Dogajanja na področju sedanje dolžniške krize in odziv EU (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka sta izjavi Sveta in Komisije o dogajanjih na področju sedanje dolžniške krize in odzivu EU.
András Kármán
predsedujoči Svetu. - Gospod predsednik, popolnoma razumem veliko zanimanje v tem parlamentu za ukrepe, ki se izvajajo v Uniji in zunaj nje za spopadanje z izzivi, s katerimi se srečujejo nekatere države članice na področju svojih javnih financ.
Svetovna finančna kriza je pomembno vplivala tako na prihodke kot na odhodke v vseh naših državah, čeprav sta obseg in narava tega vpliva v posameznih primerih različna, zelo različna pa je tudi zmožnost posameznih držav članic za spopadanje s posledicami.
Prva stvar, ki bi jo rad poudaril, je, da so predvsem države članice odgovorne za zagotavljanje, da so njihove javne finance vzdržne in stabilne. Podobno morajo same zagotoviti, da so njihova gospodarstva konkurenčna, prožna in odporna. To seveda ne pomeni, da tudi javne finance in gospodarska uspešnost niso vprašanja skupnega interesa.
Smo del Unije in naša gospodarstva so medsebojno povezana na več načinov: prek enotnega trga in v številnih primerih prek skupne valute in globlje gospodarske povezanosti, ki jo ta pomeni. Bolj splošno smo vsi zavezani medsebojni solidarnosti, ki temelji na želji po zaščiti in spodbujanju širšega evropskega interesa. To pomeni, da si vsi želimo stabilnega in močnega gospodarstva v EU kot celoti in, znotraj nje, zlasti v evrskem območju. To mora, kadar je treba, vključevati sprejemanje ukrepov za zagotavljanje stabilnosti posameznih držav članic.
Za to imamo na razpolago številne instrumente. Imamo mehanizem usklajevanja, katerega namen je zagotoviti, da prav vse države članice izvajajo ustrezne gospodarske in proračunske politike. Te se posodabljajo in krepijo in veseli me, da pogajanja med Svetom in Parlamentom dobro napredujejo. Imamo tudi dostop do evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo, ki lahko vsaki državi članici, v evrskem območju ali zunaj njega, zagotovi podporo na ravni EU.
Poleg tega so bili posebej za države evrskega območja vzpostavljeni nadaljnji instrumenti, ki se še naprej razvijajo. Grčija je prejela sveženj usklajenih dvostranskih posojil držav članic ter posojilo Mednarodnega denarnega sklada. Irska je prejela sveženj dvostranskih posojil, posojilo iz evropskega instrumenta za finančno stabilnost in tudi posojilo Mednarodnega denarnega sklada. Pripravlja se tudi sveženj pomoči za Portugalsko, ki bo prav tako zajemal pomoč Evrope in Mednarodnega denarnega sklada.
Tudi ministri držav članic evrskega območja zaključujejo tehnične podrobnosti evropskega mehanizma za stabilnost, ki naj bi bil uveden leta 2013 kot stalni mehanizem za finančno pomoč in bo nadomestil evropski instrument za finančno stabilnost. V tem postopku sodelujejo tudi države članice zunaj evrskega območja.
Zdaj bi se rad na kratko posvetil razmeram v treh državah evrskega območja, ki sem jih že omenil. Vendar pa bi moral omeniti, da se že od začetka o številnih vprašanjih, povezanih s temi državami članicami, razpravlja zunaj redne sestave Sveta ECOFIN, kar odraža posebne značilnosti teh držav kot članic evrskega območja. Predsednik Euroskupine bi vam lažje kot jaz povedal nadaljnje podrobnosti mnogih točk.
Prvič, Irska. Po dogovoru o splošnemu programu pomoči za Irsko v višini 85 milijard EUR decembra lani, so irske oblasti prevzele veliko količino dela za izvajanje programa prilagajanja, na katerega je bila vezana finančna pomoč. Ta program je nova vlada redno preverjala. Svet ECOFIN bo pregledal skladnost s programom v prvem četrtletju na svojem zasedanju naslednji četrtek, 17. maja. O tej razpravi vam vnaprej ne morem veliko povedati, a splošna ocena bo verjetno ta, da so rezultati Irske v skladu s pričakovanji.
Vendar pa nekateri posebni izzivi ostajajo. Irska se bo morala zlasti držati močne fiskalne prilagoditve in tudi zagotoviti prihodnjo stabilnost svojega finančnega sektorja.
Drugič, Grčija. Grčija je od zelo težavnega položaja lansko leto zelo napredovala in njen trud bi morali pohvaliti. Spopadala se je z zastrašujočim izzivom in pokazala je neomajno zavezanost in jasen namen. Program prilagajanja na splošno dobro poteka. V zadnjem poročilu o izvajanju, ki so ga marca skupaj pripravili Komisija, Mednarodni denarni sklad in Evropska centralna banka, je bilo ugotovljeno, da bil pri programu dosežen nadaljnji napredek proti njegovim ciljem. Uvajajo se nekatere od reform, ki so potrebne za dosego srednjeročnih ciljev programa. V poročilu so prav tako opredeljena nadaljnja področja, na katerih so potrebne reforme, da bi oblikovali kritično maso, potrebno za zagotovitev fiskalne vzdržnosti in oživitve gospodarstva. Komisija, Evropska centralna banka in Mednarodni denarni sklad še naprej pozorno spremljajo napredek pri izvajanju programa prilagajanja. Naslednji pregled je predviden za ta mesec.
Države članice, ki sodelujejo pri dvostranskem posojilu, so se marca dogovorile, da bodo obrestno mero znižale za 1 % in da bodo podaljšale zapadlost posojil. Tudi to je napredek. Zdaj se razpravlja o tehničnih podrobnostih izvajanja tega dogovora.
In nazadnje še Portugalska. Portugalska prehodna vlada je 6. aprila naznanila, da namerava zaprositi za finančno pomoč Evropske unije. To se je zgodilo po obdobju močnega pritiska finančnih trgov. Vendar pa je Portugalska doživljala tudi obdobje politične nestabilnosti, ki je, kot vemo, pripeljala do odstopa vlade 24. marca. Portugalski parlament je pred tem zavrnil nov sveženj fiskalne sprave, ki ga je predlagala vlada. Pogajanja med trojko in portugalskimi oblastmi so se zdaj zaključila in dogovarjajo se o memorandumu o soglasju o političnih pogojih, povezanih s finančno pomočjo.
Finančna sredstva za triletno obdobje bodo znašala približno 78 milijard EUR. V skladu s priporočili ministrov Sveta ECOFIN na neuradnemu srečanju, ki je potekalo aprila v Budimpešti, program zajema reformo na številnih področjih, vključno z javnimi financami, trgom dela in proizvodnje ter finančnim sektorjem. Mislimo, da so taki ukrepi bistveni za potencial rasti in večjo gospodarsko stabilnost. Pričakuje se, da bo tudi končni finančni sveženj potrjen na srečanju Sveta ECOFIN naslednji teden.
To je le kratek pregled ukrepov, sprejetih za obravnavanje vpliva svetovne finančne krize na EU in zlasti tri države članice. Kot sem povedal na začetku, madžarsko predsedstvo ni neposredno vključeno v vsa podrobna pogajanja, od katerih jih je bilo nekaj v pristojnosti Euroskupine.
Vendar pa se je predsedstvo zavezalo izpolnitvi svojega dela naloge, in sicer pomoči pri zagotavljanju, da se izvajajo vsi potrebni ukrepi za obravnavanje sedanjih težav. Mislimo, da je to bistvenega pomena, če želimo dolgoročno povečati konkurenčnost Evrope in s tem zagotoviti močno vlogo, ki jo Evropa kot celota potrebuje.
Olli Rehn
član Komisije. - Gospod predsednik, sedanji gospodarski obeti za Evropo so precej dualistični. Po eni strani je prišlo do oživitve v realnem gospodarstvu, ki postaja vse bolj trdna in neodvisna. Po drugi strani pa je ta neenakomerna in še vedno se spopadamo s pretresi na finančnih trgih, zlasti na trgih državnega dolga.
Tako je zdaj ključna naloga gospodarske politike EU zadržati krizo državnega dolga in tako zaščititi oživitev, ki poteka v realnem gospodarstvu Evrope. Zdaj, ko bo na srečanju ministrov za gospodarstvo in finance Euroskupine naslednji ponedeljek sprejet program EU in Mednarodnega denarnega sklada za Portugalsko, začenjamo novo poglavje tega nujnega prizadevanja.
Prejšnji teden je portugalska vlada predstavila program gospodarske reforme, ki je sledil našim produktivnim pogajanjem z vlado, opozicijo, civilno družbo, socialnimi partnerji in akademskim svetom. Ti pogovori se odražajo v programu. To je portugalski program, ki si zasluži podporo Evropske unije in Mednarodnega denarnega sklada. Naša skupna pomoč v višini 78 milijard EUR je znak močne zavezanosti pomoči Portugalski in ohranjanju finančne stabilnosti Evrope.
To je zahteven, a pravičen in potreben program prilagajanja. Zanj bodo potrebna močna prizadevanja portugalskih državljanov. Pri njegovi pripravi je bilo veliko pozornosti namenjene socialni pravičnosti in zaščiti ranljivih. Evropa Portugalski stoji ob strani zaradi države same in zaradi gospodarske stabilnosti v Evropi.
Glede na nedavna dogajanja bi bilo napačno reči, da dolžniška kriza evropskega gospodarstva ne bremeni več, prav tako pa bi bilo napačno trditi, da se EU ni odzvala na krizo. Razmislite o tem: pred samo enim letom so se države članice v evrskem območju dogovorile o pogojnem posojilnem svežnju za Grčijo, da bi preprečile zlom našega finančnega sistema. V tem enem letu, od maja lani do danes, smo oblikovali učinkovite mehanizme za stabilnost, ki so bili najprej začasni, leta 2013 pa bodo postali stalni. V vseh državah članicah izvajamo zelo sistematičen program javnofinančne konsolidacije in te so zavezane drznim strukturnim reformam za povečevanje rasti in ustvarjanja delovnih mest.
Z vašo aktivno podporo obravnavamo sistemske pomanjkljivosti pri gospodarskem upravljanju EU, da bi se pripravili na korenito spremembo na področju oblikovanja politik Evropske unije. Z vašo podporo obravnavamo tudi pomanjkljivosti našega povezanega finančnega trga s strožjo finančno ureditvijo in uvedbo nove strukture nadzora.
