Användning av minoritetsspråk inom ramen för det gemensamma europeiska kulturarvet (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens uttalande om användning av minoritetsspråk inom ramen för det gemensamma europeiska kulturarvet.
Leonard Orban
Herr talman, ärade ledamöter! Syftet med Europeiska unionens flerspråkighetsstrategi är att framhäva betydelsen av alla de språk som talas inom Europeiska unionen. I enlighet med artikel 151 i fördraget ska gemenskapens insatser främja samarbetet mellan medlemsstaterna för att hjälpa medlemsstaternas kulturer att blomstra samtidigt som deras nationella och regionala mångfald respekteras och det gemensamma kulturarvet framhävs.
Utifrån dessa principer genomför Europeiska kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna en strategi för att främja flerspråkighet och språklig mångfald. Denna strategi beskrivs i den handling som antogs i september 2008 och omfattar alla språk som talas i gemenskapen. Alla dessa språk utgör en väsentlig del av vårt gemensamma kulturarv och varje nationellt språk, regionalt språk, minoritetsspråk och invandrarspråk som talas i Europa tillför en aspekt till kulturarvet.
Som ni känner till har Europeiska kommissionen uppmanat medlemsstaterna att lära ut regionala språk och minoritetsspråk som en del av de nationella strategierna för att främja flerspråkighet i samhället. De beslut som Europeiska unionen fattar på detta område ersätter inte de åtgärder som redan antagits av medlemsstaterna, utan är avsedda att stödja och komplettera dem. Det viktigaste finansieringsinstrumentet för Europeiska unionen är programmet för livslångt lärande för perioden 2007-2013, som är öppet för alla språk som talas inom gemenskapen, däribland regionala språk och minoritetsspråk.
Det finns ingen gemenskapslagstiftning som reglerar användningen av språk i medlemsstaterna, och fördragen innehåller inte heller några alternativ för sådana bestämmelser. Respekten för språklig och kulturell mångfald värnas i artikel 22 i stadgan om de grundläggande rättigheterna där det fastställs att unionen måste respektera kulturell och språklig mångfald.
Som ni känner till gäller bestämmelserna i stadgan endast när EU:s institutioner, organ och medlemsstater genomför gemenskapslagstiftning. Följaktligen fortsätter medlemsstaterna att fastställa sin inhemska språkpolitik, bland annat när det gäller regionala språk och minoritetsspråk. Skydd av personer som tillhör nationella minoriteter är en nödvändig del av respekten för de mänskliga rättigheterna som är en av de principer som Europeiska unionen bygger på, vilket anges i artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen.
Därför bör medlemsstaterna i enlighet med deras egen konstitutionella ordning och med de skyldigheter och åtaganden som åligger dem enligt internationell lagstiftning utnyttja alla rättsliga instrument de har till sitt förfogande för att skydda nationella minoriteters rättigheter. Med internationell lagstiftning menar jag till exempel Europarådets stadga om landsdels- eller regionala språk, som utgör en global ram på detta område, samt rekommendationerna från Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa, som Europeiska unionen använt sig av vid olika tillfällen.
Edit Bauer
De språk som talas av den kulturella enhet som Europas folk utgör är, precis som kommissionsledamoten just sade, en del av Europas kulturarv. Jag tackar honom för att han klargjort detta. Alla språk är lika mycket värda, oavsett om de talas av en minoritet eller majoritet. Samtidigt är människors rätt att använda sitt eget språk en väsentlig del av deras grundläggande rättigheter, vilket också anges i artikel 22 i stadgan om de grundläggande rättigheterna. Det är ingen slump att folkgrupper är ytterst känsliga mot kränkningar av deras rättigheter på detta område.
När jag protesterar mot Slovakiens nationella språklagstiftning gör jag det på en minoritets vägnar, en minoritet som utgörs av över en halv miljon människor. Lagstiftningen innehåller vissa artiklar som innebär att denna minoritets rättigheter kränks och begränsas. Låt mig ge några exempel. I artikel 8.4 i lagen fastställs att läkare måste kommunicera med sina patienter på det nationella språket på platser där minoriteten utgör mindre än 20 procent av befolkningen. Detta gäller även socialarbetare och deras klienter, brandmän och ambulanssjukvårdare om de är i tjänst, dvs. om de släcker en brand eller för någon till sjukhus. Enligt artikel 6.1 måste slovakiska användas i annonstexter, oavsett om texterna är offentliga eller privata. Enligt artikel 8.6 måste annonserna först visas med större text på det nationella språket eller åtminstone med lika stor text som det andra språket visas på. Detta förmedlar budskapet att det första språket är viktigare, medan det andra språket är underordnat och ett andra klassens språk.
Genom artikel 9 i lagen beläggs juridiska personer, däribland små företag, som inte följer bestämmelserna om lämplig språkanvändning med oproportionerligt stränga straff. Varför är det straffbart för någon att tala sitt modersmål? En sådan lag kan naturligtvis inte genomföras ordentligt.
Slovakien kunde ha infört de åtaganden i Europarådets stadga om språk som landet accepterade och antog genom ratificering i dess inhemska rättssystem. I stället godkände man en lag som är raka motsatsen till detta. Lagen är inte ens inriktad på tvåspråkighet eftersom den inte innehåller något krav på att arbetstagare ska kunna minoritetsspråket, inte ens om de arbetar i den offentliga sektorn, och inte heller någon uppmuntran om att de ska lära sig det.
Avslutningsvis vill jag bara säga att jag är glad över att denna debatt hamnat på Europaparlamentets föredragningslista och att jag verkligen uppskattar det tydliga ställningstagandet från parlamentets talman Jerzy Buzek, samt kommissionens entydiga budskap att minoriteters rättigheter måste skyddas och inte får begränsas.
Hannes Swoboda
för S&D-gruppen. - (DE) Herr talman! Med tanke på alla olika åsikter i parlamentet är det positivt att vi har en talman som är av ungersk härkomst. Vi kan vara säkra på att han inte agerar på ett diskriminerande sätt. Det är helt enkelt självklart i vårt Europa att man försöker att hålla sig till det som är rätt, oavsett språk och ursprung.
