Politični okvir EU za boj proti nasilju nad ženskami (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je poročilo gospe Svensson v imenu Odbora za pravice žensk in enakost spolov o predlogu novega političnega okvira EU za boj proti nasilju nad ženskami.
Eva-Britt Svensson
Gospod predsednik, najprej se želim zahvaliti poročevalcem v senci in svojim kolegom v Odboru za pravice žensk in enakost spolov za njihovo močno predanost boju proti nasilju nad ženskam.
Pred jutrišnjim glasovanjem in zato, da bi sprožila razpravo, bi lahko omenila mnoge prizadete ženske in veliko število umorjenih žensk zaradi tega smrtonosnega nasilja. Tega ne bom storila, bom pa pred glasovanjem poskušala predstaviti nekaj podob tega nasilja, da se bodo tako vsi poslanci zavedali, da imajo s tem, ko bodo jutri glasovali za moje poročilo, priložnost za boj proti temu nasilju.
Predstavljajte si mater, ki sedi s svojimi otroki in jim bere pravljico za lahko noč. Kar naenkrat se sunkoma odprejo vrata in tam stoji njen mož, oče otrok. Ona in otroci takoj vedo, kaj se bo zgodilo. Otroci se pokrijejo čez glavo, si s prsti zamašijo ušesa in zaprejo oči ter poskušajo preslišati to, kar vedo, da se bo zgodilo. Slišijo, kako njihov oče kriči in slišijo, kako udarja in brca njihovo mater in slišijo, kako njihova mati ječi. To je ena izmed podob tega nasilja.
Še ena podoba. Ženska, ki že več let živi z grožnjami, žalitvami in zlorabo, se končno odloči, da bo prekinila odnos in si zgradila novo življenje zase in za svoje otroke. Pobegne in k sreči najde varno namestitev. Čez nekaj dni pusti svoje otroke v vrtcu. Moški jo čaka pred vhodom in jo zabode z nožem - ženska umre. Še ena žrtev smrtonosnega nasilja nad ženskami. To nasilje se izvaja nad ženskam ravno zaradi tega, ker smo ženske. Povod za takšno smrtonosno nasilje nad ženskami, ki sem ga ponazorila z zadnjim primerom, je dejstvo, da se ženska končno odloči prekiniti odnos. Najnevarnejša stvar, ki jo lahko ženska stori je, da prosi za ločitev od moškega, ki je prepričan, da jo ima v lasti. Ko moški spozna, da bo zgubil nadzor in moč nad njo, se znajde v zelo težkih razmerah.
Naj podam še nekaj primerov. Mlado dekle je na poti domov po obisku v kinu. Poslovi se od svoje prijateljice in ji zakliče: "Se vidiva jutri". Do doma je še nekaj korakov. Za sabo zasliši težke korake, vendar ima časa dovolj le za to, da ugotovi, da ji nekdo sledi. Moški jo napade in posili. Preživi, vendar mora s tem živeti vse življenje.
Druge težave, s katerimi se moramo spoprijeti, vključujejo pohabljanje spolnih organov.
Komisija je v akcijskem programu za uresničevanje stockholmskega programa navedla, da bo v obdobju 2011-2012 izdala sporočilo o tem nasilju, sporočilu pa naj bi sledil akcijski načrt EU. To pozdravljam in se veselim tega akcijskega načrta.
Vse dokler bodo ženske trpele zaradi nasilja, ki temelji na spolu - samo zaradi tega, ker smo ženske - naše družbe ne bomo mogli imenovati enakopravna družba. Življenje žensk in njihove različne življenjske odločitve so omejene s tem nasiljem in z zavedanjem, kako močno razširjeno je v družbi.
Ženske so žrtve nasilja na podlagi spola, vendar želim na koncu povedati, da na te ženske ne smemo vedno gledati kot na žrtve. Pogosto gre za odločne ženske, ki bi lahko z dobro delujočo socialno pomočjo ustvarile dobro življenje zase in za svoje otroke. Zdaj moramo v Evropskem parlamentu dokazati, da jih podpiramo.
Cecilia Malmström
članica Komisije. - Hvala lepa, gospa Svensson, za vaš zelo ganljiv uvod v to zelo pomembno temo. Boj proti nasilju nad ženskami je za Komisijo zelo pomemben, kar dokazuje tudi strategija za enakost spolov. Kot ste povedali, je nasilje nad ženskami v Evropi še vedno velika težava in zato pripravljamo usmerjene ukrepe, s katerimi bi razrešili to vprašanje.
Razvili bomo jasen in dosleden odziv politike, s katerim bomo odpravili to težavo v Evropi. Pozdravljam vaše poročilo, gospa Svensson, prav tako pa pozdravljam to pomembno pobudo; zagotavlja priložnost za sodelovanje, izmenjavo stališč in vzpostavlja sinergije med tem, kar počne Komisija, in tem kar počne Evropski parlament pri opredeljevanju prihodnjih ukrepov na tem področju.
Mnoge točke, ki ste jih izpostavili v poročilu, so dejansko zajete v izvajajočih in načrtovanih ukrepih Komisije za boj proti nasilju nad ženskami. Da bi kar najbolj povečali naš vpliv, smo osredotočeni na konkretne ukrepe na področju, na katerih nam Lizbonska pogodba zagotavlja jasno pravno podlago. V naslednjem svežnju pravic za žrtve bomo obravnavali zaščito posebno ranljivih žrtev, kot so ženske in otroci. Ta sveženj bomo predstavili naslednji mesec.
Vsaka žrtev potrebuje pomoč po zločinu, hkrati pa se mora spopasti z vsemi postopki, ki sledijo. Ženske so seveda še posebno ranljive, če so bile žrtve nasilja doma - posilstvo ali spolno zlorabljanje, zalezovanje ali druge oblike nasilja na podlagi spola. Ko pridejo v stik z ljudmi in sodnim sistemom, jih moramo spoštljivo obravnavati, za to pa je potrebno znanje. Te ženske prav tako potrebujejo posebno podporo in zaščito, hkrati pa jim mora biti zagotovljen dostop do pravice in odškodnine.
Veljavni pravni okvir v EU ne določa minimalnega obsega obravnave žrtev v EU ne glede na to, kje so bile žrtve, in ravno zato namerava Komisija ukrepati in okrepiti položaj žrtev v Evropi. Kot prvi korak predstavljamo sveženj zakonodajnih ukrepov o pravicah, varstvu in podpori žrtev zločinov ter vzajemno priznavanje varstvenih ukrepov. Pri tem bomo posebno pozornost namenili ranljivim žrtvam, kot so žrtve spolnega nasilja in nasilja v družini.
Komisija bo prav tako zagotovila vzajemno priznavanje varstvenih ukrepov, kar bo predvsem v pomoč žrtvam ponavljajočega se nasilja partnerja, zakonca ali ožjega družinskega člana. Komisija bo s tem svežnjem zagotovila, da v Evropi pri prečkanju meje ne bo nobena ženska, ki je deležna varstvenih ukrepov - pa naj gre za upravne, civilne ali kriminalne narave -, prepuščena sama sebi.
Naš sveženj bo določal splošni okvir, ki bo potem v tem mandatu dopolnjen z drugimi instrumenti, osredotočenimi na posebne potrebe nekaterih vrst žrtev. Komisija na primer razmišlja o strožjih ukrepih v boju proti pohabljanju ženskih spolnih organov, kar ste omenili v poročilu.
Vzporedno z našimi ukrepi na področju kazenskega pravosodja si bomo prizadevali tudi za krepitev vloge in položaja žensk, ozaveščenosti ter zbiranje in analize statistik o nasilju nad ženskami. Komisija bo uporabila delo Evropskega inštituta za enakost spolov, ki bo zbiral in analiziral podatke in statistike o tej temi.
Na koncu želim izpostaviti, da Komisija zagotavlja pomembno finančno podporo, namenjeno preprečevanju nasilja nad ženskami in boju proti njemu, predvsem s programom DAPHNE III, delom evropskih nevladnih organizacij in javnih organov.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
v imenu skupine PPE. - (ES) Gospod predsednik, v Parlamentu sem največkrat govorila o obsojanju nasilja nad ženskami in spet sem tu, da bi se borila proti temu nasilju.
Povedati želim, da se tega ne naveličam in da je ključnega pomena, da še naprej v javnosti govorimo o tej kršitvi človekovih pravic, saj se brez pozornosti ni mogoče boriti za nobeno stvar. Parlament je najboljši glasnik, ki mi je na voljo, da branim vse tiste ženske, ki vsak dan prenašajo zlorabe in ki nas potrebujejo kot zakonodajalce, da prisilimo države članice, naj kaznujejo storilce tega nasilja na način, ki ustreza resnosti zločina, ter da hkrati zagotovijo pomoč žrtvam.
