SVSituationen i Elfenbenskusten (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är uttalandet av vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik om situationen i Elfenbenskusten.
Catherine Ashton
vice ordförande för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik. - (EN) Fru talman! Situationen i Elfenbenskusten är mycket prekär då människors liv är hotade - livet för medborgarna i Elfenbenskusten men även för många européer som bor och arbetar i landet.
Jag tror att viktiga frågor står på spel, inte bara den roll som Elfenbenskusten spelar i Afrika, utan även det gedigna arbete som världssamfundet har gjort under de senaste 10 åren för att försöka lösa krisen och öka stabiliteten. Presidentvalen har skjutits upp under många år. I slutändan är det tack vare folket i Elfenbenskusten, FN:s arbete med stöd från världssamfundet, och - i synnerhet måste jag säga - EU och kontaktpersonen, Burkina Fasos president Blaise Compaore, som dessa val slutligen kunde genomföras.
Alla kandidater hade i förväg godkänt de grundläggande reglerna för valet. Dessa omfattade att FN:s generalsekreterares särskilde sändebud Choi Young-jin skulle godkänna valresultatet. Ett europeiskt valobservationsuppdrag skickades till landet under ledning av parlamentsledamot Cristian Dan Preda. Jag vill tacka honom för hans arbete, och jag tror att han kommer att tala strax. Uppdragets slutsats var att valet genomfördes på ett demokratiskt sätt. Jag vill verkligen tacka och gratulera Cristian Dan Preda och hans grupp för deras mod och deras utmärkta arbete som utfördes under svåra omständigheter.
Resultaten tillkännagavs av den oberoende valkommissionen och godkändes av FN:s generalsekreterares särskilda sändebud. Ordförande José Manuel Barroso och jag var bland de första som fick gratulera president Alassane Ouattara till segern. Världssamfundet har erkänt honom enhälligt. Budskapet från Ecowas och Afrikanska unionen har varit kristallklart. Alassane Ouattara är Elfenbenskustens rättmätige president. Den 3 december var den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen lika otvetydig i sitt uttalande.
Vi uppmanar alla politiska aktörer i Elfenbenskusten att respektera valutgången, att ta ansvar och att avstå från allt våld. Alla ansträngningar bör nu inriktas på att uppnå ett fredligt maktöverlämnande. FN:s resolutioner gör det möjligt att vidta målinriktade åtgärder mot dem som hindrar en fredlig övergång och valen.
Afrikanska organ har redan tillgripit sanktioner mot Elfenbenskusten. EU är redo att ta på sig sitt ansvar när det gäller målinriktade åtgärder, och vi har tydligt sagt detta i veckan i rådet med mötet med EU:s utrikesministrar, men vi är även redo att vidta åtgärder för att stödja de lagligt valda ledarna.
Utvecklingen i Elfenbenskusten följs noga av många aktörer och av allmänheten, i synnerhet i Afrika och då framför allt i grannländerna. Många av dessa grannländer har också nyligen gått igenom konflikter och genomgår nu en komplicerad övergång till demokrati. Resultatet av dagens konstitutionella kris i Elfenbenskusten kommer att skicka en kraftig signal till alla krafter på den afrikanska kontinenten, både till dem som förespråkar demokrati och till dem som är emot.
Hur Europeiska unionen reagerar på krisen är avgörande. Som en av de största aktörerna i världssamfundet kommer vår roll att förstärkas och vår trovärdighet som global förkämpe för demokrati att förbättras om våra handlingar kan bidra till ett fredligt maktöverlämnande i enlighet med Elfenbenskustens medborgares önskan, som har uttryckts tydligt i fria och rättvisa val.
Cristian Dan Preda
Fru talman, baronessan Ashton! Jag befann mig i Elfenbenskusten för att leda EU:s valövervakningsdelegation.
Jag vill först ta upp det mod och engagemang som observatörerna från 26 länder - mer än 100 personer - uppvisade. 120 observatörer befann sig på plats och utförde ett lysande arbete. För det första noterade de att medborgarna i Elfenbenskusten, mer eller mindre på alla sidor, sade: ”Vi är trötta”. Det var nyckelordet, den refräng som innebar att valet sågs som slutet på en politisk kris. Alla ville att den skulle ta slut i och med valet.
Det finns dock ett undantag, den avgående presidenten Laurent Gbagbo, som vägrade ge upp makten och som försåg sig själv med resurserna för att förhindra att den här krisen avslutades genom att inrätta ett partiskt konstitutionsråd, som helt enkelt ogiltigförklarade det resultat som gynnade hans motståndare. Det innebär att det i stället för lugn, i stället för ett avslut på krisen, i dag pågår en ännu mer komplicerad kris, med en redan mycket känslig balans och nu början till en konfrontation.
