- Penktasis pasaulinis vandens forumas, vyksiantis 2009 m. kovo 16-22 d. Stambule (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas - diskusija dėl klausimo žodžiu Komisijai dėl Penktojo pasaulinio vandens forumo, vyksiančio 2009 m. kovo 16-22 d. Stambule, pateikto Josep Borrell Fontelles vystymosi komiteto vardu - B6-0015/2009).
Pierre Schapira
Ponia pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, po keleto dienų Europos Parlamento delegacija vyks į Stambulą dalyvauti Penktajame pasauliniame vandens forume, į kurį susirinks suinteresuoti dalyviai iš viso pasaulio: JT agentūros, vystymo bankai, profesinės organizacijos, NVO ir vietos valdžios institucijos.
Mažėjantys vandens ištekliai ir sparti klimato kaita leidžia manyti, kad ateityje kils vis daugiau konfliktų dėl vandens, todėl aš norėjau parengti tekstą, kurį būtų galima pateikti balsavimui šiame posėdyje, nustatant tvirtą pagrindą Europos veiksmams šioje srityje.
Padėtis, kaip žinote, yra sudėtinga. Vandens trūkumas stebimas ne tik žemėse, kuriose tradiciškai ūkininkaujama. Mums taip pat kelia nerimą aprūpinimas vandeniu, kurio kokybnuolat blogėja. JT skaičiai kalba patys už save. Vienas milijardas žmonių neturi galimybių saugiai apsirūpinti vandeniu; du su puse milijardo žmonių vartoja vandenį, kuris neatitinka sanitarijos normų; penki tūkstančiai jaunesnių negu šešeri metai vaikų kasmet miršta nuo ligų, kurias sukelia švaraus geriamojo vandens arba sanitarijos trūkumas arba bloga jo kokybė.
Skandalinga, kad geriamojo vandens trūkumą pirmiausia pajunta skurdžiausiai gyvenantys žmonės. Apsirūpinimas vandeniu, kuris artimiausiu metu gali būti vienas pagrindinių iššūkių, dar labiau apsunkina Tūkstantmečio tikslų įgyvendinimą. Pasaulinis Vandens forumas turėtų būti galimybsiūlyti sprendimus sprendžiant šį iššūkį.
Pirmiausia aš norėjau pabrėžti, kad vanduo yra bendra žmonijos gėrybė, ir teisį jį turėtų būti laikoma pagrindine ir visuotine teise. Tai yra pirmoji siūlomos rezoliucijos pastraipa, kuri yra gyvybiškai svarbi, nes nuo to priklauso mūsų įgyvendinamos politikos priemonės. Šio pagrindinio principo laikymasis reiškia "ne" vandens naudojimui, kaip prekei, nes, deja, mums pernelyg gerai žinomos pražūtingos šio požiūrio pasekmės.
Iš 2006 m. Jungtinių Tautų Vystymo programos (UNDP) pranešimo ryškėja pasipiktinimą keliantis neteisingumas. Tiekimo sistemų trūkumas dažnai yra susijęs su vandens trūkumu, kurį patiria socialiai pažeidžiamiausios žmonių grupės. Dėl to milijonai žmonių turi naudotis neoficialiais šaltiniais, kurie kartu su tarpininkais nustato penkis kartus didesnes kainas.
Mes siekiame saugaus aprūpinimo vandeniu ir sanitarijos visiems. Tai reiškia, kad vandens ištekliai turi būti kontroliuojami visuomenės, kuri vienintelatstovauja viešajam interesui. Būtent šis principas yra pagrindinis formuojant mūsų politikos priemones ir aš džiaugiuosi, kad jis nurodytas rezoliucijoje.
Visuomenės dalyvavimas iš tikrųjų gali padėti spręsti aprūpinimo vandeniu klausimą. Sąžininga ir tvari kainodaros sistema visuomeniniame sektoriuje nepasiturintiems žmonėms kainuotų mažiau ir sudarytų sąlygas investicijoms į reikalingą infrastruktūrą.
Šį tikslą galima pasiekti tik visiems kartu prisidedant prie jo įgyvendinimo. Todėl viešoji parama vystymuisi turėtų būti naudojama kartu su vietos valdžios institucijų lėšomis, bankų paskolomis, privačiu kapitalu ir formuojant inovacinę partnerystę.
