Příprava zasedání Evropské rady (25.-26. března 2010) (rozprava)
Předseda
Dalším bodem je rozprava k prohlášení Rady a Komise o přípravě zasedání Evropské rady (25.-26. března 2010).
Diego López Garrido
Pane předsedo, v těchto prvních měsících roku 2010 jsme v Evropské unii svědky mimořádně silné dynamiky, a to uprostřed nejvážnější ekonomické krize za posledních 80 let. Zároveň zavádíme Lisabonskou smlouvu, rozjíždíme nové instituce a provádíme velmi širokou revizi regulace našeho ekonomického systému.
To vše se děje někdy poněkud neuspořádaně, v reakci na velké výzvy tak, jak přicházejí; v současné době je to například situace řeckého finančního systému. Evropa se však s touto situací vypořádává vytvářením nových ekonomických nástrojů ve všech oblastech.
Proto někdy není snadné přes stromy vidět les, ale jde tady o vytvoření úplně nové metody řešení problémů velmi složité ekonomiky 21. století, a to v rámci celoevropského přístupu.
Tímto způsobem proběhla odezva na velmi vážnou krizi a došlo k okamžité reakci prostřednictvím napumpování veřejných peněz do evropských ekonomik, což vedlo k velkým schodkům.
Tímto způsobem proběhl závazek k celkové reformě dohledu nad finančním systémem - a my jsme zde v Parlamentu, abychom jej schválili.
Tímto způsobem probíhá koordinace hospodářských politik. Komise uvedla, že v tomto smyslu předloží návrh pro koordinaci hospodářských politik, především v eurozóně. Kromě toho také konkrétně sledujeme velmi odhodlaný a jasný postup Evropské unie na podporu finanční stability v eurozóně. Tento politický závazek byl přijat dne 11. února s cílem upevnit a udržet finanční stabilitu v eurozóně.
Existuje i další iniciativa, která je bezpochyby součástí tohoto přístupu: závazek k nové strategii pro růst a vytváření kvalitních pracovních míst. To je hlavním tématem práce na zasedání Evropské rady tento víkend; strategie, jež byla vyjádřena a rozšířena Evropskou komisí v dokumentu ze dne 3. března a již budou z hlediska takzvaných "strategických cílů" studovat hlavy států a předsedové vlád na jarním zasedání Rady. Jedná se o strategické cíle, které Evropská komise uvedla ve svém dokumentu, jako jsou například otázky zaměstnanosti, investic do výzkumu a vývoje, změny klimatu a energetiky, předčasného ukončení školní docházky, vzdělání obecně a chudoby. Kromě toho se bude Evropská rada také zabývat problematikou správy věcí veřejných, kterou považujeme za jeden z nedostatků takzvané Lisabonské strategie. Rada chce, aby se tato správa točila kolem jejího vlastního politického vedení a činnosti Komise při dohledu nad členskými státy a plnění závazků, které přijaly. To se samozřejmě bude odehrávat v úzké spolupráci a pod dozorem Evropského parlamentu a orgánů Unie jako celku.
Bude to v podstatě cílem zasedání Evropské rady tento víkend, včetně neméně důležité oblasti boje proti změně klimatu, v níž zůstává EU i nadále lídrem. Evropská unie si udržuje svoje světové vůdcovství v boji proti změně klimatu a musí v tom dále pokračovat. Navíc existuje kvantifikovaný závazek k takzvanému "rychlému startu". Doufejme tedy, že Evropská rada vyčíslí a znovu potvrdí tento závazek k pomoci rozvojovým zemím v boji proti změně klimatu v průběhu následujících několika let. Závazek hospodářsky rozvinutých zemí k obecné spolupráci s těmi méně rozvinutými, abychom na velmi důležitou konferenci v Cancúnu přijeli v co nejlepším postavení. Na této konferenci - a to opakuji - si musí Evropská unie udržet svoji dosavadní pozici lídra, bez které by Kodaňské dohody, která je podle nás nedostatečná, nebylo možné dosáhnout.
Členské státy jednomyslně potvrdily svůj plný souhlas s těmito cíli a jednoznačnou vůli přistoupit na konferenci v Cancúnu v Mexiku k právně závazným příslibům.
Těmito otázkami se ve velké míře budou zabývat hlavy států a předsedové vlád. Je také možné - v závislosti na tom, co se stane, když se nyní evropské orgány jako celek zabývají otázkou, jak vyřešit krizi v souvislosti s takzvaným řeckým případem - že se budou zabývat otázkou finanční situace v Řecku a refinancování jeho veřejného dluhu. Tato otázka se bezpochyby objeví, protože je součástí politického závazku, který Evropská unie na úrovni hlav států a předsedů vlád přijala dne 11. února. Jednalo se o politický závazek k podpoře finanční stability v eurozóně v tom smyslu, že je-li třeba přijmout určitá zvláštní opatření k zajištění finanční stability, budou tato opatření přijata.
V každém případě jde o zásadu, kterou budou mít účastníci zasedání Evropské komise tento víkend na mysli.
José Manuel Barroso
předseda Komise. - Pane předsedo, máme dnes k našemu setkání skutečně vhodnou a dobře načasovanou příležitost - den před důležitým jarním zasedáním Evropské rady. Stojí před námi náročné úkoly. Pro řešení těchto úkolů je velmi důležitá čerstvá a energická podpora Evropského parlamentu. V tomto smyslu chci poděkovat a pogratulovat Evropskému parlamentu k usnesení o strategii Evropa 2020, které před dvěma týdny přijal ve Štrasburku se širokou podporou všech stran.
Rád bych také využil této příležitosti a poděkoval španělskému předsednictví Rady za jeho podporu strategii Evropa 2020. Tato podpora byla jasně vyjádřena v různých sestavách Rady ministrů.
Ale teď již k zasedání Evropské rady: jsem přesvědčen, že každá Evropská rada musí pracovat na dvou věcech. Musí ukázat, že reaguje na momentální potřeby a zároveň musí pracovat na dlouhodobém strategickém rámci a dlouhodobých strategických cílech Evropy.
Krize s sebou nese několik naléhavých starostí pro komunity, zaměstnance a podniky po celé Evropě. A jak víme, veřejné finance na národní úrovni jsou pod nebývalým tlakem. Evropská unie samozřejmě musí tyto problémy, včetně finanční stability, řešit. Ještě se k této otázce vrátím později.
Evropa nesmí udělat chybu a zanedbat skutečnost, že nyní je třeba pracovat na tom, aby nastaly dlouhodobé změny. Z toho důvodu se bude Evropská rada zabývat dvěma nejzjevnějšími výzvami, kterým dlouhodobě čelíme: naše ekonomická budoucnost a změna klimatu.
O strategii Evropa 2020 jsme již společně v tomto parlamentu diskutovali. Váš příspěvek a vaše odhodlání budou nezbytná při naplňování naší ambice dosáhnout inteligentního, udržitelného a inkluzivního růstu. Stejně důležitý bude i příspěvek Evropské rady.
Úroveň našich ambicí musí být nastavena v poměru k úkolům, které stojí před námi. Musíme prokázat, že máme vizi a soudržnost jednat. Rovněž to musíme umět předat a ukázat lidem, že naše jednání povede k výsledkům tam, kde je třeba. Z toho důvodu jsem přesvědčen, že je důležité, aby tento týden Evropská rada přijala jasné cíle.
Cíle, které Komise dala na stůl, byly pečlivě vybrány. Jsou zaměřeny na potřebu zvýšit zaměstnanost, více investovat do výzkumu a inovací, dodržet naše cíle do roku 2020 v oblasti klimatu a energetiky, zvýšit naší výkonnost ve vzdělávání a bojovat proti chudobě.
Těchto pět hlavních cílů vypichuje záměry, se kterými se mohou lidé ztotožnit, a ukazuje, že Evropská unie prosazuje reformy v oblastech, o kterých všichni ví, že jsou důležité. Je to také ukázka politické vůle řešit závažné problémy.
Samozřejmě se musí jednat o dosažitelné cíle. V porovnání se současným stavem by také měly vyžadovat další úsilí, uznání ze strany členských států, že změna je potřeba, a já se budu snažit Evropské radě tlumočit tento pocit naléhavosti současné ekonomické situace Evropy a potřeby reforem pro udržitelnější a otevřenější ekonomiku a společnost v Evropě.
Velmi důležitá budou opatření, která zavede každý členský stát za účelem posílení svého růstu a odstranění nedostatků, o kterých všichni víme, že existují. Potřebujeme opatření na úrovni členských států k řešení vnitrostátních problémů, které budou určeny na základě národních podmínek v souladu se zásadou subsidiarity, která však bude zasazena do společného celoevropského rámce.
Existuje-li poučení z finanční krize, pak je to zjištění vzájemné provázanosti světa. Nemůžeme tedy přijmout zásady vzájemné závislosti na globální úrovni a odmítnout je v diskusi na evropské úrovni.
Je to i společný rámec, který Evropská unie podporuje a stimuluje určitými opatřeními, jež,v našem dokumentu nazýváme "vzorovými iniciativami".
Tyto vzorové návrhy ukáží jednání na úrovni Evropské unie v kriticky důležitých oblastech jako jsou digitální agenda, inovace, účinnost zdrojů a průmyslová politika - a v některých případech samozřejmě také pomohou k dosažení cílů na národní úrovni.
Navrhujeme zde nový odrazový můstek. Díky Lisabonské smlouvě můžeme směřovat k novému přístupu k hospodářské koordinaci a posílené hospodářské správě Evropy - která poskytne svobodu pro nastavení cílů na národní úrovni, ale zároveň přinese silný evropský rozměr a s použitím všech nástrojů, které jsou k dispozici na evropské úrovni, nastartuje ekonomiku. Přijetí tohoto přístupu bude skutečným testem pro Evropskou radu.
Výsledky neformálního zasedání Evropské rady mě povzbudily. Doufám, že evropští lídři budou přítomni a v souvislosti s reakcí na všechny tyto výzvy v kolektivním duchu vyřknou své "ano".
Vím, že v otázce změny klimatu sdílí tento parlament mé přesvědčení, že se jedná o téma, které nemůže být odsunuto na vedlejší kolej. Je nutné, aby bylo jednou z našich nejvyšších priorit.
Evropská unie byla, a stále je, v čele - jako jediní máme závazky ke snížení emisí a jasné mechanismy k jejich dosažení a jsme největšími dárci pomoci rozvojovým zemím v oblasti klimatu. Skoncujme tedy se sebeanalýzou Kodaně a chopme se opět iniciativy.
Potřebujeme jasnou, jednotnou a ambiciózní pozici. Z tohoto důvodu Komise vystoupila se sdělením, které vytyčuje kroky potřebné k oživení mezinárodních jednání. Zároveň komisařka Hedegaardová zahájila sérii konzultací s našimi klíčovými partnery.
Měli bychom vyvinout opravdové úsilí, abychom dosáhli pokroku v Cancúnu - v návaznosti na skutečný obsah Kodaňské dohody. Na pořadu jednání bychom měli ponechat i Kjótský protokol, ale musíme dát jasně najevo, že může být posuzován pouze ve světle globální dohody, a nikoli před ní. Měli bychom posílit informační činnost a budovat důvěru, zejména ve vztahu k rozvojovým zemím - což je důvod, proč je dodržení našich závazků k rychlému financování tak důležité.
Ve stejné době budeme samozřejmě pokračovat i v zavádění našich cílů 20-20-20, čímž prokážeme zejména jejich slučitelnost s prací na hospodářské modernizaci a reformě vytyčené ve strategii Evropa 2020.
Tyto dvě oblasti názorně ukazují, jak se Evropané spoléhají na politické vedení Evropské unie. Jsem přesvědčen, že budeme-li mít vůli a budeme dostatečně smělí, můžeme dokázat rozhodující vliv Evropy na budování spravedlivé budoucnosti pro naše občany.
Ve stejném duchu budu Evropské radě prezentovat některé z hlavních výzev pro G20, jejíž zasedání se bude konat v červnu v Kanadě. Neměli bychom zapomínat, že některé z těchto výzev jsou ve své podstatě evropské, ale k jejich řešení by mělo docházet na globální úrovni.
Finanční stabilita a hospodářská a finanční situace v Řecku nejsou formálně na pořadu tohoto jednání Evropské rady. Upřímně řečeno si ale nedokážu představit, že by se hlavy států a předsedové vlád, zejména ti v eurozóně, tomuto tématu nevěnovali. Dovolte mi tedy uvést naší pozici v této otázce.
Řecko je v současné době v procesu korekce nadměrného schodku svých veřejných financí. Jeho důrazné snížení je zásadní a Řecko za tímto účelem přijalo potřebná opatření. Tato opatření povedou ke snížení schodku v letošním roce o 4 % HDP. To je v souladu s doporučeními Komise a Rady tak, jak byla potvrzena Radou dne 16. března. Řecko musí v tomto úsilí samozřejmě pokračovat; je to jediná cesta k zajištění trvalého snižování nákladů na financování dluhu.
V reakci na hospodářskou a finanční situaci v Řecku bylo na neformálním zasedání hlav států a předsedů vlád dne 11. února uvedeno, cituji: "členské státy eurozóny budou v případě potřeby postupovat rozhodně a koordinovaně, aby zajistily finanční stabilitu v eurozóně jako celku."
Komise se domnívá, že nyní je vhodné vytvořit v rámci eurozóny nástroj pro koordinovaný postup, který by mohl být využit k poskytnutí pomoci Řecku, bude-li to třeba. Mělo by ale být jasné, že vytvoření tohoto mechanismu nebude znamenat jeho automatickou aktivaci. Vytvoření takového mechanismu je také otázkou odpovědnosti a solidarity.
Solidarita je mince o dvou stranách. Řecko v tuto chvíli vynakládá hospodářské úsilí a jeho podporou nepomáháme jen Řecku, ale přispíváme k udržení stability v celé eurozóně. Rámec pro koordinovaný postup bychom měli chápat jako záchrannou síť, kterou můžeme použít pouze tehdy, když jsme vyčerpali všechny další možnosti jak zabránit krizi, včetně, a to v první řadě, možností pro politická opatření na národní úrovni.
Kromě technických aspektů musí případné řešení podporovat a posilovat jednotu a soudržnost v eurozóně i její správu. Světové hospodářství potřebuje stabilitu. Eurozóna představuje jeden z opěrných bodů stability, a je proto důležité posílit její schopnost stabilitu poskytovat. Možná se v některých otázkách budeme muset uchýlit k mezivládním nástrojům, ale ty musí být začleněny do společného celoevropského rámce.
