Proiectul de buget general al Uniunii Europene pentru exerciţiul financiar 2010 modificat de Consiliu (toate secţiunile) - Proiect de buget rectificativ nr. 10/2009 al Uniunii Europene pentru exerciţiul financiar 2009, Secţiunea III - Comisia - Mobilizarea intrumentului de flexibilitate: proiect în domeniul energiei - Cadrul financiar 2007-2013: proiecte de finanțare în domeniul energiei în contextul Planului european de redresare economică (modificarea Acordului interinstituţional din 17 mai 2006 privind disciplina bugetară şi buna gestiune financiară) (dezbatere) 
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi îl reprezintă dezbaterea comună privind următoarele:
raportul elaborat de dl Surján şi dl Maňka, în numele Comisiei pentru bugete, privind proiectul de buget general al Uniunii Europene pentru exerciţiul financiar 2010 modificat de Consiliu (toate secţiunile) (11902/2009 - C7-0127/2009 - şi scrisorile rectificative nr. 1/2010 (SEC(2009)1133 - 14272/2009 - C7 - 0215/2009), 2/2010 (SEC(2009)1462 - 16328/2009 - C7-0292/2009) şi 3/2010 (SEC(2009)1635 - 16731/2009 - C7-0304/2009) la proiectul de buget general al Uniunii Europene pentru exerciţiul financiar 2010,
raportul elaborat de dna Haug, în numele Comisiei pentru bugete, privind proiectul de buget rectificativ nr. 10/2009 al Uniunii Europene pentru exerciţiul financiar 2009, secţiunea III - Comisia (16327/2009 - C7-0288/2009 -,
raportul elaborat de dl Böge, în numele Comisiei pentru bugete, privind mobilizarea instrumentului de flexibilitate: în conformitate cu punctul 27 din Acordul interinstituţional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu şi Comisie privind disciplina bugetară şi buna gestiune financiară,
raportul elaborat de dl Böge, în numele Comisiei pentru bugete, privind cadrul financiar 2007-2013: Planul european de redresare economică, a doua revizuire (modificarea Acordului interinstituţional din 17 mai 2006 privind disciplina bugetară şi buna gestiune financiară) - C7-0305/2009 -.
László Surján
Vă mulţumesc pentru că mi-aţi acordat cuvântul, dle Preşedinte. Dle ministru, dle comisar, doamnelor şi domnilor, chiar de la începutul acestei dezbateri privind bugetul trebuie să spun că aş dori nu să provoc o ceartă, ci să îmi exprim gratitudinea. Doresc să mulţumesc Consiliului şi Comisiei pentru colaborarea fructuoasă care ne-a ajutat să ajungem în sfârşit la un acord şi să prezentăm acum, într-un fel, o propunere comună în faţa acestui plen. Totuşi, trebuie să extind aceste mulţumiri şi la diversele grupuri din Parlament, pentru că dacă aceste grupuri nu ar fi putut colabora şi nu ar fi reprezentat în comun valorile care sunt importante pentru Parlament şi pentru cetăţenii Europei, nu ar fi fost posibil să elaborăm bugetul.
În urmă cu un an, mi s-a încredinţat sarcina de a fi raportorul pentru bugetul anului 2010. Am început imediat să formulăm aşteptările politice şi directivele Parlamentului. Parlamentul a discutat aceste chestiuni în primăvara acestui an. A fost extrem de important, privind şi spre viitor, faptul că s-a luat o decizie din care pot fi învăţate lecţii, deoarece am precedat proiectul preliminar de buget cu câteva luni. Cu alte cuvinte, Comisia Europeană cunoştea părerea Parlamentului şi a luat această părere mai mult sau mai puţin în considerare atunci când a elaborat bugetul preliminar.
Cred că ar trebui să adoptăm aceeaşi sincronizare şi în următorii ani. Ce am vrut să obţinem? Ştiam că economia Europei se afla în criză. Simţeam atunci, ca şi acum, că acest buget trebuie să joace un rol esenţial în gestionarea crizei. Am discutat acest punct împreună cu Consiliul, pentru că o altă metodă evidentă de soluţionare a crizei ar fi să cheltuim mai puţin cu Europa. Nu este o soluţie, dar ar putea fi de ajutor în această situaţie. Dacă vom cheltui banii aici cu înţelepciune şi dacă vom pune accentul pe buna utilizare a resurselor, poate atunci bugetul UE nu va mai părea o povară, ci o parte a soluţiei la criză. În acest context, am vrut să sporim competitivitatea, utilizând programele de cercetare şi dezvoltare ca un mijloc util în acest sens. De asemenea, am vrut să punem bazele unei politici energetice comune şi să contribuim la aceasta.
Peste 11 miliarde de euro sunt alocate în acest scop. Am dorit să stimulăm economia, în special prin intermediul politicii de coeziune. Această facilitate valorează 36 de miliarde de euro. În timpul anului a devenit foarte clar faptul că există probleme grave în sectorul laptelui şi produselor lactate, de exemplu, probleme care nu erau consecinţe ale crizei economice generale. Cu toate acestea, Parlamentul a considerat că este nevoie să susţină fermierii, lucru care a avut drept rezultat crearea unui fond al laptelui şi produselor lactate în valoare de 300 de milioane de euro, fond care, deşi nu este unul permanent, totuşi reprezintă o creştere de 300 de milioane de euro. Având în vedere că fondurile totale disponibile ajung la o valoare de aproximativ 750 de milioane de euro, sectorul laptelui şi produselor lactate poate fi ajutat mai mult. Cu toate acestea, Parlamentul ar dori să sublinieze acum faptul că acest ajutor trebuie însoţit de o revizuire completă a problemelor din sectorul laptelui şi produselor lactate şi de restructurarea acestuia.
În acelaşi timp, ne-am confruntat cu faptul că nu am avut suficientă marjă de manevră. Anumite rubrici nu au marje, lucru care face inevitabilă o revizuire la jumătatea perioadei a cadrului financiar multianual. Nevoia în acest sens este uriaşă, însă mai există şi necesitatea imensă ca statele membre să utilizeze fondurile pe care le au la dispoziţie într-un mod mult mai bine direcţionat şi mai prudent, pentru a încuraja dezvoltarea. Numai atunci vom putea privi drept în ochi cetăţenii şi contribuabili europeni, întrucât ai lor sunt banii pe care îi cheltuim în încercarea de a face ca UE să funcţioneze mai eficient şi cu mai mult succes.
Vladimír Maňka
Dle Preşedinte, dle comisar, dle secretar de stat, doamnelor şi domnilor, astăzi nu trebuie să îmi fac griji în legătură cu faptul că am uitat să menţionez un lucru important din raportul meu. Tot ceea ce s-a elaborat pe parcursul unui an de zile, împreună cu colegii şi colaboratorii, a fost deja suficient de mult discutat în cadrul Comisiei pentru bugete, în sesiunile plenare şi în procedurile de conciliere sau în reuniunile tripartite. Cel mai important lucru este faptul că în această Cameră există suficientă susţinere pentru toate aceste lucruri.
Când am început să lucrez la elaborarea bugetului, la începutul anului, eram curios să aflu în ce măsură urmau să îmi permită consilierii, coordonatorii şi grupul politic să acţionez, întrucât mi se spusese deja că mersesem prea departe. Am identificat multe oportunităţi nefolosite şi multe neajunsuri pe care am vrut să le îndrept. Mai multe oportunităţi şi sugestii de îmbunătăţire au apărut în urma a zeci de discuţii purtate cu înalţi reprezentanţi ai instituţiilor, cu directori de departamente şi cu alţi membri ai personalului.
Angajaţii instituţiilor au început chiar ei să vină cu informaţii şi sugestii. Am impresia că ei speră şi cred că putem rezolva lucrurile împreună. Pe de-o parte, am fost încântat de faptul că mi-au acordat atâta încredere şi că mi-au oferit ajutorul, dar pe de altă parte, aş fi şi mai încântat dacă superiorii lor direcţi ar putea să le asculte părerile şi să rezolve problemele.
Bineînţeles, cred că cele mai multe dintre unităţi îndeplinesc o activitate profesionistă, însă în acest moment, în acest loc, aş dori să subliniez importanţa muncii personalului. Pe baza neajunsurilor identificate, am reuşit să punem în aplicare măsuri mai sistemice. Cu toate acestea, nu raportorul, ci secretarul general al Parlamentului European sau reprezentantul de rang înalt al instituţiei europene implicate este cel care poate afla şi rezolva totul.
Prin urmare, salut cu căldură acordul de la procedurile de arbitraj încheiat cu conducerea Parlamentului European în privinţa efectuării unui audit organizaţional. Pentru prima dată în istoria Parlamentului European, anul viitor va fi efectuat un audit funcţional în două dintre unităţile sale importante, Direcţia Generală pentru Infrastructură şi Logistică (DG INLO) şi serviciul de securitate. Scopul este acela de a ajunge la o utilizare mai eficientă a resurselor.
În trecut, Curtea de Conturi era singura instituţie care îşi dădea acordul pentru inspectarea externă a activităţii sale. Rezultatul a fost benefic. Curtea de Conturi a reuşit să îşi reducă din costurile administrative şi a atins niveluri mai mari de productivitate.
Aş dori să aplaud înaltul grad de profesionalism al Preşedinţiei suedeze. În aprilie, chiar înainte ca mandatul nostru să intre în vigoare, ne-am întâlnit cu ministrul Hans Lindblad şi cu colegii săi. Am convenit foarte repede asupra priorităţilor şi împreună am reuşit să introducem elemente raţionale şi puncte de plecare.
În cadrul sesiunii plenare de astăzi prezentăm o declaraţie comună referitoare la politica privind clădirile, care reprezintă un element semnificativ în cadrul costurilor administrative ale instituţiilor. Cred că împreună am reuşit să iniţiem un proces care va genera economii în privinţa costurilor în acest domeniu.
Doamnelor şi domnilor, numai prin eforturi comune la nivel european vom reuşi să facem faţă celor mai mari provocări ale secolului 21: schimbările climatice, riscurile şi costurile legate de materiile prime şi energie, globalizarea economică şi ameninţările la adresa securităţii noastre. Dacă Europa vrea să depăşească aceste probleme, trebuie să aibă la dispoziţie instrumente eficiente şi complexe. Tratatul de la Lisabona ne va furniza aceste instrumente. În etapa iniţială a intrării în vigoare a tratatului, UE va avea nevoie să aibă la dispoziţie resurse financiare adecvate pentru a pune în aplicare noi politici.
Chiar dacă discuţia de astăzi privind bugetul UE pentru 2010 se va dovedi a fi ultima din acest an, activitatea celor doi raportori privind bugetul pentru 2010 nu se va încheia, ci va continua cel puţin încă trei luni, din motive care au legătură cu punerea în aplicare a Tratatului de la Lisabona. Cred că această activitate va genera rezultate de succes.
Jutta Haug
Dle Preşedinte, dle Preşedinte în exerciţiu al Consiliului, dle comisar, în luna decembrie a anului trecut, când am dezbătut bugetul pentru acest an, ştiam deja şi, în calitate de raportoare generală pentru bugetul anului 2009, am menţionat în timpul discuţiei că impactul crizei pieţei financiare şi repercusiunile acesteia asupra economiei reale urmau să fie resimţite în toate statele membre. S-a întâmplat exact aşa.
În aprilie 2009, Parlamentul şi Consiliul au convenit asupra finanţării pentru prima parte a stimulului economic propus de către Comisie. Pentru a pune la dispoziţie suma de 2,6 miliarde de euro, aveam nevoie de ceea ce a fost considerată a fi o revizuire minoră a perspectivei financiare. Cum altfel am fi putut găsi fondurile, având în vedere constrângerile noastre bugetare riguroase? Restul de 2,4 miliarde de euro care lipsea din totalul de 5 miliarde de euro urma să fie găsit în această toamnă. În acest punct ne aflăm acum. A venit toamna şi, pentru că Parlamentul şi Consiliul au ajuns la un acord raţional privind bugetul pentru 2010, avem o soluţie. Bugetul anului 2009 aduce şi el o contribuţie semnificativă la această soluţie.
Bugetul suplimentar şi rectificativ pentru 2010 reduce creditele pentru plăţi cu peste 3,4 miliarde de euro. În această perspectivă, marjele domeniilor neutilizate în cadrul diverselor rubrici vor fi reduse cu aproape 1,5 miliarde de euro. Toate acestea se aplică bugetului pentru 2009, care constă în credite de angajament în valoare de 133,8 miliarde de euro şi credite de plată în valoare de 116,1 miliarde de euro, prin urmare nu se situează chiar în limite generoase. Dacă ne uităm la liniile bugetare pentru care Comisia a găsit banii necesari, devine extrem de clar faptul că aceasta pur şi simplu nu ia în serios rezoluţiile autorităţii bugetare.
Aş dori să reamintesc Parlamentului că în 2008, când am adoptat bugetul pentru 2009, printre priorităţile noastre se numărau, de asemenea, competitivitatea Uniunii Europene, dezvoltarea şi ocuparea forţei de muncă. Din acest motiv am alocat mai mulţi bani decât a propus Comisia liniilor bugetare care promovau dimensiunea socială prin crearea de locuri de muncă mai numeroase şi de mai bună calitate şi prin susţinerea întreprinderilor mici şi mijlocii. Totuşi, exact aceste linii bugetare sunt deposedate pentru transferuri sau bugete rectificative. Ar fi prea mult să solicităm Comisiei să pună în aplicare rezoluţiile Parlamentului şi ale Consiliului şi să facă un efort pentru a se asigura că banii ajung acolo unde trebuie, la destinaţiile unde vor avea un impact pozitiv? Proiectul de buget pe care ni l-a înaintat Comisia nu a fost calculat cu acurateţe, nici estimat cu atenţie. În 2009, am avut peste 50 de transferuri şi 10 bugete suplimentare şi rectificative. Nu putem vorbi despre acurateţe şi claritate bugetară în acest context, iar această situaţie trebuie să se îmbunătăţească.
Colegii noştri deputaţi din comisiile specializate trebuie să acorde mai multă atenţie punerii în aplicare a rapoartelor în timpul exerciţiului financiar, iar Comisia trebuie să se ridice la nivelul bunului renume pe care încă îl are, acela de a fi o instituţie administrativă europeană eficientă. Sper că vom lucra cu toţii în această direcţie.
Reimer Böge
Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, în urma acordului privind bugetul pentru 2010, vorbim de angajamente în valoare de 141,4 miliarde de euro şi de plăţi în valoare de 122,9 miliarde de euro.
Înainte de toate, aş dori să le mulţumesc călduros celor doi raportori pentru dăruirea lor şi aş dori, de asemenea, să spun acum că tot ceea ce tocmai a spus dna Haug despre bugetul pentru 2009 este absolut corect.
Dacă ne uităm la aceste cifre, vedem că 11,2 miliarde de euro rămân sub plafonul de plată pentru cadrul financiar multianual. Acest lucru înseamnă că, dacă este nevoie şi dacă există voinţa politică, cadrul financiar multianual ne lasă o marjă de mişcare în interiorul limitelor convenite.
În ultimii ani, am găsit în mai multe rânduri soluţii pentru schimbările necesare în mediul economic şi politic, făcând uz de realocări, comprimări repetate de marje şi revizuiri multiple. Aceste instrumente există, dar ţinând cont de ce am stabilit pentru 2010, ele cu siguranţă ajung la limitele posibilităţilor pe care le au. Acest lucru se aplică şi rubricii 2, unde, după 2010 şi având în vedere posibilele marje, situaţia va fi mai dificilă şi de fapt aceste instrumente nu ar trebui să fie disponibile deloc.
Acum am integrat în aceste acorduri cea de-a doua tranşă a fondurilor de 2,4 miliarde de euro pentru aşa-numitul pachet de redresare economică. A fost corect să finanţăm a doua jumătate, constând în suma de 2,4 miliarde de euro, în 2010 şi să nu amânăm o parte din acesta până în 2011. Bineînţeles, nu a fost un pachet de redresare economică. De fapt, a presupus stabilirea de priorităţi politice suplimentare corecte în ceea ce priveşte energia şi furnizarea benzii largi în zonele rurale.
Utilizarea instrumentului de flexibilitate ne-a permis găsirea unor sume suplimentare de 120 de milioane de euro pentru proiecte energetice şi de 75 de milioane de euro pentru centrala nucleară de la Kozlodui. Aş dori să atrag atenţia Comisiei asupra faptului că felul în care această problemă a fost abordată a fost foarte ciudat şi trebuie să spun foarte clar că problema rămâne deschisă. Ne aşteptăm la o sumă totală de 300 de milioane de euro. În acest context, ne aşteptăm ca dumneavoastră să includeţi în revizuirea la jumătatea perioadei a bugetului fondurile care încă trebuie găsite pentru dezvoltarea centralei nucleare şi să nu finanţaţi acest proiect făcând mai multe reduceri în categoria 1 B. Este important ca aceste lucruri să fie spuse foarte clar.
În plus, am făcut o evaluare a fondurilor nefolosite din 2009, astfel că un total de 1,9 miliarde de euro pentru energie şi încă 420 de milioane de euro pentru internetul în bandă largă din categoria II ar putea fi folosite.
În acest moment, aş dori să spun că această decizie privind suma totală a fost cea corectă, dar, bineînţeles, trebuie să spunem clar astăzi că următoarea noastră sarcină este punerea în aplicare bugetară a Tratatului de la Lisabona. Sigur nu putem aştepta până în 2014, căci atunci ne vom confrunta cu alte priorităţi politice, pe care Uniunea Europeană le va avea de soluţionat în cadrul procesului de globalizare, precum şi cu alte sarcini noi.
