Stav jednání o klimatickém a energetickém balíčku (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je zpráva Rady a Komise o stavu jednání o klimatickém a energetickém balíčku.
Andris Piebalgs
člen Komise. - Pane předsedající, dnešní rozprava je velmi důležitá, protože se blížíme k dosažení dohody o klimatickém a energetickém balíčku. Chtěl bych poděkovat Parlamentu a zejména panu Turmesovi, paní Nieblerové, stínovým zpravodajům a zpravodajům za stanoviska, za velmi dobře odvedenou práci. Udělala na nás dojem serióznost a konstruktivní přístup všech zúčastněných, což bylo důležité a umožnilo to, abychom se velmi přiblížili k dohodě.
Poslední trialog o směrnici skončil dnes ráno v 1:30 hod. Bylo dosaženo velmi významného pokroku a vypadá to, že zůstává velmi málo nedořešených otázek. Znamená to, že jsme blízko cíle přijmout rámcový právní předpis o obnovitelných zdrojích energie, který fakticky ovlivní bezpečnost dodávek, konkurenceschopnost Evropy i udržitelnost.
Existují velmi dobré vyhlídky, že během několika příštích dnů budeme schopni potvrdit naši dohodu o stanovení 20% podílu obnovitelné energie ve Společenství do roku 2020. Budeme schopni potvrdit, jak bude tento cíl rozepsán do právně závazných cílů pro členské státy, jež poskytnou jistotu pro investování. Budeme schopni se dohodnout na mechanismech flexibility a spolupráce, jež členským státům umožní ve vzájemné spolupráci dosáhnout svých cílů hospodárnými způsoby. Budeme schopni se dohodnout na 10% cíli pro využití obnovitelné energie v dopravě a na bonusech za dosažení cílů u biopaliv druhé generace a u obnovitelných zdrojů používaných automobily s elektrickým pohonem. Budeme schopni se dohodnout na souboru kritérií udržitelnosti pro biopaliva používaná k dosažení tohoto cíle, a tento soubor bude vzorem pro celý svět. Budeme schopni se dohodnout na celé řadě opatření k odstraňování administrativních překážek, která brání prosazení obnovitelné energie a jejímu vstupu do elektrických a energetickým sítí. Před dvěma nebo třemi lety bychom si dosažení takového cíle ani nedovedli představit. Byla přijata skutečně důležitá opatření k dosažení cílů evropské energetické politiky.
Zmínil jsem se o mechanismech spolupráce. Zdá se, že důležitou otázkou, kterou jsme v jednání zatím nevyřešili, je to, zda by se tyto mechanismy měly v roce 2014 nějak přezkoumat. Komise plně chápe obavy Parlamentu, pokud jde o takový přezkum, vzhledem k tomu, že jedním z nejdůležitějších cílů této směrnice je vytvořit jasný a spolehlivý právní rámec pro investice. Zároveň jsme si vědomi toho, že mechanismus flexibility, který tato směrnice zavádí, obsahuje některé nevyzkoušené prvky. Nemůžeme si být jisti, že každá část tohoto plánu je naprosto dokonalá. Proto v zásadě nejsme proti přezkumu fungování těchto mechanismů, ale nechceme zpochybňovat cíl. Bude-li však shoda o tom, že by k takovému přezkumu mělo dojít, zdůraznil bych, že je třeba zajistit, aby to nijak nezpochybnilo cíle této směrnice nebo její ambicióznost.
Jsem přesvědčen, že orgány dokáží najít vhodné řešení tohoto zbývajícího problému. Při pohledu na tento proces jako celek jsem hrdý - a věřím, že hrdí byste měli být i vy - na to, že Rada a předsednictví spolupracují a že mnoho dosáhly. Směrnice umožní, aby celá Evropská unie dosáhla standardů, kterých až dosud dosáhl jen velmi omezený počet členských států. To je významný pokrok. Je to důležitý krok k zachování vedoucí úlohy EU při řešení zásadního úkolu vyrovnat se se změnou klimatu a jít v Kodani v příštím roce příkladem.
V souvislosti s nedávno přijatým balíčkem pro energetickou bezpečnost představuje tato směrnice také významný pokrok v našem úsilí zvýšit bezpečnost našich energetických dodávek. Příprava směrnice o obnovitelných zdrojích byla inspirativním pracovním procesem. Ve spolupráci orgánů sehrál Parlament plnohodnotnou roli. Blížíme se ke konci a z dosaženého konsensu je jasné, že výsledek bude skvělý. Těším se na to, až tento proces dosáhne v příštích dnech svého naplnění.
Stavros Dimas
člen Komise. - (EL) Chtěl bych vám poděkovat za možnost vystoupit dnes k tomuto velmi důležitému tématu. Klimatický a energetický balíček opatření navrhovaný Komisí je jednou z nejvýznamnějších iniciativ, kterou Evropská unie za poslední roky podnikla. S těmito opatřeními Evropská unie nejen splní své cíle v oblasti životního prostředí, ale zároveň rozhodujícím způsobem přispěje k novým mezinárodním dohodám zaměřeným na boj proti změně klimatu. Přijetí tohoto klimatického a energetického balíčku opatření je nezbytné, aby si Evropská unie zachovala svou mezinárodní důvěryhodnost.
Dnešní rozprava probíhá souběžně s mezinárodní konferencí o klimatu, jež se koná v polské Poznani. Je tedy samozřejmé, že nám dnes naslouchá Evropská unie i vyjednavači v Poznani a celé mezinárodní společenství. Tato opatření usnadní přechod Evropské unie k ekonomice s nízkými emisemi uhlíku. Mimoto poskytne evropskému průmyslu příležitost zaujmout čelné mezinárodní postavení v oblasti čistých technologií, a dá mu konkurenční výhodu.
Současná hospodářská krize nemůže být důvodem k apatii, je naopak dalším podnětem k tomu, abychom přijímali opatření proti změně klimatu. V dobách, jako je současná finanční krize, je třeba usilovat o to, aby se naše spotřeba a produkce přírodních zdrojů a výrobků stala hospodárnější a efektivnější. Navíc tím, že uspoříme energii a zlepšíme své zásobování energií, můžeme zvýšit energetickou bezpečnost Evropské unie díky snížení dovozu ropy a zemního plynu. Přechod k ekonomice s nízkými emisemi uhlíku podpoří inovaci, poskytne nové investiční příležitosti a vytvoří nová zelená pracovní místa. To je důvod, proč je klimatický a energetický balíček opatření součástí řešení nynější krize. Je základem nového, zeleného údělu, který posílí mezinárodní konkurenceschopnost evropských průmyslových odvětví.
Chtěl bych poděkovat Evropskému parlamentu, předsednictví a Radě za vynikající spolupráci s Komisí, pokud jde o klimatický a energetický balíček opatření i příslušné návrhy týkající se aut a oxidu uhličitého a směrnice o jakosti pohonných hmot. Došlo k významnému pokroku v řadě otázek, jež nás zajímají, a jsem si jist, že dospějeme k dohodě již v prvním čtení. Konečné dohody musí zachovat celkovou strukturu návrhu Komise a naše cíle v oblasti životního prostředí a musí také zaručit, aby svým spravedlivým dílem přispěly všechny členské státy.
Chtěl bych se krátce zmínit o revizi systému obchodování s emisemi skleníkových plynů. Abychom dosáhli cílů v oblasti životního prostředí, maximální hodnoty v systému obchodování s emisemi musí zaručit 21% snížení emisí do roku 2020 oproti hodnotám roku 2005. To je základní moment v návrhu Komise.
Chtěl bych říci několik slov k otázce rizika úniků oxidu uhličitého. Nejúčinnějším způsobem, jak toto nebezpečí řešit, je mezinárodní dohoda o změně klimatu. Jakékoli řešení, jež bude v rámci balíčku opatření dohodnuto, musí jednak podpořit mezinárodní dohodu, a musí být realizovatelné. Na toto téma dosud probíhá živá diskuse mezi Radou na úrovni ministrů, Evropským parlamentem a Komisí. Věřím, že bude nalezeno uspokojivé řešení, jež bude plně respektovat cíle v oblasti životního prostředí z návrhu Komise.
Pokud jde o mechanismus společného úsilí členských států mimo vlastní systém obchodování, dosáhly Rada a Evropský parlament významného pokroku v řadě otázek. Jednou z hlavních otázek v naší diskusi bylo najít vhodný poměr mezi flexibilitou a efektivitou při realizaci našich cílů. Komise stanovila u mechanismu čistého rozvoje maximální limit 3 % ročně, protože tak bude dosažena rovnováha mezi flexibilitou a snižováním emisí v Evropské unii. Tento limit spolu s možností obchodu s emisemi poskytne členským státům příležitost dosáhnout svých cílů. Komise věří, že flexibilita při plnění cílů členských států musí jít ruku v ruce s transparentním a účinným systémem kontroly. Tato zásada se již úspěšně uplatňuje v systému EU pro obchodování s emisemi.
A konečně, významného pokroku bylo dosaženo i v návrhu Komise vypracovat právní rámec pro zachycování a ukládání uhlíku. Pokud jde o financování zachycování a ukládání uhlíku, což je otázka, o kterou Parlament projevil zvlášť velký zájem, probíhají již diskuse o využívání rezerv u firem, jež se začínají zapojovat do systému obchodování s emisemi. To je pozitivní vývoj směřující k nalezení řešení. Velice vám děkuji a se zájmem očekávám vaše stanoviska.
Martin Schulz
jménem skupiny PSE. - (DE) Pane předsedající, jak vidíte, pan Solana zde není. Hlavním tématem dnešní rozpravy však je to, že chceme souhrnnou zprávu o trialogu. Komise, která se nyní podrobně vyjádřila, v rámci trialogu svou práci prozatím skončila, přinejmenším z větší části. Diskuse o podstatných otázkách probíhají mezi Radou a Parlamentem. Dnes ráno by velké množství poslanců, kteří nejsou do těchto diskusí zapojeni jako zpravodajové nebo v nějaké jiné roli, mělo možnost vyslechnout zde v plénu, jaký je stav věcí, a vyměnit si názory o této problematice - to je také důvod, proč Konference předsedů chtěla tuto rozpravu.
Slyšel jsem, že letadlo z Paříže právě přistálo. Pan Borloo je na cestě sem. Jsem teď toho názoru, že bychom měli do příchodu pana Borlooa diskusi přerušit, poté vyslechnout Radu a pak dále diskutovat, protože nechci, aby z toho byla jen jakási show. Chci dnes dopoledne od Rady slyšet, jak se věci mají. Rada by chtěla, aby Parlament jednal o celém balíčku koncem prosince mimořádným postupem. To je hezké, ale pak by tu prosím měl být včas, aby mohl předložit svůj názor Parlamentu. Poté o tom můžeme diskutovat.
Předsedající
Velmi vám děkuji, pane Schulzi. V programu jednání je uvedeno, že pan Borloo i pan Dimas a pan Piebalgs znovu dostanou slovo po vystoupeních předsedů politických skupin. Na konci rozpravy vystoupí znovu.
Dovolte, pane Schultzi, abych vám řekl ještě něco: Evropský parlament nepřizpůsobuje program svých plenárních zasedání tak, aby vyhovoval programům jednotlivých účastníků. Poslanci, kteří se účastní plenárních zasedání, musí přizpůsobit své programy podle parlamentního. Dalším řečníkem, jménem skupiny Evropské lidové strany ...
(Projevy nesouhlasu)
Záležitost byla vyřešena, pane Schulzi.
(Projevy nesouhlasu)
Hartmut Nassauer
jménem skupiny PPE-DE. - (DE) Pane předsedající, chtěl bych vystoupit s procesní námitkou a žádám proto, aby mi bylo uděleno slovo.
Žádám, aby zasedání bylo přerušeno, dokud nedorazí pan Borloo; neměnit program, ale jen zasedání krátce přerušit, dokud zde nebude pan Borloo. To žádám.
Předsedající
Dámy a pánové, před chvílí jsem vám řekl, že Parlament nepřizpůsobuje svůj program, tak aby vyhovoval programu těch, kdo se účastní jeho jednání. Vážnost této sněmovny to nepřipouští a vzájemný respekt mezi institucemi hovoří proti tomu..
Proto jsem vyslechl vaši procesní námitku a dospěl k rozhodnutí, jež jsem vám právě vysvětlil. Pan Borloo vystoupí po politických skupinách, a pan Borloo znovu vystoupí na konci rozpravy.
Graham Watson
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, nemůžete tuto procesní námitku pouze vzít na vědomí. Je jasnou vůlí poslanců v této sněmovně, aby si před rozpravou vyslechli, co jim pan Borloo považuje za nutné sdělit, takže počkejme.
(Potlesk)
Předsedající
Dámy a pánové, nezapomínejte, že plénum je svrchované. Vzhledem k tomu nechám o této záležitosti hlasovat. Budeme hlasovat o tom, zda přerušit plenární zasedání do příchodu pana Borlooa.
(Parlament návrh přijal)
(Zasedání bylo přerušeno v 8:50hod. a obnoveno v 9:05 hod.)
Jean-Louis Borloo
úřadující předseda Rady. - (FR) Pane předsedající, dámy a pánové, nejprve bych se chtěl omluvit za to, že jsem podcenil bruselský provoz, a doufám, že mou omluvu přijmete.
Vám, pane Piebalgsi a pane Dimasi, bych chtěl poděkovat za to, že jste nám umožnili uspořádat tuto rozpravu, a za vaši intenzivní spolupráci při přípravě klimatického a energetického balíčku, kterou jste zahájili po Bali za slovinského předsednictví, poté na neformálním srpnovém zasedání Rady v St. Cloud a jež pokračovala během pěti měsíců tohoto předsednictví. Naším společným úsilím je zajistit dohodu v prvním čtení na základě časového rozvrhu slučitelného s mezinárodními závazky a s volbami do Evropského parlamentu.
Během této rozpravy chci v podstatě vyslechnout, co máte na srdci, než se znovu zapojím do jednání Evropské rady ve složení ministrů životního prostředí, jež se koná souběžně po celý den. O naší diskusi a vašich připomínkách budu informovat své kolegy. Naši práci by nešlo zkoordinovat lépe, a jsem vám vděčný za toto pozvání, které potvrzuje naše společné přání dospět ke komplexní dohodě o energetickém a klimatickém balíčku.
S poznaňskou konferencí, která právě v tuto chvíli probíhá, skuteně vstupujeme do závěrečné fáze. Tato konference by měla připravit půdu pro prosinec 2009 v Kodani v době, kdy svět stále přešlapuje na rozcestí a členské státy prohlašují, že jsou připraveny zavázat se, i když ne samy o sobě, k urychlení transformace pod podmínkou, že ji bude financovat někdo jiný, nebo že na ni obdrží podporu, a k přezkumu svých postupů výroby a spotřeby pod podmínkou, že to neohrozí konkurenceschopnost. Zraky světa jsou v tomto měsíci, prosinci 2008, upřeny na Evropu, neboť události v Evropě v příštích dnech budou jakousi závěrečnou zkouškou, předzvěstí toho, co se bude dít během hlavních jednání na světové úrovni. Každopádně v to doufám.
Energetický a klimatický balíček je jakýsi návod "jak”, balíček o obrovském, ale kontrolovaném energetickém, hospodářském a technologickém přechodu se společným modem operandi, řadou mechanismů a metod solidarity, vše v rámci 27 zemí Unie, jež se k tomu demokraticky zavazují.
Je to pravděpodobně poprvé v moderních dějinách, kdy se země s rozdílnou ekonomikou pokusily změnit současně a společně své paradigma. Hospodářský rozvoj nebyl nikdy tak provázaný s těmito energetickými podmínkami. Dámy a pánové, to je úkol, který nám dnes historie svěřila. Hovoříme-li o energetickém a klimatickém balíčku, toto je první ekonomika na světě - 450 milionů spotřebitelů a 15 % emisí skleníkových plynů -, která se snaží ukázat, že je možný udržitelný rozvoj v měřítku 27 států nehledě na velmi rozdílné průmyslové, klimatické, geografické a hospodářské podmínky.
Pro ostatní kontinenty to také znamená, že jeden z jejich největších partnerů již přijal závazek; je to důkazem toho, že je to možné. Tři cíle jsou vám známy. Známé třikrát dvacet. Jsou tak tradičně nazývány i přesto, že u jednoho z těchto 20% cílů se vlastně jedná o 20 nebo 30 %. Těchto třikrát dvacet tedy znamená: 20% snížení emisí skleníkových plynů oproti roku 1990, 20 % obnovitelných zdrojů energie a 20% zvýšení energetické účinnosti. Komise převedla tyto cíle do pěti návrhů důležitých předpisů: směrnice o ETS neboli systému pro obchodování s emisemi CO2 pro průmyslové výrobce a dodavatele energie, jehož cílem je snížit do roku 2020 průmyslové emise o 21 %; směrnice o společném úsilí, jejímž cílem je snížit do roku 2020 emise skleníkových plynů o 10 % v odvětvích mimo systém obchodování s emisemi CO2, jako je stavebnictví, doprava a zemědělství; směrnice o obnovitelných zdrojích energie, jejímž cílem je zvýšit podíl těchto energetických zdrojů z o něco více než 8 % v roce 2006 na 20 %, s 10% snížením v odvětví dopravy; směrnice o zachycování a ukládání CO2, jejímž cílem je stanovit podmínky pro skladování CO2; a nakonec předpis o emisích CO2 z motorových vozidel, který chce v letech 2006-2008 snížit emise CO2 ze 160 na 120 gramů.