Jsem pevně přesvědčen, že reakce na konkrétní výzvy budou také testem pro vedoucí evropské představitele a jejich oddanost Evropské - a monetární - unii. V sázce je základní princip finanční stability, která je stěžejní pro euro a to je doposud jedním z nejdůležitějších výtvorů evropského projektu a procesu budování sjednocené Evropy.
Doufám, že tato otázka bude vyřešena v duchu odpovědnosti a solidarity. To je evropský styl.
(Potlesk)
Joseph Daul
Pane předsedo, pane Lópezi Garrido, pane předsedo Komise, dámy a pánové, skupina Evropské lidové strany (Křesťanští demokraté) očekává, že Evropská rada znovu jednoznačně potvrdí evropskou solidaritu a zároveň přiměje všechny k tomu, aby se postavili čelem ke svým povinnostem.
Skupina PPE rovněž očekává, že hlavy států a předsedové vlád určí cestovní mapu, jak vyvést Evropu z krize. Do jaké míry jsou ochotni spolupracovat a jaké jsou hranice, které nebudou ochotni překročit? Věří, že oživení hospodářského růstu a zaměstnanosti závisí na opravdovém společném jednání s využitím vhodných prostředků, nebo upřednostňují jednání na vlastní pěst v oblastech jako je inovace, vzdělávání, odborná příprava, podpora malých a středních podniků a boj proti nezaměstnanosti a chudobě, což má až příliš známé důsledky?
Rád bych vám připomněl, že v roce 2000 všechny naše členské státy schvalovaly priority Lisabonské strategie. Jelikož se ale nevybavily potřebnými prostředky a nebraly vážně stanovené cíle, jsme nyní mnoho let pozadu a všechno, co jsme předvídali, že se stane, se skutečně stalo, ale mimo Evropu.
Moje skupina proto očekává, že Evropská rada půjde nad rámec slov a bude se vážně zabývat našimi společnými ekonomickými cíli na základě návrhů Komise v rámci strategie Evropa 2020, jejichž pozměněné znění navrhne Evropský parlament v červnu.
Ještě se vrátím k solidaritě, o níž toho bylo během několika posledních týdnů hodně řečeno a která je základním kamenem evropské integrace, od vytvoření jednotného trhu, přes euro až po společnou obranu. Tuto solidaritu jsme projevili od začátku finanční krize a nesmí být odepřena ani našim řeckým přátelům nebo jakékoli jiné zemi EU, která se dostane do obdobných potíží.
Je nezbytné, aby bylo tento týden nalezeno evropské řešení krize, které bude postaveno na základech Společenství - ještě jednou to zopakuji, řešení, které bude postaveno na základech Společenství - jež musí fungovat v souladu s evropskými předpisy a v rámci mechanismů evropské finanční pomoci. Navíc budeme-li si to přát, můžeme do tohoto rámce přidat i Mezinárodní měnový fond, ale vždy v souladu s evropskými pravidly. Je v zájmu nás všech, abychom garantovali stabilitu Evropy a Evropského měnového systému.
Dámy a pánové, na zadní straně Evropy je solidarita a na té přední odpovědnost. Jedná se o odpovědnost každého členského státu zajistit přesné a spolehlivé veřejné účty. Je to také odpovědnost občanů ve státech, které čelí přechodným platebním problémům, aby přinesli oběti, účastnili se kolektivního úsilí k ozdravení veřejných financí a přijali potřebné reformy, jakkoli tvrdé mohou být.
Jinými slovy, ano, Evropa musí projevit solidaritu s Řeckem. Musí zajistit, aby Řecko prošlo tímto obtížným obdobím. Aby si tuto solidaritu zasloužilo, musí však Řecko provést vnitřní reformy, které jsou nutné v krátkodobém a střednědobém horizontu, a včera byly jejich návrhy skutečně předloženy v Parlamentu. Nyní je na Řecku, aby je schválilo.
Pane předsedo, dámy a pánové, krize nás nutí ke změnám. První změna se týká Komise, kterou vyzývám k plnému a především autoritativnímu vykonávání své role coby strážkyně Smluv. Komise musí zajistit řádné uplatňování kritérií Paktu stability a růstu. Tato sněmovna ji v tomto obtížném úkolu bude podporovat.
Druhá změna se týká řízení našich veřejných financí. V době růstu převládá názor, že každý má právo provádět vlastní rozpočtovou, fiskální a sociální politiku bez ohledu na kohokoli jiného. Avšak v době krize ti, kteří nejvíc utráceli, volají po solidaritě těch, kteří byli, řekněme, rozumnější.
Může to pokračovat? Myslím, že ne. Je načase, aby členské státy lépe koordinovaly svoje rozpočtové, fiskální a sociální politiky, a nebojme se to říct: chceme více evropské správy věcí veřejných! Tato koordinace umožní jednodušší, spravedlivější a přirozenější zavedení zásad založených na solidaritě.
Pane úřadující předsedo Rady, vyzývám Vás, abyste se v tomto směru chopil iniciativy. Jak víte, mám určité zkušenosti: je to vždy v době krize, kdy stroji dáme startovací impuls. Pokud jde o naše občany a jejich reálnou situaci, nacházíme se uprostřed skutečné krize, v níž potřebujeme politickou odvahu.
(Potlesk)
Martin Schulz
Pane předsedo, evropský summit se musí zabývat krizí v Řecku, a je zřejmé, že se jí zabývat bude. Deník International Herald Tribune v dnešním titulním článku přináší zajímavou informaci. "Řecko přislíbilo splnit svůj domácí úkol a vyrovnat svůj rozpočet." Členské státy eurozóny podmínily svou solidaritu tím, že Řecko bude v této oblasti plnit jejich požadavky.
International Herald Tribune píše, že Řecko svůj závazek splnilo. Jsou to členské státy eurozóny, které svoje závazky nesplnily - a zejména Spolková republika Německo, jež odmítá splnit svůj slib. Tolik k prvnímu bodu.
(Potlesk)
Předseda Komise zcela správně mluvil o záchranné síti. Nejde jen o převod peněz z Německa, Francie, Itálie nebo dalších zemí do řecké pokladny. To není cílem. Jde o to, umožnit Řecku půjčit si na mezinárodních trzích peníze za stejné úrokové sazby, které jsou k dispozici ostatním zemím. Úrokové sazby se obvykle pohybují mezi 2,5 % a 3 %. Kvůli spekulacím způsobeným neprojevením solidarity s Řeckem platí tato země úroky 6 %. Abych to řekl jasně, řecké pokusy o vyrovnání rozpočtu plní kapsy spekulantů na mezinárodních finančních trzích.
(Potlesk)
To znamená, že lidé jsou tam okrádáni. Je to hloupé, protože pokud se tato situace stane precedentem - pokud neprojevení solidarity umožní lidem spekulovat proti zemi eurozóny, která je ve schodku do té míry, že je nakonec vnitřní solidarita neudržitelná a musí dojít k zásahu Mezinárodního měnového fondu, pak Řecko bude jen začátek. Spekulanti pak obrátí svoji pozornost k Itálii, Velké Británii a Španělsku. Pokud nechceme rozdmýchat nekontrolovatelný požár, musíme nyní projevit solidaritu s Řeckem.
Solidarita s Řeckem - a toto poselství musíme doručit zejména německé kancléřce - proto dává ekonomický smysl. Nejde tu jen o bezúčelné poskytování pomoci.
(Potlesk)
Proto nemůžeme pana Barrosa jen tak zprostit této povinnosti s tím, že Mezinárodní měnový fond to vše vyřeší. Je na Komisi, aby navrhla, jak můžeme dosáhnout rozumné stabilizace v rámci eurozóny. Komise předložila dobré návrhy a já si myslím, že by je Rada měla odsouhlasit. Není mezi nimi návrh na oslovení Mezinárodního měnového fondu. Proč ne? Nacházíme se v situaci, kdy dokážeme problémy v eurozóně vyřešit sami.
Navíc mě udivuje snaha kancléřky Merkelové o angažování Mezinárodního měnového fondu. Ve své pravidelné měsíční zprávě za březen Německá spolková banka - která je pro německé konzervativce tím, čím je Vatikán pro katolíky - uvádí: Avšak finanční příspěvky od Mezinárodního měnového fondu určené pro řešení strukturálních problémů - jako například přímé financování rozpočtového schodku nebo rekapitalizace banky - jsou neslučitelné s jeho měnovým mandátem. To je citát Německé spolkové banky. V rozporu s prohlášením svého vlastního ministra financí říká německá kancléřka, že by tento problém měl vyřešit Mezinárodní měnový fond. To není správná cesta.
Nyní potřebujeme mezinárodním trhům vyslat jasný signál: můžete si spekulovat, jak chcete, ale eurozónu nerozdělíte. Dokud tento signál nevyšleme, spekulace neustanou. Aby bylo jasné, o jakém druhu spekulací mluvíme, musíme znovu obrátit pozornost na swapy úvěrového selhání (credit default swaps - CDS). Nejde tady o nic jiného než o hru: pojistím se proti vyhoření domu svého souseda. V případě, že skutečně vyhoří, dostanu vyplacené peníze z pojistky. Pokud bych to tak udělal, měl bych osobní zájem na tom, aby jeho dům skutečně vyhořel.
Florianův princip - "svatý Floriane, ušetři můj dům, ale ostatní nech shořet" - v Evropské unii nelze použít. Proto je solidarita s Řeckem krokem ke stabilizaci eura v eurozóně. V konečném důsledku se musíme rozhodnout, jestli nám jde o evropskou solidaritu nebo jestli se chceme podvolit politice od zeleného stolu. Bez toho, aniž bych si je chtěl přivlastnit, vás vyzývám, abyste pozorně naslouchali slovům Wolfganga Münchau z Financial Times Německo - což není žádný socialistický časopis a tento muž rozhodně není sociální demokrat: v situaci, kdy se potřeby Evropy střetávají s německým populismem, zvolme si potřeby Evropy.
(Potlesk)
Guy Verhofstadt
Pane předsedo, domnívám se, že závěr, který si my všichni, skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů), Zelení, Socialisté, Liberálové a všechny další skupiny kromě těch euroskeptických, které jsou možná současnými událostmi v Evropě potěšeny - můžeme udělat, je potřeba větší srozumitelnosti v rámci Evropské rady.
Již týdny vně evropských institucí zuří bitva ohledně toho, co je třeba udělat pro pomoc Řecku a eurozóně. Ještě nikdy předtím jsme něco podobného nezažili: už několik týdnů místo rozhodnutí probíhají hádky o opatřeních, která by měla být přijata, a zaznívá v nich všechno možné i nemožné.
Půjdu ještě dál, pane předsedo. Mám pocit, že za čtyři dny způsobili někteří členové Rady na evropském projektu více škody než všichni euroskeptici dohromady za čtyři roky. Takový mám dnes pocit.
(Potlesk)
Jediný způsob, jak to změnit a skoncovat s tím, je přijmout jasné rozhodnutí na základě návrhu Komise. Potěšilo mě dnešní prohlášení pana Barrosa, že Radě navrhne řešení, které - a zde se přidávám k panu Daulovi - musí vycházet z Evropy a ze Společenství a nebude klást stejné požadavky, jež jsou kladeny už měsíce a sice, že by se od daňových poplatníků měly vybrat peníze a ty předat Řecku. Tak to není. Jedná se o to, že je nutné mít evropský nástroj, který umožní snížit úrokové sazby řeckých vládních dluhopisů. Nejlepším způsobem, jak toho dosáhnout, je vydaní dluhopisů ne pouze jedním státem - Řeckem - ale na evropské úrovni, protože Evropě nechybí likvidita a důvěryhodnost.
Existují dva prvky, které zásadně ovlivňují výši úrokové sazby: likvidita a důvěryhodnost. Evropa má potřebnou důvěryhodnost a likviditu, na jejichž základě bude možné snížit úrokové sazby Řecka bez toho, aniž bychom museli do Řecka poslat byť jen jedno euro našich daňových poplatníků. Je to naprosto nezbytné, pane předsedo, protože dnes je rozptyl - tedy rozdíl mezi současnou úrokovou sazbou Německa, která je 3,05 %, a Řecka, jež činí 6,5 % - 350 procentních bodů. Jediná možnost, jak tento rozdíl vyřešit, je přijetí nezbytných kroků k zavedení tohoto evropského nástroje.
Druhým důvodem k vysvětlení tohoto požadavku je nutnost, aby úsilí, které Řekové budou - musí a mají povinnost - vynakládat, sloužilo nějakému účelu. Nebude-li vybráno evropské řešení a nedojde-li ke snížení úrokových sazeb, přinese veškeré úsilí, které Řekové vynaloží, prospěch pouze kapitálovým trhům. Přesně tohle se stane, nepřijme-li Rada na tomto zasedání pevné rozhodnutí. Řekové se budou snažit, budou hledat úspory a kdo z toho bude mít prospěch? Spekulanti, kapitálové trhy a tak dále, protože budou mít mnohem vyšší úrokové sazby.
(Potlesk)
Z tohoto důvodu musí Evropa zasáhnout. Evropa musí zasáhnout, aby zajistila, že řecká konsolidační opatření se vyplatí. Jsou nutná, ale musí se také vyplatit. Proto podporujeme, a celý parlament nyní měl podpořit návrh, který předloží Komise, a musíme doufat, že členové Rady budou zticha a návrh schválí. Musíme v to doufat.
Rebecca Harms
Pane předsedo, ráda bych všem ještě jednou krátce připomněla, jak rychle - někdy téměř přes noc - jsme se rozhodli zachránit evropské banky, když se dostaly do potíží.
Přesto až teď diskutujeme o podmínkách, za kterých je tato pomoc poskytována. Stále ještě jsme nevyjasnili podmínky splácení a odpovědnost, ani jsme nestanovili, jakým způsobem bude probíhat bankovní dohled. Majíce toto na paměti, musím také podotknout, že řecká krize - které čelí euro - je ve skutečnosti evropskou krizí a že už několik týdnů probíhají diskuse, aniž by se Evropané byli schopni dobrat se potřebných rozhodnutí. Podle mě je to prostě ostuda. Jakožto členka Evropského parlamentu z Německa - doufám, pane Langene, že posloucháte - se stydím za svoji národní vládu.
Dnes jsme se dočetli, že se v Bruselu koná zvláštní summit, na němž dle vůle kancléřky Merkelové padnou rozhodnutí ohledně Řecka - která jí dle svého přání umožní vrátit se z Bruselu do Berlína jako vítězka - aniž by s ostatními proběhly diskuse o uspokojivých řešeních. Myslím, že to je hanebnost. Znamená to, že zvítězil bulvár a politika od zeleného stolu a já se domnívám, že bychom měli velmi pečlivě přemýšlet - a to se týká i Vás, pane Langene, ve Vaší německé delegaci - o tom, zda by existence či neexistence solidarity v Evropské unii měla záviset na výsledcích průzkumů veřejného mínění ohledně vyhlídek na volební úspěch v jedné spolkové zemi, které si objednala německá politická strana, jejíž členkou je německá kancléřka.
