Evropski okoljsko-ekonomski računi (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je poročilo o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o evropskih okoljsko-ekonomskih računih, ki ga je v imenu Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane predložil gospod Leinen - C7-0092/2010 -.
Jo Leinen
Gospod predsednik, gospod komisar, gospe in gospodje, danes razpravljamo, jutri pa bomo sprejeli evropsko zakonodajo, ki se na prvi pogled zdi dokaj nezanimiva, vendar pa s tem zakonom o evropskih okoljsko-ekonomskih računih verjetno odpiramo novo poglavje v merjenju napredka in blaginje.
Že dolgo časa vemo, da je bruto domači proizvod neustrezen. Zgolj kvantitativen pogled na gospodarsko dejavnost ne pove nič o okoljski bilanci, kakor tudi ne o socialni bilanci, zato je skrajni čas, da za vsako leto posebej izmerimo, ali glede na naše meritve in prizadevanja delamo dobro ali slabo.
Imamo mesečno statistiko, ki povzema številke našega trga dela, in imamo letno statistiko, ki povzema naše ekonomske številke. Torej natančno vemo, kaj se na teh področjih dogaja. Vendar pa imamo nepopolne podatke o okoljskem vplivu. Namen tega zakona o okoljsko-ekonomskih računih je, da nam pomaga pri pripravi točne bilance v 27 državah članicah in ugotavljanju, ali dosegamo napredek oziroma, kot se pogosto dogaja, ali nazadujemo.
Parlament je že leta 2002 pozval k zbiranju zanesljivih informacij o stanju okolja in najpomembnejših trendih na področju okoljskih sprememb, vplivih nanje in njihovih vzrokih, kakor tudi k temu, da je treba o tem obveščati javnost. Hočemo znanstveno premišljen okvir za merjenje porabe sredstev, ki bo omogočil sprejemanje ustreznih političnih odločitev.
Veseli smo, da je Komisija sprejela to zakonodajno pobudo aprila 2010, a po našem mnenju je bila pri tem preveč neodločna. V Parlamentu in vseh skupinah smo pozvali, da se to stori čim hitreje, saj Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) in Združeni narodi o teh zadevah razpravljajo že 15 let. To traja predolgo. Zato smo v pogajanjih s Svetom naredili velik napredek.
V Svetu je nastal zelo težak položaj, saj nekatere države članice ne pripravljajo okoljske bilance, prva stvar, ki jo moramo narediti, pa je oblikovati temelj v vseh 27 državah članicah. Komisija je predlagala vključitev treh modulov. Ti moduli so emisije v zraku - tukaj zelo dobro vemo, kateri plini se izpuščajo v zrak. Potem je tu poraba finančnih sredstev, ki izhaja iz okoljskih davkov in okoljskih pristojbin. Tretjič, tu so vsakoletni nacionalni snovni tokovi, vložek in izložek, ki se merijo s povsem kvantitativnega vidika. To je mogoče začetek, vendar je preveč preprost začetek, in Parlament nas je pozval, naj pripravimo bilance tudi na področju vode, energije in odpadkov ter preučimo stanje naših gozdov. To so moduli, ki jih nujno potrebujemo v zelo bližnji prihodnosti.
Prišlo je do nestrinjanja v zvezi s tem, ali se lahko pripravijo tudi statistični podatki za morsko okolje oziroma statistični podatki o stanju staležev rib. V zvezi s tem je našo metodologijo verjetno treba še izboljšati. Na tem področju smo torej dosegli izboljšave. V dveh letih - najpozneje do leta 2013 - bo Komisija predstavila poročilo in, kjer bo to mogoče, predlagala tudi spremembo te direktive. Upam, da bomo ob koncu tega desetletja poleg bruto domačega proizvoda imeli tudi zeleni domači proizvod. To je naš cilj.
Olli Rehn
član Komisije. - Gospod predsednik, kot je rekel poročevalec Jo Leinen, je namen predloga Komisije dejansko vzpostaviti skupni pravni okvir za zbiranje, združevanje, prenos in ocenjevanje evropskih okoljsko-ekonomskih računov, da bi bilo sprejemanje odločitev bolj usklajeno s ciljem trajnostnega razvoja.
Komisija je s predstavitvijo tega predloga izpolnila prvo točko načrta "BDP in več". V času, ko si v Evropi prizadevamo, da bi dosegli trajnostno gospodarstvo z učinkovitimi viri, nam bodo ti podatki omogočili, da okoljske dejavnike povežemo z ekonomskimi, s tem pa bom dobili možnost za celovitejše in bolj informirano oblikovanje politike.
Po zelo plodnem sodelovanju treh institucij menim, da smo izpolnili naš skupni cilj, tj. določitev te okvirne uredbe o evropskih okoljsko-ekonomskih računih s prvim nizom treh modulov, ki zajemajo račune o emisijah v zrak, z okoljem povezane davke ali dajatve in račune snovnih tokov.
Ti podatki se trenutno zbirajo prostovoljno v večini držav članic. Zbiranje ustreznih podatkov večinoma torej ne pomeni dodatnega bremena za posrednike podatkov, saj naj bi te države članice podatke lahko zbrale s pomočjo obstoječih zbirk podatkov. S to uredbo smo vzpostavili pomembni temelj za statistične podatke o medsebojnem delovanju gospodarstva in okolja v upanju, da jih bomo v prihodnosti lahko razširili z naknadnimi moduli, kot je navedeno v poročilu in osnutku resolucije.
Ker številni drugi razpoložljivi moduli dosegajo različne stopnje metodološke razvitosti, med drugim na primer v zvezi z lesom in ribami, kakor tudi neuporabljenimi produkti pridobivanja, je bila za uredbo sprejeta modularna struktura, da bi se v prihodnosti, če bi bilo to mogoče, uvedli novi moduli v obliki prilog k osrednjem besedilu.
