Rengimasis neoficialiam valstybių ir vyriausybių vadovų aukščiausio lygio susitikimui (Lisabona, 2007 m. spalio 18-19 d.) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai rengiantis neoficialiam valstybių ir vyriausybių vadovų aukščiausio lygio susitikimui Lisabonoje, 2007 m. spalio 18-19 d.
Manuel Lobo Antunes
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - (PT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pone pirmininke, kaip suprantate, prieš man pereinant konkrečiai prie man skirto klausimo pagal šios dienos darbotvarkę, norėčiau Portugalijos vyriausybės ir Tarybai pirmininkaujančios Portugalijos vardu padėkoti už tokį šiltą ir draugišką, mano nuomone, tokį pelnytą, sutikimą, kurį parodėte taip netikėtai liūdnai praradus mano kraštietį ir šio Parlamento narį dr. Fausto Correią.
Ši žinia Portugaliją sukrėtė, nes tai žinia apie tikrai gero asmens, kuris mums visiems buvo kovos už žmogaus orumą ir mūsų pripažįstamas vertybes (įstatymų viršenybės ir žmogaus teisių pagarbos vertybes) pavyzdys, netektį.
Be abejo, tai didžiulnetektis; turėtume paprasčiausiai pagal galimybes sekti jo pavyzdžiu, ir aš iš tiesų esu dėkingas už šio Parlamento jam parodytą atminimo pagerbimą prie kurio, be abejonės, prisijungia ir Portugalijos vyriausybė.
(Plojimai)
Margot Wallström
Komisijos Pirmininko pavaduotoja. - Pone pirmininke, praėjusiais metais Parlamente kalbėjau apie tai, kaip Komisija įsivaizduoja pažangos šiandieninėje Europos Sąjungoje variklį, ir mes trumpai aptarėme vadinamąjį lygiagrečiai vykdomą metodą, t. y. aktyvios politikos darbotvarkę ir ambicingą požiūrį į sutartį; šie abu tikslai vienas kitą papildo. Diskusijose rasta nemažai sąlyčio taškų, mano manymu, dėl trijų priežasčių.
Visų pirma tai rodo tam tikrą Europos Sąjungos brandą, nes Europa šiandien daro įtaką daugeliui mūsų gyvenimo sričių ir su tuo yra susiję tam tikri lūkesčiai. Iš tiesų būtų klaidinga grįžti prie mažiausio bendro vardiklio Europos lygmeniu. Antra, manau, kad reikia mėginti atrasti naujus būdus Europai bendrauti su savo gyventojais, suprantant, kaip Europa susijusi su jų socialiniais poreikiais, ekonominiais siekiais ir pagrindinėmis vertybėmis. Galiausiai šis naujas požiūris buvo pagrįstas ne tik politiniu instinktu, bet ir Komisijos pradėtu darbu pagal Planą D (demokratija, dialogas ir diskusijos), kuriame dalyvavo ir daugelis Parlamento narių.
Ateinančią savaitę vyksianti neoficiali Europos Vadovų Taryba - praktinis lygiagrečiai vykdomo metodo įgyvendinimas. Tikimės, kad valstybių ir vyriausybių vadovai sėkmingai pabaigs Tarpvyriausybinę konferenciją (TVK) ir susitars dėl naujos sutarties. Tačiau pirmininkaujančioji valstybtaip pat nurodketinanti toliau tęsti diskusijas ir ieškoti būdų, kaip Europai reaguoti į globalizacijos iššūkius.
Taigi pradėkime nuo Reformų sutarties: šiuo metu tekstas jau yra parengtas ir tai didžiulis žingsnis pirmyn. Noriu išreikšti padėką pirmininkavusiosioms Portugalijai ir Vokietijai, nes šių šalių vyriausybės dirbo ramiai ir stabiliai bei paroddidelį pasiryžimą.
Kaip ir mano kolegos iš pirmininkaujančiosios valstybės, noriu padėkoti ir Parlamentui už jo teigiamą vaidmenį baigiamuoju etapu. Mums puikiai sekėsi dirbti kartu ir E. Broku, Baronu Crespo ir A. Duffu ir jiems ačiū, kad Sutartis yra geresnteisių ir pilietybės srityje. Taip pat oficialiai paskelbdami ketiname įtvirtinti Sutartyje Pagrindinių teisių chartiją.
Prisiminkime, kiek iš mūsų sakė, kad 27 valstybes nares turinti ES nebepajėgs susitarti dėl sutarties teksto. Netrukus parodysime, kad šis įsitikinimas klaidingas. Visi esame pasirengę pasiekti šio susitarimo, vadinasi, Europoje netrūks idėjų ir ateityje. Jei mums pavyks susitarti ateinančią savaitę, susitarimas laikytis įgaliojimo bus įvykdytas. Beliko įveikti tik keletą kliūčių. Esu įsitikinusi, kad valstybių ir vyriausybių vadovai supranta, kad abipusių kaltinimų ir ginčų persunkta atmosfera Lisabonoje neprisidės prie ratifikavimo proceso.
Be abejonės, siekėme iš viso išvengti atsisakymų, tačiau su jais teko sutikti pažangos siekiant Reformų sutarties vardan. Mūsų kelias pagrįstas kompromisu ir derybomis.
Taip pat norėčiau padėkoti Parlamentui už greitą ir veiksmingą atsaką į Europos Vadovų Tarybos kvietimą pateikti pasiūlymus dėl jo būsimos sudėties. Tai sudėtinga ir jautri tema jums ir valstybėms narėms, o man būtų labai svarbus Parlamento ir Tarybos susitarimas.
Pabaigoje dėl Sutarties: politinis Europos Vadovų Tarybos susitarimas, be abejo, svarbus žingsnis, tačiau, kaip žinia, tuo niekas nesibaigia. Tikiuosi, kad mums pavyks sėkmingai užbaigti ratifikavimo procesą ir pasinaudoti juo bendravimui palaikyti, savo pozicijai paaiškinti ir pasiklausyti apie Europos Sąjungą. Kiek įmanoma, turėtume siekti koordinavimo, kaip praeitą savaitę naujajame dokumente "Europos komunikacinpartnerystė" pasiūlKomisija.
Mums taip pat reikalinga prieinama ir suprantama sutartis ir būtina, kad jos konsoliduotas tekstas taptų prieinamas iš karto TVK pasibaigus. Kalbant apie ratifikavimo procedūrą ir laukiant Europos Parlamento rinkimų 2009 m. bus nemažiau svarbu Europos Sąjungos gyventojams pristatyti savo politinę darbotvarkę, o ateinančią savaitę pirmininkaujančioji valstybpadės surengti diskusijas apie Europą ir globalizaciją. Reikalai vyksta tikrai palankiu metu: kasmet darosi vis aiškiau, kad globalizacija labai rūpi šiai Europos Sąjungos gyventojų kartai. Ji vienaip ar kitaip susijusi su mumis visais: mūsų perkamomis prekėmis ir paslaugomis, žiūrima televizija, naudojama energija ir mūsų darbu. Europos Sąjunga jau kuris laikas sėkmingai kuria politiką, kurioje pripažįstamas esminis ekonominės sėkmės ir socialinio saugumo ryšys. Tačiau globalizacija anaiptol nėra statinis reiškinys; tai labai aiškiai pasirodšių metų vasarą įvykęs finansinių rinkų sukrėtimas. Būtina nuolat prisitaikyti prie besikeičiančių aplinkybių.
Praėjusią savaitę, kaip minėjo Lobo Antunes, Komisija priėmdokumentą šių diskusijų tema, kuriame taip pat pasirengiama vėlesniems pasiūlymams dėl Lisabonos strategijos augimui ir darbo vietoms peržiūrėti. Dokumente teigiama, kad Europa privalo pasirengti globalizacijai tam, kad mūsų šalių ekonomika, institucijos ir piliečiai susidorotų su spaudimu ir pasinaudotų galimybėmis gyventi geriau, išvaduotų žmones iš skurdo, atrastų naujas rinkas mūsų produktams, glaudžiau bendradarbiautų ir labiau dalytųsi savo vertybėmis. Čia taip pat labai aiškiai teigiama, kad globalizacija nėra neįveikiama gamtos jėga, kai ES tenka tik pasyvios stebėtojos vaidmuo. Iš tiesų galime daryti įtaką globalizacijai, netgi tai daryti pagal savo norus. Tai ir yra mūs užduotis: pasitikėti savo vertybėmis, savo vizija ir turimomis priemonėmis siekiant sėkmingos Europos globalizacijos amžiuje.
Taip pat atmetamas protekcionizmas. Taip, privalu ginti savo piliečius, tačiau sakome "ne" protekcionizmui, nes tai juos tik nuskurdintų. Tai ir ženklas mūsų partneriams, nes parodome, kad turime tvirtą nuomonę ir ketiname ginti Europos Sąjungos interesus. Tai reiškia ir vienodas žaidimo sąlygas; tai reiškia, kad atvirumas taikomas abiem pusėms. Tai - aiškus signalas, kad neketiname atsisakyti savo aukštų standartų sveikatos apsaugos, saugumo, aplinkos apsaugos ir vartotojų reikalų srityse.
Dokumente taip pat vienareikšmiškai kalbama apie mūsų vertybes. Galime gyventi klestinčioje visuomenėje ir globalizacijos amžiuje, tačiau norime tai daryti savaip. Mūsų plėtra turi būti tvari. Esame nusistatę ambicingus tikslus sumažinti išskiriamų šiltnamio dujų kiekį ir naudoti atsinaujinančius energijos šaltinius ir ketiname juos įgyvendinti. Susitikimas kaip tik bus proga dar kartą išreikšti pirmaujantį Europos vaidmenį rengiantis susitikimui Balio mieste.
Ketiname pasinaudoti savo socialiniais modeliais ir globalizacijos naudą paskirstyti visiems mūsų visuomenės nariams. Būtent jie yra svarbiausias mūsų turtas. Mūsų socialiniai modeliai leis piliečiams prisitaikyti ir pasirengti artėjančiam greitam pokyčiui. Trišalis aukščiausio lygio susitikimas socialiniais klausimais kaip tik prieš neoficialią Europos Vadovų Tarybą bus puiki galimybjam pasirengti.
Šiandien jau aišku, kad Europos Sąjunga suteikia savo gyventojams galimybę maksimaliai pasinaudoti globalizacijos teikiamomis galimybėmis ir veikti žemyno lygmeniu viršijant valstybių galimybes. Jei norime įgyvendinti šį Europos siekį, galime pasinaudoti Lisabonos strategijoje augimui ir darbo vietoms įtvirtinta priemone. Iš visos ekonominės analizės matyti, kad artėjama prie Lisabonos strategijoje numatytų tikslų. Dokumente kalbama apie daugybę politikos sričių, kurioms būtina skirti dar daugiau dėmesio per ateinantį trejų metų laikotarpį iki 2010 m.: švietimui ir lankstumui ir užimtumo saugumui, skiriant daugiau dėmesio aktyvioms įtraukimo strategijoms ir tinkamai socialinei apsaugai; penktajai laisvei, skirtai idėjoms ir tyrinėtojams; inovacijoms ekologijos srityje; dokumentui dėl smulkiojo verslo Europos Sąjungoje, siekiant padėti milijonams mažųjų įmonių visoje Europoje plėstis ir sukurti daugiau darbo vietų. Be abejo, siekti šių tikslų nėra lengva, bet įmanoma. Žinau, kad šis Parlamentas ketina ir toliau betarpiškai dalyvauti šiame procese, siekiant Lisabonos strategijos tikslų ES ir nacionaliniu lygmeniu. Jūsų pateikta nuomondėl išvardytų klausimų yra išties vertinga, rengiant dokumentų paketą, kurį ketiname priimti gruodžio mėn.
Neoficiali Europos Vadovų Taryba yra svarbus susitikimas svarbiu metu. Pasinaudokime juo kaip proga parodyti Europos Sąjungos gyventojams, kad Europos Sąjunga žvelgia į priekį, kuria savo strategijas pagal ateities iššūkius ir renkasi tinkamas priemones.
(Plojimai)
Elmar Brok  
pranešėjas. - (DE) Pone pirmininke, einantis Tarybos pirmininko pareigas, pone pirmininko pavaduotojau, kolegos Parlamento nariai, matome tinkamo dviejų Tarybai pirmininkaujančių valstybių bendradarbiavimo pavyzdį: Tarybai pirmininkaujančios Vokietijos, parengusios, kaip dabar pasirodė, ypač stabilų, toli siekiantį ir radikalų mandatą, kurį įgyvendino Tarybai pirmininkaujanti Portugalija. Tai, kad baigus darbą teisės ekspertams, subjektai yra aiškūs ir apibrėžiami, o ši sėkmmūsų neapleis ateinantį pirmadienį per Užsienio reikalų ministrų susitikimą, rodo, kad iš tiesų galime tikėtis, jog jau kitą ketvirtadienį turėsime Reformų sutartį.
Šį mandatą nusprendparemti trys atstovai. Ne tik dėl to, kad jis prisidės prie mūsų vilčių išsipildymo, bet ir todėl, kad tai geriausias sprendimas dabartinėje padėtyje, siekiant didesnės demokratijos ir didesnių pajėgumų veikti. Dėl išsiplėtusios Sąjungos pajėgumų veikti ir didesnių pajėgumų veikti, susidūrus su naujais šiuolaikinio pasaulio iššūkiais (pradedant energetiniu saugumu, terorizmu ir užsienio ir saugumo politika apskritai, globalizacija, organizuotu nusikalstamumu ir baigiant klimato kaita ir kitais klausimais).
Ši sėkmsusijusi su didesnėmis sprendimų priėmimo galimybėmis Taryboje, naujais įgaliojimais energetikos saugumo sektoriuje ir teisinės ir vidaus politikos srityse, apie kurias mano kolegos kalbės vėliau - tai trečiojo ramsčio sprendimai. Šiuo atveju Europos Parlamentas (tai jau antras laimėjimas) tampa bendro sprendimo priėmimo dalyviu šiais klausimais, kad ateityje pagal sutartį Europos Parlamentas turėtų lygius įgaliojimus priimant sprendimus pagal bendrą procedūrą 95 proc. teisės aktų atvejais (net ir žemės ūkio politikos ir biudžeto apskritai srityse). Dažnai pamirštama, kad visa tai yra šio paketo dalis. Tai reiškia, kad iki šiol Europos Sąjungoje pasireiškęs demokratijos deficitas iš esmės pašalintas. Tai reikšmingas žingsnis į priekį!
Kitos šalys, susiduriančios su sunkumais, turėjo galimybių priderinti neatitikimus pagal mandatą ir derybų metu dėl atsisakymo nuostatų su aiškiais galutiniais terminais, todėl visa plėtra apskritai nebus apribota, tačiau iš bendrosios teisės ir pan. kylančios galimybės išliks. Todėl jos raudonosios ribos užtikrinamos, o tai turėtų palengvinti ratifikavimo procesą ir apsieiti be referendumo, jei teisingai supratau atitinkamus derybų metu duotus įsipareigojimus ar pareiškimus.
Kadangi ES Pagrindinių teisių chartija tampa teisiškai privaloma, Sąjunga tampa vertybių bendrija, net ir su visiems prieinama atsisakymo nuostata. Tačiau tai netaikoma Europos sprendimams, nes Europos teisės aktai priimami kolektyviniu būdu. Klausimas susijęs tik su jų taikymu atskirose valstybėse narėse kalbant apie teismų ir piliečių teises, o mums reikia įsitikinti, kad dirbame tinkama linkme, įtraukus ES pagrindinių teisių chartiją ir nustatant teisinį subjektiškumą.
Tačiau Europos Sąjungai reikia panagrinėti dar keletą klausimų. 1 klausimas: mano manymu, mandato 24 straipsnį (duomenų apsauga išoriniuose santykiuose) būtina parengti iš naujo arba deklaracijoje būtina nurodyti, kad bendrieji duomenų apsaugos klausimai, pvz., keleivių duomenų įrašai, nesikeičia. Šį aspektą būtina papildomai paaiškinti. Duomenų apsauga - piliečių duomenys neturėtų būti perduodami neatlikus teisminio patikrinimo ir neįtraukus Parlamento. Mano manymu, tai turi esminės reikšmės.