Rezoluţia care urmează să fie înaintată joi stipulează clar faptul că solicităm noii Comisii să publice un raport privind punerea în aplicare a acordului interinstituţional cât mai curând posibil, aşa cum se prevede în acorduri. În acelaşi timp, şi aş dori să subliniez acest lucru în mod deosebit, Comisia trebuie să se angajeze să adapteze, să revizuiască şi să modifice actualul plan financiar multianual pentru 2007-2013 şi să îl extindă până în 2015-2016. În plus, trebuie să pună în mişcare procesul pentru următorul cadru financiar multianual pentru a putea organiza o dezbatere publică, deschisă, cu privire la următorul cadru financiar.
Aceasta este sarcina noii Comisii şi, bineînţeles, noi vom profita de audierile şi dezbaterile din timpul viitorului trimestru pentru a solicita cu convingere Comisiei şi Consiliului să ia în considerare aceste priorităţi politice. Ne aşteaptă vremuri interesante.
Hans Lindblad
Dle Preşedinte, este o imensă onoare pentru mine să mă aflu aici şi să particip la dezbaterea dumneavoastră. Procedura bugetară pentru 2010 a fost solicitantă şi sunt mulţumit de acordul la care au ajuns instituţiile noastre în timpul reuniunii de conciliere de la mijlocul lunii noiembrie. Acest acord este util pentru două obiective diferite, dar la fel de importante.
Pe de-o parte, creează cadrul pentru stabilirea bugetului pentru 2010 în scopul de a permite Uniunii Europene să funcţioneze cât de bine şi de uşor se poate şi să aplice politica aşa cum ne dorim noi să fie pusă în aplicare, garantând totodată o creştere controlată a plăţilor, în special în aceste vremuri cu care se confruntă în prezent statele membre. Pe de altă parte, prevede, printre altele, finanţarea completă a celei de-a doua părţi a planului de redresare. Este o contribuţie semnificativă pe care Uniunea Europeană o aduce în abordarea actualei situaţii economice şi financiare.
Aş dori, de asemenea, să exprim mulţumirea Consiliului faţă de acordul la care am ajuns în ceea ce priveşte politica externă şi de securitate comună. Cred că bugetul pentru 2010, în ansamblu, reprezintă un compromis echilibrat între disciplina bugetară indispensabilă şi buna gestiune financiară, pe de-o parte, şi datoria noastră de a ne ridica la nivelul aşteptărilor cetăţenilor noştri, de cealaltă parte. De asemenea, bugetul reprezintă un compromis între diversele grupuri politice, între diferitele state membre şi între diferitele interese ale Consiliului şi Parlamentului.
Nu este în întregime bugetul pe care Consiliul şi l-ar fi dorit la început şi nu este nici în întregime bugetul pe care Parlamentul şi l-ar fi dorit la început. Totuşi, cred că este un compromis bun, care echilibrează cât se poate de bine obiectivele şi priorităţile noastre. Legat de acest subiect, aş dori să spun că sunt foarte mândru că noi, cu alte cuvinte Parlamentul şi Consiliul în calitate de autoritate bugetară, cu foarte mult ajutor din partea Comisiei, am reuşit să dovedim calităţile de lider şi simţul responsabilităţii necesare şi să ajungem la acordul general la care am ajuns în noiembrie. Cred că acest lucru trimite un semnal pozitiv în legătură cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona.
Acest lucru nu ar fi fost posibil fără eforturile noastre comune, întrucât toţi cei implicaţi au jucat un rol important. Nu ar fi fost posibil nici fără atmosfera excelentă şi constructivă care, după părerea noastră, a caracterizat întregul proces. Prin urmare, aş dori să profit de această ocazie pentru a-i mulţumi preşedintelui Comisiei pentru bugete, dl Lamassoure, pentru forţa şi sinceritatea sa, precum şi pentru aptitudinile de negociator de care a dat dovadă. De asemenea, aş dori să le mulţumesc celor doi raportori, dl Surján şi dl Maňka pentru colaborarea constructivă şi să îmi exprim recunoştinţa faţă de colegii mei din Consiliul Ecofin. Aş dori să îi mulţumesc în special dlui comisar Šemeta, care şi-a îndeplinit în totalitate rolul de intermediar corect.
În fine, dar nu în cele din urmă, aş dori să le mulţumesc tuturor angajaţilor din cele trei instituţii, angajaţi care au contribuit în mod profesionist la realizarea acestui obiectiv.
Algirdas Šemeta
membru al Comisiei. - Dle Preşedinte, sunt foarte fericit că am ocazia de a mă adresa Parlamentului înainte ca acesta să finalizeze cea de-a doua lectură cu votul de joi privind bugetul pentru 2010 şi bugetul rectificativ nr. 10/2009, care a contribuit parţial la rezultatul încununat de succes al procedurii bugetare anuale.
Negocierile privind bugetul pe 2010 au necesitat compromisuri şi - îndrăznesc să spun - chiar sacrificii din partea tuturor, în vederea îndeplinirii obiectivului nostru comun. Acest lucru nu ar fi fost posibil fără rolul constructiv şi responsabil pe care l-au jucat Parlamentul şi Consiliul pe întreaga perioadă a negocierilor.
Aş dori să subliniez patru aspecte principale.
În primul rând, daţi-mi voie să subliniez câteva elemente-cheie ale rezultatului concilierii. Încă de la declaraţia comună asupra căreia s-a convenit în luna aprilie a anului trecut, am ştiut că trebuie să realizăm un echilibru fragil pentru a găsi o sursă de finanţare pentru suma de 2,4 miliarde de euro din Planul european economic de redresare care este încă nerealizată. Acest lucru putea fi realizat numai printr-un mecanism de compensare şi folosind toate mijloacele bugetare existente în cadrul financiar multianual. Aceasta era într-adevăr o constrângere dificilă.
În ciuda acesteia, am reuşit să finanţăm în întregime planul de redresare în 2010 şi, aşa cum a arătat raportorul general, am reuşit să convenim asupra unui buget al UE care poate fi un instrument care să ne ajute să combatem criza economică.
În aceste vremuri dificile, cred că mesajul transmis cetăţenilor este şi mai puternic, întrucât am putut răspunde în acelaşi timp şi nevoilor specifice neprevăzute ale producătorilor de lapte, cu un ajutor substanţial din partea Parlamentului.
În fine, dar nu în cele din urmă, cele două ramuri ale autorităţii bugetare au recunoscut că în 2010 va fi nevoie să acordăm în continuare, prin intermediul instrumentului de flexibilitate, asistenţă Bulgariei în eforturile sale privind dezafectarea centralei nucleare de la Kozlodui.
În al doilea rând, în ceea ce priveşte rezervele, permiteţi-mi să mulţumesc Parlamentului şi în special raportorului general, dl Surján, pentru că a luat în consideraţie răspunsurile date de Comisie ca reacţie la prima lectură a Parlamentului, în aşa-numita "scrisoare de execuţie”.
Acest fapt a dus la o reducere importantă a rezervelor introduse în proiectul de buget pentru 2010 la momentul primei lecturi a Parlamentului.
În al treilea rând, aş dori să subliniez importanţa unei tranziţii line la Tratatul de la Lisabona. Acum suntem cu siguranţă bine înrădăcinaţi în Tratatul de la Lisabona în ceea ce priveşte procedura bugetară. În ciuda incertitudinilor legate de intrarea în vigoare a noului tratat, am reuşit să asigurăm o tranziţie lină spre noul cadru juridic.
Perioada următoare va fi o provocare pentru toate instituţiile, întrucât va implica o modificare a abordării şi comportamentului lor şi va necesita un dialog susţinut încă de la începutul procedurii bugetare. Comisia este pregătită să îşi joace rolul şi să reconcilieze poziţiile în cadrul noii comisii de conciliere, respectând totodată în mod egal drepturile celor două ramuri ale autorităţii bugetare.
Astăzi ştim că mai trebuie încă făcute eforturi în vederea instituirii tuturor noilor instrumente juridice care rezultă din intrarea în vigoare a tratatului. Totuşi, bazându-ne pe colaborarea interinstituţională loială dezvoltată în ultimele două decenii, am reuşit să convenim asupra unui ansamblu de măsuri de tranziţie care vor permite bugetului pentru 2010 să funcţioneze eficient.
În cele din urmă, este vorba despre bugetul rectificativ nr. 10/2009, revizuirea cadrului financiar şi mobilizarea instrumentului de flexibilitate. Constat că Parlamentul a fost de acord, de asemenea, să adopte propunerile privind revizuirea cadrului financiar multianual şi, aşa cum s-a spus deja, pe cele privind instrumentul de flexibilitate şi bugetul rectificativ nr. 10.
Aş dori să îi mulţumesc raportorului, dl Böge, pentru aprobarea rezultatelor concilierii. Acest lucru arată că, pentru a ne îndeplini obiectivul, am putut utiliza în cel mai bun mod instrumentele pe care actualul acord interinstituţional ni le-a pus la dispoziţie.
Aş dori, de asemenea, să adresez mulţumiri raportoarei pentru bugetul pentru 2009, dnei Haug, pentru activitatea dumneaei în cursul anului în ceea ce priveşte punerea în aplicare a bugetului pentru 2009 şi pentru susţinerea bugetului rectificativ nr. 10/2009, care face parte din "pachetul” legat de revizuirea cadrului financiar multianual şi de finanţarea planului de redresare.
Am reţinut, de asemenea, şi remarcile dumneavoastră critice la adresa Comisiei, cu privire la necesitatea ca aceasta să îşi îmbunătăţească performanţele în materie de punere în aplicare a bugetului.
Bugetul rectificativ de anul acesta prevede o reducere cu 3,2 miliarde de euro a creditelor de plată, o sumă cu mult mai mică în comparaţie cu reducerea de 4,9 miliarde de euro de anul trecut, şi indică o îmbunătăţire în executarea unui buget care, după reducerea propusă, a fost stabilit la suma de 113 miliarde de euro pentru 2009.
Cu toate acestea, încă este loc de îmbunătăţiri suplimentare şi pot să vă asigur că Comisia va continua să facă tot ce poate pentru a utiliza în cel mai bun mod creditele bugetare autorizate în 2010.
În ceea ce priveşte problema simplificării procedurilor în vederea accelerării procesului de punere în aplicare a cheltuielilor, cu toate că această cale poate fi explorată, cred că trebuie găsit un echilibru atent între simplificarea reală şi necesitatea de a respecta regulile pentru a proteja interesele financiare ale UE.
Încă o dată aş dori să adresez mulţumirile mele echipei de negociere a Parlamentului şi, în special, preşedintelui Comisiei pentru bugete, dl Lamassoure, şi raportorilor pentru bugetul pentru 2010, dl Surján şi dl Maňka.
Aş dori să mulţumesc şi echipei de negociere a Consiliului, în special secretarului de stat, dl Lindblad, pentru activitatea constructivă efectuată în timpul procesului bugetar.
Sper că dezbaterea de azi va fi constructivă şi productivă şi că joi va avea drept rezultat un vot pozitiv pentru bugetul pe 2010.
José Manuel Fernandes
Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, acest buget reprezintă o reacţie la criza economică şi se concentrează foarte clar pe cetăţenii Europei. Este un buget menit să lupte împotriva şomajului şi să dea un imbold economiei. Prin urmare, acordăm prioritate Planului european de redresare economică, acordând finanţări în valoare de 2,4 miliarde de euro pentru anul viitor. Ar trebui notat şi faptul că promovăm redresarea economică atunci când sporim cuantumul creditelor de plăţi pentru principalele rubrici bugetare.
În ceea ce priveşte şomajul şi şomajul în rândul tinerilor, aş dori să subliniez propunerea de revizuire a programului Erasmus. Salutăm acordarea ajutorului suplimentar de 300 de milioane de euro către sectorul laptelui şi produselor lactate, însă aş dori să scot în evidenţă faptul că ar trebui creată o rubrică bugetară pentru stabilirea unui fond permanent destinat acestui sector.
Considerăm, de asemenea, foarte importantă revizuirea actualului cadru financiar multianual pentru 2007-2013 şi extinderea acestuia la exerciţiile financiare 2015-2016, aşa cum am propus. Trebuie să evidenţiez faptul că abordarea problemei schimbărilor climatice şi securitatea energetică reprezintă priorităţi ale UE care nu au fost luate suficient în considerare în cadrul acestui buget. În ceea ce priveşte bugetul Parlamentului şi bugetele celorlalte instituţii, care au fost prezentate acum pentru a doua lectură, ele sunt aceleaşi pe care le-am aprobat la prima lectură.
Grupul Partidului Popular European (Creştin-Democrat) repetă faptul că rigoarea şi transparenţa sunt extrem de importante şi prin urmare susţine o politică privind clădirile pe termen lung, punerea în aplicare a unui buget zero la începutul fiecărui mandat parlamentar şi efectuarea de analize privind costurile şi beneficiile ale unor politici precum politica Parlamentului privind comunicarea. Cât despre noile cerinţe care au luat naştere odată cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, noi susţinem excelenţa în legiferare şi solicitarea de resurse adecvate în vederea îndeplinirii acestui obiectiv.
Göran Färm
Dle Preşedinte, aş dori să mulţumesc din suflet tuturor celor implicaţi. Aceste negocieri au dat rezultate. Au mai rămas puţine probleme de rezolvat înaintea celei de-a doua lecturi şi toate părţile implicate au contribuit în mod constructiv la aceasta.
Deşi a durat mult, a fost foarte important faptul că am reuşit să finanţăm planul de redresare economică fără a amâna găsirea unei soluţii pentru o dată ulterioară. Am fost încântaţi de faptul că, în final, Consiliul a acceptat părerea noastră cu privire la faptul că soluţia trebuia să implice fonduri noi şi utilizarea "instrumentului de flexibilitate”, exact ca în cazul centralei de la Kozlodui.
Cu toate acestea, încă sunt surprins de poziţia Consiliului şi a Preşedinţiei suedeze cu privire la anumite aspecte. De exemplu, nu am crezut că cineva se va opune propunerii Parlamentului de a permite noii Strategii pentru Marea Baltică să primească independent fonduri. Sunt totuşi mulţumit că şi asupra acestui aspect s-a căzut de acord. Al doilea lucru care mă surprinde - şi acest aspect încă nu este rezolvat în totalitate - este programul Progress şi noul instrument pentru microcredite. Din punctul de vedere al Parlamentului, UE ar trebui să sporească investiţiile în domeniul inovaţiei pentru a aborda problema excluderii sociale şi şomajul. Acest lucru pare a fi extrem de important, având în vedere că 2010 este anul european al integrării sociale. Prin urmare, este greu de înţeles de ce Consiliul şi Preşedinţia suedeză par să lupte din greu, până la capăt, pentru ca finanţarea necesară noului instrument pentru microcredite să se găsească în urma reducerilor din programul Progress.
În acest sens, am o întrebare directă pentru Preşedinţia suedeză.
Având în vedere rata mare a şomajului şi nivelul din ce în ce mai crescut de excludere socială, problemele uriaşe legate de integrare şi un program Progress care funcţionează excepţional, de ce insistă Consiliul să solicite reduceri în programul Progress?
Negocierile bugetare de anul acesta au avut drept rezultat faptul că aproape toate noile priorităţi vor trebui finanţate prin modificări aduse plafoanelor aferente cadrului pe termen lung şi prin utilizarea instrumentului de flexibilitate. Abia dacă mai sunt lăsate marje. Acest cadru va fi valabil încă trei ani de acum înainte, însă va fi inacceptabil să trăim atât de mult timp în aceste condiţii. Prin urmare, mai am o întrebare pe care doresc să o adresez atât Comisiei, cât şi Consiliului.
Care este poziţia dumneavoastră în ceea ce priveşte solicitarea Parlamentului vizând revizuirea rapidă şi eficientă a cadrului financiar pentru perioada 2011-2013?
Noi credem că negocierile bugetare pentru restul de trei ani vor fi problematice dacă nu se vor face schimbări, în special dacă luăm în considerare faptul că urmează să ne confruntăm cu o rundă nouă de extindere şi că vom avea de luat noi şi importante angajamente în domeniul climatului. După părerea mea, ar trebui urmat principiul potrivit căruia fonduri noi ar trebui alocate pentru sarcini noi. Acest principiu se aplică de obicei la nivel naţional şi ar trebui să se aplice şi în cazul UE. Aş fi recunoscător dacă mi-aţi împărtăşi părerile dumneavoastră în legătură cu acest subiect.
Anne E. Jensen
Dle Preşedinte, aş dori să îi mulţumesc dlui Surján pentru rezultatul pozitiv al negocierilor. Aşa cum au procedat şi alţii, aş dori să îmi exprim satisfacţia cu privire la faptul că noi, Parlamentul, am reuşit să ne menţinem priorităţile importante şi în timpul celei de-a doua lecturi, chiar dacă a trebuit să facem anumite reduceri legate de acordul pe care îl aveam cu Consiliul. În afară de investiţiile energetice în planul de redresare, am reuşit şi să alocăm fonduri suplimentare rubricilor bugetare care sunt destinate cercetării şi inovaţiei în domeniul energetic. Am reuşit să ne menţinem proiectele pilot şi acţiunile pregătitoare, care sunt iniţiative noi iniţiate de Parlament şi, la nivel personal, aş dori să spun că noi, cei din Grupul Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa, suntem încântaţi că am reuşit să asigurăm fonduri pentru Strategia pentru Marea Baltică.