Na tej točki finančno stabilnost ohranjamo z mehanizmi za stabilnost EU in Evropskega denarnega sklada in zlasti z ukrepi držav članic - predvsem ranljivih držav članic. Kljub temu nekateri ljudje trdijo, da strategija kriznega upravljanja, zlasti v zvezi z Grčijo, ni uspešna. S tem pogledom se ne strinjam. Prvi - in glavni - cilj naše strategije je bil preprečiti ponovni šok, kot je bil tisti, ki je sledil zlomu banke Lehman Brothers septembra 2008 in je pripeljal do finančne krize in gospodarske recesije po vsem svetu. To smo naredili in tako zaščitili oživitev, ki poteka v realnem gospodarstvu Evrope.
Drugič, stisko na trgih državnega dolga nam je v veliki meri uspelo omejiti na tri države v programu. Kot je razvidno iz razmika obveznic, se Španija od teh držav oddaljuje zaradi svojega odločnega ukrepanja na fiskalnem, finančnem in strukturnem področju.
Tretjič, programa v Grčiji in na Irskem sta še na dokaj začetnih stopnjah. Grški program poteka že eno leto, tisti na Irskem, ki bo trajal tri leta, pa približno pet mesecev. Obe državi izvajata zelo velikopotezne programe javnofinančne konsolidacije, strukturne reforme in finančne sanacije. Naša misija za pregled je zdaj v Atenah z Evropsko centralno banko in Mednarodnim denarnim skladom, da bi ocenila izvajanje programa in pripravila posodobljeno analizo vzdržnosti dolga Grčije. Delo se bo zaključilo v prihodnjih tednih, kar bo omogočilo odločitve, ki bodo temeljile na dobrem poznavanju dejstev.
V vsakem primeru je jasno, da mora Grčija, čeprav je bil njen fiskalni napor lansko leto brez primere - več kot 7 % BDP ali 20 milijard EUR - resno okrepiti izvajanje gospodarskih reform, doseči napredek pri programu privatizacije in nato zagotoviti njegovo popolno izvajanje.
Nadvse potrebno in nujno je, da se domači spori pustijo ob strani in da se doseže podpora vseh strank za oživitev Grčije. Utopično je misliti, da so obstajale resnične alternative programu gospodarske reforme. To je zato resničen preskus verodostojnosti grških političnih sil, tako vlade kot opozicije, in, nazadnje, volje grških državljanov.
Sedanja stopnja krize je tesno prepletena kombinacija krize državnega dolga in šibkosti bančnega sektorja. Ne moremo rešiti ene, ne da bi rešili drugo; rešiti moramo obe hkrati. Zato je treba zaključiti sanacijo bančnega sektorja, da se zaščiti zagotavljanje kredita realnemu gospodarstvu, podjetjem, gospodinjstvom in posameznim državljanom. Izvaja se nov krog bančnih testov izjemnih situacij. Rezultati se bodo uporabili za usmerjanje potrebnega prestrukturiranja in dokapitalizacije bančnega sektorja. Pred objavo rezultatov bodo morale države članice predstaviti svoje strategije za morebitno prestrukturiranje ali dokapitalizacijo svojih ranljivih institucij. Tovrstni načrti bi se morali pripraviti čim prej in vsebovati bi morali podroben časovni okvir.
Na koncu bi povedal, da temeljne reforme finančne ureditve in gospodarskega upravljanja v Evropski uniji korenito spreminjajo gospodarsko in finančno strukturo Evrope. V bližnji prihodnosti bo s celotnim sklopom novih pravil zagotovljena podlaga za stabilno, trajnostno rast in ustvarjanje delovnih mest.
Do takrat pa moramo nadaljevati svoje delo, da bi ohranili finančno stabilnost in tako zaščitili gospodarsko oživitev v Evropi, ki je ključna za trajnostno rast in izboljšanje zaposlovanja. Za to so še vedno potrebne zelo težke odločitve na evropski in nacionalni ravni. Verjamem, da bomo dovolj modri in pogumni za sprejetje takšnih odločitev.
Corien Wortmann-Kool
v imenu skupine PPE. - (NL) Gospod predsednik, ministru, gospodu Kármánu, in komisarju Rehnu bi se rada zahvalila za njuno razlago, glede na to, kar smo videli v zadnjih tednih. Če je zaupanje v trg šibko, ima vsaka sled dvoma neposredne posledice za tiste države, ki so že tako v težkem položaju, in tako tudi na evro kot celoto. Na žalost je to postalo očitno prejšnji konec tedna in potem je bilo v tisku zanikano, da je prišlo do skrivnega sestanka, kar pa je pomenilo dvojni udarec za že krhko zaupanje. Upam, da se bodo vpletene strani iz tega zelo hitro kaj naučile.
Gospod predsednik, lahke izbire in neboleče rešitve že kar nekaj časa niso več na voljo. Podporni ukrepi za Grčijo, Irsko in Portugalsko morajo biti odločni, da bomo lahko ponovno vzpostavili finančno in gospodarsko stabilnost. S svežnjem moramo utreti pot za vzdržne javne finance in gospodarsko rast. Zato bi rada pozvala Svet in Komisijo, naj razmišljata širše in ne le o potrebah po financiranju teh držav v naslednjem letu, da bi se izognili ponovnemu spopadanju z enakimi težavami čez eno leto.
Gospod predsednik, pomembno je, da junija sprejmemo odločitve glede velikopoteznega zakonodajnega svežnja, katerega namen je krepitev gospodarskega upravljanja v Evropi, da bi ponovno pridobili zaupanje trgov in tudi zagotovili rast in delovna mesta za vse naše državljane ter povečali povezanost naših gospodarstev. Zato bi rada pozvala Svet, naj podpre ambicijo Parlamenta, da se zagotovi večja odgovornost in več javnih razprav v tem parlamentu, večja vključenost nacionalnih parlamentov ter da se odpravi mešetarjenje v Svetu, kadar stališče Komisije ni po njegovem okusu. Ta sveženj mora poleg močne ekonomske veje vsebovati tudi močno monetarno vejo, vključno s strategijo Evropa 2020, da se zaščiti naše socialno tržno gospodarstvo za vseh 27 držav članic. Zato vas pozivam, da na srečanju Sveta za ekonomske in finančne zadeve (ECOFIN) naslednji teden pokažete svojo odločnost.
(Govornica se je strinjala, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8))
Barry Madlener
(NL) Gospod predsednik, imam vprašanje za gospo Wortmann-Kool. Kako je mogoče, da kot nizozemska poslanka niti ne omenite nezaslišanega dogodka, ko nizozemski finančni minister ni bil povabljen na vrhunsko srečanje prejšnji teden? Kako je mogoče, da kot nizozemska poslanka niti ne omenite dejstva, da Nizozemska toliko plačuje, in kako je mogoče, da popolnoma izdate interese nizozemskih davkoplačevalcev s tem, da z več milijardami denarja davkoplačevalcev polnite sode brez dna?
Corien Wortmann-Kool
(NL) Gospod predsednik, jasno sem povedala, kaj je potrebno za ponovno vzpostavitev zaupanja. Poenostavljene rešitve gospoda Madlenerja bi poslabšale - prej kot izboljšale - ne le položaj nizozemskih državljanov, temveč tudi državljanov vseh naših držav članic. Precej zaskrbljujoče se mi zdi, da gospod Madlener še vedno ni dojel tega dejstva.
Anni Podimata
Gospod predsednik, gospod komisar, glede na to, da bo kmalu minilo eno leto od dogovora o grškem programu reform, in glede na dejstvo, da je bil ravno včeraj naznanjen program za Portugalsko mislim, da je pomembno, da ocenimo sedanje stanje, kaj smo storili pravilno in kje smo delali napake in zgrešili svoj namen. Eno leto kasneje sta torej poleg Grčije še dve državi evrskega območja, Irska in Portugalska, poiskali pomoč mehanizma za podporo, saj ne moreta zagotoviti potrebnih finančnih sredstev na trgih. Posebnosti in različne težave vsake države se nedvomno odražajo v različnih programih reform, ki pa temeljijo na osnovni filozofiji: na popolnem poudarku na hitri proračunski reformi.
Gospod komisar, v primeru Grčije pa je kljub vsemu, kar je bilo doseženega, kot ste večkrat poudarili, z zmanjšanjem primarnega primanjkljaja za 7 točk in 5-odstotnim zmanjšanjem splošnega primanjkljaja, dejstvo, da je bila recesija globlja, kot je bilo predvideno leta 2010, pomenilo manj prihodkov za državo. To je prvi podatek za oceno, če se strinjamo, da je cilj programov premagati proračunsko in gospodarsko krizo in ne ustvariti kulture kaznovanja, ki vodi v evroskepticizem v Evropi. Drugi podatek za oceno je, da se kljub prizadevanjem trgi ne odzivajo. Vendar pa odločitve Evropske unije niso bile neuspešne le pri prepričevanju trgov; v nekaterih primerih so razmere še poslabšale, kot se je na primer zgodilo z znano odločitvijo iz Deauvilla o sodelovanju zasebnikov pri stalnem mehanizmu za podporo, ki naj bi bil vzpostavljen leta 2013. Zaključek tega je, da obstaja nevarnost, da strah, ki ga še danes širijo trgi in bonitetne agencije, lahko izniči kakršen koli uspeh programov proračunskih reform. V zadnjih nekaj dneh smo s scenariji o prestrukturiranju in celo stečaju in/ali izstopu države iz evrskega območja, ki še vedno krožijo, dosegli točko, ko razpravljamo o zadevah, ki bi se nam še pred kratkim zdele nepredstavljive.
Gospod komisar, ker vem, kako ste navezani na Evropo, mislim, da se boste strinjali z mano, da bodo rešitve, o katerih danes razpravljamo, o tem, kako bomo premagali to krizo, nedvomno pomembno poglavje v evropski zgodovini. Danes ustvarjamo razmere, v katerih bo napisan epilog. Verjamem in upam, da vsi občutimo, da so to zgodovinski trenutki in da epilog o prihodnosti Evropske unije in ekonomske in monetarne unije ne bo črn, temveč bo pomenil pogumen in odločen korak, s katerim bo Evropa postala bolj povezana, enotnejša in še močnejša.
Carl Haglund
Gospod predsednik, moji kolegi poslanci so pravkar povedali, da je eno leto primerno obdobje za oceno in sam lahko sporočim novice iz Finske, kjer bo, upam, nocoj naznanjeno, da bo finski parlament podprl sveženj finančne pomoči za Portugalsko. Upam, da se bo to zgodilo, a ne bi se smeli še začeti veseliti. Upamo lahko, da se bo to zgodilo, in moja stranka vsekakor podpira to potezo.