(Plojimai)
Antrasis klausimas susijęs su laikinojo pobūdžio susitarimais. Norėčiau paprašyti Tarybos ir Komisijos šią poziciją paremti, nes tai yra naudinga ir pačiai Komisijai. Sutarčiai įsigaliojus 2009 m. sausio 1 d., negalime leisti Tarybai supaprastinta tvarka paskirti Užsienio reikalų ministro (jo vadinti taip jau nebegalime), taigi - Aukštojo atstovo. Norėtume, kad visi šie klausimai būtų išspręsti vienu paketu 2009 m., atsižvelgiant į Europos Parlamento teises. Aukštasis atstovas taip pat yra Komisijos Pirmininko pavaduotojas ir jam turėtų būti taikomos atitinkamos nuostatos. Tai būtų naudinga ir Komisijai: būsimam Komisijos Pirmininkui būtina suteikti balsą renkant Aukštąjį atstovą, kuris tuo pat metu yra pirmininko pavaduotojas. Dėl šios priežasties Aukštasis atstovas pareigas gali pradėti eiti tik Europos Parlamentui išrinkus Komisijos Pirmininką. Privalome laikytis šios palaipsninės tvarkos, jei norime išvengti demokratinių teisių pažeidimų ir siekiant išvengti netolygaus galių paskirstymo. Turime pridėti keletą papildomų baigiamųjų momentų per artimiausių keletą dienų.
(Plojimai)
Pirmininkas
Nuoširdžiai jums dėkoju, Elmarai Brokai. Būtų keista, jei būtumėte išnaudoję net devynias minutes.
Toliau kalbės Enrique Barón Crespo, atstovas Tarpvyriausybinėje konferencijoje.
Enrique Barón Crespo  
pranešėjas. - (ES) Pone pirmininke, einantis Tarybos Pirmininko pareigas, Komisijos Pirmininko pavaduotoja, ponios ir ponai, Europos Parlamento atstovai kalba daugybe kalbų, priklausome skirtingoms grupėms, tačiau mus vienija tas pats troškimas - žengti su Europos Sąjunga į priekį, užbaigiant Lisabonos sutartį, kurioje nustatomas bendra teisės aktų priėmimo procedūra, išskirtinis Sąjungos subjektiškumas, pažanga vienodinant Bendrijos lygiu vidaus, teisingumo ir užsienio politiką, ir nacionalinių parlamentų dalyvavimas.
Norime daugiau demokratijos ir didesnio efektyvumo. Apgailestaujame dėl skaidrumo stokos, tačiau tai - Tarpvyriausybinės konferencijos metodų dalis. Turiu pasakyti, kad teisininkai, pirmiausia iš Parlamento, padėjo mums teigiamai paaiškinti hieroglifus.
Norėčiau paprašyti einančio Tarybos Pirmininko pareigas patvirtinti Parlamentui, mano manymu, labai aiškų įsipareigojimą. Piliečiai, su kuriais labai neteisingai pasielgta Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo, grįžo prie sutarties dėl Europos Sąjungos su redakcija po Mastrichto sutarties. Mums, atstovaujantiems piliečiams, tai labai svarbu.
Turiu pripažinti, kad neįprastai aiškiu politiniu veiksmu pats einantis Tarybos Pirmininko pareigas nurodė, kad tai neįmanoma, tačiau tai vis dėlto pasiekta: tai pirmasis svarbus pasiekimas.
Antrasis - Pagrindinių teisių chartija, Europos gyventojų tapatybės simbolis. Tai ne deklaracija Nr. 11; tai ir ne protokolas: kitą mėnesį oficialiai balsuosime būtent dėl Chartijos, kartu su trijų Bendrijos institucijų pirmininkais, o vėliau seks ratifikavimo procesas. Chartija bus teisiškai privaloma; sakau tai, nes esu įsitikinęs, kad svarbu tai įrašyti į protokolą šiandien, nes manau, kad šios sąlygos yra absoliučiai būtinos Europos Parlamentui, sąlygos sine qua non šiai sutarčiai paremti.
Yra ir kitų elementų, kuriuose galima pažanga. Mano kolega Elmar Brok paminėjo iš tiesų labai subtilų duomenų apsaugos klausimą.
Yra dar keletas mums labai svarbių elementų. Vienas jų - socialinių partnerių dialogas, su kuriuo labai neteisingai pasielgta Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo, o kitas svarbus klausimas, kuriam, kaip manome, padedame rezoliucija dėl pasitikėjimo problemų - suteikti saugumo deklaracijos pagrindu, pvz., jau priimtu Joaninos kompromisu, tačiau toliau eiti nederėtų. Mūsų manymu, nėra prasmės Sutartyje dėl daugumos ir kvalifikuotos daugumos pagrindu veikiančios Sąjungos nustatyti vienbalsiškumo elementus, nes tai visiškai sugriaustų šį procesą. Viana do Kastelo mieste, kaip Pirmininkas prisimena, atominę bombą turėti prasminga, jei ji nepanaudojama. Ją panaudojus viskas sunaikinama. Manau, tai svarbus įspėjimas.
Pone pirmininke, norėčiau pakalbėti apie šiam Parlamentui svarbų klausimą ir manau, kad šiuo atveju galiu kalbėti Parlamento ir valstybių narių daugumos vardu ir aiškiai - ratifikavusių sutartį dėl Konstitucijos, kurią mes paaukojome vienbalsiškumui pasiekti, vardu; šia proga mums visiems labai svarbu drauge dirbti ir parodyti savitarpio lojalumą ir solidarumą ratifikavimui pasiekti. Priešingu atveju galima labai sudėtinga padėtis. Manau, turime išlikti ištikimi prisiimtam įsipareigojimui. Pone pirmininke, labai jums dėkoju.
Andrew Duff  
pranešėjas. - Pone pirmininke, kaip ir mano kolegos sutinku, kad Lisabonos TVK įmanoma pasiekti susitarimą. Tačiau mus, be abejo, domina šio susitarimo kokybė. Atsižvelgdamas į dabartinį TVK etapą, kai savitarnos Europa stumiasi į priekį daugiausia Didžiosios Britanijos reikalavimų taikyti atsisakymą teisingumo, vidaus reikalų ir pagrindinių laisvių srityse.
Be abejo, Didžiojoje Britanijoje veikiausiai vyksta vidaus diskusijos, kodėl Didžiosios Britanijos piliečiai neturėtų pasinaudoti integracijos privalumais šiose svarbiose srityse, tačiau Didžioji Britanija TVK metu turėtų pateikti išsamesnį paaiškinimą. Ko būtent jie siekia visomis šiomis išimtimis? Ar galime būti tikri, kad pasiekti susitarimai taikant šį pasirinktiną metodą ir bus taikomi praktiškai, o bendra politika laisvės, saugumo ir teisingumo srityse liks bendra ir jai bus skirti reikiami ištekliai ir priemonės. Be abejo, JK ir Lenkijos išlygos dėl Chartijos kelia grėsmę, kad bus pakeistas sprendimas įtvirtinti ją kaip visiems privalomą. Tikiuosi, TVK metu pavyks pakankamai atidžiai išnagrinėti šį klausimą.
Ar pirmininkaujančioji valstybprimygtinai ragintų Didžiąją Britaniją paremti Parlamento pasiūlymą dėl netaikymo ir netaikytų to nelaimingo Chartijos protokolo? Tas pats taikoma ir Joaninos sąlygai: pirmininkaujančioji valstybir Komisija turėtų šiandien po pietų mus patikinti, kad neketina sutikti su nepagrįstais reikalavimais ir Joaninos sąlygos nepriskirs pirminiams teisės šaltiniams. Joaninos susitarimas istoriškai kilęs iš Liuksemburgo susitarimo; Liuksemburgo susitarimas buvo džentelmeniškas susitarimas ir turėtų būti analogiškai priskirtas prie Sutarties kaip Tarybos sprendimas.
Joseph Daul
PPE-DE frakcijos vardu. - (FR) Pone pirmininke, einantis Tarybos Pirmininko pareigas, Komisijos Pirmininko pavaduotoja, ponios ir ponai, norėčiau PPE-DE frakcijos vardu padėkoti M. Wallström ir M. Lobo Antunes už jų kalbas.
Apmąstymo ir diskusijų laikotarpis būsimam ES 27 valstybių narių valdymui nuspręsti artėja prie pabaigos. Ar pasistūmėjime į priekį? Ar esame pasirengę pereiti nuo diskusijų prie veiksmų? Birželio mėn. A. Merkel pademonstravo drąsą, atsakomybę ir politinę valią. Užuot mėtęsi tarp mus skiriančių dalykų, sugebėjome sumažinti tarpusavio skirtumus. Galiausiai atvertas kelias Europos Sąjungai pasirūpinti reikiamomis priemonėmis veikti efektyviau.
Praėjo trys mėnesiai ir pirmininkaujanti Portugalija padėjo mums eiti toliau. Birželio mėn. nustatytas veiksmų planas įgyvendinamas iki galo, o iki Europos Vadovų Tarybos Lisabonoje pirmininkaujanti Portugalija užtikrins sutarimą dėl mūsų sutarčių reformos. Todėl norėčiau pasveikinti pirmininkaujančios Portugalijos apsisprendimą darbo tarpvyriausybinėje konferencijoje metu. Europos Parlamento ir mūsų kolegų Parlamento narių E. Broko, E. Barón Crespo ir A. Duffo, kuriems norėčiau labiausiai padėkoti, IGC įvertinimas labiausiai atitinka lūkesčius, o valstybių ir vyriausybių vadovų nustatytos darbotvarkės apskritai buvo laikomasi.
Ponios ir ponai, nors esame pasirengę dirbti pagal suderintą kompromisą, nepamirškime, kad jis neatsirado savaime. Mano asmenine nuomone, labiau vertėtų pabrėžti paramos sutarties projektui priežastis. Pirmiausia esame įsitikinę, kad tik vieninga, tvirta ir efektyvi Europa pajėgi daryti įtaką pasauliniais klausimais, pasaulio, kuris taip sparčiai kinta, keičiasi, tampa sudėtingas ir nestabilus. Parama sutarties projektui taip pat susijusi su tuo, kad efektyvi ES, turinti 27 valstybes nares, pagal Nicos sutarties taisykles negalima. Be to, susidūrus su Europos gyventojų išreikštu nepasitenkinimu, pareikalavome didesnės demokratijos ir skaidrumo.
Pasisakome už aiškų kompetencijos padalijimą, didesnį mūsų bendrapiliečių dalyvavimą ES kūrimo procese ir už aktyvų nacionalinių Parlamentų vaidmenų ir tvirtą jų indėlį. Sutarties reforma yra teisingas atsakymas į gyventojų lūkesčius. Peržiūrėta sutartis anaiptol nėra savitikslė, tai veikiau tik priemonė. Jos forma, pavadinimas nėra svarbu. Svarbiausia - jos esmir pažanga pirmiausia Europos gyventojams.
Mes, PPE-DE frakcijos nariai, nenorime Europos supervalstybės. Paprasčiausiai norime efektyvumo, demokratijos, skaidrumo ir pagarbos subsidiarumo principui. Reikalaujame efektyvių Europos institucijų, pajėgių priimti sprendimus, o kol atsisakymo nuostatų pasitaiko ganėtinai dažnai, tik nuo mūsų priklauso, ar apribosime jų neigiamą įtaką, kad Europa nebūtų paralyžiuota. Reikia užkirsti kelią bandymams blokuoti ES sprendimų priėmimo procesą. Gyventojų įsitikinimu, Europa turi veikti tose srityse, kur galima jos įtaka: klimato, energetikos, migracijos, inovacijų, terorizmo srityse. Tikiuosi ir linkiu, kad ši sutartis leis mums tai padaryti, mes ketiname ją paremti.
Martin Schulz
PSE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, nuoširdžiai dėkoju Parlamento atstovams tarpvyriausybinėje konferencijoje. Mūsų kolegos Enrique Barón Crespo, Elmar Brok ir Andrew Duff puikiai atstovavo Europos Parlamento interesams. Todėl norėčiau išreikšti nuoširdžią padėką savo frakcijos vardu.
(Plojimai)
Kaip teisingai nurodmūsų kolega, Parlamento narys, J. Daul, kad dabar nuo pirmininkaujančios Portugalijos priklauso, ar pavyks užbaigt reikalingą darbą po nepavykusio bandymo įteisinti Europos Konstituciją, t. y. pateikti perdarytą ir patikslintą sutartį, susitarti dėl pagrindinių reformų imperatyvų tarp 27 ES šalių, išsaugoti vieningos Europos kūrimą teisine ir politine prasme besibaigiančioje Tarpvyriausybinėje konferencijoje, užbaigti reikalus aukščiausio lygio susitikime Lisabonoje ir pereiti prie (suprantama) lemiamo etapo - šios patikslintos Sutarties ratifikavimo 27 valstybėse narėse, laikantis specialių kiekvienos šalies teisinių ir konstitucinių sąlygų.
Todėl konkrečiai norėčiau pabrėžti, kad galime optimistiškai vertinti įvykius Lisabonoje. Atskyrę tai, kas pasiekta aukščiausio lygio susitikime Briuselyje, Tarybai pirmininkaujant Vokietijai (tai - Tarpvyriausybinės konferencijos mandatas), taip pat galime daryti prielaidą, sprendžiant pagal mūsų atstovų ataskaitas, kad tai su keliomis išimtis, yra praktiškai tas pats. Mes, socialdemokratų frakcija, teigiame, kad taip ir turi būti. Mes, socialistai, negalime ir neketiname sutikti su pakeitimais, pateiktais anksčiau nei čia, Briuselyje, susitarta dėl mandato - ir tai reikėtų aiškiai įvardyti. Tačiau darome prielaidą, kad dabartinis projektas atitinka mūsų susitarimą birželio mėn. už ką mes visi išreiškiame padėką A. Merkel.
Bus įdomu stebėti įvykius, išsiuntus šį projektą pakeliui į Lisaboną. Tuomet lieka klausimas, ar šią sutartį ratifikuos 27 valstybės narės, o tuomet viskas priklausys nuo šio Parlamento narių, ir mūsų laukia kova. Mums taip pat teks siekti, kad vieningos Europos kūrimas susilauktų pritarimo visose valstybėse narėse. Norėčiau pakalbėti dėl to, kad tolesnnesėkmdėl peržiūrėtos sutarties, kaip ir nepavykusios Konstitucijos, reikš dabartinės Europos Sąjungos pabaigą. Todėl kviečiu visus, kurie nenori sekti čia esančių anti europiečių pėdomis ir visus, norinčius skatinti Europą ir jos konsolidavimą, kovoti už šią sutartį. Tikiuosi, J. Daulai, kad visi jūsų frakcijos nariai pasielgs taip pat. Nors dėl to šiek tiek abejoju.
Taip pat norėčiau pasakyti jums, ką šiam Parlamentui reikėtų turėti omenyje, jei projektas pasibaigtų nesėkme. Kas bus, jei Europos Sąjungos bandymai užtikrinti patikslinti peržiūrėtą sutartį bus nesėkmingi? Kas laukia Europos Sąjungos? Europos gyventojų manymu, esame stambus, 1,1 mln. gyventojų ir 27 valstybes nares turintis žemynas su didele vidaus rinka. Sudarome 8 proc. pasaulio gyventojų skaičiaus. Indijoje gyvena 1,1 mlrd. gyventojų, Kinijoje - 1,3 mlrd. gyventojų, o abi šios šalys kartu sudaro vieną trečdalį viso pasaulio gyventojų skaičiaus. Jei norime išlikti konkurencingi ilguoju laikotarpiu, jei norime apginti socialinius pasiekimus Europoje, jei norime stabilizuoti ekonominį pagrindą - būtiną socialinio teisingumo sąlygą, tuomet turime sugebėti harmoningai kartu sugyventi pasaulyje. Tačiau savo pozicijos visame pasaulyje galima laikytis tik užsitikrinę tik ekonominiu, socialiniu ir politiniu požiūriu nuoseklią Sąjungą. Šiam tikslui reikalinga Reformų sutartis. Jei ES subyrės į atskiras dalis, jei paklausysime nacionalistų, teigiančių žmonėms, kad galime daugiau pasiekti savarankiškai nei kartu su 27 šalimis, tuomet šio žemyno laukia sunkūs laikai!
