A költségvetés felülvizsgálata (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a költségvetés felülvizsgálatáról szóló bizottsági nyilatkozatról szóló vita.
Janusz Lewandowski
a Bizottság tagja. - Elnök asszony! Az Európai Bizottság ma fogadta el a költségvetés felülvizsgálatáról szóló közleményét, amelyet azonnal el is juttatunk a Parlamentnek, a polgárok által megválasztott képviselőknek.
Eredetileg ezt a 2008-2009-es időszakra irányoztuk elő, de az események láncolata - a Lisszaboni Szerződés késedelmes elfogadása, a Bizottság késedelmes kinevezése és az új EU 2020 stratégia - magyarázattal szolgál arra, hogy miért csak 2010 októberében kerül sor erre.
A költségvetés felülvizsgálata szerves részét képezi az arra irányuló elképzeléseinknek, hogy miként tegyük Európát versenyképesebbé, dinamikusabbá, befogadóbbá és fenntarthatóbbá. Ez azonban nem választható külön a politikai célkitűzésektől, hiszen ez maga a politika számokban kifejezve, és ha történelmileg nézzük, a költségvetési vitákhoz mindig is társult egy konkrét politikai kontextus. A múltban ez az egységes piac, a közös valuta és a bővítés volt.
Ez alkalommal jobb politikai célokat is kívánhatunk, mivel a Lisszaboni Szerződésből egyértelmű, új kötelezettségek fakadnak. Az is nyilvánvaló, hogy közös európai válaszokat kell találnunk a közös kihívásokra az éghajlatváltozás, az energia, a biztonság és a bevándorlás területén.
Másrészről, van egy euroszkeptikus Európánk és van egy euroszkeptikus válság utáni Európánk. Valódi feszültség húzódik, vagy sokkal inkább ellentét feszül a kettő között, és nekünk kell megoldanunk ezt a feszültséggel terhes helyzetet. Konszenzusra van szükségünk; egyetértésre kell jutnunk a következő pénzügyi terv tekintetében.
A tapasztalatainkra kell támaszkodnunk, és ezt a költségvetés felülvizsgálatánál is meg kell tennünk. A tapasztalatok megtanítottak minket arra, hogy helyre kell állítani az egyensúlyt a kiszámíthatóság és a rugalmasság között. Az 1988-as bevezetése óta a pénzügyi keret költségvetési békét és kiszámíthatóságot hozott Európának, miközben ésszerű tervezési horizontot kínált régióinknak, mezőgazdasági termelőinknek és kutatóinknak projektjeik előkészítéséhez és megvalósításához.
Ez nagy eredmény. Mindazonáltal e kiszámíthatóságnak a nagyon korlátozott rugalmasság volt az ára, és a múltban megmutatkozott, hogy mennyire ki lehetünk téve a hirtelen fejleményeknek. Egynémely intézkedésünkre büszkék lehetünk - például a pakisztáni árvizekre és a Haitin felmerült problémákra adott nagylelkű és gyors válaszra -, de általánosságban lassúak vagyunk. Egy évig is eltartott, hogy pénzeszközöket mozgósítsunk az élelmiszersegélyre. Belügyekben vagyunk a leglassabbak, viszont gyorsabbak vagyunk az Európán kívüli kihívásokra adandó azonnali válaszok esetében.
A tanulság tehát, hogy nagyobb rugalmasságra van szükségünk. Könnyedén át kell tudnunk csoportosítani a forrásokat és a fel nem használt összegeket, illetve tudnunk kell előzetes és utólagos kifizetéseket teljesíteni. A költségvetés felülvizsgálatában olyan rögzített mozgástereket javaslunk, amelyek nagyobbak a pénzügyi tervezési időszak végén, továbbá javasoljuk teljesítményhez kötött tartalékok képzését.
A másik figyelembe veendő tényező természetesen a gazdasági válság; a költségvetés ésszerűen és célzottan kialakított új funkciói kisvállalati és helyi szinten válság elleni csomagként szolgálhatnak. A költségvetés a fizetési mérleget segítő mechanizmuson túlmenően hitelbiztosítékká válhat, továbbá a Stabilitási és Növekedési Paktum megszilárdításának eszköztáraként működhet.
A költségvetés felülvizsgálatával kapcsolatban még egy tényezőt szeretnék megemlíteni, mégpedig azt, hogy a prioritásokról folytatott vitát mindig beárnyékolta a nettó egyenleg kérdése, a költségvetés "méltányos megtérülés” típusú megközelítése, amely az európai költségvetés összetett forrásoldalához kapcsolódik. Az ezen ördögi körből való kiút megtalálását ösztönözné azonban, ha tabuk nélkül, nyíltan mérlegelnénk a kérdést, és ha nem csak a kiadásokat elemezhetnénk, hanem az európai költségvetés forrásoldalát is.
Ahogyan Barroso elnök úr "Az Unió helyzete” című beszédében kijelentette, a kérdés nem az, hogy többet vagy kevesebbet költsünk-e; a kérdés az, hogy hogyan tudunk intelligensebben költekezni. A költségvetés felülvizsgálata számos ajánlást kínál arra vonatkozóan, hogy miként teremtsünk európai hozzáadott értéket, illetve hogyan hozzuk létre az európai költségvetés legtimizálásának új alapjait.
Ezt kell tennünk. Európai szinten egyesítjük erőforrásainkat, lehetővé téve a tagállamoknak, hogy csökkentsék költségeiket, elkerüljék az átfedéseket és beruházásaik jobban megtérüljenek.
Vegyük például a kutatást és az infrastruktúrát. Ez megtehető úgy, hogy a közös kihívásokat következetesen és összehangoltan kezeljük, különösen, ha azok határokon átnyúló jellegűek, ami igen jellemző az energia, a biztonság, a bevándorlás és az éghajlatváltozás esetében.
Ez megtehető úgy, hogy szolidaritást mutatunk a természeti vagy ember okozta katasztrófák esetében; továbbá megtehető és megteendő úgy, hogy olyan eszközöket biztosítunk, amelyek erélyesebb fellépést tesznek lehetővé számunkra a nemzetközi színtéren és láthatóbbá teszik Európát, mint a legnagyobb adományozót (az összes támogatás 55%-át nyújtja).
De ez nem elég. Amire szükségünk van - és ez is a költségvetés felülvizsgálatához tartozik -, az igazgatási kiadások visszaszorítása. Ezenfelül a nagyprojektek esetében sokkal professzionálisabb irányításra van szükségünk, valamint - ez a költségvetési felülvizsgálat mellékletének egy külön részét alkotja - az innovatív pénzügyi eszközöknek nagyságrendileg meg kell haladniuk az európai költségvetés 1%-át.
Végül is a saját források azok, amelyeknek a legtöbb értelme van. (Talán tudok erre idő szakítani a záró gondolataimban.) Annyira könnyű a jelenlegi rendszert bírálni, hogy az nem méltányos, túl bonyolult és ellentétben áll a szerződésekkel, és szintén könnyű alaptalanul vádaskodni, ha vitát kezdünk e kérdésről.
Megjegyzendő, a Lisszaboni Szerződés világosan kimondja, hogy a saját forrásokkal kapcsolatos döntéseket egyhangúlag kell meghozni, és azokat minden tagállamnak meg kell erősítenie. Az adózással kapcsolatos nemzeti szuverenitás nem forog kockán.
Mindazonáltal nem árt elgondolkozni egy olyan rendszeren, amely közelebb áll az eredeti céljához, egy olyan rendszeren, amely nagyobb autonómiát tesz lehetővé az Európai Unió számára, illetve lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy közvetlen hozzájárulásaik fokozatos csökkentésével konszolidálják államháztartásukat. Kezdhetnénk azzal, hogy eltöröljük ezt a mesterséges, héa-alapú hozzájárulást. Jelenleg hat új lehetséges eszközt emlegetnek: a dokumentum felsorolja, a melléklet pedig részletesebben is kifejti ezeket, de természetesen egyik sem tökéletes. Ez nem a nemzeti hozzájárulás helyettesítésére szolgál, csupán kiegészítésnek tekintendő.
A költségvetés felülvizsgálata meghívás az Európai Unió legújabb költségvetési évadára, és egyben nyitánya is annak. Már nagyon várom az Európai Parlamenttel folytatandó együttműködést. Közös felelősségünk annak szemléltetése, hogy az Európai Unió képes válaszolni a kihívásokra, és a költségvetés - ha ésszerűen határozza meg a célokat - lehet az az eszköz, amely újra bizalmat ébreszthet európai projektünk iránt.
