Halvtidsöversyn av den europeiska handlingsplanen för miljö och hälsa 2004-2010 (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Frédérique Ries, för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, om halvtidsöversynen av den europeiska handlingsplanen för miljö och hälsa 2004-2010.
Frédérique Ries
föredragande. - (FR) Fru talman, fru statssekreterare - och jag vill uttrycka min uppskattning för att ni uppenbarligen har gjort er besväret att komma hit till denna debatt i tid - , kommissionsledamot Dimas, mina damer och herrar! Hälsa och miljö är inte alltid förenliga, i synnerhet nu i början av det 21:a århundradet. Våra medborgare utsätts för föroreningar i olika former, ofta som en kombination av olika faktorer, och detta gäller oavsett om man bor i en stad eller på landet, vid havet eller bland bergen.
Därför är det allt annat än ett sammanträffande att enligt Eurostats senaste statistik sex av tio EU-medborgare anser att det är i hög grad troligt eller relativt troligt att miljöföroreningarna påverkar deras hälsa och också, vilket är viktigt, att Europeiska unionen inte är tillräckligt aktiv på detta område som vi kommer att ägna hela vår debatt åt nu under förmiddagen.
Först och främst vill jag tacka mina kolleger och särskilt skuggföredragandena för betänkandet, Anne Ferreira, Antonios Trakatellis, Hiltrud Breyer, Irena Belohorska och Bairbre de Brún för det utmärkta samarbete som vi hela tiden har haft kring detta projekt som inleddes 2003. Det var faktiskt 2003 som Europeiska kommissionen satte igång det hela med vad som då var Scale-initiativet som var inriktat på barns hälsa och som nästa år följdes av en handlingsplan som är avsedd att löpa ända till 2010. Detta är ett initiativ som vi anser inte är tillräckligt omfattande. Vid sitt sammanträde i februari 2005 antog parlamentet en resolution som faktiskt var ganska kritisk och som byggde på den enkla bedömningen att man i en handlingsplan i själva verket inte kan nöja sig med målet att få fram fler data och att bedriva mer forskning även om båda dessa mål är väsentliga. Vi blev därför besvikna, så mycket mer som den ena medlemsstaten efter den andra, särskilt Frankrike med sin nationella hälso- och miljöplan jämte många av de tyska delstaterna, Belgien, Luxemburg, Nederländerna och andra stater upprättade sina egna ambitiösa nationella planer.
Hur långt har vi kommit nu tre år senare när det gäller att minska de sjukdomar som förorsakas av föroreningar? Jag tycker inte att vi har kommit särskilt långt på gemenskapsnivå, och därför vill jag nu presentera en halvtidsöversyn av den nuvarande situationen. Som vi upprepade gånger har sagt kan Europeiska unionen förvisso berömma sig av att ha uppnått många framgångar när det gäller att bekämpa olika former av föroreningar. Det är omöjligt att räkna upp alla dessa framgångar, men bland dem ingår den nyligen beslutade lagstiftningen om luftkvalitet - som i mångt och mycket är ett resultat av era kraftfulla insatser, herr kommissionsledamot - pesticidpaketet som snart är färdigt och naturligtvis Reach-initiativet som innebär kontroller av fler än 10 000 kemiska ämnen och förslag om utbyte av de ämnen som förorsakar flest problem. Jag vill också nämna en annan viktig aspekt, nämligen att kommissionen under de senaste tre åren har finansierat fler än 38 projekt som gäller hälsa och miljö som ett led i det sjätte ramprogrammet för forskning, vilket uppskattninsgsvis motsvarar en totalsumma på över 200 miljoner euro. I andra avseenden skulle jag vilja säga att vårt helhetsintryck är något blandat eftersom det är svårt att bedöma effekterna av denna plan som hittills inte har levt upp till sitt namn.
Vårt resolutionsförslag i dag är därför främst inriktat på behovet av att återupprätta försiktighetsprincipen, en princip som jag vet att också statssekreteraren har. I likhet med henne anser jag uppriktigt att vi måste återinföra och återuppliva denna princip. Som jag har sagt tidigare innebär den att vi måste handla och inte avstå från att handla och se till att den tillämpas som en del av gemenskapspolitiken eftersom den finns inskriven i artikel 174.2 i vårt fördrag och numera åberopas som prejudikat av EG-domstolen. I detta ämne anser jag också att vi bör ändra bevisbördan när det gäller all produktlagstiftning - och detta är ett krav som vi tillgodoser i punkt 13 i vår resolution. Det är nämligen inte mer än rätt - och det är faktiskt uppenbart - att producenter och importörer bör ta ansvar för att bevisa att en produkt är ofarlig. Jag skulle vilja tillägga att detta är vad de flesta konsumenter redan anser, måhända med orätt.
Den andra angelägna frågan, som inte är mindre viktig, är den som behandlas i punkterna 23 till 25, nämligen frågan om klimatförändringen. Vi har granskat denna synnerligen viktiga fråga i nära samarbete med experter från WHO. Den företeelse som oftast beskrivs av dessa experter är de allt intensivare och allt oftare förekommande värmeböljorna. Hur kan vi glömma att mer än 70 000 fler dödsfall inträffade i ett tiotal EU-länder efter värmeböljan sommaren 2003? Vi anser att det är nödvändigt att införa ett system med förebyggande åtgärder - minskad exponering för värme, ett tidigt varningssystem och naturligtvis hjälp till de äldre. Jag vill också påpeka att höjningen av temperaturen leder till uppkomst av vissa virus som till exempel det chikungunyavirus som drabbade Italien 2007 och att detta var allt annat än bara en bieffekt, utan enligt experterna tvärtom ett tidigt varningstecken för talrika pandemier i Europa. Detta kräver uppenbarligen insatser som svarar mot problemets potentiella omfattning, och det kräver under alla omständigheter ett välfungerande samordningssystem mellan kommissionen, Europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar i Stockholm och de olika EU-huvudstäderna.
Jag vill avsluta min presentation med att tala om vad som för hälsosektorn har varit tvåloperan, sagan om sommaren 2008 som har spelats upp överallt i många länder - i Frankrike, Belgien och även andra länder - och här talar jag om floden av information, artiklar och undersökningar, många av dem motsägelsefulla, om de delvis bevisade hälsoriskerna med mobiltelefonerna och särskilt om det hot de utgör för de mest sårbara grupperna, särskilt barn. Här var den i hög grad, för att inte säga överdrivet, mediamedvetne David Servan-Schreiber inte den förste som slog larm. Det vi säger i punkterna 21 och 22 i vår resolution är enkelt: alla dessa olika undersökningar tenderar att visa att elektromagnetiska fält påverkar människors hälsa. Dessutom måste man komma ihåg att exponeringsgränserna inte har ändrats sedan 1999 och därför fortfarande är den officiella EU-standarden samtidigt som det råder total oenighet bland forskarna om huruvida GSM-vågor innebär hälsorisker eller inte.
Denna osäkerhet bland vetenskapsmännen kommer sannolikt att fortsätta. Det kommer en tidpunkt då beslutsfattarna måste fatta ett beslut, och detta är vad vi gör i den resolution som presenteras i dag.
Nathalie Kosciusko-Morizet
rådets ordförande. - (FR) Fru talman, herr kommissionsledamot, fru Ries, mina damer och herrar! EU-medborgarna i alla länder är med rätta bekymrade över miljöns kvalitet och de hyser allt större oro över sambandet mellan miljö och hälsa.
Miljöministrarna hade tillfälle att diskutera detta ämne i december förra året, och rådet fäster nu allt större vikt vid denna fråga. Här rör det sig om olika sjukdomstillstånd, och även om de är många har fakta och samband mellan föroreningar och hälsa ännu inte fastställts på ett tillfredsställande sätt. Vad vi talar om här är sjukdomar i andningsorganen, astma, allergier, cancer och rubbningar av det endokrina systemet, särskilt de sjukdomar som drabbar de mest sårbara delarna av befolkningen, som Frédérique Ries redan har påpekat, däribland barn, gravida kvinnor, äldre och personer med funktionshinder.
