi nacionalinės valstybės principo. Todėl esu tikras, kad istorijoje šis laikotarpis bus nušviečiamas kaip gniuždančių pastangų sukurti imperiją laikotarpis.
Othmar Karas
(DE) Pone pirmininke, Tarybos pirmininke, ponios ir ponai, diskutuodami dėl pirmininkavimo Tarybai dažnai sutapatiname jį su pirmininkavimu visai Europos Sąjungai. Pirmininkaujanti valstybvadovauja svarbiai Europos institucijai, bet ne visai Europos Sąjungai. Todėl norėčiau paprašyti visų elgtis ramiau ir sąžiningiau.
Pastarąjį pusmetį Tarybai pirmininkavusi valstybnardirbo gerai. Ji padėjo atverti naują Europos Sąjungos sėkmės istorijos knygos skyrių. Tačiau nvienas iš mūsų nenori vyriausybių Europos. Dirbame eidami link piliečių Europos ir link glaudesnio Europos Sąjungos institucijų ir įvairių jos dalių bendradarbiavimo. Kiekvienas iš mūsų yra Europos Sąjungos dalis.
Diskusijos instituciniu klausimu jau baigtos, asmenys į naujuosius postus jau paskirti, be to, kai kuriais svarbiais klausimais Taryba perėjo prie pozicijos, leisiančios mums tęsti darbą. Žiūrėkime į ateitį. Kažkas pasakė, kad turime didelę problemą, nes Tarybos darbo metodai dar nėra grindžiami Lisabonos sutartyje įtvirtintais principais. Tarybos galimybės daryti įtaką Europos Parlamentui ir jos komitetams yra didesnės nei Europos Parlamento galimybės daryti įtaką Tarybai ir jos darbo grupėms. Šiuo požiūriu mes taip pat reikalavome, kad abi institucijos būtų vertinamos vienodai, nes abi institucijos turi vienodą įstatymų leidžiamosios valdžios statusą.
Taip, tai, kad sprendimas dėl SWIFT - dėl jo turinio galime ginčytis - buvo paskubomis "prastumtas" likus tik vienai dienai iki naujų Parlamento teisių šioje srityje įsigaliojimo, yra klaida. Tačiau galutinis sprendimas dėl finansų rinkos priežiūros dar nėra priimtas. Turime padaryti patobulinimų, turime paskirti vykdomąją valdžią, turime sugriežtinti tarpvalstybinių finansų institucijų sandorių priežiūrą ir užtikrinti glaudesnį valstybių narių, Komisijos ir Europos centrinio banko bendradarbiavimą Bazelio komitete, kitaip bus sukurta lygiagreti organizacija.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Pone pirmininke, norėčiau padėkoti pirmininkaujančiai Švedijai už jos atliktą darbą, ypač laisvės, saugumo ir teisingumo srityje.
Lisabonos sutarties įsigaliojimas yra kokybinis pokytis, pareikalausiantis iš kitas kadencijas pirmininkausiančių valstybių narių - Ispanijos, Belgijos ir Vengrijos - tęsti Švedijos pradėtą darbą ir parengti Stokholmo programos įgyvendinimo veiksmų planą.
Atsižvelgdamas į tai, kad pagal Lisabonos sutartį (Europos Sąjungos sutarties 17 straipsnis ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 295 straipsnis) Europos Komisija, Taryba, Parlamentas bei valstybių narių parlamentai privalo bendradarbiauti, norėčiau atkreipti dėmesį į tris svarbius klausimus, kuriuos pirmininkavusi Švedija taip pat pabrėžė.
Pirma, nėra iki galo aišku, kokius įgaliojimus turės pareigūnas, atsakingas už veiksmų kovojant su terorizmu ir neteisėta prekyba žmonėmis derinimą, ir kokiu mastu jis bus pavaldus Komisijai, kitaip sakant, kokiu mastu jo veiklą galės kontroliuoti Europos Parlamentas.
Antrasis klausimas susijęs su pagrindinių teisių išorės matmeniu, kuris dabar taps labai svarbiu Europos politikos aspektu. Nors paskirtas Komisijos narys, atsakingas už pagrindines teises ir teisingumo sritį, Europos Sąjunga taip pat turi Išorės veiksmų tarnybą, kuri privalės daug dėmesio skirti žmogaus teisėms ir aktyviai įsitraukti į veiklą ginant pagrindines teises.
Trečiasis klausimas - tai klausimas dėl laisvo piliečių judėjimo Šengeno erdvėje. Tai, kad buvo teikiama daug svarbos Europos imigracijos ir prieglobsčio pakto įgyvendinimo vertinimui ir stebėsenai bei išorės sienų valdymo politikai, apimančiai klausimus, susijusius su prieglobsčiu, imigracija ir organizuoto nusikalstamumo prevencija, mūsų nuomone, veda į sėkmę kuriant šią laisvo žmonių judėjimo ir žmogaus teisių erdvę, kuria bus užbaigtas vidaus rinkos kūrimo ir mūsų Europos projekto įgyvendinimo darbas.
Lena Ek
(SV) Pone pirmininke, tiesti tiltus niekada nėra lengva. Ši užduotis ypač sunki, kai tenka tiesti tiltus tarp 27 valstybių narių, kuriose iš viso gyvena 500 milijonų žmonių, ir vesti jas šiais tiltais į atviresnę, skaidresnę ir demokratiškesnę ES, grindžiamą Lisabonos sutartimi, kurioje dabar Europos Parlamentas turės daug didesnę įtaką.
Šį rudenį mums teko kovoti ir su klimato krize, ir su krize užimtumo srityje. Nepaisant to, Tarybai pirmininkaujančiai Švedijai pavyko priimti ne vieną itin svarbų teisės aktą dėl efektyvaus energijos vartojimo. Ypač džiaugiuosi tuo, kad ES buities prietaisai dabar bus ženklinami nurodant jų klasę pagal energijos suvartojimą. Taip pat priimti teisės aktai, kuriais nustatomi pastatų energetinio efektyvumo reikalavimai bei reikalavimai dėl automobilių padangų ekologiškumo ženklinimo.
Baigdama norėčiau padėkoti mūsų Vyriausybei už jos veiksmingą ir nuoseklų pirmininkavimą. Ypač norėčiau pareikšti savo pagarbą mūsų ambasadorei ES Ulrikai Barklund Larsson, kurios šį rudenį taip netikėtai netekome. Ji atliko didžiulį darbą ir mums jos labai trūks.
Dabar liko tik užbaigti darbą klimato konferencijoje Kopenhagoje - tai paskutinir svarbiausia užduotis, turėsianti didžiulį ilgalaikį poveikį. Linkiu sėkmės!
Mario Mauro
(IT) Pone pirmininke, F. Reinfeldtai, ponios ir ponai, paskutinio Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvados apima nemažai klausimų, dėl kurių galėtume susitarti ir kurie galėtų padrąsinti mus imtis veiksmų artimiausioje ateityje.
Pirma, klausimas dėl imigracijos. Išvadose pabrėžiama būtinybsuteikti imigrantams geresnę galimybę patekti į Europos Sąjungos teritoriją, kartu užtikrinant jos piliečių saugumą. Kad galėtume tą padaryti, mums reikia integracijos politikos. Kitaip sakant, mums reikia užtikrinti tinkamą pusiausvyrą tarp valstybių narių poreikių ir žmogiškąją dramą patiriančių migrantų poreikių bei jų produktyvaus potencialo.
