Leksakers säkerhet (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen om leksakers säkerhet från Andreas Schwab, Anja Weisgerber, Marianne Thyssen, Anna Maria Corazza Bildt för Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater), Evelyne Gebhardt, Christel Schaldemose, Anna Hedh, Barbara Weiler för gruppen Progressiva alliansen av socialister och demokrater i Europaparlamentet, Cristian Silviu Buşoi, Jürgen Creutzmann, Antonyia Parvanova, Nadja Hirsch för gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa, Heide Rühle för gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen, Malcolm Harbour för Europeiska konservativa och reformister - B7-0658/2010).
Anja Weisgerber
Herr talman! När det gäller antagandet av leksaksdirektivet vill jag påpeka att vi, när vi antog direktivet, hade ett mål i sikte, nämligen att göra barns leksaker säkrare, eftersom barn, framför allt med tanke på att de fortfarande växer och utvecklas, reagerar särskilt känsligt på farliga ämnen och kemikalier. Med hänsyn till de senaste vetenskapliga rönen vid denna tidpunkt fastställde vi genom EU-lagstiftningen de strängaste kraven i världen för leksaker.
Denna fråga aktualiseras varje år under upptakten till jul och eftersom den för mig personligen, som blivande mor, ligger mig varmt om hjärtat anser jag att det är mycket viktigt att vi har mycket stränga normer. Därför har jag hjälpt till att inleda denna debatt.
Jag gjorde det mot bakgrund av de nya expertutlåtandena, där man drar slutsatsen att de strängaste gränsvärdena för tungmetaller inte är stränga nog, med tanke på de senaste vetenskapliga rönen. Vi införde en klausul i direktivet speciellt för sådana fall, vilket gör det möjligt att ändra och skärpa gränsvärdena vid ett senare datum och nu behöver vi utnyttja denna klausul. Detta, kommissionsledamot Antonio Tajani, var något vi också uppmanade din företrädare att göra för ett år sedan.
Det gläder mig att kommissionen, enligt vad jag förstår, i dag åtminstone kommer att tillkännage att gränsvärdena för vissa tungmetaller ska skärpas, även om det sker senare än när vi uppmanade kommissionen att göra det och säkert har den uppmuntrats av debatten i dag. Men överlag måste vi granska alla farliga ämnen och därför bör vi inte inskränka oss till tungmetallerna. I stället måste vi studera de senaste upplysningarna om de farliga ämnen som går under benämningen polycykliska aromatiska kolväten (PAH). Om det också skulle visa sig att det är nödvändigt att ändra gränsvärdena för att skydda våra barn kräver jag att lagstiftningen ändras även i detta avseende. När allt kommer omkring handlar detta om våra barns säkerhet.
Evelyne Gebhardt
författare. - (DE) Herr talman! År efter år har vi denna debatt om leksakers säkerhet. År efter år måste vi konstatera att det fortfarande är mycket som behöver förbättras. Vi talar här bland annat om det som kallas cancerframkallande, mutageniska och reproduktionstoxiska ämnen (CMR), ämnen som orsakar cancer och som kan vara mycket hälsofarliga och i vissa fall till och med livsfarliga för barn.
De nya upplysningarna visar att vi måste se till att gränsvärdena anpassas och vi uppmanar kommissionen att slutligen göra det. Herr kommissionsledamot, jag hoppas verkligen att detta faktiskt kommer att ske.
Detta är emellertid inte det enda problemet. Det finns ett annat problem i form av marknadsövervakning, och även medlemsstaterna har ett ansvar i detta avseende. De är skyldiga att se till att endast leksaker som verkligen når upp till de säkerhetsnormer vi har antagit kommer ut på marknaden. Detta är inte alltid fallet, vilket är mycket beklagligt. Vi måste därför se till att dessa säkerhetsnormer förbättras.
Den tredje och sista punkten jag önskar ta upp gäller märkningen av leksaker. Många människor tror felaktigt att CE-märkningen är ett tecken på säkerhet. Det är den emellertid inte, som kommissionen själv säger. Det är därför på tiden att kommissionen tänker på hur vi ska kunna utfärda en europeisk säkerhetsmärkning som är verkligt pålitlig och som övervakas av tredje parter, oberoende myndigheter eller organ, så att en farlig leksak helt enkelt inte kan komma ut på marknaden eller säljas i affärerna, där den kan utgöra ett hot mot våra barns hälsa. Jag anser att vi har en stor skuld att betala i detta hänseende och det är fortfarande mycket vi måste göra och det omedelbart.