I Europeiska unionens nya strategi för att främja hållbar utveckling som antogs av våra stats- och regeringschefer i juni 2006 ingår med all rätt folkhälsan som en av de viktigaste utmaningar vi står inför, och målet är att främja hälsa utan diskriminering och att förbättra skyddet mot de nuvarande hälsoriskerna, och allt detta måste åstadkommas genom kraftfulla förebyggande åtgärder, vilket jag ska återkomma till.
Det finns flera sätt att förbättra den nuvarande situationen, och alla har nämnts. Det krävs bättre samarbete mellan hälsosektorn och miljösektorn som ibland tyvärr har en tendens att utvecklas i olika riktningar. Det är nödvändigt att förbättra miljöns kvalitet, och detta är också vad vi gör, särskilt genom vårt arbete med IPPC-direktivet och förslaget till ett direktiv om markkvalitet som vi kommer att tala om om en stund, och dessutom måste vi se till att förbättra gemenskapens sakkunskap på detta område. Vi har det arbete som vi alla utför tillsammans på internationell nivå, särskilt inom Världshälsoorganisationen. Slutligen arbetar vi på ett mycket handfast sätt för målet att förbättra integreringen av miljön i alla relevanta politiska åtgärder, planer och program, särskilt i det program för hälsa och miljö som ska löpa från 2004 till 2010. Kort sagt är det viktigt att slutföra denna halvtidsöversyn på ett framgångsrikt sätt för att säkerställa att de åtgärder som vidtas är så effektiva som möjligt.
I likhet med Frédérique Ries vill även jag framhålla behovet av förebyggande åtgärder på alla de olika handlingsområdena och på alla de punkter som har nämnts i ert arbete.
I sina slutsatser från december förra året anser rådet i likhet med parlamentet i dag att det är nödvändigt att vidta åtgärder så snart som möjligt. Vi måste handla snabbt och vi måste ha god framförhållning. Vi måste handla i enlighet med principerna om förebyggande åtgärder och försiktighet, vilket säkert innebär att vi måste utveckla nya redskap för att kunna förutse och analysera potentiella hot så snart de dyker upp eller så snart det uppstår misstankar. Sedan måste vi kunna betrakta dessa problem mot en annan bakgrund, till exempel klimatförändringen eller bioskyddet, områden som båda har ett samband med människors hälsa.
Stavros Dimas
Fru talman, mina damer och herrar! För omkring ett år sedan beslutade kommissionen om halvtidsöversynen av den europeiska handlingsplanen för miljö och hälsa 2004-2010. Denna översyn är en rapport om det hittillsvarande genomförandet av handlingsplanen.
Det gläder mig att Europaparlamentets reaktioner på denna halvtidsöversyn har varit positiva och att parlamentet i likhet med kommissionen anser att växelverkan mellan miljö och hälsa är mycket viktig. Det gläder mig särskilt att det franska ordförandeskapet, både i dag och genom ministern vid tidigare tillfällen, har visat sitt fulla stöd för detta ämne som är så viktigt för EU:s medborgare.
Syftet med den europeiska handlingsplanen för miljö och hälsa är som ni vet att förbättra informationen och att uppmuntra till forskning om miljö och människors hälsa för att man bättre ska kunna förstå de hot och riskfaktorer för människors hälsa som miljön innehåller. De politiska ledarna både på EU-nivå och på nationell nivå kommer härigenom att kunna skapa effektivare lagstiftning och vidta effektivare åtgärder för att skydda EU-medborgarnas hälsa.
Planen innehåller 13 specifika åtgärder för perioden 2004-2010. Den har utarbetats efter omfattande samråd med sakkunniga och organ som är verksamma inom EU:s miljö-, hälso- och forskningssektorer.
I handlingsplanen framhålls särskilt vikten av nära samarbete mellan miljö-, hälso- och forskningsavdelningar både på nationell nivå och på EU-nivå. Detta samarbete är avgörande för att man på bästa sätt ska kunna studera växelverkan mellan miljö och hälsa.
Fyra år efter antagandet av handlingsplanen gläder det mig att kunna berätta att detta nära samarbete mellan de olika organen nu har befästs. Detta är helt klart en mycket positiv utveckling enligt förra årets halvtidsöversyn.
Låt mig ge er ett specifikt exempel. Medlemsstaterna samarbetar nu för att komma fram till en gemensam EU-strategi för frågan om biologisk övervakning. Detta samarbete berör ministerierna för forskning, hälsa och miljö.
Jag anser det viktigt att tillägga att kommissionen efter godkännandet av fjolårets rapport om framstegen också har vidtagit andra viktiga åtgärder, särskilt när det gäller biologisk övervakning, sambandet mellan klimatförändring och hälsa, luftkvaliteten inomhus, forskning om miljön samt när det gäller hälsa och elektromagnetiska fält. Det gläder mig därför att dessa frågor behandlas i Europaparlamentets betänkande.
Låt mig helt kort uttala mig lite närmare om den nya utvecklingen. Kommissionen håller nu på att anta en bredare strategi för frågan om luftkvaliteten inomhus. Denna strategi är också i överensstämmelse med Europaparlamentets resolution 2005. Många insatser har gjorts som går längre än de specifika målen i handlingsplanen. Således har till exempel nya forskningsprojekt finansierats av kommissionen, en arbetsgrupp med sakkunniga har inrättats och en grönbok om vetenskapliga bedömningar om tobaksrök har godkänts. Vad som fortfarande återstår att besluta om är de rättsliga metoderna för att på bästa sätt ta itu med frågan om inomhusluften.
När det gäller biologisk övervakning beklagar kommissionen att det förslag som lades fram av 24 medlemsstater inte bedömdes vara lämpligt för finansiering genom det sjunde ramprogrammet. En ny begäran om förslag om biologisk övervakning kommer dock att offentliggöras under innevarande månad.
Under tiden kommer kommissionen att fortsätta förberedelsearbetet för pilotprojektet inom ramen för ERA-NET-nätverket och inom ramen för det administrativa arrangemanget med Gemensamma forskningscentret i Ispra i nära samarbete med medlemsstaterna.
När det gäller elektromagnetiska fält övervakar kommissionen fortlöpande den vetenskapliga utvecklingen genom den vetenskapliga kommittén för nya och nyligen identifierade hälsorisker och genom MNT-nätverket för elektromagnetiska fält, ett projekt inom det sjätte ramprogrammet.
Kommissionen främjar forskning inom de viktigaste berörda områdena för att kunna avgöra om de exponeringsgränsvärden som fastställts i rådets rekommendation bör revideras. Kommissionen bad nyligen den vetenskapliga kommittén för nya och nyligen identifierade hälsorisker att ompröva sin ståndpunkt utifrån de senaste uppgifterna och rapporterna.
Sambandet mellan klimatförändring och hälsa är uppenbart en fråga som blir allt viktigare enligt halvtidsöversynen. Sambandet kommer att behandlas i den vitbok om anpassning till klimatförändringen som snart kommer att antas.
Denna utveckling visar att kommissionen fäster stor vikt vid att hälsodimensionen i allt större utsträckning integreras i EU:s miljöpolitik. Nyligen införd lagstiftning, som till exempel Reach om kemikalier och det nya direktivet om luftkvalitet, stärker miljö- och hälsoskyddet och är exempel på ett positivt sätt att studera växelverkan mellan miljö och hälsa, något som gagnar EU-medborgarna.