Köszönöm a figyelmüket.
Joseph Daul
a PPE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! A 2011-es az első olyan költségvetés, amelynél felkérik a Parlamentet, hogy a Lisszaboni Szerződés adta új hatásköröket kihasználva tárgyaljon és szavazzon a kérdésről. Ez az első olyan eset, amikor felhagytunk azzal, hogy a Bizottság által javasolt teljes összeg növelését szorgalmaznánk, ehelyett inkább egy realista politikai megközelítést választottunk.
Realista megközelítés annyiban, hogy a tagállamainkat államháztartásuk stabilizálása és csökkentése érdekében példátlan erőfeszítések megtételére szólították fel. Erre az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoport szólította fel őket először. A közkiadások csökkentése gyakorlatilag az előfeltétele annak, hogy gazdaságaink versenyképesebbé váljanak és kedvező feltételekkel vehessék fel a küzdelmet a nemzetközi versennyel szemben. Éppen ezért nem arról van szó, hogy e költségvetési évre olyan kiadásokat kellene kérnünk a huszonhetektől, amelyek nem illeszkednek a polgártársaink saját nemzeti keretrendszereik keretében tett erőfeszítéseik sorába.
Ugyanakkor megközelítésünk politikai is annyiban, hogy véleményünk szerint a 2011-es költségvetés nem választható el az elkövetkező évek tágabb pénzügyi összefüggéseitől és főként a következő, 2014-2020-as pénzügyi időszakra vonatkozó tervektől.
Hölgyeim és uraim! Ha van olyan cél, amelyet a Parlamentnek e jogalkotási ciklus folyamán ki kell tűznie maga elé, az az, hogy biztosítani kell, hogy az európai politikákat annak megfelelően alakítsák ki, hogy mi forog kockán. Nem feltétlenül arról van szó, hogy több pénzt kell kérnünk, hanem sokkal inkább azt kell biztosítani, hogy az Európai Unió elegendő forrással rendelkezzen a rá rótt feladatok teljesítéséhez. Államaink még takarékoskodni is tudnak és csökkenthetik a közösségi költségvetéshez való hozzájárulásaikat, ha készek Európa jelenleg elavult pénzügyi rendszerének átalakítására, és kiaknázzák saját forrásaikat. Európai szinten hatékonyabban és jövedelmezőbben tudunk egy eurót elkölteni, mint nemzeti szinten, mivel az európai szinten elköltött eurónak nem kell semmilyen deficitet finanszíroznia.
Nemzeti szinten az euró jelenleg csak fele annyit vagy egyes országokban még kevesebbet ér. Ugyancsak nemzeti szinten azonban ez az euró - értékvesztés nélkül - kohéziós alapok, illetve vidékfejlesztésre és az innováció ösztönzésére szánt támogatások formájában érkezik vissza. Azt kérem, hogy a Tanács komolyan vegye fontolóra ezt az új európai finanszírozási megközelítést. Nagyon köszönöm Lewandowski biztos úrnak, hogy e kérdésről már megkezdte a vitát a pénzügyminisztereinkkel.
Az európaiaknak joguk van tudni, hogy mire költenek a közigazgatási szervek, függetlenül attól, hogy helyi, regionális, nemzeti vagy európai szinten működnek. A tagállamoknak készen kell állniuk arra, hogy felvegyék a kesztyűt. Tanácsi elnök úr, miniszter urak! Az önök kezében van a kulcs az ezzel kapcsolatos viták és tárgyalások beindításához, amelyek célja, hogy az összes tagállam együtt haladhasson előre, továbbá, hogy a brüsszeli euró sokkal termékenyebben térhessen vissza a tagállamok polgáraihoz és európai szinten új munkahelyeket teremtsen. Kérem önöket; a lehetőség még nyitva áll. Karácsonyi ajándékként jelentsék be nekünk, hogy Európa saját pénzeszközeiről és forrásairól komoly viták és tárgyalások indulnak az önök elnöksége alatt. Biztosítom önöket, hogy az elkövetkező hosszú évek során még sokat fogunk erről beszélni, ha sikerül ezt megvalósítani.
Stéphane Le Foll
az S&D képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök asszony, Wathelet úr, biztos úr! Nem szeretnék visszatérni arra a vitára, amely mostanáig zajlott.
A 2011-es költségvetést egy mindnyájunk által jól ismert kényszerhelyzetben, az egész Európára kiható mély válság közepette vitattuk meg, amely nemzeti szinten államháztartási hiányt okozott. Ez alapján két feltételezéssel élhetünk: e nemzeti szintű államháztartási hiányok vagy keretek közé szorítják az európai hiányt, vagy új irányt szabnak és új erőt adnak európai szinten. Ez itt a kérdés.
Azt szeretném kérni öntől, biztos úr, hogy amikor a költségvetés felülvizsgálatáról vitázunk, amikor elkezdünk beszélni a 2013 utáni költségvetési kilátásokról, próbáljon meg nem teljesen elveszni a válság körülményeiben, hacsak nem kívánja azt mondani nekem és az összes európai polgárnak, hogy Európa valójában még sokáig válságban marad.
Valójában problémánk teljes egészében arra irányul, hogy miként tudjuk kezelni a válságot, hogyan tudjuk csökkenteni a államháztartási hiányunkat és adósságainkat, továbbá mit tudunk előzetesen tenni, hogy kihúzzuk magunkat a válságból. Ez az a pont, ahol a költségvetés kérdése felmerül. Csak akkor tudunk kilábalni a válságból - és Joseph Daul épp most mutatott rá erre -, ha az európai költségvetés - abból kifolyólag, hogy európai - képes forrásokat biztosítani számunkra azoknak a dolgoknak a helyreállításához, amelyekre jelenleg nagy szükségünk van; ez pedig a növekedés, a munkahelyteremtés, az innováció és a kutatás. Ez a tét, és ezek azok a szempontok, amelyeket szem előtt tartva meg kell vitatnunk a költségvetést, és nem szabad azt tennünk, amit oly gyakran hajlamosak vagyunk tenni, azaz, hogy folyamatosan a válság és a költségvetési hiány kérdésén lovagolunk, amiben a Tanács igazán kiváló.
Tudomásul vettem, hogy Deauville-ben a német kancellár és a francia miniszterelnök már előre bejelentették a szerződések arra irányuló reformját - anélkül, hogy erről egyeztettek volna Van Rompuy úrral -, hogy megbüntessék azokat a tagállamokat, amelyek a jövőben nem tartják tiszteletben a költségvetési fegyelmet.
Jelenleg eddig jutottunk el a Tanácsban, miközben a Parlament csupán egy dolgot kér, különösen a Bizottságtól, hogy próbálják meg előrevinni az európai projektet, ehhez pedig a költségvetésen keresztül vezet az út.
Tehát, önök számos olyan kérdést említettek, amelyekben teljes mértékben egyetértünk. Nagyobb rugalmasságra van szükség. Nyilvánvaló, hogy együtt kell működnünk egy sokkal rugalmasabb költségvetéssel rendelkező kapacitás megteremtésében, hiszen erre van szükség; Európa válaszadási képessége forog kockán. Természetesen ez arról is szól, hogy meg kell határoznunk a prioritásokat és egy hatékony európai költségvetést kell kialakítanunk. Ennek szükségszerűségében kétségtelenül mindnyájan egyetértünk. Ugyanakkor valamit tisztáznunk kell egymással, mégpedig hogy ütemtervre van szükség, valamint a célkitűzéseinket együtt kell meghatároznunk. Biztos úr, ezek azonban nem maradhatnak csak üres szavak és ígéretek, illetve rendkívül érdekes írott dokumentumok, amelyekkel egyébként csaknem 100%-ban egyetértek.
Most már rá kell térnünk a gyakorlati dolgokra, arra a lényegi kérdésre, amelyet már egy ideje kerülgetünk, a saját források kérdésére. Mit kell tennünk annak érdekében, hogy Európa, sőt inkább Európa összes polgára számára saját forrásokat teremtsünk a jövőre nézve, hogy mindnyájan visszatérhessünk a növekedés útjára, illetve a holnap Európája felé egy még ennél is szilárdabb útra léphessünk?
Biztos úr! Ambiciózus javaslatokat várunk öntől.