V skladu z dogovorom bo Komisija vsaka tri leta poročala Parlamentu in Svetu o razvoju novih modulov, lahko pa tudi predloži nove zakonodajne predloge za nove module, če je to ustrezno.
Dovolite mi, da se na koncu zahvalim poročevalcu, gospodu Jou Leinenu, poročevalcu v senci, gospodu Martinu, in vsem članom Odbora za okolje in Odbora za ekonomske in monetarne zadeve za njihov konstruktiven pristop in dragocene prispevke.
Hans-Peter Martin
poročevalec mnenja Odbora za ekonomske in monetarne zadeve. - (DE) Gospod predsednik, ko se z gospodom Leinenom vračava k političnim stališčem zadnjega tisočletja, se večinoma strinjava, kar velja tudi za to poročilo. To je nekaj dobrega, razumnega in pomembnega. Navsezadnje so statistični podatki lahko zelo privlačni, zlasti v času, ko ima Evropska unija hud problem z verodostojnostjo, ko gre za evropske državljane. Rekel bi, da je to v veliki meri neupravičeno, če se ozremo na pomembna vprašanja in ne na druge zadeve, pri katerih imava z gospodom Leinenom različna mnenja.
Mislim, da je zelo dobro, da sem lahko tukaj, ne samo kot samostojni poslanec, temveč tudi kot nekdo, ki lahko s tem mnenjem v imenu Odbora za ekonomske in monetarne zadeve - to ni bilo poročilo v senci, temveč dopolnilno mnenje, ki je še celovitejše od mnenja glavnega odbora, tj. Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane - predstavi ta stališča, ki smo jih opredelili z glasovanjem 37 proti 0. Bolj določno to pomeni, da se želimo - kot sem sam dejal - premakniti naprej k sistemu evropske statistike za trajnost, ki ima lepo kratico ESS. To bi nam dalo podlago za delo, zlasti ko gre za mlade ljudi in tiste, ki vedo, da bomo v prihodnosti potrebovali nove sporazume o skupnih ciljih, da bi lahko Evropo potegnili iz ozadja in jo postavili v ospredje v tej neusmiljeni tekmi z Združenimi državami, Kitajsko in mnogimi drugimi silami.
To pa očitno tudi pomeni - kot je že omenil gospod Leinen -, da nujno potrebujemo več modulov. V zvezi s tem se lahko ozremo na sedemdeseta in osemdeseta leta prejšnjega stoletja, ko je bilo vse to že določeno. Bilo bi zelo lepo, če bi lahko Komisija v zvezi s tem hitreje napredovala. Mislim, da je zelo dobro, da je v Eurostatu prišlo do pobude glede zbiranja podatkov, pa čeprav to v zvezi z Grčijo poteka v težkih okoliščinah. Glede na izid glasovanja 37 proti 0 proti 0 menimo, da Komisija na tem področju očitno potrebuje več denarja za ESS, torej za ta sistem evropske statistike za trajnost. Vendar pa to lahko dosežemo s prerazporeditvijo sredstev: uporabite že enkrat dividende širitve. Vzemite uradnike, ki so bili tako zaposleni s fazo širitve na velike države, in jih postavite tja, kjer jih nujno potrebujemo in kjer bodo lahko pomagali pri delovanju evropskega projekta.
Horst Schnellhardt
Gospod predsednik, gospe in gospodje, ko sem prebral prvi predlog Komisije, sem bil zelo skeptičen glede tega, kako se je lotila te zadeve. Kar pa so zdaj predstavili poročevalec, poročevalci v senci in moja predhodnica, gospa Joly, je nekaj, kar lahko sprejmemo in tudi podpremo.
V večini držav se okoljsko-ekonomski podatki - ne glede na to ali se nanašajo na te tri module ali ne - že zbirajo prostovoljno. Potrebujemo jasen pregled rezultatov, doseženih v posameznih državah članicah, v zvezi z emisijami v zrak, okoljskimi davki in snovnimi tokovi. To je zelo pomembno. Tako bomo lahko bolje razumeli odnos med okoljem in gospodarstvom. Preučimo lahko tudi, kako napreduje trajnostni gospodarski razvoj v Evropi in kako lahko izboljšamo našo okoljsko politiko. To je zelo pomembna točka, ki jo moramo tukaj vključiti.
Vendar pa bi vas rad tudi posvaril: v naših političnih nagovorih vedno govorimo o omejevanju birokracije. Komisijo bi pozval, naj na tem področju ne ustvarja še več birokracije. To bi bil napačen pristop. Zato želim Komisijo vprašati, ali namerava znotraj svoje institucije ustvariti nova delovna mesta za zbiranje podatkov, ali pa bodo to nalogo opravljali obstoječi uslužbenci, saj menim, da je zelo pomembno, da zbiranje teh podatkov ne ustvari novih bremen. O tem, katere druge module je treba vključiti, se bomo lahko odločili in se bomo morali odločiti šele leta 2013, ko bomo dobili prvo poročilo o izvajanju: videti moramo namreč, kako se bo ta nov sistem razvijal in kako bo vplival na zakonodajo.
Bil sem zelo osupel, ko sem ugotovil, da naj o tem danes v Parlamentu ne bi razpravljali. To bi bila velika napaka, saj je to, kot je rekel poročevalec, začetek nečesa povsem novega.
