Europos Parlamento prioritetai JT Žmogaus teisių tarybos susitikime (Ženeva, 2010 m. kovo 1-26 d.) (diskusijų tęsinys) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl Europos Parlamento prioritetų JT Žmogaus teisių tarybos susitikime (Ženeva, 2010 m. kovo 1-26 d.).
Vittorio Prodi
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, 13-oji JT Žmogaus teisių tarybos sesija yra labai svarbus įvykis.
Norėčiau paminėti vieną ar du atvejus, apie kuriuos nekalbama dažnai. Kalėjimų, bet ne tų, kurie skirti teroristams, tema norėčiau pabrėžti, kad kalėjimuose Ruandoje ir Libijoje yra visiškai nežmoniškos sąlygos, ten kalinami mirti pasmerkti visiškai nekalti žmonės.
Be to, norėčiau paminėti Vakarų Sacharos klausimą, kuris ilgą laiką lieka neišspręstas, ir norėčiau paminėti klimato pabėgėlių, kurie priversti palikti savo namus dėl dramatiškų klimato kaitos formų, teises. Privalome atsižvelgti į visus šiuos veiksnius, nes jie taip pat yra mūsų visuomenės pagrindas.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Pone pirmininke, 2005 m. minėdamos savo šešiasdešimties metų sukaktį, Jungtinės Tautos įsteigdvi naujas struktūras. Pirmoji - Taikos kūrimo komisija, antroji - Žmogaus teisių komisija. Taikos kūrimo komisija dirba pakankamai veiksmingai ir iš esmės pateisino lūkesčius, tačiau netgi labai norint, to paties negalima pasakyti apie Žmogaus teisių tarybą. Jau buvo sakyta, - tai nurodyta ir rezoliucijoje, - kad būtinai reikia reformos. Žmogaus teisių taryba yra pernelyg vienpusiška - kaip jau minėjo kolegos Parlamento nariai - pvz., apie Izraelį diskutuojama tik vienu požiūriu. Kalbant atvirai, nesu patenkintas, kad Tarybai pirmininkaujanti valstybpabrėžtik vieną didelę problemą, t. y. R. Goldstone'o ataskaitą, apie kurią, aišku, reikia diskutuoti, tačiau tai nėra pagrindinproblema.
Jei R. Howitt sako, kad Irano rinkimai - jei bus sėkmingi - reikštų Žmogaus teisių tarybos mirtį, tai norėčiau sužinoti, ką tai reiškia. Norėčiau, kad šiuo klausimu mūsų valstybės narės ir Europos išorės veiksmų tarnyba laikytųsi vienodos pozicijos, nes tvirtai manau, kad jei reikalai taip klostysis ir toliau, mums teks rimtai svarstyti žmogaus teisių darbo Jungtinėse Tautose perkėlimo atgal į Trečiąjį komitetą klausimą, nes šiam komitetui bent jau visuotinai atstovaujama ir jis turi didesnį teisėtumą.
Daniël van der Stoep
(NL) Jūs tai žinote, mes tai žinome - JT Žmogaus teisių taryba yra tiesiog didelis farsas. Šią tarybą įkaite laiko Islamo konferencijos organizacija, kurią sudaro viena prieš kitą protestuojančios valstybės ir kuri siekia provokuoti gerą Izraelio padėtį ir jį neteisingai apkaltinti.
Pone pirmininke, ši vadinamoji Žmogaus teisių taryba prieštarauja viskam, kas sudaro žmogaus teises, ypač žodžio laisvei. Piktina ir žemina tai, kad šis Parlamentas turėtų rimtai vertinti šią tarybą. Pone pirmininke, jei šis Parlamentas iš teisų tiki žmogaus teisėmis, tuomet jis turėtų pasmerkti nuolatinį rezoliucijų, kuriomis varžoma žodžio laisvė, srautą ir baisius valstybių, sudarančių Žmogaus teisių tarybą, žmogaus teisių pažeidimus. Pone pirmininke, kartu su Saudo Arabija, Pakistanu, Indonezija ir Egiptu, kurios yra vienos didžiausių žmogaus teisių pažeidėjų pasaulyje, dabar ir Iranas nori tapti Žmogaus teisių tarybos nare. Tokiu atveju mums belieka priimti į klubą Šiaurės Korėją ir turėsime beveik visas kenkėjiškas valstybes laimingai sėdinčias vienas greta kitų.