Fru Bauer! Ni är kritisk till språklagen. Det råder ingen tvekan om att språklagen inte är så bra som den skulle kunna vara. Den innebär emellertid inte att grundläggande rättigheter kränks. Det måste också påpekas. Under de rådande omständigheterna måste de brister som finns åtgärdas, framför allt när det gäller tolkningen av lagen. Det är absolut nödvändigt att vi genom dagens debatt förmedlar budskapet att vi genomför förbättringar, inte för att vi vill spela ut den ena befolkningsgruppen mot den andra, utan för att vi vill att förhållandet mellan slovaker och ungrare inom Slovakien och naturligtvis även mellan de två länderna ska förbättras. Detta måste vara vår prioritet. Framför allt nu när vi närmar oss valet kan jag inte göra annat än att uppmuntra till besinning, förnuft och dialog för att vi ska uppnå ett positivt resultat.
Det finns även problem med en historisk bakgrund, och vi bör inte göra oss några illusioner om detta. Min mor som är född i Miskolc, och jag själv som är född bara några kilometer från Bratislava, känner och upplever detta. Det viktigaste är emellertid att vi inte förstorar och underblåser konflikter som ofta egentligen bara existerar mellan politiska krafter och inte mellan folkgrupper som i själva verket kommer bra överens.
Precis som det finns en ungersk minoritet i Slovakien finns det även en slovakisk minoritet i många kommuner med ungersk majoritet i Slovakien. Vi måste därför beakta båda dessa aspekter. Det andra budskapet från denna debatt är också avgörande. Tillsammans har vi en rad problem. Slovakien och Ungern har också gemensamma problem, t.ex. problemet med romer. Vore det inte förnuftigt att koncentrera sig på att lösa dessa befintliga problem tillsammans genom dialog för att erbjuda alla minoriteter i denna region en bättre chans? I slutändan är vi alla en del av en minoritet. Vårt mål måste vara att, precis som kommissionsledamoten sade, tydligt engagera oss för språklig mångfald för att främja flerspråkighet, eftersom språk är en ”tillgång”. Människor som kan tala flera språk har en fördel, och när alla förstår och accepterar detta kommer vi att kunna se fram emot en bättre framtid.
Carl Haglund
för ALDE-gruppen. - Herr talman! Det gläder mig att kommissionen har tagit denna fråga på allvar. Verkligheten för många minoritetsgrupper i Europa är svår, och ett starkt meddelande från just EU kan bidra till att motverka den våg av intolerans som har svept över vår världsdel de senaste åren. Jag tycker att EU ska göra det fullständigt klart för varenda europé att det är ett mervärde i att både ha och tala andra språk än majoritetsspråket.
Varför det? Jo, bland annat därför att varje språk bär med sig ett enormt kulturarv som berikar den europeiska mångfalden. Områden där det talas minoritetsspråk är också ekonomiskt mer framgångsrika och konkurrenskraftiga än övriga områden. Det lönar sig alltså för den som vill idka handel i sådana områden att anställa folk som talar de lokala språken. Det var två goda orsaker. Jag vill tacka kommissionen för initiativet och jag ska inte uppehålla oss längre eftersom tiden är begränsad.
Tatjana Ždanoka
Herr talman! Jag tackar kommissionsledamoten för hans uttalande, och jag instämmer i att den aktuella EU-lagstiftningen inte medger att vi lagstiftar på området språkliga rättigheter.
Å andra sidan kommer vi från och med den 1 december att ha en klausul i artikel 2 i fördraget om Europeiska unionen där det anges att unionen ska bygga på respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter. Detta utgör förmodligen inte någon hållbar rättslig grund för att omedelbart skapa ett eget koncept i fråga om minoritetsrättigheter i gemenskapens regelverk. I dag förtjänar vi emellertid ett uttalande som är inriktat på kommissionens politiska inställning till minoritetsrättigheter, och budskapet måste enligt min mening vara mycket enkelt. En part som agerar i strid med rättigheterna för personer som tillhör en minoritet, däribland språkliga rättigheter, agerar i strid med unionens centrala värden.
Vi namnger och hänger ut länder utanför EU som har lyckats dåligt på området mänskliga rättigheter, trots att EU inte kan tvinga på dem rättsligt bindande krav, men varför är vi så ovilliga att namnge dåliga exempel inom EU?
Ni nämnde handlingarna från Europarådet och OSSE, men kommissionen bör även åta sig att övervaka huruvida medlemsstaterna uppfyller sina krav i enlighet med dessa handlingar.
Slutligen uppfyller inte heller vi i parlamentet detta krav på flerspråkighet. Jag kan till exempel inte tala mitt modersmål trots det faktum att 40 procent av befolkningen i mitt hemland Lettland har ryska som modersmål.
Lajos Bokros
Slovakiskan är ett av de vackraste språken i Europa, men språket talas sällan i Europaparlamentet.
Som en sann vän till Slovakien som sedan länge välkomnat landets utveckling och blygsamt men aktivt bidragit till slovakiska reformer vore det ett sant nöje för mig att hjälpa mina slovakiska vänner att komma tillrätta med detta problem och samtidigt bidra till att det slovakiska språket talas och förstås av en ännu större grupp av människor. Jag är övertygad om att vi kommer att lyckas skydda det slovakiska språkets och den slovakiska kulturens mångfald.
De som har slovakiskan som modersmål vill inte att deras språk ska utvecklas på bekostnad av andra språk. Av detta skäl är det obegripligt att en lag som gäller användningen av etniska minoritetsspråk anger ett mycket snävare användningsområde för dessa språk än för slovakiskan. I denna lag behandlas användningen av minoritetsspråk som ett alternativ och betraktas som något negativt och inte som en positiv rättighet som kan krävas och tillämpas i det dagliga livet.
På kontor i Slovakien används fortfarande inte tryckta formulär på ungerska, och det finns inte ens officiella översättningar av Slovakiens lagar och rättsliga normer till ungerska.
Ändringen av den nationella språklagen har försämrat situationen ytterligare. Inga företrädare för etniska minoriteter deltog i utarbetandet av ändringen. En av de grundläggande bristerna i den nya rättsliga åtgärden är att den inte endast gäller användningen av det officiella språket utan att den även på ett djupare sätt påverkar offentligt liv, affärsliv och privatliv.
Ett annat grundläggande problem är att den statliga språklagen även innefattar påföljder. Ändringen av den slovakiska nationella språklagen utgör ett brott mot Europeiska unionens grundläggande mänskliga rättigheter och normer. Att bibehålla lagen i dess nuvarande form strider mot Slovakiens och den största folkgruppens nationella intressen eftersom lagen kommer att vålla misstankar och förgifta det goda förhållandet mellan de folkgrupper som levt sida vid sida på Slovakiens territorium i mer än tusen år.
