Likabehandling av kvinnor och män som är egenföretagare (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Astrid Lulling, för utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män, om tillämpningen av principen om likabehandling av kvinnor och män som är egenföretagare och om upphävande av direktiv 86/613/EEG (17279/3/2009 - C7-0075/2010 -.
Astrid Lulling
Fru talman, mina damer och herrar! I en tid då omständigheterna kräver exceptionellt mottaglig politik visar det ämne jag ska tala med er om att uthållighet också är en dygd.
Sedan början av 1980-talet har jag upprepade gånger begärt att 1986 års direktiv måste reformeras, eftersom det inte uppfyller sitt huvudsyfte som var att förbättra statusen för medhjälpande makar i familjeföretag på området social trygghet och skydd för kvinnor under havandeskap och moderskap.
När parlamentet 1997 godkände mitt betänkande hade man redan begärt en ändring av direktivet. Ordalydelsen i direktivet var för försiktig även om ministerrådet inte ens hade ställt sig bakom kommissionens ambitiösare förslag från 1984. Trots många påminnelser behövde kommissionen en hel del övertalning fram till oktober 2008, då den slutligen lade fram ett förslag om att upphäva det urvattnade direktivet från 1986 för att ersätta det med en text med en starkare rättslig grund.
Parlamentet godkände ändringarna i första behandlingen den 4 maj 2009. För att förbättra kommissionens förslag ansåg vi i synnerhet att det borde vara obligatoriskt för makar och erkända partner att ta del av socialförsäkringsskyddet för egenföretagare för att bland annat se till att de personligen har rätt till ålderspension.
Om medlemskapet är frivilligt kommer allt för många makar faktiskt att bortse från möjligheten att skapa rättigheter för sig själva. Efter exempelvis en skilsmässa står de då utan socialt skydd, även om de har arbetat i decennier i familjeföretaget och bidragit till dess framgångar.
Tyvärr fick denna princip om obligatoriskt medlemskap inte majoritet i ministerrådet. Det tog dessutom nio månader för dem att komma fram till en gemensam ståndpunkt. Den utfärdades slutligen av det spanska ordförandeskapet som har visat utomordentlig taktfullhet och uthållighet. Jag skulle vilja tacka ordförandeskapet och Viviane Redings personal som jag har förhandlat med sedan januari. Tack vare deras förståelse och uthållighet kunde vi nå en överenskommelse med rådet som gör det möjligt för det nya direktivet att träda i kraft efter vår omröstning i morgon.
Självklart var vi tvungna att göra eftergifter, men vi är nöjda med att ha gjort en bra insats för egenföretagarnas intressen. De utgör en viktig grupp i EU eftersom de står för 16 procent av arbetskraften, varav en tredjedel är kvinnor. De makar - främst kvinnor - som faktiskt hjälper till att driva familjeföretaget, antingen inom jordbruket, inom hantverksgrenen eller inom den kommersiella eller yrkesmässiga sektorn, är fortfarande i vissa medlemsstater osynliga arbetstagare som om de vore anslutna skulle öka aktivitetsnivån och bidra till att snabbare uppnå målen i EU 2020-strategin.
När jag nu har påmint om direktivets långa och svåra födsel måste jag nämna de framgångar som har nåtts för egenföretagande kvinnor under havandeskap och moderskap och för makar till egenföretagare. På deras begäran gör det nya direktivet det möjligt för dem att vara lediga i 14 veckor. Liksom det tyska ordspråket, Politik ist die Kunst des Erreichbaren eller politik är det möjligas konst. Jag vet att det finns vissa ledamöter i parlamentet - som lyckligtvis är i minoritet - som anser att egenföretagare och deras makar bör lösa sitt sociala skydd själva. Jag är mycket van vid det här argumentet, efter att ha hört det för 20-30 år sedan i mitt eget land, då det gjordes obligatoriskt för jordbrukares makar att gå med i jordbrukspensionsfonden.
I dag är dessa människor glada. Jag vill även betona att de framsteg jag har beskrivit stöder subsidiaritetsprincipen, eftersom medlemsstaterna själva får avgöra hur de ska organisera det sociala skyddet för makar i enlighet med sin nationella lagstiftning och om de genomför det på obligatorisk eller frivillig grund.
Som ni ser hinner jag inte berätta om allt jag tycker om i direktivet, men ni kan se att vi fortfarande är i stånd att utarbeta EU-direktiv som tjänar européernas intressen på det sociala området. Direktivet bidrar även till att minska snedvridningar av konkurrensen på den inre marknaden. Jag vill tacka alla, även mina kolleger i utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män, som har bidragit till direktivet.
(Applåder)
Talmannen
Fru Lulling! Jag ville inte avbryta er men ni hade rätt till fyra minuter nu och två minuter mot slutet. Ni har därför en minut kvar till slutet av debatten.
Günther Oettinger
Fru talman! Jag är glad över att vara här under parlamentets debatt om det förslag till rekommendation som Astrid Lulling har lagt fram till kommissionens förslag om tillämpning om likabehandling av kvinnor och män som är egenföretagare.
Vårt förslag ger en kraftfull signal om att vi inte kan se på när kvinnor hamnar i fattigdom på till följd av bristen på socialt skydd. Det är också ett stort steg framåt vad beträffar främjande av kvinnligt företagande. Jag behöver knappast betona vikten av båda dessa punkter i den nuvarande situationen.
Jag skulle vilja ge mitt erkännande åt föredraganden Astrid Lullings insatser för att nå en överenskommelse med det spanska ordförandeskapet om denna tekniskt komplicerade och politiskt känsliga fråga. Kommissionen stödde till fullo texten som utskottet godkände med överväldigande majoritet den 3 maj, och jag uppmanar parlamentet att göra det också. Att godkänna texten i dess nuvarande form skulle ge en tydlig signal till rådet och bana väg för ett slutligt godkännande av förslaget. Än viktigare är att förslaget skulle göra en verklig skillnad på fältet vid en tidpunkt då det verkligen behövs.
