
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin torstaina 18. joulukuuta 2003 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Hyvät kollegat, kuten tiedätte, 26. joulukuuta 2003 vanhassa Bamin kaupungissa Iranissa sattuneessa maanjäristyksessä kuoli ainakin 30 000 ihmistä. Useita tuhansia loukkaantui, ja kymmenet ellei jopa sadat tuhannet kaupungin ja alueen asukkaat ovat joutuneet siirtymään asuinsijoiltaan. Haluan pöytäkirjaan merkittävän selvästi, että parlamentti osoittaa myötätuntoa kaikille maanjäristyksen uhreille sekä päättäväistä käytännön solidaarisuutta heille ja heidän yhteisöilleen tulevien viikkojen ja kuukausien aikana.
Haluan kiinnittää huomiota myös 3. tammikuuta 2004 tapahtuneeseen onnettomuuteen, jossa egyptiläinen tilauslentokone syöksyi Punaiseen mereen ja jossa kuoli 148 ihmistä. Olen jo välittänyt parlamentin surunvalittelut uhrien omaisille ja Ranskan viranomaisille.
Pyydän teitä viettämään minuutin hiljaisuuden sekä maanjäristyksen – tämän hirvittävän luonnonkatastrofin – että lento-onnettomuuden uhrien muistoksi.
Hyvät kollegat, haluan ilmoittaa, että viime yönä täällä Strasbourgin parlamenttirakennuksessa sattui vesivahinko, joka johtui istuntosalin yläpuolella sijaitsevan lämminvesikattilan rikkoutumisesta. Vesi pääsi valumaan istuntosalin alaslaskettuun kattoon ja osittain myös parlamentin jäsenten istuimille ja työpöydille. Valitettavasti joudun kertomaan kollegoilleni sosiaalidemokraattisessa ryhmässä, että heidän paikkansa joutuivat maalitauluksi.
Euroopan parlamentin työntekijät havaitsivat vuodon tänä aamuna klo 4.30 ja he ryhtyivät välittömästi suojaamaan istuntosalia ja kalusteita sekä etsimään vuotokohtaa voidakseen tukkia sen. Tekniset yksiköt ja huoltoyhtiö ovat poistaneet veden alaslasketusta katosta ja kuivattaneet sen, puhdistaneet kalusteet ja tarkastaneet tulkkaus- ja koneäänestyslaitteet. Tekniset yksiköt ovat vakuuttaneet, että alaslaskettu katto ei aiheuta minkäänlaista vaaraa ja että myöskään romahtamisen vaaraa ei ole. Tietääksemme äänestys- tai tulkkauslaitteille ei ole aiheutunut sen vakavampia vahinkoja kuin että 11 järjestelmää ja asemaa on vaihdettu iltapäivän kuluessa. Näin ollen istuntosalin pitäisi olla taas täysin käyttökunnossa. Jos toimintahäiriöitä ilmenee, ilmoittakaa niistä teknisille yksiköille, jotta häiriöt voidaan korjata mahdollisimman pian.(1) 

Puhemies.
   Puhemieskonferenssin torstaina 8. tammikuuta 2004 työjärjestyksen 110 ja 110 a artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu.
Strasbourgin ja Brysselin istuntojaksojen esityslistaan ei ole ehdotettu muutoksia. 
Poettering (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tämän päivän esityslistalla on jäsen Pexin laatima mietintö meren pilaantumiseen liittyvien rikosten seuraamuksista. Jäsen Pex sekä jäsen Doorn ja muutama muu jäsen – tätä ei nyt kannata pelästyä, mutta minun on kerrottava teille, että – he ovat joutuneet lento-onnettomuuteen. Kuulemani mukaan lentokone on suistunut kiitoradalta, mutta kaikki ovat kuitenkin kunnossa. Jäsen Pex pyysi, että hänen mietintönsä käsiteltäisiin mieluummin tänään kuin että sen käsittelyä lykättäisiin. Hän pyysi myös, että mietinnön esittelisi jäsen Bremmer, joka on hyvin perehtynyt aiheeseen, vaikka hän ei olekaan kyseisen valiokunnan jäsen. Välitin tämän pyynnön teille hyvin mielelläni. 
Puhemies.
   Koska komission jäsen on paikalla ja koska parlamentti näyttäisi suostuvan pyyntöön, noudatamme tämän päivän käsittelyjärjestystä suunnitellusti. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, vaikka ilmoitammekin tästä melko lyhyellä varoitusajalla, haluaisimme tehdä torstaina toimitettavaa äänestystä koskevan muutoksen, ja jos mahdollista, jäsen Gebhardt selittää mielellään, minkä vuoksi. 
Gebhardt (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, torstaina meidän on tarkoitus keskustella ja äänestää tutkintojen tunnustamista koskevasta Zappalàn mietinnöstä. Vaikka mietintöä koskeva keskustelu voidaankin täysin esteettä käydä torstaiaamuna, pyytäisin kuitenkin siirtämään mietinnöstä toimitettavaa äänestystä kuun lopussa pidettävälle Brysselin istuntojaksolle. Tähän ryhmäni puolesta esittämääni pyyntöön on kaksi syytä.
Ensinnäkin muutama tarkistus on vielä tarkastettava ennen kuin ne annetaan tänään käännettäväksi, ja aikaa on todella vähän. Uskon, että tarkistuksia tulee lopulta olemaan yli 300.
Toisena syynä on, että monet parlamentin jäsenet lentävät torstaiaamuna Intiaan Maailman sosiaalifoorumiin. Ammattipätevyyden tunnustaminen on hyvin tärkeä aihe ja se koskettaa monia kansalaisia. Tämän vuoksi olisi todella järkevää ja asianmukaista, että äänestykseen osallistuisi suuri määrä parlamentin jäseniä. Sen vuoksi haluamme siirtää äänestyksen sellaiseen ajankohtaan, jolloin voimme taata, että mahdollisimman moni meistä on paikalla. Näin ollen pyydämme, että äänestys siirrettäisiin kuun lopussa pidettävälle Brysselin istuntojaksolle mutta keskustelu käytäisiin kuitenkin torstaiaamuna.
Lehne (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, haluan kommentoida tätä aihetta esittelijän puolesta. Minulle kerrottiin, että hän olisi mielellään suonut mietintöä koskevan äänestyksen toimittamisen tällä viikolla. Yksi syy siihen on, että kokemuksemme mukaan osallistujamäärä on suurempi Strasbourgin kuin Brysselin istunnossa. Mietinnön aihe on erittäin tärkeä, ja siitä on käyty keskusteluja jo monien kuukausien ajan. Valiokunta on lykännyt mietintöä koskevaa äänestystä kerta toisensa jälkeen eikä vähiten sen vuoksi, että asia on niin tärkeä ja ongelmallinen. Tällä kertaa olemme kuitenkin sitä mieltä, että on tullut aika tehdä päätös ja että se voidaan tehdä tällä viikolla. 
Puhemies.
   Tämä kysymys on nyt melko ongelmallinen, eikä vain sen vuoksi, että siitä on tehty erilaisia ehdotuksia, vaan myös sen vuoksi, että kabinettini on ottanut yhteyttä esittelijään, ja ymmärtääkseni hänen kannattamansa toimintalinja poikkeaa täällä ehdotetusta. Ehdotan, että katsomme huomisen istunnon alussa, voidaanko tänään ehdotettuja vaihtoehtoja sovittaa yhteen. Hyväksyykö parlamentti ehdotuksen? 
Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, voisimmeko tehdä sen huomenna ennen puolen päivän aikaan toimitettavaa äänestystä? 
Puhemies.
   Kyllä, se onkin itse asiassa parempi, sillä huomisen äänestyksen alussa on enemmän jäseniä paikalla. Hyvät kollegat, pyydän teitä tällä välin kuulemaan toisianne ja toivon, että pääsette asiasta yksimielisyyteen.
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana äänestys kiireellistä käsittelyä koskevasta pyynnöstä.
Tämä pyyntö esitettiin edellisen täysistunnon lopussa. 
Herzog (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin pyydän jäsen Randzio-Plathin puolesta anteeksi, ettei hän voi nyt olla läsnä. Talous- ja raha-asioiden valiokunta äänestää kysymyksestä tänä iltana 158 artiklan 1 kohdan mukaisessa yksinkertaistetussa menettelyssä, joten äänestyksen tulos saadaan pian selville. Uskon meidän pääsevän asiasta sopimukseen, mutta äänestys toimitetaan tänä iltana.
Puhemies.
   Tämäniltaisen kokouksen jälkeen voitte siis antaa lopullisen suosituksen. Haluatteko näin ollen päättää kiireellisestä käsittelystä huomenna istunnon alussa? 
Herzog (GUE/NGL ).
    Voimme hyväksyä ehdotuksen nyt heti. 

Titley (PSE ).
    Arvoisa puhemies, viime maanantaina toimistooni tuotiin palopommi, joka oli osoitettu minulle mutta jonka aukaisi eräs henkilökuntani jäsen. Haluan kiittää kollegojani heidän solidaarisuudestaan ja tuestaan. Tapahtuma oli hyvin järkyttävä, mutta se on asetettava kuitenkin oikeisiin mittasuhteisiin: toisille parlamentin jäsenille on tapahtunut paljon pahempaa. Erityisen pelottavaa oli se, että kirjeen avasi henkilökuntani jäsen, joka olisi voinut olla esimerkiksi työharjoitteluaan suorittava opiskelija. Se oli mielestäni kaikkein raukkamaisinta tässä teossa.
Samalla kun meidän on ryhdyttävä turvatoimiin, toivon, että emme anna muurien nousta meidän ja äänestäjien välille, sillä juuri siihen rikolliset pyrkivät: demokraattisen yhteiskunnan horjuttamiseen. Tästä olemme nähneet aiemmin useita esimerkkejä.
Ehkä järkyttävintä on se, että Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen (UK Independence Party) jäsen Farage julkaisi opportunistisen lehdistötiedotteen, joka osoitti parhaimmillaan erittäin huonoa makua ja joka oli pahimmillaan terrorismin puolustuspuhe. Lehdistötiedotteen julkaisemisen jälkeen henkilökuntani on joutunut vahinkojen lisäksi kärsimään myös loukkauksista, sillä Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen kannattajat ja jäsenet ovat lähettäneet heille paljon sähköpostiviestejä, jotka ovat suoraan sanottuna loukkaavia ja äärimmäisen kiihkomielisiä, kuten esimerkiksi se ehdotus, jonka mukaan pommin olisi pitänyt olla isompi. Tämä on vahvistanut käsitystäni siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue on yhteiskunnasta syrjäytyneiden vainoharhaisten ja taantumuksellisten henkilöiden muodostama ryhmä, joka on nyt selvästi valmis liittymään niihin, jotka puhuvat hallitusten väkivaltaisen kaatamisen puolesta.
Parlamentissa on ollut ennenkin terrorismin puolustajia, joista erityisesti mainittakoon Herri Batasuna -puolueen edustajat. Arvoisa puhemies, olen pettynyt ja häpeissäni sen vuoksi, että yksi Yhdistyneen kuningaskunnan puolueista on omaksunut saman asenteen, ja toivon, että tuomitsette sen.
Puhemies.
   Jäsen Titley, parlamentti osoittaa teille ja henkilökunnallenne täydellistä solidaarisuutta.
Monet kollegat haluavat esittää puheenvuoron tästä aiheesta, mutta sen jälkeen haluaisin esittää muutamia huomioita niistä toimista, joihin on ryhdytty viimeviikkoisten tapahtumien vuoksi. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää niistä lukemattomista ystävyyden ja solidaarisuuden osoituksista, joita olen vastaanottanut käytännössä kaikkialta maailmasta, kaikilta toimielimiltä – huomaan, että komission varapuheenjohtaja de Palacio on paikalla – ja monilta parlamentin jäseniltä kaikista poliittisista ryhmistä sen jälkeen, kun Bolognasta lähetetty paketti toimitettiin perille.
Arvoisa puhemies, mielestäni toimielinten ei pitäisi antaa näiden tapahtumien säikäyttää. Mielestäni nyt jos koskaan on jatkettava työtä yhtenäisen Euroopan puolesta – ottamalla huomioon ne ensisijaiset toimenpiteet, jotka puheenjohtajavaltio Irlanti esittelee meille ylihuomenna – ja Euroopan unionin perustuslain puolesta. Arvoisa puhemies, Eurooppa haluaa ja tarvitsee perustuslain, sellaisen perustuslain, jonka piiriin meidän kaikkien on kuuluttava.
Arvoisa puhemies, koska terrorismin uhka koskettaa yhtä lailla meitä kaikkia – ja nyt on mielestäni oikea hetki ilmaista espanjalaisena kiitollisuuteni siitä jatkuvasti kannustuksesta, jota olemme saaneet Euroopan parlamentilta taistelussamme ETA-terroristiryhmää vastaan – on tärkeää, että jatkamme yhdessä ja että kaikki myös reagoivat yhdessä ja yhdenmukaisesti. Kuten jäsen Titley totesi, reaktiomme on oltava rauhallinen, ei siis hysteerinen vaan sellainen, jossa hyödynnetään kaikkia keinojamme ja päättäväisyyttämme. Tällä tavoin vapautta – arvoisa puhemies, haluaisin todeta, että tämä istuntosali edustaa Euroopan kansalaisten vapautta – ei loukattaisi julmasti eikä rankaisematta raakuudella, joka on se ainoa asia, jota terrorismi edustaa.
Poettering (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minun ei ollut varsinaisesti tarkoitus esittää mielipidettäni, mutta koska monet parlamentin jäsenet ovat jo käyttäneet puheenvuoron, teen sen kuitenkin. Parlamentille on oltava ehdottoman selvää, että emme anna kenenkään – olivatpa he terroristeja, anarkisteja tai ketä muita tahansa – painostaa meitä. Vakuutamme, että Euroopan yhdentyminen on rauhan, ymmärryksen ja sovittelun työtä, eikä kukaan Euroopassa tai missään muualla maailmassa voi saada meitä muuttamaan tavoitettamme. Meidän olisi pohdittava, miten voimme parantaa turvallisuuttamme, mutta meidän olisi myös jatkettava sinnikkäästi työtämme rauhan puolesta ja Euroopan yhdentämiseksi.
Farage (EDD ).
    Arvoisa puhemies, kyseisen tapahtuman jälkeen olen toistuvasti sanonut tuomitsevani sen, että poliittisiin tavoitteisiin pyritään väkivallan keinoin. Toistin tätä koko viime viikon ajan ja olen pettynyt, että jäsen Titley ei ole halunnut kuunnella minua. Jos hän on, kuten hän sanoo, saanut suoria uhkauksia ihmisiltä, jotka väittävät olevansa Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen kannattajia tai jäseniä, hänen olisi annettava näiden henkilöiden nimet minulle välittömästi, sillä he joutuisivat heti kurinpitomenettelyyn ja heidät erotettaisiin puolueestamme.
Olemme suvaitsevainen, ei-lahkolainen ja demokraattinen poliittinen puolue, mutta uskallamme myös sanoa, että on vaarallista jatkaa Euroopan yhdentymisprosessia ilman, että Euroopan kansa hyväksyy sen täydestä sydämestään. Eikö olisi parempi, että Euroopan perustuslaista äänestettäisiin demokraattisesti jokaisessa Euroopan unionin maassa ja että kansalaiset itse saisivat päättää kohtalostaan ammattipoliitikkojen sijaan? Jos näin ei tehdä, se voisi olla sellainen virhe, jolla on historiallisia seurauksia, ja nämä voisivat puolestaan johtaa vakaviin levottomuuksiin tulevaisuudessa. 
Puhemies.
   Bolognan entisellä pormestarilla eli varapuheenjohtaja Imbenillä on puheenvuoro. 
Imbeni (PSE ).
    Arvoisa puhemies, en puhu Bolognan entisen pormestarin tai Bolognassa valitun Euroopan parlamentin jäsenen ominaisuudessa. Olen tietenkin osoittanut solidaarisuuttani niitä kohtaan, joita nämä väkivaltaisuudet koskevat konkreettisesti. Olen kuitenkin myös samaa mieltä niiden kanssa, jotka sanovat, että emme saa antaa liikaa julkisuutta niille, jotka haluavat heikentää demokraattisia toimielimiä väkivallan ja pelottelun keinoin.
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron pyytääkseni teitä ja kollegoitani kannattamaan Norjan entisen pääministerin pari päivää sitten esittämää ajatusta eli Nobelin rauhan palkinnon myöntämistä Euroopan unionille. Kuten jäsen Poettering totesi hetki sitten, tämä on niin suurenmoista ja harvinaislaatuista rauhan työtä, ettei sellaiseen ole aiemmin pystytty. Mielestäni Euroopan unioni – en tarkoita Euroopan parlamenttia, neuvostoa tai komissiota vaan koko unionia – voisi täysin perustellusti pyytää ja kannattaa Nobelin rauhan palkinnon myöntämistä unionille. Toivon, että kaikki parlamentin jäsenet, alkaen teistä, arvoisa puhemies, kannattavat tätä ajatusta.
Puhemies.
   Arvoisat kollegat, voin vakuuttaa, että viimeviikkoisten tapahtumien jälkeen olemme olleet hyvin tiiviissä yhteydessä jäsenvaltioiden turvallisuuspalveluihin erityisesti jäsen Titleyn kokemien tapahtumien vuoksi.
Olemme tarkastaneet rakennusten turvajärjestelyt hyvin perusteellisesti. Tarkastuksessa nousi esille myös useita toimintaan liittyviä kysymyksiä. Otimme ne käsiteltäväksi ja jatkamme niiden käsittelyä huolellisesti. Kysymyksestä keskusteltiin yksityiskohtaisesti viime viikolla puhemieskonferenssissa ja siitä keskustellaan pitkään taas tänään puhemiehistössä. Voin vakuuttaa teille, että asiaa käsitellään odottamallanne tavalla. On tärkeää tietää, mihin ryhdymme ja mihin meidän pitäisi ryhtyä, mutta on tärkeää myös pitää tämä omana tietonamme.
Viimeviikkoisiin tapahtumiin liittyvänä viimeisenä huomiona toteaisin, että meidän on tehtävä selväksi, että demokraattisesti valittuja henkilöitä vastaan tehdyillä terrori-iskuilla ei ole minkäänlaista oikeutusta – syystä tai paikasta riippumatta – ja tämä koskee viimeviikkoisten tapahtumien vuoksi myös Euroopan parlamentin jäseniä. Kukaan Euroopan parlamentin jäsenistä ei saa pyrkiä ylläpitämään mitään sellaista, joka ei ole kestävää ja jota ei voida hyväksyä.
Maaten (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin puhua teille täysin eri asiasta, nimittäin Valenciassa sovellettavasta pakkolunastuslaista – LRAU:sta – jolla säännellään kaupunkikehitystoimia ja jolla rikotaan mielestäni selvästi monia kansainvälisiä sopimuksia, myös Euroopan unionin perusoikeuskirjaa. Näyttää siltä, että Valencian viranomaiset ovat laatineet tämän stalinistisen lain siksi, että he voivat toteuttaa halvalla omia suunnitelmiaan. Laissa säädetään, että pakkolunastusta voidaan käyttää yhteisen edun hyväksi, mutta käytännössä tämä johtaa siihen, että hankkeiden suunnittelijoilla on lupa toteuttaa tuottoisia suunnitelmiaan. Kodistaan häädetyille talon omistajille maksettavat korvaukset ovat naurettavan pieniä, pakkolunastuksesta ei voida valittaa, ja asukkaille, jotka ovat usein eläkkeellä olevia ulkomaalaisia, ei edes ilmoiteta asiasta. Aivan kuin olisimme palanneet keskiaikaan. Sen vuoksi pyydän yhtä parlamentin tutkintalautakunnista tutkimaan, onko tämä laki kansainvälisten sopimusten vastainen, ja keskeyttämään lain soveltamisen tutkimusten ajaksi. 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tällä viikolla tulee kuluneeksi kaksi vuotta siitä, kun noin 660 henkilöä vangittiin Guantánamo Bayssa ilman syytteitä tai oikeudenkäyntiä. Amnesty Internationalin mukaan osa heistä on alaikäisiä.
Parlamentti on äskettäin todennut olevansa huolissaan siitä, että näitä henkilöitä pidetään edelleenkin vangittuina ilman syytteitä tai oikeudenkäyntiä, ja vaatinut, että heitä kuullaan oikeudenmukaisesti ja avoimesti ja että heille annetaan oikeus valita oma puolustusasianajaja.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä ottamaan yhteyttä suoraan Yhdysvaltain kongressiin ja välittämään sille parlamentin huolenaiheet sekä kehottamaan neuvoston puheenjohtajaa ottamaan yhteyttä Yhdysvaltain viranomaisiin ja pyytämään häntä välittämään niille huolenaiheemme.
Jos kiellämme terrorismin vastaisessa taistelussa ihmisiltä heidän kansalaisoikeutensa ja poliittiset oikeutensa, horjutamme omaa demokratiaamme.
Puhemies.
   Edustaessani Euroopan parlamenttia joulukuussa 2003 Brysselissä pidetyssä huippukokouksessa, puhuin nimenomaan tästä ja viittasin kaikkiin toimielinten yhteydenottoihin Yhdysvaltoihin, sen hallintoon ja kongressiin. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, viime viikolla pidetyssä Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön liiton kokouksessa Intia ja Pakistan ilmoittivat tapaavansa uudelleen kuukauden kuluessa ja ryhtyvänsä kahdenvälisiin luottamusta lisääviin toimiin, joihin kuuluu muun muassa keskustelu Kashmirin tilanteesta. Parlamentti suhtautuu myönteisesti siihen, että jännitys on vähitellen lauennut maailman vaarallisimmassa kriisipesäkkeessä, joka vasta kaksi vuotta sitten oli ydinsodan partaalla. Kumpikin maa on julistanut tulitauon Kashmirin valvontalinjalla, avannut jälleen lento- ja bussiliikenneyhteydet ja allekirjoittanut kauppasopimuksen. Maaliskuussa Intian krikettijoukkue matkustaa Pakistaniin ensimmäistä kertaa kymmeneen vuoteen. Urheilu ja ystävyys kulkevat käsi kädessä. Kehotan presidentti Musharrafia kuitenkin samalla varmistamaan, että terroristien tunkeutumisesta rajan yli tehdään loppu, ja suhtaudun myönteisesti tämänpäiväiseen uutiseen siitä, että ne henkilöt, joita syytetään presidentin murhayrityksestä, on vangittu. Olen varma, että parlamentti haluaa kannustaa ja tukea rauhanprosessia. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää niitä parlamentin jäseniä, jotka ovat allekirjoittaneet asiakirjan, jossa osoitetaan solidaarisuutta Portugalissa abortin vuoksi syytettyinä oleville ja jälleen oikeuteen joutuneille naisille. Oikeudenkäyntiä jatketaan huomenna Aveiron rikostuomioistuimessa. Noin kaksi vuotta sitten sattuneen Maian tapauksen jälkeen uusia tapauksia on tullut säännöllisesti esille. Huolimatta Euroopan parlamentin 3. heinäkuuta 2003 antamasta päätöslauselmasta, jossa suositellaan olemaan ryhtymättä rikosoikeudellisiin toimiin abortin tehneitä naisia vastaan, todellinen sosiaalinen tilanne ei ole vaikuttanut Portugalin lainsäädäntöön. Tämä julma laki pakottaa naiset turvautumaan salaa tehtäviin abortteihin, kohtelee heitä kuin rikollisia, asettaa heidät syytetyn penkkiin ja saattaa toimittaa heidät jopa kolmeksi vuodeksi vankeuteen.
Hyvät kollegat, pyydän teitä siis osoittamaan solidaarisuutta näitä naisia kohtaan ja kehottamaan Portugalin kansalliskokousta tarttumaan laittomia abortteja koskevaan ongelmaan sekä kumoamaan lain, jossa nämä naiset tuomitaan.
Cappato (NI ).
   Arvoisa puhemies, joulukuun alussa ilmoitettiin, että Euroopan komissio oli saanut päätökseen neuvottelut Syyrian kanssa tehtävästä assosiaatiosopimuksesta, mutta sen jälkeen emme ole kuulleet sopimuksesta enää mitään. Mielestäni terrorismin vastaisen taistelun vuoksi ei kannata jäädä pohtimaan Syyrian sekä Hamasin, Islamilaisen jihadin ja Hizbollahin kaltaisten järjestöjen välisiä suhteita tai Syyrian niille antamaa suoraa tukea. Koska Euroopan unioni on osoittanut vuosien saatossa olevansa kykenemätön varmistamaan, että assosiaatiosopimuksiin lisättävää ihmisoikeuslauseketta noudatetaan, komission olisi annettava ennen asiasta käytävää keskustelua parlamentille kaikki asiaankuuluvat tiedot siitä, miten oli mahdollista, että unioni teki assosiaatiosopimuksen Syyrian kaltaisen maan kanssa. 
Morgantini (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Tel Avivin lentokentällä minulle ojennettiin asiakirja, jolla pyritään rajoittamaan liikkumista Palestiinan miehitetyillä alueilla eli Länsirannalla ja Gazan alueella. Niiden, jotka haluavat mennä palestiinalaishallinnon alueelle, on saatava siihen kirjallinen lupa, ja ilman lupaa Israelin viranomaiset voivat – lainaan kyseistä asiakirjaa – karkottaa maasta, pidättää ja asettaa syytteeseen sellaiset henkilöt, jotka menevät Palestiinan itsehallintoalueelle. Mielestäni tämä on erittäin vakava teko, joka loukkaa palestiinalaishallinnon suvereniteettia. Muuri estää palestiinalaisia liikkumasta vapaasti, ja nyt Israelin viranomaiset päättävät, ketä palestiinalaiset voivat tavata ja ketä eivät. Toisin sanoen, vanginvartijat myöntävät vangeilleen lupia. Sama asiakirja toimitettiin Euroopan unionin sopimuskumppaneille ja virkamiehille.
Tämän vuoksi kehotan puhemiestä, Euroopan komissiota ja neuvoston puheenjohtajaa puuttumaan asiaan ja kysymään Israelin viranomaisilta, miksi ne rajoittavat tällä tavoin ihmisten liikkumista. Laitan tämän monille ulkomaalaisille annetun asiakirjan kiertämään. 
Nordmann (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, haluan puhua juutalaisten maailmankongressin ja Euroopan komission välisestä viimeviikkoisesta kiistasta. Tarkoituksenani ei ole pahentaa kiistaa, vaan todeta, että se sai alkunsa kertomuksesta, jota Euroopan toimielimet eivät ilmeisesti ole vielä julkaisseet ja jossa käsitellään valitettavasti liiankin todellista kysymystä. Kertomuksessa käsitellään antisemitismin uudelleen nousua monissa maissa ja erityisesti Ranskassa, jossa arabit kiusaavat ja ahdistelevat juutalaislapsia päivittäin heidän uskontonsa vuoksi ja toistavat näin tuhoisin seurauksin Lähi-idän konfliktista tuttua kaavaa.
Arvoisa puhemies, haluaisin teidän jouduttavan tämän kertomuksen julkaisua, jotta suunnitellut asiaa koskevat seminaarit voidaan todella järjestää ja nopeasti. Euroopan unioni voi toimivaltansa mukaisesti täyttää antamansa sitoumukset erityisesti parlamentin avulla. 
Puhemies.
   Jäsen Nordmann, uskon parlamentin olevan tyytyväinen halukkuuteenne lisätä kysymyksen avoimuutta julkaisemalla raportti.
Gorostiaga Atxalandabaso (NI ).
    Arvoisa puhemies, aluksi haluan kommentoida jäsen Titleyn esittämiä huomioita. Ensinnäkin haluaisin sanoa hänelle, että hän saa kaiken myötätuntoni ja tukeni. Emme tiedä vielä, kuka on vastuussa tästä teosta, jota emme voi hyväksyä.
Jäsen Titley totesi, että Herri Batasuna ylistää parlamentissa terrorismia. Haluan sanoa hänelle, että parlamentin kunnianarvoisana jäsenenä hän työskentelee nyt puheenjohtajavaltio Irlannin johdolla. Hän voi tarkistaa parlamentin kaikki pöytäkirjat, ja jos hän löytää puheistani yhdenkin sanan, joka ylistää terroristeja, hänen olisi kerrottava siitä. En usko hänen löytävän mitään. Jos tästä on todisteita, hänen olisi esitettävä ne puheenjohtajavaltio Irlannille. 
Galeote Quecedo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Gorostiaga ei ole koskaan tuominnut yhtään ETAn iskua riippumatta siitä, keihin iskut ovat kohdistuneet. Hän on toisinaan pahoitellut sitä, että iskuissa on kuollut ihmisiä, mutta hän on aina puolustellut ETAn terroritekoja. Juuri tämä on terrorismin ylistämistä, ja sen vuoksi haluan osoittaa solidaarisuuttani jäsen Titleylle sen johdosta, mitä hänelle tapahtui ja mitä hän on tänään sanonut.
Patakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, edellisessä täysistunnossa pyysin, että parlamentti viettäisi minuutin hiljaisuuden niiden lasten ja muiden siviilien muistoksi, jotka ovat kuolleet turhaan miehittäjien tekemissä pommituksissa Irakissa ja Afganistanissa. Pyysin, että hiljaisuus vietettäisiin tänään. Edellisen istunnon puhemies sanoi ottavansa asian esille puhemiehistössä. Haluaisin tietää, otitteko asian esille ja keskustelitteko minuutin hiljaisuuden viettämisestä. 
Hudghton (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, juuri ennen joulua järjestimme Brysselissä vuotuisen farssin, joka tunnetaan myös nimellä kalatalousministerien neuvosto. Siinä pohdittiin saaliskiintiötä vuodeksi 2004 sekä turskan elvyttämistoimenpiteitä pitemmällä aikavälillä. Skotlannin rannikko- ja saaristoyhteisöjen kannalta keskustelujen tulos oli jo toisena peräkkäisenä vuonna fiasko. Samalla kun neuvosto nosti koljan saaliskiintiöitä, mikä oli toki myönteinen asia, se kuitenkin vähensi Skotlannin laivaston merelläolopäivät 15:een ja rajoitti myös laivaston pääsyä tietyille tärkeille alueille. Tämän seurauksena monet kalastusalukset menevät todennäköisesti vararikkoon.
On uskomatonta, että Yhdistyneen kuningaskunnan johtama ministerijoukko hyväksyi vapaaehtoisesti tämän Skotlannille kohtalokkaaksi koituvan paketin! Ei ole siis ihme, että monet skotlantilaiset ovat nyt menettäneet täysin uskonsa yhteiseen kalastuspolitiikkaan.
Kehotan Euroopan komissiota ottamaan tämän paketin uudelleen käsiteltäväksi ja myöntämään sen, että sen antamaa toimimatonta ja syrjivää asetusta on tarkasteltava uudelleen. 
Vallvé (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, sain kuulla, että 29. joulukuuta 2003 noin kahden aikaan aamulla Valenciaan kuuluvalla Russafan alueella sijaitsevaan Casal Jaume I -kulttuurikeskukseen hyökkäsi tuntemattomia henkilöitä. Kaikki Casal Jaume I -keskukset kuuluvat Valencian kulttuuritoimintaa edistävään yhdistykseen (Acció Cultural del País Valencià), jonka tavoitteena on tutkia, tukea ja edistää Valencian kulttuuriperintöä.
Acció Cultural -yhdistyksessä on yli 9 000 jäsentä. Casal Jaume I -keskusten jäsenissä on myös paljon nuoria. Seuraavana päivänä keskuksessa järjestettiin lehdistötilaisuus, ja toimittajat näkivät itse hyökkäyksen aiheuttamat vahingot. Acció Cultural -yhdistyksen pääsihteeri totesi, että heinäkuusta 2001 lähtien Valencian ja lähistöllä sijaitsevien Llírian, Carletin, Suecan ja Vila-Realin kaupunkien Casal Jaume I -keskuksiin on tehty 21 hyökkäystä. Jopa Valencian kansallispuolueen (Bloc Nacionalista Valencià) päämajaan on hyökätty. Valenciassa kulttuuriperintöä ja edistyksellisiä arvoja edistävät ja tukevat puolueet ja yhdistykset joutuvat jatkuvasti väkivallan kohteeksi. Kaikista hyökkäyksistä on ilmoitettu poliisille. Väkivalta lisääntyy koko ajan: toisia on uhkailtu ja toisten kimppuun on käyty. Toistaiseksi hallituksen toimet eivät ole olleet riittäviä. 
Evans, Robert J.E. (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen varma, että kaikki parlamentin jäsenet ilmaisevat huolestuneisuutensa ja osanottonsa niiden 21 albanialaisen puolesta, jotka kuolivat äskettäin heidän veneensä haaksirikkouduttua Albanian rannikon edustalla lähellä Vloraa.
Koska pyrimme aivan oikein kehittämään yhteistä turvapaikkapolitiikkaa sekä laillista maahanmuuttoa koskevaa yhteisön politiikkaa, tämä ja vastaavanlaiset onnettomuudet ovat saaneet meidät huomaamaan yhä selvemmin, että EU:n on oltava jatkuvasti tietoinen sitä ympäröivistä vähävaraisemmista valtioista ja pyrittävä yhä voimakkaammin tukemaan näitä maita, joista Albania on vain yksi esimerkki. 
Corrie (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, pahoittelen, että joudun jälleen esittämään Air Francea koskevan valituksen. Tällä kertaa kysymys on lentokoneeseen nousemisesta. Aiemmin lähdimme terminaalista 2D, jossa on paljon turvatarkastuslaitteita ja jossa asiat sujuivat joustavasti, mutta kahden viime kuukauden aikana olemme lähteneet terminaalista 2B, jossa on yksi pieni turvatarkastuslaite. Tänään turvatarkastuksesta läpi pääseminen kesti 40–45 minuuttia. Puhun niiden muutaman tulkkausosaston henkilöstöön ja muuhun henkilökuntaan kuuluvan hyvin stressaantuneen matkustajan puolesta, jotka olivat itkun partaalla pelätessään, etteivät ehdi lennolle.
Parlamentin jäsenet, jotka menivät odotushalliin ja joita kutsuttiin oikealla hetkellä, saivat huomata, että heidän oli vielä jonotettava 40 minuutin ajan. Lentokone pääsi lähtemään selvästi jäljessä aikataulusta. Voisitteko ehkä pyytää parantamaan näitä palveluja? 
Puhemies.
   Jäsen Corrie, olin samalla lennolla ja aion todellakin ottaa asian esille. Ollako vai eikö olla terminaalissa 2B, kas siinä kysymys, joka meidän on esitettävä! 
Ahern, Nuala (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää parlamentin huomiota äskettäin ilmastonmuutoksen vaikutuksista tehtyihin tutkimuksiin, jotka on julkaistu tieteellisessä -julkaisussa. Tutkimuksissa osoitetaan, että ilmastonmuutoksen seurauksena valtava määrä sekä kasvi- että eläinlajeja on hävinnyt. Kultakonna on näistä lajeista kaikkien mieleenpainuvin, vaikkei ehkä kaikkien maineikkain.
Tämän perusteella pyytäisin, että komission jäsen de Palacio peruisi joulukuussa esittämät kommenttinsa Kioton sopimuksen kuolemasta ja pyrkisi elvyttämään sopimusta sekä tehostamaan toimiaan, jotta Venäjäkin saataisiin allekirjoittamaan se. 
Puhemies.
   Komission jäsen voi merkitä tämän muistiin. Mielestäni yhteispuheenjohtajanne on jo ottanut kysymyksen esille parlamentissa, ja mielestäni komission jäsen vastasi siihen tuolloin kattavasti – ja kiisti väitteen. Hän saattaa haluta kommentoida asiaa myöhemmin lyhyesti. Emme keskustele siitä nyt. Komission jäsen kuuli jo kantanne ja hän voi vastata teille asianmukaisesti.
Ahern, Nuala (Verts/ALE ).
    Vakuutan, että tarkistimme tuona päivänä, että komission jäsen oli todellakin sanonut niin kuin väitimme. Puheenjohtaja Prodi ei kiistänyt näitä kommentteja. Hän vain totesi, että Kioton sopimus on tärkeä ja että sen täytäntöönpanoa jatketaan. Haluaisin komission jäsenen itse kertovan, mitä hän tarkalleen ottaen sanoi tai jätti sanomatta.