Låt mig avslutningsvis tacka föredraganden Frédérique Ries för hennes betänkande, för hennes utmärkta arbete och för det enorma intresse hon har visat för frågan om sambandet mellan miljö och hälsa. Jag vill också upprepa att kommissionen har den fasta föresatsen att fortsätta att arbeta med handlingsplanen för miljö och hälsa. Kommissionen är fast besluten att skapa effektiv miljölagstiftning och se till att befintlig lagstiftning genomförs korrekt för att skydda både miljön och EU-medborgarnas hälsa.
Med detta i åtanke kommer kommissionen att spela en aktiv roll i förberedelserna för den femte ministerkonferensen om miljö och hälsa som är planerad att hållas i juli 2009.
Françoise Grossetête
för PPE-DE-gruppen. - (FR) Fru talman! Låt mig först välkomna kommissionsledamoten och Nathalie Kosciusko-Morizet vars åsikter och beslutsamhet på det här området är väl kända. Jag vill naturligtvis också gratulera Frédérique Ries till det utmärkta arbete hon har utfört i en fråga som är särskilt viktig och känslig för våra medborgare. Hippokrates sa en gång att man måste studera klimatet för att kunna studera medicin. Vi kan förvisso se vilka insatser Europeiska kommissionen har gjort sedan handlingsplanen för miljö och hälsa sattes i verket 2004, men det är på sätt och vis beklagligt att detta initiativ inte bygger på en verklig förebyggande politik vars syfte är att minska antalet miljörelaterade sjukdomar, en politik som är inriktad på ett tydligt och korrekt kostnadsberäknat mål. När klimatförändringen diskuterades för tio år sedan nämndes aldrig hälsoriskerna som sådana. De värmeböljor, översvämningar, okontrollerade bränder och naturkatastrofer av alla olika slag som i dag ofta förekommer i Europeiska unionen ändrar förutsättningarna för de sjukdomar som orsakas av bakterier och virus och som sprids av vissa insekter. Vi måste därför skaffa oss bättre kunskap om vilka följder allt detta kan få för människors hälsa, särskilt för de mest sårbara av samhällets medlemmar, så att vi blir bättre rustade för att hantera de risker allt detta innebär. Det främsta målet för hälsoprogrammet för 2008-2013 är att påverka de faktorer som sedan gammalt är avgörande för hälsan, dvs. diet, rökning, alkoholkonsumtion och droganvändning, men den nuvarande handlingsplanen för 2004-2010 måste fokusera på vissa nya hälsorisker och ta upp de avgörande miljöfaktorer som påverkar människors hälsa. Jag tänker också på luftkvalitet och elektromagnetiska vågor - ett ämne som redan har berörts - oroväckande nanopartiklar som vi har sett i Reach-programmet, ämnen som klassificeras som cancerogena, mutagena eller toxiska när det gäller reproduktion, rubbningar i det endokrina systemet och alla de hälsorisker som klimatförändringen innebär, och om dessa har jag redan talat. Jag vill också påpeka att sjukdomar i andningsorganen är den näst vanligaste dödsorsaken och leder till de näst största kostnaderna. Inom EU är dessa sjukdomar den främsta dödsorsaken bland barn under fem år, och de fortsätter att öka särskilt på grund av luftföroreningar både inomhus och utomhus.
När det gäller ämnet miljöhälsa i städerna och särskilt kvaliteten på inomhusluften bör kommissionen göra mer för att bekämpa luftföroreningar inomhus med tanke på att EU-medborgarna i genomsnitt tillbringar 90 procent av sin tid inne i byggnader. Vi vet att detta ämne, detta samband mellan miljö och hälsa, är en särskilt viktig och känslig fråga, och för våra medborgares skull måste vi så snart som möjligt finna en lösning på detta problem.
Anne Ferreira
för PSE-gruppen. - (FR) Fru talman, fru Kosciusko-Morizet, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Även jag vill lovorda det arbete vår kollega har utfört och den beslutsamhet hon har visat under arbetet med detta dokument. Detta är en beslutsamhet som även jag hyser eftersom det samband mellan hälsa och miljö som nu är allmänt erkänt innebär att vi måste ta hänsyn till det när vi utformar vår politik.
Det är därför viktigt att gå vidare så att vi uppdaterar våra kunskaper på detta område och framför allt så att vi vidtar åtgärder som är ägnade att begränsa miljöns negativa inverkan på människors hälsa.
De olika ämnesområdena har fastställts tydligt och de täcks av handlingsplanen. Det har varit nödvändigt att inte bara ta hänsyn till effekterna av klimatförändringarna och komma fram till metoder för riskbedömning utan också att diskutera andra faktorer som t.ex. elektromagnetiska fält.
Det gläder mig också att se att man i betänkandet nämner det dokument som 2007 utarbetades av Europeiska miljöbyrån och som visar att luftföroreningarna, särskilt när det gäller nanopartiklar och marknära ozon, utgör ett betydande hot mot barns normala utveckling och innebär en risk för sjunkande medellivslängd i EU.
Jag beklagar dock att de hälsoproblem som beror på arbetsmiljön inte har tagits med i texten. Man bör komma ihåg att miljontals människor nu lider av sjukdomar som har samband med deras arbetsmiljö, sjukdomar som har många olika orsaker: stress, arbetstempo, olika förorenande ämnen, muskel- och skelettbesvär som beror på ergonomiskt undermåliga arbetsmiljöer osv. Jag hoppas att andra utskott kommer att studera denna fråga seriöst.
Som Frédérique Ries har sagt är det största problemet att vi inte hänger med i utvecklingen. Jag tycker inte att kommissionen i tillräckligt hög grad har levt upp till sina åtaganden. Här skulle jag till exempel kunna nämna frågan om nanopartiklar, ett ämne som för närvarande uppmärksammas i en mängd rapporter och som ger anledning till många frågor.
Jag läser till exempel i kommissionens meddelande 2007 om målen för 2004-2006 att avsikten är att undersöka nanopartiklarnas eventuella påverkan på hälsa och miljö. För perioden 2007-2010 finns sedan en bestämmelse om forskning kring den eventuella risk som nanopartiklar innebär för människors hälsa. Detta innebär tre år för att studera ett ämne och ytterligare tre år för att genomföra undersökningar. Jag tycker nog att vi skulle kunna vara mer effektiva än så.
Det finns utan tvivel orsaker till denna otillräckliga strategi: brist på mänskliga resurser och brist på ekonomiska medel. Men vilket slags trovärdighet kan EU förvänta sig om unionen inte uppfyller sina egna åtaganden? Vi vet att EU-medborgarna i dessa frågor kan inse det mervärde som den europeiska dimensionen innebär. Låt oss därför inte göra dem besvikna.
Jag ska avsluta med en fråga som är riktad till rådet och kommissionen. Herr kommissionsledamot! Ni nämnde samarbetet mellan de olika organen och mellan forskningsteamen, vilket är någonting positivt. Finns det också någon samordning mellan de olika nationella planer för hälsa och miljö som utarbetas på regeringsnivå och EU:s handlingsplan? När ni får ordet igen, fru minister, vill jag slutligen be er tala om för oss om till exempel Frankrike har samordnat sina insatser med de insatser som landet har gjort genom miljöforumet Grenelle?
Lena Ek
för ALDE-gruppen. - Fru talman! Jag brukar tala om att EU måste bli smalare, men vassare, d.v.s. att vi måste fokusera våra åtgärder samtidigt som vi respekterar subsidiariteten. Den här strategin är precis ett sådant område. Jag skulle vilja ta upp några saker som vår föredragande Frédérique Ries behandlar i sitt betänkande. Hennes kritik av bristen på mätbara mål och indikatorer är väldigt tung. Vi måste komplettera strategin. Ries och flera andra ledamöters kritik av att det inte finns tillräckligt med förebyggande åtgärder är allvarlig. Den är riktad mot det här materialet och vi måste beakta den i det fortsatta arbetet.