Ypač norėčiau pabrėžti finansavimo solidarumo pagrindu, pvz., kaip tai įmanoma pagal Oudin teisę Prancūzijoje, reikšmę. Tai leidžia vietos institucijoms nuo kiekvieno kubinio metro suvartoto vandens po vieną procentą skirti išimtinai tarptautinei bendradarbiavimo veiklai vandentvarkos srityje.
Komisijos nare, ar Komisija pasirengusi kurti šios rūšies priemonę? Ji turėtų būti vykdoma vadovaujantis visuomenės gerovės sąvoka, todėl aš džiaugiuosi, kad rezoliucijos tekste nurodoma, kad viešosios ir privačios partnerystės struktūros turėtų būti griežtai apibrėžtos ir reguliuojamos įstatymais.
Nuo praėjusio pasaulinio forumo vietos valdžios institucijų vaidmenį pripažįsta visi suinteresuoti dalyviai, tarp jų Europos Parlamento nariai ir ministrai. Kitas forumas Stambule šiuo požiūriu turės du svarbius pranašumus: bus pasirašytas vietos valdžios institucijų susitarimas dėl vandens ir dvi dienos bus skirtos vietos valdžios institucijų vaidmeniui
Ar jūs esate pasirengusi, Komisijos nare, panaudoti savo didžiulę patirtį ir vietos valdžios institucijų žmogiškuosius ir finansų išteklius skatinant partnerystę tarp šiaurės ir pietų? Šiaurės miestai, naudodami savo patirtį ir techninius pajėgumus, yra pasirengę padėti savo partneriams besivystančiame pasaulyje.
JT šiandien paskelbataskaitą dėl vandens, kuriame pateikiamos gąsdinančios ateities perspektyvos. Vandens krizę apsunkins ne tik demografinpadėtis ir klimato kaita, bet ir netinkami politiniai sprendimai. Nors vanduo yra vystomosios politikos prioritetas, jam skiriama tik 6 proc. visos tarptautinės pagalbos.
Būtent todėl aš norėčiau, kad Europos Sąjunga, Europos Parlamentas ir Komisija pasiųstų žinią pietų šalims, nes ši nelygybapsirūpinant vandeniu negali ilgiau tęstis.
Pirmininkė
Aš norėčiau pateikti trumpą asmeninę pastabą: nuoširdžiai tikiuosi, kad vanduo ir toliau bus bendra gėrybir jo vartojimas bus užtikrintas visiems, kaip svarbi teisė.
Androulla Vassiliou
Komisijos narė. - Ponia pirmininke, pirmiausia aš norėčiau perduoti savo kolegos Louiso Michelio atsiprašymą dėl to, kad jis negalėjo dalyvauti asmeniškai, nes yra išvykęs į Kongą. Vis dėlto aš atsakysiu į klausimus, nes jie yra labai svarbūs.
Komisija visiškai sutinka su tuo, kad vandens ir sanitarijos klausimai veiksmingiausiai sprendžiami vietose, kur jie yra patikėti vietos vyriausybėms, savivaldos institucijoms ir bendruomenėms. Būtina pripažinti, kad sprendimai įvairiais lygmenimis turi trūkumų, ypač mažiau išsivysčiusiose šalyse, kur aprūpinimas pagrindinėmis paslaugomis nėra didelis prioritetas.
Praėjusiais metais vykusiose Europos vystymosi dienose Strasbūre daugiausia dėmesio buvo skiriama vietos valdžios institucijoms, teikiant pagrindines paslaugas ir vietos valdymo reikšmei bei piliečių dalyvavimui. Šis klausimas itin svarbus vandens sektoriui, todėl Komisija per įvairias priemones didina paramą vietos valdžios institucijoms ir stiprina partnerystę tarp vietos dalyvių šiaurėje ir pietuose.
Europos vandens politika ES lygmeniu taip pat remiasi gero valdymo principais didinant piliečių, vietos bendruomenių, NVO ir suinteresuotų dalyvių dalyvavimą. Tai ryšku ne tik iš Vandens pagrindų direktyvos, bet ir įvairių iniciatyvų, pvz., ES vandens iniciatyvos, inicijuotos pasauliniame aukščiausiojo lygio susitikime tvaraus vystymosi klausimais Johanesburge, kuriame tarp kitų tikslų numatytas ir vietos valdžios institucijų vaidmens didinimas.
Būtina didinti investicijas Afrikoje, kur Tūkstantmečio vystymosi tikslai vandens ir sanitarijos srityje vis dar nėra įgyvendinti, ir Komisija parodsavo politinius įsipareigojimus, kurdama finansinį mechanizmą.