Puhemies.
   Kun ryhdymme käsittelemään lentoturvallisuutta, komission jäsen voi haluta poiketa aiheesta lyhyesti. En kuitenkaan anna komission jäsenelle puheenvuoroa nyt. 
Korakas (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, ystäväni Patakis otti äsken esille mielestäni vakavan kysymyksen. Hän pyysi jo edellisessä täysistunnossa, että parlamentti viettäisi minuutin hiljaisuuden niiden 16 lapsen muistoksi, jotka kuolivat joulukuun alussa amerikkalaisten miehittäjien pommituksessa Afganistanissa, sekä Afganistanissa ja Irakissa sotatoimien uhriksi joutuneiden siviilien muistoksi. Kyseisen istunnon puhemies vakuutti ilmoittavansa asiasta teille.
Tänään ystäväni Patakis toisti pyyntönsä. Toisinaan parlamentti viettää minuutin hiljaisuuden monenlaisten uhrien muistoksi, jopa miehittäjien välisten välikohtausten uhrien muistoksi. Arvoisa puhemies, puhtaan myötätunnon nimissä meidän olisi mielestäni hyväksyttävä ystäväni pyyntö. 
Puhemies.
   Pyyntö on merkitty muistiin. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma lentoturvallisuudesta ja EU:n ja Yhdysvaltojen välisestä sopimuksesta henkilötietojen luovuttamisesta Atlantin ylittävien lentojen yhteydessä.
Jäsen Gorostiaga, tämä ei ole keskustelu. Yritän aina mahdollisuuksien mukaan antaa jäsenille – myös teille – puheenvuoron. Jos haluatte vielä esittää kommentteja, teidän on esitettävä ne kahden kesken suoraan kollegoillenne. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, viime vuosina on ollut liikaakin tapauksia, jotka ovat saaneet meidät kiinnittämään huomiota lentoliikenteen turvallisuuteen. Ennen kuin ryhdyn käsittelemään Atlantin ylittäviä lentoja, haluan esittää surunvalitteluni 3. tammikuuta sattuneen Flash Airlines -yhtiön lentokoneen hirvittävän onnettomuuden johdosta, jossa kuoli 148 ihmistä, joista suurin osa oli Euroopan kansalaisia. Me kaikki varmasti otamme osaa niiden perheiden suruun, joita onnettomuus koskettaa. Aivan ensimmäiseksi haluaisin kuitenkin todeta, että jälleen kerran meidän on odotettava tutkimuksen tuloksia saadaksemme tietää tarkasti, missä oloissa onnettomuus tapahtui.
Viime vuosina lentoturvallisuuden kehittäminen on ollut yksi komission, minun itseni ja koko liikenteen pääosaston suurimmista huolenaiheista ja tärkeimmistä tehtävistä. Olemme saaneet tällä alalla aikaan selvää edistystä: olemme antaneet direktiivin onnettomuuksien ilmoittamisesta siviili-ilmailun alalla, olemme hyväksyneet nyt jo toiminnassa olevan Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisen, olemme hyväksyneet ilma-alusten varmentamista ja huoltoa koskevat säännöt, joita kyseisen viraston on noudatettava, ja olemme myös edistyneet yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevassa Single Sky -aloitteessa, jonka tarkoituksena on parantaa turvallisuutta Euroopan ilmatilassa.
Valitettavasti nämä toimet eivät suoranaisesti liity tähän tapaukseen – mikä ei ehkä toisaalta ole valitettavaa. Tässä on kysymys eri asiasta. Tietyt lentokonetta koskevat ongelmat olivat tiedossa – esimerkiksi se, mitä tapahtui, kun kone määrättiin palaamaan Ateenan lentoasemalle teknisistä syistä – ja tuntuisi johdonmukaiselta, että ne olisi tallennettu siihen tietokantaan, jota koskevan direktiivin hyväksyitte viime vuonna. On kuitenkin todettava, että tämä direktiivi ei tule voimaan vielä vuoteen.
Lentoturvallisuusvirasto on ollut toiminnassa 28. syyskuuta alkaen, ja varmentamista koskevien kansallisten valtuuksien osalta sen vastuu rajoittuu yhteisössä rekisteröityihin ilma-aluksiin, toisin sanoen niihin ilma-aluksiin, jotka on rekisteröity yhteisön lipun alle. Sen vuoksi viraston vastuu ei ulotu Flash Airlines -yhtiön ilma-aluksiin. Chicagon yleissopimuksen mukaan lippuvaltio – se valtio, jossa ilma-alus on rekisteröity – on vastuussa siitä, että nämä ilma-alukset noudattavat kansainvälisiä turvallisuussääntöjä Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön valvonnassa.
Jäsenvaltioilla on kuitenkin mahdollisuus tarkastaa, noudattavatko niiden alueelle tulevat yhteisön ulkopuolisen maan ilma-alukset näitä sääntöjä. Valvonnan helpottamiseksi unionin jäsenvaltiot ja tietyt Euroopassa sijaitsevat yhteisön ulkopuoliset maat perustivat vuonna 1996 pidetyssä Euroopan siviili-ilmailukonferenssissa (ECAC) ilma-alusten tarkastamista ja siihen liittyvien tietojen vaihtoa koskevan SAFA-järjestelmän. Euroopan komissio yhteisrahoittaa tätä ohjelmaa ja osallistuu siihen tarkkailijan ominaisuudessa.
Tämän ohjelman avulla on voitu vaihtaa tietoja niistä kuudesta tarkastuksesta, jotka on tehty Ranskassa, Saksassa ja Puolassa sen jälkeen kun Sveitsi kielsi Flash Airlines -yhtiön Boeing 737 -lentokonetta laskeutumasta maaperälleen. Vaikka vuosittain tehdään noin 3 000 tarkastusta, ei voida mitenkään taata, että jokainen unionin jäsenvaltio tekee niitä, tai sitä, miten näitä tarkastuksia tehdään. Järjestelmä ei takaa yhteisten toimien hyväksymistä eikä varsinkaan tarkastusten ja toimien avoimuutta, eikä siihen myöskään sisälly sanktiomenettelyjä sellaisia jäsenvaltioita kohtaan, jotka eivät noudata sääntöjä.
Mielestäni tästä avoimuuden puutteesta on haittaa niille yhtiöille, jotka noudattavat turvallisuussääntöjä tarkimmin. Koska ei tiedetä, että nämä yhtiöt noudattavat sääntöjä, ja koska ei tiedetä, että turvallisuusvaatimuksiin vakavimmin suhtautuvat yhtiöt tarjoavat parempaa laatua, vaatimuksiin vähemmän vakavasti suhtautuvat yhtiöt hyötyvät tilanteesta. Suurempi avoimuus tarkoittaisi myös sitä, että kaikki olisivat tilanteen tasalla, ja tietenkin sitä, että matkustajalla eli kuluttajalla olisi mahdollisuus valita, ja hän valitsisi tietenkin kaikkien turvallisimman vaihtoehdon.
Komissio tietää, että ilma-alusten tarkastusjärjestelmän toteutuksessa on nykyisin puutteita. Vuonna 1996 saksalaisen matkatoimiston turkkilaiselta tilauslentoyhtiöltä tilaamalla lennolla sattui Dominikaanisen tasavallan Puerto Platassa onnettomuus, joka muistutti paljon Flash Airlinesin onnettomuutta. Onnettomuuden seurauksena komissio esitteli vuonna 1997 ehdotuksen direktiiviksi yhteisön lentoasemia käyttävien yhteisön ulkopuolisten maiden ilma-alusten tarkastamisesta.
Haluan todeta, että komissio esitti tammikuussa 2002 myös edellä mainittua direktiiviä koskevan muutetun ehdotuksen, jossa esitetyillä muutoksilla parannettiin huomattavasti vuoden 1997 tekstiä ja joka myös joudutti direktiivin hyväksymistä.
Hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, olemme parhaillaan sovitteluvaiheessa, ja toivon, että pääsemme siinä eteenpäin tulevien päivien aikana. Flash Airlinesin onnettomuus osoittaa, kuinka tärkeä ja kiireellinen tämä asiakirja todellisuudessa on. Ensinnäkin on selvää, että direktiivin täytäntöön panemista koskevan määräajan on oltava mahdollisimman lyhyt – tätä puoltavat myös viimeaikaiset tapahtumat – ja että direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ei saa kestää kauemmin kuin tavanomaiset kaksi vuotta. Olisi käsittämätöntä, jos kaiken tapahtuneen jälkeen unionin jäsenvaltiot vielä viivyttelisivät tämän kysymyksen ratkaisemisessa.
Mielestäni komission vuosittain julkaiseman kertomuksen olisi oltava kaikkien asianosaisten saatavilla. Kertomus sisältää periaatteessa kaikki tarvittavat tiedot, joiden perusteella matkanjärjestäjät voivat valita haluamansa lentoyhtiön ja kannustaa niitä tällä tavoin ottamaan turvallisuusnäkökohdat vastaisuudessakin paremmin huomioon. Kertomuksen sisältämät tiedot koskevat tietenkin vain tiettyä ajanjaksoa, eikä niiden perusteella voida aina tehdä yleisiä johtopäätöksiä tietyn lentoyhtiön ilma-aluksen tai yleensä ilma-alusten turvallisuudesta tai turvallisuuteen liittyvistä puutteista.
Yhdistyneen kuningaskunnan aloite julkaista luettelo niistä lentoyhtiöistä, joilla ei ole lupa tulla Yhdistyneen kuningaskunnan ilmatilaan, osoittaa, että avoimuus on joka tapauksessa mahdollista ja että se myös toteutuu tulevaisuudessa. Tämä on otettava huomioon, kun komissio laatii kertomustaan.
Komissio kannattaa parlamentin ehdotusta siitä, että kun yksi jäsenvaltio toteuttaa tietyn toimenpiteen – tarkastuksen seurauksena – sitä olisi sovellettava kaikkialla yhteisössä. Näin ollen, kun tiukimpia sääntöjä soveltava yhteisön jäsenvaltio päättää kohdella tiettyä ilma-alustyyppiä tietyllä tavalla, tätä kohtelua sovelletaan koko unionissa.
Tämä onnettomuus osoitti, että tarvitaan toimenpiteitä ja että valvontaa on tiukennettava ja sen avoimuutta lisättävä. Lisäksi meidän on vaadittava matkanjärjestäjiä antamaan matkustajille järjestelmällisemmin tietoa käytettävästä lentoyhtiöstä ja lentoyhtiön valinnan perusteista.
On järjetöntä, että kun henkilö ostaa matkapaketin, hän saa monenlaista tietoa muun muassa hotellista, aterioista sekä toisinaan myös kiertoajeluista ja mahdollisista lisäpalveluista, mutta tavallisesti matkustaja ei saa mitään tietoa siitä, mitä lentoyhtiötä käytetään. Olen pyytänyt komission yksiköitä tutkimaan tätä mielestäni ensisijaisen tärkeää kysymystä.
Arvoisa puhemies, tämä traaginen kysymys ei kuitenkaan ole ainoa, joka herättää yleisössä turvallisuuteen liittyviä ristiriitoja ja huolta siviili-ilmailun alalla, sillä joulun aikaan me kaikki saimme kuulla Euroopasta Yhdysvaltoihin suuntautuvien lentojen peruutuksista ja näiden peruutusten aiheuttamista ongelmista ja hankaluuksista niille matkustajille, jotka olivat aikoneet osallistua näille lennoille.
Nykytilanteessa on perusteltua kehittää ja tehostaa Yhdysvaltojen viranomaisten kanssa tehtävää yhteistyötä terrorismin uhkaan liittyvien turvallisuusnäkökohtien vahvistamiseksi. Vaikka olemmekin samaa mieltä näistä tavoitteista, joudumme usein toteamaan, että tiettyjä toimia toteutetaan yksipuolisesti. Tämän vuoksi haluan todeta, että komissio on toistuvasti ilmoittanut Yhdysvaltojen viranomaisille, että on tärkeää käydä vuoropuhelua ja päästä yhteisymmärrykseen ennen päätösten tekemistä. Tiettyjen unionin jäsenvaltioiden asiassa saamien sekä hyvien että huonojen kokemusten perusteella tämä sekä helpottaisi päätösten täytäntöön panemista että tuottaisi parempia tuloksia.
Komission jäsenen Bolkesteinin käymät vaikeat neuvottelut henkilötietojen automaattisesta luovuttamisesta Yhdysvaltain viranomaisille ovat osoittaneet myös, että voimme lopulta löytää sellaisia ratkaisuja, jotka kumpikin osapuoli voi hyväksyä, vaikka se viekin enemmän aikaa ja vaikka se onkin vaikeampaa. Haluaisin todeta, että joulukuussa sain esitellä komission jäsenten Vitorinon, Pattenin ja Bolkesteinin kanssa henkilötietojen luovuttamista koskeneiden neuvottelujen tulokset kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle.
Kuten tuolloin totesimme, olemme sitä mieltä, että henkilötietojen luovuttamista ja säilyttämistä koskevien neuvottelujen tulosten perusteella komissio voi tehdä tietosuojadirektiivin mukaisesti tietosuojan riittävyyttä koskevan päätöksen. Tämä täydentää ICAOssa tehtyä kansainvälistä järjestelmää ja riittävää matkustajille suunnattua tiedottamista koskevaa aloitetta.
On tehtävä selväksi, että yhdysvaltalaisten ystäviemme ja kumppaneidemme viimeaikainen käyttäytyminen ei liity näihin seikkoihin. On todettava, että ongelmia aiheuttaneet tiedot eivät sisälly matkakuvaus-varaustunnukseen (PNR) ja että nämä tiedot ovat riittävän tarkkoja, jotta niiden avulla voidaan estää tietyt tällä alalla aiemmin tehdyt virheet.
Vaikka jälkikäteen ei ole pystytty osoittamaan, että esimerkiksi Air Francen ja British Airwaysin lentojen peruutukset olivat aiheellisia, meidän on kuitenkin aina oltava varovaisia terrorismin uhatessa, ja on parempi olla liian varovainen kuin joutua hyökkäyksen kohteeksi.
Puhuisin myös eräästä toisesta jonkin verran huolta aiheuttaneesta seikasta, josta on puhuttu tiedotusvälineissä. Kyse on Yhdysvaltoihin lentävissä lentokoneissa olevista turvamiehistä. Tämä aiheuttaa monenlaisia ongelmia. Ensinnäkin haluan todeta, että tätä kysymystä olisi käsiteltävä jäsenvaltioissa, sillä yhteisöllä ei ole valtuuksia tällä alalla. Toiseksi, huolimatta siitä, että komissio järjestää jo 16. tammikuuta eli tämän viikon perjantaina ilmailutyöryhmän kokouksen, johon kaikki unionin jäsenvaltioiden ilmailualan johtohenkilöt osallistuvat, tämä kysymys lisätään kokouksen pitkälle esityslistalle, jotta sitä voidaan käsitellä kokouksessa.
Arvoisa puhemies, lopuksi toteaisin, että viimeaikaiset tapahtumat osoittavat, että ensinnäkin turvallisuus kuuluu olennaisesti lentoliikenteeseen ja että meidän on jatkossakin varmistettava sen ylläpitäminen ja parantaminen. Turvallisuutta on käsiteltävä kokonaisvaltaisesti, eikä riitä, että puhutaan vain oman alueemme eli Euroopan lentoyhtiöitä ja ilma-aluksia koskevista takeista ja niiden turvallisuudesta, sillä myös yhteisön ulkopuolisten maiden ilma-alukset käyttävät lentoasemiamme, ja valtava määrä kansalaisiamme matkustaa niillä. Tämän vuoksi meidän on parannettava ilma-alusten turvallisuutta, ja siihen on myös mahdollisuus. Toivon, että parlamentti ja neuvosto pääsevät sopimukseen yhteisön ulkopuolisten maiden ilma-alusten turvallisuutta koskevasta kysymyksestä.
Lopuksi totean, että kun siviili-ilmailualalla pyritään ehkäisemään terrorismiin liittyviä ongelmia, on sovellettava mahdollisimman tehokkaita turvatoimia ja pyrittävä takaamaan matkustajille ja kansalaisille mahdollisimman suuri turvallisuus.
Emme saa kuitenkaan unohtaa, että lento-onnettomuuksien määrä on kasvanut kymmenen viime vuoden aikana 45 prosenttia samalla kun lentoliikenteen määrä on kaksinkertaistunut. Koska vuonna 2003 kaupallisen lentoliikenteen uhrien määrä koko maailmassa oli kuitenkin 576, meidän on jatkettava työtämme tällaisten onnettomuuksien ennalta ehkäisemiseksi ja niiden vähentämiseksi entisestään.
Hatzidakis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Flash Airlinesin omistaman matkustajakoneen onnettomuus oli todella traaginen, ja minulla on siitä myös henkilökohtaisia kokemuksia, sillä olin tuolloin Ranskassa ja näin, miten yhteiskunta reagoi onnettomuuteen.
Haluan todeta, että Euroopan parlamentilla on syytäkin olla tyytyväinen siihen, että se on jo pitkään ollut tietoinen lentoliikenteen turvallisuuskysymyksestä. Parlamentin kanta Euroopan lentoturvallisuusvirastoon (EASA) on osoitus tästä tietoisuudesta. Kannatimme hanketta alusta lähtien, ja tänä vuonna äänestimme kaikkien niiden budjettikohtien puolesta, joiden tuella voidaan hankkia nopeasti virastoon tarvittava henkilökunta.
Parlamentti omaksui myös alusta lähtien tiukan lähestymistavan yhteisön ulkopuolisten maiden ilma-aluksia koskevassa Maesin mietinnössä, jota komissio päätti asianmukaisesti kannattaa. Olen iloinen siitä, että komission jäsen de Palacio puolsi tänään Euroopan parlamentin kantaa parlamentin ja neuvoston välistä sovittelumenettelyä koskevassa kiistassa. On hyvin tärkeää – ja toivon, että saamme neuvoston ymmärtämään tämän – että asiassa aletaan soveltaa asianmukaisia säännöksiä ja että voimme taata korkean turvallisuustason paitsi omille ilma-aluksillemme myös Euroopan unioniin lentäville yhteisön ulkopuolisten maiden ilma-aluksille.
Kuten tiedätte, 11. syyskuuta tehdyn terrori-iskun jälkeen esille tulleeseen turvallisuuskysymykseen liittyy vielä monia ongelmia, mutta valitettavasti silloin tällöin käytävistä keskusteluista huolimatta oikeiden ratkaisujen löytäminen on osoittautunut mahdottomaksi. Vaikka ymmärränkin yhdysvaltalaisten reaktion, he suhtautuvat mielestäni Eurooppaan ylimielisesti ja haluavat ratkaista ongelmat yksipuolisesti. Aiomme tehdä vastapuolelle selväksi, että haluamme tehdä yhteistyötä, mutta haluamme myös olla heidän kanssaan tasa-arvoisessa asemassa. Komissio voi olla suureksi avuksi tässä tehtävässä. 

Schmid, Gerhard (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, koska minun on oltava tänään puheenjohtajana, vaihdoimme jäsen Simpsonin kanssa vuoroja. Hän puhuu ryhmämme puolesta myöhemmin.
Viime vuoden alusta lähtien yhdysvaltalaiset ovat vaatineet matkustajien henkilötietojen luovuttamista ennen lentoa, ja osa näistä tiedoista on erittäin henkilökohtaisia. Yhdysvaltojen viranomaiset aikoivat säilyttää nämä tiedot 50 vuoden ajan. Tietoja aiottiin käyttää terrorismin vastaiseen taisteluun ja terrorismiin liittyvien vaarojen torjumiseen, ja lisäksi niitä aiottiin antaa mahdollisesti muidenkin turvallisuuspalvelujen käyttöön. Lentoyhtiöitä uhattiin, että elleivät ne luovuta näitä tietoja, niiden olisi maksettava suuret sakot tai niiltä saatettiin evätä oikeus laskeutua Yhdysvaltoihin. Tämä vaatimus sai aikaan voimakasta kritiikkiä muuallakin kuin parlamentissa muun muassa sen vuoksi, että vaatimus oli laiton, koska se oli ristiriidassa kahden yhteisön lainsäädäntöön kuuluvan asiakirjan eli tietosuojadirektiivin ja lentojen lähtöselvityksessä tapahtuvaa tietojenkäsittelyä koskevan asetuksen kanssa. Kuten komission jäsen totesi, tämä sai komission ryhtymään toimiin.
Mikä on nykytilanne? Tietojen säilyttämisaika on nyt lyhentynyt 50 vuodesta kolmeen ja puoleen vuoteen. Olemme onnistuneet rajoittamaan tietojen käyttötarkoituksia. Tietoja voidaan käyttää ainoastaan terrorismin vastaiseen taisteluun ja terrorismiin liittyvien rikosten torjumiseen. Sääntöjä sovelletaan ensiksi kolmen ja puolen vuoden ajan ja sen jälkeen niistä neuvotellaan uudelleen, eikä kaikkia matkustajatietoja luovuteta. Yhdysvaltojen viranomaiset ovat erityisesti vahvistaneet, että erittäin henkilökohtaiset ja arkaluonteiset "erityispyynnöstä" annetut "erityistiedot", poistetaan. Lisäksi oikeusrauha palautettiin vaatimalla matkustajien suostumusta tietojen luovuttamiseen, ja komissio huolehtii siitä, että me vastaamme tietojen luovuttamisesta – eli voimme myös suodattaa niitä – kun taas toistaiseksi yhdysvaltalaiset ovat niitä, jotka keräävät tiedot. Vaikka tämä ei valitettavasti vastaakaan Euroopan tietoturvavaatimuksia, olisi kohtuutonta sanoa, ettemme olisi saavuttaneet juuri mitään.
Lopuksi totean komission jäsenelle, että mielestäni lauseke, jonka mukaan järjestelmä raukeaa kolmen ja puolen vuoden päästä, on tärkeä sen vuoksi, että aina joudutaan kuitenkin tasapainoilemaan yksityiselämän alueelle tunkeutumisen ja mahdollisten sisäisen turvallisuuden tarpeiden välillä. Jos harkitsemme järjestelmän jatkamista kolmen ja puolen vuoden jälkeen, on tämän ajan kuluessa voitava osoittaa, että järjestelmä tuottaa todellisia tuloksia. 
Boogerd-Quaak (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää komission jäsentä de Palaciota hänen ensimmäisestä puheenvuorostaan. Keskityn puheessani lentotietoihin ja suhteisiimme Yhdysvaltoihin. Toteaisin, että tällä hetkellä Yhdysvallat saavat vielä suodattamatonta tietoa. Asetuksen (ETY) N:o 2299/89 6 artiklaa ja direktiivin 95/46/EY 26 artiklaa ei vieläkään noudateta. Kuten komission jäsen totesi, samaan aikaan monia lentoja on peruttu suodattamattomien tietojen perusteella, ja Yhdysvallat on pyytänyt lupaa aseistettujen turvamiesten läsnäoloon lennoilla. Kuten komission jäsen totesi, etenkin tähän viimeisimpään pyyntöön on eri maissa reagoitu hyvin eri tavoin.
Arvoisa komission jäsen, minun on sanottava, että kaikki tämä ei ole kuitenkaan johtanut yhteisen lähestymistavan omaksumiseen, ja tämä on hyvin hämmentävää sekä matkustajille että lentoyhtiöille. Sen vuoksi olen sitä mieltä, että Yhdysvaltojen suojelutoimet eivät ole riittäviä, eikä matkustajien ja lentoyhtiöiden etuja suojella tarpeeksi. En ole myöskään vakuuttunut siitä, että sopimus antaisi riittävät takeet. Tämän vuoksi toistan, että toivon Yhdysvaltojen ja Euroopan väliseen sopimukseen perustuvaa pysyvää ratkaisua, johon sekä Euroopan parlamentti että Yhdysvaltain kongressi osallistuvat kokonaisvaltaisesti, koska silloin ratkaisulla olisi enemmän painoarvoa.
Toistan myös Nizzan sopimuksen 300 artiklan 6 kohtaan perustuvan ehdotukseni, että komissio pyytäisi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta neuvoa tätä sopimusta varten. Ellette tee niin, mielestäni parlamentin pitäisi ottaa asia hoitaakseen. Tässä on kuitenkin kyse kansainvälisestä turvallisuustasosta, ja meidän on säilytettävä taso erittäin korkeana.
En vieläkään oikein ymmärrä esimerkiksi sitä, miten päätösten perusteena käytettiin tiedotustilaisuudessa esitettyjä seikkoja, nimittäin tiiviimpiä EU:n ja Yhdysvaltojen välisiä suhteita, lentomatkustajien turvallisuutta ja luottamusta sekä lentoyhtiöiden kustannusnäkökohtia. Vielä senkin jälkeen, kun oli kuultu ulkoministeriä tai useita ulkoministereitä, lennot peruttiin yksipuolisella päätöksellä. Millä tavoin tämä on yhteydessä esimerkiksi kansainvälisiin kauppasopimuksiin? Ennen kuin keskustelemme lopullisesta sopimuksesta, joka tehdään kuuden viikon päästä, haluan tietää yleisesti, miten eurooppalaisten ja yhdysvaltalaisten tuvallisuusviranomaisten välisessä yhteistyössä on onnistuttu. Lyhyesti sanottuna viime kuukauden aikana annetut signaalit ovat esimerkki siitä, miten asioita ei pitäisi hoitaa. Tämän vuoksi haluan saada selkeän vastauksen nyt, tai ainakin kirjallisiin kysymyksiini. 
Ainardi (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ainoat sanat, jotka mielestäni sopivat Sharm el-Sheikhin hirvittävään onnettomuuteen ovat suru ja myötätunto, ja haluan osoittaa jälleen solidaarisuuttani uhrien omaisille ja ottaa osaa heidän suruunsa. Nyt on tietenkin mahdoton määrittää onnettomuuden syitä ja sanoa, kuka siitä on vastuussa. Tiedän myös sen, että lentoliikenne ei ole täysin riskitöntä. Mikään lentoyhtiö ei ole turvassa onnettomuuksilta. Näin ollen on todettava, että asia koskee meitä, jotka kannamme poliittisen vastuun. Me olemme erityisesti vastuussa näistä tapahtumista, sillä onnettomuus on tuonut esille monia kysymyksiä, joita emme voi välttää. Haluan käyttää puheaikani siihen, että käyn läpi mielestäni tärkeimpiä näistä kysymyksistä.
Ensimmäinen kysymys koskee valtioita. Miksi kaksi eri valtiota, Ranska ja Sveitsi, tekivät erilaiset päätelmät samalle lentoyhtiölle kuuluvan lentokoneen kunnosta? Johtuiko tämä puutteellisesta yhteistyöstä vai puutteellisista tarkastuksista? Miten SAFA-ohjelmia sovelletaan? Vaikka ne ovat tärkeitä, niillä ei voida korvata perusteellisia teknisiä tarkastuksia. Tietojenvaihdon olisi oltava automaattista ja avointa, ja pienimmänkin epäilyksen perusteella olisi suoritettava pakollinen tarkastus. Kuten totesitte, tällä hetkellä ei sovelleta sanktioita sellaisiin valtioihin, jotka eivät suorita tarkastuksia. Olen komission jäsenen de Palacion kanssa samaa mieltä siitä, että yhden jäsenvaltion olisi voitava päättää erityisestä tai tiukennetusta turvatoimesta, jotta turvallisuutta voidaan lisätä koko yhteisössä.
Toinen kysymys liittyy lentoliikenteen vapauttamisen seurauksiin. Arvoisa komission jäsen, kuten totesitte, tämä on maailmanlaajuinen ongelma. Tilaus- ja halpalentojen yleistymisen seurauksena lentoyhtiöt ovat aloittaneet kiihkeän kilpailun. Kustannusten alentamisella on varmasti osuutta asiaan, mutta millä ehdoilla se on mahdollista? Yhtiöillä on suuri kiusaus alentaa koulutus-, huolto- tai henkilöstökustannuksia, jolloin turvallisuus vaarantuu. Eikö Euroopan unionin kuuluisa pakkomielle suosia ilmailualalla mahdollisimman alhaisia kustannuksia tee kustannuksista nimenomaan tärkeimmän turvallisuutta säätelevän tekijän?
Kolmas kysymys liittyy sellaisten ilma-alusten tarkastamiseen, jotka ovat turvallisuusriski. Uudelleen tammikuussa 2002 esitettyä direktiiviehdotusta ei ole vielä hyväksytty. Meidän on vaadittava tiukkoja turvallisuustakeita kaikille unionin lentoasemia käyttäville ilma-aluksille, tehostettava tarkastuksia ja yhdenmukaistettava enemmän yhteisiä teknisiä määräyksiä, myös niitä, jotka koskevat lento- ja lepoaikoja. Neuvoston on lopetettava asian kiertely ja ryhdyttävä todella laatimaan tiukempia ja avoimempia turvallisuusmääräyksiä.
Lopuksi, jos meidän on tarkoitus säätää tehokkaita lakeja, meidän on käännyttävä alan ammattilaisten puoleen. Lentäjillä, teknikoilla ja muilla ammattilaisilla on korvaamatonta kokemusta tältä alalta. On erittäin hyödyllistä kuulla heitä. Sen vuoksi ryhmäni aikoo järjestää täällä keskiviikkoiltapäivänä kuulemistilaisuuden.
Haluan kommentoida muutamalla sanalla myös EU:n ja Yhdysvaltojen välistä sopimusta henkilötietojen luovuttamisesta Atlantin ylittävien lentojen yhteydessä. Terrorismin vastaista taistelua varten luovutettavien tietojen luettelossa on 34 kohtaa, jotka koskevat muun muassa matkustajien rodullista alkuperää, poliittisia mielipiteitä, uskonnollista vakaumusta sekä terveydentilaa. Yksityisyyden suojasta vastaavat kansalliset viranomaiset olivat kuitenkin vähentäneet näiden kohtien määrän 19:ään. Lisäksi Yhdysvallat haluaa välittää nämä tiedot yhdysvaltalaisille valvontaverkostoille. Mielestäni sopimuksessa ei oteta huomioon Euroopan tietosuojadirektiiviä, ja mielestäni rikomme yhteisön lainsäädäntöä, jos suostumme näiden tietojen luovuttamiseen. 
Maes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, egyptiläisen lentokoneen onnettomuus on järkyttänyt Euroopan kansalaisia. Näiden matkailijoiden traaginen kuolema, joista suurin osa oli ranskalaisia, on osoittanut, että käytössä olevat turvatoimet ovat edelleenkin riittämättömiä. Koska turvallisuusmääräykset ovat kansainvälisiä ja laajasti tunnettuja ja koska niitä pitäisi myös soveltaa laajasti, kansalaiset haluavat tietää, kuinka on mahdollista, että sellaiselle lentokoneelle, jota ei ole päästetty Sveitsin ilmatilaan, annetaan lupa lentää muihin Euroopan maihin.
Komissio teki aloitteen yli kuusi vuotta sitten, ja olen iloinen siitä, että komission jäsen kertasi silloisia tapahtumia. Valitettavasti odotamme direktiiviä edelleen. Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan välinen kiista Gibraltarin niemimaasta on viivyttänyt monen vuoden ajan direktiivin hyväksymistä. Syyskuun 11. päivän tapahtumien ja erityisesti niitä seuranneen ilmailualan kriisin jälkeen ihmiset ovat jälleen alkaneet ymmärtää, miten tärkeää turvallisuus on. Yhteisön ulkopuolisten maiden ilma-alusten turvallisuutta käsittelevän mietinnön esittelijänä olen ilahtunut, miten ripeästi ainakin parlamentti on toiminut ja hyväksynyt ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä monia tarkistuksia, joista meidän on vielä keskusteltava. Olen ilahtunut, että komission jäsen on antanut tukensa parlamentille, ja olen vakuuttunut siitä, että kolmikantaneuvotteluissa saadaan aikaan paljon hyviä tuloksia. Toivon, että myös neuvoston vastaus on erittäin myönteinen.
Suurin komission ja neuvoston välinen mielipidekiista liittyy yleisölle suunnattuun tiedotukseen. Mielestämme komissio suhtautui tähän kysymykseen melko varauksellisesti. Esittelijänä olen sitä mieltä, että meidän on varmistettava, että kaikkien Euroopan lentoasemilla lentokoneeseen nousevien eurooppalaisten on voitava olla varmoja siitä, että lentokone on aina tarkastettu samojen vaatimusten mukaisesti ja että myös turvallisuusmääräyksiä noudatetaan. Tämän vuoksi tarvitsemme enemmän eurooppalaisia ratkaisuja. Euroopan lentoturvallisuusviraston olisi myös voitava hoitaa tehtävänsä täysipainoisesti, jotta kansalaisemme voivat saada riittävästi tietoa. Meidän on pohdittava, syyllistymmekö jossain vaiheessa laiminlyöntiin, jos pidämme tiedot nimettöminä. En voi hyväksyä sitä, että vaaralliseksi leimatun yhtiön nimeä ei saa paljastaa kansalaisille. Valitettavasti minulla oli vähän puheaikaa, mutta haluaisin silti kiittää vielä komission jäsentä ja kollegojani heidän mietinnölleni antamastaan tuesta ja heidän tekemästään aloitteesta. Tulen varmasti kuuntelemaan.
Sudre (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuuntelin erittäin tarkkaavaisesti julkilausumaanne lentoturvallisuudesta tällä hetkellä, joka on Ranskalle erityisen hankala Sharm el-Sheikhin onnettomuuden vuoksi, ja kuulin, mistä olette huolissanne. Omasta ja Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän ranskalaisten jäsenten puolesta haluan esittää mitä vilpittömimmät surunvalittelut ja osoittaa solidaarisuuttamme uhrien omaisille.
Koska toistaiseksi ei ole vielä voitu tutkia lentokoneen mustia laatikoita, olisi vastuutonta tehdä ennenaikaisia johtopäätöksiä onnettomuuden syistä. Tällä hetkellä ei ole mitään konkreettisia todisteita, joiden perusteella voisimme kyseenalaistaa joko lentokoneen kunnon, egyptiläisen Flash Airlines -tilauslentoyhtiön ammattitaidon, Egyptin siviili-ilmailuviranomaisen rehellisyyden tai tekemiemme teknisten tarkastusten luotettavuuden. Tämänhetkisten tietojemme perusteella edes terrori-iskun mahdollisuutta ei voida täysin sulkea pois, vaikka se onkin hyvin epätodennäköinen. Pidän kuitenkin tärkeänä, että eurooppalaisille lentoliikenteen käyttäjille olisi annettava kaikki mahdolliset takeet siitä, että he voivat olla rauhallisin mielin.
Arvoisa komission jäsen, haluaisin hyödyntää tämän istunnon tarjoamaa tilaisuutta ja esittää teille muutaman niistä useimmin esitetyistä kysymyksistä, jotka koskevat erityisesti tilauslentoyhtiöitä. Olisiko mahdollista vaatia Euroopan matkanjärjestäjiä ilmoittamaan heidän palvelujaan käyttäville matkailijoille matkalippujen ostamisen yhteydessä tarkasti se lentoyhtiö, jota he käyttävät? Jotta eurooppalaiset matkanjärjestäjät voitaisiin saada paremmin vakuuttuneiksi käyttämiensä lentoyhtiöiden turvallisuustasosta, eikö olisi toivottavaa mennä nykyisin tehtäviä satunnaisia tarkastuksia pidemmälle? Eikö olisi viisasta suositella, että sellaisten lentoyhtiöiden ilma-alukset, jotka eivät ole eurooppalaisia mutta joita matkanjärjestäjämme käyttävät, tarkastettaisiin perusteellisesti?
Simpson (PSE ).
    Arvoisa puhemies, keskityn puheessani siviili-ilmailun turvallisuuteen. Aluksi esitän ryhmäni puolesta surunvalittelut paitsi äskettäin sattuneen Sharm el-Sheikhin onnettomuuden uhrien myös kaikkien muiden lentoturmien uhrien sukulaisille ja ystäville. Olen kuitenkin vahvasti sitä mieltä, että lentoturvallisuus on asetettava oikeisiin mittasuhteisiin. Ilmailuala on tarkimmin säännelty elinkeinoala, ja sen onnettomuustilastot ovat valoisammat kuin millään muulla julkisella liikennemuodolla. Kun verrataan ilmailualan onnettomuustilastoja maanteillä tapahtuviin katastrofeihin ja kun otetaan huomioon, että lento-onnettomuuksien määrä on vähenemässä samalla kun liikenneonnettomuuksien määrä kasvaa, nämä tosiasiat on otettava huomioon kaikissa lentoturvallisuuteen liittyvissä keskusteluissa.