Cristian Silviu Buşoi
författare. - (EN) Herr talman! Leksakers säkerhet är en fråga av stor vikt och inte bara därför att det är den tid på året när leksaksförsäljningen ökar avsevärt. Det är vår plikt som EU-medborgarnas företrädare att garantera att vi ser till konsumenternas bästa intresse och att vi skyddar barnen.
Syftet med det reviderade direktivet 2009/48/EG är att försäkra konsumenterna att leksaker som säljs inom EU uppfyller de högsta säkerhetskraven i världen, framför allt de som gäller användningen av kemiska ämnen. Åtgärderna för övervakning av marknaden har förstärkts. Den dokumentation som leksakstillverkarna och importörerna nu måste ha tillgänglig för inspektion måste innehålla en detaljerad beskrivning av leksakens utformning och tillverkning, specifik information om delar och material som använts i leksaken samt en analys av den fara som leksaken kan medföra.
Emellertid har man uttryckt oro i det vetenskapliga utlåtandet från Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker om utvärderingen av migrationsgränserna för kemiska element i leksaker, där man fastställer att den metod som används för att mäta migrationen av kemiska element inte är helt pålitlig. Vi kräver därför ett klargörande om den beräkningsmetod som har valts för att reglera CMR-kemiska ämnen i leksaker. Det finns också anledning till oro när det gäller leksaker som är utformade för barn under tre år. Eftersom detta är den mest sårbara åldersgruppen bör leksaker som är utformade för dessa barn testas särskilt.
I de senaste Rapexrapporterna understryker man också problem som gäller marknadsövervakningen av leksaker. Fortfarande kommer ett stort antal leksaker ut på EU-marknaden som utgör en stor risk för de mest sårbara konsumenterna.
Det finns tydliga signaler om att det reviderade direktivet om leksakers säkerhet behöver förstärkas för att garantera högsta skyddsnivå för våra barn. Vi anser att dessa frågor behöver hanteras så snart som möjligt och att man måste se till att det inte finns några kryphål efter genomförandet av det reviderade direktivet. Vi måste fortsätta att inrikta oss på leksakers säkerhet, marknadsövervakning och på att förhindra användningen av farliga ämnen i produkter som är speciellt utformade för barn.
Malcolm Harbour
författare. - (EN) Herr talman! Jag anser att det viktiga med den fråga vi tar itu med i kväll är att denna kommitté fortsätter att vara ytterst vaksam när det gäller frågor som rör leksakers säkerhet, liksom den är med hela skalan av konsumentprodukter. Därför lade vi ner oerhört mycket arbete på att införa det reviderade leksaksdirektivet 2009.
Men det räcker inte, och därför anser jag att detta är ett välkommet tillfälle att ge er i kommissionen en möjlighet att försäkra oss att ni håller noggrann uppsikt över utvecklingen, över testresultaten och ser till att bestämmelserna i den befintliga och den framtida lagstiftningen kommer att fortsätta att uppdateras för att spegla de ökande vetenskapliga bevisen om potentiellt farliga kemikalier. Det inbegriper naturligtvis behovet av konsekventa testmetoder. En del av problemet med testerna är att vi i många fall upptäcker att leksakstillverkarna står inför svårigheter att få konsekventa normer att testa mot, och jag vet att detta är något som ni kommer att ta itu med.
Men jag vill också ta upp en större fråga eftersom jag, som några av mina kolleger har sagt, anser att denna fråga inte bara handlar om lagstiftningen. Den handlar om hela leverantörskedjan för leksaker, av vilken en stor del kommer från länder utanför EU.
Jag uppmanades nyligen av er kollega, kommissionsledamot John Dalli, att företräda utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd vid ett stort trepartstoppmöte i Kina mellan USA och EU för att tala om leksakers säkerhet. En av de viktiga saker vi gjorde där och som kommissionen gjorde - vilket jag ger dem erkännande för - var att tala med de kinesiska tillverkarna om att från början utforma produkten så att den är säker: de rön som finns i dessa direktiv. Detta har ingenting att göra med märkning, det har ingenting att göra med tredjepartstester. Det är de grundläggande principerna att överföra information och kunskaper så att vi får produkter som från början är utformade så att de är säkra. Dessa säkra produkter stöds sedan i produktionen genom ordentliga kvalitetssystem, inte bara för själva leksaken, utan för alla leverantörer av leksaken.
Det är så vi garanterar säkerheten. Det kommer inte att handla om marknadsföring. Det handlar om rätt regelverk, vilket innebär att få alla i leverantörskedjan att förstå sitt ansvar.
