Elintarvikkeiden ja rehujen radioaktiivinen saastuminen (keskustelu) 
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana Ivo Beletin teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta laatima mietintö ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (Euratom) elintarvikkeiden ja rehujen radioaktiivisen saastumisen sallituista enimmäistasoista ydinonnettomuuden tai muun säteilytilan jälkeen - C7-0137/2010 -.
Ivo Belet
Arvoisa puhemies, kyse on ihmisille tarkoitettujen elintarvikkeiden ja eläinten rehujen turvallisuudesta. Nämä ovat luonnollisesti Euroopan unionin keskeisiä prioriteetteja. On itsestään selvää, että tämä on tärkeä säädös, jota toivottavasti ei koskaan, tai ei koskaan enää, tarvitse soveltaa, sillä se koskee radioaktiivista saastumista. Sen vuoksi tarvitaan tiukimpia mahdollisia turvallisuusmääräyksiä.
Nykyiset määräykset ja asetukset ovat olleet voimassa jo ainakin 20 vuotta. Sillä välin perustuslaillinen ja yhteiskunnallinen toimintaympäristö on kehittynyt voimakkaasti. Tästä syystä tarvitaan monia mukautuksia. Parlamentti hyväksyy toivottavasti nämä parannukset huomenna, ja muut toimielimet ottavat ne toivottavasti huomioon.
Ensinnäkin on tärkeää - ja toivon, että komission jäsen panee merkille, mitä sanon - että tällaisissa hätätilanteissa keskeinen rooli on komissiolla, ei neuvostolla. On kaikkien kansalaisten etujen mukaista, arvoisa komission jäsen, että ydinonnettomuuden jälkeistä tilannetta hoitaa komissio, sillä tämä asia ylittää aivan selvästi yksittäisten kansallisten hallitusten edut.
Nykyinen asetus, johon juuri viittasin, säädettiin välittömästi Tšernobylin onnettomuuden jälkeen. Tämä tapahtui vuonna 1986. Sen vuoksi se on ajantasaistettava ja mukautettava Euroopan unionin uuteen toimielinrakenteeseen.
Toiseksi, hyvät parlamentin jäsenet, on sanomattakin selvää, että komission olisi päivitettävä asetetut normit teknisen edistyksen huomioon ottamiseksi kuultuaan kansanterveyden ja elintarviketurvallisuuden alojen asiantuntijoita. Tämä on itsestään selvää, mutta sitä ei ole sellaisenaan ilmaistu selväsanaisesti nykyisessä asetuksessa. Siksi ehdotamme, että tästä annetaan nimenomainen säännös.
Tässä yhteydessä pyydämme selväsanaisesti komissiota julkaisemaan ensi vuonna raportin nykyisten enimmäistasojen aiheellisuudesta sekä siitä, olisiko niin sanotun vähemmän käytettyjen elintarvikkeiden luettelon suhteen syytä tehdä lisätyötä ja onko sen ylläpitäminen enää tarpeen.
Kolmas huomioni, arvoisa komission jäsen ja arvoisa puhemies, koskee vauvanruoan määritelmää, joka on luonnollisesti hyvin arkaluontoinen asia ja jota olisi parannettava. Nykyistä tekstiä ei varsinaisesti ole mukautettu viimeaikaisiin yhteisön elintarvikeasetuksiin, ja on tärkeää, että puutumme asiaan tässä tekstissä. Tämä on ehdotus, jonka esittelemme täysistunnolle huomenna.
Neljänneksi, parlamentti on ehdottanut korvauksien maksamista viljelijöille, jotka saattavat kärsiä tällaisesta onnettomuudesta. Mitään tätä koskevaa suoranaista säännöstä ei ole vielä annettu. Pyydämme komissiota huomenna esitettävässä suullisessa tarkistuksessa harkitsemaan tätä ja tekemään halutessaan sitä koskevan ehdotuksen.
Viimeisenä, mutta ei vähäisimpänä, on kysymys oikeusperustasta. Arvoisa komission jäsen, Euroopan parlamentin oikeudellisten asioiden valiokunta katsoi yksimielisesti, että tämä kysymys kuuluu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 168 artiklan 4 kohdan piiriin. Tässähän on kyse - lainaan perussopimusta - toimenpiteistä, joiden "välittömänä tarkoituksena on kansanterveyden suojeleminen". Tämä on luonnollisesti perustavanlaatuinen muutos, sillä se merkitsee, että meidän on mukautettava yhteispäätösmenettelyä sen sijaan, että turvautuisimme kuulemismenettelyyn Euratom-sopimuksen perusteella.