Aşa cum au făcut şi alţi antevorbitori, aş dori să subliniez două aspecte. În primul rând, lipsa de flexibilitate în legătură cu care aş dori ca dl Šemeta, care, bineînţeles, continuă într-o altă funcţie în cadrul Comisiei, să ţină seama de faptul că avem într-adevăr nevoie de această revizuire la jumătatea perioadei a bugetului şi aş dori ca şi Comisia - noua Comisie - să ia acest lucru în serios. În al doilea rând, trebuie să analizăm lucrurile îndeaproape şi să ne întrebăm dacă există alte priorităţi noi pe care trebuie să le stabilim în acest cadru. Există programe care nu funcţionează foarte bine? Pot priorităţile să fie schimbate în cadrul deja existent sau trebuie să revizuim chiar întregul cadru? Bineînţeles, ne aflăm în situaţia în care am dispus de resurse datorită faptului că de la început au fost alocaţi foarte mulţi bani agriculturii în cadrul financiar multianual. Totuşi, această situaţie nu mai este de actualitate, aşa că acum lucrurile vor deveni mai dificile, exact cum a precizat şi dl Böge. Acum vine momentul adevărului. Următorii ani, când va trebui să fim flexibili, vor fi foarte, foarte dificili dacă nu vom putea convinge miniştrii finanţelor să furnizeze mai mulţi bani şi cred că acest lucru va fi şi mai dificil decât de obicei, în actualul context economic.
Mai există o problemă pe care aş vrea să o ridic şi pe care aş dori ca şi dumneavoastră să o luaţi în considerare în activitatea viitoare, dle Šemeta. Dl Maňka a avut o activitate excelentă în ceea ce priveşte cheltuielile administrative, iar acum auzim politicieni foarte populişti spunând că nu trebuie să acordăm personalului UE măririle de salariu la care au de fapt dreptul. În grupul meu, nu se promovează nerespectarea acordurilor existente. Dacă oamenii sunt nemulţumiţi de sistem, atunci trebuie să îl schimbe. Nu are niciun rost să fim nemulţumiţi de rezultatele sistemului deja stabilit. Cred că există temeiuri solide pentru a examina condiţiile angajaţilor UE şi, cel mai important, pentru a analiza dacă regulile stabilite în prezent pentru personalul din sistemul UE acordă şi oportunităţile de conducere de care avem nevoie pentru a realiza o punere în aplicare eficientă a politicilor UE. Au trecut câţiva ani buni de la reforma Kinnock. Au trecut cinci ani de la extindere. Acum a venit momentul să mai facem o revizuire. Iată un aspect la care puteţi medita, dle Šemeta.
Helga Trüpel
Dle Preşedinte, dle comisar, dle Lindblad, doamnelor şi domnilor, Grupul Verzilor/Alianţa Liberă Europeană crede, de asemenea, că bugetul pentru 2010 pe care l-am negociat şi aprobat reprezintă un compromis rezonabil. La începutul discuţiilor pe tema bugetului mai erau câteva chestiuni deschise şi câteva lipsuri care nu fuseseră finanţate. Acum am rezolvat aceste probleme, mai mult sau mai puţin. Parlamentul va plăti o treime, iar Consiliul două treimi pentru completarea lipsurilor, aşa că, din punctul nostru de vedere, este un compromis rezonabil şi suntem pregătiţi să începem noul an.
Totuşi, aş dori să încep prin abordarea problemelor referitoare la structura şi inflexibilitatea bugetului european. Am auzit deja de simptomele politice. Faptul că am avut 50 de transferuri şi 10 bugete suplimentare şi rectificative în 2009 trebuie să arate tuturor, în mod clar, că obiectivele acestui buget, cu constrângerile riguroase şi structura rigidă a acestuia, nu mai sunt de actualitate. Trebuie să colaborăm pentru a schimba această situaţie, dacă vrem să facem mai bine lucrurile pe viitor.
Prin urmare, voi trece acum la problemele legate de revizuirea viitoare. Bugetul pe care îl adoptăm acum este unul pentru vremuri de criză. Acesta a fost un motto propus de dl Surján. În acest context, criza se referă atât la criza financiară, cât şi la cea economică. Totuşi, în timp ce conferinţa de la Copenhaga este încă în desfăşurare, aş dori să adaug următorul lucru. Ne confruntăm, bineînţeles, cu o criză care ne ameninţă chiar existenţa, cu alte cuvinte, se pune problema dacă noi, adică oamenii din întreaga lume, vom reuşi să salvăm planeta şi să limităm încălzirea globală la 2°C. Pentru a atinge acest obiectiv, trebuie să acţionăm cu toţii împreună în ceea ce priveşte bugetele, resursele de gestionare, felul în care trăim şi felul în care ne gestionăm finanţele. Trebuie să începem să folosim surse de energie regenerabilă. Trebuie să reducem în mod semnificativ emisiile de CO2. Trebuie să devenim o economie cu emisii scăzute de carbon. Bineînţeles, va trebui şi să cheltuim mult mai mult pentru activitatea de cercetare privind durabilitatea, noi materiale şi noi produse. Aceasta este singura modalitate de a crea noi locuri de muncă.
Trebuie să facem acest lucru în aşa fel încât pieţele interne europene să beneficieze de acest demers iar noi să deschidem noi oportunităţi pentru Uniunea Europeană pe piaţa mondială, cu tehnologii ecologice şi produse care respectă mediul înconjurător. Este singura noastră şansă de a convinge cetăţenii Europei că proiectul european are un viitor. Acest lucru înseamnă, de asemenea, că noi - statele membre şi Uniunea Europeană - trebuie să investim împreună mai mult în educaţie. Aceasta este principala resursă pe care o avem în Uniunea Europeană. Trebuie să-i acordăm susţinere într-un mod diferit, astfel încât tinerii noştri să aibă oportunităţi nu doar în Europa, ci şi în întreaga lume.
Aş vrea să mai adaug un lucru. Trebuie să ne schimbăm radical politica agricolă şi subvenţiile pentru export în domeniul agriculturii şi să ne concentrăm pe fondurile structurale. Şi acestea trebuie schimbate în mod semnificativ în ceea ce priveşte restaurarea de clădiri vechi şi o politică durabilă privind transporturile. Ce vreau să spun? Bugetul pentru 2010 este un pas făcut în direcţia corectă, dar în nici un caz nu este suficient. Noi, cei din Grupul Verts/ALE am inventat numele "noua înţelegere verde”, pentru că suntem convinşi că doar un efort comun al statelor membre, al Comisiei şi al Parlamentului European, pentru Europa, va genera forţa politică şi convingerea necesare pentru a aduce schimbări majore, pentru a transforma economia şi pentru a crea noi locuri de muncă.
De-abia când vom putea genera forţa politică necesară pentru a face schimbări adevărate vom reuşi să modificăm bugetul european şi bugetele naţionale în mod corespunzător. În ceea ce priveşte Copenhaga, sperăm ca în următorii ani să putem furniza suficientă finanţare încât să permitem ţărilor sărace, în special celor din Africa sub-sahariană, să elaboreze noi modele de creştere economică. Este important ca aceşti oameni să nu repete greşelile noastre, ci în schimb să colaborăm cu toţii - naţiunile industrializate, ţările cu economii emergente şi ţările în curs de dezvoltare - pentru a găsi o nouă modalitate de convieţuire şi un nou tip de economie. Este singurul mod prin care putem avea succes în Europa şi la nivel global.
Lajos Bokros
în numele Grupului ECR. - Dle Preşedinte, bugetul UE suferă de o serie de probleme structurale. Este prea mare şi continuă să crească. Multe elemente au încorporate creşteri automate, aşa cum se întâmplă în cazul costurilor de operare a birocraţiei, fără însă ca performanţa rezultatelor să prezinte vreo îmbunătăţire vizibilă.
Toate bugetele ar trebui să reflecte anumite aspecte ale politicii economice. Bugetul UE este o excepţie. Nu reflectă niciun ansamblu consecvent de valori comune. În schimb, încearcă să justifice o politică de management neo-keynesian al cererii aplicată în întreaga UE cheltuind mai mult pe un număr mare de elemente în absenţa oricăror reforme structurale profunde.
De exemplu, Fondul de ajustare la globalizare. Suma de o jumătate de miliard de euro ar trebui cheltuită pentru atenuarea impactului negativ al globalizării. În schimb, statele membre au probleme atunci când vine vorba să elaboreze propuneri raţionale pentru utilizarea a câtorva zeci de milioane. Pe de-o parte, este o risipă uriaşă de resurse şi aşa puţine; pe de altă parte, este un exemplu elocvent de distorsionare a regulilor distrugerii creative în capitalism.
Comisia pentru bugete nu a fost deloc mulţumită să vadă că un post bugetar nou - costul aferent dezafectării centralei nucleare de la Kozlodui - a apărut în ultimul moment. A fost o dovadă de organizare necorespunzătoare. Cu toate acestea, nu numai dezafectarea centralei de la Kozlodui, ci chiar susţinerea construirii unei noi centrale, ar fi mai importante decât cheltuielile făcute cu fondul laptelui, cu această creştere prematură şi ineficace.
Ca şi când ar face parte dintr-o sporire benefică a cererii, birocraţii UE primesc creşteri salariale pe care nu le merită şi care nu sunt necesare. În timp ce UE se luptă cu o criză economică extrem de adâncă, este pur şi simplu deplasat să ne protejăm pe noi şi administraţia noastră de consecinţele negative. Nu ar fi oare mai potrivit să acceptăm chiar şi o scădere a valorii salariului nominal şi să dăm astfel un imbold ocupării forţei de muncă, în numele solidarităţii europene?
Un alt semn îngrijorător al planificării necorespunzătoare este şi faptul că diferenţa dintre creditele de angajamente şi cele de plăţi creşte în cazul unui număr foarte mare de posturi bugetare. Întrucât nu putem avea deficit, amânăm din ce în ce mai multe angajamente pentru viitor. Acest lucru este echivalent cu a ipoteca viitorul UE şi a submina viitoarele cheltuieli arbitrare atât de mult încât situaţia nu să nu mai poată fi remediată.
Mulţi deputaţi din Parlamentul European se concentrează pe proiectele preferate şi pe cheltuielile făcute în scopuri politice. Bugetul nu ar trebui folosit ca un instrument retrospectiv care menţine starea lucrurilor, ci ca un instrument avangardist, menit să pregătească un cadru instituţional de reglementare al UE care, la rândul său, ar trebui să aibă drept obiectiv consolidarea pieţei unice. Mai puţină protecţie pentru interesele legitime reprezintă cheia de care are nevoie UE pentru a evita să cadă în derizoriu pe scena mondială.
Miguel Portas
Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, cred că ne paşte pericolul de a nu vedea pădurea din cauza copacilor în cazul acestui buget. Întrebarea pe care v-o adresez foarte sincer este următoarea: dacă nu ar fi fost nicio criză, bugetul acesta ar fi fost cu mult diferit faţă de cum este acum? Ştim cu toţii că nu. Acesta este aspectul esenţial. De fapt, acesta este motivul pentru care raportul în legătură cu care ne vom exprima votul joi recunoaşte faptul că Consiliul nu este pregătit să crească fondurile disponibile pentru a aborda criza, reduce creditele pentru Fondul structural şi pentru Fondul de coeziune exact când criza loveşte şi este gravă şi, repet, nu acordă problemei schimbărilor climatice importanţa pe care aceasta o merită.
Raportul în sine aduce şi mai multe critici, precum cele formulate de dna Haug. De exemplu, este o diferenţă uriaşă între nivelul de cheltuieli autorizate şi plăţile efectuate; cheltuielile rămân sub limitele planificate; şi practic nici măcar nu ştim dacă ceea ce se cheltuieşte se cheltuieşte în mod corespunzător. În contextul unei astfel de evaluări critice, cum ar putea acest plen să aprobe un astfel de buget? Există doar o explicaţie: Parlamentul este veriga slabă a autorităţii bugetare. Chiar şi copiii ştiu că cine plăteşte porunceşte, iar în acest caz statele membre sunt cele care plătesc.
Doamnelor şi domnilor, astăzi discutăm şi despre viitor, pentru că într-un an de zile europenii se vor confrunta cu cel mai mare program de ajustare bugetară din istorie, iar acest lucru se va întâmpla în fiecare stat membru. Lucrurile sunt destul de simple pentru cetăţeanul obişnuit: când se termină o criză începe alta, dar doar la suprafaţă, pentru a se putea restructura conturile publice. Această politică este iresponsabilă şi, până una-alta, menţine deficitul zero în bugetul european. Nu se mai poate ca dificultăţile să fie în continuare suportate de aceleaşi categorii de oameni ca întotdeauna: şomerii, lucrătorii interimari şi pensionarii, cărora li se micşorează veniturile.
Uniunea va înceta să fie o parte a problemei atunci când va începe să trimită facturile la adresele corecte. Dacă nu închidem paradisurile fiscale offshore, dacă nu impozităm tranzacţiile financiare şi dacă nu emitem obligaţiuni, nu vom putea niciodată să atacăm criza cu unica soluţie care îi poate pune capăt: justiţia socială. Prin urmare, puteţi conta pe reprezentanţii stângii pentru o revizuire radicală şi bazată pe redistribuţie a perspectivei financiare până în 2016, dar nu contaţi pe reprezentanţii stângii să accepte un buget mediocru, care nici nu abordează criza socială şi nici nu dovedeşte ambiţia necesară pentru a combate schimbările climatice.
Marta Andreasen
în numele Grupului EFD. - Dle Preşedinte, propunerea pentru cea de-a doua lectură a bugetului pentru 2010 încă reprezintă o creştere de 6 % faţă de anul 2009. Această propunere pare să vină de pe altă planetă - o planetă unde nu există nicio criză financiară. În urma reuniunii de conciliere din noiembrie, Parlamentul încă deplânge refuzul Consiliului de a spori finanţarea programelor din cadrul rubricii generale "Competitivitate pentru dezvoltare şi ocuparea forţei de muncă”. Consiliul trebuie să ştie foarte bine cum sunt folosite aceste fonduri.
De asemenea, Parlamentul a criticat Consiliul cu privire la reducerea plăţilor, presupunând că acest lucru nu contribuie la reducerea disparităţii dintre angajamente şi plăţi. Consiliul trebuie că ştie foarte bine că această disparitate este cauzată de lipsa de inteligenţă şi de consultări, lipsă care caracterizează procesul de stabilire a bugetului. Curtea de Conturi ne-a atras de curând atenţia asupra faptului că valoarea angajamentelor neplătite se situează în prezent la 155 miliarde de euro - sau 126 % din actualul buget anual. Acest lucru vă spune ceva?
Parlamentul salută creşterea valorii cheltuielilor administrative - o creştere care include şi salariile deputaţilor. Este un gest de-a dreptul obscen ca noi să votăm pentru creşterea propriilor noastre salarii, care sunt toate plătite din banii contribuabililor care îşi pierd locul de muncă şi securitatea socială din cauza reducerii bugetelor naţionale. În circumstanţele actuale, ar trebui să renunţăm la orice fel de creştere. Parlamentul European respinge reducerile bugetare pe care Consiliul le-a introdus în fondul structural şi în cel de coeziune. Stimaţi colegi, vă daţi seama că acestea sunt domeniile în care Curtea de Conturi a găsit cele mai multe erori? Oare Parlamentul European crede că ar trebui să injectăm mai mulţi bani în programe în cadrul cărora suntem siguri că se întâmplă abuzuri?
În plus, publicul ar trebui să ştie că acest buget nu acoperă costurile aferente punerii în aplicare a Tratatului de la Lisabona, costuri care vor fi adăugate prin intermediul bugetelor rectificative - adică pe uşa din spate. S-ar putea pune întrebarea la ce sumă vor ajunge aceste costuri. "Cui îi pasă?”, ar putea fi răspunsul, "sunt banii contribuabililor”. Aşa cum am avertizat în octombrie, valoarea contribuţiei cetăţenilor britanici către Uniunea Europeană va creşte de la 45 de milioane de lire sterline zilnic la 50 de milioane de lire sterline pe zi, în timp ce guvernul britanic va reduce serviciile publice astfel încât să permită o reducere a bugetului naţional cu 12 miliarde de lire sterline. Aceasta este aproape suma cu care Marea Britanie contribuie la Uniunea Europeană. Fără îndoială, acest buget este o povară, nu o cale de ieşire din criză.
Stimaţi colegi, ascultaţi-vă conştiinţa şi votaţi împotriva acestui buget.
Angelika Werthmann
(DE) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, indiferent dacă locuim în zone urbane sau la ţară, cu toţii facem parte dintr-o societate informaţională şi de cunoaştere. Persoanele, societăţile şi organizaţiile care sunt capabile să folosească în cel mai eficient mod tehnologiile moderne ale informaţiei beneficiază de un avantaj competitiv semnificativ. Totuşi, acest lucru presupune, de asemenea, şi punerea la dispoziţie a finanţării necesare pentru dezvoltarea şi extinderea infrastructurii tehnologice sub forma internetului de bandă largă, în special în zonele rurale. Aici intervine cea de-a doua parte a Programului european de redresare economică şi, în mod logic, acest lucru susţine totodată şi strategia de la Lisabona.