Jag vill särskilt lyfta fram tre områden: svaga grupper, folksjukdomar och kopplingen mellan klimat och hälsa. Vi måste bli mycket bättre på att se skillnaden i behandling och medicinering av vuxna, barn och kvinnor och män. Det är skandal att detta fortfarande inte är självklart och redan genomfört inom medicinsk forskning och behandling!
Det påbörjade arbetet om patientrörlighet på den inre marknaden är oerhört viktigt för olika patientgrupper, t.ex. nackskadade, där det råder olika standarder för behandling i olika medlemsländer.
Jag välkomnar det franska ordförandeskapets fokusering på Alzheimer, en av våra stora folksjukdomar, men vi behöver ett samlat grepp även för diabetes, astma och reumatism, för att bara nämna några exempel. Det gäller även arbetsmiljörelaterade skador.
Vi bevittnar nu en utveckling i Europa och världen med fler pandemier och större spridning av virus, bakterier och parasiter på ett sätt som vi inte har sett på väldigt länge. Mycket av detta är naturligtvis relaterat till klimateffekten.
Antibiotikaresistenta bakterier leder till att mediciner och behandlingar inte fungerar och är ett av våra mest akuta hälsoproblem. Det är beklagligt att utvecklingen av nya antibiotika i stort sett har stannat av inom de stora läkemedelsbolagen. Jag förväntar mig att ordförandeskapet och kommissionen snarast tar sig an detta mycket allvarliga och stora problem!
Vi behöver också en analys av olika scenarier när det gäller klimateffekten. Hur skulle en tvågradig, fyragradig eller ännu större temperaturökning på jorden påverka hälsan i Europa? Något sådant material finns inte idag. Om vi ska kunna fatta konkreta och bra beslut när det gäller klimatpaketet behöver vi också ett gediget material när det gäller de olika klimatscenarier vi har att hantera i framtiden.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
för UEN-gruppen. - (PL) Fru talman! När jag nu talar som företrädare för UEN-gruppen i debatten om halvtidsöversynen av den europeiska handlingsplanen för miljö och hälsa 2004-2010 vill jag fästa uppmärksamheten på följande frågor.
De mycket lämpliga åtgärderna för att förbättra miljön och bekämpa klimatförändringarna kräver för det första ytterligare ekonomiska resurser. Detta försätter offentliga myndigheter och finansieringsorgan i de nya medlemsstaterna i en synnerligen besvärlig situation. De nya medlemsstaterna är självklart främst inriktade på att komma ifatt de mer utvecklade länderna i Europeiska unionen när det gäller utveckling.
För det andra eftersträvar Europeiska unionen att spela en ledande roll till exempel när det gäller att begränsa koldioxidutsläppen, men kommissionen fördelade gränserna utan att ta hänsyn till hur mycket som fattades i fråga om utveckling i många enskilda medlemsstater. Som ett resultat av detta tilldelades mitt land Polen en lägre gräns för koldioxidutsläpp. Detta ledde till att elpriserna omedelbart steg med mellan 10 och 20 procent. Jag blir rädd när jag tänker på hur mycket elpriserna kommer att stiga efter 2013 när kraftverken måste köpa alla sina utsläppsrätter på den öppna marknaden. En förnuftig åtgärd för att minska koldioxidutsläppen och därigenom bekämpa klimatförändringen har på detta sätt blivit en börda för konsumenterna och har lett till ett alltmer utbrett socialt missnöje.
De lämpliga åtgärder på sjukvårdsområdet som finns i betänkandet kräver för det tredje ytterligare ekonomiska resurser. Det är särskilt svårt för de mindre utvecklade medlemsstaterna att finna dessa resurser eftersom de redan har allvarliga problem med att finansiera mycket grundläggande sjukvård för sina medborgare. Jag vill tacka Frédérique Ries för ett mycket omfattande och detaljerat betänkande om miljöns inverkan på människors hälsa.
Hiltrud Breyer
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Fru talman! Vi befinner oss halvvägs i denna handlingsplan, och det är dags för en översyn. Vi granskar vad som har gjorts hittills, och den fråga vi måste ställa oss är följande: har det blivit några synliga resultat?
Kommissionen sätter sig till rätta och säger att den är nöjd. Men om den luft vi andas och det vatten vi dricker gör oss sjuka är det hög tid för EU att agera och bli en drivande kraft i en ny helhetsstrategi för att bekämpa sådana hälsorisker. Därför kan inte handlingsplanen enbart betraktas som ett komplement till befintlig EU-politik, den måste fastställa nya riktlinjer.
Jag välkomnar att utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet har intagit en synnerligen kritisk hållning till handlingsplanen och har krävt större förbättringar. Vi är fast övertygade om att handlingsplanen är dömd att misslyckas om den inte bygger på en aktiv förebyggande politik, och en sak måste tydliggöras: utan väl definierade kvantitativa mål kommer handlingsplanen att förbli en papperstiger.
Det gläder oss att miljöbetänkandet har en grön prägel, särskilt när det gäller nanoteknik. Det är uppenbart at de potentiella nya riskerna inte har beaktats tillräckligt i handlingsplanen. Det är faktiskt en skandal att Europeiska kommissionen fortfarande stoppar huvudet i sanden när det gäller riskerna med nanotekniken och hävdar att den befintliga lagstiftningen är alldeles tillräcklig. Vi vet att det är precis tvärtom. Man tillåter nanotekniken att utvecklas i vad som i själva verket är ett rättsligt vakuum.
Sedan finns frågan om elektrosmog. Vi vet att elektromagnetisk strålning är ett stort och växande problem, och därför är det helt oacceptabelt för oss i Europaparlamentet att urvattna de gränsvärden som redan har satts alltför högt. Ytterligare en fråga är kvaliteten på inomhusluften. EU har gjort en banbrytande insats när det gäller skydd mot fina partiklar, men hur är det med kvaliteten på inomhusluften med tanke på att vi tillbringar det mesta av vår tid i slutna rum? Kommissionen kan inte fortsätta att ignorera denna fråga.
Vi uppmanar kommissionen att lägga fram tydliga lagstiftningsförslag för att förbättra luftkvaliteten på alla relevanta områden: byggnadsprojekt, lim som används i möbler osv.
Att åstadkomma ett bättre skydd för särskilt sårbara grupper som till exempel barn och gravida kvinnor är också en fråga som ligger oss mycket varmt om hjärtat, och försiktighetsprincipen bör vara den vägledande principen för vår lagstiftning på dessa områden. Naturligtvis skulle vi ha velat åstadkomma mer, men vi hoppas att kommissionen inte kommer att nöja sig med detta. Vi får inte tillåta att detta arbetsområde går i stå, och vi tror att vi kan komma vidare med denna fråga.
Bairbre de Brún
Jag välkomnar detta betänkande av Frédérique Ries.
Jag uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att återigen fullt ut anamma målen för den europeiska handlingsplanen för miljö och hälsa och att driva på planen ytterligare genom att göra den mer ambitiös och mer i linje med våra behov. Jag välkomnar särskilt vad kommissionsledamot Stavros Dimas hade att säga. Den ökade förekomsten av vissa typer av cancer visar oss att vi inte har råd att vila på våra lagrar.
Jag vill särskilt lyfta fram våra insatser på området psykisk hälsa som ytterst viktiga. Psykisk ohälsa är en mycket stor riskfaktor för självmord i Irland, och självmord är i sig den främsta dödsorsaken bland våra ungdomar. EU bör i större utsträckning stödja utvecklandet av adekvata förebyggande strategier. Alla insatser på EU-nivå eller på internationell nivå som hjälper oss att främja psykisk hälsa skulle vara mycket välkomna.
