Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Swoboda
Arvoisa puhemies, demokraattina minun on tietysti hyväksyttävä myös sellaiset päätökset, joista en pidä. Mietintöni yhteydessä tehtiin eilen kuitenkin ristiriitainen päätös. Sen jälkeen kun olimme eilen jo keskustelleet päätöksen oikeusperustasta ja lisäksi esittäneet huomautuksia oikeusperustaa vastaan saamatta niihin komissiolta mitään vastausta, parlamentti päätti eilen hyväksyä komission lainsäädäntöehdotuksen, minkä jälkeen se hyväksyi myös ehdotusta koskevan päätöslauselman, jossa komission ehdotus hylätään. Tämä käy ilmi pöytäkirjan kohdasta 11.
Pyytäisin nyt asian selvittämiseksi 148 artiklan 3 kohdan mukaisesti, että parlamentin eilen tekemä päätös annettaisiin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan käsiteltäväksi, ja tämä kahdesta syystä: ensinnäkin tarvitsemme selvennystä siihen, kumpi päätöksistä on tässä tapauksessa pätevä. Toiseksi tarvitsemme tulevaisuutta ajatellen työjärjestykseen selvennyksen siitä, miten tällaisissa tapauksissa toimitaan. Sillä jos hallinto niin sanoakseni ottaa asiakseen korjailla äänestystuloksia, niin kuin olen kuullut nyt tehdyn, menettely ei minusta ole oikein korrekti. Minusta korjauksia voidaan periaatteessa tehdä vain, jos perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta niin päättää. Vetoan valituksessani siis 148 artiklan 3 kohtaan. Pyydän parlamentin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaa selvittämään asian laidan ja laatimaan työjärjestykseen tällaisissa tilanteissa tulevaisuudessa noudatettavaa menettelyä koskevan säännöksen.

Puhemies
Jäsen Swoboda, ymmärrän, miksi pyydätte tätä. Puhemiehenä minun on mielestäni harkittava tarkoin pyyntöänne arvioidakseni, voinko myöntyä siihen. En voi vastata teille suoralta kädeltä. Minusta olisi epäkohteliasta antaa kielteinen vastaus, mutta toimisin myös liian hätäisesti, jos vastaisin nyt heti. Mikäli pyyntönne hyväksytään, asia kuuluu työjärjestyksen mukaiselle valiokunnalle, joka tällä hetkellä on perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Oikeusasiamies / Hyvän hallintotavan säännöstö
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Böschin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0280/2001) Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta vuodelta 2000 [C5-302/2001 - 2001/2043(COS)];
Perryn laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0245/2001) Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksesta Euroopan parlamentille: omasta aloitteesta suoritettu tutkimus siitä, onko yhteisön eri toimielimillä ja laitoksilla yleisesti saatavilla olevaa hyvän hallintotavan säännöstöä virkamiesten suhteista kansalaisiin [C5-0438/2000 - 2000/2212(COS)];
Almeida Garrettin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0240/2001) oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan muuttamisesta [1999/2215(ACI)].

Söderman
Arvoisa puhemies, vuonna 1993 Maastrichtin sopimuksella vakiinnutettiin Euroopan unionin kansalaisten oikeuksiksi oikeus esittää vetoomus Euroopan parlamentille ja oikeus tehdä kantelu Euroopan unionin oikeusasiamiehelle. Nizzan huippukokouksessa joulukuussa 2000 nämä oikeudet sisällytettiin perusoikeuskirjaan. Tänään keskusteltavina olevat mietinnöt ja päätöslauselmat koskevat näitä Euroopan unionin kansalaisten perustuslaillisia oikeuksia. Olen erittäin kiitollinen oikeudesta puhua tässä tärkeässä keskustelussa, joka koskee Euroopan kansalaisuuden syvintä olemusta.
Ennen kuin alan puhua näistä mietinnöistä, haluan esittää kiitokseni komission jäsen Loyola de Palaciolle siitä, että hän taas kerran vakuutti, että komissio kunnioittaa vastausten määräaikoja oikeusasiamiehen tiedusteluihin ja antaa vastauksia, jotka ovat täydellisiä ja oikeita. Tämä hyvä yhteistyö on erittäin tärkeää, jotta voidaan varmistaa, että oikeusasiamies voi käsitellä kanteluita nopeasti ja tehokkaasti ja siten toteuttaa tehtäväänsä, joka on kansalaisten ja yhteisön toimielinten ja laitosten välisten suhteiden parantaminen.