Marita Ulvskog
Gospod predsednik, strinjam se s predhodnimi govorniki. Izredno pomembno je, da imamo podnebno in okoljsko politiko, ki temelji na dejstvih. Potrebujemo dostop do jasnejših in zanesljivejših kazalnikov na tem področju. Enaki pogoji veljajo tako za okoljsko politiko kot za gospodarsko politiko, politiko prerazporeditve ter razvojno in industrijsko politiko. Če nimamo dostopa do dejstev, ne moremo sprejemati preudarnih odločitev in izvajati potrebnih sprememb in prilagoditev.
Zdaj imamo priložnost, da ta dejstva pridobimo. To je izredno pomembno. Na tem posebnem področju ne deluje niti merilo BDP, ker je preozko. Zdaj imamo priložnost, da se dela lotimo s širše perspektive. Precejšnjo vrednost ustvarja tudi usklajevanje okoljske statistike na evropski ravni. S tem bo lažje primerjati učinke okoljske politike po državah članicah, dobili pa bomo tudi boljši vpogled v to, kateri ukrepi politike dejansko delujejo, kateri ne delujejo in kateri bi lahko celo imeli nasproten učinek.
Upam, da bomo po tem, ko na tej seji sprejmemo to odločitev, lahko tudi zagotovili, da bo ta postala pomemben del podlage za odločitve, ki jih bodo Parlament in države članice sprejemali v prihodnosti. Upam, da bo ta metoda določanja kakovosti družbe dobila največjo prednost in da se bo dovolj sredstev namenilo za zagotavljanje njenega ustreznega delovanja, da ne bi od nje ostala zgolj neizpolnjena zamisel.
Gerben-Jan Gerbrandy
Gospod predsednik, poročevalcu, gospodu Leinenu, se zahvaljujem za njegovo poročilo. Po mnogih letih naporov in pregovarjanja se končno zdi, da napredujemo v smeri proti trajnostnim nacionalnim računom, to pa je izredno potrebno, saj - bodimo popolnoma iskreni - gospodarski sistem, ki ga imamo v tem trenutku, preprosto ne deluje. Naravi in okolju lahko še vedno škodimo praktično brezplačno. Sedanji sistem torej ne deluje. Ti stroški, ki jih nihče ne plačuje, se preusmerjajo na družbo. Zakaj je trajnostna energija dražja od konvencionalne energije? Odgovor je, da nihče ne plačuje socialnih stroškov kurjenja premoga, plina in nafte.
To poročilo vzbuja vtis, da je povsem tehnično, a na koncu gre za zares pomembne zadeve. Kot pravimo v nizozemščini, če hočete nekaj vedeti, morate to izmeriti, in tukaj govorimo prav o tem. Ti evropski okoljsko-gospodarski računi so potrebni za prehod na pravo trajnostno gospodarstvo. Vendar pa pozivam tako Komisijo kot države članice, da s temi podatki, ki jih bodo zagotovili ti računi, tudi nekaj storijo. Da bi o nečem kaj vedeli, morate to izmeriti: to je zelo pomembno; vendar pa je uporaba znanja, ki ga s tem pridobimo, še pomembnejša in to je zagotovo bistven naslednji korak. Iskreno upam, da bo to na primer pripeljalo do umika več sto milijard subvencij, ki imajo škodljiv učinek za okolje in naravo, ki jo še imamo na tem svetu.
Dovolite mi, da se samo še enkrat zahvalim Komisiji in našemu poročevalcu. A to je zgolj začetek. Nadaljujmo s tem tudi tako, da bomo dejansko nekaj ukrenili, kar nam omogoča znanje, ki ga pridobivamo s tem ukrepom.
Michail Tremopoulos
v imenu skupine Verts/ALE. - (EL) Gospod predsednik, glede na to, kar smo danes slišali, in glede na poročilo, je povsem samoumevno, da potrebujemo utemeljeno oceno evropske okoljske politike, ki temelji na zanesljivih podatkih. Zbiranje takšnih podatkov mora torej biti obvezno in usklajeno.
Vendar pa se konvencionalni nacionalni računi v glavnem osredotočajo na tržne transakcije in kazalnike, ki odražajo pomembne dejavnike pri ustvarjanju blaginje, a same blaginje ne merijo. Pri naravnih virih pa prihaja do novih pomanjkanj. Potrebujemo druge spodbude, da bi povečali produktivnost in kakovost. Ceno morajo plačati fizični prejemniki. Če ne predložijo računov o zasebnih in socialnih stroških izkoriščanja naravnih virov in o škodi okolju, lahko običajni računi oblikovalcem odločitev pošljejo napačno sporočilo o napredku, s čimer se lahko družba usmeri na pot k netrajnostni rasti.
Uvedba okoljsko-gospodarskih računov je temeljnega pomena, vendar ne more nadomestiti oblikovanja alternativnih kazalnikov za BDP, ki pokrivajo različne okoljske in socialne razsežnosti. Komisija mora predstaviti predloge še pred začetkom novega večletnega finančnega okvira, da bi bilo mogoče sprejeti omejen sveženj sestavljenih kazalnikov in ga uporabiti kot nadomestilo za BDP pri oblikovanju politike. Ti morajo vključevati monetiziran kazalnik, kot so prilagojena neto izplačila, ter fizični kazalnik, kot je ekološki ali ogljikov odtis, za okoljsko razsežnost in socialne kazalnike, ki vključujejo socialno razsežnost, kot sta ocena neenakomerne porazdelitve (na primer Ginijev koeficient) ter indeks socialne vključenosti in človekovega razvoja, kot je indeks človeške revščine.
Prvotni predlog uredbe EU samo določa zbiranje in analizo podatkov o emisijah v ozračje, okoljske pogoje, ki veljajo za različne gospodarske dejavnosti in račune snovnih tokov v celotnem gospodarstvu. Predstavljen je bil niz predlogov in sprememb in mislim, da nam bo to omogočilo, da sprejmemo celovito poročilo in dosežemo napredek pri vprašanju o okoljski politiki.
