Klausimų Komisijos Pirmininkui valanda
Pirmininkas
Kitas punktas yra klausimų Komisijos Pirmininkui valanda.
Manfred Weber
Pone pirmininke, leiskite pradėti linksma gaida ir pasveikinti visus Parlamento narius išgyvenus priešgaisrinį pavojaus signalą ir sugebėjus saugiai ir tvarkingai sugrįžti į savo darbo vietas posėdžių salėje.
Kaip Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) frakcijos atstovas, norėčiau paklausti Komisijos Pirmininko, kuris sprendklausimus, susijusius su pastarųjų savaičių įvykiais Viduržemio jūros regione, kai daug dėl įvykių Afrikoje iš jos bėgusių žmonių pasiekEuropą, o kai kuriems iš jų to padaryti nepavyko. Mums teko per žinias matyti šiuos sunkioje padėtyje atsidūrusius ir žuvusius žmones.
Visi žinome, kad Europa turi parengti vieningą atsaką į šią problemą ir išspręsti šią pabėgėlių dramą ir nelaimę. PPE frakcijos vardu norėčiau paprašyti, kad Komisijos Pirmininkas įvertintų, ar Komisija ir, visų pirma, FRONTEX turi pakankamai išteklių, ar mes, Europos Sąjunga, turime pakankamai galimybių reaguoti į įvykius vietoje ir ar turime pakankamus teisinius pagrindus, kad Europa galėtų vieningai veikti Viduržemio jūros regione.
Taip pat būtų įdomu išgirsti, kokio pobūdžio diskusijos vyksta su pabėgėlių kilmės šalimis (pvz., Tunisu ir Egiptu) ir ar europiečiams pavyko pasiekti rezultatų šiuo klausimu.
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Pone M. Weberi, visi apgailestaujame dėl pastarųjų įvykių, lėmusių tiek daug žmonių aukų. Sutinku, kad turime imtis ryžtingesnių veiksmų šioje srityje.
Nedelsdami reagavome, kad padėtume Šiaurės Afrikos šalims - humanitarinei pagalbai skirta daugiau nei 1 mln. EUR ir pagalba bus teikiama ir toliau. Vykdydama bendrą operaciją "Hermes", išorės sienų agentūra FRONTEX koordinuoja veiksmus, kurių imtasi dėl didelių migrantų srautų. Vis dėlto labai svarbu, kad Viduržemio jūros regiono valstybės narės toliau bendradarbiautų ir koordinuotų savo pastangas su trečiosiomis šalimis. Dar daug reikia nuveikti.
Tad galiu labai tiesiai jums atsakyti, kad taip, FRONTEX reikia daugiau išteklių. Skubos tvarka reikia patvirtinti pasiūlymus dėl FRONTEX stiprinimo. Taip pat reikia, kad siūlydamos būtinus techninius ir žmogiškuosius išteklius valstybės narės parodytų politinę valią ir, visų svarbiausia, tarpusavio solidarumą. Kaip žinote, pati Europos Sąjunga neturi visų šių išteklių, todėl norint jų gauti reikalingas valstybių narių bendradarbiavimas.
Manfred Weber
Pone Pirmininke, nuoširdžiai dėkoju už padėties įvertinimą. Kadangi teigėte, kad šiuo metu FRONTEX reikia daugiau išteklių, būtų įdomu sužinoti, ar jums taip pat neatrodo, kad valstybės narės ligi šiol pernelyg vangiai teikišteklius FRONTEX stiprinti. Mes jau turėjome reikalingą sistemą. Ar nėra taip, kad valstybės narės pritrūko noro tinkamai remti FRONTEX?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Šiuo metu šiuo klausimu diskutuojama. Tiesą sakant, tai yra viena iš šio mėnesio Europos Vadovų Tarybos susitikimo birželio 23-24 d. temų. Valstybės narės turi patvirtinti ne tik jau priimtą sprendimą stiprinti FRONTEX, taip pat labai svarbu, kad jos paspartintų savo logistinį atsaką: būtinai reikia daugiau lėktuvų ir laivų, ir mes šiuo metu negalime jų finansuoti iš mūsų Europos biudžeto.
Manau, kad politinvalia šiuo klausimu yra, bet reikia veikti koordinuotai, ir būtent šioje srityje Komisija inicijavo pastangas. Komisijos narC. Malmström sprendžia šį klausimą su valstybėmis narėmis, ir tikiuosi, kad vėliau šį mėnesį Europos Vadovų Taryba patvirtins mūsų požiūrį.
Žinoma, kartu turime bendradarbiauti su trečiosiomis šalimis. Aš pats buvau Tunise, kalbėjausi su ministru pirmininku, ir jis pažadėjo su mumis bendradarbiauti. Tiesą sakant, bendradarbiavimas vyksta ir šiuo metu bandome pasiekti, kad Tuniso valdžios institucijos ir mūsų agentūros sudarytų tam tikrus praktinius logistinius susitarimus.
Pirmininkas
Ne visi Europos Parlamento nariai grįžo į posėdžių salę po priešgaisrinių pratybų.
Guy Verhofstadt
ALDE frakcijos vardu. - Taip, pastebėjau, kad kai kurie kolegos tebevykdo priešgaisrines pratybas.
Vakar Komisijos narys Olli Rehn paskelbapie kelis svarbius veiksmus, kurių ėmėsi Komisija. Visų pirma, jis papraškelių gelbėjimo mechanizmo pakeitimų. Jo teigimu, jie yra būtini, kad pagal šį mechanizmą valstybėms būtų teikiamos lanksčios kredito linijos. Komisijos nario teigimu, šiuo mechanizmu turi būti užtikrinama galimybpatekti į antrinę rinką, ir, visų svarbiausia, jo teigimu, tai galima padaryti naudojant diskontuotus apsikeitimo sandorius su savo AAA reitingo obligacijomis. Tai labai svarbu, nes tai reiškia, kad galima iškeisti blogas sunkumų patiriančių šalių obligacijas į AAA reitingą turinčias gelbėjimo mechanizmo obligacijas.
Antra, jis taip pat teigė, kad Komisija turėtų pradėti nagrinėti euroobligacijų galimybę. Seniai laikas, mano nuomone.
Tad norėčiau, pone J. M. Barroso, jūsų paklausti, ar galite patvirtinti, kad šios pozicijos laikosi ir Komisija? Antra, kadangi laiko liko nedaug, ar siūlysite šiuos gelbėjimo mechanizmo pakeitimus kitam Europos Vadovų Tarybos susitikimui, kuris įvyks po dviejų savaičių?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Noriu patvirtinti, kad visiškai pritariu visoms Komisijos nario O. Rehno išsakytoms idėjoms ir palaikau jas, tad jau nekartosiu to, ką jis pasakė.
Dėl ESM turiu pasakyti, kad šiuo metu jį kuriame. Kaip žinote, tikiuosi, kad vyriausybės labai greitai dėl jo sutars, ir tikiuosi, kad Europos Vadovų Taryba priims politinį sprendimą, patvirtindama sprendimus dėl Europos stabilumo mechanizmo, ir, be abejo, jums žinoma mūsų pozicija šiuo klausimu.
