Harvinaisten maametallien saannin turvaaminen Euroopassa (keskustelu) 
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana keskustelu
Iaonnis A. Tsoukalaksen, Paul Rübigin, Daniel Casparyn ja Birgit Schnieber-Jastramin PPE-ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä harvinaisten maametallien saannin turvaamisesta Euroopassa - B7-0017/2011),
Lena Ekin, Vladko Todorov Panayotovin, Fiona Hallin, Marielle de Sarnezin, Niccolò Rinaldin, Marietje Schaaken ja Michael Theurerin ALDE-ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä harvinaisten maametallien saannin turvaamisesta Euroopassa - B7-0020/2011) ja
Konrad Szymańskin ECR-ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä eurooppalaisesta raaka-ainestrategiasta - B7-0207/2011).
Ioannis A. Tsoukalas
esittelijä. - (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat. Harvinaiset maametallit ovat välttämättömiä sadoissa huipputeknologian sovelluksissa ja keskeisessä asemassa vihreiden teknologioiden kehittämisessä. Euroopan unionin teollisuus on täysin riippuvainen Kiinasta tuotavista harvinaisista maametalleista, sillä Kiinalla on monopoli 97 prosentilla koko maailman tuotannosta ja 36 prosenttia maailman taloudellisesti hyödynnettävistä varastoista. Kiinassa on alan vahvaa tieteellistä tutkimusta, ja se on saavuttanut kouriintuntuvan kilpailuedun seosten ja lopputuotteiden tuottamisessa.
Euroopan unionin teollisuudelta puuttuu sitä vastoin sekä raaka-aineita että osaamista niiden käsittelemiseksi. Vaikkakaan harvinaiset maametallit eivät ole niin harvinaisia kuin niiden nimi antaa ymmärtää, asiantuntijoiden arvioiden mukaan vie noin 10-15 vuotta organisoida toimiva tuotantolinja. Euroopan unionissa on parhaillaan kehitteillä keskipitkän aikavälin raaka-ainestrategia. Harvinaisia maametalleja koskeva ongelma on kuitenkin paljon välittömämpi. Lisääntynyt tarve Kiinassa ja maan pyrkimykset rajoittaa ympäristövaikutuksia ovat jo johtaneet erittäin tiukkoihin vientirajoituksiin aikana, jolloin maailmanlaajuinen kysyntä on kasvussa. Kiina on asettanut vuoden 2011 ensimmäiselle puoliskolle vientirajoituksia, jotka vähentävät vientiä 35 prosenttia viime vuoteen verrattuna, ja vielä tiukempia rajoituksia on odotettavissa vuoden toiselle puoliskolle. Vajauksen odotetaan tuntuvan voimakkaimmin seuraavan puolen vuoden aikana harvinaisten maametallien hintojen nousuna ja tuotantohäiriöinä. Asiantuntijat arvioivat, että maailmassa on 40 000 tonnin harvinaisten maametallien vajaus vuonna 2014.
Komissiolle esitettävät kysymykset ovat suoria ja kiireellisiä:
Mihin lyhyen aikavälin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä yhdessä kumppaniensa kanssa vaihtoehtoisten lähteiden löytämiseksi harvinaisille maametalleille?
Mikä on tämän hetkinen tilanne Kiinan ja Euroopan unionin kumppaneiden kanssa käytävissä kansainvälisissä keskusteluissa tässä asiassa?
Lena Ek
Arvoisa puhemies, ihmettelen toisinaan, vastataanko Euroopasta jokaiseen haasteeseen jähmettymällä pelosta Kiinaa kohtaan ja vaatimalla kauppapakotteita ja valtion väliintuloa.
Euroopan unionin onnistuneen raaka-ainestrategian tavoitteena on oltava vapaakauppaan kannustaminen. Strategiaan on sisällytettävä kestävä ja resurssitehokas hallinta, innovaatio ja eurooppalaisten yritysten raaka-ainesaanti. Siihen ei pidä kuulua raaka-aineiden keräämistä varastoihin veronmaksajien rahoilla.
Eurooppa on yhä riippuvaisempi muutamasta keskeisestä luonnonvarasta, ja se on jäämässä jälkeen kilpailussa vaihtoehtoisten lähteiden löytämiseksi. Varastojen perustamisen tarpeellisuuden voivat määritellä kuitenkin vain yksityiset yritykset, eivät niinkään poliitikot. Jos varastojen perustaminen on luonnonvarojen käytön kannalta tehokasta, he perustavat niitä. Varastojen sijaan tarvitsemme kokonaisvaltaisen raaka-ainestrategian, joka koskee kaikkia harvinaisten maametallien saantiin liittyviä näkökohtia. Näitä ovat kauppa, tutkimus ja innovaatio, kierrätys sekä kuljetusten ja infrastruktuurin kehittäminen kotimaisten lähteiden kehittämisen mahdollistamiseksi. Tarvitsemme parempaa Euroopan sisäisen raaka-ainetuotannon hallintaa ja tehokkaita toimenpiteitä kierrätyksen ja jätteiden vähentämisen edistämiseksi.
Euroopassa on runsaat luonnonvarat, ja se sijaitsee strategisesti lähellä luonnonvaroiltaan rikasta Barentsinmeren aluetta. Pohjois-Euroopan mineraalien, metallien ja metsien avulla on mahdollista vastata Euroopan unionin raaka-ainetarpeisiin kestävällä tavalla.
On myös edistettävä vaihtoehtoisten ratkaisujen innovaatiota ja tutkimusta ja löydettävä korvaavia vaihtoehtoja niiden raaka-aineiden kohdalla, joita eurooppalaiset yritykset pitävät liian kalliina. Euroopan unionin strategian pitää perustua vapaakauppaan. Sen avulla on varmistettava, että sekä kehittyneet että kehitysmaat voivat hyötyä raaka-aineiden kestävästä saannista. Kauppaa tukevan kehitysyhteistyön mekanismit on myös otettava käyttöön.
Eurooppa tarvitsee toimia, joiden tavoitteena on innovaatio ja kolmansien maiden kaupan esteiden poistaminen, ei niinkään politiikkaa, jonka nojalla harvinaisia ja keskeisiä raaka-aineita kerätään varastoihin ja heikennetään demokratiaa muissa maissa. Tarvitsemme komissiolta raaka-aineita ja harvinaisia maametalleja koskevia ehdotuksia. Etsimme edelleen näitä ehdotuksia.