Na kratko se bom posvetil dejstvu, zakaj na se na Finskem zdaj obotavljamo glede tega, ali naj Portugalsko podpremo ali ne. Eden od razlogov za to je - pri tem nagovarjam Svet in čeprav vem, da madžarsko predsedstvo morda ni krivo za to, bo moralo biti sel -, da se težke odločitve stalno sprejemajo kot majhne delne odločitve, ker nam ne uspe rešiti celotne težave hkrati. Morda tudi tega ni tako lahko narediti in razumem, da ne obstaja nobena preprosta in absolutna rešitev, a dejstvo, da smo stalno prisiljeni sprejemati majhne in težke delne odločitve, pomeni, da ima na primer finski parlament vse manj političnega potrpljenja in volje. Na žalost se zdi, da to velja tudi za druge nacionalne parlamente. To je glede na dejstvo, da imamo verjetno pred seboj več težkih odločitev, vključno z odločitvijo v zvezi z razmerami v Grčiji, zaskrbljujoče in obstaja nevarnost, da bomo v nekem trenutku obtičali. Zato mora Svet verjetno razmisliti o bolj velikopotezni strategiji, kot je ta delna strategija, ki jo trenutno izvajate. Če tega ne storite, se ne bomo rešili iz tega položaja. Potrebujete novo strategijo, saj sedanja ni uspešna. Hvala.
Vicky Ford
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, krize državnega dolga ne bomo rešili, dokler ne bomo uredili vprašanja bank, in tega ne moremo storiti, če se pri testih izjemnih situacij regulatorjev ne prizna, da kriza državnega dolga obstaja. Obstaja tudi kriza zaupanja javnosti. Nekatere države so rešile svoje banke z ogromnimi stroški za davkoplačevalce, brez kakršne koli pomoči EU. Razumem, zakaj ta javnost zdaj sprašuje, zakaj bi morala financirati reševanje v drugih državah.
Predlogi za reformo na Portugalskem prejšnji teden so vsebovali nekaj pozitivnih priporočil za izboljšanje konkurenčnosti, a razmere v Grčiji se zdijo grozne. Voditelji evrskega območja nam govorijo, da ni prestrukturiranja grškega dolga, toda od kdaj odlog odplačila ni prestrukturiranje?
Če javni posojilodajalci podaljšajo zapadlost, to ni le premikanje ležalnikov na Titaniku: s tem se javni posojilodajalci pod palubo potapljajo skupaj z ladjo, zasebne upnike pa se rešuje z rešilnimi čolni.
Sven Giegold
Gospod predsednik, gospod Rehn, najprej bi rad povedal, da se, kot ste to sami opisali, razmere res slabšajo. V evrskem območju se razlike med državami, ki kažejo znake oživitve, in tistimi, ki so v bolj negotovem položaju, večajo. Tudi stroški podpiranja šibkejših držav nenehno naraščajo.
Glede na te razmere imam nekaj vprašanj za vas kot komisarja, pristojnega za ekonomske in monetarne zadeve. Na računih TARGET2 sistema Evropske centralne banke se je nabralo za več kot 400 milijard EUR obveznosti centralnih bank. Razlog za to je, da trg kapitala bank še ne financira ustrezno. Kakšno je vaše mnenje o teh nenačrtovanih obveznostih v sistemu evra?
Glavna težava, ki nam preprečuje napredek pri prestrukturiranju dolga je, da bančni sistem, kot je povedala tudi gospa Ford, ni bil ustrezno reformiran. Predlog o evropskem sistemu za prestrukturiranje je bil odložen. Kdaj bo Komisija vložila ta predlog? Kako vi, kot komisar, pristojen za ekonomske in monetarne zadeve, gledate na to zamudo? Kako si prizadevate, da bi zadeve pospešili?
Prav tako je postalo jasno, kot smo v Skupini Zelenih/Evropske svobodne zveze že dolgo napovedovali, da ukrepi za podporo Grčiji in Portugalski ne bodo začeli učinkovati, dokler se makroekonomske razmere v evrskem območju ne izboljšajo. Te države so še vedno podvržene naraščajočemu bremenu obresti. V nekaterih od teh držav naraščata izvoz in odtok kapitala. Med nekaterimi evropskimi partnericami teh držav, zlasti med močnimi državami v evrskem območju, še vedno obstaja pomanjkanje povpraševanja. Naraščajo tudi cene virov in hrane, vsaj če ne upoštevamo nedavnih vzponov in padcev.
Rad bi vedel, kakšne ukrepe še imamo poleg reševanja teh držav in finančne pomoči, da bi te države z makroekonomskega vidika razbremenili na področju zmanjšanja davkov, zunanjega povpraševanja in obresti. Kako to dosegamo? Zato bi vas rad pozval, da pripravite močen sveženj, s katerim bomo izboljšali makroekonomske razmere v teh državah evrskega območja.
Za konec bi še povedal, da so ukrepi, ki so po mojem mnenju v nasprotju z duhom Pogodbe o delovanju Evropske unije, prizadeli najšibkejše države, med katerimi so Grčija, Portugalska in Španija, močnejše, bogatejše države pa še niso prevzele svojega dela bremena. Kakšne ukrepe boste sprejeli, da bi spodbudili bogate države, da prispevajo k stroškom te krize?
Ilda Figueiredo
Gospod predsednik, tukaj rada bi izrazila svojo globoko ogorčenost in omenila proteste, ki potekajo na Portugalskem proti politikam, ki so nas privedle do krize, ki jo zdaj doživljamo, in zlasti proti resničnemu paktu podrejanja in agresije, ki ga je portugalskim državljanom vsilila tako imenovana trojka: Mednarodni denarni sklad (MDS), Evropska centralna banka (ECB) in Evropska komisija. Ti organi so bili zadolženi za sramotno dejanje zunanjega posredovanja, ki niti ne spoštuje pravic in izključnih pristojnosti portugalskega parlamenta niti ne upošteva dejstva, da smo v obdobju priprav na parlamentarne volitve.
Te politike so protisocialne, regresivne, ne upoštevajo razvoja in obsojajo portugalske delavce in državljane na brezposelnost, revščino, nerazvitost in skrajno odvisnost, s čimer Portugalsko spreminjajo v protektorat ali kolonijo sil Evropske unije. Poleg tega se vse to dogaja, ko že vemo, da takšni ukrepi ne rešijo težave, kot se je pokazalo v primeru Grčije.
Tudi če resnične odgovornosti politik EU - govorimo o nesmiselnih merilih Pakta za stabilnost in rast, politiki močnega evra ter smernicah in statutih ECB, v katerih se ne upoštevajo posebnosti šibkejših gospodarstev - v zvezi s sedanjim stanjem prikrivajo, nič ne opravičuje uporabe svežnja za Portugalsko, ki kaznuje portugalske državljane v zameno za posojilo, ki ga je treba odplačati po obrestnih merah, višjih od tistih, ki jih običajno zaračuna ECB. V nasprotju z vsem razglašanjem solidarnosti v predvolilnem obdobju imamo politiko socialnega nazadovanja in dolgotrajne gospodarske recesije.
Vse to nameravajo storiti le, da bi pomagali mednarodnim bankam, skupaj s peščico velikih podjetij in finančnih institucij na Portugalskem ter nekaj njihovimi lakaji. Zato tukaj pravimo, da je tudi samo evrsko območje v nevarnosti, da bi prihodnost Evropske unije lahko prinesla njegov razpad, da je potrebna sprememba politike ...
(Predsednik je prekinil govornico)
Predsednik
Gospa Figueiredo, bojim se, da moram izključiti vaš mikrofon. Opravičujem se vam za to, a kar precej ste prekoračili čas. Vendar pa imate na voljo dodatnih 30 sekund, če se strinjate, da odgovorite na vprašanje na podlagi modrega kartončka, ki ga bo zastavil gospod van Dalen.
Peter van Dalen
(NL) Gospod predsednik, gospo Figueiredo sem želel vprašati, ali je to, o čemer se je dogovorila vaša država, res tako slabo in zakaj ne bi zapustili evrskega območja, če je tako slabo biti v resničnem režimu, v katerem je treba celo prestrukturirati celotno gospodarstvo? Evro je močna valuta in za to morajo obstajati pogoji. Če vas to moti, bi morali oditi!
Ilda Figueiredo
(PT) Gospod predsednik, nesprejemljivo je, da se lahko zastavi takšno vprašanje, glede na to, da evropski voditelji niso mogli pravočasno priznati, da so bile njihove politike krive za zaostritev položaja Portugalske, ki je imela, kot je dobro znano, krhko gospodarstvo in je morala izvajati politiko močnega evra, ki služi interesom Nemčije, Francije in drugih, ne pa interesom Portugalske ali drugih držav s šibkejšimi gospodarstvi.
Zato se portugalski državljani borijo proti tej politiki, tako kot tudi grški državljani in delavci po Evropi. Drugačno politiko potrebujemo tudi tu, v Evropi.
Godfrey Bloom
v imenu skupine EFD. - Gospod predsednik, pripadam generaciji, imenovani baby boom. Rodil sem se takoj po vojni. Od takrat smo najbrž doživeli najdaljše obdobje miru in blaginje na svetovni ravni. Prihranil sem nekaj skromnega denarja, tako da bom svoji družini lahko nekaj zapustil, ko umrem - predvsem zato, ker nikoli nisem porabil več denarja, kot sem ga zaslužil. Bil sem preudaren in delal sem zmerno trdo.
Vedno se mi zdi, da politike popolnoma preseneti, kako se države zadolžijo. Naj to razložim, saj mislim, da tega v resnici ne razumete. To je zato, ker politiki dosledno porabljajo več denarja, kot ga pridobijo z obdavčitvijo - več denarja, kot ga sploh lahko pridobijo z obdavčitvijo -, večino katerega dejansko zapravijo. Razlog, zakaj govorimo o državah, ki so brez denarja - in dejansko so brez denarja - je, ker njihovi smešni, neučinkoviti in nevedni politiki dosledno porabljajo več denarja, kot ga lahko pridobijo. Potem si sposojajo in sposojajo in - kar je še huje - tiskajo denar, saj imajo politiki in njihove centralne banke stroj, ki tiska denar. Če to storite kot državljani, je to kaznivo dejanje. Za to bi vas zaprli, politiki in njihove centralne banke pa to počnejo ves čas.