Heide Rühle
Herr talman! Jag har en kommentar som jag skulle vilja ställa till Malcolm Harbour. Det där låter mycket bra, men jag anser att även vi har en del att göra från vår sida. Det kan inte vara någon tillfällighet att vi under upptakten till varje jul debatterar frågan om leksakers säkerhet i parlamentet, som vi än en gång gör i år. Bara förra året diskuterade vi de cancerframkallande ämnen i leksaker som kallas mjukningsmedel. Kommissionsledamot Verheugen lovade oss särskilt under förra året att nya undersökningar skulle genomföras och att han skulle vidta lämpliga åtgärder. Dessa undersökningar har varit aktuella sedan mitten av detta år. Enligt den undersökning som har gjorts av SCHER (Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker) är gränsvärdena för PAH (polycykliska aromatiska kolväten) alltför höga. Testmetoderna är inte heller tillräckligt tillförlitliga. Vi måste överväga detta. Mina frågor till kommissionsledamoten handlar om hur han kommer att hantera det han har tagit över i detta avseende och vilka åtgärder han kommer att vidta efter denna kritik och inom detta område?
Gränsvärdena för tungmetaller, framför allt bly, är ”inte längre tillämpliga” för att citera en annan undersökning av vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker. Vad innebär det för oss? Om vi gör justeringar för tungmetallerna kommer vi att tillhandahålla olika gränsvärden i kommittéförfarandet. Jag uppmanar kommissionen att vidta åtgärder även inom detta område.
Dessutom väntar vi fortfarande på de utlovade gränsvärdena för ljud från leksaker som är skadliga för hälsan. Vi fick löfte om dessa värden vid första behandlingen. De bör snart läggas fram för oss. Jag hoppas att vi snart kommer att få dessa värden.
Sist men inte minst vill jag också än en gång återvända till frågan om marknadsövervakning, eftersom de bästa direktiven endast är värda lika mycket som sin marknadsövervakning, vilket i slutändan gör att man garanterar kontrollen av efterlevnaden av direktiven, och naturligtvis till frågan om avgifter. Antonio Tajani vet naturligtvis att vi gärna vill samarbeta med honom inom detta område. I Christel Schaldemose har vi en föredragande som kommer att åstadkomma ytterligare framsteg inom detta område. Vi kommer att ha ett nära samarbete om detta. Detta kommer att bli nästa viktiga åtgärd, tillsammans med frågan om gränsvärdet för tungmetaller och för cancerframkallande ämnen.
Antonio Tajani
kommissionens vice ordförande. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Debatten i plenum om leksakers säkerhet i EU kunde inte ha kommit vid en bättre tidpunkt än detta år, framför allt med tanke på de senaste händelserna då länder som Belgien har dragit tillbaka olika typer av pusselmattor från marknaden på grund av att koncentrationen av formamid, ett kemiskt ämne som klassificeras som cancerframkallande, mutageniskt och reproduktionstoxiskt, var tillräckligt hög för att anses vara en hälsorisk för barn, och andra länder, till exempel Frankrike, ökar i enlighet härmed sin övervakning av dessa produkter.
För ögonblicket väntar vi på en rapport om de åtgärder som har vidtagits av de nationella myndigheterna och därefter kommer vi att se till att de uppgifter som tillhandahålls omedelbart analyseras av våra vetenskapliga kommittéer. Om man, som ett resultat av dessa tester, som ett resultat av vetenskapliga uppgifter, bekräftar att sådana koncentrationer av formamid verkligen utgör en hälsorisk för barn kommer vi, med hjälp av kommittéförfarandet, att vidta alla nödvändiga åtgärder för att ändra bestämmelserna i direktivet i enlighet därmed. Direktivet - i detta fall vill jag lugna Malcolm Harbour - innehåller exakt denna mekanism, vilket innebär att det ständigt kan uppdateras för att återspegla de senaste tillgängliga vetenskapliga uppgifterna.
Som Anja Weisgerber nämnde har kommissionen till exempel redan gjort dessa ändringar för vissa kemiska ämnen, bland annat för bly och kadmium, så att deras värden överensstämmer med de senaste vetenskapliga uppgifterna. Dessa ändringar kommer att granskas i enlighet med det föreskrivande förfarandet. Därför kommer parlamentet att vara helt engagerat i detta arbete. Men utöver de mekanismer som erbjuds genom kommittéförfarandet - jag vänder mig här till Heidi Rühle - åtar jag mig personligen att hålla er ständigt underrättade om hur arbetet med dessa båda ämnen fortskrider.