Edellytämme, että neuvosto ja komissio ottavat tämän vakavasti huomioon kaikkien eurooppalaisten edun nimessä ja että ne etenevät kanssamme tähän suuntaan.
Michel Barnier
komission jäsen. - (FR) Arvoisa puhemies, olkaa hyvä ja ottakaa ensinnäkin vastaan Maroš Šefčovičin ja Günther Oettingerin anteeksipyyntö. Heillä on muita velvollisuuksia, ja he ovat pyytäneet minua edustamaan heitä. Kiitän heidän puolestaan esittelijä Beletiä siitä, että hän on korostanut tärkeitä näkökohtia, jotka johtuvat tarpeesta vahvistaa terveydensuojelutoimia elintarvikkeiden ja rehujen radioaktiivisen saastumisen tapahtuessa.
Huomautan myös, että komission ehdotus neuvoston asetuksen N:o 3954/97 uudelleenlaatimiseksi sisältää vain yhden tarkistettavan säännöksen. Se on johdanto-osaan lisätty kappale, jolla perustellaan asetuksessa jo oleva säännös, nimittäin täytäntöönpanovallan varaaminen neuvostolle. Kaikki muut säännökset on esitetty kodifioitaviksi ja säilyvät siten ehdotuksessa ennallaan.
Tästä syystä totean täysin vilpittömästi, että komissio ei voi hyväksyä Beletin mietinnössä ehdotettuja tarkistuksia. Tähän on kaksi syytä: ensimmäinen niistä on luonteeltaan institutionaalinen, ja toinen koskee sisältöä. Ensimmäinen syy koskee tarvetta noudattaa tiukasti parlamentin, komission ja neuvoston välillä tehtyä sopimusta uudelleenlaadintamenettelystä.
Tämän toimielinten välisen sopimuksen ja itse uudelleenlaadinnan logiikan vuoksi uudelleenlaadintaehdotuksen kodifioituihin osiin ei voida tehdä tarkistuksia muutoin kuin todella poikkeuksellisessa tilanteessa.
Tavoitteena on tarjota väline, jolla muun muassa varmistetaan johdonmukaisuus, kun muutoksia on tehtävä. Tämän sovitun säännön tinkimätön noudattaminen on toimielinten välisen tasapainon ja komission aloiteoikeuden takaamisen tärkeä edellytys.
Jos jokin toimielin jättäisi noudattamatta toimielinten välistä sopimusta, se tekisi tämän lainsäädäntötekniikan käyttämisestä mahdotonta ja riistäisi toimielimiltä tärkeän välineen saavuttaa "sääntelyn parantamisen" tavoite, joka on osa tavoitetta lisätä avoimuutta kansalaisten hyväksi.
Toinen syy liittyy sisältöön. Ensimmäinen teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan hyväksymä tarkistus koskee oikeusperustaa. Euratom-sopimuksen 31 artikla korvattaisiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 168 artiklalla. Useimmat muista tarkistuksista liittyvät tähän oikeusperustan muuttamiseen.
Komissio katsoo, että tämä oikeusperustan tarkistus on perusteeton. Se olisi myös vastoin Euratom-sopimuksen 106 A artiklaan sisältyvää periaatetta, jonka mukaan Euratom-sopimusta, sikäli kun se sisältää tiettyä aihetta koskevia erityisiä säännöksiä, pidetään ensisijaisena Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen nähden.
Kuten tiedätte, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vahvisti Euratom-sopimuksen 31 artiklan pätevyyden tuomiossaan C-70/88. Euratom-sopimuksen III luvussa ja etenkin sen 31 ja 32 artiklassa säännellään myös seikkoja, jotka liittyvät väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseen ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta.
Lopuksi minun on tässä kohden mainittava unionin tuomioistuimen vakiintunut oikeuskäytäntö, jonka mukaan "yhteisön toimielinten päätöksentekoa koskevat säännöt vahvistetaan perustamissopimuksessa, eivätkä ne ole jäsenvaltioiden eivätkä toimielinten itsensä määrättävissä". Euratom-sopimuksen 31 artikla on ainoa objektiivisesti perusteltavissa oleva oikeusperusta tätä ehdotusta varten.