Kalbant apie euroobligacijas, tai nėra nauja idėja. Jau daug metų Komisija, įskaitant ir vieną mano pirmtakų, siūleuroobligacijų idėją. Tačiau tikrovtokia, kad iki šiol valstybės narės nepritaršiai idėjai; tai yra kai kilo Graikijos krizė, Komisija pasiūltam tikro skolos pertvarkymo idėją, kurią atmetdauguma euro zonos valstybių narių. Manau, kad dabar pasiekta tam tikra pažanga ir jau kalbama apie kelių variantų svarstymą, ir, žinoma, Komisija pateiks kelis variantus. Visada manėme, kad euroobligacijų idėja yra patraukli, jei tik valstybės narės jai pritartų, tačiau, atvirai kalbant, pritarimo dar nesulaukėme. Todėl manau, kad dabar turime sutelkti savo dėmesį į Europos stabilumo mechanizmą.
Guy Verhofstadt
ALDE frakcijos vardu. - Nemanau, kad su Graikija ir su euru susijusi krizjau baigėsi. Ji nesibaigė. Todėl turime rasti papildomų priemonių. Tiesą sakant, viena iš papildomų priemonių yra tai, ką siūlo Olli Rehn - keisti blogas tam tikrų valstybių akcijas į mažesnį AAA reitingo euroobligacijų paketą. Tai yra būdas išspręsti problemą. Šias euroobligacijas galėtų leisti Europos finansinio stabilumo fondas (EFSF), Europos stabilumo mechanizmas (ESM) arba nauja Europos agentūra ateityje. Tai nesvarbu. Svarbus yra pats mechanizmas ir tai, kad, mano manymu, pirmą kartą Olli Rehn ir Komisija pripažino, kad tai yra būdas išspręsti problemą.
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Pone G. Verhofstadtai, Komisija veikia kolegialumo principu. Manau, jums lengviau sutikti su tuo, ką sako Olli Rehn, nei su tuo, ką sakau aš, bet, tiesą sakant, mes abu teigiame tą patį.
Metinėje augimo apžvalgoje Komisija kolektyviai gynir siūldidesnę tokio pobūdžio intervenciją į rinkas, deja, tam nepritarvalstybės narės. Taigi, galiu patvirtinti tik tiek, kad dirbame šiuo klausimu, stengiamės siekti didesnio lankstumo intervencijos į rinkas atžvilgiu, bet, atvirai, manau, turėtume dabar skirti savo dėmesį ESM ir, žinoma, svarstyti euroobligacijų galimybę ateityje, jeigu valstybės narės yra pasirengusios žengti šį papildomą žingsnį.
Jan Zahradil
Pone Pirmininke, kaip žinote, mano frakciją sudaro daugiausia ne euro zonos valstybės narės, bet, kaip jau esu ne kartą sakęs, mes tikrai nenorime, kad euras žlugtų. Mūsų ūkiai yra pernelyg susiję, todėl turiu pasakyti, kad, vertindami tai, kas vyksta, jaučiame prieštaringus jausmus.
Mes girdime skirtingas nuomones. Europos Vadovų Taryba kalba viena, Europos Centrinis Bankas sako ką kita, o Tarptautinis valiutos fondas - dar ką kita. Ir svarbiausia, susidaro įspūdis, kad viršų vis dar ima ne ekonominis, o politinis požiūris, tarsi rinkas būtų įmanoma apkvailinti keliais pažadais išvengiant būtinybės spręsti klausimą iš esmės.
Norėčiau paklausti, kokia yra Europos Komisijos nuomondėl valstybės skolos restruktūrizavimo. Išties atrodo, kad jūs vis dar mieliau skirtumėte vis daugiau pinigų ir teiktumėte begalines paskolas šalims, kurių ekonomika patiria rimtų bėdų ir yra ant pražūties slenksčio, o galbūt mes jau pradedame mąstyti sveiku protu ir rimtai svarstyti galimybę restruktūrizuoti tų valstybių skolas, nes, mano nuomone, galiausiai tai yra vis tiek neišvengiama.
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Pone J. Zahradilai, visų pirma, labai gaila, bet Europos ekonominės problemos nesibaigia vien euro zonoje. Kai kurios ne euro zonos valstybės narės taip pat naudojasi Komisijos ir TVF mokėjimų balanso paramos programomis.
Kalbant apie euro zoną, kaip ir sakėte, valstybės narės, Taryba, Komisija ir Europos Centrinis Bankas diskutuoja, kaip geriausiai visapusiškai reaguoti į padėtį. Kaip žinote, ne visada pasiekiamas kvalifikuotas sutarimas, kaip geriausiai spręsti šiuos klausimus. Darbas tebevyksta.
Reikia pripažinti, kad šie klausimai yra nepaprastai sunkūs ir sudėtingi. Problema yra dar neregėto dydžio ir jai spręsti reikalingas tam tikras darbas konvergencijos srityje. Todėl Komisija labai atsargiai reiškia savo nuomonę šiuo klausimu, nes į tam tikrus klausimus labai jautriai reaguoja rinka. Aišku viena: kaip jau sakėme, restruktūrizavimas nėra alternatyva skausmingam fiskaliniam konsolidavimui, kurį turi vykdyti visos valstybės narės, jei nori sumažinti savo deficito ir skolos disbalansą.
Daniel Cohn-Bendit
Pone pirmininke, pone J. M. Barroso, teisybė, kad mes ne visada suprantame Europos Sąjungos poziciją, bet jūs ką tik ją paaiškinote. Norėčiau pasakyti tris dalykus.
Visų pirma, nebeturėtų būti jokio restruktūrizavimo. Visi žinome, kad tam tikru momentu vyks skolos restruktūrizavimas, pvz., Graikijoje, vien dėl to, kad Graikijos vyriausybei reikia suteikti galimybę atgauti pasitikėjimą, ir todėl, kad reikia restruktūrizuoti Graikijos visuomenę. Dabar Graikijoje niekas niekuo nepasitiki, ir visų mažiausiai yra pasitikima vyriausybe. Kol vyriausybnesugebės pateikti savo tautai kitos ateities perspektyvos nei dar viena taupymo priemonė, ji nesugebės atgaivinti savo ekonomikos.
Todėl svarbiausia, ką turi aptarti Komisija ir susijusios šalys, yra poreikis įkvėpti šiek tiek pasitikėjimo Graikijos žmonėms, nes be jo apskritai neįmanoma taikyti jokių priemonių. Tačiau vyraujančios taupymo priemonės nesuteikia Graikijos visuomenei laiko stabtelėti ir pagalvoti. Todėl ji ir atmeta jas, o tai gali būti labai rizikinga.
Ir paskutinis klausimas: mokesčių vengimas. Ar negalėtų Europa padėti Graikijai ir šiuo klausimu? Graikų sąskaitos laikomos Austrijos, Liuksemburgo, Kipro ir Šveicarijos bankuose. Kodėl neįšaldžius šių sąskaitų ar bent neiškėlus klausimo dėl bankų paslapčių saugojimo, kad Graikijos vyriausybgalėtų nustatyti, kur slypi mokesčių vengimo problema. Mes prašome, kad jie nebeleistų vengti mokesčių, tačiau kartu nesiūlome jokios pagalbos. Juk išties šį mokesčių vengimą dangsto mūsų, Europos bankai.
José Manuel Barroso
Pone D. Cohnai-Benditai, esate teisus sakydamas, kad mokesčių vengimas yra Graikijos problema, nors, mano manymu, ne dėl jos kilo struktūrinGraikijos problema.