Pone pirmininke, mano frakcijai aišku viena: JT Žmogaus teisių taryba yra bauginanti organizacija, kurios negalima vertinti rimtai. Šis Parlamentas turi nedelsdamas tiesiogiai atsiriboti nuo Žmogaus teisių tarybos ir visiškai atsisakyti bet kokio dialogo su šita niekšų gauja.
Cristian Dan Preda
(RO) Norėčiau pradėti jums primindamas, kad kai Žmogaus teisių taryba buvo sukurta kaip nauja žmogaus teisių gynimo organizacija Jungtinių Tautų sistemoje, ji žadino viltį, būtent viltį, kad bus didinama pagrindinių teisių apsauga pasauliniu lygmeniu.
Įdiegiant Visuotinio periodinio vertinimo priemonę, kuri yra svarbiausia su dabar nebeveikiančia JT Žmogaus teisių komisija susijusi naujovė, buvo siekiama išspręsti atitinkamas problemas, perteklinį politizavimą ir pasirinktinumo metodą nagrinėjant rimtų žmogaus teisių pažeidimų atvejus. Ši priemonyra gyvybiškai svarbi, kad Žmogaus teisių taryba galėtų įgyvendinti savo įpareigojimus visais įmanomais būdais. Tačiau būtina pabrėžti, kad seni demonai neišnyko visiškai ir perteklinis politizavimas vis dar daro poveikį šios organizacijos darbui. Kita vertus, privalome pasakyti, kad norint užtikrinti veiksmingą žmogaus teisių apsaugą, Visuotinio periodinio vertinimo priemonės nepakanka.
Kai taryba nereaguoja pakankamai greitai, kaip buvo Gvinėjos atveju, - leiskite pateikti tik vieną pavyzdį, - tai turi itin rimtus padarinius. Tai leidžia žmogaus teisių pažeidėjams manyti, kad jie paprasčiausiai neturi ko bijoti. Šios tarybos patikimumas priklauso nuo jos galimybės imtis tvirtų, skubių veiksmų, kai padaromi rimti žmogaus teisių pažeidimai.
Šiuo požiūriu labai svarbu, kad Europos Sąjunga skatintų kurti priemones Žmogaus teisių tarybos lygmeniu, kurios būtų specialiai skirtos reaguoti į krizes, kurių pavyzdžiais galima paminėti krizes Afganistane, Konakrio Gvinėjoje, Irane, Jemene ar Irake. Manau, kad Europos Parlamentas yra suinteresuotas, kad ši organizacija, Žmogaus teisių taryba, būtų kuo galingesnir efektyvesnė, nes, manau, mums reikia patikimo partnerio dialoge dėl žmogaus teisių.
Corina Creţu
(RO) Norėčiau kalbėti apie padėtį Gazos ruože, kuris, kaip žinote, nuolat kelia rūpesčių dėl žmogaus teisių laikymosi, ypač po padėties pablogėjimo dėl praėjusią žiemą vykusių susirėmimų. Nemanau, kad galime pamatuoti, kas labiau nukentėjo per šį konfliktą. Dėl abiejų pusių karinių veiksmų, deja, labiausiai kentėjo civiliai. Tačiau atsižvelgiant į esamą padėtį, labai svarbu atskirti palestiniečių kareivius ir civilius gyventojus. Kita vertus, "Hamas" vykdyti raketų išpuoliai terorizavo Izraelio civilius gyventojus.