Konrad Szymański
Arvoisa puhemies, Euroopan teollisuuden asema ja kilpailukyky määräytyy harvinaisten maametallien saannin mukaan. Jos näiden raaka-aineiden saatavuutta ei varmisteta, talouselämämme teknologisesti kehittyneimmät alat tuhoutuvat. Politiikassamme ei saa näin ollen laiminlyödä mitään aluetta. Meidän on käytettävä taitavasti lähteitä, jotka meillä jo on ja jotka on hylätty tarpeettomasti. Kauppapolitiikan keinojen avulla on varmistettava, että vapaakauppaan kohdistuvia rikkomuksia ehkäistään tehokkaasti. Tästä syystä emme voi rajoittua kalliisiin ja vielä varsin rajallisiin mahdollisuuksiin raaka-aineiden ottamiseksi talteen käytetystä laiteromusta.
Euroopan komission pitäisi käsitellä vielä ainakin useampi kysymys raaka-aineita koskevan viestinnän yhteydessä. Onko komissio ensinnäkin arvioinut Kiinan harjoittamasta protektionistisesta raaka-ainepolitiikasta Euroopan teollisuudelle aiheutuvia vaikutuksia? Toiseksi, mikä rooli kierrätyksellä on kauppapolitiikan ja omien lähteiden tarjoamiin mahdollisuuksiin verrattuna? Mikä on näiden kolmen mahdollisuuden välinen suhde? Kolmanneksi, onko komissiolla käytössään kustannusarviota kierrätyksen osuuden lisäämisestä Euroopan raaka-ainepolitiikassa?
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, komissio hyväksyi helmikuun alussa Euroopan raaka-ainestrategian saattamisen ajan tasalle. Strategia perustuu kolmeen pilariin.
Ensimmäinen pilari koskee raaka-aineiden saantia Euroopan unionin ulkopuolelta Afrikan unionin kanssa solmittavilla sopimuksilla. Olemme lisänneet raaka-aineasian Venäjän federaation kanssa pidettävien kokousten esityslistalle. Kuten lisäksi sanoin edellisessä keskustelussa, matkustan kesäkuussa Brasiliaan, Argentiinaan ja Chileen käynnistääkseni diplomaattiset toimet myös näiden Latinalaisen Amerikan valtioiden kanssa. Sitten puhun Kiinan suhteista.
Toinen pilari koskee kestävämmän raaka-ainehuollon varmistamista Euroopan unionin sisällä. Tämän vuoksi olemme päivittäneet Natura 2000 -soveltamissääntöjä yksimielisesti komission jäsenen Potočnikin kanssa. Haluamme varmistaa, että ne tulkitaan siten, ettei kaivostoiminnalle koidu haittaa. Samalla haluamme olla varmoja siitä, että myös ympäristö huomioidaan edelleen.
Kolmas pilari koskee kierrätystä ja lähteiden tehokasta hyödyntämistä. Toistan sen, minkä sanoin edellisessä keskustelussa: osana innovaatiopolitiikkaa on parhaillaan suunnitteilla innovaatiokumppanuuksien sarja eri aloilla, joista yksi on raaka-aineala. Yhdessä innovaatiokumppanuudessa keskitytään erityisesti toimiin, joita voimme toteuttaa raaka-aineiden kierrätyksen ja korvaamisen alalla.
Uudessa tiedonannossa painotetaan etenkin harvinaisten maametallien ja muiden keskeisten raaka-aineiden saantia koskevaa tilannetta. Ei ole epäilystäkään siitä, että viennin vähentäminen Kiinan asettamilla harvinaisten maametallien vientikiintiöillä rajoittaa maailmanlaajuista tarjontaa. Arvioimme parhaillaan tilannetta löytääksemme sopivimmat monenväliset kanavat, mukaan lukien Maailman kauppajärjestön ja kahdenväliset suhteet Kiinaan.
Olemme käynnistäneet WTO:ssa riitojenratkaisumenettelyn Kiinaa vastaan yhdeksän keskeisen raaka-aineen saannin osalta vuonna 2009. Asian tutkimukset ovat edenneet pitkälle, ja päätelmät ovat tietenkin erittäin tärkeitä WTO-menettelyn käynnistämistä harvinaisten maametallien osalta koskeville keskusteluillemme.
Komissio on ottanut asian esille kahdenvälisissä keskusteluissa Kiinan hallituksen kanssa useaan otteeseen sekä poliittisesta että teknisestä näkökulmasta. Vuoden 2010 lopussa asetettiin Euroopan unionin ja Kiinan välinen työryhmä helpottamaan harvinaisista maametalleista ja muista raaka-aineista käytävää vuoropuhelua.
Euroopan unioni harjoittaa strategisten kumppanuuksien ja tulevaisuuden politiikan vuoropuhelujen soveltamisalalla aktiivista raaka-ainediplomatiaa tavoitteenaan taata raaka-aineiden, ja erityisesti keskeisten raaka-aineiden, saanti. Kuten sanoin, yhtenä esimerkkinä tästä on kahdenvälisen vuoropuhelun käynnistäminen vuosien 2011-2013 yhteisen Afrikka-EU-strategian yhteydessä, joka sisältää erityisesti raaka-aineita koskevan osan. Suhteistamme Venäjään ja Latinalaiseen Amerikkaan olen jo kertonut teille.
Euroopan unionin sisällä komissio tukee keskeisten raaka-aine-esiintymien tutkimusta. Tätä tavoitetta edistetään erityisesti ProMine 2009-2013 -hankkeella, joka kuuluu seitsemänteen puiteohjelmaan.
Mitä tulee kierrätykseen, se asettaa valtavia teknisiä haasteita erityisesti siksi, että monien tuotteiden sisältämä raaka-ainemäärä on äärettömän pieni. Strategiamme tarkoituksena on edistää kierrätystä Euroopan unionin jätehuoltoa koskevan lainsäädännön täytäntöönpanon ja soveltamisen parantamiseksi suunnatuilla toimenpiteillä.
Edistämme edelleen kierrätys- ja korvaavien raaka-aineiden alan tutkimusta ja innovaatiota, niin kuin seitsemännen puiteohjelman maametallien korvaamista koskevissa rahoitushankkeissa on jo tehtykin. Tässä yhteydessä komissio tutkii mahdollisuutta käynnistää innovaatiokumppanuus raaka-ainealalla ja toivoo, että asiasta esitetään ehdotus seuraavien kuukausien aikana. Olemme lisäksi aloittaneet innovaatioyhteistyön Yhdysvaltojen kanssa, ja tutkimme yhteistyömahdollisuuksia myös Japanin kanssa.
