Situationen for civilsamfundet og de nationale mindretal i Belarus (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandlingen om redegørelser fra Rådet og Kommissionen om situationen for civilsamfundet og de nationale mindretal i Belarus.
Diego López Garrido
Hr. formand! Tak, fordi De giver mig lejlighed til at tale om situationen for civilsamfundet og de nationale mindretal i Belarus.
EU er bestemt meget bekymret over forværringen af situationen i Belarus, navnlig med hensyn til menneskerettigheder.
Manglen på ytringsfrihed og forsamlingsfrihed, det konstant øgede pres på medierne, lovene mod brugen af internettet og foranstaltningerne mod oppositionsaktivister betyder, at menneskerettighedssituationen i Belarus forringes og forværres.
I sin udtalelse den 16. februar, sidste måned, udtrykte fru Ashton, EU's højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, også sin bekymring over situationen for det polske mindretal i Belarus og over politiets tilbageholdelse af medlemmer af dette mindretal. Denne erklæring, denne formelle holdning fra den højtstående repræsentant, blev også sendt til myndighederne i Belarus gennem de officielle diplomatiske kanaler.
Mandag kunne vi drøfte spørgsmålet i Rådet for udenrigsanliggender, og vi kunne gennemføre en grundig forhandling, som helt sikkert vil blive gentaget i fremtiden. Ved den lejlighed talte i øvrigt den polske minister, som udtrykte sin bekymring og fremhævede, at der var et behov for at reagere og vedtage en holdning til den systematiske chikane mod medlemmer af det polske mindretal. Det skal også siges, at de forskellige elementer i EU uden nogen som helst tvivl er meget bekymrede og overvåger denne situation meget direkte og meget nøje.
Det er efter min mening meget vigtigt, at vi får kommunikeret til myndighederne i Belarus, at de skal overholde de forpligtelser, de har accepteret i OSCE, med hensyn til at respektere menneskerettighederne og beskytte mindretallene som en vigtig del af indsatsen for at respektere menneskerettighederne. På mødet i Rådet for udenrigsanliggender, som jeg tidligere omtalte, blev de europæiske ministre specifikt anmodet om at gøre myndighederne i Belarus opmærksomme på denne situation via de relevante kanaler og i de relevante fora.
Det er i både Belarus', EU's og alle europæeres interesse, at vi opnår en indflydelse, der kan stoppe disse handlinger, som er i strid med menneskerettighederne og rettighederne for mindretal, der er særdeles betragtelige og betydelige i Belarus. Samtidig er det vigtigt, at Belarus arbejder i den rigtige retning, og alle dimensionerne af det østlige partnerskab er en mulighed for at påvirke Belarus i den rigtige retning, herunder det multilaterale aspekt.
Kristalina Georgieva
Hr. formand! Hvad angår EU-formandskabets redegørelse, som faktisk henviste til den særdeles tydelige og direkte udtalelse fra den højtstående repræsentant, Baroness Ashton, om problemet, vil jeg blot tilføje min bekymring om den forringede menneskerettighedssituation i Belarus, navnlig for det polske mindretal.
Det meget beklagelige tilbageskridt for udviklingen af demokrati i Belarus i de seneste år er meget alvorligt, men vi skal alligevel fastholde vores dialog med Belarus, og vi skal holde kommunikationskanalerne åbne, uanset hvor vanskeligt det måtte være, ikke nødvendigvis kun via regeringskanaler - vi kan naturligvis udbygge og udnytte det østlige partnerskab - men også gennem mellemfolkelige kontakter. Disse kontakter kan være de vigtigste at forfølge i Belarus, via udveksling af studerende, via forretningsmuligheder og via kulturelle udvekslinger som en platform for dialog med befolkningen i Belarus og som en metode til at genskabe muligheden for udvikling af demokrati i Belarus.
Til sidst vil jeg sige, at Kommissionen trods de seneste to års tilbageskridt vil bevare sit engagement og via samarbejdet med Belarus søge at sætte skub i en positiv udvikling, der kan bringe dialogprocessen tilbage på det spor, den var på for to år siden.
Gunnar Hökmark
- (EN) Hr. formand! Jeg takker det spanske formandskab og Kommissionen for deres ord i denne situation.