Naj vam razložim, da so te države brez denarja. Brez denarja so zaradi svojih neumnih vlad in politikov. Nemoralno - nemoralno! - je zahtevati od navadnih davkoplačevalcev katere koli države, da odplačujejo dolg namesto politikov in bank, ki jim je spodletelo. Niso izpolnili obveznosti. Brez denarja so. Za božjo voljo, vsi priznajmo to.
(Govornik se je strinjal, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8))
Robert Goebbels
(FR) Gospod predsednik, rad bi vedel, ali se gospod Bloom zaveda, da je Španija manj zadolžena kot Združeno kraljestvo, da je bila Irska pred bančno krizo precej pod 60 % in da je s tem, ko se je zadolžila, da bi rešila svoje banke, v bistvu zaščitila denar britanskih bank.
Godfrey Bloom
Popolnoma prav imate. Nisem namigoval, da so moji politiki kaj manj neumni od drugih. To je popolna sramota in naš nacionalni parlament ni niti razpravljal o dejanskem reševanju teh propadlih bank. Vi lopovi, če bi radi vlagali v propadle banke, to počnite s svojim denarjem in ne z denarjem mojih priletnih upokojencev v Yorkshiru, ki živijo z 98 GBP na teden!
Marine Le Pen
(FR) Gospod predsednik, 9. maja 2010 je trojka EU, Evropske centralne banke in Mednarodnega denarnega sklada zmagovito najavila, da je Grčijo rešila pred popolnim stečajem s tem, da ji je posodila 110 milijard EUR. Leto kasneje je Grčija padla v recesijo. Javni dolg je narastel na 150 % BDP in dveletne obrestne mere so dosegle več kot 25 % letno.
Če je danes Grčija brez sape, je to zato, ker metoda, uporabljena za njeno reševanje, ni prava. Zdaj, ko grško gospodarstvo potrebuje šibko valuto, da bi se rešilo iz krize, bo trojka uvedla nov, še bolj drastičen varčevalni fiskalni sveženj.
Tovrstna pomoč v prihodnosti ne bo nič bolj učinkovita, kot je bila v preteklosti. Sedanje kazenske obrestne mere, ki veljajo za Grčijo, dejansko preprečujejo naložbe njenega zasebnega gospodarstva, tako v proizvodne procese kot v nepremičnine. Grčija postaja država tretjega sveta in uničuje vse upanje na povračilo.
Novi osnutek svežnja pomoči v višini 60 milijard EUR, ki je bil pripravljen prejšnji petek, je dokaz, da moramo na posojilo v višini 110 milijard EUR, ki ga je država prejela že pred enim letom, gledati kot na darilo. Kako dolgo in v kolikšni meri bodo evropski davkoplačevalci zlivali denar v vrč Danaid? Ta pot je samomorilska in bo vodila v razdrobljenost Evrope.
Obstajata dve mogoči rešitvi: Prestrukturiranje grškega dolga, ki ga bo spremljalo prestrukturiranje javnega dolga neuspešnih držav, kar bi na koncu pripeljalo do zloma našega bančnega sistema, ali pa usklajen, racionalen in pragmatičen izstop iz evrskega območja, kar bi Grčiji omogočilo, da se reši pritiska.
Evropa je na razpotju. Ali je reševanje evra vredno žrtvovanja evropskih državljanov?
Diogo Feio
(PT) Gospod predsednik, kriza državnega dolga zahteva evropski odziv: odziv, ki vključuje upoštevanje vseh posebnih okoliščin, zaščito evra, da bi se ta okrepil, in zaščito držav članic. Zato je vrsta predlogov o gospodarskem upravljanju, o katerih se zdaj razpravlja v Evropskem parlamentu, še zlati pomembna.
Parlament je pomagal zagotavljati sprejemanje pozitivnih korakov proti pametnemu upravljanju dolgov. Zavzemal se je za razumno prehodno obdobje; zagovarjal je mnenje, da se potrebno zmanjševanje dolga ne bi smelo izvajati iz leta v leto, temveč z upoštevanjem triletnega povprečja; zavzemal se je za potrebno proračunsko disciplino; zagovarjal je potrebo po rasti in večji preglednosti evropske politike z razpravami Evropskega parlamenta; in zavzemal se je tudi za potrebno solidarnost. Ta solidarnost je to, kar se je pravkar zgodilo s Portugalsko.
Rad bi vam nekaj povedal kot Portugalec. Portugalska ima 900-letno zgodovino. Portugalska je sposobna. Portugalska svoje javne račune lahko uredi z disciplino. Portugalska je sposobna reformirati svoj bančni sistem; sposobna je reformirati svoj trg dela; sposobna je povečati konkurenčnost svojega davčnega sistema; in sposobna je uporabiti inovativne ukrepe za reformo svojega zdravstvenega in pravosodnega sistema. Portugalska je sposobna imeti učinkovitejšo in bolje nadzorovano javno upravo. Portugalska je sposobna imeti uspešno in konkurenčnejšo liberalizirano gospodarstvo.
Kakor koli že, Portugalska je, kar je bistveno, sposobna sodelovati v evropskem projektu; sodelovati in pomagati reševati kakršne koli izzive v prihodnosti. Prav zato smo v Uniji zelo zadovoljni in želimo pomagati, da bi postopoma postala močnejša.
Robert Goebbels
(FR) Gospod predsednik, naj vas kljub norim govoricam in špekulativnim napadom proti več državam članicam spomnim na nekaj dejstev.
Evro je močna valuta. V 10 letih se je evro uveljavil kot druga najbolj uporabljana valuta na svetu. Trideset odstotkov mednarodnih denarnih rezerv je v evrih. Več kot tretjina mednarodnih zasebnih posojil se izvede v evrih. Kupna moč evra je za 40 % višja od kupne moči dolarja, kar pomeni, da države članice evrskega območja plačajo manj za svoje surovine, zlasti za nafto.
Uporaba evra je v vseh državah članicah evrskega območja dolgoročna. Z vsem spoštovanjem do gospe Le Pen: izstop iz evrskega območja preprosto ni sprejemljiv. Vsaka država članica, ki bi izstopila iz evrskega območja - kar si gospa Le Pen želi za Francijo -, bi doživela dramatično devalvacijo svoje nove valute.
Po krizi na Islandiji se je vrednost islandske valute prepolovila. Ta 50-odstotna devalvacija islandske valute je povzročila povišanje stopnje inflacije na Islandiji s 5 % na 14 %. Edini način za ponovno pomiritev trgov je, da Grčiji, Irski, Portugalski in drugim državam omogočimo, da prestrukturirajo svoj dolg z izdajo evroobveznic, ki bi jih z razumnimi obrestnimi merami zagotavljala Unija. Govorim o pobudi gospoda Tremontija in gospoda Junckerja.
Pravzaprav evroobveznice že obstajajo. Evropska investicijska banka (EIB) si denar izposoja z jamstvom 27 držav članic. Lansko leto je EIB zbrala 80 milijard EUR s povprečno obrestno mero med 3 % in 3,5 %. Takšne obrestne mere bi državam članicam, ki so pod pritiskom, omogočile, da se rešijo iz krize in vrnejo na pot finančne stabilnosti.
(Govornik se je strinjal, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8))
Roger Helmer
Gospod predsednik, prejšnji govornik je rekel, da bi, če bi Grčija izstopila iz evrskega območja, njena valuta doživela zlom, a v tem primeru ne bi izpolnila svojih obveznosti. Vendar pa zelo dobro vemo, da jih tako ali tako ne bo izpolnila, zato gre le za izbiro med neplačilom v evrskem območju, kar težavo zgolj preusmeri, zato bomo ponovno naleteli nanjo, in med neplačilom zunaj evrskega območja, s čimer pa bi lahko rešila svojo težavo. Zato njegova rešitev ne bo uspešna.
Robert Goebbels
(FR) Gospod predsednik, nisem dobil vprašanja, temveč krožno sklepanje gospoda Helmerja, ki se preprosto moti.
Ponavljam, da bi vsaka država članica, ki bi izstopila iz evrskega območja, doživela dramatično devalvacijo svoje nove valute. Ponovno omenjam svoj primer Islandije, ki ni v evrskem območju, vendar pa je vse to doživela.
Olle Schmidt
(SV) Gospod predsednik, gospod Rehn, delo, ki ga opravljate, je povsem izvrstno. V letošnjem letu ste pripravili vrsto različnih predlogov, ki so izboljšali razmere, in to bi morali vsi priznati.
S presenečenjem poslušam to razpravo. Mislil sem, da je to parlament Evrope in ne parlament 27 različnih držav članic. Duh nacionalizma, ki vlada tukaj, je zastrašujoč in to nam ne bo pomagalo svojih težav. Gre za vprašanje solidarnosti.
(Govornik je nadaljeval v angleščini)
(Nagovoril je gospoda Helmerja, ki je izrazil svoje nestrinjanje) Lahko se smejite, toda motite se. Vsekakor se motite, gospod Helmer, saj gre za solidarnost. Pri Evropi gre za solidarnost in vsi smo povezani: celo britanski funt vpliva na evro. Osupel sem.
(SV) Na Švedskem smo izkusili, kako je, če si resno zadolžen. Bili smo zadolžena država, ljudje so bili zadolženi, a to težavo nam je uspelo rešiti. Zakaj ne bi to uspelo tudi našim prijateljem v Grčiji, na Portugalskem in na Irskem? Smo mar mi v nordijskih državah kaj posebnega? Seveda nismo. Vendar pa zdaj te države potrebujejo našo pomoč in podporo. Če jim te pomoči in podpore ne bomo namenili, bomo propad doživeli tudi sami.
(Govornik je nadaljeval v angleščini)
Evropa je naša skupna usoda in tega se moramo zavedati - celo vi, gospod Helmer. Ste del Evrope in lahko naredite več.
(Vzklik gospoda Helmerja: "Vsekakor ne!")
Lajos Bokros
Gospod predsednik, zdaj praznujemo prvo obletnico reševanja Grčije, a ni razloga za slavje. Eno leto kasneje smo spet na začetku. Namesto da bi podaljševali muke in grškemu gospodarstvu nalagali še več bremen, bi bilo veliko bolje sprejeti neizogibno in sodbo trgov.
Neizpolnjevanju obveznosti se ni mogoče izogniti. Voden postopek v primeru neizpolnjevanja obveznosti ima vsaj pet prednosti. Z njim bi izgubo pravičneje porazdelili med grške davkoplačevalce in zunanje upnike; ustavili bi nadomeščanje zasebnega dolga z vse večjim deležem uradnega dolga iz drugih držav; Grčiji bi ponudili več priložnosti za rast z zmanjšanjem dolžniške obveznosti; gospe Merkel bi močno olajšali "prodajo" neizpolnjenih obveznosti nemškemu zveznemu parlamentu, saj bi to pomenilo podporo za nemške banke, ne pa za Grčijo; in, nazadnje, dolžniško krizo bi ločili od krize konkurenčnosti in tako obvarovali evrsko območje.
