Europeiska ombudsmannens stadga (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Anneli Jäätteenmäki, för utskottet för konstitutionella frågor, om förslaget till Europaparlamentets beslut om ändring av Europaparlamentets beslut 94/262/EKSG, EG, Euratom av den 9 mars 1994 om föreskrifter och allmänna villkor för ombudsmannens ämbetsutövning.
Anneli Jäätteenmäki
föredragande. - (FI) Herr talman, fru kommissionsledamot, herr Diamandouros, mina damer och herrar! Först skulle jag vilja tacka alla inblandade för deras utmärkta samarbete vid utarbetandet av betänkandet. Det var inte lätt att hitta en lösning som alla var nöjda med, och jag förstår att en del personer fortfarande hoppas på vissa ändringar, men vi har uppnått ett enhälligt resultat i utskottet. Det verkar lämpligt att gå framåt härifrån.
Vi hade fyra frågor som rörde ombudsmannens roll. De var tillgång till handlingar, rätt att begära att tjänstemän avlägger vittnesmål, uppgifter om brottslig verksamhet och samarbete inom området för mänskliga rättigheter. Vi hade också en femte fråga i ombudsmannens ursprungliga förslag, nämligen hans eller hennes befogenhet att ingripa. Det var dock en omstridd fråga, och precis i slutet av diskussionen sa ombudsmannen att han ville återkalla den.
Det viktigaste ändringsförslaget gäller kravet på EU:s institutioner och organ att ge ombudsmannen tillgång till sekretessbelagda uppgifter och känsliga handlingar, om det bedöms vara nödvändigt för att ombudsmannen ska kunna utföra sitt arbete. Institutionerna har hittills haft rätt att vägra att lämna ut uppgifter. Hädanefter kommer detta att vara ett objektivt övervägande, i stället för någonting subjektivt eller godtyckligt. Det är ett viktigt, om än litet, steg i rätt riktning.
De institutioner som lämnar ut sekretessbelagda uppgifter eller handlingar till ombudsmannen måste informera denne om sekretessen. I samband med genomförandet av bestämmelserna kan ombudsmannen dessutom komma överens med de berörda institutionerna om vilka praktiska villkor som ska gälla för tillgång till sekretessbelagda uppgifter eller annan information som omfattas av tystnadsplikt.
Europeiska ombudsmannens roll har med åren blivit allt viktigare för gemenskapsinstitutionerna och EU:s medborgare. Med Lissabonfördraget kommer Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna att bli rättsligt bindande, vilket kommer att göra ombudsmannens arbete ännu viktigare. I framtiden kommer vi att behöva göra mer för att se till att ombudsmannen har tillräckliga resurser, att hans eller hennes stadga speglar samtiden, att han eller hon får de uppgifter som behövs och att tjänstemännen ger honom eller henne rätt uppgifter.
Enligt stadgan om de grundläggande rättigheterna har alla människor rätt att få sin sak behandlad på ett opartiskt och rättvist sätt och inom rimlig tid av EU:s institutioner och organ. Resurser måste därför finnas till hands så att medborgarna inte behöver vänta i åratal på beslut, så att ombudsmannen har alla uppgifter som behövs och så att tjänstemän kommer att berätta vad de vet för honom i stället för vad de vill berätta. Annars finns det ingen rättsstatsprincip, som vi så gärna talar om, även om EU inte är en stat. Vi själva bör också följa rättsstatsprincipen. Bara i sådana fall kan vi förvänta oss att andra gör det.
Margot Wallström
kommissionens vice ordförande. - (EN) Herr talman! Det är nu 14 år sedan parlamentet först antog Europeiska ombudsmannens stadga. Mycket har hänt sedan dess. Det är därför normalt och lämpligt att ombudsmannen har tagit initiativ till att ändra stadgan, och kommissionen välkomnar det.
