Euro zonos šalių, patiriančių piniginių, ekonomikos ir socialinių sunkumų, padėtis (diskusijos)
Pirmininkė
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl sudėtingos pinigų, ekonominės ir socialinės padėties euro zonos šalyse.
Diego López Garrido
Ponia pirmininke, euro zona pateko į precedento neturinčią padėtį, nes tai - pirmoji visuotinfinansų kriznuo tada, kai atsirado euras. Nors krizbuvo sukelta ne euro zonoje ir ne joje prasidėjo (žinome, kad jos ištakos yra Jungtinėse Amerikos Valstijose), vis dėlto joje ir visoje Europos Sąjungoje jos padarinius jutome ne mažiau nei šalis, kurioje tai prasidėjo.
Be abejo, dėl krizės ir vyriausybių ryžtingų veiksmų siekiant užkirsti kelią finansų sistemos žlugimui ir kitoms negerovėms viešųjų finansų deficitas padidėjo. Šis deficitas reiškia, kad vyriausybės neišvengiamai praranda dalį laisvės pačios vykdyti šalies biudžeto politiką.
Ši diskusija yra apie ekonominę, pinigų ir socialinę padėtį. Dėl ekonominės padėties privalu paminėti, kad visa euro zona išbrido iš nuosmukio ir išvengdefliacijos rizikos, nors augimo greitis nėra visur vienodas, o pats augimas kol kas nėra ilgalaikis. Turime užtikrinti, kad augimas vyktų ir būtų didesnis, - tai yra pagrindinis ekonomikos politikos visoje euro zonoje siekis, tačiau mes nebepatiriame nuosmukio. Visoje euro zonoje nuosmukis pasibaigė.
Tiesa, darbo vietų nėra sukurta pakankamai. Šiais metais visoje euro zonoje bus didelis nedarbas, tačiau žengėme teisingus žingsnius augimo link. Tai yra vienas iš klausimų, kurie ketvirtadienį bus svarstomi Europos Ministrų Tarybos susitikime: augimo svarba siekiant užtikrinti ilgalaikį augimą, palaikyti Europos socialinį modelį ir vėl imti kurti geros kokybės darbo vietas.
Kalbant apie pinigų sistemą, nepaisant įtampos vertybinių popierių rinkose, Europos Sąjunga ir jos institucijos pasielgteisingai. Europos centrinis bankas dirbo ir tebedirba gerai, nustatydamas strategijas, kurios turėtų išvesti mus iš krizės. Todėl gali būti, kad jo taikomos paskatos priemonės išliks ir 2010-aisiais. Vis dėlto Europos centrinis bankas laipsniškai mažina tas paskatos priemones ir kai kurių savo patvirtintų priemonių jau atsisakė. Pavyzdžiui, jis panaikino bankams suteiktus grynųjų pinigų pranašumus, ir tai galėjo padaryti, nes kredito rinkos pamažu grįžo į įprastas vėžes.
Be to, Euro grupir Ecofinas gerai suvaldkrizę ir taip pat sukūrfinansų sistemos priežiūros struktūrą, apie kurią bus diskutuojama Parlamente. Tikimės, kad tai bus vienas svarbiausių politinių diskusijų klausimų pirmininkaujant Ispanijai.
Kalbant apie socialinę padėtį, mes, be abejo, jaučiame didelio nedarbo padarinius visoje euro zonoje. Nors ne visur euro zonoje nedarbo lygis yra vienodas, vis dėlto tai, be jokios abejonės, šiuo metu yra aktualiausias europiečiams klausimas. Jie nori darbo ir nori augimo, dėl kurio bus sukurta darbo vietų. Jiems reikia ne kintamo ir rizikingo užimtumo, galėjusio būti kai kuriose euro zonos šalyse, bet tokio, kuris būtų geros kokybės.
Be kita ko, reikia pasakyti, kad dėl didelio nedarbo suveik"automatiniai stabilizatoriai" ir imta teikti pagalbą ir subsidijas. Subsidijos turėjo įtakos valstybių narių deficitui, kurį sukėlmūsų politinir socialinsistema, ginanti žmones, patekusius į labiausiai pažeidžiamą padėtį, kaip antai praradus darbą.
Ateityje (tai dar viena tema, kuria kalbėsimės ketvirtadienį per neoficialų Europos Vadovų Tarybos susitikimą) turės būti sukurta užimtumo politika, kurią mes vadiname "Europa 2020". Ji taps augimo ir darbo vietų kūrimo modeliu.
Baigdamas, ponia pirmininke, norėčiau pasakyti, kad šiuo atveju paaiškėjo, kaip svarbu koordinuoti ir stiprinti euro zoną, kad joje ir toliau būtų gerai saugomi mūsų pinigai ir ekonomika.. Tapo aišku, kad euro zonos poreikius reikia stiprinti ir ją bus galima išplėsti, kai bus galinčių atitikti reikalavimus šalių, o plėtra, beje, yra teigiamas dalykas.
Be to, - jau baigiu, - labai svarbu, kad Europos Sąjungoje judėtume integracijos ir ekonominės konvergencijos link. ES vis dar yra ekonominės padėties skirtumų. Turėtume nuo pinigų sąjungos pereiti prie tikrosios ekonominės sąjungos, kaip yra nurodyta sutartyse. Jose buvo aprašoma ekonominir pinigų sąjunga, tačiau pinigų sąjunga buvo įgyvendinta pirmiau nei ekonominė.
Sutartyse yra taip pat numatytas ekonominės, užimtumo ir socialinės politikos koordinavimas. Tai yra įsipareigojimas ir vienas iš principų, viena iš programos eilučių arba idėjų, kurias iškėlTarybai pirmininkaujanti Ispanija. Suderinta viešoji politika yra veiksminga tada, kai ji yra iš tikrųjų suderinta. Tokia ji buvo, kai buvo parengtas Europos ekonomikos atkūrimo planas, kai buvo įgyvendinta fiskalinpolitika, išsaugojant Stabilumo ir augimo paktą, ir tai buvo labai svarbu. Tokia ji buvo, kai buvo imtasi suderintų finansų politikos priemonių, pavyzdžiui, nustatant bankų garantijas ir padidinant indėlių užtikrinimo fondus. Trumpai tariant, priemonių, kurias ekonomistai vadina "masto ekonomija", buvo imtasi ir politiniu lygmeniu, nes politiniu lygmeniu gerai suderinus veiksmus galima gauti gerų rezultatų.
Taip ši sunki padėtis atrodo Tarybos akimis, tačiau mes jau brendame iš jos, o išbridę turėtume sustiprėti ir tapti vieningesni. Šis tikslas, be abejo, bus vienas svarbiausių mūsų neoficialaus Europos Vadovų Tarybos susitikimo ketvirtadienį tikslų.
Joaquín Almunia
Komisijos pirmininko pavaduotojas. - Ponia pirmininke, Komisija yra susirūpinusi dėl didelių ekonominių ir finansinių sunkumų, kuriuos patiria Graikija. Sudėtinga padėtis šioje šalyje kelia bendrų rūpesčių euro zonai ir visai ES, nes didelis ir nesibaigiantis šalies išorės disbalansas kelia grėsmę šalies makrofinansiniam stabilumui ir dėlto didėja rizika, kad tai persiduos ir kitoms euro zonos šalims.
Graikijos valdžios institucijos ir Graikijos žmonės suvokia jiems kilusį uždavinį. Sausio 15 d. vyriausybpateikplačių užmojų stabilumo programą, skirtą šiems klausimams spręsti. Programoje yra numatyta sumažinti deficitą nuo 12,7 proc. 2009 m. iki 3 proc. 2012 m., pradedant nuo kelių BVP punktų koregavimo šiais metais. Šioje programoje yra numatyta pakankamai siekių, atsižvelgiant į tai, kokio konsolidavimo lygio reikia ir kad tai yra skubi programa. Be to, Graikijos valdžia yra paskelbusi konkrečių priemonių 2010 m. paketą. Kai kurios iš jų jau buvo pateiktos Graikijos parlamentui ir netrukus bus įgyvendintos. Kol kas vėlesniems metams numatoma programa nėra tokia išsami.
Praėjusią savaitę, vasario 3 d., Komisija patvirtino integruoto metodo ir stebėjimo mechanizmą, jungiantį mūsų stabilumo programos vertinimą, rekomendaciją dėl perviršinio deficito procedūros, kad biudžeto deficitas 2012 m. sudarytų ne daugiau kaip 3 proc., kaip programoje yra numačiusi vyriausybė, ir kitą rekomendaciją, priimtą pirmą kartą pasinaudojant ES sutarties 121 straipsnio 4 dalies nuostatomis siekiant užtikrinti, kad Graikijos ekonomikos politika atitiktų mūsų bendras ekonomikos politikos gaires ir netrukdytų tinkamai veikti mūsų ekonominei ir pinigų sąjungai. Mes taip pat pradėjome pažeidimo nagrinėjimo procedūrą, siekdami užtikrinti, kad Graikija imtųsi spręsti problemas, dėl kurių ligi šiol nebuvo teikiami patikimi statistiniai duomenys apie biudžetą, o Komisija pranešapie savo skubias iniciatyvas, kurių ėmėsi dėl Eurostato audito įgaliojimų.
Kalbant apie stabilumo programą, Komisija visiškai remia Graikijos pastangas taisyti sudėtingą ekonominę ir fiskalinę padėtį. Šioje programoje numatytos priemonės ir politikos siekiai yra svarbus žingsnis teisinga linkme. Sausio 25 d. sėkmingai išleistas didžiulis vyriausybės obligacijų kiekis reiškia, kad rinkos dalyviai palaiko šį požiūrį, nors ir reikalauja didelių palūkanų, o vėliau išaugusi obligacijų palūkanų premija - kad jie tebėra atsargūs.
Vis dėlto programos siekiai ir vidutinės trukmės fiskaliniai pakeitimai kelia tam tikrą riziką Programoje apibrėžtas makroekonomikos scenarijus yra gana optimistinis, ir kyla abejonių dėl pagrindinių pajamų projekcijų, visų pirma dėl numatomų pastangų kovoti su mokesčių vengimu esant ekonomikos nuosmukiui. Atsižvelgiant į naujausius rinkos pokyčius, pajamų ir išlaidų projekcijos taip pat krypsta žemyn. Kalbant apie rekomendaciją dėl perviršinio deficito procedūros, mūsų rekomendacijos dėl priemonių, kurių reikia imtis šiais metais, visiškai priklauso nuo priemonių, kurias Graikijos valdžios institucijos paskelbsavo stabilumo programoje. Jos apima priemones, kurias planuojama įgyvendinti šių metų pirmąjį ketvirtį, kaip antai darbo užmokesčio mažinimą, darbo vietų skaičiaus viešajame sektoriuje mažinimą, pažangą sveikatos apsaugos sektoriuje ir pensijų reformas, mokesčių ir akcizų didinimą, taip pat mokesčių administravimo reformą. Kai kurios fiskalinio konsolidavimo priemonės jau buvo pateiktos Graikijos parlamentui ir netrukus turėtų būti įgyvendintos. Mūsų pasiūlyme Tarybai Komisija ragina Graikijos valdžios institucijas iki kovo mėn. vidurio pateikti išsamią įgyvendinimo ataskaitą dėl patvirtintų priemonių ir paskelbtų priemonių įgyvendinimo terminų. Taip pat turės būti įvertintos rizikos, kad tuo atveju, jeigu jų pasitaikytų, būtų taikomos reikiamos kompensavimo priemonės.
Atsižvelgdama į tai, Komisija palankiai vertina vasario 2 d. priimtas tolesnes priemones, t. y. nominalinio viešojo sektoriaus darbo užmokesčio įšaldymą ir didesnį akcizą kurui kaip apsaugos priemonę šių metų biudžeto tikslui pasiekti ir Graikijos valdžios institucijų pasirengimui priimti ir operatyviai įgyvendinti papildomas priemones, jeigu jų prireiktų, įtvirtinti.
Kalbant apie tolesnius programos įgyvendinimo metus, galime pareikalauti kitų nuolatinių pokyčių, tęsti mokesčių administravimo reformas ir tobulinti biudžeto struktūrą. Be abejo, Graikijos taip pat yra prašoma dėti daugiau pastangų, kad būtų tobulinama bendrosios valstybės pagalbos rinkimas ir panaudojimas. Jeigu planai nėra išsamūs, siūlome sukurti griežtą atsiskaitymo sistemą, pagal kurią Graikijos valdžios institucijos kiekvieną ketvirtį teiks įgyvendintų priemonių, pasiektų rezultatų ir priemonių, kurias planuojama įgyvendinti, ataskaitą. Pagal šią griežtą atsiskaitymo sistemą bus užtikrintas numatytų planų įgyvendinimas. Mes taip pat priėmėme rekomendaciją, kad neliktų didelio politikos nenuoseklumo ir išvengtume rizikos, galinčios trukdyti tinkamai veikti ekonominei ir pinigų sąjungai, atsižvelgiant į tai, kad Graikijos ekonomika tampa vis mažiau konkurencinga, didėja jos išorės disbalansas ir obligacijų palūkanų premija, palyginti su kitų valstybių obligacijomis finansų rinkose.