Pusės milijardo eurų vertės vandens infrastruktūros priemonleido sutelkti dukart didesnes lėšas bendrai finansuoti programas, kuriomis siekiama pagerinti vandens, sanitarijos ir higienos padėtį milijonams žmonių. Ji taip pat leido pagerinti vandentvarką AKR šalyse. Vietos dalyvių veikla užtikrino pridėtinę šios priemonės vertę.
Pasauliniame vandens forume ES ministerijų segmente ES atstovaus Tarybai pirmininkaujanti Čekija. Parengtame pareiškime nurodomas gero valdymo poreikis didinant pajėgumus ir vykdant įvairių lygių institucinę reformą.
Komisijos politika, patvirtinta 2002 m. siekiama skatinti kompleksinį vandens išteklių valdymą besivystančiose šalyse. Vadovaujantis šia politika turi būti sprendžiami įvairūs vandens - geriamojo vandens, sanitarijos, drėkinimo, ir kt. - panaudojimo klausimai siekiant optimaliai paskirstyti naudą visiems vartotojams.
Šiuo metu pagal iniciatyvą "Didžioji žalioji siena Sacharai ir Saheliui", kurią kaip vieną atliekamos pagrįstumo studijos dalių kuruoja Europos Komisija, nagrinėjamos gerosios patirties galimybės kuriant, ypač Afrikoje, aplink miestus žaliąsias apsaugines zonas. Tolesnparama šiai iniciatyva bus teikiama kaip partnerystės tarp Afrikos ir ES klimato kaitos srityje dalis.
Džiaugiuosi, galėdama pranešti, kad dešimtajame Europos vystymosi fonde numatytai vandens infrastruktūros priemonei finansuoti skirta per 200 mln. EUR. Valstybės narės kviečiamos prisidėti skiriant papildomas lėšas.
Komisijos strategija remiasi strateginiu bendradarbiavimu tarp šalių partnerių vyriausybių, ES valstybių narių ir suinteresuotų dalyvių.
Vandens priemonpapildo nacionalines programas dirbant su decentralizuotais dalyviais ir kuriant naujoviškus sprendimus. Pasirengimas 10-osios EPF vandens infrastruktūros priemonei apima potencialą, kurį siūlo visuomeniniai vandens operatoriai, kurie teikia daugiau kaip 90 proc. vandens ir sanitarijos paslaugų visame pasaulyje.
Todėl viešojo ir viešojo sektorių partnerystsąnaudų požiūriu gali būti labai veiksminga skatinant atitinkamus "gero valdymo" principus AKR šalių vandens sektoriuje, turinčių potencialiai ilgalaikį ir tvarų poveikį institucinių ir organizacinių pokyčių požiūriu. Ši "dvynių" partneryst- pvz., per mokymą ir techninę paramą - gali būti veiksminga siekiant skatinti gero valdymo principus AKR šalių vandens sektoriuje.
Leiskite man patvirtinti, kad kartu su atitinkamais ES vandens iniciatyvos mechanizmo partneriais svarstomi pagalbos efektyvumo ir darbo pasidalijimo klausimai. Siekiant tobulinti vykstantį dialogą svarstoma ES paramos vystymuisi vandens sektoriuje galimybė. Vandens sektoriuje svarbu ir tai, kad kai kurios šalys nėra lepinamos donorų dėmesio, ir Komisija į tai atsižvelgia, nustatydama naują vandens priemonę pagal 10-ąjį EPF.
José Ribeiro e Castro
Ponia pirmininke, Komisijos nare, norėčiau pakartoti tai, ką prieš keletą metų - 2006 m. kovo 13 d. - Europos Parlamente pasakEija-Riitta Korhola: "Skaičiai kelia nerimą: kasdien dėl švaraus vandens trūkumo pasaulyje miršta 3 900 vaikų. Penktadaliui, t. y. maždaug 1,1 mlrd. pasaulio gyventojų, trūksta švaraus vandens. Daugiau kaip 40 proc. gyventojų neužtikrinamas vandens ir sanitarijos paslaugų tiekimas."