Todėl tikiuosi, kad Lisabonoje pasiektą tekstą pavyks ratifikuoti, todėl mums reikės kovoti. Jei norime taikos Europoje, Europos, taikios pasaulio veikėjos ekonominio augimo ir daugiau darbo vietų, teisingesnio gerovės paskirstymo Europoje, būtina stiprinti, ginti ir įgyvendinti šią reformų sutartį. Tie, kas to nesiekia, ir pagrindinį dėmesį skiria renacionalizavimui, turėtų įsiklausyti į šiuos Françoiso Mitterrando Parlamente pasakytus žodžius: "nacionalizmas prieštarauja Europos vienybei, o nacionalizmas ilguoju laikotarpiu visuomet veda prie karo". Tačiau Europos koncepcija išplaukiš karų šiame kontinente žaizdų, todėl reformuota sutartimi pagrįsta Europos vienybyra visų demokratų ir pažangių jėgų šiame žemyne tikslas.
Todėl linkiu sėkmės Tarpvyriausybinei konferencijai ir aukščiausio lygio susitikimui! Tačiau linkiu, dar didesnės sėkmės sutartį ratifikuojant 27 valstybėse narėse.
(Plojimai)
Graham Watson
ALDE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, ministras pirmininkas Sokratas turi jaustis kaip Anglijos karalius Henrikas V prieš Azenkuro mūšį. Priešiškos vyriausybės rengiasi kovai ir turi ketinimų susilpninti ar net vetuoti sutarties reformą. Dabartinis pirmininkas, jūsų ministras pirmininkas, privalo tvirtai laikytis raudonų Europos linijų ir ateinančią savaitę pateikti sutartį bei padėti tvirtos, atsakingos ir veiksmingos Sąjungos pagrindus. Taigi "pirmyn, draugai, pirmyn" į galutinį mūšį kovoje dėl konstitucijos.
Parlamentas - jūsų pėstininkai. Žinome, kad nepavykus susitarti dėl sutarties reformos mūsų laukia Šekspyro tragedija. Kodėl? Nes status quo nepasiteisino, nepasiteisina ir iš tiesų net negali pasiteisinti. Praktiškai Tarybos vienbalsiškumas reiškia, kad svarbiausi teisės aktai arba dedami į stalčių, arba sumažinami iki mažiausio bendro vardiklio. Vis stiprėjančios konkurencijos akivaizdoje ir globaliame pasaulyje, kur iššūkiai, pvz., klimato kaita, migracija ir terorizmas reikalauja radikalių atsakymų, mažiausio bendro vardiklio paprasčiausiai nepakanka.
Galbūt ne Konstitucija, bet dėl visų teisinių subtilybių Reformų sutartis - tai dokumentas, galintis tyliai įgyvendinti revoliuciją Europoje. Juo vystoma demokratija, o bendro sprendimo procedūra ir kvalifikuota dauguma balsuojant sudaro sprendimų priėmimo pagrindą. Joje palankiai pasisakoma už subsidiarumą, aiškų kompetencijų padalijimą, nacionalinių parlamentų ir Europos Sąjungos kaip juridinio asmens vaidmens stiprinimą ir prisidedama prie skaidrumo, nes įprastinės įstatymų leidybos procedūros išplečiamos, į jas įtraukiama laisvė, saugumas ir teisingumas; būtent šioje srityje įstatymai, pažeidžiantys Sąjungos, kurioje teisės yra gerbiamos, dvasią buvo priimami pernelyg ilgai.
Ir jūsų pakeistas Sutarties tekstas nėra tobulas: Europos simbolių praradimas reiškia smūgį federalinės valstybės šalininkams kaip ir Lenkijos vilkinimas sprendimas dėl rinkimų sistemos. Tačiau mums tai iš esmės netrukdo su sąlyga, kad Joaninos kompromisas nėra įtvirtintas Sutartyje visam laikui.
Vienas iš svarbių momentų, be kurio kelias pirmyn neįsivaizduojamas - tai Europos Sąjungos Sutarties 8 straipsnyje įtvirtintas Europos pilietybės apibrėžimas, nes pilietyb- tai simbolis, kuris, skirtingai nei vėliava ar himnas, iš tiesų turi savo gyvenimą ir turi realią įtaką daugiau nei 450 mln. gyventojų.
Taip pat nederėtų nerimauti dėl to, kad užsienio reikalų ministras vadinamas Aukštuoju atstovu; nerimauti verstų tik Aukštasis atstovas - marionetTarybos rankose. Parlamentas ir Komisija privalo susitikti šiandien ir užtikrinti, kad bendra veikla išorės klausimais išliks, o Teisingumo Teismas prižiūrės asmens duomenų naudojimą bendros užsienio ir saugumo politiko srityse.
Galiausiai ir galbūt svarbiausia - negali būti dviejų rūšių piliečių. Tai visiškai nesiderina su Europos integracijos dvasia ir privalome daryti visa, kas įmanoma, kad atsisakytume Didžiosios Britanijos ir Lenkijos siūlomų išimčių bent jau ilguoju laikotarpiu, o galimybtaikyti šią išlygą būtų susieta su TVK sušaukimu.
Privalome saugotis ne tik tuo atveju, kai nuostatos netaikomos. Jei suformuluosime jas netinkamai, šalių vyriausybės galės nusiplauti savo rankas dėl svarbiausių Bendrijos teisės aktų teisingumo ir vidaus reikalų srityse, net po penkerių dialogų ir diskusijų metų. Jei dalis valstybių negali sutikti su protingu kompromisu, turėtume joms pasakyti štai ką: jums vertėtų apsvarstyti taikaus išstojimo iš Sąjungos galimybę ir nebelaikyti jos įkaitu savo interesams, nes pirmenybę reikia atiduoti visos Europos interesams.
(Plojimai)
Todėl primygtinai raginu Tarybą, Komisiją ir savo šalies atstovus Šekspyro žodžiais tariant "tvirtai laikytis ir įveikti visas kliūtis" ginant mūsų bendrą interesą.
(Plojimai)
Konrad Szymański
UEN frakcijos vardu. - (PL) Pone pirmininke, šiandien mūsų laukia paskutinis darbo ties sutarties reforma etapas. Norint sėkmingos Lisabonos aukščiausio lygio susitikimo pabaigos, reikalinga politinvaizduotė. Asmenys, kurie pripažįsta sutarties reformą prioritetu, visų pirma šiandien turėtų savęs paklausti: ar verta užimti griežtesnę poziciją dėl Lenkijos ir Jungtinės Karalystės; ar verta abejoti dėl daugelio metų derybų rezultato?
Anot jos rėmėjų, Pagrindinių teisių chartija galima tik sustiprinti turimas privalomas nuostatas. Tačiau galbūt vertėtų sutikti su asmenimis, nurodančiais iš esmės neapskaičiuojamas pasekmes, kai jos nuostatos naudojamos Europos Teisingumo Teisme. Man kyla panašių abejonių, todėl visiškai suprantu Jungtinės Karalystės ir Lenkijos pareikštas išlygas.
Svarbus Lenkijos patirtų nuostolių atlyginimo elementas, ryšium su sprendimu atsisakyti Nicos sistemos - tai Joaninos priemonir nuolatinLenkijos generalinio advokato Europos Teisingumo Teisme pozicija. Šių susitarimų nesilaikymas šiuo metu mums kelia klausimų dėl ketinimų nuoširdumo. Lenkija, kaip ir bet kuri kita šalis, turi teisę tikėtis geresnių priemonių ES teisės aktų leidybos procesui kontroliuoti. Nesant tinkamos įstatymų leidėjų valios, Europos projektas ateityje galiausiai žlugs. Euroskeptikai ar nesantaikos kurstytojai anaiptol nesvajojo apie įstatymų leidybos proceso kontrolės stoką, kaip teigia nuolat kažko įsiaudrinęs Martin Schulz. Tačiau tai kelia nerimą nuoširdiems europiečiams. Roman Herzog, buvęs Federacinio Konstitucinio Teismo Karlsruhėje pirmininkas ir buvęs Vokietijos prezidentas, neseniai paklausė, ar Vokietija vis dar buvo parlamentinės demokratijos valstybė, atsižvelgiant į tai, kiek teisės aktų priimama už Bundestago ribų.
Monica Frassoni
Verts/ALE frakcijos vardu. - (IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, likus vos kelioms dienoms iki Tarpvyriausybinės konferencijos pabaigos, rengiamės įprastiniam kiaurą parą trunkančioms atkaklioms deryboms (tai jau tapo visiškai įprasta), tad turėtume pasiekti kompromisą, arčiausią mažiausiam bendram vardikliui.
Pažvelgus į įvarius tekstus (kuriuos mums pavyko gauti pusiau slaptais kanalais, nes viešumo čia labai trūksta) matyti, kad jie labai sudėtingi skaityti ir neabejotinai nepatogūs naudoti. Tačiau derybininkai, kaip mums puikiai žinoma, visiškai nesiekia, kad susitarimas būtų patogus skaityti ir nesiekia paaiškinti ar įtraukti savo piliečių jų demokratiniam gyvenimui svarbiu laiku.
Priešingai, dar per pasitarimą pasmerkėme tai, kad argumentas, jog 90 proc. Konstitucinės sutarties teksto buvo įtrauktas į Reformų sutartį, negali nuslėpti iš tiesų nesuprantamo teksto, kuriame gausu pastabų ir išlygų, kuriomis silpninama Europos Sąjunga, pirmiausia užsienio politikos ir teisės aiškumo srityje.
Šios derybos buvo visiškai paliktos vyriausybių nuožiūrai, vyko už piliečių nugarų, pasinaudojant tuo, kad aistrą ir demokratinį dalyvavimą užgožnesiliaujantys lingvistiniai ir biurokratiniai teoriniai ginčai; tai buvo, laimei ar nelaimei, būdinga konvencijos ir referendumo etapui.
Trys mūsų Parlamento nariai dalyvavo tarpvyriausybinės konferencijos darbe ir stebėjo teisininkų darbą, tačiau nepaneigiama, kad jiems nepavyko bent kiek esmingiau pagerinti proceso skaidrumo ir, nors sėkmingai sumažinta padaryta žala, šiems Parlamento nariams nepavyko padaryti konkrečių patobulinimų, nes paprasčiausiai tokios galimybės jie neturėjo.
Todėl atvirai kalbant M. Schulzui, E. Brokui, E. Barónui ir A. Duffui, neįžvelgiu loginio paaiškinimo. Turėtume veikti apgalvotai. Laikyti save bendrai atsakingais už šį tekstą ir, nors aš, be abejonės, sutinku, kad turėtume dėti pastangas užtikrinti, kad valstybės narės šį tekstą ratifikuotų (nors dabar viskas priklauso nuo to, kaip susiklostys galutinis susitarimas), kodėl turėtume verstis per galvą? Anot M. Schulzo, net ir čia tarpusavyje turėtume sakyti, kad teksto nepriėmimas prilygtų tragedijai, nes šis tekstas fantastiškas, nes šis tekstas ... šis tekstas siaubingas! Bet kuriam šį tekstą mėginančiam skaityti asmeniui bus akivaizdu, kad jis visiškai neatitinka piliečių norų.
Atsižvelgiant į tai, akivaizdu, kad tai vis dėlto geriau nei nieko. Atsižvelgiant į tai, akivaizdu, kad tai geriau, ne, Martinai, nusiraminkite, aš nesakau, kad aš noriu jį atmesti, paprasčiausiai sakau, kad turėtume būti atsakingi ir patikimi mūsų piliečių akyse ir ketiname paremti net ir tokį galbūt ne visiškai tinkamą kompromisą. Tačiau negalime meluoti ir teigti, kad tai yra geriausia, ką pavyko pasiekti, nes vyriausybės perėmšį konstitucinį procesą iš mūsų ir dabar turime rezultatą, kuris neabejotinai galėjo būti ir geresnis.
Francis Wurtz
GUE/NGL frakcijos vardu. - (FR) Pone pirmininke, neketinu dar kartą grįžti prie bendrojo mūsų frakcijos naujojo sutarties projekto įvertinimo. Mes jam prieštaraujame ir ne dėl nacionalizmo paskatų, M. Schulzai, kuriam aš nepritariu lygiai kaip ir jūs, bet ir dėl to, kad nebuvo atsižvelgta nį vieną iš svarbiausių kritinių pastabų, kurios buvo būdingos diskusijoms dėl senojo Konstitucinės sutarties projekto (aš nekalbu apie ES simbolius, dėl kurių sunkumų nekilo, bet apie ES politinę jėgą). Man susidaro įspūdis, kad anksčiau ar vėliau už šį atsainų požiūrį teks sumokėti.
Dabar norėčiau apsistoti ties vienu konkrečiu naujojo projekto straipsniu, apie kurį jau kalbėta: Europos Sąjungos sutarties 24 straipsnį. Atrodo, kad Parlamente bendrai sutariama dėl prieštaravimo jam, o tai gera žinia. Tai iš tiesų subtilus klausimas: piliečių apsauga asmens duomenų tvarkymo srityje. Numatoma taikyti įstatymuose įtvirtinta procedūra skirsis pagal tai, ar šie duomenys buvo tvarkomi Europos Sąjungoje, ar siunčiami į trečiąsias šalis. Pirmuoju atveju Parlamentas yra visiškai kompetentingas, tačiau antruoju atveju jis visiškai neturėtų balso teisės.
Tai yra teisiškai siaubinga ir tai rimtas demokratijos paneigimas. Faktiškai tai tiesiogiai susiję su PNR byloje įtvirtintu precedentu, kai Taryba sutiko išsiųsti JAV valdžios institucijoms konfidencialius į Jungtines Amerikos Valstijas vykstančių keleivių duomenis, nepaisant vienareikšmiško Europos Parlamento prieštaravimo. Taryba norėtų ir toliau laikytis tokios padėties ir dabar turėtų tam reikiamų priemonių. Tai yra nepriimtina ir Parlamentas turėtų aiškiai tai pareikšti Europos Vadovų Tarybai.
Pasakysiu tik tiek: šios diskusijos netiesiogiai atskleidžia keletą faktų, į kuriuos mano frakcija nuolat atkreipdavo dėmesį. Pirma - tai nedidelis realus numatomas Pagrindinių teisių chartijos poveikis. Faktiškai, Chartijos 8 straipsnis tiesiogiai skirtas asmens duomenų apsaugai, tačiau ši apsauga tiesiai aiškiai pažeidžiama ir planuojama tai daryti ir ateityje. Kitas dalykas - beveik nesuprantamas kai kurių pagrindinių sutarčių dalių pobūdis, kai tik labai gerai informuotas skaitytojas gali pastebėti šiuos spąstus. Galiausiai paminėtinas sąmoningai nepakankamai aiškus IGC darbas; ši institucija yra kuo labiau nutolusi nuo gyventojų, aiškiai parengto teksto, kuriuo siekiama remti 27 valstybių narių ir pusės milijardo jos gyventojų gyvenimą ir ateitį.
Visa tai patvirtina mūsų demokratijos reikalavimą dviem frontais: siekiant svarbių pliuralistinių diskusijų kiekvieno šalyje dėl sutarčių esmės ir dėl ratifikavimo referendumo būdu.
Jens-Peter Bonde
IND/DEM frakcijos vardu. - (DA) Pone pirmininke, penktadienį, 17.00 val. ES paskelbnaują Sutarties projektą; taip ji pasistengė, kad apie ją nebus rašoma žiniasklaidoje savaitgalį. Jei siekiama slapta atgabenti sutartį, tuo parodomi puikūs santykiai su žiniasklaida, tačiau tai galima vertinti tik kaip klastingą, bjaurų elgesį.
Paskutiniame Strasbūre vykusiame Pirmininkų konferencijos susitikime pirmininkai iškilmingai pasižadėjo, kad visos frakcijos galės susipažinti su visais IGC dokumentais. Kol kas jų nesame gavę. Trys frakcijos turi privilegijuotą galimybę pasinaudoti Tarpvyriausybinės konferencijos medžiaga, o penkios frakcijos yra nušalintos. Tai neabejotinai diskriminuojama ir prieštarauja lygybės principui: vėlgi klastingo, bjauraus elgesio pavyzdys.