Než se budu podrobně zabývat jednáními, jež jsou přirozeně proměnlivá, chtěl bych pronést čtyři poznámky obecné povahy:
Za prvé, tento komplexní balíček, je konzistentní, nezávislý a spravedlivý. Každý zde může najít své místo a přispívat podle svých průmyslových, energetických nebo geografických podmínek. Dovolte mi poděkovat Komisi a předchozím předsednictvím za toto skutečně kolektivní úsilí. Náš cíl je jasný: Přijetí balíčku tohoto rozsahu by normálně trvalo několik let.
S ohledem na globální kalendář - časový rozvrh voleb do Evropského parlamentu a zasedání v Poznani a Kodani - se chtěly všechny zainteresované strany pokusit o dosažení dohody ještě do konce tohoto roku. To je jistě velmi obtížný úkol, ale jiná cesta neexistuje. Tento cíl, který byl vytyčen na zasedání Evropské rady pod německým předsednictvím, byl zopakován v říjnu pod předsednictvím pana Sarkozyho i přesto, že některé státy vzhledem ke krizi vyjádřily znepokojení a chtěly jakékoli rozhodnutí odložit. Samozřejmě zde bylo napětí, a pan Sarkozy musel vynaložit mimořádné úsilí, abychom mohli v této oblasti dosáhnout dalšího pokroku.
Dohoda dosažená v říjnu tedy potvrdila to, co bylo dosaženo za německého předsednictví. Především jste si přáli přenést své hlasování na dnešek nebo na zítřek. Tato reakce, toto přání vedly ke značnému urychlení, poskytly významný impuls v době, kdy se obavy soustředily na problematiku klimatu, a to mělo velmi pozitivní dopad. Vy - skupina předsedů, zpravodajů a předsedů výborů - jste se chtěli setkat se mnou a s panem Jouyetem a všichni jsme diskutovali o tom, jaké optimální podmínky by byly zapotřebí, abychom se mohli pokusit do konce roku dospět k dohodě. Věřím, že my všichni, a chtěl bych vám za to poděkovat, jsme doporučili, aby se tato zevrubná rozprava uskutečnila dnes a aby byly na dnešní odpoledne odloženy závěry těchto diskusí v Radě, 11.-12. prosince zasedání Rady, během následujícího víkendu trialog a poté rozprava, jak doufám, s hlasováním 17. prosince.
Musím vám říci, dámy a pánové, že to asi vejde do historie jako bod obratu na cestě k dohodě, jež zůstává naším společným cílem. Vstoupili jsme do rozhodující fáze jednání. Ze strany členských států, pokud jde o tuto problematiku, nedochází k žádnému politickému pózování ani politikaření. Nejsme na jednání, kde, jak se někdy stává, se stanoviska nebo postoje zastávají kvůli získání nějaké konkrétní výhody. Jsme svědky jakéhosi pozitivního paradoxu. Uvědomujeme si, že musíme přejít k činům, protože je to velice důležitá problematika, ale že to musíme učinit takovým způsobem, aby každý směr byl sociálně, finančně a hospodářsky přijatelný pro Unii jako celek a pro každý z členských států zvlášť.
Dnes jednání dospěla do rozhodující fáze. Trialogy probíhají podle očekávání dobře; právě vysoká kvalita trialogů a důvěra mezi stranami umožnily mírně pozměnit rozvrh. Nezbývá mnoho času, abychom dospěli k závěru: fakticky necelé dva týdny. Trialogy, z nichž některé probíhaly ještě včera do pozdních nočních hodin, by nám měly umožnit dopracovat 90 % textu, který pak může být přeložen do všech jazyků Unie.
V rámci přípravy na zasedání Rady 11.-12. prosince Rada ve složení ministrů životního prostředí dnes a Rada ve složení ministrů energetiky v pondělí 8. prosince projednají otázky, u nichž se dohoda mezi členskými státy ještě zdá být možná.
Dnes odpoledne se předsednictví pokusí o další pokrok v mnoha bodech týkajících se čtyř textů, jež tvoří v nejužším smyslu tento balíček.
Budu také informovat o vaší shodě, pokud jde o návrh nařízení o emisích CO2 z lehkých nákladních automobilů a o kvalitě paliv.
Poté navrhnu přijetí závěrů Rady ke sdělení Komise o odlesňování. Boj proti odlesňování a proti zhoršování stavu lesů a také udržitelná ochrana lesů a udržitelné lesní hospodaření jsou klíčovými prvky budoucí mezinárodní dohody o změně klimatu. Tyto prvky jsou předmětem velkých diskusí s našimi přáteli z Afriky.
Kromě toho jsme, doufám, dospěli k jednomyslným závěrům o geneticky modifikovaných organismech.
O víkendu mezi zasedáním Rady 11. prosince a 17. prosincem se bude konat závěrečný trialog. Bude samozřejmě naplánován tak, aby nám umožnil připravit se na rozpravy a hlasování v plénu 16.-17. prosince.
Předchozí trialogy, z nichž poslední se uskutečnil včera večer, proběhly z technického hlediska nad očekávání dobře. Mám-li být upřímný, ještě před několika měsíci se tato věc zdála být technicky nezvládnutelná. Musím říci, že všechny zúčastněné strany a stálí zástupci, výbor COREPER, byli na výši požadavků a odvedli skvělou práci. Samozřejmě bych chtěl také poděkovat představitelům Parlamentu na různých schůzkách a zejména na trialozích.
Bylo dosaženo značného pokroku a příprava textů proběhla v převážné většině bodů velmi dobře. Zejména celková struktura a individuální cíle stanovené každému z členských států mají nyní zajištěnu širokou podporu.
O některých obtížných otázkách se však stále ještě jedná v rámci Rady a mezi Radou a Parlamentem. Je jasné, že v rámci směrnice o systému pro obchodování s emisemi - což je pravděpodobně nejobtížnější směrnice - musíme najít způsob, jak dosáhnout postupnosti a finanční solidarity, jenž zajistí, aby i země, jejichž hospodářství je na uhlíku závislé nejvíce, mohly přejít na jiné zdroje energie.
V rámci Evropy se podle země energetická náročnost průmyslu se pohybuje od jedné do tří. Emise uhlíku se pohybují od jedné do čtyř, nebo v některých odvětvích dokonce do pěti. Z toho si můžete udělat představu o obtížích, jimž čelíme, ale musíme dospět k dohodě tak, aby byla zachována hospodářská a průmyslová konkurenceschopnost Evropy. Kromě toho jsme ve stálém kontaktu s evropskými průmyslovými odvětvími.
Ano, dražby elektřiny se pořádat musí, ale musíme najít způsob regulace, který nepřinese velké cenové skoky konečným spotřebitelům, ať v domácnostech, nebo v průmyslu. V současnosti mapujeme cestu k tomuto přechodu, aniž bychom zároveň vytvářeli riziko nekalé hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
Pokud jde o rizika přesunu emisí CO2, připravujeme dvě alternativy, které se navzájem nevylučují: postupné zavádění dražeb a mechanismus započítávání emisí, jako je ten, které plánují Spojené státy v rámci svého vlastního balíčku.
Argument, že by to ohrozilo svobodu obchodu, není podle našeho názoru opodstatněný. V každém případě o volbě mechanismů prostě musí být rozhodnuto v některé pozdější fázi. V dané chvíli v podstatě potřebujeme zjistit, co je vhodné pro odvětví, která jsou zvlášť zranitelná v důsledku toho, že jsou potenciálně vystavena velmi vysokým dodatečným nákladům z hlediska zachování konkurenceschopnosti a rizik souvisejících s přesunem emisí CO2.
Někteří lidé, jako například naši němečtí přátelé, chtějí ponechat jen jedno kritérium a upustit od postupnosti. Musíme najít řešení, jež bude přijatelné pro nás pro všechny. Zkrátka, v této fázi jednání vznikly tři velké bloky.
První tvoří hlavně pobaltské země, které - přinejmenším jedna z nich - mají v souladu s podmínkami Smlouvy zlikvidovat jaderné elektrárny a které jsou v důsledku své specifické geografické polohy energeticky skutečně izolovány. Tyto země oprávněně zdůrazňují řadu specifických technických, praktických a finančních otázek.
Druhý blok tvoří země, jejichž průmysl je energeticky mnohem méně účinný, neboť je silně závislý na uhlíku. Nejtypičtějším příkladem je Polsko. Naším úkolem je najít pro tyto země takový systém postupnosti, který za žádných okolností nezmění globální cíle nebo konečnou lhůtu, tj. rok 2020, ale který bude stále ještě přijatelný pro ostatní země. V těchto případech by měla být upřednostněna postupnost systému.
A konečně země třetího bloku, i když nemají z hlediska tohoto procesu vážné starosti nebo podstatné starosti, věnují značnou pozornost výši nákladů naší požadované solidarity a použití výnosů z různých dražeb, a zejména tomu, zda se uplatní post-alokace, nebo se bude postupovat jinak.
Za dva dny - 6. prosince - se má uskutečnit v Gdaňsku setkání pana Sarkozyho s hlavami států nebo předsedy vlád Polska, České republiky, Maďarska Slovenska a pobaltských zemí a také Rumunska a Bulharska.
Jsem přesvědčen, že se jim podaří najít způsoby, jak dospět k dohodě o tématech, jež oprávněně považují za důležitá. Na konci této první fáze, než se znovu sejde Parlament, bude zcela nepochybně existovat silný závazek hlav států a předsedů vlád.
Bez silného, jednomyslného závazku členských států ovšem tento balíček nemůže fungovat. To bylo jasné hned od počátku. Nemůžeme navrhovat změnu hospodářských a sociálních základů života pro 450 milionů evropských občanů, jako je tato, bez mimořádně silného politického vývoje.
Ve všech parlamentech členských zemí, a možná i u některých z vás tady samozřejmě existuje silné nutkání postavit se proti této výzvě, myslet si: "K čemu je tohle všechno? Počkejme si na Kodaň, počkejme si na sestavení nové americké administrativy.” Nebo si dokonce vzhledem k finanční, průmyslové a sociální krizi pomyslet: "Teď není ten pravý čas”. To však znamená nepochopení toho, že to, co neuděláme dnes, nás v budoucnu přijde draho z hlediska produktivity a konkurenceschopnosti. Nebudeme-li jednat dnes, za situace, kdy to naše ekonomiky a demokracie stále ještě snesou, dostaneme se do nezvratné, nesnesitelné situace a jakýkoli pokrok pak už nebude možný. Selžeme v očích zemí, jež potřebují, abychom uspěli, a aby i ony mohly věřit v rozvoj. Selžeme v očích zemí, jež potřebují, abychom uspěli, a aby tak ony mohly věřit ve svůj udržitelný rozvoj. Selžeme v očích svých dětí. V každém případě, jak bychom mohli pohlédnout do očí svým africkým partnerům, s nimiž jsme dospěli ke společné evropsko-africké platformě, potvrzené před několika dny v Addis Abebě, potom jít do Kodaně a hovořit o změně globálního paradigmatu, jestliže Evropa, která, ať se nám to líbí nebo ne, vystupuje v této záležitosti jako rytíř-zachránce, jako tomu bylo na Bali, tento balíček nepřijme? Neumím si představit, jak by byla možná dohoda v Kodani bez tohoto zásadního předpokladu.
Na druhé straně, jestliže se našim 27 státům, mezi nimiž jsou bezesporu dosud velké rozdíly v míře bohatství a mají a priori různé průmyslové a energetické systémy a také různé klimatické podmínky, podaří dohodnout se na veřejném procesu, který lze vyhodnocovat, ověřovat a financovat, a tím uvedou do pohybu historickou změnu v trendech, pak věřím, že nás to naplní nadějí pro Kodaň a pro budoucnost naší planety.
Jsme přesvědčeni, že spolurozhodování, které je samo o sobě mimořádnou příležitostí - neboť nevěřím, že jedna ze složek demokracie by sama o sobě mohla v tomto rámci zajistit pokrok -, zůstává pro tak důležitou změnu základním pravidlem.
Mohu-li se tak vyjádřit, to je důvod, proč samozřejmě co nejlépe využijeme všechny diskuse a stanoviska, jež uslyšíme dnes dopoledne, a dokonce i v časném odpoledni, a doufám, že tento postup spolurozhodování nám umožní učinit tento důležitý krok, po kterém, chtělo by se dodat, tak touží evropští občané. Je to odpovědný krok a krok směrem k naději.
(Potlesk)
Joseph Daul
jménem skupiny PPE-DE. - (FR) Pane předsedající, pane Borloo, pane Piebalgsi, pane Dimasi, dámy a pánové.
Naše dnešní dopolední rozprava byla věnována tomu, co je dnes všeobecně označováno za "energetický a klimatický balíček”, soubor politických opatření obsahující zásadní cíle vytyčené čelnými představiteli 27 zemí v březnu 2007. Mezi těmito pěti texty existuje množství vazeb, proto je musíme řešit jako koherentní politický celek. Souběžné posouzení těchto textů je výzvou a představuje velkou pracovní zátěž pro každou z našich institucí. Chtěl bych poděkovat všem zainteresovaným stranám, a zejména předsednictví a týmu pana Borlooa, za jejich úsilí.
Tato práce byla obtížná dokonce ještě před vypuknutím finanční krize. Nyní je mimořádně obtížná v důsledku hospodářského a sociálního napětí, jež vyvolává u občanů v každodenním životě velké obavy. A přesto, za této obtížné a vážné situace, se musíme vyvarovat neúspěchu. Naší povinností je využít každou šanci na úspěch. Nejde však o to, abychom druhým vnucovali svou vůli, ale abychom byli přesvědčiví a vyvíjeli nezbytné úsilí, jež zajistí, že bude možno přijmout vyvážená, prozíravá rozhodnutí.
Musíme využít této historické příležitosti k tomu, abychom zvrátili trend změny klimatu. Musíme nastoupit cestu, která nás zachrání před směřováním přímo ke katastrofě. Boj proti změně klimatu a podpora ekologických inovací také znamená ve střednědobém výhledu rychle nastartovat evropské hospodářství a průmysl. Znamená to také plánovat své investice dnes, abychom zachovali pracovní místa zítra, a z tohoto důvodu musíme zajistit podporu občanů.
Skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů nelitovala úsilí při přípravě energetického a klimatického balíčku v pevné víře, že je to zásadní strukturální politika, a především také s pocitem, že je to politika s historickým významem, a tedy obrovská zodpovědnost vůči budoucím generacím. Tento týden byla dosažena dohoda o jednom z pěti návrhů, o regulaci emisí CO2 u aut.
Z pohledu naší skupiny, z pohledu pravého středu, to vysílá silný politický signál a je to pobídka, abychom v této práci pokračovali. Nicméně podstatná je vyváženost balíčku jako celku, a o tom budeme hlasovat na příštím plenárním zasedání. Naším úkolem je vzájemně si naslouchat a vyvinout potřebné úsilí, abychom vytvořili podmínky pro kompromis. Především je však naším úkolem znovu ujistit občany o jejich budoucnosti a zajistit si jejich podporu pro možnosti strategické volby Evropy ve střednědobé perspektivě.
Dovolím si říci, že převažuje atmosféra dobré vůle, a my tak získáváme šanci na úspěch na důležitých jednáních za několik dní v Poznani a v příštím roce v Kodani.
Martin Schulz
jménem skupiny PSE. - (DE) Pane předsedající, není mým úkolem detailně probírat právní předpisy, o nichž teď diskutujeme. Pokusím se charakterizovat širší rámec, v němž podle názoru naší skupiny musíme koncipovat tento klimatický balíček. Jsem rád, že se dostavil úřadující předseda Rady. Jeho vystoupení jsem si pozorně vyslechl. Změna klimatu, jak zcela správně řekl, je velkou výzvou pro nás všechny: pro Radu ve složení hlav států a předsedů vlád, pro Evropský parlament i pro Komisi.
Slyšeli jsme mnoho velkých slov, 20 % - 20 % - 20 %. Zde, v Parlamentu, se odehrává jen mravenčí práce při precizování detailů této záležitosti. Velké titulky jsou dílem hlav států a předsedů vlád. Mravenčí práce při precizování detailů se odehrává zde, v Parlamentu. Pan Daul správně řekl, že máme výchozí dohodu v souvislosti se směrnicí o emisích z automobilů. Pochvala za tento úspěch náleží Parlamentu. Proto by v titulku tohoto legislativního postupu, který jsme dotáhli do výchozí dohody, nemělo být uvedeno Sarkozy, ale Sacconi.
(Potlesk)
Zastavím se proto u tohoto postupu, o kterém byla dosažena dohoda. Není to normální postup. Evropský parlament se rozhodl spolu s Radou a Komisí pro neobvyklou cestu. Dokončit neformální trialog, a poté o něm hlasovat je hezká věc. Avšak to, co zde děláme, je odstoupením od běžného parlamentního postupu v případě šesti různých legislativních postupů. Znamená to, že velký počet poslanců této sněmovny se nemůže zapojit do podrobných konzultací, ale musí omezit veškerou svou parlamentní aktivitu na to, že budou moci nakonec říci "ano" nebo "ne" a svým způsobem tak ratifikovat již dosažený výsledek.
To je závažný případ zřeknutí se parlamentních práv. Jsem poněkud šokován tím, že ti, kdo jinak vždy hovoří o transparentnosti a účasti, přehlížejí tuto okolnost s chladným úsměvem. Nicméně v konkrétních situacích je třeba učinit rozhodnutí, zda je to oprávněné v porovnání s výzvou, jíž čelíme. Naše skupina o tom zevrubně diskutovala. Shodli jsme se na tom, že tato výzva je tak velká, že tentokrát je nutné se vydat touto cestou.