Det viktiga är detta. Medborgarna måste ha förtroende för ombudsmannens förmåga att leda grundliga och opartiska undersökningar vid påstådda fall av missförhållanden. Därför behöver ombudsmannen klara, koncisa och ändamålsenliga regler för sitt viktiga arbete.
Redan från första början har kommissionen följt detta initiativ mycket noggrant och vi har haft givande diskussioner med ombudsmannen och parlamentets föredragande Anneli Jäätteenmäki. Våra respektive enheter har också haft en hel del kontakter och samarbete med varandra.
Kommissionen välkomnar den allmänna hållningen i detta betänkande, och jag vill tacka ordförande Jo Leinen och alla utskottsledamöter - särskilt Anneli Jäätteenmäki - för deras arbete.
Från kommissionens sida kommer vi att framföra vårt formella yttrande mycket snart efter det att parlamentet begär det. I dag skulle jag vilja kort sammanfatta våra viktigaste synpunkter. De gäller fyra specifika frågor.
För det första, förhör av vittnen; för det andra, tillgång till handlingar; för det tredje, Olaf, och för det fjärde, samarbete på området för mänskliga rättigheter. Jag ska mycket kortfattat säga några ord om var och en av dessa punkter.
Först, angående förhör av vittnen. Kommissionen samtycker till parlamentets ändringsförslag om förhör av vittnen. Syftet med denna bestämmelse var att erinra om att tjänstemän avger vittnesmål i tjänsten och inte som privatpersoner.
Vi är medvetna om att den nuvarande formuleringen skulle kunna ge intryck av att tjänstemän skulle kunna följa instruktioner och inte ge ett tillförlitligt och fullständigt vittnesmål. Detta har aldrig hänt, men jag håller med om att det är viktigt att ändra formuleringen för att undvika missförstånd.
För det andra, om tillgång till handlingar. Kommissionen är för att låta ombudsmannen få tillgång till dokument som han behöver under loppet av sina undersökningar. Ombudsmannen har föreslagit att sekretessundantaget för tillgång till en handling ska hävas. Kommissionen har aldrig gjort bruk av detta undantag, men det är viktigt att vi är mycket tydliga.
Behandlingen av sekretessbelagda uppgifter måste noggrant övervägas. Detsamma gäller personlig integritet, åtalsskydd och affärshemligheter. Därför välkomnar kommissionen parlamentets ändringsförslag om att ombudsmannen, när det gäller sådana dokument, bör tillämpa regler som är helt överensstämmande med dem som gäller vid de berörda institutionerna.
I fråga om känsliga uppgifter, som dataskydd och affärshemligheter, delar kommissionen helt parlamentets synpunkter. Det gäller också dokument som rör rättstvister.
Detta innebär att ombudsmannen bör tillämpa relevant gemenskapslagstiftning när han handlägger krav från tredje man på tillgång till handlingar som ombudsmannen erhållit under loppet av sina undersökningar.
Som ni vet håller den relevanta gemenskapslagstiftningen - förordning (EG) nr 1049/2001 - på att uppdateras och kommissionen kommer att fatta beslut om bara några veckor.
Av dessa ställer sig kommissionen bakom syftet med ändringsförslagen om tillgång till dokument, men vi anser att större precision i formuleringen kanske skulle förbättra texten ännu mer och vi avser att återkomma till det när vi presenterar vårt formella yttrande.
Den tredje punkten, om Olaf: när det gäller överföring av uppgifter om eventuell brottslig verksamhet håller kommissionen helt med parlamentet om att ombudsmannen bör kunna meddela Europeiska byrån för bedrägeribekämpning alla uppgifter om frågor inom dess ansvarsområde, och det är inte helt klart att det föreslagna begreppet ”behörigt institutionellt organ” skulle omfatta Olaf. En lätt omformulering skulle kunna förbättra texten ytterligare.
Till sist, beträffande samarbetet på området för mänskliga rättigheter har den nuvarande stadgan visat sig vara en bra grundval för Europeiska ombudsmannens samarbete med nationella ombudsmän och liknande organ i medlemsstaterna.