Šiuo metu sprendžiame bankų paslapčių saugojimo klausimą. Kaip žinote, nuo 2009 m. kovo mėn. visos valstybės narės, taip pat ir Šveicarija, sutarpatvirtinti Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (OECD) standartą, kuriuo tiksliai nurodoma, kad valstybnegali atsisakyti teikti informaciją, jei to paprašo kita valstybė, remdamasi tuo, kad ši informacija yra saugoma banko ar bet kurios kitos finansų institucijos. Šį principą Komisija įtraukį direktyvą dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje, ji įsigaliojo 2011 m. kovo 11 d. ir ji, deja, bus pradėta taikyti tik nuo 2013 m. sausio 1 d.
Bankų paslapčių saugojimo klausimas jau buvo teisiniu požiūriu sprendžiamas Europos lygmeniu ir jis negali trukdyti išsamiems mokesčių administratorių informacijos mainams, to paprašius. Manau, vykdant administracinį bendradarbiavimą visi kriterijai jau yra patenkinti, kad valstybės narės ir ES dabar galėtų suteikti Graikijai informaciją apie bet kokį sukčiavimą ar mokesčių vengimą.
Lothar Bisky
Pone J. M. Barroso, turiu jums tik vieną trumpą klausimą. Malonu, kad G8 aukščiausiojo lygio susitikime ir e. G8 forume, kuris vyko anksčiau, buvo aptariamas internetas. Taip pat yra ir nerimaujančių, kodėl valdžioje esantys asmenys susirūpino internetu. Žinome, kokia opi yra ši sritis. Ar galite papasakoti mums ką nors daugiau šiuo klausimu? Ar tai buvo vienkartinis svarstymas, ar diskusija bus tęsiama toliau? Ar šį klausimą įtrauksite į darbotvarkę dar kartą?
José Manuel Barroso
Manau, kad ši prezidento N. Sarkozy idėja buvo puiki, nes internetas yra visą pasaulį apimantis reiškinys. Visi norime atviro interneto. Manome, kad jis daug prisideda prie žinių ir laisvės. Kartu internetas dažnai yra atviras piktnaudžiavimams: vyksta, pvz., vaikų išnaudojimas ir pasinaudojant interneto siūlomomis laisvėmis vykdomi nusikaltimai.
Todėl vyko labai įdomūs svarstymai su didžiaisiais interneto veikėjais - "Google" vadovu, "Facebook" įkūrėju M. Zuckebergu ir kt. Kalbėjomės apie tai, kokio pobūdžio reglamentavimas tiktų internetui, kartu išsaugant interneto laisvę ir naujovių galimybes. Po diskusijų buvo patvirtinta, kad šis interneto klausimas bus įtrauktas į būsimą G8 darbotvarkę.
Lothar Bisky
Jaučiu, kad mano smalsumas šiuo klausimu dar nevisiškai patenkintas, todėl norėčiau paprašyti, jei esate pasirengęs, papasakoti apskritai apie tolesnes su internetu susijusias derybas, nes tai yra svarbi ir toli siekianti ateities priemonė.
José Manuel Barroso
Išties tai nebuvo derybos. Tai buvo labiau bendro pobūdžio dalijimasis požiūriais, tam tikras kolektyvinis naujų idėjų svarstymas. Prieš tai buvo surengta konferencija, specialiai pavadinta e. G8, kurioje dalyvavo kai kurie stambūs interneto verslo veikėjai ir valdžios institucijų atstovai. Tai buvo ne visiškai derybos: aš jų taip nevertinu. Mes paprašėme, kad šie didžiųjų interneto įmonių vadovai papasakotų, kaip įsivaizduoja šios pramonės šakos ateitį, be to, su G8 nariais aptarėme, kas mums kelia nerimą, kas domina ir kaip suvokiame internetą. Vis dėlto konkrečių rezultatų atžvilgiu tai nebuvo tikros derybos.
Nigel Farage
EFD frakcijos vardu. - Pone J. M. Barroso, euro klausimu prieš mus ne kartą buvo vaidinama kažkokia pantomima. Kiekvieną kartą, kai prognozuodavau, kad šaliai reikės finansinės pagalbos, jūs grįždavote ir sakydavote, kad ne, jiems tikrai nereikės, viskas su jais yra gerai. Dabar jau kalbame apie ketvirtąjį finansinės pagalbos paketą - antrąjį finansinės pagalbos paketą Graikijai - nebent, žinoma, šiandien mums pasakysite, kad ir jo nereikia. Bet šiandien jums noriu užduoti klausimą dėl dalyko, kuris, ko gero, yra kur kas rimtesnis už bet kuriuos įvykius, kurie iki šiol vyko Graikijoje, Airijoje ar Portugalijoje. Klausimas yra dėl realios suverenių skolų krizės, su kuria mes galime susidurti per ateinančias kelias savaites, ir jis yra susijęs su paties Europos Centrinio Banko integralumu.
Ištisus mėnesius bandžiau jus perspėti, kad negalite dideliais kiekais supirkinėti savo pačių blogų skolų. Pone J. M. Barroso, ar sutinkate, kad Europos Centrinio Banko finansinpadėtis ir jo integralumas dabar yra rimtos ir pavojingos būklės?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Ne, nesutinku. Manau, kad Europos Centrinis Bankas yra labai patikima institucija, kuri yra valdoma labai išmintingai ir protingai. Visos euro zonos valstybės narės gerbia ECB nepriklausomumą. Be abejo, žinome, kad yra tam tikrų sunkumų euro zonoje. Kaip jau sakiau, atvirai kalbant, šie sunkumai yra susiję ne tik su euro zona.
Deja, jūsų kritika euro zonos atžvilgiu visada yra ideologinė. Ne išimtis ir įsiskolinimo problemos. Pavyzdžiui, vidutiniškai įsiskolinimo lygis euro zonoje yra žemesnis nei įsiskolinimo lygis Jungtinėje Karalystėje. Bet, tiesą sakant, mums kyla kitokių problemų, nes tai yra pirmas kartas, kai turime tokio pobūdžio pinigų sąjungą be tam tikros labiau integruotos institucinės tvarkos. Būtent todėl dabar stengiamės pateikti visapusį atsaką, ir ECB veiksmai yra dalis mūsų pastangų suteikti euro zonai finansinį stabilumą.
Nigel Farage
EFD frakcijos vardu. - Paremdamas mano žodžius, vos vakar gerbiamas mokslinių tyrimų institutas "Open Europe" pateiktam tikrų skaičių šiuo klausimu. Jo teigimu, pribloškiantys 190 mlrd. EUR ECB poveikio yra poveikis Graikijos valstybei ir Graikijos bankams. Jei ECB turtas sumažėtų vos 4,25 proc., visas jo kapitalo pagrindas būtų nušluotas. Ar sutinkate su "Open Europe" išvadomis, ar laikysitės pono J. C. Junckerio prieš porą savaičių išsakyto įsitikinimo, kad, kai euro padėtis yra tokia rimta, kokia ji yra dabar, jūs išties turite meluoti visuomenei?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Visų pirma, aš nemeluoju ir Komisija visada labai nuosekliai pateikia informaciją apie bet kokią padėtį. Padėtis sudėtinga, mes nuo pat pradžių nuoširdžiai tai sakėme ir neapsimetame, kad padėtis yra gera.