Pane úřadující předsedo Rady, oprávněně jste řekl, a je to i naším pevným přesvědčením, že toto je výzva století. Všechny klimatické výzvy tohoto století nyní nevyřešíme. Nevyřešíme-li však výzvy, jimž nyní čelíme, v průběhu tohoto století se zhroutíme. To je pro nás zásadní důvod, když říkáme, že chceme nyní dovést tento postup do konce.
Nemyslím si, že Rada učinila své nejmoudřejší rozhodnutí, když převzala a vyhradila si právo přijmout konečné rozhodnutí na úrovni hlav států a předsedů vlád, protože v Evropské radě na úrovni hlav států a předsedů vlád platí zásada jednomyslnosti. Již jste naznačil, že prezident Sarkozy musí ještě absolvovat oddělená jednání s osmi až devíti státy. Mnoho štěstí! Doufáme, že výsledek bude pozitivní. Parlament však postupem, který jsme v tomto případě použili, nevydal žádný bianco šek. Neznamená to, že tento parlament je definitivně ochoten akceptovat jakékoli konkrétní přání kteréhokoli jednotlivého členského státu, jež musí být ještě dojednáno za zavřenými dveřmi.
Při neformálním trialogu se nakonec musí vše odsouhlasit. Jednotný postoj Rady, jednotný postoj Parlamentu a jednotný postoj Komise. Není možné a nesmí se stát, abychom zde vše detailně probírali jen proto, aby pak Evropská rada řekla dobře, ale musím ještě něco opravit tady, a musím ještě něco požadovat támhle, a aby se nakonec řeklo Parlamentu: všechno, nebo nic! Tak to prostě nejde. Proto doporučuji panu Borlooovi a úřadujícímu předsedovi Rady panu Sarkozymu: přijďte s výsledkem, který bude přijatelný pro všechny.
Proto by neměly být žádné blokace ani v Evropské radě, ani při oddělených jednáních. Udělali jsme vše pro to, abychom mohli přespříští týden hlasovat Evropský parlament se dohodl, že dá tomuto balíčku své požehnání ještě letos, bude-li to možné. Pro pana Sarkozyho to bude, jak věří, velký triumf. Proto říkám tady a teď, že bude-li výsledek úspěšný, je tento úspěch především plodem usilovné práce poslanců Evropského parlamentu. Můžeme být pyšní, a když vše půjde dobře, může být pyšné i předsednictví Rady.
(Potlesk)
Graham Watson
jménem skupiny ALDE. - (FR) Pane Borloo, bylo nám řečeno, že jste přiletěl z Paříže letadlem. Je-li to pravda, pak příště použijte vlak. To snad zajistí, že sem dorazíte včas, a zachováte si svou reputaci člověka, jemuž záleží na životním prostředí.
Pane předsedající, Unii možná dělí pouhé dny od historického průlomu v boji proti změně klimatu. Představitelé našich zemí v odstínech zelené rádi mluví, ale nyní uvidíme, jaká je barva jejich peněz. V březnu tohoto roku se dohodli na 20% snížení emisí uhlíku do roku 2020, a nyní je v Radě ticho po pěšině. Naším úkolem je trochu to rozpohybovat.
Jak jste řekl, pane předsedající, změna klimatu je největší výzva, před níž stojíme. Existují tací, kteří naříkají, že snížení emisí uhlíku, na kterém se dohodli, si nemohou dovolit; ale tvrdit, že by to vyhnalo ceny energie nahoru o 17,5 %, je od Itálie nezodpovědné. Výroba obnovitelné energie ceny sníží a nejenže nám ušetří peníze, ale zachrání nám život.
Existují známky pokroku v dohodě. Chystáme se nastolit reálný systém tržních limitů a obchodu, takový, jenž bude citlivě reagovat na potřeby členských států, a přitom nezpustí ze zřetele svůj cíl, ale potřebujeme, aby Rada potvrdila svůj závazek do roku 2020 dosáhnout 20% podílu obnovitelné energie; potřebujeme, aby Rada vytyčila cestu ke kontrolovatelnému a transparentnímu společnému úsilí v oblastech, jichž se netýká systém obchodování s emisemi; a potřebujeme, aby se Rada zavázala k výzkumu, který nám otevře možnosti zelených technologií, jako je zachycování a ukládání uhlíku.
Musíme jednat, abychom zajistili, že spojení průmyslového lobbismu a egoistických zájmů jednotlivých zemí, jež zablokovalo pokrok v otázce emisí z automobilů, nezmaří příští týden historickou příležitost. Evropa má šanci stanout v čele světového úsilí o snížení emisí uhlíku, v zájmu budoucích pokolení vyvolat skutečnou změnu. Kdy jsme měli tak vznešený cíl přímo na dosah ruky? Rada musí dodržet své slovo.
Claude Turmes
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Pane předsedající, v americkém prezidentu Obamovi máme dnes politického vůdce, který ukazuje prozíravost a odvahu. Prezident Obama učiní ze zelených technologií, obnovitelných energií a účinných automobilů ústřední bod obnovy amerického hospodářství.
Jde také o otázku etické obnovy této země, kterou prezident Bush v oblasti hospodářství, mírové politiky a etiky přivedl k bankrotu. Ve stejné chvíli, kdy máme tuto mimořádnou historickou šanci, my zde v Evropě, my, kteří jsme vždy stáli mezinárodně v čele, my, kteří jsme vždy v mezinárodní klimatické politice stanovovali normy, riskujeme, že náš dlouhodobý výhled budou omezovat nejšpinavější podniky a jejich pomahači. Bylo by historickou chybou a ztratili bychom veškerou diplomatickou důvěryhodnost, kdyby tento parlament nenapomohl tomu, aby se z tohoto balíčku stal balíček pro budoucnost.
Jde tu o politiku, a jsem hrdý na to, že jsme včera večer s liberály, sociálními demokraty a ovšem velmi váhavými konzervativci pokročili v otázce obnovitelných energií. Jeden konzervativec mi ještě stojí v cestě, a to je pan Berlusconi.
U tohoto klimatického balíčku jde také o politickou budoucnost. Jsem rád, že v osobě pana Rasmussena máme sociálně demokratického představitele, který chce pokrok a zelenou sociální politiku, a ne návrat do 70. let minulého století jako jiní sociální demokraté. Jsem rád, že pan Watson sleduje zelený liberální kurs, a napínavou otázkou bude, jak budeme postupovat při ochraně přírody? Kde je etika u strany, jež chce být největší lidovou stranou v Evropě? Chceme skutečně dovolit, aby konzervativci jako pan Tusk, pan Berlusconi a paní Merkelová a jejich pomocníci zde v tomto parlamentu zabránili Evropě v historickém pokroku pro její občany a svět?
Alessandro Foglietta
jménem skupiny UEN. - (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, nová formule 20/20/20 použitá ke shrnutí cílů Evropy v boji proti změně klimatu je ambiciózním závazkem, díky nemuž připadne Evropě v této globální bitvě nezpochybnitelná vedoucí úloha. Mám-li být upřímný, měl bych zdůraznit rozdíl mezi univerzální povahou tohoto cíle a jednostranností evropských závazků. Podle mého názoru bychom měli nalézt dosti odvahy, abychom si přiznali, že tento projev našich schopností by se zároveň mohl ukázat jako zcela zbytečný z hlediska životního prostředí a zničující pro náš průmysl, nebude-li předmětem mnohostranných jednání.
My všichni zřejmě podporujeme cíl chránit životní prostředí, ale abychom to mohli dělat, musíme nalézt nejúčinnější nástroje, jež budou mít širokou podporu. Je důležité, aby obě tyto podmínky platily společně, protože jedna bez druhé by vedla ke zmaření všech našich snah a mohla by dokonce přivodit nenapravitelné důsledky pro náš průmysl. Proto je zásadně nutné provést analýzu nákladů a přínosů. Chtěl bych zdůraznit, že takovýto přístup v žádném případě neznamená omezování nebo zpochybňování významu ochrany naší planety; prostě věřím, že musí být důkladně zhodnoceny nástroje obsažené v klimatickém a energetickém balíčku, a na prvním místě revize směrnice o systému obchodování s emisemi, a to i z hlediska hospodářské nebo byrokratické zátěže pro naše podniky a veřejnou pokladnu i z hlediska konkurenceschopnosti evropské výroby, se zvláštním důrazem na malé a střední podniky.
Takový způsob uvažování je legitimní, zejména v době, kdy je globální ekonomika rukojmím špatné hospodářské situace, a vyžaduje novou analýzu filosofie celého balíčku. Mám na mysli přezkum kritérií používaných pro výpočet cílů u jednotlivých zemí. Především je naléhavě nutné plně využívat takzvaných mechanismů flexibility, a jen tehdy můžeme doufat, že zůstaneme konkurenceschopní na globální úrovni. Závěrem chci zdůraznit, že v této době je víc než kdy jindy nezbytné vyvarovat se pokusů využívat rozpory mezi obránci průmyslu a zastánci životního prostředí.
Umberto Guidoni
jménem skupiny GUE/NGL. - (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, pane Borloo, pane Piebalgsi, pane Dimasi, někteří lidé říkají, že evropská směrnice 20/20/20 je spojena s příliš vysokými náklady pro hospodářství Evropské unie. Mezi nimi je i italská vláda, která odhaduje zvýšení nákladů téměř na dvojnásobek, aniž by však podepřela své odhady jakýmikoli přesvědčivými důkazy. Takové postoje ovšem podceňují budoucí ceny fosilních paliv a neberou v úvahu značné výhody pramenící z rychlého rozšíření obnovitelných energií, například bezpečnost dodávek energie, ale především vytváření nových pracovních míst v době recese, kdy z výrobních procesů jsou vytlačovány tisíce pracovníků.
Větší energetická účinnost a široké využívání obnovitelných zdrojů jsou klíčem k překonání hospodářské krize. Věnovat velkou část veřejných prostředků na záchranu bank znamená znovu zavádět tentýž hospodářský model založený výhradně na financích, což vedlo ke krizi, kterou se snažíme zvládnout. Nemůžeme se zabývat hospodářskou situaci bez změny naší strategie. Směrnice EU se zaměřuje na inovaci, a snaží se zejména včas zvládnout otřesy způsobené nyní probíhající změnou klimatu. To je soubor problémů, který bude stále tíživěji doléhat na životy evropských občanů a na hospodářství členských států. To je důvod, proč veřejné investice nesmí být znovu používány k udržení tradičních odvětví, ale musí se zaměřit na oblasti, jež povedou k inovaci v oblasti energetiky a životního prostředí.
Rozvoj distribučních sítí a přednostní přístup k nim jsou klíčovými faktory růstu odvětví obnovitelné energie. V 60.-80. letech minulého století se v rámci velkých veřejných investic vynaložilo na infrastrukturu sítí pro rozsáhlé centralizované systémy mnoho prostředků. Stejným způsobem by se měla zajištit i budoucnost systému založeného na obnovitelné energii. Proto potřebujeme mít zařízení na výrobu obnovitelné energie s využitím nových technologií. A k tomu potřebujeme investice, výzkum a vývoj technologií. Naléhavě potřebujeme přijmout tento balíček v prvním čtení na prosincovém plenárním zasedání, jak to očekávají občané Evropy. Nemůžeme dovolit, aby krátkozraký egoismus některých států a určité hospodářské zájmy tento proces zablokovaly.
Johannes Blokland
jménem skupiny IND/DEM. - (NL) Pane předsedající, v posledních týdnech jsme pracovali ze všech sil na jednáních o klimatickém a energetickém balíčku. Vyžádal si spoustu našeho času, ale podle mého názoru se vyplatila každá vynaložená minuta. Chtěl bych zejména poděkovat zpravodajům za nesmírné úsilí, jež vynaložili, a vyzvat je, aby trvali na ambiciózní dohodě během příštích dvou týdnů. Chtěl bych také poděkovat předsednictví a Komisi za jejich neúnavné úsilí během jednání.
Občas mám dojem, že předsednictví má velké potíže s tím, aby se po obsahové stránce více přiblížilo ke stanovisku Parlamentu, což by mohlo mít nepříznivý dopad na ambice klimatického balíčku. Jsem si však plně vědom obtížnosti úkolu předsednictví dospět v Radě ke shodě, některé členské státy nyní určitě využívají finanční krize k oslabení úsilí v oblasti změny klimatu a energie. Takový stav věcí je politováníhodný.
Odložíme-li své ambice, bude nás to stát mnohem víc. Nyní je pravý čas hledat řešení. Chtěl bych vyzvat předsednictví, aby vytrvalo ve slibném úsilí, na něž se přistoupilo na jarních zasedáních Evropské rady v roce 2007 a 2008. S ohledem na konferenci o změně klimatu, která byla zahájena tento týden v Poznani a které se zúčastníme spolu s delegací EU, je nesmírně důležité, abychom ve svých ambicích nepolevili.
Na Bali jsme se před ostatním světem zavázali, že předložíme dalekosáhlý klimatický balíček, a neměli bychom ho zklamat. Pokud se tak stane, ztratí Evropská unie důvěru, což na druhé straně ovlivní pokrok na jednáních o nové smlouvě o změně klimatu. Člověk dostal planetu Zemi do správy. Je naší povinností, abychom tam, kde je to možné, odčinili škody, které jsme stvořenému způsobili.
Roger Helmer
Pane předsedající, čelíme nepochybně největší krizi, s jakou jsem se za celý svůj život setkal, avšak hrozbou není globální oteplování, ale naše politické reakce na globální oteplování. Je jistě pravdou, , že za posledních 150 let se Země mírně a přerušovaně oteplovala, ale tato změna je plně v souladu s dobře známými dlouhodobými přírodními klimatickými cykly, které jsou známy již po tisíciletí. Bylo tu holocénní maximum, s římské optimum i teplé období ve středověku. Nyní se zdá, že se přibližujeme k novému klimatickému optimu 21. století.
Faktem je, že hladina moří se dnes nezvyšuje rychleji, než tomu bylo po staletí. Faktem je, že celkové globální zalednění je víceméně stálé. Faktem je, že extremní výkyvy počasí nejsou dnes častější než před sto lety a že polární medvěd není jako druh ani zdaleka ohrožen, ale jeho početní stavy se za posledních několik desetiletí ve skutečnosti prudce zvýšily.
Pravda, kysličník uhličitý je skleníkový plyn, byť skleníkový plyn méně důležitý než vodní pára, ale klimatotvorný efekt CO2 není lineární. Je to zákon klesajících výnosů. Za nynější atmosférické úrovně přibližně 380 částic na milion budou mít další zvýšení CO2 zanedbatelný účinek.
Naproti tomu naše politiky budou mít zničující hospodářský účinek. Škody budou obrovské. Naše nedosažitelné cíle v oblasti obnovitelných zdrojů, zejména pokud jde o energii větrnou, prakticky hrozí výpadkem dodávek elektřiny.
Tyto politiky nebudou úspěšné, stejně jako nebylo úspěšné Kjóto. Dokonce i když Západ emise sníží, rozvíjející se trhy, Čína a Indie, to zjevně neučiní. Množství CO2 se bude ještě nejméně půl století zvyšovat. Faktem je, že rok 1998 byl nejteplejším rokem, jaký lidstvo pamatuje, a že v posledních deseti letech bylo ve světě chladněji. Opatření, o nichž dnes diskutujeme, jsou největším kolektivním útěkem od reality, s jakým jsme se kdy setkali.
Předsedající
Dámy a pánové, musím učinit krátké procesní prohlášení. Jak víte, Parlament se před zahájením této důležité rozpravy rozhodl vyčkat do přistání letounu Rady. To znamená, že náš program nabral značné zpoždění. Zdvořilost také přikazuje, abychom splnili závazky vůči hostům.
Jak víte, v 11:30 hod. očekáváme v této sněmovně dalajlamu. V 11:30 hod. se samozřejmě bude konat slavnostní zasedání.
To znamená, že jistě nebudeme schopni ukončit nynější rozpravu v 11:30 hod. Poslední řečníci budou tedy muset vystoupit po skončení slavnostního zasedání, čímž se také posune doba hlasování. To vše se přirozeně objeví na vašich monitorech.
Požádal bych nyní řečníky o striktní dodržení délky příspěvků.
Werner Langen
(DE) Pane předsedající, někteří z nás stále ještě vypadají unaveně, protože jsme jednali dnes ráno do 2 hodin. Chceme globální dohodu, ale to přirozeně vyžaduje zapojení všech hlavních hráčů: Číny, Indie a především USA. Bez jejich zapojení nebude možné proti změně klimatu bojovat, i kdyby Evropa vyvinula sebevětší úsilí. Nutno přiznat, že zaostáváme za svými cíli pro rok 2020, ale my neodpovídáme jen za klima, ale také za zachování pracovních míst a za konkurenceschopnost našeho hospodářství. To je dilema, do něhož jsme se dostali, a mohu říci jen to, že návrhy Komise nebyly tak dobré, abychom je mohli přijmout.
Nyní diskutujeme a konzultujeme tak intenzívně proto, že v rozporu s veřejnými prohlášeními nebyly v návrzích Komise tyto aspekty dostatečně zohledněny. Věřím proto - pan Schulz má pravdu -, že si musíme ponechat své právo na spolurozhodování a nemůžeme vystavovat žádné bianco šeky. Avšak dílčí výsledky například u automobilů, kde jsme nalezli zodpovědný kompromis, který odvětví nevyhovuje, ale zaručuje přiměřená přechodná období, podpořit můžeme, přestože proti nim protestuje několik Zelených a přestože se sjednocená lobby různých zájmů pokouší tento užitečný kompromis bagatelizovat.