Nämä ovat oikeudelliset rajoitteet, arvoisa puhemies ja hyvät parlamentin jäsenet, ja niiden perusteella komissio päätti hylätä esittelijä Beletin mietinnössä ehdotetut tarkistukset.
Tämän halusin kollegojeni Maroš Šefčovičin ja Günther Oettingerin puolesta sanoa.
Romana Jordan Cizelj
PPE-ryhmän puolesta. - (SL) Arvoisa puhemies, radioaktiivisuus on jokseenkin salaperäinen aihe, johon ihmiset yleensä suhtautuvat varauksellisesti. Se, mitä he erityisesti pelkäävät, on se, että vaikka säteilyä ei voi nähdä eikä tuntea, se voi aiheuttaa suurta vahinkoa eläville olennoille.
Sillä on kuitenkin myös monia myönteisiä ominaisuuksia, minkä vuoksi sitä käytetään sekä lääketieteessä että tutkimustoiminnassa, materiaalien tutkimuksessa, steriloinnissa ja energiantuotannossa.
Jos haluamme hyödyntää näitä etuja, meidän on luonnollisesti vastattava asianmukaisesti kansalaisten pelkoihin ja varmistettava heidän turvallisuutensa. Esittelijä Belet teki loistavaa työtä laatiessaan tarkistuksia asetukseen, joka koskee elintarvikkeiden ja rehujen saastumista ydinonnettomuuksien tapahtuessa.
Onnittelen häntä näistä tarkistuksista, ja toivon vilpittömästi, että komissio muuttaa mieltään ja että se kiinnittää enemmän huomiota siihen, mitä esittelijä on sanonut. Toivon myös, että neuvosto suhtautuu vakavammin parlamentin ponnistuksiin tässä asiassa, joskin olen hyvin pahoillani ja huolissani siitä, että neuvoston edustaja ei enää ole läsnä. Ihmettelen, onko tämä merkki siitä, ettei se piittaa Euroopan parlamentin kannasta tilanteeseen ydinturvallisuuden alalla.
Katson, että neuvoston ja komission on otettava huomioon Euratom-sopimuksen hyväksymisen jälkeen eli noin vuodesta 1958 tapahtunut demokraattinen kehitys ja kiinnitettävä enemmän huomiota siihen, mitä säädöksiä parlamentti hyväksyy ydinenergian alalla. Muutoin meidän on ehkä pakko avata Pandoran lipas eli Euratom-sopimus.
Adam Gierek
S&D-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, ydinenergia samoin kuin koko teknologia-ala, jolla tuotetaan koereaktoreissa isotooppeja lääketieteellisiin ja muihin tarkoituksiin, kuten liikemittauslaitteiden tuotantoon ja sterilointiin, edellyttää asianmukaisten turvallisuusmääräysten laatimista. Tämä koskee muun muassa turvallisten elintarvikkeiden, rehujen ja lääkkeiden käyttöä sen jälkeen, kun ne on säteilytetty.
Tämän päivän maailmassa säteilytilan riski tai todennäköisyys on hyvin pieni, mutta se olisi aina saatava mahdollisimman pieneksi. Reaktoreissa tapahtuneet onnettomuudet, Tšernobylin onnettomuus mukaan lukien, johtivat paljon tiukempiin suojelua ionisoivalta säteilyltä koskeviin määräyksiin, mutta kuten myöhemmin huomattiin, nämä vaikutukset osoittautuivat paljon merkityksettömämmiksi kuin oli ennustettu. Myös radioaktiivisen laskeuman aiheuttama maaperän saastuminen oli hyvin vähäistä, ja se lisäsi hieman kyseisiltä alueilta saatujen metsätaloustuotteiden ja maatalouselintarvikkeiden radioaktiivisuutta. Näyttäisi kuitenkin siltä, että tämä oli ylireagointia ja että alue, jolta väestö siirrettiin pois, oli liian suuri. Saastuneella alueella Valko-Venäjällä sijaitsevia kyliä, jotka tuolloin hylättiin, ollaan nyt taas asuttamassa. Eräät asiantuntijat sanovat, että on jopa jonkin verran näyttöä hormeesi-ilmiöstä, korkeaenergisen - toki tietyn annosraja-arvon alittavan - säteilyn hyödyllisestä terapeuttisesta vaikutuksesta. Tähän näiden kysymysten näennäishallinnolliseen käsittelyyn tieteellisen käsittelyn sijasta on kuitenkin johtanut lineaarinen lähestymistapa radioaktiivisuuden vaikutuksiin, ei kynnysarvoihin perustuva lähestymistapa. Tämän looginen seuraus on säteilyaltistuksen rajoittaminen luonnollista radioaktiivisuuden tasoa, joka tarkoittaa säteilytasoa, jolle olemme aina alttiina, pienempiin annoksiin. Tämä on taloudellisesti järjetöntä. Me saamme joka tapauksessa vuosittain keskimäärin 2,4 millisievertin säteilyannoksen, joka noin 70 elinvuoden aikana merkitsee yhteensä noin 200 millisievertin annosta. Tästä syystä tarvitaan lääketieteellistä tutkimusta, jotta selvitetään säteilyonnettomuudesta johtuvan saastumisen aiheuttaman säteilyannoksen sekä luonnollisesta säteilystä, tuliperäisestä toiminnasta aiheutuva säteily mukaan luettuna, aiheutuvan paljon suuremman annoksen samanaikaista vaikutusta. Ensimmäisessä tapauksessa tämä koskee lähinnä elintarvikkeita ja vaikutuksia kilpirauhaseen (jodi), luihin (strontium) ja lihaksiin (cesium), kun taas toisessa tapauksessa se koskee vaikutuksia ihoon ja keuhkoihin (radon).