Kommissionen stöder helt denna praxis. Den för EU:s institutioner närmare sina medborgare. Genom ett ändringsförslag som lagts fram vill parlamentet utvidga omfattningen av samarbetet till andra institutioner för att främja och skydda mänskliga och grundläggande rättigheter.
Enligt artiklarna 302 och 303 i fördraget är det kommissionen, som representant för gemenskapen, som upprättar alla lämpliga former av samarbete med internationella organisationer i allmänhet och med Europarådet i synnerhet. Därför anser kommissionen att detta förslag går utanför det mandat som ombudsmannen ges i fördraget.
Men å andra sidan är kommissionen öppen för en alternativ formulering och jag hoppas att vi ska kunna göra en avvägning mellan ombudsmannens viktiga arbetskontakter och fördragen, som inte inkräktar på kommissionens institutionella privilegier.
Detta är kommissonens kommentarer till de frågor som tagits upp i parlamentets ändringsförslag, och efter omröstningen i morgon kommer vi att förbereda vårt yttrande och inleda diskussioner med rådet. Det bör kunna ske snabbt eftersom vi vill underlätta en överenskommelse i ärendet under det slovenska ordförandeskapet.
Maria Matsouka
Herr talman, mina damer och herrar! EU genomgår utan tvekan en synnerligen svår trovärdighetskris. Är EU demokratiskt trovärdigt, undrar jag? För att det ska bli det behöver det förvisso legitimeras av sina medborgare, och det blir alltmer komplicerat allteftersom EU utvidgas. Den gemensamma grund som vi byggde EU på och som våra landsmän litar på finns förstås. Den utgör ett värdesystem som skyddar deras grundläggande rättigheter.
Behovet av att kommunicera med EU:s medborgare är mer trängande än någonsin. Det är meningsfullt bara när EU får deras orossignaler och lyckas övertyga dem om att institutionerna försöker motsvara deras förväntningar. Medborgarna litar inte på oss därför att de inte känner att vi främjar eller ens för fram deras rättigheter. Våra ansträngningar måste få bestående effekt. Vi måste noga följa den historiska utvecklingen och de nya krav som den ger upphov till. Europeiska ombudsmannens främsta plikt är att sörja för att de institutionella organen och EU:s organisation fungerar korrekt och att öka det förtroende som medborgarna måste ha för EU.
De föreslagna förändringarna i arbetsordningen med ändringar av ombudsmannens stadga gör honom effektivt rustad för detta. På utskottet för framställningars vägnar stöder vi dem förbehållslöst.
Får jag till sist gratulera särskilt föredraganden för denna fråga, Anneli Jäätteenmäki, till hennes oförtröttliga ansträngningar att åstadkomma ett allmänt godtagbart betänkande.
Maria da Assunção Esteves
Debatten i utskottet för konstitutionella frågor om förändringarna i ombudsmannen stadga var inte lätt. Det var en lång och kontroversiell debatt, och den fråga som diskuterades var framför allt att huruvida det var en rationell åtgärd att utöka ombudsmannens befogenheter. Vi utgick från en klar premiss - att varje institutions roll i en demokratisk kultur måste vara väl definierad och det inte får finnas någon oklarhet kring dessa roller. En tydlig definition och en rationell fördelning av roller är enda sättet att främja institutionernas legitimitet, effektivitet och redovisningsskyldighet.
Det var just av det skälet som ombudsmannen drog tillbaka sitt förslag om tillgång till domstolen. Kompromisser nåddes emellertid om dataskydd, tillgång till sekretessbelagda handlingar och samarbete med andra institutioner om grundläggande rättigheter. Ombudsmannen kommer nu att få tillgång till sekretessbelagda handlingar men kommer inte att få avslöja sådana uppgifter för tredje man. Dataskyddet kommer att följa reglerna för EU:s dataskydd.