Be to, bendrasis palūkanų premijų judėjimas kitose šalyse taip pat aiškiai rodo, kad rizika persiduoda ir kitoms valstybėms narėms. Šiuo atveju tikimasi, kad Graikija priims išsamią struktūrinės reformos programą, kurios tikslas - padidinti viešojo administravimo veiksmingumą, paspartinti pensijų ir sveikatos priežiūros reformą, pagerinti darbo rinkos veikimą ir derybų dėl darbo užmokesčio sistemos veiksmingumą, tobulinti produktų rinkos veikimą ir verslo aplinką, taip pat palaikyti bankų ir finansų sektoriaus stabilumą.
Kokie yra kiti žingsniai šiame labai išsamiai apibrėžtame stebėjimo procese? Mūsų rekomendacijas kitą savaitę aptars Euro grupir Ecofinas, kovo mėn. viduryje turėtų pasirodyti pirma ataskaita ir joje bus aptarti 2010 m. tikslų įgyvendinimo terminai. Vėliau kiekvieną ketvirtį, pradedant nuo gegužės mėn., Graikija turėtų pateikti ataskaitą, kokių veiksmų ėmėsi pagal Tarybos sprendimą ir rekomendaciją. Ataskaitas vertins Komisija. Be abejo, matant rizikos reiškimosi ženklus, reikės įgyvendinti papildomas priemones. Todėl labai svarbu, kad Graikijos vyriausyblaikytųsi savo įsipareigojimų prireikus imtis papildomų priemonių.
Baigdamas noriu pasakyti, kad mes patekome į precedento neturinčią padėtį ir drąsiai į ją žiūrime. Graikija priėmplačių užmojų programą, pagal kurią bus koreguojamas jos deficitas, vykdoma jos viešojo administravimo ir ekonomikos reforma. Vykdant šią sunkią užduotį Graikijai turi būti teikiama parama, ir Komisija teikia jai tokią paramą. Integruotas stebėjimo mechanizmas, taip pat valdžios institucijų noras spręsti šias problemas padės sėkmingai įgyvendinti fiskalinio konsolidavimo priemones ir struktūrines reformas, dėl kurių Graikija ir vėl pajus tvirtą žemę po kojomis. Laiku ir tiksliai įgyvendinus biudžeto priemones ir struktūrines reformas, - fiskalinės priemonės ir struktūrinės reformos yra numatytos Graikijos valdžios institucijų priimtoje programoje, - taip pat akylai stebint padėtį galima surasti tinkamą sprendimą, padėsiantį panaikinti dabartinę įtampą mūsų rinkose.
Corien Wortmann-Kool
Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcija inicijavo šias diskusijas, nes euro zonos šalyse kilus sunkumų reikia nedelsiant nustatyti stiprų Europos modelį. Dėl jo mes nerimaujame.
Pastaraisiais metais valstybės narės pernelyg dažnai atsiribodavo nuo Stabilumo ir augimo pakto. Todėl šiandien kreipiuosi į Tarybą, kad spręsdama ne tik Graikijos klausimą ji tvirčiau ir visiškai įsipareigotų neoficialiame aukščiausiojo lygio susitikime šį ketvirtadienį ir Ecofino susitikime kitą savaitę labiau derinti pinigų politiką.
Tarybai pirmininkaujanti Ispanija gali taip pat parodyti gerą pavyzdį savo šalyje, nes dėl padėties joje taip pat reikia neatidėliotinų veiksmų.
Pone Pirmininke, savo frakcijos vardu norėčiau nuoširdžiai pritarti tam, kaip Europos Komisija sprendžia Graikijos klausimą. Nors jos veiksmai vėluoja kelis mėnesius, vis dėlto jie labai reikalingi. Tokios pat priemonės turi būti taikomos ir kitoms šalims, kuriose kilo pavojus. Spręsti turėtume ne skirdami daugiau Europos biudžeto pinigų, bet iš tiesų užtikrindami reformos planų įgyvendinimą.
Tikiuosi, kad jūs rengiate blogiausios padėties scenarijų, jeigu jo prireiktų, ir todėl nagrinėjate visas galimybes, įskaitant bendradarbiavimą su Tarptautiniu valiutos fondu (TVF). Be to, spręsdami biudžeto problemą turime blaiviai mąstyti, nes reakcijos finansų rinkose yra gerokai perdėtos. Dėl to reikia skubiai sustiprinti Europos finansų rinkų reguliavimą.
Udo Bullmann
Ponia pirmininke, pone J. Almunia, visų pirma šiuo pereinamuoju laikotarpiu dėkoju jums už puikų ankstesnių pareigų atlikimą ir linkiu jums sėkmės dirbant naują darbą. Taip pat norėčiau to paties palinkėti jūsų pareigų perėmėjui O. Rehnui. Linkiu jam drąsos ir sėkmės vykdant svarbias užduotis.
Yra trys dalykai, kuriuos sužinome iš dabartinės padėties. Pirma, J. M. Barroso mums pristatytai strategijai "Europa 2020" trūksta turinio. Jo toli gražu nepakanka siekiant Europos Sąjungoje sukurti suderinamumą, kurio mums neatidėliotinai reikia, kad užkirstume kelią ateityje vėl galinčioms atsirasti problemoms, kurias dabar sprendžiame. Šiai strategijai reikia turinio ir tikiuosi, kad per ateinančias keletą savaičių ėmęsi numatytų tolesnių veiksmų galėsime ją patobulinti. Mums skubiai reikia geriau suderintos ekonomikos politikos. Tarybai pirmininkaujanti Ispanija teisingai kalba apie tai. Šiuo atveju ji neturi leistis įbauginama.
Antra, iš dabartinės padėties galime sužinoti, kad kai kurias valstybes nares iš tikrųjų reikia modernizuoti, o skaičiai tikrai nemeluoja. Tiesa, modernizacija reikalinga ne vienoje šalyje. Taip pat yra šalių, kurios turi daugiau padaryti, nes jos gali daugiau padaryti. Neabejoju, kad naujasis Graikijos finansų ministras G. Papakonstantinou puikiai dirbs, ir nepažįstu nvieno tikro politiko, kuris tuo suabejotų. Jis yra vertas mūsų pasitikėjimo ir turėtume jį paremti.
Trečia, iš dabartinės padėties galime sužinoti, kad Europos Sąjunga turi apsiginkluoti. Jeigu rinkose būtų išbandoma euro zona, Europa turėtų būti pasirengusi reaguoti ir turėtų numatyti galimybę reaguoti netradiciškai. Jeigu toliau griebiamasi spekuliacijų dėl atskirų šalių, turime gebėti suteikti kreditą vidutinėmis Europos reitingo sąlygomis. Tai reikės sukurti. Pagrindą imtis tokių veiksmų galime rasti Lisabonos sutartyje.. Tarybai ir Komisijai pasakyčiau: būkite pasirengusios tam, kad reikės derėtis.
Guy Verhofstadt
Prisipažinsiu, kad, skirtingai nei Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos atstovai, nesu Komisijos intervencijos šalininkas.
Visų pirma, manau, turime pripažinti, kad tai, ką matome Graikijoje, taip pat yra nenusisekusios Lisabonos strategijos padarinys. Per pastaruosius dešimt metų šalys nutolo viena nuo kitos. Per pastarąjį dešimtmetį skirtumas tarp Vokietijos ir Graikijos ne sumažėjo, o padidėjo, ir taip atsitiko todėl, kad mes vadovavomės pernelyg silpna Lisabonos strategija.
Antra, manau, kad Europos institucijos - Europos Komisija ir Europos centrinis bankas - padartaktinę, strateginę klaidą, nesiėmusios skubių veiksmų. Veiksmų buvo imtasi pernelyg vėlai. Ištisas šešias savaites Europos vadovai teikįvairiausius pareiškimus. Jie sakė, kad Graikijos vadovai turi imtis priemonių, kad tos priemonės nebuvo pakankamai stiprios, arba net tai, kad jie nepasitiki Graikijos vadovų gebėjimais ir pan. Mes visa tai girdėjome. Sakau jums, kad mes patys esame iš dalies atsakingi už finansų rinkų reakciją dėl Graikijos. Kaip dabar galime tikėtis priešingos reakcijos iš finansų rinkų klube, kai to paties klubo nariai nebepasitiki Graikija ir jai siūlomomis priemonėmis? Todėl manau, kad pasirinktas metodas nebuvo teisingas. Jeigu Europos centrinis bankas ir Europos Komisija būtų iš pat pradžių nedelsdamos sukūrusios veiksmų paketą Graikijai, į euro zoną nebūtų patekusi tokio pobūdžio infekcija, su kuria dabar susidūrėme.
Be to, nereikėtų sakyti, kad niekas nežinojo apie Graikijos problemas. Europos Komisijos koridoriuose jau tris ar keturis mėnesius žmonės kalbėjo apie tai, kad Graikijos problema turės kada nors iškilti. Ponios ir ponai, tai - vienintelpriežastis, dėl kurios yra vertinama Graikija, kurios deficitas sudaro 12,7 proc., ir nėra vertinama JungtinKaralystė, kurios deficitas sudaro 12,9 proc. Taigi susirūpinimą kelia ne pliki skaičiai; susirūpinimą kelia finansų rinkos, kurios dėl to, kad mes patys nerodome pakankamos sanglaudos, pasitikėjimo ir solidarumo, puola Graikiją. Šios padėties galima būtų išvengti, jeigu Europos Komisija ir Europos centrinis bankas būtų ryžtingiau įsikišę.
Kad ir kas būtų, strategija ar rekomendacija, Komisijos nare, leiskite mums patiems spręsti! Esu griežtai nusiteikęs prieš tai, kad problemas euro zonoje mums padėtų spręsti TVF, Tarptautinis valiutos fondas. Patys išspręsime euro zonos problemas, mums nereikia TVF.
Galiausiai paskutinmano mintis apie tai, kas yra plačiau nei Graikija. Dabartinpadėtis - tai sanglaudos ir euro vidaus vieningumo išbandymas.
Pascal Canfin
Ponia pirmininke, Žaliųjų / Europos laisvojo aljanso frakcijos vardu norėčiau Tarybai pirmininkaujančiai Ispanijai pasakyti, jog mes visiškai sutinkame, kad reikia atlikti politinės valios kurti naujus valdymo įrankius ir ekonominę, o ne tik pinigų sąjungą, apie kurią taip pat kalbėjo U. Bullmann, tyrimą. Mūsų frakcija jus visapusiškai parems vykdant šią užduotį.
Iš tikrųjų atsiriboję nuo aktualios Graikijos problemos mes turime peržiūrėti visas ekonominio euro zonos valdymo priemones, o visų pirma Stabilumo ir augimo paktą. Daugiau nei puseuro zonoje esančių valstybių narių nebesilaiko šio pakto nuostatų.
Be to, nepamirškime, kad dar visai neseniai, prieš krizę, Ispanija visiškai atitiko Stabilumo ir augimo pakto kriterijus, tačiau po kelerių metų ji pateko į iš esmės priešingą padėtį: joje yra 20 proc. nedarbo lygis, vadinasi, šie kriterijai neteko galios.
Ką gi tai reiškia? Tai reiškia, kad Ispanija iki šiol taikStabilumo ir augimo paktą tik siaurai viešųjų finansų sričiai, kuri yra labai svarbi, bet jos nepakanka, ir taip ji kontroliavo savo valstybės skolą ir valstybės deficitą, tačiau leido didėti privačioms skoloms. Šios privačios skolos ėmmilžiniškai augti, išsipūtspekuliacinis nekilnojamojo turto burbulas ir prasidėjo gerokai didesnis nei kitose šalyse nuosmukis, kurio pasekm- būtina didžiulvalstybės pinigų injekcija. Tai rodo, kad siaurai suvokiant Stabilumo ir augimo paktą, taip pat euro zonos valdymą susiejant su valstybės skola, nematoma platesnio vaizdo, dėl kurio būtų galima numatyti kitą krizę ir užkirsti jai kelią.
Todėl norėčiau žinoti, kokius pasiūlymus pateikTarybai pirmininkaujanti Ispanija ir Komisija, kad iš naujo patvirtintų Stabilumo ir augimo paktą, o svarbiausia, kad integruotų jį į platesnio pobūdžio sistemą.
Antra, jūs sakote, - ir esate teisus, - kad viešieji finansai turi būti labiau kontroliuojami ir kad būtina grįžti prie stabilesnio skolų lygmens. Ar, jūsų nuomone, tai priklauso tik nuo viešojo sektoriaus išlaidų mažinimo, ar ir nuo gebėjimo padidinti tam tikrus mokesčius? Jeigu taip, tai kokius? Be to, kokį vaidmenį galėtų suvaidinti fiskalinis mūsų bendradarbiavimas, kad valstybės narės įgytų daugiau laisvės veikti ir susimažinti savo deficitus, ne tik susimažindamos išlaidas, bet ir galėdamos laisviau elgtis siekdamos gauti daugiau įplaukų?
Kay Swinburne
ECR frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, per pastaruosius mėnesius tam tikrų euro zonai priklausančių valstybių narių palūkanų už suverenias skolas skirtumai labai padidėjo ir dėl to padaugėjo spekuliacijų rinkose, susijusių su tokių valstybių narių finansinių įsipareigojimų nevykdymu, joms reikalinga pagalba arba net jų išgyvenimu.