Če je bila glede na ocene ena od štirih žensk v svojem življenju vsaj enkrat žrtev nasilja na podlagi spola, enako pa velja tudi za otroke, lahko zahtevamo le večjo zavezanost, kot je v svojem akcijskem načrtu navedla Komisija. Menim, da moramo vedno znova vztrajati pri zaščiti žrtev, kot smo to storili z evropsko odredbo za zaščito, za katerega sem bila poročevalka, in upam, da bo čim prej začel veljati.
To poročilo je bilo že od vsega začetka deležno velike podpore in soglasja. To kaže na to, da ko govorimo o nasilju v družini, ki vpliva na vse družinske člane, tudi na otroke, starejše, ženske in moške, ne bi smeli dajati možnosti za politični oportunizem, saj doseganje napredka pri iskanju rešitve za ta madež v naši družbi koristi vsem nam.
Najprej moramo spregovoriti glasneje, nato moramo začeti delati, saj nam ni uspelo zmanjšati števila smrtnih žrtev, čeprav smo za govorjenje o nasilju na podlagi spola porabili več desetletij. Nekaj počnemo narobe, zato je čas, da pustimo demagogijo ob strani in preidemo od besed k dejanjem. Zagotoviti moramo boljšo pomoč in uveljaviti zakonodajo, ki jo potrebujejo ženske, če naj živijo varno in dostojno.
Vse žrtve naj vedo, da bom govorila v njihovem imenu, vse dokler ne bomo s skupnim delom uspeli premagati tega groznega sovražnika, zaradi katerega so življenje zgubile mnoge nedolžne žrtve.
Trdim: dovolj je. To se ne sme nadaljevati. Pozivam vas, da to podprete tudi vi.
Britta Thomsen
v imenu skupine S&D. - (DA) Gospod predsednik, ena od štirih žensk v Evropi je žrtev nasilja. In več kot ena od desetih žensk je žrtev spolnega napada, zaradi nasilja pa trpijo tudi naši otroci. Šestindvajset odstotkov otrok poroča, da so v svojem otroštvu trpeli zaradi fizičnega nasilja.
Te številke kažejo, da ima Evropa resno težavo, in zato moramo ukrepati. Ne moremo si več zatiskati oči pred tem in enostavno ne morem več poslušati zgodb o ženskah, ki so jim možje ali partnerji vrgli v obraz kislino, ali o ženskah, ki so jih pohabili in iznakazili. Številne ženske so mi povedale srce parajoče zgodbe in vsaka od teh zgodb je tudi sramoten madež v zgodovini EU.
EU mora ukrepati zdaj in zaustaviti to nasilje. Ravno zaradi tega je poročilo o nasilju nad ženskami, o katerem danes razpravljamo, tako pomembno. Zunanjemu svetu pošiljamo sporočilo, da Evropski parlament obravnava nasilje na podlagi spola kot kršitev temeljnih človekovih pravic.
Zato se mora Komisija takoj odzvati. Potrebujemo direktivo, želimo direktivo, ki bo zaustavila nasilje nad ženskami. Za to pa bomo potrebovali usklajena in večplastna prizadevanja. Žrtvam moramo zagotoviti varnost in najboljšo možno zaščito, hkrati pa poskrbeti, da se nikjer v Evropi ne bo mogoče izogniti kazni za nasilje nad ženskami, najpomembnejše od vsega pa je, da si moramo seveda močno prizadevati za preprečevanje. Nasilje ni zasebna zadeva. To nasilje lahko zaustavimo le, če bomo ukrepali s političnega vidika.
Antonyia Parvanova
v imenu skupine ALDE. - Hvala, gospod predsednik. Naj se najprej zavalim poročevalki za odlično opravljeno delo in vsem kolegom za njihovo odločnost v boju proti nasilju, ki temelji na spolu.
To poročilo kaže na prepričanje Evropskega parlamenta, da takojšnje ukrepanje v boju proti nasilju nad ženskami ni le potrebno, ampak nujno. Komisija se mora zavedati, da vsi argumenti kažejo na dejstvo, da moramo uvesti ukrepe in instrumente na ravni EU. Vemo, da v Uniji obstajajo ogromne razlike v zakonodaji držav članic za boj proti nasilju nad ženskami.
Lani je študija izvedljivosti Generalnega direktorata za pravosodje pokazala na razlike v dostopu do odredb o zaščiti, razpoložljivosti strokovnih služb ter v strokovnosti in zmožnosti odgovornih javnih uslužbencev. Opazili smo znake zaveze k izkoreninjenju vseh oblik nasilja in učinkovitemu okviru politike na ravni EU, predvsem v sklopu Listine za pravice žensk, ki ste jo predstavili lani, in v sklopu sporočila o izvajanju stockholmskega programa. Kljub temu mnoge države članice niso uveljavile učinkovite zakonodaje za zaščito žensk pred vsemi oblikami nasilja in diskriminacije, zdaj pa opažamo, da temeljne vrednote naše Unije ne veljajo za polovico njenih državljanov.
Zato zdaj pozivamo Komisijo, da pripravi namenski zakonodajni predlog. Pripraviti moramo sklop minimalnih zahtev in jih vključiti v zakonodajni akt, ki mora biti del celovite strategije za obravnavo vseh oblik nasilja na podlagi spola. To pobudo strategije in politike morajo prav tako spremljati aktivnosti za krepitev široke ozaveščenosti. Predvsem mislim na evropsko leto boja proti vsem oblikam nasilja nad ženskami, za katero zdaj zbiramo podpise državljanov.
Ob povrnitvi temeljnih načel, določenih v Pogodbi, in vaše zaveze, ki ste jo že potrdili, danes pričakujemo jasen odgovor na to, kako in kdaj namerava Komisija predlagati učinkovite ukrepe na ravni EU.
Marije Cornelissen
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospod predsednik, veseli me, da je boj proti nasilju na podlagi spola prednostna naloga Evropske komisije in Evropskega parlamenta. Tako imamo skupni cilj, da v prihodnjih letih dosežemo resničen napredek.
Upam, da bomo na to poročilo gledali kot na pomemben prispevek k svežnju v zvezi z žrtvami, ki nam ga je obljubila Komisija, in da bo ta sveženj eden izmed vidikov celovite strategije na ravni Evrope, ki bo vključeval podporo žrtvam, pa tudi druge vidike boja proti nasilju. Na primer, potrebujemo minimalen obseg storitev za pomoč žrtvam. Vse ženske morajo imeti dostop do zatočišča, brezplačne pravne pomoči in psihološke pomoči. Na primer, zaščititi moramo priseljenke, ki nimajo neodvisnega dovoljenja za prebivanje in so posebno ogrožene.
To poročilo vsebuje številne pomembne vidike in v stranki Zelenih upamo, da bomo lahko glasovali zanj. Če pa bosta vključena tudi odstavek 19 in uvodna izjava J, ki prostitucijo označujeta kot kršitev človekovih pravic, ne da bi razlikovala med prostovoljno in prisilno prostitucijo, se bomo morali vzdržati. Upam, da do tega ne bo prišlo in da bomo lahko kot naš prispevek Komisiji in državam članicam ponudili trdno in široko podprto poročilo.
Andrea Češková
v imenu skupine ECR. - (CS) Gospod predsednik, pozdravljam to samoiniciativno poročilo Evropskega parlamenta in menim, da morajo države članice uvesti zakone, ki so ključni za zaustavitev nasilja nad ženskami. Nasilje v družini je zelo resna oblika nasilja nad ženskami. Nasilje v družini ni zasebna zadeva družine. Evropski konzervativci in reformisti trdno podpiramo družino, predvsem pa otroke. Nasilje v družini je povezano s tem. Ima hude negativne posledice za vse družinske člane, predvsem za otroke. Otroci, ki nenehno doživljajo nasilje v družini, ga pogosto sprejmejo kot normalno obliko obnašanja. Zelo velika verjetnost je, da bodo to tudi sami počeli v šoli ali kasneje v življenju.
Nasilje nad ženskami po mojem mnenju odraža in povečuje neenakosti med moškimi in ženskami, zato večkrat določa položaj žensk v družbi. Ženske, ki trpijo zaradi nasilja v družini, so pogosto gospodarsko odvisne in so izpostavljene psihološkemu pritisku, ki ga izvaja storilec. Nasilju v družini moramo posvetiti zadostno pozornost, da ga razkrijemo in pomagamo žrtvam, ki so ženske in otroci. Zato moramo povečati ozaveščenost o pojavnosti te oblike nasilja. O tem vprašanju moramo voditi družbeno razpravo, prav tako pa moramo pripraviti kampanjo za ozaveščenost in preprečevanje, saj ženske pogosto ne želijo odkrito spregovoriti o svojih travmatičnih izkušnjah, ker se bojijo zase in za svoje otroke. V zvezi s tem podpiram tudi uvedbo evropske odredbe za zaščito, ki lahko med drugim pomaga žrtvam nasilja v družini na evropski ravni, če ima trdno pravno podlago.