När det gäller andra specifika frågor som tas upp i den fråga som har lagts fram vill jag börja med Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker, som hänvisar till en undersökning ledd av Gemensamma forskningscentret för att analysera den metod som används i laboratorier för att identifiera spår av tungmetaller, däribland bly, i leksaker. Dessa analyser har utförts i enlighet med normen EN 71-3.
Enligt undersökningen deltog 40 laboratorier i analysen, av vilka 15 är organ som enligt medlemsstaterna är behöriga att bedöma att leksakerna överensstämmer med direktivets innebörd. Endast tre av 40 laboratorier misstolkade resultaten av analyserna. Kommissionen har skickat resultaten av dessa undersökningar till de medlemsstater som uppgav laboratoriernas namn och till laboratorierna själva och uppmanat dem att vidta lämpliga åtgärder.
Denna undersökning har också skickats till Europeiska standardiseringskommittén så att den kan införlivas med översynen av normen EN 71-3, som för närvarande är på gång. Syftet med översynen är att fastställa en ny norm till den tidsfrist, nämligen 2013, som har bestämts för tillämpningen av de nya bestämmelserna om kemiska ämnen.
När det gäller det nya direktivet om leksaker som antogs i maj 2009 är det baserat på en ny ramlagstiftning för marknadsföringen av produkter och den innehåller bestämmelser och större marknadsövervakning. Medlemsstaterna är skyldiga att tillhandahålla de instrument som är nödvändiga för att garantera att endast säkra produkter är tillgängliga för de europeiska konsumenterna. De är skyldiga att både skärpa gränskontrollerna och se till att deras inspektörer verkligen kontrollerar produkter som redan har lagts ut på den europeiska marknaden. Om medlemsstaterna slutligen skulle upptäcka några oegentligheter i leksaker måste de omedelbart ge de andra länderna denna information via Rapex, EU:s system för snabbt informationsutbyte om farliga konsumentprodukter.
Malcolm Harbour! Kommissionen samarbetar mycket nära med de kinesiska myndigheterna, framför allt när det gäller leksakers säkerhet. Europeiska och kinesiska experter på detta område träffas regelbundet för att utbyta information om tillämplig lagstiftning och normer och även om administrativa förfaranden. De kinesiska myndigheternas inspektörer får utbildning för att förbättra kvalitetskontrollen av produkterna.
När det gäller de kemiska ämnesgränserna, Cristian Silviu Buşoi, är det sant att en migrationsbaserad metod är att föredra ur vetenskaplig synpunkt, eftersom den är baserad på den verkliga risk som barn utsätts för. Att fastställa migrationsgränser innebär att man bedömer risken och riskexponeringen, samt att man tillåter godtagbara dagliga intag för att beräkna dessa gränser. Med tanke på det stora antalet kemiska ämnen - över 1000 - och bristen på tillräcklig information om alla kan vi inte tillämpa denna metod med de vetenskapliga kunskaper vi för närvarande förfogar över.
Dessutom fastställer man redan i direktivet migrationsgränser för vissa kemiska ämnen som det finns vetenskaplig information om och tillåter, åter genom kommittéförfarandet, det framtida införandet av migrationsgränser om ytterligare vetenskapliga uppgifter skulle göras tillgängliga för andra nya ämnen.
Heide Rühle! När det gäller föreningar och polycykliska aromatiska kolväten kan dessa ämnen finnas i olika konsumentvaror och inte bara i leksaker. Därför har nu möjligheten att vidta specifika åtgärder testats inom ramen för Reach-förordningen, som har en större räckvidd, och detta verkar vara den mest konsekventa och effektiva metoden.
Leksaker avsedda för användning av barn under tre år är underkastade strängare regler. Barn under denna ålder är sårbarare och kräver större skydd. Om det skulle finnas något tvivel om den åldersgrupp som en leksak är avsedd för måste tillverkaren tillämpa de strängaste normerna. Det verkar emellertid inte finnas någon anledning att underkasta alla leksaker samma restriktioner som leksaker avsedda för spädbarn. Riskexponeringen och sättet att använda dessa leksaker är i själva verket inte desamma. Dessutom skulle det sluta med att vissa kategorier av leksaker avsedda för äldre barn, och för vilka inga risker eller olyckor har registrerats, helt enkelt förbjuds. Denna metod skulle vara oproportionerlig och stå i motsättning till syftet med bättre lagstiftning.