Slovakien är ett moget, vuxet och demokratiskt land fullt av självförtroende som inte är beroende av kulturell krigföring eller någon lag för att skydda sig mot inhemska språk. De inhemska folkgrupperna hotar inte den slovakiska nationen, det slovakiska språket eller den slovakiska nationens kultur. Tvärtom kommer folkgrupperna som lever sida vid sida att entusiastiskt och av egen fri vilja skydda, stödja och utveckla det slovakiska språket och dess kultur så länge som det finns en tydlig vilja hos den slovakiska nationen att skydda, stödja och utveckla de etniska minoriteternas språk och kultur.
Jaroslav Paška
Våra ungerska vänner uppmanade oss nyligen att hitta en europeisk lösning på frågan om användning av minoritetsspråk i Slovakien.
De tycks blunda för hur de själva begränsar minoriteternas användning av modersmål i Ungern. Låt oss till exempel se på barnuppfostran och skolan. I Slovakien erbjuds ungerska barn undervisning på sitt eget modersmål från grundskolan till universitetet. Ungersktalande lärare lär ut alla ämnen på ungerska. Slovakiska barn i Ungern kan å sin sida endast drömma om att få gå i slovakiska skolor. Den ungerska regeringen stängde dessa 1961. Sedan dess har barn från etniska minoriteter i Ungern inte haft någonstans där de kunnat lära sig korrekt användning av sitt modersmål eftersom den ungerska regeringen inte erbjuder dem möjligheten att utbildas på sitt modersmål, till skillnad från andra regeringar inom EU. I Ungern måste slovakiska barn därför studera alla ämnen på ungerska, och deras modersmål läggs till som en form av straff, som extraarbete, i syfte att avskräcka dem. De lär sig slovakiska av ungersktalande lärare som inte talar flytande slovakiska. Det leder att barnens förhållande till sitt modersmål och deras kulturella anknytning undertrycks och försämras.
Med hjälp av denna så kallade europeiska strategi för minoriteter har den ungerska regeringen under 50 år minskat den slovakiska minoriteten till omkring en tiondel av dess ursprungliga storlek. Detta har lett till att en före detta ungersk ombudsman för etniska minoriteter öppet erkänt att Ungern fortsatt att arbeta för en total assimilering av etniska minoriteter.
Jag har höga tankar om mina vänner, ledamöterna från Ungern. I mer än tusen år har våra nationer tillsammans bidragit till Europas historia, och jag vill bara att de ska förstå att siffror inte ljuger. Som ett resultat av den ungerska regeringens politik har den slovakiska minoriteten i Ungern decimerats medan den ungerska minoriteten i Slovakien, tack vare den slovakiska regeringens adekvata politik, är lika stor som tidigare.
Zoltán Balczó
(HU) Redan från början måste vi klargöra vad vi anser vara värdefullt för EU. Är det vad som skrivs i dokumenten? Är någonting av värde när stater respekterar det eller, om så inte är fallet, när EU får dem att respektera det? Kan en nationell minoritet anses vara av värde? Spelar den någon roll? I Tjeckien gäller fortfarande Benešdekreten så att Václav Klaus kommer att underteckna Lissabonfördraget. Med andra ord lever den kollektiva skuldstämpeln för de etniska grupperna sudettyskar och ungrare alltjämt kvar. Är en minoritet i så fall av värde? Är ett minoritetsspråk av värde? I Slovakien bestraffas den infödda ungerska befolkningen om den använder sitt modersmål. Lagen kan helt enkelt inte tillämpas korrekt. Europa borde skämmas så länge lagen finns. Det borde inte vara en tvist mellan Slovakien och Ungern. Det borde vara ett problem som ska lösas mellan EU som skyddar sina värden och Slovakien. Systemet är skenheligt eftersom man förespråkar dessa värden men inte följer dem i praktiken.
Vad handlar denna punkt på föredragningslistan om? Det finns uppenbarligen en ovilja att lösa problemet. Under det här sammanträdet behandlar vi individuella frågor såsom Nicaragua, Vietnam, Laos och brott mot mänskliga rättigheter. I denna fråga tar EU inte ens på sig rollen att skydda sina värden, utan man nedvärderar dem helt enkelt.
Kinga Gál
(HU) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag ser det som en framgång att Europaparlamentet under debatten, som min kollega Edit Bauer och jag själv föreslog, äntligen behandlar frågan om nationella och språkliga minoriteter som använder sitt eget språk, vilket också innebär att man behandlar Slovakiens diskriminerande språklag. Jag är också särskilt nöjd med att kommissionen vid detta tillfälle har antagit en entydig ståndpunkt om minoriteters språkliga rättigheter.
Jag vill speciellt tacka kommissionsledamot Leonard Orban för att han nämnde Europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk bland de rättigheter och användbara dokument han hänvisade till. Jag menar också att det är mycket viktigt att Jerzy Buzek besökte Bratislava och avgav ett tydligt utlåtande i denna fråga. När allt kommer omkring anser alla vi som har arbetat med mänskliga rättigheter i Europaparlamentet under åratal att det är skandalöst att samtidigt som Lissabonfördraget träder i kraft tillåts inte medborgare som tillhör en minoritet att använda sitt modersmål i sitt födelseland, och de kan inte heller åtnjuta de rättigheter som garanteras av demokratin. Genom lagen kan utövandet av den grundläggande mänskliga rättigheten att använda sitt modersmål utgöra ett brott. Det innebär att minoriteten är andra klassens medborgare i sitt hemland. Herr Paška! Vi talar om 530 000 ungrare i Slovakien och 20 000-30 000 slovaker i Ungern, bara för att ge er någonting att jämföra med.
Jag vill dock bara svara Hannes Swoboda att i detta fall kämpar en minoritet för sin mest grundläggande mänskliga rättighet mot majoriteten. Det är inte två länder som kämpar mot varandra. EU bör ingripa fullt ut och fördöma den slovakiska lagen samt alla andra lagar som äventyrar användningen av minoritetsspråk och skyddet av minoriteters identitet. Sådana lagar strider nämligen mot alla internationella dokument inklusive de grundläggande principer som nu förstärks i Lissabonfördraget och i stadgan om de grundläggande rättigheterna.
Jag vill bara påminna mina kolleger om att redan när språklagen först antogs för första gången 1995 var Slovakien föremål för allvarlig internationell kritik. Delvis av denna anledning men framför allt på grund av att det var ett av villkoren för att Slovakiens anslutningsprocess till EU skulle inledas var man tvungen att stryka paragraferna om bestraffning från lagen. Därmed motsatte sig EU för tio år sedan vad man i dag är ytterst motvillig att uttala sig emot.