Anna Záborská
Jag skulle vilja börja med att tacka ledamoten Astrid Lulling för den långa och systematiska insats hon har gjort med förslaget till ändringar av detta direktiv. I samband med det inlämnade yttrandet vill jag betona tre punkter som jag anser är viktiga.
I EU i dag finns det ett otillräckligt skydd för egenföretagande kvinnor som är mödrar, och situationen för egenföretagare förbättras inte i tillfredsställande grad. Jag hoppas att den godkända texten kommer att tillämpas på alla sektorer och inte bara på jordbruket.
Att skapa gynnsamma villkor för utvecklingen av familjeföretag inbegriper stöd till små och medelstora företag. Detta medför att man måste skapa utrymme för privata initiativ och nya jobb. En del av en sådan miljö är socialt skydd för dem som bestämmer sig för att hjälpa till i makarnas affärsverksamheter. Deras arbete gynnar ekonomin lika mycket som det arbete en anställd utför. De har därför samma rätt till socialt skydd som staten ger anställda.
Men när vi letar efter lämpliga mekanismer för det här skyddet måste vi till fullo respektera subsidiaritetsprincipen. Det måste vara medlemsstaterna som väljer vilket instrument som ska användas.
Slutligen behöver barn sin mamma mer än någonting annat under de första månaderna i livet, oavsett om de föds i Frankrike, Tyskland eller Slovakien. Jag hoppas att det nyframtagna direktivet om mammaledighet snart kommer att utöka föräldrapengen till 18 veckor för alla arbetande mammor utan undantag.
Rovana Plumb
Tack, fru talman. Jag vill framföra mitt tack till kommissionsledamoten, företrädarna för rådet och sist men inte minst till Astrid Lulling som jag har haft ett utmärkt samarbete med. Jag vill även tacka mina kolleger i utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män.
Det krisdrabbade EU befinner sig i en avgörande situation, och detta direktiv stöder kvinnligt företagande. EU måste utveckla och stödja företagande bland kvinnor för att bidra till att skapa arbetstillfällen och garantera lika möjligheter på arbetsmarknaden, särskilt i de nuvarande tiderna.
Genom det här förslaget till direktiv har vi främjat en ståndpunkt om att egenföretagande kvinnor, makar och livspartner till egenföretagare som bestämmer sig för att få barn ska få socialt skydd och betald ledighet. Vi stöder behovet av att garantera skydd för arbetstagares makar för att kunna avlägsna de hinder som förhindrar kvinnor från att bli egenföretagare. Vi stöder även att ge tydliga befogenheter till nationella myndigheter för att främja lika möjligheter för och lika behandling av kvinnor och män.
Avbrott i kvinnornas närvaro på arbetsmarknaden under föräldraledighet bör inte vara ett handikapp för mödrarna. I själva verket måste medlemsstaterna finna lämpliga verktyg för att hjälpa dem att bevara sin yrkesroll i samhället så att de kan finna en balans mellan familjelivet och arbetslivet. Samtidigt välkomnar jag att man inser vikten av att skapa möjligheter för dessa mödrar så att de kan återintegreras i näringslivet och därigenom aktivt bidra till att stödja sin egen familj.
Genomdrivandet och skyddet av ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter och förbättringen av både yrkes- och familjelivet är grundläggande mål som måste främjas genom detta nya direktiv.
Antonyia Parvanova
Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill först och främst tacka Astrid Lulling för de oändligt många timmar hon har lagt ned för att uppnå en god kompromiss och överenskommelse med rådet. Bortsett från många skilda åsikter om enskilda viktiga frågor i direktivet och med tanke på att vi fortfarande befinner oss i andra behandlingen vill jag tydligt förklara att gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa instämmer i den kompromiss som nåtts så att denna lagstiftning kan införas så snabbt som möjligt av medlemsstaterna.
Genom att aktualisera denna lagstiftning kan vi garantera lika behandling av män och kvinnor med särskild vikt vid frågan om socialt skydd och då särskilt socialt skydd för egenföretagande kvinnor. Denna nya rättsliga ram gör det möjligt för oss att garantera samma skyddsnivå i båda fallen, när kvinnor är egenföretagare och när de bara är makar och partner till egenföretagare.
Som ett resultat av detta förslag till ändringar av direktivet kommer medlemsstaterna att tillhandahålla standardiserade sociala skyddsrättigheter, inklusive 14 veckors betald föräldraledighet för egenföretagande kvinnor och för makar eller livspartner till egenföretagare.
Förslaget till ändringar av direktivet är ett tämligen gångbart och positivt beslut som kommer att ge egenföretagande kvinnor och makar eller livspartner till egenföretagare möjlighet att få samma sociala skyddsrättigheter som anställda har. Makar och partner är inte anställda. Men man måste tänka på att de vanligtvis hjälper egenföretagare - en metod som är utbredd i mitt land inom jordbrukssektorn, i små företag och i de fria yrkena.
Aktualiseringen av lagstiftningen gör det möjligt för medlemsstaterna att bestämma och ge kvinnliga egenföretagare och makar som hjälper egenföretagare möjlighet att frivilligt eller obligatoriskt omfattas av det sociala skyddsnätet. Detta borde garantera lika bra socialt skydd och rättigheter för kvinnor som är anställda i familjeföretag inom jordbruket. Jämte hanteringen av marknadsrisker, produktionen och finanskrisen måste de även se till att skaffa sig bästa möjliga socialförsäkring och sjukvårdsförsäkring.
Detta är det enda sättet att faktiskt förbättra situationen för både kvinnliga egenföretagare och makar och kvinnliga livspartner, i första hand med tanke på att deras sociala och ekonomiska skydd är oberoende av det skydd som deras make och partner har.