Seuraamme jatkossa luonnollisesti tarkkaan keskeisiä raaka-aineita koskevaa ongelmaa tarvittavien ensisijaisten toimenpiteiden määrittämiseksi, ja uskomme, että raaka-ainetoimitusten turvallisuus on ennen kaikkea yritysten vastuulla. Olemme kuitenkin valmiita keskustelemaan tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa raaka-aineiden varastointiohjelman kustannuksista, mahdollisista eduista ja lisäarvosta.
Tätä me siis teemme tällä hetkellä, mutta olen luonnollisesti aina valmis kuuntelemaan parlamentin ehdotuksia, jotta varmistamme, että komissio jatkaa aktiivista työtä asiassa, joka on elintärkeä eurooppalaisen yritysjärjestelmämme kilpailukyvylle.
Paul Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Tajani, suuri kiitos aloitteestanne. Raaka-aineiden avulla varmistamme, että meillä on tulevaisuudessa terve teollisuussektori, ja siitä syystä meidän on tärkeää solmia kahdenvälisiä sopimuksia Kiinan ja monien muiden maiden kanssa, eikä ainoastaan kauppapolitiikassa. Tässä yhteydessä meidän pitäisi esimerkiksi keskittyä investointisuojasopimuksiin, sillä voimme allekirjoittaa näitä pitkän aikavälin sopimuksia kipeästi tarvitsemiimme uusiin kaivoksiin tekemiemme sijoitusten tuoton suojaamiseksi. Toisin sanoen pitkän aikavälin sopimukset suojaavat sijoituksiamme, jotta nykyisten kaivosten kanssa kilpailevat uudet kaivokset saavat tarvitsemaansa rahoitustukea.
Maailman kauppajärjestön WHO:n Doha-kierroksen seurantakokouksessa voimme tutkia myös Singaporen tilannetta. Olemme jo koonneet Singaporea koskevista toimenpiteistä hyvän paketin, jota meidän täytyy viedä eteenpäin, kenties jopa nykyisten Doha-neuvottelujen rinnalla.
Meidän on selvitettävä, onko polkumyynnin vastaisia määräyksiä rikottu niiden hintojen kohdalla, joita Kiinan teollisuus maksaa joissakin tapauksissa jalostusraaka-aineista, ja Euroopan teollisuudelle määrättyjen lisämaksujen kohdalla. Työ tämän selvittämiseksi on jo käynnissä. Tämä ei koske ainoastaan harvinaisia maametalleja, vaan myös esimerkiksi magnesiittiä, joka on tulenkestävien tuotteiden tärkein raaka-aine ja keskeinen teräksen, lasin, sementin ja muiden materiaalien tuotannossa. Meidän tulisi harkita mahdollisia korvaavia tuotteita, joita voidaan käyttää tulevaisuudessa, ja ehkä luoda oma tutkimusohjelma näitä tuotteita varten.
Olen tyytyväinen komission jäsenen Hedegaardin ehdotukseen hiilijalanjälkeä koskevasta verosta, jonka nojalla voitaisiin periä ylimääräinen arvonlisävero tuotteista, joiden valmistuksessa hiilidioksidipäästöt ovat olleet suuria ja kulkeutuneet kauas.
Marita Ulvskog
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, uskoakseni tämä keskustelu osoittaa, kuinka tärkeää raaka-ainestrategian kannalta on, että sillä on pitkän aikavälin ja laajoja vaikutuksia. Harvinaiset maametallit ovat tietenkin harvinaisia markkinoilla, mutta eivät maaperässä. Tähän on monia syitä. Niiden louhiminen kaikista paikoista, joissa tiedämme niitä olevan, ei ole ollut yksinkertaisesti riittävän kannattavaa. Lisäksi niiden kohdalla on ollut ympäristöä ja työolosuhteita koskevia kiistoja.
Euroopan unionin pitäisi sijoittaa suuria määriä tutkimukseen ja kehitykseen. Sen pitäisi sijoittaa resurssitehokkuuteen ja etenkin kierrätykseen, mitä täällä on tuotu esiin koko illan ajan. Tämä vaatii luonnollisesti kaikkea älykkäiden ja yksinkertaisten keräysstrategioiden sekä ekosuunnittelun väliltä, millä tehdään helpoksi kierrätettävien paristojen poistaminen laitteesta. Meidän on irtaannuttava myös omista siirtomaavaikuttimistamme, kun teemme yhteistyötä eri puolilla maailmaa olevien maiden kanssa. Tässä asiassa emme ole vielä onnistuneet erityisen hyvin.
Niccolò Rinaldi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olemme jo saaneet joitakin tietoja komission jäseneltä, mutta haluaisin saada vielä lisätietoja.
Ensinnäkin WTO. Mitä me tarkalleen ottaen teemme WTO:ssa vuonna 2009 tehdyn aloitteen suhteen, joka minun tietääkseni koski magnesiumia ja bauksiittia? Onko meillä harvinaisia maametalleja koskevaa menettelyä käynnissä WTO:ssa? Onko tällainen menettely mahdollinen, ja olemmeko ainoita aloitteentekijöitä, vai voimmeko tehdä aloitteen yhdessä Yhdysvaltojen ja Japanin kanssa, kuten mielestäni olisi toivottavaa?
Toiseksi, sanoitte, että meidän on lisättävä raaka-aineiden hankintaa muista esiintymistä, myös Euroopassa olevista. Onko Grönlannilla jokin rooli? Mitä tämän suhteen on tarkalleen ottaen ajateltu?
Kolmanneksi, harvinaisten maametallien talteenotto kierrätyksessä. Olemmeko matkalla kohti eurooppalaisia säädöksiä, jotka koskevat niin sanottuja urbaaneja kaivoksia? Annetaanko niitä koskeva direktiivi tai asetus? Mitä tämän suhteen on suunniteltu?
Neljänneksi, sisältyykö myös kahdeksanteen puiteohjelmaan tutkimusta ja tutkimusten kehitystä koskevia erityissäännöksiä? Lisäksi kysyisin varastointijärjestelmän osalta, laaditaanko yhteiset eurooppalaiset säännöt, jotka koskevat myös varastointia tässä tapauksessa?
Ja lopuksi, missä määrin tätä asiaa käsitellään kahdenvälisesti Kiinan kanssa osana korkean tason taloudellista ja kaupallista vuoropuhelua ja meneillään olevissa neuvotteluissa, jotka koskevat Kiinan kanssa solmittavaa uutta kumppanuutta ja yhteistyösopimusta?