Paul Nuttall
v imenu skupine EFD. - Gospod predsednik, uredba o evropskih okoljsko-gospodarskih računih zveni zelo dolgočasno, vendar to po mojih izkušnjah iz nje dela najnevarnejšo vrsto zakonodaje EU, saj mislite, da se je davkoplačevalcem in medijem ne bo ljubilo brati.
Bodimo odkriti. Gre za - navajam - "emisije v zraku in okoljske davke", kot je dejal zadnji govornik. Torej se sovjetizacija EU nadaljuje. Možje z mapami in statistični vohuni iz Eurostata želijo več podatkov, vi pa - bodimo odkriti - želite te podatke, da bi obdavčevali in nadzorovali, kar pojasnjuje, zakaj ste tako lačni še več statistike.
Najhuje od vsega pa je, da je to uredba, ne direktiva. Uredbe so precej hujše od direktiv, ker pridejo v zakonodajo Združenega kraljestva mimo njegovega parlamenta. To je zelo nevarno in na ta način, prijatelji moji, umira demokracija.
(Govornik se je strinjal s tem, da odgovori na vprašanje, ki mu je bilo postavljeno z dvigom modrega kartončka (člen 149(8) poslovnika)
Hans-Peter Martin
(DE) Izvolili so nas za poslance Evropskega parlamenta. Na moje vprašanje boste z vidika Združenega kraljestva mogoče lahko odgovorili samo, če si zdaj zamislite sebe v vlogi parlamentarca Združenega kraljestva. V zvezi s statistiko ste govorili o sovjetizaciji. Ali res to vidite tako? Ali statistika vam pomeni sovjetizacijo? Mar ne želite točnih številk o življenjskih standardih in inflaciji - tudi če je to povezano z nadzorom bank -, ki naj bi se predložile s pomočjo statistike, in da bi državljani in oblikovalci odločitev tudi imeli dostop do takšnih informacij, ki bi jim potem omogočile, da sprejmejo ustrezne odločitve? Ali po vašem mnenju tudi to spada v okvir sovjetizacije Združenega kraljestva?
Paul Nuttall
Gospod predsednik, dovolite mi, da najprej povem naslednje. Dejstvo je, da ta kraj rad nadzira stvari iz centra.
In naj povem še, da noben od komisarjev ni bil izvoljen s strani ljudstva.
Demokracija je pomembna za vso Evropo, zato lahko rečem, da res verjamem, da smo priča sovjetizaciji Evrope. Dejstvo je, da morajo te odločitve sprejemati države članice. Dejstvo, da gredo uredbe lahko mimo mojega parlamenta, da gredo lahko mimo ljudi, ki jih je izvolil britanski narod, je popolna sramota in, drži, da gre za sovjetizacijo Evrope.
Richard Seeber
(DE) Gospod predsednik, gospod Nuttall se pritožuje nad nečem, kar Združeno kraljestvo tako kot mnoge druge države počne že od leta 2006. Ta proces, ki ga bomo zaključili jutri na parlamentarni ravni - in gospod Leinen je pri tem opravil odlično delo - bo v zakonodajo vključil nekaj, kar se prakticira že dolgo. Zakaj potrebujemo te podatke? To nima nobenega opravka s sovjetizacijo. Podatki so dobri samo toliko kot njihova primerljivost in prav ta primerljivost je ključni element.
Zato imamo te evropske gospodarske račune in zato uporabljamo ta sistem po vsem svetu že do tridesetih let prejšnjega stoletja - tudi v Združenem kraljestvu. Ta sistem je tako dober zato, ker temelji na enotnih standardih, zaradi česar lahko primerjamo blaginjo posameznih držav in njihov gospodarski in družbeni uspeh. Kot primerjalna valuta se običajno uporablja ameriški dolar. Zdaj imamo odlično priložnost, da evro povzdignemo v primerjalno valuto. Menim, da je to drugi element.
Vemo pa tudi, da v teh gospodarskih računih obstajajo številne pomanjkljivosti. Spomnite se Fukišime. Fukušima bo zdaj imela pozitiven učinek na japonski bruto domači proizvod, in sicer zato, ker se v tej zvezi opravljajo številne naložbe. Bolj kot za račune snovnih zalog gre za račune snovnih tokov. To moramo nadomestiti in zato je Komisija tudi podala svoj predlog "BDP in več".
Trajnostni računi, ki jih bomo sprejemali danes in jutri, bodo prvi korak. Zakaj? Zato, ker bodo vlaganja v energetsko učinkovitost in manjšo porabo energije na primer imela negativen učinek na bruto domači proizvod. S tem se mora strinjati tudi nekdo, kot je gospod Nuttall.
Ne gre toliko za velike politike; gre preprosto za to, da želimo, da bi naše politike postale preverljive: kakšni davki se odmerjajo na tem področju, koliko materiala uporabljamo. Želimo torej izboljšati zakonodajni proces, in če vi ne bi bili v Uniji, bi morali uporabljati popolnoma enak sistem, sicer vaši podatki ne bi imeli nobene vrednosti. To je torej pozitiven prvi korak. Želim se zahvaliti Komisiji in poročevalcu.
Kriton Arsenis
(EL) Gospod predsednik, gospod komisar, želel bi čestitati gospodu Jou Leinenu za njegovo odlično poročilo. Prav res moramo nadaljevati z delom na okoljsko-gospodarskih računih. Gospodarstva in okolja ne moremo več obravnavati ločeno. Tega nam ne dopušča niti dvojna kriza, ki nas je prizadela - okoljska in gospodarska. Paralogizem preteklosti se mora ustaviti.