Jag anser att denna omfattande rättsakt utgör ett litet men ändå ytterst viktigt steg för likabehandlingen av män och kvinnor. Detta är vägen mot att uppnå det strategiska syftet om lika rättigheter för män och kvinnor och mot det program som vi nyligen har uppdaterat -handlingsplattformen +15 från Peking.
Genom att ta detta lilla men nödvändiga steg anser jag att vi kan fortsätta gå mot bättre program för reproduktiv hälsa, en allmän hälsovårdsmarknad i EU och försäkringstjänster och mot skydd för kvinnor under havandeskap och moderskap och god livskvalitet, oavsett geografiska, sociala, kulturella och etniska skillnader. När vi går i denna riktning får vi frihet att prioritera och ett användbart sätt att kombinera karriären med familjelivet för att därmed skapa en sund och harmonisk grund med jämställdhet och ansvarighet mellan könen.
Raül Romeva i Rueda
för Verts/ALE-gruppen. - (ES) Fru talman! Jag vill självklart också gratulera Astrid Lulling samt alla ledamöter i rådet och kommissionen som har arbetat på det här direktivet.
Icke desto mindre vill jag poängtera samma sak som Astrid Lulling. Jag anser att det är oroväckande att vissa medlemsstater sätter så många hinder i vägen för standardiseringen av icke-diskriminering och likabehandling på EU-nivå. Det är inte enda gången vi har sett detta. Vi ser det även i fallet med direktivet om diskriminering på flera grunder och likabehandling på andra områden. Jag anser att det är något som vi bör stanna upp och fundera över.
Vi kan inte åberopa subsidiaritet när vi diskuterar en sådan viktig och grundläggande fråga som handlar om tydliga och grundläggande rättigheter för alla som lever i EU. Jag anser att detta aldrig får bli en ursäkt för att tillåta att någon människa att drabbas av diskriminering inom EU.
Jag anser att det direktiv som ska godkännas - och jag hoppas att det blir så - nu kommer att lösa en del av detta problem. Det är bra och viktigt. Det garanterar ökad likabehandling för personer som just nu försöker bli egenföretagare och följaktligen också för de personer som är beroende av dem, det vill säga egenföretagarens maka eller make.
Det oaktat finns det ytterligare en viktig fråga, och detta är något som jag anser att vi måste poängtera. Vissa har kallat den ökade föräldraledigheten till 14 veckor en framgång, och visst är det så. Men vi får inte glömma att det finns ett annat direktiv som också betonar behovet av att av jämlikhetsskäl utöka denna ledighet - och jag hävdar bestämt att det är ledighet och inte sjukfrånvaro.
Detta innebär nödvändigtvis också att det inte får förekomma diskriminering, inte bara mellan medlemsstater utan även mellan de typer av verksamheter som utförs av de personer som vill ansöka om ledigheten. Följaktligen är detta behov av att garantera lika rättigheter - både mellan medlemsstater, mellan olika verksamheter och mellan det socialförsäkringsskydd vi har i dag - en prioritering som, och det insisterar jag på, sträcker sig längre än det direktiv vi ska godkänna i dag.
Marina Yannakoudakis
Fru talman! För det första vill jag gratulera Astrid Lulling till betänkandet: hon har gjort en tapper insats.
När jag först hörde talas om betänkandet undrade jag hur det skulle fungera logistiskt. Betänkandets syfte är beundransvärt och stöder principen om likabehandling för egenföretagande kvinnor och män och deras makar.
Men sedan funderade jag över hur betänkandet skulle tas emot av exempelvis egenföretagare som rörmokare eller elektriker. Som argument kan vi säga att företagarens hustru hjälper honom på kvällarna med pappersarbetet och besvarar telefonen hemifrån. Hur kan betänkandet tillämpas här?
Förväntas han betala sociala avgifter för sin hustru, så att hon vid behov kan få föräldraledighet? Kan denna egenföretagare som kämpar i dagens ekonomiska klimat ha råd att betala denna indirekta skatt och vill han och hans hustru ha denna extra börda? Om de inte ser det som en förmån skulle de inte betala avgifterna - när allt kommer omkring vet ingen att hon hjälper sin man - och är inte detta just vad äkta makar gör: hjälper varandra?
Sedan vidareutvecklade jag scenariot. Några år senare skiljer de sig som många gör, och vad händer då? Den stackars mannen kommer att bli utblottad av sin hustru i domstolen för att han inte har betalt avgifterna. Intressanta tider och en intressant sidoeffekt av vårt betänkande.
Antalet egenföretagare i Storbritannien har ökat till 1,7 miljoner. En anledning till denna ökning är att anställningsmöjligheterna är färre i dag och därför undersöker människor möjligheten att starta egen verksamhet. Borde inte staten under dessa omständigheter stödja deras ansträngningar?
Jag har granskat Astrid Lullings ändringsförslag och anser att hon har gjort en tapper insats för att förbättra det som ursprungligen var ett klumpigt betänkande om egenföretagande. Men jag är fortfarande oroad över att lagstiftningen om arbetsmarknadsfrågor utformas i Bryssel. Jag anser att detta arbete borde överlåtas till de nationella regeringarna som har de bästa förutsättningarna för att bedöma sina medborgares behov, vilket även konstateras i betänkandet.
Jag stöder Astrid Lullings rekommendationer om att man i de nationella systemen bör erkänna betydelsen av att skydda egenföretagare och att vi borde motsätta oss alla former av diskriminering. Men jag är inte övertygad om att parlamentet är den bästa platsen för att arbeta med arbetsmarknadsfrågor.
Eva-Britt Svensson
för GUE/NGL-gruppen. - Fru talman! Jag vill tacka rådet och kommissionen. Jag vill också uppriktigt tacka kollegan Astrid Lulling. Tack vare Astrid Lullings mycket engagerade och utmärkta arbete i detta ärende är vi nu framme vid andrabehandlingen. Vi har en överenskommelse om egenföretagares och livspartners rätt till likabehandling och från GUE/NGL:s sida stöder vi förslaget.
