Innovationspartnerskaber (forhandling) 
Formanden
Det næste punkt på dagsordenen er forhandlingen om mundtlig forespørgsel af Merkies for S&D-Gruppen, Rübig for PPE-Gruppen, Chatzimarkakis for ALDE-Gruppen, Lamberts og Bütikofer for Verts/ALE-Gruppen, Tošenovský for ECR-Gruppen og Matias for GUE/NGL-Gruppen til Rådet om innovationspartnerskaber - B7-0560/2010).
Judith A. Merkies
Hr. formand! 90 % af befolkningen mener, at innovation vil give os en grøn og mere konkurrencedygtig økonomi, og det er vi enige i. Det står imidlertid tydeligvis endnu ikke helt klart, at spørgsmålet er hastende, idet Det Europæiske Råd har besluttet, at det først vil drøfte initiativet om innovation i EU i februar og marts næste år.
Hvorfor? Er alle de presserende store samfundsmæssige udfordringer måske allerede blevet løst? Er energiproblemet og problemet med råmaterialer og befolkningsaldring allerede blevet løst? Nej, det er de ikke, og derfor er det tvingende nødvendigt, at vi tager fat på og drøfter denne innovationsstrategi. Der er en lang række spørgsmål. Hvad går disse innovationspartnerskaber præcis ud på? Kommissionens innovationsstrategi er klar, men dette spørgsmål er stadig ikke afklaret.
Det, der står klart er, at der ikke indføres nogen nye - eller i det mindste helt nye instrumenter, men snarere bedre instrumenter. Det er vigtigt, at der er sikkerhed på lang sigt, men ideelt set ønsker vi et velfungerende instrument med en vision frem til 2020. Det er vigtigt, at innovationspartnerskaber er så konkrete og klare som muligt, har en reel indvirkning, er teknologineutrale og tæt på markedet. Der skal være klare tidsfrister, og alle de vigtige partnere, herunder også industrien, regeringen, forskningsinstitutionerne og frem for alt borgerne, der er drivkraften bag vellykket innovation, skal inddrages.
Det er fint, at der bygges videre på eksisterende styrker i projektet om aktiv og sund aldring - eller rettere sagt sund levevis snarere end sund aldring, og det lader til, at sund aldring i virkeligheden begynder ved undfangelsen. Alle partnerskaberne skal være baseret på en effektiv og intelligent tilgang til naturressourcer, og der skal tages fat på de mest presserende problemer først, dvs. energi og overforbruget af udtømmelige råstoffer. Der er brug for yderligere innovation på dette område.
Rådet skal engagere sig fuldt ud i dette spørgsmål, og vi har brug for entusiasme. Begge dele er en forudsætning for en vellykket innovationsstrategi. Det er ikke en valgmulighed at trække sig tilbage bag grænserne. Økonomi handler i virkeligheden ikke blot om euroen, banksektoren og stabilitets- og vækstpagten. Det handler om job i Europa og en styrket rolle for Europa i verden, og hvordan skal dette lykkes, hvis ikke gennem innovation?
Amalia Sartori
spørger. - (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Kommissionens forslag i strategidokumentet om innovation i EU, der blev vedtaget den 6. oktober 2010, er en integrerende del af Europa 2020-strategien. Formålet med initiativet er at tilvejebringe robuste, effektive og bæredygtige løsninger på de vigtigste problemer i vores samfund.
Blandt de mange foreslåede tiltag og forskellige mål, som Kommissionen har sat sig med henblik på at skabe et reelt Innovations-EU, er et af de mest innovative elementer de såkaldte "innovationspartnerskaber". Hvis de erklærede målsætninger skal opfyldes, er det vigtigt at udvælge de rigtige partnerskaber. Kommissionen har i denne forbindelse identificeret en række prioriterede udfordringer, som samfundet er nødt til at tage fat på i de kommende år og årtier. I lyset af denne nye udvikling har Parlamentet valgt at give udtryk for sin holdning i den beslutning, som jeg er ordfører for for Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater). Alle ordførerne fra de forskellige grupper underskrev en beslutning efter korte forhandlinger, og der er således ingen problemer.
Jeg mener, at det er vigtigt at understrege, at vores bidrag var afgørende for, at de to partnerskaber, der skal iværksættes efter pilotprojektet om sund aldring, begge kommer til at handle om "intelligente byer", således at der kan gennemføres en række fremtidseksperimenter i forskellige europæiske byer med det formål at nå 20/20/20-målene og gennemføre en strategi for ikke-energi råstoffer, idet vi er nødt til at gribe konkret ind over for de store og vanskelige samfundsmæssige problemer på dette område.
I løbet af de kommende måneder vil en intern arbejdsgruppe i Kommissionen fastlægge detaljerne vedrørende styring, finansiering, udvælgelseskriterier og budgettet for de initiativer, der skal iværksættes inden for rammerne af det første partnerskab.