Taip pat kalbėta apie Europos atsakomybę ir solidarumą imigracijos ir prieglobsčio srityje. Šiuo požiūriu esu padrąsintas Tarybos raginimo nedelsiant imtis kovos su neteisėta imigracija, pirmiausia valstybėse narėse, esančiose prie ES išorės sienų, ypač pietuose. Šis raginimas reiškia dalijimąsi ištekliais ir problemomis. Deja, šį aspektą pernelyg dažnai užgožia savanaudiškumas ir drąsos stoka.
Kitas aspektas, kurį laikau prioritetiniu šiuo ekonomikos krizės laikotarpiu, kol dar nesimato šviesos tunelio gale - tai Lisabonos strategijos atgaivinimas. Turime kuo skubiau grįžti prie savo prioritetų ES konkurencingumo stiprinimo srityje, kad galėtume varžytis su naujomis galingomis konkurentėmis finansų ir komercijos srityje: šį žingsnį, tokį svarbų mums ir pirmiausia ateinančioms kartoms, galėsime žengti tik turėdami šiuolaikinę mokslinių tyrimų ir informacijos sistemą.
Man džiugu pažymėti, kad naujuoju metodu, kurį pasitelkTaryba, siekiama sustiprinti nacionalinių ir Europos Sąjungos priemonių ryšį, taip pat sustiprinti nacionalinę nuosavybės į šias priemones teisę aktyviau plėtojant dialogą su socialiniais partneriais bei regioninėmis ir vietos valdžios institucijomis. Visa tai galima apibendrinti vienu žodžiu "subsidiarumas".
Tačiau manau, kad eidami šia kryptimi dar turime daug ką padaryti: šeima, žmonės ir žmonių grupės turi tapti pagrindine Europos ekonomikos gaivinimo jėga. Tik mes, žmonės, vyrai ir moterys, galime parodyti tikrąjį dinamizmą, galintį padėti atgaivinti daugybę mūsų socialinio gyvenimo sričių, kuriose dabar vyrauja pesimizmas. Dėl šių pesimistinių nuotaikų dažnu atveju kaltos pačios institucijos.
Ivari Padar
(ET) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pagirti pirmininkaujančią Švediją už tai, kad patvirtinta Baltijos jūros regiono strategija, kuri neabejotinai labai svarbi mano gimtajai šaliai. Tačiau norėčiau daugiau laiko skirti trims aspektams, susijusiems su finansavimu.
Pirma, norėčiau padėkoti už pastangas Europos finansų sistemos reguliavimo srityje, taip pat paraginti Europos Parlamentą optimaliai paremti šias pastangas.
Antra, kovodama su finansų krize, Europos Sąjunga kartu su valstybėmis narėmis įgyvendino daugybę išskirtinių priemonių. Tai labai teigiamas žingsnis. Jau galima matyti požymių, bylojančių apie tai, kad ekonomika stabilizuojasi. Taip pat sutinku su Taryba, kad padėtis dar nėra pakankamai saugi, kad galėtume nutraukti paramos priemonių taikymą. Ši kriztikrai parodė, bent jau man, kad bankai būtini ir jų teikiamos paslaugos būtinos. Todėl nebūtina pernelyg smarkiai jų spausti, bet bankų veikla turėtų būti grindžiama tuo, kas vyksta tikrojoje ekonomikoje, o ne virtualiąja tarpbankine rinka, nes būtent tai buvo pagrindinpastarosios krizės priežastis. Taip pat turime apsvarstyti klausimą dėl premijų mokėjimo bankininkams sistemos, kuriuo šiuo metu Estijoje labai daug diskutuojama.
Trečia, palaikau raginimus, kad Tarptautinis valiutos fondas apsvarstytų galimybę nustatyti visuotinį finansinių sandorių mokestį, vadinamąjį Tobino mokestį. Taip galėsime sukaupti lėšų, kurias ištikus sunkmečiui galėtume grąžinti visuomenei. Pritariu būtinybei atnaujinti finansų institucijų ir visuomenės, kuriai jos tarnauja, ekonominius ir socialinius susitarimus bei būtinybei apsaugoti visuomenę nuo pavojų iš anksto pasirūpinant sukaupti didesnius socialinės paramos fondus.
Paulo Rangel
(PT) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pasveikinti pirmininkaujančią Švediją, ypač Ministrą pirmininką F. Reinfeldtą, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos ir Portugalijos delegacijos PPE frakcijoje vardu.
Mūsų vertinimu, Švedijos pirmininkavimas buvo beveik absoliučiai sėkmingas keturiose pagrindinėse srityse. Pirma, institucinėje srityje Švedija labai prisidėjo, kad įsigaliotų Lisabonos sutartis, kad būtų labai sėkmingai išrinktas Komisijos pirmininkas, taip pat prie viso to, kas susiję su ratifikavimu. Jos indėlis buvo labai profesionalus ir atitiko geriausios praktikos Europos Sąjungoje lygį. Žinoma, tokiai šaliai kaip Portugalija, kuri atliko lemiamą vaidmenį priimant Lisabonos sutartį, pirmininkaujančios Švedijos indėlis buvo neįkainojamas.
Antroji sritis, kurią norėčiau paminėti, yra kova su klimato kaita, kurioje Komisijos pastangos, žinoma, buvo taip pat labai svarbios. Aš ir daugelis kolegų iš PPE frakcijos manome, kad klimato kaita yra ta sritis, kurioje Europos Sąjungos veikla buvo sėkmingiausia. ES yra pačiame visuotinės kovos su klimato kaita priešakyje. Prie to prisidėjo pirmininkaujanti Švedija ir ypač Komisijos pirmininkas. Šioje srityje pasiektus rezultatus taip pat vertiname labai teigiamai.
Trečioji sritis - finansų sistemos reguliavimas. Pirmininkaujant Švedijai žengtas žingsnis pirmyn, kurį laikome lemiamu ir kuris galės labai padėti įveikiant krizę. Todėl norėčiau perduoti mūsų sveikinimus pasiekus šioje srityje susitarimą. Galiausiai norėčiau paminėti sritį, kuri man asmeniškai labai svarbi - kalbu apie laisvės, saugumo ir teisingumo sritį ir joje priimtą Stokholmo programą. Stebėjau Tamperės procesą ir ypač paskesnį Hagos procesą. Manau, Stokholmo programa yra neabejotinai būtinas žingsnis, už kurį norėčiau padėkoti pirmininkaujančiai Švedijai ir jos Ministrui pirmininkui F. Reinfeldtui.
Marietta Giannakou
(EL) Pone pirmininke, Švedijos pirmininkavimo rezultatai tikrai teigiami. Jie sutampa su Lisabonos sutarties įsigaliojimu, žyminčiu tarpvyriausybinio sprendimų priėmimo metodo, tiek daug metų kėlusio mums problemų ir trukdžiusio įgyvendinti labiau integruotą ir darnesnę politiką, taikymo pabaigą.