Siviili-ilmailualan onnettomuustilastoja on kuitenkin pyrittävä saamaan nykyistäkin valoisammaksi. Haluaisin korostaa neljää osa-aluetta, joilla parannuksia voidaan tehdä. Ensinnäkin on olemassa riski, että meriliikenteessä käytössä oleva mukavuuslippujärjestelmä pääsee vaivihkaa livahtamaan myös siviili-ilmailuun. Toivottavasti uusi lentoturvallisuusvirasto EASA tutkii tätä asiaa kiireellisesti. Jäsenvaltioiden on lisättävä asematasotarkastusten määrää karsiakseen pois ne lentoyhtiöt, joiden kotipaikka on yhdessä maassa mutta jotka on rekisteröity toisessa maassa ja joiden turvallisuustaso on alhaisempi kuin Euroopan unionissa edellytetään.
Toiseksi tarvitaan kiireellisesti Euroopan laajuista EU-OPS -vaatimuksiin perustuvaa yhdenmukaista toimenpidejärjestelmää. Tämä kysymys on erittäin tärkeä myös lähestyvän Euroopan laajentumisen kannalta. Järjestelmään olisi sisällytettävä muun muassa ohjaamo- ja matkustamomiehistön lento- ja työajat.
Kolmanneksi on käsiteltävä kokonaisvaltaisesti matkustamoturvallisuuteen liittyvää kysymystä ja erityisesti varauloskäyntien määrää, käsimatkatavaran määrää – yrittäkääpä päästä nykyisin esimerkiksi Air Francen lennolle Pariisissa! – ja turvamiesten käyttöä lentokoneissa.
Neljänneksi on uudistettava voimassa olevaa matkapakettidirektiiviä, joka on nykyisin paitsi vanhentunut myös hyödytön, sillä se antaa joillekin lentoyhtiöille mahdollisuuden tarjota paketteja, jotka eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan.
Parlamentti on työskennellyt komission avustamana pitkään ja uutterasti parantaakseen lentoturvallisuutta, ja olemme saaneet aikaan myös jonkin verran tuloksia. Joillakin aloilla on tapahduttava vielä edistystä. Toistan kuitenkin, että lentoliikenne on turvallisin julkinen liikennemuoto, ja vaikka onnettomuudet ovatkin traagisia, niitä sattuu onneksi harvoin. Parlamentin kannattaa nyt odottaa virallisten tutkimusten tuloksia ennen kuin se tekee hätiköityjä johtopäätöksiä, jotka voivat usein olla vääriä. 
Sterckx (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan esittää surunvalitteluni Egyptissä sattuneen lento-onnettomuuden uhrien johdosta. Ihmiset ovat huolissaan. Minunkin kotiseudullani on lentoasema, jota kyseinen lentoyhtiö on ilmeisesti käyttänyt tai käyttää edelleen, joten on selvää, että meidän on saatava tietää, läpäisevätkö kaikki EU:hun lentävät ilma-alukset tarkastuksen vai eivät. Jäsen Maesin laatimassa yhteisön ulkopuolisten maiden ilma-alusten turvallisuutta käsittelevässä mietinnössä vaadimme onneksi muun muassa omia tarkastuksia sekä mahdollisuutta asettaa ilma-alus lentokieltoon ja vaihtaa tietoja jäsenvaltioiden välillä. Nyt olemme päässeet sovitteluvaiheeseen, ja toivon, että voimme sovittelumenettelyssä vielä jonkin verran tiukentaa vaatimuksia.
Yksi Egyptissä sattuneen onnettomuuden jälkeen esille nousseista kysymyksistä on, mitä kerromme yleisölle; mikä on tarkoitettu yleisön tietoon. Neuvosto on selvästi pyrkinyt hillitsemään asiaa koskevia parlamentin kyselyjä. Äskettäisten tapahtumien vuoksi haluaisin neuvoston ottavan kysymyksen uudelleen käsiteltäväksi. On selvää, että emme levitä kansalaisille mitä tahansa tietoja, koska silloin nämä tiedot alkavat elää omaa elämäänsä. Jos lentoyhtiö on kuitenkin jossain valtiossa kielletty, kansalaisilla on ilman muuta oikeus tietää tästä, jotta ne voivat välttää tämän lentoyhtiön käyttöä jatkossa. Mielestäni tarvitsemme tätä varten selkeitä sääntöjä.
Olen lukenut, että Ranskassa aiotaan antaa laki, jonka nojalla matkanjärjestäjiä vaaditaan ilmoittamaan asiakkaille, mitä lentoyhtiötä matkalla käytetään, jotta ihmiset tietävät, minkä yhtiön lennolla he lentävät. Mielestäni matkustajilla on tähän oikeus, ja jos yhtiötä vastaan esitetään syytöksiä, asiakkaat voivat tehdä siitä omat johtopäätöksensä. Miksi tätä ei voisi vahvistaa EU:n lainsäädännössä?
Olen lukenut myös, että Yhdysvaltain ilmailuhallinto (Federal Aviation Administration) tutkii kolmansissa maissa suoritettavien tarkastusten laatua tai, kuten jäsen Simpson totesi, lippuvaltion asemaa. Tästä tulee mieleeni meriliikenteen turvallisuus. Voimmeko todella valvoa lippuvaltioiden tarkastusten laatua? Emmekö voisi tehdä samoin kuin Yhdysvallat? Mielestäni ICAOn tarkastukset ovat korkealaatuisia, mutta meidän olisi sovellettava myös omia järjestelmiä ja tehtävä kuten Yhdysvalloissa tehdään. Mielestäni ei olisi huono ajatus, että myös me eurooppalaiset varmistaisimme paikan päällä, noudatetaanko laatuvaatimuksia.
Lopuksi olen lukenut, että kansallisten tarkastusten välillä on suuria eroja ja että toisissa valtioissa voidaan olla jonkin verran tiukempia kuin toisissa, tai ainakin tarkastusten perusteet voivat niissä vaihdella. Haluaisin, että lentokielto annetaan kaikkialla samoin perustein – toisinaan lentokiellolla saattaa nimittäin olla liian tiukat ja toisinaan taas liian löysät perusteet. Joka tapauksessa meillä on nyt Euroopan lentoturvallisuusvirasto, ja voisi olla hyödyllistä, että riippumaton taho tarkastaisi ne hyvin erilaiset menetelmät, joilla jäsenvaltiot arvioivat ilma-alusten turvallisuutta.
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, jäsen Maes ja muut sovittelumenettelyyn osallistuneet jäsenet, toivon, että voimme varmistaa mietintöä koskevassa sovittelumenettelyssä sen, että niille seikoille, joita parlamentti on tuonut voimakkaasti esille äskettäisten tapahtumien vuoksi – ja valitettavasti katastrofit ohjaavat päätöksentekoamme usein, elleivät jopa liian usein – annetaan riittävästi painoarvoa. Jäsen Maes, toivon, että pystytte yhdessä muiden parlamentin jäsenten kanssa pelastamaan vielä joitakin asioita. 
Poignant (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, Sharm el-Sheikhin onnettomuus varjostaa ilmailualan taivasta vielä pitkään. Otamme osaa uhrien tuskaan, mutta on vielä muutakin. Luulen, että monet ranskalaiset ja monet eurooppalaiset ovat samaistuneet uhreihin, sillä nämä edustavat osittain elämäntapaamme. Yritämme välillä katkaista arkirutiinimme matkustamalla kauas. Haluamme vaihtaa maisemaa, päästä talvella auringonpaisteeseen, ja sitä varten on matkustettava kauas. Etsimme myös halpoja palveluja, ja sitäkin varten on matkustettava kauas. Jos haluamme tämän vapauden ja tämän liikkuvuuden kestävän, meidän on parannettava lentoturvallisuutta ja noudatettava turvallisuusvaatimuksia tarkemmin, niin kuin teemme muillakin aloilla. 
Näin ollen lentoturvallisuudesta tulee jälleen tärkein tavoite, sillä se on ainakin asia, jota voimme ja jota meidän on voitava jossakin määrin valvoa. Ensin meidän on tietenkin tiedettävä onnettomuuden syyt. Niistä puhutaan tällä hetkellä paljon, mutta todellisuudessa niitä ei tiedetä. Mielestäni meidän kaikkien on saatava tietää onnettomuuden syyt, vaikka joillekin on tärkeämpää löytää joku, jota voidaan syyttää tapahtuneesta.
Kauan sitten vuonna 1996 komissio laati turkkilaisen lentoyhtiön lentokoneelle sattuneen onnettomuuden jälkeen ehdotuksen. Se ei kuitenkaan johtanut mihinkään, sillä tietyt jäsenvaltiot, Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta, eivät päässeet yksimielisyyteen Gibraltarin asemasta. Sen jälkeen on perustettu lentoturvallisuusvirasto, joka ei kuitenkaan voi puuttua jäsenvaltioiden lennonjohtoon, ja tietyt jäsenvaltiot, erityisesti Ranska, käyttävät usein suvereniteettiaan tekosyynä viraston toimien rajoittamiseen.
Toinen asiakirja on ollut käsiteltävänä vuodesta 2002 lähtien. Toivon, että tällä kertaa siitä päästään nopeasti sopimukseen ja että taannoinen onnettomuus auttaa meitä löytämään ratkaisun pikaisesti. Huonokuntoisista laivoista on laadittu luetteloita. Nyt meidän on tehtävä samoin ilma-alusten kanssa. Arvoisa komission jäsen, jos joistakin ilma-aluksista on päästävä eroon, laatikaamme niistä luettelo.
Minua edeltäneiden puhujien tavoin haluan painottaa, että on todellakin väärin, että tilauslennolle lipun ostava matkustaja ei tiedä, minkä yhtiön lennolla hän lentää. Emme voi vaatia merkintä- ja jäljitettävyysnormeja muuntogeenisiä organismeja varten samalla kun viittaamme kuitenkin kintaalla vastaavanlaisten normien vahvistamiselle ilma-aluksia varten. Merkintää ja jäljitettävyyttä tarvitaan myös ilmailualalla. 
Paciotti (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tähän mennessä parlamentin kahden ankaran päätöslauselman on annettu horjuttaa Euroopan kansalaisten perusoikeutta henkilötietojen suojaan. Yhdysvaltojen viranomaisilla on suora pääsy matkustajaluettelon tietoihin ilman minkäänlaisia takeita siitä, että asianomaisilta pyydetään siihen lupaa, tai siitä, että heillä olisi oikeus korjata näitä tietoja tai että he voivat kääntyä asianajajan tai riippumattoman viranomaisen puoleen. Ei ole minkäänlaisia takeita siitä, kuinka kauan ja mihin tarkoitukseen tietoja käytetään, ja komission toimenpiteistä huolimatta tulevaisuus ei näytä kovin rohkaisevalta: näin ollen miljoonien Yhdysvaltoihin matkan varaavien Euroopan kansalaisten tiedot säilytetään vuosien ajan Yhdysvaltojen tietokannoissa. Millä tavoin kaikkien heidän luottokorttitietojen säilyttäminen parantaa meidän turvallisuuttamme? Kuinka aiomme myöhemmin kieltää muilta mailta sen, minkä sallimme nyt Yhdysvalloille? Olemme vaatineet kansalaisoikeuksien kunnioittamista vastavuoroisesti, mutta sen sijasta komissio ehdottaa melko ironisesti vastavuoroista tietojenvaihtoa turvallisuusviranomaisten välillä. Meidän on oltava varovaisia. Jos valvonnasta tule sääntö eikä poikkeus, jos yksilön sijasta epäillään enemmistöä ja jos kaikista kansalaisista tulee epäiltyjä, tulevaisuutemme näyttää huolestuttavalta.
Cederschiöld (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää komission jäsentä de Palaciota hänen pyrkimyksistään parantaa lentoturvallisuutta. Olen samaa mieltä siitä, mitä hän sanoi. Ennen kuin keskityn Yhdysvaltojen kanssa lentoturvallisuudesta käytävän keskustelun arkaluonteisiin näkökohtiin, haluan myös osoittaa myötätuntoa el-Sheikhissä Egyptissä sattuneen onnettomuuden uhrien omaisille. 
Komissio ansaitsee suuret kiitokset siitä, että se on taistellut yksityisyyden puolesta Yhdysvaltojen kanssa käymissään lentokoneiden matkustajaluetteloja koskevissa neuvotteluissa. Osa meistä Euroopan parlamentin suhteista Yhdysvaltoihin vastaavan valtuuskunnan jäsenistä kävi Yhdysvalloissa keskustelemassa näistä kysymyksistä. Tiedämme erityisesti sen, miten uskomattoman vaikeaa on saada Yhdysvaltoja löytämään mielestämme oikeudenmukainen ja tarkkaan harkittu tasapaino terrorismin vastaisen taistelun ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen välillä.
Neuvottelujen tulos on osittain onnistunut ja osittain epätyydyttävä. Yhdysvallat on kuitenkin tehnyt suuria myönnytyksiä. Yhdysvaltojen näkökulmasta on myönteinen asia, että tietoja voidaan säilyttää kolmen ja puolen vuoden ajan. Euroopan näkökulmasta se on kuitenkin juuri ja juuri hyväksyttävää. Tässä tapauksessa on kuitenkin kysymys myös toimivien suhteiden luomisesta EU:n ja Yhdysvaltojen välille, jotta liiketoiminta, kauppa ja ilmailuala voivat kukoistaa ja kehittyä. Tämän perusteella on erittäin tärkeää löytää sellainen ratkaisu, joka ei katkaise kokonaan näitä suhteita juuri nyt, kun talouden tila on kohenemassa.
Haluan kuitenkin varoittaa tarttuvasta taudista. Kolmea ja puolta vuotta ei saa käyttää esimerkkinä, kun säädetään EU:n omia tietosuojaa ja rikollisuuden torjuntaa koskevia lakeja. Euroopassa ihmisoikeuksia puolustetaan voimakkaammin kuin Yhdysvalloissa, etenkin kun on kyse yksityisyyden suojasta, josta voimme olla ylpeitä. Kun laadimme EU:ssa omia terrorismin vastaista taistelua koskevia toimia – jotka ovat monessa tapauksessa samankaltaisia mutta eivät täysin samanlaisia kuin Yhdysvalloissa käyttöön otetut toimet – meidän on puolustettava yksityisyyden suojaa. Tässä asiassa tarvitaan ilman muuta yhteistyötä ja koordinointia Yhdysvaltojen kanssa, mutta emme voi hylätä omia ihmisoikeuksiin liittyviä periaatteitamme. Kuka haluaa, että eurooppalaisilla lennoilla on mukana aseistetut turvamiehet ja että matkustajia vaaditaan antamaan sormenjäljet?
Sopimus on hylättävä, jos Yhdysvallat ei kunnioita ihmisoikeuksia. Meillä ei ole taloudelliselta eikä inhimilliseltä kannalta varaa antaa sijaa kummankaan osapuolen epämääräisille tulkinnoille. Tässä asiassa komissiolle on annettava selkeät takeet sopimuksen jokaista kohtaa koskevasta tulkinnasta ja näiden kohtien noudattamisesta. Asiassa voitaisiin edetä myös tekemällä laajempi kansainvälinen lentoturvallisuutta koskeva sopimus. 
Foster (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kannatan Yhdistyneen kuningaskunnan aloitetta ilmoittaa ne lentoyhtiöt, joita ei päästetä Yhdistyneen kuningaskunnan ilmatilaan. Tällä hetkellä emme voi olettaa, että äskettäinen Egyptissä sattunut lento-onnettomuus olisi johtunut teknisestä viasta. Sen vuoksi on järkevää odottaa onnettomuustutkintapöytäkirjan valmistumista. Olen kuitenkin komission kanssa samaa mieltä siitä, että matkatoimistojen ja matkanjärjestäjien olisi annettava matkustajille tarkempia tietoja lomapaketteihinsa sisältyvistä lentoyhtiöistä. Ehkä voimme tehdä jotain asian hyväksi. Tarvitsemme myös selvästi parempia tietojenvaihtomenetelmiä, tapahtuipa tietojenvaihto Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön, EU:n tai jäsenvaltioiden välityksellä. Mielestäni joitakin näistä kysymyksistä olisi käsiteltävä myös käsittelyn loppuvaiheessa olevassa asematasotarkastuksia koskevassa Maesin mietinnössä.
Kun puhutaan tietojen luovuttamisesta, meidän olisi muistettava, että 3 000 ihmistä menetti henkensä 11. syyskuuta tehdyissä hirvittävissä terrori-iskuissa, ja monet heistä olivat Euroopan unionin kansalaisia. Ei ole siis yllättävää, että yhdysvaltalaiset reagoivat tällä tavoin. Tämän vuoksi pidän erittäin myönteisenä niiden neuvottelujen tulosta, joihin komission jäsenet Bolkesteinin ja de Palacio osallistuivat. Neuvottelujen päätelmät ovat erittäin myönteisiä, ja mielestäni erityisesti tietojen keräämiseen ja säilyttämiseen liittyvän tiedon osalta. Toivottavasti parlamentti on tähän tyytyväinen.
Olen samaa mieltä siitä, että Yhdysvaltojen ja EU:n välisen yhteistyön avulla ongelmat voidaan ehkä ratkaista ennen kuin ne syntyvät. Sen vuoksi kehotan Yhdysvaltoja olemaan toimimatta yksipuolisesti. Uskon, että voimme tehdä asiat paremmin.
Lentojen peruuttaminen ja lähtöaikojen siirtäminen joulun ja uuden vuoden aikaan olivat selvästi sellaisia päätöksiä, jotka kansallisten hallitusten oli tehtävä. Tämän vuoksi juuri parlamentin käsittelyssä ollutta Lisin mietintöä olisi mielestäni tarkasteltava uudelleen, sillä nykyisessä muodossaan siinä ei mainita ylivoimaista estettä (). 
De Palacio,
   . Kiitos, arvoisa puhemies. Haluan kiittää parlamentin jäseniä heidän puheenvuoroistaan ja ensimmäiseksi haluan kiittää jäsen Maesia hänen työstään yhteisön ulkopuolisten maiden ilma-alusten turvallisuutta käsittelevän mietinnön esittelijänä.
Toivon, että sovittelumenettely saadaan pian päätökseen ja että kyseinen onnettomuus saa meidät jouduttamaan työtämme ja hälventämään ne epäilykset ja voittamaan ne vaikeudet, jotka heräsivät neuvostossa aiemmin mainitsemissani kysymyksissä. Näitä kysymyksiä ovat muun muassa direktiivin saattaminen pikaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä Euroopan unionissa liikennöivien eri lentoyhtiöiden ilma-alusten turvallisuusvaatimusten tiukkuutta tai huoltotason laatua koskevan avoimuuden parantaminen.
Uskon, että on olemassa kultainen keskitie parlamentin ensimmäisen ehdotuksen – joka oli ehkä liian yksityiskohtainen – ja sen vaihtoehdon välillä, ettei anneta minkäänlaisia tietoja. Kuten totesin ensimmäisessä puheenvuorossani, komissio kannattaa ehdottomasti ilma-alusten tai lentoyhtiöiden todellista tilaa koskevien tietojen avoimuuden lisäämistä eli turvallisuusnormien tiukkaa valvontaa.
Tämän lisäksi haluaisin viitata lyhyesti siihen, että joissakin kysymyksissä tarvitaan tulevien vuosien aikana vielä lisäponnistuksia, mutta Euroopan lentoturvallisuusviraston täytäntöönpano on ollut hyvin merkittävä edistysaskel. Kun hyväksymme tämän yhteisön ulkopuolisten maiden ilma-aluksia koskevan säädöksen, otamme hyvin tärkeän edistysaskeleen. Meidän on vahvistettava Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön valvontatoimia, sillä periaatteessa juuri Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön tehtävänä on valvoa, miten eri jäsenvaltiot toteuttavat ilma-aluksiinsa liittyviä toimia. Toisin sanoen Euroopan lentoturvallisuusviraston ei ole tarkoitus mennä tarkastamaan, miten yhteisön ulkopuolinen maa tekee työtään ja suorittaa asiaan kuuluvia tarkastuksia. Se on Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön tehtävä. Sen sijaan Euroopan unionilla on valtuudet varmistaa, että alueellemme laskeutuvat ilma-alukset täyttävät turvallisuusvaatimukset, ja tarkastaa, missä määrin nämä ilma-alukset noudattavat kyseisiä vaatimuksia. Meidän on ryhdyttävä lisätoimiin, jotta yhteisön tasolla voidaan sopia yhteisistä säännöistä siten, että jos yksi valtio kieltää tietyltä ilma-alukselta ylilennon tai laskeutumisen, tätä sääntöä olisi sovellettava kaikkialla unionin ilmatilassa. Jos yksi valtio havaitsee tietyssä ilma-aluksessa olevan ongelman, tähän liittyvät tiedot on jaettava kaikille unionin jäsenvaltioille. On myös sovittava yhteisistä tarkastusten toteutustapaa, prosenttiosuutta ja järjestelmiä koskevista säännöistä. Meidän on tehtävä sopimuksia, joilla voidaan taata, että kaikkialla unionissa ryhdytään asianmukaisiin toimiin ja että näitä toimia voidaan soveltaa koko unionin ilmatilassa.
Toinen esille tullut kysymys koskee ongelmaa, joka liittyy matkustajatietojen luovuttamiseen Yhdysvalloille. Haluaisin selventää sitä, mitä jäsen Ainardi sanoi, ja todeta, että Yhdysvallat ei pyydä parlamentin jäsenen mainitsemia arkaluonteisia tietoja. Yhdysvallat ei pyydä yhteisön tietosuojadirektiivissä arkaluonteiseksi luokiteltuja tietoja, joita ovat muun muassa terveyteen ja uskontoon liittyvät tiedot. Tämä parlamentin jäsenen on hyvä tietää. Tällaisia tietoja ei luovuteta.
Seuraava kysymys liittyy tietojen luovuttamiseen. Voin todeta teille, hyvät parlamentin jäsenet, että olemme päässeet sellaiseen sopimukseen, jolla komission mielestä voidaan turvata kansalaisten yksityisyyden suoja, sillä kuten aiemmin on todettiin – se taisi olla jäsen Poignant – on vaikea löytää tasapainoa turvallisuuden ja yksityisyyden välillä. Meidän on purettava näiden näkökohtien välillä oleva jännite asianmukaisesti ja tasapainoisesti. Olemme päässeet sopimukseen – muun muassa parlamentin ansiosta, sen tahdon tehdä erityisen selväksi – johon sisällytettiin lopulta monia Euroopan unionin vaatimia takeita – ne koskevat tietojen määrän vähentämistä, tietojen luonnetta, tietojen käyttötarkoituksen rajoittamista ja tietojen käyttöajan rajoittamista, toisin sanoen kaikkia niitä näkökohtia, joista parlamentin jäsenet ovat hyvin tietoisia. Näin ollen voimme sanoa, että tämän sopimuksen avulla yhteisön lainsäädännön kansalaisillemme suomat perusoikeudet voidaan taata, myös sen osalta, miten Yhdysvallat näitä tietoja käyttää. Samalla edistämme ja teemme yhteistyötä ilmailualan turvallisuuden parantamiseksi ja kansainvälisen terrorismin torjumiseksi.
Mielestäni tämä kaikki vastaa melko hyvin täällä esille tulleisiin kysymyksiin. Haluan kiittää parlamenttia vielä kerran yhteistyöstä prosessin eri vaiheissa. Ne ovat olleet hyvin tärkeitä vaiheita. Voimme saattaa prosessin nopeasti loppuun tällä yhteisön ulkopuolisten maiden ilma-alusten turvallisuutta koskevalla direktiivillä. Hyvät parlamentin jäsenet, haluan esittää vielä kerran osanottomme uhreille. Totean myös, että meidän on jatkettava työtämme tietenkin ensisijaisesti Euroopan ilmatilassa niiden ilma-alusten turvallisuuden parantamiseksi, jotka lentävät Euroopasta muihin kohteisiin. Työtä on kuitenkin jatkettava myös maailmanlaajuisesti, sillä se on tärkeää riippumatta siitä, miten paljon tietoa tarjoamme – ja meidän on tietenkin tehtävä niin lisätäksemme sen tiedon avoimuutta, jota matkanjärjestäjät tarjoavat asiakkailleen matkalla käytettävästä lentoyhtiöstä nimeämällä tarkasti ne yhtiöt, joiden kanssa ne tekevät yhteistyötä. Näin voidaan parantaa kansalaisille ja matkustajille annettavia takeita sekä heille suunnattua tiedotusta. On myös täysin selvää, että olimmepa eurooppalaisia tai emme, meidän on pyrittävä parantamaan lentoliikenteen ja kansainvälisen siviili-ilmailun turvallisuutta.
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
- Pexin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0388/2003) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja pilaamisrikoksista määrättävistä seuraamuksista, myös rikosoikeudellisista seuraamuksista (KOM(2003) 92 – C5-0076/2003 – 2003/0037(COD))
- Poignantin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0413/2003) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi lasti- ja matkustaja-alusten siirtämisestä yhteisössä rekistereiden välillä (KOM(2003) 478 – C5-0366/2003 – 2003/0180(COD)) ja
- Di Lello Finuolin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0373/2003) ehdotuksesta neuvoston puitepäätökseksi alusten aiheuttaman ympäristön pilaantumisen ehkäisemistä koskevan rikosoikeudellisen kehyksen vahvistamisesta (KOM(2003) 227 – C5-0244/2003 – 2003/0088(CNS)). 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, puhuimme hetki sitten lentoturvallisuudesta, ja nyt aiomme käsitellä meriturvallisuutta.
Tänään keskusteltavana oleva paketti muodostaa viimeistä edeltävän vaiheen menettelyssä ja tietysti täydentää viimeisen neljän vuoden aikana tehtyä työtä. Muistutan arvoisia jäseniä yhteisön vesillä joulukuussa 1999 tapahtuneesta Erika-aluksen onnettomuudesta, jonka te kaikki tunnette hyvin. Tätä tragediaa seurasi Prestige-aluksen onnettomuus. Näiden kahden onnettomuuden seurauksena jäsenvaltioiden kansalaiset ovat kääntäneet katseensa Euroopan unioniin ja vaatineet siltä vastauksia.
Olemme ryhtyneet moniin erittäin tärkeisiin toimiin ja voimme uskoakseni huoletta todeta, että tämän vaalikauden aikana Euroopan unionin meriturvallisuudessa on tapahtunut vallankumous ja rannikoidemme ja kansalaistemme suojelua koskevat takuut ovat parantuneet erittäin merkittävästi. Euroopan unioni voi nyt sanoa omaavansa järjestelmän, joka on vähintäänkin samantasoinen maailman parhaiten suojeltujen maiden järjestelmien kanssa, eikä maailmassa ole tällä hetkellä ainoatakaan maata, jonka meriturvallisuutta koskevat toimet olisivat EU:n toimia tiukemmat, toisin kuin neljä ja puoli vuotta sitten. Merialueet ja niihin kohdistuvat uhat ovat erilaisia, mutta meillä on viimeinkin todella kunnianhimoinen ja tarkoituksenmukainen järjestelmä.
Meidän on kehitettävä edelleen näitä toimia, ja tänään aiomme keskustella yhdestä alusten aiheuttaman ympäristön pilaantumisen torjunta- ja ennaltaehkäisymekanismin keskeisestä osatekijästä, nimittäin pilaamisrikoksista määrättävien seuraamusten järjestelmästä. Direktiivissä luodaan kehys näille seuraamuksille ja käsitellään myös rikosoikeudellisten seuraamusten välinettä.
Komissio esitti maaliskuussa 2003 ehdotuksensa direktiiviksi alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja pilaamisrikoksista määrättävistä seuraamuksista, myös rikosoikeudellisista seuraamuksista. Komissio pyrkii saavuttamaan tällä direktiiviehdotuksella pääasiassa kolme tavoitetta. Ensinnäkin tavoitteena on määritellä ympäristöä pilaavien aineiden laittoman mereen päästämisen käsite yhteisön lainsäädännössä. Ehdotuksella pyritään sisällyttämään lainsäädäntöömme alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen määräykset. Tämä sopimus tunnetaan myös nimellä Marpol-yleissopimus. Toiseksi ehdotuksen tavoitteena on taata, että jätteiden laittomasta laskemisesta vastuussa olevat henkilöt voidaan asettaa syytteeseen ja että heille voidaan myös tietyissä oloissa langettaa rangaistuksia. Tämä ei koske pelkästään kapteeneita ja alusten omistajia vaan myös rahtaajia ja luokituslaitoksia, jotka ovat joissain tapauksissa vastuussa tällaisista toimista. Kolmanneksi komissio aikoo määritellä täsmällisesti edellytykset, joilla kaikki asianosaiset osapuolet voidaan asettaa vastuuseen kyseessä olevista teoista. Komissio katsoo, että rikosoikeudellinen vastuu voi syntyä tahallisten päästöjen yhteydessä ja myös onnettomuustapauksessa silloin, jos pilaamisvahinko johtuu törkeästä huolimattomuudesta. Edellytyksinä ovat toisin sanoen teon tahallisuus ja törkeä huolimattomuus.
Kuten arvoisat jäsenet tietävät, komissio esitti viime vuoden toukokuussa myös ehdotuksensa puitepäätökseksi alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta. Tämä toinen ehdotus täydentää direktiiviehdotusta, ja siinä säännellään pääosin rikosoikeudellisia näkökohtia, toisin sanoen seuraamusten yhdenmukaistamista ja rikosasioissa tehtävää oikeudellista yhteistyötä koskevia kysymyksiä.
Kriminalisointia ja vastaavan seuraamuksen määräämistä koskeva periaate on nyt vahvistettava lainsäädännössä. Tämä on tehtävä komission mukaan antamalla direktiivi, joka on nykyisten perussopimusten nojalla ainoa todella tehokas väline, jolla seuraamukset voidaan todella sisällyttää kaikkien jäsenvaltioiden lainsäädäntöön ja joka toimii näin ollen vastaisuudessa tehokkaana pelotteena.
Mainitsemani kolme tavoitetta ovat selkeitä, toteuttamiskelpoisia ja meidän mielestämme välttämättömiä. Tästä huolimatta parhaillaan käsiteltävänä olevassa direktiiviehdotuksessa mennään tiettyjen jäsenvaltioiden mielestä liian pitkälle, ja ne pitävät direktiivin tavoitteita liian kunnianhimoisina. Neuvosto ei ole vielä ilmaissut kantaansa tästä direktiiviehdotuksesta, mutta tiedän, että useimmat ministerit suhtautuvat siihen epäillen eivätkä ole vakuuttuneita, että meidän pitäisi jatkaa tällä tiellä. Joillakin ministereillä on selkeä aikomus heikentää merkittävästi komission direktiiviehdotukseen sisältyviä kunnianhimoisia tavoitteita.
Minun on tunnustettava olevani hyvin pettynyt neuvoston työskentelyyn. Työ edistyy hyvin hitaasti, ja tämän viivytyksen vuoksi emme voi vastata kansalaistemme odotuksiin emmekä valtioiden ja hallitusten päämiesten vaatimuksiin, joiden mukaan parlamentin ja neuvoston olisi hyväksyttävä tämä direktiivi vuoden 2003 loppuun mennessä. Olen vakuuttunut, että voin jälleen kerran luottaa parlamentin tukeen. Parlamentin omaksumalla kannalla on ratkaiseva merkitys, ja se myötävaikuttaa asian käsittelyn edistymiseen.
Siirryn nyt käsittelemään kolmatta kysymystä alusten siirtämisestä yhteisössä rekistereiden välillä. Kriminalisointia koskevien näkökohtien, toisin sanoen merialueiden pilaantumiseen ja jätteiden laskemiseen liittyvien tiettyjen toimien kohtelun tai rankaisemisen ohella aiomme keskustella lasti- ja matkustaja-alusten siirtämisestä yhteisössä rekistereiden välillä.
Nykyisen asetuksen hyväksymisestä on kulunut 12 vuotta, ja kokemustemme perusteella ja yhteisön laivaston edessä olevan laajentumisen kannalta on korkea aika ajanmukaistaa yhteisön säännöstön vanhinta meriturvallisuuteen liittyvää tekstiä.
Nykyisen asetuksen nojalla ainoastaan lastialukset voidaan tietyin edellytyksin sisällyttää kaavailtuun järjestelmään. Komission ehdotuksen tärkeimpänä tavoitteena on, että myös matkustaja-alukset voisivat hyötyä nopeasta siirtämisestä jäsenvaltioiden rekistereiden välillä. Rekisterinvaihto tapahtuisi tavalla, joka keventää alan toimijoille aiheutuvia rasitteita parantaen näin alan toimintaa ja kilpailukykyä. Tavoitteen toteuttamisen yhteydessä säilytetään tietysti tätä alaa koskevien kansainvälisten sopimusten seurauksena syntynyt meriturvallisuuden korkea taso.
Tämän lisäksi ehdotuksessa pyritään parantamaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden merenkulkuviranomaisten välistä tietojenvaihtoa. Näin on tarkoitus parantaa alusten siirtämiseen rekistereiden välillä sovellettavan järjestelmän yhteensovittamista yhteisön säännöstön kanssa ja erityisesti Erika-pakettien yhteydessä hyväksyttyjen satamavaltioiden suorittamaa valvontaa ja luokituslaitoksia koskevien direktiivien kanssa.
Neuvostossa käytävä keskustelu on ollut osoitus yhteisymmärryksestä, joka vallitsee tarpeesta vahvistaa nykyistä rekisterinvaihtoa koskevaa järjestelmää. Neuvoston 5. joulukuuta 2003 antamiin yleisiin suuntaviivoihin sisältyvät muutokset edistävät osaltaan asetuksen soveltamisalan määrittelemistä, ja niiden ansiosta asetus on yhtenäisempi alusten pysäyttämistä ja satamaan pääsyn kieltämistä koskevien menettelyjen kanssa, joista säädetään satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetussa direktiivissä. Komissio yhtyy täysin näihin ehdotuksiin.
Arvoisa puhemies, näiden kahden toimenpidepaketin myötä olemme ottamassa viimeisen askeleen Euroopan unionin meriturvallisuuden parantamisessa ja vahvistamisessa. Tämä on ala, jolla olemme nähdäkseni saavuttaneet huomattavaa edistystä tämän vaalikauden aikana.
Haluan jälleen kerran kiittää parlamenttia ehdottamillemme toimille annetusta johdonmukaisesta tuesta sekä yhteistyöstä ja myönteisten ehdotusten esittämisestä koko käsittelyn aikana. 
Bremmer (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, on todella hämmästyttävä yhteensattuma, että keskustelemme tänä iltapäivänä juuri lento- ja meriturvallisuudesta. Aiemmin tänä iltapäivänä jäsen Pex nousi kahden muun Alankomaiden valtuuskunnan jäsenen eli jäsen Doornin ja jäsen Plooij-van Gorselin kanssa pieneen lentokoneeseen, jonka jarrut pettivät ja joka tämän seurauksena törmäsi lentokonehalliin, minkä vuoksi jäsen Pex ei voinut saapua tänne ajoissa. Minua on tämän vuoksi pyydetty esittelemään hänen mietintönsä parlamentille. Kun näin ollen viittaan puheenvuorossani minuun, puhun jäsen Pexin puolesta, joka muuten voi hyvin.
On erittäin tärkeää estää mereen joutuvat öljypäästöt. Onnettomuudet aiheuttavat merkittäviä päästöjä, joihin kiinnitetään aivan perustellusti erittäin suurta huomiota. Muiden kuin öljysäiliöalusten laittomat päästöt ovat kuitenkin myös suuri ongelma, erityisesti koska niitä tapahtuu usein ja niiden jäljittäminen onnistuu harvoin. Niissä muutamissa tapauksissa, joissa päästöt on voitu jäljittää, syytteitä on nostettu hyvin harvoin ja eikä rangaistuksia ole juurikaan annettu. Tilanne on hämmentävä.