Det står klart att ombudsmannen kan arbeta med andra institutioner i frågan om grundläggande rättigheter, och jag tycker inte att det finns någon annan väg att gå. Samarbete med institutioner i frågan om grundläggande rättigheter tydliggör en oskriven princip, förutsatt att grundläggande rättigheter bildar grunden för och syftet med EU. Men den kompromiss som vi nådde i det som inte var någon lätt debatt tydliggör vad jag tror är den oundvikliga slutsatsen i den här frågan: ombudsmannen som institution måste alltid vara tydlig med att han, när han utövar sina befogenheter, måste göra det i enlighet med kraven på behov, lämplighet och proportionalitet eftersom de utgör kriterierna för rättvisa.
Costas Botopoulos
Herr talman, herr Europeiska ombudsman, mina damer och herrar - mina kära nattliga kolleger! Kanske är vi lite försenade med att debattera förbättringen av Europeiska ombudsmannens stadga. När allt kommer omkring tror jag emellertid att vi gör det vid ett lägligt tillfälle, eftersom nu parlamentet, när det debatterar medborgarnas rättigheter i allmänhet, konfronteras med ett nytt fördrag om hur EU ska arbeta och med en stadga om de grundläggande rättigheterna som innehåller en särskild artikel om medborgarnas rätt att klaga hos Europeiska ombudsmannen. Jag anser därför att det är rätt ögonblick att debattera frågan om medborgarnas förtroende för EU:s organ. Låt mig påminna om att Europeiska ombudsmannen står till tjänst för europeiska medborgare för att hjälpa dem bekämpa administrativa missförhållanden. Jag skulle vilja tillägga att det är hög tid för parlamentet självt att visa förtroende för både sina institutioner och för Europeiska ombudsmannen.
Jag anser att vår debatt om de förändringar som inletts på initiativ av den nuvarande ombudsmannen innehöll två missförstånd som vi, enligt min åsikt, lyckats lösa i utskottet. Det första rörde frågan om befogenheterna. Vissa har menat att vi ger för många befogenheter till Europeiska ombudsmannen, men det är inte sant. Detta betänkande utgör ett försök att komplettera de befogenheter som ombudsmannen har i dag, så att han kan använda sig av dem på ett lämpligt sätt på alla de områden som föredraganden har talat om.
Det andra missförståndet gällde handlingarnas sekretess. I just detta betänkande fastställs inte vilka handlingar som allmänheten har tillgång till. Det gäller de handlingar som ombudsmannen får se och innehåller två tydliga regler: de handlingar som är känsliga enligt förordningen får ingen ta del av, och handlingar som omfattas av sekretesskydd måste fortsätta att göra det. Låt mig till sist få säga att det under nuvarande förhållanden är mycket viktigt för oss att stödja detta betänkande.
Andrew Duff
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Detta initiativ är en förstärkning i rätt tid av ombudsmannens stadga och en signal om förtroende för det sätt som Nikoforos Diamandouros och hans företrädare Jacob Söderman har arbetat på. Det återspeglar också en förändring i det politiska klimatet sedan ombudsmannens ämbet inrättades, särskilt med tanke på ökad insyn.
Det vore uppenbart absurt av oss som parlament att vägra ombudsmannen full tillgång till handlingar av sekretesskäl. Den allmänna opinionen skulle säkerligen behandla en sådan invändning med stor cynism.
Jag håller med kommissionsledamot Margot Wallström om att det skulle vara utmärkt om vi kunde avsluta dessa långvariga förhandlingar under det slovenska ordförandeskapet, så att vi är ordentligt förberedda för att möta väljarna i valet våren 2009. Vi bör vara stolta över dessa reformer, som jag tror att hela parlamentet kommer att kunna stödja.
