Položaj civilne družbe in nacionalnih manjšin v Belorusiji (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o izjavah Sveta in Komisije o položaju civilne družbe in nacionalnih manjšin v Belorusiji.
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. - (ES) Hvala, gospod predsednik, da ste mi dali možnost, da spregovorim glede te točke o položaju civilne družbe in nacionalnih manjšin v Belorusiji.
Evropska unija je vsekakor zelo zaskrbljena nad poslabšanjem razmer v Belorusiji, predvsem na področju človekovih pravic.
Vzrok za poslabšanje razmer na področju človekovih pravic v Belorusiji so pomanjkanje svobode izražanja in zbiranja, vse večji pritisk na medije, zakoni, ki omejujejo uporabo interneta in ukrepi proti opozicijskim aktivistom.
V svoji izjavi 16. februarja, prejšnji mesec, je gospa Ashton, visoka predstavnica Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko prav tako izrazila zaskrbljenost nad razmerami poljske manjšine v Belorusiji in zaradi tega, ker je policija zaprla nekatere člane te manjšine. Ta izjava, to uradno stališče visoke predstavnice je bilo po uradnih diplomatskih kanalih prav tako poslano oblastem v Belorusiji.
V ponedeljek smo imeli priložnost o tej zadevi razpravljati v Svetu za zunanje zadeve, prav tako pa smo lahko opravili temeljito razpravo in verjamem, da bomo to ponovili tudi v prihodnje. Poljski minister je imel govor v katerem je izrazil zaskrbljenost in njegov občutek, da je treba ukrepati in zavzeti stališče v zvezi z sistematičnim nadlegovanjem članov poljske manjšine. Prav tako je treba povedati, da so različne ravni Evropske unije, brez najmanjšega dvoma, zelo zaskrbljene in spremljajo te razmere zelo neposredno in pozorno.
Zelo pomembno se mi zdi, da moramo oblastem v Belorusiji posredovati sporočilo naj upoštevajo zaveze, ki so jih dali v OVSE glede spoštovanja človekovih pravic in zaščite manjšin, kot osnovni del spoštovanja človekovih pravic. V Svetu za zunanje zadeve, na katerega se sklicujem, je bila podana izrecna zahteva, naslovljena na evropske ministre, da oblasti v Belorusiji opozorijo na to prek ustreznih kanalov in na ustreznih forumih.
V skupnem interesu Belorusije, Evropske unije in vseh Evropejcev je, da uspemo vplivati na prenehanje teh dejanj, ki so v nasprotju s človekovimi pravicami in pravicami manjšin, ki so v Belorusiji precejšnja in pomembna. Istočasno je po mojem mnenju pomembno, da si Belorusija prizadeva v pravi smeri, vsi vidiki Vzhodnega partnerstva pa so priložnost za usmerjanje Belorusije v pravo smer, vključno z večstranskim vidikom.
Kristalina Georgieva
članica Komisije. - Gospod predsednik, poleg izjave predsedstva EU, ki se jasno in zelo odločno sklicuje na stališče visoke predstavnice, baronice Ashton, naj samo še izrazim zaskrbljenost zaradi poslabšanja razmer na področju človekovih pravic v Belorusiji, predvsem v zvezi s poljsko manjšino.
Obžalovanja vredno nazadovanje razmer na področju demokracije v Belorusiji v zadnjih letih je zelo resna zadeva, kljub temu moramo še naprej sodelovati z Belorusijo, prav tako pa moramo imeti odprte komunikacijske kanale, ne glede na to, kako težko je, pri tem pa ni nujno, da gre le za vladne kanale - seveda lahko nadgradimo Vzhodno partnerstvo in ga uporabimo -, ampak tudi preko medčloveških odnosov. Mogoče bodo ti stiki v Belorusiji najpomembnejši, prek izmenjave študentov, poslovnih priložnosti in prek kulturne izmenjave kot platforme za sodelovanje z ljudmi v Belorusiji in kot način za ponovno priložnost napredovanja demokracije v Belorusiji.
Na koncu naj povem, da si Komisija kljub temu zasuku v zadnjih dveh letih še vedno prizadeva prek sodelovanja z Belorusijo za pospešitev pozitivnega napredka, ter s tem vrniti proces nazaj na pravo smer, kot je bilo pred dvema letoma.