Reinhard Bütikofer
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin riippuvuus harvinaisten maametallien tuonnista Kiinasta on varmasti ongelma lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. En pidä Eurooppaa strategisesti heikkona. Eurooppa ei saa jäädä riippuvaiseksi. Suoraan sanottuna, Kiina tekee meille jossain määrin palveluksen tekemällä täysin selväksi, että meidän on päästävä eroon nykyisestä riippuvaisesta asemastamme.
Tämän vuoksi me emme saa tehdä uutta virhettä synnyttämällä vihamielisyyttä Euroopan ja Kiinan välille. Myös tässä on yhteistyömahdollisuuksia. Kun ajattelemme Aasiaa, meidän pitäisi huomioida myös Japani. Viime vuoden aikana Japani on ollut hankalammassa asemassa harvinaisten maametallien saatavuuden kannalta kuin Eurooppa. Japani on myös reagoinut nopeammin ja tehokkaammin. Japanin hallitus on käyttänyt miljardi Yhdysvaltain dollaria harvinaisten maametallien korvaamista ja kierrätystä koskevaan tutkimukseen. Kuinka paljon me myönnämme varoja seitsemännen puiteohjelman yhteydessä?
On sanomattakin selvää, että tarvitsemme kauppapolitiikkaa. Meidän on myös kehitettävä omia varastojamme siellä, missä niitä on saatavilla. Mielestäni harvinaisia maametalleja koskevan politiikkamme strategisena painopisteenä on oltava innovaatio, raaka-ainetehokkuus ja teknologinen johtajuus. Tarvitsemme pakollisia tavoitteita raaka-ainetehokkuutta varten. Tarvitsemme myös erityisiä, konkreettisia suunnitelmia harvinaisten maametallien kierrättämiseksi. Komission tiedonannossa kierrätystä ei mainita suoraan. Se ei ole kuitenkaan enää mikään tulevaisuuden ratkaisu, vaan ratkaisu, jonka tarvitsemme juuri nyt. Monet yrityksistämme ovat siirtyneet kierrätykseen jo ajat sitten, kuten Rhodia, BASF, Osram ja monet muut.
Korvaaminen on toinen avaintekijä. Jopa Kiina sijoittaa harvinaisten maametallien korvaaviin aineisiin, koska on selvää, ettei se voi jatkaa näiden raaka-aineiden käyttöä nykyisellä tasolla edes omien tarpeidensa tyydyttämiseksi.
Pitäkäämme siis kiirettä ja tarttukaamme nykyisen tilanteen tarjoamiin mahdollisuuksiin, älkäämme valittako siitä, että meillä on nämä mahdollisuudet.
Zbigniew Ziobro
Arvoisa puhemies, harvinaisilla maametalleilla on ratkaiseva merkitys sadoille teknologisille ratkaisuille. Ne ovat siitä syystä oleellinen tekijä Euroopan unionin jatkuvassa teknologisessa kehityksessä ja lisääntyvässä innovaatiossa. Niiden laaja käyttö merkitsee kasvanutta kysyntää, samalla kun mahdollisuudet louhittavien määrien lisäämiseksi käyvät harvinaisemmiksi.
Tällä hetkellä harvinaisia maametalleja louhitaan maailmassa vuosittain 124 000 tonnia, ja niiden kysyntä kasvaa jopa 50 prosenttia vuoteen 2012 mennessä. Noin 97 prosenttia koko maailman tuotannosta louhitaan Kiinasta, mikä on ratkaisevan tärkeää, koska Kiina on rajoittanut louhintaa ja vientiä vuodesta 2006 lähtien. Elokuussa se ilmoitti rajoittavansa vientiä yli 50 prosenttia ja perustavansa strategisia varastoja. Lisäksi monet maametalleja muualla maailmassa louhivista yrityksistä ovat itse asiassa kiinalaisessa omistuksessa. Australiassa estettiin äskettäin kiinalaisen kaivosyhtiön yritys ostaa harvinaisia maametalleja louhiva kaivos. Tämä on näiden raaka-aineiden louhintaa koskevaan monopoliin liittyvä erittäin vakava ongelma. Meidän on tehtävä kaikki voitavamme estääksemme riskit, jotka liittyvät tähän tärkeään talouselämän alaan, jolla taataan Euroopan kasvu ja tulevaisuus.
Helmut Scholz
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja Tajani, Euroopan parlamentti oli juuri viime syksynä erityisen tyytyväinen siihen, että Euroopan unionin valtion- ja hallitusten päämiehet olivat nimenomaan tunnustaneet Madridin huippukokouksen julkilausumassa valtioiden riippumattoman oikeuden hoitaa omia luonnonvarojaan ja valvoa niiden käyttöä. Julkilausuma sisälsi siis erityisen viittauksen kestävyyden kriteerin tärkeyteen. Huippukokoukseen osallistui Latinalaisen Amerikan valtioita, mutta samat lait koskevat myös Kiinaa ja muita maita.
Harvinaisten maametallien louhimisesta on ollut seurauksena vakavia ympäristövahinkoja Kiinassa, samoin kuin aikaisemmin Yhdysvalloissa ja muualla. Tämä ei saa jatkua. Tarvitsemme kansainvälisen sopimuksen. Kiina ja muut mahdolliset tuottajamaat tarvitsevat asiantuntemustamme ja teknologian siirtoa, jotta varmistetaan, että kaivostoiminta on ympäristöystävällistä ja että kaivostyöläiset voivat työskennellä paljon turvallisemmissa olosuhteissa.
Kiina on myös kiinnostunut sijoittamaan korkean teknologian tuotantolaitoksiin harvinaisten maametallien käsittelemiseksi, koska se ei halua olla pelkkä raaka-ainetoimittaja. Komission pitäisikin toimia välittäjänä tässä asiassa.
Nykyaikaiselle raaka-ainepolitiikalle on oltava tunnusomaista kumppanuus. Samalla on korostettava parempien kierrätys- ja korvausteknologioiden kehittämistä, koska tulevaisuudessa harvinaisista maametalleista löydetyt metallit tulevat vielä harvinaisemmiksi: yksinkertaisesti liian harvinaisiksi kerran käytettäviksi.
Daniel Caspary
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja Tajani, olette tänään antaneet uusia ilmoituksia siitä, varapuheenjohtaja Tajani, mitä komissio aikoo tehdä seuraavien kuukausien aikana raaka-aineiden toimitusta koskevassa asiassa. Vuonna 2007 komissio antoi myös ilmoituksen ja esitteli raaka-ainestrategian. Minulle tuottaa ongelmia se, että viime päivien aikana kuulemamme ilmoitukset ja viime viikkojen aikana kuulemamme ilmoitukset ovat hyvin samanlaisia kuin vuonna 2007 annetut ilmoitukset. Minusta vaikuttaa siltä, että niiden jälkeen on tapahtunut varsin vähän.