Pirmininkaujant Švedijai patvirtinta Stokholmo programa ir priimtos iš tikrųjų labai svarbios kovos su finansų krize priemonės, turėsiančios didelės įtakos tolesnei jos įveikai.
Taip pat išrinktas Europos Komisijos pirmininkas ir paskirti asmenys į kitus postus, kurie turės didžiulės įtakos įgyvendinant Lisabonos sutartį. Tai teigiami ir būtini žingsniai, ypač svarbūs ir įdomūs Europos Parlamentui.
Dabar Europos Parlamentas imasi naujo vaidmens, nes jam suteikti tokie patys įstatymų leidžiamosios valdžios įgaliojimai kaip ir Europos Vadovų Tarybai. Šie pokyčiai žymi naują etapą, kuris pareikalaus iš mūsų daugiau ir darnesnių pastangų.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Pone pirmininke, sveikinu Švediją pagirtinai pastarąjį pusmetį pirmininkavus Tarybai.
Kalbėdamas apie Stokholmo programą, norėčiau pabrėžti, kad ja siekiama suteikti postūmį ilgai lauktai bendrajai imigracijos politikai, tačiau kai kurie esminiai klausimai joje buvo sumenkinti iki antraeilės svarbos dalykų.
2008 m. Europos Sąjungoje buvo 515 teroristinių išpuolių, įvykdytų vienuolikoje valstybių narių. Todėl kova su terorizmu ir terorizmo aukų apsauga turėtų tapti vienu iš mūsų politinės darbotvarkės prioritetu, kuris turėtų būti įtrauktas į Stokholmo programą atskira dalimi ir sudaryti ypatingą jos kategoriją.
Antra, laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje gyvena aštuoni milijonai neteisėtų imigrantų. Šiuo požiūriu turime stiprinti politiką, kuria skatinama plėtra bei glaudesnis kilmės ir tranzito šalių bendradarbiavimas. Europos Sąjunga turi skatinti valstybes nares pasirašyti repatriacijos ir readmisijos susitarimus su Maroku, Alžyru ir Libija. Į šiuos aspektus būtina atsižvelgti rengiant Stokholmo programos įgyvendinimo veiksmų planą, kuris turės būti pateiktas 2010 m. birželio mėn. viduryje.
Andrzej Grzyb
(PL) Aš taip pat norėčiau prisijungti prie padėkos žodžių pirmininkaujančiai Švedijai ir ypač F. Reinfeldtui už jo veiksmingą vadovavimą ir sėkmingai įgyvendintus šios pirmininkavimo kadencijos prioritetus.
Žinoma, Europos Sąjungos piliečiams ypač svarbu, kad būtų imtasi veiksmų, kurie padėtų sušvelninti ekonomikos ir finansų krizės padarinius. Šie veiksmai susiję su parama verslo sektoriui siekiant atkurti darbo vietas ir sukurti sąlygas mažųjų ir vidutinių įmonių plėtrai, taip pat siekiant pašalinti krizės padarinius, ypač finansų rinkoje, ir užtikrinti, kad panašios krizės ateityje nesikartotų. Man atrodo, kad europinpriežiūra šioje srityje nėra pakankama, tad šioje srityje mes, kaip demokratiškai išrinkta institucija, taip pat turėtume daryti įtaką etikos standartams, kuriais vadovaujasi tie, kas vykdo bankų ir finansų institucijų priežiūrą.
Dėl aukščiausiojo lygio susitikimo Kopenhagoje. Visapusiškai palaikau poziciją, kurią išdėstJ. M. Barroso. Kad šiame susitikime būtų pasiekta iš tikrųjų įgyvendinamų rezultatų, būtina, kad prie mūsų pastangų prisijungtų kitos svarbios pasaulio ekonomikos dalyvės.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Rengiau pranešimą dėl pastatų energetinio efektyvumo direktyvos, dėl kurio derėjausi antrajame svarstyme su Europos Sąjungos Tarybai pirmininkaujančia Švedija. Ši direktyva labai svarbi Europos Sąjungos ateičiai ir kovai su klimato kaita. Ji taip pat svarbi Kopenhagos konferencijos požiūriu, bet ypač ji svarbi dėl 2,7 mln. darbo vietų, kurių gali būti sukurta šiame sektoriuje iki 2020 m.
Dėl komitologijos. Kaip ir nustatyta Lisabonos sutartyje, pirmiausia derybose siekta institucinio susitarimo dėl Komisijos perduodamų įgaliojimų ir teisės dokumentų. Atsižvelgiant į tai, kad Lisabonos sutartimi sukuriamas naujas pagrindas plėtoti kovos su klimato kaita politiką ir formuoti bendrąją energetikos politiką, tikiuosi, - to taip pat tikimės iš Europos Komisijos, pone Komisijos pirmininke J. M. Barroso, - kad pateiksite mums savo ateinančių penkerių metų darbo programą, kad Komisijos nariai, kurių mes klausysime, taip pat galėtų pateikti savo atsaką į šiuos iššūkius.
Baigdama norėčiau paminėti kliūtis, trukdančias laisvai judėti darbo jėgai iš naujųjų valstybių narių. Prieš baigdama pirmininkavimą, Švedija turėtų žengti paskutinį žingsnį ir šias kliūtis pašalinti.
Pirmininkas
Atsiprašau, pone Z. Balčyti ir P. C. Luhanai, bet negaliu suteikti jums žodžio, nes sąraše jau turime daug kitų kalbėtojų, bet neturime pakankamai laiko, kad galėtume leisti kalbėti visiems norintiems. Jūs galėsite panaudoti šį laiką kitą kartą. Dar kartą atsiprašau.
Ivo Vajgl
(SL) Norėčiau padėkoti Švedijai už sąžiningą ir atsakingą Europos Sąjungos reikalų tvarkymą tokiu metu, kaip minėjote, kada mums teko spręsti sudėtingus klausimus, susijusius su instituciniais pokyčiais bei ekonomikos ir finansų krize. Tačiau jūs galbūt nepasinaudojote šiuo laikotarpiu galimybe paskatinti platesnį dialogą dėl kitokio socialinio ir ekonominio modelio nei tas, kuris privedmus prie šio krizės. Švedija apie tai žino daug geriau už kai kurias kitas šalis.
Jums taip pat teko patirti visus sunkumus, susijusius su apribojimais, trukdančiais Europos Sąjungoje pasiekti veiksmų vienybę, ypač renkant ES vadovus. Nustatėte kelis naujus standartus užsienio politikos, pvz. Artimuosiuose Rytuose, srityje ir norėčiau už šį laimėjimą jums padėkoti. Taip pat dėkoju jums už dėmesį Europos Sąjungos išplėtimo klausimui ir už tai, kad išsprendėte, kartu su Komisija, kai kurias problemas, kurios iki šiol trukdšį procesą plėtoti. Jūs puikiai padirbėjote!
Jean-Pierre Audy
(FR) Pone pirmininke, J. M. Barroso, F. Reinfeldtai, norėčiau išgirsti jūsų nuomonę, pone F. Reinfeldtai, dėl vadinamojo trejeto išvadų, nes valstybių ir vyriausybių vadovai nusprendsukurti šią trejeto sąvoką siekdami suteikti pirmininkavimui tęstinumą. Be to, kadangi dabar toks trejetas sudaromas iš Prancūzijos Respublikos, Čekijos Respublikos ir Švedijos Karalystės, koks jūsų požiūris į šią priemonę ir kokios jūsų išvados?