Ilda Figueiredo
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospod predsednik, to je pomembno poročilo, ki predlaga nov svetovni politični pristop proti nasilju na podlagi spola s konkretnimi ukrepi, ki predvsem vključujejo kazenske postopke ter preventivne in zaščitne ukrepe, izpostavljajo potrebo po zagotavljanju pogojev, namenjenih emancipaciji žensk, in se hkrati bojujejo proti negotovim delovnim mestom, brezposelnosti in revščini, tako da bodo ženske lahko svobodno izbrale svoj način življenja. Žal zdaj ženske o tem ne morejo odločati in so pogosto prisiljene v podrejen položaj, tudi v prostitucijo in oblike nasilja v družini, ki bi bile sicer zanje nesprejemljive.
Zato je čas, da preidemo od besed k dejanjem in tako zaustavimo to nasilje, ki je nedvomno ena izmed najresnejših oblik kršitev človekovih pravic. Tega nasilja na podlagi spola, ki prav tako zelo negativno vpliva na otroke ter se v obdobju gospodarske in družbene krize še poslabša, ne moremo več dopuščati. Ravno zaradi tega pozivamo Komisijo, kot tudi države članice, da čim prej uvedejo konkretne ukrepe proti nasilju in za zaščito pravic žensk.
Barbara Matera
(IT) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, boj proti vsem oblikam nasilja nad ženskami je prednostna naloga madžarskega predsedovanja Evropski uniji.
Zato pozivam k dolgoročnim političnim, družbenim in pravnim ukrepom, s katerimi bi odpravili nasilje na podlagi spola in dosegli resnično enakost med spoloma. Skupaj z drugimi kolegi v Parlamentu sem podprla uvedbo "evropskega leta boja proti vsem oblikam nasilja nad ženskami", da bi tako dvignili ozaveščenost med evropskimi državljani.
Menim, da je priznanje Evropske komisije v akcijskem načrtu za obdobje 2010-2015 o potrebi boja proti nasilju na podlagi spola vsekakor pomemben korak, ki mora pripeljati do posebnih ukrepov. Še vedno čakamo na strateški načrt, za katerega je Evropska komisija najavila, da ga bo predstavila letos. S tem načrtom naj bi bil uveden sveženj pravnih ukrepov in praks, s katerim bi nacionalne kazenske zakonodaje žrtvam nasilja zagotavljale ustrezno zaščito.
Po ocenah naj bi v Evropi bilo od 20 do 25 % žensk vsaj enkrat v življenju žrtev nasilja. Poleg tega naj bi bilo po ocenah pol milijona žensk, ki živijo v Evropi, žrtev pohabljanja ženskih spolnih organov. Te statistike, ki se žal še poslabšujejo, so vsekakor zaskrbljujoče in alarmantne ter zahtevajo hitro ukrepanje evropskih institucij.
Nasilje nad ženskami ima negativne posledice za celotno družino. Matere svojim otrokom ne morejo zagotoviti občutka varnosti, zato postanejo posredne žrtve nasilja. Nasilje nad ženskami je pojav, ki ga je zelo težko nadzirati, saj se ženske, ki so žrtve, tega pogosto sramujejo in se nasilje bojijo prijaviti oblastem.
S tem je delo institucij še bolj oteženo, kljub temu pa nujno potrebno. Zato se pridružujem kolegici, gospe Jiménez-Becerril Barrio, ko pravi: "Ustavimo nasilje nad ženskami, takoj ga ustavimo!"
Edite Estrela
(PT) Gospod predsednik, kot poročevalka v senci čestitam poročevalki za odlično poročilo, ki si zasluži podporo moje skupine. Slišali smo, da je nasilje nad ženskami resen napad na človekove pravice; resna kršitev človekovih pravic. Vemo, da se morajo žrtve nasilja odreči mnogim temeljnim pravicam in da so ogrožene za nadaljnje zlorabe.
Pred kratkim sem obiskala zatočišče v moji državi, na Portugalskem, kjer sem se pogovarjala z mnogimi ženskami. Nekatere so opisale življenje, polno trpljenja, dovolj poguma, da so prijavile napadalce pa so zbrale le zaradi tega, ker so pri tem vztrajali njihovi otroci. Druge so opisovale, kako so njihovi otroci, ki so zdaj že odrastli, vložili tožbe, ker ženske same niso imele dovolj poguma, da bi to storile. Nesprejemljivo je, da morajo žrtve zapustiti svoje domove, vzeti otroke iz družinskega okolja, medtem ko nasilneži ostanejo doma.
Menim, da moramo spremeniti zakonodajo, tako da bodo ženske spoštovane in da ne bodo več žrtve nasilja; žrtve okoliščin, ki negativno vplivajo na vse nas. Prav tako želim povedati, da gre za napad na demokracijo, saj so tem ženskam odvzete državljanske pravice. Skupaj se borimo proti tej nadlogi.
Janusz Wojciechowski
(PL) Gospod predsednik, ko razpravljamo o tem, kako se boriti proti nasilju nad ženskami, predvsem mislimo na nasilje znotraj družin ali v zasebnih odnosih. Ta vrsta nasilja je nedvomno resno kaznivo dejanje, države članice pa morajo za boj proti temu uvesti odločne pravne ukrepe. V zvezi s tem se strinjam z duhom poročila gospe Svensson.
Želim pa izkoristiti to razpravo in izpostaviti različne oblike nasilja, s katerimi se ženske pogosto srečujejo. Govorim o nasilju, ki ga izvaja država, ko omogoča, da materam odvzamejo otroke, kar se vse pogosteje dogaja. Odvzem otroka je najhujše možno nasilje, ki lahko doleti mater, to pa se včasih zgodi zaradi popolnoma nepomembnih razlogov. Poznam dramatične primere na Poljskem, ko so materam odvzeli otroke, tudi en primer, v katerem je družinsko sodišče materi odvzelo 10-letnega fanta samo zaradi tega, ker naj bi preveč molila. So primeri, ko staršem odvzamejo otroka zato, ker so revni. Namesto, da bi družini pomagali, dodelijo otroke v rejniške družine ali pa ji dajo v oskrbo. So tudi dramatični primeri, ko materam odvzamejo otroka zaradi sporov med staršema. Včasih pride do dramatičnih dogodkov, ker policija, socialni delavci ali uradniki na sodišču materam odvzamejo otroke.
Družina je v Evropi vse manj vredna, država pa vse bolj in bolj posega v družinsko življenje. To pogosto vodi v nasilje, ki ga je uzakonila država, kar škodi staršem in predvsem otrokom. Odvzem otrok materam, odstranjevanje mater od njihovih otrok - gre za dve plati zadeve - mora biti skrajna rešitev, kadar je otrok zlorabljen ali trpi zaradi nasilja. Otrok pod nobenim pogojem ne bi smeli odvzemati zaradi revščine. Družinam in ženskam v družinah moramo zagotoviti celovito pomoč, hkrati pa se moramo izogniti krhanju družinskih vezi, saj je to večkrat slabše zdravilo, kot pa je bolezen sama.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Gospod predsednik, pozdravljam dejstvo, da bo Evropski parlament na tem delnem zasedanju sprejel poročilo, ki določa večplasten pristop k nasilju nad ženskami. Prepričana sem, da bo uporaba tako široke opredelitve nasilja nad ženskami pomagala v boju proti tej težavi. Nobenega dvoma ni, da bomo oprijemljive rezultate dosegli le z izvedbo povezanih ukrepov na različnih ravneh - politični, družbeni, pravni in na ravni izobraževanja. Še vedno pa čakamo na predlog direktive, ki je namenjena izključno boju proti nasilju, in upam, da bo Evropska komisija kmalu predstavila takšen predlog.
Zaključila bom z dvema pripombama. Zelo pomembno je, da nasilje nad ženskami končno začnemo dojemati kot kaznivo dejanje, ne samo z vidika žensk ali družbene enote družine, ampak se moramo zavedati tudi povezanih stroškov, ki jih nosi celotna družba, kar se dogaja vse pogosteje. Drugič, med razpravo o tej težavi se ne bi smeli osredotočiti izključno na boj proti nasilju. ampak tudi na različne razsežnosti takšnega obnašanja. Boriti bi se morali proti stereotipom in obsoditi družbeno sprejemljivost nasilja nad ženskami, hkrati pa poskušati spremeniti način vzgoje otrok, da bodo tako prihodnje generacije mladih resnično verjele v enakost med moškimi in ženskami in jo uveljavile v praksi.
Gospe Svensson bi želela čestitati za poročilo, v katerem je izpostavljeno zelo pomembno in občutljivo družbeno vprašanje, in sicer nasilje nad ženskami. Prepričana sem, da bodo današnjim besedam sledila dejanja in da ne bomo govorili le o nasilju nad ženskami, ampak da bomo ukrepali in zaščitili ženske. Hvala lepa.