Domnívám se, že to až příliš zavání populismem a nelze tolerovat, že dosud nebyla stanovena nutnost, aby se hlavy států a předsedové vlád během řádného čtvrtečního a pátečního zasedání Rady dohodli, jakým způsobem se eurozóna vypořádá s krizí v Řecku.
(Potlesk)
Pozorně jsem sledovala diskuse v Německu a minulý týden jsem navštívila Řecko, a ráda bych ještě jednou zdůraznila občanům svojí země, Řecka a EU, že nyní je čas na solidaritu, ale že od nynějška bude Řecko schopné získat výhodný úvěr pouze tehdy, nebude-li to jen jednostranně výhodné pro něj. Dny, které jsem strávila v Řecku, mi ukázaly, že lidé v Řecku mají příležitost k vytvoření lepšího státu. Řecký stát musí využít krize k zavedení skutečných reforem. Nikomu neprokážeme laskavost, když nyní projevíme solidaritu bez toho, abychom vyzvali pana Papandreoua k ještě hlubším reformám, než které doposud ohlásil. Jak jsem již řekla, řecký lid si zaslouží mnohem víc.
Jelikož zjišťuji, že tento druh populismu je v Německu velmi rozšířený, a protože si myslím, že je nebezpečný, ráda bych argumentovala ještě z jiného hlediska: podle naší analýzy může být existence eura - coby jednotné měny - v dlouhodobém horizontu zajištěna pouze za předpokladu, že Evropané budou táhnout za jeden provaz a sjednotí své hospodářské politiky. V opačném případě nás soutěž o takzvané tvrdé zájmy, máte-li jakékoli pochybnosti, vždy zavede do potíží, kterým čelíme teď. Budeme pak mít hodně práce a opět nám, pane Langene, všechno zhořkne. Našim občanům musíme vysvětlovat nutnost integrace.
Sami jsme si ztížili situaci stejně jako během diskuse o ústavě. Máme takovou radost, že Lisabonská smlouva konečně vstoupila v platnost, ale hned při první výzvě, které čelíme po Lisabonu, necháme bulvár a politiku od zeleného stolu vyhrát nad rozumem. Kancléřce Merkelové bychom měli poradit - a to se týká také vás, moji němečtí kolegové ve skupině Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) - aby šlápla na brzdu. Od nynějška bychom měli diskutovat o nutnosti integrace hospodářské politiky. Musí nás vést transparentnost, rozum a argumenty, které můžeme předložit našim voličům, a nikoli bulvární tisk jako BILD Zeitung. Jinak, jak dnes napsal pan Münchau, to nebude dlouho trvat a kancléřka Merkelová se bude z Bruselu vracet jako poražená. Potom BILD Zeitung napíše: euro musí být zrušeno - musíme obnovit německou marku. Co budeme dělat pak?
Ještě není pozdě. Německo je v rozhodovací pozici. Doufám, že pan Sarkozy se nevzdá a naopak projeví větší cit než kancléřka Merkelová.
Michał Tomasz Kamiński
Pane předsedo, není to jen tak, že v této sněmovně dnes hovoříme o Řecku, a to navzdory skutečnosti, že Řecko, bohužel, není na pořadu jednání. Rád bych zde vyslovil řecké vládě uznání. Tato vláda dnes čelí protestům v ulicích. Je možné, že protesty organizuje sama socialistická voličská základna vlády, ale tato vláda ve jménu racionálního hospodářství a evropské solidarity činí těžká rozhodnutí a neustupuje populismu. S lítostí musím konstatovat, že ne všichni evropští představitelé jsou dnes schopni odolávat sklonům k tomuto druhu populismu.
Zdá se mi, že Řecko opravdu potřebuje naši solidaritu, protože Evropa je na principu solidarity postavena, ale samozřejmě nesmíme dopustit, aby jakýkoli politik v jakékoli zemi přistupoval k hospodářské politice jako k nákupu s kreditní kartou bez limitu, protože to dopadne tak jako teď v Řecku. V budoucnosti bychom měli pro členské státy nastavit velmi přísné podmínky, abychom zajistili, že budou praktikovat racionální hospodářskou politiku, protože politika, která není založena na racionálních základech, dopadne tak, jak dopadla v tomto případě.
Bohužel musím konstatovat, že dnes čelíme problému, který se v Evropě vyskytuje velmi často, a sice, že ideologie a politika jsou důležitější než ekonomika. Takto to bohužel končí a příkladem může být třeba zavedení eura. Dnes se dá říct, že Řecko pravděpodobně přijalo euro příliš brzy, ale protože politika dostala přednost před ekonomikou, výsledkem je dnešní krize. Chtěl bych vyjádřit svou víru, že pod vedením pana Barrosa bude Evropská unie strážcem evropské solidarity a zdravého rozumu v oblasti hospodářství, protože tuto solidaritu i zdravý rozum potřebujeme.
Chtěl bych také zdůraznit, že v reakci na krizi, ve které se právě nacházíme, bychom neměli hledat léky, které situaci jenom zhorší. Nemyslím si, že více byrokracie, integrace a regulace v Evropě napomůžou tomu, co je, a mělo by být, naším hlavním cílem - zvýšení konkurenceschopnosti. Neměli bychom spoléhat na schopnost úředníků správně rozhodovat o tom, jak učinit náš kontinent lepším, místo abychom to ponechali na silách svobodné ekonomiky. Měli bychom také respektovat odlišnosti v hospodářské a sociální politice, které rozdělují evropské země, a které plynou z jejich různého historického vývoje, kultury a dalších faktorů. Můžeme, a měli bychom, volat po evropské solidaritě s Řeckem a já doufám, že v této sněmovně uslyším vyjádření uznání pro řeckou vládu.
Lothar Bisky
Pane předsedo, jen velmi zřídka souhlasím s předsedou Evropského parlamentu a předsedou Komise. Avšak, když oba volají po solidaritě s Řeckem a varují před novým znárodněním, nemůžu s nimi než souhlasit, protože to, co říkají, je pravda. Navíc jsme v nedávné době slyšeli ve Štrasburku pana Barrosa nahlas přemítat, zda by nejkřiklavější případy spekulace na finančních trzích neměly být úplně zakázány. Zvyšující se sociální propast v Evropské unii a v jednotlivých členských státech již nelze přehlížet, přesto se související naléhavé otázky neobjevují na pořadu jednání hlav států na jejich prvním summitu po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.
Na pořadu jednání je přirozeně již diskuse o hospodářské strategii Evropa 2020. Jak víte, naše skupina není z této strategie v podobě, v níž byla navržena Komisí, vůbec nadšena, protože je založena na neúspěšné ideologii hospodářské soutěže, která vedla k této krizi. Chceme pro Evropu strategii, která upřednostňuje sociální a ekologické potřeby před konkurenčními zájmy. Strategie Evropa 2020 je tomu na hony vzdálena. Nicméně je neuvěřitelné, že tu vystupují jednotliví členové německé spolkové vlády a hřímají proti těm několika málo závazným cílům strategie Evropa 2020, jako například v oblasti kvót zaměstnanosti, výzkumu a vzdělávání a boje proti chudobě - a to navíc v evropském roce boje proti chudobě! Doufám, že tento postoj nepřeváží mezi většinou předsedů vlád.
Niki Tzavela
Pane předsedo, moje země, Řecko, má mnoho společného s Kalifornií. Je u nás skvělé klima, naše země je naším jměním, naše lesy hořely stejně jako ty v Kalifornii, stejně jako Kalifornie jsme hostili Olympijské hry a skončili jsme se stejnými problémy jako Kalifornie.
Zajímalo by mě, kdyby Kalifornie měla problém se zajištěním úvěru, jestli by ji americká federální vláda nechala napospas spekulantům.
(Řečnici přerušily hlasité komentáře dalších poslanců)
Ano, jde o ekonomiku. Uvědomuji si to. To je také důvod toho, co jsem řekla předtím.
(EL)... nebo by americká federální vláda vyřešila její problém? Máme nebo nemáme centrální vládu v Evropské unii? Jsme si jistí, že Řecko, které tvoří 2 % evropské ekonomiky, způsobilo tak obrovský problém s eurem? Rozbilo soudržnost eura a ohrožuje jednotu Evropské unie?
Je proto zřejmé, že čelíme zkoušce síly evropské měny a, co je ještě důležitější, ochoty vedoucích představitelů Evropské unie jí bránit. Když se ohlédneme zpátky, uvidíme, čeho jsme dosáhli (před 30 lety jsem coby mladá zaměstnankyně Ministerstva práce prošla zde v Bruselu školením o jednotném evropském trhu). Dosáhli jsme zavedení jednotného evropského trhu. Dosáhli jsme zavedení eura. Myslím, že ničeho dalšího společného už jsme nedosáhli. To je také důvod, proč mě vidíte mezi euroskeptiky.
Věřím, že zítřek bude důkazem toho, že jsme skutečně dosáhli harmonie a něčeho společného.
Zoltán Balczó
(HU) Všichni předchozí řečníci zmínili řešení řecké krize. Nicméně, pane Barroso, summit toto téma ani nezařadil na pořad jednání. Nevnímáte to jako rozpor, či dokonce pokrytectví? Jelikož se téma neobjevuje na oficiálním programu jednání. Není to samozřejmě jen Řecko, kdo se v letech 2008 a 2009 ocitl ve složité situaci. Maďarsko bylo jednou ze zemí, které se přiblížily ke státnímu bankrotu, částečně kvůli vážným chybám, kterých se dopustila vláda. Došlo k přijetí půjčky od Mezinárodního měnového fondu, což je krok, který s sebou nese velmi vážné důsledky pro obyvatelstvo. Musíme se pokusit najít odpověď na otázku, jaká ponaučení si vezmeme z finanční krize. Je to zjištění vzájemného propojení všeho se vším? Ne. Skutečné ponaučení formuloval ministerský předseda George Papandreou, který prohlásil, že během minulých 20 let padla Berlínská zeď, následovaná pádem Wall Street. Ano, tento globální finanční systém, který se postupně vydělil z reálné ekonomiky, je stěžejním důvodem, proč se státy ocitly v této situaci.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES)
Pane předsedo, pane úřadující předsedo Rady, více než kdo jiný jste si vědomi toho, jak naše strana chtěla napomoci tomu, aby španělské předsednictví bylo úspěšné. Chceme v tom pokračovat, ale je nutné, abyste provedli určité změny a okamžitě pokračovali ve vedení Unie.
Vést Unii znamená nalézt řešení pro Řecko. Všichni už to řekli přede mnou a já to nebudu opakovat. Vést Unii znamená co nejrychleji schválit směrnice o správcích alternativních investičních fondů, nikoli je odkládat, jak to činilo španělské předsednictví. Vést Unii znamená co nejrychleji schválit balíček týkající se evropského finančního dohledu, nikoli za každou cenu prosazovat dohodu Rady, která je mnohem konzervativnější než návrh Komise a dokonce ještě víc než de Larosièrova zpráva, ze které vychází.
Evropský parlament poskytne španělskému předsednictví dohodu o dohledu, kterou můžeme shrnout ve dvou slovech: více dohledu a více Evropy. Jsem si jist, že španělská vláda, která vždy kázala tyto myšlenky, podpoří Evropský parlament a ne jiné pozice, které pocházejí z druhé strany kanálu.
Vést Unii znamená posílit rozpočtové kázně, což vyžaduje přicházet s novými nápady, které tento preventivní aspekt upevní. Španělský premiér si je vědom toho, že přezkum 14 plánů stability, který byl před chvílí zmíněn, byl pouhou byrokratickou procedurou v situaci, kdy chyběl nějaký lepší nápad.
Preventivní části Paktu by měly vzít v potaz konkurenceschopnost ekonomik - protože bez bohatství neexistuje způsob, jak vyrovnat veřejné účty - a také by měly vzít v úvahu situaci zahraničního účtu. Rovněž by měly být zavedeny přísnější sankce, aby se dohoda jevila jako skutečně závazná.
Vést Unii znamená uvádět nové myšlenky v oblasti správy věcí veřejných, o čemž jste nedávno napsal článek v novinách. Španělský premiér nám zde řekl, jak by si přál větší pravomoci, zatímco články 121 a 136 Lisabonské smlouvy, na které se nyní španělské předsednictví odvolává, již vstoupily v platnost.
Čeho dalšího se to týká? Řekněte nám, čeho se to týká a my Vám pomůžeme. Abychom Vám ale mohli pomoci, musíme vědět, jaká jsou Vaše očekávání a přání, protože tato sněmovna udělá s vágními, bezduchými a prázdnými myšlenkami krátký proces.
Stephen Hughes
Paní předsedající, domníváme se, že návrh závěrů Rady, který se, jak nikomu z nás jistě neuniklo, tento týden dostal na veřejnost, by mohl znamenat velmi reálné nebezpečí pro Evropskou unii.
V závěrech se hovoří o včasném ukončení mimořádných podpůrných opatření. Co to znamená v praxi? Ze závěrů Ecofinu z minulého týdne jsme se dozvěděli, že chtějí, aby do konce roku 2010 došlo k zastavení opatření na podporu trhu práce. V prosinci se v Radě mluvilo o tom, že všechny členské státy by se měly do konce roku 2013 vrátit na úroveň kritérií Paktu o stabilitě.
Domníváme se, že tento časový plán je beznadějně optimistický. Budeme-li se držet tohoto předpisu a snažit se do konce roku 2013 vrátit bez jakýchkoliv dalších ohledů na úroveň kritérií Paktu o stabilitě, bude to ve skutečnosti znamenat rozsáhlé škrty veřejných výdajů a veřejné podpory, zvýší se nezaměstnanost, sníží se příjmy z daní a začne období hospodářské stagnace, která by mohla vést ke skutečnému poklesu hospodářského potenciálu Evropské unie na mnoho dalších let. Je to předpis, který končí katastrofou.
To, co potřebujeme, je naopak chytře nastavená rovnováha mezi odpovědnou fiskální politikou na jedné straně a pokračující podporou trhu práce na straně druhé. Potřebujeme trvalou sociální a trvale udržitelnou krizovou strategii.
Dánský Institut trhu práce dnes zveřejnil některá čísla. Z těchto čísel vyplývá, že dojde-li k realizaci krizových strategií, na nichž se dohodlo 20 členských států a Komise, ocitne se do konce roku 2013 v řadách nezaměstnaných zcela zbytečně dalších 4,5 milionu evropských občanů. Tomu se lze vyhnout. Musíme se tomu vyhnout. Jednou z našich výzev je proto žádost o dvouleté moratorium na zastavení podpůrných opatření.