Gunnar Hökmark
Gospod predsednik, hvala španskemu predsedstvu in Komisiji za njune besede glede teh razmer.
Menim, da mora biti jasna ena stvar: sedaj ne govorimo le o enem incidentu - gre za dejanja diktatorstva in nasilnega režima, ki manjšini odreka pravice, kot tudi pravice posameznih državljanov. Takšne so razmere v Belorusiji in mislim, da potrebujemo točko, ko se bomo z režimom prenehali pogovarjati.
Dialog mora biti obojestranski. Ko pokažemo odprtost, moramo od režima v Belorusiji zahtevati, da zagotovi spremembe in reforme, ki pa jih niso. Povedati in izpostaviti želim, da ne gre za vprašanje Poljske. Belorusija je soseda Evropske unije. Sodeluje v Vzhodnem partnerstvu. To je evropsko vprašanje in s svojimi dejanji se režim v Belorusiji odmika od odprtega dialoga in sodelovanja z Evropsko unijo.
Najprej moramo zahtevati, na temeljni način, spoštovanje manjšin, spoštovanje človekovih pravic, prenehanje policijskega nasilja in pripravljenost na konstruktivni dialog z Evropsko unijo. Menim, da je režimu to sporočilo treba jasno posredovati. Naš dialog mora biti dialog za demokracijo in človekove pravice in seveda se moramo obrniti na civilno družbo, saj je Belorusija več, kot le režim. Gre za ljudi, ki živijo v Belorusiji - študente, moške in ženske, družbo. To, kar smo pred kratkim videli, dokazuje, da moramo nadaljevati z dialogom, namenjenim civilni družbi, da bi tako bilo mogoče okrepiti svobodo, demokracijo in spoštovanje človekovih pravic.
Kristian Vigenin
Gospod predsednik, naj v imenu skupine socialistov in demokratov izrazim zaskrbljenost glede razmer na področju človekovih pravic v Belorusiji, predvsem v povezavi z nedavnimi dogodki glede združenja Poljakov. Prav tako želimo izraziti solidarnost z državljani Belorusije, ki ne morejo uživati svojih osnovnih državljanskih in človekovih pravic. Gre za evropsko državo v 21. stoletju. Menim, da gre za vprašanje, ki ni sprejemljivo in glede tega se lahko vsi strinjamo.
To je izhodišče. Glavno vprašanje, ki ga moramo sedaj zastaviti, je, prvič, kam želimo pripeljati Belorusijo in, drugič, kako lahko to storimo. Glede prvega vprašanja menim, da se vsi strinjamo: Želimo, da je Belorusija demokratična; želimo, da so beloruske oblasti demokratično izvoljene - parlament, predsednik, vlada in lokalni predstavniki, želimo, da te oblasti v Belorusiji vzpostavijo svobodno in ustvarjalno vzdušje; in seveda želimo, da bi se država približala EU.
Drugo vprašanje se glasi, kako lahko to dosežemo. Evropska unija je spremenila politiko do Belorusije od izolacije, do sodelovanja in zdi se, da ta politika daje nekaj rezultatov. Seveda to ni dovolj, to ne poteka dovolj hitro in dogodki, ki smo jim bili priča v zadnjih dveh tednih, kažejo, da moramo biti bolj predani.
Kot predsednik delegacije Euronest in predsednik delegacije, ki bo jutri odšla v Belorusijo, da bi se prepričala o razmerah na terenu samem, sem ugotovil, da nam manjka skupna strategija treh glavnih institucij: Sveta, Komisije in Parlamenta. Takšno strategijo potrebujemo, da bi okrepili prizadevanja posameznih institucij, prav tako pa resnično potrebujemo politični dialog; potrebujemo načrt za Belorusiji, ki bo zelo konkreten, ne le splošna priporočila, ampak akcijski načrt - program -, ki ga mora Belorusija upoštevati. Tako moramo nadaljevati in ni dovolj, da to poteka le v sklopu gospodarskega sodelovanja in Vzhodnega partnerstva.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Tudi jaz gledam na današnjo razpravo bolj kot na regionalno zadevo. Videli smo, da je v Ukrajini bil izvoljen gospod Janukovič. Vsekakor gre za predsednika, ki se bolj ozira k Moskvi, kot k Bruslju. Ne smemo dopustiti, da bi nas z njegov obiskom naslednji teden preslepil.