Genom det nya direktivet förbjuds också användningen av kemikalier som klassificeras som cancerframkallande, mutageniska eller reproduktionstoxiska, men EU-parlamentet har beslutat att ett direkt förbud, utan möjlighet till undantag, varken hade varit berättigat eller realistiskt. Men om det inte finns några risker med ett ämne, eftersom det till exempel inte är tillgängligt, kan det inte förbjudas.
Bedömningar måste göras utifrån varje enskilt fall, med användning av den vetenskapliga information som är tillgänglig för varje ämne. Striktare gränser kan antas enligt kommittéförfarandet för att garantera en tillräcklig säkerhetsnivå. Kommissionen kommer att föreslå detta närhelst det finns en verklig risk och specifika uppgifter som gör att man bedömer att det är nödvändigt.
Som ni vet kommer det nya direktivet att tillämpas för ekonomiska aktörer från juli 2011. De skyldigheter som gäller kemiska ämnen kommer att tillämpas från juli 2013. Det är en prioritering för kommissionen att se till att alla berörda parter - medlemsstaterna och de ekonomiska aktörerna - tillämpar de nya reglerna och införlivar de nödvändiga anpassningarna till de vetenskapliga framstegen.
Framför allt kan nämnas att medlemsstaterna redan har träffats två gånger, i oktober 2009 och i september i år, för att diskutera förändringar som gäller vissa kemiska ämnesrelaterade skyldigheter. Ytterligare ett möte planeras i april 2011 för att avsluta arbetet.
En expertgrupp på kemikalier har också inrättats för att vägleda kommissionen. Gruppen sammanträdde redan i november med goda resultat när det gäller att fastställa de frågor som ska hanteras och de alternativ som ska föreslås. Ytterligare ett möte planeras äga rum i januari 2011.
Malcolm Harbour! När det gäller marknadsövervakning kommer jag att få möjlighet att besvara dina frågor vid ett senare datum.
Lara Comi
Herr talman, mina damer och herrar! Direktivet om leksakers säkerhet markerade ett viktigt steg framåt för skyddet av barn upp till 14 års ålder. Direktivet fastslår de nödvändiga krav som leksaker måste uppfylla under tillverkningen och innan de marknadsförs.
De europeiska harmoniseringsorganen utarbetade harmoniserade europeiska normer på basis av de nödvändiga kraven: leksakernas överensstämmelse med dessa bedöms och säkerställs genom CE-märkningen, vilken garanterar en hög säkerhetsnivå med hänsyn till internationella normer. Naturligtvis hoppas jag att CE-märkningen med tiden kan ersättas av mikrochips. Dessutom tycker jag mig märka att EU hela tiden strävar efter att uppdatera sina säkerhetstester och att anpassa dem mer och mer till ny teknik.
Jag måste säga att jag är lite förvånad över behovet av att hålla en debatt, omedelbart före jul, om en undersökning där det konstateras att testet om gränsvärdena för migration hos kemiska element i leksaker är svårhanterligt. Vi får inte slå larm i onödan och maskera det med det berättigade behovet att kontinuerligt se över våra kontrollsystem, eftersom det också skulle kunna skada de många europeiska företag som är verksamma i leksaksbranschen och följer alla gällande regler och det skulle dessutom ske vid en tid som är avgörande för deras produktion.
Dessutom är det värt att nämna att förbättringar i lagstiftningen alltid måste svara mot förbättringar i dess tillämpning. Samtidigt som vårt arbete här i parlamentet kommer att fortsätta i linje med att förbättra kvaliteten på leksaker, är min förhoppning för det nya året att icke-europeiska länder ska använda våra normer som en modell för att förbättra kvaliteten på sina produkter på internationell nivå.
María Irigoyen Pérez
Herr talman, herr kommissionsledamot! Det direktiv som antogs 2009 var en framgång eftersom det uppdaterar lagstiftningen som styr leksakernas säkerhet. Direktivet är ett viktigt steg i rätt riktning eftersom det visar oss vilken väg vi ska gå, men det är inte tillräckligt.
Vi måste hela tiden vara vaksamma och uppmärksamma så att leksaker som saluförs inte riskerar barnens hälsa och säkerhet. Alla leksaker som finns på marknaden måste följa aktuell lagstiftning.
Vi måste granska och förbättra kontrollmekanismerna för att upptäcka farliga leksaker på grund av ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska (CMR-ämnen), dofter, eller andra farliga ämnen, som heteropolyanionföreningar (HPA).
Kommande lagstiftning måste vara tydligare beträffande varningar om minimiålder och de risker som uppkommer av olämplig användning. Vi måste försäkra oss om att den rekommenderade åldern för leksakerna baseras på undersökningar om barns beteende.