Naujojoje sutartyje aptinkame 105 naujus įgaliojimus, kaip ir Konstitucijoje. Veto teisir atstovaujamasis valdymas panaikintas 62 srityse palyginti su 61 - Konstitucijoje. Nauja tai, kad padaryta net 255 puslapių pakeitimų 2 800 sutarties puslapių, todėl tekstas tampa įskaitomas tik visiškoms nuobodoms - vėlgi klastingo, bjauraus elgesio pavyzdys. Naująją ES Konstituciją sudarys apie 3 000 puslapių, o atmestoje Konstitucijoje jų buvo vos 560. Štai koks yra N. Sarkozy vadinamos mini sutarties rezultatas. Tik pagalvokite apie kreipimąsi į žmones su praktinės mini sutarties klausimu ir pateikite atmestą Konstituciją pakartotinai, bet šį kartą be referendumo - vėlgi klastingas, bjaurus elgesys.
Bet kokius teisės aktus, kuriuos galime priimti pagal šią Konstituciją, galima priimti ir pagal naująją sutartį. Abu tekstai yra visiškai vienodi teisinių įsipareigojimų srityje; skiriasi tik pavadinimas ir žaidimas referendumais - vėlgi klastingas, bjaurus elgesys.
Kas per kaprizai! Pristatykite savo planus ir pateikite juos spręsti referendume. Pasirašykite peticiją dėl referendumų interneto svetainėje adresu at www.x09.eu.
Frank Vanhecke
ITS frakcijos vardu. - (NL) Pone pirmininke, be anksčiau kalbėjusiojo išlygų dėl panašumo su naująja sutartimi, kuria priimama Konstitucija Europai, kurią mums bandoma prievarta sumaitinti visiškai nedemokratiniu būdu, Europai pirmininkaujanti valstybakivaizdžiai pasirinko tam tikrą pagrindinį tikslą - pasiekti perversmo bendros Europos migracijos politikos srityje. Galiausiai pasakytina tik tiek, kad ši Europos lygio politika, kai sprendimai priimami visiškai abejingomis sąlygomis, ypač įtartino Komisijos ir Tarybos sprendimų priėmimo metu, kurį jau, deja, pažįstame, būtų visiškai nedemokratiška.
Migracijos problema asmeniškai veikia mūsų piliečius ir jų privačią erdvę. Be to, mano nuomone, sprendimo priėmimo šioje srityje perkėlimas į Europos lygį, kurio niekas negalėtų matyti, yra ne tik nedemokratiškas, bet paprasčiausiai pavojingas.
Portugalijos pasiūlymas nukreipti nelegalią migraciją pasitelkiant legalią migraciją yra pernelyg absurdiškas net apie jį kalbėti. Su neteisėta migracija būtina kovoti pasitelkiant politiką akis už akį, tvirtą sekimo ir pašalinimo politiką, užtikrinus nepralaidžią išorinių sienų kontrolę ir Europos sulaikymo ir priėmimo centrus kilmės šalyse ar bent žemyne.
Apie tai, kas įvardyta kaip absoliuti legalios migracijos būtinybė, norėčiau pasakyti, kad Europoje jau dabar yra apie 20-25 mln. bedarbių, iš kurių daug milijonų nelegalių migrantų su visomis iš to išplaukiančiomis pasekmėmis. Nauja legalios migracijos banga ir su tuo susijęs šeimų susijungimas reikštų tik geometrinės progresijos padidėjimą šių sunkių integracijos ir asimiliavimo problemų srityje.
Jei tai iš tiesų susiję tik su kvalifikuotais darbuotojais (su kuo drįsčiau ginčytis), tuomet organizuojame smegenų nutekėjimą iš neturtingų šalių, o tai visiškai skandalinga; o gal tuo tiesiog siekiama, kad šios šalys išliktų neturtingos ar neišsivysčiusios, tačiau Taryba galėtų tai aiškiai įvardyti.
Maciej Marian Giertych
(PL) Pone pirmininke, apie ką gi šiandien diskutuojama? Konstituciją Europai. Aptariame dokumentą skirtingu pavadinimu, skirtingo teksto, tačiau iš esmės to paties turinio, kaip ir jau atmestos Konstitucijos atveju. Tai, kaip teigiama, yra žemesnės galios dokumentas, norint išvengti balsavimo dėl jo referendume. Štai kaip ES politikos elitas, kurį sudaro ir šio Parlamento, Europos Komisijos ir nacionalinių vyriausybių nariai, siekia suklaidinti savo rinkėjus ir savo tautas.
Turėtume paremti Reformų sutartį, nors tai faktiškai yra Konstitucija Europai, Konstitucija Europai pakeistu pavadinimu, atmesta Prancūzijos ir Nyderlandų rinkėjų per referendumą, ir neratifikuota nustatytu laiku daugelyje kitų šalių.
Norėčiau prisiminti Angelos Merkel žodžius, cituoju: "naudojama skirtinga terminologija, tačiau teisinesmnesikeičia, pvz., kalbant apie sutarties pavadinimą, teisės aktų pavadinimus ir Sąjungos užsienio reikalų ministrą", citatos pabaiga.
Būtent tai yra padaryta, o mus ragina šiai apgavystei pritarti. Privalome neklaidinti savęs ir savo rinkėjų.
João de Deus Pinheiro
(PT) Kalbėdamas šiandien savo ir savo frakcijos, kuriai atstovauju šiame Parlamente, vardu, norėčiau išreikšti gilų liūdesį dėl Fausto Correios mirties. Tai buvo įsitikinimų žmogus, o kartu - doras, labai geras žmogus, demonstravęs didžiulį solidarumą. Jo nuoširdžiai liūdima.
Antra, norėčiau pasakyti, kad pirmininkaujanti Portugalija pademonstravo nusistatymą ir tai pabrėžtina, nes neleido visiškai keisti sutarties tikslų, kaip buvo susitarta valstybių ir vyriausybių vadovų. Esame tikri, kad jie laikysis savo pozicijos ir iki spalio 20 d. turėsime naują sutartį. Todėl šia tema daugiau nekalbėsiu.
Lisabonos strategijos klausimu privalau pasveikinti pirmininkaujančią valstybę ir Komisiją, nes pagaliau įsisąmoninta tai, ką mes seniausiai sakėme: Lisabonos strategija atneš vaisių tik tuomet, jei Komisijai suteiksime platesnius įgaliojimus ir atsakomybę pagal Lisabonos strategiją, palyginti su suteiktais dar 2000 m. Derėtų sustiprinti Komisijos vaidmenį ir padaryti jį svarbiausiu Lisabonos strategijos momentu, o mes tikimės, kad toks naujas požiūris galėtų pasirodyti vaisingas.
Galiausiai globalizacijos įtraukimas į diskusiją artėjančiame neoficialiame aukščiausio lygio susitikime yra geras ženklas, nes šiandieninis pasaulis - tai globalizacijos pasaulis ir negalime manyti, kad aukščiausio lygio susitikimai su Afrika ar Rusija, o mes tikimės, kad jie bus sėkmingi, ar diskusijos dėl Japonijos jenų ar JAV dolerių valiutos kurso, nesusiję su globalizacijos reiškiniu.
Derėtų nurodyti, kad, kaip teigir Komisijos narys, svarbu nustatyti bendras tarptautinės prekybos taisykles ir atverti rinkas; vienodai svarbu užtikrinti abipusiškumą susitarimuose su kitais mūsų verslo ir prekybos partneriais. Tai svarbus momentas ir vien šios priežasties, net jei tai būtų vienintelė, pakaktų labai teigiamai vertinti Komisijos komunikatą.
A. Lobo Antunesai, linkiu jums visokeriopos sėkmės per neoficialų aukščiausio lygio susitikimą, kuris galbūt bus vienas iš svarbiausių paskutiniais metais įvykusių Europos Sąjungoje.
Jo Leinen
(DE) Pone pirmininke, gerbiamieji kolegos, manau, reikėtų pasveikinti pirmininkaujančią Portugaliją už labai atsidavusį ir planuotą vadovavimą deryboms.
Teigiamai vertinu tai, kad griežtai laikytasi birželio mėn. duoto mandato su keliomis išimtimis ir išvengiant daugelio papildomų klausimų, pradedant Europos centrinio banko prašymu įtraukti straipsnį dėl Austrijos siekio apriboti trečiųjų šalių studentų skaičių. Šie klausimai nepatenka į naująją Sutartį, ir manau, kad netrukus galėsime vykti namo. Dabar jau nelabai kas galėtų mums sutrukdyti susitarti dėl naujosios Sutarties.
Atsisakymo nuostatos iš tiesų liūdina. Jos sudaro nesutarimo ir nenuoseklumo įspūdį. Jos skaldo ES, be to, reikia daugiau laiko sprendimams pagal trečiąjį ramstį priimti. Tai iš tiesų neigiama, tačiau būtent to siekJungtinKaralystė. Andrew Duff kalbėjo apie savitikslį mąstymą. Tikiuosi, pavyks išvengti šio precedento ateityje.
Manau, kad visi pagrindiniai Londono prašymai patenkinti. Dabar su nerimu skaitau tai, kas vos vakar dar buvo aptariama Parlamente. Šiuo klausimu neturiu ką pridurti. Pareikšti papildomų reikalavimų šiuo metu būtų visiškai nepriimtina.
Vėliau bus diskutuojama dėl Lenkijos prašymo įtvirtinti Joaninos susitarimą, tačiau blokados galimybnegali būti didinama. Iš tiesų norime padidinti galimybes veikti. Tai turi likti tik išimtiniu atveju. Kadangi tai buvo tik džentelmeniškas susitarimas, jis neturėtų peraugti į taisyklę.
Norėčiau, kad mums su Komisija ir Taryba šiame Parlamente pavyktų paskelbti sutartį dalyvaujant visoms trims institucijoms. Tai iš tiesų būtų geras signalas piliečiams. Taip pat norėčiau į Sutartį vėl įtraukti M. Wallström prašymą, kuriuo piliečiams suteikiama teisgauti informaciją. Du trečdaliai asmenų jaučiasi nepakankamai informuoti. Tai būtų tinkamas Sutarties papildymas.
Pone laikinai einantis Pirmininko pareigas, Parlamentas darys visa, kas įmanoma Lisabonos sutarčiai įgyvendinti. Dėkoju trims mūsų atstovams ir pirmininkui, kuriam teks tuo pasirūpinti aukščiausio lygio susitikime Lisabonoje.
Sophia in 't Veld
Pone pirmininke, man tenka didžiai apgailestauti, kad piliečių teisėms nebuvo skirta pakankamai dėmesio naujojoje Sutartyje. Deja, Pagrindinių teisių chartija buvo paaukota ant Nyderlandų Vyriausybės referendumo baimės aukuro. Pagrindinių tiesių chartija visa turi būti teisiškai privaloma ir turi būti taikoma visuotinai, nes Pagrindinių teisių chartija praktiškai įgyvendinamos mūsų bendros vertybės.
Taigi, ką reiškia netaikymo galimybė? Ar tai reiškia atsisakyti šių bendrų vertybių? Ar tai reiškia, kad Lenkijos ir Didžiosios Britanijos vyriausybės tik deklaruoja įsipareigojimą laikytis šių vertybių, tačiau kartu atima savo šalių piliečiams priemones šias teises įgyvendinti? Ką reiškia netaikymo galimybė? Ar tik nesukursime pavojingo precedento? Paklauskime savęs, ar būsimos šalys, būsimos valstybės narės taip pat turės galimybę netaikyti kai kurių nuostatų? Jeigu Turkija, kurios įstojimo į Europos Sąjungą nekantriai laukiu, paprašys taikyti išimtį iš Pagrindinių teisių chartijos, ar ši teisjai bus suteikta?
Kitas klausimas - greta Konstitucijos ir Sutarties atsirado papildomas, žemesnis duomenų apsaugos standartas, taikomas bendrajai užsienio ir saugumo politikai. Spėju, kad valstybės narės ateityje mėgins apeiti duomenų apsaugos normas; vienas iš būdų tai padaryti, pvz., įvardyti kovos su terorizmu priemones bendra užsienio ir saugumo politika, užuot priskyrus jas policijos ir teismų bendradarbiavimo sričiai.
Galiausiai norėčiau paprašyti Komisijos ir valstybių narių apsvarstyti galimybę iš karto po Sutarties pasirašymo veikti naujosios Sutarties dvasia ir įtraukti Europos Parlamentą visiškai lygiomis teisėmis dalyvauti bendrame teisės aktų leidybos procese teisingumo ir vidaus reikalų srityse ir sparčiai pašalinti šias demokratijos spragas, su kuriomis mums teko taip ilgai taikytis.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Pone pirmininke, valstybių ir vyriausybių vadovai dar kartą siekia pakeisti Europos Sąjungos funkcionavimą nauja sutartimi. Šis rūpinimasis Europos gyventojais ir jų ateitimi daro įspūdį.
Tačiau negalime leisti neoficialaus aukščiausio lygio susitikimo sprendimams pakeisti atskirose valstybėse pasirinkto referendumo demokratijos kelio sprendžiant sutarties priėmimo klausimą. Tai prilygtų valstybių narių gyventojų apgavystei, nes jie turi teisę nepriklausomai spręsti tokios svarbos klausimus.
AnkstesnKonstitucinsutartis buvo tik šiek tiek pakeista. Tai leidžia visą dokumentą pateikti atsižvelgiant į dabartinius politinius tikslus kaip į visiškai naują dokumentą arba kaip į ankstesnę sutartį be esminių pakeitimų. Todėl norėčiau paklausti: kaip Taryba ir Komisija apibrėžia kalbamą dokumentą? Ar tai nauja sutartis, ar sumažintas ankstesnės sutarties variantas ir ar jos ratifikavimo procesas iš naujo prasidės visose valstybėse narėse?
Johannes Voggenhuber
(DE) Pone pirmininke, matę vyriausybių kritiką Konstitucijai paskutiniais metais, dėl kurios ši tapo neatpažįstama ir neįskaitoma, be to, atimta jos dvasia ir Europos charizma, privalo pripažinti, kad tai neturi visiškai nieko bendra su piliečių norais: net ir tų, kurie Prancūzijoje ir Nyderlanduose pasak"ne".
Tačiau matę, kiek kantrybės ir laiko praleista rengiantis Tarpvyriausybinei konferencijai, neišvengiamai mato, kad vyriausybės, pasitelkusios savo teisininkus ir valstybės kanceliarijas, kaip termitai kritikavo šios Konstitucijos struktūrą. Taip ši Konstitucija žingsnis po žingsnio, palaipsniui buvo visiškai sunaikinta. Man iš tiesų įdomu, kodėl niekas neklausia vyriausybių, kokių tikslų jos turi. Ar tai susiję tik su jų įgaliojimais, ar tai iš tiesų gyventojų lūkesčių žinojimo stoka ar paprasčiausiai Europoje atgimstantis paprasčiausia nacionalizmas?
Kalba! Šiandien Austrijos Parlamento narių delegacija paklausmanęs, kaip padaryti jūsų "taip" šiai Konstitucijai suprantamą visiems? Aš nesuprantu. Aš nebesuprantu Konstitucijos teksto. Aš nebežinau, ką reiškia visi šie tekstai, nuorodos, išnašos ir pinklės.
Manau, pasibaigus šiai tarpvyriausybinei konferencijai Europos istorijoje, kai gyventojai nebegalės atpažinti jiems nustatytos politinės tvarkos. Būtent tada neteksite daugelio savo rėmėjų net ir tų, kurie šios Konstitucijos siekdaugelį metų.
Pagrindinės teisės! Komisijos Pirmininko pavaduotojau, jūs kalbate apie kompromiso dvasią, bet kodėl nesiremiate visuotinių pagrindinių ir žmogaus teisių prigimtimi, kuri neleidžia mums formuoti vertybių bendrijos, kurioje kelios valstybės pareiškia: aš šiai vertybių bendrijai nepriklausau. Kaip mes galime V. Putinui pasakyti, mes esame didelvertybių bendrija, remianti visuotines žmogaus teises, išskyrus kai kuriuos mūsų narius. Dėl tokios didelės spragos Europos patikimumui negalime šiuo atveju remtis kompromiso dvasia. Tai visiškai skirtinga dvasia. Matome vyraujantį didžiulį politinį demoną. Nemanau, kad dabartiniai įvykiai bus palankiai piliečių vertinami, galų gale to mes ir nebesiekiame.
Pedro Guerreiro
(PT) Pone pirmininke, kalbą norėčiau pradėti pareikšdamas savo ir savo frakcijos liūdesį dėl mūsų kolegos Parlamento nario Fausto Correia mirties.