Taigi, Europos Centrinio Banko patikimumas priklauso nuo absoliutaus euro zonos vyriausybių pasiryžimo daryti viską, ko reikia, kad būtų užtikrintas finansinis euro zonos stabilumas, todėl man nekyla abejonių dėl sistemos galimybių, dėl euro zonos pastangų ir Europos Centrinio Banko patikimumo. Man nekyla abejonių dėl Europos Centrinio Banko gebėjimų ginti Europos interesus, taip pat neabejoju ir euro zonos valstybių narių įsipareigojimu suteikti visas garantijas, kurių reikia Europos Centriniam Bankui, kad jis galėtų nepriklausomai įgyvendinti mūsų centrinio banko vaidmenį.
Kalbant apie poveikį centriniams bankams, Europoje ir už Europos ribų yra kitų centrinių bankų, kurių padėtis yra kur kas sudėtingesnir trapesnnei Europos Centrinio Banko, kuris yra patikima ir tarptautiniu mastu labai gerbiama Europos Sąjungos institucija.
Nicole Sinclaire
ES vis labiau plečiasi ir, susirinkus visos Europos politinėms partijoms, atrodo, vis labiau didėja ES nesugebėjimas susitarti, kaip jau ne kartą parodfaktai. Nepalanki Vokietijos pozicija Libijos klausimu, taip pat Italijos ir Prancūzijos nesutarimas dėl Šengeno vizų pripažinimo tik dar kartą tai įrodė.
Ar galėtumėte man ir mano rinkėjams paaiškinti, kaip įmanoma nesutariant pradėti bendrą politiką svarbiose srityse, pvz., tarptautinių santykių ir saugumo, jei atsisakome demokratinių valstybių narių teisių vienašališkai planuoti savo tikslus?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Atvirai, nesuprantu susirūpinimo, kuris slypi jūsų klausime. Esame 27 demokratinių valstybių Sąjunga ir esame sutarę, kad sprendimai dėl bendros užsienio ir saugumo politikos turi būti priimami vieningai. Jei valstybės narės nesutaria, mes negalime primesti sprendimo valstybėms narėms, taigi visiškai gerbiame demokratinę ne tik mūsų Sąjungos, bet ir valstybių narių prigimtį.
Manau, kad visi mes - kaip europiečiai, Europos piliečiai - esame suinteresuoti, kad valstybės narės išorės reikalus spręstų kartu. Akivaizdu, kad šiandien Europoje net didžiausios valstybės narės neturi reikiamos įtakos ar svertų, kad galėtų kaip lygios su lygiomis kalbėtis su Jungtinėmis Valstijomis, Kinija ar kitomis jėgomis, bet veikdama kartu Europos Sąjunga gali turėti įtakos. Todėl tikiuosi, kad šis procesas lems didesnę mūsų valstybių narių konvergenciją ir užsienio politikos klausimais.
Nicole Sinclaire
Aš visų pirma paminėjau visos Europos partijas. Ar galėtumėte paaiškinti, kodėl mokesčių mokėtojai turėtų finansuoti bet kurio lygmens politines partijas? Galbūt galėtumėte man paaiškinti jų naudą siekiant ES tikslų.
Taip pat noriu paklausti apie Cathy Ashton. Pastebėjau, kad ji labai retai dalyvauja Komisijos posėdžiuose. Ar Jungtinei Karalystei yra tinkamai atstovaujama Komisijoje?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Tai du atskiri klausimai. Visų pirma, kaip žinote, Europos partijos yra pripažįstamos kaip svarbūs subjektai pagal Sutartį, kuri buvo vieningai ratifikuota mūsų valstybėse narėse. Todėl yra priežastis remti Europos partijas, nes jos, tiesą sakant, yra Europos subjektai ir pripažįstamos kaip tokios pagal mūsų Sutartį.
Antra, dėl Cathy Ashton - ji yra ne tik Komisijos pirmininko pavaduotoja, bet ir Sąjungos vyriausioji įgaliotinužsienio ir saugumo politikai. Ji eina labai sudėtingas pareigas, nes turi atstovauti Europos Sąjungai, ir, be abejo, jai tenka keliauti daugiau nei daugumai Komisijos narių. Ji asmeniškai labai stengiasi, kad galėtų dalyvauti beveik visuose Komisijos posėdžiuose. Bet ji negali būti visuose.
Vis dėlto noriu pabrėžti, kad mūsų Komisijos nariai neturi atstovauti valstybinėms narėms. Narius skiria valstybės narės, bet jų pareiga yra atstovauti Europos Sąjungai. Prisiimdami šias pareigas visi prisiekiame, sakydami, kad atėjome dirbti ne tam, kad atstovautume valstybėms narėms, ir, tiesą sakant, šios institucijos patikimumas būtent tuo ir pagrįstas, kad mes stengiamės būti nepriklausomi ir dirbti dėl bendro Europos intereso. Galiu pasakyti, kad valstybėms narėms, įskaitant Jungtinę Karalystę, Europos Vadovų Taryboje labai gerai atstovauja ministrai pirmininkai, o Taryboje - įvairūs ministrai.
Martin Schulz
Pone pirmininke, atsiprašau už pavėluotą savo atvykimą. Todėl palaukiau iki pabaigos.
Pone J. M. Barroso, noriu jums užduoti klausimą, susijusį su liūdna padėtimi, kurioje mes, Europos Sąjunga, atsidūrėme. 2008 m. buvo gilios bankų krizės metai. 2009 m. ši bankų krizsukėlgilią ekonomikos krizę realiame ūkyje. Galiausiai bankų deficito padengimas iš valstybės iždo lėmė, kad 2010 m. kilo gili nacionalinių biudžetų krizė. Šią gilią nacionalinių biudžetų krizę lydi daugybišlaidų mažinimų, dėl kurių keliose Europos Sąjungos valstybėse narėse susidardramatiška padėtis, iš dalies todėl, kad tokių priemonių reikalavo Europos Sąjunga. Yra pavojus, kad po bankų, ekonomikos ir nacionalinių biudžetų krizės 2011 ir 2012 m. Europoje bus socialinės krizės metai.
Todėl klausiu jūsų, pone J. M. Barroso, ar Komisija yra pasirengusi su mumis aptarti, kaip galėtume padidinti per mažą socialinės paramos tinklo (socialinės apsaugos sistemų) finansavimą Europos Sąjungos valstybėse narėse, ypač tose valstybėse narėse, kurias labiausiai paveikbiudžeto krizė?
Be to, ar esate pasirengę galutinei diskusijai su mumis dėl euroobligacijų, kad būtų gauti ištekliai, kurių mums reikia, kad galėtume investuoti į ekonomiką ir skatinti augimą bei darbo vietų kūrimą labiausiai nukentėjusiose valstybėse narėse?
José Manuel Barroso
Pone M. Shulzai, vos šiandien Komisija patvirtino specifines rekomendacijas kiekvienai iš 27 šalių, ir jas lydi įvadas, kuriame labai aiškiai išsakome jūsų ką tik paminėtą susirūpinimą, kuris mums yra labai svarbus. Mes gerai suprantame, kad griežtos taupymo priemonės, kurios šiuo metu yra būtinos, nes turime sumažinti deficitą ir įsiskolinimą, yra išties labai sunkios.