Vi måste kunna anpassa vår lagstiftning till vetenskapliga framsteg, baserade på välgrundade undersökningar och vara noggrannare när vi kontrollerar marknaden och leksaksimporten.
Vi måste arbeta tillsammans, öka samarbetet mellan medlemsstaterna och lita på att tullmyndigheterna arbetar tillsammans för att kontrollera leksaksimportens handelsvägar.
Européerna förbereder sig för att göra sina julklappsinköp och vi måste garantera att de produkter som de köper uppfyller alla säkerhetskrav.
Zuzana Roithová
(CS) Herr talman! Kommissionens vetenskapliga kommittés rekommendation om gränserna för utsläpp av de sex kemiska substanserna är inte entydig och det har lett till att denna fråga ställts. Jag håller med de sex experterna som gjorde bedömningen att de inte klart kunde påvisa skador för barn från dessa ämnen, eftersom när de simulerar exponering använder de vatten och inte barnens saliv som innehåller laktos. Vi får emellertid inte lämna föräldrar till små barn i tvivelsmål om de eventuella hälsoriskerna hos leksaker som är tillverkade av syntetiska material, och jag skulle därför vilja fråga om kommissionen tänker fortsätta sin undersökning genom att påbörja experiment med möss till exempel, som de gjorde när de undersökte effekterna av bisfenol, vilket läcker ut från nappflaskor gjorda av syntetiskt material och nu kommer att förbjudas i hela EU från mars.
Jag skulle vilja ställa två mer specifika frågor. Instämmer kommissionen i den vetenskapliga kommitténs förslag, vilket rekommenderar att man utgår från att exponeringen för ett barn ska vara 50 procent av exponeringen för en vuxen? Dessutom skulle jag med tanke på att den vetenskapliga kommittén rekommenderar en minskning av gränsen för kadmium från 0,5 mikrogram per kilo kroppsvikt för barnet per dag till 0,36 mikrogram, vilja fråga hur kommissionen ska överföra detta resultat och också de andra rönen som kommittén gjort till specifika åtgärder rörande gränser för leksaker och också för andra konsumtionsvaror. Herr kommissionsledamot, vi skulle verkligen vilja veta hur tidtabellen ser ut för dessa åtgärder så att föräldrar till små barn vet vad de har att hålla sig till.
Sylvana Rapti
(EL) Herr talman! När jag lyssnade på kommissionsledamoten som talade så kunnigt om polycykliska kolväten, cancerogener och toxiska ämnen trodde jag för ett ögonblick att han var kemist, inte kommissionsledamot. Sedan kom jag att tänka på att han är den kommissionsledamot som är ansvarig för denna fråga, och därför borde han i första hand ha svarat oss och i detalj redovisat CE-märkningen, den fråga som min ledamotskollega, Evelyne Gebhardt, tog upp, den märkning som ska vara en säkerhetsgaranti för de leksaker som våra barn leker med. Sedan insåg jag att han inte hade svarat på grund av ett mycket speciellt skäl: på fredag kommer det att vara exakt två år sedan den tidigare kommissionsledamoten undertecknade att säkerhetsavtal med leksakshandlare och importörer i en leksaksbutik utanför Bryssel. Det är i dag ett och ett halvt år sedan vi fick ett nytt direktiv; och ändå sitter vi här i dag igen som i fjol, vilket ordföranden så riktigt påpekade, och talar om samma ämne, leksakers säkerhet, och i år är förhållandena ännu allvarligare eftersom vi har en konjunkturnedgång, och i en konjunkturnedgång kommer de föräldrar som vill köpa leksaker och har ont om pengar att gå till den marknadssektor som säljer leksaker av undermålig kvalitet. Men undermåliga leksaker förorsakar tre problem: för det första vet den marknadssektorn inte vad den gör; för det andra har den ingen personal och för det tredje finns det inga kontroller, vilket innebär att vi fortfarande inte har något skydd. Som vi alla vet och accepterar är barnen det dyrbaraste vi har och som du så riktigt sade, herr kommissionsledamot, är barnen de mest sårbara samhällsmedlemmarna. Var snäll och svara oss om CE-märkningen, vilken är en säkerhetsgaranti. Jag ber dig om att finna en praktisk lösning så att varken du eller vi nästa år sitter här och talar om samma fråga igen.
Catherine Stihler
(EN) Herr talman! Att leksaker är säkra är viktigt för alla familjer i EU. Samtidigt som det är föräldrarnas plikt att försäkra sig om att de barn som de har ansvar för är säkra, måste de kunna lita på att de leksaker som deras barn leker med är säkra. I själva verket har jag tagit med mig några leksaker i kväll bara för att vi ska komma ihåg hur vissa leksaker kan se ut.
