- "2050: viitorul începe azi - recomandări pentru o viitoare politică integrată pentru protecția mediului în UE” (dezbatere)
Preşedintele
Următorul subiect este raportul (A60495/2008) întocmit de domnul Florenz în numele Comisiei temporare pentru schimbările climatice din 2050: viitorul începe astăzi - recomandări pentru o viitoare politică integrată privind schimbările climatice în UE.
Karl-Heinz Florenz
raportor (DE) Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, în primul rând aş dori să îi salut în special pe colegii mei membri care au lucrat preţ de mai multe luni la acest raport privind clima. Vă sunt foarte recunoscător pentru modul corect şi cooperant în care aţi lucrat împreună cu mine la întocmirea acestui raport.
Dezbaterea într-un comitet pe orizontală a fost ceva nou. Nu am purtat discuţii cu grupuri de experţi, ci doar cu persoane din sectorul transportului şi, aşa cum se cuvenea, cu persoane din sectorul economic şi bineînţeles cu persoane din sectorul energetic. De-a lungul acestui proces, a fost evident că primele ore şi zile ale dezbaterii au fost oarecum mai dure datorită noutăţii acestui subiect. Profit de acest prilej pentru a mulţumi încă o dată Preşedintelui şi bunului meu prieten, dl. Sacconi, care a prezidat de o manieră excelentă şi corectă.
Realizarea pe care am remarcat-o până în prezent, este în special aceea că această cooperare pe orizontală aduce cu sine o mare oportunitate, iar pentru următoarea structură a Parlamentului ar trebui să ne asigurăm că există o mai bună comunicare interpersonală şi că nu avem doar grupuri care se contrazic reciproc.
Acesta a fost principalul avantaj al acestei comisii. Am invitat experţi de mare clasă, cum ar fi câştigătorul Premiului Nobel pentru pace, Rajendra Pachauri şi experţi în ştiinţe, cercetare şi, desigur, în politică. Astăzi avem în sfârşit un rezultat palpabil care ne demonstrează că raportul s-a dovedit a fi pozitiv.
Este binecunoscut faptul că interdicţiile, sancţiunile şi renunţările duc la reuşite nesemnificative. În schimb, trebuie să încurajăm schimbările de opinie, precum şi inovarea şi motivarea. Scopul nostru trebuie să fie acela ca inginerii Europei să se trezească în fiecare dimineaţă cu plăcerea de a încerca să construiască maşini care să funcţioneze mai eficient în aşa fel încât materiile prime din lumea copiilor noştri să fie utilizate în mod considerabil mai bine şi mai eficient.
Raportul este de asemenea onest. Am afirmat că nu avem arme avansate. Nu există niciun buton pe care să-l apăsăm la Bruxelles, în Bali sau în Polonia în decembrie; în schimb, avem o multitudine de măsuri. Şi exact în acest lucru constă oportunitatea: oportunitatea de a face oamenii să înţeleagă că ei înşişi sunt responsabili de o treime din această schimbare climatică, de exemplu, ca o consecinţă a faptului că îşi încălzesc locuinţele. Noi toţi purtăm responsabilitatea ca cetăţeni pentru o treime, inclusiv ca o consecinţă a mobilităţii şi a tot ce implică aceasta, în vreme ce industria este responsabilă de asemenea de o treime. Raportul ne este prin urmare adresat tuturor. Aceasta este partea cea mai bună a lui. Nu trebuie căutat un personaj negativ; suntem cu toţii îndemnaţi să participăm la discuţii inovatoare. Acest aspect mă mulţumeşte în special.
Este clar de asemenea că raportul este echilibrat şi aş dori să subliniez încă o dată acest lucru, deoarece nu reprezintă programele niciunui partid. Şi nici nu denigrează vreun domeniu. În schimb, precizăm că în anumite domenii prezintă mai multe oportunităţi, în vreme ce în alte domenii, mai puţine. Din acest motiv, raportul arată de asemenea că scopul său final este acela de a arăta calea şi de a ghida ulterior- în special în Europa, deoarece în Europa există un număr ridicat de tehnologii de mediu, comparabil ca volum cu industria de automobile europeană. Acest număr va creşte şi trebuie să lucrăm în această direcţie pentru a aduce inovații.
Tocmai spuneam că ar trebui să ne implicăm cetăţenii în aşa fel încât să poată interveni în propriile lor case. În acest sens, politicile locale, camerele de comerţ şi industrie şi asociaţiile profesionale pot conduce la rezultate considerabile în ceea ce priveşte motivarea şi furnizarea de informaţii.
Daţi-mi voie să concluzionez prin a vă aminti că numeroasele beneficii pe care le-am demonstrat în prezentul raport ar trebui să ne facă să înţelegem că oportunităţile constau în inovare şi nu în recesiune. Dacă înţelegem acest lucru, înseamnă că a meritat să ne asumăm această sarcină.
Preşedintele
Vă mulţumesc foarte mult pentru efortul pe care l-aţi depus domnule Florenz şi pentru raport.
Martin Bursík
Preşedintele în exerciţiu al Consiliului. -Domnule Preşedinte, este o plăcere să mă aflu aici şi să vă împărtăşesc câteva gânduri referitoare la acest an important care urmează. În primul rând, daţi-mi voie să felicit Comisia temporară pentru schimbări climatice pentru toată munca pe care a depus-o încă de la înfiinţare din aprilie 2007: dezbateri, conferinţe, rapoarte, rezoluţii, schimburi de opinii cu terţe persoane. Eforturile sale neobosite au contribuit enorm la conturarea poziţiei UE cu privire la schimbările climatice.
Ultima rezoluţie, "2050: viitorul începe astăzi - recomandări pentru o viitoare politică integrată pentru protecţia mediului în UE”, care a fost adoptată de Comisia temporară pentru schimbări climatice la 2 decembrie 2008 şi pe care o veţi adopta prin această perioadă de sesiune, va asigura din nou o bază extrem de utilă în contextul discutării opţiunilor pentru un acord de climat post-2012 şi pentru aprofundarea politicilor UE privind climatul.
După cum ştiţi, lucrările de pe durata Preşedinţiei se vor concentra pe procesul internaţional de negociere. Legat de acest aspect, astăzi voi părăsi Strasburgul şi voi zbura către Delhi pentru a purta discuţii cu guvernul indian şi cu reprezentanţii Indiei. Peste două săptămâni va avea loc o întâlnire UE-Africa în Nairobi, Kenia, şi am contactat deja administraţia americană, lucru pe care îl voi menţiona în cele ce urmează.
Prin adoptarea pachetului legislativ privind climatul şi mediul la sfârşitul anului 2008, UE trimite un semnal politic foarte puternic tuturor partenerilor noştri din lume. Prin adoptarea acestui pachet peste câteva luni, UE va demonstra că angajamentul său, cât şi poziţia de lider în lupta globală împotriva schimbărilor climatice, sunt la fel de puternice ca întotdeauna. Într-adevăr, UE va fi prima regiune din lume care se va angaja unilateral pentru reducerea cu 20% a emisiilor de gaze cu efect de seră până în 2020.
După cum ştiţi, începând cu 2013, pachetul climatic şi energetic permite reforma UE-ETS (Schema de comercializare a emisiilor Uniunii Europene), stabileşte limitele emisiilor în afara Schemei emisiunilor Uniunii Europene, stimulează captarea şi depozitarea tehnologică de dioxid de carbon şi susţine creşterea desfăşurarea de produse regenerabile.
În ceea ce priveşte ETS, se va stabili un singur plafon UE cu traiectorie liniară descendentă, se va introduce treptat licitaţia ca metodă de alocare a indemnizaţiilor şi de raportare a monitorizării, iar verificările vor fi intensificate. Însă desigur, UE a afirmat în repetate rânduri că nu va cădea la înţelegere pentru 20% - dorim să obţinem 30% - şi, prin urmare, sperăm să avem un acord global ambiţios şi cuprinzător la Copenhaga.
Până la conferinţa de la Copenhaga mai sunt doar 10 luni. La conferinţa privind climatul care a avut loc la Poznan în decembrie 2008, s-a convenit asupra unui program de lucru pentru 2009, cu paşi bine stabiliţi către Copenhaga. Decizia de la Poznan privind operaţionalizarea Fondului de adaptare reprezintă un important pas înainte în negocierile privind blocul de construire a finanţării - unul dintre elementele cheie al oricărui acord global cuprinzător.
De asemenea, masa rotundă ministerială de la Poznan a confirmat voinţa comună atât a statelor dezvoltate, cât şi a statelor în curs de dezvoltare, de a găsi un răspuns eficient convenit la nivel global pentru schimbările climatice periculoase pentru perioada post-2012. Acesta presupune continuarea eforturilor de mitigare, acţiuni de adaptare şi mijloace financiare şi tehnologice care să facă un astfel de răspuns operaţional.
Poznan a transmis de asemenea mesajul că actuala criză financiară nu trebuie percepută drept un obstacol în continuarea acţiunilor referitoare la schimbările de climat, ci, din contră, drept o oportunitate în plus de a atinge o transformare profundă a sistemului nostru economic şi de tranziţie fermă către o economie cu emisii reduse.
Preşedinţia Cehiei intenţionează să fructifice astfel de realizări importante şi să continue eforturile la nivel internaţional către succesul acordului de la Copenhaga din decembrie 2009.
La 2 martie 2009, Consiliul de mediu, mai apoi Consiliul ECOFIN şi Consiliul European din primăvară, vor constitui primele oportunităţi pentru continuarea elaborării poziţiei UE în acest sens, pe baza comunicării Comisiei pentru atingerea unui acord cuprinzător la Copenhaga privind schimbările climatice, pe care l-am primit cu o săptămână în urmă şi datorită contribuţiei dumneavoastră.
Pe lângă viziunea împărtăşită privind acţiunea pe termen lung pentru tehnologia de mitigare şi adaptare, identificarea mijloacelor corespunzătoare de finanţare eficientă a politicilor pe termen lung privind climatul, vor fi esenţiale pentru viitoarele deliberări ale UE. În acest context, nu pot decât să reiterez apelul Comisiei pentru schimbări climatice la adresa Comisiei şi a statelor membre de a adopta, la nivel bilateral în negocierile pentru acordul post-2012, rolul de mediator între poziţiile statelor dezvoltate, pentru a asigura succesul negocierilor privind climatul prin intermediul unui echilibru de interese ce îi implică pe toţi marii emitenţi de gaze cu efect de seră”.
UE continuă de asemenea să se angajeze în cooptarea activă a principalilor parteneri de negociere şi a principalelor economii emergente, dar şi cu noua Administraţie a Statelor Unite. Am discutat telefonic cu Carol Browner, asistentul preşedintelui pentru schimbările energetice şi climatice. I-am făcut o propunere preliminară pentru o întâlnire la nivel înalt cu reprezentanţii Statelor Unite şi cu Comisia UE - Comisarul Dimas - Preşedinţia Cehiei şi viitoarea Preşedinţie suedeză (adică Troika) la începutul lui martie, probabil la 2 sau 6 martie.
Am afirmat că UE ar dori să colaboreze cât mai îndeaproape posibil cu Statele Unite referitor la evoluţia şi înlănţuirea pieţelor cu emisii. Înţelegem că membrul Congresului, dl Waxman a precizat că va încerca să implementeze legislaţia privind sistemul plafon şi comercializare prin comitetul său la sfârşitul lunii mai. Acesta este un răspuns foarte încurajator din partea Statelor Unite ca reacţie la activităţile Uniunii Europene.
Contăm de asemenea pe Parlamentul European pentru asigura că vocea UE este mai bine auzită şi apreciem foarte mult eforturile susţinute pe care le-aţi depus în trecut. Nu pot decât să vă încurajez să continuaţi pe această cale şi vă doresc succes în acest nou an.
Stavros Dimas
comisar. -(EL) Domnule Preşedinte, onoraţi membri ai Parlamentului European, raportul final al Comisiei temporare pentru schimbări climatice al cărui raportor este domnul Florenz, are ţeluri ambiţioase şi acoperă un spectru larg de aspecte ce confirmă astfel importanţa considerabilă pe care Parlamentul European o acordă problemei schimbărilor de climat. Aş dori să felicit Comisia temporară pentru schimbări climatice şi în special pe raportorul Florenz, pentru activitatea excepţională.
Anul trecut, prioritatea noastră a fost pachetul de măsuri privind schimbările climatice şi energetice. Eforturile noastre au fost răsplătite şi astăzi ne putem mândri cu acest pachet foarte important de acte legislative. Anul acesta ne vom concentra în cadrul Uniunii Europene, în special asupra pregătirii măsurilor de implementare a acestui pachet. La nivel internaţional, prioritatea noastră vor fi negocierile asupra schimbărilor climatice, care se vor intensifica înaintea conferinţei Naţiunilor Unite de la Copenhaga şi, aşa cum aminteam, președinția Cehiei acordă o deosebită importanţă acestor negocieri, motiv pentru care a planificat o serie de întâlniri şi negocieri bilaterale şi multilaterale. Raportul dumneavoastră survine astfel la momentul oportun. Înainte de Copenhaga trebuie să ne adunăm toate forţele şi să cooperăm în aşa fel încât, ţinând cont de rolul special al Europei, să obţinem cel mai bun rezultat posibil.
Sunt încântat că raportul dumneavoastră, conform analizei Comisiei, subliniază că criza economică şi financiară nu ar trebui folosită ca o scuză pentru amânarea acţiunilor referitoare la schimbările climatice. Suntem de acord de asemenea că luarea de măsuri pentru soluţionarea schimbărilor climatice face parte din soluţia la criza economică pe care o traversăm astăzi.
Cu pachetul de măsuri privind schimbările climatice şi energetice, Europa se îndreaptă acum către o economie cu emisii de dioxid de carbon reduse. În acelaşi timp, acest lucru va contribui la limitarea dependenţei Europei de energia importată, ceea ce reprezintă un beneficiu la fel de important, aşa cum ne-a demonstrat recenta criză a gazelor naturale. Prin implementarea ţintei de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră cu 20% sau cu 30% şi cu condiţia ca celelalte state dezvoltate să accepte aceste reduceri în cadrul acordului internaţional, ne vom afla cu siguranţă în poziţia cea mai ambiţioasă a oricărui stat sau grup de state. Dorim să dăm un exemplu pentru restul lumii, ceea ce va da un impuls pozitiv negocierilor internaţionale.
Înainte să ne concentrăm dezbaterile pe negocierile internaţionale, aş dori să comentez pe scurt un aspect care a fost subliniat pe bună dreptate în raport. Raportul conţine propuneri valoroase privind măsurile care se impun pentru o utilizare mai eficientă a resurselor naturale, pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră şi pentru economisirea energiei.
Anul trecut, Comisia a făcut un prim pas în această direcţie, prin aprobarea unui plan de acţiune pentru producţia şi consumul sustenabile. Recent, după măsurile menite să completeze pachetul de măsuri privind schimbările climatice şi energetice, acţiunile de raţionalizare a energiei s-au intensificat. Cu toate acestea, mai rămân multe de făcut în domeniul utilizării durabile a resurselor naturale şi, desigur, potenţialul de eficientizare a utilizării energiei este uriaş. Un exemplu grăitor este propunerea prezentată recent de Comisie, referitor la eficienţa energiei clădirilor. Acest sector reprezintă ţinta mai multor acţiuni, deoarece prezintă beneficii semnificative atât în ceea ce priveşte economisirea de energie şi protejarea climei, cât şi prin crearea de locuri de muncă şi prin contribuţia la dezvoltarea inovaţiei tehnologice.
Astăzi, mai mult decât oricând, trebuie să întărim şi să consolidăm economiile prin măsuri care să grăbească adoptarea şi utilizarea de tehnologii pure, care vor conduce la crearea de locuri de muncă pure. În acelaşi timp, se vor crea oportunităţi importante pentru comerţul nostru extern, deoarece pieţele tehnologiilor pure sunt în expansiune rapidă. Acestea fiind spuse, în luna decembrie a anului trecut, Comisia a propus, printre altele, acţiuni specifice în cadrul Planului european de redresare economică.
În ceea ce priveşte negocierile internaţionale privind schimbările climatice, pachetul de măsuri privind schimbările climatice şi energetice ne-a întărit indubitabil argumentele şi eforturile pentru convingerea partenerilor noştri internaţionali şi convingerea că adoptarea de măsuri eficiente nu este doar necesară, cât şi fezabilă. Desigur, nu există niciun dubiu că negocierile internaţionale vor fi foarte dificile, în parte din cauza complexităţii lor. Totuşi, am convingerea că se va ajunge la un acord la Copenhaga. Suntem capabili şi trebuie să ajungem la un acord. Nu mai este timp de pierdut. Este o chestiune de voinţă politică şi cred că voinţa există.
În prezent, pe măsură ce se intensifică negocierile internaţionale, Comisia a adoptat săptămâna trecută un comunicat care include punctele sale de vedere asupra celor mai importante aspecte ale negocierilor. În primul rând, se face apel la statele dezvoltate de a continua să joace rolul de leader. Dinspre Statele Unite sosesc mesaje pozitive deoarece, aşa cum a menţionat mai devreme ministrul ceh, Preşedintele Obama a promis că Statele Unite se vor implica activ în negocierile internaţionale. Acesta a anunţat de asemenea că în Statele Unite va fi aplicată a schemă de comercializare a gazului cu efect de seră prin care se vor face reduceri de 80% până în 2050, prin comparaţie cu 1990.
Acestea sunt semnale pozitive, însă dorim să le vedem puse în practică rapid, de fapt chiar de anul acesta, deoarece dorim să ajungem la un acord la Copenhaga la sfârşitul acestui an, iar Statele Unite au o datorie şi, conform anunţului Preşedintelui Obama, vor trebui să aducă o contribuţie decisivă, împreună cu Uniunea Europeană, în aşa fel încât să putem ajunge cu toţii la un acord la Copenhaga. Desigur, salutăm dezbaterea care va avea loc în Statele Unite, care va conduce la adoptarea altor măsuri decisive pentru combaterea schimbărilor climatice. Un element grăitor îl reprezintă recentele măsuri anunţate pentru maşini.
Comunicarea făcută de Comisia Europeană confirmă ţinta privind reducerea emisiilor cu 30% la nivel colectiv în statele dezvoltate şi defineşte conceptul de comparabilitate a efortului. Comparabilitatea va avea o importanţă decisivă, atât în atingerea ţintelor de mediu, cât şi în asigurarea de termeni corecţi de competiţie. Comisia a propus o serie de criterii de definire a comparabilităţii.
În ceea ce priveşte statele în curs de dezvoltare, deşi nu sunt necesare eforturi similare ca tip şi conţinut cu cele ale statelor dezvoltate, este totuşi important să se asigure că acestea vor continua să întreprindă acţiuni pentru ca dezvoltarea economică de care au nevoie să fie cu un conţinut mai redus de dioxid de carbon. Pentru a atinge obiectivul de a nu depăşi 20C în 2050, statele în curs de dezvoltare vor trebui să reducă rata de creştere a emisiilor lor cu 15% până la 30% sub valorile pe care le-ar fi înregistrat altfel dacă nu ar fi depus niciun efort să le reducă până în 2020. Desigur, efortul care trebuie făcut la nivel individual de fiecare stat în curs de dezvoltare, va depinde de nivelul de dezvoltare economică şi de resursele acestora. Aceasta înseamnă, în mod evident, că vom aştepta mai mult de la economiile cu dezvoltare rapidă, decât de la celelalte.
Ştim cu toţii că nu vom atinge rezultatele dorite la Copenhaga dacă nu reuşim să creştem investiţiile şi să asigurăm mai multă finanţare pentru reducerea emisiilor şi adaptare. Desigur, o parte a investiţiilor necesare, chiar şi în statele în curs de dezvoltare, va veni din sectorul privat din diferitele state, în vreme ce aproximativ o treime, conform estimărilor Comisiei, va veni de pe piaţa emisiilor de dioxid de carbon. În plus, o parte trebuie să fie din funduri publice şi trebuie să găsim modalităţi de a asigura aceste fonduri publice. Astăzi, în plină recesiune, nu va fi un subiect uşor de dezbătut.. Trebuie însă să fim pregătiţi şă ne expunem argumentele în această dezbatere, ţinând cont că lipsa acţiunii are un cost mult mai mare decât costul oricărei măsuri.