Gospod Seeber je omenil primer Fukušime. Še en preprostejši, vsakdanji primer so požari. Požar, ki uniči gozd in biotsko raznovrstnost in ekosistemske storitve, ki jih nudi gozd, s čimer mislim na čisto vodo, čisti zrak in prostor za reprodukcijo hrane, ki uniči kulturno dediščino prostora, ki uniči kmetijsko proizvodnjo, se meri pozitivno v smislu BDP, saj se za odpravo škode opravljajo naložbe kljub dejstvu, da bo država, regija, območje imelo trajno, dolgoročno škodo. Z dolgoročnega vidika bo še revnejše, kot je bilo prej.
Okoljsko-gospodarski računi, ki jih zahtevamo danes, niso popolni. So pa pomemben korak v pravo smer. So korak v smeri proti boljšim politikam, ki temeljijo na celovitejšem, objektivnejšem pogledu na dejansko stanje. So korak, ki nam bo omogočil, da zagotovimo, da bodo naše politike dosledne, ki nam bo omogočil, da izpolnimo mednarodne zaveze in cilj bolj zelenega evropskega gospodarstva.
Riikka Manner
(FI) Gospod predsednik, gospod komisar, najprej želim čestitati gospodu Leinenu za odlično in pomembno delo, ki ga je opravil s tem poročilom. Kot je bilo tukaj rečeno že večkrat, je ta uredba o okoljsko-gospodarskih računih zelo pomembna, saj končno vzpostavlja zakonsko podlago za sistem računov, ki vključuje okoljsko in gospodarsko statistiko, ki je ključnega pomena za okoljsko politiko in v širšem vidiku za socialno politiko.
Kar zadeva njeno področje uporabe, je zelo pomembno, da se v prvi fazi osredotočimo izrecno na emisije v zraku, snovne tokove in okoljske davke. Za to obstajajo dobri razlogi. Poleg tega je to verjetno zelo realističen pristop, če upoštevamo zmogljivost držav članic, da začnejo izvajati sistem računov na teh področjih. Seveda moramo razumeti, da naše različne države dosegajo različne ravni v statističnih sistemih, in pomembno je, da se zaradi tega ne ustvari še več birokracije, kot je dejal komisar.
Kar zadeva nove module, je pomembno, da močno poudarjajo teme, ki podpirajo izvajanje strategije Evropa 2020.
Oreste Rossi
(IT) Gospod predsednik, ta uredba je del okvira ukrepov, oblikovanih za opredelitev celovitejših kazalnikov za nadomestitev BDP. Evropski okoljsko-gospodarski računi bi morali prispevati k vrednotenju politik s prispevanjem podatkov o vzajemnem delovanju okoljskih in gospodarskih dejavnikov. Predlog Komisije si zasluži pohvalo, čeprav se zato, da bi lahko spremljali okoljske politike, ki jih države članice oblikujejo, ustvarjajo novi in zapleteni birokratski postopki. Zato se bomo na končnem glasovanju vzdržali.
Poročilu pa nasprotujemo tam, kjer poročevalec želi dodati nove module računov. Sporazum s Svetom je bil dosežen na prvi obravnavi na podlagi tega, da bo uvedba novih modulov, ki jih predlaga poročevalec, podvržena oceni v okviru klavzule o pregledu, da bi se, kjer je to primerno, lahko opravile spremembe ali izboljšave pri kakovosti podatkov in metodah njihovega zbiranja.
Po našem mnenju vse to predstavlja novo in drago obliko birokracije, ki se jo vsiljuje državam članicam.
Sophie Auconie
(FR) Gospod predsednik, gospod komisar, gospe in gospodje, po mojem mnenju gre pri politik za iskanje najboljših možnih rešitev za obstoječe probleme. Toda kako naj to dosežemo, če problemov in možnih rešitev ne razumemo v celoti? To je temeljno vprašanje, ki se ne nanaša na okoljsko politiko.
Oblikovalci političnih odločitev morajo torej imeti na voljo podatke o sodobnem svetu in okoljskih razmerah, ki bodo zanesljivi in hkrati čim bolj izčrpni. To je bil sklep, ki ga je junija 2006 sprejel Evropski svet, ko je pozval Evropsko unijo in njene države članice k razširitvi nacionalnih računov na ključne vidike trajnostnega razvoja. To pobudo in predlog Evropske komisije pozdravljam, saj bomo s tem lahko izvedeli več o emisijah v zraku, okoljskih davkih in snovnih tokovih v gospodarstvu.
Vendar pa bo ta predlog na jutrišnjem glasovanju treba spremeniti, da bi se zagotovilo, da bodo zbrani podatki zanesljivi in da bodo spodbudili k razpravi ter obenem in predvsem zagotovili, da se bodo v ta pristop vključile vse države članice. Kako lahko pripravljamo evropske politike, če nimamo podatkov o razmerah v vsaki državi članici?
Na koncu želim izraziti podporo dvema močnima zamislima Poslanske skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov): pooblastila, ki jih je Evropska komisija dobila za sprejemanje delegiranih aktov, je treba pregledati vsakih pet let, uvesti pa je treba tudi klavzulo o preverjanju - tj. klavzulo, ki je druga prepričljiva zamisel te uredbe. V nekaj letih bomo potrebovali nove podatke, a vse v svojem času. Ta osnutek uredbe je pravi korak naprej: nadaljujmo v tej smeri.
Karin Kadenbach
(DE) Gospod predsednik, gospod komisark, gospe in gospodje, tudi jaz bi se rada iskreno zahvalila gospodu Leinenu za to težko pričakovano uredbo. Še preden smo bili izvoljeni v Evropski parlament, smo mnogi preprosto predvidevali, da odločitve, ki jih Parlament sprejema, te odločitve, ki določajo prihodnost, dejansko temeljijo na teh podatkih, in bili smo kar nekako neprijetno presenečeni, da ta statistika in podatki, ki obstajajo v večini držav članic, v resnici še niso bili združeni v nekem skupnem okviru, zaradi česar je prišlo do določene izgube verodostojnosti v očeh javnosti.