Guy Verhofstadt
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök asszony! Csupán azt szeretném mondani, hogy véleményem szerint jó dokumentumot készített a Bizottság, egyetlen probléma van csak, hogy 15 hónapot késett vele.
Egyébként részletkérdés és ezért említésre sem méltó, hogy a félidős felülvizsgálatot 15 hónappal ezelőtt kellett volna elvégezni. Valójában, valahányszor tárgyalásokat folytatunk, eladnak nekünk egy félidős felülvizsgálatot, amelyre persze csak az adott időszak végén kerül sor. Ez elfogadhatatlan és nem fordulhat elő többet a jövőben.
Másrészről, e dokumentum lényegi kérdése a saját forrásokkal kapcsolatos. Miért? Azért, mert ez jelenti az Európai Unió alapját. Az EU alapító atyjai egy olyan Európai Uniót hoztak létre, amelynek alapját a saját források - más szóval vámok, az importált mezőgazdasági termékekre kivetett adók és a héa - képezik. Ez volt korábban. A brit visszatérítések miatt kezdődött meg a nemzeti hozzájárulások befizetése. Ez a valóság. Ezért a finanszírozás alapjaként ezekhez a saját forrásokhoz kell visszatérnünk. Ezt most kell megtennünk, mert ez az egyetlen esély arra, hogy előrevigyük Európát. De demokratikus okoknál fogva is így kell tennünk.
Demokráciában egy dologra van szükség: hogy az emberek saját jövedelmükből közvetlenül fizessenek Európának, és következésképpen ezeken a forrásokon keresztül járulhassanak hozzá az Európai Unió működéséhez, illetve ellenőrizhessék annak működését.
A másik dolog, elnök asszony, tulajdonképpen azzal kapcsolatos, ami egyszer már itt elhangzott: miszerint csökkentenünk kell az uniós költségvetést és az európai szintű hozzájárulásokat annak érdekében, hogy megszilárdíthassuk az államháztartásokat - ez badarság. A valóság az, hogy a költségvetési hiányok Európában mára már elérték a 868 milliárd eurót, illetve az Európai Unió GDP-jének 7%-át. Még ha kitartunk is azon elképzelés mellett, hogy megfékezzük az európai szintű költekezést és teljesen befagyasszuk az európai költségvetést, ezt a 868 milliárd eurót akkor is csak 860 milliárd euróra csökkentenénk. Valójában ez az igazság. Igazából éppen az ellenkezőjét kellene csinálni: a hatásköröket nemzeti szintről európai szintre kellene átutalni annak érdekében, hogy a tagállamok költségei csökkenjenek.
Honvédelem, kutatás, diplomácia, infrastruktúra - ezek azok a területek, ahol az Európai Unió sokkal jobban tud teljesíteni, és így segíthet a költségvetési hiányok csökkentésében. A Tanács tisztelt elnöke, tehát ezt a megközelítést kell most követnie kollégáival: előrehaladást kell elérni a saját források kérdésében, különben nem fog megegyezésre jutni a 2011-es költségvetés tekintetében.
Bas Eickhout
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! Köszönöm a biztos úrnak a költségvetési felülvizsgálatot, amelyet végre a kezünkben tarthatunk. Ami nagyon fontos a költségvetés felülvizsgálatában, az az, hogy kritikusan meg fogjuk vizsgálni, hogy vajon az EU forrásaival elérjük-e azokat a célokat, amelyeket szerettünk volna. Rengeteg pénz áramlik a mezőgazdaságba és a kohéziós alapba; ezek az összegek valóban elérik az általunk kitűzött célokat? Meg kell, hogy mondjam, a költségvetés felülvizsgálata kissé felületes e kérdések tekintetében.
De tekintsünk a jövőbe. Nagyon örvendetes az ön hozzáállása, biztos úr, az, hogy azt mondja, hogy vizsgáljuk meg azokat a célokat, amelyeket a 2020-as stratégiában tűztünk ki magunk elé - azaz az innovációval, az éghajlatváltozással, a szegénység csökkentésével és a foglalkoztatással kapcsolatos célokat. E céloknak központi helyet kell kapniuk, és azokat a költségvetés felülvizsgálatakor is figyelembe kell venni. Ez valamilyen szinten érinteni fogja az agrár- és a kohéziós politikánkat, mert ezeken a területeken megfelelő és ambiciózus reformokat várunk a Bizottságtól annak biztosítása érdekében, hogy a mezőgazdasági és a kohéziós politika valóban hozzájáruljon a szegénység csökkentéséhez, az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentéséhez, az innovációhoz és a munkanélküliség csökkentéséhez. Véleményem szerint ez - ismétlem - nagyon fontos.
Rátérnék néhány ön által felvetett alapvető gondolatra, mint például a magánbefektetőkkel kapcsolatos új elképzelésekre. Meg kell, hogy mondjam, a magánbefektetők kérdése már korábban is felvetődött, azonban az ITER és a GALILEO programok tapasztalatai azt mutatják, hogy ilyen befektetők nincsenek, ezért meg kell bizonyosodnunk arról, hogy nem alapozunk ezekre a szereplőkre, ha ők nem készek erre.
Ami az Európai Beruházási Bankot illeti, igen, próbáljuk meg bevonni az EBB-t, de döntő fontosságú a Beruházási Bank demokratikus elszámoltathatósága. Hogyan bizonyosodhatunk meg arról, hogy a bank befektetései is megtérülnek?
Végezetül pár szót szólnék a saját forrásokról. Ismét felvetődött a pénzügyi tranzakciós adó kérdése, azonban az ECOFIN e heti ülésén arról értesültünk, hogy a pénzügyi tranzakciós adót a Bizottság nem támogatja; ez még csak Barroso úr G20-as listáján sem szerepel. E dokumentumban azonban mégis megemlítik, azt állítva, hogy talán ilyen jellegű bevételek is felhasználhatók. Mi a Bizottság álláspontja a pénzügyi tranzakciós adóról, mert a Bizottság e téren elég határozatlan és következetlen?
Marta Andreasen
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök úr! A többéves pénzügyi keretre vonatkozó félidős felülvizsgálat ismertetésében az Európai Bizottság olyan hírekkel szolgál, amelyek véleményem szerint aggodalomra adnak majd okot valamennyi európai számára, de még inkább a brit polgárok számára. Noha a közös agrárpolitikával kapcsolatos kiadások korlátozása tekintetében mértékletes megközelítés uralkodik, a brit visszatérítések felszámolására radikálisabb kísérletek irányulnak. Ami azonban még ennél is rosszabb, határozott szándék irányul új saját források teremtésére. Az Európai Unió, mint egy tolvaj, most közvetlenül a brit adófizetők zsebében turkál. Legyen az szénadó, bankadó vagy bármi más, biztos, hogy az adófizetők fognak nagyobb áldozatot vállalni.
Amikor az emberek azt látják, hogy az EU elveszi a pénzüket, fokozottan rossz néven fogják venni az EU pazarlását és az átláthatóság hiányát. A visszatérítés eltörlése és egy új európai adó bevezetése - csakhogy nevén nevezzük - nem fogja megkívánni a Szerződés módosítását. Mindazonáltal a német kancellár és a francia miniszterelnök között létrejött, a pénzügyi stabilitás biztosítását célzó politikai szankciók alkalmazásával kapcsolatos megállapodás szükségessé fogja tenni azok módosítását.
Amennyiben az EU nagyobb hatáskört kíván szerezni, ahhoz a polgárok beleegyezését kell kérnie. Amennyiben az uniós politikusok új szerződést akarnak, ahhoz előbb népszavazást kell tartaniuk az emberek körében. Most adott a lehetőség "cast-iron Dave” számára, hogy teljesítse az uniós népszavazás megtartásával kapcsolatos - be nem tartott - ígéretét. Hiszem, ha látom.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Elnök úr! Érdekes lett volna, ha Verhofstadt úr is elolvassa az Európai Bizottság dokumentumait ahelyett, hogy elhagyja az üléstermet. Az egyik dokumentum pontosan elmagyarázza, hogy a költségvetés felülvizsgálata azért késett, mert megállapodás született a Parlamenttel arról, hogy azt a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése után hajtja végre. Hát jó!
Köszönetet szeretnék mondani a Bizottságnak a benyújtott közleményért, amely egy kiváló eszmefuttatás arról, hogy a pénzügyi tervek hogyan működtek eddig, és a következőeknek hogyan kellene működniük.