Kartu manome, kad kiekvienas dabar paskolų palūkanoms apmokėti išleistas euras reiškia vienu euru mažiau ligoninėms, visuomenės sveikatos paslaugoms, valstybiniam švietimui ir socialinei apsaugai. Todėl tai yra išties griežtos taupymo priemonės. Štai kodėl turime rimtai konsultuotis biudžeto klausimais, kad atkurtume pasitikėjimą ir kartu įgyvendintume struktūrines reformas, reikalingas konkurencingumui užtikrinti ir kartu patiems pažeidžiamiausiems sluoksniams apsaugoti.
Manau, jums patiks šiandien mūsų patvirtintas dokumentas. Jame apžvelgiami visi įtakos darbo rinkai turintys klausimai: kaip pritraukti į darbo rinką daugiau žmonių, kaip įtraukti šį socialinį aspektą į kitas mūsų politikos sritis?
Dabar reikės išnagrinėti, kiek erdvės manevruoti turi kiekviena valstybnarė, kad būtų užtikrintai siekiama šių tikslų. Tačiau, manau, sutarėme dėl tikslų.
Marco Scurria
(IT) Pone pirmininke, atvirai, nenorėjau dalyvauti diskusijoje dėl G8, bet norėjau Pirmininkui J. M. Barroso pateikti su kultūra susijusį klausimą.
Europos Sąjungoje yra daug programų, skirtų jaunimui (ir kitiems) susitikti, kad tai taptų tikra Sąjunga. Daugeliui jaunuolių ir specialistų tokios programos kaip "Comenius", "Lifelong Learning", "Youth in Action" ir t. t. reišktikrą Europos Sąjungos suartėjimą, įkvėpdamos tikrą europietišką požiūrį.
(Pirmininkas pertraukkalbėtoją, kad paaiškintų, jog diskusija vyko kita tema, bet vėliau pakvietjį tęsti klausimą...)
Todėl norėčiau paklausti, kuo baigsis šios programos, bent kiek gali pasakyti Komisija, nes šios programos jau artėja prie pabaigos ir jau turėtume kelti šį klausimą Kultūros ir švietimo komitetui. Kaip Komisija ketina plėtoti kitą programą nuo 2014 m.? Manau, šis klausimas ypač svarbus daugeliui žmonių, kurie aktyviai dalyvauja Europos Sąjungos reikaluose, ir daugeliui jaunuolių mūsų valstybėse.
José Manuel Barroso
Komisija labai domisi viskuo, kas susiję su kultūrinių aspektų skatinimu Europoje ir bet kokio pobūdžio mainais. Aš pats asmeniškai jaučiu stiprius ryšius su šia sritimi ir jau susitikau su keliomis pagrindinėmis šioje srityje veikiančiomis šalimis.
Šio mėnesio pabaigoje pateiksime pasiūlymus dėl būsimo visų sektorių, įskaitant kultūrą, finansavimo. Be abejo, pateiksime esminių pasiūlymų šioje srityje. Galvojame apie priemonių racionalizavimą kartu apsaugant tokių, kaip jūsų minėtos programos, siekius. Tai yra pavyzdinės programos ir jos yra nepaprastai svarbios pilietinei Europai ir Europai, kuri pripažįsta kultūros vertę.
Sarah Ludford
Aš nenukrypsiu nuo temos. Vakar Komisija patvirtino griežtą pranešimų ir priemonių paketą dėl kovos su korupcija, kuri kasmet ES atsieina 120 mlrd. EUR - apytiksliai prilygsta visam ES biudžetui, bet aštuonios valstybės narės "Transparency International" indekse gavo mažiau nei penkis balus iš dešimties galimų. Komisija teigia, kad prieš korupciją nukreiptos priemonės įgyvendinamos nepatenkinamai.
Ar nebūtų gerai iškelti korupcijos klausimą G8 aukščiausiojo lygio susitikime? Vienintelaptaki užuomina, kurią man pavyko rasti, buvo susijusi su besivystančiomis šalimis. Niekur nėra užsimenama apie tai, kad turtingosios valstybės turi parodyti politinę valią spręsti šią problemą savo kieme ir imtis lyderių vaidmens. Ar nepraradome galimybės pakalbėti apie korupciją ir kyšininkavimą G8 aukščiausiojo lygio susitikime, ypač kai viena iš narių, Rusija, yra 154 iš 178 ir daugelio mūsų valstybių narių rezultatai pagal "Trasparency International" indeksą yra prasti?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Korupcijos klausimas buvo svarstomas per susitikimą su Afrikos lyderiais, bet galiu jums pasakyti, kad antikorupciniai klausimai užims svarbią vietą lapkričio mėnesį vyksiančio G20 susitikimo darbotvarkėje. Todėl manau, kad tai buvo naudinga diskusija, nes kai yra korupcija, yra ne tik korumpuotas asmuo, bet yra ir kita pusė, kuri papirkinėja, taigi, tam tikra prasme, G8 nariai taip pat buvo aptarti, kai diskutavome dėl Afrikos problemos.
Beje, pranešiau jiems labai gerą naujieną, kad Komisija rengiasi pasiūlyti iniciatyvas, susijusias su skaidrumu teikiant žaliavas - geros tai naujienos ar blogos - priklauso nuo požiūrio. Mažesnis skaidrumas reiškia, kad tam tikriems režimams lengviau neskaidriais būdais pasinaudoti savo nacionaliniais ištekliais ir žaliavomis, ir turiu pasakyti, kartais prie to prisideda ir vadinamasis išsivystęs pasaulis. Štai tokiu požiūriu ir buvo svarstomas šis klausimas paskutiniame G8 susitikime.
Peter van Dalen
(NL) Pone J. M. Barroso, jūs ką tik kalbėjote apie Europos Centrinį Banką, kurį pavadinote nepriklausomu. Esmta, kad ECB nėra nepriklausomas Graikijos krizės atveju, nes jau pasirinko, kurią pusę palaikyti. ECB, kaip komercinis bankas, supirko dešimtis milijardų silpnų obligacijų ir dabar stabdo būtiną Graikijos įsiskolinimų restruktūrizavimą.
Mano klausimas konkretus: ką darote, kad neleistumėte ECB, kuris sėdi ant dviejų kėdžių, trukdyti sudėtingiems, bet būtiniems žingsniams siekiant restruktūrizuoti Graikijos ekonomiką?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Europos Centrinis Bankas (ECB) tikrai yra nepriklausomas, ir jo nepriklausomumas ne tik pripažįstamas Sutartimi (todėl tai yra teisinis ir Sutartimi pagrįstas nepriklausomumas), bet ir aš galiu jums pasakyti, kad jau beveik septynerius metus dirbdamas šiose pareigose, dažnai turiu reikalų su ECB ir esu liudininkas, kad daugeliu atvejų ECB įrodė, kad jam nereikia mūsų paramos jo nepriklausomumui patvirtinti. Galiu jus patikinti.
Dėl restruktūrizavimo, kaip žinote, svarstomi įvairūs variantai. Atsižvelgiame į visą diskusiją, bet Komisija savo poziciją šiuo klausimu jau aiškiai išsakė: mes manome, kad restruktūrizavimas nėra alternatyva pastangoms, kurias valstybės narės turi dėti, kad konsoliduotų mokesčius ir vykdytų struktūrinę reformą. Tokia yra mūsų nuolatinpozicija ir mes jos laikysimės.