David Hammerstein
för Verts/ALE-gruppen. - (ES) Herr talman, herr Diamandouros! De gröna vill stärka ombudsmannainstitutionen för att öka allmänhetens förtroende för EU:s institutioner. Hur kan vi göra det? Genom att samtycka till att ombudsmannen ska ha full tillgång till alla sorters handlingar, inklusive sekretessbelagda handlingar.
Dessutom är vi mycket glada över att ombudsmannen ska kunna höra vittnesmål från tjänstemän vid EU:s institutioner som är befriade från tvånget att alltid behöva yttra sig i enlighet med instruktioner från sina överordnade inom administrationen. Det är viktigt.
Det är också viktigt att, som sägs i Lissabonfördraget och i detta betänkande, ombudsmannen har befogenhet att ingripa i mål som är anhängiga vid EG-domstolen, och vi stöder kravet från ombudsmannen på större insyn generellt sett, även i parlamentet, när det gäller parlamentsledamöternas ekonomi.
Detta är andra gången som parlamentet har föreslagit förbättringar av ombudsmannens stadga. Vid det förra tillfället hindrade rådet dessa förbättringar. Jag är övertygad om att ombudsmannens faktiska befogenheter denna gång till sist har klargjorts och att vi verkligen har hittat ett sätt att öka förtroendet för EU:s institutioner hos gemene man.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Herr talman! Några av mina ledamotskolleger här kommer att säga : Vad är det som händer i dag? Har vi förlorat allt förstånd? Ett ärende för utskottet för konstitutionella frågor klockan tio i elva på kvällen? Vad är det då som har hänt? Slog Andrew Duff till och flyttade ned Graham Watson till andra raden av den liberala gruppen? Vad gjorde vi här i Folkpartiet? Nej, allt vi gjorde här var att följa rekommendationerna från arbetsgruppen för en reform av parlamentets arbetsmetoder som säger att vi, när vi bara är några få, ska försöka komma samman, om så bara för att hålla oss varma och inte känna oss ensamma.
Allvarligt talat anser jag dock att sammanträdet i kväll rör ett viktigt ämne. Jag är mycket belåten med att ombudsmannen är här hos oss. Därför att, som kommissionens vice ordförande Margot Wallström så riktigt uttryckte sig, efter ett decenniums arbete är det bara rätt och riktigt att ta ett steg tillbaka och se vad som inte fungerar och vad som skulle kunna förbättras.
Detta är precis vad Anneli Jäätteenmäkis betänkande syftar till och jag vill tacka henne för hennes goda samarbetat med oss alla och för hennes strävan efter konsensus, som visar att vi här i EU:s institutioner lever i en samförståndsinriktad och inte en konfliktinriktad demokrati. Gratulerar, fru Jäätteenmäki!
Vad vi har försökt åstadkomma är något mycket enkelt. När ombudsmannainstitutionen inrättades genom Maastrichtfördraget befann vi oss vid en viktig skärningspunkt mellan en i grunden ekonomisk union och en hoppingivande politisk union. Ombudsmannen var en nyckelfaktor i den övergången.
I dag vill vi fortsätta stödja ombudsmannen i hans arbete, så att han kan fortsätta att vara en central aktör i detta närmande mellan institutionerna och EU:s medborgare.
Jag är därför övertygad om att de reformer som föreslås - i samförstånd, vill jag upprepa - av utskottet för konstitutionella frågor kommer att gå i den riktningen. Vid nästa minisammanträdesperiod kommer vi att diskutera Alexander Stubbs betänkande som rör en annan viktig aspekt, insyn i EU:s institutioner. Båda betänkandena går åt samma håll och visar att vi här, t.o.m. klockan tio i elva på kvällen, bryr oss om våra medborgare.
Richard Corbett
(EN) Herr talman! Det är oundvikligt att EU:s institutioner befinner sig längre från medborgarna än nationella eller lokala institutioner. Det är därför vi har subsidiaritetsprincipen som fastslår att vi inte bör agera på EU-nivå om nationella eller lokala åtgärder är fullt tillräckliga.