Den arbetskraft vi talar om är ofta kvinnor och de har tidigare varit osynliggjorda. Med en nödvändig revidering av det tidigare direktivet tar vi bort den diskriminering som det varit frågan om och som egenföretagare och deras livspartners har drabbats av.
Naturligtvis ska kvinnor med egna företag och egenföretagares partner omfattas av medlemsstaternas socialförsäkringssystem. En viktig del i det framförhandlade direktivet är också att kommissionen, vid ett eventuellt kommande direktiv om längre föräldraledighet för anställda, ska underrätta parlamentet och rådet för att vi ska ha möjlighet att eventuellt likställa anställdas och egenföretagares rättigheter.
Jag vill också tillägga att med tanke på EU2020-strategin och ansträngningarna för att öka tillväxten inom EU så måste diskrimineringen av kvinnliga egenföretagare upphöra. De ska också ha rätt till föräldraledighet och kunna förena arbetsliv och familjeliv, något vi så ofta diskuterar.
Mara Bizzotto
Herr talman, mina damer och herrar! Om det fortfarande finns någon skillnad mellan män och kvinnor på arbetsmarknaden, vet vi mycket väl att denna skillnad är mer utpräglad bland egenföretagare. Kvinnor tvingas i själva verket alltför ofta att offra sina egna karriärambitioner för att ta på sig den roll och den arbetsbörda som den absurda situation då man ägnar sig åt sin familj medför.
För att lösa detta problem anser jag att vi måste vidta åtgärder - som dem som ingår i det direktiv vi diskuterar - samtidigt som vi låter familjen vara vår ledstjärna. Bara på detta sätt kommer dessa åtgärder att vara meningsfulla och framgångsrika!
Att frita kvinnor från det kvalfyllda dilemmat om att välja mellan rollen som mamma, hustru och företagare, innebär att lindra familjens arbetsbörda och gå direkt till frågans kärna genom specifika positiva åtgärder för att stödja familjen. Om åtgärdspaketet inte sätter familjen i centrum kommer det bara att var en salig röra av strategier som i sista hand visar sig vara fruktlösa.
Christa Klaß
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Efter 24 år är det dags att aktualisera och anpassa direktivet om principen om likabehandling mellan kvinnor och män som är egenföretagare.
Två år efter att kommissionens lade fram sitt förslag har det spanska ordförandeskapet nu förhandlat fram en genomförbar och godtagbar kompromiss med vår föredragande Astrid Lulling. Naturligtvis innehåller den inte allt vi kunde ha önskat. Fler bestämmelser och fler försäkringsskyldigheter diskuterades. Vi var tvungna att lösa frågan om hur stränga restriktionerna borde eller kan vara när det gäller det nödvändiga sociala skyddet för kvinnliga egenföretagare och i synnerhet för medhjälpande makar som oftast är kvinnor. Om kvinnor hjälper till i små och medelstora företag måste de åtminstone ha eget skydd. Detta måste dock även komma från företaget självt.
Som vi vet utgör egenföretagande en möjlighet, men även en risk - särskilt när det gäller inkomstnivån som ofta varierar. Men det är inte bara med privata medel som risken för grundläggande socialt skydd kan täckas. Alla människor i samhället bör ansvara för sitt eget skydd - efter bästa förmåga - för att inte bli en börda för samhället och för att vara skyddade i alla livets situationer. Jag är nöjd med att förslaget omfattar alla egenföretagare och att räckvidden inte begränsas till jordbrukare. Medlemsstaterna kan själva välja vilken väg de vill gå - om de vill göra skyddet obligatoriskt eller frivilligt. Det är subsidiaritet.
Den 14 veckor långa föräldraledigheten för kvinnliga egenföretagare är ett bra beslut. Det jämställer dessa kvinnor med anställda kvinnor och ger dem tillräckligt mycket tid för att både mamman och barnet ska kunna återhämta sig. Detta nya direktiv är ett stort steg mot jämlikhet och utgör en viktig minskning av riskerna för män och kvinnor som antar egenföretagandets utmaningar. Jag vill tacka alla som har bidragit till det.
Britta Thomsen
(DA) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Direktivet om likabehandling av kvinnor och män som är egenföretagare är enormt viktigt, eftersom det säkrar sociala villkor jämförbara med de villkor som gäller anställda kvinnor. Direktivet berör miljontals europeiska kvinnliga egenföretagare, entreprenörer eller kvinnor som hjälper sina makar.
Den viktigaste och huvudsakliga delen av direktivet är rätten till minst 14 veckors föräldraledighet. Behovet av att säkra bättre villkor för kvinnliga egenföretagare blir uppenbart när vi ser på hur få kvinnor, relativt sett, som för närvarande blir egenföretagare. I EU är endast åtta procent av den kvinnliga arbetskraften egenföretagare, medan siffran är 16 procent för män. Vi måste motivera fler kvinnor att bli egenföretagare och i det här avseendet utgör direktivet ett steg i rätt riktning. Många kvinnor skulle vilja bli egenföretagare, men vågar inte på grund av de osäkra sociala villkoren. Jag anser att direktivet bör ses mot bakgrund av det viktiga arbete om den generella föräldraledigheten som har utförts av utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män. Att trygga rätten för alla europeiska kvinnor att ta ut föräldraledighet utan att försvaga deras position på arbetsmarknaden är en milstolpe för jämställdheten i EU.
Om vi i EU ska uppnå vårt mål om att garantera välfärden för våra medborgare, måste vi ge EU:s kvinnor en ordentlig möjlighet att ta ut föräldraledighet. Om vi i EU ska nå vårt mål om att garantera välfärden för våra medborgare måste vi även öka födelsetalen. Jag hoppas att detta direktiv bara är det första av två steg för att uppnå detta. Vi ser nu till att alla kvinnor i EU har rätt att ta ut föräldraledighet. Nästa steg måste vara att tillhandahålla pappaledighet också så att vi kan garantera verklig jämställdhet.