Ilda Figueiredo
(PT) Pone pirmininke, pone J. M. Barroso, dėl G8 aukščiausiojo lygio susitikimo - norėčiau sužinoti, ar vėl buvo atidėtas bendras finansinių rinkų reguliavimo klausimas, ypač dėl kapitalo judėjimo, kapitalo prieaugio mokesčio, mokesčių rojų panaikinimo ir išvestinių finansinių priemonių pabaigos ir reitingų agentūrų, turint omenyje, kad dabar trūksta pasitikėjimo jomis ir joms visiškai trūksta skaidrumo. Galiausiai, taip pat norėčiau paklausti apie problemą, susijusią su tuo, kas vyksta Europos Sąjungoje, su Graikija, Portugalija ir Airija, kai yra primetami veiksmai, kuriais visų pirma siekiama prievarta įgyvendinti priemones ir procesus, kuriais didinamas darbuotojų ir valstybių išnaudojimas ir ekonomikos nuosmukis ir kurie artimiausiu ar vidutiniu laikotarpiu lems didesnį skurdą, nedarbą ir nelygybę.
Ar nemanote, kad tai prieštarauja visiems išreikštiems principams, įskaitant ir pačią Sutartį?
José Manuel Barroso
Ponia I. Figueiredo, visų pirma dėl visuotinio finansinio reguliavimo - jūs žinote, kad G20 buvo įsteigta kaip pagrindinis ekonomikos forumas pasauliniam finansinių reikalų valdymui, todėl G20 ir turi pirmenybę spręsti šiuos klausimus.
Tam tikra apimtimi šie klausimai buvo svarstomi. Asmeniškai aš... galiu pasakyti... kad pradėjau diskusiją G8 susitikime dėl finansinių operacijų mokesčio, kai taip pat diskutavome dėl vystymosi pagalbos problemos, ir aiškiai išsakiau pritarimą šiam mokesčiui. Komisijoje dirbame šiuo klausimu ir greitai pateiksime tam tikrų pasiūlymų.
Kalbant apie bendrą jūsų iškeltą problemą, buvo aptariama ir padėtis euro zonoje. Čia mūsų nuomonės visiškai skiriasi. Mes manome, kad be biudžeto konsolidavimo ir struktūrinių reformų nebus jokių galimybių siekti mūsų tikslo - socialinės rinkos ekonomikos.
Jacek Saryusz-Wolski
Pone J. M. Barroso, G8 aukščiausiojo lygio susitikimo dalyviai diskutavo dėl savo įsipareigojimų kaimynystės politikos atžvilgiu Viduržemio jūros regione. Jūs pats, kalbėdamas Europos Sąjungos vardu, įsipareigojote skirti 1,24 mlrd. EUR, sakydamas, kad jie yra skirti kaimynystei, ir galėjo būti suprasta, kad jie skirti tik Pietų regionui.
Iš tarpinių Komisijos dokumento versijų žinome, kad pradiniame etape iš 1,24 mlrd. EUR 150 mln. EUR buvo numatyta Rytų regionui, o likusi dalis - Pietų regionui. Toks paskirstymas neatitinka simetriškumo ir vienodo dėmesio abiem kaimynystėms principo. Kaip taip paaiškintumėte? Ką jūs išties ir faktiškai įsipareigojote pietinei Viduržemio jūros regiono kaimynystės politikai turint omeny vien tik jūsų minėtą pinigų sumą?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Pone J. Saryuszai-Wolski, mielas drauge, atvirai pasakysiu, kad suprantu jūsų susirūpinimą Rytų kaimynyste, bet manau, kad svarbiausia yra nekiršinti Rytų ir Pietų ir neskatinti konkuruoti vieniems su kitais. Mus reikalingi visi. Dabar svarbu padėti tiems, kuriems reikalinga mūsų pagalba, ir padaryti tai veiksmingai.
Tiesą sakant, mūsų požiūris, kurį pasitelkėme peržiūrėdami kaimynystės politiką, yra aiškus. Mes neskirstome išteklių pagal rytų ir pietų padalijimą, bet remiamės sutartiniais vertinimais, paremtais kiekvienos partnerės pažanga reformų kelyje, arba, kitaip tariant, skiriame daugiau už daugiau. Tie, kurie daro daugiau, kurie parodo, kad nusipelno daugiau - tie ir gaus daugiau. Tad mes neturime iš anksto parengtų vokų, ant kurių būtų parašyta, kad vienas skirtas valstybei A, o kitas valstybei B - valstybturi įrodyti, kad ji nusipelno paramos.
Manau, toks požiūris yra teisingas, ir tokiu atveju mes, žinoma, vykdysime savo įsipareigojimus mūsų Rytų Europos partneriams - tai yra nepaprastai svarbu - bet kartu vykdysime ir įsipareigojimus Viduržemio jūros regiono kaimynams.
Marielle De Sarnez
(FR) Pone J. M. Barroso, išties klausimas yra susijęs su mano paskutiniu klausimu ir jūsų atsakymu į jį.
Ką tik kalbėjote apie pagalbą, kurią pažadėjote Dovilio G8 aukščiausiojo lygio susitikime, konkrečiai, besivystantiems arabų valstybių ūkiams. 40 mlrd. JAV dolerių, daugiausia per paskolas iš Tarptautinio valiutos fondo (TVF), Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko (ERPB) ir Europos investicijų banko (EIB), ir dar maždaug 15 mlrd. EUR iš Europos Sąjungos ir valstybių narių.
Minėjote sutartines sąlygas, ir su tuo yra susijęs mano klausimas. Ši pagalba teikiama įvykdžius tam tikrus kriterijus, kurie jums yra labai gerai žinomi: reguliariai rengiami ir laisvi rinkimai, laisvjungtis į asociacijas, saviraiškos laisvė, kova su korupcija, teisingumo sistemos nepriklausomumas, armijos ir policijos reforma.
Norėčiau sužinoti, kas išties vertins, ar šie kriterijai įvykdyti, ypač šių naujų arabų tautų demokratijų atžvilgiu. Ar mūsų Parlamentas visapusiškai dalyvaus vertindamas, kaip laikomasi šių nustatytų sąlygų, ar tai bus išskirtinis Tarybos įgaliojimas?
José Manuel Barroso
Mūsų idėja yra tokia, ir, tikiuosi, jūs pritarsite, kad tai turėtų koordinuoti Komisija. Išties labai didžiuojuosi, kad būtent Komisija kartu su vyriausiąja įgaliotine nedelsdama pristatmūsų atsakymo projektą: bendradarbiavimą siekiant demokratijos Šiaurės Afrikoje ir pietiniame Viduržemio regione ir bendradarbiavimą siekiant bendros gerovės. Dabar Taryba pripažįsta, kad būtų gerai, jog Komisija koordinuotų vykdymą, ir Komisija, žinoma, privalo atsiskaityti šiuo klausimu Parlamentui. Todėl galiu tik palankiai įvertinti Parlamento domėjimąsi ir pastangas aktyviai tame dalyvauti.
