Saluföring av kött från nötkreatur som är högst tolv månader (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Bernadette Bourzai, för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, om förslaget till rådets förordning om saluföring av nötkött från djur på högst tolv månader - C6-0330/2006 -.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Innan jag går in på några detaljer om betänkandet vill jag tacka föredraganden Bernadette Bourzai och utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling för deras mycket goda arbete med denna tämligen känsliga fråga som gäller saluföring av nötkött från djur på högst tolv månader.
Betänkandet är ett svar på en begäran från rådet i mitten av 2004 om att harmonisera definitionen av termen kalv inom Europeiska gemenskapen. Det följer på ett långvarigt samrådsförfarande med olika berörda parter och experter från medlemsstaterna. Under detta samråd har kommissionen visat att den är villig att i största möjliga utsträckning ta hänsyn till de olika medlemsstaternas traditioner och vanor. Kommissionen har också beaktat hur kalvkonsumtionen och kalvproduktionen är beskaffad i Europeiska unionen. Detta gör det möjligt att åtgärda de huvudsakliga problemen när det gäller saluföringen av kött från dessa unga djur, och jag anser att det ger ett balanserat svar på merparten av de farhågor som har tagits upp.
För första gången är det nu möjligt att nå en överenskommelse om denna svåra fråga. Flera av de ändringsförslag som har lagts fram eller lagts till betänkandet syftar till att förenkla kommissionens förslag, för att i största möjliga mån försöka minska på byråkratin, de administrativa bördorna och kostnaderna. I princip bör dessa ändringsförslag inte vålla några problem. Jag ser fram emot att lyssna till diskussionen, och förhoppningsvis kan vi hitta en lösning.
Bernadette Bourzai 
föredragande. - (FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Först vill jag tacka er alla för era bidrag, och också gratulera tjänstemännen i parlamentets utskott för jordbruk och landsbygdens utveckling samt tjänstemännen i Europeiska kommissionen, som gav mig nödvändigt tekniskt stöd.
Detta handlar om en känslig fråga som medlemsstaterna och Europeiska kommissionen har strävat efter att nå en överenskommelse om sedan början av 1990-talet, vilket kommissionsledamoten just påmint oss om.
Kruxet är att när kalvkött saluförs nämns vanligtvis varken vilken typ av foder djuren har fått eller hur gamla de var när de slaktades, även om praxis för produktionen varierar mycket från en medlemsstat till en annan. På grund av olika tolkningar får följaktligen köpmän och konsumenter mycket olika produkter, men som ändå saluförs under en och samma beteckning, nämligen kalv.
Så som Europeiska kommissionen har framhållit skulle denna praxis kunna störa handeln och gynna illojal konkurrens. Studier visar att termen kalv är en handelsbeteckning som ger ett högre värde, och vissa köpmän använder detta för att dra nytta av betydligt högre marknadspriser, när de i själva verket marknadsför kött från ung nötkreatur med helt andra smakegenskaper.
Det är på begäran av flera medlemsstater och den europeiska nötköttssektorn, vilka vill ha klarhet i frågan, som kommissionen har lagt fram sitt ursprungliga förslag, något som jag anser vara helt riktigt.
Kommissionens förslag är att fastställa exakta handelsbeteckningar enligt slaktåldern, ett kriterium som är tillräckligt talande och lättare att kontrollera än utfodringen. Kommissionen föreslår att man ska införa två kategorier och använda en bokstavsbeteckning för att identifiera dem: ”X” för djur som slaktats vid högst åtta månader och ”Y” för djur som slaktats mellan nio och tolv månaders ålder, och dessa bokstavsbeteckningar har parlamentets utskott för jordbruk och landsbygdens utveckling valt att ersätta med ”V” och ”Z” för att undvika sammanblandning med kön.
För den första kategorin kommer man i handelsbeteckningen även i fortsättningen att använda termen kalv. För den andra kategorin kommer man att använda en annan term: ”jeune bovin” på franska, ”vitellone” på italienska osv. När det gäller detta ämne hänvisar jag till bilaga II B i förordningen.
Det finns ett undantag för handel som sker på den inhemska marknaden i fyra länder, nämligen Danmark, Grekland, Spanien och Nederländerna, där man med hänsyn till lokala seder och kulturella traditioner fortfarande kommer att kunna använda termen kalv i den andra kategorin.