Pirmininkaujanti Tarybai valstybsutarčių reformos klausimu tik pakartojo tai, kad ji labai tikėjosi pasiekti tolesnį etapą anaiptol negalutinį, siekiant atkurti Europos Konstitucijoje numatytą projektą. Tai yra žengti dar vieną žingsnį birželio mėn. pradžioje vadovaujant pirmininkaujančiai Vokietijai pradėtame procese, siekiant primesti atmestos sutarties turinį pateikiant jį kita forma, mėginant veikti pažeidžiant tiesiogiai išreikštą gyventojų valią, tai yra ne kas kita, kaip tikras politinis sukčiavimas.
Šia sutartimi mėginama nutiesti kelią neoliberaliosioms politikos sritims, prieštaraujančioms socialinėms teisėms ir pasiektai pažangai, kuriomis tenkinami stambių daugiataučių valstybių interesai. Bandoma primesti federalizmą dominuojant stambioms jėgoms, pasitelkiant sistemą, kuri suteikia Sąjungai teisinį subjektiškumą, o valstybės netenka savo galių, o Europos Sąjunga traktuojama kaip NATO ramstis; šia tvarka siekiama sudaryti palankias sąlygas kištis ir intervencionizmui, atsižvelgiant į stambiųjų galių interesus. Šia sutartimi siekiama įkurti imperialistinių ambicijų ekonominį ir politinį, karinį bloką. Šis sutartis neįveiks gilių ir nesutaikinamų šios Europos integracijos prieštaravimų, bet priešingai juos dar labiau paryškins.
Mes savo ruožtu ir toliau ketiname smerkti tikruosius šios sutarties tikslus ir teigti, kad ją būtina atmesti ir pareikalauti plačių nacionalinių diskusijų ir konsultacijų su Portugalijos gyventojais, siekiant Europos, kurioje bendradarbiaujama vardan pažangos ir taikos lygiateisių, tarp suverenių valstybių.
Galiausiai norėčiau išreikšti paramą stambiai CGTP-IN skatinamai demonstracijai, kurią ketinama surengti Lisabonoje kitų metų spalio 18 d.
Patrick Louis
(FR) Pone pirmininke, ponios ir ponai, nesvarbu, ar mes džiūgaujame, ar verkiame, visi sutinka, kad Lisabonoje numatoma pasirašyti sutartis yra tik dviem referendumais 2005 m. atmestos Europos Konstitucijos perdirbinys. Kaip teigiama vakar dienos Parlamento pranešime, į ją įtraukta viskas: Europos teisės, net antrinės teisės, viršenybprieš nacionalinę teisę, net konstitucinę teisę; teisinis ES subjektiškumas, leisiantis Komisijai atstovauti valstybėms narėms tarptautinėje arenoje; užsienio reikalų ministras (šį kartą - kitu pavadinamu); kaip niekad daug Europos integracijos istorijoje perduodama įgaliojimų; nemažiau nei keturiasdešimt naujų dalykų; ir didelpagrindinių teisių sritis.
Šioje institucijoje, kur žodis "demokratija" tariamas kasdien, norėčiau pamėginti ir kreiptis į jūsų visų sąžinę. Kokioje tikroje demokratijoje būtų normalu priimti tekstą, kurį tauta atmetreferendumu? Kodėl reikėtų iš tautos atimti jos teisę nevaržomai išreikšti savo valią dėl naujos sutarties ir neseniai padarytų jos papildymų? Kokį politinį režimą kuriate, jei čia mūsų demokratinės valstybės subordinuodamos sistemai, kuriai nebūdingas valdžių padalijimas, politinvyriausybių atskaitomybir neatstovaujama gyventojams, išskyrus vieningai Europos tautai?
Italų federalistas Tommaso Padoa-Schioppa jau pateikatsakymą. Cituoju: "Europa sukurta pasitelkiant vadinamojo apšviestojo despotizmo metodą - ji sukurta tarp dviejų polių: populiaraus sutarimo ir kelių vyriausybių vadovavimo". Jis teisus! O tautos pasakytas "ne" jų apšviestam despotizmui įtikino federalistus, kad jie turi to imtis pakartotinai, tik šį kartą - su priedanga, nes vienintelis atmestosios Konstitucinės sutarties ir dabartinio varianto skirtumas yra tai, kad pirmuoju atveju nebuvo melo.
Jim Allister
Pone pirmininke, spręsdamas iš ankstesnės veiklos veiksmingumo, turiu pagrindo spėti, kad Taryba vėl turės progą pasirodyti, kai raudonos Didžiosios Britanijos linijos išbluks, o vėliau jas visiškai ištrins federalinį poveikį turintis Europos Teisingumo Teismas. Apskritai nesvarbu, taikyti išimtį, ar jos netaikyti - vis tiek Didžiosios Britanijos vyriausybskelbs savo pergalę, o kiti viešai jai pataikaus, tačiau visi žinos, kad galimos nuolaidos iš tikrųjų yra visiškai nereikšmingos. Visa tai tik triukas įtikinti Didžios Britanijos gyventojus, kad Reformų sutartis tikrai iš esmės skiriasi nuo savo atmestosios pirmtakės, nors iš tiesų skirtumo nėra.
Na, dabar Gordon Brown pabūgo rinkimų, ir poreikis surengti referendumą Didžiojoje Britanijoje kaip niekad didelis. Jei rinkimai neįvyks, vadinasi, 2005 m. viešas leiboristų partijos įsipareigojimas surengti referendumą turi būti vykdomas. Referendumui neįvykus, G. Brown praranda įgaliojimą imtis tolesnių veiksmų Sutarčiai ratifikuoti, o būtent ši perspektyva turėtų suvienyti visus demokratiškai mąstančius Jungtinės Karalystpolitikus.
Timothy Kirkhope
Pone pirmininke, noriu padėkoti Tarybai ir Komisijai už jų pareiškimus. Neoficialus Lisabonos aukščiausio lygio susitikimas bus labai svarbus, turint omenyje, kad naujosios Sutarties projektas jau paskelbtas, todėl valstybių ir vyriausybių vadovai susitikime pagrindinį dėmesį galės skirti būtent jam. Tačiau reikia paminėti, kad TVK procesas buvo pernelyg skubinamas. Iš tiesų Didžiosios Britanijos vyriausybteigia turėjusi tik dvi dienas įgaliojimo projektui svarstyti. Tačiau neabejotina, kad pasiūlymai, kaip jau yra nurodę kiti pranešėjai, labai panašūs į pateiktus pirminiame Konstitucijos tekste.
Didžiosios Britanijos ministras pirmininkas šiuo metu sprendžia problemą. Tai pasitikėjimo problema, pasitikėjimo jo žodžiais problema. Pastarąsias keletą savaičių jis skatino savo kabineto ministrus aptarti rinkimų JK perspektyvas, o politikos reikalams nesusiklosčius, jis atsitraukė. Manau, jo Europos kolegos, kitų Europos valstybių ir vyriausybių vadovai turėtų labai atsargiai vertinti jo pasisakymus Lisabonoje, nes galbūt jis turi omenyje visai ką kita. Be jokios abejonės, Didžiosios Britanijos konservatoriai ir toliau neatsisakys reikalavimo surengti referendumą dėl Sutarties. Referendumo idėją remia didžioji Didžiosios Britanijos gyventojų dauguma (net ir tarp vyriausybės rėmėjų). Jeigu ministras pirmininkas ir toliau nepasiduos šiam spaudimui ir nepaisys aiškaus rinkimų metu duoto viešo įsipareigojimo, tai tik dar kartą patvirtins Didžiosios Britanijos gyventojams, kad juo nedera pasitikėti. Mano partijos vadovas nurodė, kad tokiu žingsniu jis aiškiai pažeistų pasitikėjimą; tai būtų vienas didžiausių pasitikėjimo praradimo atvejų šiuolaikiniame politikos pasaulyje.
Labai norėčiau, kad Europoje daugiau dėmesio būtų skirta globalizacijai, būdams, kaip prisidėti mažinant pasaulinį skurdą ir klimato kaitos problemoms spręsti. Šias pamokas mums derėjo įsisavinti jau anksčiau. Tikiuosi, mūsų ministras pirmininkas Didžiosios Britanijos gyventojams atvirai išreikš savo nuomonę Lisabonoje iškilsiančiais klausimais. Siekiame sėkmingos Europos, tačiau ši privalo daugiausia dėmesio skirti labiausiai visuomenės remiamiems ir suprantamiems dalykams.
Edite Estrela
(PT) Norėčiau pirmiausia padėkoti jums Portugalijos socialistų delegacijos vardu už pareikštą užuojautą mirus mūsų brangiam draugui Fausto Correiai. Mums visiems, Portugalijos valstybei, Portugalijos socialistų partijai ir šiam Parlamentui ši mirtis yra didžiulnetektis.
Likus vienai savaitei iki neoficialaus aukščiausio lygio susitikimo, norėčiau likti optimistir tikėti, kad nugalės sveikas protas. Noriu likti optimistir tikėti, kad visos 27 valstybės narės prisiims politinius įsipareigojimus savo šalių piliečiams, Europos piliečiams ir visam pasauliui. Noriu tikėti, kad spalio 19 d. Europos Vadovų Taryba sudarys politinį susitarimą, patvirtins reformų sutartį ir taip pavyks rasti išeitį iš pernelyg ilgai trukusios aklavietės.
Esu optimistiškai nusiteikusi, nes visi žinome poreikį atsakyti į Europos piliečių lūkesčius ir abejones, ir tai, kad jie teisėtai nerimauja dėl Europos Sąjungos vaidmens pasaulyje ir dėl to, kuo ši Sąjunga bus jiems naudinga ateityje. Noriu būti optimistė, nes visi žinome, kad pasaulis stebi Europą ir laukia teigiamo ženklo. Visi žinome, kad pasauliui reikalinga vieninga ir darni Europa. Visi žinome, kad pasaulis ir toliau sukasi, o Europa negali likti įkalinta savo nacionalinio egoizmo rėmuose. Visi žinome būtinybę įveikti neveiklumą ir nukreipti savo energiją ekonomikos plėtrai, naujoms darbo vietoms kurti ir kovai su klimato kaita skatinti. Tai yra mūsų prioritetai.
Teisininkams pavyko susitarti dėl Sutarties teksto ir jos priedų. Pavyko išspręsti sudėtingus techninio ir teisinio pobūdžio klausimus. IGC įvykdTarybos jai patikėtą mandatą. Pirmininkaujanti Portugalija padarvisa, kas įmanoma kliūtims įveikti. Europos Parlamentas dirbo savo darbą tiek IGC, tiek ir už konferencijos ribų; prie šio darbo neįkainojamai prisidėjo mūsų kolegos Elmar Brok, Enrique Barón Crespo ir Andrew Duff. Tai reiškia, kad iki šiol visi be išimties atliko savo pareigas jausdami didžiulę atsakomybę ir atsižvelgiant į turimą laiką. Dabar tikimasi, kad neiškils dirbtinių kliūčių dėl trumpalaikių nacionalinių politinių aplinkybių, o ne dėl objektyvių išlygų sutarties turiniui. Niekas nesuprastų, jei tie patys valstybių ir vyriausybių atstovai, kurie patvirtino IGC mandatą, turėtų nukrypti nuo savo pačių duoto žodžio. Tai prilygtų jų diskreditacijai. Tuomet mūsų lauktų krizsu neprognozuojamomis pasekmėmis. Galbūt tekstas ir nėra geriausias, bet tai vis dėlto yra galimybė, o tai geriau, negu nieko.
Pabaigoje norėčiau pacituoti Jean Monnet žodžius: "visuomet maniau, kad Europa bus kuriama krizių metu ir ją sudarys krizių sprendimų visuma." Kokie išmintingi ir pranašiški žodžiai. Tikėkimės, kad Europa gali parašyti savo istoriją parašyti dar vieną Europos kūrimo istorijos puslapį.
Alexander Lambsdorff
(DE) Pone pirmininke, mums pakankamai neblogai sekėsi kovoti už didesnę demokratiją ir efektyvumą konstituciniame procese (dabar - procese siekiant šios Reformų Sutarties), tačiau diskusija iš tiesų negali vykti dėl skaidrumo. Mes galėjome perskaityti visa, ką Tarybai pirmininkaujanti valstybpateikiš informacijos Parlamentui, pateiktos spaudoje. Būtų visiškai pakakę dar kelių esminių pirmininkaujančios valstybės pareiškimų. Todėl kova už skaidrumą turi tęstis! Šis Parlamentas labai aktyviai dalyvavo kovojant už didesnę teisinę valstybę (už tai esu ypač dėkingas mūsų atstovams). Duomenų apsauga bendrojoje užsienio ir saugumo politikoje, didesnis Parlamento dalyvavimas, trečiojo ramsčio panaikinimas, bendrosios teisingumo ir vidaus reikalų politikos naudai, teisiškai privalomas chartijos pobūdis - visi šie klausimai svarbūs net centro liberalams ir yra pagrįsti mūsų bendromis vertybėmis.
Dėl netaikymo nuostatų norėčiau pasakyti štai ką: galima skirti šias nuostatas, pagrįstas vidaus reikalų politika, ir nuostatas, susijusias su užsienio politika. Vidaus reikalų politikoje tai dažniausiai susiję su teisės kultūra, nacionalinėmis tradicijomis ir skirtingomis nacionalinėmis vertybėmis. Net galiu suprasti ar net pritarti tam, kad čia balsuojame už netaikymo nuostatas šioje srityje. Tačiau negaliu suprasti ar pritarti kelių valstybių narių, pirmiausia - Jungtinės Karalystės, blokadai bendrosios užsienio ir saugumo politikos srityje. Kaip ką tik pasakT. Kirkhope: turime plėtoti piliečių remiamą politiką. Piliečiai remia patikimą bendrąją užsienio ir saugumo politiką. Tai objektyvi būtinybė, atsižvelgiant į mūsų laukiančius iššūkius: kovą su terorizmu, krizę Artimuosiuose Rytuose, kovą su skurdu, infekcinėmis ligomis ir migracija. Taigi, yra daugybiššūkių, kuriuos galime pasitikti tik drauge.
Todėl mums gana objektyviai kyla klausimas (kaip jį, mano manymu, visiškai pagrįstai išsakMartin Schulz), kas spręs pasaulio likimą po dvidešimties ar trisdešimties metų? Jungtinės Amerikos Valstijos, Kinija, Indija ir ... JungtinKaralystė? Tai neįtikėtina! Čia negalėtume priskirti ir Vokietijos ar Prancūzijos. Arba veiksime kartu, arba iš viso to nesiimsime. Todėl mums reikalinga Europos dvasia ir ši Reformų sutartis!
Miguel Portas
(PT) Jei galėčiau paminėti skaidrumo stygių, Pagrindinių teisių chartijoje nurodoma, kad Europoje "Nieko negalima bausti mirties bausme ir niekam negalima įvykdyti mirties bausmės". Skamba pakankamai gerai, tačiau tuo ne viskas pasakyta. Šis straipsnis aiškintinas pagal Europos konvenciją, todėl kyla kelios nepriimtinos išimtys. Pvz., valstybės turi teisę pakartotinai įvesti mirties bausmę, kilus neišvengiamam karo pavojui. Ką gi tai galėtų reikšti, ponios ir ponai?
Kad tie patys teisės šaltiniai suteikia teisėsaugos pareigūnams teisę žudyti, esant sukilimui ir net suteikia teisę, kaip jau cituota, vykdyti prevencinį sulaikymą. Be abejonės, prisimenate Jean Charles de Menezes, žuvusį 2005 m. Londono metro. Ar tai buvo tik nelaiminga klaida ar nusikaltimas, leistinas pagal būsimą sutartį? Šiandien Lisabonoje José Sócrates ir Durão Barroso kalbėjo prieš mirties bausmę. Kokiu pagrindu galima būtų remti sutartį, kuri palieka galimybę ją įvesti per užpakalines duris?
Alessandro Battilocchio
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, kiti Parlamento nariai galės tai patvirtinti per būsimas diskusijas, tačiau aš manau, kad yra pagrindo pabrėžti (iš dalies ir laukiant artėjančio Aukščiausio lygio susitikimo), kad Europos pilietis yra asmuo, turintis valstybės narės pilietybę pagal nacionalinę teisę.
Todėl pilietis - tai asmuo, kuris naudojasi jo padėties jam suteikiamomis teisėmis, pirmiausia teise balsuoti ir teise būti išrinktam Europos Parlamento nariu. Argi daugelį metų dirbome, kalbėdami apie teisę į laisvą judėjimą, švietimą, sveikatą, darbą, orumą ne mus demokratiniu būdu išrinkusiems piliečiams?