Szeretnék köszönetet mondani azért is, hogy rávilágított a pénzügyi terv gyenge pontjaira, és különösen arra, hogy a jelenlegi pénzügyi keret botrányosan képtelen válaszolni a váratlan igényekre.
Szeretném emlékeztetni önöket, hogy amikor szembekerültünk egy váratlan igénnyel, mostanáig az volt az egyetlen válasz, hogy a mezőgazdaságtól vontunk el pénzt más dolgokra. Ez nem folytatódhat így a jövőben.
Biztos úr! Jóllehet elismerem, hogy a felülvizsgálat - amely semmilyen körülmények között nem tévesztendő össze az áttekintéssel - benyújtása tekintetében ön jelenleg nehéz helyzetben van, és elismerem, hogy ön valóban kitűnő munkát végzett, mégsem tudok ellenállni a kísértésnek, hogy hangosan felolvassam a benyújtott nyilatkozathoz csatolt jegyzőkönyvet:
"Az EU költségvetésének felülvizsgálata: gyakran ismételt kérdések”. "Mi is valójában a költségvetés felülvizsgálatáról szóló közlemény?” "Mi nem?” "Miért kerül sor a költségvetés felülvizsgálatára?”
(ES) Három nagyon elegáns kérdés a megmagyarázhatatlan megmagyarázására: viszont tény, hogy ebben a közleményben sajnálatra méltóan egyetlen egy számadat sem szerepel.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Elnök úr! Még emlékszem rá, hogy hajdan mindig együtt érzően tekintettünk a Szovjetunió többéves terveire, de ha nem tévedek, ezek csak 5 évre szóltak, miközben mi most egy hét évre szóló, nagyon rugalmatlan, többéves költségvetéssel rendelkezünk. Ahogy én látom, jelen pillanatban az egyik legfőbb probléma abban rejlik - és ezt Lewandowski biztos úr ezzel kapcsolatos szavai is megerősítik -, hogy túlságosan a megvalósíthatóságra összpontosítunk. Mindent egybevetve azonban ez csak a hagyományos érdekeknek előnyös.
Természetesen, azonos véleményen vagyunk, és a fő probléma ebben keresendő. Jelenleg azonban az EU költségvetése csupán a hagyományos érdekeket szolgálja: a hagyományos érdekeket a mezőgazdaságban, a halászatban, kohéziós téren, és a "régi” iparágakban is, ha nevezhetem így. A hagyományos érdekek azt a dinamikus gazdaságot veszélyeztetik, amelyet Európában látni szeretnénk.
Európát és különösen a költségvetést egy nagy olajszállító hajónak látom. Nehéz irányt változtatnia, azonban most lehetőségünk van arra, hogy kiemeljük a vízből és a hajójavító műhelybe vigyük. Ragadjuk meg ezt a lehetőséget, és vizsgáljuk meg, vajon ezt a nagy szállítóhajót át tudjuk-e építeni pár jóval kisebb motorcsónakká.
Végezetül, ami a saját forrásokat illeti, ez nem csak azért fontos, mert Európa hajdanán saját forrásokkal rendelkezett, hanem azért is, mert ez most lehetővé teszi számunkra, hogy leküzdjük a tagállami hozzájárulások visszás hatását. A tagállamok csak egy dologban érdekeltek, mégpedig abban, hogy mennyi pénzt tudnak visszaszerezni az európai költségvetésből, ami leküzdhető lenne a saját források rendszerével.
László Surján
(HU) Biztos úr azt mondta az imént, hogy a költségvetés politika számokban. Ismerjük jól ezt a mondást, de hát drága jó Biztos úr, hol van ebben az anyagban, hol vannak a számok? Ezek azok, amik teljesen hiányoznak. Akkor most nem tudom, hogy végülis miről beszélünk. Félidős felülvizsgálat. Erről is szóltak már előttem. Hát a harmadik negyedben járunk és nem tudom, mikor fogunk ennek a felülvizsgálatnak a végére érni. De itt szeretnék egy kérdést megfogalmazni. A Tanácsnak is, majd a fordításból talán eljut hozzájuk. Nevezetesen azt, hogy ezt a felülvizsgálatot, vagy nevezzük, ahogy akarjuk, ezt ebben az évben fejezzük be. Nincs értelme 2011-ben még mindig azon vacakolni, hogy mit is akartunk csinálni 2008-ban. Vagy mit kellett volna csinálnunk 2008-ban.
Én azt gondolom, hogy neki kell látni annak a következő költségvetési kerettervnek a megalkotásához, amihez már többé-kevésbé hozzáfogtunk. A Parlamentben komoly munka folyik. Gondolom, a többi társintézményben is. Ennek során pedig bátor reformokat kell tegyünk. Itt fölmerült a saját források kérdése. Hát tényleg lehetetlen állapot az, hogy mi vagyunk a világon az az egyetlen parlament, amelyik költségvetést alkot és nem érzi a választópolgárok felé ennek a terhét, hiszen nem mi szedjük el a polgároktól azokat a pénzeket, hanem közbe vannak iktatva a nemzeti kormányok.
Kell-e félteni a tagállamok szuverenitását attól, hogy az Európai Parlament a maga kiadásait, az európai közös kiadásokat maga veszi el, juttatja, hozza ide a polgároktól? Tudom, hogy ez nehéz kérdés. A szuverenitás kérdése nagyon fontos. És még egy kérdés nagyon fontos Elnök úr! Nevezetesen az, hogy amit kiadunk, a szubszidiaritás szempontjai szerint történjék, és ami a tagállamok dolga, azt ne akarjuk átvenni ide, európai szintre. Köszönöm a figyelmüket.
Reimer Böge
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Egyrészről elismerem a Bizottság arra irányuló erőfeszítéseit, hogy közleményével érdemben hozzájáruljon a felülvizsgálatról folytatott vitához, másrészről nyíltan bevallom, hogy a 2006-os közös nyilatkozaton alapuló felülvizsgálati javaslatról eltérő elképzeléseink voltak akkor és most is. Ha követjük e közlemény tartalmát, ez azt fogja jelenteni, hogy 2014-ig nem kerül sor újabb felülvizsgálatra. Ez azonban azt jelenti - ahogy azt korábban is elmondtam -, hogy az új Szerződésen alapuló lisszaboni politika lényeges - legalábbis részben a költségvetéshez kapcsolódó - elemeit 2014 utánra fogják elhalasztani. Felvetődik tehát a kérdés, hogy vajon megengedhetjük-e ezt magunknak, különösen a globalizációs környezetben, ahol az Európai Unió cselekvési képessége politikai és gazdasági szinten egyaránt vita tárgyát képezi, és vajon felelősséget vállalhatunk-e ezért. Az a benyomásom, hogy az akkori Bizottság és Prodi úr túl ambiciózusak voltak javaslatukban, a jelenlegi Bizottság viszont túl óvatos.
Természetesen fontos - ha majd a következő lépésre kerül a sor -, hogy mielőtt több pénzt kérnénk. először is a hatékonyabb jogalkotásra helyezzük a hangsúlyt a növekedés és foglalkoztatás, az egyszerűsítés, a hatékonyság és a programok végrehajtásával kapcsolatos költségek csökkentése érdekében. Ez egyébként a kutatásra is vonatkozik, amely területen hiányokkal küzdünk és a Számvevőszék még mindig sárga/piros értékelést ad. Új pénzügyi eszközökre is szükségünk van, valamint eszmecserét kell folytatnunk arról, hogy mit fogunk tenni például a nagyméretű innovációs, ipari és kutatási projektekkel, mint például az ITER vagy a Galileo, illetve az energetikai projektekkel. "Igent” vagy "nemet” fogunk mondani ezekre? Ha "igent” mondunk rájuk, akkor azokat arányosan - a korábbitól eltérő módon - az európai költségvetés keretében teljes egészében is finanszíroznunk kell majd a többéves pénzügyi tervidőszak egész ideje alatt?
Engedjék meg nekem, hogy - egy tagállami szinten folytatott, olykor félrevezető eszmecserére tekintettel - még néhány szót szóljak a saját forrásokról. Teljes mértékben törvényes és a Szerződéssel is összeegyeztethető - igen, a Szerződés erről valóban rendelkezik -, hogy foglalkozzunk a saját forrásainkkal, mert a Szerződés kimondja, hogy az egyéb bevételek sérelme nélkül, a költségvetésünket mindenekelőtt saját forrásokból kell finanszírozni. Ebben a vitában mindnyájunknak részt kell vennünk.