Ainakin siinä mielessä on tapahtunut vähän, kun on kyse omien etujemme puolustamisesta. Minusta näyttää siltä, että monet muut valtiot edistävät omia etujaan hyvinkin aggressiivisesti. Tämä tunnetaan "siirtomaareflleksinä". Olen havainnut tämän ilmiön myös, mutta en niinkään Euroopan unionin jäsenvaltioissa, vaan hyvin konkreettisesti Kiinassa, joka käyttää raaka-aineita ja erityisesti harvinaisia maametalleja monopolin säilyttämiseksi ja muiden maiden saattamiseksi heikompaan asemaan.
Kysyn entistä useammin itseltäni, kenen pitäisi ottaa vastuu siitä, että jotakin todella tapahtuu. Onko se Teidän pääosastonne? Oletteko se Te? Onko se kauppapolitiikan pääosasto? Onko se komission jäsen De Gucht? Ovatko muut komission jäsenet vastuussa? Kenellä todella on päävastuu? Mitä on konkreettisesti tehtävä? Kenen tekemisiä meidän pitäisi seurata ja milloin, jotta varmistetaan, että Euroopan unioni todella tekee jotakin asialle? Olisin hyvin kiitollinen, jos voisitte tutkia tätä asiaa, koska olemme kaikki tietoisia siitä, että kiinalaiset esittävät jatkossakin aktiivista roolia ja määräävät vientirajoituksia ja tulleja, joista aiheutuu eurooppalaisille yrityksille valtavia ongelmia.
Onko komissio laatinut vihdoinkin listan kaikista tuotteista, joissa kiinalaisilla on tällä hetkellä kilpailuetu vientirajoitusten ansiosta? Aikooko komissio ryhtyä tarvittaessa polkumyynnin vastaisiin toimenpiteisiin kilpailuhaittojen poistamiseksi eurooppalaisilta yrityksiltä? Olisin hyvin kiitollinen, jos voisitte kiinnittää huomiota näihin asioihin.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Arvoisa puhemies, harvinaiset maametallit ovat elintärkeitä näyttöjen ja matkapuhelinten tuotannossa sekä tuuliturbiineissa ja sähköajoneuvoissa käytettävien korkean suorituskyvyn kestomagneettien, autojen katalysaattorien, piirilevyjen ja kuituoptiikan tuotteiden valmistuksessa. Ne ovat keskeisiä myös uuden puhtaan energian tuottamisessa. Vaikka näistä raaka-aineista käydään kauppaa ympäri maailmaa, tiettyjen raaka-aineiden ja harvinaisten maametallien markkinat eivät ole kovinkaan avoimia ja niiden kaupattavat määrät ovat pieniä.
Euroopan unioni on lähes täysin riippuvainen harvinaisten maametallien tuonnista, sillä 97 prosenttia niiden maailmantuotannosta keskittyy Kiinaan. Raaka-ainekysyntä lisääntyy kasvavien talouksien ja uusien teknologioiden nopean leviämisen myötä. Harvinaisten maametallien kaivostoiminnasta, jalostuksesta ja kierrätyksestä on vakavia seurauksia ympäristölle, jos näitä prosesseja ei hoideta kunnolla. Euroopan unionin olisi keskitettävä ponnistelujaan tehostaakseen harvinaisten maametallien käyttö- ja kierrätysprosesseja sekä tutkimusta, jonka tavoitteena on keskeisten raaka-aineiden korvaaminen muilla vähemmän tärkeillä raaka-aineilla.
Hyvä komission jäsen, vaadimme raaka-aineluettelon säännöllistä päivittämistä.
Charles Goerens
(FR) Arvoisa puhemies, tämän keskustelun perustana olevat suulliset kysymykset ovat jälleen yksi osoitus siitä, että luonnonvaroja, ja erityisesti joitakin keskeisiä mineraaleja, on niukasti. Lisäksi niistä käy ilmi, kuinka haavoittuvia raaka-aineita tuovat maat ovat verrattuna maihin, joilla on hallussaan monopoli.
Euroopan unionin reaktion on oltava kaksitahoinen: toisaalta on varmistettava, että emme joudu pakkotilanteeseen puolustaessamme omaa tilannettamme kaikissa asianomaisissa foorumeissa (WTO, G20, YK), ja toisaalta on toimittava Lissabonin strategiakehyksen puitteissa, jotta voidaan vähentää riippuvuutta harvinaisista maametalleista. Avainsanoinamme täytyy olla käytettyjen raaka-aineiden tehokas kierrätys ja vaihtoehtoisten tuotteiden tutkimus- ja kehitysohjelmien edistäminen.
Euroopan unionin ja kehitysmaiden välisen kumppanuuden avulla on autettava ehkäisemään kullekin maalle kuuluvien harvinaisten maametallien ryöstäminen.
(Suosionosoituksia)
Teresa Riera Madurell
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tilanne on selkeä: Euroopan unionin on turvattava harvinaisten maametallien saanti. Kilpailu markkinoilla on kuitenkin entistä kovempaa.
Kiina hallitsee todellakin 95 prosenttia maailmantuotannosta. Sen jatkuvat vientikiintiöiden leikkaukset ovat johtaneet siihen, että tämä asia on keskeinen G20-maiden toimintasuunnitelmassa.
Samasta syystä käymme parhaillaan tätä keskustelua tästä koko Euroopan taloudelle tärkeästä asiasta, johon on tietenkin puututtava niiden maiden kanssa tehtävällä yhteistyöllä, joilla on varastoja, mutta myös ennen kaikkea tutkimuksen, kehityksen ja innovaation keinoin.
Täällä on jo tuotu esille, että tutkimukseen ja kehitykseen sijoittaminen on elintärkeää, jos aiomme tarttua teknologisiin haasteisiin, jotka liittyvät tehokkaampien louhintatekniikoiden löytämiseen, vaihtoehtoisten raaka-aineiden etsimiseen riippuvuuden vähentämiseksi ja kierrätykseen, joka on kaikkein tärkeintä, koska niin sanotut "urbaanit kaivokset" voisivat olla raaka-aineiden tärkein lähde Euroopan unionissa.
Onnittelemme komission jäsentä omistautumisesta tälle asialle, ja seuraamme tarkkaan kaikkia komission toimia tässä asiassa.