Jorgo Chatzimarkakis
Hr. formand! Hvad går den europæiske innovationspolitik egentlig ud på? Hvad går den europæiske forskningspolitik egentlig ud på? Hvis vi spørger os selv, og hvis vi spurgte borgerne på gaden, ville vi blot blive mødt med et tomt blik. Det er fordi, det ikke er klart, hvilken merværdi europæisk forskning og europæisk innovation skaber. Vi glæder os derfor over, at der indledningsvis i kommissær Geoghegan-Quinns forslag anføres en definition af innovation. Hvad er innovation? Innovation handler om at tjene penge, fremstille et produkt eller få en licens på grundlag af viden. Det er nyt. Jeg glæder mig over, at Kommissionen bevæger sig i denne retning. Vi har imidlertid nu også brug for "mand på månen" eller "kvinde på månen"projekter, som manden på gaden kan forstå, således at EU's skatteborgere forstår, hvad vi bruger deres penge til her. Jeg ser i denne forbindelse et stort potentiale i projektet om at øge antallet af sunde leveår med to. Alle borgerne vil kunne forstå et sådant projekt. Jeg glæder mig derfor over, at det netop er formålet med det første foreslåede innovationspartnerskab. To yderligere sunde leveår - det vil alle kunne forstå, og det bør vi gøre. De har min støtte her.
Jeg vil imidlertid gerne understrege, og fru Merkies har også allerede nævnt det, at vi blot kan anvende de instrumenter, der allerede eksisterer, dvs. Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (EIT), viden- og innovationsfællesskaberne (VIF'er), de fælles teknologiinitiativer (FTI'er) og det såkaldte program for konkurrenceevne og innovation (CIP) - alle disse programmer eksisterer allerede. Hvis vi tilføjede endnu et program, ville vi gøre det vanskeligt at få et overblik over hele dette område. Det må vi ikke gøre. Formålet med innovationspartnerskaberne er at yde et reelt bidrag til afklaringen af situationen og at kombinere alt i et enkelt system. Vi vil derfor kun acceptere dette, hvis der sker en afklaring i forhold til skatteyderne. Vi må altid kende svaret på spørgsmålet: Hvad bringer mere europæisk merværdi? Hvis det er tilfældet, vil vi bakke fuldt ud op herom.
Evžen Tošenovský
Hr. formand! Kommissionens initiativ om oprettelse af et pilotprogram inden for rammerne af innovationspartnerskabet om aktiv og sund aldring er helt sikkert et interessant initiativ fra Kommissionens side. Det forhold, at Kommissionen har valgt dette pilotprojekt, viser efter min opfattelse, hvor vigtigt aldringsproblemet er for hele EU. Dette pilotprojekt er en meget vanskelig opgave, fordi tilgangen til at skabe sikkerhed for de ældre borgere er meget forskellig i EU. Det skyldes de enkelte landes forskellige historiske udvikling og deres forskellige tilgang til dette spørgsmål. Det vil derfor blive interessant at se, hvordan Kommissionen kan finde en virkelig innovativ tilgang til løsning af et så komplekst problem. Jeg håber ikke, at løsningen blot bliver en generel beskrivelse, men at den reelt vil hjælpe på dette område.
Under vores drøftelser med kolleger blev der rejst to yderligere spørgsmål vedrørende innovationspartnerskaber, nemlig intelligente byer og råmaterialer. I lyset af fremtidsperspektiverne og de forventede problemer er en sådan tilgang på råvareområdet helt berettiget. Medlemsstaterne er allerede i dag under stort pres for at sikre råvareforsyningen, og det vil de sandsynligvis også være i de kommende år. Dette vedrører både energi og industriproduktionen. Der er mange forskellige problemer i forbindelse med råvarer, og disse problemer drøftes jævnligt i en lang række parlamentsudvalg. Det er en grundlæggende forudsætning for økonomisk vækst og for fastholdelsen af de europæiske landes konkurrenceevne i fremtiden at sikre forsyningskontinuiteten og finde nye råmaterialekilder. Dette har naturligvis følgevirkninger på mange områder, herunder for borgernes sociale vilkår i de enkelte EU-lande. En fornuftig tilpasning af lovgivningen og fokus på økonomisering for at sikre tilgængeligheden af råmaterialer vil helt sikkert være afgørende aspekter i fremtiden.
Marisa Matias
Hr. formand! Vi er her i dag for at drøfte en politik, der er blevet fremhævet som en af Kommissionens vigtigste prioriteter, nemlig innovationspolitikken, som endelig begynder at tage form gennem innovationspartnerskaber og dette pilotprojekt om aktiv og sund aldring, der skal drøftes her i dag. Der er imidlertid mange aspekter, der endnu ikke ligger fast, navnlig afklaringen og defineringen af fremtidige projekter og fastlæggelsen af prioriteter. Hvem skal i sidste ende fastlægge prioriteterne og på grundlag af hvilke kriterier? Jeg mener, at vi skylder nogle svar.
Jeg vil imidlertid gerne komme med nogle specifikke bemærkninger, navnlig vedrørende dette første projekt om aktiv og sund aldring, som vi har fået forelagt. Mine bemærkninger er positive, da jeg mener, at det er positivt at fokusere på en befolkningsgruppe, der er særlig sårbar i et Europa med flere og flere ældre, og hvor situationen bliver stadig mere ugunstig.
Jeg vil imidlertid gerne tilføje nogle spørgsmål, da det efter min opfattelse er selvmodsigende, at der fremlægges et projekt vedrørende dette emne, når vi samtidig ikke kan støtte denne innovation. Hvordan vil vi støtte den? Hvad vil grundlaget være? Er det overhovedet muligt at skabe innovation i en situation som den, vi har oplevet, med vedvarende og systematiske angreb på socialstaten, ringere adgang til sundhedspleje, systematiske nedskæringer i serviceniveauet og stadig færre investeringer på dette område?