Mirosław Piotrowski
(PL) Pone pirmininke, kartą per pusmetį susirenkame čia, Parlamente, kad apibendrintume eilinės savo pirmininkavimą Europos Sąjungai baigiančios valstybės narės pasiektus rezultatus.
Švedijos pirmininkavimas bus įrašytas į istorijos knygą, nes per jos kadenciją "prastumta" Europos konstitucija, už kurią kai kas agitavo beveik dešimtmetį, dabartiniu pavidalu žinoma kaip Lisabonos sutartis. Tai padaryta prieš daugelio tautų valią. Referendumų Prancūzijoje, Nyderlanduose ir Airijoje rezultatai buvo šiurkščiai atmesti. Nustatytas demokratijos deficito principas, pagal kurį leidžiamas reguliavimas iš viršaus, tariamai siekiant pagerinti ES administravimo mechanizmus. Pirmieji pokyčiai, susiję su asmenimis, paskirtais į naujus ES postus, kol kas tik sukėlorganizacinį chaosą ir pralinksmino Europą bei visą pasaulį. Švedija po savo pirmininkavimo palieka Europos Sąjungą netikrumo ir chaoso būklės.
Anna Maria Corazza Bildt
Pone pirmininke, norėčiau padėkoti pirmininkaujančiai Švedijai už Stokholmo programoje pateiktą piliečių Europos viziją. Pagaliau turime viziją, pateisinančią mūsų piliečių lūkesčius gyventi saugioje Europoje, kurioje taip pat gerbiamos asmens teisės, ir šią istorinę Stokholmo programos svarbą visada pabrėšime. Pagaliau galime judėti pirmyn link piliečių valdomos ir jiems tarnaujančios Europos.
Taip pat džiaugiuosi tuo, kad įsteigtas Europos prieglobsčio paramos biuras. Tai svarbus ir konkretus žingsnis sprendžiant šalių, norinčių kovoti su neteisėta imigracija, problemas, kuris taip pat leis sukurti žmogiškesnę migracijos politiką. Stokholmo programa bus su mumis penkerius metus ir tikiuosi, kad dabar galime imtis ją įgyvendinti. Dėkoju Švedijai už pirmininkavimą. Jūsų pėdsakas liks su mumis penkerius metus.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Pirmininkaujanti Švedija atliko puikų darbą ir už tai norėčiau padėkoti Ministrui pirmininkui. Užbaigus Lisabonos sutarties ratifikavimo procesą sureguliuota apgailėtina ir gėdinga mini krizė, susijusi su Čekijos prezidentu V. Klausu. Šią krizę lėmišplėtimo proceso metu padaryta politinklaida: Europos Sąjunga iš anksto nepareiškė, kad trylika diskriminacinių Benešo dekretų moraliniu požiūriu yra nepagrįsti. Kitas svarbus įvykis yra tas, kad ES pavyko susitarti dėl vieningos pozicijos derybose dėl klimato kaitos. Jungtinės Amerikos Valstijos ir Kinija šio fakto dar nesuvokė, bet Europos Sąjunga aiškiai supranta, kad ateitis priklauso tam, kas rodo iniciatyvą kurdamas ekologišką ekonomiką. Nepamirškime, kad ES pavyko pasiekti savo tikslus tik dėl to, kad naujosios valstybės narės sugebėjo labai sumažinti išmetamų teršalų kiekį. Galiausiai trečiasis svarbus įvykis - derybų dėl stojimo su Serbija pradžia bei vizų režimo panaikinimas Serbijai, Makedonijai ir Juodkalnijai. Norėčiau padėkoti Švedijai už tai, kad suteikpuikią galimybę bendram Ispanijos, Belgijos ir Vengrijos pirmininkavimui.
Rachida Dati
(FR) Pone pirmininke, J. M. Barroso, F. Reinfeldtai, pirmiausia norėčiau padėkoti pirmininkaujančiai Švedijai už šį pusmetį atliktą nepaliaujamą ir labai plataus užmojo darbą ir pirmiausia už pastangas, kurių ji dėjo kartu su valstybių ir vyriausybių vadovais, kad įgyvendinant G20 procesą būtų susitarta dėl bendros plataus užmojo pozicijos finansų rinkos reguliavimo srityje.
Europos Sąjunga taip pat sugebėjo susitarti dėl bendros, labai iniciatyvios ir plataus užmojo pozicijos Kopenhagos konferencijoje. Todėl norėčiau jos poziciją ir sprendimus paremti. Būtent Europos Sąjunga pasiūlpagrindinius susitarimus, susijusius su šia finansų krize, paveikusią visą Europą, ir buvo varomoji jėga derantis dėl jų bei juos sudarant.
Praeitą savaitę Europos Vadovų Taryba taip pat priėmgalutinį sprendimą dėl naujos finansų sistemos priežiūros sistemos ir pradėjo derybas su Europos Parlamentu, nes nuo dabar Europos Parlamentas taip pat bus atsakingas už Pitsburge priimtų sprendimų įgyvendinimo stebėseną.
Finansų krizatskleidmūsų finansų priežiūros sistemos silpnąsias vietas. Dabar bus siekiama užtikrinti geresnį veiklos derinimą bei atnaujinti ir sustiprinti Europos valdžios institucijų įgaliojimus. Tai reikalavimai, kuriuos būtina įgyvendinti.
Tikiuosi - skiriu savo žodžius Komisijai - kad įgyvendindami savo sprendimus būsime tokie pat budrūs ir išlaikysime tą patį ambicingumo lygį.
Diane Dodds
Pone pirmininke, šį rytą noriu Šiaurės Airijos žuvininkystės pramonės darbuotojų vardu išreikšti didelį nusivylimą dėl žvejybos kvotų sumažinimo. Vakar vakare Taryba paskelbė, kad omarų žvejybos kvotos 7A zonoje bus sumažintos 9 proc. Tai didelis smūgis Šiaurės Airijos žuvininkystės pramonei.
Dėl įgyvendinamos menkių išteklių atkūrimo programos ir dėl sumažinto žvejybos dienų skaičiaus ši pramonatsidūrsilpnoje padėtyje ir dabar yra priklausoma nuo omarų žvejybos. Taigi kvotų sumažinimas 9 proc. turės jai skausmingų padarinių. Ypač apmaudu, kad mokslinių tyrimų išvados leido Komisijai šiais metais pratęsti kvotas.