Menim, da je to, kar se sedaj dogaja v Belorusiji in vrsta ukrepov, ki si jih je gospod Lukašensko privoščil glede poljske manjšine v tej državi, prav tako znak, da se bolj ozira proti Moskvi, kot na zahod. Pri tem se je očitno počutil dovolj sposobnega, da je manjšini države članice EU odvzel temeljne človekove pravice. Kako je to mogoče? To je seveda posledica dejstva, da je Evropa vzhodu preveč obrnila hrbet. Nismo bili dovolj pripravljeni na idejo pristnega dostopa do teh držav. Seveda moramo najprej obsoditi kar počne Belorusija s svojimi poljskimi manjšinami, vendar moramo hkrati nekoliko omehčati tudi našo politiko in izvajati manj omejevalen vizumski režim. Preglejmo našo energetsko politiko in jo bolje prilagodimo državam, kot sta Belorusija in Ukrajina.
Moja prošnja se glasi: Evropa mora ponovno več pozornosti nameniti tem državam. To bo imelo veliko boljši vpliv na njihov notranji politični razvoj, kot če jih preveč strogo obsojamo in prepustimo zadeve Moskvi.
Heidi Hautala
v imenu skupine Verts/ALE. - (FI) Gospod predsednik, ključni razlog, zakaj je ta tema na dnevnem redu, so vsekakor mirne demonstracije, na katerih je bilo aretiranih 40 predstavnikov združenja Poljakov, kar moramo seveda obsoditi.
Drugi razlog, tematsko pomemben, je zadeva, ki jo je moj kolega poslanec gospod Vigenin že omenil: po dolgi, dolgi vrzeli bo Parlament jutri poslal v Minsk delegacijo za ugotavljanje dejstev in sama, kot ena izmed štirih članov, zastopam pododbor za človekove pravice.
Zaskrbljeni bi morali biti nad razmerami na področju človekovih pravic v Belorusiji. Obstajajo problemi s svobodo govora, svobodo medijev in svobodo zbiranja in združevanja.
Vztrajati moramo na tem, da Belorusija odpravi smrtno kazen in če se naj odnosi med Belorusijo in Evropsko unijo razvijejo, mora država izboljšati razmere na področju človekovih pravic v vseh pogledih. Kot moji drugi kolegi poslanci, se strinjam, da mora pri tem razvoju ključno vlogo odigrat civilna družba.
Ryszard Czarnecki
v imenu skupine ECR. - (PL) Gospod predsednik, nesprejetje odločitve je prav tako odločitev. Resolucija Evropskega parlamenta o Belorusiji, ki je bila sprejeta marca, bo potrebna, vendar je še bolj pomembna sedaj. Sodni pregon Poljakov v Belorusiji ni le zadeva Poljakov, kot so poudarili že govorniki pred mano, ampak gre za pojav odnosa do evropskih standardov, vključno s standardi, ki se nanašajo na narodne manjšine.
Evropa mora Belorusijo izvleči izpod ruskega vpliva, hkrati pa mora zahtevati tudi spoštovanje tistih vrednot, ki predstavljajo bistvo Unije, kot so državljanske svoboščine, svoboda tiska, svobode narodnih in verskih manjšin in pravica združevanja. Če Lukašenko ne razume jezika evropskih vrednot, bo vsekakor razumel jezik sankcij. Vendar ne sankcij, ki bi prizadele družbo v Belorusiji - takšnih sankcij ne želimo - ampak sankcije, ki spremenijo življenje politikov in uradnikov, odgovornih za diskriminacijo Poljakov in demokratične opozicije.
Pri odnosih med EU in Belorusijo obstaja neuravnoteženost: Unija Minsku odpira vrata, v zameno pa ne prejema ničesar. Ta enosmerna cesta ne vodi nikamor. Čas je za sankcije politične narave, vendar začasne, pa tudi če v obliki odsotnosti predstavnikov beloruskega parlamenta na parlamentarni skupščini Euronest in ponovni uvedbi črne liste uradnikov režima v Minsku, ki ne bodo imeli vstopa na ozemlje Evropske unije.
Kinga Gál
Gospod predsednik, kot sopredsedujoča medskupini za tradicionalne manjšine, narodne skupnosti in jezike, močno obsojam ukrepe, ki so jih izvedle beloruske oblasti nad največjo organizacijo poljske manjšine in člani manjšinske skupnosti. Kot slišimo, je šlo večinoma za starejše ljudi.