Boris Zala
(SK) Jag är stolt över att säga att Slovakien avsevärt har bidragit till språklig mångfald och till bevarande av det språkliga kulturarvet.
Några uppgifter: den ungerska minoriteten har cirka 700 skolor där undervisningen bedrivs på ungerska. Alla minoriteter har rätt att använda sitt språk i domstolsförfaranden, vid kontakt med myndigheterna samt i ortnamn, och de har radio- och tv-sändningar på sitt modersmål. Staten tillhandahåller ekonomiskt stöd till minoriteters kulturverksamheter och godkänner att de använder sitt modersmål i handels- och avtalsförbindelser samt i andra förbindelser.
De ungerska parlamentsledamöterna angriper den slovakiska språklagen. Deras påståenden utgör den sårade ungerska nationalismens rena och skära lögner, påhitt och fantasifoster. Vi måste förkasta detta. Tvärtom är den slovakiska lagen helt och hållet förenlig med internationella normer, vilket bekräftas av den mest kompetenta observatören - OSSE:s kommissarie Knut Vollebæk. Vår språklag bidrar till att bekämpa diskrimineringen av minoriteter samt till att förbättra våra medborgares säkerhet och hälsa samtidigt som den skapar utrymme för deras fullständiga integration. Dessutom har Slovakien undertecknat Europeiska stadgan om landsdels- och minoritetsspråk, och därmed bevaras alla minoriteters språkliga mångfald i stor utsträckning i Slovakien.
Sergej Kozlík
(SK) Slovakien tillämpar en hög standard i förhållande till etniska minoriteter, och samtidigt har man en av Europas mildaste språklagar.
Likväl utsätts man för ständiga påtryckningar från ungerska parlamentsledamöter som inte tvekar att ta till lögner och påhitt för att påverka den allmänna opinionen i EU. Vi har bevittnat detta under nästan alla Europaparlamentets sammanträden sedan utvidgningen 2004. Ungern är ett land som nästan helt och hållet har eliminerat minoriteter på sitt eget område och som verkligen försöker att lägga sig i Slovakiens angelägenheter. Detta är fullständigt oacceptabelt.
Jag tror inte att EU-institutionerna kommer att blanda sig i denna angelägenhet som en elefant i en porslinsaffär. Slovakien kommer att lösa problemen angående användningen av nationalspråket med kulturella medel och i enlighet med europeiska traditioner. Genomförandeförordningen för ändringen av språklagen är en bekräftelse på att man är lyhörd för alla de etniska grupper och nationaliteter som bor i Slovakien.
Valdemar Tomaševski
(PL) Herr talman! I egenskap av litauisk parlamentsledamot är jag nöjd med att jag kan tala här på polska, mitt modersmål. Jag anser att detta privilegium bör vara norm, inte bara i Europaparlamentet utan i alla EU-länder eftersom språklig och kulturell mångfald är mycket viktigt i den europeiska värdehierarkin. Vi måste göra allt vi kan för att se till att nationella minoriteter, och framför allt inhemska minoriteter, inte känner sig diskriminerade inom de områden som tagits upp i dagens uttalande av kommissionen. Därför har kommissionen framför sig den brådskande uppgiften att lösa konflikter angående användningen av minoritetsspråk i alla EU-länder, utan undantag. De positiva lösningar man funnit på dessa problem i Finland, Italien, Polen, Danmark, Tjeckien och många andra länder gör självfallet uppgiften enklare. Vi behöver bara effektiv och, desto viktigare, omedelbar handling från kommissionen i denna fråga.
Diane Dodds
(EN) Herr talman! Det är trevligt att höra om behovet av mångfald och flerspråkighet, men jag vill mycket kort belysa en situation i min del av Storbritannien.
Ulster Scots minoritetsspråk är en del av Nordirlands kulturella välfärd, och det erkänns av Storbritannien enligt Europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk.
Som ett resultat av St Andrews Agreement har Nordirlands regering ålagts att lägga fram en strategi för Ulster Scots språk och kultur. Vid utarbetandet av strategin tar kulturministern hänsyn till Europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk och andra internationella verktyg, inklusive Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter samtidigt som han strävar efter att främja en gemensam och bättre nordirländsk framtid grundad på jämlikhet, mångfald och ömsesidighet.
Tyvärr har Sinn Fein använt kultur - framför allt språk - som ett vapen i sin kampanj mot staten, och detta har lett till stridigheter och tvister. Det är ett missbruk och en felaktig användning av språk. Därför måste vi hoppas att man i en gemensam och bättre framtida aspekt av strategin kommer att ta itu med kulturkrigets arv.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Herr talman! Jag vill betona de insatser parlamentet har gjort för att stödja minoritetsspråk och landsdelsspråk när det gäller skriftliga meddelanden mellan medborgare och parlamentet. Medborgarna kan skriva till parlamentet och få svar på ett av minoritetsspråken.
Det är en helt annan sak att vissa personer vill hålla sina anföranden under plenarsammanträdena på landsdels- eller minoritetsspråk eller språk som har fått officiell status i vissa områden i medlemsstaterna. Denna önskan är inte genomförbar i ett parlament som arbetar enligt ett flerspråkigt system med 23 språk som tar mer än en tredjedel av vår budget och mer än hälften av vår personal i anspråk. Det finns landsdels- och minoritetsspråk i Storbritannien, Luxemburg, Estland, Cypern, Spanien, Sverige, Finland och så vidare. Det betyder att vi skulle vara tvungna att använda 35 eller 40 språk i kammaren, vilket helt enkelt är ekonomiskt och logistiskt ogenomförbart. Man kan vinna röster genom att insistera, men det är verkligen meningslöst och totalt orealistiskt. Det bidrar bara till att skapa meningslös frustration hos många lojala medborgare.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Herr talman! Den slovakiska nationella språklagen bryter mot fem grundläggande rättigheter i stadgan om de grundläggande rättigheterna som träder i kraft den 1 december.