În final, comunicarea Comisiei subliniază importanţa pieţei de dioxid de carbon şi crearea, între statele OCDE, a unor sisteme compatibile de comerţ până în 2015, în vreme ce, pentru statele mai avansate ca dezvoltare, se propune o dată ulterioară înainte de 2020.
Acestea sunt principalele mesaje formulate în comunicarea Comisiei şi sunt foarte interesat să aud părerile dumneavoastră cu privire la acestea. Negocierile internaţionale vor urma rapid şi vom avea nevoie de efortul dumneavoastră diplomatic intens în acest an. Salut contribuţia dumneavoastră referitoare la acest efort major.
Romana Jordan Cizelj
în numele Grupului PPE-DE. - (SL) Schimbarea climatică reprezintă un domeniu vast şi sunt de acord cu raportorul atunci când susţine că, în calitate de membri ai Comisiei temporare pentru schimbări climatice, trebuie să găsim mijloace inovatoare care să poată cuprinde întreaga amploare şi conţinutul acestui domeniu. Totuşi, acum că activitatea noastră s-a încheiat, pot să confirm faptul că am avut într-adevăr suficiente ocazii să schimbăm opinii şi puncte de vedere diferite şi să înaintăm diferite propuneri pentru acţiuni viitoare. Discuţiile noastre au fost destul de dinamice, tocmai datorită diversităţii punctelor de vedere exprimate. Prin urmare, raportul reprezintă un spectru larg de opinii şi oferă un număr de propuneri bune, permiţându-ne în acelaşi timp să ne coordonăm eforturile din comisiile permanente cu privire la formularea de politici sectoriale. Personal, consider că ar fi o idee bună dacă am continua să urmăm această metodă specifică.
Desigur, domeniile menţionate anterior, cum ar fi energia, transportul şi industria, s-au dovedit cele mai bune oportunităţi pentru acţiune, însă alte domenii s-au dovedit de asemenea importante şi aici mă refer la agricultură, la creşterea bovinelor, silvicultura durabilă, tehnologiile de informare şi comunicare şi politica UE de dezvoltare privind ţările lumii a treia.
Tranziţia noastră către o societate cu emisii reduse va fi desigur posibilă dacă continuăm să investim în cercetare, dacă accelerăm ritmul dezvoltării şi inovaţiei şi dacă urmărim celelalte obiective definite în strategia de la Lisabona. Totuşi, doar aceste lucruri nu sunt suficiente. Trebuie să ne schimbăm şi stilurile de viaţă, însă nu vom putea face acest lucru decât dacă oamenii vor crede în valoarea protejării mediului. În acest sens, trebuie să realizăm mult mai mult atunci când vine vorba despre campanii de informare şi de responsabilizare.
De asemenea, sunt de acord cu comentariile făcute în legătură cu corelaţia dintre criza financiară şi schimbările climatice. Totuşi, chiar şi aceasta reprezintă o oportunitate, iar teama că schimbările climate ar putea trece pe plan secund în detrimentul crizei financiare sunt nejustificate, deoarece măsurile pe care le-am adoptat pentru redresarea economiei trebuie concepute în aşa fel încât să promoveze o dezvoltare durabilă, nu doar cheltuielile consumatorilor.
Obiectivul nostru fiind limitarea creşterii temperaturii globale, trebuie desigur să lucrăm la un nivel internaţional. Astfel, Europa trebuie să stabilească un dialog cu ţările dezvoltate, pe care să îl aprofundeze, deoarece trebuie să reducem şi să eliminăm împreună povara emisiilor istorice, iar în acelaşi timp să acordăm atenţie ţărilor în curs de dezvoltare şi celor mai sărace, permiţându-le să adopte dezvoltarea de durată, chiar dacă acesta se va face la un preţ mai mare.
În concluzie, aş dori să îl felicit pe raportor, domnul Karl-Heinz Florenz, pentru viziunea deschisă pe care a avut-o cu privire la munca noastră.
Dorette Corbey
în numele Grupului PSE. - (NL) În primul rând, aş dori să îi ofer călduroasele mele mulţumiri domnului Florenz, pentru deplina dedicare şi determinare cu care a scris acest raport. După părerea mea, a devenit un raport atotcuprinzător, cu aproape 200 de recomandări şi care într-adevăr merită dezbătut. Conţine numeroase recomandări utile care ar putea reprezenta o sursă de inspiraţie pentru viitorul Parlament, pentru parlamentele naţionale şi pentru autorităţile locale.
Aş dori să menţionez cinci teme centrale care sunt esenţiale pentru grupul nostru. În primul rând, acest raport recunoaşte faptul că schimbările climatice sunt complexe, afectând toate sectoarele, nu doar industria, transporturile şi energia, pentru care deja am stabilit un set de reguli, dar şi agricultura, sănătatea, ştiinţa şi tehnologia, TIC, educaţia, folosirea solului, apei şi terenurilor. Toate aceste domenii merită întreaga noastră atenţie şi o soluţie care să dea rezultate.
În al doilea rând, politica privind clima ar trebui să înglobeze o dimensiune socială şi să dea dovadă de solidaritate. Trebuie să ridicăm problema ocupării forţei de muncă, a aspectelor legate de venituri şi a deficitului de energie. Trebuie să cunoaştem modul în care vor fi plătite noile tehnologii şi cine va suporta aceste costuri. Vrem să ştim câte locuri de muncă vor fi create şi dacă vor exista pierderi în rândul acestora. Dorim introducerea unor programe de reinstruire pentru specialiştii care lucrează la întocmirea sondajelor privind tehnologia verde. Fără o dedicare socială maximă, este extrem de dificil să se menţină sprijinul politic pentru politica privind clima.
Cea de-a treia temă centrală are legătură cu criza economică, unde avem din nou nevoie de o soluţie cuprinzătoare. Green New Deal a devenit un concept căruia noi îi garantăm întregul nostru sprijin. Sunt necesare investiţii considerabile. Intervenţiile de susţinere a băncilor şi companiilor ar trebui să aibă cel puţin o componentă durabilă. Ar trebui să se acorde o mai mare prioritate investiţiilor în case şi apartamente din Europa de Est, deoarece acestea vor fi în beneficiul ocupării forţei de muncă, al siguranţei energetice şi al climei.
Cea de-a patra temă centrală este reprezentată de agricultură. De regulă, acesta nu este un aspect pe care îl aducem în discuţie în momentul în care vorbim despre climă. Astăzi, însă, demonstrăm că este de fapt necesar şi s-a dovedit a fi un subiect controversat.. S-a pus îndelung problema dacă agricultura trebuie să aibă obiective obligatorii şi am convenit să acordăm importanţă acestui aspect. Este, de asemenea, clar că agricultura nu reprezintă doar probleme, ci oferă şi soluţii. O agricultură puternică, amenajarea eficientă a teritoriului şi o folosire corectă a biomasei pot contribui la reducerea gazelor cu efect de seră.
În sfârşit, a cincea temă centrală se referă la implicarea oamenilor, proces care necesită transparenţă furnizarea de informaţii. Dacă dorim să ne schimbăm comportamentul de consum, trebuie să ştim exact produsele care generează niveluri ridicate ale gazelor cu efect de seră şi ar trebui să ne adaptăm tiparele de consum în funcţie de aceasta. Desigur, nu este simplu, însă problema schimbărilor climatice - aşa cum sublinia şi domnul Florenz cu puţin timp înainte - nu poate fi rezolvată cu câteva trucuri tehnice. Trebuie să încercăm, cu orice preţ, să implicăm cât mai mulţi oameni în provocările majore cu care ne confruntăm. În acest sens, iniţiativele locale sunt foarte valoroase: audituri energetice gratuite pentru case, transport public mai bun şi producţii alimentare locale şi regionale. Împreună, putem realiza foarte mult.
Datorită acestui set de măsuri este, de asemenea, loc pentru optimism. Gazele cu efect de seră pot fi reduse, ceea ce duce la inovare, creştere economică, o mai bună aprovizionare cu energie, o mai bună producţie alimentară, mai multe locuri de muncă şi o climă mai stabilă. Sunt îndatorată tuturor membrilor, care şi-au adus contribuţia la aceasta.
Chris Davies
în numele grupului ALDE. - Domnule Preşedinte, în mijlocul acestei dezbateri se află o problemă evidentă pe care însă nu dorim să o identificăm. Nu există în fapt nicio referinţă la aceasta în raportul de faţă, iar în strategia cuprinzătoare a Comisiei se regăseşte doar o menţiune fugară pentru ca la Copenhaga să se ajungă la un acord privind schimbările climatice. Problema în cauză este cea a creşterii populaţiei într-un ritm nemaiîntâlnit şi nesustenabil. Pe parcursul vieţii multora dintre cei prezenţi aici, populaţia planetei se va fi triplat. Este în continuă creştere, cu un ritm de 200 000 în fiecare zi: 80 de milioane pe an.
De ce are China nevoie în fiecare săptămână de o nouă centrală pe cărbune? Deoarece populaţia ţării a cunoscut mai mult decât o dublare în ultimii 50 de ani, este într-o continuă dezvoltare rapidă, cererea de energie creşte odată cu aceasta, iar populaţia chineză vrea ceea ce noi avem în Occident şi au tot dreptul la aceasta. Ministrul de resort va zbura chiar astăzi în India, unde creşterea numărului populaţiei este şi mai rapidă, şi ei recurgând la cărbune pentru a-şi asigura alimentarea cu energie.
Însă această planetă are resurse finite. Trebuie să încetinim şi să inversăm creşterea populaţiei, iar acest lucru trebuie făcut exclusiv prin metode non-coercitive şi nu trebuie să uităm niciodată într-un mod arogant că aceia dintre noi din ţările dezvoltate contribuim mult mai mult la schimbările climatice decât cei din ţările în curs de dezvoltare.
Fondul ONU pentru populaţie afirmă că un număr de 380 de femei rămân însărcinate în fiecare minut al zilei, iar pentru jumătate dintre acestea nu este o sarcină pe care o planificaseră. Contracepţia trebuie să fie la îndemâna fiecăruia. Femeile trebuie să aibă control asupra vieţii lor reproductive, lucru preferat alternativei unui avort periculos.
Resursele medicale au nevoie de îmbunătăţiri pentru ca femeile să poată amâna în siguranţă naşterea până la o vârstă mai înaintată, dar, mai ales, această problemă trebuie să se afle ca subiect pe agenda politică. Refuzul nostru de a o plasa acolo este o mare nebunie. Familii de peste tot ar trebui să discute despre această problemă. Guvernele ar trebui să stabilească obiective care să vizeze stabilitatea populaţiei ori reducerea acesteia. Recunoaşterea importanţei cruciale a creşterii demografice reprezintă cheia rezolvării acestui subiect şi nu vom reuşi să facem faţă schimbărilor climatice sau să obţinem o dezvoltare durabilă dacă nu realizăm acest lucru.
Liam Aylward
în numele grupului UEN. - Domnule Preşedinte, aş dori şi eu să îl felicit pe domnul Florenz pentru efortul şi angajamentul de care a dat dovadă în elaborarea acestui raport şi, desigur, pentru abilitatea dumnealui de a asculta şi de a înţelege numărul mare de opinii diferite şi diversificate.
În calitatea noastră de legiuitori, este esenţial ca în mijlocul unei masive căderi economice să ne ocupăm de găsirea unor rezultate pentru tehnologia bazată pe energie ecologică. Putem deveni lideri mondiali în domeniul divers al energiei regenerabile, care ar trebui să creeze o strategie puternică, eficientă şi coordonată - care să includă guverne, ONG-uri, mediul academic, companii, deschizători de drumuri -nu în vederea unor discuţii, ci a unor soluţii. Este necesar să reducem birocraţia şi să susţinem IMM-urile şi dezvoltatorii de tehnologie.
Piaţa există. Cadrul legal este clar. Am stabilit obiectivele pentru energia regenerabilă. Cu toate că fondurile sunt limitate, acestea sunt cruciale pentru dezvoltarea tehnologică şi pentru menţinerea expertizei. Va trebui ca băncile şi organismele de finanţare să îşi asume riscuri pentru noi întreprinderi în domeniul tehnologiei ecologice. Dacă ne ridicăm la nivelul dorit, va fi un câştig pe termen lung. Vom avea locuri de muncă şi bunăstare. Pe de altă parte, dacă batem pasul pe loc în acest timp preţios, vom pierde teren, iar alte ţări vor fi mai mult decât pregătite să umple golurile.
De exemplu, Irlanda ar putea deveni pentru tehnologia bazată pe valurile oceanice ceea ce Finlanda reprezintă pentru tehnologia telefoanelor mobile. Deţinem un potenţial irefutabil datorită climatului şi poziţiei geografice din Atlantic. Avem tehnologia brevetată. Avem expertiză în domeniu, precum şi cadrul juridic general. Piaţa este clar definită, deci este o ocazie extraordinară pentru crearea de locuri de muncă, reducerea preţurilor la energia electrică, siguranţa energetică şi reducerea emisiilor de carbon, ca să nu mai vorbim de veniturile din brevete.
Ceea ce trebuie să facem acum este să ne sprijinim companiile, care lucrează de peste un deceniu pentru a ajunge în acest punct. Ele şi-au asumat riscul, iar noi trebuie să le susţinem prin alocarea de fonduri mărite. În acest stadiu, amânările ar fi în defavoarea noastră. Tehnologia ecologică reprezintă viitorul. Acum avem ocazia, deci să ne folosim de ea.
Rebecca Harms
în numele Grupului Verts/ALE. - (DE) Domnule Preşedinte, aş dori să îi mulţumesc şi eu domnului Floretz, în special pentru răbdarea sa în timpul negocierilor. Lungimea raportului este dovada numărului foarte mare de probleme cu care a trebuit să ne confruntăm.
Totuşi, aş dori să pun sub semnul întrebării sustenabilitatea acordului semnalat la începutul anului prin intermediul acestui raport. Îmi amintesc foarte bine Conferinţa internaţională de la Poznań privind clima, precum şi rolul foarte slab pe care l-au jucat europenii acolo, deoarece erau preocupaţi să îşi reducă promisiunile şi afirmaţiile ambiţioase, făcute în cadrul rundei internaţionale de negocieri de la Bali, iar, în contextul crizei economice şi financiare care urma să se declanşeze, erau ocupaţi cu transferarea politicii privind clima la un nivel prioritar inferior.
Consider că anul viitor va fi decisiv în legătură cu întrebarea care se pune, şi anume dacă suntem cu adevărat pregătiţi, aşa cum susţinem în momentul de faţă, să ajustăm tipul de economie cu care noi, cei din naţiunile industriale, ne-am obişnuit pe baza cunoştinţelor noastre despre schimbările climatice. Cred că încă nu a fost luată decizia care să stabilească dacă vom parcurge calea dezvoltării durabile sau nu.
La Poznań, Ban Ki-Moon şi Achim Steiner au recomandat cu tărie ca toate măsurile adoptate de statele membre în planurile lor de stimulare a economiei şi în pachetele de salvare a băncilor să fie combinate cu programe care să combată sărăcia în ţările în curs de dezvoltare şi groaznicele consecinţe ale schimbărilor climatice din aceste ţări, precum şi cu măsuri pentru un nivel de protecţie climatică foarte ambiţios şi pentru o nouă politică energetică.
Înţeleg că orice legislaţie la nivel european cu privire la această problemă va pune baze noi. Nu este deloc sigur că Europa îşi va găsi drumul spre o societate modernă reprezentată prin eficienţă energetică şi energii regenerabile. Acum, la fel ca înainte, totul depinde de următoarea decizie: continuăm cu vechiul amestec de cărbune şi energie nucleară sau luăm calea unor noi proiecte ambiţioase? Sper că vom continua să abordăm această problemă la fel de constructiv, precum în cadrul Comisiei temporare privind schimbările climatice, deşi nu sunt convinsă că acest lucru se va întâmpla.
Jens Holm
în numele Grupului GUE/NGL. - (SV) În sfârşit, după mai bine de optsprezece luni de muncă, suntem pe punctul de a lua o decizie privind această rezoluţie referitoare la climă. Aş dori să menţionez, în special, trei aspecte.
Obiectivele de reducere a emisiilor pe termen lung: la punctul 3, cerem reducerea emisiilor în UE cu o valoare între 25% şi 40% până în 2020 şi cu cel puţin 80% până în anul 2050. Acesta reprezintă un lucru benefic şi arată că impunem cerinţe mai ridicate decât cele din pachetul UE privind clima, elaborat anul trecut.
De asemenea, cerem să se adopte măsuri în ceea ce priveşte industria cărnii. Potrivit raportului Organizaţiei Naţiunilor Unite pentru Alimentaţie şi Agricultură (FAO), "Umbra lungă a şeptelului” (Livestock's Long Shadow), industria cărnii este responsabilă pentru 18% din emisiile de la nivel mondial. Aceasta este un aspect pe care îl notăm în acest raport şi cerem o reducere în consumul de carne. Este o decizie curajoasă şi, într-o anumită măsură, una istorică din partea acestui Parlament, care, de regulă, preferă să susţină subvenţii pentru această industrie, însă este păcat că Grupul Partidului Popular European (Creştin Democrat) şi al Democraţilor Europeni, în special, doresc să voteze pentru înlăturarea acestor cerinţe. În acelaşi sens în care trebuie să reducem consumul de combustibil, ar trebui să îndrăznim să spunem că actualul consum de carne, în creştere, nu este sustenabil.
Permiteţi-mi, de asemenea, să vă reamintesc că industria cărnii reprezintă, de fapt, principala cauză pentru distrugerea pădurii tropicale amazoniene, ca rezultat al creării atât a păşunilor pentru animale, cât şi a pământului pentru producţia de furaje. O cantitate mare din aceste furaje este exportată în Europa sub formă de soia, lucru care nu poate fi susţinut pe termen lung.
Industria constructoare de maşini este o altă problemă acută. Între 1990 şi 2005, emisiile produse de industria europeană de transport au crescut cu 32%. Este necesară o investiţie masivă în transportul în comun şi în alte forme ecologice de transport. Autovehiculele care folosesc combustibil fosil trebuie înlocuite cu autovehicule electrice şi poate în viitor chiar cu vehicule care funcţionează cu combustibil pe bază de hidrogen. Trebuie să ne întrebăm dacă situaţia care prezintă toate aceste forme de transport este una sustenabilă. Nu ar trebui, în schimb, să încurajăm producţia locală şi consumul?
În sfârşit, aş dori să transmit o avertizare în legătură cu amendamentele 12 şi 28, care impun o creştere a energiei nucleare. Dacă vor fi adoptate, grupul meu se află în imposibilitatea de a susţine această rezoluţie. Aşadar, vă rog să votaţi împotriva amendamentelor 12 şi 28. Vă mulţumesc foarte mult.
Johannes Blokland
în numele Grupului IND/DEM. - (NL) Dat fiind faptul că o parte semnificativă a Europei Occidentale este cuprinsă în prezent de o răceală foarte puternică, o dezbatere pe tema încălzirii globale apare poate într-un moment oarecum neprielnic. Totuşi, după cum sugerează şi titlul acestui raport, în această dezbatere privim problemele pe termen lung. În consecinţă, nu trebuie să fim prea afectaţi de evenimentele de scurtă durată. Raportul final al domnului Florenz s-a dovedit a fi unul bine gândit şi solid şi care transmite un mesaj puternic.
Pentru a reduce şi a preveni efectele negative ale schimbărilor climatice este necesar să se acţioneze puternic pe o arie extinsă. Avem nevoie de obiective bine structurate pentru perioada dintre 2020 şi 2050. Nici măcar o singură parte a societăţii nu trebuie să se sustragă de la eforturile necesare. În zilele premergătoare conferinţei de la Copenhaga, va trebui să ne păstrăm ambiţia, susţinută de o gamă vastă de măsuri, acest raport aducând o contribuţie deosebit de valoroasă în acest sens.