Haluaisin tänään myös esittää kiitokseni Jean-Claude Eeckhoutille hänen työstään. Hän on jäämässä eläkkeelle virastaan komission pääsihteeristössä, jossa hän muun muassa käsittelee komission ja Euroopan unionin oikeusasiamiehen välisiä suhteita. Minulle hän edustaa ihannevirkamiestä. Hän kannattaa sekä Eurooppa-aatetta että kovaa käytännön työtä hallinnon parantamiseksi kansalaisten hyödyksi.
Siirryn nyt puhumaan hyvän hallintotavan säännöstöstä ja onnittelen jäsen Roy Perryä hänen erinomaisesta mietinnöstään. Onkin erittäin sopivaa, että esittelijänä on jäsen Perry, koska juuri hän toi esiin tämän ajatukseen muutama vuosi sitten vetoomusvaliokunnan toimintakertomuksessa 19961997. Jäsen Jean-Maurice Dehoussella, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan esittelijällä, on myös ollut merkittävä rooli. Hän on painottanut sitä, että säännöstöllä on oltava vakaa oikeusperusta ja on tehnyt käytännön ehdotuksia tämän saavuttamiseksi.
Toivon, että asiaa koskeva asetus hyväksytään nopeasti tämän mietinnön hyväksymisen jälkeen. Hyvä hallinto sisältyy Nizzan perusoikeuskirjaan yhtenä kansalaisten perusoikeuksista. En voi ymmärtää, miksi joku vastustaisi sitä ajatusta, että yhteisön lainsäädäntö tarjoaisi kansalaisille yhtä vahvan oikeudellisen suojan suhteessa Euroopan hallintoon kuin kansalliset lait antavat suhteessa jäsenvaltioiden hallintoon.
Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö on epätavallinen, koska perustamissopimuksessa Euroopan parlamentista tehdään lainsäätäjä ja sille myönnetään myös aloiteoikeus. Neuvoston tehtävä rajoitetaan parlamentin laatiman tekstin hyväksymiseen määräenemmistöllä, kun taas komissio antaa lausunnon.
Haluaisin kiittää esittelijä Teresa Almeida Garrettia siitä periaatteellisesta lähestymistavasta, jolla hän suhtautuu lainsäädäntöprosessiin. Kuten hän on korostanut, alkuperäinen perussääntö laadittiin jo kymmenen vuotta sitten. Sen asiakirjojen tarkastamista ja todistajien kuulemista koskevat ehdot on ajantasaistettava niin, että painotetaan enemmän hallinnon avoimuutta ja tarvetta saada yleisön hyväksyntä ja edistää nykyaikaista hallintokulttuuria yhteisön tasolla.
Vetoomusvaliokunnan laatima oikeusasiamiehen vuoden 2000 vuosikertomusta koskeva mietintö on myös käsiteltävänä. Onnittelen esittelijä Böschiä hänen erinomaisesta ja rakentavasta mietinnöstään, jossa aivan oikein keskitytään tarpeeseen palvella Euroopan kansalaisia tehokkaasti.
Olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että oikeusasiamiehen on käsiteltävä kantelut mahdollisimman nopeasti. Tästä syystä olemme edelleen pyrkineet poistamaan tarpeettomat viivytykset pitämällä kiinni siitä, että toimielimet ja laitokset kunnioittavat kantelujen vastausmääräaikoja, sekä parantamalla omaa tehokkuuttamme.
Olemme edistyneet niiden sisäisten hallintotavoitteidemme saavuttamisessa, jotka koskevat kanteluiden vastaanotetuksi merkitsemistä viikon kuluessa, päätöstä niiden tutkittavaksi ottamisesta kuukaudessa ja tutkimuksen päättämisestä vuodessa. Viime vuoden elokuun loppuun mennessä oli avoinna vielä 65 tapausta, joita oli käsitelty jo vuosi. Vuonna 2001 tämä luku oli 25 tapausta. Näistä yksi on avoinna siksi, että me jätimme erikoiskertomuksen Euroopan parlamentille. Viidessä muussa tapauksessa perussääntö määrää, että asianomaisella toimielimellä on kolme kuukautta lisää aikaa tuottaa yksityiskohtainen lausunto.