Jag stöder också kraven på insatser när det gäller kvaliteten på inomhusluften och säkerheten hos de kemiska föreningar som används i inventarier och möbler. Kommissionen har gjort en del viktiga insatser, men vi behöver en heltäckande politik för kvaliteten på inomhusluften med tanke på hur utbredda sjukdomar i andningsorganen är i EU.
Vi måste också stödja våra små och medelstora företag för att se till att de efterlever hälsobestämmelserna på miljöområdet och vidta åtgärder för att förbättra deras inverkan på miljön. Ett underbart projekt som har samband med detta ämne och som bedrevs i min valkrets fick stöd av Interreg.
Vårt klimat förändras, och detta medför nya utmaningar på båda områdena hälsa och miljö. De nya hoten mot vår miljö och vår hälsa på grund av klimatförändringen måste mötas på ett kraftfullt och effektivt sätt.
Mycket har gjorts, men större ambitioner och förnuftiga konkreta insatser är det budskap jag vill sända till Europeiska kommissionen i dag!
Irena Belohorská
(SK) Jag tackar er, herr kommissionsledamot, och er, fru minister, för att ni har kommit hit för att lyssna på våra åsikter. Jag tackar också föredraganden Frédérique Ries för att hon har utarbetat betänkandet. Detta är ett mycket ambitiöst program som det är svårt, för att inte säga omöjligt, att bedöma. Dessutom bedömer vi uppfyllandet av ambitiösa mål i de sinsemellan mycket olika 27 medlemsstaterna med deras olika sjukvårdssystem och olika miljöförutsättningar.
En av de allvarligaste farhågorna under vårt fortsatta arbete gäller cancer. Vi har ofta ställts inför mycket hotfulla framtidsprognoser. Det finns statistik som visar att denna sjukdom leder till enorma förluster av människoliv framför allt bland förvärvsarbetande och pensionärer. I många fall har man tydligt kunnat påvisa miljöns inverkan på befolkningens hälsotillstånd.
Inte mindre viktigt - och betänkandet stöder mitt betonande av detta - är att tillhandahålla information till befolkningen både om miljöns inverkan på hälsan och förekomsten av allvarliga sjukdomar och om olika icke-statliga organisationers förmåga att stödja denna verksamhet.
Varje mynt har två sidor. Å ena sidan spelar Europeiska unionens eller lokala organisationers tillhandahållande av information en viktig roll, men å andra sidan är det mycket viktigt för befolkningen att ha tillgång till information, att veta hur man kan få sådan information och sådana fakta och hur man ska hantera dem.
Förebyggande åtgärder är effektiva endast om de förstås och tolkas korrekt, och om dessa villkor är uppfyllda är det också möjligt att kontrollera resultatet genom verkliga siffror. Det är möjligt att utvärdera planen i ett kortsiktigt perspektiv, men de viktigaste följderna av tillämpningen av dessa redskap observeras och kvantifieras bäst i ett långsiktigt perspektiv.
Avril Doyle
(EN) Fru talman! Samtidigt som denna översyn är mycket välkommen anser jag också att vi behöver en större uppriktighet i debatten, och vi måste acceptera att vi inte kan skydda människor - våra medborgare - mot sig själva, och vi bör heller inte försöka lagstifta om alla risker i livet. Det folkliga stödet för EU-projektet är faktiskt i farozonen om vi ger intryck av att vårt uppdrag är att reglera alla aspekter av våra liv - och detta är för närvarande tolkningen bland folk i allmänhet. Vi måste vara mycket noga med att exakt förmedla vad hela EU-projektet handlar om.
Jag vill också ha försäkringar om att det mesta i denna plan inte bara innebär en ompaketering och ommärkning av projekt som redan har planerats. Vi behöver bättre genomförande av befintlig EU-lagstiftning på medlemsstatsnivå och bättre övervakning och verkställighet från kommissionens sida. Som jag ser det bör vi prioritera en mer omfattande utvärdering, och faktiskt också debatt, när det gäller den befintliga lagstiftningens tillämpning och effektivitet.
Den viktigaste prioriteten i fråga om ny lagstiftning här i parlamentet måste vara klimat- och energipaketet. Klimatförändringarna kommer att påverka hälsan på många sätt, bl.a. genom undernäring på grund av livsmedelsbrist i delar av världen, dödsfall och skador till följd av extrema väderhändelser som till exempel värmeböljor, översvämningar, stormar och bränder och de sociala problem som blir följden, den ökade bördan av en rad diarrésjukdomar, ökad förekomst av hjärt-lung-sjukdomar, allvarliga problem med vattenbrist - över 40 procent av världen kommer delvis faktiskt att få problem med vattenbrist inom 10 år - och dricksvatten. Det är mycket välkommet att man i denna resolution om halvtidsöversynen erkänner klimatförändringarnas inverkan på människors hälsa, och detta finner jag berömvärt.
En annan punkt, en mycket allvarlig fråga - som verkligen fortfarande är en askungefråga när det gäller vårt sätt att behandla den på EU-nivå och på medlemsstatsnivå - är hela det område som handlar om den psykiska hälsan i EU. En av fyra EU-medborgare lider av psykiska hälsoproblem åtminstone en gång under sin livstid. Enbart i Irland beräknas kostnaderna för den psykiska ohälsan till upp emot 4 procent av vår BNP, och tragiskt nog begicks över 460 självmord enbart under förra året - dvs. konstaterade självmord. Detta var en ökning med 12 procent i förhållande till året innan, 2006 - och detta i Irland, ett land som placerar sig högt i barometrarna över den bästa platsen att leva på, efter Luxemburg tror jag. (Jag vet inte vem som utarbetar kriterierna för dessa barometrar.) Men vi måste ifrågasätta detta.
Detta problem med den psykiska hälsan i EU och de problem det beräknas leda till förtjänar uppmärksamhet och adekvata förebyggande strategier på detta ytterst viktiga område. Föredragandens prognos att handlingsplanen säkert kommer att misslyckas, helt eller delvis, är oroväckande, och jag vill gärna höra försäkringar från kommissionen - men också från ordförandeskapet - om att så inte kommer att bli fallet.
Evangelia Tzambazi
(EL) Fru talman, mina damer och herrar! Jag gratulerar föredraganden till hennes omfattande och väl sammanhållna betänkande där hon på ett objektivt sätt bedömer de framsteg som har gjorts i fråga om genomförandet av den europeiska handlingsplanen för 2004-2010 samtidigt som hon noterar brister och nya uppgifter.
Låt mig lyfta fram ett antal frågor som gäller kvaliteten på inomhusluften och dess inverkan på människors hälsa, särskilt när det gäller de mest sårbara grupperna såsom barn och äldre. Om vi betänker att vi tillbringar 90 procent av vår tid inomhus måste Europeiska kommissionen omedelbart börja utarbeta en strategi för detta och inrikta sig både på att fastställa riktlinjer och på att skydda de medborgare som exponeras för biologiska och kemiska föroreningar från en mängd olika källor.
Det är viktigt att skapa ett väl avpassat regelverk för att minska exponeringen för kemikalier. Man måste fästa särskilt stor vikt vid i vilket skick offentliga byggnader, kontor och skolor är, så att vi kan skydda dem som är mest sårbara.
Janusz Wojciechowski
(PL) Fru talman! Sambandet mellan hälsa och miljö är tydligt, precis som sambandet mellan miljö och jordbruk, eftersom ett klokt och förnuftigt jordbruk bidrar till att skydda miljön.
Tyvärr finns det en del saker inom jordbruket som är negativa för miljön. Små familjejordbruk försvinner och det europeiska jordbruket blir alltmer industrialiserat, vilket är skadligt för miljön. Det bör göras mer inom ramen för jordbrukspolitiken för att skydda mindre jordbruk, eftersom de drivs på ett mer miljövänligt sätt.