ES per ECB negali taikyti šioms valstybėms narės fiskalinių kriterijų. Vis dėlto šios krizės padariniai turi įtakos ES ir ECB, nes jos turi sugalvoti sprendimą, kaip grąžinti tarptautinį pasitikėjimą euro modeliu ir užtikrinti sklandų euro suverenių skolų rinkų veikimą.
Praėjusiais metais daug laiko ir jėgų skyrėme tyrimo procedūroms, priežiūrai, skaidrumui ir veiksmingam tarptautinio kapitalo rinkos dalyvių rizikos valdymui. Šios priemonės turi įtakos antrinei vertybinių popierių rinkai, tačiau manau, kad yra pagrindo tuos pačius principus taikyti ir pirminei rinkai, ypač į nepaprastą padėtį patekusioms euro zonos valstybėms narėms, išleidusioms skolinių vertybinių popierių emisiją.
Pavyzdžiui, Jungtinėje Karalystėje bankas "Northern Rock" tapo nemokus po to, kai surinko pinigų neatidėliotinų sandorių rinkose, kad galėtų padengti savo ilgalaikių įsipareigojimų išlaidas. Kai rinka suabejojo tokiu verslo modeliu ir atsisakskolinti, šis verslo modelis de facto sužlugo. Kai kurios euro zonai priklausančios valstybės narės dabar sprendžia panašaus pobūdžio problemas. Siūlau, kad ECB, kuris neturi galių dėl biudžeto ar kapitalo pritraukimo, galėtų prisidėti per skolos grąžinimo terminus, jeigu jam atrodo, kad valstybnardėl per didelio dalyvavimo neatidėliotinų sandorių rinkoje yra neapsaugota.
Per ateinančias savaites Graikija turės surinkti 31 mlrd. eurų. Portugalija turės susimažinti dabartinę savo skolą iki 17 proc. savo šalies BVP, o Prancūzija turės susimažinti savo skolą iki 20 proc. savo šalies BVP. Dėl skolų grąžinimo terminų paliekama spręsti valstybėms narėms, bet bendrasis sinchroninio beldimosi į rinkos duris rezultatas krizės metu kelia pavojų Europos Sąjungai ir dėl to gali kilti sunkumų kapitalui iš rinkų pritraukti.
Galbūt ECB galėtų stebėti, kokia yra bendroji vertybinių popierių skolos emisija, ir patarti valstybėms narėms imtis atsakingo valdymo.
Baigdama pasakysiu, kad ES, konkrečiai - euro zonai priklausančios valstybės narės, turėtų žengti paprastą žingsnį: pasirengti tvarią skolų grąžinimo strategiją, nes absoliutus skolų lygmuo šiandien yra mažiau svarbus nei skolos, kurioms grąžinimo terminą planuojama pratęsti.
Nikolaos Chountis
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, naujoji Komisija pradėdama dirbti paskleidžia didelį melą: Lisabonos sutartis ir Lisabonos strategija ne tik nepadės mums apsisaugoti nuo krizės, bet ir yra viena iš priežasčių, dėl kurių mus ištiko krizė. Jų nesėkmdidžiulė.
Visuotinkrizparyškino Europos visuotinio plėtros modelio ribas, stipriąsias vietas ir struktūrines problemas. Stabilumo paktas nebeegzistuoja; jį panaikino krizė, kaip matyti iš Vokietijos, Ispanijos Italijos, Portugalijos, Jungtinės Karalystės ir Graikijos deficito ir valstybės skolos augimo.
Krizkelia sunkumų ne tik Graikijai. Ji kelia sunkumų Europos Sąjungai, o dėl priimamų sprendimų ji yra svarbi euro zonai. Kairieji įspėjo dėl to ir nepritaršiai politikai. Deja, dešinieji ir socialdemokratai reikalauja, kad su krize kovotume tomis pačiomis priemonėmis.
Dėl Lisabonos strategijos mes išardėme socialinę valstybę. Kalbame apie bendradarbiaujančią Europą, kai Europos centrinis bankas skolina komerciniams bankams už 1 proc. palūkanų, o valstybėms narėms leidžia skolintis iš pinigų rinkų už 6 proc. palūkanų. Europos Sąjunga perėmJungtinių Amerikos Valstijų modelį ir jos karines paslaugas. Kodėl mes pripažįstame JAV kreditų reitingų firmas, tokias kaip "Moody" ir kitas, kaip oficialius valstybių narių ekonomikos politikos vertintojus ir leidžiame jiems diktuoti mūsų ekonomikos politikos kryptį?
Todėl turime pakeisti Stabilumo paktą ir vietoj jo priimti Plėtros ir užimtumo paktą. Europos Sąjungos negali ir neturi konkuruoti dėl darbo užmokesčio išlaidų pasaulio lygmeniu. Galiausiai mes turime neskatinti konkurencijos dėl prastėjančių darbo santykių ir teisių gynimo.
Nikolaos Salavrakos
Ponia pirmininke, pirma išklausėme J. M. Barroso ir jo naujosios Komisijos narių komandos programinį pareiškimą.
Man asmeniškai liko įspūdis, kad visi mes šio Parlamento nariai plaukiame vienoje valtyje, o ne armadoje. Tarp jų yra didelis skirtumas
Todėl, atsižvelgdamas į J. M. Barroso programinį pareiškimą, tikiuosi, kad Europos Sąjungos ateitis bus kuriama stiprinant ryšius tarp valstybių narių, visų pirma ekonominiu, socialiniu ir plėtros lygmeniu. Vis dėlto baiminuosi, kad labai padidės "atsitiktinio", "klajojančio" kapitalo, kuris juda ir kuris yra judinamas į rinkas. Skatindamas, o paskui palikdamas vietos rinkas, tarytum praūžiantis tornadas, jis naikina tikrąsias šalių ekonomikas ir pasiima pelną be jokių realių investicijų. Be abejo, euras apribojo "atsitiktinio" kapitalo potencialą spekuliuoti valiutų keitimu.
Dėl šios priežasties šiandien Graikija jaučia šį puolimą ir jai reikia ypatingos paramos. Todėl atsižvelgiant į tai, kad, 2008 m. statistiniais duomenimis, Europos Sąjungoje yra pagaminama maždaug 38 proc. viso pasaulio turto, manau, kad ištikta šios pinigų krizės ji nesugebėjo arba nenorėjo panaudoti savo ekonominės intervencijos į globalias finansų rinkas galių.
Norėčiau šiam Parlamentui ir visiems savo kolegoms perduoti žinutę; J. Schumpeterio žinutę. Yra tokia kūrybindestrukcija, dėl kurios nenukentės nei Europa, nei Europos valiuta ar Graikija, tačiau ji visiškai būtina, kad galėtume ir Graikijai, ir kitoms valstybėms narėms parodyti valstybių narių solidarumą.
Jean-Marie Le Pen
(FR) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, tai, kas šiandien vyksta Graikijoje ir Portugalijoje, o rytoj įvyks Ispanijoje ir Airijoje, - gėdinga. Tos pačios anglosaksiškos tarnybos, kurios maloniai sėdėjo rankas sudėjusios, kai sukčiai leido į apyvartą ir prekiavo toksiniu turtu ir nieko nenumatė, dabar griežčiausiai vertina valstybes nares, kurios nuskubėjo padėti finansų sektoriui, nors šis nebuvo vertas pagalbos.
Krizę sukėlusios rinkos ir neatsakingas bankų požiūris, taip pat ši didžiulpagalbos suma yra tiesioginiai valstybės deficito padidėjimo ir valstybės skolos kaltininkai, ir šiandien mėginama nubausti tas pačias rinkas.
Štai ir visas etinis kapitalizmas, kurį paskelbN. Sarkozy, Europos Sąjunga ir G20. Vienintelpamoka, kurią iš krizės išmoko bankininkai, yra ta, kad mokesčių mokėtojai yra neišsemiamas išteklių, pelno ir garantijų šaltinis, nes sklinda gandai, kad ši panika veda iki vieno JAV banko, kuris gavo JAV vyriausybės pagalbą, ir dviejų rizikos draudimo fondų, taip pat iš JAV, kurie nori pasipelnyti iš didžiulių Graikijai nustatytų palūkanų ir kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių, vyriausybės skolinimo draudimo polisų, kuriais taip pat naudojasi nepriklausomi spekuliantai.
Nepakaks sureguliuoti rizikos draudimo fondus, ką jūs bijote daryti, arba išvestinių finansinių priemonių rinkas, kaip siūlo M. Barnier. Nėra prasmės kurti Europos ekonominę vyriausybę. Dvidešimt septynios vyriausybės yra patekusios į tą pačią nemalonią padėti, o solidarumas nėra išeitis. Reikėtų suabejoti laisvu tarptautinio kapitalo judėjimu, nes priešingu atveju atsigavimo nebus, tik vėl ištiks ta pati krizė.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Ponia pirmininke, Pirmininke, Komisijos nary, kaip ir prieš mane kalbėjusi C. Wortmann-Kool, aš taip pat pasakysiu, kad mes palaikome Komisijos poziciją dėl to, kokį sprendimą ji priims dėl dabartinės padėties Graikijoje.
Dėl Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos, mes džiaugiamės jūsų nusistatytu tikslu tobulinti ekonominės politikos derinimą. Tokios stiprios politinės valios taip pat reikės imtis įgyvendinant šiuos du dabartinius svarbius projektus: tikrosios finansinės priežiūros formos struktūrizavimą ir rizikos draudimo fondų reguliavimą.
Tiesa, kad Europa turi būti tvirtovė, o ne rėtis. Abiejose srityse pirmininkaujančiai valstybei turi būti suteikta laisvveikti, kad galėtų dalykiškai derėtis su Parlamentu. Tikimės, kad Taryba per ateinantį susitikimą duos aiškų ženklą visuomenei ir rinkai: visuomenei, kad ji atgautų pasitikėjimą euru, o rinkai, kad ji parodytų solidarumą su Graikija. Taryba turi aiškiai parodyti, kad ji nesileis būti įbauginama dėl kai kurių spekuliantų mėginimų destabilizuoti eurą, kurie neabejodami spekuliuoja valstybių narių, kurios yra susidūrusios su ekonominiais ir socialiniais sunkumais, atžvilgiu.
Pervenche Berès
(FR) Pone pirmininke, pone D. López Garrido, Komisijos nariai, ši diskusija yra svarbi ne tik todėl, kad yra puolamas euras, bet ir todėl, kad ketvirtadienį įvyks pirmasis aukščiausiojo lygio susitikimas, kuriam vadovaus Pirmininkas H. Van Rompuy.
Pabrėžiu, kad šiandien europiečiai laikosi tvirtos pozicijos ir neabejoja, kad mes negalime leisti TVF kištis į Graikijos padėtį. Palaikau šią poziciją, nes priešingu atveju užvertume duris visam tam, ko reikalavome daugybę metų, tai yra ekonominio euro zonos valdymo.
Ekonominis euro zonos reikalavimas reiškia, kad susidūrę su rinkų kintamumu, mes turime apsiginkluoti priemonėmis, padėsiančiomis mums duoti atsaką ir neatsilikti nuo rinkų. Šiandien šiuo atžvilgiu mes pralaimime.
Be to, šiandieniniame Europos aparate susiklosčiusi padėtis yra tokia, kad jeigu nepriklausote euro zonai, jums gali būti padėta, o jeigu jai priklausote, tuomet viskas yra sudėtingiau. Nemaniau, kad euro zona gali būti zona be solidarumo. Pats jos veikimas yra pagrįstas solidarumo koncepcija.
Nviena iš euro zonos valstybių narių, kad ir kokie būtų jos eksporto strategija, deficito lygmuo ar valstybės skolos lygmuo, negali ištrūkti iš krizės, jeigu vienai iš jos grandžių kyla sunkumų.
Bet kas gi vyksta šiandien? Susidartoks mechanizmas, kad finansų rinkos kiršina įvairias šalis vieną prieš kitą, bando mūsų solidarumo gebėjimą ir mūsų gebėjimą išlaikyti pačią euro zonos koncepciją. Mat euro zonos koncepcija yra tokia idėja, kad jeigu mes leisime sau laisvai veikti ir pasirinkti kitą mechanizmą, o ne vienintelį esamą, t. y. spekuliaciją, tuomet mums teks pasirengti savo strategiją.
Vis dėlto šis gebėjimas tapti iš esmės apsaugotiems nuo užsienio valiutų keitimo rinkų prieš euro priėmimą, panaudojant suverenių skolų reitingo mechanizmus, buvo dar kartą prisimintas pačioje euro zonoje.
Turime sutelkti savo dėmesį į tai. Tai yra plačiau nei šiandien pateikti pasiūlymai, jie labai svarbūs, ir kitą ketvirtadienį jų turės imtis Pirmininkas H. Van Rompuy.
Peter van Dalen
(NL) Graikija tik neseniai pranešapie tikrąjį savo skolų mastą. Jos yra gerokai didesnės nei buvo manoma. Biudžeto deficitas yra beveik 13 proc. Deja, Ispanijos, Portugalijos ir Italijos biudžeto deficitai taip pat yra dideli.