Riikka Manner
(FI) Fru talman! Först av allt vill jag tacka föredraganden för en utmärkt kompromiss. Vi har nyligen diskuterat konkurrensförmåga i EU, i synnerhet inom ramen för EU 2020-strategin, och hur vi kan skapa den här typen av konkurrensförmåga genom att framför allt öka antalet små och medelstora företag.
Om vi vill stimulera företagande är de frågor som nu övervägs när det gäller tillämpning av principen om likabehandling av män och kvinnor som är egenföretagare mycket viktiga och de ingår i den här debatten. Vi måste skapa ett verkligt alternativ i fråga om företagande för personer, både män och kvinnor. Vidare borde det finnas stöd för akademiskt företagande, och det borde göras till en del av utbildningsprogrammen. I detta hänseende ligger vi långt efter bland annat Förenta staterna.
När vi talar om jämställdhet måste vi tänka på att en av de indikatorer som beskriver jämställdhetssituationen särskilt är frågan om företagande och möjligheterna att vara företagare oavsett kön. Om vi jämför siffrorna i EU ser vi att de flesta företagare fortfarande är män. Om vi ser på tillväxten bland företagen och hur vi kan stödja detta gör det mig ont att säga att statistiken just nu visar att önskan om tillväxt bland kvinnliga företagare är mycket lägre än bland männen.
Det finns förstås många skäl till dessa siffror, men faktum är att exempelvis det sociala skyddssystemet för företagare för närvarande är så otillfredsställande att det utgör svårigheter framför allt för kvinnliga företagare som vi har hört i den här diskussionen. Om vi dessutom ska kombinera frågorna om mammaledighet, pappaledighet och företagande, krävs särskilda åtgärder eftersom egenföretagarens arbete ofta av naturen är oregelbundet, arbetsdagen är lång och uppehället är osäkert. Texten till rättsakten är ett utmärkt steg mot ett mer motiverande och jämställt synsätt på företagande.
Ilda Figueiredo
(PT) Fru talman! Det är viktigt att den här processen avslutas trots dess begränsningar. Det är dags att se till att alla kvinnor som arbetar - även de miljoner kvinnliga egenföretagare samt makar och faktiska partner till egenföretagare - har samma rättigheter, särskilt när det gäller föräldraledighet.
Även om direktivet följer rätt principer går det inte hela vägen i kampen mot diskriminering och för att garantera likabehandling. Det är ett positivt steg som vi stöder. Men vi vill inte nöja oss med 14 veckors föräldraledighet, och vi har siktet inställt på ett nytt direktiv om mammaledighet och pappaledighet för att också bemöta dessa situationer i framtiden.
Detta är förstås en fortgående kamp, även om vi välkomnar de framsteg som har gjorts hittills och gratulerar föredraganden till hennes engagemang under processen som helhet.
Pascale Gruny
(FR) Fru talman, mina damer och herrar! I dag sänder Europaparlamentet ett tydligt budskap till kvinnor som hjälper sina egenföretagande makar. Från och med nu kommer deras sociala rättigheter att förbättras avsevärt och jag skulle vilja gratulera föredraganden Astrid Lulling till det arbete hon har utfört.
EU måste skydda. Genom den nya definitionen ”medhjälpande maka” kommer makar och partner att ha rätt till socialt skydd i händelse av sjukdom eller pension. Bagares makar kommer nu att kunna dra fördel av sociala rättigheter.
Det är dock sorgligt att rådet inte samtyckte till obligatoriskt medlemskap, utan endast godkände systemet med frivilligt medlemskap.
Föräldraledighet föreskrivs även för alla kvinnor. Den nya texten föreskriver en lägsta föräldraledighetsperiod för kvinnliga egenföretagare och makar till egenföretagare i hela EU. Längden på denna ledighet har för närvarande fastställts till 14 veckor. Jag är skuggföredragande för gruppen Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) för direktivet om säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida. Jag hoppas verkligen att föräldraledigheten kommer att ökas när denna text godkänns. Varför inte i efterhand öka den för kvinnliga egenföretagare?
Avslutningsvis har EU föreslagit några kreativa och praktiskt inriktade lösningar för att hjälpa par att förena yrkeslivet med familjelivet. Det är nu dags att övergå till att vidta åtgärder och att genomföra förslagen så snabbt som möjligt. EU:s kampanj för att skydda kvinnor gör framsteg med denna text. Men som parlamentsledamöter måste vi fortsätta att undanröja den bristande jämställdheten mellan kvinnor och män.
Edite Estrela
(PT) Fru talman! Detta direktiv måste snarast granskas. Detta betänkande är viktigt eftersom vi genom det kommer att lösa den orättvisa och diskriminerande situationen för egenföretagare och samtidigt främja kvinnors verksamhet som egenföretagare.
Från och med nu har kvinnor som är egenföretagare och makar och i praktiken partner till egenföretagare rätt till moderskapsersättning som varar lika länge och ger samma ersättning som den som löntagare erhåller. Förutsättningen är emellertid att man bidrar till den sociala tryggheten. Det är riktigt och bara rättvist att det är på det sättet eftersom löntagare också bidrar till den sociala säkerheten.
Det anses också i grunden rättvist att rätten till mammaledighet inte inskränks till jordbrukssektorn och att den utsträcks till alla egenföretagare, som jag minns utgjorde 10,5 procent av alla arbetstagare i EU 2007. Detta är enligt min åsikt anledningen till att denna rätt bör gälla alla egenföretagare, oberoende av deras verksamhetsområde, vare sig det är inom hantverk, handel, de fria yrkena eller små och medelstora företag.
Vi måste främja jämställdhet och därför hoppas jag att Europaparlamentet kommer att anta de förslag som redan har antagits av utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Det är mycket viktigt att genomföra de aktuella åtgärderna ur ekonomisk och social synpunkt men också på grund av de värden som skyddet av familjen och lika möjligheter utgör.