Der er efter min mening én ting, som ligger helt fast: Det, vi taler om nu, er ikke en enkelt hændelse - det er handlinger begået af et diktatur og et brutalt regime, som fornægter mindretalsrettigheder og individuelle borgeres rettigheder. Sådan er forholdene i Belarus, og det skal efter min mening være udgangspunktet for vores drøftelser af dialogen med regimet.
En dialog skal være gensidig. Når vi udviser åbenhed, skal vi kræve, at regimet i Belarus opfylder sine forpligtelser, og det har ikke leveret de ændringer og reformer, det har forpligtet sig til. Jeg vil gerne sige og tydeligt understrege, at dette ikke er et polsk problem. Belarus ligger i EU's naboskab. Det er med i det østlige partnerskab. Dette er et europæisk problem, og regimet i Belarus distancerer sig nu med sine handlinger fra åben dialog og samarbejde med EU.
Vi skal først og fremmest på en grundlæggende måde kræve respekt for mindretal, respekt for menneskerettigheder, ophør af politiets brutalitet og en vilje til at indgå i en konstruktiv dialog med EU. Dette budskab skal sendes tydeligt til regimet. Vores dialog skal være en dialog for demokrati og menneskerettigheder, og vi skal naturligvis henvende os til civilsamfundet, fordi Belarus er meget mere end blot regimet. Det er de mennesker, der bor i Belarus - de studerende, mændene og kvinderne, samfundet. Det, som vi har set i den senere tid, har efter min mening bevist, at vi skal videreføre dialogen rettet mod civilsamfundet, så vi kan styrke frihed, demokrati og respekt for menneskerettigheder.
Kristian Vigenin
- (EN) Hr. formand! Jeg vil på vegne af Gruppen af Socialdemokrater, udtrykke bekymring over menneskerettighedssituationen i Belarus, navnlig hvad angår den seneste udvikling i situationen for UPB (sammenslutningen af polakker i Belarus). Vi vil også udtrykke vores solidaritet med alle borgere i Belarus, der ikke kan nyde deres grundlæggende borger- og menneskerettigheder. Dette foregår i et europæisk land i det 21. århundrede. Det er efter min mening et problem, som er uacceptabelt, og som vi alle kan blive enige om.
Det er udgangspunktet. Det primære spørgsmål, vi skal stille nu, er for det første, hvor vi vil føre Belarus hen, og dernæst, hvordan vi kan gøre det. Jeg tror, vi alle kan blive enige om det første spørgsmål: Vi ønsker at se et demokratisk Belarus. Vi ønsker at se demokratisk valgte myndigheder i Belarus - parlament, præsident, regering og lokale repræsentanter. Vi ønsker at se disse myndigheder skabe et frit og kreativt miljø i Belarus, og vi ønsker naturligvis at se landet bevæge sig tættere på EU.
Det andet spørgsmål er, hvordan vi kan opnå dette. EU har ændret sin politik over for Belarus fra isolation til dialog, og det ser ud til, at denne politik giver resultat. Det er selvfølgelig ikke nok. Det sker ikke hurtigt nok, og den udvikling, vi har oplevet i de seneste to uger, viser, at vi skal forpligte os endnu mere.
Som formand for Euronestdelegationen og formand for den delegation, der rejser til Belarus i morgen for at opleve situationen på stedet, har jeg konstateret, at vi mangler en fælles strategi mellem de tre hovedinstitutioner, nemlig Rådet, Kommissionen og Parlamentet. Vi har brug for en sådan strategi for at styrke hinandens indsats, og vi har virkelig brug for en politisk dialog. Vi har brug for en køreplan for Belarus, som er meget konkret, dvs. ikke kun anbefalinger, men en handlingsplan - en køreplan - som Belarus skal overholde. Det er den vej, vi skal fortsætte, og det er ikke nok kun at gøre det under det økonomiske samarbejde og det østlige partnerskab.
Gerben-Jan Gerbrandy
- (NL) Hr. formand! Jeg mener også, at aftenens forhandling snarere er et regionalt anliggende. Vi har set hr. Yanukovich blive valgt i Ukraine. Han er tydeligvis en præsident, som hælder mere mod Moskva end mod Bruxelles. Vi må ikke tillade, at han fører os bag lyset under sit næste besøg.