Naredite to! Ne zapravljajte denarja za nekaj, kar je že izgubljeno.
Philippe Lamberts
(FR) Gospod predsednik, gospod Bokros, ker ste že odprli to vprašanje, bom nadaljeval. Gospod Rehn, mislim, da bi morali prisluhniti povedanemu. Mislim da je, ko zberemo vse številke, edini zaključek, da je prestrukturiranje dolga v Grčiji in najbrž na Irskem neizogibno. Mislim, da se vsi zavedamo tega. Zdi se tako očitno, da bi človek prav lahko vprašal, kako je mogoče, da Evropska centralna banka, Komisija in Svet tega ne vidijo. Razen če tega ne želite videti?
Z drugimi besedami, prva možnost je, da se iz ideoloških razlogov odločite trditi, da neizpolnjevanje obveznosti ni sprejemljivo, kar bi pomenilo zanikanje resničnosti. Po drugi strani bi morda lahko rekli, da bi bilo bolje nekaj časa igrati, in v tem primeru bi se resnično pritožil, saj bo prestrukturiranje sčasoma postajalo vse bolj boleče in vse dražje. Predvsem bo dražje za davkoplačevalce, saj bo sčasoma grški javni dolg vse bolj bremenil javne ali kvazijavne subjekte - nanašam se na Evropsko centralno banko in na evropski instrument za finančno stabilnost - in vse pogosteje bodo davkoplačevalci tisti, od katerih se bo zahtevalo, da vse odplačajo.
Veste, gospod Rehn, v zadnjih dneh se je veliko govorilo o testih izjemnih situacij in testih odpornosti. Omenjajo se v zvezi z jedrskimi elektrarnami; omenjajo se v zvezi z bankami. Toda tisti, katerih odpornost močno preskušamo vsak dan, so naši državljani, zlasti tisti najbolj prikrajšani, ki morda nosijo nesorazmerno velik del bremena odziva na to krizo.
Jasno je, da zato ne moremo reči, da so za krizo preprosto odgovorne banke, podjetja ali politiki, kot nas nekateri želijo poenostavljeno prepričati. Mislim, da je to skupna odgovornost in da bi bilo zato zdravo, da bi za reševanje iz krize vsak prispeval svoj pravičen delež.
Za konec bi rad poudaril, da bi morali, čeprav se morda pogosto ne strinjam z vami, spoštovati delo, ki ste ga opravljali v zadnjem času. Prepričan sem, da vaše noči niso zelo dolge, in obljubljam vam, da vas bom, ko se vrnete v dostojnejše življenje, z veseljem povabil na večerjo.
Nikolaos Chountis
(EL) Gospod predsednik, gospod komisar, od vas bi pričakoval, da boste pošteno odgovorili, da je varčevalni program, memorandum, ki se v Grčiji izvaja popolnoma predano, pomenil popoln neuspeh. Primanjkljaj je večji od predvidenega, dolg je narastel, brezposelnost je narastla, še več se varčuje in ob vsem tem vi, gospod komisar, v teh dejstvih vidite oživitev gospodarstva in izogibanje propadu, vaš predstavnik pa cilje in uspehe. Obenem pa obstaja namen, da se ta rešitev uporabi za Irsko in Portugalsko. Te rešitve so pomenile popoln neuspeh.
Hkrati nedavni podatki v Evropi kažejo, da nemško gospodarstvo raste in da je njen izvoz večji kot kadar koli od petdesetih let prejšnjega stoletja naprej. Mislim, da je težava in eden od razlogov za težavo ta kombinacija dejstev, ta neenakost in razlike, ki se pojavljajo in obstajajo v Evropski uniji. Na kaj čakate, da bi spremenili politiko, če je to tako? Povejte nam, o čem govorite na svojih tajnih sestankih, saj se v zvezi s tem pojavlja veliko govoric. Ali boste na koncu spremenili taktiko, da bi rešili težave?
Barry Madlener
(NL) Gospod predsednik, najprej imam vprašanje za komisarja Rehna. Gospod Rehn, kako je mogoče, da ima Euroskupina, ki ji predseduje gospod Juncker, vrhunsko srečanje brez nizozemskega ministra za finance? Kako je to mogoče? Popolnoma nezaslišano je, da Nizozemska kot ena od držav, ki največ prispevajo za svežnje pomoči, na omenjeno srečanje ni bila niti povabljena. Gospod Rehn, ali bi mi zdaj lahko zagotovili, da boste poskrbeli, da se to ne bo zgodilo nikoli več?
Parlamentu moram povedati, da bo morala Grčija izstopiti iz evrskega območja ali pa prestrukturirati svoje dolgove. To je neizogibna resničnost - vprašanje je kdaj. Mislim in bojim se, da se bo to zgodilo, ko bodo Grčiji izplačana vsa jamstva in ves denar. To je goljufija stoletja! Gospod Rehn, ali mi lahko zdaj zagotovite, da do scenarija, da Grčija najprej do največje mere refinancira svoje dolgove z denarjem nizozemskih davkoplačevalcev in nato izstopi iz evrskega območja ter prekliče svoje dolgove, ne bo prišlo? Tem Grkom, grškim politikom, ki so skupaj z Evropsko komisijo z goljufijo, z netočnimi podatki prevzeli evro in ki jih zdaj, kot je videti, najbolj skrbi povišanje njihovih plač, ne moremo zaupati. To so politiki, ki jim nikoli ne moremo zaupati, zato me zanima, gospod Rehn, kako boste zagotovili, da nizozemski davkoplačevalci ne bodo ponovno močno ogoljufani.
(Govornik se je strinjal, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8))
Robert Goebbels
(FR) Gospod predsednik, še zadnjič: ali se gospod Madlener, ko nasprotuje evropski solidarnosti in Grčiji, zaveda, da ima Nizozemska takoj za Nemčijo največ koristi od evropskega notranjega trga in da je praktično eno od dveh delovnih mest na Nizozemskem povezano z dejavnostmi izvoza blaga in storitev v Evropsko unijo?
Ali torej ne nasprotuje tudi delovnim mestom na Nizozemskem?
Barry Madlener
(NL) Gospod predsednik, gospod Goebbels, vedeti morate, da je razlog za močen položaj Nizozemske trdo delo in nadzorovanje njenih financ. Ali ste vedeli, da je bila Nizozemska že več let največja neto plačnica za Evropsko unijo in da je bila Grčija več let največja prejemnica nizozemskega denarja? Kakšen je bil rezultat tega? Rezultat je bila kriza v Grčiji! To je slabo upravljanje denarja nizozemskih davkoplačevalcev. Sramotno je, da tega dejstva niste dojeli.
Danuta Maria Hübner
Gospod predsednik, naša dolžnost je poiskati najboljše rešitve za spopadanje s krizo, pri čemer ima proces učenja veliko vrednost. Občutek imam, da smo se naučili, zakaj je prišlo do težav in kako smo prišli v ta težavni položaj, v katerem smo danes, a občutek imam tudi, da smo zdaj manj odprti za učenje iz sedanjih izkušenj. V zvezi s tem bi rada omenila dve vprašanji.
Prvič, med državami članicami lahko vidimo velike podobnosti glede javnih dolgov in deležev primanjkljaja, hkrati pa med temi istimi državami obstajajo velike razlike glede premij za tveganje, plačanih za njihov državni dolg. Po mojem mnenju je to jasen dokaz, da pri tem poleg državnega dolga obstajajo še drugi dejavniki, ki vplivajo na trg. Trgi so se med drugim osredotočili na zunanji dolg ali na čezmerna zunanja neravnovesja in to jasno pomeni, da se pri svojem odzivu na razmere ne smemo posvetiti le fiskalni prilagoditvi.
Drugo vprašanje se nanaša na dejstvo, da se morajo tista gospodarstva, ki jih je kriza najmočneje prizadela, spopadati s kombinacijo visokih premij za tveganje in strogih varčevalnih ukrepov. Ta dvojni izziv praktično onemogoča doseganje vzdržnosti dolga. Če zavrnemo prestrukturiranje dolga, potrebujemo boljše ravnotežje med kaznovanjem in pomočjo in načrtovanje svežnjev odzivanja, ki bi omogočili, da se izognemo temu, da države potiskamo še globlje v past.
Edite Estrela
(PT) Gospod predsednik, Evropo je zajela kriza brez primere, ki bi lahko ogrozila evrsko območje in evropski projekt. To je kriza evrskega območja, katere prve žrtve so Grčija, Irska in Portugalska. Napadi na državni dolg teh držav težijo k oslabitvi enotne valute. Tisti, ki mislijo, da je to težava Grkov, Ircev in Portugalcev, se slepijo: ni. Če se Evropska unija ne bo odločno odzvala in tako pomirila trge, se bo ta pritisk razširil na druge države članice.
Portugalska nima težav z vzdržnostjo svojih javnih računov ali s plačilno nesposobnostjo svojih nacionalnih bank. Portugalska mora nadaljevati s strukturnimi reformami, ki jih je že začela, povečati produktivnost in spodbujati gospodarsko rast. Portugalski državljani bodo tako kot v preteklosti premagali tudi ta izziv in žrtvovali, kar je treba, a ne več kot to.
Ne moremo razumeti, zakaj bo Evropska unija Portugalski naložila višje obrestne mere kot Mednarodni denarni sklad. Portugalska bo Evropski uniji plačala okoli tri milijarde EUR obresti na leto. Ni treba, da sta gospod Blooms in gospod Madlener v tej dvorani in zunaj nje zaskrbljena: davkoplačevalci ne bodo prizadeti. Gre za posojilo in ne za darilo. To je posojilo, ki bo v celoti odplačano in s podobnimi obrestnimi merami, kot jih je Portugalska plačevala na trgu približno pred enim mesecem.
V globaliziranem svetu nobena država ne more sama rešiti vseh svojih težav. S finančno krizo se je že pokazalo, da ima nekaj, kar se zgodi na drugi strani sveta, lahko uničujoč učinek na nas doma. Zato potrebujemo več in boljšo Evropo: enotnejšo in bolj velikopotezno Evropo. Skupaj smo v tem: težave enih bodo prizadele tudi druge.