Europa neturėtų įvežti Trojos arklio. Taip įvyktų, jeigu šioms šalims būtų suteikta pagalba, kaip norėtų kai kurie žmonės. Neturime leisti, kad taip atsitiktų, nes tokiu atveju atsilygintume už blogą politiką. Stabilumo ir augimo pakte yra aiškiai nurodyta, kaip privalo elgtis į krizę patekusios šalys, ir jame visų pirma nurodyta, kas turi būti nuveikta padaryta atsirandant krizei - būtent sudaromas griežtas biudžetas ir laiku sukuriama išlaidų politika. Nyderlandai ėmėsi veiksmų jau prieš metus. Pietų Europos valstybės narės jų ėmėsi per vėlai. Laimė, jos žengpirmuosius žingsnius, -geriau vėlai negu niekada, - kad susitvarkytų savo reikalus.
Atidžiai stebiu priemonių, kurių jos ėmėsi, rezultatus. Jeigu vertvertybinių popierių rinkose ir euras per tą laiką šiek tiek nukristų, nei investuotojai, nei eksporto bendrovės nepajustų katastrofos, tikrai ne.
Charalampos Angourakis
(EL) Ponia pirmininke, kalbame apie spekuliacinį spaudimą euro zonai, eurui ir taip pat apie Graikijos ir kitų Pietų Europos šalių ekonomikos žlugimą dėl viešųjų finansų problemų, skolų perviršio ir viso Europos Sąjungos, buržuazinių vyriausybių ir kitų imperialistinių sąjungų panaudoto deficito kaip dingsties paspartinti kapitalistų restruktūrizavimą ir padidinti darbo ir paprastų žmonių klasės išnaudojimą.
Europos Sąjunga ir vyriausybės šantažuoja ir įbaugina darbuotojus, kad jie pritartų rinkos ekonomikos taisyklėms ir Europos stambiojo verslo konstruktui siekiant sumažinti darbo atlyginimus ir pensijas, sukurti lanksčias užimtumo formas, drastiškai sumažinti socialines išmokas, įvesti daugybę griežtų mokesčių ir iškeldinti neturtingus bei vidutinių ūkių savininkus iš savo žemės.
Melas sakyti, kad kapitalistų krizkilo dėl prasto administravimo ir korupcijos. Skolos ir deficitas yra kapitalistų sistemos, Mastrichto ir, žinoma, Lisabonos strategijos kūrinys. Todėl buržuazinės vyriausybės ir Europos Sąjunga, kuri prisiims visą atsakomybę už susiklosčiusią padėtį, kreipiasi į darbo klases, paprastų žmonių klases, kad jos pasiduotų ir prisidėtų prie nacionalinių kampanijų. Tačiau darbuotojai turėtų atsukti savo nugarą, nes plutokratijos interesai nėra tokie pat kaip darbuotojų interesai, kai mes gyvename kapitalistų visuomenėje.
Darbuotojai išeina į masines demonstracijas, reaguodami į paskelbtą karą, ir mes juos palaikome.
Barry Madlener
(NL) Graikija net gali pagrasinti, kad paskelbs savo šalies bankrotą, kaip ir kitos šalys, kurioms ištisus metus vadovavo kairiosios pakraipos politikai, užėmę postus Europoje: J. Gordon Brown, J. M. Barroso, M. Schultz, D. Cohn-Bendit, G. Verhofstadt. Pone G. Verhofstadtai, gal galėtumėte taip pat manęs paklausyti? Milijardai plaukį silpnas valstybes nares, bet jūs to nematėte, net kai Graikija stodama, pasirodo, klastojo skaičius. Europa turėjo plėstis ir ji būtų plėtusis. Dėl tokių nevykusių politikų, kaip jūs, šių šalių ekonomikos buvo dirbtinai išpūstos, o dabar jos griūva.
Kas gi vyksta dabar? Jūs ir toliau kaip niekur nieko vykdote savo katastrofišką politiką. Kas beldžiasi į Europos Sąjungos duris? Dar neturtingesnės šalys: Albanija, Islandija, Makedonija, Kroatija, Serbija, Kosovas ir net Turkija. Neturtingos šalys, kurias taip pat kamuoja didžiulkorupcija. Paskui yra Ispanija, kuri, nepaisant didelio nedarbo savo šalyje, įteisino 700 tūkst. nelegalių imigrantų, atsivežusių ir savo šeimas, - ir dabar nedarbo lygis Ispanijoje yra 20 proc.!
Ponia pirmininke, reikia baigti šią imigracijos politiką.
Anni Podimata
(EL) Ponia pirmininke, nekyla jokių abejonių, kad Graikijoje, kaip ir kitose euro zonos šalyse, yra didelis valstybės deficitas ir valstybės skola, ir, kaip žinote ir kaip minėjo Komisijos narys, Graikijos vyriausybjau pateikvisiškai pagrįstą, plačių užmojų, tačiau ir realistinę programą, kuri turėtų padėti įveikti šiuos sunkumus.
Be to, nekyla jokių abejonių, kad Graikija, kaip ir kitos euro zonos šalys, pateko į patį suderinto spekuliacinio spaudimo epicentrą, kurio pagrindinis siekis yra pabrėžti euro ir ekonominę sanglaudą euro zonoje. Ši problema nėra Graikijos, Portugalijos ar Ispanijos; tai yra Europos problema, ir mes privalome nurodyti tikrąsias šios padėties priežastis.
Kaip ir prieš metus, mes ir vėl pabrėžiame, kad visuotinkreditų krizyra susijusi su nevaldomu finansų rinkų veikimu, ir mes privalome tiesiai šviesiai pasakyti, kad nevaldomas spekuliacinis kapitalas yra pagrindinis dabartinės euro zonos padėties kriterijus ir nuo jo kenčia Europos mokesčių mokėtojų pinigai.
Taigi pirmoji mūsų pareiga šiandien yra apginti eurą ir euro zoną nuo spekuliacinio spaudimo, o antroji - mes turime suvokti, kad nebegalime viso dėmesio skirti glaudžiai pinigų sąjungai, nes kol tarp euro zonos šalių nėra pasiekta tikroji ekonomikos konvergencija, neigiamas poveikis bus daromas ir vadinamosioms lėtosioms ekonomikos šalims, ir visam euro zonos patikimumui, ir euro stabilumui.
Burkhard Balz
(DE) Ponia pirmininke, manęs retai kada nepastebi. Vis dėlto mielai pradėsiu savo kalbą dabar.
Visi žinome, kad ne visos euro zonai priklausančios valstybės narės smarkiai nukentėjo nuo finansų ir ekonomikos krizės. Tačiau, mano nuomone, šalys, kurios labai nukentėjo, turės imtis daugiau priemonių nei kitos, kurioms krizneturėjo tokios didelės įtakos.
Euro stabilumas, be abejo, turi išlikti svarbiausiu ir visiems rūpimu tikslu. Ši nuostata taip pat galioja priemonėms, kurios skirtos atskirų euro zonos valstybių narių biudžetams konsoliduoti. Šiomis priemonėmis yra suinteresuotos ne tik pačios šalys, bet ir kitos, kurių krizsmarkiai nepaveikė.
Tiesa, mes taip pat turime gerai pagalvoti apie tai, kokios priemonės yra būtinos ir kokios galbūt nėra tokios veiksmingos siekiant padėti šalims išbristi iš krizės. Nors mes galėtume pagelbėti daugiausia ekonomikos problemų pinigų sąjungoje turinčioms šalims, kad jos gautų pinigų palankesnėmis sąlygomis, pavyzdžiui, suteikiant Europos Sąjungos paskolą keletui euro zonos šalių, vis dėlto šis palankus išorinis kreditas vargu ar padės išspręsti sudėtingas problemas, su kuriomis jos susiduria, ir nenagrinės jų priežasčių.
Mano nuomone, šios šalys anksčiau nesiėmsvarbių reformų ir dabar už tai brangiai moka. Taigi dėl savo problemų jos pačios iš dalies yra kaltos ir todėl ateityje atitinkamos šalys turės pačios turės jas spręsti. Dėl šios priežasties mes turime įgyvendinti griežtą ekonomiją ir reformų programas, kurias paskelbKomisija. Mano galva, būtų katastrofa, jeigu mokesčių mokėtojui visada tektų padengti sąskaitas.
Patrick Le Hyaric
(FR) Ponia pirmininke, Komisijos nary, čia buvo pasakyta daug įdomių dalykų, tačiau manau, kad mums neturėtų pritrūkti drąsos suabejoti būtent tais kriterijais, kuriais šiandien remiasi Europos Sąjunga. Lisabonos ir Mastrichto sutartyse net yra straipsnis, kuriame draudžiama Europos Sąjungai padėti Graikijai.
Tai, kad spekuliantams buvo duota laisva valia leidžiant visiškai laisvai judėti kapitalui ir skatinant mokesčių konkurenciją, kuri baigiasi nuliniu kapitalo ir bendrovių apmokestinimu, reiškia, kad nacionaliniai biudžetai po truputį ima nykti, o dabar pagal tokius siūlymus, kokius anksčiau pateikJ. Almunia, žmonių yra prašoma tapti atpirkimo ožiais - jų atlyginimai mažinami, pensijos amžius ilginamas, o socialinės apsaugos sistemos naikinamos.
Todėl visus šiuos kriterijus reikia keisti, o vietoj augimo ir stabilumo pakto parengti žmonių išteklių plėtros paktą dėl darbo, užimtumo ir mokymų, taip pat privalu priimti sprendimą dėl Europos centrinio banko vaidmens ir užduočių keitimo, kad euras taptų vienijančia bendra valiuta, o ne ta, kuria galima spekuliuoti, kaip yra dabar. Reikia priimti sprendimą dėl naujų iniciatyvų prieš mokesčių vengimą ir kapitalo nutekėjimą, taip pat, kaip žadėta, panaikinti "mokesčių rojus". Galiausiai reikia parodyti drąsos ir apmokestinti spekuliacinius kapitalo judėjimus.
Andrew Henry William Brons
Ponia pirmininke, dabartinę šalies ekonomikos sveikatos būklę ir jos valiutos vertę sieja natūralus ryšys. Ekonomikai augant, turėtų augti ir jos valiutos vertė, kad ji galėtų pasinaudoti savo importuojamų prekių ir paslaugų pigumu. Kita vertus, ekonomikai nustojus augti arba net smunkant, mažėja ir jos valiutos vertė, o tada padidėja eksportas ir ekonomika pagyvėja, jeigu, žinoma, jos gamybos ir paslaugų sektorių nesunaikina globalizacija.
Tiesa, į euro tramdomuosius marškinius įvilkta šalies valiuta negali prisitaikyti prie šalies ekonomikos ir žmonių poreikių. Taip 1990-1992 m. buvo paralyžiuota JungtinKaralystė, - tuomet, kai mums buvo taikomas valiutų kurso mechanizmas. Dabar jis smaugia Graikiją ir kitas satelitines valstybes, kuriose įvestas euras.
Tai turėtų būti įspėjimas kiekvienai euro zonai nepriklausančiai valstybei. Prisidėkite prie mūsų, prisiimdami savo riziką. Trumpai tariant, į jūsų ekonomikos poreikius nebus atsižvelgta. Kai norėsite pasitraukti, turėsite euro zonai grąžinti skolą, kuri išaugo dėl jūsų pačių nuvertėjusios valiutos.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Ponia pirmininke, pirmą kartą per visą euro istoriją mes susirinkome pakalbėti apie finansinę keleto šalių padėtį. Pabrėžiu žodį "šalių", nes Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos žodžiai nuskambėjo taip, tarytum ji būtų kalbėjusi apie kosmosą, o Komisijos narys J. Almunia paminėjo tik Graikiją. Norėčiau žinoti, ar Komisijos narys toliau savo baigiamojoje kalboje sakys, kad Ispanijos ir Portugalijos problemos yra panašios į Graikijos problemas, o jeigu taip, kaip jis siūlo ją spręsti.
Taigi mes čia susirinkome pakalbėti apie šią finansinę padėtį, nes keleto šalių finansinės problemos gali pakenkti visų šalių valiutai ir atverti duris dviejų greičių Europai. Atotrūkis galėtų padidėti įgyvendinus Taryboje pirmininkaujančios Ispanijos minėtąją krizės įveikimo strategiją, nes gali atsitikti taip, kad mažiau pažengusioms valstybėms teks spręsti su pinigais susijusius sunkumus ir imtis griežtesnės pinigų politikos, o svarbiausia, joms reikės panaudoti daugiau pinigų skoloms padengti ir gerokai mažiau - darbo vietoms sukurti. Patikėkite manimi, ponios ir ponai, be tvarios ekonomikos finansų pusiausvyros palaikyti neįmanoma. Nesant užimtumo, mokesčių pajamos ir toliau mažės, o bedarbių pašalpos didės.
Mus yra ištikusi pasitikėjimo krizė, o kai ji ištinka, visų pirma reikia pasakyti tiesą. Mes privalome pasakyti, kaip patekome į tokią padėtį. Ką krizės paveiktos šalys daro, kad susimokėtų skolas? Ar stabilumo paktai patikimi? Svarbiausia, mums reikia žinoti, ką jie daro, kad išgelbėtų savo ekonomiką, nes, kaip jau minėjau, be tvaraus augimo nebus ir tvarios ekonomikos arba tvarių finansų.