Därför störs jag av denna lättsinniga attityd till leksakers säkerhet och av att vi sitter här klockan halv tolv på kvällen för att åter ställa frågor om leksakers säkerhet. Vad ska vi göra?
Jag skulle vilja få upplysning från kommissionen om vilka företag som säljer eller distribuerar leksaker direkt som framgångsrikt åtalats för att missbruka CE-märkningen? På grund av de åtstramningsåtgärder som ålagts många medlemsstater är det när det gäller marknadsövervakningen just de organisationer som ska skydda konsumenterna som försvinner och går samman med andra penningsvaga organisationer och får sin finansiering indragen och sin makt minskad. På lokal nivå - ofta i främsta linjen i kampen mot farliga leksaker - kommer budgetnedskärningar att påverka handelsnormernas effektivitet.
Kan kommissionen och rådet undersöka om dessa nedskärningar kommer att bryta mot de åtaganden som gjorts i direktivet om allmän produktsäkerhet beträffande effektiv resursanvändning och vilka kontroller som tillämpas för att se till att medlemsstaterna skyddar barn från farliga leksaker? Kommer kommissionen därför att ta fram någon lagstiftning om ett gemensamt europeiskt ramavtal om marknadsövervakning?
Som i frågan i kväll har folk uttryckt sin erkänsla för Rapex arbete. Men systemet har begränsade resurser och det finns mer som kan göras för att utbyta information och ta bort farliga produkter från marknaden så snabbt som möjligt. Vilket stöd får utbytet av bästa praxis mellan övervakande polismän i EU? Kommer kommissionen dessutom att införa en omfattande databas i hela EU om olyckor och skador, och i första rummet införa denna för skador som rör barn och leksaker, så att farliga produkter kan avlägsnas från marknaden så snart som fysiskt möjligt?
Jag hoppas att vi under 2011 får se ett förbättrat engagemang för att ta itu med problemet med farliga leksaker på den gemensamma marknaden en gång för alla.
Csanád Szegedi
(HU) Herr talman, mina damer och herrar! Det är en evig sanning att våra barn är vår framtid. Därför är det ytterst viktigt att se till att de är skyddade från tidig ålder och förvissa sig om att de använder leksaker av hög kvalitet som inte utgör en hälsorisk. Emellertid är ett beslut om testmetoder bara en aspekt av att garantera leksakers säkerhet. Vad som är allra viktigast är att följa lagstiftningen. Både omfattande testning och tillämpning av sanktioner med en allvarlig avskräckande effekt när det rör sig om oegentligheter är särskilt viktiga när det gäller importerade produkter. Vi hör ofta talas om hälsorisker i samband med billiga leksaker av dålig kvalitet vilka i första hand kommer från Fjärran östern. Som praktiserande pappa märker jag ofta att i stället för att avskräckas av allt strängare inspektioner letar sig sådana usla produkter fram till våra barn i ökande omfattning och allt fler varianter. Vi måste förhindra den fortsatta tillströmningen av sådana leksaker och stödja den vitt spridda användningen av leksaker som tillverkats av naturmaterial.
Seán Kelly
(GA) Herr talman! Jag talade om detta ämne i fjol och i likhet med andra talare är jag nu här igen i kväll, ytterligare ett år har gått, och det är inte bra.
Ändå antar jag att det inte finns något mer oroväckande än att se sitt barn skadas eller dö till följd av att leka med en leksak. Vi föreställer oss detta som att svälja något eller kvävas, men det finns en mer dold dödsorsak och det är cancer. Det finns belägg för att cancer ökar bland små barn i synnerhet. Många anser att det är ett resultat av att barnen utsätts för kemikalier i barnleksaker. Polycykliska aromatiska kolväten nämns särskilt och därför är det viktigt att vi minskar cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska ämnen i barnleksaker till ett minimum.
Därför måste vi agera.
Det är på tiden att vi sätter igång och ser till att de leksaker som våra barn använder är säkra för dem.
Antonio Tajani
Herr talman, mina damer och herrar! Först skulle jag som svar på de många frågor som ställts under debatten vilja påpeka ännu en gång att direktivet kommer att tillämpas för marknadsaktörer från juli 2011 och att åläggandena som rör kemiska ämnen kommer att tillämpas från juli 2013. Under mitt tal sade jag att tillämpningen av de nya reglerna av alla berörda hade högsta prioritet för kommissionen.