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, minun täytyy sanoa, että olen hyvin huolissani joistakin näkökohdista, joita olen kuunnellut täällä parlamentissa viime aikoina - tänään pula harvinaisista maametalleista; eilen 80 prosentin proteiinivaje; muutama viikko sitten sokerijuurikastehtaiden sulkeminen, ja nyt sokerista on pulaa. Mielestäni Euroopan unionin on aika asettaa itsensä ensimmäiseksi ja yrittää edistää erityisesti teollisuutta.
Olen harvinaisten maaelementtien kohdalla ilmeisen tyytyväinen komission jäsenen omistautumiseen innovaatioiden etsimiselle korvaavien vaihtoehtojen ja niin edelleen löytämiseksi (ja myös kierrättämiseksi), mutta ennen kaikkea uusien teknologioiden löytämiseksi. Osallistuin muutama viikko sitten Brysselissä pidettyyn seminaariin, jossa esiteltiin uutta tekniikkaa, joka oli kehitetty maametallien saamiseksi merenpohjasta.
Loppujen lopuksi meidän on pyrittävä olemaan omavaraisia. On hyvä, että komission jäsen matkustaa Brasiliaan ja keskustelee Kiinan kanssa, mutta jos diplomatia epäonnistuu ja nämä maat eivät anna meille sitä, mitä haluamme, minne me sitten menemme? Jos meillä ei ole vahvaa taloutta, olemme poliittisesti yhdentekeviä.
Zigmantas Balčytis
(LT) Arvoisa puhemies, raaka-aineita koskeva asia on erottamaton osa Euroopan unionin kasvu- ja talouskehitystä. Onnittelut ovatkin paikallaan komissiolle raaka-ainestrategian johdosta. Meidän ei kuitenkaan pitäisi keskittyä pelkästään ratkaisemaan raaka-aineiden saantia koskevaa asiaa tulevaisuudessa mahdollisesti ilmenevän raaka-ainepulan vuoksi. Olen samaa mieltä siitä, että tämä voi olla erittäin hyvä tilaisuus suunnata Euroopan unionin talous kohti mallia, joka perustuu lähteiden tehokkaampaan käyttöön. Raaka-aineiden käytön rajoittaminen ja paljon laajempi keskittyminen raaka-aineiden tehokkaaseen käsittelyyn ovat todennäköisesti nopein keino Euroopan unionin tuontitarpeen pienentämiseksi. Asianmukainen investointi uusiin käsittelytekniikoihin ja korvaavien raaka-aineiden löytäminen vähentäisivät riippuvuutta harvinaisten maametallien tuonnista merkittävästi. Näin Euroopalle voitaisiin varmistaa alan johtava asema ja edistettäisiin huomattavasti Eurooppa 2020 -strategialle asetettujen tavoitteiden toteutumista.
João Ferreira
(PT) Arvoisa puhemies, tämä keskustelu harvinaisten maametallien kaltaisten hyödykkeiden saannin vaikeudesta liittyy läheisesti maailmantalouden kehityksen tämänhetkiseen tilaan ja systeemiseen kriisiin, jonka keskellä olemme. Kriisi, jonka ilmoitettiin olevan taloudellinen, on todellisuudessa paljon laajempi, maailmanlaajuinen kriisi. Kriisin juuret ovat myös kapitalismin mukaisen talouskasvun ja anteliaan, mutta rajallisen planeetta maan vastakkainasettelussa. Myös itse järjestelmä, kapitalismi, jossa kaikki alistetaan dynaamiselle voitolle ja keskittämiselle, perustuu kyvyttömyyteen ymmärtää luontoa ja sen rajallisuutta. Luonnolla kuitenkin todella on rajansa.
Siirtyminen kohti maailmaa, joka on taloudellisilta ja poliittisilta näkökulmiltaan monikeskuksinen, avaa tien luonnonvarojen kasvavalle kilpailulle: se aiheuttaa ja ruokkii konflikteja. Todistamamme valuutta- ja kauppasodat ovat huolestuttavia, mutta eivät suinkaan irrallisia oireita. Uusia sotia on jonossa asti uhkana nykyisyydelle ja tulevaisuudelle, ja myös kaikista näistä asioista puhumme, kun käymme keskustelua meille tänään esitetyistä asioista.
Edit Herczog
(EN) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kun isoäitini syntyi, hän oli yksi maailman kahdesta miljardista ihmisestä; kun minä synnyin, olin yksi maailman viidestä miljardista ihmisestä ja kun lapsenlapseni syntyy, hän on yksi maailman yhdeksästä miljardista ihmisestä. Laajamittainen teknologia on korvattava tehokkaalla teknologialla kaikkien luonnonvarojen osalta, mukaan lukien harvinaiset raaka-aineet. Tämän vuoksi haluaisin muistaa erästä, joka sai sata vuotta sitten Nobelin kemianpalkinnon radiumin ja poloniumin erottamisesta ja puhdistamisesta. Hän oli Maria Skłodowska, joka tunnetaan nimellä Marie Curie. Tarvitsemme uusia Marie Curien kaltaisia tiedeihmisiä, tarvitsemme läpimurtoteknologiaa. Haluan tästä syystä pyytää Teitä komission jäsen tekemään kaikkenne sen varmistamiseksi, että Euroopassa on tilaa kemian uusille kyvyille.
Judith A. Merkies
(NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, voisimme kyllä tuoda raaka-aineita, mutta meidän pitäisi sen sijaan säästää niitä. Voisimme jopa alkaa tuottaa niitä itse. Suhtaudun myönteisesti uutta kumppanuutta koskevaan aloitteeseenne, joka sisältää raaka-aineiden korvaamisen toimivallan puitteissa, mutta luulen, että muut jäsenet ovat jo maininneet tämän ja he ovat oikeassa: meidän täytyy yrittää säästää raaka-aineita Euroopassa. Tämä on erittäin tärkeää. Meidän täytyy lisätä raaka-aineiden talteenottoa. Meidän on muutettava liiketoimintamallia, jotta harvinaisia maametalleja voidaan kierrättää aina kun se on mahdollista. Onnistumme tässä innovaation avulla, ja sitä varten tehokkuutta on lisättävä.
Minulla on kuitenkin yksi hyvin tärkeä huolenaihe: jos harvinaiset maametallit käyvät vielä harvinaisemmiksi, aiotaanko varmistaa, että niitä varataan kaikkein tärkeimpiä käyttötarkoituksia varten? Jos harvinaiset maametallit käyvät vielä harvinaisemmiksi, aiotaanko varmistaa, että niitä on edelleen saatavilla käyttötarkoituksiin, jotka ovat kaikkein tarpeellisimpia ja kiireellisimpiä? Aiotaanko esimerkiksi varmistaa, että harvinaisia maametalleja käytetään tuulimyllyihin sen sijaan, että ne päätyvät ties mihin tarkoitukseen? Käsittelettekö myös tätä asiaa? Tämä on minusta erittäin tärkeää.