Det, der nu sker i Belarus, og den type foranstaltninger, som hr. Lukashenko har vovet at indføre over for det polske mindretal i landet, er tegn på, at også han hælder mere mod Moskva end mod vesten. I den forbindelse har han øjensynligt ment, at han kunne fratage et mindretal fra en EU-medlemsstat dets grundlæggende menneskerettigheder. Hvordan er det muligt? Det er naturligvis en konsekvens af, at Europa i for høj grad har vendt østlandene ryggen. Vi har ikke været åbne nok for idéen om ægte adgang til disse lande. Vi skal naturligvis fordømme det, som Belarus gør mod det polske mindretal, men vi skal også slække vores politik lidt mere og indføre en mindre restriktiv visumordning. Lad os se på vores energipolitik, og lad os afstemme den mere efter lande, som f.eks. Belarus og Ukraine.
Det er min opfordring: at Europa igen retter en større del af sin opmærksomhed mod disse lande. Det vil have en meget større indvirkning på deres politiske udvikling, end hvis vi fordømmer dem for skarpt nu og overlader tingene til Moskva.
Heidi Hautala
Hr. formand! En afgørende grund til, at dette emne nu er på dagsordenen, er uden tvivl den fredelige demonstration, hvor 40 repræsentanter for sammenslutningen af polakker i Belarus blev arresteret, hvilket vi naturligvis skal fordømme.
En anden grund af aktuel interesse er noget, som min kollega, hr. Vigenin, allerede har nævnt, nemlig at Parlamentet i morgen efter en lang afbrydelse sender en undersøgelsesdelegation til Minsk, hvor jeg repræsenterer Underudvalget om Menneskerettigheder som en af de fire i delegationen.
Vi skal være bekymrede over menneskerettighedssituationen i Belarus. Der er problemer i landet med ytringsfrihed, pressefrihed, forsamlingsfrihed og foreningsfrihed.
Vi skal insistere på, at Belarus afskaffer dødsstraffen, og at landet forbedrer menneskerettighedssituationen i landet i alle henseender, hvis forholdet mellem Belarus og EU skal videreudvikles. Ligesom mine kolleger mener jeg, at civilsamfundet spiller en afgørende rolle i denne udvikling.
Ryszard Czarnecki
Hr. formand! En manglende beslutning er også en beslutning. Det vil være nødvendigt med en beslutning fra Parlamentet om Belarus i marts, men den er endnu mere nødvendig nu. Forfølgelsen af polakker i Belarus vedrører ikke kun polakkerne. Det er, som talerne før mig har understreget, et symptom på en holdning til europæiske standarder, herunder standarder vedrørende nationale mindretal.
Europa skal trække Belarus ud af den russiske indflydelsessfære, men skal også kræve respekt for de værdier, der er grundlaget for EU, herunder borgerlige friheder, pressefrihed, rettigheder for nationale og religiøse mindretal og foreningsfrihed. Hvis hr. Lukashenko ikke kan forstå de europæiske værdiers sprog, vil han bestemt kunne forstå sanktionernes sprog. Det skal dog ikke være sanktioner, der rammer det belarussiske samfund - det ønsker vi ikke - men sanktioner, som gør livet vanskeligt for de politikere og embedsmænd, der er ansvarlige for forskelsbehandlingen af polakker og den demokratiske opposition.
Der er en skævhed i forholdet mellem EU og Belarus: EU åbner døren for Minsk, men får grundlæggende ikke noget til gengæld. Denne ensrettede vej fører ikke til noget. Tiden er inde til sanktioner af politisk art, om end midlertidige, selv om det sker ved manglende deltagelse af repræsentanter for det belarussiske parlament i Den Parlamentariske Forsamling Euronest og en tilbagevenden til den sorte liste over embedsmænd fra regimet i Minsk, der ikke kan få adgang til EU-territorium.
Kinga Gál
- (EN) Hr. formand! Som formand for den tværpolitiske gruppe om traditionelle minoriteter og regionale sprog fordømmer jeg kraftigt de belarussiske myndigheders aktioner mod det polske mindretals største organisation og medlemmerne af mindretallet. Som vi hører i dag, var disse primært ældre mennesker.