Dejstva kažejo na jasno kršitev ne samo pravic manjšin, ampak tudi temeljnih človekovih pravic. Ti ukrepi dokazujejo nedemokratično naravo političnega sistema in tisti poslanci v EP, ki smo bili priče komunističnim režimom, jasno prepoznamo metode.
Medskupina se že vse od ustanovitve dosledno zavzema za pravice narodnih manjšin in vztraja, da je vsaka kršitev pravic manjšin nesprejemljiva.
Komisijo, visoko predstavnico Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko pozivamo, da sprejme konkretne ukrepe, s katerimi bo beloruski vladi poslala jasno sporočilo, da brez spoštovanja človekovih pravic, vključno s pravicami manjšin, izboljšanje odnosov med EU in Belorusijo ni možno.
Pravice manjšin, kot del človekovih pravic, ni mogoče obravnavati kot notranjo zadevo. Tega vprašanja ni mogoče obravnavati kot poljsko- belorusko notranjo zadevo. Gre za zadevo EU, saj gre, kot je že bilo povedano, za našo sosedsko politiko, za naše Vzhodno partnerstvo. Zato pozivamo Komisijo, da pošlje jasno sporočilo in izvede jasne korake.
Bogusław Liberadzki
(PL) Gospod predsednik, Svetu, pa tudi Komisiji, se zahvaljujem za hiter odziv. Gre za resnično zelo dober primer naših evropskih standardov.
Najprej naj povem, da tu resnično ne gre za etnični konflikt. Ne gre za poljsko-beloruski ali belorusko-poljski konflikt. Preprosto gre za nespoštovanje človekovih pravic in načel svobode govora ter kršitve pravic narodnih manjšin. Zgodilo bi se lahko kateri koli drugi manjšini. Zakaj se je zgodilo poljski manjšini? Ker je velika, organizirana in demokratična ter ker ima med drugim tudi gospoda Milinkeviča, dobitnika nagrade Evropskega parlamenta. Torej se je to začelo z nami.
Vprašati želim, kaj bomo storili. Že dvakrat sem imel priložnost govoriti z gospodom Milinkevičem in gospo Borys. Izjavila sta: smo lojalni državljani Belorusije in si ne želimo nobenih gospodarskih sankcij. Ne želimo političnih sankcij, želimo si približevanja Belorusije in Evropske unije. Želimo si ravnovesja in želimo si, da bi bilo sodelovanje pogojeno z napredkom procesa demokratizacije države. Tudi mi bi morali slediti temu. Zato bi se morali odpreti državljanom Belorusije in hkrati zagotoviti, da bi lažje pridobili vizume. Ali so spremembe glede vizumov in vizumske politike sploh potrebne? Dobro je, da se bo jutri v Belorusijo odpravila naša misija za ugotavljanje dejstev. Počakajmo na poročilo in se šele potem odločimo glede nadaljnjih ukrepov.
Konrad Szymański
(PL) Gospod predsednik, z Lizbonsko pogodbo nam je bila obljubljena veliko večja učinkovitost zunanje politike Evropske unije. Hitro se je izkazalo, da je bila naša vloga na Haitiju prepočasna in neopazna, srečanje na vrhu Evropska unija-ZDA je bilo porazno, vzpostavitev diplomatskih teles pa je potekala v ozračju prerekanja med institucijami EU, kar škodi telesom. Danes imamo še eno priložnost in dokažimo, da je Unija sposobna ukrepati. Žal je Svet preložil svojo odločitev, Parlament pa se ni sposoben odzvati na očitne kršitve človekovih pravic v državi, katere vloga v politiki EU naj bi se povečala.
Gospa Georgieva, politika odprtih vrat in izmenjava študentov z Belorusijo je propadla, propadla je danes, torej ne ponavljajte istih stvari o izmenjavi študentov, kar poslušamo že pet let. Gre za poraz, ki je vplival na verodostojnost Unije. Evropska unija je danes šibak in neodločen akter. Washington se tega zaveda, Moskva se tega zaveda in z dvoumnimi odzivi na krizo v Belorusiji, se tega zaveda tudi Minsk.