Nuo šio pareiškimo praėjo treji metai, ir kas per šį laiką pasikeitė? Globalus scenarijus tebekelia nerimą ir išlieka toks pat. Mes susiduriame su rimta krize dėl sanitarijos normų, ir ji apima mus visus. Aš norėčiau nurodyti, kad didžiausią poveikį ši problema turi neturtingiausiuose ir mažiausiai išsivysčiusiuose pasaulio regionuose, tarp jų šalyse, esančiose į pietus nuo Sacharos. Tai yra regionas, kuriame vandens kokybės klausimas, ypač kaimo vietovėse ir didžiuosius miestus supančiuose lūšnynuose yra labiausiai jaučiamas. Šios problemos mastai yra milžiniški. Aš turiu 2001 m. UNICEF brošiūrą. Joje pateikiami stulbinami skaičiai. Joje teigiama, kad 1 mlrd. žmonių trūksta švaraus geriamojo vandens. Šis 1 milijardas gyventojų faktiškai pasklidęs po visą pasaulį: 4 proc. gyventojų gyvena Artimuosiuose Rytuose ir Šiaurės Afrikoje, 4 proc. - Vidurio ir Rytų Europoje, 19 proc. - Pietų Azijoje, 25 proc. - į Pietus nuo Sacharos ir 42 proc. - Rytų Afrikos ir Ramiojo vandenyno šalyse. Didžiausią susirūpinimą kelia padėtis Rytų Afrikos ir Ramiojo vandenyno ir į pietus nuo Sacharos esančiose šalyse: atitinkamai 24 proc. ir 43 proc. gyventojų vis dar neturi galimybių saugiai apsirūpinti švariu vandeniu.
Svarbu įvertinti švaraus geriamojo vandens trūkumo poveikį sveikatai ir tai, kokią įtaką tai turi tautų vystymuisi kokybės ir kiekybės požiūriu ir taip pat pasienio konfliktams, kurie kyla dėl vandens išteklių, ir rizikos, kai nieko nedaroma tam, kad jos išvengti, požiūriu.
Europos Sąjunga, kaip pasaulindalyvpar excellence, negali nedalyvauti svarbiausiose pasaulinėse diskusijose sprendžiant šį klausimą. Aš pritariu Komisijos narės žodžiams, pasakytiems Parlamente. Aš pritariu penktajam pasauliniam vandens forumui ir Europos dalyvavimui jame. Tai yra dar viena galimybobjektyviai svarstyti klausimą ir nustatyti vieningą pagrindinių dalyvių požiūrį. Aš kaip ir Vystymosi komiteto nariai negaliu nepritarti pastangoms skatinti subsidiarumą. Be to, kadangi šioje srityje esama daugelio įsipareigojimų vietose, aš taip pat pritariu tam, dėl ko komitetas reiškia susirūpinimą. Ponios ir ponai, vanduo yra pagrindinvertybė, ir kiekvieno iš mūsų teisė.
Inés Ayala Sender
Ponia pirmininke, aš esu iš esmės labai patenkinta tuo, kad šis penktasis pasaulinis vandens forumas įvyks Stambule ir jame, be viso kito, dalyvaus Europos Sąjungos delegacija, atstovaujanti Komisijai,, ir kita delegacija, atstovaujanti Europos Parlamentui. Aš taip pat vertinu ir pritariu poreikiui remti vietos valdžios institucijas kuriant demokratines dalyvavimo sistemas, kuriomis būtų siekiama tobulinti vandentvarką ir inovacijas ir stiprinti decentralizaciją.
Pirmasis ir svarbiausias šios veiklos tikslas - apsaugoti teisę teikti vandens ir sanitarijos paslaugas, tačiau visa tai turėtų būti vykdoma vadovaujantis griežtais tvaraus vystymosi kriterijais, kurių pagrindiniai principai Europos Sąjungoje nustatomi pagrindų direktyva dėl vandens, vadovaujantis vystymosi srityje Tūkstantmečio vystymosi tikslais.
Turiu pasakyti, kad visa tai - ir aš nurodysiu tai pakeitime, kuriam aš tikiuosi Parlamentas pritars - svarstyta diskusijoje praėjusį rudenį Saragosoje vykusioje tarptautinėje parodoje Expo 2008, kurioje pirmą kartą kartu su Komisija kaip lygiavertis partneris dalyvavo ir Europos Parlamentas. Expo parodoje daugiau kaip 2 000 ekspertų Vandens tribūnoje ir NVO forume, pavadintame Agora kartu su Komisijos ir Europos Parlamento delegacijomis svarstir teiklabai įdomius, kūrybingus pasiūlymus vandentvarkos srityje.