Termerna kalv, kalvkött, eller andra handelsbeteckningar som definieras i förslaget får inte längre användas vid märkning av kött från djur som är äldre än 12 månader. Köpmän som vill komplettera de handelsbeteckningar som fastställs i detta förslag med annan, frivillig information, såsom vilket foder kalvarna fått, kommer förstås att kunna göra detta. Eftersom jag kommer från Limousin skulle jag kunna tala med er om ”vitt kalvkött”.
Jag var angelägen om att föreslå förändringar när det gällde Europeiska kommissionens första förslag för att denna lagstiftning skulle bli mer sammanhängande och restriktiv, och jag tackar mina kolleger för att de stött mig. Jag bad särskilt om att ett bestraffningssystem skulle införas i händelse av att någon inte skulle respektera reglerna, och jag föreslog ändringar som inom ramen för förordningen skulle innefatta köttbaserade produkter som är avsedda för mänsklig konsumtion, bland annat förädlade, bearbetade eller tillagade produkter som innehåller kött. Jag insisterade också på att handelsbeteckningen skulle användas i varje skede av produktionen och saluföringen.
Jag anser dock att vissa punkter inte är godtagbara och skulle kunna förstöra balansen i förslaget till förordningen. Jag talar om ändringsförslagen 8 och 12, som antogs i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling. I ändringsförslag 8 föreslås att beteckningar och skyddade geografiska beteckningar (SGB) som registrerats efter publiceringen av denna förordning skulle kunna undantas från den, och detta är inte förenligt med lagstiftningen i sin helhet. Ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar som redan har registrerats påverkas inte, men det är viktigt att nya ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar omfattas av bestämmelserna i denna förordning, annars skulle de kunna bli helt kringgångna.
I ändringsförslag 12 ifrågasätts förslaget till en förordning som grundas på ålder som kriterium. Så som framgår av bilaga II har Förenade kungariket i själva verket valt att ge den första kategorin beteckningen kalv och den andra kategorin beteckningen nöt. Detta lands speciella krav har man därför tagit hänsyn till.
Vidare stöder jag inte de två nya ändringsförslagen 26 och 27 som har presenterats för kammaren. Dessa två ändringsförslag inför en ny inskränkning som enligt min åsikt är oförenlig med artikel 3 i förordningen, eftersom de gör det möjligt för en given medlemsstat att inte tillämpa förordningen om dess produktion av djur i den första kategorin, vilka är yngre än 8 månader, inte överstiger 3 procent av den totala produktionen av djur som är yngre än 12 månader.
Mina damer och herrar! Jag ber er stödja mig och förkasta dessa fyra ändringsförslag som skulle minska förordningens omfång, som är tänkt att gälla hela Europeiska unionen och omfånget för harmoniseringen av den första kategorin ”högst åtta månader”, som har varit mycket svår att få till stånd.
Duarte Freitas
Fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Saluföringen av nötkött från djur på högst tolv månader behövde förtydligas, och därför vill jag först och främst lovorda kommissionens förslag.
Att fastställa exakta handelsbeteckningar enligt ålder vid slakt - ett kriterium som är lättare att kontrollera än fodersort - som ska användas av alla medlemsstater, kommer att bli mer lättbegripligt för konsumenterna och kommer att förhindra eventuell illojal konkurrens.
Det är särskilt viktigt att termen kalv och andra termer som definieras i kommissionens förslag inte används vid märkningen av kött från djur som är äldre än 12 månader.
En annan punkt som jag anser central är att kött som importeras från länder utanför EU bör underkastas denna förordning, så att risken för illojal konkurrens förhindras.
Jag håller med föredragandenBernadette Bourzai Bernadette Bourzai om att kommissionens förslag är bra och att detta ämne har varit i behov av en lösning länge, och jag vill också gratulera henne till det utmärkta arbete hon åstadkommit och till den dialog hon startade. Dessutom anser vi båda att de bokstavsbeteckningar som kommissionen överväger för identifiering av kadaver inte är de lämpligaste, eftersom man kan blanda ihop dem med djurets kön. Denna och andra aspekter på utkastet till förordningen förbättrades genom de ändringsförslag som antogs i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling och innefattades i det betänkande som vi här håller på att diskutera.