U obnovitelných energií je otázkou otevřít si všechny možností, ale od samého počátku nevylučovat ani technické inovace. A v největším sporném bodě, obchodování s emisemi, je nutné se vyhnout přemisťování pracovních míst. Regulace musí být jednoduchá, musí být nákladově únosná pro spotřebitele i průmysl a musí bránit narušení hospodářské soutěže mezi členskými státy. To je náš cíl. Bude-li dosažen, pak můžeme s balíčkem souhlasit.
Linda McAvan
Pane předsedající, nejprve chci poděkovat francouzskému předsednictví, protože je odhodláno dosáhnout dohody, a my také. Avšak, jak bylo řečeno, k žádné dohodě nemusí vůbec dojít.
Jsem stínovou zpravodajkou skupiny PSE pro systém obchodování s emisemi a chceme několik věcí. Chceme zajistit, že hlavní úsilí bude vyvíjeno v Evropě, a ne financováním vnějších aktivit. Financování vnějších aktivit musí podléhat přísné kvalitativní kontrole; nemohou to být prostě jakékoliv staré projekty. Chceme adresné financování zaměřené na zmírňování dopadů změny klimatu. Nemůžeme jít do mezinárodních jednání s neurčitými přísliby financí pro rozvojové země. Nyní chci, aby Rada pokročila v otázce vyčlenění prostředků. Potřebujeme, aby se to dalo trochu do pohybu. Nemůžeme přijít do jednacího sálu s prázdnou. Potřebujeme jasná kritéria pro přesun emisí uhlíku, abychom poskytli jistotu našim podnikům a zaručili, že nebudou znevýhodněny.
Pane Borloo, hovořil jste o zvláštním režimu pro některé země v potížích. Myslím si, že to je přijatelné za předpokladu, že bude časově omezený a nebude podkopávat celkovou strukturu tohoto projektu. Tato skupina tento zvláštní režim podpoří, bude-li splňovat tyto podmínky.
Mnozí lidé dnes dopoledne hovořili o vedoucí úloze, o vedoucí úloze Evropy. Někteří z nás se včera setkali s některými klíčovými aktéry z Číny a Spojených států, kteří budou v Poznani, a budou i v Kodani. Mám-li být upřímný, jsou dosti skeptičtí, pokud jde o vedoucí úlohu Evropy v boji proti změně klimatu, a dali zcela jasně najevo, že nepostavíme-li se do čela my, mají své vlastní plány. Takže Evropa si musí vybrat: buď půjdeme v čele, nebo budeme tancovat tak, jak budou hrát jiní.
Zmíňovali jste se o hospodářské krizi. Snahy regulovat finanční instituce, jež tuto krizi zavinily, skončily selháním - selháním politiků i bank. Neudělejme stejnou chybu i v případě změny klimatu. Uděláme-li ji, za naše selhání zaplatí obyčejní lidé, stejně tak jako dnes platí za selhání v případě bankovní krize.
Chris Davies
Pane předsedající, jedna věc je získat souhlas 27 členských států s nějakými vznešenými slovy, a mnohem obtížnější je zajistit podporu pro praktické činy. Myslím si, že dohoda o automobilech a CO2, které jsme právě dosáhli , ukazuje, že se ve skutečnosti nejdná o to nejambicióznější opatření, jaké bychom si dovedli představit. Ale nepokročíme-li výrazně na každé frontě, můžeme se alespoň poohlédnout po některých technologiích, kde, myslím si, může být dosažen větší pokrok. Asi chápete, že zde hovořím zejména o zachycování a ukládání CO2.
Myslím si, že Rada skutečně musí ocenit už to, jak velké možnosti má tato technologie, jež dokáže zásadně snížit množství emisí CO2 vypouštěných do ovzduší. Máme-li zajistit přijetí mezinárodní dohody, máme-li pro ni získat Čínu - která 80 % své elektřiny získává z uhlí -, musíme se vypořádat s problémem velkých elektráren, velkých elektráren na fosilní paliva produkujících kysličník uhličitý.
Prvním krokem je tuto technologii vyzkoušet a rozvinout ji. Musíme mít ukázkové projekty a uvést je do provozu. Takže velmi vítám, že předsednictvo a Komise nyní podporují zásadu, abychom pro zajištění nezbytného podpůrného financování použili některé povolenky vydávané v rámci systému obchodování s emisemi. Ale kritika je jasná. To, co předložila Rada, není dostačující. Nesplní to slib uvést do roku 2015 do provozu až 12 ukázkových projektů, který hlavy států a předsedové vlád učinili v loňském roce.
Tato technologie může přinést obrovské změny. V příštích dvou týdnech máme šanci sjednat dohodu, která tuto technologii skutečně uvede do praxe.
Rebecca Harms
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, znovu vyvstává tato velice zásadní otázka: Jsou ochrana životního prostředí, ochrana klimatu a finanční a průmyslová politika navzájem slučitelné? Mám pocit, že jsme se v rozpravě fakticky vrátili zpět a je mi neustále argumentováno tím, že v těžkých dobách musí být brán ohled na průmysl a hospodářství a že není možné od nich cokoli požadovat, protože jinak se zastaví pokrok.
Pan Langene, kdo je podle vás odpovědný za to, že právě automobilovém průmyslu se vůbec nedaří? A je tomu tak po celém světě. Krize odbytu je všude. Podle mého názoru je to výsledek nesprávného řízení, špatných průmyslových strategií, ale rozhodně to není výsledek toho, že jsme vypracovali prozíravou politiku v oblasti životního prostředí ve vztahu k automobilovému průmyslu.
(Potlesk)
Kde jsou ty účinné automobily, jež Evropa plánovala vrhnout ve velkém na trhy budoucnosti? Nyní čtu, že by potřebovaly evropská výzkumná zařízení, která jim umožní dosáhnout technologického pokroku. Ale vždyť podniky mají technologii pro automobily šetrné k životnímu prostředí! Musíme poskytnout rámec, aby tyto automobily šetrné k životnímu prostředí mohly být konečně také prodávány. Co děláme? Znovu odkládáme přijetí nařízení, které jsme považovali za rozumné již v roce 1995. V roce 1995 se diskutovalo: 120 gramů do roku 2012! A my nyní v rámci tohoto nařízení povolujeme - člověk slyší a žasne -, aby průměrné emise z nové flotily evropských automobilů byly v roce 2012 vyšší, než jsou dnes.
(Projevy nesouhlasu)
Kdo lže, pane Langene, o tom nerozhodujte vy sám, ale bude to očividné.
(Potlesk)
Myslím si, že v tomto Evropském parlamentu se musíme fakticky rozhodnout, zda skutečně chceme změnit svůj způsob uvažování o hospodářských záležitostech, který je založen na nadměrné spotřebě, "nadbytku” a na filosofii "víc a ještě víc”. Ve své podstatě lze finanční krizi, klimatickou krizi a chudobu ve světě vysvětlit naší nadměrnou spotřebou a nesmírnou chamtivostí vyspělých průmyslových zemí. Nedokážeme-li to, pane Langene, změnit, čeká nás bezútěšná budoucost. Nikdo v tomto století si nevzpomene na tuto fázi klimatické politiky nebo krizové politiky v Evropě.
Bogdan Pęk
(PL) Pane předsedající, pokus Evropské unie přijmout tuto rozvojovou strategii, jež předpokládá, že prudké snížení emisí uhlíku produkovaných lidskou činností bude mít významný dopad na cyklickou změnu klimatu, a pokus vnutit takovou strategii celému světu je nejutopičtější myšlenkou naší doby.
Uvedu několik údajů, jež plně prokáží absurdnost tohoto předpokladu. Například Mezinárodní agentura pro energii uvádí, že snížení emisí uhlíku o 50 % bude stát svět do roku 2050 přibližně 45 miliard USD a že toto množství peněz sníží teplotu, cituji, "o 0,02 stupně”, tj. méně než kolik činí statistická chyba, což nemusí mít žádný dopad na vývoj cyklické změny klimatu. Zároveň to povede k prudkému zpomalení rozvoje lidské civilizace.
Roberto Musacchio
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, Mezivládní panel pro změnu klimatu ve své, tentokrát stručné zprávě vydané před několika dny oznámil, že emise CO2 opět začaly růst rychleji, než bylo předpovězeno. Proto je třeba, abychom i my urychlili svá rozhodnutí a zajistili, že budou uspokojivá. Parlament, jak někteří kolegové poslanci zdůraznili, pracoval inteligentně, kompetentně a, dokonce bych řekl, vášnivě a přijal již důležité texty ve Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin.
Očekáváme, že Komise - a nemám o tom pochyb, neboť respektuji práci pana Dimase - a Rada hodnotu této práce potvrdí. Máme postup spolurozhodování, a musíme proto splnit lhůty a dosáhnout dohody ještě před příštím zasedáním ve Štrasburku. Nesmíme podkopat své závazky, ale podpořit zásadní body Parlamentu, jako jsou účinná snížení, automatický přechod z 20 na 30 %, zřízení fondu pro přizpůsobení se a transfery technologie do třetích zemí. Evropa musí sehrát v Poznani rozhodující úlohu a nesmí zapomínat mimo jiné na to, že je v jejím vlastním zájmu zajistit post-kjótskou dohodu s Čínou a USA.
Jako Itala mne velice mrzí, že vláda mé země a národní svaz průmyslníků Confindustria zaujaly takový reakční a škodlivý postoj, především pro mou zemi. Říkat, že hospodářská krize znemožňuje přijmout opatření týkající se klimatu je hloupé; naopak, právě boj proti změně klimatu musí být naším orientačním bodem při zelené přestavbě průmyslu a hlavním východiskem našeho postupu za této dramatické krize. Přírodní prostředí není pro hospodářství problémem, ale klíčem k jeho řešení, spolu s odlišným sociálním přístupem ke krizi způsobené právě nemocným hospodářstvím, jež poškozuje životní prostředí a zaměstnanost.
Hanne Dahl
(DA) Pane předsedající, s velkým potěšením sleduji obnovený zájem o zelený růst, který následoval po vypuknutí finanční krize. Ovšem, jako každý nový politický fenomén, i tato nová zelená vlna vyžaduje dávku zdravé skepse. Mohlo by vás docela dobře napadnout, že jde spíše o vytváření alibi pro dotování zastaralého těžkého průmyslu než o to, že skutečně chceme provádět politiku v oblasti změny klimatu. Samozřejmě, kdybyste byli trochu prostořecí, mohli byste říci, že to připomíná pokus o znovuzavedení staromódní ochranářské průmyslové politiky, v rámci které má být velkým zemím v EU, jejichž hospodářství je závislé na automobilovém průmyslu, povoleno poskytovat státní podporu. Tak prostořeká však nejsem! Novou zelenou vlnu proto vítám a chtěla bych říci, že to, co potřebujeme, je skutečně vizionářský pohled. Měli bychom se zaměřit na přechod evropské výroby automobilů na výrobu automobilů s elektrickým pohonem, jež mohou být poháněny obnovitelnou energií. Pětina veškerých emisí CO2 v Evropě pochází z odvětví dopravy. Zaměříme-li své úsilí na tuto oblast, pak budeme skutečně schopni něco udělat s emisemi CO2 a snížit emise hluku a pevných částic.
Philip Claeys
(NL) Pane předsedající, podporuji podstatu cílů, zejména pokud jde o plán boje proti změně klimatu, dosažení cíle snížit emise CO2 a závislost na dovozu energie z oblastí mimo Evropskou unii, ale zároveň jsem přesvědčen, že je zapotřebí více realismu při vytyčování konkrétních cílů. Rozhodujícím kritériem pro určení podílu obnovitelné energie je hrubý domácí produkt členských států, a nikoli přírodní podmínky pro výrobu této obnovitelné energie.
Vlámsko, budoucí členský stát Evropské unie, jsou v tomto směru v nevýhodě. Pobřeží je zde velmi krátké, chybějí předpoklady pro zásobníky, máme malé množství slunečního světla, nedostatek otevřeného prostoru a tak dále, a proto je naprostou záhadou, jak by bylo možné do roku 2020 zvýšit podíl obnovitelné energie z necelých 2 % na 13 %. Způsob, jakým má být koncipován klimatický plán, bude mimořádně tvrdým oříškem pro vlámský průmysl a vlámské spotřebitele, kteří budou muset čelit například také vyšším platbám za elektřinu.
Avril Doyle
Pane předsedající, souhlasím s názorem, že politici odkudkoli se obávají dlouhodobých rozhodnutí kvůli krátkodobým účinkům. Jak řekl nedávno v Dublinu David Puttnam, politický systém je od přírody konzervativní a obává se náhlých změn na místní, regionální a národní úrovni - a dodala bych, také na evropské úrovni.
U předpisů týkajících se klimatu žádnou jinou možnost nemáme. Jako politici jsme svým společenstvím, všem společenstvím, budoucím společenstvím povinováni je podpořit.
Věda je něco, co je dáno. Víme, co musíme udělat: je tomu rok, co Komise přijala klimatický a energetický balíček, a bylo odvedeno mnoho práce. Francouzské předsednictví to zařadilo mezi priority a společně jsme usilovně pracovali, abychom do konce roku mohli předložit dobrou dohodu; co bylo možným, stává se nyní pravděpodobným.
Poté co jsem v posledních letech zažila zblízka mnoho frustrujících konferencí smluvních stran (COP), vždy jsem věřila, že je třeba, aby Evropa tlačila tento proces kupředu, jak jsme to učinili na Bali, a včas dostála svým závazkům pro COP 15 v Kodani.
Ale varuji vás: My neschválíme jakoukoli dohodu. Dala jsem francouzskému předsednictví velmi jasně najevo, a existuje v tom jasná shoda, že Evropský parlament nebude postaven před fait accompli. A Parlament neponechá na hlavách států a předsedech vlád, aby si to schválili sami. Nedělejte si o tom žádné iluze. Vše se bude schvalovat na následném trialogu mezi francouzským předsednictvím a Evropským parlamentem.
Ještě bych však dodala - a chtěla bych požádat ministra Borlooa, aby v tomto směru jednal a vysvětlil to zcela jasně prezidentu Sarkozymu -, že velkorysý podíl z výnosů dražeb by měl být vyčleněn na to, aby se rozvojové země přizpůsobily a aby se v těchto zemích zmírnily dopady, protože legislativa bez velkorysého financování nepovede ke globální dohodě. Nedělejte si o tom žádné iluze.
Ano, když diskutujeme a vedeme rozpravu o našem balíčku pro období po roce 2012 na pozadí vážné globální hospodářské recese a finanční krize, budeme potřebovat veškerou přísnou kontrolu, podnikatelský talent a vědeckou inovativnost, již dokážeme zmobilizovat. Investice, pracovní místa, mzdy, spotřeba a záchrana naší planety, to vše jsou synonyma, a bude záležet na naší schopnosti přejít od fosilních paliv chrlících uhlík k udržitelnějším zdrojům energie a přivést všechny naše kolegy z celého světa k jednacímu stolu OSN spolu s námi.
Robert Goebbels
- (FR) Pane předsedající, nestává se často, aby se Evropský parlament zabýval tématy, jež mají tak dalekosáhlý dopad na národy Evropy a dokonce světa, jako je energetický a klimatický balíček. Avšak místo abychom řešili toto téma transparentně, je vyvíjeno maximální úsilí zajistit si podporu pro tento životně důležitý balíček obcházením běžných demokratických postupů Parlamentu.
Příslušné výbory samozřejmě mohou vyjádřit svá stanoviska, ale tato sněmovna nemohla a nemůže zaujmout postoj, a výsledek je takový, že je popřeno demokratické právo každého poslance předkládat pozměňovací návrhy k návrhům Komise. Zatímco byla dohodnuta posílená spolupráce mezi Výborem pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a Výborem pro průmysl, výzkum a energetiku, jednání se odehrávala na neformálním trialogu na základě hlasování, jež proběhlo jen v jednom výboru. Musím opravdu zdůrazňovat, že toto hlasování nutně neodráží většinový názor v Parlamentu?
Postoje zaujaté příslušnými výbory navíc existují zpravidla jen v angličtině, což brání mnoha poslancům v úplnosti pochopit rozsah navrhovaných opatření. Toto pošlapávání demokracie bylo ospravedlňováno touhou Evropy poskytnout ostatnímu světu dobrý příklad na poznaňské konferenci. Pravda je taková, že tato konference skončí ještě před tím, než hlavy států a předsedové vlád dospějí k dohodě. Pan Borloo má pravdu, když zdůrazňuje nutnost dohody na úrovni hlav států a předsedů vlád, ale nesmíme zanedbat ani roli poslanců přímo zvolených národy Evropy.
Parlament bude nicméně vyzván, aby potvrdil kompromisy sjednané předsednictvím na příští Evropské radě, čímž se spolurozhodování zakotvené ve Smlouvách změní v pouhé stylistické cvičení. To je nepřijatelné. Chci dohodu, ale ne jakoukoli starou dohodu. Chci dohodu dosaženou demokraticky, transparentně. Doufám v dosažení komplexní dohody v roce 2009 v Kodani, ale nastavení evropského úsilí v rámci této komplexní dohody nemůže proběhnout postupem projednávání ve výborech, jak navrhuje Komise a jak to chtějí zejména kolegové poslanci ze Skupiny Zelených/Evropské svobodné aliance. O ambiciózní politice v oblasti změny klimatu, pane předsedající, se nemůže rozhodovat za zavřenými dveřmi a bez vědomí občanů.
Lena Ek
(SV) Pane předsedající, období jednání o klimatu - klimatickém balíčku EU - se chýlí ke konci a odpovědnost za to, abychom s tím byli včas hotovi, je na francouzském předsednictví. Postoj Parlamentu byl jasný již v září. Nepřijmeme nějaký okleštěný návrh. Spolurozhodování platí pro každého, včetně Polska.