Šie pasiūlymai buvo apibendrinti 2008 m. rugsėjo 14 d. "Saragosos chartijoje". Joje yra 17 punktų, kurių keletą čia nurodysiu. Chartijoje teigiama:
"kad galimybgauti geriamojo vandens ir sanitarijos paslaugas yra žmogaus teisė, kurią turi garantuoti visos viešosios valdžios institucijos";
"kad galimybgauti vandens turi milžinišką įtaką vystymuisi";
"tai, kad prognozės rodo, kad klimato kaita gali turėti įtakos vandens ištekliams ir paklausai planetoje";
"tai, kad tvari maisto gamyba tiesiogiai priklauso nuo veiksmingo vandens panaudojimo".
"kad upių baseinai yra pati geriausia vandens panaudojimo aplinka ir jų tinkamas tvarkymas leistų išspręsti konfliktus tarp šalių, regionų ir vartotojų"; ir galų gale
"kad visuomeninės valdžios institucijos turėtų imtis iniciatyvos skatinant teisės aktų leidybą ir reikalavimus, kuriais būtų siekiama užtikrinti visuotinį vandens tiekimą".
Aš kreipiuosi į Komisijos narę, ragindama atsižvelgti į Saragosos chartijos, kurios projektą rengiant kartu su ekspertais, NVO ir susivienijimais dalyvavome ir mes - Europos Komisija ir Europos Parlamentas - išvadas ir į tai, kad faktiškai tai buvo išankstindiskusija prieš penktąjį pasaulinį vandens forumą, kuris vyks Stambule.
Aš manau, kad Europos diskusijoje reikėtų panaudoti Chartijos išvadas ir Vandens tribūną ir diskusijos medžiagą, kurią mes, Europos Sąjunga, pateikėme šios tarptautinės parodos ekspozicijoje.
Roberto Musacchio
GUE/NGL frakcijos vardu. - (IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, prieš dvejus metus Europos Parlamente mes surengėme diskusiją ir priėmėme atitinkamą rezoliuciją vandens klausimu ketvirtojo pasaulinio forumo Mechike proga. Tuomet mes rašėme, kad vanduo yra viena pagrindinių žmogaus teisių, ir būtinos aktyvios politikos priemonės, užtikrinančios šią teisę per viešojo ir privataus sektoriaus bendradarbiavimą, daugiausia dėmesio skiriant vietos bendruomenėms.
Deja, Europos Komisija, dalyvavusi susitikime Mechike, šiai rezoliucijai nepritar- aš norėčiau Komisijos narei šiandien tai priminti - nepaisant to, kad rezoliucija buvo labai giriama daugelio, ypač Lotynų Amerikos šalių. Deja, forumo, kuris buvo privati struktūra, formatas neleido to padaryti. Mes dabar turime galimybę pasiųsti parlamentinę delegaciją į Stambulą ir būtų pranašumas, jei mūsų dalyvavimą palaikytų tiek pat stipri, kaip ir 2006 m. rezoliucija, būtent todėl aš teikiu šiuos pasiūlymus.
Mes turime pasiekti lūžio tašką sprendžiant vandens klausimą. Statistiniai duomenys rodo, kad padėtis klimato kaitos srityje linkusi dar labiau blogėti. Iš tikrųjų, reikalingi nauji veiksmai klimato srityje. Klimato kaita apsunkina galimybę gauti vandens, o toks apsunkinimas dar labiau didina klimato kaitą. Todėl, įgyvendindami Kioto protokolą, kaip ir kalbėdami apie žmogaus teises, mes turime sukurti stiprią partnerystę visuomeninio ir privataus bendradarbiavimo pagrindu. Sprendžiant vandentvarkos klausimus turėtų dalyvauti ir JT. Visuotinės vandentvarkos klausimai turėtų būti pašalinti iš privačių interesų srities - o tai vis dar labai juntama - ir patikėti spręsti specialiai JT tarnybai. Tai padėtų stiprinti ryšį su svarbiomis konvencijomis dėl klimato kaitos ir dykumėjimo, kurios yra svarbi JT sistemos dalis.
Tam, žinoma, reikalingos atitinkami finansiniai ištekliai. Jie galėtų būti gauti iš mokesčių, pvz., mineraliniam vandeniui, kurio - aš norėčiau nurodyti savo kolegoms nariams - net šiame Parlamente mes suvartojame per daug. Vandens privatizavimui būtina pasipriešinti: kitaip gyvybiškai svarbi gėrybnebebus teisir taps rinkos preke. Aš manau, kad visa Europos istorija liudija, kad visuomenturi pati užsitikrinti teisę naudoti vandenį namuose, ko nėra kituose žemynuose, kur šį procesą formuoja privatus sektorius.