Manau, kad vienodai svarbu yra išlaikyti abipusę valstybių narių pagarbą: dešimtmečiais džentelmenišku susitarimu buvo įtvirtintas vienodas trims didžiausioms ES valstybėms po Vokietijos suteiktas svoris. Kalbinėje srityje tai daugelį kartą pažeista. O šiuo A. Lamassoure'o ir A. Severino pasiūlymu siekiama panaikinti ir šios lygybės politinį aspektą.
Jei šie jausmai mus veda, tuomet nereikėtų be pagrindo stebėtis, kodėl taip sunku pasiekti susitarimą ir apibrėžti bendrą ateitį. Todėl Europos aukščiausio lygio susitikime reikėtų deramai apgalvoti Europos pilietybės ir demokratinio teisėtumo idėjas.
Josef Zieleniec
(CS) Tikiuosi, kad artėjančio Lisabonos aukščiausio lygio susitikimo metu pavyks galutinai susitarti dėl Reformų sutarties teksto. Ją pasirašius ir ratifikavus pavyks užbaigti institucinę Prancūzijoje ir Nyderlanduose surengtų referendumų sukeltą krizę.
Institucinreforma išties reikalinga, tačiau jos, kaip tokios, nepakanka tam, kad ES veikla globaliame pasaulyje ir jos piliečiams būtų sėkminga. Institucinreforma yra neatsiejama šio sprendimo dalis; tačiau tai nėra sprendimas pats savaime. Įsigaliojus Reformų sutarčiai, reikės fundamentalių diskusijų dėl būsimos Europos integracijos krypties. Atsakymus į Europos ekonominius, socialinius ar saugumo klausimus galėsime rasti iš esmės peržiūrėję dabartines politikos sritis.
Galutinis Europos projekto tikslas ir susiję klausimai dėl ES ribų laikytini prioritetiniais šiose diskusijose. Prancūzijoje ir Nyderlanduose įvykę referendumai ir sudėtingos derybos dėl Reformų sutarties teksto rodo, kad fundamentalios diskusijos dėl Europos projekto turinio bus dar sudėtingesnės nei iki šiol.
Todėl taip svarbu tinkamai ir nedelsiant atsakyti į prezidento N. Sarkozy pasiūlymą įsteigti vadinamąjį išmintingųjų komitetą šioms diskusijoms įkvėpti ir pakreipti. Ši institucija turėtų veikti aiškaus mandato pagrindu, tačiau jos negali sudaryti valstybių narių vyriausybių atstovai. Ją turėtų sudaryti rinktiniai, garsūs mokslininkai, garsūs verslininkai, buvę diplomatai ir politikai. Šios asmenybės turėtų pasižymėti natūraliu autoritetu ir pagarba, todėl čia neskirtini pareigūnai, atliekantys jų vyriausybių jiems pavestas užduotis. Šio komiteto tikslas - ne pakeisti viešas diskusijas, tačiau sudaryti joms palankias sąlygas ir pateikti konkrečius pasiūlymus dėl Europos integracijos ateities.
Pone pirmininke, Reformų sutartis mums suteiks galbūt netobulus, tačiau būtinas darbo priemones ir mums belieka jomis visiškai pasinaudoti. Europos piliečiai iš ES tikisi konkrečių ir apčiuopiamų rezultatų. Būtent mes privalome šiuos lūkesčius išpildyti.
Robert Goebbels
(FR) Pone pirmininke, tarpvyriausybinkonferencija veikiausiai susitiko giliausioje Lamanšo sąsiaurio tunelio dalyje, kad išvengtų viešosios nuomonės. Todėl, M. Wallström, paprastam piliečiui neįmanoma perduoti jos darbo rezultatų. Dėl daugiau kaip 300 pataisų, išdėstytų 150 puslapių, iš esmės pasikeitEuropos Sąjungos sutartis ir sutartis dėl jos veikimo. Todėl turime premiją: 53 deklaracijos ir 12 protokolų.
Po ES simbolių, pvz., vėliavos ir himno, teks atsisveikinti su kitais politiniais pasiekimais. ES nebeturės horizontalaus įsipareigojimo vykdyti socialinį dialogą. Socialinių partnerių prašoma nebesirūpinti ekonomine politikai ir apsiriboti socialine. Protokolu dėl visuotinės svarbos paslaugų netiesiogiai įtvirtinama konkurencijos teisės viršenybpiliečiams savivaldos ar regionų teikiamų paslaugų atžvilgiu, nepaisant visiškai nereikšmingo komercinio pobūdžio. Nacionalinės vyriausybės prilyginamos naktiniams sargams ir gali spręsti tik klausimus dėl neekonominių visuotinės svarbos paslaugų.
Mums meluojama dėl Pagrindinių teisių chartijos privalomo pobūdžio. Cituoju 7 protokolą: "visų pirma ir siekiant išvengti abejonių, jokios Chartijos IV antraštinės dalies nuostatos nesukuria nagrinėjimo teisme teisių, taikomų Lenkijai ar Jungtinei Karalystei". Paprastai kalbant Europos Teisingumo Teismas negali įgyvendinti chartijos. Praleisiu nuostatas dėl netaikymo, numatančias dviejų greičių Europą iki euro zonos, kiek tai susiję su Šengeno sutartimi ir taisyklėmis dėl teisingumo ir vidaus reikalų.
24 straipsnis yra vertas totalitarinės valstybės, nes pagal jį tik Taryba turi teisę nustatyti mūsų piliečių asmens duomenų apsaugos taisykles ir leisti šiuos duomenis laisvai perduoti Jungtinėms Amerikos Valstijoms. Pagrindinių teisių nebegalės apginti nei Parlamentas, nei Teisingumo Teismas. George Orwell Didysis Brolis nebe toli!
Galiausiai mums grasinama įtraukti nuolatinę veto teisę vyriausybėms, išvedamą iš Joaninos kompromiso. Pone pirmininke, tai nepriimtina. Aš pats pradedu atrasti kai kurias Nicos sutarties dorybes.
Roberta Alma Anastase
(RO) Lisabonos aukščiausio lygio susitikime Europos Sąjunga turės progą aptarti ir galbūt nuspręsti dėl labai svarbaus jos ateičiai ir vaidmeniui XXI a. klausimo.
Atsižvelgiant į 2007 m., kai Europos Sąjungą sudaro jau 27 šalys, o tarptautinėje arenoje dar labiau jaučiamas globalizacijos poveikis, esame priversti abejoti Europos Sąjungos tikslais, prioritetais ir jos veikimu.
Neginčytina tai, kad Europos Sąjungos veiksmai XXI a. turėtų būti grindžiami dviem pagrindiniais principais: demokratinio teisėtumo ir glaudaus bendradarbiavimo su Europos piliečiu bei didesniu jos veiklos sanglauda ir efektyvumu (taip pat ir išorinėje srityje).
Tai pirmiausia reiškia demokratinių vertybių, mūsų piliečių (ir mažumų) teisių skatinimą ir pagarbą joms ir šia prasme džiaugiuosi tuo, kad šis aspektas tiesiogiai nurodytas siūlomame Sutarties tekste.
Antra, Europos Sąjunga gali būti strateginis šiandieninio globalizuoti pasaulio veikėja tik tuomet, jei ji savo užsienio politikoje pagrindinį dėmesį skirs ginčams spręsti ir tarptautiniam ir tarpkultūriniam dialogui skatinti, pirmiausia regioninio bendradarbiavimo politikos skatinimo srityje.
Galiausiai nederėtų pamiršti bet kokio vystymosi varomosios galios - švietimo ir jam skirtos padėties patikslintame Lisabonos strategijos variante.
Apie reformuotą, konkurencingą ir stiprią Sąjungą galima kalbėti tik skyrus daugiau dėmesio Europos švietimo ir mokslinių tyrimų politikai.
Tikiuosi, kad Lisabonos aukščiausio lygio susitikime taip pat bus aiškiai atsakyta į mūsų šiandien išreikštus klausimus.
Hannes Swoboda
(DE) Pone pirmininke, mano kolega Parlamento narys R. Goebbels po savo kalbos sakė, kad nepaisant išreikštos kritikos jis nemirtų dėl Nicos - ko aš ir tikiuosi, kad jis dar ilgai gyventų. Pirmiausia dėl Nicos sutarties mirti neverta! Tikiuosi, kad šios sutartis, kurios mes siekiame, pridėtinvertgerokai viršys Nicos sutarties vertę.
Norėčiau pratęsti A. Lambsdorff pasisakymą. Mūsų piliečiai nori tvirtos Europos Sąjungos, kuri nesikištų į kasdienį gyvenimą, tačiau geriau atstovautų savo piliečiams. Dabar manau, kad ši sutartis, nepaisant visų jos trūkumų, vis tiek yra pakankamas žingsnis į priekį. Tai yra būtina, nors ir nepakankama, sąlyga aktyviai užsienio ir saugumo politikai tęsti. Be abejonės, mums susirūpinimą kelia Kosovo problema. Turėsime galimybę įsitikinti ar turime valios apskritai skatinti bendrąją užsienio ir saugumo politiką. Pirmininkaujančios Portugalija ir Slovėnija turi dėti daug pastangų, atsižvelgiant į mūsų veiksmus, nepavykus pasiekti taikaus susitarimo. Tačiau svarbu sukurti tinkamas sąlygas ilguoju laikotarpiu.
Norėčiau paminėti du dalykus: viena vertus, mums neabejotinai reikalinga tinkama diplomatintarnyba - Komisijos dalis. Nėra prasmės užsienio politiką patikėti Komisijos Pirmininko pavaduotojui ir aukštiesiems atstovams, jei diplomatintarnyba organizuojama kitur. Kita vertus (ką jau nurodkeletas kitų kolegų Parlamento narių, pvz., Enrique Barón Crespo ir kiti) privalome aiškiai pareikšti, kad šis Parlamentas nuo pat pradžių dalyvavo Aukštojo atstovo skyrimo procese.
Galiausiai, dar viena pastaba Komisijos primininko pavaduotojui: jūs nuolat kartojate, kokios svarbios derybos dėl šios sutarties. Šio klausimo nepavyks išspręsti, kaip nurodmano kolega M. Schulz, sutartimi, kurią pavyks pasiekti Taryboje ir net atsisakius ratifikavimo, tačiau mūsų piliečius būtina ratifikavimo metu ir po jo įtikinti, kad ši Sutarties jiems padės, nes sudarys sąlygas atstovauti jų interesams pasaulyje.
Zbigniew Zaleski
(PL) Pone pirmininke, keletas pamąstymų Lisabonos tema. Po paskutinių konstitucinės krizės įvykių Europos piliečiai pamatė, kad reforma ir pokyčiai reikalingi.
Demokratinės sprendimų priėmimo sistemos esm- susitarimo pasiekimas, kai tam tikrai idėjai pritariama balsų dauguma arba vienbalsiai, o nerimta veto teissvarbiais klausimais vienam nariui nesuteikiama. Šiuo metu aptariame skaitinio atstovavimo sprendimų priėmimo forume vieningoje Europoje klausimą, todėl paliečiame ir visos organizacijos veikimo principus. Todėl taip pat svarbu atsižvelgti į mažumos balsus, nes pastaroji dėl savo geografinės padėties ar pvz., dėl istorinės patirties ir politinės padėties gali dažnai išreikšti Europai svarbią realistinę nuomonę.
Europa, gyvas ir dinamiškas organizmas, negali būti apribota griežta ir visuotine teisės aktų sistema, kurią visam laikui nustatšis Parlamentas ar Komisija. Asmuo ar nacionalingrupgali elgtis visiškai neribotai, o gyvenimas ir dabartinpadėtis reikalauja priimti teisės aktus, kurie išliktų nekintami. Privalome tinkamai įvertinti artimą ekonominių, politinių ir energetikos aspektų Rytų dimensiją. Manau, kad svarbūs ne tik Vakarai ar Brazilija ir manau, kad dabartinpirmininkaujanti valstybšiuo požiūriu turėtų elgtis lanksčiau.
It kitas pamąstymas: tolesnekonominperspektyva mūsų aptariama dabar ir ateityje turėtų tapti vadinamosios Lisabonos strategijos elementu, jei norime pasivyti JAV.
Ir galiausiai, pone pirmininke, didesnis piliečių išrinktų nacionalinių parlamentų dalyvavimas priartins ES klausimus prie žmonių. Tai reiškia, kad piliečiai, o ne tik tam tikru metu valdžioje esantys vyriausybių atstovai turėtų priimti daugiau sprendimų dėl Europos formos, turinio ir ateities.
Richard Corbett
Pone pirmininke, leiskite pasveikinti pirmininkaujančiąją Portugaliją su pažanga siekiant konsensuso. Be abejonės, šiandien girdėjome daugybės kolegų pasisakymus, kuriuose reiškiamas pakankamas nusivylimas šios kadencijos Parlamentu. Žinoma, daugelis nusivylę prarasta Konstitucijos idėja; ši Konstitucija būtų pakeitusi dabartines sutartis ir suteikusi mūsų Sąjungai naują teisinį pagrindą.
Na, o kiti yra nusivylę daugeliu padarytų pakeitimų ir atskiromis kai kurioms valstybėms narėms skirtomis nuostatomis ir išlygomis. Tenka tik apgailestauti dėl kai kurių iš minėtų pakeitimų. Tačiau tai kaina, kurią privalome sumokėti susitarimui tarp visų 27 šalių pasiekti ir jį visuotinai ratifikuoti.
Būtent tokia padėtis šiandien. Ši Sutartis neišvengiamai turi būti priimtina visoms valstybėms narėms ir visų be išimties ratifikuota. Mūsų kolegos neturėtų paleisti iš akių bendro vaizdo. Netgi šios Sutarties forma yra daugeliu požiūrių skirtinga. Šie pokyčiai reikalingi mums ir pačiai Sąjungai. Jei norime, kad Sąjunga veiktų gerai ir būtų demokratiškai atskaitinga, turėtume šiuos pokyčius paremti.
Žinoma, turime alternatyvą pakeistai sutarčiai - galime rinktis daugelį painių Europos Sąjungos institucijų ir mechanizmų painiavos metų. Aš pats rinkčiausi reformuotą Sutartį ir siekčiau, kad Sąjunga, turėdama daugiau teisių, skirtų dėmesio iš tiesų piliečiams rūpimiems klausimams: klimato kaitai; mūsų ekonomikos pasiekimams; paramai užsienio šalių plėtrai skatinti; aplinkos apsaugai - visiems šiems tikslams pasiekti mums reikia Sąjungos, nes atskirai savo jėgomis jų pasiekti mes nepajėgūs, o kartu galime šiuos tikslus viršyti.
O dabar siūlau pereiti prie konstitucinių klausimų ir galutinai juos išspręsti.
Othmar Karas
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, Lisabonos aukščiausio lygio susitikime turėtume dar vienu svarbiu žingsniu priartėti ir sėkmingai pabaigti susitikimus. Tačiau Lisabonoje tikslų pasiekti dar nepavyks. Mūsų dar laukia ratifikavimo procesas, kuris iš mūsų ir iš visų pareikalaus labai daug.
Tik kartu galime padaryti Europos Sąjungą demokratiškesnę, priartint ją prie piliečių, padaryti ją skaidresnę, suteikti daugiau galimybių veikti tiek viduje, tiek išorėje; veikiant skyrium mūsų laukia nesėkmė. Reformų sutartis yra tolesnis žingsnis tinkama linkme. Tik veikiant bendromis jėgomis mums pavyks įtvirtinti Reformų sutartį visuomenės sąmonėje kaip pridėtinę vertę Europos piliečiams, Europos Sąjungai ir Europai apskritai.
Vienintelis dalykas: mes vis dar neparinkome tinkamos vietos egoizmui, nacionalizmui, protekcionizmui, neigiamai ES atžvilgiu nusistačiusiems asmenims ir ES melagingumui. Tai yra bendrumo vėžys, Europos ateities vėžys.
Nuostatų dėl netaikymo metodas yra nesuderinamas su vieninga Europa. Nuostatų dėl netaikymo metodas silpnina vertybių bendriją. Juo sukuriami pirmosios ir antrosios klasių piliečiai ir galiu tik pagalvoti, kodėl Lenkijos ir Jungtinės Karalystės atstovai nori užkirsti kelią Europos Sąjungos bendrai užsienio ir saugumo politikai.