Parhaillaan keskusteltavana olevan direktiiviehdotuksen on määrä korjata tämä tilanne viipymättä. Tilanteen ratkaisemiseksi on olemassa riittävästi kansainvälisiä sääntöjä. Ongelmana on kuitenkin, että jäsenvaltiot uhmaavat sääntöjä, joihin ne ovat sitoutuneet sopimuksissa.
Ratkaisuna on sisällyttää kansainvälisesti sitovat päästöjä koskevat määräykset yhteisön lainsäädäntöön ja laatia niiden täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä. Määräysten rikkomista on pidettävä rikoksena, jonka tekijä on myös voitava asettaa syytteeseen rikosoikeuden nojalla.
Prestige-aluksen onnettomuuteen jälkeen valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat pyytäneet kahteen otteeseen, nimittäin 21. maaliskuuta ja 13. joulukuuta 2002, tiukkojen toimien esittämistä vuoden 2003 loppuun mennessä.
Komissio esitti hyvissä ajoin järkevän ehdotuksen, jota minä, siis jäsen Pex, olen voinut korjata aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan kollegoiden sekä lausuntoa-antavien valiokuntien avustuksella esittämällä siihen useita tarkistuksia. Kiitän komissiota ja kollegoita miellyttävästä yhteistyöstä.
Haluaisin esittää muutamia ehdotusta koskevia huomioita. Eurooppalaisia sääntöjä on sovellettava kaikkiin sisävesireiteillä ja merellä tehtäviin laittomiin päästöihin sekä aluevesien sisä- että ulkopuolella. On tärkeää suhtautua kriittisesti paitsi alusten miehistöihin myös etenkin niiden omistajiin ja kansallisiin viranomaisiin. Yhteisen eurooppalaisen rannikkovartioston perustaminen on suotavaa, jotta päästöt voidaan jäljittää tehokkaammin ja jotta viranomaiset voivat toimia nopeammin ja asianmukaisemmin. Sekä eurooppalaisen rannikkovartioston että jo perustetun Euroopan meriturvallisuusviraston kannalta on tärkeää, että niillä on riittävästi toimivaltaa meriturvallisuuden lisäämiseksi.
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa hyväksytyn mietintöni tekstiin on esitetty kymmenen tarkistusta. Näistä kymmenestä hyväksyn mielelläni kaksi jäsen Sterckxin esittämää teknistä tarkistusta, koska niiden tarkoituksena on selventää tekstiä. Kuten olen jo todennut, rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöönotto on hyvä väline. Valitettavasti samainen neuvosto, joka pyysi näitä seuraamuksia, ei ole nyt valmis hyväksymään tätä ehdotusta, koska rikosoikeuden katsotaan kuuluvan kolmannen pilarin piiriin.
Vaikka olen esittelijänä toimiessani pyrkinyt tekemään yhteistyötä neuvoston kanssa, koska toimien pikainen käyttöönotto edistää meriturvallisuutta, neuvosto omaksui aiemmista vaatimuksistaan huolimatta kielteisen kannan asiaan. Vaikuttaa siltä, että niissä piireissä periaatteelliset keskustelut ovat etusijalla meriturvallisuuteen nähden. Neuvoston toiminta jättää toisin sanoen toivomisen varaa. Tällaisia toimia kahteen otteeseen pyytäneiden valtioiden ja hallitusten päämiesten olisi ryhdyttävä toimiin, jotta nämä toimet olisi vieläkin mahdollista ottaa nopeasti käyttöön. Tämä olisi parempi tehdä nyt kuin vasta uuden onnettomuuden jo tapahduttua, Luoja meitä siltä varjelkoon.
Jäsen Pexin puolesta voin todeta: "olen puhunut". 

Poignant (PSE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on totta, että vaalikautemme aikana on otettu tärkeitä meriturvallisuutta parantavia askeleita, ja haluan onnitella komissiota sen työstä. Sen lisäksi, että minulla on velvollisuus, tai pikemminkin oikeus, arvostella teitä tarvittaessa, minulla on myös velvollisuus onnitella teitä silloin, kun se on paikallaan. Meriturvallisuuden osalta komissio on mielestäni suoriutunut tehtävistään hyvin ja palvellut eurooppalaista yleistä etua. Vaikka tämä mietintö ei olekaan kaikkien aikojen paras mietintö, sitä on kuitenkin pidettävä yhtenä viimeisten neljän vuoden saavutuksista. Tätä tehtävää ei ole kuitenkaan saatu vielä päätökseen, ja teidän tarvitsee vain lukea jäsen Sterckxin mietintö huomataksenne, miten tarpeellinen uusi vaalikausi on tämän työn loppuun saattamiseksi.
Lähtökohta on joka tapauksessa yksinkertainen: jokaisessa aluksessa on lippu, joka kuuluu yhdelle jäsenvaltiolle, koska ei ole olemassa eurooppalaista lippua. Aloite yhteisen eurooppalaisen lipun käyttöön ottamiseksi tehtiin 15 vuotta sitten, mutta siitä ei tullut koskaan mitään. Ensimmäinen rekisterinvaihtoa käsittelevä teksti on yli kymmenen vuotta vanha. Komission ehdotuksessa ja parlamentin sitä koskevassa mietinnössä pyritään mukautumaan uuteen tilanteeseen, koska näiden vuosien aikana on tapahtunut paljon. Komission tekstin tapaan tällä mietinnöllä on kolme päätavoitetta. Ensinnäkin siinä sisällytetään sääntelyyn matkustaja-alukset. Näitä aluksia ei sisällytetty ensimmäiseen direktiiviin, mitä perusteltiin aikanaan sillä, että jäsenvaltioiden säännöt poikkesivat toisistaan suuresti. Valiokuntamme ja parlamentti eivät tämän vuoksi sisällyttäneet matkustaja-aluksia silloiseen direktiivin tekstiin. Tällä välin on kuitenkin tehty paljon parannuksia ja tärkeitä päätöksiä, ja ajattelen tässä yhteydessä erityisesti SOLAS-yleissopimusta, ja sääntöjä on yhdenmukaistettu monilta osin. Näin ollen nyt vaikuttaakin tarkoituksenmukaiselta sisällyttää matkustaja-alukset asetuksen soveltamisalaan.
Mietinnön toiseen tavoitteeseen liittyy hyvin samantapainen perustelu, koska siinä on kyse yhteisön meriturvallisuutta koskevien välineiden yhteensovittamisesta, lyhyesti sanottuna kaiken vähän kerrallaan hyväksytyn lainsäädännön ja erityisesti Erika I - ja Erika II -nimellä tunnettujen pakettien yhdistämisestä. Kolmanneksi mietinnössä pyritään vahvistamaan kansallisten merenkulkuviranomaisten välistä yhteistyötä. Nämä ovat näin ollen kolme mietintöni tavoitetta, jotka tietysti vastaavat komission ehdotuksen tavoitteita.
Näiden uudistusten päätökseen saattaminen on tärkeää myös siksi, että Euroopan unioni on kasvamassa ja laajenemassa kymmenellä uudella valtiolla. Saanen muistuttaa teitä siitä, että olemme todellakin toivottamassa tervetulleiksi kymmenen valtiota, joista erityisesti kaksi, nimittäin Malta ja Kypros, on saarivaltioita, joilla on hyvin suuret laivastot. Täten vaikuttaakin hyvältä ajatukselta saada nämä säännöt laadittua ennen 1. toukokuuta 2004. Tämän vuoksi asetuksen teksti pitäisi hyväksyä jo parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä, kuten teimme aikanaan yksirunkoisten alusten kohdalla, jotta emme hukkaisi aikaa vaan ottaisimme meriturvallisuuden tavoitteeksi pelkistä ja yksinkertaisista menettelytapakysymyksistä tappelemisen sijasta. Ajatuksena on siis löytää mahdollisimman järkevä tai ainakin vähiten järjenvastainen kompromissi.
Neuvosto on esittänyt useita tarkistuksia, ja esittelijänne ehdottaa niiden hyväksymistä, koska ne eivät muuta tekstin sisältöä. Jotkin tarkistuksista ovat teknisiä muutoksia, joissa esimerkiksi täsmennetään asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät alukset, erityisesti sota-alukset. Joissakin tarkistuksissa annetaan jäsenvaltioille myös mahdollisuus soveltaa SOLAS-yleissopimuksesta poikkeavia sääntöjä edellyttäen, että ne ovat yhtä tiukkoja kuin yleissopimuksen säännöt. Toisissa tarkistuksissa taas jokaisen jäsenvaltion edellytetään esittävän vuosittaisen kertomuksen. Neuvoston ensimmäisessä tarkistuksessa jäsenvaltioita vaaditaan helpottamaan sääntelyn täytäntöönpanoa. Tärkeimmän vaatimuksen esittää komissio, joka edellyttää, että muista aluksista poiketen yksinkertaistetusta menettelystä ei saa hyötyä alus, joka on pysäytetty satamassa tehdyn tarkastuksen seurauksena useammin kuin kerran rekisterinvaihtoa koskevan hakemuksen jättämistä edeltäneiden kolmen vuoden aikana. Tämä on lyhyesti sanottuna varotoimenpide sellaisia aluksia varten, joissa on tarkastusten suorittamisen yhteydessä havaittu useita puutteita.
Yksi kollegoistamme on esittänyt tarkistuksen, jonka tavoitteena on lisätä Euroopan unionin tunnusmerkki rekisteriä vaihtavan aluksen lippuun. Pidän tätä mukavana symbolisena tarkistuksena, ja valiokuntamme äänesti sen puolesta. Neuvosto ei kuitenkaan halua hyväksyä tarkistusta, koska se koskisi kaikkien alusten sijasta vain rekisteriä vaihtavia aluksia. Olen valmis hylkäämään tämän tarkistuksen mutta toivon, että jonakin päivänä unionin tunniste näkyy alustemme lipuissa, jotta samalla kun kansallinen lippu on edelleen näkyvissä, myös pieni pala Eurooppaa risteilee maailman merillä.
Hyvät parlamentin jäsenet, tämä on mietintöni pääsisältö, ja toivon teidän tukevan mietintöä. 
Di Lello Finuoli (GUE/NGL ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen de Palacio, olette molemmat onneksemme espanjalaisia. Tämän erittäin tärkeän aiheen yhteydessä on jo mainittu joulukuussa 1999 tapahtunut Erika-aluksen ja marraskuussa 2002 tapahtunut Prestige-aluksen onnettomuus. Näitä kahta onnettomuutta seurasi paljon sanoja muttei lainkaan tekoja, mikä ei kuitenkaan koske tietenkään komissiota, joka teki itse asiassa paljonkin, kuten on jo todettu. Pahoittelemmekin sitä, ettei yhteisössä ole edelleenkään rikosoikeudellisin keinoin tapahtuvaa ympäristön suojelua koskevaa yleistä lainsäädäntöä, ja itse asiassa neuvoston ja komission välinen konflikti, joka on johtanut tunnetusti yhteisöjen tuomioistuimessa nostettuun kanteeseen, on murskannut ainakin meidän ympäristöaktivistien toiveita.
Jo aiemmin on todettu, eikä tätä ole näin ollen tarpeen toistaa, että merialueiden pilaantumista koskevalla nimenomaisella alalla direktiiviehdotus on toisaalta äärimmäisen kiitettävä, kuten jäsen Pexin mietintökin, jossa tehtiin ehdotukseen huomattavia parannuksia. Tällä direktiivillä on nähdäkseni kuitenkin vaikutusta vain, jos löytyy poliittista halua panna se täytäntöön, erityisesti koska tiedämme lähihistoriasta, että jäsenvaltiot lähes poikkeuksetta osoittavat piittaamattomuutta Euroopan unionin direktiivejä kohtaan.
Ongelmana on, etteivät jäsenvaltiot halua kunnioittaa näitä määräyksiä ja että, kuten joudun valitettavasti toteamaan, nykyisin on ryhdyttävä välittömiin korjaaviin toimiin hirvittävien onnettomuuksien seurauksena. Ehdotettu puitepäätös on pelkästään direktiiviä täydentävä päätös. Nämä kaksi muodostavat erinomaisen kokonaisuuden, ja siksi parlamentin onkin tuettava molempia ehdotuksia ja niihin esitettyjä tarkistuksia, jotka ovat mielestäni erinomaisia, vaikka suhtaudunkin pienellä varauksella eurooppalaiseen rannikkovartiostoon, koska tätä elintä koskeva summittainen ehdotus huolestuttaa meitä jossain määrin. Direktiivin sisältö on kuitenkin oikeansuuntainen, vaikkakin on tehtävä selväksi, ettei tämä direktiivi riitä, ellei yhteisössä ole ympäristön kokonaisvaltaista suojelua koskevaa yleistä kehystä, jota ilman merialueiden suojelun taso ei parane vastaisuudessakaan.
Meidän on palattava takaisin koko ympäristöä koskevaan yhteisön yleiseen lainsäädäntöön, ja neuvoston pitäisi olla mielestäni järkevä ja hyväksyä rikosoikeudellisin keinoin tapahtuvaa ympäristön suojelua koskeva direktiiviehdotus, joka estettiin yhteisöjen tuomioistuimessa nostetulla kanteella, kuten jo aiemmin totesin. Tämä olisi erinomainen askel, koska se takaisi meille riittävän merialueiden suojan, joka sisältyisi kuitenkin ympäristön suojelua koskevaan kehykseen ja jota voitaisiin suojella myös rikosoikeudellisin keinoin, koska ei ole epäilystäkään siitä, että rikosoikeudelliset seuraamukset saavat todennäköisimmin alalla työskentelevät noudattamaan määräyksiä. Tämä direktiivi on mielestäni oikeansuuntainen, ja siinä kohdellaan jossain määrin oikeudenmukaisesti kaikkia alan työntekijöitä, koska direktiivissä sisällytetään täyden valvonnan piiriin monia työntekijöitä, jotka ovat tähän asti olleet sen ulkopuolella. Tiedämme erittäin hyvin, että kansainvälisissä sopimuksissa vapautettiin vastuusta alusten omistajat ja useita henkilöitä, jotka olivat itse asiassa suoraan ja välillisesti vastuussa. Osoituksena tästä oli Prestige-aluksen tapaus, jossa ainoa maksamaan joutunut oli kreikkalaisen aluksen köyhä kapteeni, joka ainakin teki kaiken mahdollisen onnettomuuden välttämiseksi, kun taas Erika-aluksen onnettomuudesta ja sen seurauksista pitäisi syyttää muita henkilöitä
Yhdyn näin ollen sekä direktiiviehdotusta käsittelevään mietintöön että ehdotusta puitepäätökseksi käsittelevään mietintöön ja toivon parlamentin hyväksyvän ne molemmat. 
Grossetête (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tilanne on se, että puhumme tänä iltana turvallisuudesta ja nimenomaan kansalaistemme turvallisuudesta. Aloitimme puhumalla lentoturvallisuudesta ja siirrymme nyt käsittelemään meriturvallisuutta. Olemme puhuneet näistä ongelmista ja merialueiden pilaantumisesta nyt neljä vuotta, ja toivon, ettei meidän tarvitse muutaman vuoden päästä puhua niistä enää kovinkaan paljon.
Omalta osaltamme voimme vain toivoa tätä, mutta kun katsoessani Ranskan televisiota viime viikonloppuna näin jälleen öljylauttojen (olivatko ne peräisin Prestige-aluksesta vai avomerellä tapahtuvasta laittomasta tankkien tyhjennyksestä, sitä ei tiedetä) tahrimat Atlantin rannat, sanoin itselleni, että on aiheellista kyseenalaistaa neljän vuoden aikana säätämämme lainsäädännön tehokkuus.
Haluan kuitenkin yhtyä komission jäsenelle lausuttuihin kohteliaisuuksiin, joissa kiiteltiin tarmoa, jota komission jäsen on osoittanut pyrkiessään nujertamaan hallitustemme ja ministeriemme tällä alalla osoittaman saamattomuuden. Jos ministerimme olisivat kuunnelleet häntä, en usko, että olisimme nyt tässä jamassa. Olemme täällä tukeaksemme komission jäsentä ja osoittaaksemme jälleen kerran kansalaisillemme, että haluamme todellakin säätää kaiken tämän lainsäädännön ja huolehtia sen noudattamisesta. Tiedämme kuitenkin liiankin hyvin, että jos lainsäädäntöä halutaan noudatettavan, tarvitaan seuraamuksia. Emme saavuta mitään niin kauan kuin meillä ei ole seuraamuksia tai niitä ei sovelleta.
Tämän vuoksi olemme kokoontuneet tänä iltana. Haluan onnitella tässä keskustelussa käsiteltävien eri mietintöjen esittelijöitä ja todeta, miten tärkeää on, että määrittelemme laittomia päästöjä koskevan rikoksen ja vaadimme tarvittavaa yhteensovittamista, jotta jäsenvaltiot työskentelevät viimeinkin yhteisestä sopimuksesta. Päätän puheenvuoroni toteamalla, että laatimalla Euroopan parlamentin meriturvallisuuden parantamista käsittelevän väliaikaisen valiokunnan työn pohjalta selkeän seuranta-asiakirja voimme antaa komission jäsenelle tukemme näissä merialueiden pilaantumista ja vastuuta koskevissa ongelmissa. 
Cocilovo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen de Palacio, minusta tuntuu, ettei minun pitäisi olla kovin monisanainen korostaessani, kuten eri esittelijät ja minua ennen puhuneet jäsenet ovat korostaneet, käsittelemiemme kysymysten ja erityisesti meriturvallisuuden tärkeyttä. Tässä yhteiskeskustelussa pohdittavana olevat määräyksethän liittyvät juuri meriturvallisuuteen. Lisäämättä mitään jo aiemmin sanottuun totean vain, että minäkin tuen tämän erittäin vahvan aloitteen hyväksymistä. Komissio on tehnyt tästä aloitteesta tältä osin hyvin tehokkaan, ja toivomme, että myös neuvostossa tapahtuu tältä osin lähentymistä ja että se löytää yhteisen sävelen. Kannatan myös sitä, että saatamme tällä tavoin loppuun tätä koskevan lainsäädännön, jota tarvitsemme, ja hyväksymällä tänään käsiteltävänä olevat ehdotukset voimme antaa oman panoksemme, joka on kuitenkin erityinen ja tärkeä.
Omalta osaltani voin todeta, että seurasin varjoesittelijänä yhtä pakettiin kuuluvista mietinnöistä, nimittäin jäsen Poignantin mietintöä, jossa käsitellään paitsi lastialusten myös matkustaja-alusten siirtämistä eri kansallisten alusrekistereiden välillä. Minun on korostettava sekä tämän komission ehdotuksen että parlamentin sitä koskevan kannan laatua ja hyödyllisyyttä. Parlamentin kantahan on esitetty jäsen Poignantin mietinnössä, jolle annamme täyden tukemme. Yhdymme myös tänä iltana vahvistettuihin ehdotuksiin ja suuntaviivoihin, jotka koskevat sekä neuvoston että komission esittämien ehdotusten mahdollista hyväksymistä. Näistä nimenomaan komission ehdotus koskee seikkaa, jota pidän erittäin tärkeänä.
Lisäksi ehdotuksen teksti antoi meille mahdollisuuden poistaa eri yleissopimusten tulkinnanvaraisuudet. Ehdotus edistää näin ollen oikeusvarmuutta myös yksinkertaistamalla matkustaja-alusten siirtymistä toiseen lippuvaltioon ja vähentää näin liiallista unionin tason sääntelyä ja byrokratiaa. Vieläkin tärkeämpää on mielestäni se, että ehdotuksella varmistetaan ehdottoman välttämättöminä pitämämme turvallisuuden valvontaa koskevat näkökohdat, koska ehdotetun menettelyn ansiosta kansallisten merenkulkuviranomaisten välisen tietojenvaihtoa ja yhteistyötä parannetaan, mutta tarvittaessa aluksilla suoritetaan täydentäviä valvontatoimia. Keskustelussa korostettiin, miten tärkeää tämä on laajentumisen kannalta, jonka myötä unioniin liittyy myös Maltan ja Kyproksen kaltaisia maita, jotka ovat tärkeä vertailukohta tässä asiassa perinteidensä, tuotantoa koskevan sitoutuneisuutensa sekä alusten ja laivaston välisten yhteyksien vuoksi.
Haluan jälleen kerran kiittää esittelijää ja kehua komission ehdotusta ja annan ryhmäni puolesta täyden tukeni esitetyille näkökannoille. 
Piecyk (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, sen sijasta että kohdistamme päähuomiomme aina alusten onnettomuuksiin ja niiden seurauksiin, meidän pitäisi tehdä mielestämme enemmän asialle, josta minun on käytettävä nimitystä merialueiden jokapäiväinen pilaaminen. Arvoisa komission jäsen, onnittelenkin teitä lämpimästi tästä ehdotuksesta.
Pidän ehdotustanne hyvänä ja haluan onnitella hienosta mietinnöstä myös jäsen Pexiä, joka ei valitettavasti ole paikalla. Meidän on ehdottomasti tehtävä tälle asialle jotain. Pohjanmerellä ja Itämerellä todettiin pelkästään vuonna 2001 noin tuhat laittomien päästöjen tapausta, eikä näitä toimia saa enää pitää eikä kohdella vähäpätöisenä rikkomuksena. Laittomat päästöt eivät ole sama asia kuin pysäköintivirhe tai nopeusrajoituksen ylittäminen, ja niistä on viimeinkin rangaistava rikoksena rikosoikeuden nojalla, mikä tarkoittaa kovia ja tuntuvia rangaistuksia, kuten sakkoja, vankeutta ja alusten takavarikointia, jota valiokunta on pyytänyt.
Esittelijä oli oikeassa huomauttaessaan, ettei useita parlamentin ja neuvoston hyväksymiä lakeja ole vielä pantu täytäntöön. Nämä lait koskevat sataman vastaanottolaitteistoa ja satamavaltioiden suorittamaa valvontaa.
Arvoisa komission jäsen, parlamentti antaa teille täyden tukensa, jos haluatte nostaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ole saattaneet tätä direktiiviä asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään, tuodaksenne tämän asian päivänvaloon ja painostaaksenne näin näitä jäsenvaltioita, jotta tämä direktiivi saatettaisiin viimeinkin osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jopa parhaimmatkin lait ovat tehottomia, ellei niitä panna täytäntöön ja valvota. Tätä varten tarvitsemme eurooppalaisen rannikkovartioston, mikä on toinen asia, josta parlamentissa vallitsee yhteisymmärrys, sillä satamissa suoritettavaan valvontaan on liitettävä avomerellä tapahtuva valvonta. Olemme tottuneet ajatukseen siitä, että on aivan normaalia valvoa kuorma-autoja pihojen lisäksi myös maanteillä. Tämän on oltava tulevaisuudessa mahdollista myös merellä.
Arvoisa komission jäsen, mainitsitte puheenvuorossanne, että neuvosto pitää tätä ehdotusta liian kunnianhimoisena. Tällaisia perusteluja ei saa kuunnella. Emme saa rohkaista neuvoston taipumusta piilotella muodollisuuksien takana vaan meidän pitäisi pakottaa se toimimaan. Jos Euroopan unioni yhdistää voimansa ja toimii täydessä yhteisymmärryksessä, edistymme meriliikenteen turvallisuuden ja meriturvallisuuden alalla myös kansainvälisesti.
On tärkeää, että teemme kaikkemme paitsi välttääksemme onnettomuuksia myös tehdäksemme lopun vesillämme tapahtuvien tahallisten, tarkoituksellisten ja rikollisten toimien suvaitsemisesta. Meillä on mahdollisuus puuttua niihin. Tuemme teitä tässä työssä ja olemme tukenanne, kun pyritte leimaamaan julkisesti hallitukset, jotka eivät toimi samoin. 
Sterckx (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan toivottaa jäsen Pexille ja myös muille esittelijöille onnea heidän työhönsä. Hollanninkielessä on sanonta, jonka mukaan pienistä puroista syntyy suuri virta, ja samalla tavalla monet pienet pilaamistapaukset ovat aikaa myöten yhtä tärkeitä kuin yksi suuri onnettomuus. Lisään vielä, että määritimme saastuttaja maksaa -periaatteen kauan sitten, ja nyt meidän on mielestäni aika myös rangaista saastuttajaa, mikä olisi mielestäni hyvin perusteltua.
Yhdyn aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan hyväksymään tekstiin siltä osin, että olisi todettava selvästi, että sääntelyn kohteena ovat laittomat ja tahalliset päästöt eivätkä niinkään onnettomuuksien seurauksena syntyvät ja ympäristövahinkoja aiheuttavat päästöt, sillä onnettomuus eroaa kuitenkin tahallisesta päästöstä. Meidän pitäisi mielestäni tehdä tämä ero.
Jäsen Piecyk huomautti hetki sitten, että yhteisössä on jo melkoinen määrä direktiivejä, kuten sataman vastaanottolaitteistoa koskeva direktiivi, jota kotimaani ei ole vieläkään saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään. Minusta tämä on häpeällistä, ja tilanne pitäisi korjata viipymättä. Vuosi on nyt kulunut. Meidän on lisäksi ryhdyttävä viimeinkin arvioimaan direktiivin käyttöä ja sitä, miten alukset itse reagoivat siihen, samoin kuin sitä, eikö meidän pitäisi tehdä muutoksia nähdäksemme, kuinka hyvin direktiivi mahdollisesti toimii.
Haluan myös viitata valvontadirektiiviin ja mustien laatikkojen käyttöön. Meidän on pohdittava, miten voimme soveltaa mustan laatikon käyttöä saadaksemme selville, kuka pilaa ympäristöä, missä pilaamista tapahtuu ja tarvittaessa miten suuresta pilaamisesta on kyse. Tämä pitäisi mielestäni ottaa myös huomioon, koska tämä on direktiivi, joka voi olla tärkeä myös tässä yhteydessä. Olen iloinen, että avomerellä tapahtuvat päästöt on sisällytetty tekstiin ja ettei päästöille ole asetettu maantieteellisiä rajoituksia vaan että merta pidetään yhteisenä perintönä, joka kuuluu kaikille ja jossa pilaamista tapahtuu.
Kaikki riippuu tietysti tarkastuksista ja tavasta, jolla saamme ympäristön saastuttajat kiinni itse teossa. Tässä voi mielestäni olla jossain määrin apua eurooppalaisesta rannikkovartiostosta, tai ainakin ennen kuin pääsemme siihen vaiheeseen, kansallisten rannikkovartiostojen parannetusta yhteistyöstä, alusten lokikirjojen tarkastuksista ja muista vastaavista toimista. Jos voimme hyödyntää satelliittia selvittääksemme epäillyn auton rekisterikilven jossakin tietyssä maassa, mikä estää meitä käyttämästä tämänkaltaista teknologiaa päästörikosten jäljittämiseksi ajoissa. Esimerkiksi kun Tricolor-alusta pelastettiin, muut alukset käyttivät onnettomuutta hyväkseen ja päästivät öljyään mereen, sillä myöhemmin havaittiin, ettei rantaan huuhtoutunut öljy ollut peräisin Tricolorista vaan muista aluksista. Meidän on joka tapauksessa varmistettava, että erotamme onnettomuuden ja tahallisen pilaamisen.
Merenkulkupiireissä ollaan huolestuneita aluksen miehistön kohtelusta joissain tapauksissa. Pidän hyvin ikävänä sitä, mitä Prestige-aluksen kapteenille nyt tapahtuu, ja toivon, että meillä on piakkoin mahdollisuus puhua hänen kanssaan uudelleen. Olen lukenut, että Karajissa on nyt tapahtunut laivaonnettomuus ja että aluksen miehistöä pidetään rikosoikeudellisessa vastuussa. Meidän on oltava varovaisia tämän suhteen.
Olette oikeassa todetessanne, että teimme kovasti töitä ja onnistuimme saamaan paljon aikaan edellisellä kerralla. Työskentely oli ajoittain turhauttavaa. Ennen kuin saimme Erika-paketin valmiiksi, meitä kohtasi Prestige-aluksen onnettomuus, ja tämä on hyvin turhauttavaa. Arvoisa komission jäsen, parlamentti ja komissio ovat neuvoston vastustuksesta huolimatta onnistuneet mielestäni saamaan aikaan muutamia myönteisiä tuloksia, ja toivon, että voimme tehdä samoin seuraavalla istuntokaudella.
Figueiredo (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, marraskuussa 2002 tapahtuneella Prestige-aluksen onnettomuudella oli tuhoisia seurauksia, jotka tuntuvat yhä Portugalin pohjoisosissa. Tiedämme kuitenkin, että merialueiden pilaantuminen, joka johtuu öljyn tai muiden haitallisten aineiden päästämisestä mereen, jatkuu silloinkin, kun onnettomuuksia ei tapahdu. Avomerellä ja rannikon läheisyydessä tehtävästä laittomasta jätteiden laskemisesta ja tankkien tyhjennyksestä on määrättävä seuraamus. Tiedämme myös, että päästöjen torjunta edellyttää uuden lainsäädännön lisäksi säännösten tehokkaampaa täytäntöönpanoa, mikä on vieläkin tärkeämpää. Tällä tavalla jäsenvaltioilla on tulevaisuudessa käytettävissään asianmukaiset voimavarat ja välineet, joilla ne voivat varmistaa olemassa olevien sääntöjen noudattamisen. Meriturvallisuuden parantaminen edellyttää mukavuuslipuista luopumista, täsmällisten ja hyvin jäsenneltyjen lokikirjojen ylläpitämistä aluksen historiasta, liikkeistä ja lastista, laivareittien sijoittamista kauemmas rantaviivasta, alusten riittäviä tarkastuksia satamissa sekä parempia työskentely- ja turvallisuusoloja aluksissa.
Tiedämme, että useat yhteisön vesillä purjehtivat alukset laiminlyövät Marpol-yleissopimuksen sääntöjä päivittäin, koska tiettyjen aluksen omistajien ja öljy-yhtiöiden ensisijaisena tavoitteena on saavuttaa mahdollisimman suuret voitot mahdollisimman pienillä kustannuksilla. Ympäristöä pilaavien päästöjen torjunta edellyttää kuitenkin paitsi tehokkaita toimia EU:n tasolla ja jäsenvaltioiden laajempaa yhteistyötä myös sääntöjen tehokkaampaa täytäntöönpanoa maailmanlaajuisesti.
Eurooppalaisen rannikkovartioston perustaminen ei ratkaise tätä ongelmaa, kuten ei myöskään ongelmaa, joka koskee alusten jätteiden keräämistä varten perustettavien riittävien vastaanottopalveluiden puuttumista tai alusten velvoittamista käyttämään näitä palveluja. Nyt tarvitaan voimassa olevien direktiivien ja muun lainsäädännön täytäntöönpanoa. Tämä koskee myös jo eräässä toisessa direktiivissä perustettua seuranta- ja tietojärjestelmää ja erityisesti matkatietojen tallentamislaitteiden asentamista tiettyihin aluksiin. Ilman näitä laitteita on vaikea osoittaa miehistön syyllisyyttä tai syyttömyyttä, ja miehistöä onkin pidettävä syyttömänä kunnes toisin todistetaan. On myös erittäin tärkeää, että alusten miehistöt ovat riittävän koulutettuja ja että taataan työntekijöiden oikeudet. Alukset on myös rakennettava lujatekoisemmiksi. Jäsenvaltioiden ja niiden hallitusten on myös otettava täysi vastuu voimassa olevien eri yleissopimusten ja direktiivien noudattamisesta. 
Dhaene (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan onnitella kolmea esittelijää heidän mietinnöistään.
Joulutauon aikana Pohjanmeren rannoilta on jälleen kerran löydetty hätkähdyttävä määrä kuolleita merilintuja. Tämä ei ole sattumaa. Laittomat päästöt mereen todellakin lisääntyvät joka talvi näihin aikoihin. Näistä päästöistä ovat vastuussa alusten kapteenit, jotka eivät ole turhan tiukkoja säännösten noudattamisen suhteen ja jotka tietävät, että tähän aikaan on vähemmän valvontaa ja että talvimyrskyt tarkoittavat sitä, ettei öljystä jää selkeää vanaa.
Tämän vuoksi tämä mietintö on niin tärkeä. Euroopan unionin on ryhdyttävä toimiin. Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä tukee nyt käsiteltävänä olevaa Pexin mietintöä, koska siinä tehdään huomattavia parannuksia direktiiviehdotukseen. Tämä ehdotus on osoitus siitä, että Euroopan unioni on nyt vihdoinkin perustelemassa rangaistuksen langettamista merialueisiin kohdistuvista ja myös yhteisön aluevesien ulkopuolella tapahtuvista ympäristörikoksista. Hylkäämme näin ollen neuvoston perustelut, joiden mukaan aihe kuuluu kolmannen pilarin soveltamisalaan. Miten komissio aikoo reagoida tähän neuvoston kantaan? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jos neuvosto kieltäytyy virallisesti hyväksymästä rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöönottoa direktiivissä? Prestige-aluksen onnettomuus nosti pintaan näihin seuraamuksiin liittyvät tunteet, koska haluamme myös ottaa huomioon satamaviranomaiset sellaisen ympäristövahingon tapauksessa, joka syntyy sen jälkeen, kun vaikeuksissa olevalta alukselta evätään pääsy satamaan tai turvasatamaan. Eurooppalaista rannikkovartiostoa tarvitaan, jotta merialueiden pilaamisesta vastuussa olevat henkilöt voidaan todellakin asettaa syytteeseen. Jos säännöksiä kerran annetaan, niiden noudattamista pitäisi myös valvoa.
Äänestämme huomenna ryhmäni esittämästä ehdotuksesta, joka koskee tämän Pexin direktiivin yhdistämistä sataman vastaanottolaitteistoa koskevaan Bouwmanin direktiiviin. Tällä tavoin parannamme saastuttajien jäljitettävyyttä. Pyydämme lisäksi tukeanne muille tarkistuksille, kuten Euroopan meriturvallisuusviraston osallistumiselle direktiivin täytäntöönpanon aikana. 
Andrews (UEN ).
    Arvoisa puhemies, haluan tehdä selväksi, ettei tämän keskustelun pitäisi olla selvitys Espanjan ja Ranskan rannikolla tapahtuneesta Prestige-aluksen onnettomuudesta. Kyse on koko Euroopan rantaviivan turvallisuudesta. Puhkiruostuneet, yksirunkoiset ja hajoamispisteessä olevat alukset kuljettavat hyvin usein valtavia öljymääriä, jotka ovat itse asiassa ympäristön kannalta joukkotuhoaseita.
En osaa edes kuvitella, mitä olisi tapahtunut, jos tällainen onnettomuus olisi tapahtunut Irlannin rannikolla. En tiedä, miten olisimme selvinneet siitä. Kuten tänään on todettu, yhteisössä on voimassa runsaasti lainsäädäntötoimia. Meidän tulisi pitää kiinni siitä, että yhteisön vesillä ja niiden lähialueilla sallitaan vain kaksirunkoiset alukset. Jos haluamme estää Prestigen kaltaisen onnettomuuden toistumisen, Euroopan unionissa tarvitaan poliittista tahtoa, jota ei ole havaittavissa tällä hetkellä ja jota ei ole todennäköisesti odotettavissa vastaisuudessakaan.
On laajalti tunnettu tosiasia, että kaikilla meriturvallisuutta käsittelevillä järjestöillä on käytettävissään liian vähän henkilökuntaa ja määrärahoja. Tämä tilanne jatkuu myös tulevaisuudessa, minkä seurauksena merialueidemme turvallisuus on edelleen uhattuna.
Kuten on jo todettu, suuri osa yhteisön vesillä tapahtuvasta ympäristön pilaamisesta on joko tahallista tai vältettävissä. Tämäntyyppinen toiminta ei eroa mitenkään rikollisesta toiminnasta, ja siitä on näin ollen määrättävä rikosoikeudelliset seuraamukset. Olen tietoinen siitä, että rikosoikeus kuuluu ensisijaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan ja että meidän on vältettävä omaksumasta kantaa, jolla pyrittäisiin loukkaamaan jäsenvaltioiden tätä alaa koskevia oikeuksia. Komission ehdotukset ovat tästä huolimatta suurelta osin myönteisiä, ja yhteisöllä on nyt mahdollisuus edistyä selvästi rikosoikeudellisten seuraamusten yhdenmukaistamisessa kolmanteen pilariin kuuluvan välineen avulla.