Projednává se i energetický balíček. Energetický balíček je nesmírně důležitý pro transparentnost a fungování trhu. Chtěla bych se však zaměřit na určité jeho části, jež se týkají obchodování s emisními právy. Za prvé, ten, kdo znečišťuje, musí platit. Proto nemůžeme přistoupit na kompromis v otázce dražeb, a rozdávat vše bezplatně by bylo čirým bláznovstvím. Za druhé, donutí-li tato opatření podniky k odchodu z Evropy pomocí přesunu emisí uhlíku, musí být přirozeně odškodněny. Avšak globální úmluva toto riziko podstatně snižuje. Proto se nesmíme ukvapovat a označovat oběti ještě před klimatickou konferencí v Kodani. Chtěla bych zdůraznit, že existují předpisy o malých podnicích a o kombinované výrobě tepla a elektřiny, jež jsou pro průmysl velmi důležité.
Finanční prostředky získané z klimatických opatření také musí být investovány do klimatických opatření. Výnosy proto musí být vyčleněny zvlášť. Chudé země jsou znepokojeny. Jsou zapotřebí finance na zmírnění dopadů a na pomoc těmto zemím; nás je 27, jich je 77.
A konečně, chtěla bych připomenout našim francouzským poslancům něco, co kdysi řekl generál de Gaulle, a sice, že v politice se nepočítá záměr, ale spíš výsledek. Nyní máme 24 hodin na projednání obchodování s emisními právy v Parlamentu a v trialogu, a této doby je třeba využít.
Satu Hassi
Pane předsedající, vystupuji v tomto plénu poprvé v angličtině, protože doufám, že francouzské předsednictví mi bude naslouchat. Bohužel, stávající systém společného úsilí navrhovaný Radou by znamenal, že Evropská unie prostřednictvím mechanismu čistého rozvoje a společné realizace bude snižovat emise hlavně mimo EU. Znamenalo by to přesunutí až 70 % snížení emisí jinam, hlavně do rozvojových zemí. To by naprosto podkopalo věrohodnost naší politiky v oblasti klimatu. Pro Parlament je absolutní nepřekročitelnou hranicí 50% limit pro financování vnějších aktivit, což by zajistilo, že většina našich snížení emisí bude vnitřní povahy.
Tento 50% limit byl vždy úhelným kamenem klimatické politiky EU, po celá dlouhá léta kjótských jednání. Vysoká kvóta v rámci mechanismu čistého rozvoje navrhovaná Radou by znamenala obrat klimatické politiky EU o 180°. To by poskytlo příliš snadno argument každému, kdo chce klimatickou politiku EU marginalizovat a očerňovat.
Mezivládní panel pro změnu klimatu uvádí, že průmyslově vyspělé země by měly snížit vnitřní emise o 25-40 % a rozvojové země o 15-30 % v porovnání s běžným stavem. Nemůžeme snižování emisí započítávat dvakrát Chceme-li většinu svého snížení emisí dosáhnout podporou projektů v rozvojových zemích, požadujeme de facto od rozvojových zemí více než od sebe. Lze si jen velmi obtížně představit, jak to pomůže mezinárodním jednáním, a skutečně doufám, že francouzské předsednictví chápe tento základní moment mezinárodní klimatické politiky.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Pane předsedající, o energii a změně klimatu jsme nyní řekli prakticky všechno. Víme, že změna klimatu se děje, ale víme také, že v minulosti docházelo k mnohem většímu globálnímu oteplování. Víme, že v přirozeném životním prostředí dochází k velkým emisím uhlíku z větší části bez lidského přičinění. Lidstvo přispívá k emisím uhlíku jen asi 4 %. Hlavním zdrojem CO2 je oceán, který obsahuje 50krát více kysličníku uhličitého než ovzduší.
Jednotlivé země nevypouštějí stejná množství kysličníku uhličitého. Velká množství vypouštějí rozvojové země jako Čína a Indie. Bez snížení jejich emisí samotná Evropa nebude schopna tento problém vyřešit. Problém se nevyřeší ani zavedením omezení u zemí s vysokou úrovní emisí uhlíku. Ekonomiky jako je Polsko budou i nadále, ještě dlouho do budoucna závislé na energetickém uhlí a biopalivech. Tyto zdroje zůstanou hlavními hybnými silami jejich hospodářství.
Očekávané 20% snížení emisí CO2 do roku 2020 za navrhovaných podmínek tyto ekonomiky rozvrátí. Plán na snížení emisí CO2 do roku 2050 o 80 % by měl za následek zhroucení energetického hospodářství nejen v Polsku, ale i v mnoha jiných zemích a nepochybně by vedl k celkové hospodářské katastrofě.
Proto musíme zkoumat tento problém hlouběji a přijmout ochranná opatření. Jeho řešení rozhodně nepřiblíží dvoustranné rozhovory mezi Ruskem a Německem s vyloučením jiných členských států. To je otázka, kterou musíme projednat společně a najít společné řešení. Doufám, že setkání v Poznani a poté i setkání v Kodani vyústí v dohodu a v řešení, jež bude výhodné pro všechny.
Dimitrios Papadimoulis
(EL) Pane předsedající, jednání v Poznani a napřesrok v Kodani musí skončit úspěchem. Neexistuje žádný další prostor pro zbožná přání a další odklady. Právě předevčírem Evropský parlament velkou většinou hlasů, téměř jednomyslně, hlasoval pro zprávu poslance Florenze, jež požaduje ambiciózní cíle, přiměřené financování a přímá opatření, ale zkorumpovaná aliance v Radě a v Komisi se pokouší vyklouznout a podkopat toto úsilí.
Je nepřijatelné, aby Rada podkopávala úlohu Parlamentu jen kvůli tomu, aby potěšila pana Berlusconiho a několik dalších nových členů Evropské unie. Zájmy evropských občanů a historické zájmy Evropské unie jako takové musí dostat přednost. Evropská unie musí i nadále stát v čele tohoto úsilí a musí se vyvarovat podkopávání vůle Evropského parlamentu se na něm podílet.
Urszula Krupa
(PL) Pane předsedající, vnucování drastických řešení obsažených v energetickém a klimatickém balíčku státům Evropské unie, jež se na celosvětových emisích uhlíku podílejí pouhými 15 %, bude mít zničující dopad nejen na Polsko, ale i na Evropu a svět.
Zatímco staré státy EU snížily své emise uhlíku přibližně o 3 %, v Polsku byly v důsledku přestavby průmyslu a procesu modernizace sníženy emise přibližně o 30 %. Nehledě na to Evropská unie požaduje další snižování, jež má být uplatněním solidarity a sdílení břemene, ale s jistotou povede ke zhroucení našeho průmyslu a k obrovskému růstu nákladů.
Kromě toho jsme proti nedávno zavedené směrnici o zachycování a ukládání uhlíku. To znemožní Polsku využívat geotermální energii a dosáhnout cíle 20% podílu obnovitelné energie. Mohlo by to naopak vyvolat spíše katastrofu v oblasti životního prostředí než zajistit jeho ochranu. Uvolňování kysličníku uhličitého ze zemských vrstev může způsobit smrt živých bytostí a také tektonické pohyby a zemětřesení.
Andreas Mölzer
(DE) Pane předsedající, Evropa se otepluje rychleji, než kolik činí světový průměr. Jak víte, během jednoho desetiletí se výše škod způsobených přírodními pohromami zdvojnásobila a ročně dosahuje téměř 14 miliard. Musíme proto velmi pečlivě zvažovat své příští kroky. Právě s tím máme dosud problémy.
Budeme-li nyní uvažovat o výjimkách v obchodování s emisemi, nesmíme zapomínat na to, že energetické podniky své bezplatně získané povolenky bezostyšně účtovaly zákazníkům, aby si tím vytvořily doplňkové zisky. To se již nesmí opakovat. Nepotřebujeme ani žádné další ukvapené reakce, jako bylo fiasko se zelenými palivy. Údajné nulové emise z automobilů s elektrickým pohonem jsou k ničemu, jestliže tato elektřina pochází z uhelných elektráren.
Podle mého názoru je však zcela směšné za této situace vychvalovat jadernou energii jako šetrnou k životnímu prostředí. Kdyby miliardy, které kvůli tomu každoročně vyletí komínem, byly vynaloženy na obnovitelné zdroje energie, možná bychom již vůbec žádné energetické problémy neměli a jistě bychom byli mnohem dál, pokud jde o snižování CO2.
V této souvislosti navíc nesmíme zapomínat, že dlouhodobě musíme podporovat subvencování veřejné dopravy a přepravu zboží po železnici.
Péter Olajos
(HU) Děkuji vám, pane předsedající. Všichni jsme odhodláni zastavit změnu klimatu, zabránit globální ekologické katastrofě, jež ohrožuje lidstvo. Víme ovšem, že je to spojeno se značnými náklady, které my občané budeme muset tak jako tak dříve či později zaplatit.
Víme také, že čím později budeme jednat, tím bude škoda větší, tím budou procesy nezvratnější a tím více budeme muset zaplatit. Otázka zní, zda na jedné straně máme dost odvahy, abychom se jako první odhodlali k činům a přinesli nezbytné oběti, a na druhé straně, jak rozdělíme toto břemeno mezi různé společenské a hospodářské subjekty.
Legislativní balíček, který máme před sebou, ukazuje, že Evropská unie je odhodlána k činům, a ukazuje také, že tento balíček bohužel není nestranný, není konzistentní a když dojde na realizaci, používá dvojí metr. Některým členským státům umožňuje produkovat v roce 2020 více emisí, než kolik stanovil kjótský cíl pro rok 2010. Naopak jiným, kteří si vedli dobře již dřív, neposkytuje přiměřenou stimulaci.
Proč slepě přehlížíme to, že určité členské státy ani v nejmenším nedbají na své sliby, zatímco druzí berou na sebe nesmírné oběti? Stejně tak je nepochopitelné, proč by se v odvětví výroby cementu mělo snižovat dvakrát více než v odvětví zpracování odpadů nebo dopravy. Pane ministře, statečná vláda není ta, která se odváží vyměřit tvrdý trest podnikům, ale ta, která je stejně tvrdá i vůči sobě. Moudrá vláda není ta, která v rámci mechanismu čistého rozvoje vyveze peníze občanů do zahraničí, ale ta, která investuje doma, uvnitř EU, snižuje naši energetickou závislost tím, že vytváří nové, čisté technologie, které lze uplatnit na trhu.
Současná globální hospodářská recese není důvodem pro to, abychom nepřijímali žádná opatření, ale je to naopak příležitost k průlomu. Historická odpovědnost Evropy a historická příležitost, kterou teď má, jí předurčují, vzít na sebe úlohu průkopníka této třetí průmyslové revoluce. Děkuji vám za pozornost.
Guido Sacconi
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, chtěl bych poděkovat kolegům poslancům, počínaje předsedou mé skupiny panem Schulzem, který oprávněně poukázal na výsledek dosažený minulé pondělí v dohodě o regulaci, jež stanoví požadavek snížit emise CO2 z motorových vozidel.
Chtěl bych vysvětlit, proč jsem úmyslně a po dohodě s francouzským předsednictvím, které odvedlo skvělou práci - chtěl jsem to říci takto neformálně - proč jsem, abychom zůstali u tématu automobilů, urychlil dokončení této dohody, takříkajíc šlápl na plyn. Mělo to dva důvody. První je ten, že jsem považoval za důležité posunout tento balíček dopředu, alespoň v jedné otázce ukázat, že je skutečně možné - obtížné, ale možné - sladit různé požadavky: ochranu životního prostředí a boj proti změně klimatu na jedné straně, a hospodářskou dimenzi konkurenceschopnosti a sociální otázky a také zaměstnanost na straně druhé. Jsme si vědomi rozsahu nynější krize v odvětví výroby motorových vozidel, a to, že tak jednáme právě v tuto chvíli, vysílá mimořádně důležitý signál.
Ale šlápl jsem na plyn i z jiného důvodu. Myslel jsem si, že bude mnohem lepší tuto věc uzavřít ještě před zasedáním Evropské rady, které se bude konat příští týden, tak, mohu-li to říci natvrdo, aby to už nikdo nemohl zablokovat. Žádná hlava státu nebo předseda vlády nebude moci vztáhnout na tento předpis ruku. Obracím se na své kolegy poslance, kteří podobně jako pan Davies tuto dohodu kritizovali, ale neuvědomili si, že by bylo lepší, kdyby i ostatní dokumenty - jako je dokument pana Daviese, kde je již vše připraveno pro dosažení dohody - byly již také uzavřeny. Chtěl bych vám něco říci, pane Borloo, dáte-li mi ještě chvilku: Ne vždy se nám podaří dosáhnout jednomyslnosti, takže se vzmužte a nepřipusťte situaci podobnou té, která nastala včera v oblasti obnovitelných zdrojů energie, kde jedna země, bohužel moje vlastní, tento návrh vetovala a dohodu tak znemožnila.
Johannes Lebech
(DA) Pane předsedající, bylo fascinující podílet se na vyjednávání klimatického balíčku nejprve ve výboru a poté při jednáních trialogu, jichž se účastním jako stínový zpravodaj pro směrnici o společném úsilí. Zde v Parlamentu jsme prokázali velkou schopnost dosahovat kompromisů a přicházet s myšlenkami, jež by mohly návrhy Komise vylepšit, neboť jsme si dobře vědomi toho, že máme-li mít důstojného nástupce kjótské dohody, musíme být, až se setkáme v Kodani, vyzbrojeni ambiciózním návrhem.
Nyní čekáme na Radu. Chtěl bych zdůraznit několik klíčových problémů. Je důležité, aby Rada pochopila, že chtějí-li členské státy flexibilitu, musí existovat záruka, že cíle budou dosaženy, což musí být ve formě kontrolních zpráv spojených s následky, pokud cíle dosaženy nebudou. Prázdné sliby globální oteplování nezabrzdí. Musíme také dát jasně najevo, že si nemůžeme jen kupovat celé naše snížení v oblastech mimo EU. Naopak, většina našeho úsilí se musí odehrávat v Evropě. Cokoli jiného není ani seriózní, ani důvěryhodné, chceme-li skutečně získat mezinárodní dohodu o klimatu, neboť takové chování lze interpretovat tak, jako že vysíláme zprávu, že jsme svůj díl práce již odvedli a víc již udělat nemůžeme. Stejně tak nám nesmí chybět motivace pro modernizaci energetické technologie v Evropě a musíme prostřednictvím tohoto balíčku zajistit pokrok směrem k budoucnosti, kdy budeme využívat formy energie, jež budou CO2 neutrální. Hlavy států a předsedové vlád EU vloni slíbili, že budou hrát v oblasti klimatu hlavní roli - to představuje určitý závazek. Parlament je připraven. Rada nyní musí projevit vůli dospět k výsledkům, abychom se spolu mohli těšit z klimatického balíčku jako z nejlepšího dárku letošních Vánoc.
Caroline Lucas
Pane předsedající, sdílím hněv a frustraci se všemi, kdo po právu kritizují osoby v tomto parlamentu a v Radě, které se pokoušejí zničit náš závazek vytvořit ambiciózní klimatický a energetický balíček.
EU nyní zpochybňuje svůj vlastní závazek 30 %, snaží se většinu cílů snižování, jež si sama stanoví, převést na zahraniční aktivity, zmírňuje požadavky na dražby v energetice a téměř ve všech ostatních odvětvích, u automobilů zavádí normy účinnosti, jež jsou horší než aktuální stav, a zločinně odmítá vyčlenit finance na solidaritu s rozvojovými zeměmi. To vše znamená, že klimatický balíček EU se jeví jako stále prázdnější, a tento kolosální výpadek politického vedení nebude evropským politikům prominut.
Chtěla bych oponovat jednomu názoru, který se dnes několikrát opakoval. Nemusíme volit mezi řešením hospodářské krize a řešením klimatické krize. Finanční krize bychom měli využít jako příležitosti ke komplexní přestavbě zaměření a směřování naší ekonomiky, abychom z ní učinili skutečně udržitelnou ekonomiku, jež bude skutečně přinášet environmentální i hospodářský prospěch. Je to rozhodující zkouška pro celý projekt EU jako takový, u které si nemůžeme dovolit propadnout.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Pane předsedající, dnešní rozprava se týká energie a ochrany životního prostředí. Dopad emisí skleníkových plynů na změnu klimatu je reálný, i když jiné faktory se v současnosti podceňují.
Chtěl bych zdůraznit, že postup v této problematice musí mít globální dimenzi. Co bude jinak výsledkem našeho drastického omezení emisí, nebudou-li jiné země postupovat obdobně? Povede to prostě k tomu, že evropské zboží bude ztrácet na konkurenceschopnosti a naše trhy ovládnou ti, kdo taková omezení nezavedli.
Musíme také vzít v úvahu situaci zemí jako je Polsko, jehož energetika je z větší části založena na uhlí. Bylo by vhodné uznat obrovský pokrok při snižování emisí uhlíku dosažený těmito zeměmi v posledních letech.
Energetický a klimatický balíček proto musí být citlivý, a zároveň solidární. Měl by také být inovativní, proekonomický a proekologický, měl by zajišťovat bezpečnost a hledět do budoucna, což je zvlášť důležité nyní, v době vážného hospodářského poklesu.