För det första diskriminerar man på etniska grunder genom att man degraderar de 500 000 personer som tillhör den ungerska gemenskapen till andra klassens medborgare och deras modersmål till ett andra klassens språk. För det andra blandar man sig i folks privatliv, vilket Edit Bauer påpekade. För det tredje är lagen antidemokratisk eftersom den skrämmer medborgarna. För det fjärde strider den mot två av Europarådets handlingar som Slovakien godkände i anslutningsfördraget. Slutligen har kommissionsledamot Leonard Orban sagt att EU stöder tvåspråkighet och flerspråkighet, samtidigt som Slovakien har slagit in på en väg som leder till enspråkighet och språklig assimilering.
Om EU finner sig i brottet mot dessa fem grundläggande rättigheter och inte kritiserar det kommer man inte att ha några moraliska skäl att kritisera Kina, Ryssland och andra länder. Vi kan inte ha dubbla standarder.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Herr talman! I den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk, som antogs av Europarådet och 47 europeiska stater, däribland alla EU-medlemsstater, fastställs att landsdels- och minoritetsspråk måste skyddas eftersom de i vissa fall riskerar att försvinna .
Jag menar att detta bidrar till att bevara och utveckla Europas traditioner, mångfald och kulturella rikedom, som vi bör värna om. Samtidigt skyddas den grundläggande rättigheten för de folk som talar landsdels- eller minoritetsspråk, som kommissionsledamoten sade.
Kommissionsledamoten nämnde att medlemsstaterna måste använda alla tillgängliga verktyg för att se till att landsdels- och minoritetsspråken används, men vi vet att så inte är fallet. Flerspråkighet är inte garanterad i alla medlemsstater och inte heller tvåspråkighet när det finns officiella språk. Problemet är att vi inte anser att minoritetsspråk tillhör EU:s kulturarv, vårt kulturarv.
Jag vill dock be er att reflektera över begreppet minoritetsspråk eftersom det finns språk i medlemsstaterna som är officiella språk i Europaparlamentet men som talas av färre personer och är mindre kända än vissa landsdelsspråk, som därmed inte är officiella språk. Således kränker vi 40 miljoner européers språkliga rättigheter, och att skydda dessa rättigheter är en principfråga, som kommissionsledamoten själv sade.
Det finns 70 000 basker som talar baskiska, det äldsta språket i Europa, som är av okänt ursprung. Att föra Europa närmare det baskiska folket betyder också att man får dem att känna att den som säger ”gabon” förtjänar lika mycket respekt som den som säger ”buenas noches”, ”good evening” eller ”bonsoir”.
Kay Swinburne
(EN) Herr talman! I egenskap av walesisk parlamentsledamot känner jag stor sympati för alla minoritetsspråk i Europa, framför allt eftersom mitt modersmål är walesiska, ett av de äldsta europeiska språken som fortfarande används.
Antalsmässigt liknar de ungerskspråkigas situation i Slovakien mycket de walesiskspråkigas situation i Wales, med över en halv miljon personer. Det är lika med 20 procent av invånarna i Wales men mindre än 2 procent av Storbritanniens befolkning.
Efter flera hundra år av stridigheter mellan engelsk- och walesiskspråkiga i Wales och argument som påminner mycket om dem som utväxlas mellan slovakisk- och ungerskspråkiga i dag, har en lycklig samexistens uppnåtts i Wales.
Walesiskans återkomst under de senaste 15 åren sedan decentraliseringen har varit oerhört snabb. Den positiva synen på språket har lett till enorma kulturella fördelar.
I Wales har lösningen varit en pragmatisk strategi. Vi bör sträva efter att folk ska kunna tala det språk de känner sig mest bekväma med, men utan att orsaka en orimlig börda eller kostnad. Till exempel har jag för avsikt att avsluta mitt inlägg på walesiska, även om jag inte vill belasta skattebetalarna med kostnaden för simultantolkning här i parlamentet för att gynna två walesiskspråkiga parlamentsledamöter. Mångfalden bör dock hyllas.
(Talaren talade walesiska.)
Anna Záborská
(SK) Jag vill konsekvent hålla mig till ämnet för vår debatt. Jag kommer inte att tala om lagen om användningen av nationalspråket i Slovakien eftersom jag bestämt anser att det är en slovakisk angelägenhet.
Den 1 januari 2010 kommer det vara 22 år sedan en mycket klok och allmänt respekterad person betonade att respekten för minoriteter och deras kultur är grunden för att skapa fred. Vi måste konsekvent försvara minoriteters rätt att bevara och utveckla sin kultur. Minoriteter har rätt att använda sina egna språk, och denna rättighet måste vara lagstadgad. Annars förlorar vi ett rikt kulturarv. Han uttalade dessa ord under världsfredsdagen.
Europas kulturella rikedom består av de nationer som har överlevt fram till i dag till skillnad från USA där rikedomen har lösts upp till en odefinierbar massa. Många olika språk används i Europa, och därför finns det en mening med EU som ett projekt i form av en gemenskap av nationalstater.
Vi bör tala om regler angående användningen av minoritetsspråk eftersom regler är nödvändiga, men vi får inte beröva Europa denna rikedom. Problemet med användningen av minoritetsspråk i alla länder uppstår när det finns en ovilja att kommunicera eller när det finns andra problem i bakgrunden. Minoriteter måste trivas i det land de lever i, och därför kommer jag alltid konsekvent att försvara alla minoritetsspråk, men alltid som minoritetens språk. Jag menar att detta även är kommissionens åsikt.
Ramon Tremosa I Balcells
(EN) Herr talman! Jag vill uttrycka min djupa oro över den spanska regeringens inställning. Den tillåter inte att katalanska används i Europaparlamentet. Katalanskan förbjöds och förföljdes under Francodiktaturen. Nu visar den spanska demokratin sin låga kvalitet genom att inte tillåta officiell användning av katalanskan i Europaparlamentet.
Alla språk är lika mycket värda, på samma sätt som alla människor är lika mycket värda. Europa är en utmärkt modell för god praxis där man ger mindre officiella språk möjlighet att behandlas likvärdigt.
Tio miljoner människor talar katalanska, och det är inte tillåtet att tala detta språk i parlamentet. Om katalanska erkändes och godkändes i parlamentet skulle det säkert bidra till att förbättra katalanskans ställning i Spanien genom att förstärka vårt krav på att bryta den flera hundra år gamla enspråkigheten i det spanska parlamentet.
I egenskap av katalansk parlamentsledamot, som vet att detta utgör ett tydligt och betydande krav från det katalanska folket, ber jag Europeiska kommissionen om speciellt stöd för att standardisera katalanskan i Europaparlamentet.