Tento týden shodou okolností předkládáme také návrh evropského mechanismu pro finanční stabilitu. Doufal jsem, že pan předseda Barroso tu ještě bude, protože jsem chtěl říci, že by nám vůbec nevadilo, kdyby nám naše myšlenky ukradl a prezentoval je zítra jako doporučení Radě.
Lena Ek
Paní předsedající, Rada bude na své zítřejší schůzi jednat o budoucnosti Evropy, která stojí před řadou kromobyčejných výzev. V současné době se potýkáme s finanční krizí, jejímž důsledkem je krize zaměstnanosti, a potýkáme se zároveň i s krizí klimatickou.
Hospodářský růst založený na sociálních a environmentálních základech je klíčovou podmínkou oživení Evropy, mám nicméně obavy, že návrhy Rady a Komise týkající se správy - jakkoli jsou vítány - budou příliš obecné a k dosažení stanovených cílů nepomohou. Budou-li prováděny ve své stávající podobě, stane se Evropa 2020 další Lisabonskou strategií - dalším fiaskem.
Evropa by měla naopak najít odvahu a postavit se těmto výzvám čelem, s pomocí odvážných návrhů v oblasti správy.
Zaprvé metoda otevřené koordinace nefunguje, a je třeba ji přestat používat. Namísto toho je třeba v souladu s články Lisabonské smlouvy stanovovat závazné cíle, jejichž plnění by sledovala Komise.
Zadruhé, má-li být financování podmíněno tím, jak daný členský stát plní své závazky vyplývající ze strategie 2020, nemůžeme nechat utrácení peněz daňových poplatníků na vládách, které lžou a falšují statistické údaje - ano, solidarita, ale založená na transparentnosti.
Komise by zatřetí měla uveřejňovat své výroční zprávy obsahující doporučení nejprve v Parlamentu a teprve poté je projednávat v Radě.
Otevřený postup by umožnil transparentnost a zapojení občanů. Jako evropští politici bychom se vždy měli snažit o to, aby středobodem naší politiky byli občané. Učiňme tedy tento slib skutečností a zasaďme se o to, aby se z kotěte Komise stal tygr - a to tygr s pořádnými zuby.
Roberts Zīle
(LV) Děkuji vám, paní předsedající. Otázkou solidarity se musíme zabývat nejen v případě Řecka, ale také při formování dlouhodobých politik Evropské unie, a mluvím v této souvislosti o očekávané dohodě o cílech strategie 2020, k níž by mělo dojít v Radě. Na plánu Komise mě znepokojuje to, že v této strategie není zároveň s důrazem na sociální soudržnost nijak nezdůrazněna také soudržnost hospodářská. Pokud o tom uvažujeme v souvislosti s důrazem na finanční výhled na období 2014-2020, pak v monetárním smyslu jsou tyto ohledy na hospodářskou soudržnost ve skutečnosti významně oslabeny. To jinak řečeno znamená, že do roku 2020 bude mít vyrovnávání hospodářských nerovností menší dynamiku. Mohlo se naopak stát, že v roce 2020 budou v Evropské unii větší hospodářské nerovnosti, než jaké jsou v roce 2010. Je to opravdu to, co chceme, a je to skutečně správný výklad solidarity v rámci Evropské unie? Chtěl bych Radu vyzvat k tomu, aby dosažení této politické dohody věnovala velmi vážnou pozornost, zároveň bych však chtěl také zdůraznit, že naším cílem je hospodářská soudržnost. Děkuji.
Takis Hatzigeorgiu
(EL) Paní předsedající, myslím, že problémem Řecka jsme se zabývali dostatečně a náležitě. Rád bych se dotkl problému, který se týká také jiných zemí. Pan Schulz řekl, že úrokové sazby se v Evropě v současnosti pohybují v rozmezí 2-3 %. Rád bych vám sdělil, že na Kypru je v současnosti úroková sazba na úrovni 6 %. Jakmile se dostane, byť i jen málo nad tuto úroveň, tak to banky srazí na kolena a nic už na tom nebude možné změnit. Domníváme se, že Rada by své úsilí měla v budoucnu zaměřit i tímto směrem, aby se nám nestalo, že se do stejného maléru, jaký má Řecko, nedostaly také další země.
Rád bych předložil dva návrhy:
Dali jsme bankám miliardy s tím, že jim tím pomůžeme v rozjezdu. Nebylo by bývalo lepší, kdyby v situaci, kdy spotřebitelé chodili do banky platit svoje splátky, stát těmito penězi přispěl na úroky za hypotéku na první bydlení?
Můj druhý návrh je následující: nemohli bychom zvážit možnost zdanění větších přeshraničních transakcí mezi jednotlivými členskými státy?
Chci říci ještě jednu věc ohledně jednominutových projevů, paní předsedající. Říkám to nerad, ale myslím, že jedna minuta na prezentaci názoru nestačí. Je to ponižující, když se člověk v rámci konečné analýzy musí uchylovat k heslům.
Předseda
Chápu, že za jednu minutu toho člověk mnoho neřekne; další minuta nicméně patří panu Borgheziovi.
Mario Borghezio
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, všem je nám jasné, že řízení eurozóny se stává den ode dne stále obtížnějším úkolem.
Riziko státního bankrotu se nepodařilo odstranit a navzdory týden co týden se konajícím setkáním a schůzkám vedoucích politických představitelů a ministrů financí se dosud nepodařilo realizovat žádné jasné řešení. Věřím, že nám na bedrech neleží žádný nesplnitelný úkol. Může se stát, že pomoc ve prospěch jednoho členského státu nepřečká odvolání k ústavnímu soudu, k němuž pravděpodobně dojde v Německu. To vše jsou věci, které bychom neměli ztrácet ze zřetele a na které během této rozpravy nepřišla myslím ještě vůbec řeč.
Ráda bych nicméně této příležitosti využila k tomu, abych zde poukázala na to, že Evropská unie by prostřednictvím svých finančních opatření měla klást jednoznačný, faktický důraz na rychlé zotavení odvětví malých a středních podniků, které byly až doposud opomíjeny.
Jak velký podíl z oněch ohromných finančních částek poskytnutých bankám ve skutečnosti končí v odvětví malých podniků, například v mé zemi, v Itálii? Kolik je to v případě strukturálních fondů? V některých regionech je v odvětví malých a středních podniků použito podle orgánů, které tyto podniky zastupují, pouze něco mezi 1-2 %. To jsou skutečné problémy, které mají dopad na reálnou ekonomiku, a Evropa by se jimi měla velmi vážně a bezodkladně zabývat.
Werner Langen
(DE) Paní předsedající, rád bych úvodem řekl několik slov chvály na adresu Řecka. Řešení řecké krize musí v Řecku provázet přísná reformní opatření. To je správná cesta, po které je třeba se ubírat. Všechno ostatní, co zde bylo navrženo, je v rozporu s evropskými smlouvami a já očekávám, že předseda Komise i Parlament budou tyto smlouvy respektovat a nebudou předkládat návrhy, které jsou v rozporu s těmito smlouvami.
Panu Schulzovi bych řekl toto: sebehlasitější projev nemůže nahradit znalost faktů. Problémy Řecka nezpůsobili spekulanti. Způsobila je vnitřní pravidla - skutečnost, že členské státy nebyly připraveny splnit podmínky Paktu o stabilitě a růstu. Viníkem není Řecko, nýbrž Německo a Francie, které šly v roce 2003 a 2004 všem ostatním členským státům špatným příkladem. Nikoli ostatní.
Nejedná se mi o nějaké kritizování Řecka, ale pokud tato pravidla nezměníme a členské státy nebudou připraveny respektovat svá vlastní pravidla, pak bude mít eurozóna potíže. Ozývají se nyní tvrzení, že na vině jsou spekulanti. Méně než třetina řeckého státního dluhu je pojištěna prostřednictvím záruk úvěrového selhání (CDS). Řecka se týká méně než jedna tisícina celosvětových derivátů CDS. Je to pouhá výmluva.
Pokud nebudeme schopni plnit pravidla a dodržovat je - a na vině jsou zde ministři financí - pak se budeme vždy znovu a znovu ocitat v nesnázích. V tom je ten klíč; a nikoli v obviňování jedné konkrétní vlády, která se chce držet evropských smluv a své vlastní ústavy.
(Potlesk)
Hannes Swoboda
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, je naprosto jasné - a již to tady bylo, pane Langene, řečeno - že Řecko má svůj domácí úkol, který musí splnit. Z mého hlediska zde bylo nicméně právě tak jasně řečeno, že musí být solidarita. Solidarita, která Řecku tento úkol pomůže splnit. Nechme procenta procenty a dejme tomu, že příčinou krize v Řecku není spekulativní kapitál, ale je to jeho vina, že Řecko nyní nese na svých bedrech navíc obrovskou zátěž, než by nemuselo. A to je zásadní věc.
Celkem jednoduše to také, pane Langene, vyjádřil deník Financial Times, noviny, které jsou politicky bližší spíše vašim než mým názorům: že se jedná o rozdíl mezi kancléřem Kohlem a kancléřkou Merkelovou. Kancléř Kohl by řekl: "Budeme tento problém řešit společně s Řeckem." Kancléřka Merkelová před tím utíká a říká: "Co praví Smlouva? Co na to říká Soudní dvůr a německá ústava?" V tom je ten rozdíl - v tom, jestli jste politicky vzato na straně integrace Evropy nebo jestli vás zajímají jen vaše domácí poměry, v tom, jestli máte ministra zahraničních věcí, který prohlašuje: "V tuhle chvíli ještě peníze na stůl pokládat nebudeme." Nikdo ale o položení peněz na stůl nežádal.
Když neustále hrajete na populistickou notu a nechcete myslet na společnou budoucnost Evropy, pak nemůže skončit jinak než u této kakofonie. Nebo jak praví další noviny, které vám budou bližší než mně, Frankfurter Allgemeine Zeitung: co den, to nový návrh. To platí nejen pro Německo, ale pro Evropskou unii jako celek. Odpověď, kterou jsme doposud byli či spíše nebyli schopni dát, není přijatelná. Musíme použít metodu cukru a biče. V Řecku je třeba přijmout opatření - to bez diskuse - a tato opatření budou přísná, velmi přísná. Potřebujeme však také spolupráci, a to zejména na evropské úrovni, abychom byli schopni vzniku takovýchto problémů předcházet. A k tomu může dojít pouze tehdy - ať to bude v rámci Evropského měnového fondu, jak navrhuje pan Schäuble, nebo nějakým jiným způsobem - když budeme mít zároveň evropskou solidaritu. Od summitu proto očekávám, že tuto evropskou solidaritu v zájmu lepší budoucnosti prokáže.
Fiona Hall
Paní předsedající, jarní summit má být summitem o energetice.
Kdyby kodaňská konference skončila celosvětovou dohodou, jednali bychom nyní už o technických detailech 30% snížení emisí; a tato jednání ještě budeme muset uskutečnit.
Zaprvé proto, že cíl, který byl dojednán na jarním summitu v roce 2007, odpovídá v dnešních hospodářských podmínkách mnohem vyššímu snížení, než je 20 %. Shodou okolností právě minulý týden Nobuo Tanaka, výkonný ředitel velmi opatrné Mezinárodní agentury pro energii (IEA), poslancům Evropského parlamentu sdělil, že podle Světové energetické prognózy IEA na rok 2009 dojde k 23% snížení emisí EU a že 30 % by představovalo dobrý cíl.
Zadruhé, pokud myslíme vážně, že do roku 2050 chceme dosáhnout cíle 95% snížení emisí, pak nám plán našeho postupu ukládá, abychom je do roku 2020 stáhli alespoň o 30 %.
A v neposlední řadě obnovu evropského hospodářství a tvorbu nových pracovních míst zajistí pouze přechod EU na udržitelné nízkouhlíkové a energeticky účinnější hospodářství.
Zelená pracovní místa zaujímají pro strategii EU 2020 zásadní význam. Rada by se proto měla postavit za komisaře Hedegaarda a uznat, že jsou nyní vhodné podmínky proto, abychom zvolili cíl 30% snížení emisí, a Rada by měla uznat, že nejlevnější a nejsnazší způsob, jak tohoto většího snížení dosáhnout, přestavuje energetická účinnost a konkrétně pak závazné cíle v oblasti energetické účinnosti.
Vedoucí představitelé EU musí na tomto jarním summitu 2010 vyslat stejně jednoznačný signál jako předtím na jaře roku 2007.
Konrad Szymański
(PL) Navrhuji, abychom se namísto diskuse o provádění strategie Evropa 2020 soustředili na oblasti, ve kterých můžeme skutečně něco ovlivnit. Můžeme nepochybně přispět k zajištění společného trhu proti protekcionismu. Můžeme nepochybně zjednodušit ve prospěch podnikatelů evropské právní předpisy, aby neomezovaly konkurenceschopnost evropského hospodářství. Lepší úroveň legislativy je samozřejmě v první řadě odpovědností této sněmovny, tohoto parlamentu.
Členské státy budou provádět reformy tehdy, když pocítí tlak světového hospodářství. Je proto velmi důležité, aby členské státy dostaly v oblasti hospodářské soutěže, systémů daní, sociálních systémů a hospodářských právních předpisů maximální svobodu. Harmonizováním těchto oblastí pouze udržujeme při životě neduhy evropského sociálního modelu. Správnou odpovědí na krizi není nepřetržitá řada strategií, nýbrž svoboda.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Paní předsedající, žádné krizové řešení situace v Řecku není dosud k dispozici, a v dané chvíli to ovšem není ani problém, protože, jak tady v Parlamentu prohlásil i řecký premiér, země si přeje zavést ve svém vlastním domě pořádek. Podle základních pravidel Paktu o stabilitě a růstu je to správný postup, který sám o sobě představuje určitý typ solidarity.
Jistý problém tu však máme. Euro se nám začalo kymácet, což lze ovšem přisuzovat především veřejné debatě, která probíhá mezi hlavními městy a která vzbuzuje dojem, že nejsme schopni dospět k řešení. Tento stav musíme ukončit a doufejme, že se nám to zítra podaří. Podle mého mínění potřebujeme pro tuto situaci naléhavé potřeby krizové opatření, které by sjednotilo Evropskou komisi, členské státy a Mezinárodní měnový fond (IMF). Měly by existovat krizové půjčky a nic víc.