Roger Helmer
Domnule Preşedinte, acum 500 de ani a existat un consens printre învăţaţi care susţineau că pământul este plat. S-au înşelat. În anii 1970, după trei decenii de răcire globală, s-a format un consens în rândul oamenilor de ştiinţă care afirmau că ne confruntăm cu o nouă eră glaciară. S-au înşelat. În anul 1999, toată lumea a crezut că virusul anului 2000 (Y2K) va genera un dezastru global provocând căderea sistemelor informatice din întreaga lume. Sistemele militare aveau să dea greş, comerţul urma să se întrerupă, iar aeronavele să se prăbuşească. S-au înşelat. Nu s-a întâmplat absolut nimic.
În prezent, ni se spune că există un consens în ceea ce priveşte catastrofa încălzirii globale ca rezultat al acţiunilor umane. Această informaţie este, de asemenea, eronată şi nici nu reprezintă o părere generală. Mitul acestui consens este un triumf propagandist al alarmiştilor, însă repetate studii atât ale literaturii ştiinţifice, cât şi ale oamenilor de ştiinţă care studiază fenomenele climatice relevă o paletă largă de opinii asupra ambelor părţi ale dezbaterii, dintre care un număr mare sunt de părere că "juraţii încă deliberează”.
Este adevărat că pământul s-a încălzit într-o mică măsură, deşi încet şi intermitent în ultimii 150 de ani, însă acest fapt este în întregime conform ciclurilor climatice naturale bine stabilite şi de lungă durată, care ne-au dat Epoca romană caldă, Perioada Medievală Caldă şi Mica Eră Glaciară. Există dovezi clare că în timp ce lumea s-a încălzit vag, şi alte corpuri din sistemul solar s-au încălzit. Calotele glaciare de pe Marte s-au micşorat, însă nimeni nu îşi imaginează că ar fi de vină emisiile industriale sau vehiculele 4X4.
Acum suntem pregătiţi să cheltuim sume de bani inimaginabile pentru găsirea unor măsuri de atenuare care pur şi simplu nu vor da rezultate şi care, prin distrugerea economiei noastre, ne vor consuma fondurile necesare pentru rezolvarea problemelor ecologice cu adevărat importante. Aşa cum a remarcat jurnalistul britanic Christofer Booker, panica atribuită fenomenului de încălzire globală reprezintă cea mai mare desprindere de realitate în masă din istoria umanităţii.
Pilar del Castillo Vera
(ES) Domnule Preşedinte, în primul doresc să îi mulţumesc domnului Florenz pentru munca depusă şi, desigur, preşedintelui comisiei şi tuturor coordonatorilor şi membrilor comisiei, de asemenea.
Acest raport reprezintă încă o exprimare a ceea ce a devenit o îngrijorare permanentă a Uniunii Europene, şi anume schimbările climatice şi consecinţele acestora.
Ultimul set de măsuri constă din pachetul recent aprobat privind energia. Raportul pe care îl discutăm astăzi reflectă aceeaşi abordare pentru combaterea schimbărilor climatice şi aceeaşi îngrijorare arătate de către Uniunea Europeană.
Raportul pe care îl avem în faţă este, după cum s-a menţionat deja, un set de recomandări. Este un şir cuprinzător de diferite măsuri şi recomandări care conţin la rândul lor diverse "foi de parcurs” pentru sectoare variate, inclusiv piscicultură, agricultură, hidrologie, silvicultură şi aşa mai departe. Toate aceste "foi de parcurs” conduc în aceeaşi direcţie, însă va fi necesară elaborarea de măsuri pentru fiecare în parte.
Cu toate acestea, mă voi limita la ceea ce cred că reprezintă principiul de bază necesar pentru a avea un efect. Confruntaţi cu schimbările climatice, trebuie să ne îmbunătăţim eficienţa; în ceea ce mă priveşte, acesta trebuie să fie principiul de bază din spatele tuturor măsurilor adoptate.
Îmbunătăţirea eficienţei înseamnă să acordăm prioritate inovaţiilor tehnologice; înseamnă sublinierea obiectivelor de eficienţă atunci când acordăm ajutor şi subvenţii; înseamnă sublinierea obiectivelor de eficienţă atunci când acordăm anumite facilităţi fiscale şi aşa mai departe. Singurul mod în care putem fi cu adevărat eficienţi este prin îmbunătăţirea eficienţei.
Guido Sacconi
(IT) Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, membrii care luat cuvântul înaintea mea au demonstrat foarte bine modul în care am reuşit să reunim opinii foarte diverse, care au fost unificate într-un proiect comun.
În raportul Florenz, care merită recunoaştere pentru succesul de care s-a bucurat în atingerea acestui consens prin ascultarea cu atenţie a tuturor punctelor de vedere, este în final vorba despre reconversia energiei şi despre o schimbare generală a sistemelor de producţie, a stilurilor de viaţă şi a consumului. Aceasta este mai mult decât o afirmaţie filozofică şi suntem conştienţi că nu va fi un drum uşor de parcurs, însă preconizează o apropiere realizată în stadii. De exemplu, în moştenirea pe care o lăsăm următorului Parlament există indicaţii cu privire la ceea ce considerăm că ar trebui să reprezinte priorităţi de acţiune în următorul mandat parlamentar, în perioada premergătoare reuniunii de la Copenhaga şi după acestea.
Cu toate acestea, doresc să mă axez pe conţinut. În primul rând, simt că este de datoria mea să îi mulţumesc secretariatului, pionul cheie în această activitate. Deţin unele statistici privind activitatea noastră, iar pentru a vă oferi o idee despre cât de important a fost rolul secretariatului, trebuie să spun doar că a organizat opt sesiuni tematice cu şaizeci dintre cei mai mari experţi mondiali.
Acum, doresc, în special, să fac un apel care exprimă speranţele mele pentru noul Parlament. Domnule Preşedinte Pöttering, chiar dumneavoastră v-aţi exprimat credinţa că riscul pe care şi-l asumă această comisie va merita - chiar dacă, la drept vorbind, nu toată lumea din acest Parlament a fost de acord cu aceasta acum 18 luni când a fost creat. Aţi apelat la Parlament în două ocazii diferite, exprimându-vă sprijinul pentru acest subiect şi pentru sarcina pe care o avem de îndeplinit, deci dacă îmi permiteţi mă voi adresa direct. Ar fi păcat ca următorul Parlament să nu creeze un instrument asemănător în următorul mandat, nu în ultimul rând deoarece multe parlamente naţionale şi guverne şi-au restructurat activitatea, considerând schimbările climatice un domeniu distinct. În consecinţă, sper că următorul Parlament nu va reveni la o compartimentare strictă, în care domenii legate între ele sunt separate în comisii diferite, dar care, aşa cum am sugerat, se va pregăti pentru drumul lung care trebuie parcurs spre o economie bazată pe un consum de carbon mai scăzut.
Vittorio Prodi
(IT) Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, aş dori să îi mulţumesc domnului Florenz pentru activitatea depusă.
În sfârşit, vom vota acest raport, care reprezintă 18 luni de muncă, depusă de Comisia temporară privind schimbările climatice. Personal, consider că acest raport constituie un succes, chiar dacă unul modest. Este un succes, deoarece Parlamentul a arătat că este una dintre cele mai interactive instituţii, dotându-se cu un instrument ad-hoc - Comisia temporară - pentru a strânge informaţii şi idei despre o problemă care ne afectează pe toţi şi impactului căreia trebuie să îi facem faţă împreună, atât acum, cât şi în viitor. Şi este un succes modest, deoarece în ciuda tuturor eforturilor noastre, a calităţii participării şi a studiilor efectuate, rezultatului încă îi lipseşte acel ecou pe care o astfel de rezoluţie ar trebui să îl aibă.
Aşa cum am spus în repetate rânduri, problema schimbărilor climatice este una urgentă şi gravă şi necesită instrumente eficiente şi cu obiective clare. Motivul cheie pentru care am înfiinţat această comisie a fost acela de a obţine o tranziţie între politicile care au fost mereu tratate separat. Sper ca această tranziţie să continue şi în următorul Parlament şi că acesta va continua să se implice în negocierile de la Copenhaga.
Este nevoie de un consens la nivel global, iar pentru a-l atinge trebuie să avem ceva de oferit, în special ţărilor în curs de dezvoltare. În momentul de faţă, condiţiile de egalitate care ar convinge aceste ţări să îmbrăţişeze politica în cauză încă lipsesc. Este, oarecum, prea eurocentric şi prea compartimentat. Este vorba despre o schimbare a stilului de viaţă. Din punct de vedere politic, trebuie să facem propuneri care să fie axate în primul rând pe această politică, iar apoi pe o dematerializare progresivă a modului nostru de viaţă, dat fiind faptul că altfel, această abordare nu va fi sustenabilă.
Alessandro Foglietta
(IT) Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, complimentele mele preşedintelui Florenz. Îl numesc preşedinte din stimă şi consideraţie faţă de angajamentul de care a dat mereu dovadă în relaţia cu Parlamentul.
Pentru adoptarea pachetului privind clima şi energia, Uniunea Europeană s-a dotat cu un cadru legislativ care oferă acreditările necesare pentru asumarea unui rol principal. Deschiderea de care noua administraţie a Statelor Unite ale Americii a dat dovadă recent ne dă speranţa unui viitor angajament împărtăşit cu Statele Unite pentru stoparea consecinţelor schimbărilor climatice.
Cu toate acestea, succesul deplin al acestei iniţiative va fi determinat de implicarea economiilor tuturor ţărilor în curs de dezvoltare, precum China şi India. După cum a arătat ministrul mediului din China la întâlnirea cu delegaţia Comisiei temporare privind schimbările climatice, acest lucru va fi posibil doar cu sprijinul ferm oferit de ţările mai bogate, sub forma unor resurse financiare adecvate pentru a încuraja dezvoltarea durabilă.
În acest sens, s-au realizat progrese prin conferinţa de la Poznań şi prin hotărârea de a pune în aplicare fondul de ajustare, cât şi prin alocarea a 50 de milioane de euro ţărilor în curs de dezvoltare în scopul cercetării şi al dezvoltării tehnologice, pentru a susţine evoluţia la nivel global a tehnologiilor ecologice.
Trebuie să ne asigurăm de faptul că întâlnirea de la Copenhaga va marca o schimbare majoră în sensul unui parteneriat realizabil, prin care economii mai puternice să creeze un fond care va garanta un flux continuu de finanţări pentru dezvoltarea durabilă în ţările aflate în curs de dezvoltare. Singurul mod prin care vom reuşi să apărăm mediul de efecte ireversibile este prin angajamente realizate la nivel internaţional cu implicarea ţărilor în curs de dezvoltare şi protejând în acelaşi timp competitivitatea companiilor europene de efectele şi costurile socioeconomice pe care le au acţiunile de dumping de mediu asupra pieţei internaţionale.
Caroline Lucas
Domnule Preşedinte, doresc să îi mulţumesc şi eu domnului Florenz pentru raport, însă consider că, în contextul tuturor felicitărilor adresate raportorului şi comisiei pentru munca depusă, trebuie să conştientizăm prezenţa unor realităţi dure: UE încă reacţionează târziu şi realizează puţin.
Nu mă aştept la aprecieri pentru ce voi afirma, însă trebuie să măsurăm progresul Uniunii Europene prin ceea ce trebuie făcut şi nu raportându-ne la ceea ce fac alte ţări. Continuăm să dăm greş din acest punct de vedere.
Greşim prin faptul că nu aducem suficientă ambiţie în această dezbatere. Ultimele date arată că este nevoie să reducem emisiile cu circa 9% în fiecare an. Obiectivele stabilite în acest raport şi în pachetul Uniunii Europene privind clima pur şi simplu nu sunt suficient de ambiţioase.
Greşim prin faptul că nu acordăm acestei dezbateri caracterul de urgenţă necesar. În cazul în care în următorii opt până la zece ani nu vom fi aproape de a avea o economie cu zero emisii de carbon, vom pierde ocazia de a stopa cel mai mare pericol în materie de schimbări climatice.
Greşim prin faptul că nu suntem constanţi. Astăzi vorbim despre resurse regenerabile şi eficienţă energetică, în timp ce ieri o majoritate din Parlament a adoptat raportul Laperrouze, care susţinea cu mândrie rolul cărbunelui în Europa.
Dăm greş, deoarece transmitem mesajul că dezbaterea asupra schimbărilor climatice tratează doar renunţarea la o serie de lucruri şi nu demonstrarea faptului că ne descurcăm fără ele. Trebuie să ne îmbunătăţim calităţile de adevăraţi lideri politici şi să arătăm că acţiunile orientate către schimbările climatice ne vor asigura o mai bună calitate a vieţii. Nu este vorba despre o încercare deja sortită eşecului, ci despre posibilitatea unui viitor mai atrăgător şi mai pozitiv decât cel de astăzi.
Prin urmare, vă recomand ideea adoptării unui nou plan ecologic pentru Europa, ca o modalitate de a aborda atât criza economică, cât şi criza climatică, prin investiţii majore în eficienţa energetică şi în resurse regenerabile, creând astfel milioane de noi locuri de muncă în Europa.
Totuşi, nu este vorba despre iniţierea unei creşteri economice orientată într-o direcţie de rutină ("business as usual”), ci despre o tranziţie, de care este urgentă nevoie, spre o Europă bazată nu pe un consum în continuă creştere de resurse naturale, ci spre o economie stabilă de stat. Nu mai este vorba despre o creştere agregată a cantităţii, ci despre o reală dezvoltare a calităţii. Este imperativ ca această dezbatere să fie demarată, iar UE se află pe o poziţie foarte bună pentru a lua iniţiativa.
Roberto Musacchio
(IT) Domnule Preşedinte, doamnelor şi domnilor, doresc să îl felicit pe domnul Florenz pentru un rezultat foarte bun al activităţii depuse. Acest raport este un tribut adus nelipsitei sale prezenţe şi constantei atenţii şi colaborări,
care reflectă contribuţia pe sa la activitatea comisiei, prezidată cu pricepere de către domnul Sacconi. De asemenea, a privit problemele în profunzime, a dezbătut şi mai ales a contribuit la rolul Parlamentului în adoptarea acestui pachet privind clima. Domnule Preşedinte Pöttering, v-aş îndemna să aveţi în vedere modul în care munca noastră poate şi trebuie să continue în zilele premergătoare întâlnirii de la Copenhaga.
Pentru moment, în ceea ce priveşte raportul Florenz, consider că ar fi o greşeală să îl dezechilibrăm prin ceea ce, la momentul actual, reprezintă amendamente ideologice asupra problemei energiei nucleare. Acestea sunt lipsite de raţiune şi nu există decât în mintea iniţiatorilor, modificând poziţia noastră comună. Totuşi, aş dori să îi rog pe colegii mei să nu piardă din vedere includerea unui amendament pe care l-am depus privind relaţia dintre schimbările climatice şi apă. Consider că este un domeniu valoros în lumina atenţiei din ce în ce mai mari de care se bucură din partea unor organizaţii internaţionale, precum Grupul interguvernamental privind schimbările climatice şi Programul Naţiunilor Unite pentru Mediu, care au evidenţiat acest domeniu ca fiind decisiv pentru viitor şi, de asemenea, având în vedere Forumul mondial al apei, care urmează să aibă loc la Istanbul.
Jim Allister
Domnule Preşedinte, doresc să îmi exprim preocuparea şi prudenţa în această dezbatere frenetică privind schimbărilor climatice, în special, deoarece ar putea afecta producţia alimentară. Ni se comunică faptul că populaţia globului va creşte până la 9 miliarde până în anul 2050, deci producţia alimentară trebuie să se majoreze, în consecinţă. În ciuda acestui fapt, în pachetul propus privind schimbările climatice, există cerinţe de reducere a emisiilor, care, dacă sunt îndeplinite, vor reduce producţia alimentară când prezintă cea mai mare necesitate.
Mă refer în mod deosebit la obiectivele privind metanul şi oxidul de azot şi la asaltul asupra consumul de carne şi lactate. Obiectivele de reducere urmărite nu vor putea fi atinse fără diminuări substanţiale ale producţiei alimentare. Fiind în situaţia de a alege între a hrăni populaţia globului şi a bifa căsuţele referitoare la corectarea schimbărilor climatice, mă tem că mă situez de partea bunului simţ şi a necesităţii.
John Bowis
Domnule Preşedinte, deoarece acum ne apropiem de reuniunea de la Copenhaga, raportul excelent al onorabilului meu prieten reprezintă - îndrăznesc să spun - o bună "foaie de parcurs” sau chiar o "hartă a drumurilor” care ne ghidează spre destinaţie.
Cele 20 de procente până în anul 2020 reprezintă un început, însă doar atât. Totalitatea măsurilor climatice adoptate ar fi putut fi, probabil, mai eficiente, însă au fost un punct de plecare, un pas înainte. Acum, date fiind schimbările din administraţia Statelor Unite ale Americii, nu mai putem să ne ascundem în spatele refuzului SUA de a coopera. Odată cu instalarea preşedinţiei lui Barack Obama, avem oportunitatea să încetăm schimbul de vorbe şi să începem un schimb de idei. Am fost anunţaţi că va avea loc o întâlnire la 6 martie 2008.. În săptămâna care va urma acestei întâlniri, vom reveni aici şi sper că vom avea o declaraţie din partea Consiliului cu privire la rezultatele întrunirilor de la Washington. Având cooperarea Statelor Unite, putem stabili acum obiectivul de 30% şi chiar mai mult.
Trecem acum la proiectarea ecologică, conştientizând faptul că înseamnă, aici ca în alte locuri, oportunităţi extraordinare în ceea ce priveşte inovaţiile şi locurile de muncă. Trebuie să trecem la transporturi navale şi emisii agricole. Comisarul s-a referit la nevoia urgentă de comunicare cu ţările cu venituri reduse, aflate în curs de dezvoltare. Acestea vor fi distruse, însă nu sunt responsabile de această problemă. Insulele se vor scufunda sub valuri; malaria, bolile respiratorii, cancerul de piele şi problemele de vedere afectează deja populaţia. Agricultura va fi distrusă. Aceste ţări trebuie să acţioneze, însă au nevoie de ajutorul nostru.
Desigur că oamenii de ştiinţă se pot înşela, la fel cum pot şi politicienii, fapt demonstrat de Mbeki în problema cu SIDA. S-ar putea să mă înşel cu privire la posibila epidemie de gripă. S-ar putea să mă înşel cu privire la impactul probabil cauzat de încălzirea globală. Cu toate acestea, majoritatea oamenilor de ştiinţă poate avea dreptate, la fel cum poate avea dreptate şi majoritatea politicienilor. Iar dacă nu vom reuşi să acţionăm în aşa fel încât să împiedicăm producerea acestora, atunci vom fi culpabili pentru ambele probleme.
Riitta Myller
(FI) Doamnă preşedintă, iniţiativa Social Democraţilor de a înfiinţa Comisia temporară pentru schimbările climatice în primăvara anului 2007, a dat acum roade. Rezultatele negocierilor şi discuţiilor din interiorul grupurilor reprezintă un plan de acţiune emergent, ambiţios şi pe termen lung, menit să reducă schimbările climatice. Aş dori să îmi exprim sincerele mulţumiri pentru aceasta atât raportorului Karl-Heinz Florenz, cât şi raportorilor din toate celelalte grupuri, aflaţi sub aripa dânsului care au colaborat admirabil pentru acest proiect.
Mulţi sunt sceptici în ceea ce priveşte aportul adus de Comisia pentru schimbările climatice la lucrările Parlamentului. Putem observa, în prezent, beneficiul de a avea membri ai Parlamentului care privesc problemele din perspective diferite, dar care lucrează împreună şi ascultă în acelaşi timp părerile celor mai mari experţi ai lumii.. Aşa cum se poate vedea, acest lucru duce la rezultate verosimile.
De asemenea, sunt sigur că însăşi existenţa Comisiei şi munca depusă, au contribuit separat la introducerea rapidă şi fără piedici a pachetului climatic, în luna decembrie a anului trecut.. În plus, susţin cu tărie apelul făcut de către domnul Guido Sacconi, preşedintele Comisiei, la dresa Parlamentului format după alegeri de a aborda această chestiune şi de-a se asigura că este cea mai solidă abordare a unor probleme care privesc schimbările climatice.