Fiona Hall
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, tämä keskustelu sallituista radioaktiivisuuden tasoista elintarvikkeissa on oikea-aikainen, sillä huhtikuussa tulee kuluneeksi 25 vuotta Tšernobylin katastrofista. Monet meistä muistanevat, kuinka ahdistuneita kansalaiset tuolloin olivat ja kuinka kauan radioaktiivinen saastuminen säilyi tietyissä paikoissa, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan Lake Districtin alueella, jossa maaperäolot ja kovat sateet saivat aikaan sen, että maa oli saastunutta monien vuosien ajan.
On siis hyvin tärkeää, että luodaan järjestelmä, joka on kansalaisten kannalta mahdollisimman rauhoittava ydinonnettomuuden sattuessa. Tästä syystä on tarpeen vaihtaa oikeusperustaa ja laajentaa asiantuntijaryhmää niin, että siihen kuuluu riippumattomia kansanterveyden ja elintarviketurvallisuuden tieteellisiä asiantuntijoita. Tämä ei ole vain tekninen kysymys, joka voidaan jättää ydinalan tiedemiesten ratkaistavaksi. Se on paljon laajempi yleinen kysymys.
Vastaavasti on tärkeää, että sallitut säteilytasot asetetaan niin, että kaikenikäisten ihmisten on turvallista syödä elintarvikkeita. Voitteko kuvitella, minkälainen stressi syntyisi, jos annettaisiin ohje, jonka mukaan aikuiset voivat turvallisesti syödä vaikkapa porkkanoita, mutta lapset eivät? Tarvitsemme selkeitä ohjeita, joihin kaikki voivat luottaa. Siitä syystä katson, että meidän olisi seurattava Yhdysvaltojen mallia ja asetettava efektiivisen annoksen enimmäisrajaksi yksi mikrosievert vuodessa kaikkien osalta. On joka tapauksessa aika tarkistaa liitteissä asetettuja tasoja, koska niissä ei oteta huomioon ruokavaliossa ja kulttuurisissa mieltymyksissä tapahtuneita muutoksia. Esimerkiksi kassava on monille peruselintarvike, ei vähemmän käytetty ainesosa. Komission on siis toimitettava kattava raportti suurimmista sallituista tasoista.
Lopuksi kiitän esittelijä Beletiä siitä yhteisymmärrykseen pyrkivästä lähestymistavasta, jota hän on tässä mietinnössä soveltanut. Toivon komission muistavan, että parlamentti on erittäin yhtenäinen tässä kysymyksessä.
Rebecca Harms
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, syy siihen, että käsittelemme näitä komission ehdotuksia, on se, että aiemman asetuksen voimassaolo päättyi vuonna 2010.