Kendsgerningerne afslører en klar overtrædelse ikke kun af mindretalsrettighederne, men også af de grundlæggende menneskerettigheder. Disse aktioner beviser det politiske systems udemokratiske natur, og vi, dvs. de medlemmer af Parlamentet, der har oplevet de kommunistiske regimer, genkender tydeligt metoderne.
Siden oprettelsen af den tværpolitiske gruppe har den vedvarende forsvaret rettighederne for nationale mindretal og betegner enhver krænkelse af mindretalsrettigheder som uacceptabel.
Vi anmoder Kommissionen, den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, om at tage konkrete skridt med henblik på at sende et klart budskab til den belarussiske regering om, at en billigelse af forbindelserne mellem EU og Belarus ikke kan finde sted uden forpligtelse til at respektere menneskerettighederne, herunder mindretalsrettighederne.
Mindretalsrettigheder som et element af menneskerettighederne kan ikke betragtes som et internt anliggende. Dette problem kan ikke betragtes som et internt anliggende mellem Polen og Belarus. Det er et EU-problem, fordi det, som det allerede er blevet sagt, handler om vores naboskabspolitik, om vores østlige partnerskab. Vi anmoder derfor Kommissionen om at sende et klart budskab og træffe klare foranstaltninger.
Bogusław Liberadzki
- (PL) Hr. formand! Jeg takker Rådet og Kommissionen for en så hurtig reaktion. Dette er bestemt et særdeles godt eksempel på vores europæiske standarder.
Jeg vil første sige, at der er reelt ikke er tale om en etnisk konflikt her. Dette er ikke en polsk-belarussisk eller en belarussisk-polsk konflikt. Der er simpelthen tale om manglende respekt for menneskerettighederne og principperne om ytringsfrihed og en krænkelse af nationale mindretals rettigheder. Det kunne være sket for ethvert andet mindretal. Hvorfor skete det så for det polske mindretal? Fordi det er stort, organiseret og demokratisk, og fordi det bl.a. tæller hr. Milinkevich, som har fået tildelt Parlamentets pris. Derfor begyndte det med os.
Jeg vil gerne spørge, hvad vi skal gøre. Jeg har nu haft lejlighed til at tale med hr. Milinkevich og fru Borys to gange. De har erklæret, at de er loyale borgere i Belarus og ikke ønsker økonomiske sanktioner. De ønsker ikke politiske sanktioner, men en tilnærmelse mellem Belarus og EU. De ønsker balance, og de ønsker samarbejde, der gøres betinget af fremskridt i demokratiseringen af landet. Vi bør fortsætte ad denne vej. Derfor skal vi åbne op for borgerne fra Belarus og gøre det nemmere for dem at få visum. Er der overhovedet behov for visumgebyrer og en visumpolitik? Det er godt, at vores undersøgelsesdelegation i morgen rejser til Belarus. Lad os afvente deres rapport og derefter træffe beslutning om yderligere foranstaltninger.
Konrad Szymański
- (PL) Hr. formand! Med Lissabontraktaten blev vi alle lovet langt større effektivitet i EU's udenrigspolitik. Det viste sig hurtigt, at vores rolle i Haiti var forsinket og ubemærket, topmødet mellem EU og USA var en fiasko, og oprettelsen af det diplomatiske korps skete under stort kævleri mellem EU-institutionerne, hvilket forringede kvaliteten af korpset. I dag havde vi igen mulighed for at vise, at EU kan handle. Desværre har Rådet udskudt sin afgørelse, og Parlamentet kan ikke reagere på åbenlyse krænkelser af menneskerettighederne i et land, hvis rolle angiveligt skulle øges i EU's udenrigspolitik.
Til fru Georgieva vil, jeg sige, at politikken om åbne døre og udveksling af studerende er mislykket i forbindelse med Belarus. Den er mislykket i dag, så undlad venligst at gentage de samme ting om udveksling af studerende, som vi har hørt på i fem år. Det er et nederlag, der har belastet EU's troværdighed. EU er i dag en svag og ubeslutsom aktør. Washington ved det, Moskva ved det, og med de tvetydige reaktioner på krisen i Belarus ved Minsk det også.