Ett annat hot är GMO-tekniken, som får allt större spridning trots de många allvarliga farhågorna om att genmodifierade grödor har negativa effekter på miljön och på människors och djurs hälsa. EU bör agera med försiktighet när det gäller genmodifierade organismer. Jag stöder Frédérique Ries betänkande och hon är värd en eloge för sitt utomordentliga arbete.
Satu Hassi
(FI) Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill rikta ett uppriktigt tack till fördraganden, Frédérique Ries, för hennes utomordentliga arbete. Tyvärr måste jag instämma i den kritik som många redan har framfört när det gäller själva programmet. Det baseras på befintliga åtgärder i stället för att visa hur vi ska gå vidare.
Gång på gång ignoreras försiktighetsprincipen när människor blir exalterade över nya upptäckter. Det märker vi även nu när det gäller nanomaterial och elektromagnetiska fält. Nanomaterial blir alltmer vanligt förekommande, till och med i konsumentprodukter, men trots forskarnas varningar om att nanomaterial kan bli en lika stor hälsorisk som asbest om vi inte tar riskerna på allvar släpar lagstiftningen efter. Detsamma gäller de elektromagnetiska fält som hundratals miljoner människor exponeras för, trots att vi vet mycket lite om deras effekter. I en del länder, däribland Italien, har man en säkerhetszon på 500 meter mellan basstationer och skolor, medan man i Finland till och med har basstationer på skoltak. Här behövs omgående nya europeiska normer som tar hänsyn till forskarrönen.
Jana Bobošíková
(CS) Mina damer och herrar! Jag instämmer helt i Frédérique Ries bedömning av handlingsplanen för miljö och hälsa. Jag tror precis som föredraganden att handlingsplanen är omöjlig att tolka och dömd att misslyckas. En del av målen, t.ex. självmordsprevention och kommunikationsstrategin när det gäller klimatförändringarnas inverkan på människors hälsa, är förvånande. Planen är både ekonomiskt men framför allt organisationsmässigt dåligt underbyggd. De planerade insatserna är vaga och ger upphov till tvivel och frågor i stället för att ge svar. Dokumentet är dessutom en kopia av WHO:s snarlika plan.
Den europeiska handlingsplanen för miljö och hälsa är tyvärr bara ännu en sak som med rätta kan kritiseras som ett slöseri med skattebetalarnas pengar och som meningslös Brysselbyråkrati. Jag menar att kommissionen omedelbart ska stoppa genomförandet av denna plan, samarbeta närmare med WHO och absolut inte tillkännage en nästa fas av hälsoplanen på europeisk nivå.
Edite Estrela
(PT) Låt mig först gratulera Frédérique Ries till hennes insats. Det står numera klart att det finns ett samband mellan dålig miljö och hälsorisker. Idag finns det fler sjukdomar som är kopplade till miljöfaktorer och klimatförändringar, bl.a. sjukdomar i andningsorganen, allergier och cancersjukdomar.
De nya pandemierna är en följd av den globala uppvärmningen. Studier visar att torka och översvämningar skördar fler människoliv än några andra naturkatastrofer. Till och med i skolor och på vårdinrättningar orsakar dålig luft allvarliga problem.
Fler och fler människor blir sjuka av luftföroreningar i storstäder och inomhus, av att vatten - till och med grundvatten - förorenas, av att jordbruksmark kontamineras av växtskyddsprodukter och av bristen på vattenrening och avfallshantering i städer. Åtgärder måste vidtas för att förhindra framtida problem.
Luca Romagnoli
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Frédérique Ries betänkande är fullständigt oklanderligt, inte minst för hennes noggranna och idoga genomgång av kommissionens planerade insatser, utan även därför att hon ställer frågor och kräver ökade ansträngningar i den förebyggande strategi som vi hoppas ska utformas och som måste prägla Europas politiska agerande.
Jag applåderar även kravet på att kommissionen ska ge ut en grönbok om kvaliteten på inomhusluften och noterar den finkänslighet som föredraganden visar när det gäller effekterna av elektromagnetiska fält på människors hälsa.
Jag kan sammantaget ställa mig bakom allt som Frédérique Ries säger och hoppas att detta betänkande får bredast möjliga stöd från parlamentet.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Klimatförändringarna har ett stort inflytande på människors hälsa eftersom temperaturhöjningen leder till spridning av vissa infektions- och parasitsjukdomar.
Det ökade antalet värmeböljor, översvämningar och bränder på ej uppodlad mark kan leda till andra sjukdomar, dålig hygien och dödsfall.
Rumänien drabbas sommartid allt oftare av perioder av varmt väder, översvämningar och stormar. Efter översvämningarna i somras stod tusentals rumäner utan tak över huvudet och utan sanitär utrustning.
Jag ber kommissionen att ge Rumänien tillräckligt ekonomiskt stöd för att lindra effekterna av dessa naturkatastrofer.
De minskade utsläppen från transporter, som svarar för 70 procent av föroreningarna i tätorter, ska förbättra luftkvaliteten. Direktiv om t.ex. bränslekvalitet, minskade utsläpp från vägfordon och främjande av miljöbilar i stadstrafik ska bidra till att minska miljöföroreningarna.
Det är emellertid viktigt att åtgärderna och deras resultat följs upp.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Den internationella Bio-Initiative-rapporten om elektromagnetiska fält och deras effekter på människors hälsa är oroande och visar att de nuvarande gränsvärdena när det gäller skydd mot icke joniserande strålning är föråldrade och att det krävs omedelbara åtgärder för att minska människors exponering för den strålning som genereras av mobiloperatörernas utrustning.
Vetenskapliga studier har visat att denna strålning orsakar hälsoproblem som sömnstörningar, barnleukemi och starkt ökad stress, och att tio års mobilanvändning fördubblar risken för hjärncancer. I den nya handlingsplanen på hälsoområdet måste hänsyn tas till dessa hot som ökar till följd av ny teknik och blir allt vanligare i landsbygdsområden och i utvecklingsländer.
Vi måste fortsätta forskningen på detta område och på områden som rör mental hälsa, t.ex. stress och depression, för att slå fast om det verkligen finns ett samband med icke joniserande strålning.
Genowefa Grabowska
(PL) Fru talman! Jag gratulerar föredraganden till hennes betänkande om denna för alla oss européer så viktiga fråga. Jag vill fokusera på en särskild fråga och framhäva vikten av biologisk övervakning, dvs. mätningen av samspelet mellan miljöföroreningar och européernas hälsa. Vi får inte snåla med resurserna för denna strategi. Vi måste satsa på forskning och sedan tillämpa forskningsrönen. Försiktighetsprincipen får dessutom inte bara vara tomt prat. Vi måste alltid tillämpa denna princip om vi är osäkra på ett visst miljöproblems eventuella negativa inverkan på vår hälsa. Försiktighetsprincipen bidrar dessutom till att förebygga spridningen av sjukdomar. Den kommer att bidra till att förebygga allergier och förbättra hur européerna lever och verkar. Jag menar att EU måste göra mer när det gäller sjukdomar som är knutna till miljöfaktorer och agera mer kraftfullt i medborgarnas intresse. Och det förväntar jag mig att kommissionen också gör.
Miroslav Mikolášik
(SK) Jag vill gratulera föredraganden, Frédérique Ries, till hennes betänkande, i vilket hon redogör för hur långt genomförandet av handlingsplanen har kommit och lägger fram många rekommendationer inför nästa etapp.
Jag välkomnar Europeiska kommissionens åtgärder för att förbättra inomhusmiljön. Som läkare anser jag att detta är mycket viktigt. Vi tillbringar alla den allra största delen av vår tid i stängda utrymmen - på kontor, i skolor eller hemma. Höga halter av föroreningar kan orsaka astmatiska sjukdomar, allergier och till och med cancer. Jag stöder därför förslaget att en grönbok ska utarbetas och en europeisk strategi antas i denna fråga.