Tämän ehdotuksen parissa työskennellessäni mieleeni muistui, kuinka 1980-luvun puolivälissä käsittelin erään vihreitä Euroopan parlamentissa edustaneen edeltäjäni, Undine von Blottnitzin, kanssa Tšernobylin katastrofin aiheuttamaa laskeumaa. Yksi suurimmista ongelmista Tšernobylin onnettomuuden jälkeen oli avoimuuden puute ja kattavan demokraattisen valvonnan toimimattomuus. Minusta on rehellisesti sanottuna järkyttävää, että meidän on nyt argumentoitava lähes puolustuskannalla, koska emme voi käsitellä tätä kysymystä pelkästään Euratom-sääntöjen perusteella, vaan meidän on käsiteltävä kuluttajansuojaa ja väestön suojelemista suurten ydinvoimalaonnettomuuksien sattuessa Euroopan unionin perussopimuksen määräysten perusteella, jotta meillä olisi täysi kontrolli ja sananvalta lopulliseen tulokseen. Pyydän komission jäsentä Barnieria, joka tulee Ranskasta, varmistamaan, että asioihin tulee tämän suhteen muutos. Tuolloin Ranska käyttäytyi kuin ongelmaa ei olisikaan ja radioaktiiviset pilvet jotenkin kiertäisivät sen alueen. Tämä oli sääli, kuten Ranskan kansalaiset saivat jälkeenpäin huomata.
Muutoin olen samaa mieltä Fiona Hallin kanssa siitä, että meidän olisi seurattava Yhdysvaltojen esimerkkiä ja omaksuttava hyvin konservatiivinen lähestymistapa sääntelyyn: raja-arvoja ei aseteta erikseen nuorille ja vanhoille, vahvoille ja heikoille, vaan ainoastaan sen perusteella, kuinka paljon lapset sietävät, niin että alimpia mahdollisia raja-arvoja sovelletaan onnettomuuden sattuessa. Yhdysvaltojen suositukset ovat kymmenen kertaa matalammat kuin Euroopan komission ja Euratomin nykyiset suositukset. Katson, että teidän todella pitäisi tässä asiassa seurata minua ja Fiona Hallia.
Marisa Matias
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (PT) Arvoisa puhemies, minäkin ilmaisen aluksi tukeni niille kollegoille, jotka myöntävät, että kun puhumme elintarvikkeiden tai maaperän radioaktiivisesta saastumisesta, puhumme kansanterveysongelmasta. Tämä on itse asiassa keskeinen kysymys. Ensinnäkin liiallisen radioaktiivisuuden saastumisen vaikutukset tuntuvat terveystilanteessa, varsinkin syöpätapausten ja muiden terveysongelmien lisääntymisenä. Sen vuoksi ei ole mitään hyötyä käyttää oikeusperustaa, joka ei aseta kansanterveyttä tämän asian keskipisteeseen.
Me kaikki tiedämme, kuinka tärkeä tämä keskustelu on. Tiedämme sen Tšernobylin, mutta emme vain Tšernobylin ansiosta. Tšernobylin merkitys on itse asiassa siinä, että se on osoittanut tämän ongelman mittasuhteet ja sen, kuinka laajasti se voi vaikuttaa kansalaisten elämään. On ehdottoman tärkeää, että otamme opiksemme historian opetuksista. Siitä syystä tehtävänämme on luoda ehkäiseviä toimenpiteitä ja sääntöjä.
Mitä tulee nyt esitettyyn ehdotukseen, tämänpäiväinen keskustelu on mielestäni selvä. Ensinnäkin myönteistä on, että asetus yritetään tuoda kansanterveyden alan piiriin, kuten jo mainitsin. Toiseksi, yritämme päästä eroon tietyistä epäjohdonmukaisista ja joskus jopa mielivaltaisista toimenpiteistä. Kolmanneksi, aikomuksena on tehdä ajantasaistamismenettelystä ja päätöksenteosta avoimempaa ja demokraattisempaa.
Suurimpien sallittujen tasojen ongelma on kuitenkin jäljellä. Emme voi jatkaa heikoimmassa asemassa olevien ja pahiten kärsineiden ryhmien altistamista näin korkeille säteilytasoille. Enimmäistasojen on taattava kaikkien kansalaisten turvallisuus, ja me kaikki tiedämme, että tällaisia hengenvaarallisia tapauksia on joka valtiossa. Meillä Portugalissa esimerkiksi on Urgeiriçan tapaus.
On tärkeää, että otamme kaiken tämän huomioon.