Jacek Protasiewicz
- (PL) Hr. formand! Som formand for Parlamentets delegation for forbindelserne med Belarus er jeg ofte i kontakt med både repræsentanter for oppositionen, civilsamfundet og ngo'er samt repræsentanter for de officielle myndigheder. Jeg hører de argumenter, de bruger, om, hvordan Belarus har ret til at indføre bestemte internationale standarder i sit eget tempo.
I teorien bør EU ikke lægge pres på dette ansvarlige, suveræne land, fordi ansvaret for landets indre anliggender ligger hos dets myndigheder. I teorien ville det være muligt at nå til enighed om et sådant forløb, hvis ikke det var for den kendsgerning, at disse internationale standarder, som Belarus selv accepterede, da det tiltrådte Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa, omfatter menneskerettigheder, som ikke er et internt anliggende.
Som det skete for nylig i Iwieniec, en lille by i det centrale Belarus, da myndigheder brugte, og jeg ville sige misbrugte, politiet mod en gruppe ældre - pensionister, der blev anført af Teresa Sobol, som på eget initiativ havde rejst betydelige midler, primært fra udlandet. Hun brugte disse penge til at renovere en ødelagt bygning i byens centrum. Hun omdannede derefter bygningen til et levende kulturelt og socialt center for det polske mindretal. Politiet blev indsat mod disse mennesker, inden en domstol havde truffet afgørelse om bygningens lovlighed. Derefter fik de mennesker, som aktivisterne havde indkaldt som vidner, ikke tilladelse til at møde i retten for at afgive forklaring, så der kunne gennemføres en retfærdig retssag.
Dette er ikke udgangspunktet for vedtagelse af internationale standarder. Det er en afvigelse fra internationale standarder, standarder, som Belarus selv har forpligtet sig til, og som det lover os at overholde som en del af landets dialog med EU. Jeg vil derfor sige endnu en ting. Vi kan tale om sanktioner, og den tid vil også komme. Det vigtigste er dog, at den økonomiske hjælp, der overvejes, gøres betinget af et ophør af sådanne fremgangsmåder og en ægte, reel liberalisering og demokratisering af Belarus.
Justas Vincas Paleckis
- (LT) Hr. formand! Regeringsinstitutioner skal omgående løse alle konflikter og misforståelser vedrørende polske mindretalsorganisationer i Belarus, og de skal gøre dette demokratisk uden brug af magt eller vold. Jeg støtter også kommissærens holdning om, at vi skal fortsætte samarbejdet og opretholde mellemfolkelige kontakter. I morgen rejser den første officielle delegation fra Parlamentet i mange år til Belarus. Vi må håbe på åbne drøftelser både med oppositionen og med regeringen. De indtryk, der bringes med hjem fra Minsk, hvad angår den tidligere nævnte konflikt, og hvad angår Belarus' deltagelse i Den Parlamentariske Forsamling Euronest, kan få EU's forbindelser med Belarus til at gå i en bedre retning. De lokale valg, der afholdes om to måneder, er en endnu vigtigere lakmusprøve, som vil åbne op for udsigterne til samarbejde. Denne gang må valget ikke blive et valg uden valgmuligheder, hvor medierne synger fra den samme sangbog, og opposition ikke har nogen stemme og ignoreres, hvor næsten 100 % af vælgerne efter en uovervåget optælling støttede ét politisk parti, og hvor deputerede praktisk talt blev udpeget og ikke valgt.
Marek Henryk Migalski
- (PL) Hr. formand! Hr. Liberadzki fra Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet begyndte med at lovprise myndighederne i EU for deres reaktion. Det er på grund af Deres gruppe, at vi ikke vedtager beslutningen i dag, så det kan være, at De virkelig er tilfreds, hr. Liberadzki! Når fru Georgieva, der faktisk arbejder med udviklingen hver dag, i dag fortæller os om det, der er foreslået, ja, så ved jeg ikke, hvem dette kan tilfredsstille. Det kan muligvis tilfredsstille hr. Liberadzki og hans gruppe, men det vil bestemt ikke tilfredsstille belarusserne og heller ikke dem, der ønsker det bedste for belarusserne. Når så fru Georgieva, kommissæren, som har fem minutters taletid, kun bruger to minutter af denne værdifulde tid, betyder det ikke kun, at det, som kommissæren sagde, ikke er særlig tilfredsstillende, men også at kommissæren ikke udnyttede lejligheden til klart at kommentere emnet. Jeg opfordrer derfor fru Georgieva og myndighederne i EU til at udnytte de instrumenter, de har til rådighed til at kæmpe mod krænkelser af menneskerettighederne. Vi taler ikke kun om krænkelser af rettighederne for borgere af polsk oprindelse. Vi taler også om krænkelser af menneskerettighederne.