Metin Kazak
(BG) Herr Orban! Mer än 60 000 bulgariska medborgare tittar på nyheterna på sitt modersmål turkiska i nationell bulgarisk tv. Nyhetsprogrammet på turkiska, som bara varar i fem minuter, har sänts av det största statliga mediebolaget i Bulgarien sedan 2001 när ramkonventionen om skydd för nationella minoriteter ratificerades. Därför anser Bulgarien för närvarande att man följer EU:s grundläggande princip om att skydda minoriteters rättigheter.
Jag vill dock uppmärksamma er på den undersökning som genomfördes den 5 november i syfte att upphöra med nyhetssändningarna på turkiska. Detta är ett resultat av provokationer och nationalistiska påtryckningar. Om programmet tas bort kommer Bulgariens största minoritet att berövas rätten till information på sitt modersmål, vilket betyder intolerans och diskriminering. Den traditionellt goda samexistensen mellan etniska grupper, som ofta åberopas som modell för Balkanländerna, kommer också att rivas upp.
Därför insisterar jag på ett svar på hur kommissionen kontrollerar om statliga medier respekterar minoriteters rätt att kommunicera fritt på sitt modersmål i det sociala och politiska livet i sitt hemland.
Ádám Kósa
(HU) Tack för ordet, herr talman. Jag vill uppmärksamma er på en åtgärd som inleddes av EU - i rätt riktning. Vi talar om en minoritet - döva människor - vars modersmål är teckenspråket som har erkänts i 10 av EU:s medlemsstater, däribland äntligen mitt eget land Ungern. I lagen fastställs inte bara att teckenspråket är vårt modersmål utan också att våra kulturella minoritetsrättigheter skyddas av den. Jag vill också uppmärksamma er på att Slovakien faktiskt banar väg i denna fråga eftersom det slovakiska teckenspråket erkändes redan 1995. Hur är det med ungrarna? Det är min plikt att påpeka att dubbla standarder inte kan tillämpas i EU. Låt slovakiska medborgare använda sitt modersmål om en slovakisk döv person kan använda sitt modersmål.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Jag är mycket besviken över att man under parlamentets plenarsammanträden, trots de ökande sociala problemen i EU:s medlemsstater som påverkar varje enskild medborgare oavsett nationalitet, alltid tar upp frågor som handlar om duellen mellan slovakiska och ungerska parlamentsledamöter kl. 23.50, vilket är fallet i dag.
Varken språklagen eller något av de tidigare ämnena som togs upp av de ungerska ledamöterna har några negativa konsekvenser för etniska minoriteter. Rättigheterna för de etniska minoriteterna i Slovakien och för alla andra minoriteter är fullständigt skyddade, och de håller oerhört hög standard. Vi sträcker ut en vänskapens hand till våra vänner från Ungern. Vi vill ha goda förbindelser med våra grannar, och det bekymrar oss mycket att Europaparlamentet vid upprepade tillfällen missbrukas för hatdemonstrationer mot Slovakien.
Michael Gahler
(DE) Herr talman! Jag har läst den nya slovakiska språklagen från början till slut. Hannes Swoboda har rätt - bland folket är samarbetet vanligtvis gott i det vardagliga livet, även i södra Slovakien. Även av denna anledning är den nya lagen om statsspråket överflödig eftersom slovakiskan inte är hotad i Slovakien.
Tyvärr innebär lagen att lokala medborgare delvis diskrimineras, eftersom tjeckerna ofta ges en bättre ställning än ungrarna. Varför fastställer man inte åtminstone i lagen att tjecker och ungrare ska behandlas lika? Ändringen av lagen kan bara förklaras med den märkliga sammansättningen i den nuvarande koalitionsregeringen i Slovakien, där kamrat Robert Fico försöker att ta röster från det nationalistiska partiet SNS och det populistiska partiet HZDS genom att åberopa påhittade ungerska faror. Det gläder mig att ett sådant beteende inte var möjligt under den koalitionsregering som leddes av Mikuláš Dzurinda. På den tiden arbetade tre partier från Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater), inklusive minoritetspartiet, bra tillsammans och inte mot varandra - och detta borde i själva verket vara målet.
Kinga Göncz
(HU) Även jag håller med dem som har sagt att folket i Slovakien levde mycket lyckligt bredvid varandra ända tills den spända situationen av någon anledning uppstod, vilket rubbar balansen och gör samexistens svårare.
Tillåt mig påpeka några saker som inte har tagits upp än om Slovakien i samband med språklagen. Jag vill inte upprepa vad som redan har sagts. Å ena sidan definierar Slovakien sig självt som en nationalstat samtidigt som vi vet - som redan har diskuterats i dag - att en ungersk gemenskap som utgör cirka 10 procent av landets befolkning bor i Slovakien, liksom andra minoriteter.
Språklagen skapar en obalans. Problemet med den är inte bara att den skyddar slovakiskan och inte de minoritetsspråk som den borde skydda, vilket många positiva exempel i Europa kan visa. Dessutom är den inte en sammanhängande, enhetlig lag för skydd av minoriteter, vilket vi har sagt många gånger är vad som behövs för att förhindra att balansen rubbas. Någonting oerhört glädjande med dagens mycket viktiga debatt var att vi hörde om många positiva exempel. Jag hoppas uppriktigt att det är i denna riktning som även Slovakien kommer att röra sig från och med nu.
László Tőkés
(HU) Békesség Istentől! Pace vouǎ! Boží pokoj s Vami! Peace to you from God! I vårt flerspråkiga Europa ville jag önska er frid på ungerska, rumänska, slovakiska och engelska. Jag kunde göra det i Europaparlamentet, men i Slovakien hade jag riskerat att bryta mot den nationella språklagen. I en av EU:s medlemsstater kan folk bötfällas för att de talar andra språk än det officiella språket, vilket inbegriper användandet av ett av EU:s officiella språk, ungerska. Detta är en fullständig skandal och skam.
Ta en titt på kartan över Slovakien som jag har framför mig. Tack vare Schengenavtalet har gränsen mellan Slovakien och Ungern upphävts, liksom järnridån. Den postkommunistiska chauvinistiska slovakiska regeringen bygger dock upp nya murar mellan människor, språkliga hinder.
Vi vill tacka talman Jerzy Buzek för hans besök i Slovakien i syfte att lösa detta problem. I denna angelägenhet av allmänt intresse bör inte Europaparlamentet på grund av bristfällig information och bekvämlighetsskäl bestämma sig för att inte ingripa, utan förstärka sina förordningar och krav inom områdena mänskliga rättigheter, minoriteters rättigheter samt språkliga rättigheter.