Mediji nam vedno vzbujajo vtis, da sta si gospodarstvo in okolje diametralno nasprotna. Ti podatki bi nam pomagali, da premislimo, ali nekaj koristi okolju in ali obenem koristi gospodarstvu oziroma ali nekaj koristi gospodarstvu in obenem koristi okolju, s tem pa tudi našemu socialnemu okolju. To je glavna naloga, ki bi si jo morali zastaviti kot politiki. Želimo ustvariti in izboljšati kakovost življenja: ne samo na delovnem mestu, temveč tudi v našem okolju.
Lahko se samo strinjam z željo, ki jo je danes izrazil gospod Leinen, ko je rekel, da se moramo ob koncu tega desetletja odmakniti od bruto domačega proizvoda k zelenemu domačemu proizvodu. S tem bomo sprejeli prvo ključno odločitev. Močno sem prepričana, da bomo zaradi teh okoljsko-gospodarskih računov uspeli povečati verodostojnost Evrope in zadev, povezanih z okoljem in gospodarstvom.
Najlepša hvala. Še naprej opravljajte tako dobro delo.
Christa Klaß
(DE) Gospod predsednik, gospod Rehn, gospe in gospodje, močna statistika, učinkovito zbiranje in vrednotenje podatkov - to je temelj, na katerem moramo oblikovati prihodnost. Očitno je, da moramo uskladiti obstoječo statistiko držav članic, da bi na podlagi istih podatkov sprejeli prave odločitve za prihodnost cele Evrope. Cilj so enakovredni, primerljivi podatki iz vseh držav članic.
Vprašanje pa je, kaj lahko iz teh podatkov dejansko razberemo. Kakšne dodatne sklepe lahko potegnemo, da bi se Evropa lahko razvijala na uravnotežen način, ko gre za njeno socialno, gospodarsko in okoljsko politiko? Komisija želi razširiti gospodarske račune na ključne vidike trajnostnega razvoja. Zato predlaga tri module, da bi zbrala podatke o gospodarskih dejavnostih, ki povzročajo emisije v zraku, o prihodku iz okoljskega davka in o snovnih tokovih. Sem so vključeni tudi proizvodi rastlinskega izvora, na primer žita, stročnice, zelenjava, sadje in les.
Sprašujem se o koristnosti takšnih izračunov - kaj nam bodo v resnici povedali? Nisem tako optimistična kot poročevalec in moji kolegi poslanci. Želeti nekaj je eno; to tudi uresničiti pa je popolnoma nekaj drugega. Dvomim v učinkovitost birokratskih postopkov in v objektivnost namere sestaviti okoljsko-gospodarske račune, beležiti snovne tokove in ovrednotiti posamezne proizvode na podlagi emisij CO2, vključno z rastlinami. V takšne izračune, na primer v zvezi z rastlinami, je treba vključiti tako ustvarjanje kisika, kakor tudi emisije CO2 med proizvodnjo in prevozom.
Pozdravljam dejstvo, da je s kompromisom, ki je bil zdaj dosežen, pojasnjeno, da je zahteve po dodatnih podatkih mogoče vpeljati samo po oceni prožnosti in da se ne sme poseči v pristojnost držav članic. Takšni programi se morajo razviti tudi brez dodatne porabe finančnih sredstev in birokracije.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Gospod predsednik, moj kolega Jo Leinen je pripravil odlično poročilo, ki je pomembno z vidika nacionalnega gospodarstva, varstva okolja, družbe, kmetijstva in tudi z drugih vidikov. Kot član sveta STOA, projekta, usmerjenega v učinkovitejše upravljanje naravnih virov, menim, da je zelo pomembno, da oblikujemo zanesljivo statistično bazo podatkov. Kako lahko merimo porabo vode in energetsko učinkovitost v državah članicah Evropske unije, če nimamo zanesljivih statističnih podatkov? Kot član Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja menim, da je zelo pomembno, da končno dobimo jasno sliko dejanskih socialnih koristi okoljskih javnih dobrin, ki jih pridelujejo kmetovalci, v odnosu do reforme skupne kmetijske politike (SKP). Brez statističnih podatkov ne moremo določiti, koliko kmetovalci s svojimi kmetijskimi dejavnostmi prispevajo k zaščiti zraka, kmetijske krajine, obdelovalnih površin in okolja in kako kmetovalci pridelujejo okoljske javne dobrine, ki jih ne trg ne SKP še nista plačala. Zato je to statistično poročilo z vidika varstva okolja in kmetijstva zelo napredno in usmerjeno v prihodnost.
Paul Rübig
(DE) Gospod predsednik, ko gre za statistiko, se vedno veliko razpravlja in oporeka. Predvsem se je ne sme razvozlati, saj je tudi varstvo podatkov jasno upravičeno. Na drugi strani potrebujemo preglednost in primerljivost. Menim, da je to pomembno. Zato moramo podatke zbirati na popolnoma avtomatiziran način z uporabo naključnih vzorcev, da bi bili potem primerljivi. Zavedamo se na primer procesov prikazovanja, ki bodo v prihodnosti prav tako igrali veliko vlogo v tej zvezi. Avtomatizacija procesa bo s tem poenostavila naše oblikovanje političnih odločitev v prihodnosti.