Securitatea energetică, atât în prezent, cât şi în viitor, reprezintă o problemă importantă la nivel european. Bulgaria a decis să închidă imediat centrala nucleară de la Kozlodui. Acest demers va costa sute de milioane de euro, însă deşeurile radioactive vor rămâne un factor de risc permanent, care va pune în pericol sănătatea şi siguranţa generaţiilor viitoare. Mă interesează costurile externe reale ale utilizării energiei nucleare şi felul în care acestea ar trebui calculate.
Este momentul nu doar să cercetăm şi să promovăm tehnologiile alternative de producere a energiei regenerabile, ci şi să le punem în practică la scară mai largă. Declaraţia comună referitoare la politica privind clădirile subliniază importanţa unei abordări pe termen mediu şi lung a acestui domeniu. Pentru mine, trei lucruri sunt importante în acest domeniu. În primul rând, construirea de clădiri eficiente din punct de vedere energetic poate avea drept rezultat o reducere cu până la o treime a emisiilor de CO2. În al doilea rând, utilizarea materialelor de construcţie care dăunează sănătăţii, precum azbestul, trebuie evitată cu orice preţ. În al treilea rând, ca întotdeauna, mă declar în favoarea transparenţei şi flexibilităţii politicilor, iar acest lucru se aplică şi în cazul concepţiei şi proiectării clădirilor.
Alain Lamassoure
(FR) Dle preşedinte, la rândul meu, aş dori să îmi exprim mulţumirea faţă de acordul la care s-a ajuns prin conciliere. A necesitat inteligenţa Preşedinţiei suedeze, contribuţia efectivă a Comisiei, competenţa raportorilor noştri şi simţul compromisului de care au dat dovadă reprezentanţii grupurilor politice. Le mulţumim tuturor.
Totuşi, după părerea mea, vestea cea mai importantă a zilei nu o constituie acest acord. Când vine vorba de viitorul bugetului european, principalul eveniment al săptămânii nu are loc aici, la Strasbourg, ci la Copenhaga. Acolo, liderii noştri naţionali şi-au acordat două zile pentru a găsi 2 400 000 000 EUR pentru a finanţa aşa-numitul ajutor al UE pentru ţările defavorizate, afectate de schimbările climatice, iar această sumă este numai pentru anul 2010. Noi, deputaţii din Parlamentul European, am fi fost consideraţi iresponsabili dacă nu am fi reuşit să facem reduceri de 81 de milioane de euro din bugetul UE, iar acum vedem cum 2 400 000 000 EUR apar din senin, din iarbă verde.
Eu salut acest rezultat, însă niciun democrat nu poate accepta o procedură atât de obscură, atât de lipsită de control democratic - toate parlamentele, Parlamentul European şi parlamentele naţionale vor fi puse în faţa unui fapt consumat - şi care are consecinţe atât de nedrepte pentru anumite state membre, ţinând cont de faptul că unele dintre acestea vor plăti de două sau de trei ori mai mult decât alte state, la fel de bogate.
Cu toate acestea, haideţi să salutăm întâi următorul fapt: şefii noştri de stat sau de guvern recunosc acum că politicile comune ale UE nu mai pot funcţiona cu un buget care este limitat la 1 % din produsul naţional brut. Ei reinventează bugetul european, dar cumva într-un mod paralel. Contez pe noua Comisie Europeană şi pe Preşedinţia spaniolă să ne ajute să punem bazele unei noi Europe bugetare, care, aşa cum o recunoaştem cu toţii acum, este necesară.
Francesca Balzani
(IT) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, când vom ajunge la finalul procedurii bugetare şi vom putea evalua munca depusă ca pe un întreg, cred că va trebui să ne punem o întrebare foarte sinceră şi foarte directă: este acesta un buget util?
Acest buget este unul de tranziţie, unul care face trecerea spre Europa Tratatului de la Lisabona, o trecere în contextul gravei crize economice şi financiare care a afectat întreaga lume. Prin urmare, acest buget este dificil din două puncte de vedere. Trebuie să reacţioneze faţă de criză, însă trebuie să reflecte conştientizarea faptului că, în timpul unei crize, resursele disponibile sunt limitate. Trebuie să aducă o contribuţie pozitivă în procesul de redresare economică, dar totodată trebuie să taie, să reducă şi să limiteze cheltuielile, acolo unde este posibil.
Acest buget va oferi suma de 141 de miliarde de euro pentru anul viitor. Nu este o sumă cu mult mai mare decât cea pe care am avut-o la dispoziţie în 2009, dar s-au făcut eforturi uriaşe, s-a muncit foarte mult pentru stabilirea priorităţilor şi pentru canalizarea resurselor disponibile spre priorităţile existente. Atenţia se îndreaptă spre două linii bugetare: competitivitatea şi mediul. Competitivitatea, pentru că include politici sociale, politici privind ocuparea forţei de muncă şi provocarea delicată pe care o constituie Fondurile structurale, care încă reprezintă baza politicilor de redistribuţie în Europa. Această linie bugetară va primi aproximativ 65 de miliarde de euro pentru anul viitor.
Şi mediul, care cuprinde politica agricolă, va avea alocate aproximativ 60 de miliarde de euro. Totuşi, acest buget pentru 2010 se raportează, mai presus de toate, la planul de redresare economică. Acest plan a atras o susţinere puternică anul trecut, însă nu a fost complet finanţat în 2009. Astăzi, graţie eforturilor semnificative făcute pentru redistribuirea resurselor, cel puţin 2,5 miliarde de euro pot fi investite în infrastructura energetică şi în internetul de bandă largă.
Cu toate acestea, s-au făcut eforturi substanţiale şi pentru a modela acest buget în conformitate cu strategia de la Lisabona, pentru a furniza programului Erasmus, pentru educaţie de-a lungul vieţii, şi mai multe resurse decât cele oferite de Comisie în proiectul de buget, căci trebuie să ne adresăm în mod cinstit întrebarea dacă acesta este un buget folositor, însă, înainte de toate, avem un etalon fundamental: utilitatea bugetului trebuie stabilită în funcţie de cetăţenii Europei.
Trebuie să fie un buget folositor pentru fiecare cetăţean al Europei şi eu cred că pe baza acestei utilităţi, adaptate nevoilor cetăţenilor, trebuie să iniţiem şi să continuăm o dezbatere sensibilă pe tema revizuirii marjelor de disponibilitate şi a resurselor pe care dorim să le acordăm Europei pentru politicile sale.
Ivars Godmanis
(LV) Dle preşedinte, aş dori să vorbesc despre Fondurile structurale europene. Acestea reprezintă aproximativ 35,5 % din bugetul total al Europei. Mai precis, Fondul european de dezvoltare regională şi Fondul european de coeziune, din 2007 până în 2013, însumează 308 miliarde de euro. În 2010, aceste fonduri reprezintă angajamente în valoare de 39 de miliarde de euro şi plăţi în valoare de aproximativ 31 de miliarde de euro. Ce riscuri şi probleme se observă aici? Cele mai recente informaţii sunt cele din 1 octombrie 2009: ne aflăm la sfârşitul celui de-al doilea an, punerea în aplicare liniară poate fi de 28,5 %, rata plăţilor este de 24,35 % şi iată primele probleme. 55 % dintre statele membre se află sub această medie. Indicatorul din statul cu cea mai slabă situaţie este cu 40 % mai mic decât media, iar diferenţa dintre statul cu cea mai bună situaţie şi statul cu cea mai slabă situaţie în ceea ce priveşte absorbţia fondurilor este de 370 %, adică un factor de 3,7. Dacă analizăm fondurile individuale şi apoi fondul pentru reconstrucţie şi dezvoltare regională, vom constata că 22 % dintre statele membre se află sub medie, cel mai slab rezultat fiind de 50 % sub această medie şi o diferenţă de 500 % înregistrându-se între cel mai bun şi cel mai slab rezultat. Există ţări unde situaţia absorbţiei resurselor este de cinci ori mai slabă decât în ţările care au cele mai bune rate de absorbţie! În cadrul Fondului social european, 22 % dintre ţări se află sub cifra medie, cel mai slab rezultat fiind 43 % sub medie, diferenţele indicând un factor de 3,7. În cazul Fondului european de coeziune, ţara cu cele mai slabe rezultate se află cu 68 % sub medie, iar diferenţa dintre cel mai bun şi cel mai slab rezultat este de 300 %. Care este riscul? Dacă analizăm această situaţie comparând-o cu perioada 2000-2006, când nu a fost criză, putem observa că statele care acum rămân în urmă în ceea ce priveşte absorbţia resurselor sunt dintre acele ţări care anterior nu au absorbit aceste fonduri. Mai precis, sumele rămase neplătite se ridică la 16 miliarde de euro pentru vechiul fond, aferent perioadei 2000-2006. În cadrul fondului pentru reconstrucţie şi dezvoltare, în total s-au pierdut 2,4 miliarde de euro. Acest lucru înseamnă că 20 % dintre statele membre nu au absorbit aceşti bani, iar acum nu îi vor mai primi. În cadrul Fondului social european, această sumă este de 1,9 miliarde de euro, întrucât 16 % dintre statele membre nu au implementat complet sumele. În total, acest lucru înseamnă că 4,3 miliarde de euro erau destinate...
James Nicholson
Dle preşedinte, suntem cu toţii conştienţi de restul de 2,4 miliarde de euro pentru Planul european de redresare economică, bani care au fost promişi pentru bugetul anului 2010 şi salut încercarea făcută în această privinţă pentru a scoate Europa din acest climat economic dificil. Cred că acest plan ar trebui să se concentreze pe inovaţie şi pe ocuparea forţei de muncă şi, în principal, pe limitarea pierderilor de locuri de muncă. Sper că aceştia vor fi bani bine cheltuiţi, nu irosiţi. Aceste resurse trebuie alocate în mod corespunzător iar statele membre trebuie să le folosească în mod practic şi eficient.
Sunt bucuros că cele 420 de milioane de euro promise pentru instalarea benzii largi în zonele rurale au fost asigurate. Aceasta va fi o iniţiativă foarte importantă în multe zone rurale şi, dacă va fi pusă în aplicare corespunzător, ar trebui să încurajeze dezvoltarea întreprinderilor mici şi mijlocii în acele zone.
Salut faptul că a fost creat fondul pentru lapte. Cred că acesta era foarte necesar şi este un bun exemplu de realizare a acestui Parlament în ceea ce priveşte formarea bugetului, folosind fonduri care nu erau utilizate în alte domenii, ca să spunem aşa.
Aş vrea să vorbesc puţin despre ceea ce aş vrea să cuprindă bugetul pe viitor. Aş vrea să văd că oamenii pe care bugetul îi ajută sunt cei care sunt victimele violenţei, victimele terorismului, pentru că eu cred că putem face mai multe în acest domeniu. Aceştia sunt oamenii care nu au primit ajutor. Acestora nu li se acordă şi nici nu primesc suficient ajutor din partea guvernelor lor naţionale. În ţara de unde vin eu, există multe domenii în care aceşti oameni sunt ajutaţi în prezent, prin intermediul fondurilor existente, însă există şi alte domenii pentru care am putea face mai multe. După 2014, nu vor mai fi fonduri disponibile pentru aceşti oameni şi fac apel la acest plen să înceapă să se gândească de pe acum la felul în care putem ajuta efectiv victimele violenţei terorismului. Sper că viitoarea Preşedinţie spaniolă va putea să mă ajute în acest domeniu.
Daţi-mi voie să profit de această ocazie pentru a-mi exprima pe scurt îngrijorarea cu privire la administrarea unor fonduri de 60 de milioane de euro în Irlanda de Nord. Sper că dl comisarul pentru bugete, aici de faţă, va lua în considerare acest aspect. Adunarea Irlandei de Nord are responsabilitatea de a administra fondurile. Sunt cu aproximativ 18 luni în urmă cu procesul de distribuire a acestor fonduri. I-aş ruga ca, dacă administrează aceste fonduri, să le administreze în mod eficient, în mod eficace şi cu înţelepciune, într-o perioadă în care oamenii au nevoie să meargă la muncă.
Jacky Hénin
(FR) Dle preşedinte, în Uniunea noastră, accesul la o sursă de electricitate de încredere şi cu emisii scăzute de carbon ar trebui să fie recunoscut ca drept fundamental pentru orice cetăţean european. În acest scop, Uniunea trebuie să elaboreze o politică europeană veritabilă privind energia publică şi nu să finanţeze, prin intermediul unei proceduri bugetare, dezafectarea unei centrale nucleare din Bulgaria.
A construi o Europă cu energie pentru toţi înseamnă a recunoaşte faptul că energia este un drept public al omenirii, nu un articol de comerţ. Înseamnă a abroga toate directivele privind dereglementarea şi liberalizarea concurenţei în sectorul energetic, a garanta reglementarea publică şi proprietatea asupra întregului sector nuclear, inclusiv în chestiunile legate de dezafectări şi subcontractări. Înseamnă a crea o agenţie europeană a energiei, care să coordoneze şi să supravegheze toate eforturile depuse de statele membre în ceea ce priveşte cercetarea şi securitatea în sectorul energiei, să garanteze acces egal la energie pentru toţi cetăţenii UE, precum şi înfiinţarea unui grup economic de interese, care să reunească toate întreprinderile europene, deopotrivă publice şi private, care operează în sectorul energiei.
Acest grup de interese ar permite realizarea unor proiecte importante - proiecte legate de reţelele de distribuţie, de producţia de energie cu emisii scăzute de carbon, de cercetare şi securitate - într-un context de cooperare. Prin urmare, banii europenilor ar fi folosiţi în mod corespunzător; ar promova dezvoltarea, şi nu doar ar creşte rata rentabilităţii capitalului investit.
Bastiaan Belder
(NL) Dle preşedinte, bugetul pentru 2010 este adoptat în contextul crizei economice, prin urmare este nevoie de precauţii suplimentare atunci când se stabilesc bugete pentru fondurile UE. În acest context, Consiliul a obligat Parlamentul European să stabilească priorităţi. Economia suferindă şi investiţiile în durabilitate au fost plasate printre priorităţile programului de lucru, şi pe bună dreptate. În raportul său, dl Surján exprimă în mod coerent priorităţile de creştere economică şi de ocupare a forţei de muncă.
Aceste priorităţi se reflectă în schimbările făcute între diversele rubrici ale cadrului financiar multianual, iar acest lucru poate fi văzut totodată şi în finanţarea Planului european de redresare economică, plan care în mod corect pune accentul pe noile tehnologii. Aici, relevantă în mod special este susţinerea proiectelor care implică surse durabile de energie şi îmbunătăţirea legăturilor la nivelul reţelelor de energie cu ţările terţe. În acest scop, trebuie să contribuim la crearea atât de necesarei diversificări a furnizorilor de energie. Acesta este un ansamblu de priorităţi foarte bun.
Totuşi, aş dori să fac o observaţie în acest sens. Ar fi trebuit să fim mai stricţi decât atât. Dacă Uniunea Europeană vrea ca activitatea ei să fie credibilă, ar trebui să se limiteze la sarcinile importante, în loc să exagereze rolul pe care îl joacă în combaterea crizei. Printre aspectele care nu sunt incluse în domeniul de activitate european se numără educaţia, cultura şi cetăţenia. Cu toate acestea, cererea privind disponibilitatea mai multor fonduri, care revine în fiecare an, nu este în concordanţă cu acest fapt. Nu ar trebui să fie nevoie să mobilizăm instrumentul de flexibilitate pentru a compensa deficitul de fonduri.
În schimb, un ansamblu mai riguros de priorităţi ne-ar ajuta să fim un partener constructiv pentru Consiliu, în special în acest moment de criză economică, când statele membre se confruntă cu deficite şi sunt nevoite să facă reduceri drastice. Pe scurt, aş dori să îi mulţumesc raportorului, dl Surján, pentru că a făcut acest pas în direcţia corectă şi pentru că a pus accentul pe redresarea economică, fără a pierde însă din vedere aspectele sociale ale politicii UE, precum îngrijirea copiilor din orfelinate, în special în Bulgaria.
Frank Vanhecke
(NL) Dle preşedinte, având un minut la dispoziţie pentru a vorbi despre un buget de 141 de miliarde de euro, trebuie să ne limităm la aspectele esenţiale, şi anume la faptul că, la toate nivelurile - comunitar, naţional, regional şi chiar mai jos de acesta - aşa numiţii bani "europeni” sunt cheltuiţi mai puţin eficient şi cu mai puţină atenţie decât banii care vin din surse mai apropiate de contribuabili. Ca să dau un exemplu, chiar Curtea Europeană de Conturi a raportat că, până de curând, un procent de aproximativ 11 % din uriaşul Fond de coeziune a fost plătit în mod complet eronat. Pentru 2010, cifra despre care este vorba ar fi de aproximativ 4 miliarde de euro; nu este o sumă de neglijat. Acest lucru este criticabil şi inacceptabil. Acum alocăm o sumă suplimentară de 2,4 miliarde de euro în bugetul pe 2010 planului de redresare economică. Nu mă opun, însă mă întreb în continuare dacă nivelul european este unul potrivit şi dacă Europa nu cumva ar face mai bine să se limiteze la coordonarea eficientă a acţiunilor tangibile, determinate, la nivel naţional.
În fine, continui să mă opun risipei colosale care este un lucru obişnuit în toate instituţiile europene.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Dle preşedinte, aş dori, bineînţeles, să îi felicit pe cei doi raportori, pe dl Lindblad, din partea Consiliului şi, în special, pe dl comisar Šemeta, care este responsabil cu bugetul numai de câteva luni. Cred sincer că s-a descurcat excelent şi a reuşit să găsească o soluţie semnificativă de consens pentru concilierea din noiembrie. Pentru acest lucru doresc să îl felicit în mod special pe dl comisar.