Jean-Luc Dehaene
(NL) Elnök úr! A többéves pénzügyi keret félidős felülvizsgálata, amelyet a Bizottság ma tárt elénk, egyszerre kelt csalódást és ébreszt reményeket. A dokumentum csalódást kelt abban az értelemben, hogy semmilyen kilátással nem kecsegtet a 2010-2012-es többéves terv felülvizsgálatára nézve. A 2011-es költségvetés azonban azt igazolta, hogy ez tarthatatlan. Valójában a pénzügyi keret nem veszi figyelembe sem a Lisszaboni Szerződésből fakadó új feladatokat, sem a 2020-as célkitűzéseket. Ez valóban tarthatatlan. Legalább teret kell engedni a nagyobb rugalmasságnak. Szerencsére a Bizottság is ezt támogatja. Ezt a nagyobb rugalmasságot már 2012-től alkalmazni kellene. A dokumentum másrészről reménykeltő abban a tekintetben, hogy a Bizottság végre-valahára vitát nyitott a saját forrásokról. Ez lehet az elkövetkező néhány év nagy vitája; egy fáradságos, de elkerülhetetlen vita.
A Szerződés kimondja, hogy az EU költségvetését saját forrásokból kell finanszírozni. Jelenleg a költségvetés 80%-át a nemzeti költségvetésekből átutalt hozzájárulásokból finanszírozzák. Ezek nem Európa saját forrásai, hanem inkább a nemzeti költségvetési kiadások egy részét képezik. Ezek a kiadások nyomasztólag hatnak a nemzeti költségvetési hiányokra, amelyeket az Európai Stabilitási és Növekedési Paktum csökkenteni igyekszik, és így a tagállamok megkísérlik csökkenteni ezek a hozzájárulásokat. Ugyanakkor többet várnak Európától, ahogy az kiderül a Lisszaboni Szerződésből és az EU 2020 stratégiából.
Fel kell oldanunk ezt az ellentmondást. Ez csak úgy valósítható meg, ha valódi saját forrásokat veszünk igénybe. A saját forrásoknak azt is lehetővé kell tenniük, hogy csökkenjenek a tagállami hozzájárulások és növekedjenek az uniós források. Lehetséges saját forrásként a Bizottság helyesen rámutatott az új adókra, amelyek közvetlenül a főként európai szinten kialakított politikai területekhez kapcsolódnak. Példaként az éghajlat-politikát és a pénzügyi szektor szabályozását említeném. Remélhetőleg az Európai Tanács és a Tanács is felismeri annak szükségességét, hogy sürgősen vitát nyisson a saját forrásokról, tekintettel a 2014-től kezdődő időszakra vonatkozó pénzügyi tervre.
Sidonia Elżbieta Jędrzejewska
(PL) Elnök úr, biztos úr! Nagyon örülök, hogy végre előttünk van ez a dokumentum. Nagyszerű, hogy ez a dokumentum létrejött, és hogy elénk terjesztették. Természetesen mindig lehet olyan, aki panaszkodik, hogy ez már korábban is megtörténhetett volna és így tovább. Mindenekelőtt úgy gondolom, hogy e pillanatban elismerően kell nyilatkoznunk a dokumentum egyik sajátos eleméről, mégpedig arról, hogy tabukérdéseket feszeget. Jelenleg nem kímélhetünk egyetlen olyan tabutémát sem, amely bármilyen formában a költségvetéshez kapcsolódik, hanem mindenről beszélnünk kell, köztük a saját forrásokról is. Ez kétségtelenül elismerést érdemel.
Szeretnék figyelmeztetni bizonyos veszélyekre is, amelyek az új saját források megvitatásához kapcsolódnak. Mint tudjuk, ez egy nagyon bonyolult vita, egy olyan vita, amely könnyedén megakaszthat minden egyéb arra irányuló eszmecserét, hogy milyennek kellene lennie az Európai Unió költségvetésének, és milyen tanulságokat vontunk le a jelenlegi pénzügyi keretből. Nem engedhetjük meg magunknak, hogy zsákutcába jussunk. Szélesítenünk kell a megbeszéléseink látókörét, és nem ragadhatunk le a saját források kérdésénél, mert ez tényleg lehetetlenné fogja tenni, hogy megoldást találjunk.
Hangsúlyozni szeretném, hogy az Európai Unió költségvetése forrásoldalának stabilnak és kiszámíthatónak kell lennie. Mindig emlékeznünk kell az Európai Unió költségvetése tekintetében elért nagy eredményre, méghozzá arra, hogy kiegyensúlyozott. Ez egy olyan költségvetés, amely nem sodor minket adósságba. Továbbra is ennek az értéknek kell vezérelnie bennünket. Azt is hangsúlyozni szeretném, hogy az új saját forrásoknak stabillá és kiszámíthatóvá kell tenniük az uniós költségvetés forrásoldalát, ráadásul adósságba sem sodorhat minket. Úgy vélem, hogy ezt át kell gondolnunk, és emlékeznünk kell arra, hogy az Európai Unió jelenlegi - az egyes tagállamok bruttó nemzeti termékén alapuló - bevételei nem jelentenek olyan rossz rendszert, hogy azt el kelljen utasítanunk.
Az a véleményem, hogy az új rendszernek ötvöznie kell az új és a régi elemeket. Igencsak el kell gondolkodnunk a reformról, azonban mindemellett nem szabad eleve elutasítanunk a jó szokásokat. Másképpen szólva, folytonosság és változás egyszerre - az egyik nem zárja ki a másikat. Azzal kell kezdenünk, ami már sikeresen működik, és ezt nem szabad elhajítanunk, ily módon biztosítva, hogy ne ragadjunk le a kizárólag a saját forrásokról folytatott vitáknál, és hogy tényleg átgondoljuk, hogy miként alakítsuk ki az új pénzügyi keretet.
Seán Kelly
Elnök úr! A költségvetés felülvizsgálatára mindig szükség van. Ez vonatkozik a családokra, az Európai Unióra, sőt érvényes Twist Olivér Faginjára is. Amikor az egy-két zseb kifosztására irányuló kicsiny vállalkozása nem működött, azt mondta, "azt hiszem, ezt újra át kell gondolnunk”.
Nagyszerű, hogy mi is újra átgondoljuk a dolgot. Különösen sokat tehetünk azért, hogy elfogadottabbá tegyük a tagállamok és a polgárok számára azt, amit próbálunk megtenni.
Először is, a bürokrácia 25%-kal - de remélhetőleg többel - való csökkentésére irányuló cél nagyon vonzó és jól eladható. Másodszor, fel kell hagynunk a saját céljaink strigulázásával. Sajnálatos módon egyetértek néhány euroszkeptikussal, akik azt mondják, hogy a reprezentációs keret megemelése nem volt bölcs dolog. Ez az euroszkeptikusok malmára hajtotta a vizet, és szerintem kiábrándította az Európát támogatók táborát. Harmadszor, ami nagyon fontos, a saját források megteremtésének kérdése a legvonzóbb. Úgy hiszem, Daul elnök úr nagyon jól mondta, amikor kijelentette, hogy egy, európai szinten elköltött euró többet ér a tagállami szinten elköltött egy eurónál. Véleményem szerint ezt az irányvonalat kell követnünk és különösen ösztönöznünk kell az uniós projektkötvényekkel szemező kockázatitőke-befektetőket, hogy finanszírozzák azokat a projekteket, amelyekre szükségünk van.
A kutatás-fejlesztési célkitűzésünk 3%. Ez valóban létfontosságú Európa számára, ha versenyképesek szeretnénk lenni és megteremteni a szükséges munkahelyeket. Továbbra is jelentős finanszírozásban részesülő közös agrárpolitikát kell fenntartanunk - az első pillér célja annak biztosítása, hogy a vidéki társadalmak ne néptelenedjenek el, a második pillér célja pedig a közjavak biztosítása. Továbbá nem tehetünk engedményeket a megújuló erőforrásokkal kapcsolatos célkitűzéseink, a szén-dioxid-kibocsátás és természetesen a kohéziós politika terén sem, amely nagyon sikeresnek bizonyult. Ha mindezt sikerül elérnünk, akkor végső soron 2020-ig 4%-os GDP-növekedést fogunk elérni és 5,6 millió új munkahellyel fogunk rendelkezni.