Paní předsedající, věřím, že zítra se už budeme dívat dál, za horizont této rozpravy o stávající krizi. Věřím, že se budeme zabývat také hledáním střednědobých a dlouhodobých řešení. Musíme posílit preventivní působení Paktu o stabilitě a růstu. Nová strategie EU 2020 může být navíc úspěšná, jak zde řekli již i jiní, pouze tehdy, když se nám skutečně podaří zajistit zdravě fungující evropskou hospodářskou správu. To obnáší nejen to, že se členské státy dostaví na summit, ale také to, že Evropská komise uplatní všechny své pravomoci, které jí dává Lisabonská smlouva; všechny pravomoci ke skutečnému jednání a prosazování věcí. Jak to zde řekla paní Eková, pouhá svoboda a radost nás daleko nedovede.
Vkládám velkou naději v to, že krizové opatření bude dojednáno ještě před začátkem zítřejšího summitu, abychom se mohli zaměřit na to, jak s pomocí solidně koncipované strategie EU 2020 dostat Nizozemsko ven z krize, a také na to, jak dosáhnout řešení problému, před který nás postavila Kodaň.
Nikolaos Chuntis
(EL) Paní předsedající, z nedávných prohlášení významných úředních činitelů a článků v tisku by se mohlo zdát, že nejpravděpodobnějším "záchranným" scénářem pro řecké hospodářství bude společné úsilí členských států Evropské unie a Mezinárodního měnového fondu. A zdá se, že i paní Merkelová velmi stojí o to, aby se věci ubíraly tímto směrem.
Dovolím si říci, že je to ten nejhorší, nejvíce protisociální scénář jak pro Řecko, tak pro eurozónu. Pokud jde o Evropskou unii, každá taková možnost porušuje právo Společenství - a říkám to ve prospěch těch, kdo toto právo hájí, protože žádná smlouva, žádný právní text nemluví v souvislosti s těmito postupy o žádném takovém zásahu ze strany Mezinárodního měnového fondu ani ze strany jakékoliv jiné mezinárodní organizace. Nastolením ještě drsnějších podmínek Paktu o stabilitě zároveň také vytváří politický a právní precedens a otevírá zadní dvířka, jimiž do eurozóny mohou vstoupit Spojené státy americké.
Co se týče Řecka, každé takové rozhodnutí by vážným způsobem zostřilo již beztak protisociální vládní opatření namířená proti pracujícím, opatření, která označujete jako odvážná, která však zvýšila chudobu, zvýšila nezaměstnanost, zmařila jakékoliv vyhlídky na růst a zmařila veškerou naději Řecka na východisko z krize.
Stejnou vyhlídku mají i ostatní země, které by pod nátlakem uplatňovaly taková opatření.
Pervenche Berès
(FR) Paní předsedající, pane Lópezi Garrido, pane komisaři, je normální, aby Evropská rada musela dvakrát zasedat kvůli tomu, aby řešila problém zemí eurozóny, které daly najevo svou solidaritu s Řeckem?
Slyšela jsme, jak pan Langen vykládá Smlouvu. Ano, je tu Smlouva, její litera a její duch. Když si člověk navíc čte články 143 a 122, ani jeden z autorů této smlouvy nepomyslel na to, že bychom po přechodu na euro mohli stát před takovým problémem, před jakým dnes stojíme. Musíme proto jednat tvořivě; musíme dát najevo svou solidaritu. Myšlenka, že Řecko odkážeme na Mezinárodní měnový fond se nám jeví - nám všem, kteří chceme na mezinárodní scéně vystupovat jako zodpovědní a důslední Evropané - jako holý nesmysl.
Udělat lze jen jediné a musíme doufat, že to udělá i Evropská rada, a sice dát najevo svou solidaritu s Řeckem a dát najevo svou odpovědnost v otázce hospodářské správy. Problém je v tuto chvíli na stole; je to vážný problém, problém, který není vyřešen. Jeho řešením se musíme zabývat s chladnou hlavou, musíme vyvíjet menší tlak a nesmíme začínat u předpokladu, že je nutno posílit nástroj, který byl až doposud neúčinný, tj. Pakt o stabilitě a růstu, protože to byl v první řadě nástroj represivní a nikoli kooperativní.
Musíme sledovat cíle týkající se schodku státního rozpočtu, zadlužení, ale musíme také hledat možnosti spolupráce, možnosti přidané hodnoty mezi členy eurozóny. To je výzva, před kterou stojí Evropská rada, a já věřím, že se jí odpovědným způsobem zhostí.
Mirosław Piotrowski
(PL) Paní předsedající, v předvečer schůze Evropské rady, na níž bude definována nová hospodářská strategie Unie, bychom si měli vzít ponaučení z fiaska Lisabonské strategie a solidárně a spravedlivě posoudit situaci ve všech členských státech. Máme-li obstát v konkurenci na světových trzích, musí být inovativní, ale přerozdělování hlavní části našich rozpočtových prostředků výlučně za tímto účelem povede de facto k diskriminaci mnoha zemí ve střední a východní Evropě včetně Polska.
Jsou zde velká očekávání, že díky fondům EU dojde k rychlému rozvoji infrastruktury v letecké, silniční a železniční dopravě a rovněž internetu, jako tomu bylo dříve v případě Španělska, Portugalska a dalších zemí Evropské unie. Zvláštní prioritu by měla mít pomoc východním příhraničním regionům Evropské unie, jako je region v okolí polského Lublinu, na niž by měla být v rámci strategie 2020 vyčleněna zvláštní rozpočtová položka.
Schůze Evropské rady nesmí vyslat signál, že chudé regiony Unie budou financovat myšlenky, které přinesou největší prospěch starým členských státům.
Georgios Tussas
(EL) Paní předsedající, strategie EU 2020, která bude předmětem jednání na summitu a která navazuje na Lisabonskou strategii, je důkazem toho, že bezohledná protilidová opatření, která v naší zemi prosazuje vláda hnutí PASOK se souhlasem všech politických sil kapitálu a stran evropské slepé uličky, nejsou pouze řeckou zvláštností.
Předem o nich rozhodují politické špičky a vlády členských států Evropské unie. Tvoří součást celkového strategického plánu kapitálu a jejich jednotnému prosazování v rámci celé Evropské unie slouží stupňování ideologického terorismu, jímž má být zmanipulováno lidové hnutí pracujících. Lži a demagogická tvrzení představitelů buržoazních vlád, sil evropské slepé uličky, podle nichž bude Evropská unie a EMU fungovat jako štít proti krizi, pohádky o evropském trhu se 480 miliony obyvatel, o velké evropské rodině, solidaritě Společenství a další ideologické výplody vzaly za své. Evropská unie je imperialistickým, nadnárodním spolčením kapitálu a monopolů, jež v rámci jedné jediné strategie vedou útok proti lidu a bojují o podíl na kořisti.
Řešení hospodářských a politických problémů Řecka a členských států Evropské unie přinese boj lidového hnutí pracujících, boj a solidarita národů. Je zjevné, že to, co se děje v Řecku, přímo souvisí s tvrdou konkurencí mezi imperialistickými státy a Evropskou unií, USA, Čínou a dalšími rozvojovými zeměmi.
Proti této strategii kapitálu proto musí pracující třída a vrstvy prostých lidí vést svůj vlastní strategický boj, aby tuto protilidovou politiku zvrátila a mohla tak uspokojit současné potřeby rodiny prostých pracujících.
Gunnar Hökmark
Paní předsedající, mám dvě věci. První se týká veřejných financí, druhá hospodářské soutěže.
Vloni touto dobu jsme v tomto parlamentu vedli diskuse o tom, jak čelit krizi. Jedni říkali, že "krizi se postavíme nejlépe tak, že zvýšíme výdaje a přistoupíme na vyšší schodky," a my druzí jsme naopak říkali, že "máme-li zajistit budoucí stabilitu, musíme nyní omezit veřejné výdaje".
Výsledky jsou nyní zřejmé. Některé členské státy se vydaly cestou politiky vyšších výdajů a schvalování vyšší schodků a důsledky toho všichni vidíme: vyšší státní dluh a vyšší výdaje na umořování státního dluhu dané vyššími úrokovými sazbami. Taková je skutečnost, která nyní blokuje sociální výdaje a investice v řadě členských států.
Myslím, že bychom se z toho měli poučit: musíme dodržovat pravidla, která již máme, a musíme rozvíjet a zlepšovat Pakt o stabilitě a růstu a postarat se o to, aby v budoucnu umožňoval lepší řešení krizí.
Stejná rozprava však probíhá i teď, protože někteří z nás nyní tvrdí, že bychom měli odložit realizaci krizových strategií a vyrovnání schodků veřejného rozpočtu. Takový názor je špatný, protože se tím připravíme o schopnost zotavení a v členských státech zvýšíme náklady spojené s úroky.
Druhá věc se týká toho, že konkurenceschopnost jde ruku v ruce s naší schopností udržet si stabilní veřejné finance a provádět reálné změny, o kterých se tu už desítky let bavíme. Je úkolem předsedů vlád, aby se o to tento týden zasadili.
Udo Bullmann
(DE) Paní předsedající, pane Hökmarku, myslím, že jsme během uplynulých let zasedali v nějakých jiných parlamentech, protože parlament, jak jsem ho poznala já, je jiný než ten váš! Poznala jsem parlament, ve kterém řada lidí tvrdí, že musíme pozorněji sledovat fungování ratingových agentur, zajišťovacích fondů a soukromých kapitálových fondů. Musíme je regulovat, musíme provádět kontroly rozhodujících aktérů na finančních trzích a kriticky důležitých produktů, abychom zajistili, že se neubíráme směrem k mezinárodnímu fiasku. Slyšela jsem také jiné, kteří říkají "ruce pryč": trh se bude regulovat sám, žádné takové věci nepotřebujeme. Či jak prohlásil pan McCreevy: kdykoli se do toho vloží politika, výsledek je vždycky horší. Výsledky jsme viděli.
Mezinárodní fiasko je příčinou nadměrné zadluženosti členských států Evropské unie. Nemůžeme tu dnes nicméně jen tak stát a říkat, že jsme udělali špatně, když jsme naši politiku růstu orientovali na zaměstnanost a hospodářskou činnost. K této debatě to nijak nepřispívá a nepřispívá k ní ani to, když pan Langen říká, že kancléřka Merkelová pochopila evropskou Smlouvu. Ne, nepochopila ji ani v nejmenším. Ba co hůř, chystá se pravděpodobně podřídit evropskou Smlouvu a její evropské cíle svým obavám, že prohraje v důležitých regionálních volbách v Severním Porýní-Vestfálsku.
Toto nejsou vůdcovské schopnosti, které v Evropské unii potřebujeme. Řekli jsme zde Komisi, že strategie EU 2020 je samá voda. Není v ní kousek masa. Přineste prosím nějaký důkaz pro to, že jste schopni získat nějaké nové prostředky. Bojujte prosím o zavedení daně z finančních transakcí. Bojujte prosím za větší hospodářskou činnost a vyhlídky lepšího růstu v Evropské unii, abyste tím dali příležitost malým a středním podnikům. V tuto chvíli s vámi nicméně téměř soucítíme, když musíte zachraňovat Evropskou unii s takovými vládami, jaké v současnosti má - takovými, jako je vláda kancléřky Merkelové. Zůstaňte silní a vytvářejte evropské nástroje! To je naše hlavní zpráva pro summit, protože jedině tak mohou lidé doufat, že naše odpovědi budou správné.
Manfred Weber
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, pan Schulz řekl, že Řecko vyneslo a na tahu je nyní Evropa. Zajímalo by mě, má-li dnes Evropa skutečně zapotřebí děkovat, když členské státy eurozóny pouze zachovávají stanovená pravidla, jinak řečeno když se snaží vrátit zpátky k 3% kritériu. Zajímalo by mě také, jaký v tom byl loni rozdíl, když tutéž situaci řešilo Irsko, které zavedlo rázné škrty. Nikdo tehdy nevystoupil s nápadem povolat nějaký evropský měnový fond.
Pan Verhofstadt tvrdí, že je to práce spekulantů. V dané chvíli tu takové tlaky samozřejmě existují, ale skutečností zůstává, že Řecko mělo jako země eurozóny velké úrokové výhody. Naši italští kolegové této výhodnější úrokové sazby, kterou získali díky vstupu do eurozóny, využili ke konsolidaci. Řecko ji prokonzumovalo. Můžeme proto právem říci, že dobrým Evropanem dnes není ten, kdo dává své peníze na stůl; dobrým Evropanem je ten, kdo skutečně provádí předpisy, které každý podepsal a přijal za vlastní, tak aby tyto předpisy byly v Evropské unii také skutečně dodržovány.
Zadruhé bych chtěl vyjádřit svou podporu Komisi, protože návrhy týkající se dlouhodobé budoucnosti, které má na stole, představují krok správným směrem. Dohodli jsme se na 3 %, a potřebujeme tudíž silnou Komisi, která bude dodržování této 3% hranice monitorovat a také vymáhat. Byli jsme svědky toho, jak se členské státy eurozóny navzájem nejsou schopny ohlídat a jak ani ony samy nejsou schopny dodržet 3% hranici. Z tohoto důvodu jsem pro silnou Komisi, která bude schopná na plnění těchto kritérií dohlédnout.
Mám na mysli ještě jednu věc. Měli bychom o euru mluvit v dobrém. Není to krize naší měny; je to krize hospodářská. Euro je pro každého velkým přínosem. Pokud to naši vedoucí představitelé v Evropské unii přestanou říkat, pokud se o tom nebude mluvit ani v Radě, nebudou to lidé vědět. Jsem proto pro tuto velkou, silnou měnu.
Jo Leinen
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, řecká krize je problémem současnosti, krize růstu a krize environmentální jsou problémy dlouhodobé a oba vyžadují dynamické řešení na základě rozhodnutí Evropské rady.
Ve strategii Evropa 2020 se správně uvádí, že růst by měl být inteligentní, udržitelný a zahrnující. Když se však dívám na závěry Rady, vidím, že mají mnohem užší zaměření a omezují se na klasickou strategii růstu - strategii, která zklamala a příliš daleko nás nedovedla. Růst nemůže být inteligentní, není-li zároveň udržitelný, a inteligentní není ani v případě, že není zahrnující. Z tohoto důvodu bych chtěl Radu a předsednictví Rady požádat o to, aby tato trojice, tyto tři pilíře, zůstaly zachovány. Na nich spočívá vývoj novým směrem, k jehož uskutečnění by nyní mělo skutečně dojít.
Velmi mne těší, že růst, který je šetrný vůči zdrojům a energii, se má stát vlajkovou lodí Evropské unie. Hovoříme o tom samozřejmě už dlouho. Reálně nám to pomůže uspořit náklady, snížit závislost a vyřešit řadu vážných problémů.