(Govornica se je strinjala, da sprejme vprašanje na podlagi modrega kartončka v skladu s členom 149(8))
Liisa Jaakonsaari
(FI) Gospod predsednik, imam dobre novice za Portugalce. Glede na informacijo, ki sem jo pravkar dobila, je bil na Finskem dosežen dogovor in predlog Komisije o posojilih Portugalski je bil sprejet, zato Finska ni več ovira.
Ker moja vloga vključuje tudi postavljanje vprašanj, bi svojo kolegico rada vprašala naslednje: ali mislite, da vam bo zategovanje pasov na Portugalskem omogočilo, da dosežete takšno gospodarsko rast, ki bo omogočila odplačevanje posojil?
Edite Estrela
(PT) Gospod predsednik, finskim državljanom in finskemu parlamentu bi se rada zahvalila za njihovo odločitev, ki močno odraža duh skupnosti in solidarnosti, ki je prevladoval ob ustanovitvi Evropske skupnosti.
V zvezi z vašim vprašanjem sem omenila, da bodo portugalski državljani spoštovali te varčevalne ukrepe in da bomo, čeprav je ta sveženj strog in težaven, naredili vse, da bi povečali gospodarsko rast, ustvarili več delovnih mest in se izognili tem težavam.
Charles Goerens
(FR) Gospod predsednik, problem dolga ima razsežnosti, ki zdaleč presegajo samo velikost proračuna. Pravzaprav kriza javnega dolga vpliva na politiko kot celoto - proračunske, gospodarske, socialne, evropske in nacionalne razsežnosti. Predvsem pa se srečujemo s politično krizo.
Na Finskem stranka, katere najljubša tema je postalo odklonilno stališče do Portugalske, ponazarja, v kolikšni meri problem dolga vznemirja javnost. Vendar bi si bilo treba priklicati v spomin, da govorništvo stranke Pravih Fincev, ki se je zavzemala proti temu, da se Portugalski priskoči na pomoč, ne bi moglo biti bolj podobno tistemu, ki so se ga posluževali glavni nemški politični voditelji pred letom dni, tik preden je bila pomoč odobrena Grčiji.
Populistični slogani, ki prispevajo k pomembnemu volilnemu uspehu, danes na Finskem, jutri v drugi državi, so v resnici preprosto ponavljanje besed, ki so jih prej izražali zelo ugledni politični voditelji.
Politični center je tam, kjer se porajajo zamisli, ki uničujejo ekonomsko in monetarno unijo.
Trdno sem prepričan, da je mogoče težave premostiti le, če višji politiki dojamejo, da je njihova vloga predvsem ta, da pomirijo napetosti, namesto da podpihujejo ogenj.
Georgios Tusas
(EL) Gospod predsednik, podla laž je, da je gospodarsko krizo povzročil dolg. Gre za krizo, ki jo je povzročilo prekomerno kopičenje kapitala, krizo kapitalističnega sistema, ki kaže, da so zastarel sistem prehiteli dogodki. Kapitalistična kriza v Grčiji, na Irskem in Portugalskem je vse hujša in se bo še nadaljevala. Dolg in primanjkljaj v teh državah nista njihova značilnost; sta posledica, ne vzrok. Izvirata iz obsežnega opiranja na velika podjetja: subvencije in davčne olajšave za monopole, poraba za Nato, uničevanje industrijske proizvodnje in rudarstva, proizvodnja, tekstilna in ladjedelniška in servisna industrija, hudo spodkopavanje kmetijske proizvodnje in milijarde evrov za velike poslovne skupine.
Osnovni razlog za ta napad Evropske unije, buržoaznih vlad in kapitala na prihodke in pravice delavskih razredov, glavno orožje, ki ga vodita pakt za evro in evropski mehanizem za stabilnost - ki pomenita nadzorovani propad -, presega kapitalistično upravljanje krize in dolga. Strateški cilj Evropske unije, buržoaznih vlad in kapitala ni le preložiti breme krize na delavce, pač pa postopoma skrčiti delovno silo na minimum, da bi zaščitili dobiček monopolnih skupin.
Današnja mogočna splošna stavka v Grčiji bo poslala močno, bojevito sporočilo ...
(Predsednik je prekinil govornika)
(Govornik se je strinjal s tem, da odgovori na vprašanje, ki mu je bilo postavljeno z dvigom modrega kartončka (člen 149(8) poslovnika)
Peter van Dalen
(NL) Gospod predsednik, iskreno se vam zahvaljujem za vašo ustrežljivost in strpnost. Imam vprašanje za gospoda Tusasa (Toussasa): natanko ve, kako pojasniti vse stvari, ki so zgrešene, kaj v sistemu ni prav, pa tudi vse stvari, ki so popolnoma zgrešene v zvezi z dogajanjem v Evropi in državah članicah. Moje vprašanje se glasi, kaj je druga možnost? Ali se želite vrniti v komunistično utopijo, kot se to dogaja v Severni Koreji, na Kubi in v drugih diktaturah? Ali je to rešitev, h kateri se moramo vrniti? Ali si to želite?
Georgios Tusas
(EL) Razumem, da ne morete predstaviti predlogov za rešitev perečih problemov, s katerimi se spopadajo delavci tako v vaši državi in v ostalih 26 državah članicah Evropske unije. Če vas smem poučiti, je grška komunistična stranka, preden je Grčija pristopila k Evropski uniji, izrazila svoje nasprotovanje in Grke seznanila s posledicami. Trideset let po pristopu Grčije k Evropski uniji ali, če hočete, vse od leta 1957, ko je bila ustanovljena in spremenjena Evropska skupnost za premog in jeklo v EGS, je bilo vse, čemur smo bili priča, tole: dobički kapitala, stiska delavcev. Ljudje se bodo borili, da bi razrešili to protislovje.
Andrew Henry William Brons
Gospod predsednik, območje evra uvaja vrednost enotne valute in standardizirane obrestne mere v 17 različnih gospodarstvih. Če bi neuspešne države ostale zunaj območja evra, bi se znižale vrednosti njihovih valut, kar bi privedlo do izvozno usmerjene rasti, pospešene z obrestnimi merami, ki bi jih določile njihove centralne banke. Prekomerna vrednost valute in zdaj rastoče obrestne mere so poslabšale zastoj, ki je sprožil zdrs davčnih prihodkov, krčenje storitev in rast vladnih dolgov. V njihovem interesu bi bilo, da območje zapustijo, vendar bi potem padec vrednosti njihovih valut povečal njihovo breme dolga.
Na Britanijo, ki je zunaj območja evra, ti dolgovi ne bi vplivali, a naša predhodna vlada je prevzela financiranje za 10 milijard GBP dolga po določbi izjemnih okoliščin v Lizbonski pogodbi in sedanja vlada bo še naprej posredno ali neposredno zagotavljala posojila. Grčija in Irska navsezadnje ne bosta poravnali svojih dolgov in izkazalo se bo, da smo metali denar skozi okno.
Paulo Rangel
(PT) Gospod predsednik, rad bi začel z besedami, da sem sam seveda prepričan, da je dogovor, dosežen v zvezi s Portugalsko, uravnotežen. Gre za dogovor, ki je zelo neizprosen do ljudi, a v bistvu poudarja strukturne reforme, ki bodo povečale rast in konkurenčnost. Mislim, da je to zelo pozitivno.
Ne delim pogledov z drugimi tukaj, ki mislijo, da so države, kot so Grčija, Irska in Portugalska, vse storile prav: da niso storile nobenih napak in da niso šle predaleč; da so vse storile prav in da je bila le mednarodna kriza tista, ki je povzročila težave. Ne, naše vlade so storile napake in imele zgrešene politike, vendar to ne pomeni, da zdaj ni priložnosti, da se v okviru Unije vrnemo na pravi tir in ponovno uberemo pravo smer.
Zato si je pomembno zapomniti, da je tistim predstavnikom javnega mnenja, ki so proti zagotavljanju podpore državam v težavah, pravzaprav treba povedati, da tem državam ne dajejo denarja: denar tem državam posojajo. Poleg tega ga posojajo po zelo visokih obrestnih merah, torej dejansko sklepajo posel, ki je ugoden za njihove proračune in njihove ljudi. Vendar bi tukaj prav tako rad povedal, da je morda napočil čas, da smo priča splošnemu evropskemu odzivu s sprejetjem evroobveznic in možnosti, da jih prodamo na primernem trgu, da bi se odzvali na mednarodne trge.
Morda je prišel čas, da tudi sama Komisija, evropski instrument za finančno stabilnost in Mednarodni denarni sklad revidirajo obrestne mere, tako da bodo z znižanjem teh mer omogočili trajnostno rast v teh državah, ki so zdaj v težavah.
(Govornik se je strinjal s tem, da odgovori na vprašanje, ki mu je bilo postavljeno z dvigom modrega kartončka (člen 149(8) poslovnika)
Sven Giegold
Gospod predsednik, rad bi povedal, da me je sram spričo tolikšnega nacionalizma in kratkovidnosti, ki sta bila izražena v tej razpravi. Gospod Rangel, imam vprašanje za vas. Ali menite, da bi bilo treba obrestno mero, ki jo boste morali plačati v okviru prihodnjega programa, znižati? Ali bi znižanje teh obrestnih mer bilo vaši državi v pomoč?
Paulo Rangel
(PT) Gospod predsednik, mislim, da mera ne bi smela biti nižja le za Portugalsko, temveč tudi za Irsko in Grčijo. Mislim, da bomo izjemno težko dosegli cilje brez nižjih obrestnih mer, kot lahko dejansko vidimo zdaj v primeru Grčije. A ne glede na to, kaj se bo zgodilo, mislim, da tukaj obstaja možnost in priložnost.
Če bo Portugalski uspelo dosledno upoštevati rezultate dogovora v prvih mesecih, potem mislim, da se bo lahko obrnila na evropski instrument za finančno stabilnost in Mednarodni denarni sklad ter prosila za revizijo mer v roku šestih do devetih mesecev. Mislim, da bi to bila dobra novica za Portugalce, in mislim, da bi to bila dobra novica za Evropsko unijo.
Mairead McGuinness
Gospod predsednik, naj k tej razpravi pristavim še irsko besedo: tudi mene je tolikšen nacionalizem v tem parlamentu postavil na realna tla. Razočarana sem, da je dvorana na pol prazna, ko gre za najpomembnejšo razpravo za Evropo na tem zasedanju.