Lankiausi šioje zonoje konflikto metu ir mačiau problemas ir baimes, su kuriomis susiduria abi pusės. Manau, kad bet koks bandymas dėl buvusių įvykių apkaltinti tik vieną kurią nors pusę prieštarautų tikrovei. Kruvini susirėmimai Gazos ruože ir tragiški humanitariniai padariniai yra skausmingas įrodymas, kad būtina imtis sutelktų veiksmų visuose karštuosiuose pasaulio taškuose, ypač kovojant su priežastimis, dėl kurių privesti kentėti negalintys apsiginti civiliai, ir kad aktyviau ir veiksmingiau turi dalyvauti tarptautinės organizacijos, siekdamos paskatinti taikos dialogą. Tai sritis, kurioje Europos Sąjunga turi ne tik būtinas gailias ir patikimumą, bet ir pareigą imtis tvirtesnių veiksmų pasaulio mastu.
Tunne Kelam
Pone pirmininke, vienas iš parlamentinių prioritetų yra poreikis spręsti nerimą keliančią padėtį, kai Žmogaus teisių tarybos veiksmai lėmypatingą politizavimą. Todėl labai svarbu, kad ES narių delegacijos pasisakytų už tapimo Žmogaus teisių tarybos nare kriterijų nustatymą. Tai ypač taikoma minimaliems bendradarbiavimo, taikant specialiąsias procedūras, reikalavimams ir pasipriešinimui pasiūlymams dėl "jokių veiksmų" naudojimo, nes tokiais veiksmais buvo užkirstas kelias patvirtinti rezoliucijas dėl tam tikrų valstybių, kurios nori išvengti kritikos dėl savo žmogaus teisių politikos.
Norėčiau atkreipti dėmesį į kitus du parlamentinius prioritetus. Pirmiausia, Baltarusija. Priešingai lūkesčiams, žmogaus teisių padėtis ne gerėja, o blogėja. Norėčiau šiandien pabrėžti A. Milinkevichiaus žodžius. ES dabar turi tikrų svertų daryti spaudimą A. Lukashenko režimui ir priversti jį iš tiesų pagerinti padėtį - tai gali būti tolesnės ES ekonominės pagalbos ir bendradarbiavimo sąlyga.
Antra, norėčiau paraginti paremti praėjusią savaitę aštuoniolikos Rusijos žmogaus teisių gynėjų, įskatinat Sacharovo premijos laureatą S. Kovalevą, paskelbtą viešą kreipimąsi, kur labai nerimaujama dėl tolesnių griežtų suvaržymų, kuriuos Kremlius naudodamas spaudimą taiko nepriklausomai palydovinei informacijai rusų kalba.
ES vertybėms iš tiesų daroma žala, kai garbinami žmogaus teisių gynėjai, pvz., S. Kovalev, ir kartu pasiduodama V. Putino pretenzijoms, kad alternatyvios informacijos rusų kalba transliavimas per Europos palydovus yra priešiškas dalykas.
Elena Băsescu
(RO) Šios dienos diskusijoje norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į Izraelio kareivio Ghilado Shalito, kuris 2006 m. birželio mėn. būdamas vos devyniolikos metų buvo pagrobtas kibuce Kerem Shalom. Praėjusią savaitę dalyvavau oficialioje Europos Parlamento delegacijoje Izraelyje ir viename iš susitikimų susitikome su Ghilado Shalito tėvu Noamu Shalitu. Nepaisant Ženevos konvencijos dėl karo belaisvių teisių 13, 23 ir 126 straipsnių, Ghilado, kuris turi ir Prancūzijos pilietybę, teisų nebuvo paisoma - jo negalėjo lankyti artimieji ir tarptautinis Raudonasis kryžius, kareivis neturėjo humaniškų sąlygų ir nebuvo teikiama informacija apie tikslią jo įkalinimo vietą. Turiu pabrėžti, kad netgi R. Goldstone'o ataskaitos, kurioje bendrai kritikuojamas Izraelis, 77 straipsnyje rekomenduojama, kad Ghiladui Shalitui būtų užtikrintos teisės, kurias garantuoja Ženevos konvencija. Kita vertus, Izraelis gerbia kalinių teises.