Markus Pieper
(DE) Elnök úr! A Regionális Fejlesztési Bizottságban is nagy várakozással tekintettünk költségvetés felülvizsgálata elé. Végül is az európai strukturális és kohéziós politika sikertörténetnek nevezhető, különösen az utóbbi évek tekintetében. A kohéziós alap jelentősen hozzájárult a válságból való kilábaláshoz, főként a legszegényebb régiókban. A versenyképességi és a foglalkoztatási célokkal kapcsolatos horizontális megközelítés örvendetes eredményekkel szolgál. Az uniós pénzeszközöket még soha nem használták fel hatékonyabban, soha nem kapcsoltunk be még több kis- és középvállalkozást a nemzetközi hálózatokba, és a régiók még soha nem voltak felkészültebbek az európai programok kihasználására. Az uniós pénzeszközök felhasználása és abszorpciója nagyon egyértelmű és örvendetes jel. Ilyen előrehaladás mellett még a strukturális alapok felhasználásával kapcsolatos szabálytalanságok is jelentősen csökkenthetők.
Sajnos ezekről a kérdésekről a Számvevőszék, a tudósok és a régiók tájékoztattak bennünket, nem pedig a Bizottság vagy a tagállamok. Ezek feltűnően tartózkodóan viselkednek. A strukturális alapok tekintetében nem volt valódi félidős költségvetési felülvizsgálat, amit nagyon sajnálok, hiszen egy költségvetési felülvizsgálat hátszele jó indokokat szolgáltatott volna a strukturális politika folytatására. Természetesen szükség van a 2020-as célkitűzések tartalmi kiigazítására. A forrásokat hatékonyabban kell felhasználni számos területen. Mindazonáltal a célrendszerek, valamint a tagállamokkal és a régiókkal folytatott együttműködés jórészt beigazolódtak. Elmulasztottuk azt a lehetőséget, hogy ezt egy valódi költségvetési felülvizsgálattal igazoljuk.
A Parlamentnek azonban, hölgyeim és uraim, jó az emlékezőtehetsége. Amikor a jövőbeli pénzügyi tervekről lesz szó, fel fogjuk vonultatni a regionális politika sikereit. Amikor a politika megbízhatóságáról lesz szó, meg fogjuk védeni a strukturális politikára vonatkozó hosszú távú tervidőszakot. Amikor a költségvetés jövőbeli felülvizsgálatáról lesz szó, szorgalmazni fogjuk annak kötelezővé tételét, mivel a rendszeres költségvetési felülvizsgálatok szintén hozzájárulnak az átláthatósághoz. A jövőben ezt sokkal komolyabban kell vennünk.
José Manuel Fernandes
(PT) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Teljesen tisztában vagyunk az előttünk álló politikai kihívásokkal: többek között a globalizációval, az éghajlatváltozás elleni küzdelemmel, az idősödő népességgel és az energiabiztonsággal járó kihívásokkal. Mindehhez társult egy válság, amely végeláthatatlannak tűnik. Erős jóléti államot kívánunk fenntartani, amely fokozza a versenyképességünket is. Minderre vonatkozóan kidolgoztunk egy stratégiát is: az Európa 2020 stratégiát. E stratégiához azonban forrásokra van szükségünk. A stratégia hatékony végrehajtása érdekében meg kell határoznunk az egyes szakpolitikákhoz szükséges összegeket, ennek alapján pedig tudni fogjuk a szükséges teljes összeget.
Természetesen kiegészítésképpen támogatom az alulról felfelé építkező módszert. Ha már tudjuk, mire van szükség, akkor pontosan meg kell határoznunk, hogy milyen forrásokat kell igénybe vennünk. A közösségi költségvetési megközelítőleg 80%-a a nemzeti költségvetésekből származik, és ezt a függőséget csökkentenünk kell maguknak a Szerződéseknek a tiszteletben tartása érdekében. E stratégia, az Európa 2020 stratégia azonban most veszi kezdetét, ezért meg szeretném kérdezni, hogy most miért nem kerül sor a többéves pénzügyi keretet felülvizsgálatára abból a célból, hogy az megfeleljen a stratégiának, amelyhez már támogatásunkat adtuk?
Jutta Haug
(DE) Elnök úr, biztos úr! Hogy mindjárt az elején leszögezzem, úgy gondolom, hogy egy jó dokumentum van előttünk. Kiegyensúlyozott, ahogy azt Lewandowski úr mindig is ígérte nekünk - kiegyensúlyozott rengeteg javaslattal és elképzeléssel, amelyekkel tovább tudjuk és tovább kell folytatni a munkát. Mindazonáltal ez nem az, amit mi költségvetési szakértőként a Költségvetési Bizottságban vártunk. Hogy őszinte legyek, úgy gondoltuk, hogy sor fog kerülni a jelenlegi pénzügyi keret elemzésére, sőt az igazi optimisták még azt is hitték, hogy akár egy kisebb áttekintést is kaphatunk a jelenlegi pénzügyi terv fennmaradó időszakára nézve. Ami azonban most előttünk áll, csupán egy jövőbe tekintés. Csaknem minden második szakasz megemlíti, hogy hogyan kellene a jövőben jobban csinálni a dolgokat a költségvetésünkkel, vagy akár a prioritásokkal kapcsolatban, hogyan érjük el az Európa 2020 stratégia céljait, hogyan valósítsunk meg jobb együttműködést a szomszédjainkkal, hogyan javítsuk az európai infrastruktúrát, illetve hogyan alakítsuk ki jobban a jövőbeli agrárpolitikánkat és kohéziós politikánkat. Sőt, ez a dokumentum még a költségvetésünk jövőbeli szerkezetével és a következő pénzügyi időszak hosszúságával kapcsolatban is tartalmaz elképzeléseket.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Elie Hoarau
(FR) Elnök úr! 2009 decemberében Genfben az EU banánkereskedelmi megállapodásokat kötött a latin-amerikai országokkal, amelyben jelentősen csökkentették a vámtételeket.
E megállapodásokat követően az EU az AKCS-országok tekintetében bevezetett egy kompenzációs intézkedést körülbelül 190 millió euró összegben, ha nem tévedek. 2009 után új megállapodások születtek az EU és a közép-amerikai országok között, tovább csökkentve az említett országokra vonatkozó vámokat.
A költségvetés-módosításban előre jelzett kísérő intézkedések nem vették figyelembe ezeket az új megállapodásokat. Az AKCS-országok azonban a szükséges kísérő intézkedéseket jóval több mint 190 millió euróra becsülték. Véleményem szerint a módosított döntésnek figyelembe kell vennie az AKCS-országok kérését.
Mivel én magam egy olyan választókörzetből jöttem, ahol banánt termesztenek, különleges figyelmet fogok szentelni a költségvetés-módosításról szóló döntésnek.
Mairead McGuinness
Elnök úr! Úgy gondolom, még túl korai összegezni, hogy a dokumentum jó vagy rossz, az azonban jó, hogy van egy ilyen dokumentumunk, hiszen régóta van alakulóban.
Hozzászólásomban a mezőgazdasággal kapcsolatos részről kívánok beszélni, különösen, mert én vagyok a következő évi költségvetés előadója. Aggodalommal tölt el az agrárpolitikával kapcsolat rész hangvétele, például a "radikálisabb reform”, és itt idézném a dokumentumot: "amely [...] eltávolodna a jövedelemtámogatástól és a legtöbb piaci intézkedéstől, és a KAP gazdasági és szociális dimenziója helyett a környezetvédelmi és éghajlat-változási célkitűzéseket helyezné előtérbe”.
A dokumentum azt is sugalmazza, hogy a mezőgazdasági termelőknek nyújtott közvetlen kifizetések miatt függőségi kultúra alakult ki nálunk. Nos, a valóság kultúrája uralkodik, ahol a mezőgazdasági termelőknek nincs elég piaci részesedésük, amely tisztességes jövedelmet biztosítana számukra. A gazdálkodás az átlagosnál alacsonyabban jövedelmez, és ezzel foglalkozni kell a jövőben, függetlenül attól, hogy milyen irányt vesz a közös agrárpolitika reformja. De magát a dokumentumot üdvözlöm.
Ivailo Kalfin
(BG) Én szintén köszönetet szeretnék mondani a Bizottságnak a dokumentum benyújtásáért. Úgy vélem, hogy ez a jövőben még sok vitára ad majd okot. Jó néhány kérdést felvet, amelyekről - és ebben biztos vagyok - élénk vita fog folyni a Parlamentben. Ezek közül sorban három kérdésről szeretnék beszélni.