Jäsen Böschin mietinnössä viitataan myös ongelmiin, joita vetoomusvaliokunta on kohdannut hankkiessaan tietoa, jota tarvitaan kansalaisten vetoomusten tehokkaassa käsittelyssä. Esimerkki sellaisista ongelmista on Lloydin vakuutusmarkkinoiden sääntelyä koskeva vetoomus.
Mielestäni tehokkain tapa parantaa tilannetta voisi olla oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan välisen yhteistyön vahvistaminen, erityisesti vetoomuksissa, jotka koskevat jäsenvaltioiden rikkomuksia yhteisön lakia vastaan. Näissä komissiolla on erittäin tärkeä rooli niin sanotun 226 artiklan menettelyn kautta.
Olemme valmiita käsittelemään sellaisten tapausten valmistelua ammattimaisesti ja siten helpottamaan vetoomusvaliokunnan työtä.
Olen omasta puolestani valmis keskustelemaan valiokunnan ja Euroopan parlamentin hallinnon kanssa tämän saavuttamiseksi.
Lopuksi esitän joitakin lyhyitä huomioita komission äskettäin julkaisemasta eurooppalaista hallintotapaa käsittelevästä valkoisesta kirjasta.
Valkoisessa kirjassa on paljon puhetta, mutta vain vähän konkreettisia ehdotuksia kansalaisten hyödyksi.
Se olisi voinut sisältää vahvoja sitoumuksia, jotka olisivat voineet koskea esitysten tekemistä hyvää hallintotapaa koskeviksi laeiksi, oikeusvaltion ja EU:n hallinnon kansalaisiin kohdistuvan kunnioituksen vahvistamista; uudistuksia komission toimintatavassa perustamissopimuksen vartijana, jotta menettelyistä tehtäisiin avoimia, oikeudenmukaisia ja ymmärrettäviä; virkamiesten neuvomista käyttämään sananvapauttaan edistääkseen keskustelua ja auttaakseen kansalaisia kiinnittämään huomiota eurooppalaisiin kysymyksiin; kansalaisten oikeudellisten neuvontapalvelujen vahvistamista komission edustustoissa ja siten yhteisön lain oikeaa soveltamista. Se ei kuitenkaan sisällä näitä sitoumuksia.
Valitettavasti joudun sanomaan, että komissio näyttää unohtaneen Euroopan kansalaisuuden. Tämä unohdus näkyy komission äskettäin julkaisemassa Kuka kukin on EU:ssa -nimisessä esitteessä. Esitteessä mainitaan perusoikeuskirja ja se, että komission toiminta on Euroopan parlamentin demokraattisessa valvonnassa. Siinä ei ole kuitenkaan mitään viittausta kansalaisuuteen tai oikeuteen tehdä vetoomuksia Euroopan parlamentille tai kanteluita oikeusasiamiehelle. Nämä sisältyvät Nizzassa hyväksyttyyn perusoikeuskirjaan Euroopan kansalaisten perusoikeuksina.
Kehottaisin nykyistä Euroopan komissiota palaamaan takaisin tielle, joka kulkee kohti Euroopan kansalaisuuden toteutumista. Se on ainoa tapa saada kansalaisten luottamus, joka on tällä hetkellä alhaisempi kuin koskaan aikaisemmin.
Kansalaisuus on ehkä vähemmän muodikas kuin teknokraattisemmalta kuulostava "hallintotapa" , mutta vallassaolijoiden ja alamaisten välisen syvän kuilun kiinni kuromiseen ei ole olemassa mitään teknisiä ratkaisuja. Tämän kuilun olemassaolo on tullut esiin Irlannin kansanäänestyksen lisäksi joka toisessa Eurooppaa koskevassa kansanäänestyksessä viime vuosikymmenen aikana sekä Göteborgin tapahtumissa. Kuilun yli voidaan rakentaa silta erittäin hitaasti kehittämällä Euroopan kansalaisuutta rehellisesti, oikeudenmukaisesti ja vilpittömästi.