Toinen keskeinen tekijä turvallisemman ja puhtaamman meriympäristön turvaamisessa on äskettäin perustettu Euroopan meriturvallisuusvirasto. Tällä virastolla on oltava tärkeä asema pilaantumisen ehkäisemistä ja alusturvallisuutta koskevissa toimissa. Virastolla tulisi olla myös asianmukainen henkilöstö ja rahoitus, mikä ei todellakaan pidä paikkaansa tällä hetkellä.
Haluan lopuksi kääntää kollegoiden huomion useiden Luoteis-Atlantin rannikolla sijaitsevien jäsenvaltioiden tekemään aloitteeseen, joka koskee erityisen herkiksi määriteltyjen merialueiden luomista. Toivon, että kaikki nykyiset ja tulevat jäsenvaltiot antavat täyden tukensa tälle aloitteelle, jonka Irlanti, Ranska, Portugali, Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta ja Belgia esittivät YK:n Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä. Tämä aloite mahdollistaa asiassa edistymisen vuonna 2004.
On kuitenkin todettava, että on täysin selvää, ettei mikään muutu, ellei siihen ole poliittista tahtoa. 
Van Dam (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, turvallisuus on edelleen tärkeä aihe sekä meri- että merenkulkualalla. Prestige-aluksen onnettomuus on osoituksena tästä vielä nykyäänkin. Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) on päästy äskettäin sopimukseen öljysaasteen aiheuttamien ympäristövahinkojen korjaamista rahoittavan lisärahaston laajuudesta. Tältä osin on esitetty kommentteja rahaston mahdollisista rahoittajista. Katson, että jäsen Pexin ja jäsen Di Lello Finuolin mietinnöissä esitetyt ehdotukset ovat arvokas lisä tähän sääntelyyn. Vastuualueet on määritetty selkeästi ja sääntöjen noudattamatta jättämisestä määrätään yksiselitteisiä seuraamuksia. Olen tyytyväinen, että tähän sääntelyyn on sisällytetty myös rikosoikeudelliset seuraamukset.
En ole sitä vastoin kovinkaan ilahtunut pyynnöstä, joka koskee eurooppalaisen rannikkovartioston perustamista, koska tässä ehdotuksessa on mielestäni kyse nykyisten toimintojen siirtämisestä uudelle tasolle pikemminkin kuin hyödyllisestä lisästä tehtäviin, joita jäsenvaltioiden rannikkovartiostot jo suorittavat. Tämä koskee myös Poignantin mietinnössä esitettyä vaatimusta, jonka mukaan jäsenvaltioiden lipun alla purjehtiville aluksille pitäisi antaa selkeä, fyysinen Euroopan unionin tunnusmerkki. Niin kauan kuin meillä ei ole yhteistä eurooppalaista alusrekisteriä, tämä käytäntö ei vaikuta minusta hyödylliseltä. Se johtaa lisäksi tästä ehdotuksesta neuvoston kanssa käytävien keskustelujen pitkittymiseen.
Muutamia varauksia lukuun ottamatta suhtaudun näihin ehdotuksiin yleisesti hyvin myönteisesti. 
Souchet (NI ).
    Arvoisa puhemies, olemme selvästikin yhtä mieltä tänään käsiteltävänämme olevan uuden lainsäädännön tavoitteista ja havainnoista, joihin tämä lainsäädäntö perustuu. Uhka ankarien taloudellisten ja rikosoikeudellisten seuraamusten uskottavasta soveltamisesta kaikkiin merikuljetusketjun toimijoihin on varmasti tehokkain ennaltaehkäisymuoto, jolla asianosaisia kehotetaan luopumaan vaarallisten alusten käyttämisestä. Tämä perustuu havaintoon siitä, että sekä osittain merenkulkualalla että tiettyjen satamavaltioiden ja erityisesti lippuvaltioiden kohdalla on havaittavissa tietynlaista piittaamattomuutta päästöjä koskevien sääntöjen noudattamista kohtaan.
Suhtaudumme kuitenkin hyvin varauksellisesti käytettyyn menetelmään. Ensinnäkin on aina vaarallista laatia sääntöjä, joita sovelletaan vain unionin jäsenvaltioiden lipun alla purjehtiviin aluksiin, kun nämä alukset ovat kuitenkin kaikkein epätodennäköisimpiä pilaantumisen aiheuttajia. Lisäksi jotkin näistä säännöistä eivät ole Marpol-yleissopimuksen mukaisia, ja joillakin säännöillä on vakavia taloudellisia vaikutuksia. Ehdottamalla unionin jäsenvaltion lipun alla purjehtivan aluksen takavarikointia, kun kolmannen maan lipun alla purjehtivaa alusta ei ole mahdollista takavarikoida, teemme vain hallaa itsellemme.
Jos takavarikoisimme unionin jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivia aluksia, syrjisimme omia laivastojamme, jotka ovat lähimpänä vaatimusten täyttämistä. Voin vakuuttaa teille, etteivät laivastomme todellakaan tarvitse tätä. Meidän on asetettava kansainvälinen taso aina etusijalle eurooppalaiseen tasoon nähden meriturvallisuusasioissa. Tätä näkemystä kannattavien jäsenvaltioiden on näin ollen vaadittava ponnekkaasti ja väsymättä korkeita vaatimuksia, joita kuitenkin sovelletaan kaikkiin aluksiin Kansainvälisen merenkulkujärjestön yhteydessä.
Toinen huomautukseni koskee sitä, että käsiteltävinämme olevissa teksteissä viitataan oudon vähän lippuvaltion vastuuseen. Tiedämme kuitenkin, että ensisijainen uhka meriturvallisuudelle on olemassa niin kauan kuin mukavuuslippujärjestelmä voi kukoistaa, koska mukavuuslippujen alla purjehtii aluksia, joita ei ole tarkastettu tai joiden tarkastajina ovat toimineet luokituslaitokset, jotka ovat itsekin eräänlaisia mukavuuslaitoksia.
Tämä kiperä kysymys tuli esille, kun Maltan hallitus määräsi, ettei Erika-aluksen rekisteröinnistä vastuussa olleen Maltan merenkulkuviraston johtaja saa saapua tapausta tutkivan tuomarin kuultavaksi, ja kun Bahaman viranomaisilta puuttuu selvästi hyvää tahtoa, koska he viivyttävät jatkuvasti Bahaman lipun alla purjehtineen Prestige-aluksen onnettomuutta koskevan raporttinsa julkistamista. Väliaikaisen valiokuntamme on ehdottomasti pyrittävä ratkaisemaan tämä erittäin tärkeä kysymys.
Haluaisin lopuksi torjua eurooppalaisen rannikkovartioston perustamisajatuksen, joka haiskahtaa minusta enemmän ideologialta kuin realistiselta ja tarkoituksenmukaiselta ongelmien ratkaisutavalta. Kukaan ei osaa sanoa, kenelle annettaisiin valtuudet muodostaa ja käyttää tällaista välinettä, jolla on hyvin suora yhteys jäsenvaltioiden turvallisuuteen, olettaen, että rannikkovartioston rahoittamiseksi kyettäisiin löytämään jokin keino.
Meidän pitäisi tämän sijasta vahvistaa valvontatoimintaa ja Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kaltaisissa maissa käytettävissä olevien tukitoimien yhteensovittamista sekä ehkä laajentaa näitä toimia. Meidän pitäisi myös tasata kustannukset, joita raskaan kaluston hankkimisesta aiheutuu niille jäsenvaltioille, jotka osallistuvat muita enemmän Euroopan ja muun maailman yhdistävien laivareittien ylläpitoon, josta kaikki jäsenvaltiot hyötyvät. Arvoisa puhemies, tämä olisi selkeä osoitus todellisesta eurooppalaisesta yhteisvastuullisuudesta. 
Roure (PSE ).
    Arvoisa puhemies, aloitan puheenvuoroni pahoittelemalla, että voitot, kilpailuhenkisyys ja voimavarojen monopolisointi tekevät ihmiset aivan liian usein kuuroiksi ja sokeiksi. Kaikkia kansakuntia koskettavan taloudellisen sodankäynnin seuraukset ovat tuhoisia sekä ihmisille että ympäristölle.
On totta, että meri on rajaton tila, jota hallitsee merenkulun vapauden periaate, mutta meidän tehtävämme on tehdä kuljetusyhtiöt tietoisiksi vastuustaan ja näin ollen panna ne vastaamaan teoistaan. Tämän vuoksi on tärkeää varmistaa tällä puitepäätöksellä, että asianmukaisia seuraamuksia ja erityisesti rikosoikeudellisia seuraamuksia sovelletaan henkilöihin, jotka ovat vastuussa hiilivetyjen ja haitallisten nestemäisten aineiden laittomista päästöistä. Jäsenvaltioiden on todellakin omaksuttava tiukat yhteiset määräykset ja rikosoikeudellisten seuraamusten vankka järjestelmä.
Tehkäämme nyt kuitenkin yksi asia selväksi. Jäsenvaltiot eivät useinkaan noudata velvoitteitaan ja vastuitaan tällä alalla. On totta, että Euroopan unioni on jo vahvistanut huomattavasti meriturvallisuutta koskevaa lainsäädäntöään, mutta useimmat jäsenvaltiot ovat soveltaneet erittäin huonosti ensimmäistä, yhteisön satamia käyttävien alusten valvonnasta vuonna 1995 annettua direktiiviä. Joulukuussa 1999 tapahtuneen Erika-onnettomuuden jälkeen Euroopan unioni hyväksyi viisi tärkeää meriturvallisuutta koskevaa tekstiä. Kaksi lainsäädäntöpakettia hyväksyttiin poikkeuksellisen lyhyessä ajassa, mutta 19. marraskuuta 2002 mennessä, jolloin Prestige haaksirikkoutui, vain yksi jäsenvaltio, nimittäin Tanska, oli saattanut yhden näistä viidestä tekstistä osaksi kansallista lainsäädäntöään.
Euroopan unioni ilmoitti joulukuussa 2002 kokoontuneessa Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa aikovansa määrätietoisesti toteuttaa kaikki tarpeelliset toimenpiteet, jotta vastaavia katastrofeja ei enää tapahtuisi. Puitepäätös, jonka olemme hyväksymässä huomenna, täydentää vuonna 2003 hyväksyttyä alusten aiheuttamaa ympäristön pilaantumista koskevaa direktiiviä, joka oli ensimmäinen tärkeä askel. Euroopan parlamentin meriturvallisuuden parantamista käsittelevä väliaikainen valiokunta perustettiin viimeinkin vuoden 2003 joulukuussa, kymmenen kuukautta jatkuneen jarruttelun jälkeen. Tämän valiokunnan on arvioitava merenkulkuviranomaisten ja jäsenvaltioiden hallitusten vastuuta merionnettomuuksien käsittelyssä.
Meidän on löydettävä ratkaisu, jolla varmistetaan, että jäsenvaltiot noudattavat Euroopan unionissa meriturvallisuuden alalla hyväksyttyjä toimia ja suostuvat vastaanottamaan hädässä olevia aluksia turvasatamiin. Toistan, että meidän on lisättävä kaikenlaista näihin ympäristörikoksiin liittyvää vastuuta, oli se sitten yksityistä tai julkista. 
Pohjamo (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, herra Sterckxin mietintö on tärkeä kannanotto merten ympäristön puolesta. Toimimalla tehokkaasti suojaamme uimavesiä, turvaamme puhtaan kalaruoan ja parannamme meriekologiaa erityisesti suljetuilla merialueilla. Aluksista päässyt öljy on hyvin vaarallista monessa mielessä, ja siksi päästörikoksiin on puututtava kovalla kädellä ja saattamalla vastuunalaisiksi asiaan vaikuttavat tahot.
Valiokunnassa on syntynyt hyvä lopputulos, jota herra Sterckxin tarkistukset vielä täsmentävät. Yhtä kohtaa en voi kuitenkaan kannattaa sellaisenaan: esitys yhteisestä rannikkovartiostosta menee hiukan liian pitkälle. Koska rannikkovartiostolla on myös monia muita tehtäviä, tällaista asiaa on pohdittava laajemmassa yhteydessä.
Herra Poignant on tehnyt hyvää työtä omassa mietinnössään. Siinä on kuitenkin yksi pieni yksityiskohta: minäkin kannatan sitä, että aluksiin tulee EU-tunniste. Sen sijaan tarkistus tunnisteen toteuttamisesta kansallisen lipun yhteydessä on ongelmallinen, niin kuin esittelijä myös jo itse totesi. Tällainen vaatimus edellyttäisi keskustelua lippulainsäädännöstä jäsenvaltioissa. Jos tästä tarkistuksesta luovutaan, on mahdollista viedä koko asia päätökseen nopeasti. 
Korakas (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, ehdotus asetukseksi lasti- ja matkustaja-alusten siirtämisestä yhteisössä rekistereiden välillä on osa Euroopan unionin yleisempää työvoimanvastaista politiikkaa. Kilpailun vahvistamisen varjolla on tarkoitus lisätä varustamoteollisuuden voittoja leikkaamalla merenkulkualan työntekijöiden palkkoja ja sosiaalietuuksia sekä antamalla pöyristyttäviä verohelpotuksia Euroopan unionin jäsenvaltioihin sijoittautuneille varustamoille.
Kyseistä asetusta käsittelevän mietinnön perusteluissa esitetty suositus siitä, että jäsenvaltiot harkitsisivat uudelleen eurooppalaisen alusrekisterin luomista, on suuryritysten strategisesti tärkeä valinta kannattavuutensa parantamiseksi. Komissio esitti tämän ehdotuksen jo vuonna 1989. Tämän ehdotuksen toteuttaminen nyt paitsi tuottaa uusia voittoja alusten omistajille myös johtaa meriliikenteen turvallisuusvaatimusten huonontumiseen, mikä merkitsee uusia vaaroja ihmisten elämälle ja ympäristölle. Tämä luo edellytykset uusille merellä tapahtuville rikoksille, kuten Erika- ja Prestige-aluksetja muut ovat osoittaneet.
Ehdotus alusten aiheuttaman ympäristön pilaantumisen ehkäisemistä koskevan rikosoikeudellisen kehyksen vahvistamisesta ei auta mitenkään vähentämään merellä tapahtuvia rikoksia, kun kaikki toimet alistetaan alusten omistajien sekä energialähteitä ja kuljetus- ja tuotantovälineitä valvovan koko liike-elämän voittojen turvaamiselle ja kasvattamiselle.
Käytämme tätä tilaisuutta hyväksemme ja kehotamme Euroopan parlamenttia puuttumaan asiaan ja pakottamaan P[amp]I Club -vakuutusyhtiön sekä Prestige- ja TasmanSpirit-alukset omistavat yritykset maksamaan näistä kahdesta haaksirikosta määrätyt sakot, jotta näiden alusten miehistöt, joita pidetään sijaiskärsijöinä panttivankeina Espanjassa ja Pakistanissa, voidaan vapauttaa.
Arvoisa puhemies, Kreikan kommunistinen puolue hylkää kokonaisuudessaan kaikki kolme sääntelyehdotusta …
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten jäsen Poignant aivan oikein huomauttaa mietinnössään, komissio esitti jo vuonna 1989 ehdotuksensa eurooppalaiseksi alusrekisteriksi, joka tunnetaan nimellä EUROS. Euroopan parlamentti hyväksyi äskettäin Sterckxin mietinnön, joka laadittiin Prestige-aluksen onnettomuuden seurauksena ja jossa vaaditaan tämän mahdollisuuden tutkimista uudelleen.
Olen tietoinen paitsi siitä, etteivät jäsenvaltiot halua tällä hetkellä luopua identiteetistään merellä, myös eduista, joita liittyisi siihen, että kaikki aluksemme kantaisivat eurooppalaista symbolia. Niinpä ehdotinkin ajatusta kansallisten lippujen yhdessä kulmassa näkyvästä Euroopan unionin tunnuksesta, joka on tähtien muodostama rengas sinisellä taustalla. Brittiläiset kollegani aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa loukkaantuivat kaiketi tästä ehdotuksesta. Haluan selventää heille, ettei ajatukseni loukkaa heidän kansallislippuaan Union Jackia. Lipussa on neljä kulmaa, ja heidän lipussaan on kolme kulmaa vapaana. Mielestäni on erittäin myönteistä, että Euroopan unionin alukset tunnistetaan kaikilla maailman merillä, ja tällä on myös suuri synergiavaikutus meille kaikille.
Andersen (EDD ).
    Arvoisa puhemies, alusten aiheuttamat laittomat öljypäästöt ovat suuri ongelma Tanskan vesillä. Kyse ei ole pelkästään meren pilaantumisesta, mikä aiheuttaa vahinkoa kalastukselle. Öljy huuhtoutuu usein maihin ja pilaa rantamme. Satamissa on oltava käytettävissä laitteistoa, jolla alusten jäteöljy voidaan kerätä helposti. Nämä laitteistot pitäisi rahoittaa yleisen satamamaksun avulla, jotta alus ei hyödy siitä, että se päästääkin öljynsä mereen.
Komissio ehdottaa nyt, että laittomista päästöistä langetettavat rangaistukset saatetaan osaksi EU:n lainsäädäntöä. Laittomista päästöistä on todellakin rangaistava. Tanskan vesillä tehtävistä laittomista päästöistä on rangaistava Tanskan lainsäädännön nojalla. Kansainvälisillä vesillä tehtävistä laittomista päästöistä taas on rangaistava kansainvälisessä ympäristötuomioistuimessa.
Komissio ehdottaa EU:n rannikkovartioston perustamista lainrikkojien jäljittämiseksi. Tanskassa saastuttajia seurataan ja jäljitetään armeijan lentokoneiden ja helikoptereiden avulla. Emme näin ollen tarvitse EU:n lainsäädäntöä tai EU:n rannikkovartiostoa emmekä niihin liittyvää byrokratiaa. Haluaisimme kuitenkin nähdä EU:n tekevän aloitteen YK:n alaisuudessa toimivan kansainvälisen ympäristötuomioistuimen perustamiseksi.
Samaan aikaan komissio ehdottaa, että alusten siirtämistä toisen lippuvaltion rekisteriin edistetään sisällyttämällä matkustaja-alukset nykyisiin väljiin sääntöihin ja rajoittamalla niin sanottua karanteeniaikaa. Aluksen siirtäminen toisen lippuvaltion rekisteriin heikentäisi niiden maiden palkkasopimuksia, työoloja ja turvallisuutta, joissa nämä säännöt ovat tiukempia kuin muissa maissa. Alusten omistajat kiertäisivät myös arvonlisäveroa ja niitä verotukseen liittyviä sääntöjä, joilla rahoitetaan hyvinvointivaltiota. Tätä emme voisi hyväksyä.
Totean lopuksi, että pidän naurettavana ehdotusta, jonka mukaan alusten kansallisten lippujen yläkulmissa pitäisi olla EU:n tunnus, joka on kaksitoista kullanväristä tähteä sinisellä taustalla. Emme valitettavasti voi tukea yhtäkään ehdotuksista. Tälläkään kertaa. 
Hatzidakis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, on todella vaikuttavaa, että jälleen kerran on todettu, että merialueiden pilaantumisongelman pääasiallisena syynä eivät ole haaksirikot sinänsä vaan alusten harjoittama jätteiden laiton laskeminen, oli kyse sitten raakaöljytuotteista tai jätteistä yleensä, eikä tätä ongelmaa ole toistaiseksi käsitelty asianmukaisesti.
Meillä on Marpol-yleissopimus, jota sovelletaan määrättävien seuraamusten osalta eri tavoin eri jäsenvaltioissa, ja siksi Euroopan komission aloite on hyödyllinen yhtenäisen seuraamuksia koskevan lähestymistavan saamisen kannalta. Asiasta on myös jo olemassa direktiivi, nimittäin jätteiden vastaanottolaitteista satamissa annettu direktiivi 2000/59, jota ei sovelleta täysimääräisesti jäsenvaltioissa. Tätä direktiiviä on sovellettava. Direktiivin puutteellinen soveltaminen ei ole tietenkään mikään puolustus niille aluksille, jotka päästävät öljyä mereen, mutta toisaalta jäsenvaltioidenkaan ei pitäisi taistella ympäristönsuojelun puolesta pelkästään paperilla. Niiden on myös noudatettava käytännössä määräyksiä, jotka ne itse ovat hyväksyneet tässä nimenomaisessa kysymyksessä.
Otamme näin ollen myönteisen askeleen meriturvallisuuden parantamisessa. Haluan korostaa pahoitellen sitä, ettei neuvosto, joka on pyytänyt Euroopan komissiota esittämään tämän direktiivin alusten aiheuttamista laittomista jätepäästöistä määrättävistä seuraamuksista, näytä nyt olevan valmis etenemään nopeasti eikä hyväksymään komission ja parlamentin ehdotuksia. Neuvosto näyttää päinvastoin viivyttävän koko menettelyä. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta haluan korostaa tätä ja tähdentää neuvoston kielteistä kantaa toteamalla, että taistelemme loppuun saakka, jotta Pexin mietintöön sisältyvät ehdotukset toteutuvat. 
Miguélez Ramos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan ilmaista tänään tyytyväisyyteni tähän lainsäädännössä saavutettuun edistykseen ja suhtautua siihen optimistisesti sekä onnitella komission jäsentä ja kollegoitani, niin esittelijöitä kuin muitakin jäseniä, ja jopa itseäni tästä saavutuksesta. Kun otetaan huomioon, että nämä lainsäädäntöehdotukset ovat seurausta Prestige-aluksen onnettomuudesta, kuten olemme useita kertoja kuulleet, saanen kuitenkin esittää Galician kansalaisena toisenlaisen, vaikkakin toivoakseni täydentävän huomautuksen.
Minusta on myönteistä, että tämän tragedian, jota komissio kuvailee kaunistellen tiedotusvälineissä suurta huomiota saaneeksi onnettomuudeksi, on määrä johtaa merkittäviin lainsäädännöllisiin muutoksiin, joiden perusteella laittomista toimista voidaan nostaa rikossyytteitä. Olen kuitenkin huolissani siitä, että yhteisössä voi tulla yleisesti hyväksytyksi käsitys, jonka mukaan ratkaisemalla laittomien päästöjen ongelman ratkaisemme yli puolet hiilivetyjen aiheuttamasta merialueiden pilaantumisongelmasta, koska komissio toteaa, ettei valtaosa tästä pilaantumisesta johdu onnettomuuksista vaan tahallisista päästöistä.
Pelkään myös, että tulevaisuus voi saada meidät unohtamaan nykyisyyden. Prestigen onnettomuus ei ole myöskään vielä ohi, mistä ovat osoituksena Ranskan rannikolle parhaillaan saapuva uusi polttoöljylautta tai ne 14 000 tonnia polttoöljyä, jotka ovat edelleen hylyn sisällä odottamassa ratkaisua. Näin ollen toteankin, että vaikka me lainsäätäjinä tunnemmekin huolta tulevaisuudesta, emme saa silti unohtaa nykyisyyttä.
Hyvät parlamentin jäsenet, nykyisyys tarkoittaa kolmea suurta kysymystä, joita kotiseutuni kansalaiset aivan oikeutetusti edelleen esittävät ja joihin ei ole saatu unionilta vastausta: vahinkoa kärsineille osapuolille maksettavat korvaukset, ympäristöongelmat ja hylkyongelman ratkaiseminen.
Hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen, että onnettomuutemme vie yhteisön lainsäädäntöä eteenpäin. Olen kuitenkin myös syvästi vakuuttunut ja toivon vakuuttavani teidätkin siitä, että Euroopan unionilla on oltava käytössään mekanismit, joiden avulla se voi tarjota näihin vastakin tapahtuviin onnettomuuksiin ratkaisun, jota ei ole vielä toistaiseksi olemassa. 
Laguiller (GUE/NGL ).
    On suorastaan skandaali, että jouduimme odottamaan Prestige-aluksen onnettomuutta ennen kuin hyväksytään enemmän tai vähemmän rajoittavat direktiivit, joiden tarkoituksena on panna lopultakin täytäntöön jo 30 vuotta voimassa olleet säännöt. Aivan yhtä pöyristyttävää on, etteivät aiemmin tapahtuneiden onnettomuuksien, kuten Erika-aluksen onnettomuuden, uhrit saa aina asianmukaisia korvauksia ja että menetyksistä vastuussa oleva öljy-yhtiö Total on tarpeeksi kyyninen vaatiakseen korvauksia öljynpumppauksesta aiheutuneista kustannuksista.
Joidenkin tarkistusten tarkoituksena on vesittää komission sanamuotoja alusten kapteeneihin ja miehistöihin kohdistuvan noitavainon estämisen varjolla. Kaikki tämä on myönteistä, mutta miksi direktiivien tarkoituksena on vain jälkimmäinen. Miksi niissä ei mainita todellisessa vastuussa olevia henkilöitä, nimittäin niitä, jotka järjestävät laivakuljetukset? Miksi heitä ei estetä aiheuttamasta vahinkoa soveltamalla todella varoittavia seuraamuksia, sillä vaikka alukset voivatkin purjehtia mukavuuslippujen alla ja aluksen omistajan määrittäminen aiheuttaa joskus todellista päänsärkyä, näistä laivakuljetuksista hyötyvät suuryritykset ja etenkin öljy-yhtiöt ovat puolestaan helposti tunnistettavissa? Juuri näitä ryhmiä vastaan pitäisi ryhtyä kaikkein ankarimpiin toimiin, jotta estetään kollektiivisiin tragedioihin johtava kilpajuoksu voittojen perässä. 
Bernié (EDD ).
    Arvoisa puhemies, kun pidetään mielessä ankaruus, jolla tieliikennelain rikkomuksista rangaistaan, on vaikea ymmärtää tätä hölläkätisyyttä, josta hyötyvät tällä hetkellä ne, jotka pilaavat meriympäristöämme ja pitävät merialueita kaatopaikkana. Tätä on vaikea ymmärtää erityisesti siksi, että suurin osa hiilivetysaasteesta on pikemminkin peräisin tahallisista päästöistä kuin onnettomuuksista. Kaikki merikuljetuksiin osallistuvat osapuolet on saatava kantamaan vastuunsa.
Katsomme, että yhteisössä pitäisi ottaa käyttöön rikosoikeudellisten seuraamusten järjestelmä, jossa määrätään tuntuvia sakkoja, aluksia kielletään poistumasta satamasta ja vaaditaan takuusummia. Ranskassa valvontaviranomaiset ovat näyttäneet äskettäin esimerkkiä määräämällä 250 000 euron suuruisen sakon. Sääntöjä toistuvasti rikkovilta aluksilta on evättävä kokonaan pääsy EU:n satamiin. Jäsenvaltioiden yhteisiä tutkintaryhmiä on vahvistettava, mikä mahdollistettiin 13. kesäkuuta 2002 hyväksytyssä puitepäätöksessä. Lisäksi on hyödynnettävä täysimääräisesti satamavaltiossa tehtävää rikostutkintaa tarkoituksena suorittaa tarkastuksia aluksilla, kuulla todistajia ja ottaa näytteitä. Meripoliisien yhteistyötä on vahvistettava pilaantumisen havaitsemisen ja saastuttajien tunnistamisen osalta. Pitkällä aikavälillä on perustettava eurooppalainen rannikkovartiosto. EU:n on myös rohkaistava jäsenvaltioita saattamaan eurooppalaiset meriturvallisuutta koskevat direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään, ja jos ne viivyttelevät direktiivien täytäntöönpanossa, niitä on rangaistava.
Tällä hetkellä kahdeksan jäsenvaltiota, joista monet ovat kärkkäitä antamaan oppitunteja ekologiassa, eivät näytä kunnioittavan luokituslaitoksia ja satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä. Älkäämme unohtako, että jos Erika I -pakettia olisi kunnioitettu, Prestigen onnettomuus olisi voitu välttää. Merten moottoritiet -hankkeen myötä meri nähdään enemmän kuin koskaan maanteiden vaihtoehtona. Esimerkiksi Montoiressa pitäisi nousta laivaan joka vuosi 350 000 kuorma-autoa, jotka ovat matkalla Espanjaan. Tiukkoja ja tiukasti sovellettuja meriliikennettä koskevia säännöksiä tarvitaan, mutta niitä pitäisi soveltaa kaikkiin eikä vain eurooppalaisiin aluksiin. 
Lisi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission jäsen ja me parlamenttina olemme uskoakseni oikeassa ottaessamme vastuun parlamentin tällä vaalikaudella hyväksytystä toimesta, jota viimeinkin sovelletaan meriturvallisuuden alalla.
Käsiteltävänämme on joukko määräyksiä, joiden myötä tämä hedelmällinen työ saatetaan päätökseen. Näihin kuuluu määräys, jonka mukaan sellaiset kaksirunkoiset säiliöalukset, jotka eivät ole enää merikelpoisia, laitetaan alusten mustalle listalle, sekä jäsenvaltioille esitetty vaatimus turvasatamia koskevan luettelon toimittamisesta. Näistä lukuisista tällä vaalikaudella hyväksytyistä toimista meidän on annettava kunnia komissiolle mutta otettava myös oma osamme tästä kunniasta.
Tämä sai näin ollen minut ja ryhmäni antamaan täyden tukemme erityisesti jäsen Pexin mietinnölle, ja haluan korostaa yhtä siihen sisältyvää tarkistusta, joka koskee vaatimusta eurooppalaisen rannikkovartioston mahdollisimman pikaisesta perustamisesta. Tämä tarkistus on jossain määrin kyseenalaistettu keskustelun aikana, mutta meidän kaikkien pitäisi nähdäkseni ymmärtää, miten hyödyllinen tämä ehdotus on. Emme voi vaatia parempia tarkastuksia emmekä odottaa seuraamusten täytäntöönpanoa, ellei meillä ole välineitä, joilla tämä voidaan tehdä tehokkaasti. Eurooppalaisen rannikkovartioston perustaminen olisi merkittävä edistysaskel myös useille muille Euroopan unionissa käsiteltävänä oleville kysymyksille eikä vähiten laittomalle maahanmuutolle.
Meidän on mielestäni tarkasteltava meriturvallisuutta uudelleen kokonaisvaltaisesti. Turvallisuutta koskevissa kysymyksissä julkinen mielipide Euroopassa on ajoittain paljon jäsenvaltioiden hallituksia edellä, oli kyse sitten juuri äsken käsiteltävänä olleesta lentoturvallisuudesta, meriturvallisuudesta tai elintarviketurvallisuudesta, jonka haluan mainita näiden kahden lisäksi. Kansalaiset vaativat enemmän Eurooppaa ja eurooppalaisia säännöksiä. Tämän kansalaisten yleisen mielialan pitäisi rohkaista meitä. Meidän pitäisi myös vedota neuvostoon, joka on toistaiseksi ollut näissä kysymyksissä jokseenkin vaitelias, ettei se saa pettää näin tärkeitä odotuksia, joita kansalaisemme ovat esittäneet viime aikoina yhä enemmän ja jotka voivat todellakin antaa meille tärkeitä tuloksia tulevaisuutta varten. 

Evans, Robert J.E. (PSE ).
    Arvoisa puhemies, pidän kollegoiden tavoin näitä alusten aiheuttaman ympäristön pilaantumisen torjumista koskevia mietintöjä myönteisinä. Yhdistynyt kuningaskunta on saarivaltiona erityisen haavoittuvainen, ja rannikkomme historiassa ovat toistuneet Prestigen kaltaiset hirvittävät onnettomuudet ja katastrofit. Olen varma, että seuraamusten yhdenmukaistamisajatuksella on omat ansionsa, mutta näiden toimien on oltava hyvin tehokkaita eivätkä ne saa tietenkään heikentää jäsenvaltioiden nykyistä lainsäädäntöä. Kannatan yhdenmukaistamista, mutten heikentämistä.
Sitten meidän on kysyttävä, kenestä yritämme todellakin tehdä vastuullisen. Jäsen Andrews mainitsi aiemmin puhkiruostuneet alukset, joilla hän viittasi merialueillamme purjehtiviin vanhempiin aluksiin, jotka ovat uhka rannikoille, meriturvallisuudelle ja meren eliöstölle. Onnettomuuden tapahtuessa vankeusrangaistusta eivät tarvitse näiden alusten kapteenit vaan niiden omistajat, jotka ovat todellisessa vastuussa. Aivan liian usein näyttää siltä, että huipulla olevat toimijat, jotka ovat viime kädessä vastuussa, eivät joudu vastaamaan teoistaan.
Jäsen Ortuondo Larrea ja muut puhuivat lipuista. Tämä on kuitenkin sivuseikka. Todellinen ongelma tältä osin on se farssi, jossa alusten sallitaan purjehtia sellaisen maan lipun alla, johon niillä ei ole minkäänlaista yhteyttä.
Meidän on myös varmistettava, että onnettomuusalttiiden alueiden lähellä asuvien ihmisten oikeuksia suojellaan. Meidän on tarkasteltava saastuneiden onnettomuusalueiden lähellä eläville kansalaisille aiheutuvia seurauksia.
Kaikki nämä näkökohdat vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen. Kuunnellessani tätä keskustelua olen edelleen vakuuttunut siitä, että näillä yhdenmukaistamisvälineillä rankaistaan itse asiassa niitä henkilöitä, jotka ovat todellisessa vastuussa, ja saatetaan heidät oikeuden eteen. 
Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tämänpäiväinen keskustelu on äärimmäisen tärkeä, ja sillä vastataan parempaa meriturvallisuutta vaativien kansalaisten odotuksiin.
Me galicialaiset olemme valitettavasti hyvin tietoisia tästä ongelmasta, mutta uskon vilpittömästi, että olemme menossa oikeaan suuntaan. Komissio on reagoinut nopeasti ja oikein, ja meidän on jälleen kerran kiitettävä komission jäsentä de Palaciota hänen ehdotuksistaan.
Nyt on meidän vuoromme ja viime kädessä neuvoston vuoro. Haluan korostaa sitä tärkeää askelta, jota olemme myös ottamassa yhteispäätöskysymyksessä. Tarkoituksena on sopia neuvoston kanssa alusta alkaen yhteisistä kannoista, mikä antaa meille mahdollisuuden nopeuttaa säännösten hyvin tarpeellista voimaantuloa.
Toivonkin, että neuvosto hyväksyy ehdotuksemme, ja parlamentin on nähdäkseni pysyttävä tältä osin tiukkana, kuten kollegamme ja erityisesti jäsen Piecyk ovat todenneet.
Haluan näin ollen kiittää esittelijöitämme, jäseniä Pex, Poignant ja Di Lello, heidän työstään sekä panoksestaan näitä välttämättömiä pelotetoimia koskevien komission ehdotusten täydentämisessä ja parantamisessa. Meri kuuluu meille kaikille, ja sitä saastuttavien on vastattava teoistaan, olivat päästöt sitten tahallisia tai seurausta huolimattomuudesta, ja heille voidaan määrätä myös rikosoikeudellisia seuraamuksia, jotka voisivat johtaa vankeusrangaistuksiin. Euroopan unionin on näytettävä esimerkkiä ja johdettava maailmanlaajuisesti tätä meriympäristöön kohdistuvien rikosten tehokasta syyttämistä. Tuemmekin myös alusten ennaltaehkäisevän takavarikoinnin kaltaisia toimia, joiden tarkoituksena on varmistaa määrättyjen seuraamusten noudattaminen.
Yhdymme myös jäsen Pexin mietinnössä esitettyyn ehdotukseen siitä, että yhteisöllä on oltava yhteinen eurooppalainen rannikkovartiosto, jolle annetaan tehtäväksi valvoa tämän kansainvälisen ja eurooppalaisen lainsäädännön sataprosenttista noudattamista. Tämä ei tarkoita sitä, että haluamme korvata jäsenvaltioiden kansalliset rannikkovartiostot. Puhumme uudesta valvontaa ja yhteensovittamista koskevasta toimenpiteestä sekä todellisesta yhteisön järjestelmästä, jossa vaarallisia aineita kuljettavia aluksia valvotaan satelliittien, mustien laatikkojen ja vastaavien menetelmien avulla.
Kuten on osoitettu, toinen meriturvallisuuden kannalta avainasemassa oleva kysymys ovat mukavuuslipun alla purjehtivien alusten tarkastukset. Meidän on tuettava ja kannustettava jäsenvaltioiden lippujen käyttöä. Yhdyn myös jäsen Poignantin mietinnössä esitettyyn näkemykseen, jonka mukaan jäsenvaltioissa rekisteröityjen alusten lipuissa tulisi alkaa käyttää Euroopan unionin tunnusta, kuten Euroopan unionissa menetellään tällä hetkellä autojen rekisterikilpien kohdalla.