Šiuo metų arabų valstybėse vykstantys įvykiai turi didelę strateginę svarbą ne tik šioms valstybėms, bet ir pasaulio demokratijai, musulmonų pasaulio raidai ir mums Europoje. Todėl viskas, ką galime padaryti, kad mobilizuotume ne tik ES institucijas, bet ir mūsų bendruomenes - padėti mūsų kaimynams pereiti į demokratinę santvarką, yra labai svarbu, ir galiu tik pasveikinti Europos Parlamento rodomą susidomėjimą šiuo klausimu.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Pone Pirmininke, dėl G8 aukščiausiojo lygio susitikimo, remiantis tam tikra mano skaityta finansine informacija, 2009 m. pasaulinis BVP sudar58 trilijonus JAV dolerių, o pinigų pasiūla buvo 615 trilijonai JAV dolerių. Taip pat, jums aktualia pinigų politikos tema, tame dokumente patvirtinta, kad JAV leidžia naujus pinigus, naujus dolerius, o mūsų Sąjunga naujų pinigų neleidžia.
Ekonomistai nesutaria dėl daugelio dalykų, tačiau istorija mus išmokdviejų dalykų: visų pirma, neįmanoma išgelbėti nuo bankroto teikiant brangias paskolas ir, antra, ekstremalios taupymo priemonės niekada nesumažins makroekonomikos deficito recesijos sąlygomis, jei šalis negali sumažinti savo valiutos vertės. Pone Pirmininke, skubiai reikalingos euroobligacijos. Ar nevertinate jų kaip priemonės kompensuoti laipsniškai augantį naujų JAV spausdinamų pinigų kiekį?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Tiesą sakant, šis klausimas turėjo būti pateiktas pirmojoje mūsų debatų dalyje, bet galiu gerbiamajam Parlamento nariui atsakyti, kad taip, ištisus metus Komisijos pozicija buvo labai atvira ir, tiesą sakant, palanki euroobligacijų idėjai. Vienas iš mano pirmtakų buvo pirmasis pasiūlęs euroobligacijų idėją.
Tačiau iš tikro šiuo klausimu nesutaria valstybės narės. Dabar valstybės narės sutartik dėl Europos stabilumo mechanizmo sukūrimo. Sukūrus šį mechanizmą, jis taps svarbiausia tarptautine finansine institucija pasaulyje - svarbiausia pasaulyje finansinės galios atžvilgiu. Manau, kad būtent į ją dabar turėtume sutelkti savo dėmesį.
Kartu esame atviri diskusijoms su valstybėmis narėmis ir, žinoma, su Parlamentu dėl kelių variantų, susijusių su galimybe įvesti euroobligacijas, jei valstybės narės norėtų svarstyti šią galimybę. Ši galimybė, žinoma, yra lemiamos svarbos.
Andrew Henry William Brons
Dabartinio G8 aukščiausiojo lygio susitikimo dalyviai norėjo, kad visi žinotų, jog jie skiria 40 mlrd. JAV dolerių Egiptui ir Tunisui už diktatorių nuvertimą ir žengimą į demokratiją. Vis dėlto G8 pareiškime teigiama, kad jis parems tas šio regiono valstybes, kurios žengs ne tik demokratijos, bet ir rinkos ekonomikos keliu. Jis nori, kad šios valstybės "naudotųsi globalizacijos nauda" ir dalyvautų "integruojant investicijas", o tai reiškia, kad sudarytų sąlygas G8 valstybėms lengviau užsidirbti šiose šalyse ir vėl išvežti pinigus.
Neprieštaraučiau, kad iš paramos gavėjų būtų tikimasi, kad jie kurs ir išlaikys demokratines institucijas ir procedūras. Tai būtų ganėtinai teisinga. Vis dėlto, ar nėra blogai nurodinėti paramos gavėjams, kokią ekonomikos politiką jie turėtų rinktis ir kokios atsisakyti? Tikriausiai donorai neturi teisės nurodinėti šioms naujoms demokratinėms valstybėms, kokius demokratinius sprendimus jos turėtų priimti?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Aš pritariu G8 patvirtinam požiūriui. Manau, kad visi esame suinteresuoti, kad atviros būtų ne tik visuomenės, bet ir tų šalių ekonomika. Šios šalys yra mūsų kaimynės, ir manau, kad geriausiai joms padėti naudojant prekybą.
Mes niekada nesugebėsime suteikti joms tiek pinigų, kiek reikia, jei jos išliks uždaros. Pavyzdžiui, Magrebo šalių atveju - kaip turbūt žinote - tikrovyra tokia, kad jų tarpusavio prekyba vyksta labai silpnai. Jos prašo, kad mes atvertume rinkas, bet pačios neprekiauja tarpusavyje. Manau, svarbu, kad pasakytume: esame pasirengę jus remti, bet jūs taip pat turėtumėte atverti savo ekonomiką ir integruotis į pasaulinę ekonomiką.
Tiesą sakant, mes manome, kad šalies pažanga yra labai aiškiai susijusi su jos gebėjimu integruotis į pasaulio ekonomiką. Pažvelkite į Aziją, kurios valstybės dar nėra demokratinės, bet jos sugebėjo tiek atsiverti, kad galėtų dalyvauti pasaulio ekonomikoje ir pasinaudoti tam tikra jos nauda savo tautoms.
Gabriele Albertini
(IT) Pone pirmininke, Pirmininke J. M. Barroso, galutinėje G8 aukščiausiojo susitikimo deklaracijoje dėl Vidurio Rytų teigiama: "Derybos yra vienintelis būdas siekiant visapusio ir ilgalaikio konflikto sprendimo. Raginame Izraelio ir Palestinos valdžios institucijas laikytis esamų bendradarbiavimo susitarimų ir susilaikyti nuo vienašalių priemonių, kurios galėtų pakenkti pažangai ir tolesnėms reformoms."
Ar Europos Sąjunga - svarbi G8 šalis - pritaria šiam pareiškimui? Jei taip, ar pasakėte tai Palestinai, kuri planuoja imtis vienašalių veiksmų Jungtinių Tautų Asamblėjos susitikime rugsėjo mėnesį?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Kalbant apie Vidurio Rytų taikos procesą, nepamenu nvieno tarptautinio susitikimo per pastaruosius 30 metų, kuriame šis klausimas nebūtų minimas. Mes dar kartą pakartojome savo raginimą skubiai atnaujinti taikos procesą ir paraginome abi šalis iš naujo pradėti esmines derybas, kad Vidurio Rytų taikos procesas būtų rezultatyviai baigtas.
Visi gyrėme naują JAV viziją dėl pavyzdinio susitarimo pasiekimo kaip visiškai naują ir perspektyvią. Tačiau šios vizijos detalės sulaukia skirtingos reakcijos. Kalbant atvirai, G8 partneriai laikosi skirtingo požiūrio į Hamas ir PLO bendradarbiavimą ir į 1967 m. sienų klausimą.
Yra tam tikras dalyvių susirūpinimas dėl rizikos, kuri susijusi su galimu Palestinos siekiu vienašališkai siekti pripažinimo Jungtinių Tautų Generalinėje Asamblėjoje. Galiu pasakyti, kad mes apie tai kalbamės ir su valstybėmis narėmis ir tikimės, kad Europa turės bendrą nuomonę šiuo klausimu.