Vad beträffar övervakning står det klart att en sträng lagstiftning inte bara är nödvändig utan också måste tillämpas korrekt, annars kommer den aldrig att bli effektiv. Därför är jag övertygad om att medlemsstaterna har en grundläggande roll att spela. Det är ju faktiskt så att en leksak som kommer in på inre marknaden i Rotterdam eller i Constanta, Rumänien, i dag kan dyka upp i Bologna, Lissabon eller Helsingfors i morgon, utan några som helst gränskontroller.
Vad som lugnar konsumenterna mer än direktiv som uppdateras var fjortonde dag är att man kan lita på att marknadsövervakningen fungerar ytterst noggrant och ordentligt; med andra ord så att om någon försöker sälja farliga leksaker kommer han eller hon att straffas och de farliga produkterna att tas bort från marknaden.
Givetvis tillämpas samma resonemang på företag; de som följer reglerna betalar priset för denna situation. De uppskattar faktiskt att de inte utsätts för orättvis konkurrens från dem som mer eller mindre avsiktligt säljer icke tillåtna produkter och leksaker. Kort sagt den verkliga utmaningen är att lugna konsumenterna, ge företagen rättssäkerhet och lika villkor och tillsynsmyndigheterna resurser och samarbetsmekanismer.
Därför kommer kommissionen under 2011 att undersöka möjligheten att utveckla ett flerårigt marknadsövervakningsprogram för att fastställa de långsiktiga åtgärder som bör vidtas och för att göra nödvändiga finansiella resurser tillgängliga så att man kan garantera enhetliga, stränga kontroller och konsekventa åtgärder av medlemsstaterna.
Jag vill också upplysa om att under 2011 ämnar jag organisera ett evenemang i Rotterdams hamn med de nederländska myndigheterna, om möjligt samtidigt som direktivet träder i kraft. Tanken är att se hur den största hamnen i Europa kommer att gå tillväga för att uppfylla de nya reglerna som direktivet fastställt.
Vad beträffar CE-märkningen - vilken var ett av de viktiga teman som togs upp i utfrågningen av mig inför parlamentet innan jag utnämndes och vilken också diskuterades i utfrågningarna av mig inför utskottet för den inre marknaden - vill jag påminna er om att den inte intygar kvalitet; den intygar bara överensstämmelse med vissa normer. Därför är den ett intyg om överensstämmelse med normer, inte ett kvalitetsintyg. Som jag har sagt flera gånger: en kvalitetsmärkning är något som vi bara kan tänka oss i framtiden.
Att genomföra CE-märkningen och förhindra missbruk av den - något som tyvärr händer när det gäller många produkter, också sådana utanför EU - är redan ett stort åtagande. Därför tror jag att vi kan fortsätta att arbeta med att utveckla CE-märkningen - och jag personligen är inte emot att diskutera införandet av en kvalitetsmärkning i framtiden kanske, men jag anser att det är för tidigt att göra det nu.
Beträffande databaser kommer de att vara med i översynen av direktivet om produktsäkerhet. Angående bisfenol, som finns i nappflaskor, rör det sig emellertid inte om leksaker, det täcks inte av direktivet, men som den ärade parlamentsledamoten påpekade har det redan tagits bort från marknaden.
Jag tror att jag svarat på de flesta av de frågor som ställts till mig. Jag är tacksam över att talmannen och parlamentsledamöterna har ställt frågor till kommissionen.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Liam Aylward
Tusentals nya leksaker kommer ut på marknaden i Europa varje år och julen är den tid då efterfrågan på leksaker i butikerna är som störst. Därför är det en fråga som ligger rätt i tiden.
Det råder betydande oro över skadliga kemikalier som hittats i vissa leksaker. Kommissionen måste skyndsamt ta upp detta. Säkerhetsnormer måste baseras på tillförlitliga testmetoder och intensiv forskning måste genomföras så att inga skadliga ämnen finns i barnleksaker.
Även om alla leksaker som kommer ut på marknaden från den 20 juli 2011 och framåt måste följa det nya direktivet om leksakers säkerhet och även om vi i Europa har världens strängaste lagstiftning när det rör säkra leksaker är det nödvändigt med ständig försiktighet. Kommissionen måste vara vaksam och stärka marknadsövervakningen av importen.
Alla återkallanden av farliga leksaker är en källa till oro och en omedelbar undersökning av varje fall måste göras. Konsumenterna måste ha förtroende för CE-märkningen vilken garanterar att en produkt håller EU-standard och har tillverkats av icke giftiga material.