Uniunea Europeană a considerat mult timp că este nevoie de acţiuni pentru combaterea schimbărilor climatice, însă ne-au lipsit instrumentele financiare. Fondul Climatic, care a fost propus recent şi în contul căruia vor fi încasaţi bani din licitaţiile pentru comerţul de emisii, este o iniţiativă importantă căreia îi doresc numai succese în viitor. Avem nevoie de aceasta pentru a aduce schimbarea în structura industrială şi pentru a ne putea atinge cu adevărat scopul cu această idee ecologică nouă.
Lena Ek
Acest raport promite foarte mult, cuprinzând practic fiecare problemă menţionată în dezbaterea climatică, pe parcursul ultimilor doi ani sau mai bine. Cu toate acestea, sunt de părere că acestei lucrări îi lipseşte forţa, impactul şi imboldul de care este de fapt nevoie pentru a porni pe linia politică pe care am iniţiat-o în Europa, privind problemele climatice.
Nu sunt propuse măsuri de protejare a pământului şi solului. Din punct de vedere al resurselor hidrologice, există un întreg pachet de propuneri pe Forumul Mondial al Apei, care ar fi putut fi incluse. Cu privire la eficienţa energiei, există opţiuni care nu au fost incluse în domenii în care avem posibilitatea de a lua decizii în Parlament Folosirea combustibililor alternativi este, de asemenea, tratată cu mult prea multă reţinere. În domeniul sănătăţii, unul extrem de important, raportul se concentrează pe strângerea datelor şi pe controlul muşcăturilor de ţânţar, când în Europa este nevoie de decizii strategice majore pentru a face faţă efectelor schimbărilor climatice asupra sănătăţii oamenilor.
Şi aici există opţiuni. În această privinţă trebuie să venim cu mai multe soluţii de dezvoltare şi locuri de muncă.. Desigur, posibilitatea de a crea locuri de muncă în Europa există, deoarece este nevoie de ele.
Trebuie să ancorăm măsurile în politica economică. În câteva săptămâni, Consiliul Miniştrilor se va întruni pentru a discuta finanţarea deciziilor care vor fi luate la Copenhaga - decizii extrem de importante pe care noi, cei din Parlament, le-am fi putut influenţa într-o mare măsură. Fără această ancorare în politica economică şi în cea a muncii şi dezvoltării, există riscul ca acest raport să devină efemer, un document drăguţ căruia îi lipseşte însă energia şi hotărârea de care este nevoie atunci când este vorba despre astfel de probleme.
Bogdan Pęk
(PL) Doamnă preşedintă, mă simt ca şi cum m-aş afla la conferinţa inaugurală a unei religii nou fondate, o religie falsă, plină de falşi profeţi şi false idei.
Tocmai acele puteri politice care încearcă să reducă drastic emisiile de dioxid de carbon, lucru care nu prezintă nicio bază ştiinţifică şi care trebuie plătită cu preţul unei dezvoltări umane limitate, sunt cele responsabile pentru această criză. Vina pentru această situaţie aparţine celor care, pe drumul spre progres al societăţii, urmăresc să construiască un guvern global care include exact acele organisme care vor obţine profituri imense din comerţul cu dioxid de carbon, îndoctrinându-i pe oamenii de rând cu ameninţări privind schimbările climatice.
Trebuia să creăm o bază pentru dezvoltare în domeniul energiei. Pentru a supravieţui şi a se dezvolta, omenirea are nevoie de surse noi şi puternice de energie, iar Europa are nevoie de echilibru şi autonomie în ceea ce priveşte proviziile sale energetice. Nu înţelegeţi acest lucru? Creând ceea ce a fost aprobat astăzi, reduceţi şansele Europei de a concura cu restul lumii.
Dimitrios Papadimoulis
Doamnă preşedintă, raportul Florenz susţine evaluările făcute de oamenii de ştiinţă şi împărtăşeşte într-o mare măsură îngrijorările cetăţenilor. Reprezintă un pas înainte în ceea ce priveşte pachetul de măsuri energetice aprobat de Consiliu în luna decembrie, însă trebuie să depăşim faza evaluărilor şi să trecem la măsuri specifice, regulamente, programe, deoarece schimbările climatice şi consecinţele acestora se fac simţite acum şi nu mai încape timp de amânare.
Trebuie să avem grijă să nu lăsăm problema energiei nucleare, care este irelevantă pentru prezentul raport, să se insinueze în raport prin amendamente abile,, aşa cum unele guverne caută să facă. Trebuie să ne asigurăm că acest raport, fără schimbări care îi modifică echilibrul, convinge Consiliul şi Comisia să facă încă un pas înainte şi să nu folosească criza economică drept scuză pentru a subestima eforturile făcute până în momentul de faţă. Criza economică şi politica de mediu pot merge mână-n mână pentru a ne oferi un rezultat pozitiv atât în ceea ce priveşte mediul, cât şi crearea de locuri de muncă.
Urszula Krupa
(PL) Doamnă preşedintă, obiectivul principal al politicilor de protecţie a mediului, foarte asemănător cu obiectivul pachetului de măsuri energetice şi politici climatice care implică reduceri drastice ale emisiilor de gaze cu efect de seră, este controlul şi schimbarea economiilor naţionale în ceea ce în trecut numeam economie planificată centralizat. Conceptul abstract de influenţă umană asupra climatului nostru vine să limiteze dezvoltarea, inclusiv folosirea combustibililor fosili şi să introducă tehnologii periculoase precum CCS care, în cazul Poloniei, va face dificilă exploatarea resurselor noastre naturale, inclusiv a surselor bogate de energie geotermală.
Acum când industria Poloniei a fost închisă ca urmare a eforturilor sale de a satisface cerinţele Uniunii Europene, se fac încercări nu doar pentru a-i forţa pe polonezi să emigreze, ci şi pentru a se asigura că cei care rămân devin săraci ca urmare a impunerii celor mai mari preţuri de energie din toate statele membre. Mai rămâne o întrebare retorică: este obiectivul principal al politicii Uniunii Europene falimentarea compatrioţilor mei şi ştergerea Poloniei de pe harta Europei?
Irena Belohorská
(SK) Doamnelor şi domnilor, aş dori să încep prin a-i mulţumi raportorului Florenz pentru acest raportul excelent şi cuprinzător. Acoperă toate aspectele importante ale vieţii sociale care se răsfrâng asupra creşterii drastice a schimbărilor climatice. Este timpul să pregătim măsurile necesare în contextul european.
În calitate de doctor, sunt interesat în special de schimbările din domeniul sănătăţii, precum creşterea numărului de îmbolnăviri asociate zonelor tropicale. Trebuie să avem în vedere acest lucru atunci când sprijinim industria farmaceutică, proiectăm spitale şi facilităţi pentru tratament cu spitalizare, în instruirea cadrelor medicale şi, mai presus de toate, în sensibilizarea sistematică a opiniei publice. Întrucât aceste boli sunt rar întâlnite în această parte a lumii, putem presupune că vor lua un curs mult mai dramatic.
Situaţia din agricultură şi asigurarea hranei suficiente pentru consum vor deveni de asemenea o chestiune foarte serioasă. Sunt convinsă că acest raport prezintă mult mai multă importanţă decât alte rapoarte din proprie iniţiativă şi că va constitui o bază solidă pentru viitoarele parlamente care vor avea de-a face cu impactul actual al schimbărilor climatice.
Avril Doyle
Doamnă preşedintă, timpul alocat discursului s-a terminat şi ştim ce trebuie să facem, cel puţin cei care acceptă teoriile revizuite de colegii noștri privind cauzele încălzirii globale fără precedent şi impactul decisiv asupra tuturor aspectelor de biodiversitate, în special asupra celor mai sărace şi mai populate regiuni din lume. Prietenilor mei sceptici la schimbările climatice, le pot spune că trebuie luat în considerare principiul preventiv. Le-aş recomanda acest principiu.
Aş dori să-i mulţumesc d-lui Karl-Heinz Florenz pentru raportul său. Contribuie la suma noastră de cunoştinţe, reprezentând opiniile orizontale ale unui număr de comisii din această Cameră, cu o singură omisiune gravă - aceea a Comisiei pentru pescuit, având în vedere importanţa decisivă a creşterii acidulării mărilor şi oceanelor ca urmare a sporirii emisiilor de CO2 în atmosferă.
Am o singură întrebare pentru comisarul Dimas: în urma acordului nostru la prima lectură a raportului referitor la revizuirea sistemului EU-ETS de acum şase luni, ar putea comisarul să indice astăzi exact ce program de lucru se pregăteşte pentru deciziile comisiei, în special timpul şi implicarea acestui Parlament şi a persoanele interesate?
În concluzie, obiectivul nostru trebuie să fie reducerea cu cel puţin 30% a emisiilor de CO2 până în anul 2002, ca parte a acordului global post - 2012, cu o scădere de cel puţin 80% până în anul 2050 - acest obiectiv fiind mai important. Rezultatul eforturilor noastre diplomatice privind clima din următoarele opt luni va scrie istoria generaţiilor următoare şi, în calitate de lideri politici în comunităţile noastre şi în mod colectiv, nu putem să ne încălcăm responsabilitatea.
Domnule comisar, pachetul climatic şi energetic trebuie să fie însoţit de fonduri reale, iar noi aşteptăm reuniunea la nivel înalt din luna martie - peste şase săptămâni - pentru ca cei 27 lideri ai noştri de stat şi guvern să-şi transmită mesajul şi să nu ne dezamăgească, pe noi, cetăţenii Uniunii Europene, şi comunităţile cele mai sărace şi mai vulnerabile din lume la schimbările climatice.
Linda McAvan
Doamnă preşedintă, întrucât acesta reprezintă finalul lucrărilor Comisiei temporare privind schimbările climatice, aş dori să-i mulţumesc în primul rând domnului Karl-Florenz pentru munca depusă, dar şi propriului meu grup, Grupul Socialist - Riitta Myller, Dorette Corbey şi preşedintelui nostru, Guido Sacconi. Toţi au făcut o treabă excelentă oferind o bază utilă pentru lucrările viitorului Parlament.
Raportul pe care-l avem de parcurs este lung; exprimă multe puncte de vedere. Aş dori să subliniez doar unul atins deja de unii şi anume, legătura importantă pe care trebuie s-o facem între locurile de muncă şi abordarea schimbărilor climatice, şi între ieşirea din criza economică şi abordarea schimbărilor climatice. Deoarece, dacă nu corelăm aceste lucruri şi nu obţinem dreptul la programe de redresare economică, oamenii vor începe să spună - şi deja spun asta - că povestea cu schimbarea climatică era perfectă pe timp de creştere economică, dar ne putem permite să facem toate aceste investiţii acum.
Trebuie să ne susţinem punctul de vedere cu insistenţă, aşa cum au făcut-o cei de aici, că nu ne putem permite să nu facem acele investiţii. Consider că cei care au vorbit despre falimentarea propriilor ţări prin această practică se înşeală profund. Ţările lor vor intra în faliment dacă nu investim în forme de energie regenerabilă şi dacă nu ne reducem dependenţa de energie din surse nesigure de combustibili fosili. Aşadar trebuie să soluţionăm cu succes acest pachet de măsuri.
Preşedintele Obama a făcut deja această legătură în discursul său despre programul de redresare economică pentru Statele Unite şi, la rândul nostru, trebuie să procedăm la fel. Dorette Corbey a vorbit despre ce putem face în ceea ce priveşte măsurile de eficienţă energetică. În circumscripția mea electorală Yorkshire, constat deja investiţii considerabile în tehnologii regenerabile, în măsuri de eficienţă energetică în diferite companii. Acum avem în plan dezvoltarea captării şi stocării de carbon pentru multe dintre centralele noastre energetice şi principalele industrii. Acest lucru va crea noi locuri de muncă şi de asemenea ne va ajuta să reducem emisiile, ceea ce, bineînţeles, reprezintă obiectivul muncii noastre de până acum.
Johannes Lebech
Doamnă preşedintă, aşa cum am prevăzut şi în raport, combaterea schimbărilor climatice trebuie să pună stăpânire pe întregul nostru mod de gândire atunci când lucrăm în domenii legislative precum agricultura, pescuitul, construcţiile, dezvoltarea şi politicile externe. Politica climatică nu poate exista în mod independent, ci trebuie integrată în toată legislaţia noastră.
Şefii de stat şi de guvern ai Uniunii Europene au decis aproape acum doi ani că Uniunea Europeană trebuie să preia conducerea pentru a garanta un acord mondial privind clima la Copenhaga. Nu a mai rămas prea mult timp. Am adoptat deja în Parlament pachetul nostru de măsuri legislative privind clima în cadrul Uniunii Europene. Ar fi putut să fie mai ambiţios, însă este adoptat, iar acum trebuie să susţinem negociatorii europeni pentru a le da posibilitatea să-şi atingă obiectivul ambiţios la Copenhaga. Pachetul de măsuri legislative se întinde până în 2020, dar în acest raport subliniem necesitatea de a începe să planificăm încă de pe acum ceea ce se va întâmpla după 2020. Şi de acest lucru trebuie să ţină cont guvernele Uniunii Europene. Trebuie să gândim în perspectivă. Criză financiară nu ne uşurează deloc misiunea, însă trebuie să privim această criză ca pe o provocare dinamică. Haideţi să folosim această criză ca pe o oportunitate de demarare a dezvoltării atât de necesare de energie regenerabilă şi de tehnologii de economisire a energiei. Haideţi mai bine să creăm noi locuri de muncă în sectorul industriilor ecologice de viitor, decât să protejăm locurile de muncă din industriile învechite ale trecutului.
În încheiere, sunt bucuros să observ că se pune accentul pe necesitatea ratificării Tratatului de la Lisabona, întrucât UE trebuie să îşi facă un obiectiv precis din combaterea schimbărilor climatice la nivel internaţional în conformitate cu Tratatul de la Lisabona.
Inese Vaidere
(LV) Doamnelor şi domnilor, elaborarea unei politici climatice este foarte importantă atât din punct de vedere ecologic cât şi din perspectiva necesităţii modernizării sectorului energetic. Trebuie să salutăm modul în care s-au luat în considerare progresele de la Kyoto în cazul acelor ţări care au redus emisiile cu mai mult de 20% din anul 1990, precum şi efectul sistării aprovizionării cu energie de la Ignalina din Lituania şi Letonia, prin oferirea posibilităţii compensării, însă fiecare stat membru trebuie să pregătească o strategie clară de eficienţă energetică. Cotele suplimentare în cazul industriei îngreunează obţinerea finanţării, chiar dacă favorizează competitivitatea. Salut planul de simplificare a procedurilor de obţinere a finanţării din partea Uniunii Europene şi de mărire a termenului de creditare al Băncii Europene de Investiţii, în special pentru întreprinderile mici şi mijlocii. Pentru ca obiectivele din anul 2020 să poată fi îndeplinite, trebuie să creăm un sistem eficient de stimulente la nivelul Uniunii Europene, pentru a sprijini întreprinderile şi persoanele care folosesc sau introduc resursele de energie regenerabile. Acest lucru poate fi realizat prin suportarea centralizată a unei părţi din cheltuielile pe care aceste schimbări le implică. Comisia trebuie să lucreze activ pentru a garanta că restul lumii urmează exemplul nostru şi pentru a face tehnologiile noastre accesibile în ţările în curs de dezvoltare. Vă mulţumesc.
Bairbre de Brún
Doamnă preşedintă, salut raportul final şi detaliat al domnului Florenz şi al Comisiei temporare pentru schimbări climatice.
Schimbările climatice reprezintă o provocare asupra ideilor noastre privind transportul, utilizarea terenurilor, gestionarea deşeurilor, activităţile de construcţie şi folosirea energiei. Nu ţările în curs de dezvoltare au creat condiţiile care ne duc la stricăciuni ireversibile, însă ele sunt cele care suferă cel mai mult. Europa trebuie să acţioneze precum un deschizător de drumuri şi să îşi asume responsabilitatea pentru măsurile realiste necesare la nivel internaţional.
Forţele care nu sunt atât de progresive au încercat să folosească regresul economic drept scuză pentru a nu-şi îndeplini angajamentele necesare privind schimbările climatice. Acest lucru este complet lipsit de perspective.
Din păcate, în circumscripţia mea electorală, ministrul mediului, Sammy Wilson, este unul dintre acei politicieni cu o viziune limitată care nu înţeleg realităţile ştiinţifice şi practice ale schimbărilor climatice. Sper ca ministrul să îşi schimbe atitudinea şi să abordeze această problemă care reprezintă deja o prioritate pentru restul Europei.
Kathy Sinnott
Doamnă preşedintă, avem un plan ambiţios. Un plan care nu are de-a face cu nimic altceva decât salvarea lumii: o sarcină importantă la momentul propice. Atunci când domnul Florenz a prezentat pentru prima dată Comisiei proiectul de raport, întâiul său apel la acţiune ne amintea că noi, oamenii, suntem protectorii creaţiei. Această afirmaţie simplă a fost prima atacată şi eliminată. Dar ce a fost atât de inacceptabil pentru Comisie? Cuvântul "creaţie”. De ce? Deoarece creaţia are un creator.
Nu mă interesează cum a fost creat universul, sau în ce interval de timp. Lucrul important pentru mine este că există un Dumnezeu şi că noi suntem păstrătorii care trebuie, aşa cum prevede Amendamentul 22, să protejeze creaţia. Aşadar, după cum am spus, ne aflăm astăzi aici pentru a ne asuma misiunea de a salva lumea, stabilind un curs de acţiune care necesită cooperarea şi sacrificiul fiecăruia oriunde în lume, o misiune care, pentru a reuşi, are nevoie de cooperarea vânturilor, apei şi a soarelui. Chiar ştiind acest lucru, considerăm în acelaşi timp, aşa cum am procedat în trecut în cazul altor mari provocări, că suntem în stare să facem faţă provocărilor mari şi urgente de care s-a lovit umanitatea fără ajutor divin. Ei bine, tot ce pot să spun este: succes în continuare şi să ne ierte Dumnezeu.
Jerzy Buzek
(PL) Doamnă preşedintă, aş dori de asemenea să-l felicit şi să-i mulţumesc domnului Florenz pentru raportul său excelent. Nu vreau să vorbesc în detaliu despre acest raport. Părerea mea este că pur şi simplu trebuie adoptat.
Aş dori să revin la subiectul pachetului privind schimbările climatice care a fost adoptat în luna decembrie, şi să subliniez că Uniunea Europeană are un pachet cu adevărat foarte bine echilibrat, care nu implică nicio ameninţare la adresa economiei. De-a lungul numeroaselor luni de discuţii pe acest subiect, au fost aduse modificări substanţiale acestui pachet. Aceasta a fost realizarea noastră cea mare.. Acum aş dori să menţionez că, după părerea mea, acestea sunt cele mai mari provocări cu care se confruntă Uniunea Europeană. Prima sarcină pe care o avem de îndeplinit este finanţarea corespunzătoare a pachetului pe care l-am aprobat, precum şi finanţarea pe care a menţionat-o domnul Florenz în raport.
Anul trecut am fost raportor pentru planul SET şi am discutat în principal despre faptul că noile tehnologii, care ar putea introduce inovaţie şi un nou stimul economic în sectorul economiei europene, trebuie să fie în primul rând finanţate la nivelul Uniunii Europene. De aceea, am dorit să-l felicit sincer pe comisarul Dimas, în numele Comisiei, pentru decizia de a aloca 3,5 miliarde Euro din fondurile nefolosite pentru investiţii în cercetare în domeniul tehnologiei energetice, lucru care ar ajuta şi la protejarea mediului. Domnule comisar, este o decizie excelentă. Acum trebuie s-o examinăm rapid în Parlament. Aş dori să revin acum la ministrul Bursik: de asemenea, Consiliul trebuie să examineze rapid această decizie iniţială a Comisiei Europene.
Un alt aspect foarte important este faptul că trebuie să ne bazăm munca pe un acord global. Aceasta este premisa din spatele raportului domnului Florenz. Negocierile bilaterale dintre cele două ţări - Polonia şi Danemarca-gazdele convenţiilor COP 14 şi COP 15, nu sunt suficiente. Trebuie să contribuim cu toţii şi acest lucru îi include atât pe diplomaţii europeni, cât şi pe reprezentanţii preşedinţiei cehe. Diplomaţii noştri trebuie să fie implicaţi în negocierile desfăşurate în întreaga lume, întrucât fără acest acord global, pachetul nostru şi raportul domnului Florenz vor fi lipsite de sens. Acestea sunt cele mai importante aspecte pentru noi astăzi.