Elisa Ferreira
(PT) Ponia pirmininke, Komisijos nary, pinigų sąjungoje negali būti puolama Graikija, Ispanija, Airija ar Portugalija, bet verčiau reikia pulti Sąjungą ir eurą, kurie stengiasi kuo labiau pasinaudoti bet kokiais silpnumo ženklais arba pažeidimais, slypinčiais bloko, kaip visumos, tvirtybėje. Atsižvelgdama į tai privalau jus, Komisijos nary, informuoti, kad jūsų pareiškimai buvo nederami ir pavojingi, bet galiu tik manyti, kad, padaryti žmogaus, turinčio tokią patirtį ir išsilavinimą, jie išreiškia mintis dėl Komisijos, kurios dalis esate jūs pats, užsispyrimo ir neveiklumo, kadangi pinigų sąjunga yra kur kas daugiau, kaip jūs labai gerai žinote, negu viena valiuta, Stabilumo paktas arba vienas centrinis bankas.
Tam, kad pinigų sąjunga ateityje būtų tvari, ji negali apsiriboti tik dabartimi, pagrindiniais rodikliais, ji negali užmiršti realios ekonomikos, ekonomikos augimo arba užimtumo ir ji negali ignoruoti esminių vidinių regioninio ir socialinio pobūdžio nukrypimų, kurie atsiranda ir kuriuos Komisija nustatė, dirbdama su EMU@10.
Dėl šių priežasčių kiekviena valstybnarturi savo įsipareigojimų. Tie, kas vis dėlto mano, kad pinigų sąjunga yra projektas, kuris jau baigtas, daro nedovanotiną klaidą. Mums reikia nustoti kalbėti ir pradėti veikti. Lisabonos strategija nedavrezultatų, nes ji neturėjo nei išteklių, nei priemonių. Šiandien, jei norime, kad pinigų sąjunga išliktų ir būtų stipri, būtina pakeisti terminus, tokius kaip "solidarumas" ir "ekonomikos politikos koordinavimas", konkrečiomis priemonėmis, kurios iki šiol nebuvo taikomos.
Komisija ką tik užėmpostus ne tam, kad tęstų tai, ką ji daranksčiau, bet tam, kad išmoktų pamokas ir pradėtų naują etapą. Tai yra tai, ko aš tikiuosi, ir pasitikiu jais, kad jie tai darytų.
Ilda Figueiredo
(PT) Ponia pirmininke, svarbiausia šiose diskusijose buvo užtikrinti, kad Europos Sąjunga nutrauktų pinigų politiką ir panaikintų aklus Stabilumo pakto kriterijus. Svarbiausia buvo palaikyti socialinę pažangą tam, kad pirmiausia būtų sprendžiamos nedarbo ir skurdo problemos, kad būtų palaikoma gamyba ir darbo vietų kūrimas, kad būtų užtikrinta ekonominir socialinsanglauda, kad būtų įgyvendinamos tų šalių, kurios susidūrsu pačiomis sudėtingiausiomis padėtimis, biudžeto paramos priemonės,, ypač didinant lėšas be nacionalinių vyriausybių prašymų, siekiant jas sulyginti. Deja, nieko panašaus čia neišgirdome.
Komisijos narys J. Almunia atkakliai tvirtina, kad reikia laikytis tos pačios politikos ir tų pačių neliberalių būdų, siekiant kaip paprastai priversti tuos pačius žmones kęsti Europos Sąjungos blogos politikos padarinius, įskaitant, Komisijos nary, jūsų paties atsakomybę už jūsų padarytus apgailėtinus ir verksmingus pareiškimus dėl Graikijos, Ispanijos ir Portugalijos, kurie, pvz., mano šalies, Portugalijos, atveju sukėlspekuliacinius išpuolius. Spekuliantai tikrai pasipelniš jūsų pareiškimų. Mano pačios šalis ir kitos vis dėlto pasimetdėl tokių pareiškimų ir dabartinės politikos. Dėl šių priežasčių mes jums sakome, kad laikas keisti politiką.
Othmar Karas
(DE) Ponia pirmininke, Komisijos nariai, euras yra mūsų apsauga ir jis įrodė, kad yra stabilizuojamoji jėga. Tai taip pat parodo, kad Mastrichto kriterijai ir Stabilumo ir augimo paktas turi sudaryti esminį deficito strategijos ir pasitraukimo strategijos pagrindą. Tačiau ne tik jos turi sudaryti šį pagrindą. Tvarus augimas ir užimtumo politika turi palaikyti šias dvi strategijas. Mums reikia suderinti Europos 2020 m. strategiją su kitomis strategijomis. Mums reikia inovacijų susitarimo, investicijų susitarimo ir koordinavimo susitarimo Europos Sąjungoje, apimant visas valstybes nares.
Taigi aš palaikau finansų ministrus, kurie įgyvendina 2004 m. gruodžio 22 d. J. Almunios pasiūlytą trijų dalių planą kuo greičiau sustiprinti Eurostatą. Penkerius metus buvo trukdoma įgyvendinti šias būtinas priemones. Mums reikia pakelti Eurostato prestižą, išanalizuoti valstybių narių statistiką ir koordinuoti ECB bei Europos Sąjungos statistiką. Mums reikia pradinės Europos Komisijos pusiausvyros, mums reikia persvarstyti valstybių narių finansus remiantis bendraisiais Komisijos nustatytais kriterijais ir mums reikia valdančiojo Komisijos, Eurostato, ECB, EIB ir valstybių narių komiteto dėl nacionalinių veiksmų planų.
Reikalinga atsakomybė, sąžiningumas ir skaidrumas - ir jokių slėpynių arba katės ir pelės žaidimų tarp valstybių narių ir finansų ministrų.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Ponia pirmininke, ekonomikos krizsuteikmums galimybę suprasti euro ir ekonominio koordinavimo vertę.
Dabar nenuginčijama, kad euro zonos ir Europos centrinio banko vaidmuo teikiant stabilumą ir atsaką kreditavimo sąlygų sugriežtinimui, kartu su bendrais veiksmais Europos ir tarptautiniu lygmeniu, kur jūs, pone J. Almunia, atlikote svarbų vadovaujamą vaidmenį, iš esmės prisidėjo prie rimčiausių ir netgi pražūtingiausių krizės padarinių prevencijos įgyvendinimo.
Krizsukėldidžiulį ekonominės veiklos nuosmukį, didelį nedarbą ir ryškų valstybių finansų pablogėjimą. Nors atsigavimo požymiai, atrodo, pastebimi, šių metų prognozės rodo užimtumo sumažėjimą ir valstybių skolos augimą Europos Sąjungoje.
Kriztaip pat parodpadėčių ir skirtumų, kurių esama tarp skirtingų valstybių narių, įvairovę. Kilo įtampa, įtampa, kuri - nebūkime naivūs - ne visada siejama su ekonominiais principais arba galimybėmis. Reikia užtikrinti, kad visa tai neleistų mums užmiršti mūsų stiprios ekonominės tarpusavio priklausomybės ir mūsų svarbiausių įsipareigojimų.
Europos Sąjunga susiduria su didžiausiais iššūkiais nuo jos sukūrimo. Kažkas apibūdino tarptautinį atsigavimą raidėmis LUV: L skirta Europai, U - Jungtinėms Amerikos Valstijoms ir V - augančios ekonomikos šalims.
Europa negali būti palikta užnugaryje. Laikas reformoms, vaizduotei ir integracijai. Mūsų ekonomikos augimo galimybių didinimas yra esminis prioritetas.
Alfredo Pallone
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, silpnumas ir dabartinkriztam tikrose euro zonos šalyse nėra sunkumų Graikijoje, Portugalijoje ir Ispanijoje, bet pačios Sąjungos rezultatas.
Tai ne tik ekonominių išteklių problema, bet ir politinproblema. Prieš rūpindamasi silpnomis šalimis, Europa privalo pasirūpinti savimi, kadangi reali problema, kuri slypi už šios krizės, yra Sąjungos silpnumas. Reikalingos bendros ir veiksmingos taisyklės ir priemonės.
Pirma, mums reikia paspartinti priežiūros reformą ir sukurti sistemą, kuri iš tikrųjų veikia, o ne tiktai kopijuoja esamas valdžios institucijas, kurios pasirodesančios neveiksmingos dabartinei krizei numatyti ir valdyti, ir užtikrinti biurokratinę logiką, kuria iki šiol buvo vadovaujamasi sprendžiant sistemines krizes.
Antra, būtina koordinuoti ir derinti fiskalinę politiką, net jeigu tektų užmiršti daugiau besipriešinančias šalis. Kai kurie mano, kad reikalingas Tarptautinio valiutos fondo įsikišimas, nepaisant pražūtingų signalų, kuriuos ji siųstų finansų rinkoms ta kryptimi, kur euro zona pirmautų. Dabartinės krizės aplinkybių kai kuriose euro zonos šalyse atveju, Europos Sąjunga turi politinę, socialinę ir moralinę pareigą imtis veiksmų.
George Sabin Cutaş
(RO) Kai kurios euro zonos šalys dabar patiria sunkias finansines problemas, kurias parodo valstybių skolų ir biudžetų deficitų dydžiai, kurie yra gerokai aukštesni negu Stabilumo ir augimo pakto nustatyta riba. Stabilumo ir augimo pakto logika buvo išvengti "keleivio be bilieto" veiksmų plitimo, nustatant valstybės skolos limitus. Tačiau neatsižvelgta į būtinumą didinti valstybės skolą, kai finansinpadėtis blogėja makroekonominiu lygmeniu ir ji dar toliau veikiama proporcingai didėjančios privačios skolos.
Staigus kai kurių valstybių narių finansų nuosmukis kelia grėsmę tiek euro stabilumui, tiek sanglaudai Europos Sąjungos lygmeniu. Tam, kad išvengtume tokių padarinių, reikia parodyti valstybių narių solidarumą priimant bendras priemones, kuriomis siūloma savitarpio pagalba sunkumus patiriančioms šalims. Taip pat reikia palengvinti Stabilumo ir augimo pakto kriterijus - galimybę, numatytą prie Lisabonos sutarties Baigiamojo akto pridėtoje deklaracijoje.
Taigi parodyti bendrą politinę valią ir įgyvendinti Pakto reformą, kuri tapo būtinybe, yra vis dar mūsų atsakomybė.
Theodoros Skylakakis
(EL) Ponia pirmininke, daugelis narių kalbėjo apie Graikijai reikalingą pagalbą. Tai klaidingas pranešimas. Bergždžios diskusijos apie pagalbą nepadeda. Akivaizdu, kad Graikija turi didžiulių finansinių problemų, tačiau ji gali jas išspręsti. Neabejotinai dabar dėl to sutariama ne tik tarp politinių jėgų, bet - tai dar svarbiau - ir tarp graikų.
Taip pat girdėjau, kad pagrindineuro problema yra spekuliantai. Kai buvo sustiprinta euro pozicija, kas tie spekuliantai buvo tada? Euro filantropai? Mums reikia išsiaiškinti, ką darome blogai.
Be to, diskutuojama apie Graikijos statistiką. Vis dėlto nepamirškime, kad ši statistika taip pat buvo Europos statistika. Ar Eurostatas, Europos Komisija ir ECOFIN taryba nežinojo, kad Graikijos skola negalėjo augti be atitinkamo deficito? Ar kada nors skola, ne tik Graikijos skola, nukrito iki 60 proc.? Mano nuomone, pagrindinproblema euro zonoje yra ta, kad taisyklės daugiausia buvo taikomos pagal politinius kriterijus ir kad kontroliuojantieji bei kontroliuojamieji yra vienas ir tas pats.
Antra problema, apie kurią mažai kalbama, yra bendras konkurencingumo praradimas ir besiplečianti konkurencijos takoskyra tarp Šiaurės ir Pietų. Nėra euro zonos, nėra pinigų zonos besiplečiant konkurencijos takoskyrai tarp jos narių. Tai yra pražūtinga ilgalaikrizika euro zonos sanglaudai ir klausimas, kuris neabejotinai turi mums neduoti ramybės.
Robert Goebbels
(FR) Ponia pirmininke, dėl šio atkaklaus kelių tarptautinių bankų puolimo euro atžvilgiu, pasaulis dar kartą susiduria su rinkų kvailumu ir godumu.
Tiesa, kad angliškai kalbančios šalys niekada nebuvo euro šalininkės. Vis dėlto euras tapo pačia stabiliausia valiuta pasaulyje. Iš tiesų, doleris ir euras sudaro duopoliją. Duopolija visada bus nestabili. Visada atsiras pokyčių tarp šių dviejų valiutų. Tačiau jei rinkos turi sveiko proto, jos turi suprasti, kad euro zonos, kaip visumos, deficitas yra gerokai žemiau Jungtinių Amerikos Valstijų ar Japonijos deficito lygio.
Nors tai, kad naujoji Graikijos vyriausybpaveldėjo nepavydėtiną biudžeto padėtį, yra tiesa, aišku, kad, net jeigu Graikija bankrutuotų, nors tai visiškai neįmanoma, tai nesukeltų euro zonos žlugimo. Jungtinių Amerikos Valstijų vyriausybką tik pristatbiudžetą, turintį 1 600 mlrd. USD deficitą. Tam, kad kompensuotų šį deficitą, Vašingtonas kiekvieną dieną turi skolintis daugiau negu 5 mlrd. USD. Graikijos papildoma metinskola yra mažesnnei papildoma vienos savaitės Jungtinių Amerikos Valstijų skola. Kuri šalis kelia pavojų finansiniam pasaulio stabilumui? Graikija ar Jungtinės Amerikos Valstijos?