Očekávám, že nám Komise v průběhu roku 2010 poskytne plán postupu, neboť se jedná o společnou odpovědnost jak samotné EU, tak ale také členských států, a mnoho oblastí se proto nachází na velmi nejisté půdě a ve značných mlhách. Především musíme dosáhnout toho, že cíl 20% úspor energie bude závazný. Tento cíl energetické účinnosti tak musí být právně závazný, aby každý věděl, jakým směrem se věci ubírají, a aby průmysl mohl realizovat příslušné investice.
Mario Mauro
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, kdybych si měl položit otázku, na kterou se lidé často ptají ve všech barech ve střední Itálii, musel bych se zeptat, k čemu je Evropa dobrá, a bez váhání bych si na ni z hloubi svého srdce odpověděl.
K čemu je Evropa dobrá, ne-li k tomu, aby v tuto chvíli pomohla Řecku? Myslím, že ta myšlena není vůbec pošetilá, protože je to v naší DNA, v povaze našeho politického projektu: v povaze našeho politického projektu, který bere za svou solidaritu. Zároveň mne však zaráží, že ti, kdo chtějí bojovat proti finančním spekulacím, mají sklon k tomu, aby finanční spekulace nahradili spekulacemi politickými.
Jak jinak mohou uvažovat o tom, že tuto bitvu povedou proti kancléřce Merkelové? Jak si jinak řečeno mohou myslet, že cílem projevení solidarity s Řeckem je útočit na jiný členský stát, když nám pouze připomíná, že politika solidarity musí jít ruku v ruce s politikou odpovědnosti? To je něco, co jsme si zde často sborově připomínali, protože si uvědomujeme, že solidarita a odpovědnost nám umožní, abychom evropský politický projekt učinili pro každého skutečností.
Musíme mít jistotu, že to, co nás spojuje, je silnější než to, co nás rozděluje, a ve světle toho pak musíme Komisi žádat, aby už od zítřka vznášela vysoké nároky a požadovala od členských států nezbytnou kázeň k zajištění toho, aby byly schopny projevit svou solidaritu prostřednictvím projektu, který bude v dlouhodobé perspektivě schopen dát hmatatelnou podobu našemu evropskému projektu.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, řecká krize je jednoznačně nejzávažnějším problémem, před kterým nyní Evropa stojí, problémem, který byl nepochybně způsoben nedostatkem kázně v řízení veřejných výdajů.
Je nepochopitelné a nepřijatelné, že k řešení této obtížné situace tohoto členského státu přistupují evropské instituce s takovým zpožděním. Toto zpoždění mělo navíc už i svůj nepříznivý dopad: otevřelo dveře spekulantům; zavdalo v Unii příčinu k pochybnostem ohledně úmyslů jistých zemí, pokud jde o budoucnost Evropy (nerad bych, abychom zapomínali na to, že od té doby, co vstoupila v platnost Lisabonská smlouva, je to první vážný problém, se kterým se musíme potýkat); prohloubilo potíže řecké vlády, která stojí před úkolem provádět nepopulární opatření - žádná jednoduchá či drobná rozhodnutí - která ovlivní životy milionů lidí, a musí tak činit bez jistoty, že pomoc je už na cestě.
Jednoznačně pak také znevážilo zakládající hodnotu solidarity, která je úhelným kamenem a spojující silou myšlenky, že Evropská unie je naším společným údělem. Naše intervence proto musí být prosta jakýchkoliv spekulací. Panu Maurovi bych chtěl připomenout, že Německo je zcela nepochybně jednou ze zemí, pro kterou mělo zavedení eura a jeho vliv na úrokové sazby velký přínos.
Musíme rychle jednat, abychom Řecku pomohli. Evropa to musí udělat v zájmu Evropy.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Rada Evropské unie s velkým nadšením přivítala sdělení Komise Evropa 2020.
Tento dokument je nepochybně naprostou nezbytností, a to je také důvod toho, proč se musíme velmi důkladně zabývat jeho obsahem. Domnívám se, že není finančně konzistentní.
Je povinností Rady, aby od Komise žádala objasnění týkající se toho, jaké jsou k dispozici rozpočtové prostředky a jaké je jejich rozdělení ve vztahu ke klíčovým rozpočtovým položkám.
Podle mého názoru není možné sestavovat rozpočet předtím, než dojde k reformě zemědělské politiky a politiky soudržnosti.
Jedna z nejvýznamnějších oblastí, na které stojí rozvoj a stabilita EU, zde zcela chybí, mám na mysli energetickou a dopravní infrastrukturu.
Rozvoj dopravních a energetických infrastruktur v Evropské unii a současně jejich harmonizace s již existujícími infrastrukturami sousedních zemí se mohou stát výraznou hybnou silou, která přispěje k udržitelnému rozvoji a zajistí stálá pracovní místa. Evropské unii mohou rovněž poskytnout tolik zdůrazňovanou bezpečnost v odvětví energetiky i dopravy.
Z tohoto důvodu vyzývám Radu, aby Komisi požádala o to, aby v zájmu občanů Evropy začlenila tyto klíčové oblasti do strategie EU 2020.
Anni Podimata
(EL) Paní předsedající, evropský summit, který se konal 11. února a který měl vyjádřit, že je zde ochota podpořit Řecko, a uklidnit tak situaci na trzích, byl v důsledku převažující neshody a nejistoty Evropské unie v zásadě anulován.
Evropská rada, která zítra zahájí svou práci, nemůže nadále udržovat současnou atmosféru nejistoty a neshody; takový luxus si nemůže dovolit. Každý nyní uznává, že řecká vláda přijala velmi tvrdá opatření, která ve své většině začala být už také uplatňována, a to na úkor řeckého lidu a za cenu jeho obětí. Zároveň si však i nadále půjčuje na úroky, jejich výše je velmi vysoká, jak to dokládá nedávný příklad z 5. března, protože spekulanti na různých trzích vydělávají tím způsobem, že sázejí na to, že země zkrachuje, a skutečně tak vytvářejí podmínky a předpoklady k tomu, aby se tak stalo.
Dnešní rozprava se točí kolem Řecka; zítřejší se bude pravděpodobně týkat dalšího členského státu. Učiní tomu Evropská rada přítrž tím, že vytvoří účinný evropský preventivní mechanismus, který bude sloužit jako zajištění vnitrostátních ekonomik a stability eurozóny?
Předseda Evropské komise hovořil o odpovědnosti a solidaritě. Měl pravdu. Jsme-li součástí rodiny, jakou je eurozóna, potřebujeme obojí. Myslím, že nikdo nemůže pochybovat o tom, že Řecko převzalo plnou odpovědnost. Samo však nemůže stačit na to, aby v této obtížné fázi vzdorovalo běsnění trhu. Před osmnácti měsíci hrozilo, že trhy způsobí pád celosvětového hospodářství. Dnes je tímto způsobem ohroženo Řecko.
V takovou chvíli musí nastoupit myšlenka solidarity, myšlenka, jejíž význam by měl být zřejmý a která by měla jít ruku v ruce s členstvím v eurozóně.
Andreas Schwab
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, o Řecku toho bylo řečeno již dost - chci se nyní obrátit k budoucnosti. V podobě strategie Evropa 2020 předložila Komise k diskusi důležitý dokument, jehož záměrem je v obecných rysech stanovit směry, kterých by se měla politika Evropské unie v budoucnu držet.
Domnívám se, že k plnění společných cílů, které vytyčuje strategie Evropa 2020, budeme muset přikročit nakonec my všichni. V tom byl jeden z největších problémů Lisabonské strategie a na tom budeme muset skutečně všichni zapracovat. Jen tehdy, budou-li všechny členské státy doopravdy plnit cíle, které stanovuje tato strategie, budeme schopni těchto cílů společně dosáhnout. Pokud se Evropská rada bude domnívat, že správním orgánem je ona sama, a pokud se všechno bude organizovat až na poslední chvíli, tak se to nepodaří. Podařit se to může jen v případě, že lidé, kteří v této instituci pracují, si skutečně uvědomí, že její úlohou je politické vedení.
Podařit se to dále může jen v případě, že ve strategii Evropa 2020 bude pevně zakotvena zásada solidarity. To v první řadě znamená, že členské státy nesou individuální odpovědnost za všechny oblasti, za které ony samy odpovídají. Patří sem práce na reformě trhu práce, ale také vnitrostátní rozpočtová politika. Na druhé straně to ovšem s sebou také nese na straně ostatních členských států závazek pomoci - řečeno jinými slovy, ostatní členské státy pomohou členským státům, které se bez vlastního zavinění dostaly do obtížné situace. A podařit se to navíc může ještě jen tehdy, když Komise převezme politické vedení. Jinak řečeno, musíme se každopádně vyvarovat chyb Lisabonské strategie. V minulosti zde již bylo mnohokrát řečeno, že se neosvědčila strategie spolupráce, kterou se vyznačovala Lisabonská strategie. Potřebujeme, aby Komise vytyčila jasné cíle, a já věřím, že Parlament Komisi v této oblasti podpoří.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Paní předsedající, domnívám se, že všichni si zde dobře uvědomujeme, že pět set milionů lidí v řadách veřejnosti bude sledovat Evropskou radu, která bude zasedat příští týden, s kromobyčejnou pozorností.
Důvodem toho je skutečnost, že Evropská rada bude mít příležitost k tomu, aby vyslala signál o svém úsilí najít východisko z krize, což je věc, na niž ti, kterých se krize citelně dotýká, zoufale čekají. Východisko z krize se dále také musí samozřejmě odrazit v úsilí uskutečňovat strategii, musí být přesvědčivé tím, že přinese nový model růstu a důraz na hospodářské, sociální a environmentální aspekty.
Z ekonomického hlediska se musí odrazit v závazku provádět správu. Z hlediska sociálního se musí odrazit v úsilí řešit situaci zaměstnanců a zabývat se otázkou sociální ochrany - což je model, který z nás dělá Evropany - a zejména rovností; chci tento důraz podtrhnout s ohledem na dokument, ve kterém by si úsilí o zajištění rovnosti zasloužilo jednoznačně větší pozornost. Dále pak z environmentálního hlediska se toto východisko musí odrazit v úsilí o znovuoživení ducha, který na kodaňské konferenci z Evropy učinil vůdčí sílu v úsilí o environmentální udržitelnost a předcházení změně klimatu, a především pak o sdělení pocitu hlubokého zklamání, s nímž jsme z kodaňské konference odjížděli.
Avšak tou nejdůležitější věcí na celé schůzi Rady je to, že na straně Evropy musí být jednoznačné úsilí o podporu měnové unie a s ohledem na měnovou unii i úsilí o koordinaci fiskálních, rozpočtových a hospodářských politik.
Projev solidarity s Řeckem není zprávou pro Řecko; je to zpráva pro Evropu a Evropany. Není to otázka zachraňování Řecka; je to otázka projevit známky evropského způsobu života, smyslu pro hlubší skutečnost, hlubší historickou snahu, již měnová unie představuje.
Pochopte už tedy, že se zde nebavíme o Řecku; bavíme se o nás o všech.
Nové instituce se podařilo uvést do chodu jen s určitým zpožděním; odpovědi, které Evropané očekávají od příští Rady, žádné zpoždění nesnesou.
Georgios Kumutsakos
(EL) Paní předsedající, je pravda, že má země, Řecko, nebyla v minulých letech schopná své hospodářství budovat s nezbytnou uměřeností a důsledností. Nyní však za to převzala plnou odpovědnost. Řecký lid za to nyní platí vysokou cenu.
Nesmíme ale strkat hlavu do písku. Řecko není jediná země EMU, která se potýká s vážnými problémy. Nebylo jedinou zemí, která vzala zavděk zhoubnými službami jistých úvěrových institucí. Není a ani nezůstane jediným terčem spekulantů.
Všichni víme - a víme to velmi dobře - že řecký problém je problémem evropským. EMU nebude fungovat zdravě bez koordinovanější hospodářské a fiskální politiky a především bez solidarity.
Tato krize, jakákoli krize, je matkou změny. Ze současné krize se může zrodit silnější Evropa a Řecko se může stát porodní bábou této změny. Nenechme tedy Řecko padnout. Nechme padnout spekulanty, kteří by rádi viděli euro na kolenou; to by mělo být úkolem zítřejší Evropské rady.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Paní předsedající, ráda obrátila pozornost Komise a Rady na to, že při stanovování nových cílů strategie EU 2020 nesmí zapomenout na politiky, které v současné dobře fungují, to znamená na politiku soudržnosti a na společnou zemědělskou politiku. Jsou to vyzkoušené a ověřené nástroje, které sice potřebují reformovat, ale mohou významně přispět k dosažení těchto nových cílů EU 2020. Je politováníhodné, že Komise ve svých dřívějších materiálech těmto velmi důležitým politikám Společenství nevěnovala pozornost. Maďarsko a nové členské státy proto považují formulaci těchto politik, právní harmonizaci vnitřního trhu a vyřešení problémů týkajících se infrastruktury a energetické bezpečnosti za velmi důležitou otázku. A konečně tato strategie EU nemůže nahradit odpovídající rozpravu o rozpočtové směrnici a za velmi důležité považujeme to, aby byl dán prostor také regionální dimenzi politiky soudržnosti. Děkuji vám za pozornost.
Michael Theurer
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, poslední dny určovala rozprava o euru, rozprava o Řecku. Rád bych v tuto chvíli obrátil vaši pozornost k zarážející zprávě, která mne znepokojila, totiž ke skutečnosti, že 40 % Němců nyní považuje zavedení eura za chybu. Mělo by nás to znepokojovat, protože zavedení měny Společenství není cesta jednosměrnou ulicí. Evropský integrační proces není nezvratný. Domnívám se, že musíme dodržet slib, který jsme Němcům dali, když se vzdávali své národní měny, totiž že euro bude stejně stabilní jako německá marka.
Jsem také pevně přesvědčen, že v Evropě potřebujeme diskusi o sociálně tržním hospodářství, o regulačním rámci. Neměli bychom se bavit o tom, jak tím snižujeme konkurenceschopnost Německa. Měli bychom místo toho vést diskusi o tom, jak můžeme zvýšit konkurenceschopnost celé Evropy tak, abychom byli schopni úspěšně obstát na světových trzích. To musí být naším cílem; vyzývám proto k uspořádání rozpravy o sociálně tržním hospodářství v Evropě.
Ulrike Lunacek
(DE) Paní předsedající, souhlasím s každým, kdo v tuto chvíli cítí potřebu silnější evropské integrace, obzvláště v oblasti hospodářství, a věřím, že se o tom nepovede diskuse pouze na summitu eurozóny, ale také na půdě Evropské rady.