Titlen på den forelagte meddelelse, "Innovation i EU" - flere job, øget livskvalitet og bedre samfund, er ambitiøs. Jeg vil endda sige, at jeg personligt ikke ville have noget problem med at støtte den, men vi er nødt til at erkende, at den er i strid med den seneste praksis i medlemsstaterne i lyset af deres nedskæringer og besparelsesforanstaltninger. Jeg mener, at vi kun kan skabe bæredygtig innovation gennem strenge, bæredygtige og krævende offentlige politikker. Der vil i modsat fald blot være tale om et slag i luften af ringe virkning og værdi for borgerne.
Benoît Cerexhe
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg glæder mig over den mulighed, som vi har fået for at drøfte flagskibsinitiativet "Innovation i EU" med Dem, og navnlig dette nye koncept "europæiske innovationspartnerskaber", som bestemt er et centralt element i den meddelelse, som Kommissionen forelagde i begyndelsen af oktober.
I denne fase er Rådet naturligvis stadig i fuld gang med at behandle spørgsmålet, og der er ved at blive udarbejdet konklusioner forud for mødet i Rådet (konkurrenceevne) den 26. november.
Som De vil huske, færdiggjorde Det Europæiske Råd Europa 2020-strategien den 17. juni, og et af de vigtigste mål i denne strategi er at forbedre "betingelserne for forskning og udvikling", navnlig med det formål at øge de kombinerede offentlige og private investeringer i denne sektor til 3 % af BNP senest i 2020. Jeg mener personligt, at det ville have været vanskeligt at forstille sig et mål, der lå under de 3 %, der allerede er fastlagt i Lissabonstrategien, og at det nu handler om at sikre os midlerne til at nå dette mål.
Kommissionens flagskibsinitiativ "Innovation i EU" er i overensstemmelse med dette overordnede mål, og det belgiske formandskab har bestræbt sig på at få dette vigtige spørgsmål på dagsordenen hurtigst muligt. Rådet afholdt en første uformel drøftelse om spørgsmålet i juli og derefter en formel drøftelse den 12. oktober, og på baggrund af denne drøftelse kunne formandskabet forelægge en række rådskonklusioner, der behandles i øjeblikket, og som er på dagsordenen for mødet i Rådet (konkurrenceevne) den 25. og 26. november, hvilket jeg allerede har nævnt. Jeg vil gerne understrege, at formandskabet har forsikret os om, at forsknings- og industrisektorerne samarbejder tæt om dette spørgsmål, og med fremragende resultater - vi afholdt rent faktisk en fælles samling i Rådet i juli, der forventes at blive udmøntet i fælles konklusioner i slutningen af november.
Kommissionens meddelelse samt konklusionerne fra Rådet (konkurrenceevne) vil endvidere danne grundlag for forberedelsen af debatten om forskning og innovation, der efter planen vil finde sted i Det Europæiske Råd inden årets udgang.
Jeg er derfor sikker på, at De forstår, at jeg som formand for Rådet (konkurrenceevne) er nødt til at være lidt forsigtig i mine udtalelser, idet jeg afventer vores stats- og regeringschefers strategiske input. Jeg vil ikke desto mindre gerne understrege, at innovation, eller nærmere sagt videntrekanten i bredere betydning (uddannelse - forskning - innovation), naturligvis ikke er noget helt nyt, hverken for Rådet eller for Parlamentet.
I Rådet er dette emne jævnligt på dagsordenen på møderne i Rådet (konkurrenceevne) under den generelle overskrift "det europæiske forskningsrum". Jeg tænker navnlig på Rådets konklusioner om fastlæggelse af en 2020-vision for det europæiske forskningsrum fra december 2008 og på Rådets senere konklusioner om skabelse af et innovativt Europa, der blev vedtaget i maj under det spanske formandskab. Jeg vil også gerne nævne en række vigtige aspekter, som Rådet lægger vægt på, om end listen ikke er udtømmende.
For det første bør initiativerne vedrøre alle former for innovation i den offentlige og den private sektor.
For det andet skal vi skabe grundlag for mere effektive budgetposter for forskning, udvikling og innovation.
For det tredje kan offentlige indkøb fremme innovation i form af innovative produkter, processer og tjenesteydelser, selv om dette potentiale i vidt omfang fortsat er uudnyttet.
For det fjerde er ikketeknologisk innovation, herunder inden for design, tjenesteydelser og kulturel kreativitet, også vigtige faktorer.
For det femte er en effektiv forvaltning og beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder såvel som en effektiv formidling af videnskabelig og teknologisk innovation en forudsætning for udnyttelsen af forskningsresultater.
Endelig bør forsknings- og udviklingspolitikker og -programmer og dermed forbundne instrumenter forenkles og rationaliseres, hvilket er blevet understreget igen i dag. Jeg glæder mig over, at der er bred opbakning i Parlamentet til holdningen i Udvalget om Industri, Forskning og Energi, som fru Carvalho har redegjort for i sin betænkning. Innovationspartnerskaber bør ikke komplicere situationen yderligere, men i stedet være et led i en forenklingsproces.
Den regionale dimension er også af afgørende betydning for innovation. Den europæiske innovationspolitik bør i denne forbindelse sikre, at innovative aktører, herunder små og mellemstore virksomheder, også modtager behørig støtte på regionalt plan.