Manau, kad Ispanijos prioritetas per būsimą jos pirmininkavimo Tarybai kadenciją turėtų būti bendrosios žuvininkystės politikos reformavimas, nes tokius sprendimus turi priimti atsakingi asmenys regiono, vietos lygmeniu, o ne Briuselio biurokratai.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Daug gerų dalykų nutiko Europos Sąjungoje per Švedijos pirmininkavimo kadenciją, kuri sutapo su sunkiu krizės ir lūkesčių, susijusių su Lisabonos sutarties priėmimu, laikotarpiu. Tačiau nepritariu nuomonei, kad dabar turime kitokią ar naują Europos Sąjungą. Manau, kad geriausiu atveju dabar turime atnaujintą Europos Sąjungą. Tiesą sakant, pagrindinės Sutarties nuostatos turi būti papildytos ne tik išsamiu turiniu, bet ir konkrečiais praktiniais sprendimais. Labai svarbu aiškiai apibrėžti svarbiausių pareigybių kompetencijos ribas, taip pat ryšius tarp ES institucijų, įskaitant naująjį Europos Parlamento vaidmenį
Nuogąstauju dėl galimų rotacijos principu grindžiamo valstybių narių pirmininkavimo funkcijos apribojimų. Šiai funkcijai valstybės narės ruošėsi ir ją vykdsu tokiu dideliu ryžtu. Jei kartu su nuolatiniu Europos Vadovų Tarybos pirmininku neturėsime pirmininkaujančios šalies pirmininko, kuris, kaip kad šiandien, būtų čia ir teiktų ataskaitas, tai bus ne visa Europos Sąjunga, nes ji praras dalį savo įvairovės. Pirmininkaujančios valstybės narės turės kūrybiškai įkvėpti ES imtis naujų veiksmų, o nuolatinis Europos Vadovų Tarybos pirmininkas turės užtikrinti ES darbo derinimą, jo tęstinumą ir darną.
Fredrik Reinfeldt
einantis Tarybos pirmininko pareigas. - Pone pirmininke, šios diskusijos baigiasi, baigiasi, kaip minėta, ir paskutinrotacijos principu grindžiamo pirmininkavimo Tarybai kadencija. Netrukus José Manuel Barroso ir aš išvyksime į Kopenhagą, tad labai trumpai norėčiau pakalbėti dėl finansinių išteklių, nes manau, kad šis klausimas bus svarbiausias diskusijose su besivystančiomis šalimis.
Mes sugebėjome pasiūlyti konkrečią sumą - 2,4 mlrd. EUR kasmet trejų 2010-2012 m. laikotarpiu. Mums buvo svarbu pabrėžti, kad ši suma skiriama šiam trejų metų laikotarpiui, bet šios lėšos taip pat galės būti panaudotos paramai klimato apsaugos srityje.
Diskusija dėl Tūkstantmečio vystymosi tikslų įgyvendinimo yra labai svarbi. Noriu pabrėžti, kad valstybės narės pritarmūsų įsipareigojimui iki 2010 m., t. y. iki kitų metų, bendrai išmokėti 0,56 proc. ES BNP. Taigi oficialios vystomosios pagalbos požiūriu artėjame prie 2015 m. JT nustatyto 0,7 proc. lygio.
Visa tai yra pačių valstybių narių rankose. Akivaizdu, kad kai kurių valstybių narių indėlis šio lygio nesiekia. Švedijos indėlis į vystomąją pagalbą išskirtinai didelis ir siekia beveik 1 proc. BNP. Diskutuodami šiuo klausimu taip pat turime prisiminti, kad tarp šalių yra skirtumų.
Valstybės narės galėjo prisidėti prie šios pagalbos pagal savo išgales savo noru. Labai džiaugiuosi galėdamas pasakyti, kad lėšų šiam "greitajam paleidimui" skyrvisos 27 valstybės narės. Kai kurių valstybių narių indėlis labai nedidelis, bet Europos balsas girdimas ta prasme, kad kiekviena valstybnarprie šios paramos iš tikrųjų prisidėjo.
Taip pat dar kartą norėčiau padėkoti Parlamentui už bendradarbiavimą. Per Švedijos pirmininkavimo kadenciją kalbu Parlamente kaip Ministras pirmininkas jau ketvirtą kartą, bet šiuo požiūriu net iš tolo negaliu lygintis su Cecilia Malmström, kuri kalbėjo Parlamente net 25 kartus. Per visą mūsų pirmininkavimo kadenciją dalyvavome plenariniuose Parlamento posėdžiuose 43 kartus, o komitetų posėdžiuose - 44 kartus.
Tai taip pat labai svarbu skaidrumo ir gero institucijų bendradarbiavimo požiūriu. Mes žinojome, kaip svarbu palaikyti gerus ryšius su Europos Parlamentu. Rengėmės šiam mūsų susitikimui, kad galėtume atsakyti į jūsų klausimus, ir norime jums padėkoti už jūsų bendradarbiavimą.
Pirmininkas
Pone Ministre pirmininke, po dviejų savaičių jūsų pirmininkavimas Europos Sąjungai bus pasibaigęs. Dėkoju jums už jūsų aktyvumą ir energiją. Žinome, kad pirmininkauti šią kadenciją nebuvo lengva. Kaip girdėjome iš Parlamento narių ir galime spręsti pagal daugelio jų išsakytą nuomonę, tai buvo sėkmingas pirmininkavimas. Noriu padėkoti asmeniškai jums ir, žinoma, visai Švedijos Vyriausybei. Šias pastarąsias kelias savaites pirmą kartą istorijoje bendradarbiavome vadovaudamiesi naujais principais. Tą mums leido padaryti Lisabonos sutartis.
Labai jums dėkoju. Mes prisiminsime jūsų pirmininkavimą.
José Manuel Barroso
Komisijos pirmininkas. - Pone pirmininke, aš tik norėčiau atsakyti į kelis konkrečius klausimus, kuriuos pateikčia dar esantys Parlamento nariai.
Pvz., A. Severin kalbėjo apie ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, ir norėčiau šį klausimą pabrėžti. Iš tikrųjų, kai Europos Sąjungos strategija 2020 m. buvo svarstoma Europos Vadovų Taryboje pirmą kartą, buvo susitarta - žr. išvadų 18 punktą - kad būtina dėti visas pastangas siekiant užtikrinti ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, taip pat lyčių lygybę. Manau labai svarbu, kad dėl šio prioriteto susitarta pačioje Europos Sąjungos strategijos 2020 m. svarstymo pradžioje. Žinoma, pagrindinį dėmesį turime skirti konkurencingumo stiprinimui ir šiuo metu iškilusių visuotinių iššūkių įveikai, bet siekdami šių tikslų kartu turime skatinti ekonominę, socialinę ir teritorinę Europos Sąjungos sanglaudą. Į tą labai svarbu atsižvelgti ne tik apibrėžiant šią strategiją, bet ir formuojant būsimąsias finansines perspektyvas.
Kitas konkretus klausimas, kurį kėlO. Karas, taip pat R. Dati, susijęs su Europos priežiūros institucijomis. Paaiškinsiu. Labai džiaugėmės, kad Europos Vadovų Taryba sugebėjo šiuo klausimu vieningai priimti sprendimą. Atvirai kalbant, praeityje būtų net sunku įsivaizduoti, kad valstybės narės galėtų vienbalsiai pritarti tekstui dėl finansų priežiūros europiniu lygmeniu. Suprasdamas, kad kai kurie klausimai iš tikrųjų keblūs, vis dėlto manau, kad Komisijos pasiūlytas tekstas buvo šiek tiek per daug sušvelnintas. Būtent atsižvelgdama į tai, kad šis reikalas iš tiesų labai delikatus, Komisija savo pasiūlyme numatlabai paprastas ir veiksmingas finansų sistemos apsaugos priemones. Tačiau apgailestauju, kad dviem iš trijų atvejų atsisakyta Komisijos pasiūlytų tiesioginių priežiūros institucijų galių finansų institucijų atžvilgiu.