Näiden kahden mietinnön myötä Euroopan parlamentti liittoutuu komission kanssa ja myötävaikuttaa Euroopan unionin meriturvallisuuden ja ympäristönsuojelun paranemiseen. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, nyt tarvitsemme vain sitä, että neuvosto hyväksyy nämä ehdotukset ja että ne tulevat voimaan nopeasti. 
Foster (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä esittelijäämme jäsen Pexiä, vaikka hän onkin poissa tänä iltana, hänen työstään tämän erittäin tärkeän ja vahvan tukemme saavan mietinnön parissa. On äärimmäisen tärkeää, että yhteisössä on voimassa lainsäädäntöä, jonka nojalla voidaan asettaa syytteeseen ne henkilöt tai tahot, jotka ovat vastuussa alusten aiheuttamista laittomista öljy- tai kemikaalipäästöistä. Emme ole enää valmiita sietämään vastuutonta käytöstä, joka on liian usein johtanut ympäristövahinkoihin, joita ei voida korjata. Tästä huolimatta on välttämätöntä erottaa tietoisesti tapahtuva saastuttaminen ja onnettomuuksista aiheutuva merialueiden pilaantuminen.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa on jo voimassa Marpol-yleissopimuksessa määriteltyjä alusten aiheuttamia laittomia päästöjä koskevia rikosoikeudellisia seuraamuksia, ja rikosoikeusasioiden pitäisi sellaisinaan kuulua jäsenvaltioiden eikä yhteisön toimivaltaan. Koska jäsenvaltioilla ei ole myöskään ollut käytännön vaikeuksia päättää, missä syytteeseen asettamisen tulisi tapahtua, tämä ehdotus pitäisi poistaa puitepäätöksestä. Totean tältä osin lopuksi, ettei eurooppalaisen rannikkovartioston käyttöönotto ole tarkoituksenmukaista eikä tarpeellista eikä myöskään YK:n merioikeusyleissopimuksen mukaista. Brittiläiset konservatiiviset Euroopan parlamentin jäsenet vastustavat näitä tarkistuksia.
Poignantin mietinnön osalta tuemme periaatteessa siinä käsiteltävää ehdotusta ja uskomme, että uusi sääntely parantaa jäsenvaltioiden rekisterinpitäjien välistä yhteistyötä. Kuten huomautin selvästi aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa käydyssä keskustelussa ennen äänestystä, brittiläiset konservatiiviset Euroopan parlamentin jäsenet vastustavat voimakkaasti Euroopan unionin tunnuksen liittämistä kansalliseen Red Ensign -lippuumme. Tämä tunnus ei lisää mitenkään turvallisuutta ja voisi jopa tehdä EU:ssa rekisteröidyistä aluksista mahdollisia kohteita. Alusten tunnistaminen ei myöskään ole ongelma, koska kaikissa aluksissa näkyy niiden oma IMO-numero samoin kuin aluksen rekisteröintisataman nimi.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että alusten rekisteröintiperiaatteet määritetään kansainvälisesti YK:n alaisessa IMO-järjestelmässä, joka on pikemminkin maailmanlaajuinen kuin eurooppalainen. EU ei ole, onneksi, kansallisvaltio, ja on kiistanalaista, tunnistaisiko kukaan muu kansainvälisten yleissopimusten osapuoli EU:n lippua. 
Marinho (PSE ).
    Arvoisa puhemies, parempi myöhään kuin ei milloinkaan, kuten sanotaan. Käsiteltävänä oleva ehdotus neuvoston päätökseksi perustuu ajatukseen pilaantumista aiheuttavaa meriliikennettä koskevan siviili- ja rikosoikeudellisen vastuun tiukentamisesta. Ehdotus on antanut Euroopan parlamentille mahdollisuuden hienosäätää alkuperäistä tekstiä komission direktiivissä esitettyjen näkökantojen ja Euroopan parlamentin perinteisten näkemysten mukaisesti kahdella yksimielisesti hyväksytyllä tarkistuksella, joita pidän erittäin tärkeinä. Ensimmäisessä tarkistuksessa rikosoikeudellisen vastuun soveltamisalaa laajennetaan koskemaan rikoksia, jotka aiheuttavat ihmisille huomattavaa vahinkoa, kun alkuperäisessä tekstissä kriteereinä olivat pelkästään kuoleman tai vakavien vammojen aiheuttaminen. Saman logiikan mukaisesti meriliikenteenharjoittajien vastuuta laajennetaan toisessa tarkistuksessa siten, että se koskee eläin- tai kasvilajeille aiheutuvan vahingon lisäksi rikosten aiheuttamaa huomattavaa vahinkoa suojelluille alueille, joihin kuuluu kaikki merten ja rannikkojen eliöstö, jota pilaantuminen uhkaa.
Osoitankin kunnioitukseni esittelijä Di Lello Finuolille, joka esitti nämä tarkistukset. Merialueiden pilaantumista koskeva uusi lainsäädäntökehys ja Brysselissä viime kuussa pidetyssä ympäristöasioiden neuvostossa perustettu Lissabonin merenkulun valvontavirasto saavat meidät todellakin uskomaan, että Eurooppa on viimeinkin ottamassa vastuuta meriturvallisuudesta. Olisi järjetöntä, että Euroopan unioni olisi vastuussa merellisten voimavarojen sääntelystä mutta sillä ei olisi ensin tarvittavia keinoja niiden suojelemiseksi. 
Matikainen-Kallström (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kun onnettomuus tapahtuu merialueella, sillä on kauaskantoiset ja vaikeasti korjattavissa olevat seuraukset koko ympäröivälle luonnolle. Meriympäristöä pilaavat myös säädöksistä ja ympäristön hyvinvoinnista piittaamattomat käytännöt, kuten esimerkiksi pilssivesien tyhjennys avomerillä.
Ympäristön saastuttajat on saatava vastuuseen teoistaan. Rikosoikeudellisen kehyksen vahvistaminen toimii toivottavasti riittävänä pelotteena niille tahoille, jotka kuljettavat ympäristölle vaarallista lastia huonokuntoisilla tai tarkoitukseen sopimattomilla aluksilla tai muuten pilaavat luontoa huolimattomalla tai piittaamattomalla toiminnallaan. Esimerkiksi Itämerellä, joka on erittäin herkkä, monen maan ympäröimä ja matala sisämeri, otetaan suuria riskejä, jotka voivat osoittautua tuhoisaksi ympäristölle. Öljyä kuljetetaan yksirunkoisilla aluksilla vaikeissa olosuhteissa talvisin jäiden puristuksessa.
Jokapäiväistä valvontaa ja tarkastuksia on myös lisättävä, jotta laittomat päästöt saadaan kuriin. Toivon, että sen jälkeen kun meriturvallisuutta parantavat direktiivit tulevat voimaan EU-tasolla, kaikki merikuljetuksista vastaavat osapuolet punnitsevat tarkoin sitä, miten kuljetukset voidaan hoitaa asianmukaisin välinein ja ympäristön kannalta mahdollisimman turvallisesti. Piittaamattomuus ja turha riskien otto on minimoitava.
Olen iloinen, että EU-lainsäädäntöä ollaan vahvistamassa ja harmonisoimassa kyseisessä asiassa. Kiitän komissiota ja esittelijöitä tehdystä työstä, sekä toivon, että uusittu, tiukennettu lainsäädäntö saadaan pian voimaan. 
Cushnahan (PPE-DE ).
   Arvoisa puhemies, kiitän esittelijöitä heidän mietinnöistään. Rikosoikeudellisia seuraamuksia pitäisi käyttää niitä henkilöitä ja tahoja vastaan, jotka ovat vastuussa tahallisesta jätteiden laskemisesta ja merionnettomuuksista aiheutuvasta ympäristön pilaantumisesta. Prestige-aluksen onnettomuuden seuraukset tuntuvat yhä Espanjassa, Portugalissa ja Ranskassa. Oli korkea aika sisällyttää mereen tehtäviä päästöjä koskevat kansainväliset säännöt EU:n lainsäädäntöön ja panna nämä säännöt täytäntöön, mikä on yhtä tärkeää.
Olen pohjimmiltaan eri mieltä jäsen Fosterin ja hänen kollegoidensa vastustuksesta, joka koskee ajatusta eurooppalaisesta rannikkovartiostosta. Olen puhunut EU:n rannikkovartioston perustamisen puolesta jo jonkin aikaa ja pidän myönteisenä jäsen Pexin huomiota, jonka mukaan tällaisella elimellä on tärkeä asema näiden sääntöjen toimeenpanossa, jos se tekee aluksissa ennalta ilmoittamattomia tarkastuksia. Eurooppalaisella rannikkovartiostolla voisi olla myös useita muita tehtäviä yhteisön vesillä, kuten riittävän kriisimekanismin tarjoaminen, mikäli Prestigenkaltainen ympäristöonnettomuus toistuisi.
Jos tarkastellaan ongelmia, joita meillä on yhteisön vesillä, on helppo nähdä EU:n rannikkovartiostoon sisältyvät mahdollisuudet. Esimerkiksi järjestäytynyt rikollisuus käyttää vesialueitamme hyväkseen aseiden, huumeiden ja ihmisten salakuljetuksessa. Laittoman ihmiskaupan arvo EU:ssa on nyt yli 4 miljardia euroa vuosittain. Huumekauppa on edelleen valtava ongelma, ja pääasiallisesti terroristeille ja rikollisille toimitettavien pienaseiden laittoman kaupan on arvioitu vastaavan kymmentä prosenttia maailmanlaajuisesta asekaupasta. Tupakan salakuljetus on lähes korvannut huumeiden salakuljetuksen, koska voittomarginaalit ovat valtavia mutta kiinnijäämiseen liittyvä rangaistusriski on pienempi kuin huumekaupassa.
Väittäisin täysin jäsen Fosterin lausunnon vastaisesti, että EU:n rannikkovartiosto voisi valvoa tehokkaasti yhteisön vesiä. Se voisi kiristää jätteiden laittoman laskemisen valvontaa, toteuttaa yhteistä kalastuspolitiikkaa, auttaa tarjoamalla pelastuspalveluja ja rajoittaa laitonta kauppaa. Toivon, että komissio vastaa myönteisesti jäsen Pexin vaatimukseen EU:n rannikkovartioston perustamisesta ja että tehtävää hoitava neuvoston puheenjohtaja Irlanti ottaa myös tämän vaatimuksen huomioon, erityisesti koska se saarivaltiona ymmärtää tällaisen avomeriämme valvovan elimen arvon. 
De Palacio,
   .–  Arvoisa puhemies, olette varmaankin huomanneet, että pääni ympärille on kiedottu huivi. Haluan selittää heti, ettei esiintyminen tässä asussa Strasbourgissa tarkoita, että ottaisin näin kantaa hunnun kantamista koskevaan kiistaan. En todellakaan ole asettumassa kummankaan osapuolen kannalle vaan pyrin pelkästään huolehtimaan itsestäni. Olen käynyt tässä rakennuksessa viimeisten neljän vuoden aikana noin 40 kertaa. Yli puolessa näistä tapauksista olen lähtenyt täältä vilustuneena ja hyvin huonovointisena, joskus jopa kuumeisena. Haluaisin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja kehottaa rakennuksen ylläpidosta vastaavia ryhtymään asianmukaisiin toimiin. Minusta näyttää, että itse rakennus on melko sairas. Jotkut meistä parlamentissa usein käyvistä tulevat ainakin täällä huonovointisiksi. Vakuutan teille, etten kärsi tällaisista oireista missään muualla. Äkillisiä ja voimakkaita lämpötilanvaihteluita ei pitäisi sallia. Ne eivät ole hyväksi, kuten ei myöskään rakennuksessa tuntuva veto.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minun on ilmaistava kiitollisuuteni jäsen Pexille hänen työstään. Jäsen Pexin mietinnössä tuetaan pohjimmiltaan komission kantaa. Tässä yhteydessä haluan todeta, että useimpien tarkistusten tavoitteena on selventää direktiiviehdotuksen tekstiä. Tarkistukset myös parantavat direktiivin tekstiä. Hyväksymmekin kaikki tällaiset tarkistukset, eritoten tarkistukset 1, 2, 4, 5, 8, 9, 12, 15, 18, 20 ja 23.
Komissio voi hyväksyä periaatteessa kaksi muuta tarkistusta, mutta niiden sanamuotoa on muutettava joiltain osin. Tämä koskee tarkistuksia 6 ja 22, joissa käsitellään yhteisen eurooppalaisen rannikkovartioston perustamista. Komissiolla oli mahdollisuus selittää asiaa koskevia näkemyksiään vastatessaan parlamentin jäsenten kysymyksiin. Suhtaudumme ajatuksiin myönteisesti. Ensin on kuitenkin tutkittava tällaisen aloitteen vaikutuksia talousarvioon ja unionin toimintoihin. Erityisesti on tarpeen pohtia tämän mahdollisesti perustettavan rannikkovartioston, meriturvallisuusviraston ja jatkossa ulkorajavalvonnasta vastaavan viraston välisiä suhteita sekä eurooppalaisen rannikkovartioston suhteita nykyisiin toimivaltaisiin kansallisiin rakenteisiin, joihin voidaan tehdä muutoksia tulevaisuudessa. Komissio haluaa tulevassa työssään käsitellä näitä monimutkaisia kysymyksiä. On kuitenkin todettava, ettei tämä ole helppo tehtävä ja että se vie jonkin verran aikaa.
Emme voi kuitenkaan hyväksyä joitakin tarkistuksia vaan hylkäämme ne, koska ne ovat joko turhia tai eivät ole alkuperäisen ehdotuksemme tavoitteiden mukaisia.
Päättäessäni jäsen Pexin mietintöä käsittelevän osuuteni sallikaa minun toistaa vakuuttuneisuuteni siitä, että tältä osin on tapahtunut huomattavaa lähentymistä. Parlamentti tukee meitä jälleen kerran meriturvallisuuden vahvistamisessa. Odotan huomisen äänestyksen tulosta erittäin kiinnostuneena. Luotan siihen, että parlamentti hyväksyy tämän mietinnön ensimmäisen tilaisuuden tullen ja hyväksyy tämän kannan ensimmäisessä käsittelyssä. Tämän pitäisi edistää asiasta käytävää keskustelua neuvoston kanssa, jossa asiat ovat paljon vaikeampia.
Olen kiitollinen parlamentille, että se keskustelee tästä mietinnöstä jäsen Di Lellon mietintöä ja puitepäätöstä käsittelevää mietintöä koskevan keskustelun yhteydessä. Kiitän myös jäsen Di Lelloa hänen työstään ja komission ehdotuksille antamastaan tuesta. Haluan myös kiittää häntä päättäväisyydestä jatkaa alusten aiheuttaman ympäristön pilaantumisen kirouksen torjuntaa. Parlamentti ja komissio ovat tästä yksimielisiä. Olemme erityisen huolissamme tahallisista päästöistä. Kuten totesin tekstissämme, tahallisten päästöjen osuus yhteisön vesien pilaantumisesta on yli 50 prosenttia. Näin ollen kyse on erittäin tärkeästä asiasta.
Emme voi hyväksyä ensimmäistä tarkistusta nykyisessä muodossaan, mikä johtuu tarkistuksen ei-oikeudellisesta luonteesta. Haluamme kuitenkin korostaa arvostavamme sitä tukea, jota olemme jälleen saaneet kannallemme, joka koskee yhteisön toimivaltaa sisällyttää rikosoikeudellisten seuraamusten periaate yhteisön politiikan toteuttamiseen. Olemme tietoisia parlamentin tuesta komission kanteelle, joka nostettiin rikosoikeudellisin keinoin tapahtuvaa ympäristön suojelua koskevasta puitepäätöksestä.
Luotan siihen, että näiden molempien tekstien hyväksyminen osoittautuu mahdolliseksi. Toivon myös, että neuvosto löytää keinon suhtautua asiaan suopeammin tai että se ainakin taivuttelee tiettyjä jäsenvaltioita muuttamaan kantaansa. Muut unionin jäsenvaltiot tukevat kuitenkin täysin parlamentin ja komission omaksumaa kantaa. Kaikki nämä kysymykset täydentäisivät meriturvallisuuden parantamista ja päästöjen aiheuttaman ympäristön pilaantumisen torjuntaa koskevaa maailmanlaajuista kehystä. Ajattelen tässä yhteydessä yhteisön vesialueita, rannikkoja ja yksinomaisia talousvyöhykkeitä. Tämä on politiikkamme ydin ja vaatii sellaisena erityistä huomiota.
Vastauksena joidenkin arvoisien jäsenten esittämiin toteamuksiin haluan tehdä selväksi, että komissio jatkaa työtään lainsäädäntöehdotusten voimaan saattamiseksi. Emme epäröi toimia, jos jäsenvaltiot eivät noudata sellaisten direktiivien saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä asetettuja määräaikoja, jotka on hyväksytty parlamentissa ja joiden tarkoituksena on torjua merialueiden pilaantumista ja edistää meriturvallisuutta. Olemme täysin valmiita viemään asian tuomioistuimeen vaatiaksemme, että unionin jäsenvaltiot panevat nämä direktiivit täytäntöön. Satamien vastaanottolaitteistot, joiden tarkoituksena on käsitellä päästöjä, ovat osa tätä pyrkimystä. Tällaiset laitteistot ovat ehdottoman välttämättömiä näiden tekstien täytäntöönpanon kannalta. Toivon hartaasti, että parlamentti hyväksyy jälkimmäisen tekstin huomenna.
Haluan kiittää jäsen Poignantia hänen työstään toisen tänään käsiteltävänämme olevan kysymyksen osalta, joka koskee lasti- ja matkustaja-alusten siirtämistä yhteisössä rekistereiden välillä. Minun on myös kiitettävä häntä keskusteluista ja yhteydenpidosta neuvoston kanssa. Toivon hartaasti, että nämä keskustelut helpottavat asetuksen hyväksymistä ensimmäisessä käsittelyssä, edellyttäen että parlamentti hyväksyy esittelijän mietinnön ja hänen tukemansa tarkistukset. Asetuksen hyväksyminen varhaisessa vaiheessa on hyvin tärkeää edessä oleva laajentuminen huomioon ottaen. Tällä nimenomaisella laajentumisella on erittäin merkittäviä vaikutuksia merenkulkualalle. Arvoisa puhemies, on tärkeää kehittää, täydentää ja ajanmukaistaa nykyistä lainsäädäntöä.
Komissio on hyväksynyt useimmat tarkistukset, ja haluan kiittää jälleen kerran jäsen Poignantia. Komissio voi hyväksyä tarkistuksen 3. Meidän on kuitenkin hylättävä tarkistukset 1 ja 2, jotka koskevat Euroopan unionin tunnusmerkin käyttämistä unionin jäsenvaltioissa rekisteröityjen alusten lippujen yhdessä kulmassa, koska tämä estäisi sopimuksen syntymisen neuvoston kanssa ensimmäisessä käsittelyssä. Tämä ei ole myöskään tarkoituksenmukainen oikeudellinen väline tällaisen toimen käyttöönottoon. 
Puhemies.
   Suuret kiitokset, arvoisa komission jäsen.
Puhemiehistö huomauttaa, että lämpötila vaihtelee todellakin huomattavasti rakennuksen eri osissa, ja toivoo varotoimenne huomioon ottaen, ettette sairastu. Yritämme parantaa olosuhteita rakennuksessa.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
– Vidal-Quadras Rocan laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0442/2003) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi (Euratom) käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollosta (KOM(2003) 32 – C5-0229/2003 – 2003/0022(CNS))
– Seppäsen laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0441/2003) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi (Euratom) ydinlaitosten turvallisuuden alalla sovellettavista perusvelvollisuuksista ja yleisistä periaatteista (KOM(2003) 32 – C5-0228/2003 – 2003/0021(CNS)) 
De Palacio,
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää kauniista sanoistanne. Toivottavasti selviän tällä kertaa enkä vilustu uudelleen. 
Siirtyäkseni vakavampiin aiheisiin haluan kiittää parlamenttia ja etenkin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa. Erityiskiitokset kuuluvat kahdelle esittelijälle, jäsen Seppäselle ja jäsen Vidal-Quadrasille. Arvostan heidän yhteistyötään ja olen tyytyväinen saavutettuihin tuloksiin. Mielestäni tulokset ovat varsin kohtuullisia ydinlaitosten turvallisuutta sekä käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevien komission direktiiviehdotusten suhteen. 
Päätös osallistua yhteisön laajuisen ydinturvallisuutta koskevan lähestymistavan laatimiseen oli hyvin selvä sekä komissiossa että ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa käydyissä keskusteluissa. Ydinturvallisuus ymmärrettiin laajimmassa merkityksessään, johon sisältyy sekä ydinlaitosten että ydinjätteen huollon turvallisuus. 
Parlamentin päätös tietenkin täydentää komission ehdotusta ja antaa lisää ajattelemisen aihetta. Lisäksi siinä annetaan merkittävää poliittista tukea. On muistettava, että neuvostossa on ilmennyt vaikeuksia useiden jäsenvaltioiden suhteen, joten tällainen tuki on hyödyllistä. 
Parlamentin on erityisen tärkeää tukea komission aloitetta, joka koskee oikeudellisesti sitovien välineiden käyttämistä ydinturvallisuutta ja ydinjätteen huoltoa koskevan sääntelykehyksen luomiseksi tulevalle laajentuneelle 25 jäsenvaltion Euroopalle. Tämä aloite on ainoa keino saada aikaan selkeät ja pysyvät säännökset. Tällaisilla säännöksillä taataan sähköyhtiöihin tehtävien sijoitusten tulevaisuus. Niillä annetaan myös tietoa kansalaisille ja vakuutetaan heidät niistä oloista, joissa ydinenergiaa Euroopan unionissa käytetään.
Seuraavaksi haluan puhua direktiiviehdotuksesta, jossa säädetään ydinlaitosten turvallisuutta koskevista perusvelvollisuuksista ja yleisistä periaatteista. Komissio on suostunut parlamentin pyyntöön ydinturvallisuuden takaamisesta myös käytöstäpoistotoimien aikana. Tämä on arkaluonteinen asia, johon liittyy sekä huoli ydinturvallisuudesta että toive reilusta kilpailusta sähkömarkkinoilla.
Euratomin perustamissopimus muodostaa komission ehdotuksen oikeusperustan. Ehdotuksen mukaan parlamentin odotuksiin voidaan vastata tasapainoisella tavalla. Parlamentin tarkistuksia on tarkasteltu. Niistä käy erityisesti ja varsin selkeästi ilmi, että neuvostoon lähetettävän päätöksen avulla voidaan torjua kaikki jäsenvaltioiden pyrkimykset muuttaa komission alkuperäisten ehdotusten sisältöä. Komissio haluaa joustaa jonkin verran, mutta se ei ole kuitenkaan valmis uhraamaan niitä poliittisia tavoitteita, jotka se asetti ehdotuksia laatiessaan. Sen vuoksi on mielestämme taattava riittävät taloudelliset resurssit turvallisten käytöstäpoistotoimien varmistamiseksi.
Seuraavaksi haluan puhua käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevasta direktiiviehdotuksesta. Olen tarkastellut huolellisesti ehdotuksia, joissa muutetaan pysyvien loppusijoituspaikkojen hyväksymiselle ja niiden toiminnan aloittamiselle asetettuja määräaikoja.Neuvostossa käytyjen alustavien keskustelujen perusteella näyttää siltä, että neuvosto kannattaa näitä ehdotuksia. Kumpikin osapuoli on selvästi sitä mieltä, että komission esittämä aikataulu on liian kunnianhimoinen. Henkilökohtaisesti katson yhä, etteivät ongelmana ole määräajat sinänsä, vaan se, etteivät useimmat jäsenvaltiot ole edistyneet päätöksenteossaan ja valmisteluissaan riittävästi. En kuitenkaan tarkoita, että tämä koskisi Suomea, joka johtaa selvästi ja jossa on tehty asiaa koskevia erityispäätöksiä. Ruotsissakin on edistytty paljon. Komissio on valmis joustamaan aikataulusta, kunhan ehdotetut määräajat määritellään tarkoin ja ne ovat kohtuullisia. Tämä on itse asiassa sopusoinnussa parlamentin ehdotuksen kanssa, jonka mukaan lisäaikaa voidaan antaa, mutta tarkat määräajat on asetettava. Olemme valmiit sallimaan jouston tällaisissa tilanteissa. 
Pitkäikäisen ja korkea-aktiivisen radioaktiivisen jätteen sijoittamisesta syvällä maaperässä sijaitseviin geologisiin varastoihin ollaan kansainvälisellä tasolla teknisesti yksimielisiä. Kaikki ovat samaa mieltä siitä, että tällainen sijoittaminen on tällä hetkellä paras keino eristää radioaktiivinen jäte ihmisistä ja ympäristöstä riittävän pitkäksi aikaa. Tämä ei tietenkään tarkoita, ettei muitakin vaihtoehtoja tutkittaisi. Komissio ei halua sulkea pois mitään vaihtoehtoja. Se, että syvällä sijaitsevat geologiset varastot ovat nykyisellään paras ratkaisu, ei välttämättä tarkoita, että näin on kymmenen vuoden kuluttua. Haluamme ainoastaan varmistaa, että radioaktiivisen jätteen huolto on turvallista pitkällä aikavälillä. Tavoitteenamme on suojella kansalaisiamme tehokkaasti. 
Tässä yhteydessä voidaan tarvittaessa ehdottaa tutkimuksen ja kehityksen lisäämistä. Minun on korostettava, ettemme ole luopumassa muista ratkaisuista, vaan tässä tapauksessa päinvastoin. Saanen toistaa, että kannatamme lisätutkimuksia tällä alalla. 
Arvoisa puhemies, kokoavasti haluan vahvistaa, että komission ehdotuksen päätavoitteena on taata korkein mahdollinen turvallisuustaso laajentuneessa Euroopassa. Korkean turvallisuustason takaamisen lisäksi haluamme tehdä tästä asiasta kansalaisille ja etenkin parlamentille avoimemman. Haluamme myös varmistaa, että ydinalalla ryhdytään käsittelemään radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevaa ongelmaa. Toivomme, että jäsenvaltiot toimivat päättäväisesti näiden asioiden hyväksi.
Minun on korostettava, että tämän yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon ansiosta tälle toimialalle saadaan yhteisössä pysyvät ja tasapainoiset yleissäännöt, joiden avulla toimialaa voidaan kehittää mitään sen osaa suosimatta tai syrjimättä. Minun on varmaan todettava, että on mieluisaa huomata Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission laativan yhdessä laajentuneelle unionille ydinturvallisuutta koskevaa aitoa yhteisön politiikkaa. Muilla aloilla tällainen politiikka jo on. Kuten näitä aloitteita esitellessäni muistutin, komissio on aiemmin esittänyt ehdotuksia esimerkiksi Euroopan unionin uimavesien hyväksyttävistä raja-arvoista. Parlamentti ja neuvosto hyväksyivät nuo ehdotukset. Ydinalan eurooppalaisista raja-arvoista ei kuitenkaan ole annettu mitään säädöksiä.
Arvoisa puhemies, haluan luvallanne vastata jäsen McNallyn istunnon alussa esittämään huomautukseen. Haluan korostaa jälleen jäsen McNallylle, että eräs toinen arvoisa parlamentin jäsen julisti Kioton pöytäkirjan hyödyttömäksi. Minä en ole koskaan sanonut niin. Toistan seuraavaksi, mitä itse asiassa sanoin. Valitettavasti on hyvin todennäköistä, ettei tarpeeksi moni maa hyväksy pöytäkirjaa, jotta se tulisi voimaan. Se on eri asia. Muut tekivät erilaiset päätelmät, en minä. Totesin, että on tärkeää jatkaa työskentelyä Kioton pöytäkirjassa asetetun tavoitteen saavuttamiseksi. Haluan korostaa tätä jälleen tänään. On erittäin tärkeää jatkaa työtä kasvihuonekaasujen vähentämiseksi. Meidän on pidettävä kiinni sitoumuksistamme. Se on aivan eri asia. Tavoitteeseen on pyrittävä. 
Haluan myös toistaa, että mikäli kävisi niin ikävästi, ettei vaadittuja asianmukaisia allekirjoituksia ja hyväksymisiä olisi tiedossa eikä Kioton pöytäkirja tulisi voimaan, yhteisön olisi harkittava asiaa uudelleen. Valitettavasti näin saattaa käydä, koska tietyt maat, kuten Yhdysvallat, Australia ja mahdollisesti jotkut muut, eivät ehkä anna sille tukeaan. Tämä saattaa johtua Venäjän hiljattain antamista lausunnoista. Unionin olisi siinä tapauksessa harkittava, saadaanko haluttu tulos eli kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen parhaiten aikaan tähän mennessä toteutetuilla toimilla. Muiden vaihtoehtojen harkitseminen saattaa osoittautua tarpeelliseksi. Näin sanoin ja seison sanojeni takana. Mielestäni se on täysin kohtuullista. Valitettavasti on myös täysin järkevin perustein olettaa, että ilmastonmuutoksen kiihtyminen liittyy kasvihuonekaasupäästöjen erittäin haitallisiin vaikutuksiin. Tämä syy-yhteys on itse asiassa todistettu tieteellisesti.
Euroopan on tämän vuoksi näytettävä vastaisuudessakin esimerkkiä. Sen on edelleen taisteltava ja toimittava näiden päästöjen vähentämiseksi tehokkaalla, aidolla ja asianmukaisella tavalla. On tärkeää muistaa, että Eurooppa on vain pieni osa maailmaa, jonka se jakaa monien muiden maiden kanssa. Valitettavasti ennusteet viittaavat siihen, ettei maailmanlaajuisten kasvihuonekaasupäästöjen dramaattinen kasvu tule Euroopasta vaan muualta maailmasta. Silti tässä on myönteinenkin puolensa. Näistä maista tulee kehittyneempiä kuin ne ovat nyt. Sitten niitä ei enää luokitella kehitysmaiksi vaan niitä pidetään täysin kehittyneinä. Tällaista kehitystä meidän kaikkien olisi edistettävä ja toivottava. 
Vidal-Quadras Roca (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, tämäniltaisen keskustelumme aiheena oleva niin sanottu ydinpaketti suunniteltiin vastaukseksi unionin laajentumiseen ja erityisesti energiahuollon turvallisuutta koskevaan vihreään kirjaan.
Laajentuminen tuo unioniin maita, jotka tuottavat sähköä fissioydinenergialla. Näissä maissa turvallisuuskulttuuri ja ydinvoimalat ovat erilaisia kuin Länsi-Euroopassa. Lisäksi tekniset vaatimukset eroavat unionin 15 jäsenvaltion nykyisistä yleisvaatimuksista.
Liittymisprosessin ansiosta kyseiset maat ovat saavuttaneet kaikki niille asetetut turvallisuustavoitteet. Tämän suhteen ei siis ole mitään syytä huoleen. Haluan silti muistuttaa parlamenttia siitä, ettei ydinvoimaa useinkaan nähdä vain tiukan teknisestä, käytännöllisestä tai tieteellisestä näkökulmasta. On kenties valitettavaa, että ydinvoimaan suhtaudutaan usein ideologisesti ja aivan liian usein tunteenomaisesti. Sen vuoksi unionin oli täysin välttämätöntä laatia kansalaisilleen Euroopan laajuinen sääntelykehys erityisten ja aiheellisten pelkojen lieventämiseksi. Tämän ydinpaketin tarkoituksena on vastata tähän tarpeeseen, ja uskoaksemme se vastaa siihen tehokkaasti.
Yksi vihreän kirjan peruspäätelmistä on, että Euroopan energiatulevaisuuden suhteen kaikki mahdollisuudet on pidettävä avoimina. Haluan korostaa sanaa kaikki. Tämä kattaa tietenkin sähköntuotannon ydinfission avulla.
Aiemmin mainitsemieni tunnetekijöiden vuoksi on erittäin tärkeää varmistaa, että oikeudellisesti sitovan, ydinturvallisuuden takaavan eurooppalaisen sääntelykehyksen laatimisesta tulee unionin yhteinen tavoite. Tämä käsittää yhteiset menetelmät ja tarvittavat takeet siitä, että kaikki poikkeamat ja tapaukset hoidetaan siten, että huomioon otetaan uusin saatavilla oleva tekninen kehitys. Myös tällaista lisäarvoa ydinpaketti antaa unionin kansalaisille.
Paljon keskustelua on herättänyt se, vaatisiko ydinpaketti tuekseen direktiiviä vai riittäisivätkö suositukset, suuntaviivat tai muut vähemmän sitovat oikeusvälineet. Arvoisa puhemies, mielestäni vähemmän sitoviin oikeusvälineisiin turvautuminen olisi tehnyt koko hankkeen turhaksi. Euroopan kansalaiset vaativat, että ydinlaitoksille asetetaan heidän toivomansa korkeimmat mahdolliset turvallisuusstandardit. Tämä onnistuu ainoastaan oikeudellisesti sitovan välineen, esimerkiksi direktiivin, avulla. 
Mitä tulee kahteen esitettyyn lainsäädäntöaloitteeseen, voin todeta, että parlamentin huolenaiheet on otettu asianmukaisesti huomioon asianomaisissa mietinnöissämme.
Voin mainita, että korkea-aktiivisen jätteen loppusijoituspaikkojen luomista koskevaa aikataulua tarkistettiin. Voin niin ikään mainita, että vältimme antamasta unionille asetuksia, jotka olisivat olleet päällekkäisiä jäsenvaltioiden lainsäädännön kanssa. Tällainen kaksinkertainen lainsäädäntö olisi ollut tehotonta. Lisäksi pyrittiin varmistamaan, että kansalaisille annetaan riittävästi tietoa ja mahdollisuus osallistua koko prosessiin. Haluan lisätä, että mielestämme jätedirektiiviin oli välttämätöntä sisällyttää mahdollisuus tuleviin lisätutkimusten. Varastoimista syvällä lujissa maakerroksissa sijaitseviin varastoihin pidetään nykyisin parhaana vaihtoehtona, mutta tilanne saattaa muuttua.
Arvoisa komission jäsen, tämä ydinpaketti on todellakin askel eteenpäin. Tapanne käsitellä esille tulevia ongelmia on osoittanut, että vaikka olette ulkoisesti vilustunut, sisimpänne on sulaa kultaa ja palatte halusta tehdä päätöksiä. Lopuksi haluan todeta, että ydinpaketti osoittaa jotain muutakin. Kuten eräs 1900-luvun Espanjan merkittävimmistä ajattelijoista on esittänyt, se osoittaa, että ratkaisut ongelmiin, jotka on vaikea ratkaista kansallisella tasolla, löytyvät Euroopasta.
Seppänen (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission tarkoitus on ollut hyvä, kun se on ehdottanut direktiiviä ydinlaitosten turvallisuuden parantamisesta. Hyvä tarkoitus ei kuitenkaan riitä. Komission valmistelema direktiiviehdotus on kelvoton, eikä sitä pidä hyväksyä sellaisenaan.
Fakta on, että sähköä tuotetaan ydinvoimalla. Kun ydinvoimaa käytetään, laitteiston turvallisuuden pitää olla niin korkealla teknisellä tasolla kuin mahdollista. Nykyisten ydinlaitosten turvallisuuden parantamisen pitää olla ydinvoiman kannattajien ja vastustajien yhteinen projekti.
Komissio ehdottaa direktiivissään vallansiirtoa jäsenvaltioilta itselleen. Se ei kuitenkaan määrittele direktiivissä niitä periaatteita, joiden mukaan se käyttäisi lisävaltaansa. Jos direktiivi hyväksyttäisiin, komissio saisi lähes avoimen valtakirjan ottaa kantaa ydinlaitosten turvallisuuden perusteisiin. Monien jäsenvaltioiden edustajat vastustavat ymmärrettävästi direktiiviä siitä syystä, että ne pelkäävät mielivaltaista valvontaa. Jos ydinlaitosturvallisuudesta säädetään direktiivi, siinä pitää määritellä tarkasti ne valtuudet, jotka komissiolle annetaan, ja ne periaatteet, joiden mukaan valtuuksia käytetään. Näin ei ole tässä komission esityksessä. Vastuu ydinlaitoksen turvallisuudesta tulee aina olla laitoksella itsellään – Laitosten on noudatettava kansallisia lakeja ja kansallisten viranomaisten määräyksiä. Vastuuta ei pidä yrittää siirtää laitoksilta komissiolle.