(Suosionosoituksia)

Bösch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, onnittelen oikeusasiamiestä mitä sydämellisimmin siitä työstä, jonka hän ja hänen kollegansa ovat tehneet vuonna 2000. Havainnollistaakseni onnittelujeni ja arviointini syitä haluaisin myös esitellä teille muutamia lukuja, jotka korostavat sitä, että oikeusasiamiehestä on tullut koko Euroopassa jo täysin välttämätön eurooppalainen instituutio. Vuonna 1995 esimerkiksi tehtiin vain 298 kantelua, mietinnön aiheena olevana vuonna 2000 taas 1732.
Mukana oli tietenkin monia tapauksia, jotka eivät loppujen lopuksi kuuluneet Euroopan oikeusasiamiehen toimivaltaan. Euroopan oikeusasiamiehen erinomaisen ja edelleen syventämisen arvoisen suhdeverkoston ansiosta nämä tapaukset ja kantelut välitettiin edelleen oikeisiin osoitteisiin. Oikeusasiamies on lopultakin olemassa kansalaisia varten, ja sattuuhan sitä, että toimivalta-asioissa tulee sekaannuksia.
Oikeusasiamies on jo maininnut monia niistä asioista, jotka ovat mukana mietinnössäni. Käsittelyaikojen jatkuva lyheneminen on erittäin myönteinen asia; oikeusasiamies on tässä mielessä esimerkki siitä, millainen hyvän eurooppalaisen hallintotavan pitäisi olla. Kanteluista 83 prosenttia koski komissiota. En pane sitä ollenkaan komission syyksi: kun otetaan huomioon toimivaltatilanne, on aivan selvää, mistä toimielimestä kannellaan eniten. Minusta oli kuitenkin kiinnostavaa todeta, mihin aiheisiin kantelut lopulta keskittyvät. Niistä 28 prosenttia koski tietojen tai avoimuuden puutetta tai kieltämistä ja 24 prosenttia sellaisia viivytyksiä, jotka olisivat olleet vältettävissä. Näihin kahteen aihealueeseen keskittyy siis yhteensä yli puolet kanteluista. Arvoisa komission jäsen, tässä on kyse nimenomaan hyvästä hallintotavasta. Nämä ovat juuri niitä alueita, joilla Euroopan hallintoa voitaisiin parantaa ilman yhdenkään euron lisärahoitusta!
Erityisesti minusta on kuitenkin pantava merkille - ja tämä on sanottava parlamentille selvin sanoin - että komission huippujohto laiminlöi hyvää hallintotapaa käsittelevän valkoisen kirjan yhteydessä neuvottelemisen tämän alan eurooppalaisen asiantuntijan, oikeusasiamiehen kanssa. Arvoisa komission jäsen, tästä syystä kysynkin teiltä: kuinka vakavasti oikeastaan otatte eurooppalaisen hallinnon parannukset? Emme me tarvitse valkoisia kirjoja, meillä on jo oikeusasiamies, joka saa joka vuosi kanteluja unionin kansalaisilta. Halua tässä asiassa vain tarvitaan, ei sitä, että taas lykätään asioita ja annetaan tehtäväksi laatia uudistuksia ja valkoisia kirjoja ja selvityksiä ja herra ties mitä kaikkea - me tarvitsemme toisenlaista hallintoa.
Se käy hyvin selvästi ilmi mietinnöstä. Mietinnön liitteissä olen puuttunut joihinkin yksittäisiin tapauksiinkin. Arvoisa komission jäsen, on kyse sukellusveneestä. Tiedätte, kuinka suuri merkitys sukellusveneillä oli edelliselle komissiolle ja mitä siitä seurasi. Jos Euroopan oikeusasiamiehen on puututtava asiaan yli kymmenen kertaa, ennen kuin tällainen sukellusvene vihdoin saa komissiolta työtodistuksen, se kertoo jotakin uudestakin komissiosta. Jos nykyinen komissio ei ole vuoteen 2000 mennessä voinut tunnustaa, että sukellusveneitä on ollut olemassa, on turha yrittää selittää, että komissio on tosiaankin halukas suhtautumaan vakavasti avoimuuteen ja - tämän sanon nyt sosialistina - työntekijöiden oikeuksien turvaamiseen Euroopassa.