Catherine Guy-Quint
(FR) Doamnă preşedintă, domnule comisar, domnule preşedinte în exerciţiu al Consiliului, doamnelor şi domnilor, raportul întocmit de către colegul nostru, domnul Florenz, rezumă perfect rezultatele deliberărilor noastre de lungă durată privind această problemă importantă a încălzirii globale.
Cu toţii ştim că planurile care urmează să fie implementate sunt uriaşe şi că, în plus, trebuie să avem mijloacele necesare schimbării culturii de dezvoltare nestăvilită prin promovarea schimbărilor în economie.
Acum problema o reprezintă găsirea modalităţii de implementare a tuturor recomandărilor din raport. Trebuie să găsim urgent mijloace să combatem încălzirea globală. Bugetul actual al Uniunii Europene nu este suficient pentru a atinge obiectivele conexe; nici nu vom putea soluţiona această problemă majoră a finanţării prin apel la bugetele naţionale sau fonduri private.
Comisia europeană estimează că este necesară o investiţie anuală de 175 de miliarde de Euro pentru a combate încălzirea globală. Cu un buget de 76 de miliarde de Euro, suntem mult prea departe de obiectivul propus. Prin urmare, Comisia va elabora un inventar al instrumentelor existente, însă elaborarea propunerilor pentru cadrul financiar viitor va avea o amploare remarcabilă.
Pentru a optimiza toate acţiunile noastre referitoare la această criză a schimbării climatice, avem nevoie de noi resurse pentru a crea un fond european pentru schimbarea climatică, care poate fi finanţat de sistemul de schimb de cote de emisii şi care va fi folosit pentru a susţine adaptarea, atenuarea, consumul durabil şi eficienţa energetică şi prin urmare, o mare parte trebuie dedicată celor mai sărace ţări.
Acest lucru necesită curaj politic din partea Consiliului, Comisiei şi membrilor acestui Parlament, dar este o condiţie necesară, esenţială dacă planeta doreşte să-şi asume această provocare.
Nu va exista viitor pentru civilizaţia noastră dacă noi europenii, nu vom lua măsuri de impunere a autodisciplinei pentru conservarea climei noastre. Este un act politic major, un act politic care este esenţial pentru a oferi continentului nostru şi altora un viitor stabil...
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Holger Krahmer
(DE) Doamnă preşedintă, aş dori să-i mulţumesc foarte mult domnului Florenz pentru raportul său, care, din păcate, nu s-a bucurat de un mare succes, în parte probabil din cauza faptului că a fost discutat foarte mult în umbra pachetului legislativ privind schimbarea climatică.
Trebuie să facem faţă consecinţelor schimbării climatice; nu există niciun dubiu în acest sens. Doar mijloacele alese de acest raport nu le pot susţine în totalitate. În primul rând, ar fi corect ca Uniunea Europeană să ia primele măsuri în scopul protejării climei, dar nu este avantajos să se precipite fără implicarea partenerilor. Faptul că Europa este deschizătoare de drumuri, nu este de ajuns pentru a convinge restul lumii.. O abordare mai viabilă trebuie să implice naţiunile industriale şi cel puţin China, India şi Brazilia, altfel economia Europei va rămâne pe nedrept supraîncărcată fără a vedea niciun efect măsurabil asupra emisiilor globale de CO2. În al doilea rând, cu nivelul nostru actual de cunoştinţe, energiile regenerabile nu pot înlocui complet sursele de energie fosilă. La nivel politic poate fi motivant să soliciţi acest lucru, dar nu este realist. Voinţa politică, oricât de mare ar fi, nu va anula nicio lege fizică. În al treilea rând, biocombustibilii sunt consideraţi alternative favorabile pentru mediu. Efectele negative adverse asupra preţului alimentelor, care creşte datorită acestor biocombustibili şi pădurilor tropicale defrişate, nu sunt încă sub control. În al patrulea rând, un mijloc de mobilitate care să protejeze resursele pe termen lung este un obiectiv rezonabil. Oferirea de stimulente poate ajuta la îndeplinirea acestui obiectiv. Cu toate acestea, trebuie să luăm în considerare în ce măsură intervenţia din partea statului merge prea departe şi când putem pretinde că avem cunoştinţele pe care nu le avem astăzi.
În acest moment nimeni nu ştie ce tehnologii vor satisface cel mai bine nevoile individuale de mobilitate peste 50 de ani şi cu siguranţă politicienii nu au idee în măsură mai mare decât inginerii în această privinţă.
Cu toate că intenţiile de început au fost bune, ceea ce rămâne, din păcate, este un raport scris plin de optimism irealist, cu apeluri la morală şi degete acuzatoare. Din păcate, liberalii germani nu-şi pot oferi sprijinul în acest caz.
Bogusław Rogalski
(PL) Doamnă preşedintă, va dura o bună perioadă de timp până când politicienii vor înţelege că nu arderea cărbunelui, ci activitatea solară, e cea care cauzează fenomenul de schimbare climatică. Va dura chiar mai mult până când vom convinge de acest adevăr societăţile îndoctrinate de propaganda agresivă cu privire la mediul înconjurător.
Climatul Pământului este influenţat de evenimentele care au loc în spaţiu, prin urmare, trebuie să admitem că încercările omului de a-l influenţa sunt sortite eşecului. Pământul a trecut prin nenumărate perioade de încălzire globală si creşteri ale concentraţiei de dioxid de carbon în atmosferă. Totuşi, încălzirea globală a început întotdeauna cu vreo zece secole sau mai bine înaintea oricărei creşteri a nivelului de dioxid de carbon. În timpul unei perioade care implica scăderi dramatice ale temperaturii, răcirea climei nu a fost niciodată oprită de faptul că, în acel moment, aerul conţinea până la 10% sau chiar mai mult dioxid de carbon, în comparaţie cu nivelul de astăzi.
Dacă am admite acest lucru, omenirea ar economisi miliarde de dolari renunţând la activităţi fără rost.. Banii economisiţi ar putea fi folosiţi în lupta împotriva sărăciei şi pentru tehnologii noi. În cazul în care nu e clar despre ce este vorba, totul se reduce la bani şi la comerţul cu emisii. Bravo. Ce mutare climatică magistrală.
Derek Roland Clark
Doamnă preşedintă, în jurul acestei presupuse încălziri globale s-a format o limită mistică a unui crez religios.. Omul de ştiinţă în probleme de mediu a avut o zi de teren, însă lumea naturală se supune legilor fizicii şi chimiei, materii pe care le-am predat timp de 39 de ani.
Teoria încălzirii globale a aruncat dioxidul de carbon, care este un constituent natural al atmosferei, în postura unui gaz demonic. Are un uşor efect de captare a energiei în jurul planetei, dar cum? Trebuie desenat un grafic care să arate în ce condiţii poate dioxidul de carbon cauza încălzirea.
Este vorba oare de un grafic aritmetic - trebuie să adopt un limbaj tehnic- unde creşterea egală a dioxidului de carbon provoacă o creştere egală a încălzirii? Este vorba oare de un grafic exponenţial -progresiv- unde dioxidul de carbon în cantităţi suplimentare cauzează o creştere tot mai mare a încălzirii globale? Sau este un grafic logaritmic, unde cantităţile suplimentare de dioxid de carbon cauzează tot mai puţină încălzire suplimentară, devenind în cele din urmă o linie plană?
Suspectez ca este vorba de ultimul grafic, iar Centrul Hadley, principala autoritate din Regatul Unit în acest domeniu, a confirmat că este vorba de ultimul tip de grafic. Aproape am intrat în linie dreaptă, dacă nu cumva suntem deja acolo. Dioxidul de carbon suplimentar nu va mai avea niciun efect. Problema nu mai există.
Anders Wijkman
Doamnă preşedintă, aş dori să îi mulţumesc domnului Florenz. Acesta este un raport bogat, conţinând număr mare de propuneri concrete. Se face un apel specific la folosirea de pachete stimulative peste tot în lume cu scopul de a promova energia nepoluantă şi tehnologiile ecologice, subliniind astfel originea comună a crizei financiare şi a crizei climatice- utilizarea nesustenabilă a resurselor.
Cu toate că susţin raportul, ca şi Caroline Lucas, aş fi preferat sa văd mai multă atenţie acordată celor mai recente semne, care ne arată că schimbarea climatică este mai rapidă si mai serioasă decât am crezut acum câţiva ani - contrar a ceea ce au afirmat câţiva colegi, în special domnul Helmer. Fiindcă a venit vorba, un screening recent a mai mult de 900 de articole cu privire la climă din ziare ştiinţifice -examinare inter pares - a arătat că niciunul din ele nu pune la îndoială principalul obiectiv al IPPC.
Ceea ce mă preocupă în mod special, nu sunt emisiile de dioxid de carbon în sine, ci mecanismele de reacţie pozitive care au loc în sistemul planetar în momentul de faţă, precum acidificarea oceanelor, reducerea coeficientului de reflexie a suprafeţei selenare şi posibilele scurgeri de metan din dezgheţarea tundrei. Aceşti factori vor accelera încălzirea.. Putem controla emisiile, dar nu putem controla aceşti factori.
Acesta este principalul motiv pentru care, în opinia mea, reducerea emisiilor trebuie să fie mult mai ambiţioasă în viitorul apropiat decât s-a discutat în prezent în cadrul UE şi de către ONU.
Legat de asta, ţinta de 2°C trebuie să fie revizuită, iar concentraţiile de gaze cu efect de seră trebuie reduse, nu să continue să crească. De aceea, unii dintre noi susţinem foarte puternic ţinta de 350 ppm. Acest aspect al problemei este amintit în treacăt în raport. Mi-ar fi plăcut să fi fost la baza raportului. Cred că, peste doar câţiva ani de acum înainte, observaţiile pe care le-am menţionat vor fi în centrul dezbaterilor.
În ultimul rând, permiteţi-mi să subscriu la afirmaţiile domnului Guido Sacconi. În ciuda neajunsurilor sale, o comisie temporară a fost cea mai bună modalitate de a trata o problemă orizontală ca aceasta. Sper ca următorul Parlament să se folosească de experienţa noastră şi să trateze schimbarea climatică şi dezvoltarea durabilă în acelaşi mod.
Katerina Batzeli
(EL) Doamnă preşedintă, domnule comisar, suntem cu toţii de acord că întâlnirea de la Copenhaga trebuie să fie una încununată de succes, deoarece sunt în joc atât credibilitatea lumii politice cât şi supravieţuirea generaţiilor următoare. Propunerile noastre trebuie să se axeze pe dezvoltare, locuri de muncă şi solidaritate: cele trei cuvinte cheie care vor marca viitorul generaţiilor următoare. Ce se cere de la noi în prezent? Este nevoie de responsabilitate şi putere de decizie pentru a asigura un capital adecvat acestui plan de dezvoltare major, privind schimbările climatice, în direcţia unor noi acorduri dinamice de dezvoltare, complet diferite de acordurile de comerţ restrictive şi care să le suplinească şi să le înlocuiască pe acestea.
Cu toate acestea, tacticile folosite trezesc o oarecare îngrijorare şi trebuie ca, în primul rând, să convingem societatea în general, iar mai apoi să continuăm într-un ritm dinamic, să integrăm anumite sectoare de producţie în acest salt imens făcut deja de agricultură: de aceea trebuie să reţinem că, agricultura a fost deja inclusă în proiectul de lege privind reducerea emisiilor cu 10% până în 2020, că există deja propuneri importante în cadrul PAC pentru practici agricole ecologice şi că acordurile internaţionale privind agricultura trebuie să fie reciproce pentru toţi partenerii internaţionali.
Domnule comisar, modelul alimentar este legat în mod direct de modelul climatic, iar tot ce trebuie să facem este să convingem cu conştiinciozitate societatea însăşi. Odată cu schimbările climatice apare şi o participare democratică mai largă a societăţii, care trăieşte prin prisma unor valori culturale diferite.
Lambert van Nistelrooij
- (NL) Trebuie să menţionez că am lucrat cu mare plăcere împreună cu domnul Florenz şi cu ceilalţi membri ai comisiei temporare. Am aşezat fundaţia de care aveam disperată nevoie pentru o politică ce va fi mai integrată şi mai ambiţioasă în viitor, şi care se poate baza pe o susţinere largă, chiar şi aici în Parlament, în cadrul legal al obiectivului 20-20-20.
Răspunsul stă în a obţine o economie "verde” şi în a asigura caracterul durabil al companiilor, al gospodăriilor şi al guvernului. Întreprinzătorii care caută susţinere pentru o astfel de abordare - dezvoltarea iniţiativelor sustenabile pentru această tehnologie ecologică - încă se confruntă cu un număr mare de impedimente.. Dacă doresc să obţină calificări pentru lucrători, se lovesc de politici separate pe grade şi categorii diferite. Acest raport necesită o abordare integrată care să fie menţinută şi din punct de vedere teritorial. Dacă nu vom face acest lucru, vom pierde orice şansă in final.
Din fericire, amendamentul propus de mine privind aplicarea sistemului de dezvoltare la nivelul regiunilor şi a oraşelor, a fost adoptat. Săptămâna viitoare, 150 de oraşe vor semna, în clădirile Parlamentului, un acord formal stabilit între primari şi Comisie.. Ei vor urmări concluziile acestui raport, aproape de cetăţeni şi de companii. După părerea mea, aceasta este abordarea corectă şi în concluzie se poate baza pe sprijinul meu. Totuşi, sunt împotriva abordării prea simpliste a problemelor sectorului agricol, aşa cum este formulată în paragraful 189. Grupul Partidului Popular European (Creştin Democrat) şi cel al Democraţilor Europeni nu sunt împotriva consumului de carne, şi pe bună dreptate. În consecinţă, ne vom opune acestui paragraf.
În final, doresc să solicit Comisiei ca, pe viitor, să adopte o abordare mai integrată şi să reducă la minimum compartimentarea. În tandem cu Parlamentul putem face un pas important, aducând la un numitor comun legislaţia, o politică stimulativă şi dinamizarea la nivel descentralizat. Se pot realiza foarte multe în acest sens.
Inés Ayala Sender
(ES) Doamnă preşedintă, în primul rând, vreau să îi mulţumesc domnului Florenz pentru generozitatea şi receptivitatea arătate şi de asemenea, tuturor grupurilor care au luat parte la acest exerciţiu politic şi la această dezbatere pe tema problemelor de fond şi a viitorului. Partea bună este că am beneficiat de informaţii şi clarificări, având acum curajul necesar, dublat de prudenţă, pentru a iniţia, în paralel, alte acţiuni legislative importante, tot de mare risc, cum sunt pachetul de legi privind schimbările climatice, politica privitoare la vehicule, Strategia Lisabona şi la alte sectoare cum sunt energia, transportul, industria şi turismul.
Sunt de părere că a fost un exerciţiu bun şi, mai mult decât atât, o modalitate de a păşi ireversibil în secolul 21 şi, aşa cum a afirmat şi domnul comisar, o modalitate de a da un exemplu care să devină regulă în viitor.
Acest exerciţiu a fost un exemplu de comparaţie şi generozitate venit la momentul oportun, într-un timp de criză încărcată cu puternice riscuri sociale şi cu posibilitatea protecţionismului şi a unui pas înapoi. În plus, există o imensă incertitudine care arată cât de importantă este siguranţa. Totuşi, trebuie să privim şi spre viitor.
Este începutul unei noi epoci pentru Statele Unite, aşa cum s-a spus, şi sperăm ca, după ratificarea Tratatului de la Lisabona, la care ne aşteptăm să se întâmple în curând, să putem spune acelaşi lucru şi pentru Uniunea Europeană.
De asemenea, lucru extrem de important, este o nouă eră reprezentată prin riscuri dar şi prin oportunităţi importante în domenii şi politici majore. Această situaţie este valabilă pentru ţări ca Brazilia, China şi Rusia, marile puteri emergente, şi pentru regiuni importante precum America de Sud şi ţările în curs de dezvoltare, în special din Africa.
Consider că este un pas decisiv către un nou model de dezvoltare şi de creştere economică şi socială, însă este nevoie de durabilitate şi reducerea impactului unor astfel de acţiuni. Cu toate acestea, domnule comisar, doamnă preşedintă, încă ne confruntăm cu provocarea de a transmite aceste idei cetăţenilor.
Aş dori să închei prin a sublinia paşii făcuţi în direcţia introducerii sistemelor de alimentare cu apă în caz de secetă, cât şi pentru punerea în practică a sistemelor mobile de alimentare raţională, pe care cred că...
(Vorbitorul a fost întrerupt de către preşedinte)
Markus Pieper
(DE) Doamnă preşedintă, raportul domnului Florenz conţine, într-adevăr, un număr semnificativ de sugestii bune. Un aspect pozitiv al dezbaterii cu privire la climă este acela că va acţiona ca un catalizator pentru tranziţia spre epoca energiei regenerabile. Acest lucru este demonstrat foarte clar în raport, împreună cu multe oportunităţi privitoare la dezvoltarea economică şi a noilor tehnologii.
Cu toate acestea, consider că este regretabil că am exclus zone largi ale ştiinţei. Studiile şi oamenii de ştiinţă care abordează subiectul schimbărilor climatice într-un mod mai puţin sumbru sau chiar pozitiv, sunt pur şi simplu ignorate. Aplicaţii corespunzătoare au fost refuzate de către majoritate şi asta a fost tot.. Ştiinţa reprezintă doar ceea ce se potriveşte conceptului politic. Această mentalitate nu va da roade, deoarece ştiinţa nu permite să fie manipulată. Astfel, în final, raportul se va lovi, din păcate, de eşec.
Orice persoană care, plecând de la această premisă, cere o reducere a nivelului de bioxid de carbon cu 80% sau mai mult, periclitează economia şi realizările sociale. În acelaşi timp, oricine solicită abandonarea energiei nucleare închide în mod conştient ochii în faţa realităţii. Oricine pretinde standarde calculate pentru toate sferele vieţii umane, nu înţelege ideea fundamentală de libertate. Oricine cere noi legi pentru folosirea solului şi a agriculturii, abuzează de dezbaterea privitoare la climă, cu scopul de a pune în practică sancţiuni pe care oricum doreau să le aplice, dar care nu au nicio legătură cu schimbările climatice. Şi oricine pretinde îmbrăcăminte de protecţie împotriva efectelor climei creează intenţionat o stare de anxietate.
Sper că aceste ideologii radicale şi nepotrivite nu vor fi incluse în raport. Doar atunci va fi posibil să susţin acest raport, deoarece protecţia mediului înconjurător este extrem de importantă pentru mine, în special în situaţia în care este dublată de realizări sociale şi competitivitate economică.
Matthias Groote
- (DE) Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, Comisia temporară privind problemele climatice şi-a îndeplinit foarte bine îndatoririle. Astăzi avem în faţă raportul final care urmează a fi supus la vot. Acest lucru demonstrează că noi, în calitate de membri ai Parlamentului European, luăm în considerare viitoarea politică privind clima şi măsurile ce trebuie luate cu privire la adaptarea la schimbările climatice.
Sper că, atunci când următoarea sesiune legislativă va ajunge la final, noi, cei din Parlament, vom reuşi, la rândul nostru, să ajungem la un acord cvasi-general, astfel încât să putem pune în practică ceea ce s-a documentat în acest raport. În plus, prin intermediul metodei de lucru a comisiei, acest raport a reuşit atingerea unui punct de vedere comun pe orizontală. Trebuie să menţionez că ar fi indicat să păstrăm această metodă şi în următorul mandat parlamentar, aşa cum a sugerat adineauri domnul Sacconi.
Lupta împotriva schimbărilor climatice nu poate fi purtată doar de către Europa, ci trebuie să atragem de partea noastră şi alte continente şi ţări. Şi în acest sens, Comisia şi-a îndeplinit atribuţiile, deoarece noi, ca membri ai Parlamentului, am fost primii care ne-am manifestat intenţia aplicării unei abordări diplomatice cu privire la problemele legate de climă şi aş dori să subliniez încă o dată acest lucru în această Cameră.