Jag anser det också vara viktigt att uppmärksamma elektromagnetisk strålning. Tekniska landvinningar kan, om de används på fel sätt eller för mycket, innebära klara hälsorisker i form av t.ex. sömnstörningar, Alzheimers sjukdom, leukemi eller andra sjukdomar. Europeiska gemenskapen måste därför bli mer aktivt engagerad och ta ställning till detta moderna hot och dessutom vidta konkreta åtgärder.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Jag vill tillägga att unionens befolkning blir allt äldre och jag anser att äldre människors problem borde tas upp i den europeiska handlingsplanen för miljö och hälsa.
År 2010 ligger emellertid inte så väldigt långt bort. Jag tror att det behövs ett långsiktigt perspektiv och en lämplig strategi. Vi får heller inte glömma att födelsetalen har sjunkit de senaste åren. Några medlemsstater har en hög barnadödlighet. Unionens ekonomiska hållbarhet är beroende av en ung och frisk europeisk befolkning och EU måste därför utforma en konkret handlingsplan för att säkra den naturliga befolkningsökning som gemenskapen behöver.
Låt mig till sist erinra om att det behövs epidemiologiska studier, som genomförs under överinseende av kommissionen, för att fastställa hur människors hälsa påverkas av elektromagnetisk strålning.
Nathalie Kosciusko-Morizet
rådets tjänstgörande ordförande. - (FR) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill gärna uppmärksamma det faktum att många ledamöter som har yttrat sig i denna debatt har valt att göra en koppling till andra miljöproblem, med rätta som jag ser det, och att ni därmed i själva verket uppmanar oss att öka samordningen och integreringen mellan olika miljöåtgärder. Jag noterade t.ex. de hänvisningar till klimatförändringarna som gjordes av Lena Ek, Silvia-Adriana Ţicǎu och även av Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk, även om hans inlägg hade en annan inriktning, och Janusz Wojciechowskis hänvisning till jordbruksproblemen, samt Edite Estrelas hänvisning till direktivet om avloppsvatten från tätbebyggelse. Alla dessa frågor hänger ihop och deras uppenbara komplexitet måste sporra oss ännu mer att öka våra kunskaper om miljöhälsofrågor. Ja, fru Doyle, ordförandeskapet är starkt motiverat att gå i denna riktning. Det kommer att ske genom de direktiv som vi nu arbetar med - IPPC-direktivet, förslaget till ett direktiv om markskydd samt energi- och klimatpaketet, eftersom jag har påmints om kopplingen till klimatförändringarna. Genom dessa direktiv hanterar vi på sätt och vis frågor och fastställer samband med olika kända patologier som cancer, som Irena Belohorská redan har tagit upp.
Samtidigt uppstår även många nya problem som flera av dagens talare har berört. När det gäller problemet med elektromagnetiska vågor har det redan bedrivits ganska ingående forskning - jag tänker här särskilt på Interphone-studien. Det kommer emellertid ständigt ut ny teknik på marknaden, vilket under alla omständigheter tvingar oss att ha en extremt långsiktig strategi. Jag tänker också på kvaliteten på inomhusluften, en fråga som flera av er har tagit upp och som inte är ny utan alltid har funnits. Det finns emellertid mycket mindre forskning om inomhusluften än om utomhusluften, trots att vi tillbringar 90 procent av vår tid inomhus.
Anne Ferreira ville veta om det finns någon koppling på nationell nivå i Frankrike mellan miljöprojektet Grenelle och den europeiska handlingsplanen. Vi har arbetat mycket med miljöhälsofrågor inom ramen för Grenelle och stött på samma problem som ni på ett eller annat sätt har tagit upp här. Vi har för det första de kända patologierna, områden som är väl dokumenterade och där man måste göra framsteg, t.ex. frågan om cancerformer som har en koppling till miljöfaktorer. Sedan har vi alla de nya frågorna där vi kan gå mycket längre i våra insatser. Inom Grenelle har vi t.ex. beslutat att alla nanopartiklar ska klassificeras, att det ska inrättas en obligatorisk deklarationsprocess för nanopartiklar som släpps ut på marknaden, att det ska införas bättre reglering och övervakning av inomhusluft, samt att inredning och möbler ska kontrolleras noggrannare eftersom de i vissa fall försämrar inomhusluften.
Fru Ferreira! Ni frågade om samordning, om det överhuvudtaget finns någon samordning mellan nationella miljöhälsoprogram och den europeiska handlingsplanen. Varje typ av koppling skulle naturligtvis vara problematisk. Vi befinner oss just nu i en fas då varje medlemsstat utarbetar sin egen plan utifrån sina särskilda problemområden. Jag tycker dock att en viss samordning ändå skulle kunna införas när denna inledande fas är över och lägga grunden till nästa steg i processen. Med ert tillstånd, fru talman, vill jag slutligen - utan att stöta mig med närvarande manliga ledamöter, som jag i stället vill tacka för deras inlägg - nämna det faktum att det mestadels har varit kvinnliga parlamentsledamöter som har talat den här morgonen, vilket jag inte ser som ett problem utan snarare som en möjlighet och kanske till och med som något hoppfullt.
Stavros Dimas
Fru talman, mina damer och herrar! Jag tackar er för den konstruktiva diskussion som vi har haft om det viktiga sambandet mellan miljö och hälsa. Jag anser att diskussionen har varit ett mycket bra tillfälle att utbyta åsikter om framsteg som har gjorts och den forskning som bedrivs inom viktiga områden för att komma fram till om exponeringsgränserna i rådets rekommendation måste ses över.
Kommissionen bad nyligen sin vetenskapliga kommitté att redogöra för framväxande och nyupptäckta hälsorisker så att man kan se över sin ståndpunkt och beakta den senaste informationen i rapporten.
Utvecklingen på senare tid och kommissionens initiativ när det gäller just sambandet mellan miljö och hälsa är av stor betydelse. De visar att förutom det samarbete som håller på att växa fram mellan miljö-, hälso- och forskningssektorerna på medellång till lång sikt, är det även möjligt att vidta omedelbara åtgärder för att integrera hälsoaspekterna mer i miljöpolitiken, vilket får positiva effekter för både miljö och hälsa.
Och så till den samordning som togs upp av en av talarna. Samordningen mellan olika nationella handlingsplaner på miljö- och hälsoområdet sker i första hand genom det forum om miljö och hälsa som hålls under Europeiska kommissionens beskydd, och i andra hand genom WHO, i vars relevanta verksamhet kommissionen aktivt deltar.
När det gäller nanomaterial antog kommissionen för sex veckor sedan, den 17 juni 2008, ett meddelande om EU:s lagstiftning om nanomaterial, där det understryks att försiktighetsprincipen måste tillämpas på detta område.
Även om ”nanomaterial” inte nämns uttryckligen i EU:s lagstiftning måste EU:s lagstiftning anses omfatta de många av risker som är förknippade med nanomaterial. Kommissionen har naturligtvis slagit fast att tillämpningen av den befintliga lagstiftningen måste skärpas och att relevanta texter som specifikationer och tekniska anvisningar måste revideras så att de blir mer tillämpliga på nanomaterial. Kommissionen kommer naturligtvis även att stödja relevant forskning för att täppa till befintliga kunskapsluckor.
Halvtidsöversynen visar tydligt att sambandet mellan klimatförändringar och hälsa blir en allt viktigare fråga och det gläder mig att så många av dagens talare har tagit upp detta. Denna fråga kommer att behandlas i den vitbok om anpassning till klimatförändringen som kommer att godkännas inom kort.