Adam Gierek
(PL) Arvoisa puhemies, kilpailukyvystä johtuvista syistä markkinoiden osapuolet suuntaavat mielenkiintonsa mieluummin sijoituksiin, joista saa nopean tuoton, tai sijoittavat toisin sanoen yrityksiin, joiden tuotteet menevät suoraan kuluttajille. Sijoittaminen raaka-aineiden etsimiseen, ja erityisesti mineraaliesiintymiin, on pitkä ja kallis prosessi, jonka tuotto antaa odottaa itseään. Niinpä ainoastaan suurimmilla sijoittajilla on siihen varaa. Heillä on useimmiten monopoli, ja he voivat asettaa omia ehtojaan, kuten on tilanne harvinaisten maametallien kohdalla. Nyt on käynyt ilmi, että Euroopan kasvua rajoittaa pula lantanideista, erityisesti samariumista ja neodyymistä, joita tarvitaan korkeaenergisten kestomagneettien tuotannossa ja joita käytetään tuulivoiman tuottamisessa ja sähköajoneuvojen virransyötössä.
Euroopan unionissa on aika kiinnittää huomiota raaka-aineiden turvallisuuteen samalla tavalla kuin kiinnitetään huomiota energian turvallisuuteen. Tämä ei koske ainoastaan harvinaisia maametalleja vaan myös muita harvinaisia raaka-aineita ja aineita, joita käytetään katalyytteina, kuten esimerkiksi renium- ja platinametalleja, volframia, molybdeenia, litiumia, seleeniä ja niin edelleen. Kiitos.
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin kiittää parlamenttia, sillä tämä keskustelu tukee Euroopan komission - ja erityisesti Barroson toisen komission - toimia, joihin se on ryhtynyt harvinaisia raaka-aineita koskevan aran asian ratkaisemiseksi.
Kuten parlamentin jäsen Helmut Scholz painotti, Euroopan komissio on ryhtynyt päättäväisesti toimeen Madridin kokouksen jälkeen. Toisin sanoen, se ei ole ainoastaan ilmoittanut asiasta, vaan on ryhtynyt erityisiin toimenpiteisiin. Erityisillä toimenpiteillä tarkoitan luettelon laatimista 14 harvinaisesta raaka-aineesta, joiden kohdalla tarvitaan toimenpiteitä. Pelkään kuitenkin, että tätä luetteloa on valitettavasti jatkettava.
Ensimmäinen sopimus Afrikan unionin kanssa on vaatinut monen kuukauden työn, joka on huipentunut Afrikan unionin ja Euroopan unionin toimintasuunnitelman mukaiseen sopimukseen, jonka mukaan Afrikka osallistuu suoraan Euroopan unionin ja komission kanssa yhteisiin ponnistuksiin. Niihin kuuluu kaikki se, mitä me voimme tehdä Euroopan unionissa raaka-ainetarpeidemme analysoimiseksi sekä analyysi Afrikan todellisista louhintamahdollisuuksista, geologisen palvelun mahdollinen käyttöönotto ja suunnitelma koko Afrikan laajuisen infrastruktuuriverkoston luomiseksi tueksi kaivoksille, joista voidaan aloittaa kaivannaisteollisuuden laajentaminen.
Raaka-ainesopimusten lisäämistä toimintasuunnitelmaan koskeva sopimus Venäjän federaation kanssa on toinen valmis lopputulos - ei pelkkä ilmoitus - kahden kokouksen jälkeen.
Euroopan komission raaka-aineita koskeva asiakirja ei ole myöskään pelkkä ilmoitus, vaan komission hyväksymä teksti, jossa annetaan selkeää ja tarkkaa strategiaa koskevat suuntaviivat, kuten jo sanoin, ja joka perustuu kolmeen pilariin, joiden työstämistä aiomme jatkaa.
Päätös luoda innovaatiokumppanuus, joka liittyy pyrkimyksiin yksityisen sektorin - ja toivoakseni myös parlamentin ja muiden toimielinten - saamiseksi mukaan innovaatioon ja tutkimukseen, jossa tavoitteena on määrittää kestäviä kierrätys- ja korvaustoimenpiteitä todellisten tulosten saavuttamiseksi, ei ole myöskään pelkkä ilmoitus, vaan Euroopan komission erityinen toimenpide. Se on kollegion hyväksymä pyyntö ja osa komission innovaatiostrategiaa.
WTO:n osalta jatkamme työtä asian ratkaisemiseksi diplomatian keinoilla. Matka Latinalaiseen Amerikkaan on toinen erityinen toimenpide, ei pelkkä ilmoitus. Tämän kaltaisiin arkoihin asioihin liittyvät vierailut vaativat huolellista valmistautumista ja niiden on johdettava todellisiin tuloksiin. Tiedotan parlamentille luonnollisesti siitä, miten asiassa on edistytty.
Euroopan tietyillä alueilla, joissa on mahdollistaa tarkistaa, onko maaperässä raaka-aineita - tarkoitan lähinnä Grönlantia, Barentsinmerta ja muita Pohjois-Euroopan alueita - meidän on selvitettävä, onko louhinta mahdollista ja ovatko alueet taloudellisesti elinkelpoisia. Olemme kuitenkin tarvittaessa valmiita tukemaan kaikkia tutkimusten toteuttamista koskevia aloitteita.
Ensi viikolla pidetään Euroopan parlamentin rakennuksessa Brysselissä poliittinen keskustelu, jossa käsitellään myös teknisiä näkökohtia. Siinä keskitytään mahdollisuuksiin Barentsinmerellä. Olen siinä läsnä voidakseni keskustella ruotsalaisten ministerien ja asiantuntijoiden kanssa siitä, ovatko nämä mahdollisuudet taloudellisesti elinkelpoisia vai eivät, ja siitä, ovatko ne elinkelpoisia juuri ympäristönäkökulmasta. Tämä onkin toinen alue, jolla meidän on selvitettävä, onko tutkimusten tekeminen oikein ja sopivaa.