Jag skulle vilja påstå att det nu är mycket svårt att undvika konfrontation. Man behöver bara se på vad som hände med omröstningen i vallokalerna, i den första och andra valomgången. Vi står tyvärr inför en mycket vansklig situation.
Jag vill inte avsluta utan att först ha uttryckt min uppskattning för Catherine Ashton och hennes engagemang för att lösa den här frågan.
Jag vill ställa en fråga till henne, mot bakgrund av att jag noterat att rådet har meddelat att restriktiva åtgärder snart kommer att vidtas: kan man uppge när dessa restriktiva åtgärder kommer att vidtas?
Véronique De Keyser
för S&D-gruppen. - (FR) Fru talman! Jag vill först gratulera min kollega, Cristian Dan Preda, och hans grupp för det fantastiska arbete de utfört. Jag vill också gratulera Catherine Ashton, unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, för den målmedvetenhet hon visat inom världssamfundet i samband med övervakningen av det här valet. För de av oss som har en absolut tro på valövervakningsuppdrag - som är ett enastående verktyg för att främja demokratin i ett land - var det positivt att man gjorde en så snabb och målmedveten uppföljning efter försöket att olagligen lägga beslag på resultatet av valet. Vi hoppas att det kan gå till på samma sätt i andra sammanhang om situationen eventuellt och beklagligtvis skulle kräva det.
Eftersom jag fått höra det så många gånger vill jag också påpeka att president Alassane Ouattara inte är EU:s kandidat. Hela världssamfundet mobiliserade, vilket är ovanligt: Afrikanska unionen, Ecowas (Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap), FN, EU och så vidare, talar med en enda röst och det är en historisk milstolpe.
När det gäller frågan om president Ouattara, som vill få ut sina aktivister på gatorna, är jag självfallet något mer oroad, eftersom jag inte kan se någon fredlig lösning på gatorna i form av stridande styrkor. Jag vill nämna ett dokument, som för närvarande tas fram i AVS-länderna och som redan hade diskuterats i Kinshasa vid det senaste AVS-mötet, som en del av oss deltog i. Titeln är anspråksfull: ”Utmaningar för demokratins framtid och respekt för den konstitutionella ordningen”. En afrikansk företrädare och en europeisk företrädare ligger bakom dokumentet. Det finns många rättsliga punkter i den här texten och tre sidor ägnas åt maktdelning om en av parterna försöker skaffa sig makt olagligt. De här tre sidorna med råd beskriver vilken väg man måste ta för att förhindra att situationen förvandlas till ett blodbad. Det är kanske inte på gatorna, utan i stället genom förhandlingar med målet att dela en viss form av makt som ett blodbad sannolikt kan förhindras. Först måste vi dock utöva tryck för att se till att vinnaren erkänns.
Jag råder er att läsa det här dokumentet. Det är mycket informativt och det visade mig att trots att den afrikanska politiska kulturen kanske inte känner till mycket om demokrati så vet den mycket om hur man förhandlar.
Marielle De Sarnez
för ALDE-gruppen. - (FR) Fru talman! Det är bara några timmar sedan Alassane Ouattaras partisaner nådde fram till regeringens högkvarter och till Elfenbenskustens radio- och tv-bolag och jag vill uttrycka min oro, eftersom risken för sammandrabbningar och konfrontation tveklöst är stor och högst påtaglig.
Vårt viktigaste ansvar i kväll är att uppmana till lugn och dialog. Det ligger också i Elfenbenskustens främsta ledares ansvar. Både den avgående presidenten och den valde presidenten måste göra allt de kan för att förhindra att våld utbryter på nytt i ett land som har lidit alltför mycket under många år. Det är det första budskapet.
Det andra budskapet är att världssamfundet - EU förstås, men också Afrikanska unionen - redan från början visat enighet. De mobiliserade för att se till att valresultatet skulle respekteras. Detta tryck måste fortsätta och sanktioner måste införas. Laurent Gbagbo måste se sig besegrad. Alassane Ouattara måste arbeta outtröttligt för att hans folk ska nå försoning. För vår del är det mycket viktigt att vi inte slappnar av i våra ansträngningar innan situationen har stabiliserats.
Jag vill på förhand tacka den höga representanten för att hon förmedlar de här budskapen, framför allt i kväll.