Jag måste säga att eventuella reservationer när det gäller speciella traditioner som ifrågasätter de nya bestämmelserna inte bör drivas så långt att de äventyrar det arbete som kommissionen och parlamentet gjort.
Slutligen skulle jag vilja påminna ledamöterna om att kommissionen kom fram till de beteckningar den föreslår genom överläggningar med organisationer från de olika medlemsstaterna, vilket kommissionsledamoten redan har påpekat, och att utkastet till förordningen gör det möjligt att i framtiden ändra förteckningen över beteckningarna i bilaga II.
Marc Tarabella
för PSE-gruppen. - (FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill omedelbart gratulera Bernadette Bourzai, suppleant i parlamentets utskott för jordbruk och landsbygdens utveckling, vars åtaganden och engagemang förtjänar ett särskilt omnämnande. Jag ska också gratulera kommissionen för det utmärkta förslaget, som borde förtydliga saluföringen av kalvkött och göra det möjligt för konsumenten att få mer information.
Detta förslag är resultatet av en lång förhandlingsprocess inom medlemsstaterna och berörda branschorganisationer i syfte att ge tydligare information till konsumenterna och göra lojalare konkurrens mellan de olika producenterna möjlig. De flesta av dessa bestraffades faktiskt genom en beteckning som gällde en produkt, nämligen kalvkött, vars fysiologiska utveckling resulterade i stora skillnader på bara några månader, eftersom den skedde så snabbt. En kalv utvecklas på bara några veckor från att vara ett enkelmagat däggdjur, under den tid den livnär sig nästan enbart på mjölk, till att vara ett idisslande däggdjur med fyra magar så snart som den börjar äta fiberrik föda, såsom gräs, hö och spannmål. Det är inte svårt att föreställa sig konsekvenserna av denna utveckling när det gäller köttets näringssammansättning, däribland ett annat vitamininnehåll och särskilt den vita, rosa eller röda färgen på köttet som är en följd av att det inte finns något järn i mjölk men däremot i växter.
Därför kan varken konsumenten eller producenten bestämma vad han egentligen äter om man behandlar kött från ett djur på högst sex eller åtta månader som fötts upp på mjölk på samma sätt som kött från ett djur mellan 14 och 16 månader gammalt som äter, betar och idisslar och kallar det för ”kalv”.
Denna harmonisering inom EU som gör det möjligt att skilja på kalvkött och kött från ung nötkreatur, och detta säger jag utan att på förhand på något sätt döma kvaliteten på det ena eller det andra, är ett viktigt steg när det gäller respekten för konsumenterna och producenterna och återspeglar vårt intresse för en hälsosammare och mer balanserad livsmedelsförsörjning för mer ansvarskännande konsumenter.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Herr talman, fru kommissionsledamot! Detta är ett steg i rätt riktning.
Förr i tiden fanns det kalvkött när bondens fru låg i barnsäng. Vi brukade kalla det för ”kalv som fastat”. Det kännetecknades av sitt vita kött, eftersom kalven bara hade druckit mjölk. Sedan kom folk på idén att stänga in djuren i en fålla och beröva dem på naturlig föda, eftersom kött som framställdes på det sättet ansågs gott och dyrt. Sedan gödde man dem tills de vägde upp emot 170-200 kg. Köttet från dessa kalvar var fortfarande vitt, eftersom de inte fick något foder som innehöll järn. Detta förändrades inte genom detta direktiv. Eftersom köttet gav bra betalt på marknaden stödde man dock indirekt detta bruk. Om ni någon gång sett hur kalvar som varit instängda i sina bås börjar gnaga på grindarna för att få något av det de verkligen behöver vet ni vad jag talar om.
Att införliva tidsfaktorn har inte satt punkt för detta, men det stöder indirekt boskapsskötsel som är anpassad för varje djurart. Mjölkkor får beta, och kalvarna dricker mjölk i flera månader men äter också redan gräs, som innehåller järn, och därför blir köttet rosa eller rött. Vad direktivet fortfarande saknar, även om det uppmuntras indirekt, är kvaliteten på boskapsskötseln och processen för djurens tillväxt.
Man har nu satt stopp för - eller i varje fall börjat sätta stopp för - bruket att betala ett högt pris för kött som kommer från djur som har torterats, och vi kommer snart att få fint rosa kalvkött från glada djur. Detta betyder inte att bondens fru inte längre kommer att få vitt kött när hon ligger i barnsäng, utan det köttet kommer verkligen att komma från kalvar som har ”fastat”.