Anna Rosbach
Arvoisa puhemies, olemme tekemässä eräitä tärkeitä ja tarpeellisia tarkistuksia elintarvikkeiden radioaktiivisen saastumisen raja-arvoihin. Minä kannatan luonnollisesti ehdotuksia, joilla varmistetaan kansalaisten mahdollisimman hyvä suojelu myös lääketieteellisten laitteiden suhteen. Sen vuoksi on selvää, että meidän on käytettävä kaikkea saatavilla olevaa uutta tieteellistä tietoa ja päivitettävä raja-arvot niitä vastaavasti, koska on itsestään selvää, että terveyden suojelun tason on EU:ssa oltava korkea. Lissabonin sopimus mahdollistaa eläinlääkintäalalla sellaisten elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuusvaatimusten yhteisten valvontatoimenpiteiden hyväksymisen, joiden välittömänä tarkoituksena on kansanterveyden suojeleminen, ja se on hyvä asia, koska on erittäin huolestuttavaa, että EU käyttää tällä hetkellä korkeampia raja-arvoja kuin Yhdysvallat. Radioaktiivinen säteily ei ole vaarattomampaa ihmisille, eläimille ja viljelykasveille Euroopassa kuin se on Yhdysvalloissa. Yleisesti ottaen tämä ehdotus osoittaa, kuinka tärkeää meidän on luoda selviä menettelyjä ja saattaa vanhat vaatimukset ajan tasalle. Tästä syystä kiitän esittelijää näistä erinomaisista ja merkittävistä tarkistuksista.
Csanád Szegedi
(HU) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Unkarin kansalaiset saivat valitettavasti ensi käden kokemuksia elintarvikkeiden vakavasta saastumisesta Tšernobylin ydinonnettomuuden aikana. Meidän on tehtävä kaikkemme estääksemme Tšernobylin katastrofin kaltaisten kauheiden tapahtumien toistuminen. Yksi osatekijä tässä ehkäisemisessä on se, että nykyisissä toiminnassa olevissa ydinvoimaloissa on tehtävä äärimmäisen tiukkoja tarkastuksia. Tulevaisuutta silmälläpitäen katson kuitenkin, että hyväksyttävä ratkaisu olisi painottaa uusiutuvia energialähteitä eikä lisätä vaan vähentää mahdollisimman paljon ydinenergian roolia energiahuollossa. Tämä on joka tapauksessa välttämätöntä Euroopan unionin energiaturvan kannalta. Tämä on ainoa tapa, jolla voimme parantaa omaa turvallisuuttamme.
Meidän ei tarvitse tukea ja ottaa huomioon ydinenergiateollisuutta, vaan ainoastaan Euroopan kansalaisten, valitsijoidemme, terveys ja se, mikä on heille hyväksi ja pahaksi. Katson, että onnettomuussuunnitelman laatiminen mahdollisen katastrofin varalle on tärkeää, mutta pidän ensisijaisena tehtävänämme selkeästi riskien vähentämistä ja jopa minimoimista. Se on mahdollista: se edellyttää vain poliittista tahtoa ja asianmukaista päättäväisyyttä myös parlamentin jäsenten taholta. Meidän on puututtava ongelman syihin eikä odotettava katastrofia toimettomina.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, on yleisesti tunnettu tosiasia, että Tšernobylin katastrofi ja sitä seurannut elintarvikkeiden radioaktiivinen saastuminen yllätti naapurivaltiot vuonna 1986. Onneksi Euroopan unioni otti opikseen siitä ja asetti raja-arvot vastaavien onnettomuuksien varalle. Tiedetään, että radioaktiivinen saastuminen voi joissakin elintarvikkeissa olla huomattavaa vuosien ajan, vaikka sitä ei voida nähdä, maistaa eikä haistaa. Juuri tämä on ongelma, kun vuosisatoja radioaktiivisuudelle altistuneilta alueilta peräisin olevia saastuneita elintarvikkeita, kuten marjoja ja sieniä, paitsi kulutetaan paikallisesti, myös myydään vapaasti turvallisina elintarvikkeina muutoin saastumattomille alueille.
Radioaktiivisten elintarvikkeiden seuraukset, jotka ovat erityisen vaarallisia raskaana oleville naisille, sairaille, pienille lapsille ja ikääntyneille, ilmenevät usein vasta vuosien tai jopa vuosikymmenten kuluttua. Nykytietämys viittaa siihen, että mitään säteilytasoja ei voida luokitella täysin varmasti vaarattomiksi. Monien uusien sairauksien, kuten allergioiden, syiden tutkimus on vasta lapsenkengissä; tästä huolimatta elintarvikkeita säteilytetään edelleen. Lisäksi kukaan ei ole pohtinut tämän ja geenitekniikan mahdollista vuorovaikutusta.