Edit Bauer
- (HU) Hr. formand! Det, som vi har været vidner til i de seneste dage i Belarus, er et frygteligt eksempel på politisk undertrykkelse af den demokratiske opposition og af det polske mindretal. Fængsling af politiske modstandere og chikane mod repræsentanter for mindretal er velkendte fremgangsmåder, der bruges af autoritære regimer. Som borger i Slovakiet og repræsentant for et mindretal har jeg forståelse for det polske mindretals situation og fru Borys' skæbne i Belarus. Behandlingen af mindretal som fjender og gidsler fra et naboland er en regressiv politisk manøvre, som politiske ledere normalt tyr til, når de er i vanskeligheder. Chikane mod mindretal er en del af de politiske procedurer i udemokratiske regimer. Mindretalsrettigheder er dog en integreret del af de universelle menneskerettigheder, hvilket bekræftes i Europarådets rammekonvention. Krænkelse af mindretalsrettigheder, chikane, intimidering og forskelsbehandling af personer, der tilhører mindretal, kan derfor ikke betragtes som et lands indre anliggende. Derfor er den truende og afpressende meddelelse fra den belarussiske regering, som Belarus' ambassadør overbragte medlemmerne af Parlamentet, fuldstændig uacceptabel. Der er kun ét budskab, som Parlamentet kan sende regeringen i Belarus, nemlig at dens undertrykkelse af den demokratiske opposition og den truende politik mod et mindretal er helt og aldeles uacceptabel.
Sławomir Witold Nitras
(PL) Hr. formand! Jeg lyttede med stor opmærksomhed til det, som kommissæren, fru Georgieva, sagde, og jeg må sige, at jeg havde forventet en lidt mere energisk opførsel. Jeg tror, at fru Georgievas bemærkning ville have været den samme for to uger siden før disse begivenheder. Det er bestemt ikke acceptabelt.
Der er dog én ting, som jeg er enig i. Jeg ville blot forvente klare resultater og lidt andre prioriteringer. Det er korrekt, at dem, der i dag går ind for sanktioner, nogle gange glemmer, at man allerede har forsøgt med sanktioner, og at den belarussiske politik var fuldstændig uændret, trods sanktionerne.
Vi må i dag ikke sige, at vi vil støtte civilsamfundet i Belarus, fordi alle, der har været der, ved, at civilsamfundet først nu er begyndt at dukke på. Jeg forventer i dag fra de europæiske institutioner, at de forpligtelser, som landet har over for dets borgere, og som ikke opfyldes i Belarus, vil blive opfyldt for dette land af EU. Jeg forventer, at vi vil hjælpe med at etablere uafhængige medier i landet, at vi vil støtte den første frie tv-station, som findes der, og som angiveligt indtil videre er blevet finansieret af regeringerne i to europæiske lande. Jeg forventer, at vi vil kunne skabe reelle muligheder for, at et stort antal belarussiske borgere kan studere i Europa, fordi det er dem, der udgør civilsamfundet.
Mirosław Piotrowski
- (PL) Hr. formand! I den forrige valgperiode vedtog Parlamentet en række beslutninger om Belarus, hvor det i en nøjagtig diagnosticering af situationen opfordrede Lukashenkos regime til at standse krænkelserne af menneskerettighederne.
EU har udvist velvilje i den delvise ophævelse af visumsanktionerne mod belarussiske embedsmænd. Det er med overraskelse og bekymring, at vi har været vidne til den nylige aggressive politik fra de belarussiske myndigheders side mod nationale mindretal, navnlig det polske mindretal. Denne politik skal ses i lyset af forberedelserne til det valg, der skal afholdes i Belarus næste år.