Mitä tulee WTO:hon, vastaan raaka-aineasiasta teollisuuden osalta. Komission jäsen Karel De Gucht vastaa kaupallisesta puolesta. Hän on jo tuonut esille hyvin selkeästi, että hän aikoo puolustaa Euroopan unionin etuja. Nimenomaan, ja sanon tämän myös niille, jotka ovat kiinnostuneita, myös komission jäsenelle Daniel Casparylle, joka uskoakseni esitti kysymyksen - jos hän haluaa, välitän sen hänelle huomenaamuun mennessä - raaka-aineita koskevan tiedonantoasiakirjan 5(2) kohdassa mainitaan mahdolliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet ja kaupalliset toimet.
Komission jäsenen Karel De Guchtin vastuualueeseen kuuluvien WTO:n toimien kohdalla - kuten olen sanonut puheeni aikana - on aloitettu yhteistyö Meksikon ja Yhdysvaltojen kanssa yhdeksän raaka-aineen osalta, joihin ei kuulu harvinaisia maametalleja. Tutkimustyö on jo edennyt pitkälle. Sen tulokset ovat oleellisia ja niistä selviää, mihin toimiin komission on ryhdyttävä harvinaisten maametallien osalta. Arvioimme tilanteen tarkkaan, jotta löydämme sopivimmat välineet tässä asiassa.
Harvinaisten maametallien kierrätystä koskevaan ja parlamentin jäsenen Niccolò Rinaldin esittämään kysymykseen voin vastata selittämällä, mihin kierrätystä koskeviin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä. Nykyinen lainsäädäntö kattaa 40 prosenttia Euroopan unionin tuottamasta romusta.
Komissio on ehdottanut komission jäsenen Potočnikin ehdotuksesta, joka ei ole minun ehdotukseni, harvinaisia maametalleja sisältävän sähkö- ja elektroniikkalaiteromun kierrätystavoitteiden merkittävää laajentamista. Myös muita toimenpiteitä on suunnitteilla näitä tuotteita koskevien toimenpiteiden parantamiseksi ja niiden kierrätyksen helpottamiseksi käytöstä poistamisen jälkeen. Lainsäädäntöluonnoksia on jo laadittu, ja komission jäsen Potočnik aikoo jatkaa työtään näiden linjojen mukaisesti.
Harvinaisia maametalleja ja raaka-aineita koskevan teollisuuspolitiikan osalta tarkoituksenani on jatkaa eteenpäin eikä tehdä lupauksia, koska tapanani ei ole niitä tehdä - olen tottunut kunnioittamaan sitoumuksiani, etenkin parlamentin edessä antamiani, samoin kuin olen tehnyt sen jälkeen, kun sain luottamuksen komiteoilta esitellessäni heille itseni. Aion jatkaa eteenpäin ja kunnioittaa kaikkia sitoumuksiani ilmoitusten antamisen sijaan yrittämällä kuitenkin löytää vastauksia eurooppalaisten yritysten ja kansalaisten tarpeisiin, myös tällä teollisuustoimituksia koskevalla aralla alalla.
Puhemies
(FR) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Elisabetta Gardini
Harvinaiset maametallit ovat avaintekijä Euroopan taloudessa. Euroopan komission raaka-aineita koskevaa aloitetta käsittelevän tiedonannon mukaisesti meidän on pyrittävä varmistamaan, että tällä alalla määritellään nopeasti kunnianhimoinen yhteinen strategia. Meidän on todellakin estettävä Eurooppaa joutumasta täysin riippuvaiseksi nykyisestä Kiinan monopoliasemasta. Kiina tuottaa tällä hetkellä 97 prosenttia korkean teknologian aloilla välttämättömistä harvinaisista maametalleista. Niinpä onkin tarpeen arvioida uudelleen Euroopan sisäisiä louhintamahdollisuuksia ja lisäksi ottaa talteen arvokkaat raaka-aineet käytetystä romusta tehokkaamman kierrätyksen avulla. Euroopan unionin on investoitava kiireellisesti lisää varoja teknologiseen tutkimukseen, jonka erityisenä tavoitteena on harvinaisten maametallien helpompi ja taloudellisempi talteenotto elektroniikkalaiteromusta. Ei tarvitse ajatella kuin sitä, että jopa 350 grammaa kultaa voitaisiin saada talteen esimerkiksi yhdestä tonnista matkapuhelimia, jos ne kierrätettäisiin oikein. Elektroniikkalaiteromusta talteen otettavien raaka-aineiden kestävän saannin varmistamiseen on vielä pitkä matka, eikä se voi kehittyä ilman luonnonvaroiltaan rikkaiden maiden välisiä laajempia yhteistyömuotoja, joita ovat strategiset kumppanuudet ja kestävät suhteet. Haluaisin, että Euroopan teollisuudelle strategisesti tärkeiden materiaalien hintojen nousua käsitellään asianmukaisilla toimenpiteillä.
Jarosław Leszek Wałęsa
Olemme viime aikoina tulleet entistä tietoisemmiksi siitä, että harvinaiset maametallit ovat ratkaisevan tärkeitä teknisissä sovelluksissa ja olennaisia ympäristöystävällisten teknologioiden kehittämisessä kuten tuuliturbiineissa, hybridiajoneuvoissa ja niin edelleen. On kuitenkin huomattava, että harvinaisten maametallien talteenotto on äärimmäisen monimutkaista. Euroopan unionin teollisuus on täysin riippuvainen harvinaisten maametallien tuonnista Kiinasta, jolla on lähes monopoli alalla, koska se hallitsee 97 prosenttia maailmantuotannosta. Kiina omistaa 36 prosenttia harvinaisten maametallien koko maailman vahvistetuista varastoista ja 59 prosenttia arvioiduista kokonaisvarastoista. Samanaikaisesti se pyrkii solmimaan kahdenvälisiä sopimuksia osoitettujen varastojen turvaamiseksi koko maailmassa. Euroopan unionin teollisuudelta puuttuu harvinaisia maametalleja sekä raaka-aineina että tarvittava tieteellinen asiantuntemus ja teollisuusosaaminen niiden käsittelemiseksi. Harvinaisten maametallien maailmanlaajuisen kysynnän edelleen kasvaessa Kiina on ilmoittanut huomattavista vientirajoituksista, kuten japanilainen asiantuntijaryhmä elävästi kertoi erittäin mielenkiintoisessa esityksessään ryhmän vieraillessa Euroopan parlamentissa helmikuussa 2011. Ottaen huomioon Euroopan unionin jäsenvaltioiden teollisuuden kiistattoman tarpeen hyödyntää ja tutkia harvinaisia maametalleja, vuoropuhelu Kiinan kansantasavallan kanssa näiden raaka-aineiden viennin lisäämisestä ja ponnistuksemme keskittyä etsimään vaihtoehtoisia lähteitä harvinaisten maametallien talteen ottamiseksi ovat tarpeen.