Jos herkimpiin ryhmiin kuuluvat ihmiset eivät edelleenkään voi turvallisesti syödä suuria määriä kotimaisia sieniä kokonaista 25 vuotta Tšernobylin onnettomuuden jälkeen, on ehdottomasti tullut aika paitsi sulkea ydinvoimalat myös lopettaa kaikki ydinkokeet. Viime kädessä kaikki tämä on turhaa, jos elintarvikkeiden tarkastukset saastuneilla alueilla ja niiden ympäristössä eivät toimi kunnolla.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Arvoisa puhemies, katson, että Euroopan unionin kansalaisten terveyden suojelun asianmukaisen tason takaamiseksi radioaktiivisen saastumisen tapahtuessa sekä demokraattisen legitiimiyden antamiseksi tämän asetuksen hyväksymiselle on asetettava turvallisuusvaatimuksia, joilla suojellaan työntekijöiden ja muun väestön terveyttä, ja varmistettava, että niitä sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa unionin päätösten mukaisesti. Jäsenvaltiot vastaavat myös tässä asetuksessa kansalaisten suojelemiseksi radioaktiiviselta saastumiselta asetettujen tasojen noudattamisen valvonnasta valvomalla sekä elintarvikkeiden että rehujen turvallisuusmääräyksiä ja seuraamalla ympäristömuuttujia. Näin taataan suurimpien sallittujen tasojen noudattaminen, turvallisuus sekä radioaktiivisen saastumisen riskien hallinta.
João Ferreira
(PT) Arvoisa puhemies, vakavuutensa ja rajatylittävän luonteensa vuoksi ydinonnettomuus tai jokin muu säteilytila edellyttää selvästi koordinointia ja ponnistusten yhdistämistä sekä yhteisten menettelyjen laatimista, jotta ihmisiin ja ympäristöön kohdistuvat vaikutukset voidaan rajoittaa mahdollisimman vähiin.
Koordinoinnin tarve ulottuu myös elintarvikkeiden saastumisen suurimpien sallittujen tasojen asettamiseen. Emme kuitenkaan voi hyväksyä näkemystä, jonka mukaan kansalaisten etujen palvelemiseksi ja katastrofin jälkeisten tilanteiden hallinnan parantamiseksi on rajoitettava jäsenvaltioiden osallistumista ja toimintavaraa. Päinvastoin, juuri jäsenvaltiot ovat vastuussa kansalaistensa terveyden turvaamisesta ja suojelemisesta.
Tämä koskee erityisesti hätätilanteita, ja sen vuoksi niiden on voitava halutessaan hyväksyä tiukempia suojelun tasoja. Sen on kaikissa suhteissa oltava riippuvaista niiden kyvystä toteuttaa hätätoimenpiteitä kansalaisten terveyden ja ympäristön turvaamiseksi.
Michel Barnier
komission jäsen. - (FR) Arvoisa puhemies, on asioita, joita voin sanoa poliitikkona ja kansalaisena, ja asioita, jotka minun on sanottava oikeudellisesta näkökulmasta komission puolesta. Jäsen Harms, te mainitsitte minun olevan ranskalainen, mutta minä aion mennä vielä pidemmälle. Olen ollut kiinnostunut näistä asioista jo hyvin kauan.
Jouduin käsittelemään näitä saastunutta maaperää koskevia kysymyksiä ollessani Ranskan ympäristöministeri. Luulen, että olin jopa yksi niistä harvoista ministereistä, jotka vuosina 1993 ja 1994 matkustivat Tšernobyliin ja kävivät 17 sekunnin ajan sarkofagin alla. En ole unohtanut vierailuani Pripyatiin, aavekaupunkiin, jossa verhot ovat yhä ikkunoissa ja lasten leluja lojuu ympäriinsä. En ole unohtanut sitä.
Ranskalaisena poliitikkona laadin eurooppalaista ympäristöturvallisuusaloitetta. Kirjoitin jopa kirjan, maailman suurimpien riskien karttakirjan, jossa kuvailtiin kaikkia saastumisen ja erityisesti radioaktiivisen saastumisen riskejä niissä paikoissa, joissa on epäasianmukainen riskinoton kulttuuri. Näin ollen nämä ovat asioita, joista olen kiinnostunut, jäsen Harms. Toimin myös suhteellisen äskettäin Ranskan maatalousministerinä. Ihmisten turvallisuus ja terveys, väestön ja kuluttajien suojelu sekä eläinten terveys, joka myös on tärkeää, ovat kaikki minua kiinnostavia aiheita, ja voin ymmärtää, miksi parlamentin jäsenet ovat vielä näin myöhään tarkkaavaisia ja valppaita niiden suhteen.