Emine Bozkurt
(NL) Gospod predsednik, v stockholmskem programu je Komisija navedla, da bo uporabila vsa razpoložljiva sredstva za boj proti nasilju nad ženskami. Vendar pa zdaj nimamo celovite strategije, kljub temu pa moramo nujno ukrepati.
Varnost je pomembna dobrina, predvsem za najbolj ranljive med nami. To velja tudi za veliko skupino žensk, ki so še vedno žrtve prisilnih porok, ubojev iz časti in pohabljanja spolnih organov. Te škodljive tradicionalne prakse vsak dan prizadenejo mnoga dekleta in ženske v Evropi. Da bi se spopadli s takšnim nasiljem, potrebujemo zadostna sredstva. V ta namen potrebujemo preiskave, prav tako pa moramo pozorno prisluhniti žrtvam takšnih praks.
Komisija mora čim prej pripraviti evropsko strategijo, da bi se lahko borili proti nasilju nad ženskami, strategijo, ki bo obravnavala predvsem tradicionalne škodljive prakse. Danes, ne jutri in ne šele leta 2012 ali 2013. Zato je nesprejemljivo, da še vedno nimamo tako pomembnega instrumenta, kot je evropska odredba za zaščito. Varnost posameznika se ne sme in ne more končati na meji.
Tadeusz Cymański
(PL) Gospod predsednik, če nadaljujem pri pripombah, ki so jih podali prejšnji govorniki. in pri poročilu gospe Svensson, moramo najprej še enkrat poudariti, da je nasilje nad ženskami še vedno značilno za našo družbo. Med glavnimi razlogi, da ta pojav še obstaja, so podrejen materialni položaj žensk in gospodarska diskriminacija v karieri žensk, bolj omejen dostop do trga dela, nižja plača in manj prejemkov socialne varnosti. Ženske prevzemajo posledice materinstva in breme vzgoje otrok. V mnogih evropskih državah je socialna varnost v zvezi s tem nezadostna.
V delovnem življenju žensk, predvsem pa, ko se upokojijo, ti dejavniki pomenijo, da so odvisne od dobre volje svojih partnerjev in sistemov socialne varnosti. Gre za zelo nepoštene razmere, ki jim moramo nasprotovati vsi. Zato je predlog o tem, da bi ženske prejemale celotno plačilo za čas, ki ga namenjajo materinstvu in vzgoji otrok, tako pomemben. To je zlasti pomembno danes, v času demografske krize v Evropi.
Z ukrepi za zagotavljanje enakih ekonomskih priložnosti za ženske moramo pomagati prispevati k odpravi ali zmanjšanju nasilja nad njimi. Ekonomska odvisnost žensk od moških je eden izmed številnih razlogov za pasivnost, vdanost žensk, v nekaterih primerih pa za njihovo pristajanje na pojav nasilja. Skrajni čas je, da se to konča. Evropski parlament ima daljnosežne priložnosti za izboljšanje teh razmer, predvsem v državah, kjer so ženske zaradi velike revščine v še posebno težkih razmerah. To je zelo pomembno sporočilo in hvaležen sem vsem tistim, ki so sprožili to poročilo za prepoznavanje te težave in za dejavno ukrepanje za njeno razrešitev.
Edit Bauer
(HU) Gospod predsednik, tudi jaz se želim zahvaliti poročevalki za poročilo, saj menim, da obravnava zelo pomemben družbeni problem. V Evropi smo se navadili na dejstvo, da se stvari premaknejo, kadar so gospodarsko pomembne. Predvsem želim poudariti, kako poročilo izpostavlja, da zaradi nasilja nad ženskami v Evropi vsako leto nastane škoda v višini več milijard. Nasilje je na vseh ravneh: med revnimi, bogatimi, slabo izobraženimi in med tistimi z univerzitetno izobrazbo. Poleg tega moramo povedati, da je več sto žensk vsako leto žrtev zločina v družini.
Kot je bilo že omenjeno, se je tudi v Evropi pojavila oblika nasilja, ki je prej nismo poznali. Pohabljanje ženskih spolnih organov in tudi uboji iz časti terjajo svoj davek v Evropi. Jasno je, da si želimo evropski standard za premagovanje nasilja nad ženskami. Hkrati pa se dobro zavedamo, da je to zaradi neobstoja pravne podlage skoraj nemogoče. Kljub temu lahko pripravimo skupno evropsko strategijo. Tudi če ne moremo uskladiti pravnih sistemov, nam je lahko izmenjava dobrih praks na tem področju v veliko pomoč. Poročilo prav tako izpostavlja, da nekateri pravni sistemi določenih nasilnih dejanj ne obravnavajo kot taka. Prepričana sem, da lahko v prihodnje s sodelovanjem dosežemo nekaj napredka, vendar pa bo to sodelovanje uspešno predvsem zaradi evropske strategije, ki jo močno potrebujemo. Hvala lepa.
Silvia Costa
- (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, zahvaliti se želim poročevalki, gospe Svensson. Vemo, da se nasilje nad ženskami in otroci v Evropi povečuje. Zato pozivamo Komisijo, da do leta 2011 predloži predlog, kar je že obljubila, strategije o nasilju nad ženskami. Ta strategija bi morala vključevati vse, in sicer obravnavati nasilje v družini in pohabljanje spolnih organov, pa tudi nekatere bolj prikrite oblike. Mislim na ustrahovanje na delovnem mestu in resno diskriminacijo žensk, ki so noseče ali se nameravajo poročili in ki morajo pred tem dati odpoved, kar se dogaja v moji državi, vendar tega ne obravnavamo več kot zločin, kar smo počeli v preteklosti. Prav tako imam v mislih to, kar lahko opišemo kot napeljevanje k nasilju, k čemur spodbujajo mediji in oglaševanje.
Po direktivi o trgovanju z ljudmi in skorajšnji direktivi o žrtvah nasilja, ki jo je najavila komisarka Malmström, menim, da je Lizbonska pogodba pripravila podlago za doseganje večje pravne uskladitve pri načinu, kako države članice priznavajo pomen zločinov nasilja nad ženskami in otroci kot posebne oblike nasilja, prav tako pa opredeljujejo posebne standarde storitev svetovanja, pravne pomoči ter varstva žensk in otrok v sodelovanju z nevladnimi organizacijami. Prav tako bo omogočila skladno in primerljivo statistiko z analizami vpliva oblik preprečevanja in uveljavljanja, ki jih izvajajo države članice, da bi tako zmanjšale nasilje.
V zvezi s tem menim, da ima Parlament enotno mnenje - sem ena izmed podpisnic pisne izjave - o opredelitvi leta za premislek v Evropi na temo nasilja, Parlament pa lahko k temu pripomore z zelo jasnim in vplivnim glasom.
Regina Bastos
(PT) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, kot smo že povedali, je nasilje nad ženskami resna kršitev človekovih pravic. Gre za staro in svetovno težavo, ki pesti kulturno in geografsko prepoznavne države, ki so bolj ali manj razvite. Te razmere pogosto povezujemo z disfunkcionalnimi družinami; družinami iz družbeno in ekonomsko najbolj odrinjenih slojev. V resnici pa gre za pojav, ki pesti mnoge družine ne glede na stopnjo izobrazbe, ekonomski ali družbeni položaj.
Po ocenah naj bi bila skoraj vsaka peta ženska v Evropi vsaj enkrat v svojem odraslem življenju žrtev fizičnega nasilja. Zato moramo prednostno zagotoviti podporo ženskam, ki so žrtve nasilja, in to poročilo vsebuje sklop pobud, ki so temu namenjene: med temi moramo predvsem omeniti pravno pomoč za žrtve, obsežnejše in učinkovitejše kazenske preiskave, pomemben ukrep o vzpostavitvi pribežališč za žrtve in uvedbo telefonske številke za nujne primere ter določbo z odvračalnimi kaznimi, ki ustrezajo resnosti zločina.
Posledic za duševno in fizično zdravje žensk, ki so žrtve, ni mogoče določiti, vendar velike posledice nosi tudi družba. Za boj proti temu pojavu je torej potrebna politična in družbena mobilizacija. Nenazadnje gre za vprašanje zagotavljanja enakosti in razvoja. Zato pozdravljamo organizacijo evropskega leta boja proti nasilju nad ženskami, saj bo okrepilo ozaveščenost glede te strašne nadloge v javnosti.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Gospod predsednik, zahvaljujem se gospe Evi-Britt Svensson za odlično poročilo. Resna kršitev pravic žensk in nasilje nad njimi, kar je izpostavila poročevalka, še enkrat dokazujejo, da gre resnično za kršitev temeljnih pravic ljudi, ki ne pozna geografskih, ekonomskih, kulturnih ali socialnih mej.
Glede na akcijski načrt izvajanja stockholmskega programa, ki je bil sprejet lani, bi morala Komisija čim prej pripraviti strategijo za boj proti nasilju nad ženskami, zato jo pozivam, da kar se da hitro izvede konkretne ukrepe in predstavi to strategijo.