Norime, kad duomenų apsaugą nustatytų įstatymas, dalyvaujant Parlamentui. Norime, kad sprendimai dėl darbuotojų būtų priimami po rinkimų į Europos Parlamentą. Norime, kad socialiniai partneriai ir socialinis dialogas būtų įtvirtinami ir stiprinami. Norime viešųjų ryšių darbo Reformų sutarties pridėtinės vertės ir labiau išplėsti Europos Parlamento bendrų sprendimų priėmimo teises, nes tik tuo būdu Europa taps demokratiškesnės, artimesnsavo piliečiams ir skaidresnė.
Bernard Poignant
Pone pirmininke, sudėtingiausia šios sutarties dalis yra ne jos išsamumas, bet ratifikavimas. Vertėtų atsiminti įvykius Danijoje 1992 m., Airijoje 2001 m., Prancūzijoje ir Nyderlanduose 2005 m. ir net Švedijoje balsuojant dėl euro 2003 m. Nėra visiškos galimybės apsisaugoti nuo balsavimo prieš. Žinoma, valstybės narės pačios sprendžia dėl ratifikavimo (Parlamente ar referendumu), tačiau negi visiškai neįmanoma koordinuoti viso šio reikalo? Manau, kad ratifikavimą vykdant kartu pavyktų išvengti nesibaigiančio nacionalinių diskusijų srauto, o Europos viešoji nuomonbūtų ryškesnė.
Pone pirmininke, galiu pasiūlyti datą: pirmosios dvi 2008 m. gegužės mėn. savaitės, nes per šias dvi savaites pasibaigantrasis pasaulinis karas, švenčiama Europos diena gegužės 9 d., o šiais metais paminėsime šešioliktąsias Hagos kongreso, kuriame, Vinstonui Čerčiliui pirmininkaujant, pradėta Europa, metines. Mums, prancūzams, gegužės 10 d. reiškia didžiojo europiečio François Mitterrand išrinkimo dieną.
Būtų naudinga ratifikavimą koordinuoti. Galiausiai juk atsisakėme Sutarties simbolių, tačiau juos galima grąžinti į kalendorių. Kodėl gi neįrašius jų į konkrečias datas? Nes kad ir ką galvotume apie sutarties rengimą (o mūsų kolega Parlamento narys R. Goebbels šiuo klausimu kalbėjo gana griežtai) privalome bet kokia kaina užtikrinti, kad šis Europos istorijos žingsnis bus žengtas. Todėl siūlau: sutikite su šiomis dviem savaitėmis!
(Plojimai)
Jerzy Buzek
(PL) Pone pirmininke, ministre pirmininke, pone pirmininke, šiandien, kaip ir prieš septynerius metus, pirmininkaujanti Portugalija vėl susidūrsu svarbiomis užduotimis ir iššūkiais.
Esu įsitikinęs, kad Europos sutartį pavyks priimti geroje aplinkoje ir turiniu, esančiu efektyvaus ir veiksmingo ES valdymo pagrindu. Tai yra svarbiausias klausimas šiandien, nes tik tada Europa gali laipsniškai tapti politine jėga ir teigiamai prisidėti sprendžiant pasaulio likimą.
Tačiau ekonominES galia yra labai svarbi ir šiandien, dar labiau, nei prieš septynerius metus. Šiandien mūsų laukia globalizacijos iššūkiai, o mes norime, cituoju: "žiniomis grindžiamą ekonomiką padaryti pačia konkurencingiausia ir dinamiškiausia pasaulyje, pajėgią darniai augti, sukuriant daugiau ir geresnių darbo vietų bei stiprinant socialinę sanglaudą". Tačiau šiandien jau žinome, kaip tai sudėtinga. Taigi, socialinEuropa didinanti užimtumą ir kovojanti su klimato kaita, kokia ji nebuvo prieš septynerius metus, turi būti visiškai laisvos rinkos Europa. Atviros rinkos, laisvos nuo protekcionizmo ir monopolijų. Užtai turėtume būti dėkingi savo piliečiams, jei norime veikti pagal Lisabonos strategijos principus, konkurencijos, inovacijų ir pažangos srityse. Taip pat atsiminkime, kad strategijos gairių valdymas iš laisvos rinkos padėties pasiteisino daug geriau, nei valdymas valstybės narės lygiu.
Ir galiausiai, trečiasis klausimas - mūsų sėkmnemažai priklauso nuo santykių su kaimynais. Sveikinu Portugalijos vyriausybę už draugiškų santykių kūrimą su ES kaimynėmis valstybėmis pietuose, tačiau nederėtų nei akimirkai pamiršti Rytų dimensijos, pirmiausia todėl, kad sąžiningų ir laivų rinkimų Ukrainoje rezultatai suteikmums progą demokratinei, laisvos rinkos ir palankiai Europą vertinančiai stabilizacijai su Europos Sąjungos rytinėmis sienomis besiribojančiose valstybėse. Rinkimai įvyko vos prieš dvi su puse savaitės ir tai vertėtų paminėti Europos Parlamente.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Pone pirmininke, ankstesnėse diskusijose paaiškėjo, kad nuo dabartinės Reformų sutarties daug kas priklauso - ne kas kita, kaip Sąjungos galimybveikti ir patikimumas. Bet kuriuo atveju Europos piliečiai nesupranta, kad mes institucinę sutartį rengėme daugelį metų ir todėl mums ir politiniam elitui labai gerai žinoma, kad šie klausimai yra labai svarbūs, siekiant reformuoti ir atnaujinti Sąjungą; kartu mums tai yra nepažįstama ir nesuprantama diskusija. Galiausiai, turime spręsti realius Europos piliečiams kylančius klausimus ir aš sutinku su Martinu Schulzu, kad Sąjungos gyvenime papildomų nesėkmių reikėtų išvengti.
Daugiau nesėkmių neturėtų pasitaikyti, nes 2004 m. įvykusi plėtra buvo pirmoji, kuriai neužkirto kelio radikalios reformos ar radikalizmo įtaka. Todėl daugiau nebestebina britų elgesys ir aš, kaip naujosios valstybės narės atstovas, su nepasitenkinimu stebiu, kaip mano kolegos Parlamento nariai iš Lenkijos imasi politinio kurso, priešingo Europos vienybei.
Šiai Reformų sutarčiai alternatyvų nėra. Ji būtina, kad Europos Parlamentas nebūtų betikslių ginčų vieta, o Komisija su Taryba jį vertintų rimtai. Tai yra ir labai svarbu, siekiant pažangos nacionalinių mažumų klausimu, kuriame viena iš Europos didelių problemų (reikėtų panagrinėti Vakarų Balkanus arba Ukrainą ir Rusiją (sakinys nepabaigtas)). Be Reformų sutarties mums nepavyks pasiekti ir pažangos šioje srityje.
Pone pirmininke, Reformų sutarčiai alternatyvos nėra; belieka rinktis: Reformų sutartis ar Sąjungos mirtis! Dėkoju jums už dėmesį.
David Casa   -
Turime svarbią progą Europos Sąjungą padaryti efektyvesne ir demokratiškesne sąjunga. Naujoji sutartis suteiks reikiamas priemones, kad Europos Sąjunga ir toliau tobulėtų prie mūsų prisijungus dar daugiau piliečių. Tai išskirtingalimybir kartu privalome suprasti, kad pavyko rasti reikiamus kompromisus, užtikrinančius geresnę Europos piliečių ateitį.
Keletas asmenų paminėjo Lenkiją ir Angliją ir jų atisakymo nuostatas. Taip, svarbu, kad visi nepamirštų nacionalinių interesų, tačiau dar svarbiau atsižvelgti į Europos Sąjungos interesus, nes visi esame jos dalimi. Tai taikoma ne tik Tarybai, bet ir visų pirma Europos Parlamentui. Nesutinku, kad tam tikriems Europos piliečiams reikėtų atskiros Europos Sąjungos ir skirtingos Europos Sąjungos tam tikriems Europos piliečiams kitoje šalyje. Todėl privalome pasinaudoti šia galimybe, kuri pasitaikys artimiausiomis dienomis Portugalijoje ir aiškiai pasakyti Europos piliečiams, kad Europos Sąjunga nėra stagnacijos būklės, o naująja sutartimi užsitikrinsime galimybę judėti į priekį. Užtikriname, kad po daugelio sunkių, nuolatinių derybų dėl Europos ateities metų, mes būtume radę galimybę susitarti ir pasiekti daugiau sėkmės. Tai sutartis, kuria galime užtikrinti daugiau skaidrumo ir, kaip sakyta, daugiau efektyvumo. Tai sutartis, kuri turėtų mums padėti sustiprinti visų Europos piliečių balsą. Man malonu pastebėti, kad net mano šalis, kuriai atstovauju, sustiprins savo galią šio Parlamento dėka.
Europos Sąjunga susiduria su svarbiais iššūkiais, kuriuos privalu spręsti nedelsiant. Privalome konkuruoti globaliame pasaulyje, todėl mums reikalingi planiniai rodikliai į šiuos iššūkius atsiliepti (klimato kaitos, migracijos, galimybės kurti daugiau darbo vietų ir geresnes sąlygas mūsų darbuotojams). Į šiuos iššūkius galima atsiliepti tik efektyvesnės ir skaidresnės Europos Sąjungos dėka.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Pone pirmininke, tikiuosi, kad susitarimas, kurio pavyko pasiekti Berlyne, dėl svarbiausių Reformų sutarties problemų pasibaigs teigiamu rezultatu per artėjantį aukščiausio lygio susitikimą Lisabonoje.
Taip pat tikiuosi, kad Lenkijos vyriausyb(atsižvelgiant į tai, kad 80 proc. Lenkijos gyventojų remia mūsų narystę Europos Sąjungoje) sėkmingai užtikrins sutarties projekto priėmimą, todėl parodys suprantanti šūkį "stipri Lenkija stiprioje Europoje".
Vienas iš svarbiausių šio susitarimo pasiekimų - teisiškai privalomo Pagrindinių teisių chartijos pobūdžio įtvirtinimas, ir man malonu, kad Europos Parlamento Pirmininkas ir Komisijos Pirmininkas su pirmininkaujančia valstybe planuoja bendro chartijos paskelbimo ceremoniją Europos Parlamento plenarinio posėdžio metu. Tai liudija šio dokumento svarbą, kuriuo sprendžiamos orumo, laisvės, lygybės, solidarumo, piliečių teisių ir teisingumo vykdymo problemos.
Todėl nesuprantu ir nepritariu Lenkijos vyriausybės pozicijai, kuri nori taikyti išlygą pagal chartijos IV skyriaus nuostatas, "Solidarumas", jas taikant Lenkijos piliečiams. Šiame skyriuje pateikiamos nuostatos, kurios ypač brangios Lenkijos ir Europos kairiesiems, darbuotojų ir profesinių sąjungų teisių srityje. Bet kokiai išmintingai vyriausybei rūpėtų savo piliečių aprūpinimas didesne ir efektyvesne teisių apsauga, pirmiausia tokioje šalyje kaip Lenkija, kuriai laisvę atnešdarbininkų sukilimas, kurį organizavo Lenkijos judėjimas "Solidarność". Todėl raginu Lenkijos vyriausybę pakeisti savo poziciją šiuo klausimu.
Maria da Assunção Esteves
(PT) Neoficialus aukščiausio lygio susitikimas Lisabonoje galėtų užbaigti negandų pilną laikotarpį, kai Europos ambicijos susigrūmsu krize. Naujoji Reformų sutartis nėra tokia galinga, kad restruktūrizuotų Europą; tam reikėtų Europos Konstitucijos. Naujoji sutartis rodo nepakankamus pasiekimus palyginti su prarasta Konstitucija; tai nedidelis istorijos šuolis; tai visa, kas tai yra, o ne visa, kuo tai galėjo būti. Tačiau tai vis dėlto yra tam tikra pažanga, rodanti, kaip Europa pritaiko savo institucijas prie naujų geopolitiniu iššūkių ir būsimų diskusijų.
Privalome pripažinti, kad emocinis referendumų elementas apribojo išimtinai racionalų politinio atstovavimo elementą. Visuomenės nuomonnebuvo tinkamai pasirengusi vaizdiniam ir kosmopolitiniam požiūriui, todėl užsitikrinome ne tokį drąsų ir uždarą procesą, kuris įvyko pagal Konvenciją ir nutieskelią į Konstituciją. To nereikėtų pamiršti tiems, kurie sėdės prie stalo ateinančiame Vadovų Tarybos susitikime. DabartinTarybos užduotis yra užtikrinti Tarybai reikalingą vienybę, pagal principą, kuriuo išimtys ribojamos iki minimumo; siekiant išvengti reiškiant atsisakymo nuostatas dėl Chartijos paslėptos erozijos dėl atsisakymo nuostatų pradiniams džentelmeniškiems susitarimams (pvz., Joaninos kompromisui) ir užtikrinti, kad Sutartis bus unitarinės, o ne fragmentuotos formos.
Kita Tarybos užduotis - organizuoti Sutarties ratifikavimą; tai būtina norint išvengti Europos veiklos krypties, kuri tokia svarbi visiems Europos piliečiams, pokyčio. Laikas sutikti su tuo, kad Europos teisėtumas visų pirma kyla iš universalių vertybių, demokratinių institucijų nuoseklumo, bendro projekto visuotiniam teisingumui pasiekti, kylančiam ne iš kur kitur, o iš nepriekaištingo argumentavimo. Tai Europos teisėtumas.
Józef Pinior
(PL) Pone pirmininke, norėčiau prisidėti prie sveikinimų pirmininkaujančiai Portugalijai, siekiant kompromiso dėl Sąjungos sutarties. Šis procesas buvo labai sudėtingas ir reikėjo tikrai daug pastangų susitarimui pasiekti.
Ši Sutartis nėra mūsų svajonių sutartis ir ji neiliustruoja dabartinių europiečių vizijų ir svajonių. Tačiau būtent tai yra mūsų žingsnis nuo realybės į svajones Europos Sąjungoje. Esu įsitikinęs ir tikiuosi, kad šiai Sutarčiai pritars visos Europos valstybės.
Tuo tarpu šiandien Europos Parlamente privalau išreikšti tvirtą prieštaravimą vyriausybės Varšuvoje padarytai deklaracijai, kad ji nepriima ES pagrindinių teisių chartijos. Non possumus, sakau non possumus Europos Parlamente, kaip Solidarumo aktyvistas iš karinio valdymo laikotarpio. Lenkija nurodkelią į laisvę ir demokratiją visai Europai, o šiandien Lenkijos vyriausybyra pakankamai drąsi nurodyti, kad jis netaikys Pagrindinių teisių chartijos mūsų šalyje, mano gimtinėje. Protestuoju prieš tai tos Lenkijos gyventojų dalies vardu, kurie niekada nepajėgs susitaikyti su tuo, kad Lenkijai ES Pagrindinių teisių chartijos nuostatos neprivalomos.
Panayiotis Demetriou
(EL) Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau pasveikinti pirmininkaujančią Portugaliją dėl jos parodyti apsisprendimo operatyvumo ir iniciatyvumo. Jos dėka šiandien parengtas Reformų sutarties tekstas, kurį numatoma pateikti tarpvyriausybinei konferencijai Lisabonoje. Tikiuosi, kad tų šalių vyriausybės pasinaudos turima proga ir prisiims atsakomybę ir pagaliau pavyks išeiti iš aklavietės.
Taip pat norėčiau patikinti pirmininkaujančią Portugaliją, kad absoliuti dauguma šio Parlamento narių ją remia ir tikimės, kad šis klausimas bus teigiamai išspręstas. Pirmiausia mums reikia susitarti, o vėliau ratifikavimo visose šalyse.
Man teko girdėti įvairių pastabų dėl pastangų siekti tolesnio Europos suvienijimo ir mane nustebino asmenys, kurie slepia savo antieuropietišką filosofiją ir siekia prisidengdami geresniu sunaikinti tai, kas gera. Kalbėkime atvirai: jiems nepavykus pasiekti geresnės ES unifikacijos ar integracijos, tuomet tegul Anglija, Prancūzija, Vokietija ar Lenkija savarankiškai stoja prieš globalizacijos iššūkius. Leiskime jiems užtikrinti taiką, kai nacionalistinis varžymasis dar kartą mus veda į krizę ir galbūt į karą.