Angelika Werthmann
(DE) Gospod predsednik, evropski okoljsko-gospodarski računi nam bodo zagotovili pomembne podatke, s čimer bomo lahko okoljske vidike vključili v vse vrste političnih odločitev, na ta način pa bomo lahko te vidike obravnavali v celi vrsti vprašanj. Zbrani in analizirani podatki bodo pomembni za zagotavljanje učinkovitih protiukrepov pred vplivi gospodarskih dejavnosti na okolje. Zavestna potreba po trajnostnih politikah, da bi se lahko spopadli z izzivi, kot so podnebne spremembe, izguba biotske raznovrstnosti, čedalje večja onesnaženost okolja in neizbežna izčrpanost naših naravnih virov, ima danes močno podporo. Zanesljivi podatki in posledične napovedi glede izkoriščanja naravnih virov nam ne bodo samo omogočili, da jasno izmerimo uspeh trajnostne gospodarske politike, temveč bodo tudi zagotovili zelo pomembno dodatno vrednost za države članice.
Niki Tzavela
(EL) Gospod predsednik, tudi jaz bi želela čestitati gospodu Leinenu za njegovo izjemno poročilo. Mislim, da je Evropa zdaj dosegla točko, na kateri le redko naletimo na navzkrižja med razvojem in varstvom okolja. Nasprotno, prišli smo v fazo vzajemnega delovanja. Evropejci imajo zdaj okoljsko zavest.
To poročilo bo še bolj pomagalo, da bomo dobili boljši vpogled v to, kaj se dogaja okolju v Evropi. Rada bi poudarila tri elemente: prvič, potrebujemo natančne podatke o stanju okolja v državah članicah; drugič, potrebujemo postopek za posodobitev teh podatkov vsakih pet let; in tretjič, opraviti morajo skupno oceno napredka vseh okoljskih ukrepov, ki se izvajajo v Evropski uniji.
Franz Obermayr
(DE) Gospa predsednica, če želimo ohraniti okolje za prihodnje generacije, potem gospodarskih in okoljskih vidikov ne smemo obravnavati ločeno. Zato se zdi smiselno, da se gospodarski računi dopolnijo z okoljskimi dejavniki, temelj vseh zanesljivih bilanc stanja pa morajo biti ustrezni in zanesljivi podatki.
Toda ko EU od držav članic zahteva ključne podatke, ne sme obstati pred občutljivimi vprašanji. Tu mislim na jedrsko politiko, genski inženiring, ustrezno označevanje izvora živil in nenazadnje preiskavo o nedavnem škandalu v zvezi z bakterijo EHEC v kumarah.
Vzajemno delovanje med gospodarstvom in okoljem je tukaj očitno. Tudi tu je jasno - na žalost -, kje je moč v EU: v velikih podjetjih in pri lobistih.
Olli Rehn
član Komisije. - Gospa predsednica, najlepša hvala za zelo izčrpno in odgovorno razpravo. Mislim, da se vsi strinjamo o pomenu tega predloga in okoljsko-gospodarskih računov. Strinjamo se tudi, da moramo narediti naslednje korake, da bi opredelili politike, ki uporabljajo podatke, da bi se tako obdržali na poti k bolj trajnostnemu gospodarstvu.
Dovolite mi, da povem nekaj stvari v odgovor na številne pripombe. To je prva uredba, ki določa tri module. V zakonodajnem smislu gre za začetek. Drugi sklop modulov se zdaj pripravlja za drugo uredbo, ki bo spreminjala prvo in bo sprejeta konec leta 2012. Načrtujemo tudi tretji sklop: delo torej poteka in se bo nadaljevalo.
Kar zadeva birokratske postopke, se s tem ne bo ustvarilo novo breme za podjetja, saj uporabljamo obstoječe upravne in statistične podatke. Združeno kraljestvo je v resnici vodilno na področju okoljskih računov, na kar je tudi treba opozoriti. V zvezi s statistiko in glede na to, kar so dejali gospod Leinen, gospod Martin in mnogi drugi, pa lahko tudi rečem, da smo dosegli precejšen napredek pri izboljšanju evropskega statističnega sistema v preteklem letu in pol.
Na primer, sedanja Komisija je prvi zakonodajni predlog podala 10. februarja 2010 - dan po vašem glasovanju za vzpostavitev sedanje Komisije -, ko smo sprejeli uredbo o revizijskih pristojnostih Eurostata, ki dajejo Eurostatu možnost, da pregleda in preveri kakovost statistike pri viru, kar je zelo pomembno. To smo že začeli uporabljati na primer pri Grčiji.
Drugič, akcijski načrt za Grčijo se že izvaja in v enem letu je zelo temeljito popravil statistični sistem v Grčiji. Zaradi tega se je že močno izboljšala kakovost statistike o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, v zadnjem krogu pa bi Eurostat lahko potrdil podatke za Grčijo.
Na koncu še o sredstvih: čeprav za to posebno vprašanje okoljsko-gospodarskih računov ne potrebujemo sredstev, se strinjam z gospodom Martinom, da potrebujemo zadostna sredstva. Pravzaprav sem izkoristil ta teden, v katerem poteka delno zasedanje, da sem se mimogrede ustavil v Luksemburgu pri Walterju Radermacherju, generalnem direktorju Eurostata, s katerim sem samo pred nekaj urami govoril o sredstvih. Delamo na tem, da prerazporedimo in izboljšamo naša sredstva v Eurostatu, da bi se osredotočili na naše ključne prednostne naloge.
A teh sredstev ne bi jemal iz širitve, kot je predlagal gospod Martin, zlasti pa ne iz Zahodnega Balkana. Stabilnost, demokracija in mir v tej regiji so še vedno ključna prednostna naloga za Evropsko unijo, za Komisijo in prepričan sem, da tudi za Parlament. Nikar ne pozabite, da brez naše mehke moči in brez politike širitve EU Ratko Mladić danes ne bi bil v Haagu. Tega nikar ne pozabite.