Nasilje na podlagi spola vključuje spolno zlorabljanje, trgovino z ljudmi, vsiljene poroke in pohabljanje spolnih organov, ti nasilni zločini pa imajo izjemen vpliv na fizično in umsko zdravje žensk in ga nepopravljivo poškodujejo. Zato želim pozvati države članice, naj zagotovijo boljše usposabljanje za zdravnike, socialne delavce, policijo in pravosodne oblasti, hkrati pa dobro usklajeno sodelovanje, da se bodo lahko strokovno odzvale na vse primere nasilja nad ženskami.
Zahvaljujem se komisarki Malmström, čeprav ni več z nami, za financiranje in pomoč, dodeljeno nevladnim organizacijam za boj proti nasilju nad ženskami, hkrati pa želim ponovno poudariti, da so v času finančne in gospodarske krize primeri nasilja še pogostejši. Zato ne smemo zmanjšati financiranja na tem področju.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Gospod predsednik, čeprav že nekaj desetletij opozarjamo na nasilje nad ženskami in kršitev njihovih pravic, nam ni uspelo zaustaviti te zaničevanja vredne oblike kriminalne dejavnosti. Različne oblike nasilja nad ženskami ne škodijo le ženskam, ampak tudi njihovim družinam. Družinsko življenje večkrat zgubi svoj pomen, ki je zagotavljati občutek varnosti in zaščite. Tudi otroci, ki se doma srečujejo z nasiljem, so na nek način žrtve. Zato moramo na evropski ravni paziti na morebitno izpostavljenost žensk in otrok nasilju v dolžini.
V primeru starejših žensk ali žensk, ki so umsko ali fizično šibkejše, je težava samoobrambe in zaščite lastnih interesov še bolj zapletena. Ženske so prav tako izpostavljene zlorabam na podlagi spola v različnih oblikah kršenja osebnih svoboščin, saj je na primer trgovina z ljudmi v spolne namene ena izmed najresnejših težav, ki vplivajo na celotno družbo.
Zato je ključnega pomena, da si prizadevamo za učinkovitejše kazenske pregone in za zagotavljanje, da bodo kazni ustrezale rednosti zločina. Ključnega pomena je, da izvedemo korake za preprečevanje teh resnih kršitev človekovih pravic in svoboščin in da ženskam v Evropi zagotovimo dostojno življenje.
Seán Kelly
(GA) Gospod predsednik, osredotočiti se želim na dve zadevi: nasilje nad ženskami in vlogo moških kot zaposlenih v hotelih.
Številka 25 % žensk, ki trpi zaradi nasilja, je povsem nesprejemljiva. Kaže na potrebo po izobraževalnem programu med mladimi moškimi, predvsem obvladovanju jeze in spoštovanja do žensk, da bo ta zamisel o dviganju roke nad žensko resnično tabu, ne pa nekaj običajnega, kot lahko pogosto vidimo v filmih, v nekaterih kulturah, žal pa tudi v nekaterih domovih.
Druga tema, ki jo želim omeniti, je vloga moških kot zaposlenih v hotelih. Razlog, zakaj to omenjam, je v tem, da je bila moja prijateljica, čudovito mlado dekle, Michaela Harte, ubita na Mauritiusu na medenih tednih, ko je v hotelu naletela na zaposlene, ki so ropali njeno sobo. Če bi bilo obratno in bi moški naletel na žensko, bi bile možnost, da bo ubit, veliko manjše. Ovrednotiti moramo tveganje in verjetnost. Obravnavati moramo celotno vprašanje moških in njihovega dostopa do sob, predvsem sob, kjer so ženske.
Marc Tarabella
(FR) Gospod predsednik, komisarka, gospe in gospodje, pozdravljam poročilo naše predsednice, gospe Svensson, v katerem izpostavlja potrebo po obravnavi vseh oblik nasilja kot zločinov, za katere velja kazensko pravo.
Običajno še posebno cenim dejstvo, da Evropsko unijo sestavljajo države z različnimi nacionalnimi kulturami in običaji, ko pa govorimo o nasilju, sem zgrožena nad sedanjimi razlikami v obravnavi.
Vzemimo primer: posilstvo. Čeprav zanj povsod velja kazensko pravo, ni opredeljen enako v vseh državah članicah. V Latviji posilstvo v zakonu enostavno ne obstaja. Na Malti posilstvo nad moškim, ki ga zakrivi drug moški, ne obstaja. Na Slovaškem posilstvo s predmetom ne šteje kot posilstvo. Za vsemi temi opredelitvami pa se skrivajo ženske, moški in otroci z uničenimi življenji. Če zmanjšamo pomen opredelitve zločinov, s tem zmanjšamo pomen žrtev samih in njihovega trpljenja. Zato pozivam Komisijo, da nujno pripravi načrt za boj proti vsem oblikam nasilja.
Gesine Meissner
(DE) Gospod predsednik, v razpravi smo zelo jasno povedali, da nasilje nad ženskami ni nepomemben prekršek; povsem jasno gre za kršitev človekovih pravic. Že prej je bilo omenjeno, da so tudi otroci včasih posredne žrtve nasilja nad ženskami. So lahko tudi neposredne žrtve nasilja nad ženskami, saj so posledice nasilja nad ženskami vsekakor glavni razlog za mrtvorojene otroke in spontane splave. Ne gre le za vprašanje nasilja v družini; tu so tudi prisilna prostitucija, uboji iz časti - kjer vsekakor ne moremo govoriti o časti -, trgovina z ljudmi, pohabljanje spolnih organov in še mnogi drugi.
To poročilo, za katero sem gospe Svensson zelo hvaležna, v tem primeru ni nastalo le zaradi dejstva, da je bilo v sklopu poročila o enakosti omenjeno, da je enakost močno ogrožena zaradi nasilja nad ženskami, ampak tudi zaradi dejstva, da imamo z Lizbonsko pogodbo zdaj priložnost, da uzakonimo direktivo in vzpostavimo skupni pravni okvir v Evropi. To nujno potrebujemo, če želimo doseči pomemben napredek, saj gre za čezmejno evropsko težavo, proti kateri se moramo boriti.
Angelika Werthmann
(DE) Gospod predsednik, nasilje nad ženskami ima mnogo oblik in ostaja mednarodna težava, ki je mednarodni skupnosti še vedno ni uspelo odpraviti. Uporaba nasilja negativno vpliva na zdravje, dostojanstvo, varnost in samostojnost žrtev. Zaradi tega so možnosti vpletenih žensk, da sodelujejo v družbenem življenju in delu, omejene.
Poleg tega moramo le pogledati stroške in videli bomo, da je nasilje nad ženskami tudi družbeni problem, na primer na področju zdravstva in pravosodja. Ženske so najbolj ogrožene znotraj svojih štirih sten. Najpogostejši vzrok poškodb pri ženskah je nasilje v družini.
Nasilje nad ženskami, ne glede na to, v kakšni obliki se pojavlja, ni nepomemben prekršek. EU mora podpisati tudi Konvencijo Organizacije združenih narodov o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk.
Miroslav Mikolášik
(SK) Gospod predsednik, izpostavljenost posameznika kateri koli obliki nasilja ima daljnosežne uničujoče posledice za družino in družbo in jo moramo še posebno ostro obsoditi, kadar so žrtve ženske ali otroci. Zaskrbljujoče pa se mi zdi, da je nasilje v družini glavni razlog za spontane splave ali mrtvorojence, in zato se zavzemam za uporabo vseh razpoložljivih sredstev kazenskega prava pri učinkovitem zatiranju in preprečevanju fizičnega nasilja.
Opozoriti želim na nujno potrebo po varstvu žensk, predvsem revnih žensk, pred tako imenovanim nadomestnim materinstvom. Nadomestno materinstvo pod pretvezo solidarnosti izpostavlja ženske fizičnemu izkoriščanju in celo zlorabi, kar je neposredno v nasprotju s prepovedjo trgovine z človeškimi organi in telesi ljudi. Na ta način so razvrednoteni dostojanstvo, intimnost in telo žensk, ženske pa postanejo del pokvarjenih pogodb o izposoji na mednarodnem trgu trgovine z ljudmi.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Gospod predsednik, čeprav v svetu najbolj prevladujejo nasilna dejanja nad ženskami, je še vedno zelo malo verjetno, da bodo kaznovana, ne glede na to, ali so zakrivljena v konfliktnih območjih ali v demokratičnih državah. V svetu so regije, kjer se dogaja nasilje nad ženskami v vseh oblikah: posilstvo, trgovina ljudi za spolne storitve, prisilne poroke, smrti, ugrabitve zaradi verskih ali kriminalnih razlogov, prisilna prostitucija, da ne omenjamo nasilja v družini ali nasilja nekdanjih partnerjev. Poleg tega se starost deklet, ki so žrtve nasilja, nenehno znižuje.