Isabelle Durant
för Verts/ALE-gruppen. - (FR) Fru talman! I likhet med föregående talare beklagar jag allvaret i situationen i dag, den akuta politiska krisen och även riskerna för sammandrabbningar, som mycket väl kan bryta ut under de kommande timmarna. Därför välkomnar jag självfallet det samstämmiga ställningstagande som hela världssamfundet gjort och jag anser att vi vid sidan av behovet av att upprätthålla demokratin har ett ansvar för att både skydda Elfenbenskustens folk och att ge en tydlig signal om att maktskifte är möjligt i Afrika. Vid sidan av frågan om Elfenbenskustens folk, deras säkerhet och de spänningar som påverkar det här landet och som kan påverka det under de kommande dagarna och månaderna handlar det också om grannländerna. Det kommer att hållas val i andra, närliggande länder, där frågan om maktskiftet mellan en avgående president och en ny president kan uppstå.
Jag anser att det är oerhört viktigt att frågan om ett demokratiskt maktskifte i Elfenbenskusten - utan att på något sätt föregripa resultatet - kan avgöras på ett fredligt sätt, genom förhandlingar, med stöd av världssamfundet och i opposition till alla dem som skulle kunna utnyttja tillfället att skapa ett blodbad eller åtminstone ta civilbefolkningen som gisslan. Detta är viktigt inte bara för att de här människorna redan har lidit nog, men också för att det kommer att tjäna som exempel för grannländerna. Jag tänker förstås på Kongo, som förmodligen kommer att befinna sig i en valperiod under det kommande året, under 2011.
Jag välkomnar era uttalanden om hur man ska övervaka, utöva och behålla trycket under de kommande månaderna för att bevara freden.
Elie Hoarau
för GUE/NGL-gruppen - (FR) Fru talman, mina damer och herrar! Vi är alla oroade över den svåra krisen i Elfbenskusten.
Självfallet fördömer världssamfundet enhälligt det här landets konstitutionsråds beslut att ifrågasätta det valresultat som offentliggjorts av den oberoende valkommissionen, vilket strider mot vallagen.
EU, FN, Afrikanska unionen, den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen, Ecowas (Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap) och med all säkerhet också snart Europaparlamentet, kräver respekt för det officiella valresultatet och installationen av republikens nye president, som har erkänts av den oberoende valkommissionen, som är, vill jag minnas, ett organ som är godkänt av FN.
Alla politiska grupper i Europaparlamentet har uttryckt enighet med dessa avgörande frågor i en gemensam förklaring. De har också uppmanat till handling för att begränsa en eventuell upptrappning av spänningen i landet, som skulle kunna leda till inbördeskrig, något som skulle vara en humanitär, social och ekonomisk katastrof för Elfenbenskusten, vilket självfallet måste förhindras till varje pris.
Salvatore Iacolino
(IT) Fru talman, fru Ashton, mina damer och herrar! Demokrati är ett icke-förhandlingsbart värde, på samma sätt som resultatet av ett allmänt val inte är förhandlingsbart: deltagande, representation och folklig självbestämmanderätt är mått på ett demokratiskt systems mognad. Händelserna i Elfenbenskusten, som observatörerna har rapporterat om med objektivitet, orsakar allvarlig skada i en valprocess som borde ha varit över nu.
Folkets val var tydligt och otvetydigt, ändå har den avgående men fortfarande sittande regeringschefen Laurent Gbagbo inte ersatts av den nye ledaren Alassane Outtara. Detta är oacceptabelt för Europaparlamentet på samma sätt som det är oacceptabelt för alla som tror på rättvisa.
Genom sina politiska manipulationer bekräftade konstitutionsrådet den avgående ledaren, som tyvärr fortsätter att företräda Elfenbenskusten. Allt detta hotar att förstärka spänningarna och ge upphov till upplopp som inte är lätta att kontrollera. Gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) kan inte godta att resultatet av det allmänna valet åsidosätts genom dessa machiavelliska manövrer.
Vi ber därför att medborgarna, som fritt har uttryckt sitt val, ska styras av den person som de alla samstämmigt valt. FN stöder oss i den här processen. Naturligtvis vill vi att denna svåra kris ska ta slut inom en rimligt kort tid och vi förlitar oss på ett auktoritativt ingripande av Catherine Ashton, så att Europa kan tala med auktoritet och myndighet genom det högsta ämbetet inom utrikes frågor.
Kader Arif
(FR) Fru talman, den höga representanten, mina damer och herrar! Valet i Elfenbenskusten har just genomförts.