Den menneskelige faktor er kernen i forskning og innovation. Europa skal blive bedre til at fastholde sine forskere og til at tiltrække talenter fra tredjelande.
Efter disse generelle overvejelser vil jeg gerne besvare de fire mere konkrete spørgsmål, som De har stillet.
Med hensyn til antallet af emner for innovationspartnerskaber er Rådet tilsyneladende blevet mere eller mindre enig om, at vi er nødt til at starte med et pilotprojekt, selv om der endnu ikke er blevet truffet en afgørelse. Kommissionen har rent faktisk foreslået at iværksætte dette pilotprojekt om aldring i begyndelsen af 2011. Kommissionen nævner desuden en række andre emner i sin meddelelse, som den vil være parat til at forelægge forslag om i 2011, og nogle af medlemmerne har været inde på en række af disse emner. Et pilotprojekt kan i sagens natur iværksættes på forsøgsbasis uden nødvendigvis at vente, til alle betingelserne er blevet fastlagt.
Udvælgelsen af emner for fremtidige partnerskaber er et af de centrale spørgsmål, vi drøfter i Rådet, og jeg vil i denne forbindelse gerne nævne initiativet vedrørende fælles programlægning af forskningsindsatsen i Europa som reaktion på store samfundsudfordringer, som Rådet lancerede i 2008. Der var på daværende tidspunkt allerede blevet fastlagt en række kriterier, som helt sikkert også vil være relevante for innovationspartnerskaberne: udfordring af europæisk omfang, et reelt engagement fra aktørernes side, europæisk merværdi og mulighed for anvendelse af forskningsresultaterne til gavn for europæiske borgere og europæisk konkurrenceevne. Jeg mener derfor, at der er bred overensstemmelse mellem Rådets tidligere retningslinjer og de generelle betingelser, som Kommissionen foreslår i sin meddelelse.
Under de drøftelser, som vi har haft indtil videre, har mine kolleger desuden ofte understreget behovet for en bottom-up-tilgang, navnlig med henblik på at identificere emner, fremme enkle og ukomplicerede systemer, opfylde kriteriet om at samarbejde med den private sektor, navnlig små og mellemstore virksomheder, og optimere eksisterende finansielle instrumenter.
Nu kommer jeg til tidsplanen og styringsprincipperne, der sandsynligvis vil være de vigtigste og mest følsomme spørgsmål. Nøgleordene vil uden tvivl være "merværdi", "konsistens", "fleksibilitet" og "enkelhed". Der bør overhovedet ikke være tale én enkelt forud fastsat model. Der er blevet truffet en række initiativer med henblik på at finjustere begreberne, herunder et seminar for et par dage siden, den 27. oktober, organiseret af det belgiske formandskab i samarbejde med Finland og Kommissionen, og med hensyn til tidsplanen fremgår det med al tydelighed af Europa 2020-strategien, at spørgsmålet er presserende. Spørgsmålets hastende karakter er således også afspejlet i initiativerne inden for rammerne af denne strategi. Kommissionen har i denne forbindelse stillet en række ambitiøse forslag, men vores ressourcer er begrænsede, og selv om vi fortsat er ambitiøse, skal vi sikre, at vi får processen under kontrol og tager ved lære af erfaringerne hurtigst muligt.
Jeg vil afslutte med spørgsmålet om bedre styring af partnerskaber på nationalt plan. Dette spørgsmål er en af de mange overvejelser i forbindelse med styring af partnerskaber, der ikke er baseret på en forud fastsat model og slet ikke én enkelt model. Der bør objektivt set tages hensyn til de enkelte medlemsstaters forskellige situation. Alle aktører fra de forskellige medlemsstater skal også inddrages, dvs. aktørerne på europæisk, nationalt og regionalt plan, herunder den offentlige og den private sektor.
Jeg er overbevist om, at forskning og innovation ikke er et valg for Europa, men en nødvendighed, hvis vi ønsker en langsigtet løsning, der beskytter vores sociale model og sikrer et bæredygtigt miljø. Jeg glæder mig derfor over Parlamentets vedvarende fokus på disse spørgsmål, og navnlig over det første indlæg i denne forhandling om planen for innovation. Deres bidrag er efter min mening navnlig afgørende, da den nuværende situation tvinger medlemsstaterne til at træffe svære valg, hvor jeg mener, at det er afgørende at beskytte forskning og innovation som en investering i fremtiden, og jeg kan forsikre Dem om, at jeg vil informere Rådet om indholdet af denne forhandling, og jeg vil fortsat stå til Deres rådighed.
Reinhard Bütikofer
(DE) Hr. formand! Jeg vil gerne spørge, om Rådets taletid er længere senere på aftenen. Jeg synes, at det er uhøfligt af rådsformanden at tale dobbelt så længe som kommissionsformand Barroso og hr. Van Rompuy tilsammen, selv om vi ved, at vi stadig har andre vigtige punkter, der skal drøftes. Kommissionsformanden kunne måske udtrykke sig lidt mere præcist.
Ioannis A. Tsoukalas
Hr. formand! Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på, at innovationspartnerskaber er en enorm mulighed for den hårdt tiltrængte økonomiske og sociale udvikling i EU, og at der er en alvorlig risiko, at forkert brug af dette redskab kan øge innovations- og forskningskløften mellem EU-medlemsstaterne yderligere.