Jean-Claude Martinez
för ITS-gruppen. - (FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! För en gångs skull är det ett nöje att läsa Bernadette Bourzais betänkande. Det är tydligt, välskrivet, väl dokumenterat och kommer med ett bra förslag.
När det gäller marknaden för kalvkött ställs vi ännu en gång inför det problem med snedvridningen av konkurrensen, faktiskt det bedrägeri, som orsakas av den inre marknaden på alla områden. Vi behöver snart tala om detta igen när det gäller vin, fru kommissionsledamot, om länder som har landregistrering och andra som inte har det, om olika sammansättningar av vin som kan variera beroende på land samtidigt som beteckningen förblir densamma. På området för moms finns det också mycket att diskutera, bland annat bedrägerier inom gemenskapen som är möjliga genom den inre marknaden, skattedumpning och våra baltiska vänner som drar nytta av sin ”lägenhetsskatt”, som ger dem fördelar. Så har vi naturligtvis marknaden för kalvkött där det finns illojal konkurrens, om inte bedrägeri.
Ursäkta mig, herr talman, men jag har hört att våra spanska och danska vänner har gamla kalvar som är äldre än åtta, nio eller tio månader, några slags farfarskalvar, som de fortfarande kallar ”kalv”. Av lättförklarliga skäl är det säkert så att momsen kan vara högst lönsam med en prisskillnad på två eller tre euro efter slakt, beroende på om det är en riktig kalv eller en mycket gammal farfarskalv, även om 800 000 ton kalvar gudskelov inte är inblandade! - eftersom 80 procent av produktionen och 70 procent av konsumtionen sker i länder som har harmoniserat definitionen av kalvkött eller ”vitellone”. Snedvridningen av konkurrensen är därför begränsad, men den förekommer.
Fru kommissionsledamot! Efter nästan 20 år i parlamentet gratulerar jag för en gångs skull kommissionen, vilket bevisar att man aldrig ska ge upp hoppet om någonting. Systemet som man har föreslagit för oss är utmärkt. Först och främst att definiera kalvens ålder enligt en bestämd gräns på över eller under åtta månader är mycket tydligt, precis som det är mycket tydligt att skilja dem åt med två bokstäver, X och Y. I detta avseende fanns det en tvetydighet, hormonell eller könsrelaterad eller något, och föredraganden gjorde rätt i att föreslå bokstaven V som i engelskans ”veal” för kalvkött och bokstaven Z som i, ja vi vet inte riktigt vad, men det är bättre. Att tillhandahålla ett bestraffningssystem är utmärkt, och att utvidga lagstiftningen till att omfatta köttbaserade konserver är mycket bra. Uteslutande av ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar är något alla måste glädjas åt.
När allt kommer omkring kanske allt detta tjänar som ett gott exempel för oss. Om det vore möjligt att definiera vänster- eller högerpolitiker efter ålder, kost, efter huruvida de är enkelmagade eller inte eller efter huruvida de är däggdjur, skulle det bli lättare för väljarna att få veta om de har att göra med en vänsterkalv eller en högerkalv. Kanske vår föredragande föreslår detta som en väg för oss att utforska.
Gábor Harangozó
(HU) Mina damer och herrar! Först och främst skulle jag vilja välkomna kommissionens förslag samt betänkandet som Bernadette Bourzai utarbetat. Genom att vi stödjer kommissionens förslag som ändrats genom betänkandet från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, kan vi sätta stopp för ytterligare spridning av missbruket av konkurrensfördelar, som bottnar i brister i bestämmelserna, samt av förvirrande saluföringsinformation om nötkött.
Tyvärr ger alla de olika bestämmelser som används i medlemsstaterna tillfälle till missbruk, och därför har man i många fall bett om ett förtydligande av definitionen av ”kalvkött” samt om harmonisering bland olika stater. Eftersom sättet att producera och saluföra nötkött från djur på högst 12 månader varierar från ett land till ett annat, kan också de färdiga produkterna skilja sig avsevärt sinsemellan. Som en följd av detta saluförs de under olika namn, och försäljningspriset kan också variera betydligt bland dem.