Susidūrusi su spekuliantų kvailumu, Europa privalo imtis skaidresnio ir praktiškesnio rinkų, kurios iš tiesų yra pernelyg godžios, reguliavimo.
Diogo Feio
(PT) Ponia pirmininke, diskusijose dėl tam tikrų euro zonos valstybių narių ekonomikos padėties, priemonaiški: mums reikia stipresnės ekonominės ir pinigų sąjungos, mums reikia didesnio konkurencingumo ir mums reikia didesnio solidarumo. Aš kalbu su jumis, Komisijos nary, kaip žmogus, kuris, būdamas portugalas, labai gerai žino sunkumus, matydamas augančią valstybės skolą, sunkiai valdomą deficitą arba pernelyg dideles valstybės išlaidas. Solidarumas ir teisingi signalai yra tai, ko reikia šioms šalims. Deja, Komisijos nario J. Almunios ką tik padaryto pareiškimo pasiųsti signalai nebuvo geri, kai jis lygino Portugalijos ir Ispanijos padėtį su Graikijos. Tai buvo netinkami ir neapgalvoti pareiškimai, kurie tiesiogiai paveikrinką. Vertybinių popierių biržų Lisabonoje ir Madride indeksai staiga nukrito; nereikia dar labiau apsunkinti padėties, negu ji jau yra.
Politinis valdymas yra ypač svarbus. Žinau, kad šią pamoką privalu išmokti dėl ateities, nes tik tokiu būdu galime turėti geresnę ekonominę sąjungą, labiau palaikančią Europą, kad galėtume kurti solidarumą ir suprasti, jog įvairių valstybių narių padėtis yra skirtinga ir nesulyginama. Jeigu išmoksime šią pamoką, euro zonos ateitis neabejotinai bus geresnė.
Frank Engel
(FR) Ponia pirmininke, privalu pažymėti, kad ekonominir pinigų sąjunga iš tiesų yra pinigų, bet vargu ar ekonominė. Europos piniginiai rūpesčiai prieštarauja valstybių narių ekonominiam ir biudžeto suverenumui.
Šiuo metu spekuliatyvūs puolimai euro atžvilgiu gali sukelti pražūtingų padarinių. Graikija, Portugalija, Airija ir Ispanija yra labiausiai pažeistos. Tačiau už jų pavojuje yra visa euro zona.
Siekdama išvengti blogiausios baigties, Europa privalo nedelsdama priimti bendrą savo ekonominės ir biudžeto politikos valdymo formą. Pagaliau toks ir yra ekonominės sąjungos tikslas. Tik tokiu būdu kartu turėsime realią galimybę konsoliduoti viešuosius finansus euro zonoje ir ne euro zonoje.
Su dabartinėmis priemonėmis ir išlaikant valstybių narių biudžeto suverenumą, bijau, kad ši konsolidacija yra nepasiekiama svajonė, turinti visus sukeliamus padarinius.
Edward Scicluna
Ponia pirmininke, privalome nustatyti bet kokius trūkumus euro zonoje ir energingai imtis priemonių jiems taisyti, kadangi alternatyvos yra pernelyg niūrios, kad jas svarstytume. Stiprios centralizuotos euro zonos ekonomikos priežiūros stoka yra nemenkas trūkumas.
Pirma, reikia skirti ypatingą dėmesį bet kurios valstybės narės vykdomos pinigų srautų apskaitos nutraukimui ir jų finansams. Antra, viešųjų finansų ir atskaitomybės auditą reikia atlikti pagal Europos Sąjungoje patvirtintus standartus. Trečia, reikia teikti ekonomikos prognozių, kurios tapo bereikalingų ir apgaulingų viešųjų finansų projektų priežastimi, priežiūrą. Ketvirta, reikia reguliariai skelbti ES finansinio pajėgumo rezultatus. Pagaliau, manau, kad turime atkalbėti euro zonos nares nuo paprastos išeities iš finansų inžinerijos ir fiskalinės padėties, kai atidedamas realusis reguliavimas, kuris, visi žinome, turi būti paremtas patikimomis ir nuosekliomis išlaidų programomis.
Olle Schmidt
(SV) Ponia pirmininke, tai, kas vyksta Graikijoje, kelia susirūpinimą ne tik toms valstybėms, kurios yra euro zonos dalis, bet ir visai ES. Taigi svarbu, kad ES atsakingai išspręstų šią sudėtingą padėtį. Graikija privalo atlikti savo vaidmenį, gyventi pagal savo pažadus ir reformuoti savo politiką. Man - žmogui, kuris nori, kad Švedija prisijungtų prie euro zonos kuo greičiau - ypač svarbu, kad išspręstume šią sudėtingą padėtį ES. Pagaliau reikia pasakyti, kad euras buvo neįtikėtinai sėkminga valiuta, įveikusi pačias sunkiausias finansų krizes. Kas galėtų tvirtinti, kad šešiolika valiutų būtų buvę geriau negu viena stipri valiuta? Niekas!
Graikija į euro zoną pateko pro užpakalines duris, ir tai dabar mums parodo, kaip svarbu, kad priėmimo taisyklės būtų griežtos, bet teisingos. Gerai sureguliuota ekonomika yra būtina augimo ir gerovės sąlyga, netgi toms valstybėms, kurios nėra euro zonoje, ir, savaime suprantama, tiek pat taikoma šalims, kurios yra euro zonos dalis. Tie, kurie kalba apie spekuliaciją, turi turėti galvoje, kad gerai sutvarkyta ekonomika ir viešieji finansai sudaro viso to pagrindą.
Michail Tremopoulos
(EL) Ponia pirmininke, Graikijos, apie kurią tiek daug kalbama, problema yra ne tik viešieji finansai. Problema yra visiškas modelio, kuris buvo taikomas pastaruosius penkiolika metų ir kuriuo siekta, kad Graikijos ekonomika būtų pagrįsta nuolatiniu augimu ir privataus vartojimo didinimu, žlugimas.
Be to, daugelį metų kai kurie žmonės tvirtino, kad išlaidos ginkluotei yra vystymosi išlaidos. Stokholmo tarptautinis taikos tyrimų institutas praneša, kad Graikija tam iššvaisto 3,3 proc. BVP. Tai antrasis didžiausias procentinis dydis NATO po Jungtinių Amerikos Valstijų. Graikija neabejotinai yra penkta didžiausia ginklų importuotoja pasaulyje, ir tai sudaro 4 proc. pasaulinės prekybos. Be abejo, gynybos išlaidų mažinimas suplanuotas 2010 m. biudžete. Krašto apsaugos ministerija turi 6 mlrd. EUR biudžetą, žemiau 6,63 proc.
Norėčiau, kad pamatytume pokytį ginkluotės diplomatijos srityje, kuri mus atvedį šią aklavietę. Graikija neturi kolonijų, kuriomis galėtų pasinaudoti, tačiau turi nesilpstančios jėgos. Mums taip pat reikia paskatinti Europos solidarumą ir tarptautines iniciatyvas dėl naujojo žaliojo pasaulio sandėrio.
John Bufton
Ponia pirmininke, kokia yra euro, turint galvoje Graikijos problemas, ir dėl šios priežasties Ispanijos, Italijos, Portugalijos ir Airijos ateitis? Tai tikriausiai šiek tiek nuramina Didžiąją Britaniją, kadangi mes niekada neprisijungėme prie euro zonos. Atrodo, kad stiprumo pažadai dėl solidarumo negalėtų būti labiau nutolę nuo tiesos.
Klausimas, kas patrauks piniginės raištelius, yra problema, su kuria susiduria šešiolika euro zonos valstybių. Esant silpnam biudžeto koordinavimui ir neturint finansinių išteklių, narysteuro zonoje jokiu būdu nėra ekonomikos klestėjimo eliksyras. Pasirodo, kad kai viskas žlunga, niekas tavęs neišgelbės. Užuot tai dariusios, kol einama keliaklupsčiais, euro zonos šalys nepraleidžia progos įvesti didesnę kontrolę. Palaukime, kol pamatysime, kaip Graikija reaguos į tai, kad tampa Europos Sąjungos ekonomikos protektoratu, ir ar tai paskatins pilietinį nepasitenkinimą. Ar tai iš tiesų yra Europos svajonė? Kas bus kita: Ispanija, Portugalija, Italija ar Airija? Tikriausiai valstybės narės ir ypač euro zonos valstybės turi ilgai ir rimtai pagalvoti apie dabartį prieš kreipdamos dėmesį į kalbas dėl ekonominės politikos po 2020 m., kai gali netgi nebebūti euro, kurį reikėtų apsaugoti.
J. M. Barroso šį rytą kalbėjo apie Europos svajonę: geriems Graikijos žmonėms visa tai tapo Europos košmaru.
Andreas Mölzer
(DE) Ponia pirmininke, kaip žinome, Europos Komisija paskyrGraikijai priežiūrą dėl didėjančio biudžeto deficito. Šis didžiulis įsikišimas į nacionalinį suverenumą gali būti pateisintas tik tuo, kad mums taip pat reikia išgelbėti vienintelę valiutą ir išvengti žalos kitoms dalyvaujančioms šalims rizikos. Vis dėlto pamatinis akmuo, būtent Stabilumo paktas, kuris yra būtina sąlyga eurui įsivesti, neabejotinai yra tik popieriuje. Daugelis valstybių narių ir Taryba pastaraisiais metais biudžeto disciplinai skyrmažiau energijos negu siekiui sušvelninti šį svarbų susitarimą. Komisija nieko nedarir abejingai stebėjo atliekamų procedūrų pokyčius prieš deficito pažeidėjus.
Taigi mums reikia primygtinai reikalauti, kad didėjantys valstybių narių įsiskolinimai būtų ryžtingai sumažinti, jei nenorime sukelti rimto pavojaus savo valiutai ir ekonominei zonai. Šiam tikslui įgyvendinti būtina imtis esminių ir tvirtų priemonių.
Elena Băsescu
(RO) Manau, kad kiekviena valstybnarprivalo būti pasiruošusi prisijungti prie euro zonos tam, kad galėtų išvengti galimų ypač skaudžių neigiamų nacionalinės ekonomikos padarinių. Ekonomikos nestabilumas, kurį patyrkai kurios euro zonos šalys, privalo būti toliau kontroliuojamas, siekiant, kad jo sukelti padariniai nebūtų jaučiami visoje Europos Sąjungoje. 2009 m. Graikijos, Ispanijos ir Portugalijos ekonomikoje buvo užfiksuoti didžiuliai biudžetų deficitai ne tik dėl pasaulinės ekonomikos krizės, bet ir dėl jų nacionalinių vyriausybių įgyvendintų neadekvačių priemonių.
Rumunija pristatys euro zonos konvergencijos planą iki vasario mėn. pabaigos, remdamasi derybomis su TVF ir Europos Komisija. Mano šalis pasiūlįvesti valiutos kurso mechanizmą 2012 m., kuris iš tikrųjų yra etapas prieš patenkant į euro zoną. Tai reiškia, kad mūsų biudžeto deficitas privalo būti mažesnis nei 3 proc.
Stavros Lambrinidis
(EL) Ponia pirmininke, Komisijos nare, dėkoju jums už gerus žodžius apie priemones, kurių ėmėsi Graikijos vyriausybė. Vyriausybiš tikrųjų priėmgriežtas priemones, Europos Komisija iš tiesų ratifikavo vyriausybės programą, ir ši itin griežta programa iš tiesų ratifikuota tam, kad būtų galima kontroliuoti priemonių, kurias vyriausybinicijavo ir kurių norėjo, taikymą.
Ir iki šiol mastai didėjo. Ne buvusios uždarytos rinkos yra problema, kaip jūs sakėte. Problema yra tai, kad rinkos spekuliavo ir spekuliavo nepelnytai. Kaip tik tie žmonės, kurie sukėlkrizę, dabar pelnosi iš padėties, į kurią įstūmė. O ką Europos Komisija?
Aš klausiu jūsų štai ko: pirma, ar imsitės veiksmų dabar, ne tik vykdydami griežtą valstybių, bet ir griežtą rinkų kontrolę ir, jei taip, kokią?
Antra: nepriimtina, kad kalbos apie Tarptautinį valiutos fondą euro zonoje užsitęstiek daug mėnesių. Vis dėlto Tarptautinis valiutos fondas daro viena: jis skiria griežtas priemones ir tada pigiai paskolina, o tai nepalieka vietos spekuliantams. Ar ketinate imtis žingsnių, kurie padėtų teikti finansinę paramą toms šalims, kurios taiko tokias griežtas viešųjų finansų programas?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Padėtis, kilusi kai kuriose euro zonos šalyse, reikalauja rimto svarstymo. Jos priežasčių ieškojimas ekonomikos krizėje yra pateisinamas tik iš dalies. Daugelis priežasčių slypi kitur. Pirma, buvo ignoruojami dideli ekonomikos vystymosi skirtumai skirtingose euro zonos šalyse. Antra, nebuvo išlaikyta Stabilumo ir augimo pakto disciplina. Biudžeto disciplinos buvo laikomasi neatsakingai, ir tai paskatino didelį viešųjų finansų deficito augimą. Trečia, bankai ir kitos finansų įstaigos nebuvo tinkamai kontroliuojami - tai netaikoma tik šioms šalims. Kaip su tuo kovoti? Pagal solidarumo principą šalių parengta taisymų programa privalo gauti paramą iš Europos Sąjungos, kuri suteikia teisę Europos Komisijai ir Europos centriniam bankui kontroliuoti programos įgyvendinimą. Taip pat nepriimtina, kad krizės sukeltas išlaidas pirmiausia turi padengti neturtingiausioji visuomenės dalis, ir to pavyzdys buvo Graikijos ūkininkų protestai.