Kuten jäsen Beletille sanoin, olen tästä syystä henkilökohtaisesti kuunnellut tarkasti yksimielisesti ilmaisemianne huolenaiheita, ja välitän ne komission puheenjohtajalle ja kollegoilleni.
Tämä on se, minkä voin teille sanoa, minkä olen teille juuri kertonut ja mihin olen sitoutunut. Sitten on se, mikä minun on sanottava teille oikeudellisesta näkökulmasta, sekä ne kaksi seikkaa, joihin komission kanta, joka muodostuu yksikkömme ja kollegojeni Šefčovičin ja Oettingerin tekemästä oikeudellisesta arvioinnista, perustuu.
Nämä kaksi seikkaa ovat ensinnäkin se, että Euratom-sopimus sisältää asianmukaisen oikeusperustan radioaktiivista saastumista koskeville terveydensuojelusäännöille - ja ne säännöt ovat ensisijaisia - ja toiseksi se, että kaikkien kolmen toimielimen on noudatettava uudelleenlaatimista koskevaa toimielinten välistä sopimusta - ja sanon tämän luonnollisesti komission puolesta. Nämä ovat ne seikat, joihin komissio perusti arviointinsa ja kollegiona edustamansa kannan, jonka mukaan nämä tarkistukset on hylättävä.
Haluan myös sanoa teille, jäsen Harms, ja kaikille kollegoillenne, että olen kuunnellut tarkkaavaisesti ja välitän huolenne omille kollegoilleni.
Ivo Belet
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kunnioitan teitä erityisesti aikanaan Tšernobyliin tekemänne vierailun antaman kokemuksen ja luonnollisesti myös maataloutta koskevan asiantuntemuksenne vuoksi, mutta Euroopan parlamentin on vastustettava jyrkästi komission yhteistä näkemystä.
Viittasitte Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioihin muissa asioissa. Ne ovat kuitenkin eri asia, ja haluaisimme kyseenalaistaa ne parlamentin oikeudellisten asioiden valiokunnan yksimielisellä, yhteisymmärrykseen perustuvalla näkemyksellä, jonka mukaan oikeusperusta olisi vaihdettava ja mukautettava Lissabonin sopimuksen uuteen institutionaaliseen toimintaympäristöön. Tässä ei ole kyse toimielinten välisestä valtataistelusta; kyse on kansalaisten terveydestä, yhdestä Lissaboniin sopimuksen pilareista.
Tästä syystä pahoittelemme, että komissio pitää kiinni näkemyksestään. Toistan, että tämä ei ole syytös teitä vastaan, päinvastoin, mutta katsomme, että valtava mahdollisuus on menetetty. Sen vuoksi parlamentti pidättää itsellään oikeuden tarkastella tätä konsolidoitua säädöstä laajemmassa yhteydessä. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, nykyisissä järjestelyissä radioaktiivista saastumista sisältävän onnettomuuden varalta ei oteta lainkaan huomioon nykyistä institutionaalista tilannetta. Ehdotukset, joita Euroopan parlamentti huomenna esittää ja jotka toivottavasti hyväksytään suurella enemmistöllä, muodostavat huomattavan parannuksen nykyiseen lainsäädäntöön, joka todella ei enää ole asianmukainen.
Esitän teille konkreettisen esimerkin, arvoisa komission jäsen, jos jaksatte kanssani vielä hetkisen: pyydämme nimenomaisesti komissiota arvioimaan liitteissä asetetut tasot; pyydämme, että arvion suorittavat kansanterveyden ja elintarviketurvallisuuden asiantuntijat. Nämä säännöt, arvoisa komission jäsen, ovat peräisin 1980-luvun lopulta, jolloin vierailitte Tšernobylissä. Tarkistuslauseke, jota parlamentti huomenna vaatii, ei tule hetkeäkään liian aikaisin. Kiitän teitä tarkkaavaisuudestanne ja sitoutuneisuudestanne.
Puhemies
- (EN) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna keskipäivällä (tiistaina 15. helmikuuta 2011).