Den ulovlige beslaglæggelse af ejendom, der tilhører det polske mindretal, og den demonstrative undertrykkelse af oppositionsledere, som i øvrigt har fået tildelt Sakharovprisen af Parlamentet, er en åbenbar provokation mod vores institution. Parlamentet skal ikke kun reagere på den traditionelle måde med en passende beslutning, men skal iværksætte specifikke foranstaltninger for at irettesætte de belarussiske myndigheder og skal appellere til fru Ashton om på grundlag af artikel 33 i Lissabontraktaten at udnævne en særlig repræsentant, som skal overvåge krænkelserne af menneskerettigheder i Belarus.
Krzysztof Lisek
- (PL) Hr. formand, fru Georgieva! Det er særdeles godt, at vi taler om Belarus her i Parlamentet, men det er ikke nok at tale. I dag skal EU - og det er, hvad jeg forventer af Kommissionen - udforme en strategisk plan, som støtter den demokratiske opposition, civilsamfundet og ngo'erne samt den frie presse. Vi taler i dag om forhold som demokrati og menneskerettigheder, som er noget naturligt for os, og som Europa er baseret på. Det belarussiske samfund består primært af mennesker, der kun kan drømme om sådanne værdier. Vi forventer derfor, at Kommissionen udvikler en strategisk plan, som kan hjælpe civilsamfundet.
Diego López Garrido
Hr. formand! Efter disse indlæg kan jeg kun tilslutte mig den fordømmelse, som medlemmerne har givet udtryk for, af de krænkelser af menneskerettighederne i Belarus, der i dette specifikke tilfælde rammer et mindretal, det polske mindretal i landet. De rammer derfor EU, ikke kun fordi de rammer et mindretal, der har et nationalt referencepunkt i et EU-land, men også fordi vi taler om en alvorlig krænkelse af mindretallenes menneskerettigheder, og derfor skal vores holdning være præcis den samme, uanset om det er et polsk mindretal eller et andet mindretal.
Vi taler om en krænkelse af menneskerettighederne, der som sagt er universelle rettigheder, og derfor er dette ikke et spørgsmål, der udelukkende kræver en reaktion fra EU, fordi det i dette tilfælde vedrører et polsk mindretal. Vi skulle sige præcis det samme, hvis det drejede sig om et andet mindretal, fordi alle menneskerettigheder er udelelige og universelle.
At et regime begår fejl og krænker menneskerettighederne, bør efter min mening ikke resultere i en afstraffelse af dets borgere.
Vi mener derfor, det er vigtigt, at Belarus forbliver i det østlige partnerskab. Det, som kommissær Georgieva sagde til os om "mellemfolkelige kontakter", er vigtigt. Alt dette er vigtigt, og det er naturligvis lige så vigtigt, som mange af Dem har sagt, at vi konstant, klart og direkte formidler vores helt igennem kritiske og fordømmende holdning til krænkelserne af menneskerettighederne til de belarussiske myndigheder.
Dette er i øvrigt, hvad den højtstående repræsentant, fru Ashton, agter at gøre, idet hun overvåger situationen i tæt kontakt med formand Buzek, som i øjeblikket leder mødet. Hun vil også benytte lejligheden til at deltage i den kommende indsættelse af hr. Yanukovich i Kiev, hvor hr. Lukashenko angiveligt også vil deltage, med henblik på at løse dette problem, som også vil blive drøftet på de kommende møder i Rådet for udenrigsanliggender, fordi det er et meget alvorligt problem. Jeg er derfor glad for, at det straks har været muligt at drøfte det i Parlamentet i dag.
Kristalina Georgieva
Hr. formand! Jeg vil først takke medlemmerne for forhandlingen i Parlamentet og dernæst komme med fire bemærkninger.
For det første er respekt for menneskerettighederne kategorisk en hjørnesten i EU's eksterne relationer, og det er det grundlag, som dialogen med ethvert land, herunder Belarus, baseres på.