Tai yra praktiniai klausimai, tačiau jie turi milžinišką moralinę reikšmę. Todėl neatsitiktinai teisę į vandenį ėmėsi ginti dideli pasaulietiniai ir religiniai judėjimai ir garsenybės. Per pastaruosius keletą metų ir visai neseniai - ir už tai reikia dėkoti Europos Parlamento pirmininkui - Parlamente vyko visuotinių aktyvistų organizacijų posėdžiai. Viename paskutiniųjų siūlyta pasirašyti tikrą protokolą dėl teisės į vandenį, ir aš manau, kad mes visi turėtume pritarti šiam pasiūlymui.
Filip Kaczmarek
(PL) Ponia pirmininke, dauguma iš mūsų gali nemokamai naudotis vandeniu, ir tai laiko savaime suprantamu dalyku. Mes kasdien naudojame daug vandens. Vis dėlto vertėtų prisiminti, kad, anot Pasaulio sveikatos organizacijos, vienas šeštadalis žemės gyventojų, kitaip tariant, daugiau kaip vienas milijardas žmonių, neturi vandens tiek, kad užtikrintų pagrindinius minimalius švaros standartus. Tai reiškia, kad 21-ojo amžiaus civilizacija neužtikrina vandens tiekimo milijonams gyventojų. Dėl to daugelis iš jų miršta nuo ligų, kurias sukelia švaraus geriamojo vandens trūkumas. Neseniai aš lankiausi Lagose, didžiausiame Afrikos mieste, kur vos 1 proc. žmonių naudojasi centralizuotai teikiamu vandeniu.
Šie statistiniai duomenys gąsdina, tačiau vis dėlto nepatenka į pirmuosius laikraščių puslapius, nedirgina žiniasklaidos atstovų vaizduotės ir nėra tema diskusijoms ir ginčams, kaip, pvz., AIDS, kovos su maliarija arba visuotinis atšilimas. Taip yra todėl, kad šis klausimas aktualus tik 2 proc. europiečių, o Afrikoje - maždaug 27 proc. gyventojų. Manoma, kad vien tik Afrikoje kasmet dėl švaraus geriamojo vandens trūkumo miršta daugiau žmonių, negu nuo AIDS ir maliarijos kartu paėmus.
Todėl galima teigti, kad geriamojo vandens trūkumas žudo žmones ne taip dramatiškai, kad tai būtų galima nušviesti žiniasklaidos priemonėse, ir nesukelia tokio plataus susidomėjimo, kaip, pvz., žemės drebėjimai, cunamiai, potvyniai arba ginkluoti konfliktai. Vis dėlto, kaip minėjo José Ribeiro e Castro, statistiniai duomenys rodo, kad dėl ligų, kurias sukelia vandens trūkumas kasdien vidutiniškai miršta iki 6 000 vaikų. Tai reiškia, kad dėl šios priežasties kas penkiolika sekundžių miršta vaikas. Ar galite įsivaizduoti visuotinę reakciją, atsaką, pasirengimą ir pasiryžimą, jei tai vyktų Europoje, o ne šalyse į pietus nuo Sacharos arba Azijoje?
Todėl galimybės gauti vandens klausimas yra svarbus ne tik besivystančiose, bet taip pat ir išsivysčiusiose šalyse. Vienodos apsirūpinimo geriamojo vandens ištekliais galimybės yra esminšalių vystymosi ir kovos su skurdu sąlyga. Nepatenkinus šio poreikio, negalima kalbėti apie sveikatos priežiūros tobulinimą arba švietimą. Negarantuojant vandens tiekimo žemės ūkyje arba pramonėje, bet kuri visuomenyra pasmerkta kasdien kovoti už išlikimą. Tai sukelia ginkluotus konfliktus, migraciją ir destabilizaciją. Kitaip tariant tai trukdo vystymuisi ir didina vystymosi skirtumus.
Forume, apie kurį mes diskutuojame, dalyvauja ir politikai. Jie aptaria šiuo metu aktualius klausimus. Vienas iš šių klausimų yra padėtis Darfūre. Prezidentas Omaras Hassan Ahmad al-Baširas riboja organizacijų, kurios aprūpina žmones vandeniu, veiklą. Todėl bus galimybįtikinti prezidentą O. H. A. Al-Baširą leisti tarptautinėms organizacijoms teikti vandenį Darfūro gyventojams.