Viranomaisten on toimittava ydinlaitosten turvallisuuden parantamiseksi yhteistyössä Kansainvälisen atomienergiaviraston kanssa. Se on määritellyt periaatteet, jotka edustavat maailman parasta yhteistä kokemusta ydinlaitosten turvallisuudesta ja sen valvonnasta. On edettävä siltä pohjalta. Komissiolla ei ole vastaavia resursseja. Itse asiassa se ei pystynyt selvittämään parlamentille henkilöresursseja, jotka sillä olisi käytössään, jos se saisi lisää vastuuta ydinlaitosturvallisuuden valvonnassa. Siltä osin direktiivi heikentäisi turvallisuutta eikä parantaisi sitä. Tällaisen johtopäätöksen ovat vetäneet myös monien jäsenvaltioiden edustajat. Ne ovat päätyneet omissa kokouksissaan puheenjohtajavaltio Italian johdolla esittämään perustavaa laatua olevia muutoksia komission esitykseen, ja valiokuntamme on omassa mietinnössään suhtautunut ymmärtäväisesti neuvoston kantaan.
Komissio ehdotti direktiivissään ydinvoimaloiden käytöstäpoistorahastojen hallinnon uudistamista niin, että niiden vakavaraisuus olisi riippumaton ydinvoimalayhtiöiden muista varoista. Vaatimus oli oikea. Ydinlaitosturvallisuuteen kuuluu, että laitosten käytöstä poistamiseen varataan niiden toiminnan aikana riittävästi varoja. Niitä pitää hallinnoida niin, että ne eivät tuota markkinoilla sähkön hintaan kilpailuvääristymiä. Komission esitys on tältä osin perusteltu. Jäsenvaltioiden vastustuksesta johtuen komissio ei kuitenkaan ole kyennyt tuottamaan tasapainoista ehdotusta, ja siksi on perusteltua pitää asia tämän direktiivin ulkopuolella ja vaatia siitä omaa uutta direktiiviä.
Komissio on perustellut direktiivin tarvetta epäsuorasti ja vihjailevasti uusien jäsenvaltioiden mukaantulolla. Valiokunnan saamien selvitysten mukaan EU:hun toukokuussa liittyvien jäsenvaltioiden ydinlaitosturvallisuus ei ole huonompi kuin nykyisten jäsenvaltioiden, varsinkin kun otetaan huomioon, että Ignalinan voimala Liettuassa ajetaan alas. Olemme valiokunnassa toimineet tältä perustalta. Jos joku voi osoittaa uusien jäsenvaltioiden ydinlaitosturvallisuuden poikkeavan huonompaan suuntaan nykyisten jäsenvaltioiden tasosta, se olisi merkittävä uusi tieto.
Valiokunnan kompromissiesitys voidaan mielestäni hyväksyä sellaisenaan. Lopuksi haluaisin huomauttaa arvoisalle komission jäsenelle, että hän tulkitsi ilmeisestikin väärin valiokunnan kannan tässä kysymyksessä. Parlamentti tukee mietinnössään enemmänkin neuvoston tiettyjen jäsenvaltioiden kuin komission kantaa, ja komission ehdotusta sellaisenaan parlamentti ei ole hyväksymässä. 
De Roo (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, haluan esittää ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan puolesta muutaman huomautuksen käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollosta.
Haluan puhua ensin oikeusperustasta. Komissio erehtyy viitatessaan Euratomin perustamissopimuksen 30, 31 ja 32 artiklaan, jotka koskevat vain työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta. Artiklat eivät koske ydinlaitosten turvallisuusstandardeja. Komission olisi pitänyt hyväksyä oikea oikeusperusta eli Euratomin perustamissopimuksen 203 artikla. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mukaan tässä ydinjätedirektiivissä asetetaan pääasiassa yhtenäisiä aikatauluja. Tämä lähestymistapa ei hyödytä ydinenergia-alaa, ympäristöä eikä kansalaisia. 
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mielestä loppusijoitus- ja varastointivaihtoehdoista ei vallitse laajaa kansainvälistä yksimielisyyttä. Jopa Ranskan, joka on ydinenergiavaltio , kansallisessa lainsäädännössä edellytetään, että eri vaihtoehtoja on harkittava. Aikatauluista sanoisin, ettei yksikään uusi jäsenvaltio pysty nykyoloissa noudattamaan asetettua määräaikaa, eikä edes Suomi, joka tarvitsee kaksi vuotta lisäaikaa.
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta katsoo myös, että ydinjätteen vienti Euroopan ulkopuolelle on kiellettävä ja että ehdotettua direktiiviä on muutettava vastaavasti. Komission on julkaistava nykyiset kaikkien jäsenvaltioiden radioaktiivisen jätteen loppusijoitusta ja varastointia koskevat suunnitelmansa ja sallittava niitä koskevien huomautusten tekeminen. Komission on laadittava luettelo jätteistä, joiden vienti kolmansiin maihin sekä sijoittaminen ilmakehään tai mereen on kielletty ja jotka eivät sovellu loppusijoitettavaksi tai varastoitavaksi. Lisäksi on laadittava Århusin mallin mukainen ehdotus pakollisen kansalaisten kuulemisen jälkeen. 
Ydinvoimaloiden turvallisuuden suhteen ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta katsoo, ettei direktiivin nykyisellä tarkistuksella voida parantaa tilannetta, koska sen perustana on enemmän tai vähemmän käytetty jo voimassa olevia kansainvälisiä maailmanlaajuisia direktiivejä. Meidän on myös todettava, että käytöstä poistamisen rahoittamisen olisi oltava nimenomaan ydinenergia-alan eikä veronmaksajien tehtävä. Sen vuoksi katsomme, että direktiiviä on tiukennettava voimakkaasti, jotta käyttöön voidaan ottaa uusimmat turvallisuusstandardit, joiden noudattamista voidaan valvoa tehokkaasti. Tämäkin puuttuu nykyisistä ehdotuksista.
Haluan lopuksi kommentoida huomautuksia, jotka komission jäsen de Palacio esitti Kioton pöytäkirjasta. Oletan, että hän esitti henkilökohtaisen näkemyksensä eikä koko komission kantaa, sillä hän ei vastaa tästä asiasta. Sen vuoksi jätän huomiotta hänen huomautuksensa Kioton pöytäkirjasta. 
Matikainen-Kallström (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää kollegoitani hienosta työstä näiden mietintöjen valmistelussa. Tämä on ollut pitkä ja vaativa harjoitus, jossa kärsivällisyys on todella ollut koetuksella. Varsinkin turvastandardimietinnön valmistelu on ollut aika ajoin melkoista kissa ja hiiri -leikkiä komission ja neuvoston kanssa. Onneksi yhteinen sävel toimielinten välillä löytyi kuitenkin viime syksynä ja parlamentti on voinut keskustella ajankohtaisesta versiosta.
Komissio lähti ehdotuksissaan liikkeelle hieman erikoisista lähtökohdista. Jätekysymyksen kohdalla aikataulu oli tuulesta temmattu, täysin epärealistinen. Rahastokysymyksissä jäsenvaltioilla tulee olla mahdollisuus päättää rahastojen ja varantojen muodosta, kunhan varmistetaan, että tietty määrä varoja on tarvittaessa käytettävissä. Direktiivi turvastandardeista oli siinä mielessä humoristinen alkuperäisessä muodossaan, että siinä ei puhuttu sen paremmin turvallisuudesta kuin standardeistakaan. Myös määritelmien osalta monet käsitteet jäivät – ja osittain vieläkin jäävät – melko lailla ilmaan. Oli pitkään epäselvää, tulisiko standardeja, milloin niitä mahdollisesti tulisi, minkälaisia ne olisivat, kuka ne tekisi, mihin ne kohdistuisivat ja niin edelleen ja niin edelleen.
Kuten sanottu, molemmat esittelijät ovat tehneet hienoa työtä virittäessään mietintöjä realistisempaan ja käytännönläheisempään suuntaan. Italia otti puheenjohtajavaltiona merkittävän ja näkyvän roolin neuvoston puolella ja vei osaltaan pakettia hienosti eteenpäin. Toivon ja uskon, että Irlanti jatkaa samalla rakentavalla ja yhteistyöhakuisella linjalla kuin edeltäjänsä Italia.
Vieläkin on epäselvää, mikä on turvastandardiehdotuksen tuoma lisäarvo. On itsestään selvää, ettei kansallisten valvontaviranomaisten roolia saa kyseenalaistaa. Yhteistyötä EU:n, IAEA:n ja WENRAn välillä on entisestään tehostettava. Ilmiselvästä resurssi- ja tietotaitovajeesta johtuen komissiolla ei voi nyt eikä tulevaisuudessa olla muuta kuin koordinoiva rooli ydinturvayhteistyössä.
Ehdotetussakaan muodossa kyse ei siis ole mistään täydellisestä direktiivipaketista, mutta nähdäkseni turvallisen ja ympäristöystävällisen ydinvoiman kannattajalla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin tukea molempia mietintöjä niiden nykyisessä muodossaan. Kannatan korkeita turvastandardeja ja vapaaehtoista yhteistyötä sekä jäsenvaltioiden että viranomaisten välillä.
Linkohr (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ensin erittäin lämpimästi kiittää näistä mietinnöistä esittelijöitä ja kaikkia niitä, jotka osallistuivat tämän keskustelun valmistelemiseen. Haluan kuitenkin kiittää myös komissiota, koska niiden jo 25 vuoden aikana, jotka olen tässä parlamentissa ollut, komissio ei koskaan ennen ole uskaltanut toimia yhtä rohkeasti kuin nyt ydinvoimaloista ja radioaktiivisen jätteen turvallisesta loppusijoittamisesta puhuttaessa. Haluan todella kiittää teitä siitä.
Minä näen tämän edistyksenä, kehityksenä aiempaan nähden. Asiaan liittyvä ristiriita on nimittäin ilmeinen: toisaalta ei voi kiistää, ettei radioaktiivisuuteen liittyisi riskejä ja etteivät ne olisi luonteeltaan rajat ylittäviä, mutta toisaalta kieltäydymme myöntämästä, että nämä rajat ylittävät riskit on hoidettava Euroopan tasolla. Näiden direktiivien avulla tätä ristiriitaa ei saada mitenkään ratkaistua, mutta olemme silti edistyneet hieman. Tämän vuoksi kannatan ennemmin direktiiviä kuin suositusta, jota jotkin jäsenvaltiot vaativat, osa hyvinkin erilaisten näkökohtien perusteella. Keskeinen syy siihen, miksi kannatan direktiiviä, on myös se, että sitä voidaan tulevaisuudessa laajentaa. Myönnettäköön, kuten monet ovat jo todenneet, että nämä direktiivit jättävät vastuun jäsenvaltioille, mutta nykytilanteessa se on järkevää, ja tätä on korostettava. Direktiivien etuna on, että kun vastuu annetaan jäsenvaltioiden hallituksille, siitä tulee tulevaisuudessa avoimempi. Tämä tarkoittaa, että me tässä parlamentissa – tai ennemminkin ne meistä, jotka valitaan uudelleen – saamme mahdollisuuden keskustella tarkastuskertomuksista.
Seuraava asiani on lyhyt ja koskee Vidal-Quadras Rocan mietintöä: mitä on jäte? Paljon on keskusteltu siitä, että jäte on määritelty suorastaan poliittisesti, kuten komissionkin tekstissä jossain määrin tehdään. Toisin sanoen jäte on jätettä, ellei sitä käytetä uudelleen. Aineena jäte voidaan silti todellakin käyttää uudelleen, ja tämän vuoksi jätteen saaminen pois varastosta on erityisen tärkeää. Saattaa aivan hyvin olla, että sadan tai kahdensadan vuoden kuluttua nykyistä jätettä saatetaan käyttää uudelleen polttoaineena – fysiikan puolesta tämä on todellakin ajateltavissa. Koska meidän on jätettävä tämä mahdollisuus tuleville sukupolville, jätteen hakemisen on oltava mahdollista. Haluan lisätä, että näin olisi tehtävä myös ekologisista syistä, ja vaikkemme varmaan nyt usko sen olevan mahdollista, jonain päivänä se saattaa olla.
Seuraavaksi käsittelen jätteen, jätemäärien ja jätteen myrkyllisyyden vähentämistä ja haluan puuttua asiaan, josta parlamentissa ei ole keskusteltu mutta josta on tulevaisuudessa varmasti keskusteltava. Tarkoitan pitkäikäisten isotooppien transmutointia. Periaatteessa on ehdottoman varmaa, että transmutoimalla voidaan lyhentää pitkäikäisten isotooppien, etenkin kevyempien aktinidien, puoliintumisaikaa ja myös vähentää näiden haitallisten aineiden tai ydinjätteen määrää, minkä ansiosta loppusijoitettavan myrkyllisen jätteen määrä vähenee. On silti varsin kiinnostavaa, että tämä edellyttää tutkimusta ja uudenlaista tekniikkaa, ja on mahdollista, että transmutointi on ehkä jo neljännen sukupolven ydinvoimaloiden reaktoreissa itsestään selvä osa niille ominaista tekniikkaa ja toimintaperiaatetta. Tämäkin näkökohta olisi otettava huomioon, vaikka mainitsenkin sen vain ohimennen. Tämän ja neljännen sukupolven ydinvoimaloiden hyväksi työskennellään koko ajan, ja komissio on tässä mukana. 
Seuraava asiani, johon meidän oli kiinnitettävä paljon huomiota, koskee käytöstäpoistorahastoja eli sitä, miten ydinvoimalan tai sähkövoimalan taikka laitoksen käytöstä poistaminen rahoitetaan. Neuvosto on nyt esitellyt meille siitä paljon niukemman mallin, ja luultavasti parlamentin enemmistö äänestää sen puolesta. Vaikka tuo malli on mielestäni järkevä, yksi siinä ratkaisematta jäänyt kysymys koskee kilpailua, kun otetaan huomioon, että Euratomin perustamissopimuksen lisäksi olemassa ovat myös kilpailua koskevat artiklat. Joku saattaa hyvinkin huomata ja huomauttaa, että on yrityksiä, joiden on varattava näitä rahastoja varten paljon rahaa, kun taas muut saavat rahoitusta maidensa hallituksilta. Eikö tämä saata epäedulliseen kilpailuasemaan niitä, jotka varaavat rahaa näihin rahastoihin? Direktiivissä ei viitata mihinkään tällaiseen, enkä oleta ministerineuvoston halunneen tätä, mutta olen varma, että tästä aiheesta on keskusteltava tulevina vuosina uudelleen. Kaiken kaikkiaan pidän tätä keskustelua ja tätä direktiiviä askelena eteenpäin ja toivon, että hyväksymme mietinnöt huomenna suurella enemmistöllä. 
Caudron (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, ydinpakettia koskevassa tärkeässä keskustelussa minun ja ryhmäni, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston, kanta on selvä.
Meidän ei tässä tilanteessa ole pakko valita, olemmeko ydinenergian kannattajien vai vastustajien puolella. Meidän on pohdittava, minkälainen on planeetan energiantarve ja miten voimme vastata tähän tarpeeseen. Haluan kiinnittää huomionne muutamaan lukuun: tällä hetkellä käytämme kymmenen miljardia ekvivalenttitonnia öljyä, josta 90 prosenttia on fossiilista polttoainetta. Katsoessamme eteenpäin 2000-luvulle huomaamme energiantarpeemme kaksinkertaistuvan jo vuoteen 2050 tai 2060 mennessä, vaikka järkkymättömästi ponnistelisimme säästääksemme energiaa. 
Sen vuoksi emme tule toimeen ilman ydinenergiaa. Jos haluaisimme tulla, meiltä loppuisi energia ja planeettamme saastuisi pahemmin. Sen vuoksi meidän on tehtävä kaikkemme parantaaksemme ydinenergiahuoltoa. 
Tämän vuoksi haluan kiittää jäsen Vidal-Quadrasia laadukkaasta työskentelystä radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen huollon parissa. Ennen kaikkea hän ehdottaa merkittävää muutosta. Jokaisen jäsenvaltion olisi 31. joulukuuta 2006 mennessä asetettava oma määräaika jätehuoltoa koskevan ohjelman valmistelulle ja esittämiselle. Tämä vaikuttaa mielestäni realistisemmalta kuin komission ehdotus. 
Mietinnössä otetaan esille myös ydinjätteen ongelmallinen luonne. Onko ydinjäte vapaasti liikkuvaa kauppatavaraa? Mielestämme ydinjäte ei ole tavallista kauppatavaraa, ja olemme samaa mieltä siitä, että vaikka jäsenvaltioiden ohjelmien mukaan jätteiden siirtäminen toiseen jäsenvaltioon saattaa olla mahdollista, yhdenkään jäsenvaltion ei ole pakko suostua ottamaan jätettä vastaan.
Mitä tulee ydinlaitosten turvallisuuteen, olivatpa ne käytössä tai käytöstä poistettavina, haluan lopuksi kiittää kollegaani jäsen Seppästä, joka hoiti tehtävänsä esittelijänä taitavasti. Komission ehdotus ei todellakaan ollut tyydyttävä, eikä jäsen Seppänen tyytynyt pyytämään, että komissio pyrkisi saamaan aikaan paremman. Sen sijaan hän luetteli puutteet ja esitti rakentavaa kritiikkiä, jota ryhmäni ja minä kannatamme. 
Euroopan parlamentin ja komission voi toden totta sanoa työskennelleen yleisesti ottaen hyvin tämän ydinpaketin hyväksi. 

Ahern, Nuala (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, olen pahoillani siitä, että komission jäsen on sairaana. Mielestäni hänen aiemmin jäsen McNallylle osoittamansa huomautukset oli itse asiassa tarkoitettu minulle, mutta olen hyvin iloinen siitä, ettei huivi hänen pääsään ole vertauskuvallinen solidaarisuusviesti islamilaisfundamentalisteja kohtaan. Olisin kauhistunut siitä, mutta olen varma, ettei hän koskaan tekisi mitään sellaista. 
Arvoisa komission jäsen, ehdotuksenne ovat täysin harhaanjohtavia. Ydinturvallisuuden lisäämistä koskevien pintapuolisten ehdotustenne taakse kätkeytyy niiden perimmäinen tarkoitus elvyttää täysin kuollutta ydinteollisuutta. Ydinenergiapaketin avulla pyritään koordinoidusti valmistautumaan atomienergian edelleenkehittämiseen laajentuneessa Euroopan unionissa, ja siitä on poistettu kaikki mielekkäät turvallisuusvaatimukset. Ehdotus ei saa minun ryhmältäni kannatusta. Arvoisa komission jäsen, taisitte nyt haukata liian ison palan, mutta saatte päättää siitä itse.
Irlantia edustavana Euroopan parlamentin jäsenenä kehotan voimakkaasti Irlannin kaltaisia muuta kuin ydinenergiaa käyttäviä maita vastustamaan tätä ydinenergiapakettia. Olen pahoillani siitä, ettei Irlanti ole tähän mennessä vastustanut sitä. Aion vaatia Irlantia asettumaan vastustavalle kannalle, koska tämä direktiivi ei ole ensimmäinen askel oikeaan suuntaan vaan itse asiassa valtava harppaus taaksepäin. Se johtaa byrokraattiseen painajaiseen ilman, että turvallisuutta edistetään millään tavalla.
Direktiiviehdotuksessa väitettiin, että siinä esitettäisiin yhteiset turvallisuusnormit, mutta direktiivin tässä muodossa ei esitetä näitä turvallisuusnormeja. Siinä esitetään ainoastaan perusvelvollisuudet ja yleiset periaatteet. Itse asiassa siinä vaaditaan ydinturvallisuudesta vastaavien viranomaisten suorittamia ennalta sovittuja tarkastuksia eikä ydinlaitosten kunnollista tarkastusta, mikä on silkkaa hölynpölyä.
Nykyisellä ehdotuksella ei edistetä ydinturvallisuutta EU:ssa tai sen tulevissa jäsenvaltioissa, koska kaikki ydinvoimaa käyttävät EU:n valtiot ja tulevat jäsenvaltiot ovat jo sopimuspuolina ydinturvallisuutta koskevassa Kansainvälisen atomienergiajärjestön yleissopimuksessa, ja niiden ydinvoimaloista edellytetään jo nyt turvallisuusraportteja. Jotkut tarkastajat katsovat, että ehdotuksella on suorastaan kielteisiä vaikutuksia. 
Jälleenkäsittelytoimia koskeva kysymys on erityisen visainen. Meillä on korkea-aktiivista jätettä, joka on käsiteltävä turvalliseksi paljon nykyistä nopeammin, ja tätä jälleenkäsittelyä olisi jatkettava.
Mitä perusteita tälle direktiiville on? Se on epälooginen, kun otetaan huomioon, että ydinohjelmien koko vaihtelee valtavasti. Meidän on jätettävä jätteen vienti pois ehdotuksesta, ja kuten jo todettiin, jäsenvaltioiden on täysin mahdotonta noudattaa aikataulua. Arvoisa komission jäsen, harkitkaapa uudelleen. Tämä on byrokraattinen painajainen ja hölynpölyä. 
Kronberger (NI ).
   – Arvoisa puhemies, haluan etupäässä todeta, että mielestäni on perusteetonta, ettei Euroopan parlamentilla ole yhteispäätösvaltaa ydinasioissa. On demokratian kaikkien periaatteiden vastaista, että tuista energiamuodolle, joka saa joka tapauksessa erityiskohtelun, päätetään ilman Euroopan kansalaisten edustajien suostumusta. Loppujen lopuksi tässä on nimenomaan kyse eurooppalaisten veronmaksajien rahoista. Kaikki ehdotukset Euratom-lainojen ylärajan korottamisesta olisi hylättävä tiukasti. Ylärajaa ei ole vielä saavutettu, joten sen korottamiseen ei ole edes tarvetta. Turvallisuustason parantaminen ja käytöstäpoistotoimet voidaan ja pitääkin rahoittaa käytettävissä olevista varoista. Euratom-lainat ovat perustavalla tavalla ristiriidassa energia-alan sisämarkkinoita koskevan direktiivin kanssa, ja ne saattavat muut energialähteet epäedulliseen asemaan.
Mielestäni ydinlaitoksia koskevassa direktiivissä säädetään vain tarkastajien valvonnasta muttei valitettavasti oteta käyttöön yhdenmukaisen tiukkoja, avoimia ja oikeudellisesti sitovia ydinturvallisuusnormeja, joita parlamentti on vaatinut jo vuosien ajan. Mikäli loput energia-alan vapaan kilpailun esteet halutaan poistaa, käytöstäpoistorahastoja ja jätteen loppusijoitusta koskevia rahastoja on hallinnoitava avoimesti, tiukasti ja pysyvästi erillään toisistaan, ja riippumattoman viranomaisen on valvottava niitä. Tapa, jolla sääntöjä sovelletaan Ranskassa ja Saksassa, joissa rahastoja käytetään varsin monenlaisiin tarkoituksiin, on uhka energia-alan vapaalle kilpailulle.
Radioaktiivisen jätteen varastoinnista voidaan yleisesti ottaen sanoa, että jo pelkästään se, ettei ydinjätteen hävittämiseen ole olemassa luotettavaa keinoa, osoittaa, kuinka vastuutonta uusien ydinvoimaloiden rakentaminen on. On myös uskomatonta, että tietyt maat voivat päästä eroon radioaktiivisesta jätteestä viemällä sen – kaikista mahdollisista paikoista – niihin kehitysmaihin, joissa ei olla niin turhan tarkkoja ydinturvallisuuden suhteen. 
Chichester (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tunnen sympatiaa komission jäsentä kohtaan tämän rakennuksen vaihtelevien lämpötilojen vuoksi. 
William Shakespearea mukaillen tulin kiittämään ydinenergiasta, en haudatakseni radioaktiivista jätettä: tulin nimittäin kertomaan ja muistuttamaan siitä, että ydinenergia on eurooppalaiselle sähköalalle ratkaisevan tärkeää, ja sen vuoksi kansalaisillamme on oltava vahva luottamus ydinenergian tuotannossa noudatettaviin turvallisuusnormeihin. 
Mielenkiintoista keskustelua on käyty siitä, pitäisikö näiden turvallisuusnormien perustua sitovaan direktiiviin vai ei-sitovaan välineeseen. Haluan muistuttaa kollegoitani siitä, että voimassa olevat ydinturvallisuutta koskevat säädökset – kansallinen lainsäädäntö ja ydinturvallisuutta koskeva yleissopimus – ovat täysin ja kaikilta osin asianmukaiset. Muistakaamme, että vastuu on jäsenvaltioilla. Direktiivillä voidaan kuitenkin muuttaa ihmisten käsitystä ydinenergiasta ja heidän arviotaan siitä, onko se turvallista vai ei. Tämä on erittäin tärkeää.
Olen tyytyväinen varsinaiseen tekstiin tehtyihin käytöstäpoistorahastojen käsittelyä koskeviin muutoksiin, mikä oli erittäin tärkeä asia. Olen niin ikään tyytyväinen ehdotuksessa esitettyyn käytöstäpoistojätettä koskevaan periaatteeseen, jossa ohjelman hyväksymiselle ja sijoituspaikan valitsemiselle asetetaan määräajat. Sanon näin, koska jäsenvaltioiden on tehtävä päätökset ja niitä – myös omaa maatani – on kannustettava tekemään nämä päätökset. Tämä on tämän ehdotuksen ratkaiseva tehtävä. Olkaamme joustavia, mutta asettakaamme määräajat. Myös tämä vahvistaa kansalaisten luottamusta.
McNally (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijöitä ja komission jäsentä sekä osoittaa hänelle myötätuntoni sairauden johdosta. Vaikka hän itse asiassa puhui jäsen Ahernille, ja tapahtuipa Kioton sopimukselle mitä tahansa, toivon meidän harjoittavan ennalta ehkäisevää politiikkaa ("no-regrets policy"), mikä on sekä ilmaston että talouden kannalta järkevää.
Kuten komission jäsen totesi, ydinpaketti on vastaus Euroopan parlamentille, joka puolestaan vastaa Euroopan kansalaisten hyvin todellisiin pelkoihin ja huolenaiheisiin, kuten sen tehtävänä on. Arvoisa komission jäsen, pahoittelen, että ääneni kuulostaa samanlaiselta kuin teidänkin – minäkin olen vilustunut. 
Oltiinpa ydinvoiman tulevaisuudesta mitä mieltä tahansa, itse olen huomattavasti pessimistisempi kuin ne, jotka puhuivat ennen minua. Mielestäni markkinoiden vapauttaminen tarkoittaa, että käytännössä ydinvoimalla ei ole tulevaisuutta, ellei valtio saa paljon enemmän mahdollisuuksia edistää sitä. Mielestäni tekninen edistyminen muiden energialähteiden, kuten kenties fuusioenergian, hyödyntämisessä tekee tulevaisuudesta hyvin epävarman. Puhumme nykyhetkestä eli ydinonnettomuuksien tämänhetkisistä vaaroista ja radioaktiivisen jätteen loppusijoittamiseen liittyvästä tämänhetkisestä epävarmuudesta. Olen hyvin pahoillani siitä, etteivät jäsenvaltiot ja valmistelukunta suuressa pelkuruudessaan hyväksyneet muutoksia, jotka valmistelukunta olisi voinut tehdä Euratomin perustamissopimukseen.
Radioaktiivisesta jätteestä ei ole päästy ratkaisuun. Yhdistyneessä kuningaskunnassa Royal Society huomautti, että niin sanottuun geologiseen loppusijoittamiseen liittyy monia epävarmuustekijöitä, jotka on ratkaistava teknisesti. Syvävarastointia ei ole julkisesti hyväksytty omassa maassani eikä monissa muissakaan maissa. Meidän on harkittava muita vaihtoehtoja, esimerkiksi erotusta ja transmutointia. Käytöstäpoistorahastoa koskeva asia on otettu syystä esille, ja se aiheuttaa paljon huolta. Olen tyytyväinen siihen, että asiaa on alettu käsitellä. 
Onnettomuusriskit, joita jäsen Seppäsen mietinnössä ja teidän direktiiviehdotuksessanne käsiteltiin, ovat myös kasvaneet syyskuun 11. päivän vuoksi, samoin kuin vakavampikin käsiteltävänämme oleva turvallisuuskysymys. Luin tänään, että Saksassa on löydetty jokseenkin outo ratkaisu, jossa ydinvoimalat peitettäisiin keinotekoisella sumulla! Rehellisesti sanoen ratkaisumme olisi oltava hieman rakentavampi.
Epäilen hieman, onko Euroopan komissiolla kansalaisten vaatimia resursseja ja tiukkuutta. Vaikka ryhmäni kannattaakin näitä kahta mietintöä, näin ollen se edellyttää paljon enemmän niin teiltä, arvoisa komission jäsen, kuin jäsenvaltioiltammekin. Toivon, että näin tapahtuu. Kansalaiset ovat näistä asioista hyvin huolissaan. 
Breyer (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, vaikka kaikkialla Euroopassa suuntauksena on luopua ydinvoimasta, komissio raataa kituvan ydinteollisuuden vuoksi. Sen sijaan, että valitsisitte tulevaisuuden energialähteet – joilla tarkoitan uusiutuvia energialähteitä – pyritte elvyttämään ydinenergiateollisuutta keinotekoisin välinein ja herättämään kuollutta teollisuudenalaa henkiin. Tämä kertoo tiiviistä yhteyksistänne ydinenergia-alan etujärjestöihin. Arvoisa komission jäsen, esitätte muka turvallisuusnormien yhdenmukaistamista laajentuneessa EU:ssa, kun tosiasiassa kyse on valtavasta tukiohjelmasta kannattamattomalle eurooppalaiselle ydinteollisuudelle. Sen sijaan, että asetettaisiin oikeat turvallisuusnormit, te mielestäni itse asiassa pyritte rauhoittamaan kansalaisia näillä väljillä ja epätäsmällisillä normeilla. Ydinpaketissanne ei todellakaan näy mitään viitteitä turvallisuusmääräysten huomattavasta kiristymisestä, ja sen lisäksi pyritte sälyttämään ydinlaitosten valvonnan jäsenvaltioiden vastuulle. Tiedämme, ettei teillä ole ratkaisua jätteiden sijoitusta koskevaan ongelmaan, joten se ei auta, että pyritte asettamaan yksittäisille laitoksille epärealistisia määräaikoja. Jopa vielä järkyttävämpää on mielestäni se, että yllytätte epäsuorasti jäsenvaltioita sysäämään ratkaisemattomat jätteensijoitusongelmansa Itä-Euroopan huoleksi. Pidän sitä valtavan vaarallisena etenkin, jos radioaktiivisuutta leviää ja vapautuu laittomasti ympäristöön. 
Rovsing (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää komission jäsentä hänen tässä asiassa tekemästään loistavasta työstä. Haluan esittää huomautuksen kahdesta asiasta. Ensimmäinen koskee jätettä. Ruotsissa ja sen mallihankkeessa Oskarhamnissa on osoitettu, miten korkea-aktiivisesta radioaktiivisesta jätteestä pääsee eroon, joten kehottaisin epäilijöitä menemään sinne katsomaan, miten se tapahtuu. Matkustatte bussilla viisi kilometriä vuoren sisään, niin näette, mitä he tekevät. Paikka on julkinen, ja sinne pääsee helposti. Menetelmä vaikuttaa olevan selkeästi kuvattu. Se on yleisesti hyväksytty, ja mahdolliseksi loppusijoituspaikaksi tarkoitetut laitokset on yleisesti hyväksytty kunnissa, joiden asukkaista yli 70 prosenttia hyväksyy ne.
Katson, että jäteongelma on ratkaistu teknisiltä osin. Mikäli joku haluaa jatkaa ydinjätteen mustamaalaamista, tehköön niin. Meillä kaikilla on oikeus mielipiteisiimme. Olen tyytyväinen siihen vaihtoehtoon, että ydinjätettä voi viedä pois maasta. Tanskassa on 230 kiloa koereaktorista ja muualta peräisin olevaa jätettä, joka meidän on nykyisten sääntöjen mukaan ilmeisesti varastoitava itse, mistä aiheutuu vähintään 100 miljoonan euron lisäkustannukset. Jos emme saa sijoittaa jätettä muihin maihin paikkaan, johon on jo sijoitettu tonneittain jätettä, meille koituu turhia lisäkustannuksia. Sen vuoksi olemme tyytyväisiä voidessamme viedä jätteemme maihin, jotka sen hyväksyvät, jotka täyttävät EU:n turvallisuusvaatimukset ja joista olemme varmoja, että niissä esimerkiksi tarkastuksin taataan jätteen jatkuva valvonta. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
    Vastustan ydinenergiaa ja vastustan ydinpakettia. Toivotan silti jäsen de Palaciolle erinomaista vuotta ja ennen kaikkea erittäin hyvää terveyttä. Parlamentin ei kuitenkaan pidä antaa komission johtaa itseään harhaan ydinasioissa. Olen vakaasti sitä mieltä, että tässä yritetään nyt sitkeällä kampanjalla antaa väärää tietoa ja aivopestä kansalaisia, joilla on yhä enemmän epäilyksiä ydinenergiasta.
Komissio haluaa antaa sellaisen vaikutelman, että se ratkaisee ydinjätteen huollon taikasauvan heilautuksella, vaikkeivät kolmenkymmenen vuoden tutkimuksetkaan ole tuottaneet tulosta. Uusien jäsenvaltioiden ydinlaitosten turvallisuus taattaisiin paremmin ilman, että uusia normeja otetaan käyttöön tai ilman, että ehdotetaan lainojen myöntämistä ydinteollisuudelle, jota näin suositaan puhtaiden, uusiutuvien, energialähteiden kustannuksella, joiden on vaikea saada jalansijaa. Kaikki mielipidetiedustelut osoittavat, että ympäristöasioissa kansalaisiamme huolettavat erityisesti ydinjätteet, joista osa – tämä pitää muistaa – säilyy miljoonien vuosien päähän. Silti komissio katsoo hankkeensa vuoksi ilman tieteellisiä todisteita, että ydinjätteen hautaaminen on ilmeisesti oikea ratkaisu. Jos Euroopan parlamentti sattuisi kannattamaan radioaktiivisen jätteen hautaamista, se olisi tuhoisa poliittinen viesti Lorrainen maakunnassa sijaitsevan Buren asukkaille, koska laboratorio korkea-aktiivisen radioaktiivisen jätteen reaktioiden testaamiseen kannattaisi ilman muuta sijoittaa syvälle Buren saviperäiseen maakerrostumaan. Ilman vertailevaa tutkimusta tai ilman ydinjätteen tulevaisuutta koskevaa demokraattista eurooppalaista keskustelua tämä päätös antaisi oikeuden haudata Euroopan ydinjätteet Buren alueelle, mikä tekisi siitä Euroopan ydinjätekaatopaikan. 
Vielä on aikaa reagoida ja pyytää komissiota löytämään jokin ydinjätteen huollon kannalta parempi ratkaisu, ehdottaa jätteen varastoimista maaperään voimaloiden alle ja ennen kaikkea ottaa käyttöön uudet tiukat ydinturvallisuusnormit. Sallinette minun esittää lopuksi viimeisen kysymyksen: mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä pyytääkseen Ranskaa tiedottamaan kansalaisilleen laajasti ydinmateriaalin kuljettamisesta, kun tämä asia on luokiteltu hyvin salaiseksi puolustuspoliittiseksi asiaksi viime elokuusta lähtien? 
Turmes (Verts/ALE ).
    Arvoisa komission jäsen, sanoisin aluksi jotakin hauskaa. Mielestäni tuo tyyli sopii teille mainiosti. Olenkin itse asiassa aina kutsunut teitä ydinajatollahiksi, ja luulenpa, että tämäniltaisesta valokuvasta tulee lähes täydellinen. 

EDF, EON ja RWE ostavat muita yhtiöitä näistä rahastoista peräisin olevilla miljardeilla. 