Az első azzal a kérdéssel kapcsolatos, hogy vajon az összes európai uniós politikát be lehet-e venni az általános Európa 2020 stratégiába. Tudjuk, hogy sok, az Európai Unió számára fontos szakpolitika ebből ered. Mindazonáltal nem gondolom, hogy a fenntartható növekedéssel kapcsolatos szakasz lenne a legmegfelelőbb hely például az agrárpolitika számára, illetve hogy az inkluzív növekedés szakasz lenne a legmegfelelőbb hely a kohéziós politika számára. Véleményem szerint ezek némileg átfogóbb területek, ezért kissé bonyolult lesz ezeket bevonni az Európa 2020 stratégia célkitűzései közé.
Másodsorban, szeretnék pár szót szólni az érintett elvekről. Az egyik közös elv ezek közül a szolidaritás elve, amely kétségtelenül nagyon fontos. Meg kell vizsgálnunk azonban a forrásokat, köztük a kohéziós alapot, nem csak mint a szolidaritás egyik formáját, hanem mint a nagyobb konvergencia egyik eszközét is. Tudjuk, hogy ez rendkívül fontos gazdasági hatással bír, nem csak morális szempontból, hanem jelenleg a gazdasági eredmények tekintetében is.
Az utolsó kérdés a saját forrásokhoz kapcsolódik. Ebben az esetben megfontolás tárgyát képezik az Európai Unió által nyújtott kölcsönök, az európai költségvetés hitelgaranciák eszközeként való alkalmazása és a nagyprojektek finanszírozása. Úgy vélem, hogy nehéz lehet beszélnünk a hitelezési forrásokról anélkül, hogy tisztában lennénk a saját forrásainkkal, köztük azokkal, amelyek a pénzintézetekkel, mint például az Európai Beruházási Bankkal folytatott együttműködésből származnak, vagy az európai költségvetés fel nem használt forrásainak a tagállamokhoz történő visszajuttatás helyetti újrafelhasználásáról.
Damien Abad
(FR) Elnök úr! Egy szót szeretnék csak szólni a Bizottság közleményéről. Sajnálatosnak tartom, hogy - különösen a kiadások terén - meglehetősen bátortalanok vagyunk e közleményben. Mint tudják, a Költségvetési Bizottságnak az a kérése, hogy ne csak egy költségvetési felülvizsgálatot végezzünk, hanem sokkal inkább egy megfelelő félidős felülvizsgálatot, és nem csak a tréfa kedvéért, hanem egyszerűen azért, hogy megvizsgáljuk a költségvetési kiadások struktúráját és levonjuk a következtetéseket bizonyos kiadási szempontok tekintetében.
Mint tudják, ahogy én is tudom, szükségszerűen újra a figyelmünk középpontjába kell állítani bizonyos kiadási szempontokat a kohéziós politika terén, a nagy ipari projektekre - mint például az ITER vagy a Galileo programhoz kapcsolódó egyéb projektek - kell összpontosítani, továbbá meg kell védeni az agrárpolitikára előirányzott forrásokat.
Másrészről, úgy találom, hogy a Bizottság érdeklődést mutat és kissé merészebb a bevételekkel kapcsolatban. Valójában úgy gondolom, hogy ma nem beszélhetünk az EU költségvetéséről anélkül, hogy vitát ne nyitnánk a saját forrásokról és a közösségiesítésről, illetve anélkül, hogy meg ne említenénk a kiadások bizonyos területeit. Véleményem szerint ez végtelenül fontos és alapvető téma az Európai Unió jövője szempontjából. Ezért remélem, hogy együtt megtaláljuk a megoldásokat az elsődleges céljaink megfelelőbb finanszírozására - legyen szó akár az ifjúságról, az oktatásról vagy bármely más prioritásról, amelyet az előbb említettem -, mert együtt kell meghatároznunk azokat a területeket, ahol a kiadások magas hozzáadott értéket teremtenek, annak érdekében, hogy elkerüljük az ismétlődéseket, ami sajnálatos módon épp mostanában fordult elő a Külügyi Szolgálat esetében.
Eider Gardiazábal Rubial
(ES) Elnök úr! Az igazság az - miként azt már számos képviselőtársam is elmondta -, hogy már türelmetlenül vártuk a Bizottság közleményét. Haug asszony nagyon jól mondta, hogy sokan közülünk optimisták voltunk, amikor eredményeket vártunk ettől a közleménytől, hiszen mi valóban azt vártuk, hogy a jelenlegi pénzügyi keret felülvizsgálatát terjesztik elénk.
E tekintetben azt kell mondanom, hogy az önök által előterjesztett dokumentum meglehetősen kiábrándító volt számomra, hiszen azért engedtük meg önöknek, hogy várjanak e dokumentum benyújtásával a Lisszaboni Szerződés és az Európa 2020 stratégia hatálybalépéséig, mert valami konkrétabbra vágytunk. Az igazság az, hogy ezt az általános dokumentumot könnyedén be lehetett volna terjeszteni 2007-ben vagy 2008-ban is, ezért nem értem, hogy mire kellett várnunk.
Mindenesetre mindig fontos, hogy valami pozitívumot is kiemeljünk, és úgy vélem, abban mindnyájan egyetértünk, hogy önöknek végre vitára kell bocsátaniuk a saját források kérdését. Már önök is rájöttek, hogy a Parlament ezt szeretné, és reméljük, hogy a Tanács, amely odafigyel e vitára, csatlakozni fog hozzánk ebben: így képesek leszünk majd ezt pozitívumként kiemelni.
Isabelle Durant
(FR) Elnök úr! A kérdés az, hogy ez dokumentum vajon egy félig üres pohár vagy egy félig teli pohár. Mindazonáltal hasznos elemeket tartalmaz, de ami számomra lényeges, hogy mihez kezdünk ezzel - mihez kezd a Parlament ezzel a dokumentummal. Véleményem szerint a dokumentum tartalmaz néhány érdekes elemet, ahogy az ma már elhangzott és mások nagyon jól megfogalmazták előttem.
Nyilvánvalóan a saját források kérdése a legfontosabb, amelyet meg kell vitatnunk. Abban is egyetértek, hogy fontos hasznosítani ezeket az elemeket, különösen az Európai 2020 stratégiához kapcsolódó lehetőségek bővítése tekintetében, azonban kitartok amellett, hogy többről van szó, mint egy 2020-as dokumentumról. Egyértelműen dolgoznunk kell még ezen, azonban természetesen ott van az agrárpolitika és a közlekedési hálózatok kérdése, és van két másik dokumentum, amellyel szintén foglalkoznunk kell.
Konkrétan a Van Rompuy úr által elnökölt gazdasági kormányzási munkacsoport által készített jelentésre gondolok, amely szintén kiemelt számos kérdést a költségvetési koordinációval kapcsolatban. Végezetül, az önök által javasoltak alapján majd minden olyan lehetőséget végig kell gondolnunk, amelyet beterjesztenek elénk, és itt nevezetesen egy másik jelentésre gondolok, Monti úr híres jelentésére - Az egységes piac új stratégiája -, amely a költségvetési politika másik oldalát vizsgálja, más szóval, mindent, ami az adózási együttműködéssel kapcsolatos.
Véleményem szerint a Bizottság javaslatáról folytatott vitát nem választhatjuk külön a többi európai intézményben felmerült egyéb kérdésektől, hiszen - végső soron - azok ugyanennek a vitának a különböző szakaszait jelentik.
Jan Olbrycht
(PL) Egy nagyon érdekes dokumentum van előttünk, és azt kell, hogy mondjam, igazán hosszú ideje vártunk egy olyan dokumentumot, amely nem tartalmaz számadatokat, és ím, a Bizottság megtartotta a szavát. Kaptunk egy dokumentumot, amely valóban tartalmaz bizonyos programelemeket és néhány kijelentést. Ami az Európai Parlamentet illeti, mi igazából arra vagyunk kíváncsiak, hogy mit mond ma a Bizottság.