Giulietto Chiesa
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, aš taip pat kaip Roberto Musacchio, norėčiau priminti jums, kad Europos Parlamentas kartu su Michailo Gorbačiovo pasaulio politiniu forumu vasario mėn. organizavo konferenciją iškalbingu pavadinimu "Vanduo ir taika", konferenciją, kurioje patvirtintas memorandumas dėl pasaulinio vandens protokolo, nusipelniusio rimto svarstymo, kuriam iš esmės pritarvisos pagrindinės šio Parlamento politinės frakcijos, tačiau kurį ignoravo Vystymosi komitetas, parengęs šį dokumentą.
Aš nemanau, kad tai įvyko atsitiktinai: tekstas, kurį mes šiandien aptariame, pasirodesąs silpnas ir neapibrėžtas daugeliu klausimų, kurie įtraukti į Stambulo darbotvarkę. Pvz., dėl vandens, kaip visuotinės teisės. Jei tai yra teis- ir būtų absurdas tai neigti - tuomet ji negali būti prekvienu metu. Teislaisvoje visuomenėje negali būti perkama arba parduodama. Teisgali būti perkama tik vergų visuomenėje. Vis dėlto esame įsitikinę, kad milžiniški privatūs interesai visiškai užgožtų šią teisę. Kokiai pozicijai Stambule atstovaus Europos Sąjunga? Ar įmanoma, kaip teigiama, J konstatuojamoje dalyje, padidinti finansinį vandens prioritetą? Tai yra tobulas dviprasmiško formulavimo pavyzdys. Kas turėtų vaidinti pagrindinį vaidmenį vandens politikoje: ar valstybė, ar viešoji partnerystė? Arba, kaip teigiama 12 rezoliucijos dalyje, ar tikrai valstybyra "pagrindinvandens politikos veikėja"? Ką ši fraziš tikrųjų reiškia? Kiti teiginiai prieštarauja to paties dokumento 2 daliai, kur teisėtai nurodoma, kad vanduo laikomas "viešąja gėrybe", ir "turi būti kontroliuojamas valstybės".
Trumpai tariant mes išgyvename mūsų visuomenės modelio krizę, įgyvendinant rinkos idėjas, kuriomis siekiama nusavinti gamtos išteklius siekiant privačios naudos. Galų gale yra dar viena silpna vieta: dokumente nėra organizacinių pasiūlymų, kaip spręsti pasaulinės vandentvarkos klausimus. Vis dėlto minėtame memorandume yra pateiktas pasiūlymas dėl pasaulinės agentūros, kuris yra pakartotas viename iš pakeitimų, ir balsuodamas aš jam pritarsiu.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Ponia pirmininke, penktasis pasaulinis vandens forumas yra svarbus įvykis, kuris leis aptarti viešosios vandentvarkos sistemų, kurios būtų veiksmingos, skaidrios, reguliuojamos ir atitiktų tvaraus vystymosi tikslus tenkinant visuomenės poreikius, klausimus. Šioje srityje vietos valdžios institucijoms tenka ypatingas vaidmuo ir ypatingos užduotys. Be to, maisto krizparodė, kad būtina kurti naujas technologijas, pvz., drėkinimo srityje. Tuo pat metu svarbu užtikrinti gamtinių trąšų arba trąšų, kurios lengvai suyra ir neteršia požeminio vandens, panaudojimą.
Galų gale kokių veiksmų ketina imtis Komisija dėl Europos Parlamento valios, išreikštos kovo 15 d. rezoliucijoje dėl ketvirtojo pasaulinio vandens forumo, nustatant paramą ir būdus bendrai finansuojant vandentvarką? Vandens klausimas šiuo metu yra vienas pagrindinių iššūkių pasauliui ir Europos Sąjungai.
Alessandro Battilocchio
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, mano kolegos Parlamento nariai yra teisūs, skaičiai kelia susirūpinimą ir skatina rimtus apmąstymus. Teisį vandenį pasaulyje nėra užtikrinta pernelyg daug žmonių. Pastaraisiais metais reguliavimas šioje srityje labai išsiplėtė. Vis dėlto aš norėčiau, kad Stambule būtų atkreiptas dėmesys į poreikį įrodyti daugelio tarptautinių institucijų, veikiančių vandentvarkos srityje, kurių veikla ir kompetencija dažnai kartojasi, pagrįstumą. Šios reformos negalima toliau atidėti.