Este ultimul an în care elaborăm bugetele în acest fel. Cred că sistemul a ajuns la finalul vieţii sale şi cred că grupurile politice trebuie să se gândească foarte bine în următoarele luni la felul în care va trebui să ajungem la o nouă procedură bugetară, care să fie în concordanţă cu realităţile Tratatului de la Lisabona.
Vă voi oferi un exemplu: Anul acesta am purtat discuţii cu privire la domeniul agriculturii, discuţii virtuale care însă au avut un rezultat real. Anul viitor, discuţiile vor fi reale de la început, în sensul că avem procedura legislativă ordinară şi, prin urmare, va fi vorba de un exerciţiu de responsabilitate pentru toţi deputaţii din Parlamentul European.
În fine, bugetul va fi unul real şi, aşa cum a spus şi dl Lamassoure acum câteva momente, va fi un buget în cazul căruia Consiliul nu va mai putea să decidă în mod genial în privinţa unor noi linii bugetare în timpul unor summituri ţinute în afara Parlamentului, în urma cărora Comisia Europeană şi Parlamentul European vor trebui să facă trucuri magice financiare pentru a putea introduce în buget aceste promisiuni noi şi geniale făcute de Consiliu. Această practică s-a încheiat şi sperăm că după data de 1 ianuarie a anului viitor toţi cei din instituţii îşi vor exercita responsabilităţile pentru a elabora cu adevărat bugete care să reflecte realităţile politice şi situaţia economică şi financiară a Europei.
Eider Gardiazábal Rubial
(ES) Dle preşedinte, cred că ar trebui să fim mulţumiţi de rezultatul negocierilor dintre Parlament şi Consiliu pentru adoptarea finală a bugetului Uniunii pentru 2010.
De asemenea, ar trebui să fim mulţumiţi şi pentru că am reuşit să menţinem finanţarea pentru sectorul laptelui şi produselor lactate, pe care am adoptat-o în Parlament la prima lectură şi care i-ar putea ajuta pe fermierii noştri să iasă cu bine din această perioadă de criză. Sper că vom reuşi să găsim o soluţie permanentă şi că aceştia vor putea să vadă curând luminiţa de la capătul tunelului.
Putem să fim mulţumiţi şi de faptul că s-a ajuns la un acord în privinţa finanţării, cu fonduri noi, a unui mecanism de microfinanţare pentru Uniunea Europeană. De asemenea, putem fi mulţumiţi pentru un lucru care pare evident, dar despre care s-a vorbit foarte puţin: cheltuielile cu agricultura şi cele pentru coeziune, care sunt cele mai importante politici ale Uniunii Europene, nu au fost puse la îndoială. Adevărul este că astăzi putem considera acest lucru drept o realizare.
Putem fi în mod special mulţumiţi pentru că am găsit 2,4 miliarde de euro, fonduri noi, pentru finanţarea celei de-a doua părţi a Planului european de redresare economică.
Totuşi, ascunsă în spatele acestei celebrări se află o realitate care nu este la fel de plăcută. Nu există bani pentru a finanţa politicile pe care le-am alocat Uniunii sau, mai bine spus, există bani, dar se pare că în Consiliu există o dogmă de nestrămutat: niciun euro mai mult decât suma aprobată în 2006 pentru actualul cadru financiar. Dle Preşedinte în exerciţiu al Consiliului, aceasta nu este austeritate bugetară, este obtuzitate economică şi politică.
Cu mai mult de un an în urmă, Comisia Europeană a propus un Plan de redresare economică pentru Uniunea Europeană. Era un plan relativ modest comparativ cu ceea ce se petrecea în statele membre, însă se concentra pe stimularea viitoarelor sectoare ale economiilor noastre.
Consiliul s-a opus la început, pentru că se propunea creşterea cadrului financiar cu 5 miliarde de euro. După lungi negocieri şi discuţii aţi acceptat planul, dar a trebuit să îl aplicăm pe doi ani. Aţi obligat Comisia Europeană să facă o contabilitate inteligentă şi creativă, astfel încât aceşti bani să poată fi folosiţi aproape fără ca acest lucru să se observe în cadrul financiar.
Nu vorbim decât despre transparenţă şi simplificare, însă Comisia a trebuit să ne deseneze o minunată diagramă, pentru ca aceia dintre noi care lucrează la buget să poată înţelege propunerea Comisiei. Vă provoc, dle Preşedinte în exerciţiu al Consiliului, să explicaţi acest acord unui cetăţean care încă este interesat de ceea ce facem noi în Parlamentul European.
Acest lucru înseamnă că noi nu creăm o Europă care este aproape de cetăţeni, aşa cum ne dorim cu toţii. Nu spun asta pentru a critica, ci pentru că până când Consiliul nu îşi va schimba politica, integrarea europeană va fi insuficientă.
Tocmai am semnat un tratat, însă avem nevoie de un spirit nou. Fie încetăm să mai credem că fiecare euro cheltuit în Europa este o risipă, fie ne alăturăm euroscepticilor.
Joi vom adopta o rezoluţie prin care se va solicita revizuirea cadrului financiar pentru a servi noilor nevoi ale Uniunii. Sunt complet de acord cu acest punct de vedere, însă vă avertizez că o revizuire a cadrului financiar trebuie să reprezinte o creştere. Noile nevoi nu pot fi finanţate prin reducerea sumelor alocate priorităţilor actuale. Pentru a mă face înţeleasă - şi cu aceasta voi încheia - nu vom accepta reducerea sumelor alocate politicilor de coeziune sau politicii agricole.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Dle preşedinte, discutăm ultimul buget aflat sub incidenţa Tratatului de la Nisa. Anul viitor lucrurile vor fi foarte diferite: pentru prima dată, Parlamentul va putea umbla la politica agricolă şi la cheltuielile cu pescuitul, de exemplu. Această parte a bugetului va fi în sfârşit accesibilă Parlamentului şi vă pot spune că aştept cu interes acest lucru. Oricum, vorbim acum despre bugetul pentru 2010. Aş dori să fac câteva observaţii scurte.
Banii suplimentari pentru energie şi cercetare, dar şi pentru dezafectarea centralei nucleare de la Kozlodui, din Bulgaria, sunt aspecte pozitive, însă eu consider că liniile largi ale bugetului UE reprezintă o problemă. Oare contribuţiile europene chiar vor face ca economia noastră să fie pregătită pentru viitor? Răspunsul este "nu”. Să nu ne păcălim singuri. Haideţi să folosim apropiata revizuire a perspectivei financiare pentru a ne concentra pe viitor. Solicit Consiliului şi Comisiei să ia foarte în serios această revizuire, nu să o considere drept o glumă. Actualul buget încă investeşte prea mult în vechea economie: există o prea mare susţinere veche pentru agricultură şi pentru regiuni şi sunt prea puţine investiţii în ceea ce este cu adevărat important, anume durabilitatea şi inovaţia. Ne aflăm la un punct de cotitură. Vrem oare să transformăm Europa într-un muzeu în aer liber, unde americanii, chinezii şi indienii să se poată bucura de cultură de valoare şi de mâncare bună sau vrem să o transformăm într-o regiune dinamică, progresistă, la care restul lumii să se uite cu invidie? Cu alte cuvinte, alegem stagnarea sau progresul? Răspunsul meu este evident.
De asemenea, haideţi să analizăm cu atenţie finanţarea Uniunii Europene. Va trebui, cu orice preţ, să trecem la un sistem de resurse proprii. Ca răspuns la o solicitare a grupului nostru, Grupul Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa, Comisia va prezenta o propunere în acest sens. Aştept cu interes acest lucru. Actualul sistem oferă prea puţin spaţiu de acţiune şi are efectul pervers de a face ca statele membre să fie mai interesate de cât de mult pot recupera, fără a dori să afle dacă această contribuţie europeană este într-adevăr eficientă. De asemenea, susţin punctul de vedere potrivit căruia trebuie să facem mult mai multe pentru a stopa declinul biodiversităţii în lume.
Takis Hatzigeorgiou
(EL) Dle preşedinte, nu suntem de acord cu abordarea politică a acestui buget, pentru că aceasta creşte cheltuielile militare şi pentru că contopeşte încet dar sigur politica adoptată cu politica NATO. În fond, acest lucru exclude permanent posibilitatea unei politici externe independente a UE. Cadrul financiar pe cinci ani reduce cheltuielile cu agricultura şi nu reuşeşte să susţină economia internă, nici coeziunea şi nici lupta pentru menţinerea climatului.
Ne dorim o Uniune Europeană care să adopte legislaţie pentru a proteja consumatorii de speculaţii şi cetăţenii de ochiul autorităţilor, care nu ţine seama de nimic. Am fost cu toţii transformaţi în suspecţi prima facie.
Aş dori să clarific un aspect: noi suntem împotriva bugetului, însă argumentele noastre sunt complet contrare celor pe care le-am auzit mai înainte de la membrii neafiliaţi din Marea Britanie. Noi credem în asocierea intereselor naţionale şi nu acceptăm ideea ca fiecare naţiune să se retragă în carapacea ei. Acest lucru duce la ostilitate şi, în ultimă instanţă, la conflicte.
Zoltán Balczó
(HU) Comisia Europeană intenţionează să devieze resurse considerabile de la două domenii, în cadrul modificării bugetului pentru 2009. Unul dintre domenii este competitivitatea, care include programele-cadru de cercetare şi dezvoltare, deşi acest domeniu era considerat o prioritate până acum. Dacă dăm vina pe candidaţii din acest sector, atunci reducerea birocraţiei devine o cerinţă şi mai emfatică. Celălalt domeniu este Fondul agricol european pentru dezvoltare rurală, care a fost redus cu 1,6 miliarde de euro. Acest fond este menit să fie utilizat pentru ca zonele rurale să îşi păstreze sau să îşi refacă populaţia. Ungaria este foarte grav afectată de această problemă. Agricultura ungară este dominată de mari holdinguri. Ele sunt cele care primesc plăţile zonale, în timp ce forţa de muncă pe care o folosesc este destul de redusă. Raportorul a criticat destul de dur modificarea. Acesta a spus că Comisia întreprinde un atac asupra domeniilor principale. Întrebarea mea este: de ce susţine în continuare aprobarea acestei modificări?
Ingeborg Gräßle
(DE) Dle preşedinte, dle comisar, dle Lindblad, doamnelor şi domnilor, aş dori să reiau apelul făcut de dl Garriga pentru elaborarea unor bugete realiste. Care sunt costurile Tratatului de la Lisabona? Aceasta a devenit o problemă foarte urgentă. De ce nu putem fi mai realişti în ceea ce priveşte Fondurile structurale? Acestea au devenit animalul nostru sacru. Deja există credite restante de acum doi ani şi jumătate, care nu au fost descărcate, la care se mai adună cel puţin încă 30 de miliarde de euro.
Există o problemă în Balcani, unde ţările se pregătesc pentru aderarea la Uniunea Europeană. Ca urmare a unor rezoluţii negative ale socialiştilor şi liberalilor, interesul pentru aflarea situaţiei reale din Balcani este foarte scăzut. De exemplu, cum colaborează diversele instituţii ale UE din Kosovo, care acum există în număr mare acolo? Acestea au fost amendamente importante pe care Parlamentul le-a respins şi cărora, cred eu, ar trebui să le dăm o urmare, pentru că avem lucruri de făcut în cazul acestora.
Unde este progresul din aceste rapoarte privind progresul? Am votat în favoarea raportului Curţii de Conturi în care am cerut un sistem de semaforizare rutieră, însă ulterior Comisia pentru bugete a refuzat să vină să întărească acest sistem cu autoritatea sa prin rezerve corespunzătoare. Toate aceste lucruri reprezintă contradicţii şi, după părerea mea, Parlamentul nu este încă pregătit nici să fie realist, nici să îşi confirme propriile rezoluţii cu autoritatea sa.
Aş dori să solicit o abordare realistă faţă de situaţia de la Kozlodui. Până în această vară, raportul special al Comisiei privind utilizarea fondurilor UE în Bulgaria nu a menţionat Kozloduiul, deşi acesta a primit bani de la PHARE. Până la sfârşitul anului 2009, cel puţin 602 milioane de euro au fost cheltuite pentru Kozlodui. Am încercat să aflu ce s-a întâmplat cu banii şi am descoperit că nimic nu a fost dezafectat până acum. Doar s-au făcut planuri pentru administrarea procesului de dezafectare. Cazul Kozlodui mi-a demonstrat cât de puţine ştie Comisia despre ce se întâmplă cu banii noştri. A demonstrat totodată că numeroasele bugete auxiliare care au fost create fac ca situaţia să fie şi mai greu de controlat şi, în plus, din cauza lor Comisia îşi pierde vederea de ansamblu. Prin urmare, ar trebui măcar să încetăm să mai facem presiuni pentru bugete auxiliare, pentru că rezultatul va fi că nu vom mai şti nimic despre ceea ce se întâmplă.
Edit Herczog
(HU) Dle comisar, doamnelor şi domnilor, în timpul actualei crize financiare şi economice, o atenţie deosebită trebuie îndreptată spre dezvoltare, competitivitate, locurile de muncă şi spre o punere în aplicare mai eficace şi mai simplă a Fondurilor structurale şi de coeziune. În afară de acestea, printre alte obiective prioritare se numără creşterea gradului de securitate a furnizării energiei şi a transportului acesteia, securitatea internă, provocările demografice şi problema schimbărilor climatice.
Tocmai din acest motiv salutăm importantele succese parlamentare obţinute prin proiectul de buget care ne-a fost prezentat în ceea ce priveşte planul de redresare economică şi susţinerea investiţiilor în energie. De asemenea, salutăm succesele mai mici, ca de exemplu ajutorul acordat producătorilor de lapte şi produse lactate sau instrumentul de microfinanţare pentru IMM-uri, la care s-a ajuns după dezbateri îndelungate. Aş dori totodată să menţionez proiectele inteligente privind energia şi ajutorul pentru învăţarea de-a lungul vieţii. Trebuie să subliniez că este o adevărată reuşită faptul că am putut strânge 2,4 miliarde de euro pentru redresarea economică. De asemenea, sunt încântată că am reuşit să garantăm confirmarea bugetului Galileo.
Aproape 2 miliarde de euro au fost alocate proiectelor din domeniul energiei, ceea ce reprezintă probabil cel mai semnificativ rezultat cu care Parlamentul European se poate lăuda. Am reuşit, de asemenea, să acordăm ajutor pentru închiderea în siguranţă a centralei nucleare de la Kozlodui, din Bulgaria, şi aş dori să evidenţiez în mod special ideea de siguranţă a acestui demers. Am reuşit să obţinem ajutor pentru producătorii de lapte şi produse lactate, ajutor care a fost inclus în buget la solicitarea Parlamentului European. Trebuie să subliniem totodată faptul că Parlamentul a luat decizii responsabile şi să recunoaştem că am alocat marje bugetare raţionale.
Totuşi, marjele noastre se diminuează. Parlamentul poate fi mândru de bugetul pentru 2010. Aş dori să îi felicit pe raportori pentru acest lucru, pe dl Surján şi pe dl Maňka. Sarcina noastră pentru viitor va fi să ne asigurăm nu doar că Tratatul de la Lisabona va consolida poziţia Parlamentului, ci şi că, graţie revizuirii sale, bugetul UE va uşura viaţa antreprenorilor şi cetăţenilor europeni. Pentru a reuşi în acest demers, urez multă putere şi perseverenţă în următorii ani. Vă mulţumesc pentru atenţia acordată.
Nathalie Griesbeck
(FR) Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, este rândul meu să aduc un omagiu imaginaţiei dovedite şi eforturilor făcute de către instituţiile noastre pentru a emite - prin intermediul unor tehnici bugetare, aşa cum a spus dl Lamassoure, printr-un miracol - importantele sume de bani aferente celei de-a doua faze a planului de redresare economică, mai precis suma de 2 400 000 000 EUR. Aş dori să spun, de asemenea, cât de mulţumită sunt de suma de 300 de milioane de euro pe care am reuşit să o găsim pentru a răspunde, pe termen scurt, crizei extrem de serioase care afectează în prezent fermierii. Sper că această sumă de bani şi aceste dificultăţi vor însemna că vom avea o abordare pragmatică în ceea ce priveşte viitorul acestora. Ar trebui să lăudăm totodată şi proiectele-pilot şi acţiunile pregătitoare care, aşa cum a subliniat dna Jensen, aduc un suflu nou bugetului nostru.
În afară de aceste observaţii, care au fost făcute foarte eficace, aş dori să subliniez două aspecte. În primul rând aş dori să adresez o întrebare, iar în al doilea rând să adopt o poziţie politică. Întrebarea este următoarea: Aş dori o explicaţie oficială în legătură cu poziţia pe care o va adopta Uniunea noastră în ceea ce priveşte politica de coeziune şi Fondurile structurale, elemente care par a fi fost prinse în furtuna care afectează anumiţi parteneri ai UE. Cred că acest lucru este o dovadă cu privire la ceea ce se întâmplă în Europa.
(Preşedintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Elisabeth Jeggle
(DE) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, Parlamentul European s-a prezentat bine în timpul acestor negocieri. Aş dori să le mulţumesc colegilor mei deputaţi care au luat parte la negocieri şi care şi-au exprimat foarte clar părerea în faţa Comisiei şi Consiliului.