Därför har vi också ett institutionellt system som fungerar så att vi, när vi agerar på EU-nivå, kan garantera medborgarna att institutionerna arbetar med högsta graden av öppenhet, demokrati och riktighet. Därför har vi ett Europaparlament, så att EU inte bara lämnas till regeringsministrar och teknokrater, diplomater och byråkrater. Därför har vi domstolen för att garantera rättsstaten.
Därför har vi också ombudsmannen, så att även de medborgare som inte följer våra överläggningar vecka för vecka - och de är många - kan vara förvissade om att vi arbetar efter dessa höga normer och om att eventuella anklagelser om missförhållanden kommer att undersökas grundligt och opartiskt.
Men, som kommissionsledamot Margot Wallström sa, medborgarna måste ha förtroende för ombudsmannens förmåga att göra det. Även om det hittills inte har konstaterats några fall där tjänstemän, när de utfrågats av ombudsmannen, har fått instruktioner ”uppifrån”, vilket är liktydigt med censur, och även om det hittills inte har varit problem med tillgång till konfidentiella handlingar, är det viktigt att våra medborgare får se att detta inte kan vålla problem och inte kan användas som ursäkter för att dölja fakta för ombudsmannen.
Därför välkomnar jag det initiativ som ombudsmannen tagit genom att föreslå förändringar i stadgan. Min grupp kommer att stödja de förändringar som godkänts av utskottet för konstitutionella frågor, och jag är säker på att parlamentet som helhet kommer att stödja dem helhjärtat.
Dushana Zdravkova
(BG) Jag vill gratulera föredraganden Anneli Jäätteenmäki till att det, sedan Lissabonfördraget och stadgan om de grundläggande rättigheterna undertecknades, har föreslagits en ny ram för ombudsmannens roll i moderna samhällsrelationer. Jag är övertygad om att detta dokument kommer att bidra till ett mer effektivt utövande av hans åliggande och kommer att göra honom till en verklig garant för ett effektivt skydd för EU:s medborgare mot dålig förvaltning från EU:s institutioners sida.
Både våra diskussioner och betänkandet fokuserar på den känsliga frågan om ombudsmannens tillgång till uppgifter, även sekretessbelagda uppgifter. Enligt min åsikt bör EU:s institutioner vara skyldiga att ge tillgång till alla typer av uppgifter om ombudsmannens arbete ska kunna utföras effektivt, och om vi ska kunna garantera bästa möjliga resultat vid efterforskningen av den objektiva sanningen, vilket i första hand ligger i allmänhetens intresse. Samtidigt måste emellertid ombudsmannen informeras om arten av dessa uppgifter, särskilt i de fall där de är konfidentiella. Ja, det är verkligen mycket viktigt att respektera medborgarnas integritet, särskilt när sekretessbelagda handlingar används. Jag tycker att föredraganden har lyckats göra en riktig avvägning mellan individuella rättigheter och allmänhetens intresse. Detta ger ombudsmannen tillgång till fullständig information om ett givet fall så att han eller hon kan meddela utslag om det, medan samtidigt alla regler beaktas som också följs av de institutioner som lämnar ut sådan information, och det kommer att garantera skydd för både den berörda informationen och EU-medborgarnas rättigheter.
En förstärkning av ombudsmannens roll som medlare mellan EU:s institutioner och medborgarna kommer att bidra till utveckling av demokrati och ytterligare stärka rättsstatsprincipen. Därför är det mycket viktigt att han eller hon är närvarande inte bara på EU-nivå utan på nationell nivå också, särskilt i länder där demokratiska principer och övervakning fortfarande håller på att byggas upp och där regeringsstrukturer inte kan erbjuda medborgarna effektiva rättsmedel på nationell nivå; dessa medborgare är ju samtidigt också EU-medborgare. Därför vill jag betona behovet av att förbättra samarbetet mellan EU:s institutioner och ombudsmannen. Kontakter mellan ombudsmannen och parlamentets utskott för framställningar är särskilt viktiga; de behöver samarbeta i EU-medborgarnas intresse. Det är också viktigt att utveckla och genomföra ett mer effektivt system för praktiska samarbetsmekanismer.