Jo Leinen
Gospa predsednica, gospe in gospodje, hvala za razpravo. Vidim široko podporo pripravi okoljskih bilanc v Evropski uniji. Z nekaj izjemami so tukaj dobile podporo.
Strinjam se tudi z izjavo gospe Kadenbach. Mnogi med nami smo mislili, da se to že dogaja, in bili smo presenečeni, ko smo ugotovili, da veliko podatkov sploh ne obstaja in da smo bili v naših izjavah o stanju okolja v Evropski uniji torej dejansko popolnoma slepi.
En poslanec, gospod Gerbrandy, je dejal, da meriti pomeni več vedeti. Torej nekaj vemo, to pa je podlaga za merjenje in vse naše programe. Povsem enostavno potrebujemo boljšo podlago za odločitve, ki jih sprejemamo. Ti okoljski računi nam lahko pri tem pomagajo. Seveda imamo strategijo Evropa 2020, v kateri je trajnost načrtovani cilj. Upam, da bomo v naslednjih nekaj letih imeli tudi to podlago, da bi leta 2020 lahko videli, ali smo bili uspešni ali ne. Vemo, da bruto domači proizvod ne daje nikakršnih informacij o stanju narave in okolja, o virih, ki smo jih porabili, ali o celotnem problemu trajnosti. Zato je to zdaj potrebno.
Tega se lotevamo tudi postopoma. Gospa Klaß, naše zahteve niso prevelike; moduli se bodo postopoma širili. Navsezadnje, kot je rekel komisar, posamezni deli zakonodaje - vodna zakonodaja, zakonodaja o odpadkih in zakonodaja o čistem zraku - že vsebujejo zahtevo po zbiranju teh podatkov.
Evropa ima tudi svetovno obveznost, gospod Nuttall. Če podpišemo Konvencijo o biotski raznovrstnosti, Konvencijo o podnebnih spremembah ali katero koli drugo konvencijo, potem moramo svetu tudi znati povedati, ali smo delo opravili dobro ali slabo.
Želim se torej zahvaliti poročevalcem v senci in tudi Eurostatu, ki bo moral naknadno opraviti delo. Upam, da bodo v Luksemburgu na voljo potrebna sredstva, saj brez njih, brez sredstev, teh bilanc seveda ne moremo pripraviti. V tej zvezi bi nam moral pomagati tudi Parlament. Najlepša hvala. To je pomembno politično vprašanje - kot so nekateri pravilno prepoznali - in novo poglavje v premisleku o tem, kaj delamo v Evropi leto za letom.
Predsednica
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo jutri ob 12.00.
Pisne izjave (člen 149)
Monika Flašíková Beňová
Želim se zahvaliti poročevalcu, gospodu Leinenu, za poročilo, ki ga je predložil. Strinjam se z oceno predloga Komisije in želim podati nekaj pripomb o pomenu takšnih dejavnosti.
Merjenje kakovosti življenja s kazalniki, kot je bruto domači proizvod, ne pove vse zgodbe. Čeprav se strokovnjaki o tem strinjajo že nekaj časa, je to sporočilo šele pred kratkim prišlo iz politične sfere, pri čemer je preteklo precej časa in je bilo vloženega precej truda.
Zato močno pozdravljam predlog Komisije za evropske okoljsko-gospodarske račune, saj ni nikakršne potrebe po vsesplošno zavrnitev zavajajočih kazalnikov. Namesto da ocenjujemo kakovost življenja in okolja na podlagi vtisov, moramo priti do boljših podatkov in boljših metod zbiranja in združevanja podatkov, da bi lahko opravili boljšo vlogo pri merjenju na primer vpliva politik in gospodarskih dejavnosti na okolje.
Pridružujem se pozivu poročevalca, da mora predlog Komisije vsebovati večji poudarek na vprašanju spremljanja in ocenjevanja. Na koncu želim opozoriti, kako zelo pomembno je, da predlog Komisije vključuje in se celo še bolj zanaša na strateški dokument "BDP in več: merjenje napredka v svetu, ki se spreminja". Dosleden, sistematičen pristop bo mogoče pomembnejši od vsega drugega v prizadevanjih za izboljšanje merjenja kakovosti življenje.
Rovana Plumb
v pisni obliki. - Recikliranje in preprečevanje nastajanja odpadkov, emisije v zraku in podnebne spremembe, trajnostno porabo in proizvodnjo bi bilo mogoče bolje spremljati, če bi bili na voljo visokokakovostni podatki, ki povezujejo okolje in gospodarstvo. Zbiranje ustreznih podatkov, ki se je do danes na ravni EU izvajalo prostovoljno, mora torej postati obvezno. Poleg tega je treba doslej razpoložljive podatke o okolju srednjeročno dopolniti z dodatnimi informacijami, da bi se omogočila boljša potrebna ocena evropske okoljske politike.
Predlagana uredba v tej zvezi določa skupen okvir za zbiranje, urejanje, prenos in ocenjevanje evropskih okoljsko-gospodarskih računov z zagotavljanjem vseevropske metodologije, skupnih standardov, opredelitev, klasifikacij in računovodskih pravil za urejanje teh računov. Uredba obravnava zbiranje in urejanje podatkov v zvezi z emisijami v zraku, okoljskimi davki za različne gospodarske dejavnosti in računi snovnih tokov v celotnem gospodarstvu. Točni in ustrezni statistični podatki o energiji in porabi virov so temeljnega pomena, če želimo dobiti kazalnike za napredek in blaginjo zunaj BDP. Poleg tega je evropsko okoljsko politiko mogoče dobro oceniti le, če so na voljo zanesljivi podatki.