Världssamfundet tolererade att Laurent Gbagbos regim sköt upp valet år efter år. Dessa återkommande rapporter uppmärksammade flera av oss på de svårigheter vi nu befinner oss i, men innerst inne hoppades vi att den demokratiska andan skulle fortsätta att råda i ett land som har lidit oerhört mycket av ofruktsamma och oacceptabla sammandrabbningar med fokus på framför allt nationalitetskonceptet.
Världssamfundet och framför allt EU företrätt av Catherine Ashton och min kollega Cristian Dan Preda mobiliserade för att se till att valet genomfördes under bästa möjliga förhållanden, öppet och utan våld. Det förtjänar beröm.
Mot bakgrund av det lugn som rådde och stämningen av ömsesidig respekt mellan kandidaterna gav valkampanjen oss anledning att tro att resultatet skulle godtas av alla parter. I dag har tyvärr det demokratiska resultat som valet gav avvisats av den avgående presidenten.
I morgon kommer jag därför att i likhet med mina kolleger i parlamentet att rösta för att vädja till Laurent Gbagbo att godta att vad som för honom tycks vara ett bakslag eller en konspiration helt enkelt är vad en majoritet av hans medborgares vill. Han kan inte klamra sig fast vid makten utan att ifrågasätta en del av sin egen militanta historia, som uppdagades när han bodde i Europa, som den man som låg bakom den nyligen återvunna friheten och demokratin som etablerats i hans land.
FN:s företrädare i Elfenbenskusten axlade modigt sitt ansvar och meddelade valresultatet.
Som förste vice ordförande för den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen vill jag också påpeka att en förklaring antogs av vår församling den 3 december i Kinshasa, där vi kraftfullt fördömde Elfenbenskustens konstitutionsråds beslut att ogiltigförklara resultatet.
Den här förklaringen kommer efter det tydliga och otvetydiga ställningstagande som ledarna för medlemsstaterna inom Ecowas (Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap) och Afrikanska unionen gjorde. I dag är president Gbagbos regim inte önskvärd för landets medborgare, stöds inte heller av grannländerna och godtas inte av världssamfundet. Därför är det dags han accepterar att Alassane Ouattara, den demokratiskt valde presidenten i Elfenbenskusten, har segrat och måste kunna befinna sig i en position där han så snart som möjligt kan ta det ansvar som anförtrotts honom av hans folk.
Fru talman, fru Ashton, mina damer och herrar! Jag vill avsluta med att uppmana EU att axla sitt ansvar genom de medel man har tillgång till för att övertyga Laurent Gbagbo och hans olagliga regering om att spelet är över. Vi kommer inte att tillåta att hans vägran leder till kaos i Elfenbenskusten.
Charles Goerens
(FR) Fru talman! Om det inte vore för Laurent Gbagbos ego skulle Elfenbenskusten vara en källa till inspiration för alla utvecklingsländer som längtar efter demokrati.
Under det senaste valet gav Elfenbenskustens folk prov på stor politisk mognad. Dessutom är de internationella organen, däribland FN, inte det minsta imponerade av en dålig förlorares sista ränker. Laurent Gbagbo måste bort. Det finns inget annat sätt för honom att behålla den lilla smula värdighet han har kvar.
Hittills har EU reagerat på ett korrekt sätt, framför allt vad gäller riktade sanktioner. Sanktionerna ska inte införas mot folket, som har gjort sin röst hörd på ett föredömligt sätt, utan mot Laurent Gbagbo och de i hans närhet.
Min fråga till Catherine Ashton är ”vilka åtgärder har ni för avsikt att vidta om situation försämras och våldutövningen skulle hota både medborgarna i Elfenbenskusten och de utlänningar som bor där? Anser ni att Ecowas och Afrikanska unionen har tillräcklig förmåga för att kunna hantera det här problemet?”
Niccolò Rinaldi
(IT) Fru talman, fru Ashton, mina damer och herrar! Situationen i Elfenbenskusten är ett testfall och ett testfall vi inte har råd att misslyckas med.
Det gäller framför allt för EU, eftersom det inte är möjligt för oss att erkänna en stulen seger och inte heller kan vi upphöra med att sätta största möjliga press på ledarna i Elfenbenskusten med anledning av detta omfattande bedrägeri. Dessutom kommer det inte att vara acceptabelt om en enda euro av de europeiska skattebetalarnas pengar hamnar hos eller ens passerar via en olaglig regering som nonchalerar också de mest grundläggande demokratiska regler. Elfenbenskusten måste få veta detta.