Je nicméně pravda, že obyvatelé - a můj kolega poslanec to zde právě zmínil - vidí i negativní stránky eura. Měnová unie má od začátku jednu vrozenou vadu, která spočívá v tom, že máme sice jednotnou měnu, ale postrádáme ve větší míře společně utvářenou hospodářskou politiku. Musíme nyní uznat, že to byla velká chyba. Hlas rozumu nám říká, že je třeba zřídit fond solidarity, mj. pro Řecko, aby Řecko mohlo získat nižší úroky.
Velmi málo se však v této rozpravě hovořilo o tom, že něco udělat musí i samotné Řecko. Jednou důležitou možností by pro ně mohlo být seškrtání vojenského rozpočtu. Členský stát EU, který vynaloží více než 4 % svého hrubého domácího produktu na vojenské výdaje, na výzbroj pocházející ze zemí, jako je Německo, Francie a další, není tím, co bychom v Evropské unii potřebovali, a je proto na místě, aby v této oblasti byly provedeny škrty.
John Bufton
Paní předsedající, rád bych upozornil na něco, co by si dnes člověk asi jen sotva mohl vymyslet. Téměř každý řečník se zde vyjádřil k otázce Řecka - k otázce krize v Řecku - a přesto pan Barroso na začátku prohlásil, že tato otázka není dokonce ani formálně na pořadu celého dvoudenního jednání Evropské rady. To je neuvěřitelné. Celý svět přitom každý den sleduje, co se zde děje.
Jádrem celé věci je to, že se opět snažíte zakrývat skutečnost, že tento projekt nefunguje. Rychle se chýlí ke svému konci. Již jsme byli svědky toho, že dobrý německý lid dává najevo svou nespokojenost s touto situací. A nemělo by to být také spíše na lidu Řecka, aby k tomu řekl své, a nikoli na diktátorech v této budově? Dobrý řecký lid by měl zcela jistě říci, snad v referendu, zda chce mít euro. Je to jejich záležitost. Je to jejich věc.
Je mi na nic z všeho toho, co jsem tu dnes z mnohých úst slyšel. Samá sebestředná stanoviska jiných členských států, kterým jde jen o ně samotné. V tuto chvíli je problémem Řecko. Řekl bych, že po Řecku přijde na řadu Španělsko a pak Portugalsko a Itálie a tak dál. Pojede to jako na tobogánu. Zapište si moje slova: tenhle problém jen tak neskončí.
Andrew Henry William Brons
Paní předsedající, potíže Řecka a eurozóna bychom neměli chápat jako výjimku. Je více než zřejmé, že jednotná měna v tak rozsáhlém, hospodářsky heterogenním regionu světa představuje problém.
Hodnota měny by měla odrážet stav státního hospodářství. Když hospodářství vzkvétá, hodnota státní měny roste. Pokud je hospodářství v recesi, hodnota měny klesá.
Stav řeckého hospodářství si žádá devalvaci státní měny. Když k takové devalvaci došlo, mohlo by to znamenat přínos v podobě prudkého nárůstu turistického ruchu.
Euro není řešením hospodářských problémů světa. Je to problém.
Potíž Řecka je v tom, že kdyby nyní vypadlo z eurozóny, propad hodnoty jeho původní měny by pro něj znamenal znásobení jeho zahraničního dluhu. Je v eurozóně doslova uvězněno.
Mělo by se to stát varováním pro země, které dosud nejsou součástí eurozóny. Vstup na vlastní nebezpečí. Jakmile jednou vstoupíte, jste navěky uvězněni.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Velmi stručně, protože většina věcí zde už samozřejmě byla řečena.
Můj osobní názor je, že situace, kterou řešíme už několik měsíců v Řecku, není situací ojedinělou, a zdá se, že vývoj spěje k tomu, že dodržování Paktu o stabilitě, respektive jeho nedodržování, si žádá nový přístup. Máme v zásadě dvě možnosti: buď budeme celkem důsledně trvat na tom, aby to, co je platné a co je ve smlouvách, se dodržovalo, anebo pochopíme, že stejně jako všechno ostatní tak i Pakt o stabilitě podléhá jistému vývoji, a tedy i jistým změnám, a připravíme tyto změny takovým způsobem a prosadíme je takovým způsobem, abychom udrželi růst a ekonomickou stabilitu nejen v samotných státech, které jsou členy eurozóny, ale abychom připravili i další členské státy Evropské unie, které v současnosti ještě nejsou v eurozóně, na přistoupení bez toho, abychom dramatickým způsobem vstupovali například do využívání strukturálních fondů v těchto zemích.
Jean-Pierre Audy
(FR) Paní předsedající, mám jednu poznámku a tři návrhy. Nejprve moje poznámka: nechápu, jak může předseda Van Rompuy chybět na tak důležitém zasedání - pane ministře, vy nejste členem Evropské rady - a jsem přesvědčen, že by zde měl být.
Mé tři návrhy se týkají plánu na obnovu Řecka. Pokud jde o střednědobou perspektivu, tak podporuji myšlenku pana Cohn-Bendita, která tu byla ostatně právě před chvílí zmíněna: kdyby byla Evropská unie schopna uzavřít pakt s Tureckem, který by vyřešil kyperský problém, mohli bychom Řecku pomoci získat dvě procenta jeho HDP.
Můj druhý návrh se týká financí, protože v této oblasti nemáme nástroje. Proč Evropská unie nepodpoří soubor finančních závazků, které by umožnily snížení úrokových sazeb, což je cíl, o němž bylo v Evropském parlamentu dosaženo konsenzu?
Bylo konečně také řečeno, že řecké účetnictví nebylo v pořádku. V nepořádku nejsou pouze účetnictví v Řecku. Navrhuji, abychom vytvořili účetní normy pro veřejnou sféru, které by platily pro celou Evropskou unii, abychom tak měli od všech členských států k dispozici finanční výkazy, kterou budou konzistentní, řádně vedené a spolehlivé.
Maroš Šefčovič
člen Komise. - Paní předsedající, předně mi dovolte říci, že na mne udělaly velký dojem jednoznačné projevy solidarity a výzvy k odpovědnosti, které zde zazněly z úst většiny řečníků. Právě to v tuto chvíli potřebujeme, protože je zcela zřejmé, že evropský problém vyžaduje evropské řešení.
Někdy si říkám, že jsme se dost nepoučili z lekcí, které nám uštědřily důsledky našeho jednání, když nehledáme evropská řešení evropských problémů a snažíme se najít něco vlastního, i když jde o věc, kterou bychom se měli zabývat kolektivně.
Je myslím zcela zřejmé, že nejsme jen nějakou skupinou zemí. Jsme evropská rodina, a má-li jeden z členů této naší rodiny problém, pak ho každopádně musíme jít zachránit.
Komise je proto připravena navrhnout nástroj koordinované pomoci Řecku, který bude plně v souladu s evropským právem, a jsem si jist, že to bude možné.
Rád bych vám všem poděkoval za vaši podporu, pokud jde o strategii EU 2020. Jen stěží mohu dostatečně zdůraznit, jak silně naši občané v tuto chvíli očekávají, že se ujmeme vůdčí úlohy, že zlepšíme svůj výkon a povedeme je v pokrizové době a vytvoříme spolehlivé střednědobé strategie, jak to činí naši mezinárodní partneři, jako je Čína, Spojené státy, Indie a další.
Přišel čas učinit rozhodnutí. Velmi pozorně jsem poslouchal výzvám k zavedení lepší správy. Velmi pozorně jsem poslouchal projevy týkající se lepšího měnového a hospodářského dohledu a toho, že bychom se měli více snažit o prosazování Paktu o stabilitě a růstu. Přesně to jsou věci, jimiž se Komise zabývá, a návrhy tohoto druhu se objeví velmi brzy.
Rád bych poděkoval vám všem, kteří jste podpořili Komisi v jejích velmi jasných a konkrétních cílech, které budou předmětem zítřejších závěrů Evropské rady. Domnívám se, že je velmi důležité, abychom měli střednědobou strategii, ale musíme mít k dispozici velmi jasné ukazatele, abychom věděli, kam jdeme a jaké jsou naše cíle. Komise proto trvá na tom, aby Evropská rada po svém zítřejším a pozítřejším rokování tyto konkrétní stručně formulované cíle přijala.
Potřebujeme vyšší zaměstnanost, potřebujeme větší rovnost mužů a žen a potřebujeme také větší vzdělání. Je zcela zřejmé, že musíme více investovat do výzkumu a vývoje, a naprosto jasné je i to, že musíme bojovat proti chudobě.
Komise je proto zastáncem solidarity, odpovědnosti a konkrétní strategie pro Evropu a evropské občany.
Dovolte mi vyjádřit svou naději, že pozitivní duch, který je zde přítomen, který jednoznačně podporuje solidaritu a odpovědnost, bude právě tak přítomen i na zítřejším rokování našich vedoucích představitelů.
Diego López Garrido
úřadující předseda Rady. - (ES) Paní předsedající, myslím, že to byla velmi důležitá rozprava: rozprava o problému, který je v tuto chvíli zdrojem evropských obav - problému Řecka - ale kromě toho i o hospodářské situaci Evropské unie jako celku, rozprava, na které předsednictví Rady mimochodem, pane Audy, bylo přítomno, tak jak to bylo v Parlamentu dohodnuto: já zde zastupuji předsednictví Rady.
Pokud jde o problém Řecka, kterého se týkala větší část této rozpravy a který byl předmětem většiny projevů, úřadující předsednictví Rady má v této věci velmi jasné představy. Zaprvé, Evropa je integrací hospodářských politik: máme integrované ekonomiky. Zadruhé, Evropa je založena na solidaritě, a má proto silný sociální obsah. Zatřetí, Evropa má hospodářskou a finanční stabilitu.
Tyto tři charakteristické rysy Evropy lze zřetelně vidět i na problému Řecka. Tyto tři způsoby vidění Evropy se proto také vzájemně vysvětlují a posilují v prohlášení, které učinila neformální Evropská rada dne 11. února 2010. Bylo to myslím jedno z nejdůležitějších prohlášení, jaké kdy Rada učinila, protože je to prohlášení, ve kterém se v souvislosti s řešením problému Řecka mluví o solidaritě a vědomí naprosté politické nezbytnosti finanční stability eurozóny; nezbytnosti v případě potřeby jednat v zájmu zajištění této stability.
Jsem si jist, že Evropská rada, která se sejde tento víkend, táž Evropská rada, která se sešla 11. února, tuto stabilitu posílí a ochrání. Tato Evropská rada vyšle jasnou politickou zprávu o Evropě; zprávu o podpoře svého hospodářství, o podpoře své měny, a tedy i o podpoře solidarity, neboť to je to, v co veřejnost doufá, jakkoli je pravda i to, že řada euroskeptiků si přeje krach. K tomuto krachu na Evropské radě nedojde. Mohu vás ujistit, že k tomuto krachu nedojde, že dojde naopak ke stvrzení politické vůle k solidaritě, která je základem Evropské unie a základem eurozóny.
Kromě toho se také chceme dívat dál do budoucnosti. Chceme vidět krátkodobý a dlouhodobý horizont. Chceme mluvit o tom, jak by mělo vypadat koordinované východisko z krize, když je zřejmé, že k úplnému vysazení fiskálních stimulů může dojít teprve po hospodářském zotavení. Chceme také hovořit o dlouhodobých cílech, cílech, u nichž bych chtěl zdůraznit zejména prvek hospodářské, územní a sociální soudržnosti; v podstatě solidarity. A chceme mluvit také o tom, kdy bude zaveden nový způsob dohledu, odlišný od Lisabonské strategie. V tomto ohledu dojde zcela jistě ke změnám: vůdčí úloha Evropské rady nebyla v Lisabonské strategii obsažena.
Koordinace hospodářských a sociálních politik jakož i politik zaměstnanosti, o které se mluví v Lisabonské smlouvě, není součástí Lisabonské strategie. V Lisabonské strategii nebyla zahrnuta důležitost úlohy Komise - úlohy spočívající v dohledu, sledování, monitorování, kontrole, stanovování požadavků na splnění cílů. V Lisabonské strategii nebyly obsaženy prvky týkající se vytváření pobídek prostřednictvím strukturálních fondů. Je tedy zřejmé, že zde dochází k velmi důležitému pokroku.
Nakonec se, paní předsedající, vrátím k projevu pana García-Margalla, který byl jediným projevem přímo určeným španělskému předsednictví a který kritizoval způsob, jakým je podle jeho mínění Evropská unie vedena.
Musím vám říci, pane García-Margallo, že španělské předsednictví Rady pracuje v těsné a koordinované součinnosti - metodou Společenství - s panem Van Rompuyem, předsedou Evropské rady, na tom, aby důležité cíle prosadilo. Velmi těsně také spolupracuje s Komisí a Parlamentem.
Dlouze jste zde hovořil o ekonomickém problému. Rád bych se vás zeptal, jestli si myslíte, že například přijetí rozhodnutí, jakým je rozhodnutí přijaté Evropskou radou - samozřejmě za účasti předsednictví Rady - o tom, že pro Evropu je politicky nezbytná finanční stabilita eurozóny, je něco jiného než vedení Evropské unie.
Rád bych věděl, jestli si myslíte, že něco jiného než vedení Evropské unie je také přispět k rozpravě, která byla uspořádána tento víkend a jejímž tématem nebylo nic menšího než strategie Evropa 2020, ve které mimochodem získaly projevy přednesené v Parlamentu většinovou podporu. Rozprava se týkala také otázky správy, která je v tomto ohledu základním prvkem
Rád bych věděl, jestli si myslíte, že je něco jiného než vedení Evropské unie jednat i v tuto chvíli s touto sněmovnou o balíku o finančním dohledu. Dále bych vás také, pane García-Margallo, vybídl k tomu, abyste s tímto předsednictvím spolupracoval a mohli jsme tak co nejdříve dosáhnout dohody mezi Radou, která své stanovisko již přijala, a Parlamentem. Za španělského předsednictví mimochodem chceme v Evropské unii zrušit směrnici o tzv. zajišťovacích fondech a chceme ji zrušit na základě co největší shody a konsenzu. Myslím, že bychom neměli být kritizováni, naopak.
Domnívám se také, že vedením Evropské unie je i to, že máme velmi dobrou shodu a spolupráci s Komisí, pokud jde o návrh, který Komise předloží o koordinaci hospodářských politik na základě uplatnění článku 136 Lisabonské smlouvy. Vedením Evropské unie je rovněž i to, že máme rámcovou politiku pro odstranění dluhu, dluhu, který měl pro Evropskou unii v situaci krize a v situaci, kdy bylo sociálně nezbytné tuto krizi řešit a ochránit nejzranitelnější skupiny, podstatný význam. Je to dluh, který je nevyhnutelný a který je nyní třeba náležitým způsobem řešit v souladu s Lisabonskou smlouvou, abychom se dostali zpátky na úroveň měřítek Lisabonské smlouvy.