Jacek Protasiewicz
(PL) Gospod predsednik, kot vodja delegacije Evropskega parlamenta za odnose z Belorusijo, sem pogosto v stiku, ne le s predstavniki opozicije, civilne družbe in nevladnih organizacij, ampak tudi s predstavniki uradnih oblasti. Slišim argumente, ki jih uporabljajo, kako ima Belorusija pravico sprejeti nekatere mednarodne standarde tako hitro, kot ji ustreza.
Evropska unija teoretično ne bi smela pritiskati na to odgovorno, suvereno državo, saj odgovornost za notranje razmere v državi nosijo njene oblasti. Teoretično bi se bilo mogoče strinjati s tem potekom, že zaradi dejstva, da v teh mednarodnih standardih, ki jih je Belorusija sprejela, ko se je pridružila Organizaciji za varnost in sodelovanje v Evropi, človekove pravice ne sodijo med notranjo zadevo.
Kot se je zgodilo nedavno v Iwieniecu, majhnem mestu v osrednji Belorusiji, ko so oblasti uporabile, jaz bi temu rekel, zlorabile policijo proti skupini starejših ljudi, upokojencev, ki jih je vodila Teresa Sobol, ki je na lastno pobudo zbrala znatna sredstva, predvsem iz tujine. Ta denar je porabila za obnovitev porušene zgradbe v centru mesta. To zgradbo je potem spremenila v živahen kulturni in družbeni center za poljsko manjšino. Policija je bila poslana nad te ljudi, še preden je sodišče sprejelo odločbo glede pravnega statusa zgradbe. Prav tako ljudem, ki so jih aktivisti pozvali kot priče, ni dovoljeno, da bi stopili pred sodišče in pričali in s tem poskrbeli, da bi šlo za pošten sodni postopek.
Tu ne gre za hitrost sprejemanja mednarodnih standardov. To je odmikanje od mednarodnih standardov, katerim se je Belorusija zavezala in za katere nam je obljubila, da jih bo spoštovala, kot del dialoga z Evropsko unijo. Zato želim povedati še eno stvar. Lahko govorimo o sankcijah in napočil bo čas za to. Najpomembnejše pa je, da je gospodarska pomoč, o kateri se razmišlja, pogojena z opustitvijo tovrstne prakse in z resnično, pravo liberalizacijo in demokratizacijo Belorusije.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Vladne institucije morajo nemudoma razrešiti spore in nesporazume v zvezi z organizacijami poljske manjšine v Belorusiji, to pa morajo storiti demokratično in brez uporabe sile ali nasilja. Prav tako podpiram stališče komisarke, da moramo nadaljevati s sodelovanjem in ohranjati stike med ljudmi. Jutri odhaja v Belorusijo prva uradna delegacija Evropskega parlamenta po mnogih letih. Upajmo, da bo prišlo do odprte razprave, tako z opozicijo, kot tudi z vlado. Vtisi, ki jih bo delegacija prinesla iz Minska glede omenjenega konflikta, kot tudi udeležba Belorusije na parlamentarni skupščini Euronest, lahko pomenijo izboljšanje odnosov EU z Belorusijo. Lokalne volitve, ki bodo potekale čez dva meseca, so še pomembnejši lakmusov papir, ki bo omogočil odnose. Tokrat ne sme iti za volitve brez izbire, ko mediji pojejo pesmi iz istega lista papirja, opozicije pa se ne sliši in je prezrta in kjer bo po nenadziranem štetju glasov skoraj 100 % volivcev podprlo eno politično stranko, na koncu pa bodo imenovani in izvoljeni namestniki za vse interese in namene.
Marek Henryk Migalski
(PL) Gospod predsednik, gospod Liberadzki iz Skupine naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu je začel s pozivom organom oblasti Evropske unije, naj ukrepajo. Zaradi vaše skupine, gospod Liberadzki, danes ne bomo sprejeli resolucije in zato verjetno čutite veliko zadoščenje. Če nam gospa Georgieva, ki dejansko vsak dan sledi dogajanjem, danes sporoča, kaj je bilo predlaganega, potem ne vem, koga bi to lahko zadovoljilo. Mogoče bo zadovoljilo vas, gospod Liberadzki, in mogoče bo zadovoljilo vašo skupino, vsekakor pa ne bo zadovoljilo Belorusov, prav tako pa ne bo zadovoljilo tistih, ki Belorusom želimo dobro. Če celo vi, gospa Georgieva, komisarka, ki ima za svoj govor na voljo pet minut, porabi samo dve minuti dragocenega časa, to ne pomeni samo, da tisto, kar ste povedali, gospa Georgieva, ni preveč zadovoljivo, ampak, da niste izkoristili priložnosti in jasno spregovorili o zadevi. Zato vas pozivam gospa Georgieva, pa tudi oblasti Evropske unije, da z instrumenti, ki so vam na voljo, nasprotujete kršitvam človekovih pravic. Ne govorimo le o kršitvah pravic državljanov poljskega porekla, govorimo o kršitvah človekovih pravic.