Acum este important ca noi să apreciem cum se cuvine toate aspectele legate de Tratatul de la Lisabona, inclusiv întregul domeniu bugetar. Am arătat că Parlamentul trebuie să fie luat în serios şi că este logic ca Parlamentul să fie luat în serios. Aceste negocieri pe baza bugetului au confirmat foarte clar acest lucru. Mulţi dintre colegii mei deputaţi au menţionat deja faptul că am atins cele mai importante obiective pe care le aveam.
În calitate de raportor pentru bugetul agriculturii în cadrul Comisiei pentru agricultură şi dezvoltare rurală, pot spune că, deşi bugetul nostru - partea aferentă agriculturii - a fost comprimat foarte mult, încă ne încadrăm în marje. Am lăsat-o mai moale. Noi înşine am reuşit acest lucru în cadrul comisiei noastre şi acord o foarte mare importanţă acestui aspect. Este un succes faptul că Parlamentul a reuşit să asigure 300 de milioane de euro pentru fondul pentru lapte, în ciuda tuturor argumentelor contra prezentate de-a lungul anilor de Comisie şi de Consiliu, în special având în vedere situaţia dificilă în care se află fermierii din sectorul laptelui şi produselor lactate.
Şi alte sectoare ale producţiei agricole au probleme în prezent. Acest lucru afectează nu doar agricultura şi fermierii, ci şi multe locuri de muncă din domeniile asociate. Având în vedere actuala situaţie, acest lucru creează şi mai multe dificultăţi. Avem nevoie de o linie bugetară permanentă pentru fondul pentru lapte şi intenţionăm să atingem acest obiectiv în viitor. Am alocat mai mulţi bani bugetului pentru 2010 decât în 2009. Acesta este rezultatul situaţiei actuale şi suntem conştienţi de asta. Vom acţiona în consecinţă şi vom face tot ce ne stă în putere pentru a ne asigura că politica noastră agricolă este durabilă şi inovatoare.
Estelle Grelier
(FR) Dle preşedinte, în esenţă, votul privind bugetul este un act cu un caracter profund politic şi trebuie să învăţăm o lecţie politică - o lecţie politică importantă, fundamentală - de pe urma bugetului care ne este propus.
Bugetul Uniunii Europene, şi în special acest buget, reflectă lipsa unui proiect politic european deşi, în ciuda contextului de criză şi la începutul noilor noastre mandate, cetăţenii europeni au nevoie de un asemenea proiect mai mult ca niciodată. Acest buget marchează absenţa unei viziuni globale pentru Europa.
Consiliul şi Comisia au ales să lase statele membre să îşi elaboreze propriile planuri de redresare, care deseori rivalizează, şi au abandonat eforturile de a coordona o redresare economică, socială şi de mediu la nivelul UE. Nu a existat nicio încercare de influenţare a situaţiei, iar solidaritatea europeană nu a fost nici ea încurajată.
Consiliul şi Comisia îşi uşurează conştiinţa aplicând un plan de redresare puţin câte puţin. Într-adevăr, pentru cea de-a doua parte a planului de redresare, bugetul pentru 2010 prevede o finanţare totală de 5 miliarde de euro, o sumă derizorie. Fireşte, va aloca 300 de milioane de euro pentru fondul pentru lapte, însă această sumă este insuficientă când ştim că în Franţa, de exemplu, venitul net al fermierilor a scăzut cu 34 % în 2009.
Bugetul pentru 2010 alocă 25 de milioane de euro pentru microfinanţare şi, în ciuda recomandărilor Consiliului, permite menţinerea proiectului de buget aferent intervenţiilor din Fondul de coeziune.
Prin urmare, vom vota pentru acest buget din cauza lipsei unei alternative şi cumva din inerţie, pentru că Europa - cetăţenii - nu se pot descurca fără aceste intervenţii, chiar dacă ele sunt insuficiente. Totuşi, împreună, trebuie să analizăm - şi este urgent - metodele de finanţare a politicilor ambiţioase cu care Europa trebuie să se doteze şi metodele de extragere a bugetului UE din actualul cadru limitat şi inadecvat.
Mai presus de declaraţii politice importante, preşedintele Comisiei, dl Barroso, trebuie să ne spună cum intenţionează să finanţeze viitoarele politici europene despre care vorbeşte atât de mult, în special pe cele referitoare la noua strategie privind creşterea economică şi schimbările climatice. De acum înainte, acestea nu se vor mai putea descurca cu un buget atât de redus precum cel care ne este oferit.
Pat the Cope Gallagher
(GA) Dle preşedinte, susţin în totalitate decizia Parlamentului European de a considera drept o prioritate finanţarea pentru Planul european de redresare economică. Un plan de redresare de acest fel trebuie în mod imperios să crească cererea economică şi să restabilească posibilităţile competitive ale regiunii.
Ca urmare a crizei economice, rata şomajului creşte în Europa, iar acest lucru afectează foarte mult economia europeană. Din păcate, tinerii care îşi caută pentru prima dată în viaţă un loc de muncă sunt cei mai grav afectaţi. Este esenţial să se ia măsuri pentru protejarea celor care sunt cei mai dezavantajaţi.
Trebuie să stabilim planuri de recalificare, pentru ca cei care îşi pierd astăzi locul de muncă să îşi poată găsi repede un alt loc de muncă pe viitor.
Planul trebuie să funcţioneze împreună cu Fondul social european şi cu Fondul european de ajustare la globalizare.
Din 1973, când Irlanda a acceptat să facă parte din Comunitatea Economică Europeană, Uniunea Europeană şi-a asumat în mod repetat un rol central - când a fost necesar - în abordarea problemei şomajului din această ţară, prin intermediul Fondului social european.
Uniunea şi-a asumat din nou acest rol pozitiv în Irlanda, iar planul de redresare este de o importanţă vitală în acest sens.
Preşedinte
Mulţumim, dle Gallagher. În calitate de vicepreşedinte responsabil pentru multilingvism, aş dori să spun că ne bucurăm nespus să vă auzim vorbind în limba galică în acest Parlament.
Danuta Maria Hübner
Dle preşedinte, aş dori să atrag atenţia asupra a patru aspecte.
În primul rând, permiteţi-mi să subliniez nevoia de a folosi bugetul pentru 2010 şi, în special instrumentele financiare ale politicii europene de coeziune cât mai repede posibil, pentru a stimula activitatea economică în toate regiunile şi oraşele Uniunii şi pentru a crea efectul de pârghie necesar pentru a revitaliza economiile statelor membre. Politica de coeziune pune la dispoziţie o punte solidă şi necesară între redresarea în urma crizei şi transformarea structurală pe termen lung a economiei europene.
În al doilea rând, acesta este motivul pentru care Comisia pentru dezvoltare regională a încurajat Comisia şi statele membre nu doar să folosească resursele financiare disponibile pentru a investi în ceea ce reprezintă priorităţi ale politicii de coeziune pentru perioada 2007-2013 - schimbările climatice, cunoaşterea şi inovaţia, eficienţa energetică, energia regenerabilă, banda largă, transportul urban durabil şi reînnoirea aptitudinilor - ci şi să promoveze funcţia de pârghie a politicii de coeziune; acest lucru înseamnă utilizarea eficientă a tuturor instrumentele de inginerie financiară pe care politica de coeziune le-a creat în colaborare cu Banca Europeană de Investiţii pentru a ajuta întreprinderile mici şi mijlocii nu doar să supravieţuiască în această perioadă dificilă, ci în primul rând să reziste până la capăt, să se adapteze la schimbările economiei globale, care se transformă permanent, şi să se ridice la nivelul provocării - şi oportunităţii - schimbărilor climatice.
În al treilea rând, daţi-mi voie să îi informez pe deputaţi că toate solicitările de plată pentru Fondul european de dezvoltare regională şi pentru Fondul de coeziune din bugetul pe 2009, în total 25,5 miliarde de euro, au fost utilizate în totalitate, contribuind astfel la redresare, schimbări structurale, dezvoltare, ocuparea forţei de muncă şi eficienţa energetică impusă de schimbările climatice.
În ultimul rând, în acest context regret reducerile făcute la ajutoarele acordate ţărilor candidate, instrumentul pentru dezvoltare regională şi resursele umane din cadrul instrumentului de asistenţă pentru preaderare, care abordează domenii precum şomajul, excluderea socială şi investiţiile în educaţie - o reducere de 7 milioane de euro, ceea ce reprezintă 0,5 % din creditele operaţionale disponibile care ajung la administraţie - fără a lua în seamă nevoia de a asigura o bună administraţie locală şi fără a lua în considerare principiile de bază ale bunei gestiuni financiare care este atât de dragă acestui plen.
Cătălin Sorin Ivan
În primul rând, vreau să felicit raportorii pentru rezultatele obţinute în negocierea bugetului 2010. Cetăţenii europeni au nevoie mai mult ca niciodată de un buget european solid pentru a face faţă crizei economice şi problemelor lor.
Bugetele statelor membre prezintă astăzi mari dificultăţi pentru a face faţă crizei economice, mai ales când multe din problemele cu care se luptă depăşesc cadrul naţional. Aceste dificultăţi sunt de ordin mondial şi necesită răspunsuri coordonate la cel mai înalt nivel. De aceea, sunt extrem de mulţumit de faptul că astăzi putem prezenta aici un buget ce va finanţa în întregime a doua fază a planului european de redresare economică, în valoare de 1980 de milioane de euro. Este probabil ca în 2010 să vedem primele semne de redresare economică, însă bugetele naţionale vor fi extrem de afectate de eforturile pe care le-au făcut în ultimul an. De asemenea, şomajul va atinge cifre record în statele membre.
Viitoarea Comisie va avea o responsabilitate foarte mare în a ajuta statele membre şi cetăţenii Uniunii să depăşească aceste dificultăţi. Doresc, însă, să atrag atenţia statelor membre asupra responsabilităţii acestora în accesarea fondurilor europene. Este inutil să ne chinuim să negociem pentru a obţine bani pentru politicile de coeziune dacă aceste fonduri nu sunt utilizate. Mă alătur colegilor mei şi cer o revizuire cât mai urgentă a cadrului financiar multianual 2007-2013, fără de care anul viitor nu vom reuşi să mai venim aici cu un buget pentru 2011.
Mai vreau să subliniez un ultim element: bugetul 2010 va mai aduce o inovaţie, care pentru mulţi poate părea minoră, dar nu este. Mă refer aici la lansarea acţiunii pregătitoare pentru crearea unui cadru european comun pentru Marea Neagră. Această acţiune reprezintă recunoaşterea Mării Negre ca subiect important european şi scade discrepanţa dintre tratamentul Mării Negre şi cel al Mării Baltice în cadrul politicilor Uniunii Europene.
Jean-Pierre Audy
(FR) Dle preşedinte, dle comisar, dle ministru, aş dori să îi felicit pe raportori şi pe preşedintele nostru al Comisiei pentru bugete, prietenul meu, dl Lamassoure.
Doresc să fac cinci observaţii. Prima se referă la cercetare, în special la cel de-al şaselea şi cel de-al şaptelea program-cadru. În vederea asigurării siguranţei juridice, noi, cei din Comisia pentru control bugetar, repetăm faptul că dorim ca acum Comisia Europeană să se abţină de la recalcularea, prin interpretări noi ale criteriilor de eligibilitate, a declaraţiilor financiare pentru proiectele finalizate care au fost deja aprobate şi plătite. Repetăm solicitarea noastră către Comisie, de a nu devia de la standardele internaţionale de contabilitate şi audit.
Al doilea punct se referă la includerea pensiilor personalului UE în buget. Propunem ca solicitările faţă de statele membre în legătură cu pensiile personalului - 37 de miliarde de euro la 31 decembrie 2008, o creştere de 4 miliarde de euro faţă de 2007 - să fie incluse în conturi sub formă de activ şi propunem un studiu privind crearea unui fond de pensii pentru UE.
A treia observaţie este faptul că Oficiul de Luptă Antifraudă ar trebui susţinut. Ar trebui întărit astfel încât să îşi poată desfăşura activitatea mai bine, în special în ceea ce priveşte intervenţiile făcute în afara UE.
A patra observaţie este faptul că am dori ca de acum Comisia să furnizeze resursele necesare pentru a ne permite să organizăm o conferinţă interinstituţională cu scopul de a obţine o declaraţie pozitivă de asigurare din partea Curţii Europene de Conturi. Această conferinţă ar strânge laolaltă curţile naţionale de conturi, Curtea Europeană de Conturi, parlamentele naţionale şi administraţiile competente.
Ultima observaţie pe care doresc să o fac este faptul că Uniunea Europeană nu investeşte suficient, şi formulez o propunere personală: nu este oare momentul să includem o parte din investiţii în bugetul nostru şi, în asociere cu Banca Europeană de Investiţii - şi propun ca, întrucât avem personalitate juridică, Uniunea Europeană să devină partener al acestei instituţii, împreună cu statele membre - să avem un plan de investiţii, în special în ceea ce priveşte reţelele trans-europene? Acesta ar fi valabil pentru energie, autostrăzi, legături feroviare de mare viteză, căi navigabile, universităţi, educaţie, bandă largă, sănătate, spaţiu şi aşa mai departe.
Derek Vaughan
Dle preşedinte, este primul buget la care particip în acest Parlament şi am fost foarte impresionat de consensul în ceea ce priveşte priorităţile Parlamentului şi de părerea generală că ar trebui să menţinem aceste priorităţi. Doresc să le mulţumesc tuturor celor implicaţi în acest proces.
Am obţinut foarte multe. Nu am obţinut totul, dar sunt mulţumit de faptul că am reuşit atât de multe. Sunt mulţumit în special de declaraţiile privind fondurile structurale şi politica de coeziune. Sper că vom ţine minte aceste declaraţii şi când vom decide cu privire la politica de după 2013. Cu toate acestea, Parlamentul încă are de luat decizii dificile, ca de exemplu cea referitoare la finanţarea instrumentului de microfinanţare - sper că deputaţii vor continua să considere acest aspect drept o prioritate -, cea referitoare la găsirea de fonduri pentru Kozlodui în următorii trei ani şi cea privind găsirea de finanţare pentru noile priorităţi: priorităţile rezultate în urma summitului de la Copenhaga, priorităţile rezultate din punerea în aplicare a Tratatului de la Lisabona şi priorităţile rezultate din noua strategie pentru 2020, pe care o vom discuta anul viitor.
Trebuie să soluţionăm toate aceste probleme având în vedere faptul că marjele sunt foarte riguroase şi Consiliul va fi reticent în ceea ce priveşte furnizarea de finanţare suplimentară. Acesta este motivul pentru care este absolut necesară o revizuire fundamentală a bugetului în viitor. Ar trebui să ne asigurăm că, pe viitor, bugetul va respecta priorităţile noastre.
De asemenea, trebuie să analizăm ideea creării unei noi linii bugetare pentru Fondul de globalizare în loc să tot luăm bani de la alte linii. De asemenea, trebuie să ne asigurăm că instrumentul de flexibilitate beneficiază de suficienţi bani încât să putem răspunde priorităţilor şi să le schimbăm. În acest moment, suma nu este suficientă. Dacă putem face toate aceste lucruri, atunci ne vom respecta priorităţile şi, mai important decât atât, le vom putea arăta cetăţenilor Europei că acest Parlament are un cuvânt de spus.
Bugetul nostru trebuie să respecte priorităţile noastre, dar totodată trebuie să respecte şi priorităţile cetăţenilor noştri. Acesta este mesajul principal pentru noi, ca parlament, dar şi mesajul pentru Comisie şi Consiliu.
Csaba Őry
(HU) Probabil că nu este o coincidenţă faptul că elaborarea bugetului pentru 2010 atrage atâta atenţie. Toată această atenţie este complet justificată în contextul înrăutăţirii ratei şomajului şi al dificultăţilor cauzate de criza economică. În calitate de raportor pentru avizul Comisiei pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale, doresc să îi mulţumesc raportorului, dl Surján, pentru modul profesionist în care s-a ocupat de dosarele relevante.
Am menţionat mai devreme următoarele priorităţi în avizul înregistrat de mine în Comisia pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale. Evident, am acordat primul loc în clasamentul priorităţilor instrumentelor menite să uşureze efectele crizei financiare şi economice asupra cetăţenilor Europei. Am susţinut fiecare propunere, chiar şi creşterea de 8,4 % menită să impulsioneze competitivitatea, care sperăm că va menţine locurile de muncă sau va crea unele noi şi va contribui la planul de redresare economică, la noua strategie de la Lisabona, precum şi la programul de învăţare de-a lungul vieţii.
De asemenea, am subliniat sarcinile asociate cu Fondul social, formarea profesională, obţinerea de calificări tehnice şi învăţarea de-a lungul vieţii. Cred că este în mod special important faptul că am reuşit să alocăm o finanţare de 25 de milioane de euro în 2010 pentru viitorul instrument de microfinanţare. Ieri am dezbătut acest nou instrument. Sperăm că vom reuşi să cădem repede de acord şi asupra celorlalte detalii privind finanţarea.
Cred că este important ca în buget să se evidenţieze importanţa finanţării pentru activităţile şi politicile menţionate în cadrul liniei bugetare 1a. Aceste activităţi vor contribui la dezvoltarea durabilă şi la crearea de locuri de muncă. Aş dori să salut în mod special aspectele menite să îmbunătăţească situaţia întreprinderilor mici şi mijlocii, dar şi ajutorul acordat programului Progress, reţelei de consultanţă şi informare EURES şi proiectelor-pilot, aşa cum este Fondul european de ajustare la globalizare.