Metin Kazak
(FR) Herr talman, mina damer och herrar! Anneli Jäätteenmäkis betänkande kommer vid en mycket viktig tidpunkt i EU:s integrationsprocess: antagandet av Lissabonfördraget och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Att man för första gången erkänner att EU-medborgarna har rätt till en god administration utgör ett betydelsefullt steg mot större insyn och uppfyller behovet av att gemenskapens organisationer i sin verksamhet och sitt uppträdande inte bara följer gällande bestämmelser utan också svarar mot europeiska skattebetalares förväntningar vad beträffar ansvarsfull, opartisk och effektiv administration.
De föreslagna förändringarna skulle göra det möjligt att under en undersökning få bukt med all ovilja från gemenskapsinstitutionernas sida att samarbeta till fullo när det gäller att klargöra fakta. Ingen önskan att skyla över vissa sidor av sanningen genom att anta vaga texter, vars formuleringar öppnar för en tvetydig tolkning, får tolereras. Det ger en adminstration alltför stor handlingsfrihet och ökar dess utrymme för skönsmässig bedömning på ett oproportionerligt och oacceptabelt sätt.
Ombudsmannen behöver förtroendet från medborgarna, som förväntar sig att han ska ingripa rättsligt till skydd för deras rättigheter. Emellertid är han också förpliktigad att respektera sekretessen för den information som han får. Av detta skäl gratulerar jag Anneli Jäätteenmäki till att ha gjort en lämplig avvägning mellan dessa två krav och föreslagit väl avvägda lösningar som stärker effektiviteten i ombudsmannens roll som moralisk auktoritet och förbättrar insynen i gemenskapens institutioner genom att i den nya stadgans anda bekräfta varje EU-medborgares rätt till ett gott styre och god administration.
Margot Wallström
kommissionens vice ordförande. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka ledamöterna för denna diskussion och för deras synpunkter. Många ledamöter har nämnt att detta är en fråga om befogenheter och också om sekretess. De två frågorna hör ihop och jag är säker på att dessa reformer kommer att avlägsna de tvetydigheter som institutionerna ibland kan ha gömt sig bakom. Dessa reformer kommer att modernisera och öppna förfarandena och garantera större tydlighet och insyn, vilket är nödvändigt i dessa tider och för att möta medborgarnas förväntningar.
Jag skulle vilja ta detta tillfälle i akt och tacka Anneli Jäätteenmäki än en gång för att hon samarbetat med oss på ett öppet och konstruktivt sätt och informerat oss om sitt arbete. Jag skulle också vilja tacka ombudsmannen själv för att jag fått tillfälle att följa hans arbete, och jag vet att han arbetar korrekt, allvarligt och engagerat. Det har verkligen imponerat på mig och jag har stort förtroende för honom.
Genom detta initiativ hjälper vi också ombudsmannen att anpassa sin stadga till vad vi skulle vänta oss från ombudsmannen i hans undersökning av fall av administrativa missförhållanden inom våra institutioner.
Anneli Jäätteenmäki
föredragande. - (FI) Herr talman! Jag vill bara tacka alla för deras utmärkta samarbete, och i samband med denna slutliga granskning hoppas jag att vi hittar rätt formulering så att vi åstadkommer större förtroende som ett resultat av EU:s rättsakter, så att det kommer att finnas tillräckliga medel och så att ombudsmannen kan få all den information han behöver. Annars blir det, som jag sa, rättsstaten och insynen som förlorar, men jag tror att en gemensam syn kan nås, för nu återstår bara några få mindre förändringar.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på tisdag den 22 april 2008.