Aš taip pat tikiuosi, kad penktajame pasauliniame vandens forume bus pripažinta vandens kaip viešosios gėrybės sąvoka, ir šiai idėjai bus pritarta patvirtinus tolimesnes politikos priemones dėl jos apsaugos, dėl visuomeninės nuosavybės ir naudojimo ir paskirstymo procedūrų.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Ponia pirmininke, Komisijos nare, ponios ir ponai, aš manau, kad niekas nesikeičia ir šiame Parlamente metų metais kartojami tie patys teiginiai.
Aš manau, kad jau viskas pasakyta apie vandenį, apie šį bendrą žmonijos turtą, tačiau, deja, būtina tai vėl ir vėl pakartoti, nes padėtis negerėja. Iš naujosios Jungtinių Tautų ataskaitos matyti, kad greičiau yra atvirkščiai. Todėl aš manau, kad nepaisant Europos Sąjungos pasiūlymų ir politikos priemonių, mes turime žengti žingsnį į priekį. Mes taip pat turime atsižvelgti į tai, kad daugelis tautų, ypač tose šalyse, su kuriomis mes palaikome prekybinius ryšius ir dialogą, negali tinkamai apsirūpinti vandens ištekliais.
Tai yra absoliučiai neleistina ir nepriimtina. Mano nuomone, mes privalome remti - ir, aš manau, kad Europos Sąjunga turi tam pritarti tarptautiniu lygmeniu Stambule - vandens, kaip visuotinės žmonijos vertybės statuso įtvirtinimui. Tai nėra prekė, kuri gali būti parduodama ir duotų pelną tarptautinėms bendrovėms. Dėl to mes iš tikrųjų turime kovoti ir, manau, kad mūsų kolegos iš Europos Parlamento apgins mūsų poziciją Stambule.
John Bowis
Ponia pirmininke, aš klausiausi savo kolegų, kurie visiškai teisėtai pabrėžvandens trūkumo, nepakankamos galimybės gauti vandens, ligų, susijusių su vandens trūkumu, klausimus - tai, kas iš esmės bus svarstoma šiame vandens forume.
Tačiau aš norėjau nurodyti kitą šios monetos pusę, nes tie iš mūsų, kurie neseniai dalyvavo regioninėje AKR šalių konferencijoje Gajanoje, buvo informuoti apie šalių, kurioms dėl klimato kaitos kyla pavojus dėl vandens pertekliaus, problemas. R. Musacchio kalbėjo apie klimato kaitos poveikį; užterštą vandenį, išdžiūvusį vandenį, nutrauktą vandens tiekimą, tačiau čia mes turime priešingą reiškinį ir būtina atsižvelgti į tai, ką tai reikštų vandens taršos, žemės ūkio derliaus požiūriu ir kitus dalykus.
Todėl aš manau, kad vandens forume mes turime svarstyti apželdinimo mišku (miškų kirtimo) klausimą, nes jei mes jei mes į tai nekreipsime dėmesio, potvynius ir toliau periodiškai keis sausros.
Androulla Vassiliou
Komisijos narė. - Ponia pirmininke, būtina tinkamai įvertinti vandens ir vandens išteklių tvarkymo reikšmę. Vis dėlto, kaip aš jau minėjau įžanginėse pastabose, mes taip pat turėtume padėti neturtingesnėms pasaulio dalims apsirūpinti švariu geriamuoju vandeniu. Komisija turėtų toliau tęsti pagalbą šioms šalims.
Vanduo yra pagrindinis žmogaus poreikis, kaip tai pripažįstama ir patvirtinta 2006 m. Meksikoje vykusiame ketvirtajame vandens forume. Kaip aš jau minėjau, ES užims tvirtą poziciją visais mano minėtais klausimais būsimajame forume Stambule.
Jonh Bowis nurodkitą labai svarbų klausimą - kad dėl klimato kaitos kai kurios pasaulio dalys gali būti užtvindytos vandeniu. Mes privalome imtis veiksmų ir šioje srityje. Vienas galimų sprendimų gali būti apželdinimas mišku.
Pirmininkė
Aš gavau vieną pasiūlymą dėl rezoliucijos pagal Darbo tvarkos taisyklių 108 straipsnio 5 dalį.
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks ketvirtadienį, 2009 m. kovo 12 d.