Georgios Papanikolaou
(EL) Ponia pirmininke, praėjus apie dešimt metų po euro zonos sukūrimo, akivaizdu, kad Europos Sąjunga egzistuoja, bet, deja, mes vis dar toli nuo ekonominės sąjungos. Matome, kad euro puolimas, pasitelkiant silpniausios viešosios ekonomikos pavyzdžius, įgauna epidemijos mastą, o Europa galiausiai yra žiūrovne kiek dėl to, kad ji nustebusi, o greičiau dėl to, kad neturi jokių finansinių priemonių į tai reaguoti.
Nėra įstaigos, išskyrus Konkurencijos komitetą, kuri galėtų koordinuoti viešosios ekonomikos įsikišimus ir veiksmus recesijos metu. Deja, tarp valstybių narių nėra vieningumo ir bendro ryžto, nors turime bendrą valiutą.
Manau, kad šiandieninis išbandymas nevadinamas nvienos šalies vardu. Tai yra išbandymas pačiam eurui. Norėčiau tikėti, kad kai nusprendėme turėti vieną valiutą, jau tada nusprendėme, kad turėsime vieną balsą ir bendrą frontą.
Mairead McGuinness
Ponia pirmininke, dėkoju už suteiktą galimybę išgirsti tiek daug vienos minutės trukmės kalbų šiuo klausimu. Naujoji Komisija, manau, džiaugiasi užimdama šias pareigas, tačiau dėl problemų, apie kurias čia diskutuojame, jai teks greitai ir ryžtingai imtis naujos veiklos.
Yra tokių, kurie mėgaujasi euro zonos problemomis, bet aš manau, kad dauguma mūsų siekia rasti sprendimą. Nemanau, kad praėjus dešimt metų reikia visko atsisakyti. Išklausius šių diskusijų, tampa labai aišku, kad kai kuriose valstybėse narėse yra rimtų problemų, ir jų problemų sudėtingumas skiriasi - Airija yra viena iš jų. Vis dėlto taisyklės, mano nuomone, nebuvo veiksmingos. Mums verčiau reikia užkirsti tam kelią, negu reaguoti: jau per vėlu, kai krizįsigalėjusi. Mums reikia užbėgti rinkoms už akių; negalima pasipriešinti rinkoms, kaip kiti bandsiūlyti, todėl mums reikia imtis griežtos ir laiku vykdomos kontrolės ir tik tada skubių veiksmų. Linkiu jums sėkmės.
Hans-Peter Martin
(DE) Ponia pirmininke, nepaisant kritikos, kurią, kaip ir aš, išreiškapie apgailėtiną reikalų būklę Europos Sąjungoje kalbėję nariai, mes visada palankiai vertinome euro įvedimą. Būdamas žurnalo "der Spiegel" korespondentu, susidūriau su spekuliacija tam tikrų valiutų atžvilgiu ir euras mus nuo to apsaugojo.
Tačiau tai, ką matome dabar, yra didžiulis indėlininkų ir ypač gyventojų, kurių šalys tam tikru mastu įvykdbiudžeto kriterijus, pasitikėjimo praradimas. Mano klausimas jums, Komisijos nary, yra toks: ar per pastaruosius keletą metų jums akivaizdžiai netapo aišku, kad Graikija mus apgaudinėja? Buvo apstu tokių gandų. Vis dėlto mes žinojome, kad pradžioje Graikija nevisiškai įvykdkriterijus. Kodėl nebuvo griežtesnės priežiūros? Kaip ketinate spręsti tokį sudėtingą klausimą ateityje? Klausiu šito, turėdamas galvoje savo paties šalį, Austriją, kur dabar tokiu pačiu būdu plinta panašūs gandai kaip apie Graikiją prieš kelerius metus.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Ponia pirmininke, spekuliantų puolimai Graikijos, Ispanijos ar Portugalijos atžvilgiu yra ne problemos priežastis, bet jos rezultatas. Mes per daug gerai žinome, kad nėra šeimos, kuri galėtų išleisti daugiau pinigų, negu ji uždirba. Pasekmbūtų bankrotas. Tas pats tinka vyriausybėms. Nėra vyriausybės, kuri galėtų išleisti daugiau pinigų, negu surenka mokestinių pajamų. Pasekmbūtų arba vyriausybės bankrotas, arba - tai šiuo metu patiriame - spekuliantų išpuoliai dėl valiutos. Viskas, ką šios šalys turi daryti, yra tai, ką Latvija, kurią krizpaveikprieš metus, tiesą sakant, beveik prieš metus su puse, padarė. Tai yra drastiškai sumažinti vyriausybės išlaidas, vadinamąja vidine devalvacija. Siūlyčiau Graikijos vyriausybei pasitarti su Latvijos vyriausybe, kaip tokie sprendimai gali būti priimami. Jie privalo būti priimti, ir jie jau buvo priimti Europoje anksčiau. Dėkoju.
Diego López Garrido
Ponia pirmininke, manau, gerai suprasdami ekonominę padėtį ir dėl jos nerimaudami, plačiai apie ją diskutavome. Šios diskusijos taip pat buvo labai konstruktyvios ir apėmdaug dalykų, dėl kurių galime sutarti įvertindami padėtį.
Pirma, manau, kad diskusijose buvo išreikštas bendras pasitikėjimas euro zona. Šie staigūs rinkos pokyčiai, kurie negali būti paaiškinami realiosios ekonomikos sąlygomis, neabejotinai sustiprins euro zoną. Kaip atkreipmūsų dėmesį O. Karas, A. Sánchez Presedo ir R. Goebbels, kurie kalbėjo apie tai, ką kažkas apibūdino apsauginiu skydu euro zonoje, esame įsitikinę, kad, jei euro zonos nebūtų buvę, krizbūtų daug labiau paveikusi Europos šalis.
Be to, nemanome, kad Stabilumo ir augimo paktą ištiko krizė. Išsami procedūra, nurodyta Komisijos nario J. Almunios, skirta Graikijos vyriausybės įgyvendinamai programai prižiūrėti, yra to įrodymas.
Euro zonos problemos bus išspręstos euro zonoje, kuri turi tam parengtus mechanizmus tokioje padėtyje, kai, kaip jau minėjau ankstesnėje savo kalboje, Europa išeina iš recesijos ir kyla iš pačios rimčiausios, kurią per beveik visą amžių esame matę, krizės. Ji tai daro per palyginti trumpą laiko tarpą, o tai parodo Europos Sąjungos ekonominę galią ir taip pat tai, kad vyriausybės veiknedelsdamos, vos tik nutikdavo kažkas, kas galėjo paskatinti tarptautinės finansinės sistemos žlugimą. Suprantama, deficitai turėjo tapti tokio skubaus įsikišimo padariniu. Šiuo metu 21 Europos Sąjungos šalis jau yra pabuvojusi šioje padėtyje, kuri yra logiškas būtino įsikišimo rezultatas, kadangi, tarp kitų dalykų, kaip jau minėjau anksčiau, Europoje egzistuoja socialinės apsaugos sistemos, o tai reiškia, kad labiausiai pažeidžiami žmonės turi sulaukti pagalbos iš valstybių iždo.
P. Canfin klausmanęs, kokių pasiūlymų šiuo požiūriu turi Tarybai pirmininkaujanti Ispanija. Vyriausybės iš karto ėmėsi įsikišimo, ką jau minėjau. Aiškėja strategija, kaip išvesti mus iš susidariusios padėties, bet, aišku, tam, kad būtų galima išvesti mus iš krizės per tam tikrą laiko tarpą, Tarybai pirmininkaujanti Ispanija siūlo ekonominę sąjungą. Ji teigia, jog ne tik pinigų, bet ir ekonominsąjunga turi turėti svarbią vietą Europos Sąjungoje, tai, kas, be to, nustatyta Lisabonos sutartyje.
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 5 straipsnyje aiškiai nustatyta: "Valstybės narės koordinuoja savo ekonominę politiką". "Sąjunga imasi priemonių, užtikrinančių užimtumo politikos koordinavimą". "Sąjunga gali imtis iniciatyvos siekdama užtikrinti [...] socialinės politikos koordinavimą."
Taip nurodoma Lisabonos sutartyje ir todėl aš sutinku su mintimi artėti suderinimo link. Pvz., C. Wortmann-Kool, D. Feio ir G. Papanikolaou tai nurodsavo kalbose. U. Bullmann, kaip ir A. Podimata, paminėjo socialinio politinio koordinavimo poreikį. Taip pat P. Canfin pristatŽaliųjų frakcijos / Europos laisvojo aljanso požiūrį, A. Pallone ir J. P. Gauzès kalbėjo apie finansų rinkų reguliavimo poreikį. G. Verhofstadt kalbėjo apie vidinės sanglaudos Sąjungoje poreikį. Visa tai galėtume vadinti ekonomine sąjunga, vidine ekonomine sanglauda Sąjungoje.
Štai ko mums reikia siekti aiškiu Sąjungos politiniu vadovavimu, kurio jau imtasi. Mums reikia galvoti, kad poryt - kai, beje, Sąjungai bus pradėjusi pirmininkauti Ispanija - neoficiali Europos Vadovų Taryba ketina perimti padėties valdymo politiniu požiūriu priemones. Esu įsitikinęs, kad ji taip pat paskelbs griežtą Europos pranešimą visuomeninės, ekonominės ir socialinės srities veikėjams, Europos pranešimą, Europos vienybės pasitikėjimo ir pasitikėjimo mūsų galimybėmis pranešimą Europos vyriausybėse, įskaitant Graikijos vyriausybę.
Tai svarbus Europos Vadovų Tarybos susitikimas, kuris dabar rengiamas tam, kad sutelktume augimo ir darbo vietų kūrimo pastangas, kurias vadiname Europos 2020 m. strategija. Esu įsitikinęs, kad šios strategijos pagrindai bus padėti šiame skubiame ir labai ankstyvame Tarybos susitikime, o tai reiškia, kad norime veikti nedelsdami ir pasitelkdami politinį vadovą Europos Sąjungoje šiuo sunkiu laiku.
Joaquín Almunia
Ponia pirmininke, labai dėkoju visiems šių rūmų nariams, kurie dalyvavo diskusijose, už jų pateiktas pastabas apie skirtingą politiką, požiūrius ir Europos Komisijos pateiktus pasiūlymus, kuriuos tiek aš, tiek mano kolega Olli Rehn užsirašėme.
Leiskite man pasakyti keletą dalykų, kuriuos išdėstysiu keliais punktais. Daug kalbų buvo pasakyta, ir aš negaliu sureaguoti į kiekvieną iš jų, bet manau, kad tikrai galiu į jas atsakyti keturiais punktais.
Pirma, kaip jau daug kartų per beveik šešerius metus, būdamas Ekonomikos ir pinigų politikos komisijos narys, esu minėjęs, kad visiškai sutinku, jog reikia stiprinti koordinavimą ekonominėje ir pinigų sąjungoje. Visos Sąjungos valstybės narės, kurios dar nėra euro zonos, kitaip tariant, paskutiniojo ekonominės ir pinigų sąjungos etapo narės, ruošiasi jomis tapti, išskyrus dvi valstybes nares, kurios nepriklausomos nuo finansavimo. Vis dėlto manau, kad per ateinančius kelerius metus pamatysime jas atsisakant savo nepriklausomumo ir siekiant taip pat prisijungti prie ekonominės ir pinigų sąjungos.
Siekdami koordinuoti, turime sustiprinti ir praplėsti priežiūrą bei analizę, diskusijas ir rekomendacijas, atsižvelgdami į atliktą analizę ir diskusijas finansų politikos bei makroekonominės ir struktūrinės politikos atžvilgiu.
Jei pamenate, ši išvada buvo viena pirmųjų mano pranešime apie pirmuosius dešimt ekonominės ir pinigų sąjungos metų, kurį čia pristačiau Komisijos vardu pirmojoje 2008 m. pusėje prieš Lehman Brothers. Nuo tada diskutavome Komisijoje, euro grupėje ir Taryboje ir taip pat čia, Parlamente, kaip pagerinti priežiūrą, kaip ją praplėsti, remdamiesi tuo, kas dabar yra priežiūros esmė, biudžeto disciplinos planu, Stabilumo ir augimo paktu, tuo pat metu jį plėsdami.
Sutinku su tais, kurie sakė, kad kalbame ne tik apie pinigų ir biudžeto politikos, suderinamos su mūsų taisyklėmis, įgyvendinimą, bet ir apie poreikį eiti toliau, nes pasitaiko ir kitokio nesubalansuotumo, keliančio riziką augimui, užimtumui ir valstybės finansų padėčiai.