Jag anser att rådets föreslagna direktiv som förekommer på detta sammanträdes föredragningslista är viktigt, och det handlar om att reglera marknaden och tillhandahålla mer exakt konsumentinformation än vad som finns för närvarande. På detta sätt kommer vi att kunna få bort snedvridningen i saluföring och kunna lösa problemen som följer av detta med inhemska åtgärder. Harmoniseringen och identifieringen av handelsbeteckningar i de olika medlemsstaterna kan bidra till insyn på marknaden. Dessutom skulle vi därigenom göra det möjligt för konsumenterna att få ordentlig information om kött som kommer från en medlemsstat. I ett senare skede kommer vi att bli tvungna att ägna slutkunderna uppmärksamhet och se till att de får information om de handelsbeteckningar som kommer att införas, särskilt om dessa skulle vara annorlunda i en medlemsstat än traditionella och vanligen använda beteckningar. De som tjänar mest på sådana harmoniseringsprocesser är konsumenterna och producenterna, eftersom ett genomblickbart märkningssystem ger ett bättre konsumentskydd och tillförlitligare kontroll.
Det är just av denna anledning som jag ännu en gång skulle vilja välkomna de metodiska insatser som kommissionen gjort här och i liknande frågor för att få fram lämpliga bestämmelser, och jag skulle ännu en gång särskilt vilja gratulera Bernadette Bourzai till hennes betänkande.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Jag är tacksam för de bidrag som har gjorts under den här debatten för att hitta en lösning på hur man ska märka dessa nötkreatur på högst tolv månader. Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf kallade dem "lyckliga djur".
Som jag sa i början kommer majoriteten av dessa ändringsförslag inte att medföra några svårigheter. Jag tror att vi alla är inne på samma spår när det gäller att försöka förenkla vår lagstiftning så mycket som möjligt, utan att riskera systemet.
Det finns emellertid vissa ändringsförslag som inte kan godtas. Detta gäller i synnerhet ändringsförslagen 2, 11 och 16, med avseende på de uppgifter som ska framgå av handelsdokumenten. Detta skulle medföra en extra börda för sektorn. Likaledes är ändringsförslagen 1 och 9, angående en utvidgning av tillämpningsområdet till att även omfatta tillagade produkter, inte nödvändiga.
Slutligen skulle ändringsförslagen 8 och 21 inte klargöra godkännandet av en skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning. De skulle snarare försvåra ändringsförfarandet av de olika bilagorna i förslaget i alltför stor utsträckning.
När det gäller ändringsförslag 12, som syftar till att saluföra användningen av handelsbeteckningar för andra kategorins kött från dessa djur - de mellan 8 och 12 månader - är jag beredd att försöka hitta en lösning med ministrarna beträffande nyttan med detta alternativ.
Även om denna nötkreatursfråga har varit komplicerad anser jag slutligen att vi skulle stå inför ännu tuffare svårigheter om vi försökte hitta en märkning för Jean-Claude Martinez!
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon kl. 12.30.
Skriftlig förklaring (artikel 142)
Véronique Mathieu 
skriftlig. - (FR) I tio år nu har olika initiativ tagits för att harmonisera reglerna för saluföring av kött från nötkreatur på högst tolv månader, utan framgång.
Hittills har Frankrike och andra medlemsstater, som främjat köttets kvalitet genom att bestämma att djurens ålder vid tiden för slakt ska vara under åtta månader och genom att föda upp dem på mjölk, missgynnats av bristen på harmonisering när det gäller beteckningen för kalvkött.
Konsumenten kunde vilseledas, eftersom två köttbitar som hade olika ålder, smak och kvalitet kunde ha samma beteckning och samma märkning.
Därför är jag mycket glad att vi till sist har fått till stånd en kompromiss, och dessutom en kompromiss som inte har uppnåtts på bekostnad av vare sig tradition eller kvalitet. I detta betänkande tar man verkligen hänsyn till överväganden som hänger samman med den inre marknaden, men respekterar traditioner genom att bibehålla skyddade geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar.
Det gläder mig att Europa inte bara bryr sig om vilka säkerhetsnormer som nöt- och kalvkött uppfyller och att dessa problem har övervunnits. Det återstod också att främja kvaliteten och informationen för konsumenten, vilket är syftet med det betänkande vi röstar om i dag.