Malika Benarab-Attou
(FR) Pone pirmininke, pone J. M. Barroso, kaip jau minėta, G8 valstybės nusprendskirti Tunisui ir Egiptui 40 mlrd. JAV dolerių. Vis dėlto Europos Sąjunga privalo siekti didesnio skaidrumo, matomumo ir susekamumo, trumpai tariant, geresnio šios paramos valdymo.
Turime sutelkti dėmesį į keturis pagrindinius klausimus: pirma, reikia užtikrinti, kad bendradarbiavimas plėtros srityje vyktų pagal demokratijos ir visiško skaidrumo principus; antra, užtikrinti pagarbą žmogaus teisėms, stiprinti pilietinės visuomenės organizacijų vaidmenį ir galimybes ir reformuoti valdysenos sistemą, kuri taikoma paramai, labiau šiame procese dalyvaujant Europos Parlamentui.
Pone J. M. Barroso, ES turi sugebėti užtikrinti, kad ši parama pasieks žmones, kuriems ji skirta. Kokias konkrečias priemones šiuo atžvilgiu planuoja ES?
José Manuel Barroso
Gerbiamoji Parlamento nare, jūsų žodžiai tiksliai atitinka mūsų mintis. Visiškai su jumis sutinku. Dabar ketiname tai daryti pasitelkdami kelias priemones, kad galėtume tikrinti, ar visų mūsų partnerių valstybių įsipareigojimų laikomasi ir jie ryžtingai įgyvendinami. Galiu pasakyti, kad visas šias programas stebės ne tik Komisijos tarnybos bet ir vyriausioji įgaliotinė, kuri paskirs specialų atstovą mūsų svarstomam regionui. Manau, kad būtent tokiu dialogu mes galėsime padėti šioms šalims, ypač didindami pilietinės visuomenės dalyvavimą.
Neseniai buvau Tunise, kur susitikau ne tik su vyriausybe ir respublikos prezidentu, bet ir su pilietinės visuomenės, moterų organizacijų ir profesinių sąjungų atstovais. Pamačiau, kaip rimtai jie vertina mūsų įsipareigojimą ne tik kaip vyriausybių paramą, bet ir kaip pilietinės visuomenės paramą. Dar kartą, kaip jau sakiau poniai M. Sarnez, Europos Parlamento įsipareigojimas taip pat būtų labai svarbus šiuo atžvilgiu, kalbant apie ryšius su jaunais parlamentais ir politinėmis partijomis šiose jaunose ir naujose demokratinėse šalyse.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Pone Pirmininke, pastarajame G8 aukščiausiojo lygio susitikime aptarėte pasaulio ekonomiką ir sutarėte, kad pastangos turėtų būti nukreiptos į valstybės finansų gyvybingumą, ekonomikos atsigavimą ir veiksmus nedarbo problemai spręsti. Visa tai daroma siekiant naudos visuomenei ir valstybėms.
Vis dėlto, jei imsime Graikijos pavyzdį, dešimtys ir šimtai tūkstančių piliečių neseniai išėjo į aikštę ir gatves aplink Graikijos parlamentą gana spontaniškai, be nurodymų tai daryti, piktai reikalaudami padoraus gyvenimo lygio ir perspektyvų. Pone Pirmininke, turite sutikti, kad jokia politika negali būti veiksminga, jeigu jos neremia ar bent netoleruoja visuomenė. Graikijos politika iš esmės apsiriboja dilema tarp sekinančio taupymo ir bankroto.
Ar šie įvykiai kelia jums nerimą? Tai labai svarbus politinis klausimas. Ką galite pasakyti šiems žmonėms, kure garbingai ir taikiai siekia perspektyvų ir geresnės ateities sau, savo šeimoms ir vaikams?
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Visų pirma norėčiau išreikšti savo solidarumą su Graikijos žmonėmis. Suprantu, kaip dabar sunku Graikijai. Bet taip pat manau, kad politikos lyderiai Europos ar nacionaliniu lygmeniu, vyriausybėje ar opozicijoje, privalo parodyti, ką valstybės turi daryti. Tiesą sakant, nekonsolidavusi finansų, neįvykdžiusi struktūrinių reformų, Graikija nesugebės įveikti šios krizės.
Tikrovyra tokia, kad tam tikros skausmingos priemonės yra neišvengiamos Graikijai, ir visi, kas teigia priešingai, meluoja Graikijos žmonėms. Aš prašau Graikijos lyderių, kad jie atvirai paaiškintų Graikijos gyventojams, kokį sudėtingą pasirinkimą turi atlikti jų šalis. Mes visi jį remiame.
Europos Vadovų Taryboje būtent aš pasiūliau sumažinti Graikijai suteiktų paskolų palūkanas. Bet kartu turime būti nuoširdūs. Graikija turi pati dėti pastangas, nes šalis negali amžinai gyventi su tokio lygio įsiskolinimais.
Būtent tai turime atvirai sakyti Graikijos vyriausybei ir opozicijai ir tai turime priimti mes Europoje, jei išties norime padėti šiai šaliai.
John Bufton
Pone Pirmininke, džiaugiuosi, kad G8 aukščiausiojo lygio susitikime iškėlėte euro zonos problemų klausimą. Patiriame krizę, ir visi tai žinome. Kaip minėjo anksčiau kalbėjęs Parlamento narys, daugeliui valstybių narių tai kelia nerimą. Neseniai kilo problemų Madride, kur žmonės protestavo gatvėse. Protestai kilo Lisabonoje ir kitose vietose, ir visi matėme, kas vyko Graikijoje.
Ar ne laikas, pone J. M. Barroso, jums atsistoti - prieš kelias akimirkas kalbėjote apie melavimą - ir pasakyti tiesą, kad yra variantas leisti šioms šalims palikti euro zoną? Tai vienintelišeitis.
José Manuel Barroso
Komisijos Pirmininkas. - Labai gerbiu visas mūsų demokratines valstybes, tad ne man joms sakyti, ką jos turėtų daryti šiuo klausimu. Bet mes žinome, kad Graikija neketina palikti euro zonos. Nuolat palaikau ryšį su Graikijos valdžios institucijomis ir pagrindine opozicine partija ir labai gerai žinau, kad jie nenori išeiti iš euro zonos.
Galbūt kai kas iš jūsų, gerbiamieji Parlamento nariai, norėtų, kad ši valstybpaliktų euro zoną, ar galbūt jūsų valstybnėra euro zonos šalis, ir mes tai gerbiame, bet Graikija yra labai atsidavusi Europos projektui. Graikijai kilo sunkumų, ir mes stengiamės ją paremti, bet prašau nepulti euro ideologiniu pagrindu.
Iš tikro yra šalių, kurios nėra euro zonos narės ir turi bent tokio paties masto problemų. Islandija nėra euro zonos narė, ir Islandija bankrutavo. Kalbėkime atvirai: prieš finansų krizę Islandija buvo viena turtingiausių valstybių pasaulyje pagal vienam žmogui tenkančią gerovę.
Ir Europos Sąjungoje turime valstybių, kurios susiduria su tokiais pat sunkumais dėl labai didelių išlaidų. Tad iš tikro ne euras yra problema, problema yra labai dideli įsiskolinimai arba labai didelis mūsų šalių ekonomikos deficito lygis.
Pirmininkas
Klausimų Komisijos Pirmininkui valanda baigta.