Analizând toate aceste lucruri, cred că obiectivele definite de Comisia pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale pot juca un rol important pentru buget, lucru pentru care datorăm raportorilor toată recunoştinţa noastră.
Gay Mitchell
Dle preşedinte, în mandatul parlamentar anterior s-a acordat multă atenţie statutului deputaţilor şi asistenţilor şi cred că a fost o abordare potrivită. Acum, la începutul acestui mandat al Parlamentului şi al noii Comisii, este momentul să ne îndreptăm atenţia spre alţi membri ai personalului celor trei instituţii şi să examinăm rolul acestora.
Suntem privilegiaţi că oamenii care lucrează pentru Parlament, Consiliu şi Comisie sunt profesionişti şi foarte dedicaţi, însă realitatea este că în cadrul acestui Parlament nu ne putem da foarte exact seama cu ce anume se ocupă mulţi dintre aceşti angajaţi. Îşi desfăşoară activitatea de ani de zile.
Având în vedere că în acest Parlament sunt reprezentate 27 de state membre, în Comisie se adună 27 de comisari din aceste state membre, iar miniştrii Consiliului se duc în parlamentele lor şi se întorc aici, este foarte uşor pentru personalul ales să lucreze pentru noi să acapareze programul de lucru.
Ceea ce eu cer de la bun început de la acest Parlament este ca viitoarea Comisie - în paranteză fie spus, nu ştiu ce procent din buget este alocat personalului, însă ştiu că este substanţial - să solicite un studiu privind activitatea personalului din cele trei instituţii, pentru a se asigura că personalul este eficient şi eficace şi, mai presus de toate, că este transparent şi responsabil în ceea ce întreprinde. Cred că acesta ar fi un serviciu public important.
Există o convingere din ce în ce mai accentuată că avem de-a face cu o birocraţie fără chip. Nu împărtăşesc această părere şi nu vreau ca acest lucru să fie considerat ca un compliment cu două tăişuri, întrucât avem un personal foarte bun, însă nu aceasta este unitatea de măsură pentru eficienţă şi eficacitate. Trebuie să ştim cu ce se ocupă membrii personalului şi, dacă vrem cu adevărat să avem o strategie de la Lisabona cu o economie eficientă şi eficace, atunci trebuie să fim siguri că personalul care lucrează pentru cele trei instituţii ale noastre este eficient, eficace şi responsabil. Cred că în fiecare dintre instituţii trebuie să existe un secretar general adjunct, care să raporteze din când în când acestor instituţii situaţia eficienţei şi eficacităţii personalului.
Aş dori să solicit Comisiei să examineze acest aspect în mod independent şi corect, în timpul etapelor iniţiale ale activităţii noii Comisii.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Dle preşedinte, în timpul dezbaterii privind bugetul merită să precizăm şi faptul că legea este un element fundamental al vieţii societăţii, iar coeziunea acesteia uneşte continentul nostru. Curtea de Justiţie a Uniunii Europene joacă un rol esenţial în acest sens şi acesta este motivul pentru care Comisia pentru afaceri juridice a propus o serie de amendamente menite să refacă mijloacele menţionate în proiectul de buget iniţial, care abia îi vor permite Curţii să îşi satisfacă nevoile fundamentale.
Una dintre cele mai presante probleme este creşterea mijloacelor bugetare pentru 2010 pentru traducerea cererilor de hotărâre preliminară, care reprezintă instrumentul de bază utilizat de instanţele naţionale pentru a permite adaptarea jurisdicţiei naţionale la jurisdicţia europeană. Curtea Europeană de Justiţie beneficiază de mijloace insuficiente pentru a-şi spori resursele de personal care lucrează în departamentul de traducere, iar această situaţie generează întârzieri ale procedurilor juridice. Acordarea unor mijloace suplimentare pentru Curte va contribui la sporirea eficienţei activităţii în acest domeniu şi la scurtarea întârzierilor procedurale în statele membre. Reducerea de mijloace făcută de Consiliu afectează ceea ce reprezintă proiecte IT strategice care deja au fost mult reduse şi pe care Curtea le-a propus pentru 2010 în vederea îmbunătăţirii calităţii serviciilor însoţită de o reducere simultană a numărului de angajaţi. Este absolut necesar ca mijloacele acordate în proiectul comun de buget să fie restabilite. Tehnologia informaţiei este un domeniu fundamental care permite îndeplinirea noilor provocări ale vremurilor noastre, generează economii pe termen lung şi oferă cetăţenilor servicii mai bune.
Aş dori, de asemenea, să subliniez necesitatea de a susţine proiectul privind cadrele de referinţă. În februarie 2009, o serie de discuţii au prezentat versiunea finală a unui rezumat al proiectului privind cadrele de referinţă pe care instituţiile europene le vor putea folosi ca punct de plecare pentru elaborarea dreptului contractual european. În această etapă, este extrem de important să punem la dispoziţie cadrele respective în cât mai multe limbi oficiale posibil, pentru a permite grupurilor politice şi juridice şi altor părţi interesate să poarte o discuţie detaliată despre viitorul dreptului contractual european. Sunt bucuros că Parlamentul European va învăţa din aceste greşeli ale Consiliului şi va permite Curţii să funcţioneze mai bine.
György Schöpflin
Dle preşedinte, ca toţi ceilalţi, consider acest buget ca fiind extrem de bun. S-au depus multe eforturi pentru elaborarea acestuia şi îi felicit pe toţi cei care au fost implicaţi în această activitate.
În acest stadiu al dezbaterii aş dori să încerc să analizez imaginea de ansamblu. S-au adus contribuţii extrem de importante referitoare la anumite probleme, dar trebuie să cercetăm contextul european general pentru a înţelege semnificaţia aspectelor pe care le dezbatem. După părerea mea, în cadrul unei democraţii, fiecare instituţie trebuie să aibă un buget, iar instituţia trebuie să dea seamă pentru cheltuielile sale celor care aduc de fapt contribuţiile şi celor care furnizează resursele.
Acest buget anume poartă, în consecinţă, o mare responsabilitate. De fapt, poartă responsabilitatea de a fi bugetul unei instituţii care şi-a luat în mod special angajamentul în ceea ce priveşte transparenţa şi responsabilitatea. Nu în ultimul rând, datorită angajamentului nostru pentru transparenţă şi responsabilitate, acesta va spori buna guvernare şi, într-o lume ideală, va spori încrederea între cei care cheltuiesc şi cei care furnizează resursele. Poate că ar trebui să subliniez că acest lucru se întâmplă într-o lume ideală - realitatea este deseori diferită. Semnificaţia deosebită a acestei transparenţe este că ne poate ajuta să depăşim distanţa dintre indivizi şi cei care exercită puterea. Această distanţă - cred că suntem cu toţii de acord în această privinţă - este o caracteristică inevitabilă a vieţii moderne, aşadar fiecare instituţie ar trebui să facă tot posibilul pentru reduce acest decalaj.
Pe lângă aceasta, Europa traversează vremuri dificile şi cred că acest lucru sporeşte sentimentul de nesiguranţă printre cetăţeni. În acest context, ceea ce putem face este să clarificăm problemele prin promovarea dezbaterii şi a discuţiei, ceea ce ar trebui, printre altele, să includă dezacordul. Din această perspectivă, cred că bugetul reprezintă un pas excelent în direcţia corectă şi aş dori să îi acord susţinerea mea fermă.
Peter Šťastný
Dle preşedinte, bugetul 2010 este departe de a fi generos - ca orice alt buget. În aceste împrejurări, trebuie să lucrăm cu ceea ce avem şi ceea ce avem este impactul unei crize majore globale drept prioritate. Restul devine secundar.
În calitate de raportor al Comisiei pentru comerţ internaţional (INTA) sper că sumele mărite în cadrul rubricii 4 (UE ca actor global) vor fi bine investite şi monitorizate astfel încât să stimuleze fluxuri crescute în comerţ şi, alături de eliminarea barierelor, ar trebui să obţinem un PIB mai puternic şi o creştere a ocupării forţei de muncă.
Agenda de dezvoltare de la Doha a OMC reprezintă cea mai bună platformă multilaterală în vederea îndeplinirii acestei sarcini, în special în ţările în curs de dezvoltare. Prin urmare, există un impuls puternic de a rezolva cu succes această epopee îndelungată întrucât atunci vom fi în poziţia de a lupta cu impactul dăunător al globalizării cu un instrument cu adevărat puternic. -
Czesław Adam Siekierski
(PL) Doamnelor şi domnilor, bugetul pentru anul 2010 reprezintă un compromis dificil. Pe de o parte, bugetul este menit să acţioneze în vederea limitării crizei economice şi, în acelaşi timp, noi finanţăm eforturile de combatere a schimbărilor climatice, în principal limitând emisiile de CO2. Acest lucru este bun, dar pe termen scurt, cu siguranţă, acesta îngreunează dezvoltarea, care este un domeniu în care noi continuăm să cheltuim prea puţin.
Creşterea cheltuielilor în domeniul cercetării şi inovării este justificată. Aceasta ne va îmbunătăţi competitivitatea. Se pare că încă cheltuim prea puţin pe educaţie, inclusiv în cadrul programului de schimb Erasmus. Este bine că s-au găsit resurse financiare - deşi nu suficiente - pentru fondul pentru lapte deoarece anul trecut a fost unul dificil pentru fermierii europeni. Dacă dorim să stimulăm condiţiile economice şi să reducem şomajul şi excluziunea socială, ar trebui să sporim finanţarea pentru instrumentul de microfinanţare. Finanţarea internetului de bandă largă în zonele rurale este importantă pentru dezvoltare, dar bineînţeles, după cum am spus, acest buget reprezintă un compromis.
Nathalie Griesbeck
(FR) Dle preşedinte, aş dori să iau cuvântul conform procedurii "catch-the-eye” întrucât, mai devreme, am avut la dispoziţie doar un minut din timpul de vorbire în vreme ce ordinea de zi anunţa două minute. Aş dori doar să adaug ceva: deşi mă voi alătura restului grupului meu pentru a vota joi în favoarea bugetului pe care-l dezbatem, cu toate acestea, doresc să subliniez faptul că trecem nu numai printr-o criză economică, financiară şi de mediu - astfel cum s-a subliniat mai devreme - ci şi printr-o criză socială foarte profundă legată de creşterea şomajului.
Deşi bugetul obţine un echilibru delicat eu, din punctul meu de vedere, regret eşecul statelor membre de a lua în considerare semnalele politice puternice trimise exact acelor persoane care se confruntă cu aceste dificultăţi. S-a exprimat dorinţa de a furniza finanţări suplimentare ca parte a planului de asistenţă pentru cetăţenii cei mai săraci, dar din păcate, nu s-a acţionat în acest sens. Regret acest lucru, deoarece ar fi transmis un semnal puternic referitor la faptul că ne îndreptăm spre o Europă mai socială.
Zigmantas Balčytis
(LT) Vă mulţumesc dle preşedinte, mulţumesc Consiliului, Comisiei, doamnelor şi domnilor, bugetul 2010 este cu adevărat un exemplu de compromis bun. În mod sigur, nu sunt de acord cu acei colegi care au afirmat că bugetul 2010 este un buget de criză. Noi, reprezentanţii anumitor state, ştim foarte bine ce este un buget de criză, atunci când veniturile la buget au scăzut cu 30 % sau mai mult în doi ani.
Trebuie să felicităm Comisia pentru anumite priorităţi; alături de Consiliu şi de Parlament, aceasta a mobilizat fonduri suplimentare, în special pentru finanţarea Planului european de redresare economică, de exemplu, pentru a creşte accesul la internet de bandă largă şi, de asemenea, pentru a finanţa Planul SET. De asemenea, aş dori să menţionez faptul că există câteva domenii problematice.
Cu toate acestea, aş dori să atrag atenţia asupra discursului colegului meu deputat, dl Godmanis, în care domnia sa a menţionat faptul că de mai mult de un an, unele state nu au reuşit să gestioneze sprijinul financiar. Prin urmare, cred într-adevăr că acesta este un buget bun, care ar trebui susţinut şi felicit Comisia.
Ivars Godmanis
Dle preşedinte, pe scurt, doresc să subliniez un singur lucru întrucât dl comisar se află aici.
Avem o problemă: în cadrul Comisiei pentru dezvoltare regională, încă lucrăm la propunerile pentru schimbările prin care, pentru 2009-2010, Comisia Europeană (CE) nu va solicita statelor membre cofinanţare. Toate fondurile însumează mai mult de 6,6 miliarde de euro. Am adoptat bugetul 2010, dar în acest buget nu există resurse financiare pentru nevoile respective; bugetul 2009 s-a încheiat.
Comisia pentru dezvoltare regională încă aşteaptă noua propunere a Comisiei Europene deoarece propunerea anterioară a fost respinsă de Consiliu. Trebuie să fim foarte clari în ceea ce priveşte paşii următori pe care îi avem de făcut. După câte înţeleg, nu este loc pentru această propunere, dar situaţia trebuie calificată. În caz contrar, Comisia pentru dezvoltare regională va lucra într-o direcţie, iar noi, cei din cadrul Comisiei pentru bugete, nu vom şti ce putem face deoarece nu mai avem resurse financiare pentru aceste propuneri în cadrul viitorului buget 2010.
Ilda Figueiredo
(PT) Dle preşedinte, în mijlocul crizei economice şi sociale, care are efecte teribile asupra ocupării forţei de muncă şi asupra condiţiilor de trai ale oamenilor, regret să spun că acest proiect de buget comunitar pentru anul 2010 nu este nici pe departe suficient. Acesta nici măcar nu ia în considerare perspectivele financiare, care au sugerat 1,1 % din venitul naţional brut comunitar, şi nici proiectul depus şi aprobat la prima lectură în acest buget, care a fost de 1,08 % din VNB comunitar.
Proiectul care se află acum aici în vederea aprobării perpetuează un buget care acordă prioritate şi finanţează tendinţele neoliberale şi militariste ale Uniunii Europene. Ar trebui observat faptul că acest prim buget în temeiul Tratatului de la Lisabona este în detrimentul mult lăudatei politici de coeziune economică şi socială, care primeşte acum o cotă mult mai mică. În plăţi totale, reducerile de cheltuieli privind coeziunea se ridică la aproximativ 2,5 miliarde de euro comparativ cu ceea ce s-a aprobat la prima lectură.
Din toate aceste motive, nu putem fi de acord cu acest proiect de buget, care este mai mic cu peste 11 miliarde de euro faţă de ceea ce s-a planificat în cadrul financiar multianual pentru 2010.
Hans Lindblad
Dle preşedinte, cred că aceasta a fost o dezbatere interesantă. Am avut opinii diferite şi aşa ar trebui să fie. Unele persoane doresc să reducă bugetul. Cu toate acestea, se pare că mulţi nu vor fi complet satisfăcuţi până când totalitatea bugetelor naţionale nu va fi transferată către UE. Din fericire, probabil că transferarea tuturor competenţelor către Parlamentului European nu este ceea ce îşi doresc alegătorii noştri.
Am primit o întrebare directă din partea dlui Färm. După spusele dlui Färm, este ca şi cum nu am avea nicio politică privind ocuparea forţei de muncă în Europa dacă nu am avea microcreditele. Bineînţeles, nu aşa stau lucrurile. Diferitele state membre investesc sume uriaşe de bani în susţinerea economiei şi a ocupării forţei de muncă. În plus, Europa face creşteri generale substanţiale în cadrul bugetului, inclusiv prevederea unei sume de 5 miliarde de euro în cadrul planului de redresare. În cele din urmă, avem şi politica foarte expansivă a Băncii Centrale Europene. Astfel, dispunem, fără nicio îndoială, de o politică foarte solidă privind ocuparea forţei de muncă şi creşterea economică.
Dacă dl Färm crede că microcreditele trebuie să devină o prioritate, atunci cu siguranţă alt aspect va dobândi o prioritate mai scăzută. Totul depinde de alegeri. Cu toate acestea, să doreşti pur şi simplu să ai mai mult şi să trimiţi factura diferitelor state membre nu este, bineînţeles, o soluţie acceptabilă.
Vladimír Maňka
Doamnelor şi domnilor, vă mulţumesc pentru discursurile dvs. pline de inspiraţie. Aş dori să le mulţumesc reprezentanţilor instituţiilor europene, Preşedinţiei Parlamentului European, raportorilor alternativi, coordonatorilor şi domniilor voastre.
Anul acesta, Comisia pentru bugete a fost prezidată de două persoane sub conducerea cărora s-au desfăşurat toate activităţile. În prima jumătate de an, a prezidat dl Böge, iar în cea de-a doua a fost dl Lamassoure. Dle Böge, dle Lamassoure, sunt sigur că nu sunt primul care vă spune că amândoi aţi adus o mare contribuţie la activitatea comisiei şi a întregii proceduri bugetare.
Apreciez cooperarea Preşedinţiei suedeze şi dlui comisar. Femeile şi bărbaţii care nu apar în mod oficial sunt consilierii, asistenţii şi personalul nostru administrativ. Cu toate acestea, ei sunt persoane cheie. Fără domniile lor nu am fi obţinut rezultatul de astăzi. Aş dori să le mulţumesc tuturor.