Ma például nagyon fontos számunkra, parlamenti képviselők számára, hogy megvitassuk a korábban már tárgyalt 2020-as stratégia és az uniós szakpolitikák közötti összefüggéseket. Amennyiben a Bizottság ebben a dokumentumban lehetőséget teremt arra, hogy a költségvetést a 2020-as stratégia köré szervezzük, akkor e kijelentés ténylegesen azt jelenti, hogy lehetőség van az uniós szakpolitikák többségének a 2020-as stratégiába való beépítésére. Mi ezt olvastuk ki a szövegből - ez félreérthetetlenül le van írva benne. A költségvetési struktúra átszervezése lényegében az uniós szakpolitikák újraszervezését jelenti. Annak a kijelentésnek is nagyon örülünk, miszerint a kohéziós politikának kell a 2020-as stratégia fő keretét alkotnia, és bizonyára meg fogjuk próbálni e nyilatkozatokat és kijelentéseket konkrét döntésekké alakítani.
Kyriakos Mavronikolas
(EL) Elnök úr! Én is azt szeretném mondani, hogy ez egy érdekes dokumentum. Jól szemlélteti, hogy a Bizottságot is érdekli a téma, és most az Európai Parlamenten a sor, hogy jól használja fel ezt a dokumentumot. Elmondanám azt is, hogy a két említésre méltó téma egyike a saját források alkalmazása, a másik pedig az agrárpolitika kérdése.
Giovanni La Via
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Mindenekelőtt köszönetet kell mondanom a biztos úrnak, hogy a dokumentum valóban elkészült. Ez alkalommal olyasmiről beszélünk, ami fehéren és feketén is le van írva és nem csupán - ahogy az már számos alkalommal előfordult - olyan kimondott szavakról van szó, amelyekből aztán soha sem születik kézzel fogható dokumentum.
Történetesen azonban, amikor először megvizsgálunk egy dokumentumot, pozitív és negatív elemeket egyaránt találhatunk benne. A poharat részben telinek látom, mert tárgyalja a saját források kérdését, egy olyan témát, amely tekintetében a Parlament jó ideje reménykedett, hogy terítékre kerül annak érdekében, hogy csökkenjenek a tagállami hozzájárulások és nagyobb esély legyen az Európa által szükségesnek tartott fontos beruházások megvalósítására.
Az új többéves pénzügyi keret tekintetében 5+5 éves időszakot említ a dokumentum, de attól tartok, lesz egy másik félidős felülvizsgálat is, mert ha a következő felülvizsgálat olyan lesz, mint a legutóbbi, amelyre ilyen sokáig kellett várni, az minden bizonnyal nem lesz pozitív lépés. A dokumentum azonban arról is szól, hogy ez milyen összefüggésben van az Európa 2020 stratégiával, amivel egyetértek, mivel ez a Ház egyik kijelölt prioritása.
Másrészről azonban a poharat félig üresnek is látom, mivel a közös agrárpolitika tekintetében számos alkalommal hivatkozik a mezőgazdaság által az emberek számára megtermelendő közjavakra és közszolgáltatásokra, viszont csak néhányszor tesz említést az elsődleges mezőgazdasági termelésről és az ágazat versenyképességéről.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hölgyeim és uraim! A költségvetés felülvizsgálata nagy aggodalomra adott okot, azonban a Bizottság olyan bravúros módon terjesztette elénk ezt a dokumentumot, hogy nyugodtabbá és elégedetté váltunk. Ez nem jelenti azt, hogy a Bizottság nem tárt elénk számos olyan problémát, amelyet most át kell gondolnunk. Például: Hogyan tudunk egyensúlyt teremteni a kiadások és a bevételek között? Megoldható, hogy csökkentsük az előbbit és növeljük az utóbbit? Talán a kérdést úgy kellene feltennünk, hogy hogyan növeljük az EU hatékonyságát és hogyan költsünk okosabban.
Azzal kell kezdenünk, hogy a hagyományos infrastruktúrák finanszírozásától elmozdulunk a kutatási infrastruktúrák finanszírozásának irányába. Ennek során azonban bizonyos egyensúlyt kell teremtenünk, amely figyelembe veszi a különböző tagállamok eltérő fejlettségi szintjét. Jól tudjuk, hogy az uniós költségvetésből elköltött mindegy egyes euró jobban megtérül a nemzeti költségvetésből elköltöttnél. Nem feledkezhetünk meg azonban arról, hogy az EU költségvetésébe befizetett minden euró jelentős hasznot és megtérülést biztosít azok számára, akik azt befizették, ám nem csak azok számára, akik megkapják ezt az eurót az uniós költségvetésből. Lényeges szempont, hogy a nettó befizetők is jelentős támogatásokat kapnak a forrásokból, amelyeket ők fizettek be az EU költségvetésébe.
Janusz Lewandowski
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Köszönöm a hozzászólásaikat. Ez nem csupán a tér és az idő véletlenszerű egybeesése; a vita során nyilvánvaló kapcsolatot lehet kimutatni a költségvetési felülvizsgálat és a 2011. évi költségvetés között, vagy akár még a banánkereskedelmi kísérő intézkedések vonatkozásában is. Megkésve érkezett, csakugyan megkésve. Őszintén szólva, a 2007-2013-as pénzügyi tervidőszak felénél járunk, három év van a hátunk mögött és újabb három év áll előttünk.
Köszönöm bátorításukat, és köszönöm, hogy olyan nagyra törőek voltak a következő lépés, a jövőbeli pénzügyi terv bemutatása tekintetében. Köszönöm, hogy a vita során ambiciózusan álltak hozzá a költségvetés mindkét oldalához, többek között a saját forrásokhoz (Daul úr, Le Foll úr, Verhofstadt úr, Böge úr, Dehaene úr, Abad úr, Fernandes úr, Kalfin úr, Durant asszony és La Via úr). Köszönöm, hogy bátorítottak minket a rugalmasságra (Garriga úr) és az egyszerűsítésre (Daul úr) irányuló törekvéseinkben.
Eickhout úr feltett egy kérdést a pénzügyi tranzakciókra és a pénzügyi tevékenységekre kivetendő adóval kapcsolatos álláspontomra vonatkozóan. A mellékletben finom utalás történik arra, hogy a változó műveletek megadóztatása helyett - amely könnyen megkerülhető - inkább a társaságok, azaz a tevékenységek és a tranzakciók megadóztatását részesítjük előnyben. Nem szükséges interkontinentálisan megállapodnunk, hogy elkerüljük az adócsalást.
Garriga úr és Surján úr csalódottak a számadatok miatt. Van egy melléklet, amelyben szerepel némi számszerűsítés és a kohézióval kapcsolatos hatásvizsgálat is. Ez a leglényegesebb pont, ahogy a Parlament álláspontjáról szerzett ismereteim alapján vártam. Ez nem a 2011-2013-as időszak számadatainak felülvizsgálata, mint ahogy azt Böge úr, Gardiazábal Rubial asszony, Haug asszony, Dehaene úr és Abad úr állítja.
Nem lehet egyszerűen pont ilyen kiigazításokat végrehajtani. Jogi alapra van szükségünk; éves alapon hozzáigazíthatjuk a lisszaboni és az EU 2020 stratégiához. Ez megvalósítható, és ez a gyakorlat áll most előttünk a 2011-es, a 2012-es és a 2013-as év tekintetében, azonban ezt nem tehetjük meg egy lépésben minden jogi alapot nélkülöző, egyszerű számszerűsítéssel és a költségvetéssel kapcsolatos új követelmények bevezetésével.
Még nem tudjuk, hogy mi fog kisülni az ITER-programra és az egyéb nagyprojektekre vonatkozó megállapodásokból, amelyeknek 2013-ig további költségei lesznek. Önök most csalódottak, de ez a válaszom.
Ami a mezőgazdaságot illeti, ezzel kapcsolatban kiegyensúlyozott az álláspontom. Ön is tudja, McGuinness asszony, hogy ennél radikálisabb vélemények is vannak azzal kapcsolatban, hogy mit kellene csinálni a mezőgazdasági kiadásokkal. Van egy nagyon erős politikai ellenállás is. Azért vagyunk itt, hogy kiegyensúlyozott véleményt alakítsunk ki, mert végül is minden a kompromisszumról szól, és végső egyetértésre kell jussunk a 27 tagállammal.
Még egyszer köszönöm az észrevételeiket.
Elnök
Lewandowski úr, ön mindig is kiváló képviselő volt, aki megvédte a költségvetést a mi oldalunkról. Reméljük, hogy az itt szerzett tapasztalataikat nem fogják kijátszani a Parlamenttel szemben, hanem inkább arra fogják felhasználni, hogy konszenzusra jussanak a Parlamenttel, és ebben az értelemben teljesen bízunk önben.