Eva-Britt Svensson
(SV) Pane předsedající, předsedové vlád EU v březnu 2007 slíbili, že EU sníží do roku 2020 své emise skleníkových plynů nejméně o 20 % . Tento závazek sám o sobě nestačí k zastavení oteplování na magické hranici 2ºC, jak to je podle vědců potřeba. Nicméně byl to slib našim občanům a krok správným směrem. Proto jsem velmi znepokojena, když vidím, jak se nástroj k dosažení tohoto cíle, klimatický balíček, s každým uplynulým dnem stává stále impotentnějším.
Minulé pondělí byla dosažena neoficiální dohoda mezi francouzským předsednictvím a velkými skupinami v Parlamentu o tom, jak budeme snižovat emise uhlíku z motorových vozidel. Výsledek lze shrnout zcela prostě: Pro automobilový průmysl se nic nemění. Zcela nepochopitelné! Již v roce 1995 Komise navrhla, aby se emise uhlíku omezily na 120 g. Nyní, po 13 letech, byl tento cíl znovu odložen. Je to výsledek všech únikových cest v tomto předpise ve formě postupného zvyšování počtu automobilů, jež musí splňovat požadavky, i neúčinných finančních postihů.
Unavuje mě také poslouchat, jak se finanční krize používá jako záminka pro odmítání odpovědnosti za vliv na klima. Automobilový průmysl měl víc než deset let na to, aby se přeorientoval na zelenější technologii. Toto není výsledek finanční krize; je to spíše výsledek pokračující nadvýroby a neschopnosti automobilového průmyslu provést změny.
V závěrečných fázích jsou i jednání o obchodování s emisemi. Ani ty nevypadají z hlediska klimatu dobře. Typickým příkladem jsou projekty v rámci mechanismu čistého rozvoje. Musíme samozřejmě podporovat klimatické projekty v rozvojových zemích, ale musí to být doplněk k našemu vlastnímu snižování emisí a nesmí ho nahrazovat.
Sylwester Chruszcz
(PL) Pane předsedající, pod zástěrkou vznešených cílů ochrany životního prostředí nejbohatší státy a podniky prosazují klimatický balíček, který zasáhne méně bohaté státy Evropské unie. V podmínkách světové krize je veden útok proti těžbě a výrobě energie v zemích jako je Polsko za cenu zpomalení hospodářského růstu a masového propouštění. Také podporuji snižování emisí uhlíku v Evropě a ve světě, ale ne za každou cenu.
Nemůžeme zavřít uhelné elektrárny nebo doly ze dne na den. Ještě není příliš pozdě, aby se vypracoval nějaký rozumný kompromis přijatelný pro všechny státy. Avšak takový kompromis bude možný jen tehdy, budou-li zohledněny specifické rysy hospodářství jednotlivých zemí. V opačném případě budeme mít co do činění s diktátem a nespravedlnosti, a s tím nemůžeme souhlasit.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
(DE) Pane předsedající, zachycování a ukládání uhlíku je jen malým kolečkem v celkovém klimatickém balíčku. Ale i malá kolečka a kola mají svůj význam. Proto je tak důležité, abychom my a Evropská unie uvolnili cestu pro výstavbu a zřizování ukázkových projektů, protože se z nich může rozvinout zcela nové odvětví, přechodná technologie pro ukládání CO2, aniž bychom museli výrazně oslabovat důležité úsilí někde jinde.
Na světě existují tři velké ukázkové projekty, jež mají jiné cíle, totiž zvýšit výrobu ropy a plynu. Potřebujeme však naše evropské ukázkové závody, protože odpovídáme za doly, za technologii, ale i za regulační rámec pro období po uzavření dolů, který pak musíme v Evropě zavést.
Máme problémy s financováním, alespoň se to tak říká. Nevěřím, že by to byly skutečné problémy. Vložili jsme - a to číslo je skutečně takové - 1 800 miliard EUR do finančního deštníku pro firmy a banky a na injekce do podniků. 1 800 miliard - a nemáme 10 miliard nebo 5 miliard na vyzkoušení nových technologií, jež by mohly mít celosvětový význam.
Právě jsem se vrátil z Číny. Mluvili jsme zde o technologii zachycování a ukládání CO2, a Čína bude 60 % své energie v budoucnu vyrábět z uhlí. Jižní Afrika, Amerika, USA a Rusko, ti všichni potřebují tyto technologie, a v Evropě se nám nedaří nastartovat jejich rozvoj. Myslím, že bychom my a Rada měli vyvinout úsilí a rozjet financování prostřednictvím jakýchkoliv nástrojů, jež můžeme použít, ať už systému obchodování s emisemi, či jiných, abychom právě v této technologii dali signál celému světu.
Dariusz Rosati
(PL) Pane předsedající, změna klimatu je jednou z největších výzev, před nimiž lidstvo stojí. Evropská unie vypracovala ambiciózní program snížení emisí uhlíku do roku 2020 o 20 %, zlepšení energetické účinnosti a zvýšení podílu energie z obnovitelných zdrojů.
Tento plán dokazuje, že Unie chce být světovým lídrem v boji proti změně klimatu, ale Evropská unie není ostrov a nemůže jednat sama. Nepřimějeme-li své partnery po celém světě k stejně ambiciózním úpravám, nedokážeme si přes veškeré úsilí s tímto problémem poradit.
Navrhované změny musí být naplánovány co nejúčinněji, aby se snížily náklady pro hospodářství, jež budou beztak obrovské, a tím se zmírnila i zátěž pro jednotlivce. Při hodnocení návrhu Komise v tomto kontextu bych chtěl poukázat na dvě nebezpečí.
Za prvé, to, že zařízení vyrábějící energii budou muset nakupovat povolenky pro emise uhlíku v dražbě, povede ke značnému růstu cen energie, zejména v zemích s velkým podílem uhlí na výrobě elektřiny. To bude mít nepříznivý dopad na finanční situaci domácností a na konkurenceschopnost podniků v těchto zemích. Tento problém lze částečně vyřešit uplatňováním metody referenčního srovnávání. Tato metoda odměňuje nejúčinnější řešení v jednotlivých kategoriích paliv a umožňuje tak dosáhnout cíle, snížení emisí uhlíku, při značně nižších nákladech.
Za druhé, nyní navrhovaný systém přidělování emisních práv silně zvýhodňuje odvětví, u nichž hrozí přesun emisí uhlíku, na úkor výrobců tepla a elektřiny. Vlastně staví bohatší země do zvýhodněného postavení, což se nejeví jako spravedlivé řešení.
Systém přidělování by měl být koncipován tak, aby zajistil, že méně bohaté země nebudou proti ostatním v nevýhodě. Nejspravedlivějším se zdá být takové řešení, při kterém by příjmy z dražeb byly rozdělovány na základě hrubého domácího produktu.
Vyzývám Komisi a Radu, aby nalezly rozumný kompromis, tak aby snaha o dosažení těchto cílů nepodkopávala konkurenceschopnost našich ekonomik a nevedla ke zhoršování životní úrovně.
Fiona Hall
Pane předsedající, díky odhodlání zpravodaje jsme učinili obrovský pokrok při jednáních o obnovitelné energii. Bylo zklamáním, že během včerejší noci nebylo dosaženo komplexní dohody, ale obsahem jednoho ustanovení, jež zbývá, není jen o to, že by cíl 20 % do roku 2020 zůstal nedotknutelný. Poslanci pracovali dlouho a intenzivně, aby zajistili, že bude existovat právní jistota ohledně mechanismů flexibility, jež členské státy mohou využívat k dosažení svých cílů v oblasti obnovitelných zdrojů. Přezkum mechanismů flexibility v roce 2014 hrozí tím, že veškerá tato užitečná práce bude zmařena. Hrozí podkopat velkorysý rozvoj obnovitelných zdrojů a zelených pracovních míst, který slibuje nový rozkvět evropských regionů, jako je moje severovýchodní Anglie. To je důvod, proč nemůžeme souhlasit s formulací, na které trvá jen jeden členský stát.
Avšak ke značnému pozitivnímu pokroku došlo u směrnice o obnovitelných zdrojích. Dosáhli jsme silného textu o biopalivech a, což je zásadní, na naléhání Parlamentu budou nyní zohledněny nepřímé změny ve využití půdy. Těší mne také, že od členských států bude vyžadováno, aby kladly důraz na energetickou účinnost, což jim pomůže snadněji dosáhnout svých cílů v oblasti obnovitelných zdrojů.
V tuto chvíli nesmíme v otázce směrnice o obnovitelných zdrojích - a ovšem celého klimatického balíčku - ztratit odvahu. Tento předpis musí dobře fungovat pro EU, ale musí také působit jako silná nabídka na globálním jednacím stole.
Marie Anne Isler Béguin
- (FR) Pane předsedající, Evropa byla průkopníkem už dříve, a chce být předvojem i dál, v Kodani.
Svět samozřejmě dnes přihlíží, pozoruje nás, ale jeho pohled je upřen také na Obamovu administrativu. A my se oprávněně ptáme, zda odvádí lepší práci, protože dosud v této oblasti zaostáváme. Zaostáváme, když je řeč o znečišťovatelích, a nakonec přenecháváme jednání o energetickém a klimatickém balíčku členským státům. Osobně jsem již zcela přestala věřit. Již dlouho bijeme na poplach zcela zbytečně. Největší světový znečišťovatel za Atlantikem oznámil, že do roku 2020 sníží emise zpět na úroveň roku 1990, jinými slovy, sníží je o 60 %. Mimoto toho chce přímo vydražit 100 % povolenek. Ptám se vás: Kde se stala chyba? My si ovšem poklepáváme po ramenou za své významné úsilí, i když dobře víme, že daleko zaostáváme za tím, co požadují vědci z Mezivládního panelu pro změnu klimatu.
Odbory v USA přechod k nízkouhlíkové ekonomice podpořily. Tím by se opravdu měli inspirovat naši výrobci, kteří se náramně starají o to, jak využít krize životního prostředí, finanční a hospodářské krize k propouštění pracovníků po letech zisků, jež nebyly zpětně rozdělovány mezi zaměstnance, a po letech jednání o dobrovolných dohodách o znečišťování, jež stejně zkrachovala.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Pane předsedající, velké změny klimatu jsou ovlivňovány emisemi tepla ze Slunce, jež dodává naší planetě přibližně 96 % jejího tepla. Nadměrná emise CO2 a metanu má nepříznivý dopad na životní prostředí, a musí být proto snížena.
Východiskem z této slepé uličky je realizace radikálních technických a organizačních opatření, jež urychlí rozvoj výroby elektrické energie z obnovitelných zdrojů, zvýší výrobu čisté energie a urychlí veškeré kroky podporující energetickou účinnost a úspory energie.
To bude nepochybně vyžadovat restrukturalizaci výdajů a zajištění mobility finančních prostředků investovaných do takových opatření, ale nesmí to vést k prudkému růstu cen elektřiny. To by nebylo přijatelné ani pro evropskou společnost, ani pro evropský průmysl. Z tohoto důvodu stávající verze balíčku vyžaduje zásadní přepracování.
Martin Callanan
Pane předsedající, jsem rád, že mohu přispět do dnešní rozpravy. Zásadně jsem se jménem skupiny PPE-DE podílel na zprávě pana Sacconiho o emisích CO2 z automobilů a zúčastnil jsem se trialogu, a chtěl bych ocenit jeho práci, jež přispěla k dosažení dohody o tomto předpisu. Mohu vás informovat, že skupina PPE-DE se včera v noci dohodla, že tento návrh dohody při hlasování v plénu podpoříme.
Tento předpis je nyní dohodnut a díky tomu můžeme vyzvat výrobce vozidel. aby přešli na výrobu čistějších, zelenějších a účinnějších automobilů, ale aby to doufejme provedli udržitelným způsobem, který v tomto odvětví nepovede ke ztrátě pracovních míst a prosperity. Podobně jako paní Hallová zastupuji severovýchod Anglie a v mém regionu jsou tisíce a tisíce pracovních míst závislých na odvětví výroby automobilů; doufám, že žádné z nich nebude tímto předpisem dotčeno.
Chci říci několik slov k proceduře. Byl jsem zvlášť znepokojen tím, že postup tohoto legislativního návrhu je Radou a Parlamentem urychlován s někdy až nepatřičným chvatem. Mnohokrát jsme se museli vyrovnat s tím, že jsme 60stránkovou dokumentaci obdrželi jen hodinu před konáním vlastních oficiálních trialogů. Dokonce i před závěrečným pondělním trialogem Komise ještě předkládala technické změny v textu několik minut před zahájením vlastních jednání.
Nedomnívám se, že je to dobrý postup. Myslím si, že je špatné, že neexistuje řádná kontrola tohoto velmi důležitého předpisu ani v Radě, ani v Parlamentu. Usuzuji, že je tomu tak i s některými dalšími dokumenty. Skutečně si myslím, že je důležité, aby se veškeré tyto předpisy řádně zkontrolovaly a aby každý měl možnost přispět do rozpravy. Musíme zajistit, aby měl tento důležitý předpis správné znění a abychom v něm v budoucnu nenašli žádné chyby,.
Hannes Swoboda
(DE) Pane předsedající, dámy a pánové, měl jsem tu čest jménem své skupiny reagovat na klimatický balíček navržený předsedou Barrosem. Tehdy jsem řekl, že za svou skupinu tyto cíle politiky v oblasti životního prostředí plně podporuji. A je tomu tak stále. V této otázce nelze měnit názor. Již tehdy jsem však poukázal na problém přesunu emisí uhlíku, a bylo mi přitom, páni komisaři, jasné, že Komise odvedla v této oblasti nedostatečnou práci. Nyní se musí leccos dohánět.
Děkuji předsednictví za to, že se nepochybně snaží spolu s poslanci Parlamentu najít řešení. Nejde o opouštění cílů, jde o to, abychom poskytli vhodnou počáteční výhodu i odvětvím, jež používají nejmodernější environmentální technologie, a ne o to, abychom naváděli tato odvětví k odchodu z Evropské unie spolu s jejich pracovními místy a znečišťováním životního prostředí.
Také systém referenčního srovnávání, o kterém již byla řeč, musí dostat vhodnou formu. Je to také otázka toho, umožnit spolehlivé plánování. Nemá smysl zavést tuto zásadu nyní, ale poté po léta odkládat její realizaci, dokud Komise nevypracuje podrobnosti. Podniky potřebují spolehlivé plánování, aby mohly nyní také investovat.
Poslední, velmi důležitý bod: Výnos z dražeb by měl být skutečně znovu využit na environmentální cíle buď v samotném našem průmyslu, aby se mohl modernizovat a byl schopen reagovat na environmentální výzvy, nebo dokonce mimo Evropskou unii. Nemyslím si, že by ministrům financí mělo být dovoleno, aby s těmito financemi zmizeli. Musí se použít na ochranu životního prostředí.
Holger Krahmer

- (DE) Pane předsedající, politika EU v oblasti životního prostředí je vystavena zkoušce realitou.
Hospodářský výkon v Evropě se hroutí, a my zde zvažujeme, jak bychom vytvořili další překážky pro náš průmysl.
Předpokládá se, že obchodování s emisemi sníží emise, ale v první řadě zvýší náklady. To zvyšuje nebezpečí, že pracovní místa se budou vyvážet. Ostatní svět nás mezitím v klidu pozoruje. Čína skutečně musí jen počkat na svou příležitost a ocel se pak bude vyrábět tam, a již ne v Evropě.
Ne náhodou tento týden demonstrovalo v Bruselu 11 000 ocelářských dělníků za udržení svých pracovních míst. Velmi vítám, co zde právě řekl pan Swoboda o systému referenčního srovnávání, ale hlubší pohled sociálních demokratů přišel příliš pozdě.
Jsem přesvědčen, že nesmírně přeceňujeme svůj význam, věříme-li, že můžeme významně ovlivnit globální klima prostřednictvím politických opatření. V 21. století budou úspěšné společnosti, jež inteligentně zodpoví dvě otázky: Odkud pochází naše energie a jak účinně ji využíváme? Politika mimořádně nákladného a ideologického odmítání CO2, taková, kterou v současné době v Evropě provádíme, k úspěchu nepovede.
Angelika Niebler
(DE) Pane předsedající, vážený úřadující předsedo Rady, vážení komisaři, kolegové poslanci, myslím si, že balíček na ochranu klimatu je na cestě. Dnes bych chtěla využít své dvě minuty času na vystoupení k tomu, abych se vyjádřila k tématu obchodování s emisemi, protože je mi nejbližší.
Dovolte, abych se v této souvislosti podívala za velkou louži, do USA. Co dělají Američané? Barack Obama předložil svůj plán "New Energy for America” (Nová energie pro Ameriku). Když ho člověk čte, má radost, protože cíle v něm formulované jsou stejné jako naše. Snížit emise skleníkových plynů do roku 2020, zvyšovat podíl obnovitelných energií, snižovat energetickou spotřebu, uvést do roku 2015 na trh milion hybridních vozidel se síťovým napájením. Všechny tyto projekty a cíle velmi dobře známe a můžeme je jen podpořit.
Je tu však velká otázka: Jak toho Američané chtějí dosáhnout? A v tom je také velký rozdíl oproti tomu, co děláme v Evropě. Američané těžce investují do svého průmyslu. Americká vláda předkládá plán hospodářské obnovy ve výši 500-700 miliard USD a říká, že většina těchto peněz půjde na rozvoj obnovitelných energií a zelené technologie. Když se podíváte na volební programy Američanů podrobněji, hovoří se tam o miliardách na podporu průmyslu, aby se průmysl skutečně také dostal na úroveň světového trhu.
Co děláme my? Když se podívám na obchodování s emisemi, vidím, že zatěžujeme svůj průmysl ročně částkou 70 miliard EUR. Dodatečné daňové zatížení ve výši 70 miliard EUR pro náš průmysl. Myslím si, že je oprávněná otázka, jak má náš průmysl zůstat konkurenceschopný, a jak zabráníme odlivu pracovních míst z Evropy.