Den nuvarande krisen och den stigande arbetslöshet den har orsakat drabbar framför allt de svagare grupperna. En av dessa grupper är kvinnorna. Därför kommer rättsliga åtgärder med bestämmelser om lika ställning för egenföretagarna att göra det lättare för kvinnor att starta egna företag. Det är därför viktigt med tanke på behovet av att påskynda den ekonomiska utvecklingen i EU och minska arbetslösheten, men det är också viktigt på grund av att allt fler kvinnor beslutar att starta eget. De fattar besluten, de är ansvariga för sina egna företag och beslutar vad som ska göras och hur pengarna ska användas och de bör inte utsättas för någon diskriminering.
Små företag är därför ett område där kvinnor kan uppfylla sina ambitioner - kvinnor som vill vara yrkesmässigt aktiva och som inte vill ge upp sitt familjeliv. Dessa åtgärder gör det också möjligt för medlemsstater som ser allvarligt på familjepolitiken att passa på att förbättra sin egen lagstiftning. Jag vill också fästa uppmärksamheten på en viss grupp som behöver skyddas ytterligare och vars situation vi måste ta hänsyn till. Jag talar om kvinnor som arbetar i hemmet. Hemarbete behandlas inte som arbete, trots att det i själva verket innebär att omkring 200 uppgifter utförs varje dag. Kvinnor som arbetar i hemmet är ofta inte skyddade av ålderspension eller sjukvårdsförmåner och är inte berättigade till någon semester. När det gäller detta anser jag att bestämmelser bör genomföras för att göra det lättare för dessa kvinnor att dra nytta av alla former av socialt skydd.
Iratxe García Pérez
(ES) Fru talman! Jag vill än en gång tacka både Astrid Lulling och det spanska ordförandeskapet. Astrid Lulling för hennes uthållighet, orubblighet och hårda arbete för att komma till den punkt där vi befinner oss i dag, och det spanska ordförandeskapet för att det har låtit olika och rivaliserande åsikter komma till uttryck i rådet, vilket har gjort det möjligt för oss att ha denna överenskommelse framför oss på bordet i dag.
Under denna debatt behandlar vi förslaget till ändringar av direktiv 86/613/EEG, där det tydligt framgår att direktivet inte uppfyller de mål som har satts upp för det. Jag anser att det är viktigt att belysa den avgörande betydelsen av denna överenskommelse i en tid av kris och osäkerhet i EU, som dock inte har hindrat oss från att göra framsteg med det sociala skyddet av kvinnliga egenföretagare i unionen.
Jag vill påminna er om att mer än 10 procent av arbetstagarna i EU var egenföretagare 2007. Den överenskommelse vi har nått kanske inte är den bästa lösningen, men genom den finns det möjlighet till ytterligare framsteg i framtiden.
Huvudmålet för detta direktiv är att det sociala skyddet ska utsträckas till partner till alla egenföretagare, inklusive ogifta par, och att alla egenföretagare eller par som är egenföretagare ska täckas av en socialförsäkring som i dag inte erbjuds dem av alla medlemsstater.
Vid denna tidpunkt är vi aktivt upptagna med att utforma EU 2020-strategin, där vi ska utforma framtiden för den europeiska modellen. Inför denna framtid kan vi inte försumma principen om likabehandling, och därför är det viktigt att gå vidare med den typ av åtgärder som gör att denna princip garanteras. Jag hoppas att det steg vi tar i dag, med antagandet av detta förslag, är det första av många framtida åtgärder.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Det gläder mig att Astrid Lullings betänkande har antagits nästan enhälligt av utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män. Detta betänkande gäller ett förslag till ändringar av direktivet om tillämpningen av principen om likabehandling av kvinnor och män som är egenföretagare.
Det är mycket viktigt att en kompromiss har nåtts och att en förbättring har gjorts av situationen för egenföretagare, som uppgår till omkring 10 procent av alla aktiva på arbetsmarknaden. Bland de ändringsförslag som har införts är det viktigaste möjligheten för egenföretagare och deras makar eller livspartner att få sociala förmåner, däribland och viktigast möjligheten att betala bidrag till sin egen ålderspension och även att få betald mammaledighet i likhet med den som ges till kvinnor som är anställda av en arbetsgivare. Dessa rättigheter ska tillhandahållas genom lagstiftning på EU-nivå.
Dessa åtgärder kommer inte bara att bidra till att förbättra kvinnornas situation. Genom dem kommer också de betydande orättvisor som finns mellan egenföretagare och personer som är anställda av en arbetsgivare att minska. Miljontals människor som arbetar i familjeföretag kommer äntligen att få möjlighet att dra nytta av ett frivilligt socialt skydd som bygger på tillhörighet till ett socialförsäkringssystem, utan vilket de hade befunnit sig i en sämre situation. Detta är ett viktigt framsteg, än mer eftersom det under många år har varit omöjligt att uppnå den kompromiss som man enades om i år.
Jag uppmuntrar alla ledamöter att stödja detta betänkande. Jag vill nu sluta med att uppriktigt tacka Astrid Lulling, eftersom många kvinnor som är egenföretagare tack vare detta betänkande kommer att finna livet lättare.
Marc Tarabella
(FR) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Med detta utmärkta betänkande av Astrid Lulling försöker Europaparlamentet ytterligare minska skillnaderna i behandlingen mellan män och kvinnor i arbetslivet och jag välkomnar denna ändring. Det är ytterligare ett steg på en fortfarande mycket lång väg.
Jag anser att det är viktigt att betona betydelsen av socialt skydd för medhjälpande makar eller erkända livspartner till egenföretagare. Vi får inte glömma att medhjälpande makar i många EU-länder inte har någon egen ställning, att deras arbete inte erkänns och att de inte omfattas av någon socialförsäkring för egenföretagare. Vi har hunnit till år 2010 och kvinnor i vissa medlemsstater saknar fortfarande erkännande av sina rättigheter och är helt beroende av sin makes försäkring.