Dacă vorbim despre măsuri de adaptare, atunci vorbim implicit despre sponsorizări. În această privinţă aş dori, încă o dată, să apelez la celelalte două instituţii, Comisia şi Consiliul, pentru a oferi prioritate maximă acestei chestiuni în următorul raport financiar de perspectivă.
Putem adopta rapoarte din cele mai grozave, însă dacă nu există finanţare pentru aceste măsuri atunci raportul nu va avea niciun rezultat. Ar fi indicat, de asemenea, să evaluăm încă o dată gradul în care măsurile financiare pe care le-am pus deja în practică au efect şi vă rog să rezumăm toate aceste informaţii într-un audit.
Zita Pleštinská
- (SK) Doamnelor şi domnilor, deoarece Uniunea Europeană are ambiţia de a deveni lider în lupta internaţională împotriva încălzirii globale, nu trebuie să formuleze doar ţinte de protecţie a climei, ci trebuie să le şi transpună prin măsuri politice. Raportul transversal al domnului Florenz confirmă faptul că lupta împotriva schimbării climatice trebuie să se bazeze pe o abordare orizontală şi să se ţină cont de ea în toate reglementările legale.
Apa joacă un rol central în schimbarea climatică. Trebuie să realizăm că schimbarea climatică asupra regimului apei poate provoca un efect de domino şi poate avea un impact asupra multor sectoare ale economiei. Problemele globale referitoare la apă cresc în permanenţă, necesitând o politică coordonată de gestionare a apei din partea statelor membre şi introducerea de principii de mediu într-o gospodărire integrată a resurselor de apă.
Trebuie să iniţiem programe pentru crearea de instalaţii de stocare a apei pluviale din zonele forestiere, agricole şi urbane prin instrumente legislative şi prin măsuri investiţionale şi non-investiţionale care vor contribui în mod esenţial la stocarea apei pluviale în zonele rurale.. Până acum apa pluvială era privită ca apă reziduală, care trebuia îndepărtată cât de repede posibil. Noua abordare privind apa se bazează pe principiul conform căruia apa pluvială este cheia către viaţă. Sunt încântată că va fi introdusă de un grup de experţi format din oameni de ştiinţă cehi şi slovaci. Este o abordare interesantă, domnule ministru Bursík. Cred că vă va câştiga sprijinul.
Nu este posibil să avem un mod de viaţă durabil fără contribuţii din sectorul economic, ştiinţific, mass-media, al voluntariatului şi din partea cetăţenilor privaţi. Este important să nu renunţăm în cazul unei astfel de probleme complexe. Ne aflăm în faţa unei provocări şi trebuie să acţionăm acum, deoarece acţiunile noastre de astăzi ne vor hotărî viitorul. Scopul nostru central trebuie să fie acela de a nu priva generaţiile viitoare de elementele esenţiale ale vieţii, pe care le-am primit de la Dumnezeu.
Vom învinge în competiţia globală doar dacă vom putea aduce pe piaţă tehnologii eficiente, inovatoare şi inteligente într-un mod transparent şi fără obstacole birocratice. Vom învinge doar dacă vom da "undă verde” tuturor soluţiilor progresiste din Europa.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Îl felicit pe raportor şi pe toţi cei care gândesc la fel, cei care luptă împotriva ameninţării aduse de schimbarea climatică. Locuitorii Lituaniei şi ai celorlalte ţări baltice aşteaptă cu nerăbdare o reţea de energie electrică europeană. Dacă nu va fi creată în câţiva ani, discuţiile despre siguranţa energetică nu vor rămâne nimic mai mult decât simple discuţii. Cererea de mărire a fondului structural referitor la banii folosiţi pentru încălzirea locuinţelor cu mai multe apartamente, este foarte importantă. Miracolele se întâmplă rar. Cu toate acestea, prelungirea duratei de funcţionare a centralei nucleare Ignalina, un miracol la care încă se mai speră în Lituania, ar reduce poluarea şi ar permite PIB-ului să rămână la valoarea de 4-5% anual, ceea ce este deosebit de necesar unui stat atât de afectat şi prejudiciat de criza economică. Confruntat cu criza, un număr crescând de cetăţeni UE se gândeşte mai mult la supravieţuire decât la stoparea schimbării climatice, însă, dacă am fi în stare să renunţăm la felul nostru risipitor de viaţă şi să devenim mai calculaţi, am salva şi mediul şi planeta de la supraîncălzire şi ne-am şi umple buzunarele. Făcând economii stricte zi de zi, când ne folosim de resurse şi renunţând la drumurile scurte cu maşina, putem economisii aproximativ 1000 EUR pe an.
Françoise Grossetête
(FR) Doamnă preşedintă, poate că s-a spus despre acest raport că este redundant după votul din decembrie anul trecut pentru pachetul privind schimbarea energetică şi climatică. Cu toate acestea, acest raport are meritul de a fi un foarte bun rezumat a ceea ce trebuie să luăm în considerare în vederea combaterii schimbării climatice, şi aş dori să profit de această ocazie pentru a-l felicita pe raportorul Karl-Heinz Florenz, care a dat dovadă de atâta viziune prin elaborarea acestui raport.
Haideţi să trecem dincolo de graniţele discuţiei. Haideţi să ne asigurăm că statele membre îşi iau un angajament solid. Sunt de acord cu colegii mei care au scos în evidenţă necesitatea unui buget care să corespundă ambiţiilor noastre. După povestea de succes a pachetului privind schimbarea energetică şi climatică sub preşedinţia franceză, trebuie să facem tot ce ne stă în putinţă pentru a ajunge la un acord internaţional satisfăcător la Copenhaga.
Există totuşi un aspect care ar trebui să ne îngrijoreze. 2009 este an european electoral, când se va schimba Comisia Europeană. Suntem extrem de îngrijoraţi să citim declaraţiile făcute de preşedintele Republicii Cehe, care susţine că încălzirea globală nu există.
Chiar dacă are dreptate, întregul nostru plan de combatere a schimbării climatice este un răspuns la criza economică gravă pe care o traversăm în aceste momente. Diminuarea resurselor energetice, nevoia de siguranţă energetică, defrişarea, sufocarea marilor oraşe care reprezintă căminul majorităţii populaţiei, necesitatea, prin urmare, de a folosi un transport durabil, foametea fără margini din întreaga lume şi nevoia de a hrăni planeta; toate acestea sprijină soluţiile propuse de combatere a schimbării climatice.
Păşim în era dezvoltării durabile, a celei de-a treia revoluţii industriale, care este un mare câştig pentru cercetare, inovaţie, ocuparea forţei de muncă şi pentru competitivitate în afacerile noastre. Cât despre eficienţa energiei, aceasta ar trebui să facă deja parte din toate planurile de redresare, deoarece se bazează pe tehnologii inovatoare. Este un mod de reducere a facturilor la energie, care va plăcea consumatorilor. Reducând consumul de energie fosilă, Uniunea Europeană recâştigă mai multă independenţă şi emite mai puţin dioxid de carbon, şi aceasta presupune mii de locuri noi de muncă.
Da, lupta împotriva schimbării climatice este unul dintre răspunsurile la criza economică. Va deveni un răspuns prin dezvoltarea unei economii cu emisii scăzute de dioxid de carbon, cu sprijinul comunităţilor locale, oamenilor de afaceri, de ştiinţă şi a tuturor cetăţenilor.
Silvia-Adriana Ţicău
Raportul prezintă atât date ştiinţifice, cât şi recomandări pentru lupta împotriva schimbărilor climatice, referindu-se atât la adaptare, cât şi la reducerea cauzelor care conduc la acestea. Lupta împotriva schimbărilor climatice nu este doar o obligaţie pentru a asigura viitorul generaţiilor viitoare, ci şi o oportunitate pentru relansarea economiei mondiale.
Solicit ca importanţa eficienţei energetice să fie reflectată şi în bugetul comunitar şi în instrumentele financiare disponibile. Eficientizarea transportului prin utilizarea sistemelor inteligente de transport, promovarea transportului feroviar şi naval, asigurarea intermodalităţii şi investiţii în maşini mai ecologice vor permite reducerea emisiilor produse de acest sector.
Am recomandat dezvoltarea tipurilor de turism mai ecologice, cum ar fi turismul sportiv sau turismul cultural şi subliniez faptul că destinaţiile turistice de excelenţă ar trebui să fie acelea care respectă şi protejează mediul. Consider că trebuie avută în vedere crearea unui fond internaţional pentru plantarea arborilor pe suprafeţele de pământ neutilizate.
Închei spunând că este nevoie de activităţi de cercetare în cadrul ştiinţei medicale şi sectorului farmaceutic în vederea fabricării de medicamente şi vaccinuri ce vor fi disponibile pentru toată populaţia afectată de anumite boli, la un preţ accesibil.
Etelka Barsi-Pataky
- (HU) Doamnă preşedintă, astăzi schimbarea climei şi transportul sunt inseparabile, pe câtă vreme, în acelaşi timp, mobilitatea noastră câştigată cu greu şi supravegheată îndeaproape, libertatea de mişcare a oamenilor, bunurilor şi a capitalului, poate fi continuată în viitor doar dacă facem schimbări şi ne hotărâm să luăm măsuri ferme în această privinţă. În calitate de lider al celei de-a cincea teme cheie, transportul, în cadrul Comisiei temporare privind schimbările climatice, încurajez adoptarea şi transpunerea simultană a unui pachet cuprinzător.
De ce este nevoie? În primul rând mediul economic trebuie transformat, urmărind un scop dublu: unu la mână, să sprijine ecoinovarea prin intermediul impozitelor şi achiziţiilor publice, doi la mână, să aplice efectiv principiul "poluatorul plăteşte”. Ecoinovarea este necesară în tehnologia vehiculelor motorizate pentru a dezvolta carburanţi alternativi pentru acel sector, pentru soluţii inteligente de transport şi pentru sisteme de management logistic. Principiul "poluatorul plăteşte”trebuie aplicat tuturor vehiculelor atât în comercializarea certificatelor de emisii cât şi în încorporarea costurilor externe.
Fiecare iniţiativă pe care am lansat-o trebuie accelerată. Nu este suficient să vorbim despre aceste lucruri: trebuie să le transformăm în realitate. Cam ce fel de lucruri de exemplu? Un spaţiu aerian comun european, un cer unic european şi sistemele noastre de management. Acestea trebuie transpuse eficient deoarece vom putea reglementa cu succes industria şi consumul odată ce ne vom fi îndeplinit propriile sarcini.
Mai presus de toate trebuie să ne ocupăm de oraşele noastre şi de celelalte zonele dificile. Până la urmă aceasta este poate cea mai dificilă sarcină. Trebuie să încurajăm o nouă cultură a transportului şi trebuie să tindem spre o utilizare mult mai eficientă a instrumentelor pe care le avem momentan la dispoziţie. Am dori să-i mulţumim domnului Karl-Heinz Florenz, deoarece prin acest raport avem acum un itinerar credibil, cu multe trepte de parcurs, ce constituie baza de pe care putem începe transpunerea scopurilor noastre şi pe care putem sta cu îndrăzneală la masa negocierilor de la Copenhaga, cerându-le tuturor să ni se alăture.
Adam Gierek
- (PL) Doamnă preşedintă, în preambulul raportului domnului Florenz, pe care îl discutăm astăzi, acesta se referă la raportul său anterior privind faptele ştiinţifice din spatele schimbării climatice Din păcate nu am găsit fapte în acel raport, ci doar credinţa în infailibilitatea rapoartelor GIEC. Nici rezoluţia prezentă, nici cea din mai 2008 nu pot legitimiza astfel în niciun fel deciziile politice ale Comisiei Europene, deoarece acestea sunt lipsite de o abordare obiectivă, ştiinţifică. Doar un model coerent al schimbărilor climatice, care ţine cont de toate variabilele, precum impactul gazelor cu efect de seră, particulele suspendate şi, mai presus de toate, activitatea solară, ar putea constitui o justificare pentru aceste decizii.
Raportul, care conţine informaţii unilaterale ce subliniază mecanismele ipotetice din spatele încălzirii globale, precum emisiile de CO2, ignoră nevoia luptei internaţionale împotriva impactului adevărat al schimbării climatice. Comisia temporară privind schimbările climatice şi-a concentrat atenţia, într-o manieră neechilibrată, asupra problemei reducerii emisiilor de gaze cu efect de seră, şi a menţionat doar în trecere lupta împotriva impactului adevărat al schimbării climatice.
Agnes Schierhuber
(DE) Doamnă preşedintă, comisari, doamnelor şi domnilor, în primul rând doresc de asemenea să-i mulţumesc raportorului care a încercat într-adevăr să realizeze cât de mult a fost posibil pentru noi toţi.
Agricultura este afectată în mod special de schimbarea climatică, deoarece produsele ei sunt obţinute în aer liber. Ne gândim la secetă şi deşertificare, precum cele din sudul Italiei de exemplu, sau la alte fenomene meteorologice extreme, precum la averse neaşteptate de ploaie şi grindină sau inundaţii, care deseori afectează mijloacele de viaţă ale fermierilor.
Agricultura este deseori descrisă ca fiind marea cauză a schimbării climatice. În jur de 10% din gazele mondiale cu efect de seră sunt produse în agricultură, cele mai multe dintre ele fiind cu toate acestea de origine naturală, precum metanul.
Din contră, după părerea mea, agricultura deschide calea spre lupta împotriva schimbării climatice. Aş dori să susţin următoarele pe baza unui studiu din 2008 din Austria: prin plante, precum iarba, porumbul şi cerealele, şi pământ, agricultura şi silvicultura consumă şi absorb considerabil mult mai multe gaze cu efect de seră decât produc. Conform studiului din 2008, emisiile din agricultură şi silvicultură de aproximativ 8 milioane de tone echivalent al CO2 pe an se compară în total cu un efect de absorbţie de 58 de milioane de tone CO2 sau echivalenţi ai CO2. Acestea arată că agricultura nu ar trebui descrisă ca un duşman al mediului. Chiar din contră. Şi iată mai multe cifre: din 1990, agricultura din Austria şi-a redus emisiile de CO2 cu 1,3 milioane de tone.
Energia este un alt domeniu important în care agricultura contribuie la lupta împotriva schimbării climatice. Agricultura din Austria consumă de exemplu aproximativ 2,2% din energia generată. Procentul de energie regenerabilă este de 23%, din care o mare parte aparţine de asemenea agriculturii.
În sfârşit aş dori să spun următorul lucru. O mare importanţă trebuie...
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Satu Hassi
- (FI) Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, aş dori să-i mulţumesc sincer domnului Florenz pentru munca excelentă pe care a depus-o în calitate de raportor. Cea mai mare provocare a noastră de acum este să instituim următorul tratat internaţional privind mediul. Cele două probleme de primă dificultate ale acestui tratat sunt ţintele de reducere a emisiilor a diferite ţări şi felul cum ţările industrializate vor contribui la finanţarea investiţiilor de temperare a climei în ţările în curs de dezvoltare. În ambele probleme Uniunea Europeană trebuie să-şi propună scopuri mai mari, cu toate că în teorie putem fi mândri de faptul că am fost întotdeauna în frunte în ceea ce priveşte protecţia climei mondiale.
Ultima cercetare sugerează că o reducere de 30% a emisiilor până în 2020 nu va fi suficientă - ţintele trebuie să fie mai severe. Iar în ceea ce priveşte finanţarea măsurilor climatice în ţările în curs de dezvoltare, regret că în noua sa comunicare Comisia a mai făcut încă observaţii foarte generale şi nu a propus modele suficient de concrete.
În contexte diferite, incluzând dezbaterea asupra pachetului climatic, am arătat în Parlament că suntem pregătiţi să contribuim în mod semnificativ la efortul de a reduce emisiile în ţările în curs de dezvoltare. Acesta este unul din acele domenii, în care UE ar trebui de asemenea să-l încurajeze pe noul preşedinte al Statelor Unite să adopte o linie nouă. Până acum Statele Unite nu au spus nimic despre cât de pregătite sunt pentru a sprijini ţintele de reducere a emisiilor în ţările în curs de dezvoltare. Protejarea climei poate fi realizată, măsurile trebuie să fie însă rapide şi consecvente.
Mairead McGuinness
- Doamnă preşedintă, aş dori să-i mulţumesc raportorului. Voi fi foarte precisă în legătură cu agricultura şi cu două paragrafe din raport, despre care cred că nu sunt necesare. Poate că raportul ar fi mai bun fără ele. Acestea sunt foarte specifice în ceea ce priveşte consumul de carne şi nu cred că aceste paragrafe îşi găsesc locul în raport.
Următorul paragraf privind raţiile de hrană ignoră realitatea cercetărilor care au avut loc de-a lungul multor ani în multe state membre, încercând să realizeze exact ce scrie în acest paragraf, ceea ce înseamnă că paragraful este depăşit în ceea ce priveşte realitatea.
Unul dintre domeniile despre care cred că trebuie îmbunătăţit este comunicarea felului cum fermierii şi cei care utilizează solul pot lucra pământul într-un mod care este mai "prietenos climatic”. Cred că cercetătorii au eşuat să colaboreze cu fermierii, şi este necesar să depunem un efort mai mare în legătură cu extinderea serviciilor pentru a putea transmite mesajul, a încuraja şi nu a obliga.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Doamnelor şi domnilor, în mod evident schimbarea climatică se află în centrul atenţiei politicii europene, şi nu numai.
Nici o singură ţară, cât nici o uniune nu poate trata separat şi independent provocările schimbării climatice. De aceea trebuie să integrăm politicile atât pe plan orizontal cât şi vertical. Politica, legislaţia şi finanţele trebuie să conlucreze. Raportul furnizează o platformă fantastică în acest sens.
Aş dori să atrag atenţia asupra a două fapte fără de care nu suntem capabili să ne facem treaba în avantajul luptei împotriva schimbării climatice. Ştiinţa: în raport se acordă o atenţie deosebită noilor tehnologii, însă trebuie să vorbim mai mult despre ştiinţă şi să ţintim spre investiţii în ştiinţă prin care trebuie găsite soluţii. Fără de aceasta suntem lăsaţi pradă banalităţii şi nimicurilor.
Cercetarea ştiinţifică reprezintă baza noastră. Noile tehnologii dezvoltate de afaceri şi de ştiinţă în tandem reprezintă viitorul nostru. Fac apel la investirea în ştiinţă şi la desemnarea schimbării climatice ca prioritate însemnată pentru toate programele ştiinţifice UE.
DanutBudreikait
(LT) În lupta împotriva schimbării climatice trebuie să acordăm mare importanţă sectorului de transport, care emite în prezent aproape o treime din emisiile UE de CO2. Sectorul de transport trebuie să reducă emisiile de CO2 cu 20% până în 2020. Urmărind aceste scopuri este esenţial să aplicăm un pachet stabil de măsuri ale politicii de transport, care ar include ecoinovaţii, impozitarea emisiilor deCO2, schimbări în obiceiurile de condus şi de utilizare a maşinii şi alte măsuri. Aş dori să atrag atenţia asupra faptului că în unele state membre TVA-ul a crescut din cauza crizei financiare şi a recesiunii economice, şi a apărut situaţia în care oamenii consideră că este mai ieftin să călătorească cu maşina deoarece tarifele pentru transportul în comun sunt mari.. Din acest motiv aş dori să îndemn statele să aplice măsuri de stimulare fiscală şi să încurajeze oamenii să folosească transportul în comun. Este de asemenea important să încurajăm călătoria cu trenul investind în dezvoltarea infrastructurii feroviare. Permiteţi-mi să vă reamintesc că la distanţe de peste un kilometru trenul emite în medie de trei ori mai puţin CO2 decât o maşină şi de 8 ori mai puţin decât un avion.
Marie Anne Isler Béguin
- (FR) Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, putem să ne felicităm pentru largul consens de aici, în ciuda acestui fapt rămânem izolaţi: domnule comisar pentru mediu, domnilor miniştri de mediu, cât de important este mediul pentru Comisie şi pentru Consilii şi guverne? Ştim cât de important.
Eu însămi nu am fost de loc în favoarea instituirii acestei comisii, deoarece cred că nu există nimic mai potrivit pentru a izola ceva, decât crearea unei noi comisii. În Franţa vorbim despre o "comisie Theodule”.