Hyvä jäsen de Palacio, keskustellessamme markkinoiden vapauttamista koskevasta direktiivistä totesimme parlamentissa, että meidän on käsiteltävä tätä ongelmaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaisesti. Totesitte silloin, ettei minun tulisi huolehtia ja että käsittelisimme sitä Euratomin perustamissopimuksen mukaisesti ydinpaketin yhteydessä, koska niin oli hyvä tehdä. En luottanut teihin silloin. Nyt tiedämme, että huijasitte meitä. Saitte puolitoista vuotta sitten tietää oikeudellisten asioiden yksiköltänne, etteivät erilliset käytöstäpoistorahastot ole 31 ja 32 artiklan mukaan mahdollisia. Odotitte parlamentin ja neuvoston oikeudellisten yksiköiden ilmoittavan siitä, vaikka tiesitte! Kehotan teitä julkaisemaan oikeudellisen yksikön tiedonannon ydinpaketista, jotta koko maailma saa tietää, että huijasitte meitä tässä asiassa.
Hyvä jäsen Chichester, menitte oikeudenmukaisena ja suorapuheisena englantilaisena parlamentin jäsenenä suoraan asiaan kysyessänne, mitä lisäarvoa direktiivillä on. Se on Euroopan kansalaisille suunnattua suhdetoimintaa. Ymmärsitte oikein hyvin, mistä tässä on kysymys.
De Palacio,
   . – Arvoisa puhemies, tiedämme, mitä ajatollahit ovat miehiään. Mitä voimme tehdä? Elämä on sellaista. 
Mielestäni ydinvoiman kaltaiset asiat ovat todellakin hyvin vakavia. Ei ole soveliasta käsitellä niitä uskonnollisesta näkökulmasta. Mielestäni on tärkeää pyrkiä toimimaan järkevästi. Olisi otettava huomioon nykyinen tekninen kehitys, Euroopan unionin nykytila, kansainvälisten elinten ja unionin toimielinten nykytila sekä nykyinen energiantarve. Ongelmat, kuten Kioton pöytäkirjassa asetettujen tavoitteiden saavuttaminen, olisi myös pidettävä mielessä. Kansankiihotukselle ei ole sijaa, kun kyse on tällaisista asioista. Ymmärrän silti sen, että asiasta ollaan huolissaan. Ymmärrän myös sen, että muilla on erilaisia mielipiteitä kuin minulla. Voin jopa ymmärtää, että jollain voi olla näiden ongelmien ratkaisemisesta komission ehdotusten vastaisia näkemyksiä. Loppujen lopuksi juuri näiden ongelmien kanssahan me olemme tekemisissä.
En kuitenkaan ymmärrä järjettömiä näkemyksiä tästä asiasta, joka valitettavasti on Euroopan unionin tulevaisuuden ja sen kansalaisten turvallisuuden ja hyvinvoinnin kannalta erittäin tärkeä.
Tämänpäiväisessä keskustelussa käsitellään ydinvoimaloiden turvallisuutta koskevia aloitteita. Keskustelussa käsitellään myös radioaktiivisen jätteen huoltoa. Ydinvoimalat eivät ole radioaktiivisen jätteen ainoa lähde. Haluan muistuttaa parlamenttia siitä, että muukin kuin sähköntuotantoon liittyvä teollisuus tuottaa paljon radioaktiivista jätettä. Lääketieteelliset menetelmätkin tuottavat tällaista jätettä. Olen varma, etteivät arvoisat parlamentin jäsenet vastusta lääketieteellisiä sovelluksia. Olen varma myös siitä, ettei parlamentti halua estää tällaisen tekniikan ansiosta tapahtuvaa tieteen kehitystä. Syöväntorjunta on tästä esimerkki. Kaikista näistä näkökohdista olisi mielestäni keskusteltava. On tärkeää varoa suhtautumasta kaikkeen järjettömän mustavalkoisesti.
Voin ymmärtää kaikki tavat lähestyä tätä asiaa. En kuitenkaan voi ymmärtää, ettei järkevän keskustelun käymiseksi näin vakavista asioista ponnistella vähääkään.
Väitetään myös, ettei käsiteltävänämme olevista ehdotuksista ole minkäänlaista hyötyä. Saanko tiedustella, miten nämä arvostelijat luulevat unionin työskennelleen ehdokasmaiden kanssa kaikki nämä vuodet? On vihjattu, että pelkkä Kansainvälinen atomienergiajärjestö riittää. Saanen esittää jatkokysymyksen. Jos näin on, miksi unioni pyrkii neuvottelemaan esimerkiksi Venäjän kanssa parantaakseen sen ydinlaitosten turvallisuutta? Olisi muistettava, että kaikki ehdokasmaat ovat olleet Kansainvälisen atomienergiajärjestön jäseniä sen perustamisesta lähtien. Ellei neuvoteltavana olevilla toimenpiteillä ja tänään käsiteltävillä asioilla olisi mitään lisäarvoa, ne kaikki olisivat tarpeettomia. Ainoana vaatimuksena olisi yksinkertaisesti ollut, että ehdokasmaiden olisi annettu edelleen noudattaa IAEA:n sääntöjä oman tulkintansa mukaan. 
Mielestäni ne perustelut, joiden esittäjien mielestä tämä kaikki ei merkitse mitään, eivät vain ole kestäviä. Tämä kaikki merkitsee itse asiassa hyvin paljon. Tämä merkitsee, että kaikkiin laitoksiin sovelletaan yhtäläisiä turvallisuusnormeja. Ehdokasmaita on vaadittu tiukentamaan ja parantamaan toimiaan. Joissakin tapauksissa niitä on vaadittu sulkemaan reaktorinsa. Tänään käsiteltävänä oleva ehdotus merkitsee, että samoja normeja voidaan vaatia käytettävän kaikkialla ja että samoja normeja voidaan ottaa käyttöön tulevaisuudessa. Hyvät parlamentin jäsenet, näin ollen nämä toimenpiteet vastaavat takuita. Minun on mahdoton ymmärtää joidenkin jäsenten asennetta. Vaikuttaa siltä kuin he vastustaisivat ehdotuksia ja haluaisivat itse asiassa, että onnettomuus räjäyttäisi kaiken taivaan tuuliin. Tällaista asennetta on vaikea ymmärtää. 
En yksinkertaisesti pysty ymmärtämään, miten joku voi väittää, että turvallisuuden tiukentaminen tukisi ydinteollisuutta. Se on kuin sanoisi, että on paras antaa asioiden olla ja ottaa suuremmat riskit.
Tämän paketin tarkoituksena on vaikuttaa merkittävästi ydinvoimaloiden turvallisuuteen. Se vaikuttaa myös jätehuoltoon. Myönnän, että alkuperäisessä tekstissä asetetut jätehuollon määräajat olivat liian kunnianhimoiset. Siitä huolimatta määräajat asetetaan. Maiden on sen vuoksi pakko tehdä päätöksiä. Heti alkuun on tärkeää muistaa, ettei syvällä sijaitsevia geologisia varastoja missään nimessä pidetä ainoana ratkaisuna ja suljeta muita vaihtoehtoja pois. Tilanne on melko lailla päinvastainen. Jätteiden loppusijoittamista ja erityisesti transmutointia koskevaa tutkimusta rahoitetaan. Tulevaisuuden kannalta transmutointi on yksi lupaavimmista vaihtoehdoista. Tämä ei tarkoita, ettei joihinkin toimenpiteisiin kannattaisi ryhtyä saman tien. Olen todellakin samaa mieltä jäsen Isler Béguinin kanssa väliaikaisesta geologisesta varastoinnista. Suomi on valinnut tämän vaihtoehdon, ja siellä päätettiin rakentaa geologinen varasto viideksikymmeneksi vuodeksi. Kyseessä ei ole pysyvä loppusijoituslaitos. Sen vuoksi muut ratkaisut ovat tulevaisuudessa mahdollisia. Tätä on ehdotettu jatkomenettelyksi. Kaikki unionin jäsenvaltiot voisivat ottaa oppia Suomen lähestymistavasta. Päätöksiä ei pitäisi väistellä ja jättää seuraavien hallitusten tehtäviksi. Näissä asioissa on tärkeää ottaa vastuuta ja edetä.
Tätä asiaa eivät yritykset voi hoitaa. Tässä tarvitaan kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten ja toimivaltaisten viranomaisten päätöksiä.
Tämä ehdotus vaikuttaa merkittävästi myös rahoitukseen. Tällainen on komission laatima ja esittämä ehdotus. 
Saattaa käydä niin, että osoittautuu tarpeelliseksi sopia ehdotuksessa esitettyä vähemmän radikaalista lähestymistavasta. Se on kuitenkin aivan eri asia. Haluan todeta, että näin voi tapahtua ainoastaan neuvoston kanssa tehtävän kokonaisvaltaisen sopimuksen yhteydessä. Joka tapauksessa rahastot ja niiden hallinnointi muuttuvat paljon avoimemmiksi. Voisin kertoa tapauksesta, jossa julistettiin konkurssi. Myöhemmin kun rahastoja olisi tarvittu, niissä ei ollut rahaa, koska käytöstäpoistorahastoihin tarkoitetut varat oli myönnetty konkurssirahastolle. 
Minun on todettava, että neuvostossa työskennellään parhaillaan. Eroava puheenjohtajavaltio Italia esitti useita ehdotuksia. Uskon tulevan puheenjohtajavaltion Irlannin vievän niitä eteenpäin, koska niiden pitäisi helpottaa etenemistä tässä ratkaisevassa asiassa. Näiden ehdotusten avulla työskentely voi jatkua tällä alalla, kuten se on jatkunut muillakin aloilla.
Haluaisin esittää haasteen joillekin arvoisille parlamentin jäsenille. Toivoisin, että he osoittaisivat yhdenkin tätä komissiota aiemmalta ajalta olevan direktiivin, jossa aidosti tuettaisiin ja kannatettaisiin uusiutuvien energialähteiden käyttöä Euroopassa. Kehotan arvoisia parlamentin jäseniä esittämään yhdenkin. Tarkoitan täsmällisiä toimenpiteitä, en pelkkiä lausuntoja. Sitä vastoin kykenen varmasti esittämään tämän komission toimikautensa aikana laatimia ja hyväksymiä direktiivejä. Lisäksi kehotan jokaista esittämään energian riittävyyttä koskevia täsmällisiä toimia, jotka ovat peräisin tämän komission toimikautta aiemmalta ajalta. Tuskin oli olemassa muuta kuin lausuntoja. Sen sijaan voin toden totta luetella saavutukset viimeisten neljän vuoden ajalta.
Arvoisa puhemies, haluan lopuksi todeta, ettei komissio ole omaksunut minkäänlaista ideologista kantaa energian suhteen. Komission toiminta perustuu tavoitteisiin ja perusteisiin, ja sen tavoitteena on taata kansalaisten turvallisuus, taata kansalaisille mahdollisimman suuri avoimuus sekä taata turvallinen ja luotettava energiansaanti Euroopan unionissa. Sen vuoksi komissio toimii kansalaisten etujen mukaisesti erilaisia välineitä käyttäen. Komissio pyrkii jatkuvasti edistämään energiatehokkuutta ja tukemaan uusiutuvien energialähteiden käyttöä. Se pyrkii myös varmistamaan ydinteollisuuden ja radioaktiivisen jätteen turvallisuuden. Kuten aiemmin mainitsin, olisi muistettava, että radioaktiivista jätettä eivät tuota pelkästään ydinvoimalat. 
Puhemies. –
   Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Huomaan, että esittelijämme pyytää puheenvuoroa, joten kuuntelemme häntä. 
Vidal-Quadras Roca (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, jäsen Ahern on tämän parlamentin arvostettu jäsen, ja kunnioitan häntä suuresti. Valitettavasti hän kutsui puheenvuoronsa lopussa ydinpakettia hölynpölyksi. Täten hän tuomitsee komission tekemän työn täysin hyödyttömäksi. Epäsuorasti jäsen Ahern tuomitsee myös esittelijöiden hyvässä uskossa tekemän työn, jonka tarkoituksena oli parantaa komission ehdotusta. Kaikki tämä työ sivuutettiin hölynpölynä. 
Arvoisa puhemies, mielestäni hölynpöly on kohtuuttoman halventava sana. En koskaan turvautuisi siihen kuvatakseni jäsen Ahernin näkemyksiä tai mielipiteitä. Välttäisin ehdottomasti kutsumasta niitä hölynpölyksi. Voisin ehkä pitää niitä virheellisinä, epätäsmällisinä tai epärealistisina, mutten koskaan sivuuttaisi niitä hölynpölynä.
Henkilökohtaisesta kunnioituksestani jäsen Ahernia kohtaan sekä parlamentaarisen kohteliaisuuden vuoksi pyydän jäsen Ahernia perumaan sanan hölynpöly. Kuten totesin, se on mielestäni kohtuuttoman halventava sana. 
Puhemies. –
   Hyvät parlamentin jäsenet, ottaen huomioon kellonajan ja sen, missä vaiheessa keskustelu on, olisimme koko yön täällä parlamentissa kenenkään onnistumatta vakuuttaa ketään, jos antaisin puheenvuoron kaikille parlamentin jäsenille, jotka sitä pyytävät. Siltä minusta ainakin tuntuu.
Sen vuoksi annan puolen minuutin puheenvuoron vain jäsen Turmesille, koska käsittääkseni hänellä on kunnollinen kysymys komission jäsenelle. Sen jälkeen jatkamme. 
Turmes (Verts/ALE ).
    Esitin oikeusperustaa eli 31 ja 32 artiklaa sekä käytöstäpoistorahastoja koskevan kysymyksen, mutten luota komission jäseneen. Voin uskoa häntä vain, jos komissio julkaisee ydinpakettia koskevan oikeudellisen lausuntonsa. Suostuisiko komission jäsen tähän?
De Palacio, Loyola,
     Totean ainoastaan, että neuvoston ja komission oikeudelliset yksiköt ovat hyväksyneet oikeusperustaksi Euratomin perustamissopimuksen 30 ja 31 artiklan. 
Puhemies. –
   Hyvä jäsen Ahern, mikäli ymmärsin oikein, pyydätte puheenvuoroa esittääksenne työjärjestyksen mukaisen henkilökohtaisen lausuman. Myönnän teille yksinomaan tällä perusteella enintään minuutin pituisen puheenvuoron. 
Ahern, Nuala (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan käyttää henkilökohtaisena lausumanani työjärjestyspuheenvuoron, koska esittelijä Vidal-Quadras Roca on panetellut minua täällä tänä iltana. Minulla on oikeus mielipiteeseeni, ja haluankin toistaa, että tästä direktiivistä on poistettu kaikki merkitykselliset turvallisuusvaatimukset. Siinä ei ole uutta nykyisiin Kansainvälisen energiajärjestön (IEA) turvallisuusvaatimuksiin nähden, ja se on sen vuoksi hölynpölyä. Eikä se ole vain hölynpölyä, vaan järkyttävää hölynpölyä. Kuten on todettu, varsinainen tehty työ on ollut suhdetoimintaa – se on ollut salailuharjoitus. Tämä käy erittäin hyvin ilmi neuvoston vastauksesta. Neuvostolla on – ja on vastakin – lopullinen vastuu kansalaistemme ydinturvallisuudesta... 
Puhemies. –
   Hyvä jäsen Ahern, minuuttinne on täynnä. Jokainen varmasti pohjimmiltaan ymmärsi, mitä kantoja eri puolilla istuntosalia esiintyi.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Breyerin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0443/2003) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi komission valtuuttamisesta hankkimaan varoja Euratomille ydinlaitosten rahoittamiseen osallistumiseksi tehdyn päätöksen 77/270/Euratom muuttamisesta (KOM(2002) 456 – C5-0570/2002 – 2002/0246(CNS)). 
De Palacio,
   . – Arvoisa puhemies, puhun komission jäsenen Solbesin puolesta, joka pyysi minua välittämään anteeksipyyntönsä.
Euratom-lainaväline otettiin käyttöön neuvoston päätöksellä vuonna 1977. Lainarahasto on mekanismi, jonka avulla komissio voi myöntää lainoja osallistuakseen jäsenvaltioiden ydinvoimaloiden rahoittamiseen. 
Vuonna 1986 tapahtuneen Tšernobylin suuronnettomuuden vuoksi komissio laajensi lainarahaston soveltamisalaa vuonna 1994. Tarkoituksena oli osallistua sellaisten hankkeiden rahoittamiseen, joiden tavoitteena oli parantaa ydinvoimaloiden turvallisuutta ja tehokkuutta edellä mainituissa maissa.
Tässä yhteydessä tehtiin selväksi, että lainoja voitiin myöntää myös laitosten pysyvään sulkemiseen. Tämän välineen toivottiin kannustavan asianosaisia maita ryhtymään tarvittaviin toimiin ydinturvallisuuden parantamiseksi. Euratom-lainan rahoitusosuus oli enintään 50 prosenttia hankkeen kustannuksista.
Bulgarialle ja Ukrainalle myönnettävästä lainasta päästiin sopimukseen 1990-luvun lopussa. Koska kyseinen rahamäärä tuli lähelle Euratom-lainojen ylärajaa, komissio katsoi tarpeelliseksi ilmoittaa neuvostolle, että tämän olisi esitettävä ehdotus ylärajan korottamiseksi. 
Romania haki lainaa hiljattain. Komission on määrä tarkastella hakemusta tässä kuussa. Jos se hyväksytään, lainojen tämänhetkinen yläraja saavutetaan. Rahoitusta ei enää voitaisi myöntää eikä Euratom-lainavälinettä voitaisi enää käyttää. Tämän vuoksi yhtään lainahakemusta ei voida tällä hetkellä hyväksyä. Silti on tärkeitä aloja, joilla komission ydinturvallisuuspolitiikkaa voitaisiin rahaston avulla edistää.
Ensinnäkin kolmen ehdokasvaltion kahdeksan ydinvoimalaa antavat aihetta huoleen. Komissio on vaatinut niiden sulkemista mahdollisimman pian laajentumisprosessin edetessä.
Toinen mahdollisesti tärkeä toimenpide koskee Venäjän ensimmäisen sukupolven ydinreaktoreita. Komissio voisi osallistua niiden sulkemiseen. Se voisi myös auttaa parantamaan monien sellaisten venäläisten ydinvoimaloiden turvallisuutta, joissa työt eivät varojen vähyyden vuoksi etene suunnitellusti. 
Euratom-rahoituksesta saattaisi olla hyötyä myös Ukrainan neljäntoista tällä hetkellä käytössä olevan voimalan turvallisuuden ja tehokkuuden parantamisessa. 
Kaikkien näiden hankkeiden tarkoituksena on parantaa turvallisuutta ja tehokkuutta sekä edistää vaarallisten voimaloiden sulkemista. Arvoisat jäsenet, mikäli pidätte mielessä kaikki nämä hankkeet, teidän on helppo ymmärtää, miksi komissio vaatii Euratom-lainojen enimmäismäärän korottamista 2 miljardilla eurolla. Ehdotuksilla varmistettaisiin, että tänä vuonna unioniin liittyvät valtiot sekä jäljelle jäävät ehdokasvaltiot voisivat edelleen hakea lainoja turvallisuuden ja tehokkuuden parantamiseen sekä lopulliseen sulkemiseen liittymisen jälkeen. Ehdotuksillamme taattaisiin, että nämä turvallisuushankkeet voisivat saada Euratom-rahoitusta myös laajentuneessa unionissa. 
Ehdotuksemme on seuraavanlainen. Haluamme korottaa lainojen enimmäismäärää sekä tehdä muutoksia lainajärjestelyjen soveltamisalaan ja lainavälineeseen. Jäsenvaltioille myönnettävien lainojen soveltamisalaan ei kuitenkaan ehdoteta muutosta, koska se edellyttäisi muutoksia Euratomin perustamissopimukseen. 
Jäsenvaltioihin tehtäviä uusia investointeja ei ole virallisesti jätetty ehdotusten ulkopuolelle. Komissio pitää kuitenkin ydinturvallisuuden parantamista ja laitosten lopullista sulkemista ensisijaisena. Komissiolla on mahdollisuus arvioida yksittäisten hakemusten ansioita, kun se tarkastelee niitä yksi kerrallaan. Komissio on valmis yhdistämään ehdotukset, mikäli neuvoston kanssa päästään sopimukseen. Haluan kuitenkin kehottaa parlamenttia ilmaisemaan kannatuksensa komission ehdotuksissa esitetyille yleisille suuntaviivoille ennen kuin ne esitellään neuvostolle. Suuntaviivojen tarkoituksena on kannustaa neuvostoa hyväksymään ehdotukset. 
Breyer (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, komissio ehdotti marraskuussa 2002 Euratom-lainojen enimmäismäärän nostamista 2 miljardilla eurolla nykyisestä 4 miljardista 6 miljardiin euroon. Samalla komissio muutti EU:n laajentumisen vuoksi lainojen käyttötarkoitusta ja lainaehtoja. 
Euratom-lainat otettiin käyttöön vuonna 1977, ja niiden enimmäismäärää on korotettu sen jälkeen viisi kertaa. Kun enimmäismäärää viimeksi korotettiin vuonna 1990 – kun sitä korotettiin 4 miljardiin euroon – päätettiin, että 3,8 miljardin euron yläraja oli saavutettava, ennen kuin korotusta voitiin harkita. On valitettavaa, ettei valiokunta ole tähän mennessä saanut vastausta tiedusteluunsa siitä, paljonko rahaa oli itse asiassa käytetty. Komission laskelmat sisälsivät Ukrainan H2R4-hankkeen toteuttamiseen myönnetyt 688 miljardia euroa, vaikka sen olikin viime lokakuussa myönnettävä, ettei tuota summaa käytetty reaktorihankkeiden toteuttamiseen ja että Ukraina käyttäisi vähintään 175 miljardia tai enintään 500 miljardia euroa.
Mielestäni meidän on erittäin tärkeää muistaa, että H2R4-hankkeessa tapahtunut muutos ei ole vuonna 1990 tehdyn päätöksen mukainen etenkään, kun otetaan huomioon oikeudelliset ongelmat. Vaikka neuvosto keskustelee Euratom-lainojen määrästä ja siitä, mihin rahat käytetään, parlamenttia ei ole virallisesti kuultu 2 miljardin euron korotuksesta.
Tästä lainamäärän valtavasta korotuksesta on keskusteltu arvostelevaan sävyyn, ja mietinnössäni tuodaan esiin pahoittelut siitä, ettei parlamenttia ole kuultu tästä korotuksesta tai sen mahdollisista haitallisista vaikutuksista Euroopan sisämarkkinoihin. 
Mietinnössäni vaaditaan lisäksi neuvostoa kuulemaan parlamenttia siinä tapauksessa, että komission ehdotukseen tehdään merkittäviä tarkistuksia etenkin siltä osin, että komission ehdotukset yhdistetään yhdeksi asiakirjaksi. Juuri siksi, että neuvostolla on työstettävänään yksi ainoa asiakirja, jossa käsitellään sekä lainojen määrää että lainojen ehtoja, olisi hyvin valitettavaa, jos parlamentti tänään ja huomenna ottaisi kantaa täysin vanhentuneeseen asiakirjaan – kuten ymmärtääkseni on käymässä.
Haluan pyytää teitä tarkastelemaan tätä asiaa uudelleen, koska olisi toimielimemme ajan tuhlausta ja parlamentin arvokkuuden kannalta haitallista keskustella ja äänestää täysin vanhentuneesta asiakirjasta, josta nyt keskustellaan neuvostossa varsin eri tavalla. Parlamentti edellyttää komissiolta rehellisyyttä tässä asiassa. 
Kuten on jo monta kertaa todettu, komission ehdotus sisältää kaksi päätöstä, mikä tarkoittaa, että komissio käsittelee ehdotukset erikseen, vaikkei parlamenttia ole kuultu korotuksesta. Se tarkoittaa silti myös, ettei komissio ole sisällyttänyt ehdotuksiinsa päätöslauselmia, joista parlamentissa keskusteltiin valmistelukunnan perustuslakiehdotusta koskevien keskustelujen yhteydessä. Vaadimme näissä keskusteluissa, että Euratomin perustamissopimuksen voimassaolon olisi päätyttävä vuonna 2004 hiili- ja terässopimusta vastaavalla tavalla. Arvoisa komission jäsen, mielestäni teidän olisi muistettava myös tämä; parlamentti on vaatinut tätä monta kertaa. Aiemmin tässä keskustelussa totesitte itsekin, etteivät uusiutuvat energialähteet saa käytännössä mitään rahoitusta, eli on niin, että vain yksi energialähde saa tällaisia lainoja. 
Haluan päättää puheenvuoroni toteamalla lyhyesti yhden asian. Tiedän, että sen mitä totean esittelijänä, on ilmennettävä valiokunnan kantaa. Valiokunnassa toimitettiin hyvin tasaväkinen äänestys ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan tarkistuksista, joiden mukaan lainoja myönnettäisiin ainoastaan jo käytössä oleville ja Euroopan ulkopuolella sijaitseville laitoksille, jottei kilpailu vääristyisi. Vaikka valiokunta hylkäsi tarkistuksen vain täpärästi, meidän on huomenna äänestäessämme pidettävä tämä asia tarkasti mielessämme. Kun vasta hiljattain olemme keskustelleet sähkön ja maakaasun sisämarkkinoita koskevasta direktiivistä ja hyväksyneet sen, meidän ei pitäisi sallia minkäänlaista kilpailun vääristymistä. 
Flemming (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, komission jäsen on saanut osakseen paljon arvostelua, joten sallinette minun ylittää puheaikani, kiirehtiä hänen avukseen ja kiittää häntä kahden ehdotuksen tuomisesta käsiteltäväksemme. Nyt voimme ensimmäistä kertaa tässä parlamentissa keskustella ydinturvallisuudesta. Tämä on todella hienoa ja uutta, ja haluan kiittää komission jäsentä siitä vilpittömästi. Jäsen Linkohr tietää, mistä hän puhuu todetessaan, että komission jäsen on nyt toiminut rohkeasti. 
Ympäristöasioiden valiokunnan esittelijänä haluan todeta jäsen Breyerin mietinnöstä painokkaasti, ettemme voi kuvitella tämän parlamentin hyväksyvän näitä ehdotuksia nykyisessä muodossaan. Euratom-lainojen myöntäminen uusille ydinvoimaloille ei ole missään olosuhteissa hyväksyttävää. Me kaikki tiedämme, että Euratom-lainat tukevat ydinteollisuutta kilpailua vääristävällä tavalla eli edullisemmilla lainakoroilla ja kattamalla suuret poliittiset riskit, eikä koko energia-alalla ole vastaavanlaista välinettä muunlaisille investoinneille. Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta on tehnyt erittäin selväksi, että Euroopan unionin viidestätoista jäsenvaltiosta kuusi ei ole koskaan ottanut käyttöön ydinenergiaa, ja kuusi on päättänyt luopua siitä, joten jäljelle jää vain kolme jäsenvaltiota. Tämä täytyy muistaa. Olemme myös tehneet hyvin selväksi, että ydinjätteen loppusijoitus on ratkaistu vasta kun se on ratkaistu maailmanlaajuisesti. Saatamme hyvinkin tietää, minne haluaisimme sijoituspaikat sijoittaa, muttemme saa niitä vielä kahteenkymmeneen vuoteen, joten uusien voimaloiden rakentamista ei yksinkertaisesti voida hyväksyä. Rahoitusta olisi myönnettävä vain ydinturvallisuutta parantaviin ja käytöstäpoistoa koskeviin hankkeisiin eikä jo käytössä oleviin laitoksiin, kuten komission ehdotuksessa esitetään. Se ei ole hyväksyttävää. 
Haluamme silti, että kokeilulaitoksissa ja ydinvoimaloissa toteutetaan jätteen turvallista loppusijoitusta koskevia tutkimushankkeita, ja haluamme, että niitä tuetaan. Yhtenäisten ja sitovien turvallisuusnormien käyttöönotto koko EU:ssa on varauksetta myönteinen asia, ja se on komission jäsenen ansiota. Tämän normin pitäisi vastata uusinta kehitystä. Mielestäni toimimme melkein kuin keskiajan ihmiset, jotka kaatoivat jätteensä kaduille ja ihmettelivät, miksi sairastuivat. Siinä mielessä elämme yhä keskiajalla, ettei meillä ole loppusijoituspaikkoja, mutta tuotamme silti edelleen jätettä sen enempiä murehtimatta. Uskon ihmisen älykkyyteen: meidän olisi tutkittava ja etsittävä ratkaisuja ja jatkaa tuotantoa vasta ratkaisut löydettyämme. 
Matikainen-Kallström (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kollega Breyer vertaa mielellään kyseessä olevaa lainajärjestelyä markkinoita vääristävään valtiontukeen yhdelle energiantuotantomuodolle. Tuntuu välillä siltä, että sana "laina" on unohtunut analyysiä tehtäessä. Toinen teema on ollut eri tukijärjestelmien aiheuttamat markkinavääristymät. Kuinka paljon uusiutuvia energialähteitä subventoidaan? Onko kyse aina lainoista, jolloin joka sentti maksetaan korkojen kera takaisin? On ollut puhetta muunkinlaisten välineiden olemassaolosta.
Euratom-lainajärjestelmä on palvellut meitä länsieurooppalaisia hyvin monet vuodet. Viime vuosina hyötyä on kanavoitu lähinnä ehdokasvaltioihin. On totta, että 1970- ja 1980-luvulla ydinvoimalaitoksia rakennettiin läntisessäkin Euroopassa näiden lainojen avulla. Uuden kapasiteetin rakentamiseen lainoja ei kuitenkaan ole pitkään aikaan käytetty. Paras esimerkki tästä on erääseen Pohjois-Euroopan maahan rakennettavan uuden yksikön rahoitus. Yksityiset investoijat kiinnostuivat uuden ydinvoiman rakentamisesta niin, että 1 600 megawatin yksikkö olisi saanut rahoitusta 2 500 megawatin kapasiteetin rakentamiseksi. Tämä on harvinaisen kiistaton osoitus siitä, että Euratom-lainoja ei tarvita uuden kapasiteetin rahoittamiseen.
Siinä ei ole mitään väärää, että ehdokasvaltioiden ja muiden Itä-Euroopan maiden ydinvoimalat saavat tätä kautta rahoitusta laitosten turvallisuuden parantamiseen. On mielenkiintoista kuulla, että kollega Breyer kannustaa vihreitä ydinturvallisuuden vastaiseen kampanjaan.
Kannatan Euratom-lainajärjestelmän jatkamista. Asialla on merkitystä ydinlaitosten turvallisuustason parantamiseksi kolmansissa maissa. 
Linkohr (PSE ).
   – Arvoisa komission jäsen, haluan vain sanoa muutaman sanan tukitoimista. Ydinenergian turvallisuuden edistämiseen on viime vuosikymmeninä syydetty paljon rahaa aivan kuin muuten nykyään uusiutuviin energialähteisiin. Mielestäni se on oikein. Jos tuo rahamäärä muutetaan kilowattitunneiksi, ydinvoiman osalta puhutaan tuhannesosista, kun taas uusiutuvien energialähteiden osalta puhutaan senttien kymmenyksistä. En tarkoita, että olisin tätä vastaan, vaan haluan vain selventää asioiden mittasuhteita.
Euratom-lainoja koskevassa asiassa on huomenna todennäköisesti viime kädessä kyse siitä, pitääkö meidän tukea rakennusvaiheessa olevia ydinvoimaloita vai jo käytössä olevia voimaloita. Haluan todeta tästä vain sen, että ostamalla yhä enemmän kaasua venäläisiltä kannatamme epäsuorasti Venäjän ydinvoimaa. Venäjä ei pysty tulevaisuudessa tuottamaan suurta osaa tuosta kaasusta, ellei se supista kaasunkäyttöä Venäjällä ja korvaa sitä hiilivoimaloista ja rakenteilla olevista ydinvoimaloista saatavalla sähköllä. Ehkä meidän pitäisi miettiä tätä, kun puhumme eurooppalaisesta energiastrategiasta. Maakaasun kulutuksen lisääntyminen auttaa toki supistamaan unionin hiilidioksidipäästöjä, mutta samaan aikaan hiilivoimalat tuottavat enemmän hiilidioksidia ja ydinvoimaa tuetaan. Tämäkin meidän olisi pidettävä mielessä, sillä tämä osoittaa, ettei oma energiastrategiamme aina ole johdonmukainen. 
Mielestäni meidän olisi äänestettävä näiden Euratom-lainojen puolesta jo pelkästään turvallisuuden parantamisen vuoksi. Juuri tästä syystä ministerineuvosto korotti Euratom-lainojen rahoitusta Tšernobylin onnettomuuden jälkeen. Mielestäni tämä on pitävä peruste vielä tänäkin päivänä. 
Ahern, Nuala (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, Euratomin perustamissopimuksen mukaisesti komission ei voida sallia korottaa Euratom-lainojen ylärajaa 2 miljardilla eurolla yhteensä 6 miljardiin euroon, kuten marraskuussa 2002 ehdotettiin. Ylärajaa on korotettu noin viisi kertaa sen jälkeen, kun lainajärjestely perustettiin vuonna 1977, ja se on huonosti naamioitu yritys edistää ydinteollisuutta: lainamäärän korotusta vaatiessaan komissio haluaa muuttaa myös lainaehdot ja sen, millaisille hankkeille rahoitusta voidaan antaa EU:n laajentuessa. 
Tapaus tuo mieleen Enronin luovan kirjanpidon. Itse asiassa sitä voisi kutsua jopa vilpilliseksi kirjanpitokäytännöksi. Tämäkin johtaa vastaavanlaiseen Enron-tyyliseen skandaaliin. Tilannetta pahentavat kysymykset avoimuudesta ja siitä, ovatko ehdotukset jo nyt vanhentuneet. Esille on lisäksi otettu markkinoiden vääristyminen ennen kaikkea voimaloiden rakentamisen yhteydessä. En ole vakuuttunut siitä, että nämä lainat ovat turvallisuutta eivätkä voimaloiden rakentamista varten. Minulla on tosiaankin todisteita siitä, että uusia voimaloita rakennetaan.
De Palacio,
   . – Arvoisa puhemies, vastatakseni jäsen Breyerin puheenvuoroon voin todeta, että komissio on valmis yhdistämään nämä kaksi ehdotusta, jos neuvosto antaa tälle suostumuksensa. Näin sekä lainojen enimmäismäärät että lainaehdot voitaisiin yhdistää. Periaatteessa tämän pitäisi sujua ongelmitta edellyttäen, että parlamentti tämän hyväksyy. Neuvoston on tietenkin annettava suostumuksensa. 
Tässä on kysymys useiden voimaloiden käytöstä poistamisen helpottamisesta ja muiden voimaloiden turvallisuuden edistämisestä. Pohjimmiltaan tämä koskee maita, joiden on määrä liittyä unioniin neljän kuukauden kuluttua 1. toukokuuta. Se koskee myös ehdokasvaltioita ja tietyissä tapauksissa mahdollisesti myös Venäjää.
Haluan vakuuttaa jäsen Matikainen-Kallströmille, että Euroopan unioni työskentelee tällä hetkellä tarmokkaasti uusiutuvien energialähteiden parissa. On todettava, että työskentely on todellakin tehostunut viimeisten neljän vuoden aikana. Olen erittäin ylpeä siitä, koska katson, että unionin on edistettävä uusiutuvien energialähteiden käyttöä mahdollisimman paljon. Tämä ei tarkoita, etteikö se olisi myös velvollinen varmistamaan korkeimman mahdollisen ydinturvallisuustason kaikkialla Euroopan unionissa, kuten juuri totesin. 
Myönnän, että saatan tehdä virheitä, kuten kaikki tänään täällä paikalla olevat tai ne, jotka ovat poissa. En silti ole missään tapauksessa valmis valehtelemaan tai lyömään laimin yhteisiä velvollisuuksiamme. Tällaisena velvollisuutena mainittakoon, että aivan jokainen meistä on vastuussa paitsi energiantuotannon turvallisuuden varmistamisesta myös kansalaisten parhaan mahdollisen turvallisuuden varmistamisesta. Meidän kaikkien vastuullamme on myös varmistaa, että noudatamme sitoumuksia, joita olemme tehneet Kioton sopimuksen kaltaisissa kansainvälisissä sopimuksissa. 
Puhemies. –
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
(1) 