Sutinku su visais jumis, kurie sakė, kad mums nereikia šauktis Tarptautinio valiutos fondo pagalbos. Tiesa, kad visos mūsų šalys yra Tarptautinio valiutos fondo narės, bet mes galime ir privalome tai padaryti pačios.
Jei būtume pakankamai gerai koordinuoti, jei turėtume politinės valios, jei naudotume Sutartyje nustatytas priemones, jei iki galo įvykdytume savo ketinimų ir pagrindinių tikslų deklaracijas, turėtume daugiau negu pakankamai gebėjimų ir priemonių padaryti tai, ką turime padaryti, kad įveiktume sudėtingas padėtis, tokias kaip šią, su kuria dabar susiduriame.
Graikijos atveju paminėsiu du dalykus, kurie buvo diskusijų tema, kurią išsamiai aptariau. Pirma, G. Verhofstadt, kurio, deja, čia jau nėra, pasakė, kad Komisija įsikišo per vėlai. Nežinau, kaip greitai G. Verhofstadto šalis paprašKomisijos imtis veiksmų biudžeto klausimais, norėčiau jam priminti, kad rinkimai Graikijoje vyko ankstyvą spalį. Praėjus dviem savaitėms po atėjimo į valdžią, naujoji Graikijos vyriausybpataispranešimą, esą mes jį gavome kelias dienas prieš rinkimus, pakeisdama deficitą nuo 6 proc. iki 12,7 proc. per tris savaites!
Šis poelgis nebuvo vien tik statistikos pataisymas. Sparčiai didėjant Graikijos deficitui, buvo jaučiamas neabejotinas biudžeto politikos kontrolės trūkumas. Tai ne statistikos klausimas. Jie neprašo Eurostato jo išspręsti. Tai valdymo klausimas, iškilęs dėl vyriausybės, kuri leido mažėti pajamoms arba nieko nedarė, kai pajamos mažėjo, ir leido išlaidoms didėti arba pakėlišlaidas, nes artėjo rinkimai. Atvirai kalbant, štai kas nutiko.
Be to, atsakant H. P. Martinui ir dėl statistikos problemų klausimo - kaip, manau, pasakO. Karas - tai 2004 m. pabaigoje Komisijos vardu pasiūliau Tarybai sustiprinti Eurostato gebėjimą atlikti auditus, kai buvo kilę statistikos problemų, kurių nebuvo galima išspręsti įprastais pranešimais. Eurostatas nerenka duomenų. Eurostatas gauna pranešimus iš valstybių narių. Eurostatui reikia galių, kurių jis neturi, kad matytų ir suprastų daugiau nei pranešimą pateikusi institucija. Komisija praššių galių, tačiau Taryba jų nesuteikė. Aš pasakiau Tarybai, kad ketiname prašyti tų galių vėl. Mano kolega Olli Rehn, kuris nuo rytojaus be jokių perėjimų bus atsakingas už ekonominius ir piniginius klausimus, turi pasiūlymą, skirtą naujajai Komisijai priimti jos pirmojo oficialaus susitikimo metu, vos tik jūs šiandien jį patvirtinsite.
Remiantis šiuo pranešimu, Graikijos vyriausybpasiūl2010 m. biudžetą, kuris nebuvo pateiktas prieš rinkimus, ir ne tik Komisija, bet ir euro grupir Ecofin taryba patvirtino pernelyg didelį biudžeto deficitą atsižvelgdamos į naująją padėtį. Mes tai padarėme paskatinti rekomendacijų, kurios negalėjo būti paruoštos iki tol, kol priešais save neturėjome programos, kurią sudarGraikijos vyriausybir atsiuntmums sausio 15 d. Remdamiesi šia programa, kaip jau sakiau anksčiau, rekomendacijas parengėme vasario 3 d.
Tiesa, kad, jei būtume turėję burtininko lazdelę, būtume galėję darbuotis tą pačią rinkimų naktį. Vis dėlto galiu jums pasakyti, jog manau, kad Graikijos vyriausybė, Komisija, euro grupir Ecofin taryba veiklabai greitai. Pastarosios dvi pradėjo svarstyti padėtį netgi prieš mums pateikiant jiems rekomendacijas. Negalėtume veikti greičiau, jei mūsų tikslas yra iš tiesų spręsti problemas. Jeigu pareiškimai yra viskas, ką norime padaryti, be abejonės, galėtume veikti.
Trečia, visiškai sutinku, jog reikia kelti pasitikėjimą euru bei ekonomine ir pinigų sąjunga. Tai kiekvieno atsakomybė: tai valstybių narių, Komisijos, Tarybos ir Parlamento atsakomybė.
Tarp kitko, kadangi kai kurie iš jūsų rėmėtės mano darytais pareiškimais, kai pateikiau rekomendacijas Graikijos programai, prašau jūsų, pasitikėjimo labui verčiau remtis tuo, ką aš iš tiesų pasakiau, nei tuo, ką kiti sako, jog galbūt pasakiau. Tai viskas, ko prašau.
Pagaliau, Tarybos susitikimas vasario 11 d., kitą dieną, kurį paminėjo D. López Garrido, tarp kitų yra labai svarbus susitikimas. Tai ypatingas Tarybos susitikimas kadangi svarstytinų klausimų nėra daug. Susitikimo metu Komisijos Pirmininkas ir Europos Vadovų Tarybos Pirmininkas prisidės savo atviromis politinėmis diskusijomis, kurios šiuo metu yra ypač svarbios, dėl įtampos finansų rinkose, kurios nejautėme euro zonoje nuo to laiko, kai įvesta viena valiuta, ir sudėtingiausios krizės, kurią esame kada patyrę per aštuoniasdešimt metų. Mums reikia duoti atsaką šiai padėčiai ne tik pasitraukimo strategija, bet ir vidutinės trukmės strategija, kad šis dešimtmetis būtų vienas iš augimo ir užimtumo laikotarpių.
Jei suteiksite man, kaip Ekonomikos ir pinigų komisijos nariui, minutę pasakyti paskutiniuosius žodžius, pasakysiu jums, ką norėčiau išgirsti šio Europos Vadovų Tarybos susitikimo pabaigoje. Norėčiau išgirsti aiškų reikalavimą kiekvienai valstybei narei, šiuo atveju pradedant Graikija, įvykdyti savo įsipareigojimus ir priemones, kurias jos įsipareigojo įvykdyti kaip ekonominės ir pinigų sąjungos narės, taip pat įgyvendinti ekonominės ir pinigų sąjungos valdžios institucijų duotas rekomendacijas. Turime reikalauti, kad valstybės narės vykdytų ir taikytų mūsų visų sukurtas taisykles.
Antra, norėčiau, kad politiniai įsipareigojimai dėl koordinavimo, geresnio koordinavimo ir ekonominės ir pinigų sąjungos, kaip ekonominės zonos, ne tik kaip ekonominės ir pinigų zonos, ne tik kaip institucijos, kuri teikia rekomendacijas, stiprinimo būtų priimti aukščiausiu lygmeniu.
Tiek šioje mūsų sienų pusėje, tiek už jų ekonominir pinigų sąjunga, euro zona turi kalbėti aiškiai, tvirtai ir patikimai, kadangi tai didina mūsų gyventojų ir kitų Europos Sąjungos ir pasaulio gyventojų pasitikėjimą mūsų valiuta ir projektu, kuris yra ne tik ekonomikos projektas, bet apima ir kur kas daugiau.
Pagaliau, norėčiau, kad Europos lyderiai Graikijos valdžios institucijoms pasakytų: "Jūs turite mūsų paramą mainais į jūsų pastangas." Parama negali būti nemokama, nes ji sukurtų būsimo nesubalansuotumo ir krizių klimatą. Parama privalo būti skaidri ir aiški, ir mes turime priemonių šiems tikslams įgyvendinti mainais į aiškų įsipareigojimą, kad kiekvienas prisiima jam teisėtai priklausančią atsakomybę.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
José Manuel Fernandes  
Tikiuosi, kad Europos Komisijos nariai taps veiksniu, skatinančiu stabilumą, ir parengs griežtus, tačiau pagrįstus pareiškimus priešingai nei pastaruoju metu pasirodę Komisijos nario Joaquíno Almunios pareiškimai, kurie parodatsargumo stygių ir prisidėjo prie biržų nuostolių ir tarptautinių investuotojų, susijusių su Portugalija ir Ispanija, pasitikėjimo praradimo.
Siekdamos pasiruošti krizei, ES valstybės narės parengatkūrimo planus ir davekonomikai stimulą bei dėl to padidino deficitus. Tačiau mes taip pat žinome, kad kai kurios valstybės narės arba neturėdamos kompetencijos, arba apgalvotai suklydo dėl savo deficitų. Pastarieji įvykiai įpareigojo Europos Sąjungą paskatinti priežiūros pasiūlymus ir įgyvendinti tvirtą ekonomikos koordinavimo strategiją.
Taip pat siūloma, kad kiekvienos valstybės narės deficito dydžio priežiūros sistema būtų įgyvendinama oficialiai, siekiant greitai nustatyti korekcines priemones tam, kad būtų galima išvengti nepataisomų padėčių. Ši sistema turi veikti beveik realiuoju laiku. Taip pat svarbu išaiškinti deficitų skaičiavimo formulę, kad būtų išvengta bet kokios valstybės finansų klastotės ir biudžeto nesudarymo priemonių pasikartojimo deficito dydžiui nuslėpti.
João Ferreira  
Kampanija, atsiradusi kaip padėties Graikijoje rezultatas, kurią dabar kai kurie bando perkelti į kitas šalis, yra nepakenčiama ir atskleidžia tikruosius pagrindinių jos šalininkų, tarp kurių turi būti pati Europos Komisija ir pagrindinės ES ekonominės jėgos, tikslus.
Spaudimas, taikomas tokioms šalims kaip Graikija, Portugalija ir Ispanija, kovojant su jų deficitais, negali būti atskirtas nuo spekuliatyvių finansinio kapitalo interesų ir tikslo dalyvauti euro santykio dolerio atžvilgiu svyravimų procese. Būtent šie interesai yra ginami netgi tų šalių žmonių interesų kaina.
Štai keletas kilusių klausimų.
Kokios yra objektyvios priežastys, dėl kurių 2013 m. turime pasiekti mažesnį nei 3 proc. deficitą (nepaisant to, kas gali nutikti ekonomikos augimo atžvilgiu)?
Koks yra ekonominės ir pinigų sąjungos, kuri neįgyvendina jokios solidarumo ir sanglaudos politikos, tikslas?
Jei ECB gali reguliariai skolinti nacionaliniams bankams už daug mažesnius procentus, negu vyrauja tarptautinėse rinkose, kodėl jis negali daryti to paties vyriausybėms?
Kodėl nebuvo sukurtos priemonės, kurios būtų leidusios toms šalims sunkiau gauti finansavimą už mažesnius ir panašius procentinius dydžius, kokius gavo kitos šalys?
Ivari Padar  
Finansinpadėtis kai kuriose euro zonos šalyse, kurios šiandien buvo aptariamos, aiškiai parodo dėl Stabilumo ir augimo pakto susitarimų nesilaikymo kylančią riziką. Žvelgdami į problemas kaip į visumą, matome, kokie svarbūs yra patikimi statistiniai duomenys. Privalome padaryti rimtas šios problemos išvadas kiekvienoje šalyje, tiek euro zonoje, tiek ir ne euro zonoje, išeitis pareikalaus sąžiningai pripažinti mūsų problemas ir pateikti mūsų pačių sugalvotas priemones, kaip išspręsti sunkumus, ir, be to, solidarumo iš Europos Sąjungos. Vis dėlto apibūdintos problemos negali būti sprendžiamos atidedant euro zonos plėtrą. Aišku, kad, jei atsiras šalių, kurios atitiks keliamus kriterijus, tuomet tos šalys turės būti priimtos į euro zoną. Laikas parodė, kad viena valiuta yra papildoma patikimumo garantija sudėtingu laikotarpiu.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Pone J. Almunia, Lenkija ruošiasi įstoti į euro zoną, todėl mes atidžiai stebime euro zonos šalių problemas. Deja, daug šalių patiria problemas, ir Europos valiuta dabar susiduria su savo didžiausiu iššūkiu nuo tada, kai ji įvesta. Ponai ir ponios, Graikija nesusidoros viena pati. Sutinku su tais, kurie kalbėjo prieš mane, kad stipresnis valstybių narių ekonominės politikos koordinavimas yra tai, ko reikia. Pasaulinekonomikos krizprivedprie daugelio ekonomikų ir pasaulio rinkų destabilizavimo, ir atsigavimo, nors ir silpno, akivaizdoje baiminamasi, kad valstybių narių vyriausybės gali imtis nekompetentingų veiksmų siekdamos apsaugoti euro valiutos rinkas nuo žlugimo. Taigi vienintelreali išeitis iš šios padėties, vienintelis valiutos rinkos žlugimo prevencijos įgyvendinimo būdas yra ir laikina, ir ilgalaikpagalba Graikijai, planuoti veiksmai euro pozicijai stabilizuoti.
(Posėdis kelioms minutėms sustabdytas)