Csaba Sógor
(HU) Jungtinių Tautų Žmogaus teisių tarybos kovo mėn. sesijoje Europos Sąjunga privalo tvirtai pareikšti, kad tarptautinbendruomennegali tylėti dėl žmogaus teisių pažeidimų, kurie daromi ne tik besivystančiose šalyse, bet ir dėl pažeidimų, kuriuos galima pastebėti išsivysčiusiose šalyse. 1992 m. gruodžio 18 d. JT Generalinės asamblėjos patvirtinta Tautinėms arba etninėms, religinėms ir kalbinėms mažumoms priklausančių asmenų teisių deklaracija yra vienodai privaloma besivystančioms ir išsivysčiusioms valstybėms, įskaitant ES valstybes nares. Deklaracijos antro straipsnio pirmoje dalyje teigiama, kad nacionalinėms mažumoms priklausantys asmenys turi teisę be trukdymų ar bet kokios formos diskriminavimo vartoti savo kalbą privačiai ir viešai. Šiuo metu šio straipsnio dažnai nesilaikoma ES valstybėse narėse. ES gali būti patikima tik tuomet, jei ras sprendimą išspręsti žmogaus teisių nesilaikymo problemą Europos Sąjungos teritorijoje tokiu būdu, kuris taptų pavyzdžiu visam pasauliui.
Georgios Papanikolaou
(EL) Pone pirmininke, ateinantys dveji metai bus lemiami nustatant JT vaidmenį žmogaus teisių sektoriuje, nes, kaip žinote, 2011 m. bus paskelbtas tarpvyriausybinŽmogaus teisių tarybos persvarstymas.
Kyla pavojus, kad per šį laikotarpį valstybės, kurias minėjo mano kolegos ir kurios ne itin vertina šį sektorių, stengsis apriboti JT vaidmenį.
Štai ką norėčiau pridėti prie to, kas jau buvo pasakyta: pirma, kadangi Europos Sąjunga yra - ir tikiu, kad taip bus ir toliau - vienas svarbiausių žmogaus teisių apsaugos veiksnių, vienas iš mūsų prioritetų turėtų būti kalbėti tarptautinėje arenoje vienu balsu ir, jei įmanoma, vengti nesutarimų.
Antra, mums reikia pagerinti savo bendradarbiavimą su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis žmogaus teisių apsaugos srityje.
Galiausiai trečia, Europos Parlamentas privalo - ir gali - atidžiai stebėti specialiąsias procedūras, kurios bus vykdomos po visuotinio periodinio tarybos vertinimo, kad ir mes padarytume tikrą ir apčiuopiamą indėlį skatinant žmogaus teises visose Jungtinių Tautų valstybėse narėse.
Mariya Nedelcheva
(FR) Pone pirmininke, ponai K. Georgieva ir D. Lópezai Garrido, norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į šios rezoliucijos 13 punktą dėl Irano kandidatavimo į Jungtinių Tautų Žmogaus teisių tarybą.
Vasario 15 d. Iranui turėjo būti atliktas visuotinis periodinis vertinimas ir įvertinta žmogaus teisių apsaugos ir skatinimo padėtis šalyje. Irano režimas tvirtino, kad pagarba žmogaus teisėms ten užtikrinta. Norėčiau pabrėžti įvairius faktus, susijusius su tokiais dabartinio režimo tvirtinimais.
Kaip tik vakar Parlamente M. Radjavi mums pateiknepagrįstų suėmimų ir Irano moterims bei režimo oponentams taikytų kankinimo veiksmų apžvalgą. Taip pat smerkiame politines sąlygas, kurias turi ištverti kaliniai, o stovykla Ashraf tapo žmogaus teisių nesilaikymo simboliu. Mano kolegos Parlamento nariai sausio mėn. sesijoje pranešapie kelis atvejus, kurių liudininkai jie buvo.
Šiandien negalime pritarti, kad Iranas taptų aukščiausios žmogaus teisių apsaugos institucijos nare. Dėl to noriu sužinoti, kokią žinią ketiname pasiųsti kitoms valstybėms, kurios tikrai gerbia žmogaus teises. Europa privalo kalbėti vienu balsu, parodyti nuoseklumą ir, kaip savo pranešimuose sakbaronienC. Ashton, sakykime, kad šiame etape Irano kandidatūra neįmanoma.