Menim, da bi si morale države članice na ravni EU še dodatno prizadevati in zagotoviti celovite nacionalne statistike, ki bodo v večji meri vključevale nasilje na podlagi spola, ter hkrati izboljšati pridobivanje podatkov o tem vprašanju, da bi tako lahko našli najustreznejše rešitve za kaznovanje storilcev.
Prav tako se mi zdi uporaben predlog o vzpostavitvi opazovalne skupine za nasilje nad ženskami kot del Evropskega inštituta za enakost spolov, v tesnem sodelovanju z Agencijo Evropske unije za temeljne pravice.
Norica Nicolai
(RO) Gospod predsednik, kot poročevalka v senci želim čestitati poročevalki za to poročilo, hkrati pa bom izpostavila dve vprašanji.
Čas je, da prenehamo s površinskim pristopom k temu vprašanju, saj pomanjkanje statistik, pomanjkanje doslednih predpisov o kriminalizaciji tega vprašanja v državah članicah in pomanjkanje zanimanja za to zadevo poleg splošnih izjav potrjuje, da gre res za temo, ki jo v Evropski uniji obravnavamo površinsko. Zato potrebujemo direktivo.
Žal gospodarski stroški v tem poročilu in v nobenem drugem dokumentu na to temo niso bili podrobno obravnavani. Ravno zaradi tega vprašanja, ki se zaradi gospodarske krize zdaj še zaostruje, nastajajo znatni finančni stroški za nacionalne proračune, ki znašajo več sto milijonov evrov. Čas je, da ocenimo te stroške in se poskušamo odzvati na te razmere, pri reševanju te težave pa uporabimo finančna sredstva in ustrezne pravne instrumente.
Krisztina Morvai
(HU) Gospod predsednik, poročevalki čestitam za odlično delo. Ponosna sem na dejstvo, da sem pred približno 15 leti na Madžarskem ravno jaz napisala prvi dve knjigi o pojavu nasilja nad ženskami. Manj ponosna sem na to, da se od takrat na tem področju ni spremenilo skoraj nič. Dejstvo je, da ni in tudi ne more biti nobene enotne uredbe EU, za programe preprečevanja in varstva pa se zapravi veliko denarja evropskih davkoplačevalcev.
Komisarki želim zastaviti vprašanje o tem, kako se preverja ustrezna poraba teh sredstev. Imam predlog: namesto da sprašujete vlade, vprašajte zlorabljene ženske: na primer, vprašajte ženske, ki so bile zlorabljene in so se zatekle v zatočišča za ženske, o pomoči, ki so jo prejele in odnosu oblasti do njihovih primerov na splošno, ali pa vprašajte dekleta in ženske, ki trpijo na ulicah Budimpešte ali na primer v Amsterdamu in ki upajo, da bodo pobegnile iz pekla prostitucije, kakšno pomoč so prejele od svoje države ali vlade.
Petru Constantin Luhan
(RO) Gospod predsednik, kot je v poročilu jasno navedeno, moramo prizadevanja za zmanjšanje nasilja nad ženskami podpreti na dveh frontah: na ravni države članice ter z ukrepi in programi, ki jih neposredno upravlja Evropska komisija.
Po mojem mnenju je ključnega pomena, da nadaljujemo s programom Daphne in spodbujamo sodelovanje držav članic, kjer se v sedanjih težkih gospodarskih razmerah ta oblika nasilja povečuje. Danes se mnogi ljudje spopadajo s psihološkimi težavami, ki včasih sprožijo nasilje. Ključnega pomena je, da zagotovimo usposabljanje za osebje, ki dela za policijske organe Evropske unije, kar bo podlaga za zagotavljanje pravilne izvedbe preiskav ob dobrem poznavanju vprašanja in vpliva, ki ga ima nasilje nad ženskami. Ta vidik je tudi podprt kot del stockholmskega programa.
Politična prizadevanja morajo biti podprta s finančnimi sredstvi, program Daphne pa lahko zagotovi ustrezen okvir za to.
Evelyn Regner
(DE) Gospod predsednik, komisarka, ko govorimo o vprašanjih enakosti, je Evropska unija bila in še vedno je v samem vrhu; prav tako je v samem vrhu v boju proti nasilju nad ženskami.
Poleg grozne narave nasilja nad ženskami, je le to tudi zelo drago. Poročilo navaja, da je letni strošek tega nasilja 33 milijard EUR. To bi moralo zaustaviti tiste, ki trdijo, da bo tudi seznam ukrepov, ki je bil zdaj pripravljen, povzročil stroške. Ta seznam ukrepov pa je nujen. Usposabljanje policijskih uradnikov, sodnikov, zdravstvenega osebja - vse to je vključeno v poročilo in poročevalki se želim zahvaliti za to.
Pri vsem tem pa vidim eno majhno težavo in to želim izpostaviti. Posebno pozornost moramo nameniti nasilju na delovnem mestu. Pomembno je, da tudi za to vprašanje zagotovimo konkretnejšo obravnavo.
Zuzana Roithová
(CS) Gospod predsednik, ko v medijih vidimo primere pohabljenih žensk in otrok, se vedno vprašamo, zakaj se nihče okoli njih ni tako dolgo odzval na to. Zato je nujno, da predlagana strategija Komisije o boju proti nasilju v družini vključuje posebne mehanizme diagnosticiranja, ki so obvezni za zdravstvene ustanove in socialne delavce, s čimer bo mogoče žrtvam zagotoviti ustrezno hitro pomoč. Nasilje, ki ga spodbujajo verski običaji, moramo strogo kaznovati, to pa bo skupaj s kulturo ozaveščenosti, ki vključuje usposabljanje sodnikov, pripeljalo do ničelne tolerance do nasilja nad ženskami v družbi, tudi do pohabljanja ženskih spolnih organov. Strategija mora prav tako obravnavati brezplačno pravno storitev in socialno pomoč za žrtve nasilja. Rada bi se zahvalila gospe Svensson za zelo podrobno poročilo, vendar bom glasovala proti uvodni izjavi J, ker zagovarja pravico žensk do uboja njihovih zarodkov, s tem pa se ne strinjam.
Cecilia Malmström
članica Komisije. - Gospod predsednik, spoštovanim poslancem se zahvaljujem za to zelo pomembno razpravo na temo, ki je očitno mnogim izmed nas pri srcu. Še enkrat se zahvaljujem poročevalki in poročevalcem v senci za to pomembno poročilo.
Kot sem opisala v uvodu, v zvezi s tem načrtujemo različne ukrepe. Sveženj o pravicah žrtev je seveda zelo pomemben in ga bomo pripravili naslednji mesec. Imamo tudi politiko enakosti spolov za preventivne programe preprečevanja, dviganje ozaveščenosti in tako dalje. Zelo pozorno spremljamo skorajšnje dokončanje Konvencije Sveta Evrope o preprečevanju nasilja nad ženskami in v družini ter boju proti njima, da bi, - ko bo pripravljena -, predlagali Svetu, naj jo Evropska unija upošteva, zaradi česar bi postala pravno zavezujoča na področjih, za katera je pristojna Evropska unija.
Prav tako želim omeniti dva druga predloga, ki ste ju sprejeli: direktiva o boju proti trgovini z ljudmi na primer vsebuje veliko preventivnih ukrepov, pa tudi pomoč žrtvam, ženskam in otrokom, ki so žrtve trgovine z ljudmi v spolne in druge namene. Tudi različni deli azilnega svežnja namenjajo poseben poudarek ranljivim ljudem v azilnih postopkih, kot so ženske, ki so bile žrtve spolnega nasilja itd.
Težava je, kot ste vsi izpostavili, ogromna in sramotno je, da je ženske in dekleta v naši Evropski uniji vsak dan strah. Strah jih je nasilja, posilstva in spolnega zlorabljanja, pogosto od ljudi, ki jih imajo najraje, ki bi jim morale najbolj zaupati - možev, partnerjev itd. Ukrepati moramo, in sicer tam, ker bomo lahko dosegli konkretne rezultate. Vsekakor gre za eno izmed najbolj strašnih kršitev človekovih pravic.
Čestitati želim majhnemu številu pogumnih moških, ki so sodelovali v tej razpravi, saj nasilje nad ženskami ni žensko vprašanje: je vprašanje človekovih pravic. Rezultate bomo dosegli le, če bomo sodelovali, moški in ženke, v boju proti temu strašnemu pojavu. Sodelovati moramo: zgraditi moramo Evropo, kjer se ženskam in dekletom ne bo treba bati nasilja samo zaradi tega, ker pripadajo tako imenovanemu "napačnemu spolu".