Edit Bauer
(HU) Temu, čemer smo bili priče v zadnjih nekaj dnevih v Belorusiji, je strašen primer politične represije nad demokratično opozicijo in poljsko manjšino. Zapiranje političnih nasprotnikov in ustrahovanje predstavnikov manjšine so dobro poznane prakse, ki jih uporabljajo avtoritarni režimi. Kot državljanka Slovaške in predstavnica manjšine razumem razmere poljske manjšine, kot tudi neprijeten položaj gospe Borys v Belorusiji. Ravnanje sosednje države z manjšino, kot s sovražniki in talci, je nazadnjaški politični manever, ki se politično vodstvo običajno posluži, ko se znajde v težavah. Nadlegovaje narodnih manjšin je del politične prakse v nedemokratičnih režimih. Pravice manjšin so sestavni del univerzalnih človekovih pravic, kar potrjuje tudi okvirna konvencija Sveta Evrope. Kršitev pravic manjšine, nadlegovanje, ustrahovanje in diskriminacija oseb, ki pripadajo manjšini, zaradi tega ni mogoče obravnavati kot notranjo zadevo države. Zaradi tega je grozilno, izsiljevalno sporočilo beloruske vlade, ki ga je poslancem v EP posredoval ambasador Belorusije, popolnoma nesprejemljivo. Gospod predsednik, Evropski parlament lahko vladi v Belorusiji pošlje le eno sporočilo in sicer, da sta represija demokratične opozicije in politika groženj manjšini enostavno nesprejemljivi.
Sławomir Witold Nitras
(PL) Gospod predsednik, zelo pozorno sem prisluhnil komisarki gospe Georgievi in povedati želim, da pričakujem nekoliko bolj energično obnašanje odziv. Sumim, da bi izjava gospe Georgieve bila enaka tudi pred dvema tednoma, pred temi dogodki. To vsekakor ni sprejemljivo.
Vendar pa se strinjam z eno stvarjo, čeprav bi pričakoval jasne učinke in nekoliko drugačne poudarke. Res drži, da tisti, ki danes pozivajo k sankcijami, včasih pozabijo, da smo s sankcijami že poskusili in da je beloruska politika ostala nespremenjena, ne glede na sankcije.
Danes ne smemo govoriti, da bomo podprli civilno družbo v Belorusiji, saj tisti, ki je bil tam, pozna dejstvo, da civilna družba šele nastaja. Od evropskih institucij danes pričakujem, da bo obveznosti, ki jih ima država do svojih državljanov in ki se v Belorusiji ne izpolnjujejo, za to državo obveznosti izpolnila Evropska unija. Pričakujem, da bomo pomagali vzpostaviti neodvisne medije, da bomo podprli prvo svobodno televizijsko postajo, ki tam obstaja in ki sta jo do sedaj, če se ne motim, financirali vladi dveh evropskih držav. Pričakujem, da bomo lahko vzpostavili prave priložnosti za veliko število beloruskih državljanov, ki bodo študirali v Evropi, saj ravno oni predstavljajo civilno družbo.
Mirosław Piotrowski
(PL) Gospod predsednik, v prejšnji sestavi je Evropski parlament sprejel številne resolucije o Belorusiji, v katerih je točno ugotovil razmere in pozval režim Lukašenka, da preneha s kršitvami človekovih pravic.
Evropska unija je pokazala dobro voljo pripravljenost ter delno odpravila sankcije glede vizumov za beloruske uradnike. S presenečenjem in zaskrbljenostjo smo opazovali nedavno agresivno politiko beloruskih oblasti do narodnih manjšin, predvsem do poljske skupnosti. Na to politiko je treba gledati v sklopu priprav na volitve, ki bodo v Belorusiji potekale prihodnje leto.