Alf Svensson
(SV) Pone pirmininke, dėl mūsų frakcijos bendros rezoliucijos dėl JT Žmogaus teisių tarybos tai esu ypač patenkintas 6 ir 25 straipsniais, kuriuose pakartojame tvirtą ES paramą rezoliucijoms dėl padėties tam tikroje šalyje. Tais atvejais, kai žmogaus teisės yra pažeidinėjamos nuolat, rezoliucijos dėl padėties tam tikroje šalyje yra labai svarbi priemonir Žmogaus teisių taryboje, ir JT Generalinėje asamblėjoje. Daugeliu atvejų, kai šalies vyriausybilgą laiką nedalyvauja dialoge ar programose, skirtose aptariamai padėčiai gerinti, rezoliucijos dėl padėties tam tikroje šalyje tampa vieninteliu veikimo būdu, kurio gali imtis tarptautinbendruomenprieš tokius nusikaltimus.
Čia nekalbame apie rodymą pirštu ir gėdinimą, kaip mano kai kurie kritikai; nėra ir taip, kad mums Europoje patinka kišti savo nosį į kitų valstybių vidaus reikalus. Tai paprasčiausiai yra pozicijos, kad mes nepritarsime nuolatinio nederamo elgesio su savo žmonėmis ir jų priespaudos režimui, pateikimas. Tai aiškus parodymas, kad mes remiame laisvę, o ne priespaudą. Būtent todėl svarbu, kad ES stovykla ir toliau gintų rezoliucijų dėl padėties tam tikroje šalyje naudojimą JT sistemoje.
Andrew Henry William Brons
Pone pirmininke, prieš pradėdamos rodyti pirštu į kitus, Europos Sąjungos valstybės pirmiausia turėtų susitvarkyti savo namuose. Daug Europos Sąjungos narių kaltina ir įkalina asmenis už nesmurtinę žodžio laisvę. Jos ypač stengiasi bet kokį prieštaravimą imigracijai padaryti kriminaliniu nusikaltimu. Deginamos knygos. Uždraudžiamos politinės partijos, pvz., Belgijoje, siekiama jas uždrausti remiantis išgalvotais įrodymais, pvz., Vokietijoje, arba siekiama jas uždrausti slaptai, pvz., Jungtinėje Karalystėje, kur pagal teismo sprendimą, vyriausybei dedant pastangas, mano paties partijai buvo uždrausta neribotą laiką priimti naujus narius.
Nepakanka, kad šalys save vadina demokratiškomis: jos privalo gerbti žodžio laisvę, laisvę burtis į asociacijas ir privalo gerbti rinkimų laisvę.
Diego López Garrido
Pone pirmininke, esu dėkingas Parlamento nariams už pranešimus šia itin būtina ir svarbia tema, kuri, kaip minėjau savo pirmame pranešime, yra vienas svarbiausių Europos Sąjungos elementų: žmogaus teisių apsauga.
Šiuo požiūriu tikime, kad dalyvavimas Jungtinių Tautų Žmogaus teisių taryboje, įskaitant paramą tarybos veikimui, yra pozicija, kurią turi remti Europos Sąjunga. Europos Sąjunga taip pat visuomet rėmmintį, kad reikia steigti Žmogaus teisių tarybą vietoj buvusios komisijos, kaip minėjau anksčiau. Be to, buvo manoma, kad taryba turėtų būti priemonė, kuria būtų galima tinkamai spręsti žmogaus teisių padėtį pasaulyje, kurią būtų galima naudoti tais atvejais, kai Jungtinėms Tautoms ir jos narėms reikia imtis veiksmų, patvirtinti poziciją ar paskelbti atitinkamą deklaraciją.
Tiesą pasakius, Europos Sąjungai pirmininkaujanti valstybė, Tarybai pirmininkaujanti valstybė, visuomet dalyvavo įvairiose Žmogaus teisių tarybos dalinėse sesijose vykusiose diskusijose Europos Sąjungos vardu, taip bus ir šį kartą. Europos Sąjungos Tarybai pirmininkaujanti valstybdalyvaus kitoje Žmogaus teisių tarybos dalinėje sesijoje Europos Sąjungos Tarybos vardu. Be abejo, tai visiškai suderinama su visų Europos Sąjungos valstybių narių ir Europos Komisijos, kaip kitos institucijos, deklaracijomis ir pozicijomis.