Privalu suprasti, kad ES vizijos negalima paprasčiausiai paslėpti iš akių; ją būtina skatinti ir įgyvendinti. Turėdami siekti išlaikyti nuolatinę pažangą, kad siektume visų šių valstybių ir žmonių visuotinės, o ne tik Europos ateities, pagrįstos principais ir vertybėmis. Būtent šią viziją privalome skatinti, o šis Europos Parlamentas, ministre pirmininke, pasirengęs jums padėti.
Alexander Stubb
Pone pirmininke, labai smagu matyti savo pavardę, iškabintą greta valstybės sekretoriaus ir Komisijos nario; tai iš ties reikšminga akimirka!
Jums leidus, norėčiau išdėstyti tris teiginius. Man teko dalyvauti trijose tarpvyriausybinėse konferencijose dar dirbant valstybės tarnautoju. Mano nuomone, per pastaruosius 25 metus mes nieko nepadarėme, kad parengtumėme naują Sutartį, suderintumėme jos sąlygas ir ją patvirtintumėme tarpvyriausybinių konferencijų metu. Nesu tikras dėl jūsų, R. Corbetto ir kitų, tačiau bent jau aš šiek tiek pavargau nuo TVK. Turime vieną kartą tai galutinai užbaigti. TVK surengta pernelyg daug. Jos net tapo nuolatiniais renginiais. Nesu nusiteikęs prieš pokyčius, veikiau atvirkščiai, tačiau vienaip ar kitaip turime aprimti ir manau, mums pavyks tai padaryti per dvi savaites.
Antrasis mano pastebėjimas - be abejo, man priimtina Konstitucijos idėja, tačiau man priimtina ir dabartinSutartis su tam tikrais pakeitimais. Vien tai gerokai pagerintų mūsų padėtį. Žinoma, mes visi turime tam tikrų pastabų, taip pat ir dėl galimybės netaikyti tam tikrų nuostatų ir dėl to, ar ši tvarka yra supaprastinta, ar pernelyg sudėtinga. Daugelis dalykų mums kelia nerimą, tačiau būtina atminti, kad ši Sutartis įtvirtina labai tvirtas nuostatas užsienio politikos srityje, suteikia mums teisinį subjektiškumą, suteikia mums ar bent daliai mūsų pagrindines teises ir nustato balsavimo tvarką, kai sprendimai priimami kvalifikuota balsų dauguma. Be abejonės, tobulybei ribų nėra, bet ši Sutartis su pakeitimais yra geriausia, ką turime. Todėl JK ir Lenkijai sakau: nusiraminkite ir susitaikykite su tuo.
Galiausiai noriu pasakyti, kad iš tiesų manau, jog atėjo laikas pamėginti atkurti pasitikėjimą tarp valstybių narių. Kol kas šioje srityje nesame pasistūmėję į priekį nuo pat derybų dėl Nicos sutarties, kai mažieji buvo priversti nusileisti didiesiems. Todėl dabar, mano manymu, atėjo laikas užkasti karo kirvį ir atkurti pasitikėjimą, lydėjusį valstybių santykius iki Nicos sutarties. Laikas nuraminti institucijas, atsakyti į klausimus ir pagrindinį dėmesį sutelkti tikrajai politikai formuoti.
Manuel Lobo Antunes
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - (PT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau padėkoti Europos Parlamento nariams už labai reikšmingą jų paramą pirmininkaujančios Portugalijos pastangoms ir atliktam darbui Tarpvyriausybinėje konferencijoje, po kurios, kaip tikimasi, sulauksime naujos mūsų Sąjungos Sutarties.
Tiems, kas atsiliepmažiau palankiai ar netgi pasisakprieš, norėčiau pasakyti, kad pirmininkaujanti valstybatkreips dėmesį, kaip reikalauja mūsų pareiga, į išreikštus susirūpinimą keliančius dalykus ir kritiką, nes, mūsų manymu, tai patenka į mūsų bendrą darbą ir pastangas, todėl suprantama, kad į juos reikia atsižvelgti.
Manau, kad ne kas kitas kaip Graham Watson pasakParlamente, kad Portugalijos ministras pirmininkas veikiausiai rengiasi kaip vadas, rengiantis savo kariuomenę Tarpvyriausybinės konferencijos mūšiui spalio 18-19 d. Tai vienas iš galimų požiūrių ir pasakyčiau, kad esu šios kariuomenės karys, tikėdamasis, kad daugelis kitų čia esančių karių taip pat prisijungs prie šios kariuomenės, kad Lisabonoje mums iš tiesų pavyktų pasiekti naująją Europos Sąjungos sutartį.
Tarpvyriausybinkonferencija pabaigteisininkų ir ekspertų darbą. Dabar atėjo politikų eilpasisakyti dėl teisingumo ir esu tikras, kad politikai ir vyriausybės vienodai vertins savo įsipareigojimus. Kaip čia buvo sakyta, mums turi pasisekti; su šiuo teiginiu visiškai sutinka ir pirmininkaujanti Portugalija. Negalime suklysti ir ketiname sudaryti susitarimą, kuriam tikiuosi visuotinio pritarimo; paprasčiausiai nėra kito kelio.
Ketiname atkreipti dėmesį į visų dalyvių subtilius interesus ir susirūpinimą keliančius dalykus. Nvienas nebus pamirštas. Kaip sakiau, būtent todėl esame tikri savo sėkmė, atsižvelgiant į nuojautą, kad galbūt pernelyg ilgai užsitęsusios diskusijos turi pasibaigti ir suvokiama neatidėliotiną poreikį sukurti konstruktyvią, sąjungos ir teigiamos energijos dvasią, norint spręsti ateityje mūsų laukiančias minėtas problemas: klimato kaitos, energetikos klausimus, migracijos, mūsų vidaus reformos, reikalingos spręsti bendresnėms globalizacijos problemoms. Esu tikras, kad Lisabonoje bus jaučiamas neatidėliotinumo jausmas Sutarčiai sudaryti ir įkvėpti mus laimėti kitus mūšius, o susirinkę į kitą plenarinį posėdį paskelbsime jums gerų žinių.
Norėčiau dar kartą padėkoti Europos Parlamento nariams už mūsų teisininkų grupei suteiktą paramą ir esu įsitikinęs, kaip yra minėję daugelis kalbėjusiųjų, kad jos sulauksime ir vėlesniuose etapuose.
Norėčiau tarti tik žodį dėl Lisabonos strategijos klausimo ir padėkoti João de Deus Pinheiro už jo kalbą. Diskusijas dėl Lisabonos strategijos ketiname papildyti nauju elementu, susijusiu su šios strategijos užsienio politikos dimensija. Ji iš pagrindų susieta su poreikiu nustatyti taisykles, reglamentuoti klausimus, kuriuose taisyklės ir tvarka dar nenustatyta, norint pasiekti efektyvios pažangos, socialinio stabilumo, ekonominio stabilumo ir taikos pasaulyje, kur taisyklės ir standartai aiškiai matomi, nes mes visi privalome juos spręsti, kad iš tiesų kurtume visuotinai teisingesnį pasaulį.
Kaip sakiau, ketinu dalyvauti su pirmininkaujančia valstybe. Žinau, kad Portugalijos ministras pirmininkas taip pat ketina atvykti ir mes būsime kartu kitoje plenarinėje sesijoje; esame tikri, kad mums pavyks paskelbti, kad Europos Sąjunga turi naują Sutartį - Reformų sutartį.
Margot Wallström
Komisijos Pirmininko pavaduotoja. - Pone pirmininke, dėkoju jums už įdomias diskusijas. Čia visuomet galima pasimokyti naujų dalykų ir aš, savo ruožtu, pažadu pateikti pranešimą Komisijai. Turiu užrašus, tad šią temą galėsime pratęsti ateinantį pirmadienį Liuksemburge vyksiančiame susitikime.
Man pateikti trys tiesioginiai klausimai, į kuriuos norėčiau pagal galimybes atsakyti. Pirmasis susijęs su Parlamento dalyvavimu skiriant pirmąjį Aukštąjį atstovą. Šiuo klausimu Sutarties tekstas atitinka 2004 m. redakciją. Esu tikra, kad visi laukia tinkamu laiku pasirodysiančio pragmatinio sprendimo, tenkinančio visų šalių interesus. Tikriausiai prisimenate precedentą, kai Komisijos nariai buvo paskirti išsiplėtus Sąjungai. Priimtas praktinis sprendimas tenkino Parlamentą, nors teisinės formuluotės ir nebuvo pakankamai aiškios. Manau, mums patiems būtų naudinga suteikti Parlamentui tinkamą vaidmenį šioje procedūroje.
Antrasis klausimas susijęs su Sutarties 24 straipsniu, kuriame aptariama asmens duomenų apsauga. Į šį klausimą galiu atsakyti Komisijos vardu; suprantu Parlamento susirūpinimą dėl nuostatų, susijusių su valstybių narių atliekamu konfidencialių duomenų perdavimu. Dabartinės redakcijos ES Sutarties 24 straipsnyje teisapibrėžti šios srities normas suteikiama išskirtinai Tarybai, visiškai atsisakant Europos Parlamento dalyvavimo. Šios naujosios nuostatos ištakų reikia ieškoti TVK įgaliojime. Jis taikomas išimtinai valstybėms narėms, o likusios Europos institucijoms ir toliau taikomas bendrasis režimas, nes numatytoji tvarka atitinka labai specifinį režimą bendrosios užsienio ir saugumo politikos srityje. Šiuo atveju tai reiškia Teismo kompetencijos suvaržymą. Nesu tikra, ar pavyks bent šiek tiek pakeisti įgaliojimo turinį, tačiau užtikrinu jus, kad šio straipsnio neketiname aiškinti ir jo taikyti ES ir Jungtinių Amerikos Valstijų dėl keleivio duomenų įrašo. Šis susitarimas dabar teisiškai grindžiamas trečiuoju ramsčiu, todėl, Komisijos nuomone, jis ir ateityje pateks į įprastinę EP ir Teismo kompetenciją. Būtent šio požiūrio laikosi Komisija šiais klausimais.
Iš savo vietos matau visus lankytojus. Nesu tikra, ar mums visuomet pavyksta labai aiškiai paaiškinti svarstomus klausimus, bet manau, kad lankytojai galėjo nusivilti stebėdami šias diskusijas ir žinodami, kad kai kam tai labai priimtina, nes, jų teigimu, tai tinkamas kompromisas; kitiems tai visiškai nepriimtina ir jie teigė, kad rezultatas visiškai prastas; dar kiti teigia, kad šį kartą nuėjome per toli. Be abejo, visa tai atspindi politinę padėtį ir sudėtingą politinį žaidimą ilgą laiką aptarinėjant galimybę pritaikyti mūsų sprendimų priėmimo tvarką Europos Sąjungai išsiplėtus iki 27 valstybių narių; kaip iš tiesų įtraukti į darbotvarkę ir pastaruoju metu iškilusius klausimus, pvz., klimato kaitos ir energetikos klausimus, kaip tapti atviresniems ir veiksmingiau dirbti.
Visi lankytojai man taip pat primena tai, kad nepaisant rezultatų, o esame įsitikinę ir tikimės, kad pirmininkaujančiosios Portugalijos vyriausybpasirūpins, kad mes pasiektume gerų rezultatų, mums pavyks susitarti dėl naujos Reformų sutarties, tačiau tam reikės bendrauti; privalėsime dėti visas pastangas ir paaiškinti piliečiams savo veiksmus. Tikiuosi, kad Komisija ir Europos Parlamentas pajėgs suplanuoti veiklą komunikacijos srityje ir mūsų pateiktas tekstas bus kuo prieinamesnis ir suprantamesnis; kad mums pavyks įžiebti diskusijas Europoje, o jums, savo ruožtu, pratęsti jas kitose valstybėse narėse ir vykdyti mūsų visų ir Sąjungos institucijų įsipareigojimus piliečiams: paaiškinti, paskatinti ir išklausyti. Būtent šis vaidmuo mūsų laukia.
Tai tik pradžia. Mūsų dar laukia ratifikavimo ir įgyvendinimo laikotarpis. Tačiau kartu su Komisija reiškiu viltį, kad ši naujoji Sutartis bus tinkama, nors anaiptol netobula: be abejonės, tai kompromisas ir mes siekėme visiškai atsisakyti atvejų, kai nuostatos netaikomos; ketinome įtvirtinti paramą visų pirma Pagrindinių teisių chartijai, tačiau mums vis dėlto pavyko pasiekti kompromisą, visų valstybių narių susitarimą, ir mes ketiname juo kuo geriau pasinaudoti.
(Plojimai)
Pirmininkas -
Klausimas baigtas.
Rašytiniai pareiškimai (pagal Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnį)
Alexandra Dobolyi  
raštu. - (HU) Vengrija visuomet rėmKonstitucinę sutartį arba Reformų sutartį jos nauja forma. Vengrijos interesas ir Sąjungos tikslas yra mums apsaugoti taiką ir mūsų pagrindinius interesus bei skatinti Sąjungos piliečių, kurių skaičius artėja prie 500 mln. gerovę. Europa ir pasaulis yra pasikeitę. Į naujas saugumo grėsmes būtina atsakyti naujomis strategijomis ir politikos sritimis. Europa privalo pasirengti visuotiniams pokyčiams.
Manau, kad Reformų sutartis gali padėti nustatyti Europos kursą ir apibrėžti jos būsimą veiklos sistemą, politiką ir Europą, kurioje norėtume gyventi ir sulaukti sėkmės.
Manau, yra svarbu, kad valstybių ir vyriausybių vadovai elgtųsi atsakingai neoficialiame aukščiausio lygio susitikime spalio 18-19 d. atsisakys istorinių nuoskaudų ir pasieks vienbalsiai sprendimą dėl galutinio Reformų sutarties teksto, kuris pastūmėtų Sąjungą tinkama kryptimi.
Aukščiausio lygio susitikimo tikslas - priimti Reformų sutarties tekstą ir šitaip sustiprinti padidėjusios Europos Sąjungos efektyvumą bei padidinti Europos Parlamento vienintelės renkamos institucijos vaidmenį bei Sąjungos išorinę veiklą. Europos Parlamentas yra užtikrinęs ir ketina toliau užtikrinti visišką paramą konstituciniam procesui ir Reformų sutarties kūrimui iki dabar ir mes pasitikime, kad 27 valstybės narės ją ratifikuos kaip įmanoma greičiau. Parlamento frakcijų atstovai ketina užtikrinti, kad Parlamento atstovai dalyvaus Lisabonos aukščiausio lygio susitikime bei taip pat sustiprins Reformų sutarties kūrimą.
Svarbiausia tai, kad mums reikalinga Europa, kurioje 27 valstybės narės jaučiasi bendrai atsakingos už tai, kad būtų imtasi tinkamų veiksmų geresnės ateities vardan.
Atėjo laikas ir Lisabonoje privalome tai įrodyti!
Margie Sudre  
raštu. - (FR) Reformos sutarties projektas tiksliai atitinka birželio 27 d. patvirtintą mandatą. Jis perkelia jų politinį įsipareigojimą raštu ir turėtų suteikti galimybę Europos Sąjungai išeiti iš politinės aklavietės, kurioje ji buvo daugiau nei dešimt metų.
Todėl prašau Europos vadovų tarybos narius laikytis žodžio ir nustoti kelti į mandatą neįtrauktus klausimus in extremis.
Dabar anaiptol ne laikas smulkiems paskutinės minutės susitarimams, staigioms nacionalistinėms reakcijoms ar atsitraukimo refleksams, nes tai kelia pavojų, kad Sutartis praras darnumą, nustačius daugelį lydimųjų atsisakymo nuostatų.
Šio teksto priėmimas turėtų atitikti numatytą planą, kad Lisabonos sutartis įsigaliotų 2009 m. sausio 1 d.
Todėl dabar turėtume skirti dėmesį būdams mūsų piliečių sąmoningumui didinti, nes šie dabar daugiau reikalauja iš Europos Sąjungos ir kritiškiau ją vertina. Jiems reikalingi paaiškinimai, o mes turėtume juos pateikti ir pasirodyti esą geri mokytojai.
Mes visi privalome dalytis savo entuziazmu šiame naujame kontekste, kuriam būdingas grįžimas prie Europos mąstysenos ir demokratinio skaidrumo imperatyvo.