Eva-Britt Svensson
Gospod predsednik, najprej se želim zahvaliti kolegom poslancem za zelo razumne besede v razpravi, predvsem pa za odločnost vseh kolegov poslancev, ki jo opažam, v boju proti temu nasilju. Komisiji želim sporočiti, da z veseljem pričakujemo, da bo sveženj za žrtve zločinov zagotovil dodatno pomoč žrtvam, hkrati pa potrebujemo tudi direktivo o boju proti temu nasilju. Ni nujno, da se strinjate z vsako besedo tega poročila, je pa pomembno, da glasujete zanj, saj bomo tako Komisiji poslali jasno sporočilo, da potrebujemo direktivo. Pomembno je, da vsem tem ženskam, ki živijo v odnosih, kjer prihaja do zlorab, povemo, da se jim ni treba samovati ali počutiti krive. Z glasovanjem "za" poročilo bomo pokazali, da so krivi tisti, ki proti njim zagrešijo zločin. Ne smejo se čutiti krive ali se sramovati.
Na koncu želim povedati, da smo mnoge ženske preživele zaradi prizadevanj družbe, dela zatočišč za ženske in ženskih organizacij. Skrajni čas je, da tem ljudem in organizacijam ne bo treba več prevzemati celotne odgovornosti za pomoč ženskam pri izhodu iz razmer, v katerih mnoge živijo. Pomembno je, da prekinemo z molkom in pokažemo, da ti ranljivi ljudje lahko dobijo pomoč. Prav tako želim poudariti, kako pomembno je, da pokažemo, da je ta težava navzoča v vseh družbenih skupinah. Ni posebnih skupin, ki bi bile prizadete; najdemo jo lahko v celotni družbi. Pozivam kolege poslance, naj pošljejo sporočilo, da ni več sprejemljivo, da morajo ženske živeti v teh razmerah. Ženske si lahko zgradijo dobro življenje zase in za svoje otroke, vendar pri tem potrebujejo tudi našo podporo, pomoč izvoljenih predstavnikov. Še enkrat se zahvaljujem vsem poslancem za izjemno odločnost. Skupaj bomo zmagali v tem boju.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v torek, 5. aprila 2011.
Pisne izjave (člen 149)
Nessa Childers
v pisni obliki. - Izraziti želim, da podpiram to poročilo in njegova priporočila. Raziskave kažejo, da so razmere v moji državi, na Irskem, podobne kot drugje po Evropi. Leta 2005 je Nacionalni svet za kazniva dejanja ugotovil, da so partnerji na Irskem resno fizično, spolno ali čustveno zlorabljali vsako sedmo žensko. Leta 2009 sem postala prva ambasadorka službe Rape Crisis North East s sedežem v mestu Dundalk. Ta podporna in svetovalna služba je ena izmed mnogih na vzhodu Irske, ki zagotavljajo pomembno podporo žrtvam spolnega nasilja in nasilja v družini, kljub temu pa ima težave pri financiranju. Pomembno je, da EU preusmeri sredstva za raziskave v države članice ter zagotovi, da bomo imeli popolno in točno sliko obsega težave. Podporo pa potrebujejo tudi nevladne organizacije in vlade držav članic za povečevanje ozaveščenosti o vplivu in posledicah spolnega nasilja, pa naj gre za nasilje v družini, posilstvo ali trgovino z ljudmi za spolno izkoriščanje.
Corina Creţu
Skoraj četrtina žensk v Evropi je bila vsaj enkrat žrtev fizičnega nasilja, več kot desetina pa jih je bila žrtev spolnega nasilja. Gospodarska kriza je zaradi socialnih posledic še poslabšala te razmere, v katerih sta revščina in pomanjkanje izobrazbe dejavnika, ki vodita v nasilje na podlagi spola. Zato menim, da potrebujemo usklajene ukrepe proti vzrokom za to težavo, skupaj z usklajevanjem zakonodaje in tesnejšim pravosodnim sodelovanjem med državami članicami, s čimer se bo povečala učinkovitost preiskav.
Da bi zaustavili nasilje nad ženskami, so države članice EU in preiskovalci dolžni čim prej sprožiti nekatere izmed naslednjih ukrepov: informacijske kampanje in kampanje za dviganje ozaveščenosti, vzpostavitev zatočišč za žrtve, vzpostavitev enotne telefonske številke v EU za takojšnjo pomoč in zagotavljanje podpore za zelo ranljive skupine žensk, kot so priseljenke in prosilke za azil.
Alexander Mirsky
v pisni obliki. - Leta 2008, ko sem bil poslanec v latvijskem parlamentu, sem predložil osnutek spremembe kazenskega zakonika Republike Latvije, ki bi zaostril odgovornosti za nasilje v družini nad ženskami in otroki. Žal sprememba ni bila sprejeta. Na zasedanju posebne komisije, ki je obravnavala spremembo, so bili poslanci latvijskega parlamenta precej vedri. Zaradi tega "lahke" poškodbe otrok in žensk v družini še vedno niso kaznovane. Primerov običajno ne raziščejo, policija pa včasih noče sprejeti prijav žrtev. V Republiki Latviji zaščita žensk pred nasiljem v družini ni urejena z učinkovitimi instrumenti. Latvijske oblasti, vlada, si še naprej zatiskajo oči pred očitnimi kršitvami in ne bodo pripravile zakonodaje. Glede na to poročilo pozivam vse poslance Evropskega parlamenta, da posebno pozornost namenijo brezpravnemu odnosu do žensk v Latviji.
Andreas Mölzer
Lahko se zgodi kjerkoli: na ulici, na podzemni železnici, doma - ženske in otroci ne morejo biti nikjer stoodstotno varni pred napadom. Morali bi se zamisliti nad otopelo kvazi-moralo, ki vlada v družbi. Zgodnje faze dejanskega nasilja, kot so vsiljivost, opolzke pripombe in nadlegovanje, ki jih mnogi priseljenci vsak dan namenjajo zahodnjaškim ženskam, postajajo vse bolj normalne. Neupoštevanje žensk je doseglo vrh, ko se je nemška sodnica sklicevala na pravico moža do oploditve kot odločilen dejavnik v razsodbi v primeru muslimanske ločitve. S tem ko EU dopušča priseljevanje, je uvozila težave iz vseh držav sveta, vključno z uboji iz časti, prisilnimi porokami in nasiljem v patriarhalno urejenih družinah. Nasilja ne smemo opravičevati s kulturo, vero in običaji. Le tako bomo lahko prekinili ta začaran krog nasilja. Statistike ne dajejo nobenih informacij o tem, v kakšni meri je zabeleženo povečanje prijavljenih primerov nasilja v družini povezano s povečanjem pripravljenosti žrtev, da se postavijo zase, ali kolikšen delež teh je priseljencev. Dejstvo je, da je največ priseljenk registriranih v zatočiščih za ženske. Prav tako je dejstvo, da moramo zaustaviti to nepristno dobronamerno miselnost, ki popustljivo obravnava zločine, zakrivljene z verskim ali kulturnim motivom.
Tiziano Motti
Zavezanost zaščiti šibkih in žensk, ki so žrtve nasilja, mi narekuje, da glasujem za zakonodajo, s katero bo zagotovljena zaščita žrtev nasilja. Tako kot otroci so tudi ženske v nekaterih pogledih še posebno ranljivi člani naše družbe. Pomembno je, da zagotovimo večjo zaščito žensk, ki trdijo, da so bile žrtve nasilja. Zato sem naklonjen brezplačni pravni pomoči za ženske, ki so žrtve nasilja. Vem, da obstaja tveganje neenakosti, ko morajo moški, neupravičeno obdolženi nasilja, plačati sodne stroške, medtem ko njihove tožnice prejmejo pravno pomoč: o tem sem veliko razmišljal. Vendar menim, da se moramo zaradi števila primerov nasilja, tudi nasilja v družini, postaviti na stran tistih, ki trpijo največjo škodo zaradi nezadostne pomoči: ženske, ki so žrtve nasilja, statistično močno prevladujejo nad nekaj zločinkami, ki izkoriščajo sistem, da bi se maščevale moškim. Pretepena ženska le težko vloži pritožbo; brezplačna pravna pomoč bi spodbudila žrtve in pomagala zmanjšati število primerov, ki ostanejo nekaznovani.
Mariya Nedelcheva
Ko govorimo o nasilju nad ženskami, nam večkrat manjkajo podatki, statistike in smernice. Najpomembneje je, da lahko merimo ta pojav na evropski ravni in tako razumemo obseg te težave. Tako se bomo lahko bolje osredotočili na potrebe in preprečili primere nasilja, pomagali žrtvam in zacelili rane. Nikoli ne smemo pozabiti na žrtve. Ne glede na to, ali govorimo o spolnemu zlorabljanju, trgovini z ženskami za prostitucijo, nasilju v družini ali celo o nasilju s kulturno razsežnostjo - govorim o pohabljanju spolnih organov in prisilnih porokah -, so to resna kazniva dejanja. Pripraviti moramo splošen evropski okvir za zaščito žensk pred temi oblikami nasilja. Ne smemo biti tako živčni zaradi zamisli, da bi Evropa postala zaščitnica žensk. Potrebujemo evropski pravni okvir, s katerim bomo lahko izvedli konkretne ukrepe, kot sta telefonska številka za nujne primere in programi usposabljanja za policijo, pravosodje in učitelje. EU mora zagotoviti rešitve v Evropi, kot svetovna akterka pa mora obseg svojih ukrepov razširiti tudi zunaj svojih meja.