Todėl norėčiau pasakyti, kad mes esame už šios organizacijos veikimą ir už tai, kad būtų panaudotos visos jos galimybės, kurios kartais panaudojamos visapusiškai, o kartais - ne: akivaizdu, kad tam tikrais atvejais dėl vykstančio balsavimo Europos Sąjunga ir valstybės narės nepasiekia visų savo tikslų. Yra tikrai teigiamų atvejų, pvz., pozicija dėl Somalio: šiame regione tikrai pažeidžiamos žmogaus teisės. Taip pat yra atvejų, kai tikslai nepasiekiami, tačiau teigiami dalykai visuomet nusveria neigiamus.
Norėčiau pasakyti, kad ketiname kalbėti apie kai kurių valstybių, kurios čia buvo minėtos įvairiuose pranešimuose, atvejus.
Noriu pakalbėti apie Irano atvejį, kadangi keletą kartų buvo minima Irano kandidatavimo tema. Kaip žinote, nuolat daromos deklaracijos šia tema. Štai prieš save turiu vien tik šiemet Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai Catherine Ashton padarytas tris deklaracijas dėl padėties Irane, kuriose smerkiami Irane vykstantys žmogaus teisių pažeidimo ir kankinimo atvejai ir dėl jų reiškiamas susirūpinimas.
Dėl kandidatavimo klausimo pirmiausia turime pasakyti, kad tai vis dar priklauso nacionalinei kompetencijai (pozicija dėl valstybių kandidačių prisijungimo prie Žmogaus teisių tarybos). Bet kuriuo atveju klausimas dėl žmogaus teisių padėties Irane ir žmogaus teisių pažeidimų, taigi ir klausimas dėl to, ar bus patvirtinta Irano kandidatūra tapti Žmogaus teisių tarybos nare, ar ne, turi būti sprendžiamas atsargiai, kad nebūtų padarytas priešingas poveikis nei norima. Todėl suprantame, kad Europos Sąjunga privalo stengtis turėti kuo geriau suderintą poziciją (būtent tai ir vyksta šiuo metu), laikantis nacionalinės kompetencijos ir, kaip minėjau, veikiant atsargiai.
Trumpai tariant, pone pirmininke, manome, kad Žmogaus teisių taryba turi būti vieta, kurioje privalome ginti Europos Sąjungos poziciją, ir manome, kad tai tam tinkama vieta. Be to, visuomet buvome įsipareigoję užtikrinti, kad ši organizacija netaptų visuotinio žmogaus teisių judėjimo sulėtėjimo, regresavimo priežastimi, ypač siekiant žmoniškumo, kur žmogaus teisės laikomos visuotine vertybe, kuri turėtų būti ginama nepaisant sienų, tradicijų ir įvairovės, nes tai susiję su pačia žmogiškumo esme.
Kristalina Georgieva
Komisijos narė. - Pone pirmininke, labai ačiū visiems Parlamento nariams už jų pateiktas rekomendacijas. Užtikrinsime, kad jos būtų perduotos Vyriausiajai įgaliotinei.
Norėčiau pasakyti keturis dalykus, atsakydama į specialius klausimus ir pastabas.
Pirma, dėl Irano ir Irano kandidatavimo: tvirtai pritariu Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos pateiktai pozicijai. Galiu tik pabrėžti, kad iš visų į tarybą išrinktų narių tikimasi, kad jos praktikoje rodys ir vykdys aukščiausius įsipareigojimus saugoti ir skatinti žmogaus teises.
Dėl labai liūdno žmogaus gyvybės praradimo atvejo Kuboje, Orlando Zapatos mirties, norėčiau pareikšti Komisijos užuojautą jo šeimai ir griežtai pasmerkti tebesitęsiantį daugiau nei 200 politinių disidentų įkalinimą Kuboje bei kitas pagrindinių žmogaus teisių nesilaikymo pasireiškimo formas. Komisija ragina Kubą pakeisti savo politiką ir laikytis savo įsipareigojimų pagal tarptautinę teisę. Ir toliau kelsime žmogaus teisių klausimą dialoge su Kuba, su jos valdžios institucijomis ir šį dialogą naudosime kaip priemonę spausti Kubą dėl žmogaus teisių klausimo.