Jeg tænker navnlig på de vanskelige økonomiske vilkår i en række EU-medlemsstater, navnlig i mit hjemland, og jeg vil gerne fremføre samme synspunkt som min ven, fru Matias. En lang række lande i Sydeuropa og andre steder er i en fortvivlet økonomisk situation, idet Den Internationale Valutafond, Den Europæiske Centralbank og Kommissionen stiller krav om enorme generelle nedskæringer i de offentlige udgifter og således mere eller mindre sætter en stopper for offentlige investeringer i forskning. I lyset af disse omstændigheder vil der naturligvis være massive nedskæringer inden for teknologisk udvikling og innovation, da disse områder tilsyneladende prioriteres lavest i de nationale regeringers redningsplaner.
Disse generelle nedskæringer, som disse lande påtvinges, samt hjerneflugten, hvor kvalificeret arbejdskraft emigrerer, og underfinansieringen af universiteter og forskningscentre betyder, at den videntrekant, som vi var inde på tidligere, blot er en ligebenet trekant.
Dette forværres af de faktiske omstændigheder, af de europæiske universiteters faktiske resultater. Ifølge The Times Higher Education Supplement, der udkom forleden, er 82 af de 200 førende universiteter i verden f.eks. europæiske universiteter, 80 ligger i de nordiske lande, og blot to universiteter ligger i de sydlige lande, i Spanien.
Jeg vil gerne spørge Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet, hvordan de agter at mindske den voksende kløft mellem det innovative Nordeuropa og Sydeuropa.
Teresa Riera Madurell
Hr. formand! Det er korrekt, at Kommissionen lancerede sit forslag om innovation i EU samtidig med forslaget om industripolitik, idet EU helt sikkert skal forbedre sin innovationskapacitet for at sikre intelligent og bæredygtig vækst, der skaber beskæftigelse og konkurrenceevne.
På baggrund af denne overbevisning har vores gruppe taget ansvar for begge initiativer. Som koordinator er jeg overbevist om, at Parlamentet ved fælles indsats vil bidrage til at finde løsninger på disse nye udfordringer, løsninger, der opretholder en balance mellem økonomiske, sociale og miljømæssige spørgsmål, således at vi bevæger os i retning af et grønnere, mere intelligent Europa med større social samhørighed.
Dette bidrag begynder i dag med denne beslutning, hvori der forud for Rådets afgørelse peges på de emner, der bør prioriteres, såsom samarbejde omkring innovation, og hvori det også understreges, at initiativets succes vil afhænge af vores evne til at inddrage innovative virksomheder såvel som universiteter og forskningscentre.
Zbigniew Ziobro
Hr. formand! Europa har brug for udvikling, og innovation er den bedste løsning på den nuværende krise. En væsentlig drivkraft for en konstruktiv udvikling er den bebudede forøgelse af investeringerne i forskning og udvikling til 3 % af EU's BNP. Ud over fleksible lovregler for etablering af virksomhed, skatteincitamenter og enklere procedurer for registrering af patenter, er det navnlig finansielle faktorer, der bliver den vigtigste drivkraft for udvikling.
Uden ekstern bistand vil virksomhederne ikke selv være i stand til at finansiere dyr forskning, der spænder over mange år. Der er imidlertid ét problem - de midler, der ydes via EU's budget, er ofte ikke tilstrækkelige i sig selv, og virksomhederne tvinges til at investere enorme summer selv. Virksomhederne i Central- og Østeuropa er derfor i en no-win-situation. Uden egne ressourcer har de ikke adgang til offentlige midler, og de kan heller ikke søge EU-midler. Denne situation, som også kan konstateres på andre områder, medfører en akkumulering af ressourcer i de velhavende regioner i EU og øger kløften på forsknings- og udviklingsområdet.
Kommissionens formand har sagt, at EU ikke ville eksistere uden solidaritet. Dette forklarer således mit spørgsmål: Hvordan agter Kommissionen at styrke innovation i de nye EU-medlemsstater? Kan de forvente flere finansielle ressourcer, der vil give dem mulighed for at indhente de gamle EU-medlemsstater hurtigere?
Hermann Winkler
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Kommissionen bevæger sig i den rigtige retning med initiativet om innovation i EU. Jeg glædede mig meget over at læse, at Kommissionen har fulgt mange af henstillingerne i betænkningen om innovation fra september 2010, der blev vedtaget af Udvalget om Industri, Forskning og Energi. Vi er enige i, at EU skal udnytte sit potentiale for innovation langt bedre i fremtiden, ikke mindst for at holde trit med lande, der står stærkt med hensyn til innovation, som USA og Japan samt vækstøkonomier som Kina. Initiativet om innovation i EU vil imidlertid kun blive en succes, hvis det gennemføres i samarbejde med medlemsstaterne og regionerne. Kommissionen agter i denne forbindelse bl.a. at anvende de innovationspartnerskaber, som vi drøfter her, og som er emnet for vores forespørgsel på tværs af grupperne.
Jeg vil i denne forbindelse gerne advare imod at skabe endnu flere overlappende strukturer. Der er endnu ikke blevet helt klart redegjort for forslaget om innovationspartnerskaber. Rådets udtalelser har heller ikke bidraget til en endelig afklaring. Forslaget om innovationspartnerskaber ligner til en vis grad instrumenter, der allerede eksisterer, som f.eks. teknologiplatformene under det syvende forskningsrammeprogram og viden- og innovationsfællesskaberne (VIF'er) inden for rammerne af Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi. Jeg vil i denne forbindelse gerne understrege, at det er bydende nødvendigt at sikre, at der skabes synergier, at de anvendes, og at vi anvender samme tilgang.