Mă gândesc la viitorul acestui raport din punct de vedere al integrării sale în politicile europene. Aş dori doar să le reamintesc membrilor din 1992 că fusese întocmit un raport excelent despre dezvoltarea durabilă. Abia fusese adoptat - mai mult, în unanimitate - şi acest raport excelent a fost îngropat complet. Dacă l-am fi introdus în politicile europene poate nu ne-am fi aflat acum aici.
Aş dori să mă adresez raportorului, care neagă faptul că prezintă un proiect politic. Domnule Florenz, dumneavoastră prezentaţi un proiect politic, deoarece acesta reprezintă o reorientare completă a politicilor europene referitor la agricultură, pescuit şi transport. Deci, da, trebuie să fim mai ambiţioşi şi aşteptăm rezultatele.
Herbert Reul
(DE) Doamnă preşedintă, a lua în serios consecinţele schimbării climatice înseamnă ascultarea tuturor diverselor părţi ale dezbaterii, inclusiv pe cea a ştiinţei. Am avut o mulţime de experţi în comisie, este adevărat. Cu toate acestea, aceştia au reprezentat din păcate doar un punct de vedere. Nu am avut ocazia să ascultăm toate părţile dezbaterii. Cred că acest lucru a fost o greşeală.
Am avut la dispoziţie o schiţă iniţială a raportului domnului Florenz, care a fost considerabil mai bună decât cea care se află astăzi în faţa noastră, pe care se va baza decizia noastră. Multe dintre sugestiile care sunt incluse sunt bune, dar, din punctul meu de vedere, multe dintre ele sunt greşite. Nu are nici un sens să recurgem în mod constant la noi regulamente şi la noi măsuri. Singura soluţie este să spunem "da” inovaţiilor şi cercetării. Soluţia stă în asumarea responsabilităţii individuale şi nu în regulamente de stat în creştere. Există numeroase regulamente fără sens, precum obligativitatea ţinerii unui registru contabil, prevenirea şi sancţionarea consumului de carne, defăimarea agriculturii şi multe altele. Din punctul meu de vedere acesta este un drum greşit de parcurs şi din acest motiv sunt de părere că raportul în cauză este problematic aşa cum se prezintă în acest moment.
Martin Bursík
Preşedintele în exerciţiu al Consiliului. - ?Doamnă preşedintă, am înţeles că distinşii membri ai Parlamentului vorbesc în limba lor maternă. Nu am nici un dubiu asupra faptului că interpreţii vorbesc engleză de o mie de ori mai bine decât mine, prin urmare, dacă îmi permiteţi, voi vorbi în cehă şi voi încerca să reacţionez la această dezbatere în Parlamentul European.
(CS) Aş dori să-mi exprim aprecierea faţă de profunzimea discuţiei în Parlamentul European, faţă de abordarea sa practică şi de asemenea faţă de atitudinea responsabilă a membrilor Parlamentului. Există cam şapte puncte ale discuţiei, pe care aş dori să le sesizez. În primul rând aş dori să subliniez rolul Grupului Interguvernamental pentru Evoluţia Climatului deoarece în unele discursuri descoperirile GIEC au fost puse sub semnul întrebării. După părerea mea, rapoartele trimestriale, emise de GIEC privind fapte materiale legate de schimbarea climatică şi de adaptări şi temperări, au în jur de 1200 până la 1400 de pagini, cuprinzând o muncă ştiinţifică nespus de detaliată completată de referiri la literatură ştiinţifică relevantă, reprezintă într-o anumită măsură un dezavantaj. Cu toate acestea, mai târziu se compilează un rezumat al acestor rapoarte ce ajunge să fie un "rezumat pentru factorii politici de decizie”, care este de 20 de pagini şi care nu mai include nici un fel de referiri. După părerea mea, multe interpretări greşite apar de la faptul că noi, în calitate de factori politici de decizie, nu avem timp - şi îmi prezint scuzele dacă acesta nu este cazul dumneavoastră - să citim acele 1200 sau 1500 de pagini. Este important să subliniez că GIEC nu doar că a obţinut Premiul Nobel, ci în cadrul conferinţei asupra climei de la Bali cele 192 de state participante au căzut de acord că acesta este cea mai cuprinzătoare şi de cea mai înaltă calitate resursă ştiinţifică, cea mai consistentă informaţie pe care o avem la dispoziţie pentru a decide dacă şi cum să reacţionăm la schimbarea climatică. Acesta a fost punctul de vedere a 192 de reprezentanţi naţionali şi acesta este şi răspunsul meu la unele sugestii privind alarmarea, o problemă cu care m-am obişnuit în ţara mea.
După părerea mea, avem un foarte bun punct de plecare în 2009. Pe de o parte vorbim din nou printr-o singură voce ca Uniune Europeană. Valoarea imensă a acestui lucru mi-a fost adusă acasă la Bali. Am reuşit să realizăm un progres considerabil în negocierile cu partenerii noştri G77 şi cu alte economii şi noi am fost de fapt sigura economie globală majoră,care a făcut presiuni pentru adoptarea unei ţinte de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră cu 30% până în 2020. A doua speranţă de la începutul acestui an o reprezintă schimbarea din Statele Unite, pe care au menţionat-o mulţi dintre dumneavoastră. Felul în care văd eu problema este că undeva la Copenhaga există o cameră cu în jur de 200 de încuietori pentru uşa sa. Dacă reuşim să deschidem toate acele încuietori, atunci vom încheia un nou acord global asupra protecţiei climei care să fie valabil începând cu 2013. Părerea mea este că acum am descuiat prima încuietoare, care este Uniunea Europeană. A doua încuietoare în serie este Statele Unite şi de aceea punem atât de mult accentul pe stabilirea de contacte cât mai repede posibil cu noua administraţie americană şi planificăm o vizită comună în Troika împreună cu preşedinţia suedeză, care urmează, şi cu comisarul pentru mediu Stavros Dimas. Şi acesta este răspunsul meu faţă de comentariul domnului Jerzy Buzek, în alte cuvinte, nu intenţionăm să conducem negocierile internaţionale noi singuri. În nici un caz. Intenţionăm să coordonăm negocierile. Danemarca este în mod evident extrem de interesată de succesul conferinţei de la Copenhaga.. În sesiunile ministeriale cu uşile închise ale Consiliului European de Primăvară, intenţionăm să raportăm progresul negocierilor bilaterale privind acordul internaţional asupra schimbării climatice. Vom încerca de asemenea să definim împreună o strategie viitoare despre cum să coordonăm negocierile internaţionale cu implicarea, bineînţeles, a diplomaţilor. La aceasta se mai adaugă faptul că vom negocia adaptările, care vor fi tema principală a Consiliului informal de Primăvară de la Praga.
Următorul punct al răspunsului meu este legat de faptul că am ajuns la un punct de legătură interesant, deoarece eforturile UE spre o politică ambiţioasă şi activă privind schimbarea climatică s-au lovit dintr-o dată de efectele crizei financiare şi economice. În acest context văd ca pe un lucru pozitiv faptul că vocile, care cer amânarea ţintelor noastre de lungă durată privind schimbarea climatică sunt rare. Dimpotrivă, marea majoritate a vocilor - şi de aici din Parlamentul European, pentru care sunt foarte recunoscător - ne cer să ne folosim de această coincidenţă şi să o luăm ca pe o oportunitate, întrucât ar oferi o strategie "cu şase câştiguri--”, în alte cuvinte o strategie "câştig, câştig, câştig, câştig, câştig, câştig”, deoarece dacă economiile în parte sunt pregătite să răspundă crizei financiare şi economice prin investiţii - şi chiar şi cei mai conservatori economişti sunt pregătiţi să accepte excepţii - atunci acest lucru reprezintă o oportunitate de a transforma economia noastră actuală într-o economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon şi să sprijinim tehnologiile moderne ecologice. De ce cele şase "câştiguri”? Deoarece vom economisi bani cu energia prin măsuri de economisire a energiei. Deoarece ne vom reduce dependenţa de energia importată, pentru că vom reduce consumul de resurse naturale neregenerabile, deoarece vom crea noi locuri de muncă - şi nu uitaţi că diferitele planuri din cadrul Europei pentru a răspunde la criza financiară şi politică vor crea noi posibilităţi de angajare direct în zona "locurilor de muncă ecologice” şi în jurul noilor ecotehnologii pentru resurse regenerabile de energie şi pentru economisirea de energie - şi în acelaşi timp vom reduce emisiile de gaze cu efect de seră.
Din aceste motive, preşedinţia cehă vede situaţia de faţă ca pe o posibilitate excepţională pentru schimbarea paradigmelor comportamentale şi pentru direcţionarea economiei spre o mai mare durabilitate. Cea mai mare oportunitate de schimbare a economiei se află în piaţa mondială pentru carbon. În comparaţie cu politica de mediu din anii 1970, când ne-am bazat pe interdicţii şi hotărâri judecătoreşti de interzicere şi am adoptat o aşa-zisă politică de "capăt al conductei”, acum ne aflăm în 2009 şi facem de departe mai mult uz de instrumentele financiare pentru a ajuta mediul. După părerea mea, faptul că pachetul climă-energie include un nou sistem de comercializare a certificatelor de emisii bazat pe licitaţii, pune la dispoziţie o fundaţie excelentă pentru crearea unei pieţe mondiale de carbon. Haideţi să luăm în considerare această ambiţie. În 2013 vor avea loc în mod treptat licitaţii referitoare la energia electrică, iar până în 2015 dorim să vedem o piaţă mondială de carbon la un nivel OCDE. De aceea monitorizăm îndeaproape dezvoltările din SUA şi cum va arăta procesul pentru adoptarea sistemului de limitare şi comercializare "cap and trade” în Congresul american.
Alt punct, pe care aş dori să-l menţionez, este rolul resurselor regenerabile de energie şi al economisirii de energie. În cadrul negocierilor noastre cu ţările în curs de dezvoltare trebuie să oferim ceva, trebuie să le oferim acestor ţări dezvoltare economică, dar în acelaşi timp trebuie să oferim acel tip de dezvoltare, care va asigura îndeplinirea ţintelor identificate de GIEC şi adoptate de noi, în calitate de politicieni. Iar în acest caz resursele regenerabile de energie vor juca un rol cheie indiscutabil, deoarece avem două opţiuni posibile. Există miliarde de oameni fără acces la curent electric, dar cu o dorinţă disperată de a avea curent electric, pur şi simplu pentru că reprezintă o perspectivă atât de atrăgătoare pentru consumatori, şi o aspiraţie de care nimeni nu poate fi învinuit. Realitatea este că aceşti oameni va trebui fie să se mute la oraş pentru curent electric, care este distribuit la modul actual convenţional - surse larg centralizate, reţele de distribuţie, o povară pentru mediu - fie curentul electric va veni la ei, în locurile unde trăiesc de generaţii şi unde îşi pot continua modul tradiţional de viaţă în armonie cu natura. A doua opţiune va fi posibilă doar prin electricitate regenerabilă descentralizată. Cu alte cuvinte, noi, cei care dezvoltăm tehnologia pentru resurse regenerabile de energie în Europa, facem acest lucru nu doar pentru ţările dezvoltate, ci şi pentru a mări numărul instalaţiilor în toată lumea, pentru a reduce investiţiile şi pentru a face aceste tehnologii accesibile oamenilor din ţările în curs de dezvoltare. Aceasta este o sarcină politică enormă pe care trebuie s-o înfruntăm în legătură cu ţările în curs de dezvoltare.
Aş dori să închei prin a vă asigura că preşedinţia cehă are ambiţii cu adevărat mari în ceea ce priveşte realizarea unui progres în negocierile privind schimbarea climatică. Vom prelua conducerea negocierilor internaţionale şi ne vom ocupa intens de această problemă. Aş dori de asemenea să vă asigur de consecvenţa preşedinţiei cehe, iar dacă primul ministru al Republicii Cehe i-a luat apărarea în această dezbatere de la Parlamentul European preşedintelui ceh Klaus, atunci, în ceea ce priveşte schimbarea climatică şi politica privind schimbarea climatică, trebuie să mă distanţez de la aceste afirmaţii şi de poziţia preşedintelui ceh. Doresc să vă asigur că poziţia preşedinţiei cehe este stabilită de guvernul ceh. Vă îndemn să ţineţi minte că în ciuda oricăror afirmaţii pe care le veţi mai auzi poate de-a lungul preşedinţiei cehe - deoarece preşedintele nostru se pregăteşte şi de o vizită în SUA - politica privind clima este formulată de guvernul ceh şi că suntem uniţi în punctul nostru de vedere şi că lucrăm în troikă împreună cu Comisia şi cu preşedinţia suedeză ce va urma. Cu aceasta se încheie declaraţia mea. Aş dori să vă mulţumesc din nou foarte mult pentru discuţia foarte productivă, practică şi, mai presus de toate, responsabilă în cadrul acestei onorabile adunări.
Stavros Dimas
comisar -Doamnă preşedintă, de asemenea abia aşteptăm să continuăm să lucrăm îndeaproape cu preşedinţia cehă, cu guvernul ceh şi în mod deosebit cu domnul ministru Martin Bursík. Sunt sigur că în timpul primului semestru al anului 2009 vom avansa cu negocierile în mod considerabil.
Aş dori să le mulţumesc tuturor vorbitorilor din discuţia de astăzi pentru contribuţiile pozitive.
După cum indică titlul raportului dumneavoastră, ce se va întâmpla cu clima mondială în 2015 şi după aceea depinde de modul cum decide comunitatea internaţională să acţioneze acum. Un lucru rămâne vital, şi anume clădirea pe fundaţia sfatului ştiinţific solid pe care îl avem la dispoziţie, şi insistarea ca negocierile să fie ghidate de ştiinţă. Trebuie să comunicăm unui public mai larg descoperirile ştiinţifice, şi să îmbunătăţim conştientizarea consumatorilor referitoare la impacturile gazelor cu efect de seră asupra modului de viaţă şi a modelelor de consum.
O conştientizare crescută trebuie totuşi să fie însoţită de stimulenţi economici puternici pentru ca afacerile să reducă emisiile de gaze cu efect de seră din bunurile şi serviciile pe care le furnizează. Tranziţia către o economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon este necesară la scară mondială, şi poate fi realizată doar printr-o acţiune cuprinzătoare şi integrată care să se adreseze emisiilor din toate sectoarele.
Doar fiind ambiţioşi acum putem ţinem uşa deschisă pentru a stabiliza concentraţiile de gaze cu efect seră la nivele scăzute, în cazul în care GIEC va indica pe viitor că acest lucru este necesar. Împreună cu Comisia sunt convins că jucaţi de asemenea un rol semnificativ în replicarea acestor mesaje importante.
2009 va fi un an crucial pentru negocierile privind schimbarea climatică globală. Pentru Comisie, anul 2009 va fi un an al punerii în aplicare: lucrăm la o hartă cu drumurile de parcurs în vederea punerii în aplicare. Există în jur de 15 măsuri pe care trebuie să le trecem prin comitologie; în Schema revizuită de comercializare a certificatelor de emisii (ETS) există o listă de termene limită pe care le vom respecta: lista sectoarelor referitoare la scurgerile de carbon de exemplu să fie gata până în decembrie 2009. La 30 martie 2009 va avea loc o mare întrunire a părţilor interesate. Greul lucrărilor va fi realizat pe timpul verii şi, până la sfârşitul lui 2009, vom fi finalizat această listă.
Regulile armonizate privind licitarea ar trebui să fie gata până în iunie 2010. În februarie va avea loc o mare întrunire a părţilor interesate, iar toate aceste termene limită şi programe de lucru vă stau la dispoziţie. Însă 2009 va fi, după cum am zis, un an crucial pentru negocierile privind schimbarea climatică globală.
În cadrul Conferinţei privind Schimbarea Climatică de la Copenhaga din decembrie se aşteaptă să se ajungă la un acord la nivel internaţional asupra altor acţiuni internaţionale de abordare a schimbării climatice. Totuşi, o înţelegere la Copenhaga nu este în nici un caz o garanţie: mai rămâne multă muncă de făcut.
Schimbarea climatică şi pachetul energetic ne-au dat un avans în această tranziţie şi ne-au furnizat o bază excelentă pentru a demonstra că o politică ambiţioasă privind clima nu este doar posibilă, ci şi benefică economiilor şi societăţilor noastre la scară largă. Comunicarea de la Copenhaga reprezintă baza pentru continuarea elaborării poziţiilor Uniunii Europene privind acele elemente cheie, dându-ne posibilitatea să ne menţinem la conducere şi să ajutăm la obţinerea succesului în negocierile de la Copenhaga.
Este clar că provocarea pe care o reprezintă schimbarea climatică nu poate fi rezolvată fără creşterea finanţării şi investirii în tehnologia nepoluantă, precum şi fără măsuri de adaptare la impacturile inevitabile ale schimbării climatice. S-a estimat că sumele necesare ţărilor în curs de dezvoltare se ridică la 120-150 miliarde EUR anual în 2020.
Până în 2020 această finanţare poate veni în mare parte de la gospodăriile din sectorul privat din ţările în curs de dezvoltare. De exemplu, cea mai mare parte a reducerilor din sectorul energiei va veni de la îmbunătăţirile eficienţei care îşi vor amortiza costurile. Acestea pot fi susţinute parţial de înţelegeri internaţionale de împrumut în vederea mobilizării finanţelor private internaţionale.
O altă latură importantă a finanţării suplimentare şi a investiţiei va fi mobilizată prin piaţa carbonului, ambele din profitul viitoarei licitaţii cu certificate de emisii şi prin creditele de carbon conform Mecanismului dezvoltării non-poluante (CDM). Prin pachetul său privind clima şi energia Uniunea Europeană a creat până în 2020 o cerere semnificativă de credite CDM. Probabil că acesta va da un impuls amplasării de tehnologii nepoluante în ţările în curs de dezvoltare.
Cu toate acestea, cu cât sunt mai sărace ţările în curs de dezvoltare, cu atât vor necesita asistenţă financiară publică suplimentară din partea ţărilor dezvoltate. Fără această asistenţă nu vor fi capabile să-şi reducă suficient emisiile de gaze cu efect de seră. Fără această asistenţă cei mai săraci şi mai vulnerabili vor suferi consecinţele schimbării climatice. Fără această asistenţă nu va fi nici o înţelegere la Copenhaga.
Întrebarea este: cum putem să ne asigurăm că aceste fluxuri financiare publice suplimentare vor fi previzibile, vor fi cheltuite transparent şi eficient, şi că participările la acele fluxuri vor fi împărţite pe plan internaţional?
Pe lângă contribuţiile noastre aduse negocierilor Naţiunilor Unite, observăm că în multe colţuri ale lumii se instituie pieţe de carbon urmând succesul sistemului de comercializare a certificatelor de emisii al Uniunii Europene. Australia a anunţat elementele cheie ale sistemului său. În toamna lui 2008, la scurt timp după alegerea sa, preşedintele american Obama a reiterat scopul de a crea o piaţă de carbon la nivelul Statelor Unite.
Împreună, aceste sisteme comerciale ar putea forma nucleul unei viitoare pieţe mondiale în dezvoltare de carbon. După cum am subliniat deja, provocarea Uniunii Europene de acum o reprezintă facilitarea dezvoltării unor astfel de pieţe de carbon legate între ele până în 2015, în mod deosebit între ţările OCDE.
În Comunicarea de la Copenhaga Comisia a pus aceste întrebări prezentând propuneri concrete - propuneri care nu sunt doar ambiţioase, ci şi realiste, şi care vor aduce o contribuţie semnificativă la succesul de la Copenhaga, de care planeta noastră are neapărată nevoie.
Permiteţi-mi să concluzionez prin a profita de această ocazie pentru a-i mulţumi Comisiei temporare privind schimbările climatice, domnului Florenz şi Parlamentului pentru sprijinul lor convingător privind propunerile noastre şi pentru seriozitatea şi viteza cu care au tratat pachetul.
(Aplauze)
Karl-Heinz Florenz
Doamnă preşedintă, domnule Preşedinte în exerciţiu al Consiliului, sunt foarte încântat că, în etapele finale ale acestei Comisii temporare, această problemă a fost tratată cu atâta interes, şi pentru aceasta sunt foarte recunoscător. Aş dori de asemenea să le mulţumesc tuturor celor care au contribuit la această dezbatere şi tuturor celor care au lucrat cu noi. Am realizat o hartă cu drumurile de parcurs care să ne ducă la Copenhaga, care conţine bineînţeles stâlpi de indicaţie a direcţiei, ca de altfel şi semne de stop şi indicatoare de circulaţie nerestricţionată, dar şi indicatoare care arată drumurile dificile care urmează. Despre acestea am discutat astăzi aici.