Apgailestauju, kad klausimas dėl ypatingosios padėties buvo politizuotas primetant Tarybai atsakomybę skelbti ją. Taip pat apgailestauju, kad galima Europos priežiūros institucijų vykdomos tiesioginės priežiūros taikymo sritis susiaurinta apribojant ją tik kredito reitingų agentūrų veikla. Tikiuosi, kad Europos Parlamentas kitame derybų etape šių sričių reguliavimą sustiprins ir užtikrins geresnę jo pusiausvyrą.
Dėl Kopenhagos. Paaiškinsiu: labai svarbu, kad Europos Vadovų Taryba patvirtino savo ankstesnius įsipareigojimus pasakydama, kad esame pasirengę iki 2020 m. sumažinti taršą 30 proc., palyginti su taršos lygiais 1990 m., jeigu kitos išsivysčiusios šalys prisiims panašius taršos mažinimo įsipareigojimus ir jeigu besivystančios šalys pagal savo išgales ir įsipareigojimus atitinkamai prie to prisidės.
Mes toliau vertinsime kitų šalių taršos mažinimo pastangas ir vėliau atitinkamu metu priimsime sprendimą Kopenhagoje. Tiesą sakant, Europos Vadovų Tarybos susitikime užsiminiau apie galimybę šiek tiek pakeisti savo pasiūlymą numatant kryptis, kuriomis eisime po 2020 m. Diskutuojama ne tik dėl laikotarpio iki 2020 m., bet ir dėl laikotarpio po 2020 m. Taigi apibrėždami kryptis, kuriomis eisime po 2020 m., turime tam tikrą lankstumo galimybę. Būtent taip nusiteikę vykstame į Kopenhagą siekti susitarimo, kuris būtų ne tik plačiausio užmojo, bet ir iš tikrųjų visuotinis.
Pirmininkas
Dar kartą dėkoju jums, Pirmininke J. M. Barroso. Taip pat norėčiau padėkoti Ministrui pirmininkui R. Reinfeldtui, ministrei C. Malmström, buvusiai Europos Parlamento narei, ir visai Švedijos Vyriausybei už labai aktyvų bendradarbiavimą su Europos Parlamentu.
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Vilija Blinkevičiūt 
Norėčiau pasveikinti pirmininkaujančią Švediją už konstruktyviai bei rezultatyviai įgyvendintus savo programos tikslus. Švedija įdėjo daug pastangų, kad šių metų gruodžio 1 d. įsigaliotų Lisabonos sutartis, o tai reiškia, kad Europos Sąjunga taps demokratiškesnė, veiksmingesnir skaidresnė. Esu tikra, kad sutartis pagerins tęstinumą bei sustiprins Sąjungos vaidmenį tarptautinėje arenoje.
Pirmininkaujant Švedijai buvo patvirtinta Baltijos jūros regiono strategija. Džiaugiuosi, kad Baltijos jūros regiono strategijos įgyvendinimui yra skiriama finansinparama .Kadangi esu iš Lietuvos, puikiai žinau, kad šiandieną Baltijos jūros regionas susiduria su dideliais iššūkiais. Vienas iš jų - kaip geriausia išspręsti neatidėliotinas rimtas Baltijos jūros aplinkosaugos problemas? Kitas - kaip Baltijos jūros regioną paversti aktyvesniu ekonomikos augimo ir vystymosi varikliu?
Preliminarius atsakymus į klausimus jau šiandieną galime rasti Švedijos pirmininkavimo laikotarpiu priimtoje Baltijos regiono strategijoje. Tai pirmasis iš keleto Europos makroregionų plėtros planų, kuriuo tikimasi pagerinti regiono aplinką bei sustiprinti jo konkurencingumą. Stokholmo programos strategija - tai vienas iš svarbiausių Švedijos pasiektų prioritetų. Ši penkerių metų programa sudarys sąlygas toliau plėtoti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę.
José Manuel Fernandes  
Švedijos pirmininkavimas vadovaujant Ministrui pirmininkui F. Reinfeldtui buvo labai sėkmingas ir aukščiausio lygio.
Švedija atliko labai svarbų vaidmenį prisidėdama prie to, kad Lisabonos sutartis pradėtų galioti. Taip buvo užbaigtos beveik dešimtmetį trukusios diskusijos ir išeita iš institucinės aklavietės. Dabar Europos Sąjungai atsivėrnaujos galimybės.
Kova su klimato kaita visada buvo vienas iš svarbiausių jos darbotvarkės klausimų. ES šioje srityje yra lyderir tą patvirtina jos pasiūlytas plataus užmojo įsipareigojimas iki 2050 m. sumažinti taršą 80-95 proc. Taip pat buvo pasiektas susitarimas dėl 7,2 mlrd. EUR paramos teikimo besivystančioms šalims per ateinančius trejus metus.
Prasidėjus ekonomikos krizei ir finansų suirutei, pirmininkaujanti Švedija ėmėsi svarių ir realiai įgyvendinamų priemonių. Susidūrusi su didžiausia nuo praeito amžiaus ketvirtojo dešimtmečio finansų krize, ES skubiai patvirtino specialias paramos priemones. Taip pat pasirūpinta panašių krizių pasikartojimo "prevencija" sukuriant naują finansų priežiūros sistemą.
Pirmininkaujanti Švedija padėjo spręsti krizės problemą ir padarEuropą stipresnę, suteikdama jai galimybę toliau eiti taikingos, sėkmingos ir šiuolaikiškos plėtros keliu.
Ilda Figueiredo  
Tiesa, kad būtent per Švedijos pirmininkavimo kadenciją įvyko esminių institucinių pokyčių, iš kurių pirmiausia reikėtų paminėti Lisabonos sutartį, kuri įsigaliojo po to, kai Airijos piliečiai, kurių atžvilgiu buvo imtasi spaudimo ir šantažo, pakeitsavo nuomonę jiems primestame antrame referendume.
Tačiau net tiems, kas iš tikrųjų nori, kad europinintegracija įgytų vis labiau neoliberalistinį, militaristinį ir federalistinį pavidalą, nėra priimtina, kad jiems nebuvo suteikta galimybtarti žodį dėl siaubingos socialinės padėties, kuri dabar susidarEuropos Sąjungoje ir apie kurią akivaizdžiai byloja tik per vienerius metus daugiau nei penkiais milijonais išaugęs bedarbių skaičius, dabar jau viršijantis 23 milijonus.
Tačiau gana būdingai paskubėta pradėti diskusijas dėl ES strategijos 2020 m. visiškai užmiršus įvertinti prieš dešimtmetį patvirtintą vadinamąją Lisabonos strategiją, kurią įgyvendinus, kaip buvo žadėta, Europos Sąjunga turėjo tapti oaze. Nėra abejonių, kad taip pasielgta nenorint minėti priežasčių, sukėlusių didžiausią per pastaruosius dešimtmečius ekonomikos ir socialinę krizę, kurią paskatino liberalizacija ir darbo formų lankstumas, lėmę nesaugių ir prastai apmokamų darbo vietų atsiradimą bei nedarbo didėjimą.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Pone pirmininke, bendras Švedijos pirmininkavimo įvertinimo rezultatas labai teigiamas. Žinoma, didžiausia sėkmbuvo Lisabonos sutarties ratifikavimo proceso užbaigimas. Kaip teisės reikalų komiteto narė, sėkme taip pat laikau Taryboje pasiektą kompromisą dėl ES patentų ir integruotos patentų jurisdikcinės sistemos.