António Fernando Correia De Campos
(PT) Hr. formand! Vi glæder os over Kommissionens bestræbelser på at sætte forskning og innovation øverst på den politiske dagsorden. Der er tale om en integreret strategi, der skal sikre et mere effektivt og produktivt europæisk innovativt økosystem til fremme af en bæredygtig økonomi. De europæiske innovationspartnerskaber er et nyt instrument, og de store udfordringer, som er baggrunden for disse partnerskaber, er tilstrækkelig brede og således ikke kontroversielle. Det er imidlertid fortsat uklart, hvordan de underordnede prioriteter vil blive fastlagt, samt hvordan de enkelte underområder inden for disse prioriteter vil blive vægtet. Hvor stor gennemsigtighed kan vi forvente, hvis aktørerne skal deltage? Hvordan vil modstridende interesser blive forliget? Hvilken rolle spiller Kommissionen, medlemsstaterne og regionerne? Hvordan kan vi sikre ansvarligheden i en kompleks struktur? Hvilken finansiel dimension vil disse partnerskaber have? Kommissionen og Rådet er nødt til at sikre en effektiv gennemførelse, hvilket der ikke er sikkerhed for, da testfasen for det første pilotpartnerskab ifølge planen ikke engang strækker sig over et år.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Hr. formand! Jeg glæder mig over, at der er innovation, fokus på innovation og partnerskab, men jeg vil også gerne sige, at vi ikke ved, hvad vi taler om. Vi taler om et initiativ, men ingen har fortalt os om indholdet, formlen eller modellen.
Jeg mener for det første, at vi, hvis vi ønsker at være effektive, hvilket en række kolleger har sagt, skal se på, hvad der er kommet ud af arbejdet i institutterne for europæisk uddannelse og information (IETI'er), partnerskaberne og platformene. Nu, hvor vi har haft erfaring med det syvende rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling, skal vi foretage en objektiv og ekstern evaluering af disse instrumenter og se på resultaterne.
Vi har f.eks. set, at nogle IETI'er i sidste ende er blevet domineret af store virksomheder, og små virksomheder er igen blevet holdt ude.
Jeg mener, at der bør udarbejdes politikker og formler for innovation, således at vi kan finde ud af, hvordan vi kan fremme de små virksomheders deltagelse, måske til tider gennem formidlingsorganer, der hjælper med finansieringen eller gennemførelsen af projekterne. Vi kan imidlertid ikke fortsætte på denne måde og lukke de små virksomheder ude.
For det andet er vi nødt til at overveje behovet for innovation i forvaltningen, med andre ord innovation i styringen af innovation, idet markedet styrer innovationen, og forvaltningen er ikke vant til at følge markedet, som arbejder langt hurtigere.
Vi er derfor nødt til at fokusere langt mere på kapacitetsopbygning, innovere inden for kapacitetsopbygning og innovere inden for forvaltningen af forskning med henblik på at styre forskningen og hjælpe virksomhederne i gang med denne vanskelige og komplekse opgave for fremtiden. Vi er naturligvis også nødt til at inddrage banksystemet i de involverede risici, idet de europæiske borgere ikke bør løbe hele risikoen.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! Det fastslås i artikel 27 i verdenserklæringen om menneskerettigheder, at enhver har ret til frit at deltage i samfundets kulturelle liv, til kunstnydelse og til at blive delagtiggjort i videnskabens fremskridt og dens goder. Den europæiske forskning skal finde løsninger på de store samfundsudfordringer, dvs. en aldrende befolkning, klimaændringer, energiforsyning og energieffektivitet, råvaremangel og en bæredygtig økonomisk og social udvikling.
Hvis EU skal udvikle sin kapacitet til innovation, hvilket er af afgørende betydning for EU's konkurrenceevne, skal vi udvikle og knytte innovationspolitikken sammen med EU's industripolitik. Vi vil kun være i stand til at fastholde og udvikle EU's innovationskapacitet på lang sigt, hvis vi udvikler produktionskapaciteten og således skaber job i hele EU. Samtidig afhænger innovationens samfundsmæssige indvirkning af, i hvilket omfang de videnskabelige resultater anvendes til gavn for samfundet. Hvis vi skal skabe innovation i EU, har vi efter min opfattelse brug for et nyt partnerskab, der fremmer uddannelse og sikrer, at borgerne får gavn af videnskabelige fremskridt.
Danuta Maria Hübner
(EN) Hr. formand! Der er blevet sagt meget om innovation igennem de senere år. Den er blevet et symbol på et politikinstrument, der kan løse alle vores problemer. Der er således enorme forventninger, og vi er nødt til at levere. Det er imidlertid nu på tide, at vi bliver mere pragmatiske.
Innovation kan uden tvivl spille en afgørende rolle med hensyn til at sætte fornyet skub i den europæiske økonomi, men hvis dette skal ske, skal den private og offentlige sektor i fællesskab yde en konkret og stærk indsats. Formålet med denne indsats bør være at forbedre rammevilkårene og adgangen til finansiering og at omlægge innovationspolitikken. Men det vigtigste lige nu er tid, og vi skal skride hurtigt og beslutsomt fra ord til handling og identificere og eliminere faktorer, der fortsat er til hinder for innovation i Europa, men vi skal først og fremmest udforme effektive nye politikinstrumenter.