Glede obrestnih mer: bodimo zelo jasni, da se državam ne bi smelo zaračunavati zamudnih obresti. Te jim ne pomagajo, da bi si opomogle, in ne pripomorejo k vzdržnosti dolga. Ali bi lahko v svojih zadnjih 30 sekundah komisarju zastavila vprašanje o vzdržnosti dolga, in sicer za Irsko in za naše kolege, ki so se znašli v težavah?
Ali bi lahko vprašala tudi/postavila tudi vprašanje o politični zmogljivosti Evropske unije? V ponedeljek sem v našem parlamentu v Dublinu spregovorila o razklani solidarnosti v Evropski uniji. To mi ni v prav nobeno zadovoljstvo. Na samem sem povedala komisarju/Komisarju sem to povedala na samem. Gre za resničen in resen problem. Obžalujem dan, ko nam bo morda vladala skrajna desnica ali skrajna levica. Za božjo voljo, naj se sredina združi.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Gospod predsednik, to je bila koristna razprava. Gre za zelo resne razmere v tistih državah, ki so v krizi, a ravno tako resne so za Nemčijo, Avstrijo in Finsko, saj so davkoplačevalci v teh državah utrpeli zmanjšanje proračuna in prestali hudo krizo.
Vprašanja so bila upravičena in zato je zelo pomembno, da bi na podlagi portugalskega vprašanja izdelali vzorčni model o tem, kako imeti krizo pod nadzorom, kako se spopasti z njo in kako preprečiti njeno širjenje. Mislim, da mora Portugalska zdaj najprej zagotoviti poplačilo posojil s prodajo svojega premoženja, tako kot je bilo rečeno. S svojimi posameznimi posojilodajalci se mora prav tako pogajati, da bo pripravila konkretne predloge in zamisli o tem, kako se lahko to krizo premaga.
Volivci v Nemčiji, Avstriji in na Finskem ne bodo prenašali tega, da bi bila denimo Grčija deležna nove finančne injekcije ali da bi ta zadeva pogorela.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Gospod predsednik, Portugalska je še ena država, ki potrebuje finančno pomoč iz evroobveznic, a bodimo iskreni in priznajmo, da je označevanje te krize kot "dolžniške" krize ali "evrske" krize skrajno varljivo.
Navdal me je občutek, da je evro v krizi, ker določene države članice svojih zadev ne znajo preudarno upravljati in so si nakopale preveč dolga. A Irska in Portugalska sta svoje zadeve upravljale na discipliniran način in sta se znašli v krizi, ki je nista povzročili sami. Slabo urejene banke so bile tiste, ki so ravnale neodgovorno. Stroški obvarovanja teh bank so bili tisti, ki so nekatere države območja evra pahnile v finančne težave. Dejanska kriza je zato bolj kriza evropskega bančnega sektorja.
Če smo iskreni, evroobveznice ali bolje, njihova nova oblika po letu 2013, zagotovo ne bodo zadostovale. Stroške zaščite evra je treba zmanjšati na tak način, da bomo od komercialnih bank izsilili priznanje njihovih izgub. Naslednji korak bi potem morala biti učinkovita ureditev finančnega sektorja.
Peter van Dalen
(NL) Gospod predsednik, obstoječi pristop k dolžniški krizi stopnjuje težave. Drži, Grčiji, Portugalski in Irski je bila ponujena poravnava dolga, a njihovi dolgovi se večajo in ne manjšajo. Ta pristop je polomija - problem dolga rešuje tako, da naprti še več dolga. Gospod predsednik, Evropa se mora premakniti naprej od svojega tabuja v zvezi z odpisom dolga. Lahko se premaknemo naprej s prestrukturiranjem javnega dolga z delnim odpisom dolgov, v povezavi z uveljavljanjem zahtev zaostrenega pakta za stabilnost in rast, vključno s samodejnimi kaznimi. Očitno gre za nepopustljiv pristop, oblikovan z namenom, da pretrese banke, nekatere pokojninske institucije in imetnike obveznic, a čez to se moramo prebiti. Brez muje se še čevelj ne obuje. Odpis javnih dolgov z uveljavljanjem doslednih zahtev tlakuje pot novi prihodnosti. Če tega ne bomo storili, bomo priča le eni prihodnosti, in sicer takšni, v kateri bodo šibke države zapuščale območje evra.
Miguel Portas
(PT) Gospod predsednik, komisar Rehn, prejšnji mesec je Portugalska republika Komisijo prosila, naj bo "domiselna", predsedniku moje države pa ste z ošabnostjo kolonialističnega voditelja odvrnili, da "smo glede Portugalske domiselni". Zato vam želim zdaj postreči z odgovorom. Evropska komisija je bila domiselna, ko je državi tri tedne pred volitvami vsilila triletni vladni program in preferenčno vlado. Evropska komisija je bila domiselna, ko je od te iste države zahtevala 6-odstotno obrestno mero in ko je Portugalsko še za naslednji dve leti pahnila v recesijo.
Ravno tam, kjer Evropska komisija ni domiselna, bi morala biti, saj moramo vsi prestrukturirati dolg, se ponovno pogajati o dolgu in vključiti vlagatelje v rešitev. Prosim, komisar, potrkajte na svojo vest: odstopite, in Evropa vam bo hvaležna.
Franz Obermayr
(DE) Gospod predsednik, v nasprotju s svojimi kolegi poslanci, ki so prekoračili svoj čas, podobno kot tudi proračun, bom poskušal biti jedrnat.
Med mnogimi bistroumnimi analizami in odgovori ostaja vprašanje, ki ga ni zastavil nihče. To je vprašanje o tem, kaj bi porekli državljani neto plačnic. Davčne stopnje v višini 50 % ob visokem življenjskem standardu in visokih ravneh socialnih storitev vendar niso naključje. To pomeni, da državljani trdo delajo in tudi precej zaslužijo.
Solidarnost, ki smo jo danes velikokrat omenili, vključuje tudi solidarnost z državljani v naših lastnih državah. Omenili smo primer Švedske. EU tukaj ni posredovala s finančno pomočjo. Namesto tega je sledilo prestrukturiranje, socialne storitve so se skrčile in javne storitve so se zmanjšale. Z drugimi besedami, uvedena je bila dosledna davčna politika. To moramo pojasniti državam, ki so očitno predmet današnje razprave. Brez dosledne davčne politike in njihovih lastnih močnih prizadevanj to ne bo delovalo.
Olli Rehn
član Komisije. - Gospod predsednik, osredotočil se bom zgolj na eno vprašanje, saj zanj potrebujem pet minut, ki so mi na voljo.
V preteklih tednih, pa tudi danes v tem parlamentu, jih je veliko spregovorilo v prid prestrukturiranju dolga v Grčiji. Sliši se zelo preprosto in krasno. Vendar moram reči, da zagovorniki prestrukturiranja državnega dolga očitno zanemarjajo morebitne uničujoče posledice, ki jih bo to pustilo na finančni stabilnosti v državi sami in v celotnem območju evra, pa tudi posledice in zaplete, ki jih bo to zadalo gospodarski rasti in zaposlovanju.
Pomislimo, kakšne bi lahko bile posledice prestrukturiranja dolga. Seveda govorimo o razmerah, ki so v nasprotju z dejstvi, tako kot zagovorniki prestrukturiranja dolga, pa vendar dovolj dobro poznamo poti učinka na finančno stabilnost in gospodarsko dejavnost, da lahko naredimo ustrezen in najverjetnejši scenarij. Tako bi se najverjetneje izteklo.
Imetniki obveznic bi uspeli - tj. gospodinjstva prek svojih varčevalnih instrumentov, kot so pokojninski prihranki, pa tudi institucionalni vlagatelji, kot so pokojninski skladi in zavarovalnice. Banke bi nosile tudi stroške. Na podlagi lanskoletnega izvajanja bančnih testov izjemnih situacij vemo, da imajo grške banke v lasti 48 milijard EUR vladnih vrednostnih papirjev, obveznic grške vlade. Kaj bi se zgodilo? Prestrukturiranje državnih vrednostnih papirjev bi resno načelo njihovo kapitalsko osnovo. Na primer, celo 30-odstotno zmanjšanje bi pomenilo, da bi bil velik del bančnega sistema na koncu premalo kapitaliziran, medtem ko bi 50-odstotno zmanjšanje, ki so ga zagovarjali mnogi, pomenilo, da bi velik del grškega bančnega sistema preprosto postal nesolventen.
Torej bi prestrukturiranje dolga v Grčiji pustilo velike posledice na trdnosti bančnega sektorja v Grčiji, pa tudi na vseh tistih bankah, ki so prevzela tveganja za grške vrednostne papirje.
Torej, bank ravno ne ljubim, sploh pa ne opravljam svojega dela zato, da bi jih rešil, a dejstvo je, da bi takšna velika bančna kriza privedla do hudega kreditnega krča. To ni nekakšna teoretična možnost. Je zelo verjeten rezultat. Hud kreditni krč. Poleg tega bi bila prek bonitetnega ocenjevanja košarica finančnega premoženja, ki je na voljo Grčiji, najverjetneje izčrpana. Skopnela bi. Hud kreditni krč, morebiten naval na banke, zamrznitev depozitov in/ali nadzor kapitala bi lahko predstavljali del posledic. Zagotovo pa bi šlo v Grčiji za krčenje gospodarstva brez primere.
Naj spomnim na argentinski BDP, ki se je v zadnjih petih letih skoraj prepolovil. Ali bi to pomagalo Grčiji ali Evropi? Dvomim. Celo takšno hudo zmanjšanje, kot je zmanjšanje za 50 %, ne bi znižalo javnega dolga na manj kot 100 % BDP, če predpostavljamo, da bi bili mednarodni upniki, kot so države članice območja evra ali MDS, iz tega zmanjšanja izključeni.
Grčija ima še vedno velik javnofinančni primanjkljaj, ki ga mora financirati. Kdo bi bil pripravljen dati posojilo Grčiji takoj po tem, ko je izčrpala 70 % ali 50% ali 30 % finančnega premoženja prehodnih vlagateljev? Kdo bi bil pripravljen dati posojilo Grčiji takoj po tem?
Prestrukturiranje dolga bi Grčijo odrezalo od finančnih trgov za zelo dolgo časa, cilj programa EU/MDS pa je dejansko razmeroma hiter povratek na trge za financiranje državnega dolga Grčije, tako da evropskim davkoplačevalcem ni treba za to jamčiti za posojila. To je cilj tega izvajanja.
Spomnimo se, da plačilna sposobnost konec koncev zahteva stabilizacijo in nato zmanjšanje javnega dolga - tj. doseganje primarnega strukturnega presežka in doseganje stopnje stabilizacije dolga.