For det andet nåede forværringen af demokratiet i Belarus for nylig et særdeles beklageligt lavpunkt, men den startede ikke i sidste uge. Forværringen startede i midten af 2009, og det fik i november 2009 EU's Ministerråd til at anmode Kommissionen om at udforme et forslag til "den fælles interimsplan" til støtte for de reformer, der skal gennemføres i Belarus. Kommissionens tjenestegrene har udarbejdet et udkast til denne fælles interimsplan for reformer. Den ligger nu hos den højtstående repræsentant, og den højtstående repræsentant vil helt sikkert med glæde inddrage de anbefalinger, der udformes af den undersøgelsesmission, som Parlamentet indleder i morgen.
For det tredje vil det være med denne seneste begivenhed i baghovedet, at den højtstående repræsentant vender tilbage til tjenestegrenene med feedback om denne fælles interimsplan med henblik på at færdiggøre den.
Og nu til min fjerde og sidste bemærkning. I anden halvdel af 1980'erne blev perestrojka indledt i den tidligere Sovjetunion, og det resulterede for første gang i manges liv - herunder mit - i en mulighed for at deltage i udvekslingsprogrammer for studerende og erhvervsfolk. I mit tilfælde bragte det mig til London School of Economics. Det ændrede mit arbejdsliv dramatisk. Det gjorde mig helt sikkert mere nyttig og anvendelig for mit eget land.
Det var med denne stærke tro på, at det er ved at åbne de demokratiske kanaler for lande under undertrykkende regimer, at vi som europæere kan hjælpe disse lande, at jeg understregede - og igen vil gentage - vigtigheden og nytten af mellemfolkelige kontakter, nytten af støtte til virksomheder, nytten - trods de store vanskeligheder, den meget beklagelige despekt for mindretal, som vi fordømmer - af fortsat dialog på en måde, som kan forøge chancerne for, at den belarussiske befolkning kan vælge vejen til en fri verden og have forbindelse til EU, og jeg vil gentage opfordringen til os om at bevare dette engagement.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted på det næste månedlige møde.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Sebastian Valentin Bodu  
Belarus er en af de europæiske stater, hvor deltagelse i EU's østlige partnerskab markerer et vigtigt skridt fremad i udviklingen af bilaterale forhold og i forholdet mellem Belarus og hver enkelt medlemsstat i EU. Når dette partnerskab betragtes som et positivt instrument til at sikre forandring i Belarus, skal dette instrument også omhandle civilsamfundets rolle i dette land på grund af den vigtige rolle, som civilsamfundet spiller for gennemførelsen af retsstaten. Civilsamfundet sikrer navnlig gennemsigtigheden af partnerskabsinstrumentet og bidrager dermed til styrkelsen af samarbejdet mellem Belarus og EU. Civilsamfundet skal desuden garanteres deltagelse i alle centrale processer som en del af partnerskabet (platforme, udvalg osv.) samt offentlig kontrol af disse processer. Det belarussiske civilsamfund skal kunne deltage i udformningen af den offentlige dagsorden, der kan sikre socialt, økonomisk og demokratisk fremskridt i Belarus. Derfor skal hyppige møder mellem repræsentanter for civilsamfundet og regeringen tilskyndes.
Filip Kaczmarek  
Den undertrykkelse, som aktivister fra det polske mindretal i Belarus for nylig har været udsat for, er en del af et meget bredere problem. De belarussiske myndigheder tolererer ingen uafhængighed. De ønsker og accepterer ikke idéen om et civilsamfund. Ethvert udtryk for uafhængighed betragtes som politisk opposition. Det er derfor ikke en intern konflikt i en ngo, og det er heller ikke en polsk-belarussisk konflikt. Det er i stedet et udtryk for den faste holdning hos de belarussiske myndigheder, som forsøger at forhindre liberalisering og demokratisering. Det er beklageligt, at der i Polen er politiske kræfter, som forsøger at udnytte situationen til at opnå deres egne specifikke mål, og som udnytter begivenhederne i Belarus til at anfægte den polske regerings politik. Politikere, der opfører sig på denne måde, indser slet ikke, at de handler præcis, som hr. Lukashenko forventer. Det er i hans interesse, at den offentlige mening polariseres og splittes i Polen og Europa. Afvisning af den polske og europæiske politik over for Belarus er et misbrug af friheden og er skadelig for effektiviteten af den fælles indsats for frihed og demokrati i Belarus.