I dessa tider av ekonomisk kris kan vi inte tillåta att dessa medhjälpande makar är beroende av ett system som skulle kunna göra att de hamnar i fattigdom från ena dagen till den andra, till exempel i händelse av skilsmässa. Därför kan vi inte gå med på möjligheten att medlemsstaterna behåller nationella bestämmelser som innebär en begränsning av tillgången till speciella system för socialt skydd eller till en viss nivå av finansiering. Medhjälpande makar måste omfattas av pensioner, familjebidrag, sjukvård, förmån vid arbetsoförmåga och förmåner vid graviditet och moderskap.
Till sist är det i detta skede av förhandlingarna medlemsstaterna som kommer att besluta om detta sociala skydd ska genomföras på obligatorisk eller frivillig grund. Därför uppmanar jag på det bestämdaste alla medlemsstater att göra sitt yttersta för att se till att detta skydd blir obligatoriskt. Vi måste alla bekämpa avsaknaden av anställningstrygghet och underlåtelsen att erkänna rättigheter, framför allt i tider av ekonomisk kris.
Zuzana Roithová
(CS) Även jag vill tacka föredraganden Astrid Lulling för det arbete hon har utfört. I likhet med andra ledamöter delar jag hennes åsikt att det ökade skyddet vid graviditet och moderskap för kvinnor som är egenföretagare och förbättringarna för makar till egenföretagare genom detta direktiv inte bör begränsas till endast personer som arbetar inom jordbruket, utan att det naturligtvis också måste gälla andra områden, inklusive de fria yrkena. Medhjälpande makar har inte överallt sin egen rättsliga status och därför erkänns inte alltid deras arbete och de har inga oberoende socialförsäkringar. Det är absolut nödvändigt att erkänna deras yrkesmässiga status och att fastställa deras rättigheter. Det gläder mig att rådet har beaktat parlamentets yttrande från första behandlingen om att förmåner vid graviditet och moderskap bör göra det möjligt att ta en paus på minst tre månader, den minimitid som är nödvändig för ett normalt graviditetsförlopp och för moderns fysiska återhämtning efter en normal födelse, trots att det för barnets sunda utveckling är bäst att ha minst två års individuell vård i hemmet. Jag beklagar att rådet inte betraktar dessa tre månader som den absoluta miniminorm som ska tillhandahållas automatiskt genom medlemsstaternas socialsystem och att endast ytterligare utbetalningar skulle kunna tillhandahållas på frivillig grund.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Fru talman! Även jag vill stödja och välkomna den nuvarande kompromissen eftersom man där tar upp frågan om det demokratiska underskott som framför allt kvinnor i åratal har varit utsatta för när de hjälper sina män som är egenföretagare inom handeln, i hantverksföretag, i små och medelstora företag och inom de fria yrkena utan att få något erkännande för sitt arbete under årens lopp.
Egenföretagare och deras partner, av vilka de flesta är kvinnor, har rättigheter. De är inte osynliga arbetstagare. De har rätt till socialförsäkring, sjukvård, pension, mammaledighet, föräldraledighet och pappaledighet. Kvinnor har i åratal offrat sig för sina män, för deras yrkesmässiga utveckling, för sina barn och sin familj genom att tillhandahålla billigt obetalt arbete. Efter en skilsmässa eller efter sina mäns död lämnas de ofta utan försäkring, utan förmåner eller ersättning.
Genom den nuvarande kompromissen tar man itu med de befintliga orättvisorna. Emellertid står det helt klart att det krävs ytterligare stöd till kvinnorna för att främja jämställdheten för kvinnligt företagande, framför allt i en tid av ekonomisk kris och när EU utformar sin politik för morgondagen, för EU 2020.
Franz Obermayr
(DE) Fru talman! Tack för att ni låter mig tala om denna fråga. Omkring 30 procent av alla egenföretagare i EU är kvinnor. De är framför allt högt representerade i små och medelstora företag, framför allt inom tjänstesektorn, och därför lämnar de ett betydande ekonomiskt bidrag till vårt samhälle.
Dessa kvinnor bör få samma möjligheter som sina manliga kolleger utan att tvingas utnyttja kvoter och liknande. Kvinnor som är företagare måste ofta brottas med problemet att det skulle kunna innebära en risk för deras uppehälle att bli mor. Med hänsyn till den alltmer växande åldrande befolkningen är det nu viktigare än någonsin att garantera en effektiv trygghet vid graviditet och moderskap och att ge företräde för familjerna.
Familjeföretag där kvinnorna hjälper till i företaget spelar också en viktig roll - vare sig det sker i de fria yrkena, i hantverksföretag, inom detaljhandeln eller framför allt inom jordbruket. Inom alla dessa områden är det nödvändigt att garantera lämpligt socialt och rättsligt stöd.
Likväl bör medlemsstaterna alltid behålla sin behörighet när det gäller sociallagstiftningen och denna bör aldrig överföras till EU. Det gäller att använda kompromisser och alternativ för att ta hänsyn till olika socialpolitiska traditioner, till exempel när det gäller om försäkring för medhjälpande makar ska göras obligatorisk eller frivillig.
Angelika Werthmann
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill också gratulera Astrid Lulling. Jag välkomnar att man genom detta betänkande tar ytterligare ett steg mot att förverkliga principen om likabehandling av män och kvinnor, även inom området för egenföretag. En viktig hörnsten - och det med rätta - är att detta inte bara omfattar makar utan också livspartner. Äntligen får medhjälpande partner åtnjuta samma nivå av socialt skydd och det gäller också skyddet under graviditet och moderskap.