Dėl bendros patentų sistemos, kuri galiotų visoje Europos Sąjungoje, diskutuojama jau labai ilgai. Atėjo laikas šioje srityje nustatyti konkrečias taisykles, nes dėl to, kad ES nėra nustatyta vienodų reikalavimų, Europos įmonėms atsiranda kliūčių plėtotis bei tampa sunku konkuruoti, pvz., su JAV įmonėmis. Praeityje daugybę kartų įsitikinome, kaip sudėtinga suderinti visų valstybių narių interesus sprendžiant ES patento klausimą, tad esu ypač dėkinga pirmininkaujančiai Švedijai už kompromisą, nors kol kas jis pasiektas tik politiniu lygmeniu.
Lisabonos sutartimi Europos Sąjungai suteikiamas teisinis pagrindas priimti įstatymą dėl intelektinės nuosavybės bei patvirtinti tinkamus standartus pagal įprastą teisėkūros procedūrą. Taigi kitą kadenciją, kurią pirmininkaus Ispanijai, dėl kompromiso, pasiekto šių metų gruodžio mėn., Parlamente vyks labai įdomios diskusijos.
Zita Gurmai  
raštu. - Lisabonos sutarčiai, kuria sukurtos visos būtinosios sąlygos institucinėms reformoms, uždegta žalia šviesa. Pirmininkaujančiai Švedijai teko užduotis sudaryti sąlygas Lisabonos sutarties nuostatų įgyvendinimui. Šį iššūkį Švedija įveikė. Kitą kadenciją pirmininkausiančiai valstybei narei teks užduotis užtikrinti efektyvų naujų struktūrų veikimą. Šiuo požiūriu bus būtina dėti visas pastangas siekiant užtikrinti ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą bei lyčių lygybę. Mano nuomone, svarbu pabrėžti, kad dabar, kai Sutartis įsigaliojo, Pagrindinių teisių chartija taps privaloma. Taigi klausimai, susiję su žmogaus teisėmis, įskaitant lyčių lygybę, ir kova su diskriminacija, dabar galės būti sėkmingiau sprendžiami remiantis įstatymu.
Kitas sėkmingas žingsnis - Stokholmo programos parengimas ir patvirtinimas. Ši programa, kuria siekiama spręsti pagrindinius klausimus, gali būti vertinama kaip praktinis veiksmų planas, padėsiantis sukurti saugesnę ir atviresnę Europą, grindžiamą bendromis vertybėmis, principais ir veiksmais.
Norėčiau pabrėžti, kad lyčių lygybės srityje, nors ji ir nėra prioritetinė, pirmininkaujanti Švedija taip pat atliko svarbų vaidmenį prisidėdama prie to, kad dabar Komisijoje turime daugiau moterų ir kad eiti vyriausiojo įgaliotinio pareigas taip pat paskirta moteris.
Petru Constantin Luhan  
Lisabonos sutartimi sustiprintas Parlameno vaidmuo europiname sprendimų priėmimo procese ir, savaime aišku, šios institucijos teisėtumas Europos piliečių akyse. Taigi dėkoju pirmininkaujančiai Švedijai už sėkmingas pastangas turėti galiojančią naują Sutartį. Taip pat džiaugiuosi pokyčiais teisingumo ir vidaus reikalų srityse. Stokholmo programoje, parengtoje per pastaruosius kelis mėnesius ir patvirtintoje gruodžio 10-11 d. Europos Vadovų Tarybos susitikime, nustatomas veiklos šioje srityje krypčių planas 2010-2014 m. Džiaugiuosi galėdamas pažymėti, kad Taryba atsižvelgį Parlamento rekomendacijas. Kalbu konkrečiai apie Šengeno erdvės išplėtimą įtraukiant visas ES valstybes nares, kuris priėmus mūsų pasiūlytus pakeitimus tampa Europos Sąjungos vidaus politikos prioritetu.
Marian-Jean Marinescu  
Noriu pasveikinti pirmininkaujančią Švediją ir padėkoti jai už šį pusmetį atliktą plataus užmojo darbą sudėtingu ekonomikos ir finansų krizės, pasirengimo aukščiausiojo lygio susitikimui Kopenhagoje bei Lisabonos sutarties priėmimo laikotarpiu. Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, pagaliau turime aiškią institucinę sistemą, padėsiančią mums spręsti visas problemas, susijusias su šiuolaikiniam pasauliui iškilusiais iššūkiais. Turėdama naująją Sutartį, ES gali tvirtai prisiimti lyderės vaidmenį kovos su klimato kaita srityje, taip pat pasaulio žaidėjos statusą, net tik Junginių Amerikos Valstijų bei Rusijos Federacijos, bet ir sparčiai besivystančių šalių atžvilgiu. Be to, tai, kad dabar turime nuolatinį Europos Vadovų Tarybos pirmininką ir vyriausiąjį įgaliotinį, užtikrins ES užsienio politikos tęstinumą, o tai padės dar labiau sustiprinti ES vaidmenį pasaulio arenoje. Visi šie instituciniai pokyčiai leis ES dirbti efektyviau ir pasitelkti įvairesnių būdų pagrindinėms problemoms spręsti, su kuriomis susiduria tarptautinbendruomenė, kaip antai kova su terorizmu, prisitaikymas prie klimato kaitos, energetinio saugumo užtikrinimas bei kova su ekonomikos ir finansų krizės padariniais. Esu tikras, kad kitą kadenciją pirmininkausianti Ispanija sugebės pateisinti lūkesčius ir sėkmingai tęs pirmininkavusios Švedijos inicijuotus veiksmus ir jos pradėtą veiklą.
Véronique Mathieu  
Norėčiau pasveikinti pirmininkaujančią Švediją ir padėkoti jai už atliktą darbą, pirmiausia tose srityse, kurios priklauso Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto kompetencijos sričiai. Iššūkiai buvo didžiuliai: reikėjo pereiti nuo Nicos sutartimi grindžiamos teisinės sistemos prie naujos sistemos, numatytos Lisabonos sutartyje, taip pat parengti kitą daugiametę programą, kurioje bus apibrėžti kito penkmečio prioritetai laisvės, saugumo ir teisingumo srityje. Noriu pagirti šią Stokholmo programą, kuria bus paskatintos plataus užmojo politinės pastangos išplėsti šią erdvę iki 2014 m. Tačiau dar daug ką reikia padaryti, pirmiausia prieglobsčio srityje. Džiaugiuosi tuo, kad įsteigtas Europos prieglobsčio paramos biuras, nes būtina suderinti ne tik valstybių narių įstatymus, bet ir praktiką. Vis dėlto kiti pasiūlymai, įtraukti į prieglobsčio paketą, turės būti priimti kuo skubiau, kad būtų išvengta trečiosios Europos bendros prieglobsčio sistemos plėtojimo fazės. Dėl pagrindinių institucinių pakeitimų, kuriuos leido padaryti Lisabonos sutartis, dabar galime laukti neišvengiamo platesnio masto ir aukštesnės kokybės teisės aktų priėmimo vadovaujant kitai pirmininkaujančiai valstybei narei.