Elfenbenskusten är i dag också ett testfall för Afrikanska unionen, som hanterar situationen på ett mycket intressant sätt och hittills har gett prov på en orubblighet och enighet som skulle ha varit otänkbar för bara 10 eller 15 år sedan. Detta är ett tecken på att situationen i Elfenbenskusten inte får exploateras för att återuppväcka gamla stereotyper om att det svarta Afrika inte är förenligt med demokrati.
Även om vi befinner oss på randen till utbrett våld, något som skulle vara katastrofalt, klarar Elfenbenskusten hittills detta svåra test: folket valde reformkandidaten Alassane Outtara och tycks ha lärt sig läxan från den store författaren från Elfenbenskusten, Ahmadou Kourouma, som 1998 publicerade en bok med den passande titeln En attendant les votes des bêtes sauvages, som återger just den här historien ur ett demokratiskt perspektiv med Elfenbenskusten i centrum.
Elena Băsescu
(RO) Fru talman! Valet i Elfenbenskusten har lett till en helt ny situation efter det att båda kandidaterna i presidentvalet sade sig ha segrat och utsåg var sin premiärminister. Det finns bara en legitim president: president Alassane Ouattara. Jag anser att alla politiska krafter måste respektera den vilja folket uttryckt genom resultatet av de val som hölls den 28 november. Det finns desto större skäl för detta då FN, valkommissionen och många europeiska stater har erkänt oppositionsledaren som den rättmätiga vinnaren.
Samtidigt är det beklagligt att hotelser riktades mot EU:s observatörer, vilket ledde till att uppdraget måste avbrytas. Den politiska instabiliteten har redan fått betydande efterverkningar. Afrikanska unionen beslutade nyligen att utestänga landet från organisationens samtliga aktiviteter. Dessutom finns det en risk för att det inbördeskrig som ägde rum 2002 återupptas.
Elfenbenskusten måste därför välja mellan två vägar: en som bevarar demokratin och fortsätter framstegen och en annan som innebär isolering från det afrikanska samfundet.
Catherine Ashton
vice ordförande för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik. - (EN) Fru talman! Jag ska fatta mig kort, eftersom allt man kan ha önskat skulle sägas redan har uttryckts mycket väl. Tack än en gång till Christian Dan Preda och hans grupp för ert mod och ert arbete under valet. Jag vill ge er beröm.
Det finns två punkter jag snabbt vill ta upp. Självfallet har jag hela tiden hållit kontakt med Ban Ki-moon. Han och jag talades vid i krisens inledning och diskuterade hur upprörande situationen var och vi kom överens om att samarbeta fullt ut. Jag har också sett till att EU:s företrädare på plats tas om hand: vi har beredskapsplaner för deras säkerhet, som sig bör.
Jag vill också besvara den specifika fråga som ställdes om sanktionerna. Jag förväntar mig att listan kommer att vara klar under de kommande dagarna. Vi vill gå vidare med det här så snart som möjligt och fortsätta att sätta press i så stor utsträckning som möjligt. Det finns en verklig fara för våld och det finns en verklig fara för tvetydighet kring det som händer. Vi måste vara mycket bestämda och mycket tydliga och ha ett så nära samarbete som möjligt med världssamfundet för att trycka på så hårt vi kan och göra det som krävs för att få till stånd en tillfredsställande lösning. Jag är mycket tacksam för parlamentets stöd för det arbete vi utför.
Talmannen
Jag har fått in sex resolutionsförslagsom lämnats in i enlighet med artikel 110.4 i arbetsordningen.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum torsdagen den 16 december 2010.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Katarína Neveďalová
Mina damer och herrar! Två presidentkandidater utropade sig till segrare och svor eden den 4 december. Ett presidentval kan dock inte resultera i att ett land får två vinnare. Situationen i Elfenbenskusten är därför mycket farlig, eftersom vi alla är väl medvetna om att landet som bär spår av åratal av konflikt och våld är särskilt benäget att gå i en riktning som kan leda till en upprepning av det inbördeskrig som bröt ut 2002 efter en våldsam kupp.
De åtgärder som världssamfundet vidtagit och som från vår sida representeras av EU måste därför noga övervägas och inte skjutas upp till ett senare datum, eftersom de kommer att ha en avgörande inverkan på tillvaron för invånarna i det här landet.
Jag instämmer därför helt i Catherine Ashtons ord. Införandet av sanktioner är en möjlig lösning från EU:s sida för att bestraffa dem som blockerar en fredlig övergång mellan de politiska eliterna. Sanktionerna måste därför bidra till att genomdriva viljan hos folket i Elfenbenskusten. Vi får dock inte glömma lokalbefolkningen och vi måste försöka hjälpa till att förbättra deras säkerhet så att de kan leva i ett fritt och demokratiskt land.