To je vedení Evropské unie podle metody Společenství. To je vedení Evropské unie a vést Evropskou unii znamená uspořádat tento víkend Evropskou radu, která vyjádří svou jednoznačnou podporu Řecku a řecké vládě.
Předseda
Ne, nemůžete dostat slovo na základě postupu s modrou kartou, protože tuto možnost mají pouze poslanci Evropského parlamentu. Projevem pana ministra tedy tato rozprava končí.
Písemná prohlášení (Článek 149)
Elena Băsescu  
Jedno z významných témat na pořadu jednání Evropské rady se týká otázky vytváření nových pracovních míst a hospodářského růstu v rámci strategie EU 2020. Musíme koordinovat evropské politiky, abychom se byli schopni vyrovnávat s výzvami a potřebami, před nimiž v tuto chvíli stojíme. Musíme také vytyčit jasně definované dlouhodobé cíle. Prioritu musí mít udržitelný rozvoj evropského hospodářství. Nová strategie Komise na dalších 10 let počítá se zaměřením činnosti pěti hlavními směry: tvorba nových pracovních míst, boj proti chudobě, snížení počtu případů předčasně ukončené školní docházky, investice do výzkumu a vývoje a snižování emisí skleníkových plynů. Členské státy, které přistoupily k EU jako poslední, potřebují od Evropské unie prostředky a podporu, aby byly schopny těchto ambiciózních cílů dosáhnout. Rumunsko podporuje cíl 20-20-20, který ukládá snížení emisí uhlíku o 20 %, zvýšení podílu energie získané z obnovitelných zdrojů o 20 % a zvýšení energetické účinnosti o 20 %. Ambicióznější cíl 30-30-30, který počítá s dosažením 30% prahu ve všech třech oblastech, by si vyžádal náklady, které jsou po moji zemi neúnosně vysoké. Tento cíl by byl pro řadu evropských států nerealistický.
José Manuel Fernandes  
Jakožto projekt je Evropa o míru, sociálním blahobytu, svobodě a růstu. Až doposud sloužila jako vzor sociálního modelu a ujala se rovněž vůdčí úlohy v otázkách ochrany životního prostředí, což nemá na celosvětové úrovni obdobu.
Hospodářská, finanční a sociální krize, kterou v současnosti prožíváme, od nás vyžaduje koordinovanou odpověď na celoevropské úrovni. Krize v Řecku a útok na euro si žádá společnou odpověď, tato odpověď však bohužel přichází se zpožděním. Nalezení evropského řešení, které umožní předejít těmto neustálým spekulativním útokům na euro, je možné a je potřebné.
EU nechybí věrohodnost ani likvidita. Pokud bude kýžená koordinace fungovat na celoevropské úrovni, mělo by to stačit k rychlému uklidnění situace na trhu i k pokrytí nákladů na půjčky, které Řecko potřebuje. Tato doba si žádá solidaritu mezi členskými státy a evropskými orgány. Je to dokonce otázka povinnosti. Nezbývá než věřit, že nacházející Evropská rada podnikne kroky, které povedou k nastolení integrované a koordinované solidarity. Má-li se evropský projekt pohnout kupředu, je takový postoj nezbytností. Později pak bude nutno hledat řešení týkající se monitorování schodků jednotlivých členských států.
Ilda Figueiredo
písemně. - (PT) S ohledem na závažnost sociálních problémů, s nimiž se potýkají jednotlivé členské státy EU, mezi něž patří nezaměstnanost, nejistota pracovních míst a chudoba, má zcela zásadní význam, aby jarní zasedání Evropské rady přineslo vážně míněnou a promyšlenou odpověď. Máme však obavy, že její odpovědi se zaměřují hlavně na údajnou udržitelnost veřejných financí, a opomíjejí přitom opatření, jejichž cílem by byla udržitelnost sociální.
Reakce na situaci v Řecku má velký význam, a to především proto, že tyto události jsou v rozporu se vším tím, co se vytrubovalo o přednostech eura a dobrodiních, která s sebou přinese členství v eurozóně: místo v předvoji silné měny bohatých zemí. Říkalo se, že členství v eurozóně bude ochranou před finančními krizemi s tím, že dotyčná země si tak nebude muset půjčovat a přijímat peníze od Mezinárodního měnového fondu (MMF).
Stačila první krize, aby se ukázalo, že nic takového jako solidarita zemí eurozóny neexistuje a že takzvaná hospodářská a sociální soudržnost není nic víc než propaganda využívaná ve volebních kampaních. Paní Merkelová nyní navíc ještě vyhrožuje, že členské státy, které neplní požadavky Paktu o stabilitě, krom jiných například Řecko, budou z eurozóny vyloučeny, zapomínajíc přitom na to, že Německo mělo a má největší prospěch z politik postavených na silném euru...
(Vysvětlení hlasování bylo zkráceno v souladu s bodem 170 Jednacího řádu.)
Othmar Karas  
Hospodářská a finanční krize - a Řecko - si žádají, aby Evropa začala jednat. Veřejné dohadování už musí skončit. Od summitu očekáváme společnou odpověď. Vyslovujeme své "ano" ve prospěch úsporných opatření a reformnímu programu řecké vlády - Řecko je pevně odhodláno zvládnout svůj domácí úkol a přistoupit na dodržování evropských pravidel. Naše "ano" platí i půjčkám, bez nichž by byl reformní program ohrožen. Říkáme však rozhodné "ne" sankcím a vylučování země z eurozóny. Nedosáhlo by se tím ničeho jiného než dominového efektu, který by na straně trhů vedl ke ztrátě důvěry. Naše "ano" platí rovněž návrhu komisaře Rehna, aby Komise přednostně schválila návrhy rozpočtů. Rozpočtové a hospodářské údaje musí prověřit Eurostat a Komise. Žádám přísné přezkoumání účetnictví ve všech členských státech, které by bylo založeno na společném seznamu kritérií. Musí dojít k harmonizaci daňového systému a daňových sazeb, které se týkají vnitřního trhu, a ke koordinaci rozpočtových a sociálních politik. Žádám zřízení plánovacího výbor pro strategii Evropa 2020, který by zahrnoval Komisi, členské státy, Evropskou investiční banku, Evropskou centrální banku a Eurostat. Vyzývám proto hlavy států či vlád, aby písemně stvrdily svou společnou evropskou ochotu k jednoznačnému postupu. Řecko je příkladem, ze kterého se Evropa musí poučit. Závěry je třeba vyvodit na místní, evropské a celosvětové úrovni. Imperativem dneška je větší evropská spolupráce a menší národní egoismus.
Ivari Padar  
písemně. - Rád bych promluvil o evropském digitálním programu. Z čísel uveřejněných Komisí vyplývá, že fungování jednotného digitálního trhu naráží na překážky: pouze 7 % internetových transakcí tvoří transakce přeshraniční. Přestože internet a cíle týkající se příslušné infrastruktury představují spolehlivé předpoklady dalšího rozvoje, je třeba, aby vedle budování lepší infrastruktury došlo i k vytvoření celoevropského regulačního rámce, k využívání služeb a zlepšení informačních dovedností. Do roku 2020 by mělo dojít k vytvoření jednotného a bezpečeného prostoru evropských internetových služeb, který by občanům EU poskytoval snadný a bezpečný přístup ke všem digitálním službám, veřejným i komerčním. Členské státy by měly vytvořit vnitrostátní plány pro přechod veřejných služeb na digitální technologie. Zvláštní pozornost by se měla zaměřit na podporu účasti nižších socioekonomických skupin, u nichž je největší pravděpodobnost vyloučení z digitální společnosti. Přeshraniční elektronické ověřování a digitální podpisy by se měly vyznačovat právní i technickou slučitelností, tak aby elektronického ověření mohli využívat všichni poskytovatelé služeb a spotřebitelé po celé Evropě. Komplexní přístup k jednotnému digitálnímu trhu by měl zahrnovat i snižování stále ještě existující roztříštěnosti finančních služeb, logistiky, ochrany spotřebitelů a duševního vlastnictví. Jako cíl by mělo být stanoveno to, že k elektronickým službám bude mít přístup a bude je schopno využívat 100 % občanů.
Georgios Papastamkos  
písemně. - (EL) Děsivá finanční krize v Řecku a nepříznivá finanční bilance v dalších členských státech eurozóny nastoluje otázky týkající se statické a dynamické síly samotné struktury EMU. Nemůže být pochyb o tom, že obnovení veřejných financí členského státu eurozóny je odpovědností tohoto státu. S finanční krizí však vyšla najevo korelace mezi úplnou, jednotnou měnovou unií a nedokonalou hospodářskou unií EU. Ve vší jasnosti se tak ukázala naléhavá potřeba zavedení politicky řízené evropské hospodářské správy, evropské dimenze hospodářské politiky a hospodářských rizik, krytí strukturálních deficitů EMU, potřeba větší účasti Evropy a koordinované evropské politiky založené na solidaritě. To, co schází, je evropský podpůrný mechanismus, jakýsi Evropský měnový fond, který by byl vybaven potřebnými prostředky a intervenčním nástrojem. Ochrana společné měny před spekulacemi vyžaduje koordinovanou regulační intervenci. Je potřeba důkladně prozkoumat fungování trhu s CDS. Evropská rada by na tuto krizi měla zásadním způsobem odpovědět a v zájmu překonání této finanční krize vyjádřit skutečnou solidaritu s Řeckem. Řecko nežebrá. Žádá, aby skrovné prostředky řeckých občanů nezmizely v kapsách mezinárodních spekulantů.
Rovana Plumb  
Během současné hospodářské a sociální krize spojené s krizí klimatickou vytvořila EU novou strategii na dalších 10 let. Strategie EU 2020 musí přispět k otevřenější Evropy s integrovaným a k životnímu prostředí šetrným hospodářstvím. Prioritou se musí stát rozvoj výzkumu a inovací, což nám umožní bojovat s důsledky změny klimatu a vytvářet zelená, "inteligentní" pracovní místa. Vytyčené cíle musí být proto závazné, neboť jedině tak lze zajistit udržitelný růst a rozvoj otevřenějšího pracovního trhu a slušné životní podmínky pro všechny občany.
Richard Seeber  
písemně. - (DE) EU může uspět jedině tehdy, budeme-li vědět, jakým směrem se má ubírat naše hospodářská a sociální politika. Z tohoto důvodu si práce na strategii EU 2020 zaslouží zvláštní pozornost. Členské státy musí představit jasné koncepce, vize a myšlenky. Vytvoření strategie na dalších 10 let je nepochybně náročný podnik, ale dlužno mít na paměti, že nejde o konečné detaily. EU si musí položit otázku, jaké chce zaujímat místo a jaké si chce určit priority. Jedním z cílů, který by měl z dlouhodobého hlediska příznivé sociální a hospodářské důsledky, by bylo sestavení energetické kombinace, která by byla udržitelná a vhodná pro Evropu. Situaci v této oblasti je třeba znovu zvážit, a to nejen s ohledem na neustále se tenčící zásoby fosilních paliv a na dopady, které tyto neobnovitelné zdroje energie mají na klima. V oblasti technologií šetrných k životnímu prostředí se Evropa musí ujmout vedoucí úlohy. Atomová energie podle mého názoru nejde příliš dobře dohromady s budoucností Evropy, jíž jsou udržitelné zdroje energie.
Czesław Adam Siekierski  
písemně. - (PL) Účelem setkání Evropské rady, které bude zahájeno nazítří, je v zásadě jednání o obecném rámci nové unijní strategie Evropa 2020 a hodnocení procesu překonávání hospodářské krize, jakož i situace v Řecku a dalších zemích eurozóny. Tato témata spolu těsně souvisí, neboť strategie Unie pro hospodářský růst a zaměstnanost se těchto otázek týká. Při hodnocení současné situace musíme odpovědět na otázku, jak jsou v různých zemích dodržovány zásady Paktu o stabilitě a růstu a jakou úlohu při tom všem plnila Evropská komise. Můžeme předpokládat, že hlavy států a vlád členských států budou na strategii Evropa 2020 pohlížet rozdílnými způsoby. To je důsledkem významných konfliktů zájmů jednotlivých zemí, což je zase dáno rozdíly v stupni rozvinutosti. Země, které přistoupily k EU během posledních dvou velkých rozšíření, ale nejen tyto země, se budou z pochopitelných důvodů zasazovat o větší důraz na politiku soudržnosti, rozvoj infrastruktury a zemědělství, i když nezapomínejme ani na inovace a nové technologie. Úspěšný rozvoj Evropy a její návrat na dráhu růstu během příštího desetiletí bude záviset rovným dílem na uskutečnění cílů této strategie, jak je obsahují návrhy Komise, ale i na dalším provádění tradičnějších politik. Má-li se Unie vypořádat s obtížnými výzvami v globální sféře, musí nejprve zmírnit své vnitřní nesrovnalosti, a toho nelze dosáhnout bez respektování zásady solidarity stanovené ve Smlouvě.
Silvia-Adriana Ţicău  
písemně. - (RO) Hlavním tématem jarního zasedání Evropské rady je strategie EU 2020. Na začátku tohoto roku dosahovala míra nezaměstnanosti 10 %, přičemž údaje ze zemí, jako je Španělsko či Lotyšsko, hovořily o téměř 20% nezaměstnanosti. Za svou největší starost označuje 67 % evropských občanů strach ze ztráty pracovního místa. Hlavní starostí evropských vedoucích představitelů musí být zachování stávajících pracovních míst a vytvoření nových, aby evropským občanům umožnili slušné živobytí. Tento cíl lze zaručit pouze s pomocí významných investic do hospodářského a sociálního rozvoje, dopravní a energetické infrastruktury, zemědělství, výzkumu, vzdělávání a zdravotnictví. Přesně to je také důvodem toho, aby Evropská rada věnovala zvláštní pozornost průmyslové politice EU. Podle evropských statistik poklesla průmyslová výroba v eurozóně v lednu 2010 ve srovnání s prosincem 2009 o 2 % a o 0,2 % v rámci celé EU27. Na úrovni Společenství produkuje průmysl 26,4 % HDP, v některých členských státech však průmyslová výroba představuje pouze 14 % HDP. Evropská unie si musí udržet svou konkurenceschopnost na světových trzích. Má-li toho dosáhnout, je nutno udržet pracovní místa a průmyslovou výrobu na území Evropské unie a zabránit jejich přemístění do třetích zemí.