Sunt încântat că au existat comentarii critice, pe unele dintre ele putem să le preluăm. Sugestia domnului Holm adresată cetăţenilor Europei de a nu mai consuma carne este, îmi pare rău că spun asta, destul de ridicolă, însă noi toţi avem părerile noastre. În cele din urmă rezultatul va fi unul de succes, iar toată lumea va fi contribuit la asta. Încă o dată, vă mulţumesc sincer.
Preşedintele
Dezbaterea se închide.
Votarea va avea loc astăzi.
Declaraţii scrise (articolul 142 din Regulamentul de procedură)
Constantin Dumitriu  
în scris. - Stimaţi colegi, în ultimele luni am văzut ce înseamnă o economie globală afectată de o criză fără precedent, criza creditelor. În egală măsură, se fac simţite însă şi criza climatică, cea alimentară şi socială.
În România ne-am confruntat în ultimii ani cu scăderi ale producţiei datorită unor cauze externe precum inundaţiile, seceta, gripa aviară, la care s-au adăugat în ultimele luni problemele de natură economică. În contextul crizei financiare ne va fi din ce în ce mai greu să acoperim de la bugetul de stat pagubele produse de inundaţii sau secetă. Pe tot parcursul activităţii mele în Comisia de Agricultură, am susţinut ideea constituirii unor mecanisme de intervenţie la nivel comunitar de sine stătătoare, independente de valoarea plafoanelor naţionale.
Cred, de asemenea, că într-o confruntare de asemenea proporţii trebuie să acordăm prioritate investiţilor în tehnologiile curate şi în energia regenerabilă. Acestea sunt o soluţie pentru criza climatică şi, în acelaşi timp, pentru relansare economică prin crearea de noi locuri de muncă. Ca parte a mandatului nostru european, avem datoria de a convinge guvernele noastre să investească mai mult în inovaţie şi în tehnologii noi legate de mediu.
Gábor Harangozó  
în scris - Abordând tema schimbării climatice în aceste momente de plină frământare financiară şi de încredere scăzută în sistemele economice, poate să pară pentru mulţi o greşeală în sensul stabilirii priorităţilor. Este scump să devenim "verzi”, iar eforturile necesare restructurării fundamentale a multor sectoare în vederea atingerii scopurilor ambiţioase sunt colosale.
În ciuda acestui fapt există multe posibilităţi de a fi prins în investiţii şi politici "verzi”, ca elemente favorizând redresarea şi stabilitatea economică. Dezvoltarea unei economii cu emisii reduse este o provocare autentică, cu care nu ne putem permite să nu avem de-a face. Avem nevoie de ţinte ambiţioase însă şi fezabile,, trebuie să nu fim temători să mergem pe calea unei revoluţii industriale inevitabile. Pentru a asigura redresarea economică şi condiţii mai bune de viaţă pentru cetăţenii noştri, este necesară o abordare complexă şi ambiţioasă, care să hrănească inovaţia şi dezvoltarea de noi locuri de muncă şi de afaceri în cadrul tehnologiilor "verzi”.
În sfârşit sunt necesare bineînţeles mijloace financiare suficiente pentru a face investiţiile necesare în inovaţiile "verzi” şi, în mod evident, aceste costuri nu pot pur şi simplu fi făcute pe cheltuiala altor politici vitale comunitare, care nu pot suporta povara schimbării climatice fără resurse financiare suplimentare.
Gyula Hegyi  
în scris. - (HU) Una dintre consecinţele cele mai serioase pe termen lung ale schimbării climatice este reducerea resurselor de apă proaspătă şi creşterea lipsei de apă potabilă curată. Nu se exagerează când se spune că apa va fi cel mai important bun strategic al secolului 21. Politica europeană de protecţie a mediului trebuie să fie aplicată de aceea mai riguros decât s-a făcut până acum pentru protejarea pânzei freatice, prevenirea poluării apei şi solului şi sprijinirea tratării potrivite a habitatelor apelor naturale şi artificiale.
Perioadele alternative de inundaţii şi secetă, precum şi condiţiile meteorologice extreme, necesită o mai bună gospodărire a apei pluviale. Apă inutilă - aşa ceva nu există, există doar apă defectuos gospodărită. În următorul ciclu parlamentar şi cu noul buget, Uniunea Europeană trebuie să asigure ca disponibilitatea de fonduri semnificative pentru prevenirea inundaţiilor, protecţia pânzelor freatice, creşterea zonelor urbane de apă proaspătă şi a programelor de tratare a apei reziduale. Resursele de apă ale Ungariei sunt excelente, iar inginerii unguri hidrotehnicieni efectuează o muncă nemaipomenită de aproape 200 de ani. Din aceste motive sunt sigur că ţara mea va juca un rol activ şi constructiv în elaborarea unei politici europene unitare a apei.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
în scris - (PL) Luând cuvântul în timpul acestei dezbateri privind politica de protecţie a climei până în 2050, aş dori să vă atrag atenţia asupra următoarelor aspecte.
În primul rând, dacă Statele Unite şi ţările din Asia de sud-est nu se alătură programului menit să reducă emisiile de dioxid de carbon, arătând la fel de mult angajament ca Uniunea Europeană, atunci efortul financiar enorm implicat şi consecinţa inevitabilă a unei creşteri economice mai lente în cadrul Uniunii Europene va fi un preţ foarte mare de plătit pentru o uşoară reducere a emisiilor de dioxid de carbon. Uniunea Europeană este responsabilă pentru numai 14% din emisiile globale, în timp ce SUA şi ţările din Asia de sud-est produc aproape 80%.
În al doilea rând, angajamentul unor ţări de a reduce fiecare în parte emisiile de dioxid de carbon cu 20% până în 2020, împreună cu necesitatea de a cumpăra permise de emisii, vor duce la o creştere importantă a preţurilor pentru electricitate şi căldură pentru consumatorii individuali şi la costuri chiar şi mai mari pentru sectorul industrial, mai ales în noile state membre, precum Polonia, unde sectorul energetic se bazează pe cărbune. Prin urmare, multe sectoare industriale, care au un nivel crescut de consum de energie electrică ar putea fi închise în acele ţări, atrăgând după sine o serie de repercusiuni sociale.
În sfârşit, reducerile emisiilor de dioxid de carbon realizate de noile state membre şi de Polonia în special, ar trebui luate în calcul. În Polonia, restructurarea decisivă a economiei între 1990 şi 2005, a condus la reduceri cu aproximativ 30% ale emisiilor de dioxid de carbon. Acesta a avut un cost social foarte scump, iar şomajul a rămas la peste 20% pentru mulţi ani în timpul acestei perioade.
Adrian Manole  
în scris. - Consider că raportul dlui Florenz "2050: viitorul începe azi - recomandări pentru o viitoare politică integrată pentru protecţia mediului în UE” era oportun şi necesar, având în vedere efectele observate şi anticipate aduse de către schimbările climatice.
România este una dintre primele ţări europene care a semnat Protocolul de la Kyoto, prin care şi-a asumat angajamentul său de a sprijini lupta împotriva schimbărilor climatice prin reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră, cu 8% până în anul 2012.
Sunt convins de necesitatea acestor măsuri, deşi, în comparaţie cu multe alte ţări europene, România are emisii scăzute de gaze cu efect de seră. Atât agricultura, cât şi fondul forestier românesc pot juca un rol important în lupta cu schimbările climatice, puternic resimţite în ultimii ani mai ales prin inundaţii şi prin temperaturi ridicate şi secete prelungite. Aceste fenomene afectează atât productivitatea agricolă şi forestieră, cât şi valoroase habitate şi ecosisteme.
Este de aşteptat ca agricultura şi silvicultura să continue să aducă o importantă contribuţie la combaterea efectelor produse de schimbările climatice, prin realizarea împăduririlor în vederea absorbţiei şi a retenţiei gazelor cu efect de seră, şi utilizarea biomasei ca sursă de energie regenerabilă.
Marian-Jean Marinescu  
în scris. - Uniunea Europeană şi-a asumat un rol major în efortul de găsire a unui compromis pentru adoptarea unui acord global post-Kyoto şi este posibil ca, împreună cu noua administraţie americană, să se găsească o modalitate concretă de realizare a acestui acord.
Măsurile concrete de combatere a efectelor schimbărilor climatice reprezintă tot atâtea oportunităţi de dezvoltare socio-economică durabilă şi de creare de noi locuri de muncă. Ele se adresează în special sectoarelor noi şi dinamice, cu potenţial major de creştere, în care nu s-au făcut suficiente investiţii până în prezent. Aceste măsuri, pe lângă efectul benefic în lupta împotriva schimbărilor climatice, vor avea efecte pozitive şi în atenuarea efectelor crizei economico-financiare şi vor putea determina, pe termen lung, scăderea dependenţei Uniunii Europene de importurile de energie.
Vorbim aici despre investiţii accelerate şi noi în infrastructurile de transport, în energiile regenerabile, în biotehnologii, în colectarea şi reciclarea deşeurilor, în energia nucleară, în reabilitarea termică a locuinţelor.
Reîmpăduririle şi măsurile împotriva fenomenului de deşertificare pot determina rezultate spectaculoase pe termen mediu.
David Martin  
în scris - Salut raportul Florenz privind schimbarea climatică, care intenţionează să formuleze politici pentru menţinerea încălzirii globale sub 2° în comparaţie cu perioadele preindustriale. Accept cu bucurie în special apelul la o îmbunătăţire cu 20% a eficienţei energiei, apelul la ţinte cu caracter obligatoriu pentru agricultură şi necesitatea creării unui Fond Climatic European.
Aceste propuneri plus măsurile adoptate deja de UE ne situează într-o poziţie de putere pentru a argumenta în favoarea acţiunii globale privind schimbarea climatică la reuniunea la nivel înalt de la Copenhaga.
Péter Olajos  
Doresc să-l felicit pe domnul Florenz pentru raport, care este un material ca pregătire pentru Conferinţa de la Copenhaga, care va avea loc la sfârşitul anului.
Consider că observaţia potrivit căreia criza economică şi financiară şi criza schimbării climatice au aceleaşi rădăcini, este foarte importantă. Din acest motiv, ieşirea din aceste crize este de asemenea aceeaşi. Pentru a atenua şi stopa consecinţele acestor crize este nevoie de inovaţie cuprinzătoare şi de schimbare de paradigmă în toate spaţiile vitale.
Sunt de acord cu domnul comisar Dimas că cheltuielile trebuie acoperite în primul rând din comerţul cu dioxid de carbon, în al doilea rând din investiţiile făcute de companii private şi în al treilea rând din stimulente de la stat.
Toată lumea este în căutarea reuşitelor, a căilor de stimulare a ocupării forţei de muncă, a pornirii motorului economiei globale pe cât de repede posibil şi a opririi schimbării climatice. Conceptul cunoscut sub numele de "New Deal Verde” a fost pronunţat de Secretarul General ONU, domnul Ban Ki-moon. În esenţă înseamnă că stimulentele economice globale trebuie să devină parte din investiţia în tehnologiile ecologice. Noua logică a organizării economice bazate pe inovaţii în ecotehnologie, care se bucură de sprijinul pieţelor internaţionale de capital, este de asemenea o trăsătură fundamentală a programului preşedintelui american Barack Obama.
Inovaţiile din tehnologia industrială viitoare şi verde vor înviora eficienţa statului şi a economiei, vor mări interesul jucătorilor economici, şi vor creşte sensibilitatea consumatorilor la fluctuaţiile preţurilor şi a costurilor referitor la produsele şi serviciile oferite.
Rovana Plumb  
în scris. - Raportul reprezintă, prin cele 12 puncte, un ghid clar de acţiune în viitor. Dar pentru a putea acţiona la nivel local, naţional, regional, global trebuie să avem sprijinul cetăţenilor bine informaţi.
Conform Eurobarometrului special din primăvara 2008 privind "schimbările climatice”, cca. 41% dintre europeni se declară slab informaţi cu privire la cauzele, consecinţele şi modalităţile de combatere a schimbărilor climatice. În România, peste 65% dintre cetăţeni nu sunt informaţi.
Sensibilizarea populaţiei prin campanii de educaţie şi conştientizare desfăşurate în domeniile vieţii cotidiene reprezintă un pas esenţial în această direcţie. Comisia şi statele membre trebuie să finanţeze campanii de conştientizare a cetăţenilor, să creeze condiţii pentru formarea de noi cariere adaptate provocărilor specifice pieţei muncii determinate de schimbările economice structurale, care sunt accelerate prin schimbările climatice şi efectele acestora.
În contextul crizei economice, UE trebuie să se angajeze politico-financiar în domeniile-cheie de susţinere şi dezvoltare de tehnologii "curate” pentru combaterea schimbărilor climatice, susţinerea măsurilor de adaptare transfrontaliere, creşterea eficienţei energetice şi asistenţa în caz de dezastre, conform principiului UE al solidarităţii. Toate acestea înseamnă crearea de locuri de munca "verzi” în întreprinderi noi şi competitive.
Flaviu Călin Rus  
în scris. - Domnilor colegi, orice dezbatere despre climă, ecosistem, energie, este extrem de importantă, deoarece orice schimbare majoră a acestora poate afecta viaţa pe pământ. Indiferent de tipurile de cauze sau de argumentele ştiinţifice ale diferitelor grupuri de cercetători, un lucru este cert, şi anume acela că ne confruntăm cu un fenomen de încălzire globală. Acest raport amplu şi consistent, alături de toate informaţiile utile şi valoroase pe care le oferă, ne îndeamnă la formularea următoarei întrebări: Ce putem face pentru noi şi pentru generaţiile viitoare?
În acest context referitor la modificările climatice, consider că există trei tipuri de proiecte, pe care statele membre ale UE ar trebui să le dezvolte şi să le susţină cu prioritate:
1. proiecte referitoare la politici unitare de gestionare cât mai eficientă a energiei şi de găsire a unor soluţii de diminuare a poluării, în special în ceea ce priveşte zonele şi parcurile industriale.
2. proiecte referitoare la finanţarea cercetării ştiinţifice, în măsură să dezvolte tehnologii nepoluante.
3. proiecte care să sprijine imediat acţiuni concrete de refacere a ecosistemului atât la nivel european, cât şi în orice altă zonă a lumii.
Daciana Octavia Sârbu  
în scris. - Uniunea Europeană şi-a asumat rolul de lider în lupta împotriva schimbărilor climatice, iar o strategie pe termen lung de gestionare eficientă a resurselor naturale va asigura o economie globală cu emisii reduse de dioxid de carbon.
Această strategie trebuie să se bazeze pe principiul solidarităţii pentru a obţine un echilibru între ţările bogate şi cele în curs de dezvoltare care au nevoie de susţinere în reducerea vulnerabilităţii faţă de efectele negative ale schimbărilor climatice. Încălzirea globală se traduce prin sărăcie, produse alimentare insuficiente şi resurse energetice limitate. Este bine ştiut faptul că petrolul nu mai reprezintă o sursă de energie suficient de puternică pentru a acoperi cererea care se estimează să crească cu cel puţin 60% până în anul 2030. Găsirea de surse alternative şi utilizarea raţională a resurselor existente este o provocare cu care Uniunea se va confrunta pe viitor. Agricultura este unul dintre domeniile cele mai expuse la schimbările climatice din cauza dependenţei sale de condiţiile meteorologice.
Ţinând cont de faptul că acest sector asigură resursele de hrană ale populaţiei globului, gestionarea durabilă a solului şi a resurselor de apă, precum şi protejarea pădurilor şi a biodiversităţii, vor trebui să se afle pe agenda strategiei pe termen lung de contracarare a efectelor încălzirii globale.
Richard Seeber  
Europa şi lumea întreagă se confruntă în prezent cu provocări considerabile. Criza pieţei de capital nu este singura problemă presantă. Trebuie să iniţiem de asemenea pe cât de repede se poate un program durabil de combatere a schimbării climatice. O asociaţie economică şi politică la fel de vastă precum Uniunea Europeană, care este capabilă să se organizeze ca partener conducător în lupta împotriva schimbării climatice.
Primul pas a fost deja făcut în acest sens - Uniunea a stabilit deja ţintele climatice obligatorii, iar prin adoptarea în decembrie 2008 a pachetului privind schimbarea climatică are la dispoziţie multe măsuri adecvate în curs de protecţie a climei. Acum prioritatea de vârf trebuie să fie încheierea unui acord internaţional la Copenhaga, evitându-se în acelaşi timp regresul industrial şi poverile nenecesare asupra economiei europene. În schimb ar trebui să sporim investiţiile şi cercetarea în tehnologia verde. În acest fel Europa poate avansa, şi nu doar în zona mediului, ci şi în zona economică.
Theodor Dumitru Stolojan  
în scris. - Uniunea Europeană a devenit principalul actor care face paşi concreţi în adoptarea de politici care răspund provocării globale generate de schimbările climatice.
Politica europeană în acest domeniu poate deveni mai eficientă la nivel global şi în interiorul UE în măsura în care: a) efortul european este susţinut de efortul celorlalte ţări puternic industrializate din afara UE, precum cel al unor ţări cum sunt China, India, Brazilia, Rusia etc.; b) dezvoltarea energiei nucleare este încurajată şi nu descurajată, cel puţin în următorii 30-40 de ani, până când tehnologiile privind valorificarea resurselor regenerabile vor fi puse la punct, iar costurile vor permite comercializarea fără subvenţii; c) Comisia Europeană va susţine mai puternic proiectele pentru economisirea energiei şi obţinerea de energie din biomasă, inclusiv transferul de tehnologii, în ţările membre ale UE mai puţin dezvoltate şi cu un potenţial agricol ridicat.
România va continua dezvoltarea programului nuclear de producere a energiei electrice. Totodată, va moderniza termocentralele pe cărbune şi va intensifica eforturile pentru producerea de energie pe bază de biomasă. În acest sens, avem nevoie de parteneriate cu statele membre şi solicităm accelerarea demersului Comisiei Europene pentru simplificarea procedurilor de angajare a fondurilor europene.
Csaba Sándor Tabajdi  
Investiţiile verzi trebuie să joace un rol cheie în pachetele de stimulare economică de stat, menite să contracareze efectele negative ale crizei economice internaţionale. Aceste investiţii, care vor fi folosite pentru a exploata mai eficient resursele de energie regenerabile, pentru a modera consumul de energie şi pentru a reduce emisiile de dioxid de carbon şi alte gaze cu efect de seră, nu oferă doar avantaje economice, dar şi beneficii sociale importante. Este în interesul Ungariei ca statele membre UE să se coordoneze şi să-şi consolideze în mod reciproc eforturile în această privinţă. Când stabilim ţinte ecologice trebuie să fim de asemenea atenţi la capacităţile economice şi sociale ale statelor membre UE. Trebuie să stabilim numai ţinte care pot fi atinse, ţinând cont de efectele lor asupra crizei economice. Aceste ţinte pot fi atinse doar dacă societatea se arată solidară. Activitatea guvernamentală nu este de ajuns ca să se întâmple acest lucru; este necesară de asemenea o schimbare treptată a atitudinii în societate. Recomandările concrete de acţiune din raportul Florenz, precum sprijinul pentru construirea de energie zero, case "pasive”, crearea unui fond european care să sprijine cercetarea resurselor de energie regenerabilă, legarea reţelelor de energie la nivel european şi creşterea conştientizării printre cetăţenii UE şi în special printre copii, toate acestea contribuie la schimbarea atitudinii sociale.
În plus, trebuie să facem tot posibilul să ne asigurăm că păstrăm cadrul tehnologic al Europei în progresele de protecţie a mediului din secolul 21 şi că transformăm acest lucru într-un avantaj economic şi social. Date fiind bunurile agricole remarcabile ale Ungariei, s-ar putea deschide posibilităţi serioase în generarea de energie din biomasă sau în reutilizarea deşeurilor de plante şi animale, produselor reziduale inadecvate pentru alte utilizări comerciale, sub formă de biogaz.