Europæiske innovationspartnerskaber kan være et sådant instrument og potentielt et fremragende instrument. Vi bør handle hurtigt og iværksætte de første europæiske innovationspartnerskaber, og vores tilgang bør være "learning by doing", og vi bør anvende den gode praksis, der eksisterer i Europa.
I dag sker innovation normalt inden for rammerne af et velfungerende innovationssystem, hvor regionerne spiller en central rolle. Vi kan således fremskynde overgangen til en innovationsbaseret økonomi ved fuldt ud at udnytte potentialet i de investeringer, som er afsat til innovation under den nuværende samhørighedspolitik, der beløber sig til 85 mia. EUR, samt den fremtidige bevilling til intelligent vækst efter 2013. Samhørighedspolitikken kan skabe grundlag for innovation i alle medlemsstater og regioner.
Zigmantas Balčytis
(LT) Hr. formand! Innovationspolitik og opnåelse af teknologiske fremskridt bør blive en afgørende faktor ikke alene ved gennemførelsen af EU 2020-strategien, men også for selve EU's vækst og konkurrenceevne fremover. Gennemførelse af stort set alle EU's politikområder såsom forøgelse af energieffektiviteten, udvikling af en økonomi med reduceret forurening, begrænsning af de negative konsekvenser ved klimaændringerne og garanti for social velfærd og jobskabelse afhænger direkte af, hvor effektivt innovationspolitikken gennemføres. Europa trænger til en integreret innovationspolitik, der kun bliver en succes, hvis man sikrer et effektivt koordineret samarbejde på regionalt, nationalt og europæisk plan. Det europæiske innovationspartnerskab er efter min mening et væsentligt skridt i retning af en bedre koordineret innovationspolitik, der vil give mulighed for at opnå langt bedre resultater med hensyn til konkurrenceevne og bidrage til hurtigere fremskridt for hele EU fremover.
Mario Pirillo
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! I en tid med stramme offentlige finanser kan investering i innovation være Europas redningsplanke for at komme ud af krisen.
Europa har førhen spillet en fremtrædende rolle med hensyn til innovation. Mange nyskabelser, der har ændret verdens gang, har faktisk haft deres udspring på vores kontinent som f.eks. mobiltelefonen. Europas store teknologiske potentiale og menneskelige kapital skal udnyttes fuldt ud via en stærk samordning mellem EU og medlemsstaterne for at undgå overlapning og udnytte investeringerne bedst muligt. Vi er nødt til at anlægge en mere strategisk og samordnet tilgang til innovation, og til det formål er de teknologiske partnerskaber et fremragende redskab.
Jeg vil gerne spørge Rådet om, hvilke tiltag den agter at iværksætte for at gøre partnerskaberne mere dynamiske, og hvordan de kan blive et godt afsæt for realøkonomien.
Seán Kelly
(GA) Hr. formand! Vi står uden tvivl over for en stor udfordring i øjeblikket, og vi skal snarest muligt se på nye måder, hvorpå vi kan løse alle disse problemer.
(EN) For nogle få uger siden havde jeg det privilegium at sidde i formandsstolen ved lanceringen her af GE-innovationsbarometeret, hvor der var foretaget en undersøgelse blandt en række aktører. Der var to hovedkonklusioner, nemlig at 90 % af respondenterne mener, at innovation er den vigtigste løftestang til en større, mere konkurrencedygtig og grønnere økonomi, og at 83 % af respondenterne mener, at offentlig-private partnerskaber er af afgørende betydning for at kunne udvikle et mere innovativt Europa.
Det er de fleste mennesker enige i, og derfor hilser vi denne drøftelse velkommen. Selv samme dag var jeg vært ved en frokost med bl.a. medlemmer af Rådet, Kommissionen og parlamentsmedlemmer, hvor vi drøftede spørgsmålet om innovationspartnerskaber. De er som tidligere sagt nøglen til fremtiden, hvis vi gerne vil indfri vores mål ifølge 2020-strategien - 3 % af BNP og frem for alt risikovillig kapital, hvilket også er af helt afgørende betydning.
Ioan Enciu
(RO) Hr. formand! Jeg vil gerne bifalde Kommissionens forslag om at gå i gang med det første europæiske innovationspartnerskab. For at kunne få alle medlemsstater inddraget i innovation bør EU spille en mere aktiv rolle med hensyn til at dirigere den strøm af investeringer, der er nødvendig for at bekæmpe de ressourcemæssige uligheder mellem medlemsstaterne med hensyn til infrastruktur og ledelse. Der skal efter min mening især fokuseres på regionaludviklingsprojekter. Innovationspartnerskaber skal ligeledes have fokus på dette mål. Der skal lægges vægt på at sikre en stor grad af sammenhæng mellem EU's strukturfonde, de offentlige finanser i medlemsstaterne og private bidrag.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Hr. formand! Innovation er blevet tidens modeord, som om det var en slags trylleformular. Vi skal imidlertid være klar over, at innovation ikke pludselig gør situationen bedre her og nu. Det tager i gennemsnit 10 år at få nye opfindelser på markedet, og omkostningerne ved at opfinde nye produkter og følge dem gennem deres afsluttende faser er steget markant.