Katarína Neveďalová
(SK) Från början ville jag svara Lajos Bokros men ni gav mig inte ordet. Jag ville säga att jag godtar att det slovakiska parlamentet inte översätter alla lagar till minoritetsspråk, som det förresten finns elva av och inte bara ett. Vad beträffar storleken på den ungerska minoriteten, med en halv miljon medlemmar, har vi också en romsk minoritet med en halv miljon medlemmar och de klagar inte. Jag vill fråga om det ungerska parlamentet översätter alla lagar till minoritetsspråken och om det finns några översättningar till slovakiska? Jag uppskattar dock mycket att ni tog tillfället i akt att tala slovakiska.
Herr Tőkés! Slovakien bygger broar - och det bekymrar mig mycket att ni alltid nämner det - men broar måste också byggas från andra sidan, från Ungern. Det bekymrar mig mycket att jag, i egenskap av ny ledamot av Europaparlamentet, oupphörligen måste svara på frågor angående slovakisk-ungerska förbindelser, och jag kan inte ta itu med de frågor som verkligen intresserar mig.
Jag vill härmed tacka kommissionsledamoten, eftersom jag är ledamot av utskottet för kultur och utbildning. Ert arbete är verkligen enastående, och det är enastående att vi kan använda 23 europeiska språk, varav ett är slovakiska.
László Surján
(HU) Jag läste i den slovakiska pressen vad Pat the Cope Gallagher redan hade sagt. Om jag skulle vilja betona att den pågående konflikten varken kan ses som en konflikt mellan två stater eller en konflikt mellan två folk skulle jag därmed säga det i den slovakiska pressen. Det finns problem med en viss lag.
Jag stöder gärna Hannes Swobodas påstående att vi rör oss i en fredlig, lugn riktning, när vi letar efter en utväg. Om han bara inte hade sagt att lagen inte kränker grundläggande rättigheter. När till exempel en mor som håller sitt fyraåriga barns hand på sjukhuset i en slovakisk stad läxas upp för att hon tröstar sitt barn på ungerska, ett barn som är oroligt för läkarbesöket, kan vi inte säga att lagen inte kränker hennes rättigheter. Vi kan inte heller säga att detta inte står i lagen. Problemet ligger just i vad som står i lagen. I den förbjuder man i själva verket sådana samtal på sjukhus där ungerskan är underrepresenterad.
Därför anser jag att detta utgör ett allvarligt problem. Slovakien har skördat vad man har sått som resultat av att ett extremistparti har kommit till makten. Å andra sidan har ungrarna inte utplånat sina minoriteter, utan de har hållit dem avskilda.
Monika Smolková
(SK) Jag måste protestera mot den tidigare talaren. Detta är total lögn, bedrägeri och osanning. Jag vill slutligen be er att studera språklagen eftersom den inte ser ut som er egen språklag. Vi har en annan, annorlunda språklag i Slovakien, och vi talar om två olika lagar.
Jag kommer från Košíce, som är en kosmopolitisk stad med 250 000 invånare, däribland ett stort antal ungrare, tjecker, rutener, ukrainare, romer och givetvis slovaker. För fyra år sedan bestämde väljarna sig för att i regionen Košíce fungerade koalitionen mellan oss - socialdemokraterna - och företrädarna för den ungerska minoriteten mycket bra. I egenskap av regional företrädare vill jag påstå att vårt samarbete är föredömligt. Ungrare och slovaker lever i fred i vårt område, och det faller inte någon in att baktala eller angripa någon av nationalistiska orsaker. I folks vardagliga liv förekommer inga dispyter, och det förekommer inte något nationalitetsproblem i blandade områden. Jag säger detta på fullt allvarlig. Om ledande politiker i vissa partier inte hade provocerat fram denna fråga av egna skäl hade frågan om den ungerska etniska minoriteten inte tagits upp i Europaparlamentet eftersom den inte existerar.
Csaba Sógor
(HU) Francesco Capotorti! När FN arbetade med att förbereda den konvention som sedan blev känd som konventionen om förebyggande och bestraffning av brottet folkmord diskuterades språkligt och kulturellt folkmord tillsammans med fysiskt folkmord som ett allvarligt brott mot mänskligheten.
Språkligt folkmord definierades - artikel 3.1 - 1948 som förbud mot en grupp att använda sitt språk i dagliga kontakter eller i skolan eller att publicera böcker eller sprida publikationer på det egna språket.
Just nu är Slovakien tyvärr inte det enda landet i EU där språkligt folkmord begås, utan det mest typiska exemplet på fenomenet. Det här är ingenting att vara nöjd över eftersom Rumänien, Grekland och Frankrike också kan räknas upp tillsammans med Slovakien i detta avseende.
Leonard Orban
Jag vill börja med att koncentrera mig på kärnan av flerspråkighetspolitiken som vi vill främja under denna period. Å ena sidan vill vi kunna garantera respekt för och hylla alla språk som talas i EU, oavsett om vi talar om national-, landsdels- eller minoritetsspråk eller språk som talas av medborgare som kommer från andra kontinenter. Å andra sidan vill vi se till att vi genom att hylla mångfalden uppnår det gemensamma mål som vi alla vill, det vill säga att bevara och befästa sammanhållningen inom EU, med andra ord vår sammanhållning. Vi talar om, om ni så vill, den mest direkta tillämpningen av principen ”förenade i mångfalden”. I mitt anförande kan jag inte låta bli att beakta de anmärkningar som Hannes Swoboda gjorde angående att vi genomgående bör leta efter de element som förenar oss snarare än de som skiljer oss åt.
Vi måste respektera alla, men vi måste också vara förnuftiga och hitta sätt att förstå varandra på, att kommunicera på och att kunna interagera med varandra på. Det är just därför flerspråkighet har spelat och spelar en oerhört viktig roll när det gäller att förstärka den interkulturella dialogen. Vi behöver dialog, och vi kan inte uppnå detta utan språk.
Jag har haft möjlighet att besöka alla medlemsstater. Jag har också haft möjlighet att resa i områden och regioner där det tyvärr fortfarande pågår diskussioner och dispyter och där vissa språk tyvärr hålls som gisslan för vissa politiska intressen som inte har inspirerats av EU:s sammanhållning. Jag har också sagt högt och tydligt att vi måste hitta lösningar som gör det möjligt för oss att kommunicera och interagera. Som jag redan har sagt är det anledningen till varför vi även i situationer där saker verkar vara svåra att acceptera kan lära oss att förstå varandra genom att lära oss att tala de språk som de gemenskaper vi lever sida vid sida med talar. I sådana situationer, och det finns otaliga fall, anser jag därför att vi kan göra framsteg vad gäller ömsesidig förståelse.