Rovana Plumb  
Pirmininkaujanti Švedija padarreikšmingą pažangą įgyvendinusi tris pagrindinius veiksmus: pirma, įsigaliojus Lisabonos sutarčiai išrinktas ES pirmininkas ir ES vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai; antra, priimta "Stokholmo daugiametprograma 2010-2014 m."; trečia, pasirengta suderinant derybines pozicijas Kopenhagos klimato kaitos konferencijai. Džiaugiuosi Tarybos sprendimu dėl ES ir valstybių narių pasirengimo trejų 2010-2012 m. laikotarpiu skirti besivystančioms šalims skubią pradinę 2,4 mlrd. EUR per metus paramą, kad padėtų šioms šalims prisitaikyti prie klimato kaitos padarinių. Tačiau raginu Komisiją sukurti tinkamą mechanizmą finansinės naštos paskirstymui tarp valstybių narių atsižvelgiant į kiekvienos šalies ekonominį pajėgumą.
Joanna Senyszyn  
2020 m. strategijoje apibrėžta Europos Sąjungos veiklos kryptis ir jos pagrindiniai prioritetai per ateinantį dešimtmetį. Kadangi Lisabonos strategijos įgyvendinimas jau baigiasi, labai svarbu, kartu išlaikant esamus socialinius ir ekonominiuos prioritetus, rasti veiksmingų priemonių, padėsiančių pašalinti ekonomikos krizės padarinius.
Dabar vykstančių konsultacijų dėl būsimos strategijos atžvilgiu norėčiau atkreipti dėmesį į du aspektus: Europos švietimo sistemos tobulinimas ir lyčių lygybdarbo rinkoje. Švietimo sistema Europoje turi būti pakeista. Šiuolaikiškos, žiniomis grindžiamos ekonomikos kūrimas neįmanomas be jaunų ir gerai išsilavinusių darbuotojų. Turėtume užtikrinti didesnę finansinę paramą šiuo metu įgyvendinamoms ES programoms ("Erasmus", "Erasmus Mundus", "Leonardo da Vinci") ir imtis naujų iniciatyvų, kurios padėtų jaunimui mokytis ir įgyti patirties užsienyje, taip pat suteikti finansinių ir administracinių galimybių, būtinų tam, kad jauni asmenys galėtų pritaikyti įgytą patirtį dirbdami savo pačių šalyse.
Europos Sąjunga, kuriai svarbiausi piliečių poreikiai, turėtų priimti programą, kuria kiekvienoje jos veikimo srityje būtų skatinama lyčių lygybė, ypač kovojant su nedarbu. Planuodami naująją strategiją turėtume ypač didelį dėmesį skirti moterų užimtumo didinimui, nes iš Eurostato atlikto tyrimo rezultatų matyti, kad krizpaveikdirbančias moteris labiau nei vyrus, ir viena iš priežasčių yra ta, kad moterys dirba darbo vietose, kurios jos yra mažiau saugios užimtumo garantijų požiūriu. Diskriminacija darbo rinkoje tebėra rimta problema ir naujojoje strategijoje turi būti pateiktas atsakas į šią problemą.
Nuno Teixeira  
Nepaisant sunkumų, atsiradusių dėl Lisabonos sutarties įsigaliojimo vėlavimo, pirmininkaujančiai Švedijai pavyko pasiekti sėkmingų rezultatų: priimtas energijos vartojimo efektyvumo paketas ir telekomunikacijų paketas, įsteigtas riziką ribojančiais principais pagrįstos finansų priežiūros organas, pasiektas susitarimas dėl 2010 m. biudžeto, pirmiausia dėl ekonomikos atkūrimo plano finansavimo, priimta Baltijos jūros regiono strategija ir pasirengta šią savaitę Kopenhagoje vykstančiai klimato kaitos konferencijai. Ispanija, kurios pirmininkavimo kadencija prasidės 2010 m., vadovaus perėjimo nuo Nicos prie Lisabonos sutarties procesui ir tęs užimtumo skatinimo remiant ir skatinant Europos šalių ekonomiką strategiją, taip pat spręs problemas, susijusias su tokiais pagrindiniais iššūkiais kaip finansų reguliavimas ir kova su klimato kaita. Geografiniu ir istoriniu požiūriu Ispanijai artimos Portugalijos ir ypač labiausiai nutolusių jos regionų, pvz., Madeiros, gyventojai, nekantriai laukiantys pamatyti, kaip Ispanija pirmininkaus, taip pat turi pasistengti kuo geriau išnaudoti galimybes, kurių neabejotinai atsiras. Pirmasis ES ir Maroko aukščiausiojo lygio susitikimas, pvz., bus idealus forumas propaguoti sumanymą Atlanto vandenyno regione sukurti Europos ir Afrikos šalių bendradarbiavimo erdvę, kuri apims Madeirą, Azorų salas, Kanarų salas ir kaimynines šalis, pirmiausia Maroką. Dėsiu į tai visas pastangas ir šį procesą įdėmiai stebėsiu.
Georgios Toussas  
Pone pirmininke, aukščiausiojo lygio susitikime priimti sprendimai signalizuoja apie tai, kad Europos Sąjunga ir buržuazinės vyriausybės stiprina savo vykdomą antiliaudinę politiką ir imasi šiurkščių priemonių prieš darbininkų klasę bei žemiausius visuomenės sluoksnius siekdamos padidinti Europos monopolijų pelną ir sustiprinti jų poziciją vienoje bendroje vidaus rinkoje ir tarptautinėje imperialistinėje konkurencijoje. ES strategijoje 2020 m., šiame išsamesniame Lisabonos strategijos variante, spartesnkapitalistinpertvarka ir dar didesnis darbininkų darbo užmokesčio mažinimas bei jų darbo ir socialinių teisių panaikinimas yra prioritetiniai tikslai. Radikalių socialinės apsaugos sistemų pakeitimų primetimas, išėjimo į pensiją amžiaus didinimas bei drastiškas darbo užmokesčio, pensijos ir socialinių išmokų karpymas yra ES pasirinktos kapitalizmo krizės įveikos strategijos kertinis akmuo. Grasinimais taikyti kai kurioms valstybėms narėms, įskaitant Graikiją, biudžeto deficito, valstybės skolos ir ekonomikos priežiūros procedūras siekiama ideologiškai įbauginti darbininkus. Šią antiliaudinę ES politiką taip pat propaguoja Graikijos socialdemokratų partija (PASOK) bei Naujosios demokratijos partija, kurios ir toliau remia kapitalui naudingus sprendimus, o naštą kovojant su krizės padariniais permeta ant darbininkų pečių. Graikijos komunistų partija ragina darbininkų klasę organizuoti kontrataką, pasmerkti vienos krypties europinės gatvės partijas ir gruodžio 17 d. masiškai dalyvauti mitinge, kurį organizuoja Visuotinis kovinis darbininkų frontas.