Nezakonit zaseg nepremičnine, ki je v lasti poljske manjšine in nastopaška represija opozicijskih voditeljev, ki so prejeli nagrado Saharova Evropskega parlamenta, je provokacija naše institucije. Parlament se ne sme odzvati le na tradicionalen način z ustrezno resolucijo, ampak mora izvesti poseben ukrep, s katerim bo discipliniral beloruske oblasti, prav tako pa mora pozvati gospo Ashton, da na podlagi člena 33 Lizbonske pogodbe imenuje posebnega predstavnika za spremljanje kršitev človekovih pravic v Belorusiji.
Krzysztof Lisek
(PL) Gospod predsednik, gospa Georgieva, zelo dobro je, da v Evropskem parlamentu govorimo o Belorusiji, vendar govorjenje ni dovolj. Danes mora Evropska unija - in to pričakujem tudi od Evropske komisije - pripraviti strateški načrt za podporo demokratične opozicije, za podporo civilne družbe in nevladnih organizacij in za podporo svobodnih medijev. Danes govorimo o zadevah, kot so demokracija in človekove pravice, kar je za nas nekaj povsem normalnega, na njih pa je zgrajena tudi Evropa. Družbo v Belorusiji povečini sestavljajo ljudje, ki lahko o takšnih vrednotah le sanjajo. Zato pričakujem, da bo Evropska komisija razvila strateški načrt za pomoč civilni družbi.
Diego López Garrido
predsedujoči Svetu. - (ES) Gospod predsednik, ko poslušam te govore, se lahko le strinjam z obsodbo, ki so jo izrazili poslanci v zvezi s kršitvami človekovih pravic v Belorusiji, ki se v tem posebnem primeru nanašajo na manjšino, poljsko manjšino v tej državi. Zato vplivajo na Evropsko unijo, ne samo zaradi tega, ker se nanašajo na manjšino, ki izhaja iz države Evropske unije, ampak tudi zaradi tega, ker to, o čemer govorimo, predstavlja resne kršitve človekovih pravic manjšin, s tem pa bi bil naš odnos popolnoma enak, ne glede na to ali gre za poljsko manjšino, ali za katero koli drugo manjšino.
Govorimo o kršitvi človekovih pravic, ki so univerzalne pravice in torej ne gre za vprašanje, ki zahteva odziv Evropske unije samo zaradi tega, ker se nanaša na poljsko manjšino. Popolnoma enako bi trdili, če bi bila vpletena druga manjšina, saj so vse človekove pravice nedeljive in univerzalne.
Povedati želim, da zaradi tega, ker režim dela napake in krši človekove pravice, državljani ne smejo biti kaznovani.
Zato verjamem, da je vključenost v Vzhodno partnerstvo za Belorusijo pomembno. Pomembno je, kar nam je komisarka Georgieva povedala o "medčloveških odnosih". Vse to je pomembno, prav tako pa je pomembno, kot ste omenili številni, da nenehno, jasno in neposredno seznanimo beloruske oblasti z našim skrajno kritičnim in obtožujočim odnosom do kršitev človekovih pravic.
To tudi namerava storiti visoka predstavnika gospa Ashton, saj podrobno spremlja to zadevo skupaj s predsednikom Buzekom, ki trenutno vodi razpravo. Prav tako bo izkoristila priložnost, ko se bo udeležila umestitve gospoda Janukoviča v Kijevu, kjer naj bi domnevno bil prisoten tudi gospod Lukašenko, in izpostavila to vprašanje, o katerem bo še naprej razpravljal Svet za zunanje zadeve Evropske unije, saj gre za zelo pomembno vprašanje. Zato me veseli, da je danes o njem bilo mogoče nemudoma razpravljati v Parlamentu.
Kristalina Georgieva
članica Komisije. - Gospod predsednik, naj se članom najprej zahvalim za razpravo v Parlamentu in navedem nekaj točk.
Moja prva točka je, da spoštovanje človekovih pravic kategorično predstavlja osnovo za zunanje odnose Evropske unije, prav tako pa je temelj, na katerem je zgrajeno sodelovanje z vsemi državami, vključno z Belorusijo.