Tällaisissa tapauksissa, joiden kohdalla kriittiset huomautukset ovat paikallaan, haluaisin todellakin pyytää myös oikeusasiamiestä pitämään yllä hiukan ankarampaa seurantaa ja esittämään jonkin verran kritiikkiä, sillä muuten ylistykseni jää vain tyhjäksi imarteluksi, johon kukaan ei usko. Oikeusasiamies Söderman, pyytäisin lisäksi, että laatisitte vielä erityiskertomuksen oikeudesta tutustua asiakirjoihin tai tietoihin - tätähän ehdotin myös mietinnössäni. Muuten voin vain kiittää teitä vielä kerran lämpimästi tekemästänne työstä. Kiitokseni koskee myös avustajianne. Uskon, että Euroopan oikeusasiamiehestä on tullut aivan keskeinen tekijä Euroopan unionin kehittämisessä ja toivon teidän jatkavan työtänne samoin kuin tähänkin asti.

Perry
Arvoisa puhemies, tällä viikolla olemme keskustelleet erittäin monesta tärkeästä asiasta: muun muassa unionin laajentumisesta, unionin tulevasta hallintotavasta ja terrorismin vastaisista toimista. En halua kenenkään ajattelevan, että keskustelussa käsiteltävät asiat eivät ole itsessään äärimmäisen tärkeitä.
Euroopan unioni on hieno ihanne. Toimielimet ovat epäilemättä kunnioitettavia, ja toimielinten virkamiehet pyrkivät suorittamaan tehtävänsä arvokkaasti. Kuten oikeusasiamies itse sanoi tänä aamuna, eivät toimielimet valitettavasti nauti kovinkaan korkeaa arvostusta kansalaisten keskuudessa. Siksi on äärimmäisen tärkeää, että toteutetaan kaikki mahdolliset toimet, jotta voidaan varmistaa Euroopan asioiden hoitamisen laatu Euroopan toimielimissä. Parlamentissa on vetoomusvaliokunta ja oikeusasiamies tutkimassa väitettyä huonoa hallintoa. Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni onnitellakseni Herbert Böschiä hänen tekemästään työstä oikeusasiamiestä koskevan mietinnön parissa, Felipe Camisónia, jonka kanssa laadin edellisen mietinnön, sekä Almeida Garrettia hänen työstään oikeusasiamiestä koskevan ohjesäännön parissa. Tarvitsemme uuden puitesopimuksen, jotta jäsenvaltiot kiinnittäisivät nykyistä vakavampaa huomiota EU:n perussopimusten mukaisiin velvoitteisiinsa. Meidän on myös kirjattava muistiin kunnioituksemme oikeusasiamiestä ja hänen henkilöstöään kohtaan siitä rauhallisesta ja tehokkaasta tavasta, jolla he tekevät työtään. Ei varmasti ole helppoa olla Euroopan unionin valitusosasto. Siihen tarvitaan erikoistaitoja, ja oikeusasiamies Söderman on osoittanut, että hänellä on näitä taitoja riittävästi.
Siirryn puhumaan omasta mietinnöstäni, jossa esitetään hyvää hallintotapaa koskevaa säännöstöä ja joka on ollut pitkään kypsymisvaiheessa. Edellisen parlamentin aikana minä ja jäsen de Esteban esitimme mietinnöissämme hyvän hallintotavan säännöstöä. Olen kiitollinen kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan esittelijöille, erityisesti jäsen Dehousselle, joka on painottanut menettelytapaa, joka voisi auttaa ja toivon mukaan auttaakin meitä saamaan tämä säännöstö aikaan. Tarvitaan kahta keskeistä periaatetta, jotta säännöstö toimisi täysin tehokkaasti. Ensiksikin sen on perustuttava lakiin. Hyvä hallintotapa on oikeus, ei etuoikeus, ja säännöstön on oltava yhdenmukainen kaikissa toimielimissä. Kansalaisten on oltava selvillä siitä, mitä tapahtuu ja mitkä heidän oikeutensa ovat suhteessa toimielimiin. Oikeus hyvään hallintoon on vahvistettu Euroopan perusoikeuskirjassa. Kuitenkin ilman tätä säännöstöä perusoikeuskirja olisi vain sanoja. Säännöstön tarkoitus on konkretisoida perusoikeuskirja. Se on käsite, joka sisältyy vastaaviin jäsenvaltioiden lakeihin. Espanja on yksi esimerkki tästä. Sen vuoden 1992 hallintolaissa vaaditaan, että viranomaiset kohtelevat kansalaisia kunnioittavasti ja yhteistyökykyisesti. Saksa ja sen epäoikeudenmukainen hallintokäytänteisiin liittyvä laki vuodelta 1909 pakottaa virkamiehet noudattamaan hyviä käytänteitä. Euroopan unionin on nyt noudatettava omaa hyvän hallintotavan säännöstöään.