Det betyder, at vi i Europa virkelig skal satse på fælles forskning og det indre marked, og ikke forvente at resultaterne kommer dumpende ned fra himlen. Der vil ske nyskabelser i tide. Hvis forskningsområdet får tilstrækkelige midler, og forskerne får fred og ro til at forske, vil det give resultater, men det er ikke nogen trylleformular.
Ilda Figueiredo
(PT) Hr. formand! Udfordringen her er, at dette initiativ, "innovation i EU", som Kommissionen kalder et flagskibsinitiativ, skal være mere end dette. Det skal ikke bare være en skueret for vælgerne, men skal snarere integreres i en ægte politik for udvikling og socialt fremskridt, hvor innovation er et vigtigt instrument, hvis der ydes behørig støtte, herunder finansiel støtte og støtte i afgørende offentlige politikker.
Lige fra begyndelsen har pilotprojektet "aktiv aldring med et godt helbred" været et godt eksempel på, hvad jeg mener. Projektet vil kun få en væsentlig virkning, hvis det ledsages af offentlige politikker, der garanterer adgang til en fremragende offentlig sundhedspleje, som er alment tilgængelig, anstændige pensioner, social beskyttelse og hjælpemidler og støttetjenester til de ældre for at sikre, at de har et anstændigt liv. Uden dette vil projektet ikke være andet end en døgnflue blandt de neoliberale politikker, som man kalder krisetiltag, og som hindrer forskningen og er til skade for vores medborgeres, især de ældres, livskvalitet. Spørgsmålet er, hvad Kommissionen har tænkt sig at gøre for at sikre, at dette initiativ ikke bare er en døgnflue?
Iosif Matula
(RO) Hr. formand! Når målet er at opfylde målene i EU 2020-strategien, kan man opnå en bæredygtig, intelligent, inkluderende økonomi ved at tilskynde til forskning og innovation. Initiativer på dette område skal komme fra alle niveauer, bl.a. som led i et tværnationalt samarbejde med andre EU-regioner.
Jeg vil gerne understrege, hvor vigtigt det er at have en tilgang til innovation, der går nedefra og op. Det er vanskeligt at udmønte de innovative løsninger fra uddannelsesinstitutioner eller virksomheder til realiteter på grund af manglende informationer eller finansielle begrænsninger. Regionale myndigheder kan højne profilen for disse "sovende innovatorer", som man kalder dem, og støtte dem ved hjælp af støtte- og partnerskabsprogrammer samt samhørighedspolitikken. Partnerskaber kan have til formål at forbedre innovationsresultaterne, styrke relationerne mellem initiativtagere og modtagere samt fremme god praksis på dette område.
Under Regionaludviklingsudvalgets besøg i Rumænien i sidste uge fik vi præsenteret forsknings- og innovationsprojekter fra uddannelsesinstitutioner i den vestlige region, som jeg repræsenterer. Netop ved at etablere levedygtige partnerskaber kan man få succes med disse initiativer.
Benoît Cerexhe
Hr. formand! Jeg vil gerne sige oprigtig tak til Parlamentet for dets interesse i spørgsmål vedrørende innovation. Denne støtte er virkelig af helt afgørende betydning for at kunne gennemføre innovationsplanerne med det samme og uden at tøve, således at vi bedre kan løse udfordringerne indadtil og forbedre vores konkurrenceevne udadtil.
Jeg tror, formandskabet har arbejdet under stort tidspres, da Kommissionens forslag blev fremsat den 6. oktober 2010, og vi er nu ved at udarbejde vores konklusioner til Rådets møde den 26. november. Alle er klar over, at forskning og innovation er af afgørende betydning, især hvis vi skal komme igennem krisen.
Med hensyn til valg af partnerskaber har jeg understreget betydningen af det første pilotprojekt, hvor formålet er at få afklaret, om modellen kan gennemføres i praksis, og jeg mener, at dette første pilotprojekt som tidligere sagt virkelig kan skabe opbakning i offentligheden i Europa.
For så vidt angår andre mulige områder, nævnte Kommissionen en halv snes områder, og Rådet har virkelig den tilgang, at man skal understrege behovet for en inklusiv tilgang, der går nedefra og op med en meget klar og meget bestemt forsikring fra Rådet om, at der ikke bliver tale om overlapning, problemfyldte lag eller yderligere programmer. Bestemt ikke. Det ville stride imod vores mål om at forenkle tingene.
Med hensyn til budgetproblemet ved vi, at forskningsbudgetterne er under pres. Vores fælles prioriteringer skal efter min mening være forskellen mellem nord og syd, hvilket blev fremhævet tidligere - og det samme blev ekspertise. Dette skal afspejles i synergien mellem de europæiske instrumenter, især mellem rammeprogrammet og strukturfondene.
Afslutningsvis er vi i Rådet naturligvis meget opmærksomme på, at små og mellemstore virksomheder har brug for mere støtte. De havde ikke tilstrækkelig adgang til det foregående rammeprogram, og vi gør derfor vores yderste for at forenkle tingene og give lettere adgang til finansiering og rammebetingelser for små og mellemstore virksomheder.
Formanden
Jeg har fået syv forslag til beslutning indgivet i overensstemmelse forretningsordenens artikel 115, stk. 5.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 11. november 2010.