Jag kan som exempel nämna förmågan att tala språket i det område där företrädare för nationella minoriteter är i majoritet. För att uttrycka det med andra ord, förmågan att tala dessa minoriteters språk, tillsammans med de nationella minoriteternas förmåga att tala nationalstatens språk, bygger broar och skapar förståelse, vilket kan hjälpa oss.
Jag vill göra några anmärkningar om våra insatser för att kunna erbjuda stöd till alla språk som talas i EU. Vi finansierar många projekt som inte bara riktar sig till officiella språk utan även till många landsdels- och minoritetsspråk. Det finns otaliga specifika exempel där Europeiska kommissionen har gett stöd både till nätverk av organisationer vars syfte är att främja landsdels- och minoritetsspråk och till de mindre utbredda språken i EU i allmänhet. Vi finansierar dock även projekt riktade till särskilda minoritets- och landsdelsspråk. Det finns också specifika exempel på hur vi stöder dessa språk. Som jag har sagt och önskar upprepa riktar sig strategin för flerspråkighet som antogs 2008 till alla talade språk i EU. Vi har inga hinder. Vi anser att alla språk är en tillgång för EU och en del, om ni så vill, av det kulturarv vi har i EU.
Jag vill också säga några ord om de ändringar som gjordes av lagstiftningen om användningen av slovakiska i Slovakien. Vi är nöjda med att samtal just nu pågår mellan den slovakiska och den ungerska premiärministern om vilka möjligheter de har att finna gemensamma lösningar som grundas på ömsesidig förståelse. Ur ett gemenskapsperspektiv vill jag betona att eftersom lagens tillämpningsområde är mycket brett kan vi i nuläget inte bedöma alla möjliga effekter av dess tillämpning. Det är just därför som genomförandet av lagstiftningen är avgörande, framför allt det sätt som den genomförs på. På denna punkt vill jag betona att Europeiska kommissionen kommer att genomföra en uttömmande analys där vi kommer att undersöka i detalj hur lagstiftningen kommer att genomföras.
Jag vill avsluta genom att än en gång betona att vi, inom ramen för de relativt begränsade befogenheter vi har, försöker stödja alla språk som används i EU, oavsett om de är officiella språk, landsdelsspråk eller minoritetsspråk, såsom walesiska, där vi har specifika exempel på hur vi stöder detta språk, eller katalanska som till exempel Europeiska kommissionen har försökt öppna sig för eller att uppmärksamma de människor som använder detta språk. Vi har till exempel oerhört detaljerade webbplatser och information på katalanska om gemenskapens politik. Samma gäller baskiska och många andra språk. Jag vill visa att dessa insatser gör det möjligt för oss att visa hur vi specifikt vill stödja flerspråkighetspolitiken, som jag anser är en viktig gemenskapspolitik och som i själva verket är grunden för inrättandet av EU.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Jim Higgins  
skriftlig. - (EN) Jag välkomnar Europeiska kommissionens positiva inställning och medger att framsteg har gjorts när det gäller erkännandet av minoritetsspråk. Mycket återstår dock att göra om vi ska placera minoritetsspråken på samma nivå som de stora språken i EU. I nuläget tolkas iriska enbart till engelska under plenarsammanträdena, och jag var tvungen att avbryta mitt i ett anförande på en minut (medan jag talade på iriska) och återgå till engelska. I dag finns adekvat utbildning för iriska översättare endast vid National University of Ireland, Galway (NUIG) och hos de irländska advokatsamfunden. Detta tyder på att framsteg har gjorts, men samtidigt uppmanar jag kommissionen att tillhandahålla ytterligare ekonomiskt stöd för inrättandet av andra erkända iriska översättningskurser - så att tillräckligt många iriska tolkar kommer att vara tillgängliga för att EU-institutionerna ska kunna tillhandahålla en komplett irisk översättningstjänst enligt vad som fastställts i artikel 146 i arbetsordningen. Som ni sade kan vi ”inte befästa vår interkulturella dialog utan flerspråkighet”, och flerspråkighet kan inte skapas utan adekvata utbildningsmöjligheter.
Alajos Mészáros  
Herr talman, mina damer och herrar! I egenskap av ungrare från Slovakien hävdar jag att den slovakiska språklagen är dålig. Den är inte dålig för att den kränker Europas värdesystem utan för att den med våld lägger sig i flera hundratusentals fria europeiska medborgares rätt att använda sitt modersmål, och den begränsar det fria utövandet av denna rättighet på ett oacceptabelt sätt. Rädslan för bestraffning och språklagens vaga formuleringar leder att medborgare inte ens vågar använda sitt modersmål på platser där det är tillåtet. Å andra sidan är användningen av två språk obligatoriskt även när det är helt omotiverat.
Den slovakiska regeringen, som också antar nationalistiska ideal, motiverade språklagen genom att säga att den uppenbarligen var tvungen att skapa viss balans mellan användningen av slovakiska och ungerska i områdena i södra Slovakien. Som har sagts ska detta betyda att slovaker som lever i ett distrikt som är bebott av ungrare har rätt att få all officiell information på slovakiska. Detta gäller dock bara åt andra hållet om minoriteten utgör minst 20 procent. Vilken bra balans! Tänk att allt detta pågår i Europa på 2000-talet.
Rareş-Lucian Niculescu  
Minoriteter ger mervärde till en nation så länge som de kan bevara sina kulturella värden. Därför är det mycket viktigt att bevara minoritetskulturer. Ur denna synvinkel anser jag att Rumänien, den medlemsstat jag företräder, har en av de mest moderna lagstiftningarna för skydd av minoriteter. I Rumänien kan minoriteterna använda sitt modersmål i rätten. De har skolor där undervisning bedrivs på deras modersmål. Alla Rumäniens 19 nationaliteter är företrädda i parlamentet. I områden där minoriteterna uppgår till 20 procent av befolkningen måste de lokala myndigheterna också framställa dokument på minoriteternas språk. Alla beslut utfärdas på rumänska såväl som på minoriteternas språk i området. Jag anser att den rumänska lagstiftningen inom detta område kan användas som en modell för god praxis och som ett riktmärke när man diskuterar minoriteters rättigheter och användningen av deras språk.