Arvostan sitä, että erityisesti komissio mutta myös muut toimielimet ovat hyväksyneet omat vapaaehtoiset säännöstönsä ja soveltavat niitä. Ne ovat sinällään ihan hyviä, mutta ne eivät ole tarpeeksi perusteellisia, ja niiden olisi oltava pikemminkin pakollisia kuin vapaaehtoisia. On kuitenkin olemassa eroja tällä hetkellä käytössä olevien säännöstöjen ja tämän nyt esitetyn oikeusasiamiehen laatiman säännöstön välillä, joita toivon parlamentin tukevan. Viittaan vain yhteen sääntöön, joka on vaatimus siitä, että kun virhe on tapahtunut, on asianosaisen virkamiehen pyydettävä anteeksi kansalaiselta, joka on kärsinyt vahinkoa virheen vuoksi.
Lopuksi sanoisin, että minun kaltaiseni brittijäsenet vastustavat usein kirjallisia perustuslakeja. Ne eivät kuulu meidän perinteeseemme. Ne näyttävät meistä usein keskittyvän antamaan valtaa niille, jotka ovat jo vallassa, ja unohtavan kansalaisten oikeudet. Me Isossa-Britanniassa olemme kuitenkin vuonna 1215 tehdystä Magna Cartasta 1990-luvulla tehtyyn kansalaisten perusoikeuskirjaan asti suhtautuneet myönteisesti säännöstöihin, joissa määrätään kansalaisten perusoikeuksista. Toivon, että muutkin eurooppalaiset ystävämme katsovat tämän olevan sellainen myönteinen panos hyvän hallintotavan saavuttamiseksi, jota jopa brittijäsenet voivat tukea.

Almeida Garrett
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa oikeusasiamies, äskettäin laaditussa perusoikeuskirjassa tunnustetaan kaikkien kansalaisten oikeus hyvään hallintoon. Tämä on mielestämme Euroopan rakentamisen keskeisiä tavoitteita. Se on siten aihe, joka yhdistää meitä kaikkia ja jossa me kaikki olemme samalla puolella, virkamiehet ja poliitikot, hallittavat ja hallitsijat. Euroopan kansalaisten palveluksessa on ollut vuodesta 1994 lähtien oikeusasiamies, ja he tietävät voivansa luottaa häneen ja hänen pätevään ja perusteltuun väliintuloonsa heidän oikeuksiensa puolustamiseksi ja viisaisiin ja väsymättömiin pyrkimyksiinsä yhteisön hallinnon toiminnan korjaamiseksi ja parantamiseksi.
Tässä mielessä oikeusasiamies on aina voinut luottaa parlamentin tukeen. Viime vuosina olemme vuosikertomusten välityksellä voineet huomata tämän vielä nuoren toimielimen puolustavan paikkaansa yhä näkyvämmin samalla, kun sen ylevän toiminnan tulokset ovat käyneet yhä kiistattomammiksi ja runsaammiksi. Nyt on tullut aika esittää teille joitakin oikeusasiamiehen ohjesääntöjä koskevia tarkistuksia. Kyse ei tietystikään ole mistään vallankumouksesta. Ajan ja oikeusasiamiehen noudattaman käytännön myötä on käynyt selväksi, että tämän toimielimen saamia valtuuksia ja toimivaltaa on aina käytetty tyydyttävästi sen keskeisen toimintatavoitteen, Euroopan unionin hyvien hallintotapojen jatkuvan vahvistamisen kannalta.
Tänään kyse on vain ohjesäännön artiklojen mukauttamisesta uuteen säädösympäristöön, jonka avulla on onneksi edistetty merkittävästi todellisen kansalaisten Euroopan rakentamista painottamalla yhä avoimemman ja julkisemman nykyaikaisen hallintomallin välttämättömyyttä. Selkiyttämällä oikeusasiamiehen tutkimusvaltuuksia ja antamalla hänelle kaikki mahdolliset asiakirjoihin tutustumismahdollisuudet parannamme varmasti hallinnon toimintaedellytyksiä ja kavennamme etäisyyttä kansalaisten ja Euroopan eri toimielinten välillä.