Podporuji pouze jedno nařízení v balíčku na ochranu klimatu, jež zaručuje, že nebude docházet k žádným přesunům emisí uhlíku a že také náš domácí průmysl zůstane v Evropě.
(Potlesk)
Atanas Paparizov
(BG) Chtěl bych poznamenat, že pro mne a mé kolegy je důležité, aby se na jednáních o klimatu a energetice dospělo k výsledku, tak aby se Evropa mohla stát vedoucí silou na jednáních o mezinárodní dohodě. Současně bych však bohužel chtěl vyjádřit zklamání nad tím, že se nepokročilo v jedné z nejdůležitějších otázek pro země střední a východní Evropy, a tou je spravedlivé uznání jejich úsilí při snižování emisí v období od podpisu Kjótského protokolu až do současnosti. Soudím, že by mělo být nalezeno řešení, jež v rámci kompenzačního mechanismu zohlední také úsilí vynaložené těmito zeměmi, protože vedle úrovně jejich hospodářského rozvoje byla v těchto zemích v posledních letech zvlášť aktuální otázka restrukturalizace hospodářství.
Těší mne, že se pan Borloo zmínil o setkání, které se bude konat v příštím týdnu a mohlo by přinést pokrok v této otázce. Pokud jde o kvóty při obchodování s elektrickou energií, je velmi důležité, aby tento proces zohledňoval integraci tohoto odvětví v různých zemích. V některých zemích existují dlouhodobé dohody, a proto postupné uplatňování těchto kvót v zemích, kde trh není dostatečně integrovaný do systému obchodování s emisemi, bude dobrým řešením. Oceňuji hledání řešení v otázce emisí uhlíku a jsem toho názoru, že aktuální informace o této otázce vydávané Komisí přispějí k nalezení řešení, jež budou chránit průmysl v zemích, jež soutěží se sousedy, kteří nejsou členy Evropské unie.
Adina-Ioana Vălean
Pane předsedající, EU má schopnosti na to, aby byla vedoucí globální silou v boji proti změně klimatu, a naši občané to od nás očekávají. Proto je velmi důležité dospět k dohodě o klimatickém balíčku v prvním čtení, abychom nejen splnili tato očekávání, ale abychom šli do Kodaně s jednotným postojem. Chtěl bych poděkovat svým kolegům, kteří pracovali po dlouhé hodiny ve snaze toho dosáhnout.
Je důležité, abychom se drželi svých ambiciózních cílů, ale zároveň nemůžeme ignorovat dramatický dopad finanční krize na konkurenceschopnost evropského průmyslu, který jí byl silně postižen. Vzhledem k tomuto novému hospodářskému kontextu je ještě důležitější posoudit různorodou průmyslovou infrastrukturu v členských státech a mělo by se uznat, že některé z nich uskutečnily rychlou a rozsáhlou reorganizaci a modernizaci.
Z tohoto důvodu je třeba, abychom členským státům a průmyslovým odvětvím nabídli rozumnou a přiměřenou flexibilitu při plnění cílů snižování emisí CO2.
Anders Wijkman
Pane předsedající, zatímco diskutujeme o snížení do roku 2020 o 20 % nebo v nejlepším případě o 30 % , stále více vědců nám říká, že musíme udělat mnohem víc. Důvodem jsou nejnovější vědecké údaje předložené po zprávách IPCC a věc se má tak, že změna klimatu je rychlejší a závažnější, než se experti domnívali ještě před několika lety.
Nejvíce alarmující jsou nové informace o vzájemné interakci mezi klimatickým systémem, oceány a pozemním ekosystémem. Oceány a pozemská vegetace oteplování zastíraly tím, že až dosud pohlcovaly více než polovinu emisí lidského původu. Tato schopnost pohlcování je nyní ohrožena v důsledku globálního oteplování a dále ji ztěžuje přetěžování a ničení velkých ekosystémů, zejména lesů. Zatímnco emise můžeme kontrolovat, takovouto pozitivní zpětnou vazbu na planetární systém kontrolovat nemůžeme. Takže naše úsilí podle mého názoru je příliš malé. Nicméně musíme rozhodnout a doufat, že dokážeme krok za krokem ve spolupráci s ostatním světem své úsilí vystupňovat.
Pokud jde o balíček, znepokojuje mne, že je zpochybňováno pořádání dražeb. Dražby potřebujeme pro povzbuzení inovace a shromažďování výnosů za účelem velice potřebné podpory přizpůsobení se a zelených investic v rozvojových zemích. Znepokojuje mne také navrhovaná výše financování zahraničních aktivit. Podle mého názoru tím odkládáme nezbytnou technologickou přestavbu v naší části světa.
Byl jsem zapojen zvláště do jednání o obnovitelných zdrojích energie. Nejobtížnější oblastí jsou kritéria udržitelnosti. Minulé noci jsme dosáhli s Radou průlomu o ambicióznějších úsporách skleníkových plynů při použití biopaliv a o zahrnutí dopadů nepřímého využití půdy při analýze životního cyklu. Myslím, že to svědčí o zodpovědnosti.
Dovolte mi ještě jeden bod na konec. Změna klimatu se liší od všech ostatních otázek, jež projednáváme. Můžeme například vyjednávat o detailní výši rozpočtů, ale s přírodou vyjednávat nemůžeme.
Libor Rouček
- (CS) Dámy a pánové, klimaticko-energetický balíček, který dnes zde projednáváme, představuje kompromis. Kompromis mezi zájmy průmyslu, potřebami ochrany životního prostředí a samozřejmě také, což je velmi důležité na pozadí současné hospodářské krize, potřebami zaměstnanosti a ochrany pracovních míst v Evropě. Klimaticko-energetický balíček představuje rovněž kompromis mezi průmyslově vyspělými zeměmi v Evropské unii a také zeměmi v Evropě, kde podíl průmyslu není tak vysoký. Jako každý dobrý kompromis i tento předpokládá rozumné ústupky na všech stranách. Jsem přesvědčen, že takovýto kompromis, který by vyhovoval všem členským zemím, starým i novým, malým i velkým, průmyslově více či průmyslově méně vyspělým zemím, které jsou na západě, na východě, na severu, na jihu i ve středu Evropy, je možný. Dohoda nad návrhem nařízení o emisích CO2 u automobilů či nad směrnicí o využívání energie z obnovitelných zdrojů to koneckonců naznačuje.
Dámy a pánové, Evropská unie představuje v mnohých aspektech života vzor pro ostatní regiony světa. Tento vzor představuje i v otázkách energetické a klimatické politiky. Je v našem životním zájmu přijmout klimaticko-energetický balíček co nejdříve a příští rok v Kodani hrát po boku nové americké administrativy vedoucí roli.
Samuli Pohjamo
(FI) Pane předsedající, lepší využití obnovitelné energie a podpora udržitelného rozvoje jsou pozitivní zprávy pro regiony. Budou mít nejen příznivý dopad na klima, ale vytvoří tam i pracovní místa a zlepší dostupnost energie. Je však třeba více zohledňovat rozdíly mezi regiony. Je například nutné, aby v závěrečných rozhodnutích bylo více zviditelněno chladné klima na severu a rozhodující význam lesnictví. Chtěl bych také poukázat na to, že na severu existuje mnoho vysušených bažin, kde těžené dřevo a udržitelně využívaná rašelina jsou mimořádně důležité pro tamní výrobu energie. Doufám, že i to bude zohledněno při finalizaci rozhodnutí.
Jerzy Buzek
(PL) Pane předsedající, chtěl bych poblahopřát francouzskému předsednictví k tomu, jak velkou pozornost věnovalo energetickému a klimatickému balíčku. Především bych chtěl poděkovat předsednictví za naslouchání připomínkám, jež opakovaně zaznívaly v Parlamentu, ale nepřistupovalo se k nim s náležitou vážností.
Kolegové poslanci, Evropská unie si poradila v nejobtížnějších podmínkách. Nyní je také takový obtížný moment. Je velmi důležité, abychom si navzájem naslouchali a byli otevřeni argumentům druhé strany. Vždy jsme to dokázali.
Chtěl bych také při této příležitosti uklidnit pana Turmese. Pokud jde o mou vlastní zemi, jsme plně připraveni přijmout tento balíček co nejdříve. Parlament si je dobře vědom navrhovaných změn. V žádném případě neohrožují hlavní cíl balíčku, kterým je snížení emisí.
Klimatický balíček zcela jistě potřebujeme, a potřebujeme ho co nejdříve. Nikdo to neví lépe než Polsko. Odpovídáme za jednání v rámci úmluvy o klimatu a víme, že bez balíčku nebudeme moci dosáhnout pokroku na globálních jednáních. Mám na mysli balíček, který by dosáhl všech navrhovaných cílů, opakuji, všech cílů až do roku 2020, ale byl by snadněji přijatelný pro naše evropské hospodářství.
Jedině balíček tohoto druhu může posloužit jako model pro druhé, a takový balíček máme na mysli. Mimoto jen silná, ničím neohrožovaná ekonomika bude moci investovat do ochrany klimatu. Oslabíme-li hospodářství, odkud přijdou finance na boj se změnou klimatu? To je důvod, proč je tato diskuse tak důležitá a proč je důležité, abychom každý naslouchali argumentům toho druhého.
Riitta Myller
(FI) Pane předsedající, chtěla bych zdůraznit, co už přede mnou řekli mnozí, a sice, že nyní, když hovoříme o rozhodnutích, jež jsou projednávána, nesmíme zapomínat na to, že půjde jen o realizaci rozhodnutí, jež hlavy států a předsedové vlád přijali již v březnu 2007. Také výše našich aspirací musí odpovídat tomu, že naplňujeme již přijatá rozhodnutí.
V tomto smyslu je velmi důležité to, co řekl pan komisař Dimas o vztahu mezi flexibilitou a účinným prováděním. V Evropské unii potřebujeme činy, a chci podpořit zpravodajku paní Hassiovou, když říká, že je naší povinností přijímat rozhodnutí v rámci Evropské unie. Jedině tak můžeme zaručit to, o čem mnozí z nás hovoří, tj. přemoci hospodářskou krizi pomocí ekologických inovací a investování do nové technologie a do nového rozvoje. Jestliže nezajistíme, aby tyto požadavky platily i pro nás samotné, průmysl nebude mít motivaci k tomu, aby začal vyvíjet novou technologii. Z tohoto důvodu jsem lehce znepokojena tím, že povolíme-li některým zemím zvláštní flexibilitu, poté při nejhorším možném scénáři na to doplatí, jinými slovy, nikdy nezískají takové technologické výhody jako ostatní země EU.
Mariela Velichkova Baeva
(BG) Dlouhodobá kontinuita politik na vnitrostátní a evropské úrovni v oblasti využití energie z obnovitelných zdrojů a dlouhodobá kontinuita investic jsou klíčové faktory pro udržitelný rozvoj trhu se zelenou energií a pro dosažení cílů stanovených pro rok 2020 hospodárným způsobem. K tomu, aby bylo možné využívat rozmanitého portfolia zelených technologií, je nezbytný soubor rozmanitých nástrojů. Zda to bude formou tarifních systémů, investičních pobídek atd., záleží na úrovni rozvoje a využívání alternativních zdrojů. Tyto nástroje by měly být uplatňovány bez poškozování hospodářské soutěže mezi různými tržními subjekty v odvětví energetiky. S takovou komplexní strategií lze dosáhnout snížení škodlivých emisí a zvýšení energetické bezpečnosti. Je to hlavní podmínka pro účinné fungování hospodářství a pro zajištění klidu mysli pro naše občany.
Françoise Grossetête
- (FR) Pane Borloo, pane Piebalgsi, pane Dimasi, dámy a pánové, nejprve bych chtěla poblahopřát francouzskému předsednictví k úsilí, jež vyvíjí pro uzavření tohoto klimatického balíčku.
Ale tumáš: Právě když diskutujeme o výzvě změny klimatu, co jiného by se mělo objevit na jednacím stole než finanční krize. Vždyť právě hospodářská krize a snižování našich surovinových zdrojů by měly umožnit skutečnou udržitelnou průmyslovou revoluci.
Proto říkám "ano” cíli třikrát dvacet; "ano” čistým motorům; "ano” obnovitelným energiím z různých zdrojů; ale "ne” přesunům emisí uhlíku a "ne” přemisťování. Proto musíme podporovat výzkum a inovace a pomáhat našim podnikům a našemu hospodářství překonat toto přechodné období s co nejmenšími potížemi.
Dohoda o emisích CO2 z motorových vozidel byla dobře odvedenou prací, i když si myslím, že úprava sankcí je dosud nedostatečná. Pokud jde o zachycování a ukládání uhlíku, čekáme na dohodu o financování. K tématu emisních povolenek: Je velmi důležité, najít spravedlivou a realistickou cestu vpřed. Zavedení kvantifikovaných prahových hodnot je třeba uvítat. Víme však, že mnoho práce nás ještě čeká. Dohoda v prvním čtení má zásadní význam. Naše podniky a odvětví očekávají, že budou informovány o budoucích povinnostech. Potřebují plánovat své investice.
Co by řekli lidé o Evropské unii, kdyby nedospěla k dohodě do konce roku? Evropská unie, která tak ráda považuje své jednání v boji proti změně klimatu za příklad pro ostatní. Evropská unie, která je tak ambiciózní v tomto boji proti změně klimatu. Raději si nepředstavuji, jak absurdní by bylo, kdyby Evropa nedosáhla dohody, ale přesto by chtěla napřesrok v Kodani každého přesvědčovat, že má pravdu.
Proto bych chtěla popřát francouzskému předsednictví hodně štěstí a poblahopřát mu ještě jednou k práci, již odvedlo.
Edite Estrela
(PT) Pane předsedající, změna klimatu je velký problém naší doby. Naléhavá opatření ke zpomalení globálního oteplování jsou nezbytná. Kodaňská konference je poslední možností, jak se vyhnout kolapsu v době, kdy ze Spojených států přicházejí pozitivní signály. Po zvolení prezidenta Obamy musí Evropská unie předložit důvěryhodný a ambiciózní návrh, aby mobilizovala jiné regiony.
Pokud jde o rozdělení břemene, otázku, kterou jsem se zevrubně zabývala jako stínová zpravodajka Skupiny sociálních demokratů v Evropském parlamentu a ve které, jak doufám, budeme schopni dospět k dohodě, myslím si, že členské státy musí podniknout opatření ke snížení emisí CO2 doma, a ne jen za cenu, že je v konečném důsledku provede někdo jiný vně EU. Hospodářská krize není, jak říkají někteří lidé zde, důsledkem politik v oblasti životního prostředí: Zavinily ji chyby ve vedení, a možná existují případy pro policii, a ne pro politiky.
Evropský parlament plní svůj domácí úkol: Doufejme, že Rada udělá totéž, aniž by se uchylovala k národnímu egoismu a falešným argumentům. Vývoj nových technologií přináší nové možnosti pro hospodářství a tvorbu pracovních míst.
Pane úřadující předsedo Rady a vážení kolegové poslanci, končím výzvou, abychom všichni vyvinuli úsilí a dospěli k dohodě v prvním čtení. Svět potřebuje mezinárodní dohodu a občané od nás očekávají, že přijmeme opatření.
Vladko Todorov Panayotov
(BG) Změna klimatu nastupuje ještě rychleji, než se předpokládalo. Chce-li Evropská unie hrát vedoucí roli na zasedání OSN v roce 2009 v Kodani o dosažení globální dohody v zájmu účinného boje proti změně klimatu po roce 2012, musí v Evropské unii dojít ke snížení emisí skleníkových plynů. Aby nové členské státy mohly dosáhnout účinného snížení škodlivých emisí, bylo by dobré zvážit postupné uplatňování 100% dražby pro odvětví výroby elektřiny a také prodloužení přechodných období. Nové členské státy jsou dosud velkou měrou závislé na uhlí jako hlavním zdroji primární energie. Přechod k alternativním zdrojům energie probíhá v těchto státech mnohem pomaleji, a proto by tvrdá opatření ke snížení škodlivých emisí mohla mít nežádoucí sociální dopady. Vyzývám Komisi a Radu, aby zohlednily dosavadní plnění povinností podle Kjótského protokolu a skutečnou připravenost každého jednotlivého členského státu, tak aby tento soubor opatření měl účinek.
Pilar del Castillo Vera
(ES) Pane předsedající, nejprve bych chtěla poděkovat všem, kdo vystoupili, včetně Komise, předsednictví a kolegům poslancům za odvedenou práci a za ochotu zabývat se touto otázkou.
Začnu tím, že poukážu na čtyři body, které, jak věřím, jsou při řešení tohoto problému zásadní. První je ten, že ze zjevných důvodů naše spotřeba uhlí neustále roste v důsledku rozvoje na rozsáhlých územích planety, což se dříve nedělo. Za druhé, v důsledku této větší spotřeby uhlí se zvyšují emise CO2. Za třetí, nesmíme zapomínat na to, že konkurenceschopnost odvětví se nyní měří globálně. Za čtvrté a v neposlední řadě, nesmíme nikdy zapomínat na to, že když hovoříme o hospodářství, hovoříme především o lidech. Je to dáno tím, že daří-li se hospodářství, daří se také lidem, a když ne, je tomu naopak.