Grčija še vedno živi preko svojih zmožnosti, ključnega pomena pa je, da začne Grčija služiti več kot potroši in da bo lahko tudi plačevala obrestne mere za svoje dolgove.
To je tisti primarni strukturni presežek, ki ga Grčija potrebuje, prestrukturiranje dolga pa ne bi razrešilo tega zelo temeljnega dejstva. Zato so navsezadnje glavni odločilni dejavniki za solventnost Grčije politične in socialne narave - dolgoročna stroga doslednost glede ohranjanja primarnega presežka, ki bo stabilen na visoki stopnji približno 5-odstotnega BDP.
Za to imamo primere. Belgija je v devetdesetih letih prejšnjega stoletja to uspešno počela skoraj desetletje. Poleg tega je šestim državam članicam EU vsaj 4 leta uspelo ohranjati primarni presežek v višini več kot 4 %, torej to ni nemogoče. Zagotovo predstavlja zelo velik izziv, toda temu smo že bili priča in je izvedljivo tudi za Grčijo, če država premore politično voljo in enotnost. To je edini način, da se Grčija izogne še dosti hujšim možnostim.
Kar zadeva prihodnost Evrope, se nahajamo na resnično kritičnem razpotju. V tej razpravi je govora o krizi državnega dolga. Posledice pušča na evru, na prihodnosti Evrope. To zelo dobro veste. Moram povedati, da sem izjemno zaskrbljen zaradi razhajanj v nedavnih nacionalnih političnih razpravah, ki so se odražala tudi v tem parlamentu. V srednji in severni Evropi je slutiti politično brezvoljnost v zvezi z zagotavljanjem podpore državam v stiski. Zbrati moramo energijo, da to brezvoljnost premagamo. Da bi rešili Evropo, moramo premostiti ta razhajanja, in sprejeti moramo nujne odločitve, da bi se izognili še eni, celo hujši krizi in da bi celotni Evropi omogočili, da si opomore od te izjemno hude finančne krize, ki smo jo doživeli v zadnjih letih.
András Kármán
predsedujoči Svetu. - (HU) Gospod predsednik, spoštovani poslanci, na kratko bi rad spregovoril o dveh mislih. Čeprav je kriza bančnega sektorja nedvomno v veliki meri privedla do naših sedanjih gospodarskih težav, pa bi bilo zgrešeno prikrivati, da se je večina težav pojavila že pred krizo zaradi pomanjkanja fiskalne discipline v številnih državah, zaradi gospodarske politike, ki ni okrepila konkurenčnosti, in zaradi neusklajenosti v evropski gospodarski politiki.
Zato je jasno, da potrebujemo celovit evropski odgovor in dva pomembna elementa tega, ki sta tudi na vrhu seznama prednostnih nalog madžarskega predsedstva, sta evropski semester in izvajanje reforme gospodarskega upravljanja.
Izvajanje obeh prednostnih nalog je doseglo pomembno, odločilno fazo. Kar zadeva evropski semester, smo zavezani temu, da ga pravočasno zaključimo. O programih držav članic za stabilnost in konvergenco, pa tudi nacionalnih programih reform naj bi se razpravljalo na junijskem zasedanju Ecofina in upam, da bodo ti programi končno resnično prodrli v gospodarsko in davčno politiko vsake države članice.
Intenzivno delo v zvezi s svežnjem šestih predlogov poteka v tristranskih pogovorih. V povezavi s tem bo madžarsko predsedstvo na naslednjem srečanju finančnih ministrov razglasilo najpomembnejše točke predlogov Parlamenta, na tej razpravi pa bomo Svet prosili za pooblastilo za dosego uspešnega in čim hitrejšega dogovora v zvezi s temi šestimi zakonodajnimi predlogi še v juniju.
Svet in Parlament bosta morala zavzeti odgovorno in prožno stališče, sam pa sem trdno prepričan, da bi v današnjih razmerah dogovor pomenil izredno pozitivno sporočilo tudi za trge. Poleg tega bi kazalo na to, da so evropske institucije sposobne sodelovati odgovorno in brez odlašanja, ko Evropa to najbolj potrebuje.
Kar zadeva program pomoči za Portugalsko in tri programe prilagajanja na splošno, bi, prvič, rad pozdravil parlamentarni sporazum o finančni politiki. Vsi vemo, da je to izjemno pomembno z vidika delovanja evropskega instrumenta za finančno stabilnost. Obenem bi rad izpostavil, da je v programu gospodarske politike, ki ga je sestavila trojka v zvezi s Portugalsko, prav tako jasno, da se bodo programi, oblikovani za Grčijo, Irsko in Portugalsko, podobno prilagodili značilnostim vsake države in nikakor niso klišejski.
V primeru Grčije poudarek leži na urejanju proračuna. V primeru Irske lahko štejemo konsolidacijo bančnega sistema za ključni element. V primeru Portugalske pa so najbolj ključni elementi morda strukturne reforme, pa tudi reforme na področju trga dela in blagovnih borz. Kot vsi dobro vemo, je v primeru Portugalske izjemno pomembno, da gospodarstvo ubere pot, ki srednjeročno pelje k višji rasti, in da se okrepi konkurenčnost.
Čeprav predstavlja izvajanje programov gospodarske politike, povezanih s kreditnimi pogodbami, za države članice hud napor, sem prepričan, da je to obenem tudi priložnost, da se v kratkem času spopademo z dolgotrajnimi strukturnimi problemi in poiščemo rešitve in odgovore nanje, kar bi srednjeročno lahko privedlo do trajnostne in višje rasti v teh državah.
Predsednik
Razprava je končana.
Pisne izjave (člen 149)
George Sabin Cutaş
Depreciacija evra se odvija v času, ko je govora o Grčiji, ki mora od Evropske unije prejeti drugo posojilo. Vprašati se moramo, ali niso razmere v Grčiji in drugih evropskih državah v težavah rezultat ukrepov, ki so jih sprejeli finančni špekulanti in temeljijo na taktiki "deli in vladaj". Pred kratkim je Portugalska postala tretja država, ki je morala Evropsko unijo prositi za posojila. Finančni špekulanti so pozabili na problem bank, ki jih je bilo težko rešiti, in svojo pozornost usmerjajo v evropske države, ki so se znašle v težavah. Nizke bonitetne ocene javnega dolga so torej onemogočile pridobivanje posojil za odplačevanje dolga. Mislim, da potrebujemo evropsko bonitetno agencijo, ki se bo oddaljila od finančnih špekulacij. Po drugi strani pa je nujno, da se izdajo evroobveznice, da bi pokazali pripravljenost za ohranjanje evra.
João Ferreira
Vprašanje dolga je zaradi svojega obsega in z njim povezanih omejitev več kot zgolj resničen problem za države, kot je Portugalska: predstavlja osrednji element silovitega družbenega, gospodarskega, političnega in ideološkega napada, ki se odvija in katerega resnične korenine so prikrite. Nedavni izraz tega napada je nezakonito poseganje "trojke" Mednarodnega denarnega sklada, Evropske komisije in Evropske centralne banke v Portugalsko. Gre za nedopustno izsiljevanje nacionalnih sredstev od portugalskih delavcev in ljudi, ki bodo končala v žepih finančnega kapitala. EU - s tem razkriva svojo naravo in resnične cilje - igra pri tem izsiljevanju vlogo posrednice, medtem ko ustvarja institucionalne pogoje za izvajanje izsiljevanja in njegovo stopnjevanje. Tuje poseganje, ki smo mu priča, to zelo dobro razkriva. Združuje osnove protisocialnih ukrepov, ki se izvajajo v drugih državah, kot sta Grčija in Irska, pa tudi tiste, ki so vključeni v "paktu za evro plus", ki ga uvajajo evropske oblasti. Ko bo začel veljati, bo zaostril nacionalne razmere, poslabšal gospodarsko recesijo, brezposelnost, revščino, socialno neenakost in nacionalno odvisnost. Ko se bo izvajal, bo ta program pravega podrejanja, kot kažejo razmere v drugih državah, zaostril pogoje, ki so domnevno spodbudile to poseganje: z drugimi besedami, težave pri spopadanju z nevzdržnimi in vse višjimi stroški javnega dolga.
Bruno Gollnisch
v pisni obliki. - (FR) Vzrok krize državnega dolga tiči v špekulacijah o zadolženosti držav članic, ki so priskočile na pomoč bančnemu sektorju, ki je neposredno odgovoren za globoko krizo, ki smo ji priča. Bančni sektor se je izmikal vsem svojim odgovornostim, zlasti svojim finančnim odgovornostim, in ustvarja rekordne dobičke, medtem ko se od evropskih davkoplačevalcev in delavcev zahteva, da zategnejo pasove. Kar zadeva nedotakljive trge, so oni zdaj tisti, ki dirigirajo. Komisija in vlade so obsedene z le eno stvarjo: da jih pomirijo. Ves minuli konec tedna je bil poln napačnih informacij o prestrukturiranju dolga in izstopu Grčije iz območja evra: govorice so razširili tisti, ki so stavili milijarde na prvotno stanje, ki ga poskušajo doseči že od začetka. Prestrukturiranje dolga bi bila, vsaj tako se zdi, katastrofa - za zasebne vlagatelje. Obenem pa je bilo objavljeno, da bi denimo državna banka Banque Nationale de Paris (BNP) izgubila precej manj od 6 milijard EUR dobičkov, ki jih je letos pričakovala, in da bi brez oderuških obrestnih mer primanjkljaj Grčije znašal 1,5 BDP in ne 8 %. Špekulanti hlastajo za denarjem davkoplačevalcev in jih očitno nameravajo obrati do kosti. Čas je, da prenehamo s tem nezdravim cirkusom.
Angelika Werthmann
Nekaj nam je vsem jasno. Učinke gospodarske in finančne krize je še vedno mogoče občutiti povsod in vključuje številna vprašanja. Nedvomno se mora EU na krizo odzvati. Izrazila bi rada nekaj misli o testih izjemnih situacij, ki so se izvajali v bankah. Teste se je izvajalo v 91 glavnih evropskih bankah, pri čemer jih 7 testa ni opravilo. Na tem področju bi rada izrazila kritiko v zvezi s tem, da posledice državnega bankrota niso bile ocenjene, in ta možnost še vedno ostaja v zvezi z Grčijo, Irsko in Portugalsko. Nedavni testi izjemnih situacij so bili usmerjeni v količnike temeljnega kapitala, vendar bi morala biti vključena tudi merila likvidnosti. Jasno je, da je treba te rezultate objaviti, da bi dosegli potrebno raven preglednosti.