Siiri Oviir
v pisni obliki. - (ET) Žal nismo uspeli zaustaviti nasilja nad ženskami v Evropi in svetu, čeprav sta Evropska unija in ZN navedla, da je bolj proti nasilju nad ženskam njuna prednostna naloga. Res je, da je bilo nekaj napredka, da se je nekoliko povečala ozaveščenost ljudi o tej temi, vendar so nove politične prednostne naloge Evropske unije nepogrešljive za učinkovitejši boj proti nasilju nad ženskami in za uresničevanje našega skupnega cilja, da ženske in otroci ne smejo nenehno živeti v strahu, da bodo žrtve nasilja. Lizbonska pogodba tudi na tem področju zagotavlja pravno pristojnost. Zelo pomembno je, da Evropska unija v svoji zakonodaji namenja večjo pozornost nasilju med ljudmi v tesnih odnosih, saj to nikakor ni zasebna zadeva. Žal se žrtve vse prepogosto bojijo za ugled svoje družine in, utemeljeno, za svojo varnost in ekonomsko odvisnost ter se zato ne obrnejo na organe kazenskega pregona. Zato moramo posebno pozornost nameniti tudi razvoju sistema za podporo žrtvam in odpravljanju tabujev v družbi - povedano z drugimi besedami, izboljšati moramo ozaveščenost ljudi. Pomoč žrtvam mora biti pristna in zagotovljena. Ena izmed pomembnih težav je pomanjkanje zatočišč v Evropi, ki so namenjena ženskam in otrokom, žrtvam nasilja, in zato je cilj o izgradnji enega zatočišča na 10 tisoč prebivalcev za žrtve kaznivih dejanj povsem razumen in nujen. Da bi zagotovili boljšo zaščito za ženske, ki bežijo pred nasiljem in pregonom, tudi če zamenjajo prebivališče v Evropi, je pomembno, da uveljavimo direktivo o odredbi za zaščito.
Nikolaos Salavrakos
Nasilje nad ženskami se pojavlja v najrazličnejših oblikah, od psihološkega zatiranja in zlorabe do posilstva, spolnega nasilja in popolnoma nezakonite in nesprejemljive trgovine z ljudmi, ki poteka ves čas, ter zlorabe žensk nečloveških tolp, ki se ukvarjajo s prostitucijo. Te tolpe pogosto pretentajo predvsem mlade ženske, potem pa jih prisilijo, da zanje delajo kot prostitutke. Mnoge storijo samomor, da bi ubežale tem nočnim moram. Podrobneje moramo preučiti države, iz katerih delujejo te tolpe s trgovino z ljudmi, kjer prodajalci kupujejo molčečnost in dopuščanje vladnih uradnikov, s tem pa spreminjajo te države v raj za zlorabo človekovih pravic. Proti tem tolpam bi se lahko borili z nadnacionalnim sodelovanjem med EU, ki je ciljna destinacija, in državami, iz katerih delujejo te nezakonite tolpe. Komisijo pozivam, da ukrepa v tej smeri. Očitno imajo organizacije, ki sodelujejo pri pravicah žensk, veliko dela na tem področju.
Olga Sehnalová
To poročilo je v zadnjih mesecih tretji prispevek k boju proti nasilju nad ženskami in sledi evropski odredbi za zaščito in direktivi o boju proti trgovini z ljudmi. Nasilje nad ženskami je nedvomno resna težava v vseh delih družbe. Podatki v poročilu govorijo, da je ena od štirih žensk v odrasli dobi žrtev fizičnega nasilja, več kot 10 % žensk pa je žrtev spolnega nasilja. To so zaskrbljujoče številke, za katerimi se skrivajo posamezne življenjske zgodbe. Hkrati pa le ena od desetih žrtev nasilja poišče strokovno pomoč. Razlog je v tem, da večina ne ve, kako naj ravnajo v takšnih razmerah. Nasilje nad ženskami ima zelo uničujoče posledice, ne samo za ženske, ampak tudi za ljudi okoli njih, predvsem za otroke. Podpiram predloge, ki vodijo k večji ozaveščenosti in usposabljanju ljudi, ki se pri svojem delu lahko srečajo s to obliko nasilja. Hkrati moramo nujno zagotoviti boljšo oskrbo in pomoč za žrtve. Pozdravljam poročilo, saj moramo družbi poslati jasno in odločno sporočilo, da je nasilje nedopustno.
Joanna Senyszyn
Človekove pravice in enakost spolov sta med prednostnimi nalogami EU. Ker je nasilje nad ženskami groba kršitev človekovih pravic in ena izmed glavnih ovir za enakost med ženskami in moškimi, bi moral boj proti tej nadlogi postati naš glavni cilj. Glede na nacionalne zakonodaje se pristop k nasilju nad ženskami razlikuje. Nekatere države članice, na primer Španija, imajo na tem področju dobro premišljene predpise. Nekatere takšnih predpisov sploh nimajo. Med posameznimi državami članicami so prav tako velike razlike z vidika stopnje obsodb za nasilje nad ženskami. Zaradi različnih zakonskih ureditev držav članic in pogosto omejenega vpliva z vidika uveljavljanja določb mednarodnega prava pri boju proti nasilju je potreba po zavezujočih predpisih na ravni EU v zvezi s to težavo vse bolj očitna. Različne ukrepe EU moramo povzeti in predstaviti v enotni, celoviti strategiji, namenjeni boju proti nasilju nad ženskami na celotnem ozemlju EU. Ta strategija mora biti skladna z drugimi mednarodnimi pobudami, hkrati pa mora temeljiti na dostopnih programih EU in najboljših praksah v državah članicah. Delo na skupni direktivi proti nasilju moramo dokončati pred koncem tega parlamentarnega mandata. To je nujno, če želimo zagotoviti, da ne bomo nikoli več govorili, kako so v Evropski uniji celo krave bolje zaščitene kot ženske.
Monika Smolková
Zavedamo se nasilja nad ženskami in razpravljamo o tem, ko pa bi ga morali odpraviti ali premagati, so rezultati slabi. Nasilje prizadene ženske v različnih življenjskih obdobjih, od otroštva do odrasle dobe. Dogaja se v šoli, na delu, v skupinah sovrstnikov, v javnosti, pa tudi v zasebnem družinskem življenju ali življenju s partnerjem. Je najrazličnejših oblik - od fizičnega in spolnega do duševnega in socialnega in celo ekonomskega nasilja. Doživljajo ga ženske iz različnih izobraževalnih okolij, družbenogospodarskih položajev, narodnostnih skupin in ver ter ženske iz urbanih okolij in podeželja. Poudariti pa moramo, da je nasilje nad ženskami težava, ki jo moramo obravnavati vsi. Če ga želimo odpraviti, potrebujemo dejavne ustanove in dejavne posameznike - ženske in moške -, ki si ne zatiskajo oči pred tem neprijetnim pojavom v družbi in ki so se pripravljeni osebno vključiti v uveljavljanje načela, ki ne dopušča nobenega nasilja. Posamezne države članice morajo imeti pri tem večjo vlogo, pripraviti akcijske načrte za boj proti nasilju nad ženskami, okrepiti ozaveščenost medijev in sprejeti posebne ukrepe in kazensko pravo.
Zbigniew Ziobro
Kljub vsem našim prizadevanjem sta žal v Evropi nasilje nad ženskami in nasilje na drugih področjih življenja še vedno velika težava. Nasilni zločini se dogajajo v vseh državah članicah, žrtve pa so ljudje iz vseh družbenih slojev prebivalstva. To pomeni, da morata biti boj proti tej težavi in pomoč žrtvam večplastna. Da bi preprečili takšno nasilje, je pomembno, da podpremo družine in zagotovimo njihov usklajen razvoj. V zvezi s kaznivimi dejanji, ki so povezana z nasiljem nad ženskami, sem prepričan, da bi bilo dobro razmisliti o uvedbi enotne evropske telefonske številke za nujne primere, na kateri je mogoče dobili pomoč ali prijavili takšna kazniva dejanja. EU si mora prizadevati in zagotoviti, da se bodo za nasilje nad ženskami izrekale strožje kazni, predvsem v primeru kaznivih dejanj, ki so povezana s spolnim nasiljem. Vpletene ženske takšnih kaznivih dejanj še mnogo let ne morejo izbrisati iz spomina, zaradi česar trpijo in ne morejo delovati normalno. Prav tako je nujno, da vzpostavimo boljšo zaščito pravic žrtev v kazenskih postopkih. Ključno vprašanje, ki je izpostavljeno v poročilu, je težava prostitucije in trgovine z ženskami. Da bi se učinkovito borili proti temu, potrebujemo vseevropski sporazum, v katerem bodo sodelovale države članice EU, pa tudi države zunaj EU.