Poslední dva body znamenají, že konkurenceschopnost evropského průmyslu nesmí být zbytečně poškozena v této zvlášť obtížné době, kdy neexistují žádná mezinárodní pravidla a požadavky, jež by bylo možné uplatňovat na stejná odvětví kdekoli ve světě. První dva body znamenají, že potřebujeme realistickou, životaschopnou, a tedy účinnou mezinárodní dohodu, jež by zahrnovala velké země vypouštějící CO2, které proto jsou i velkými spotřebiteli uhlí. Bez takové dohody nemůžeme účelně dosáhnout konečného cíle, tj. snížení těchto emisí CO2.
Představitelé předsednictví a Komise, dámy a pánové, vedení v podstatě spočívá v předkládání formulí, jež nám umožňují dosahovat našich cílů. Ostatní není o mnoho víc než fantazie.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Žádná ze zemí Evropské unie dosud nemusela čelit problémům takového rozsahu, jaké postihnou za rok Litvu. Hovořím o problémech odvětví energetiky. Podle smlouvy o přistoupení k EU bude muset Litva ukončit provoz jaderné elektrárny Ignalina, která pokrývá přibližně 70 % elektrické spotřeby země. Návrh Komise pro Litvu povolil mírné zvýšení emisí sklenikových plynů v porovnání s rokem 2005, ale návrh nebere v úvahu důsledky odstavení jaderné elektrárny Ignalina. Pak budou litevské elektrárny ovšem vypouštět téměř dvakrát více takových plynů. Po roce 2009 bude Litva jedinou z nových zemí Evropské unie bez emisních povolenek. To vše nepříznivě postihne průmysl a celé hospodářství a také soukromé uživatele. Předpokládá se, že ceny elektřiny vzrostou na dvojnásobek své nynější výše nebo ještě víc.
Rostoucí využívání zdrojů fosilních paliv v energetice zvýší emise o 5 milionů tun ročně. Litva proto doufá, že obdrží výjimku z pravidel systému obchodování s emisemi pro roční neprodejné emisní povolenky ve zhruba odpovídající výši, dokud nebudou postaveny nové elektrárny. Klimatický balíček je mimořádně důležitý a citlivý. Chápu, že každá země má své vlastní výzvy a charakteristické rysy. Bylo by velmi smutné, kdyby tento křehký dokument, který je tak nezbytný pro Evropu a pro celý svět, zatěžovaly žádosti o výjimky. Situace Litvy je však skutečně dramatická a také unikátní, protože nejsme napojeni na západoevropskou elektrorozvodnou síť. Vyzývám účastníky trialogu, aby to zohlednili.
John Bowis
Pane předsedající, oči a mysli jsou nyní zaměřeny na klíčové otázky, a proto si myslím, že činíme pokrok. Ale, pane ministře a pane komisaři, neslyšeli jste dnes hlas, kterému byste myslím měli naslouchat, a to je hlas zemí s nízkými příjmy. Několik z nás se právě vrátilo ze zasedání států AKP na Papui Nové Guineji a víme, že země s nízkými příjmy jsou největšími oběťmi našeho minulého růstu a potřebují naši podporu.
Tichomořské ostrovy doslova mizí pod vlnami. Globální oteplování přináší do tohoto regionu nové nemoci, komáry přenášející malárii a horečku dengue. Po návratu nacházíme dopisy z okrajových přímořských regionů Evropy, kde se praví víceméně totéž. Naléhavě žádají, abychom přijali opatření a pomohli i jim.
Na zasedání států AKP jsme viděli důsledky toho, když se neprovádí prevence a neřeší se změna klimatu. Dokonce i když splníme svůj 2. cíl, bude to znamenat 25% snížení dostupnosti vody, bude to znamenat 10% snížení produkce zemědělských plodin; bude to znamenat o 50 milionů lidí více vystavených malárii; bude to znamenat o 10 milionů lidí více vystavených pobřežním povodním; bude to znamenat prudký nárůst respiračních a kardiovaskulárních onemocnění a nemocí přenášených vektory, rakoviny kůže a očních potíží.
Když neuspějí oni, neuspějeme ani my. Jejich nemoci už jsou našimi nemocemi. Jejich migrace bude naší migrací. Jejich zoufalství by mohlo vést k zoufalství, až překročí i naše hranice, a je v našem zájmu stejně jako v jejich, abychom jim pomohli dosáhnout pokroku a abychom to učinili rychle.
Britta Thomsen
(DA) Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, v úvodu chci poděkovat našemu zpravodaji panu Turmesovi za jeho úctyhodnou práci v souvislosti se směrnicí o obnovitelných zdrojích. Stejně tak bych chtěla poděkovat různým parlamentním sekretariátům, poradcům a asistentům. Bohužel se nám nepodařilo noční jednání s Radou dovést do konce, přestože jsme za Parlament usilovali o dohodu a byli jsme ochotni k ústupkům. Ale jak známo, na tango musí být dva a pro dosažení dohody je nutná vůle obou stran. Jako zpravodajka Skupiny socialních demokratů v Evropském parlamentu pro tuto směrnici jsem se těšila, že se zde dnes ráno objevíme s kompletně dohodnutým balíčkem. Balíčkem, na němž budou jasně vidět naše otisky prstů. Tato směrnice bude znamenat revoluci pro energetickou politiku Evropy. Umožní nám skoncovat s více než stoletou závislostí na ropě a plynu. Závislostí, jež poškozovala naši životní prostředí a vyvolávala války, nespravedlnost a nerovnost na celém světě. Je proto velmi důležité, abychom ve věci této dohody nyní postupovali velmi pečlivě.
Již jsme zajistili, že budou stanovena jasná a pevná kritéria udržitelnosti pro výrobu biopaliv pro naše automobily. Zajistili jsme, že velká energetická spotřeba budov bude omezena, a zajistitli jsme, že výrobci větrných generátorů a solárních článků budou mít záruku, že Evropa bude investovat do obnovitelných zdrojů. Poslední překážkou je, abychom dodrželi všechny závazné cíle pro rok 2020. Problém je v tom, že jeden členský stát dohodu blokuje. Mohu tedy pouze důrazně vyzvat Radu, aby svůj postoj přehodnotila a umožnila tak Evropě dospět k energetické dohodě, kterou tolik potřebujeme.
Gunnar Hökmark
(SV) Pane předsedající, jedním z nejdůležitějších úkolů Evropy a Evropské unie je dnes zajistit, abychom získali od mezinárodního společenství závazek, že bude brát vážně globální cíle související s klimatickou politikou. Také jedním z nejdůležitějších úkolů švédského předsednictví bude zajistit, abychom na Kodaňské konferenci tento mezinárodní závazek získali.
Věřím, že když diskutujeme o těchto otázkách, je možná důležité pamatovat na to, že úspěch v Kodani s rozsáhlým mezinárodním závazkem znamená mnohem víc než různé detaily balíčku, který nyní projednáváme. Proto je tak důležité zajistit, abychom nyní měli k dispozici klimatický balíček splňující cíle, jež jsme si stanovili.
Věřím, že je důležité, abychom, až dojde na rozličné prostředky, byli pragmatičtí. Budeme-li pragmatičtí v rozličných prostředcích a zároveň zajistíme dosažení cílů, zaručíme si i širokou podporu pro to, co je třeba učinit, a zajistíme, že různé členské státy budou mít trvalou vůli k dodržování různých závazků, jež přijaly. To je důležité, a to je perspektiva, z níž vycházíme v různých typech svého úsilí.
Chtěl bych zdůraznit, že musíme mít jasno v jedné věci, a sice, že musíme vždy vytvářet prostor pro iniciativy, jež přinesou nejlepší výsledky. To znamená, že musíme vytvořit prostor pro investování v jiných zemích, kde budou nejlepší výsledky. To neznamená klást na sebe menší nároky, ale je důležité si uvědomit, že se musíme zaměřit na to, co můžeme udělat, abychom pomohli jiným zemím.
A konečně, zdroje, jež jsou nyní uvolňovány prostřednictvím dražeb, by měly připadnout členským státům na různá opatření v různých zemích.
Dorette Corbey
(NL) Pane předsedající, nyní, kdy se práce na klimatickém balíčku chýlí ke konci, narůstají emoce. Někteří tvrdí, že klima by mělo počkat, přinejmenším než skončí krize, ale to není dobrý nápad. Především je naprosto nezbytné, abychom urychleně přijali opatření, jež zabráni globálnímu oteplování, které je údajně rychlejší, než se předpokládalo. Za druhé, dochází nám ropa. Skutečně potřebujeme posun směrem k dodávkám udržitelné energie. Za třetí, účinná politika v oblasti klimatu je dobrou zbraní proti recesi.
Investice do udržitelné energie, do infrastruktury pro zelenou energii a do energetické účinnosti budov vytvářejí miliony pracovních míst, a to není k zahození. Není třeba říkat, že musíme zajistit, aby místa v ocelářském, papírenském nebo automobilovém odvětví nezmizela do zahraničí. V tuto chvíli to vypadá tak, že balíček postupuje správným směrem, musíme ovšem zajistit, aby se nestal jen prázdnou skořápkou.
V každém případě můžeme být spokojeni s dohodou o směrnici o palivech. Desetiprocentní snížení CO2 na základě analýzy celého palivového cyklu vysílá pozitivní a silný signál, alespoň v době, kdy ropné společnosti vydávají stále více energie na výrobu benzinu a nafty. Směrnice o palivech tak dává důležitý podnět k celosvětovému snižování emisí, spalování, většímu využití elektřiny v silniční dopravě a využívání účinnějších biopaliv, jež splňují přísné požadavky udržitelnosti. Evropa takto udává tón. Podobné iniciativy vznikají i v USA, a postropná epocha je nyní na dohled.
Karl-Heinz Florenz
(DE) Pane předsedající, velký dík Komisi i Radě za to, že nám předložily tento klimatický balíček. Nemyslím si, že by se v tomto balíčku mělo změnit jedno jediné číslo, jediný cíl nebo dokonce jediné procento. Avšak, pane úřadující předsedo Rady, jsem si až příliš vědom toho, že jsme v těžké časové tísni. Dvě minuty jsou však příliš málo času na reakci
Chtěl bych se zabývat jedním bodem, který je vám všem znám. Chci upozornit Evropskou unii na otázku, zda bychom měli skutečně velmi rázně zahájit dražby emisí bezprostředně v roce 2013, když velmi dobře víme, že naši američtí přátelé a naši přátelé v Indii a Číně takové nástroje v té době ještě mít nebudou. Navrhuji, aby tato pravidla byla přijata v rámci Kjótského protokolu II nebo v Kodani, a v Evropě zahájíme tyto dražby v den přijetí Kodaňského nebo Kjótského protokolu.
Neodčerpávejte prosím firmám kapitál, kterého se jim v tuto chvíli od bank nedostává. Tento kapitál potřebujeme, abychom splnili limity. To důrazně chceme - a to již v roce 2012. Myslím si, že je nesprávné, že my zde v EU posíláme evropský průmysl na světový trh v olověných botách, a naše americké přátelé potkáváme v Indii v teniskách. To není spravedlivé. To se nesmí stát. Všichni musí mít přece srovnatelnou obuv. Popouštím uzdu vášním právě proto, aby bylo dosaženo cílů.
Je mi zcela jasné, že potřebujeme peníze, abychom měli také kompenzaci mimo Evropu, v zemích Latinské Ameriky. O tom není vůbec sporu. Měli bychom však nástroje pro obchodování s emisemi uzpůsobit tak, aby měl průmysl stejné podmínky. To podporuji, aniž bych měnil byť jediný parametr. Chtěl jsem to zopakovat, protože v této sněmovně jsou lidé, kteří tvrdí, že chceme změnit cíle. To my, pane Dimasi, nechceme.
Åsa Westlund
(SV) Pane předsedající, Rada a Parlament konečně nyní projednávají klimatický balíček. Byl by fantastický triumf spolupráce, kdybychom dokázali tuto věc dokončit před Vánocemi, ale musím říci, že jsem velmi znepokojena tím, jakým směrem se tato jednání ubírají. Podle posledních výsledků výzkumu by bylo třeba, abychom snížili emise více než o úroveň stanovenou v klimatickém balíčku. Ale Rada ministrů a zejména některé pravicové vlády, které jsou tam zastoupeny, směřují k oslabení balíčku.
Navíc jako Švédka s těžkým srdcem konstatuji, že švédská vláda ovládaná konzervativci je jedním z hlavních subjektů, které brání EU dosáhnout pokrok ve věci klimatického balíčku. Většina snížení emisí EU se z řady důvodů musí uskutečnit na domácí půdě. Za prvé proto, že máme morální odpovědnost snížit své vlastní emise; za druhé proto, že tím, že se ujmeme vůdčí role a ukážeme, že snižování emisí je slučitelné s vysokým hospodářským růstem, můžeme získat další země pro podpis mezinárodní dohody o změně klimatu; za třetí proto, že má-li náš průmysl vyvíjet novou zelenou technologii, která je nezbytná pro to, abychom byli konkurenceschopní v budoucnosti, musíme jej motivovat.
Chtěla bych proto vyzvat Parlament, aby se postavil proti postoji švédské vlády a aby potvrdil, že největší část snižování emisí se musí uskutečnit v Evropě; a také aby určitá část příjmlů z obchodování s emisemi šla do rozvojových zemí. Pak budeme důvěryhodní a pak budeme moci dosáhnout uzavření mezinárodní dohody o klimatu na podzim 2009 v Kodani.
Paul Rübig
(DE) Pane předsedající, rád bych poděkoval úřadujícímu předsedovi Rady panu Borlooovi. V příštích měsících a letech budete bojovat proti nezaměstnanosti a chudobě. Proto potřebujeme citlivý balíček. Nepotřebujeme bezplatné přidělování povolenek v rozsahu až 100 % do odvětví postižených přesunem emisí uhlíku, potřebujeme 100% přidělování a potřebujeme referenční hodnoty ex ante. U odvětví, jež nejsou ohrožena přesunem emisí uhlíku, věřím, že řešení 20/20 je nejlepší, takže můžeme začít s 20% zvýšeními a můžeme také dosáhnout cíle 20% zvýšeními.
Chceme také, aby z toho byly vyjmuty malé a střední podniky, to znamená zejména podniky s 25 000 tunami emisí, což by mělo být zvýšeno na 50 000 tun. Pak by stále ještě zůstalo mimo 80 % malých a středních podniků, na které připadá jen 27 % CO2. Měli bychom se také snažit udržet peníze v podnicích, a ne je prostřednictvím daní vybírat a posílat do zahraničí. Peníze v podnicích naléhavě potřebujeme, abychom mohli podporovat inovaci a výzkum. Zajistěte také prosím, aby byly možné degresívní odpisy, tak aby podniky mohly investovat do těchto oblastí rychle a ve vhodnou dobu.
Potřebujeme také, aby v mezinárodní dohodě byla formulace "až 30 %”, a ne 30 % jako absolutní hodnota. Dále potřebujeme mít jasno v tom, co musí mezinárodní dohoda obsahovat. U tepelných čerpadel bych prosil, abychom bezpodmínečně zajistili, že budou odpovídajícím způsobem zahrnuta také čerpadla typu vzduch-vzduch, protože tím spolu se sluneční energií přirozeně můžeme zabránit skutečně velkému množství CO2.
Žádám také, abychom prosadili, že mezinárodní normy pro bezpečnost jaderné energie budou pro evropský jaderný průmysl povinné a že budeme mít v Evropě nezávislé regulační orgány, jež se budou moci také podílet na rozhodování v ostatních členských zemích, abychom tam zajistili bezpečnost.
Gyula Hegyi
Pane předsedající, mnohé z nových členských států jako je Maďarsko po skončení 80. let dvacátého století a zhroucení starého průmyslu snížily své emise skleníkových plynů. V důsledku tohoto postupu ztratil práci každý šestý Maďar - přibližně milion osob. Vzhledem k tomu, že základem pro snížení ve stávajícím návrhu je rok 2005, a nikoli rok 1990, mohly by některé starší členské státy hodnoty svých emisí zvýšit bez jakýchkoli následků. To je vůči novým členským státům velmi nespravedlivé. Po ztrátách v našem hospodářství potřebujeme spravedlivou kompenzaci.
Dálkové vytápění je v mnoha nových členských státech hlavně sociální otázkou. Rozhodnutí Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin, jež v rámci systému obchodování s emisemi poskytne bezplatné povolenky na dálkové vytápění, je pro nás důležité a musíme tento úspěch udržet i během trialogu.
Myslím si, že o použití zachycování a ukládání uhlíku by měl rozhodovat trh a hospodářská soutěž. Protože to je zcela nová a nákladná technologie, musíme být opatrnější, než ji začneme dotovat z veřejných prostředků.
Můj poslední bod je, že bez řádného systému penalizací celý balíček ztroskotá. Nedonutíme-li členské státy, aby dodržovaly emisní limity, celé naše úsilí vyjde naprázdno. Proto žádám tento parlament, aby trval na tom, abychom dodrželi své závazky týkající se systému penalizací, protože bez systému penalizací žádný funkční systém nebude vůbec existovat.
Předsedající
Dámy a pánové, vaši pozornost prosím. Ačkoli se již velmi blížíme ke konci této rozpravy, budu ji muset přerušit z důvodů, jež jistě pochopíte. Dalším bodem je slavnostní zasedání v 11:30 hod. s Jeho Svatostí dalajlamou; po skončení slavnostního zasedání bude tato rozprava pokračovat. Na mém seznamu jsou již jen dva řečníci a kdokoli si bude přát vystoupit v rámci postupu zvednuté ruky a představitelé Rady a Komise. Po skončení rozpravy o stavu jednání o klimatickém a energetickém balíčku budeme pokračovat hlasováním jako obvykle.
(Rozprava byla přerušena v 11:30 hod. kvůli slavnostnímu zasedání)