Komisija labai tvirtai pritaria daugelio pateiktiems raginimams ES kalbėti vienu balsu žmogaus teisių klausimų srityje.
Ketvirtas punktas - dėl Gazos: manau, kad labiau tiktų šį klausimą nagrinėti kitose diskusijose dėl R. Goldstone'o ataskaitos.
Pirmininkas
Gavau šešis pasiūlymus dėl rezoliucijų, kuriomis užbaigsime diskusijas pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 4 dalį.
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Mara Bizzotto  
Man kyla daug abejonių dėl bendro JTŽTT patikimumo. Bet kuriuo atveju manau, kad Žmogaus teisių pakomitečio dalyvavimas kitoje tarybos sesijoje suteiks Europos institucijoms galimybę iškelti svarbią krikščionybės fobijos klausimą. Visi gerai žinome, kad nereikia labai ieškoti, kad pamatytume rimtų antikrikščioniško persekiojimo atvejų; tiesą pasakius, kalbame ne apie praeitį, o apie dabartį, ir, deja, greičiausiai apie ateitį, nes kiekvieną dieną iš visų pasaulio kampelių gauname nerimą keliančių, tragiškų pranešimų apie krikščionybę išpažįstančių asmenų užpuolimus, diskriminavimą ir nužudymus. Taip pat žinome, kad šis klausimas yra labai opus ir kad jis iki šiol nebuvo tinkamai sprendžiamas ir taip įvyko ne tik dėl diplomatinės pusiausvyros, kurią turi išlaikyti dalyviai tokiuose forumuose kaip JTŽTT, trūkumo, bet ir dėl valstybių, kurios nėra visiškos krikščionybės priešės, tačiau tradiciškai toleruoja antikrikščioniškus veiksmus, vykdomos antikrikščioniškos politikos.
Todėl darytina išvada, kad ES ir šis Parlamentas pasaulio politikoje turėtų skatinti naują tarptautinės bendruomenės požiūrį į krikščionybės fobijos problemą, kad ji būtų visuotinai ir skubiai pripažinta kaip rimtas žmogaus teisių ir religijos laisvės pažeidimas ir kad bendruomenimtųsi veiksmų, kad sustabdytų nerimą keliantį šios problemos plitimą.
Proinsias De Rossa  
raštu. - Pritariu šiai rezoliucijai, kurioje Sąjungos vyriausioji įgaliotinužsienio reikalams ir saugumo politikai ir valstybės narės raginamos, inter alia, dirbti, kad būtų pasiekta tvirta bendra ES pozicija dėl tolesnio darbo atsižvelgiant į R. Goldstone'o ataskaitą, ir reikalaujama įgyvendinti jos rekomendacijas ir atsakyti už visus tarptautinės teisės pažeidimus, įskatinat įtariamus karo nusikaltimus, ir kurioje visos šalys raginamos atlikti tyrimus, atitinkančius tarptautinius nepriklausomumo, nešališkumo, skaidrumo, skubumo ir efektyvumo standartus pagal Jungtinių Tautų Generalinės asamblėjos rezoliuciją A/64/L.11. Rezoliucijoje taip pat pabrėžiama, kad visų šalių pagarba tarptautinei žmogaus teisių teisei ir tarptautinei humanitarinei teisei bet kokiomis aplinkybėmis yra būtina sąlyga, norint pasiekti tikrą ir ilgalaikę taiką Artimuosiuose Rytuose. Rezoliucijoje taip pat Sąjungos vyriausioji įgaliotinir valstybės narės raginamos aktyviai stebėti R. Goldstone'o ataskaitos rekomendacijų įgyvendinimą, vykdant ES išorės misijų ir NVO konsultacijas šioje srityje ir raginama įtraukti rekomendacijas bei pastabas į ES dialogus su visomis šalimis ir į ES poziciją daugiašaliuose forumuose.