Beträffande den polske ledamotens synpunkt, som visserligen inte har något direkt samband med dagens diskussion men som är mycket viktig när det gäller energi- och klimatpaketet, vill jag göra fullständigt klart att elprishöjningar i Polen och andra länder där elpriserna regleras inte kommer att vara en följd av auktionerna i EU:s system för utsläppsrättigheter för växthusgaser. De kommer att vara en följd av behovet av fler investeringar i energisektorn, eftersom man inte kommer att få några investerare om dessa inte har förutsättningar att göra en vinst på sina investeringar i energisektorn. Höjningar kommer även att vara en följd av avregleringar inom energisektorn och integreringen av EU:s energimarknad.
Deltagandet i systemet för handel med koldioxidrättigheter för att bekämpa klimatförändringarna kommer att svara för omkring 15 procent och det bör påpekas - och detta vill jag betona, eftersom jag nyligen läste uttalanden av polska tjänstemän i flera tidningar om att det kommer att skapa ekonomiska problem etc. i Polen - ja, låt mig verkligen göra det fullständigt klart att oavsett hur mycket pengar som behövs för att köpa koldioxidrättigheter så kommer dessa pengar att stanna inom det berörda landet, t.ex. Polen. Och inte nog med det, Polen kommer att ha ännu en fördel i form av omkring 1 miljard euro till följd av den omfördelning som kommer att äga rum efter auktionerna av rättigheter i EU-länder med en högre inkomst per capita än EU-genomsnittet.
Det finns alltså ingen grund för denna oro. Polen har allt att vinna på det system och det paket som ska diskuteras i Europaparlamentet och kommissionen.
Handlingsplanen är ett effektivt sätt att få ordning på alla aktörer inom miljö-, hälso- och forskningssektorerna i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå, så att det blir möjligt att på ett ännu effektivare sätt ta hänsyn till sambandet mellan miljö och hälsa vid utformningen av miljöpolitiken.
Detta mål måste drivas ännu mer kraftfullt, med alla berörda parters medverkan och med Europaparlamentets stöd. Låt mig än en gång understryka min tillfredsställelse över vårt samarbete och över det franska ordförandeskapets stöd.
Frédérique Ries
föredragande. - (FR) Herr talman! Jag vill gratulera samtliga närvarande ledamöter till att dagens debatt har hållit så hög kvalitet. Jag anser att detta är en central fråga för européerna som utgör själva grunden för ”folkets EU”. Detta är viktigt. Jag vill tacka alla mina kolleger för deras synpunkter och analyser och även för deras förslag, varav de flesta verkligen har varit mycket ambitiösa. Jag kommer inte att sammanfatta dem alla här, eftersom detta redan har gjorts av statssekreteraren och av kommissionsledamot Stavros Dimas.
Låt mig bara återvända till just frågan om elektromagnetiska fält.
Nathalie Kosciusko-Morizet nämnde Interphone-studien, men vi är mycket uppmärksamma på problemet. nämligen, att slutsatserna av denna studie inte har publicerats i sin helhet just på grund av att vissa menar att de är motsägelsefulla, samtidigt som flera experter som har varit inblandade i studien och arbetar i Israel nu har understrukit sambandet mellan exponering för GSM-vågor och cancer i öronspottkörteln. Vi väntar alltså i själva verket på bevis innan vi agerar. Som jag sa tidigare är det politikernas ansvar att fatta beslut när det råder vetenskaplig osäkerhet.
Låt mig avslutningsvis nämna vårt ändringsförslag 1, som har lagts fram för parlamentet, och uppmana er att stödja det eftersom det har lagts fram av de flesta av de parlamentariska grupperna. I ändringsförslaget konstateras med eftertryck att exponeringsgränser måste ändras i takt med att tekniken utvecklas och förändras, såsom sker på detta område. I annat fall gör vi inget för att hjälpa de konsumenter som kanske är i riskzonen. Jag hoppas verkligen att det franska ordförandeskapet kommer att stödja detta förslag till en ändring av rekommendationen från 1999.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum idag kl. 12.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Gyula Hegyi  
skriftlig. - (HU) Ries betänkande handlar om viktiga frågor med anledning av halvtidsöversynen av den europeiska handlingsplanen för miljö och hälsa. Jag vill inom detta begränsade utrymme ta upp sötvattensfrågan. I Ungern och många andra EU-länder innebär de globala klimatförändringarna i praktiken extrema variationer i nederbörden.
Det är omväxlande översvämningar och månader av torka, vilket innebär att det krävs en ny vattenförvaltning. Vi måste förvalta varje droppe sötvatten på ett ansvarsfullt sätt. Det kan bara ske genom ett samarbete på EU-nivå och det måste avsättas stora gemenskapsresurser för vattenförvaltning, allra senast för den budgetperiod som inleds 2013. Att se till att det finns hälsosamt dricksvatten i hela unionen och att använda hälsokällor och jordvärme för uppvärmning hänger ihop med detta.
Tiotusentals EU-medborgare har dött i samband med värmeböljor i städer och för att lindra dessa krävs också vatten. Med utgångspunkt i vattenprojekten för utvecklingsvärlden kan våra framstående experter även hjälpa till inom ramen för EU-projekt. Vi får inte glömma bort att sötvatten kanske är det tjugoförsta århundradets mest värdefulla tillgång!
Rareş-Lucian Niculescu  
skriftlig. - (RO) Jag tycker att det är passande att det i betänkandet hänvisas till att kommissionen och medlemsstaterna är skyldiga att stödja handlingsplanen för barns miljö och hälsa i Europa. Frågan om barns hälsa i Europa måste få all den uppmärksamhet som den förtjänar med tanke på de allvarliga problem som alla medlemsstater brottas med.
Jag vill informera er om den oroande statistik som i år samlades in från rumänska skolor: En av fyra elever lider av kroniska sjukdomar. Enligt en officiell rapport är de främsta orsakerna bristfällig kost, brist på fysisk aktivitet och skolväskor som är för tunga. De vanligaste hälsoproblemen är synfel, långsammare tillväxt, missbildningar på ryggraden, talfel och anemi.
Många elever och barn som inte har nått skolåldern är överviktiga och snabbmat orsakar fetma. Förutom att de bor i en fysisk miljö som blir allt farligare för deras hälsa verkar även den sociala miljö som barnen växer upp i inte vara den bästa. Jag anser därför att hela Europa mycket allvarligt bör fundera över barns hälsoproblem så att vi inte hamnar i en situation där vi inte vet hur Europa kommer att se ut imorgon.
Bogusław Rogalski  
skriftlig. - (PL) Respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättssäkerhet är en av Europeiska unionens prioriteringar. Om det behövs vidtar unionen restriktiva åtgärder, kallade sanktioner, för att uppnå dessa mål. Sanktioner bör bara användas vid allvarliga hot mot säkerheten eller kränkningar av de mänskliga rättigheterna, eller när medling och diplomati har visat sig vara verkningslösa.
Sanktioner kan även vara befogade vid oåterkalleliga skador på miljön om de blir ett hot mot säkerheten och därmed en allvarlig kränkning av de mänskliga rättigheterna. Det är emellertid inte tillåtet med så kallad dubbelmoral. Med det menar jag brist på konsekvens eller jämlikhet i införandet eller genomförandet av sanktioner. De sanktioner som oftast används av EU är att ge avslag på visum och vapenembargon. Sanktioner är dessutom ett vapen i kriget mot terrorismen.
Upprättandet av en svart lista över institutioner och enheter som har koppling till terroristverksamhet är ett viktigt inslag i EU:s terroristbekämpning.
Det krävs samordnade internationella insatser för att göra sanktionerna mer effektiva.
Unionen bör även i fortsättningen införa korrekt riktade smarta sanktioner för att angripa särskilda problem, samtidigt som man måste minimera humanitära konsekvenser och negativa effekter på enskilda som de inte är avsedda att drabba.