Paul Rübig
(DE) Fru talman! Även jag vill gärna gratulera Astrid Lulling. Genom betänkandet får framför allt kvinnor helt nya möjligheter inom området för egenföretagande i små och medelstora företag. Under en kris som denna bör vi tänka på att egenföretagande lämpar sig för framtiden, att nya arbetstillfällen kan skapas här och att det också gör det möjligt för oss att utveckla helt nya sektorer. Vi har till exempel inrättat en Girls' Day för att uppmuntra unga kvinnor att ägna sig åt tekniska yrken, eftersom helt nya möjligheter uppkommer inom dessa tekniska yrken, och i vårt nuvarande samhälle är människor inte riktigt medvetna om alla de yrken som är tillgängliga för kvinnor. Slutligen är det också kvinnor som otaliga gånger garanterar stabiliteten inom finansområdet. Jag anser att det i kristider är särskilt viktigt att se till att det egna kapitalet och riskkapital i företag kan utnyttjas även av kvinnor.
Günther Oettinger
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! I dag har vi gjort framsteg i kampen mot fattigdomen och för främjandet av kvinnors egenföretagande. Detta är inte slutet på processen, men det är ett mycket stort framsteg. Under förutsättning att rådet stöder betänkandet kommer kvinnor som är egenföretagare för första gången att ha rätt till mammaledighet. Medlemsstaterna kommer också att ha en tydlig skyldighet att på begäran bevilja socialt skydd till medhjälpande makar.
Jag vill tacka utskottet för kvinnors rätigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män och hela parlamentet för allt arbete som har utförts för att nå denna framgång.
Till sist vill jag säga ett par ord till Astrid Lulling, som i många år personligen har kämpat för denna fråga. Denna kamp har nu vunnits och jag är djupt tacksam för hennes engagemang, som har lett till denna enastående prestation.
Astrid Lulling
Fru talman! Jag vill först tacka Günther Oettinger för att han har företrätt sin kollega Viviane Reding på en sådan utmärkt engelska.
(FR) Mina damer och herrar! Jag är nöjd. Jag är tacksam mot alla ledamöter som begärde ordet eftersom de stöder den ståndpunkt som intas av den överväldigande majoriteten i utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män, vilket kommer att göra det möjligt att denna text blir antagen i morgon.
Jag vill lugna Raül Romeva i Rueda. Denna text är inte fullkomlig. Den når fortfarande inte riktigt upp till mina krav. Vi har ännu inte vunnit kriget, men vi har vunnit ett viktigt slag. Detta är ett steg i rätt riktning.
Jag vill också säga till Raül Romeva i Rueda och Ilda Figueiredo att de inte ska oroa sig för skyddet vid graviditet och moderskap. Deras önskemål tillgodoses genom skäl 17a. Läs det! Jag har inte tid att läsa upp det. Det finns bara ett ändringsförslag. Om vi skulle rösta om det vore det inte möjligt att anta direktivet under det spanska ordförandeskapet och vi skulle riskera att förlora månader, om inte år, och till ingen nytta. Jag vill lugna författarna, eftersom vad de föreslår i sitt ändringsförslag har föreslagits, i andra ordalag, i ändringsförslag 4, som antogs vid första behandlingen och togs med i sin helhet av rådet. Jag anser därför att dessa ledamöter med gott samvete kan rösta för de andra ändringsförslagen.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum tisdagen den 18 maj 2010.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Robert Dušek  
skriftlig. - (CS) Syftet med direktivet om likabehandling för män och kvinnor som är egenföretagare är att förena den tillämpliga EU-lagstiftningen och att ersätta ett antal direktiv där denna politik behandlas på ett splittrat sätt. De sociala villkoren för egenföretagare och anställda varierar stort i medlemsstaterna och socialförsäkringsskyddet i händelse av långvarig eller permanent utslagning från arbetet är i vissa fall obefintligt. Egenföretagare saknar ofta sjukförsäkring. De arbetar när de är sjuka, eftersom det är fördelaktigare ur ekonomisk synpunkt. Kvinnor återvänder till arbetet efter förlossningen och tar inte ut någon mammaledighet. Medhjälpande makar har ingen egen socialförsäkring. Egenföretagare är viktiga för en fungerande ekonomi och har en oersättlig plats i samhället. Dessa människor försörjer sig själva och sina familjer, betalar skatter till de statliga kassakistorna och betalar social- och sjukförsäkring. Staten behöver inte bidra till deras uppehälle. Deras roll är särskilt oersättlig i regioner där det av olika anledningar råder brist på arbetstillfällen hos så kallade ”stora” arbetsgivare och även inom jordbruket. Det är därför nödvändigt att förena miniminormer som kommer att bidra till att garantera samma status för egenföretagare som för arbetstagare och jämställdhet mellan män och kvinnor som är egenföretagare. Syftet bör vara ökat skydd under graviditet och moderskap, erkännande av ledighet för vård av familjemedlemmar och erkännande av bidraget från en medhjälpande maka.
Zita Gurmai  
skriftlig. - (EN) Det förslag vi diskuterar denna vecka är inte tekniskt. Det är en fråga om rättvisa och sunt förnuft - i dubbel bemärkelse. Det är inte bara moraliskt utan också ekonomiskt tydligt att vi måste bevilja socialt skydd och bidrag under graviditet och moderskap till gravida kvinnor som är egenföretagare och gravida makor eller livspartner till män som är egenföretagare. Vi kan inte diskriminera dessa kvinnor eller partner till de män som väljer att ägna sig åt denna form av arbete, framför allt eftersom vi alla håller med om att vi verkligen måste uppmuntra fler kvinnor att ägna sig åt företagande. Medan vi försöker hitta en väg ut ur krisen uppmuntrar vi skapandet av arbetstillfällen, däribland de som skapas av oberoende arbetstagare. Därför måste vi se till att det finns incitament för kvinnor att starta sådana arbetsmöjligheter. För det andra kan vi inte diskriminera de nyfödda barnen i dessa familjer. Det är oacceptabelt när ett barn har rätt att ha sin mor eller far i närheten (utan att äventyra familjens uppehälle) under de första veckorna i sitt liv, på grund av att föräldern är anställd i klassisk mening, medan det andra barnet inte har denna rättighet därför att föräldern är egenföretagare.