Drugič, demokracija v Belorusiji se je pred kratkim žal znašla na zelo nizki ravni, vendar se to ni začelo prejšnji teden. Začelo se je nekje v sredini leta 2009 in zaradi tega je Svet Evropske unije novembra 2009 zahteval, da Komisija pripravi predlog za tako imenovan "skupni vmesni načrt", namenjen podpori reformam, ki naj bi jih izvedla Belorusija. Službe Komisije so pripravile osnutek tega skupnega vmesnega načrta reform. Sedaj je pri visoki predstavnici, ki bo vsekakor z veseljem upoštevala priporočila, nastala na podlagi misije za ugotavljanje dejstev, katere izvajanje bo Parlament začel jutri.
Moja tretja točka je, da bo visoka predstavnica imela v mislih ta zadnji dogodek, ko bo službe obvestil o skupnem vmesnem načrtu, s čimer bo dokončan.
Dovolite mi še četrto in zadnjo točko. V drugi polovici osemdesetih let prejšnjega stoletja se je v bivši Sovjetski zvezi začela perestrojka, ki je za mnoge - vključno z mano - prvič v življenju pomenila priložnost za sodelovanje pri izmenjavi študentov in strokovnjakov. V mojem primeru me je pripeljala v Londonsko šolo za ekonomijo. To je dramatično spremenilo moje poklicno življenje. Vsekakor sem zaradi tega bila bolj uporabna, koristna za mojo državo.
Ravno s tem močnim prepričanjem, da bomo Evropejci ravno z odpiranjem demokratičnih kanalov lahko pomagali državam pod represivnimi režimom, sem podala - in še enkrat želim ponoviti - točko glede pomena in koristnosti medčloveških stikov, koristnost in podporo za podjetja, koristnost - kljub velikim težavam, zelo žalostnim nespoštovanjem manjšin, kar obsojamo - vztrajanja pri sodelovanju na način, ki bo povečal možnosti za beloruske ljudi, da pridejo v svobodni svet in da se povežejo z Uniji, in še enkrat želim pozvati, da pri tem še naprej vztrajamo.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo na naslednjem mesečnem zasedanju.
Pisne izjave (člen 149)
Sebastian Valentin Bodu  
Republika Belorusija je ena izmed evropskih držav, za katero sodelovanje v Vzhodnem partnerstvu Evropske unije predstavlja pomemben korak naprej v razvoju dvostranskih odnosov, kot tudi v odnosu med Belorusijo in vsemi posameznimi državami članicami EU. Ob upoštevanju tega partnerstva, kot pozitivnega instrumenta za uvedbo sprememb v Republiki Belorusiji, je v tem mehanizmu prav tako treba obravnavati stališče civilne družbe v tej državi, saj ima zelo pomembno vlogo pri delovanju pravne države. Predvsem civilna družba ohranja preglednost mehanizma partnerstva, s tem ko pomaga krepiti sodelovanje med Belorusijo in EU. Poleg tega mora biti civilni družbi zagotovljeno sodelovanje v vseh ključnih procesih, kot del partnerstva (platforme, odbori itd.), kot tudi javni nadzor nad temi procesi. Beloruski civilni družbi mora biti zagotovljeno sodelovanje pri pripravi javne agende, ki bo vodila v družbeni, gospodarski in demokratični napredek Belorusije. Prav zaradi tega je treba spodbujati pogosta srečanja med predstavniki civilne družbe in vlade.
Filip Kaczmarek  
Represija, ki se trenutno izvaja nad aktivisti poljske manjšine v Belorusiji je del veliko širšega problema. Beloruske oblasti ne dopuščajo nobene neodvisnosti. Ne želijo in ne sprejemajo ideje o civilni družbi. Vsaka manifestacija neodvisnosti se obravnava, kot politično nasprotovanje. Zato ne gre za notranji konflikt v nevladni organizaciji, prav tako pa ne gre za poljsko-beloruski konflikt. Gre za izražanje doslednega stališča beloruskih oblasti, ki skušajo preprečiti liberalizacijo in demokratizacijo. Škoda je, da na Poljskem obstajajo politične sile, ki skušajo razmere izkoristiti za doseganje lastnih ciljev in izkoriščajo dogodke v Belorusiji za diskreditacijo politike poljske vlade. Politiki, ki se tako obnašajo, vsekakor ne razumejo, da počnejo ravno to, kar pričakuje Lukašenko. Njegov namen je razdeliti in polarizirati javno mnenje na Poljskem in v Evropi. Zavračanje poljske in evropske politike do Belorusije je zloraba svobode in škodi učinkovitosti skupnih prizadevanj za svobodo in demokracijo v Belorusiji. Hvala lepa.