Doamnelor şi domnilor, Tratatul de la Lisabona va avea un impact asupra întregii game de servicii ale Parlamentului European şi ale celorlalte instituţii. În cazul Parlamentului European, codecizia se va extinde considerabil, acoperind până la 95 % din legislaţie, în domenii cum ar fi libertatea, securitatea şi justiţia, agricultura, pescuitul, cercetarea şi fondurile structurale. Se va face uz pe o scară mai largă de votul cu majoritate calificată în cadrul Consiliului şi se va crea un număr de noi fundamente juridice în domenii cum ar fi turismul, sportul, energia, apărarea civilă şi cooperarea administrativă. Acest lucru va spori activităţile legislative ale UE în general, cu un impact general semnificativ asupra competenţelor Parlamentului European şi activităţilor sale şi, prin urmare, şi asupra nevoilor de consolidare a administraţiei.
În lunile care urmează, vom examina şi cuantifica resursele financiare necesare pentru punerea în aplicare a noilor politici ale UE referitoare la Tratatul de la Lisabona. Cred că împreună vom reuşi să stabilim următorul proces bugetar.
Jutta Haug
Dle preşedinte, aş dori să le mulţumesc tuturor colegilor mei deputaţi. Am reuşit să găsim o poziţie comună în ceea ce priveşte Consiliul. Cu toate acestea, aş dori să le adresez mulţumiri foarte calde şi Consiliului şi Preşedinţiei Consiliului în acest moment. Oricine mă cunoaşte ştie că în mod normal sunt foarte zgârcită cu laudele şi cu mulţumirile. Cu toate acestea, aş dori să-mi exprim recunoştinţa sinceră faţă de Preşedinţia suedeză şi, în special, faţă de dl Lindblad, pentru activitatea şi prezenţa sa constantă în timpul discuţiilor privind problemele bugetului. Acesta a constituit un contrast plăcut faţă de celelalte preşedinţii ale Consiliului cu care am avut de-a face de-a lungul lungii mele cariere de deputată în Parlamentul European. Vă mulţumesc foarte mult.
În această dimineaţă, mulţi deputaţi au luat parte la discuţii şi cred că de această dată au fost mult mai mulţi deputaţi implicaţi decât de obicei. Majoritatea acestora s-au referit la limitările bugetului şi la structura acestuia. Doamnelor şi domnilor, putem presupune cu încredere că bugetul 2010 va fi ultimul de acest gen, ultimul cu această structură, fapt care ne face să credem că putem finanţa politicile necesare ale Uniunii Europene şi noile sale provocări şi sarcini în acest mod.
Ne aşteptăm ca noua Comisie să efectueze rapid evaluarea intermediară, deoarece, în temeiul prevederilor acordurilor încheiate în 2006, aceasta ar fi trebuit depusă până cel târziu în 2009, cu alte cuvinte, până la sfârşitul acestui an. Pentru a spune lucrurilor pe nume, ne aşteptăm şi la o propunere de revizuire a perspectivei financiare curente. Nu putem aştepta până la reforma din 2014. Avem nevoie de instrumente durabile acum, astfel încât Uniunea Europeană să se poată confrunta cu provocările viitorului apropiat cu legitimitate democratică, astfel cum a solicitat preşedintele Comisiei pentru bugete, dl Lamassoure, în numele nostru, al tuturor.
Reimer Böge
Dle preşedinte, acum că am convenit cu toţii asupra bugetului 2010, în conformitate cu realităţile politice, astăzi trebuie, bineînţeles, să ne concentrăm atenţia asupra a ceea ce ne aşteaptă în următoarele câteva luni.
Având în vedere că Consiliul European şi-a acordat suma de 23,5 miliarde de euro, utilizând un proces foarte unilateral, va trebui şi noi să stabilim foarte repede suplimentările necesare ale bugetului parlamentar pentru a menţine echilibrul dintre instituţii şi pentru a asigura capacitatea Parlamentului de a răspunde la provocările ridicate de Tratatul de la Lisabona. De asemenea, va trebui să acordăm suficientă atenţie capacităţii grupurilor, comisiilor şi, în special, a fiecărui deputat, de a acţiona în ceea ce priveşte sarcinile cu care ne confruntăm.
În plus, va trebui să organizăm discuţii generale în următoarele câteva luni privind ajustările, evaluările şi revizuirile. Acestea vizează ajustarea, reînnoirea şi consolidarea acordului interinstituţional. Este vorba despre conectarea părţilor acordului interinstituţional într-un cadru financiar multianual, care are un proces diferit de luare a deciziilor, în temeiul Tratatului de la Lisabona. Este vorba despre procedura de codecizie în cazul regulamentului financiar. În plus, se referă, de exemplu, la pachetul mare pentru dezvoltarea Serviciului european pentru acţiunea externă, în ceea ce priveşte atât garantarea drepturilor bugetare ale Parlamentului, cât şi ajustările posibile ale temeiurilor juridice care pot fi necesare pentru programele multianuale ale Serviciului pentru acţiunea externă.
Din acest motiv, aş dori în acest moment să reiterez faptul că fără ajustări, evaluări şi revizuiri, nu se poate face nimic. Nu putem amâna pe termen nedefinit procesul de includere a provocărilor bugetare ale Tratatului de la Lisabona. Mă aştept ca noua Comisie să-şi înceapă activitatea foarte repede şi să facă propuneri care să garanteze drepturile Parlamentului în fiecare domeniu şi care să nu încerce să modifice drepturile individuale pe uşa din spate, deoarece acest lucru poate fi în dezavantajul Parlamentului. Ştim cum să oprim acest lucru.
László Surján
Dacă dorim să creştem sentimentul de securitate al europenilor în 2010, trebuie să punem în aplicare acest buget într-o manieră eficientă şi practică. Exact de aceea am mărit securitatea energetică, sprijinim crearea de locuri de muncă şi introducem un instrument de microfinanţare. De asemenea, sprijinim cercetarea şi dezvoltarea, precum şi învăţarea de-a lungul vieţii. Dorim să ajutăm sectorul laptelui şi produselor lactate şi să diminuăm, pe cât posibil, efectele dăunătoare ale schimbărilor climatice.
Cu toţii am obţinut acest lucru cheltuind şi ultimul bănuţ din resursele primite prin intermediul cadrului financiar multianual. Cu toate acestea, acest lucru înseamnă că bugetul a devenit complet inflexibil, nereuşind să furnizeze o marjă suficientă. Acesta este un alt motiv pentru marea urgenţă a evaluării intermediare, pe care o reiterez şi eu. Comisia şi statele membre împart o responsabilitate deosebită pentru succesul viitor. Putem să-i privim în ochi pe contribuabili doar dacă utilizăm cadrul pe care îl avem la dispoziţie nu doar în mod legal, dar şi cu un scop bine definit.
Dacă există resurse disponibile pentru crearea de noi locuri de muncă, numărul acestora va creşte cu adevărat. Dacă există alte resurse disponibile care să permită regiunilor slab dezvoltate să recupereze din distanţa care le separă de celelalte, volumul PIB-ului produs la nivel local în aceste regiuni va creşte de fapt. Doar atunci când vom controla aceste condiţii vom putea spune că am primit calitate pentru resursele noastre financiare şi că a meritat ca cetăţenii europeni să facă sacrificii, deoarece contribuţia actuală la bugetul UE, de 123 miliarde de euro, este cu siguranţă un sacrificiu.
Dle preşedinte, dle ministru, dle comisar, sper că acest Parlament va acorda susţinerea fermă prezentului raport care a fost prezentat şi că joi le vom oferi cetăţenilor Europei un buget bun care nu este solid doar din punct de vedere legal, ci şi din punct de vedere moral.
Preşedinte
Dezbaterea comună a fost închisă.
Votul asupra raportului dnei Jutta Haug va avea loc mâine.
Votul asupra rapoartelor dlor Surján, Maňka şi Böge va avea loc joi.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Ádám Kósa  
Colegul meu din Grupul Partidului Popular European (Creştin-Democrat), dl Surján, şi dl Maňka au îndeplinit o sarcină importantă. Ca şi în cazul dezbaterii privind bugetul din orice parlament naţional, şi noi trebuie să clarificăm în această Cameră ce conţine exact un proiect de buget şi mesajul pe care acesta îl transmite societăţii. În ciuda faptului că în raport nu s-a menţionat accesibilitatea, aş dori să atrag atenţia asupra următoarelor aspecte: pe baza deciziei luate de Consiliul Afaceri Generale la 26 noiembrie, UE a aderat la Convenţia Organizaţiei Naţiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap în calitate de organizaţie regională. Având în vedere acest lucru şi în conformitate cu paragraful 43 şi cu prevederile conţinute în Anexa 2 a raportului, ar trebui să salutăm declaraţia comună făcută cu privire la politica privind clădirile.
Cu toate acestea, este foarte important ca accesibilitatea să fie inclusă şi în cazul investiţiilor în construcţii sau în alte infrastructuri, pe lângă conformitatea cu alte cerinţe importante (de exemplu, economiile de energie). Costurile suplimentare pentru accesibilitate sunt întotdeauna mult mai ridicate. Ca parte a acestora, este extrem de important ca Parlamentul European să ia în considerare şi persoanele nevăzătoare în ceea ce priveşte cerinţele legate de siguranţă. De exemplu, la proiectarea şi darea în folosinţă a clădirilor, ar trebui utilizate marcaje vizibile clar, precum şi marcaje tactile pe podea pentru a-i ajuta pe nevăzători să se orienteze. În plus, în legătură cu drepturile lingvistice, aş considera important ca pe lângă realizarea accesibilităţii la clădiri, documentele (inclusiv versiunile electronice) ar trebui să conţină informaţii adecvate referitoare la modul în care neăzătorii pot avea acces (care sunt pachete de software recomandate).
Andreas Mölzer  
În timpul unei crize economice, atunci când cetăţenii Europei se confruntă cu valuri de concedieri şi reduceri în ceea ce priveşte serviciile sociale, Uniunea Europeană trebuie să facă, de asemenea, economii. Anul viitor, UE planifică să cheltuiască aproape 123 miliarde de euro, ceea ce înseamnă cu şapte miliarde mai mult decât anul acesta. În vremuri economice dificile, sunt necesare, bineînţeles, măsuri de stimulare a economiei, dar planează dubii asupra capacităţii unor instrumente, precum Programul european de redresare economică, de a atinge acest obiectiv. În trecut programe mult-lăudate ale UE s-au dovedit a fi tigri de hârtie. În plus, diversele subvenţii ale UE s-au dovedit a fi o invitaţie pentru comiterea multor tipuri diferite de abuzuri. De ani de zile, Curtea de Conturi Europeană identifică în cadrul rapoartelor sale anuale deficienţe flagrante în ceea ce priveşte fondurile pentru agricultură şi fondurile structurale. Acest lucru înseamnă că banii câştigaţi cu greu ai contribuabililor se strecoară, de ani de zile, în canale misterioase. Regulamentele complicate pe care până şi eurocraţii de la Bruxelles le găsesc deseori derutante reprezintă un factor major care contribuie la natura imperfectă a sistemului. UE nu deţine nici măcar controlul asupra recuperării fondurilor care s-au plătit din greşeală. Prin urmare, continuarea încărcării bugetului UE este un drum greşit. În schimb, ar trebui eliminate erorile din sistem prin măsuri ample de renaţionalizare, de exemplu, în sectorul agricol. Acest lucru ar permite statelor membre să decidă pentru ele însele care sunt domeniile pe care doresc să le subvenţioneze. În ceea ce priveşte măsurile de stimulare a economiei, acestea ar trebui să facă parte dintr-o abordare coordonată a statelor membre.
Siiri Oviir  
În martie 2009, odată cu aprobarea planului de redresare economică de către Consiliul European, se intenţionează ca în 2009 şi 2010, fondurile bugetare neutilizate ale UE, de 5 miliarde de euro, să fie alocate investiţiilor în proiecte care vizează conectarea reţelelor de energie şi dezvoltarea reţelelor de bandă largă. Sunt foarte încântat să observ că, referitor la cel de-al doilea an (2010) de finanţare a planului de redresare pentru economia europeană, s-a obţinut un rezultat în cadrul Comitetului de conciliere, prin intermediul cercetării cadrului financiar 2007-2013 şi un transfer de fonduri, care garantează o finanţare care se ridică la 2,4 miliarde de euro pentru anul următor şi care face posibilă, de asemenea, punerea în aplicare a obiectivelor specificate în planul de redresare economică. Dacă schimbările aduse cadrului financiar referitoare la planul de redresare a economiei europene lasă o finanţare foarte redusă în 2010 pentru a acoperi nevoile financiare preconizate, atunci sunt de acord cu poziţia raportorului referitoare la faptul că cadrul financiar multianual aflat acum în vigoare nu satisface nevoile financiare ale Uniunii Europene şi, de asemenea, că Comisia Europeană ar trebui să prezinte imediat o propunere privind un rezumat intermediar al cadrului financiar multianual în vigoare în prezent.
Pavel Poc  
Aş dori să încep prin a-mi exprima admiraţia pentru toţi cei care au lucrat la întocmirea bugetului. Pregătirea unui buget UE în condiţiile crizei economice şi ale perioadei de tranziţie de la Nisa la Lisabona a fost o sarcină foarte dificilă. Bugetul pentru 2010 este ultimul în această structură. Tratatul de la Lisabona este totuşi în vigoare şi va fi dificil să lucrăm în cadrul unui buget a cărui structură nu reflectă noile condiţii. Indiferent de cât de complicată s-a dovedit până la urmă a fi ratificarea Tratatului de la Lisabona, aceasta nu poate fi o scuză pentru Comisie care nu a reuşit să depună proiectul noii structuri bugetare la timp. Comisia trebuie să îndeplinească această sarcină fără întârziere. Bugetul 2010 este foarte atent echilibrat deoarece acesta utilizează pe deplin toate oportunităţile de alocare a cheltuielilor. Drept rezultat al acestui lucru şi ca urmare a fluctuaţiilor economice provocate de perioada turbulentă de criză economică, bugetul poate deveni foarte fragil. Acest buget trebuie sprijinit luând în calcul faptul că este posibil să fie proiectat prea în detaliu în raport cu perioada actuală de nesiguranţă şi lucrul cu acesta în 2010 va necesita un anumit nivel de flexibilitate.
Georgios Stavrakakis
în scris. - (EL) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, şi eu aş dori să-mi exprim satisfacţia faţă de acordul obţinut privind bugetul 2010. Cu toate acestea, în acelaşi timp, ar trebui observat faptul că marjele disponibile sunt extrem de limitate pentru anii următori. Acest lucru lasă puţine posibilităţi de reacţie în eventualitatea în care UE trebuie să răspundă unor cerinţe neprevăzute sau dacă doreşte să reacţioneze la noi provocări politice, cum ar fi strategia UE pentru 2020 sau la noi măsuri de combatere a schimbărilor climatice.
Sunt în special încântat de faptul că am reuşit, datorită constanţei Parlamentului European, să protejăm finanţarea reţelelor şi infrastructurilor energetice în cadrul Planului de redresare economică, punând accentul pe "tehnologiile ecologice”, pe inovare, cercetare şi crearea de reţele de bandă largă în zonele rurale.
De asemenea, este extrem de important că am reuşit să protejăm viabilitatea infrastructurilor şi instrumentelor comunitare existente în sectorul protecţiei civile, mai ales prin consolidarea suplimentară a capacităţii Uniunii Europene de a răspunde rapid în eventualitatea unor catastrofe naturale, pregătind astfel calea pentru crearea pe viitor a unei forţe europene de protecţie civilă.
În cele din urmă, cred că suntem de acord cu toţii că nu putem vorbi despre o Europă mai bună, despre o Europă care este mai apropiată de cetăţeni, fără o finanţare corespunzătoare.
Silvia-Adriana Ţicău  
Bugetul 2010 este ultimul buget care va fi aprobat în conformitate cu Tratatul de la Nisa. Noul tratat conferă Parlamentului European competenţe mai mari şi ultimul cuvânt în ceea ce priveşte adoptarea bugetului. Parlamentul şi Consiliul vor avea competenţe egale în calitate de legislatori în domenii cum ar fi agricultura, energia, imigrarea, justiţia şi afacerile interne, sănătatea şi fondurile structurale, care, evident, includ şi bugetele lor corespunzătoare. Bugetul 2010 alocă proporţii semnificative din fondurile sale conservării şi gestionării resurselor naturale, coeziunii sociale şi economice, creşterii economice şi ocupării forţei de muncă, competitivităţii şi inovării, dezvoltării regionale, dezvoltării agricole şi rurale. Planul european de redresare economică prezintă, în cadrul bugetului 2010 al UE, o sumă de 2,4 miliarde de euro disponibilă pentru finanţarea proiectelor strategice referitoare la energie, transport, dezvoltarea reţelelor de bandă largă în zonele rurale şi pentru susţinerea comunităţilor rurale. Salut faptul că Parlamentul European a reuşit să aloce o sumă de 300 de milioane de euro pentru sprijinirea producătorilor de lapte şi produse lactate. Criza economică a afectat PIB-ul statelor membre şi va influenţa contribuţiile statelor membre la bugetul UE. Sper că evaluarea intermediară în 2010 pentru cadrul financiar 2007-2013 va permite statelor membre să absoarbă mai bine fondurile structurale, în special în domeniul transportului şi eficienţei energetice în clădirile rezidenţiale.
(Şedinţa a fost suspendată la ora 11.25 şi reluată la ora 12.00)