Arvoisa puhemies, viimeiseksi haluan vielä puhua siitä ainoasta asiasta, josta olimme joskus eri mieltä ja josta esitetään mietintööni tarkistus, jota en voi tukea. Se koskee sitä mahdollisuutta, että oikeusasiamies voisi kuulla myös toimielinten jäseniä tai tarkemmin sanottuna komission jäseniä. Olen vakuuttunut, että suurin osa parlamentin jäsenistä ymmärtää, että koska ero poliittisten ja hallinnollisten toimien välillä on aina joskus pelkkä veteen piirretty viiva, parlamentti pidättää itselleen oikeuden valvoa poliittisesti komission jäseniä, koska se kuuluu kansalaisten välittömillä vaaleilla valitsemien edustajien valtuuksiin, eikä parlamentin mielestä tuota valtuutta voida edes siirtää muille. Parlamentin jäsenet ja erityisesti esittelijä toivovat tämän yhteisen ajattelutavan mukaisesti, että komissio, pääasiassa komission jäsen Loyola de Palácio, ja neuvosto suhtautuvat myönteisesti tänään esittämiimme tarkistuksiin.

Sbarbati
. (IT) Arvoisa puhemies, haluan aivan ensimmäiseksi esittää onnitteluni oikeusasiamiehelle hänen erittäin pätevästi hoitamastaan työstä myös ja ennen muuta kaikkien unionin kansalaisten oikeuksien puolustamisessa. Erityiskiitokset osoitan kollega Almeida Garrettille, joka on laatinut kantansa erittäin etevästi ja onnistunut myös eri näkökantojen älykkäässä sovittelussa.
Kuten aina, yhteiskunta kehittyy, ja lait seuraavat yhteiskunnan usein nopeankin kehitysprosessin perässä, ja siksi lait ovat käytäntöä jäljessä. Siksi minusta on oikein, että oikeusasiamies ehdotti 1990-luvulla laaditun perussääntönsä 3 artiklan tarkistamista.
Katson kuitenkin yhdessä muiden vetoomusvaliokunnan jäsenten kanssa, että 3 artiklan muutosehdotuksessa mennään liian pitkälle, etenkin yhteisöjen toimielinten jäsenten todistusvelvollisuudessa. Tämä siksi, että hallintokäytäntöjen ja toimielinten jäsenten poliittisten toimien valvontaan liittyy myös oikeudellisia hankaluuksia ja eroja. Vaikka tarkoituksena ei missään nimessä olekaan jarruttaa mahdollisia tutkimustoimia, tasapainoa on siis parannettava selkeyden ja ennen muuta toissijaisuuden ja avoimuuden, unionin perussopimuksiin kirjattujen peruspilareiden, puolustamiseksi.
Minusta valittu ratkaisu, jota on osittain tarkistettu myös oikeusasiamiehen viimeisimmällä kirjeellä, jossa hän ilmoittaa hyväksyvänsä esittelijä Garrettin ja komission jäsenen kannat, on paras, ja tulevaisuudessa voidaan toteuttaa asianmukaisesti ja yhteisön säännöstöä kunnioittaen myös perussäännön järjestelmällinen ja oikeudellinen tarkistus niin ikään toissijaisuus- ja avoimuusperiaatteen mukaisesti, jolla säännellään - ja toivottavasti ylläpidetään - Euroopan kansalaisten läheistä suhdetta yhteisön toimielimiin.

Wieland
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, perusoikeuskirjan julistus oli Euroopan unionin kansalaisten kannalta tärkeä askel, vaikka onkin vielä kiistanalaista, minkälaisia juridisia käytännön sovelluksia tästä julistuksesta on tähän mennessä saatu aikaan. Joka tapauksessa tämän tärkeän prosessin viemiseksi eteenpäin tarvitaan lisäponnistuksia kaikilla tasoilla. Perusoikeuskirjassa lyötiin lukkoon muiden tärkeiden asioiden lisäksi unionin kansalaisia koskeva merkittävä kolmikanta, joka heijastuu myös näissä kolmessa käsiteltävänä olevassa mietinnössä: vetoomukset, oikeusasiamies ja hyvä hallintotapa. Niinpä on syytä lausua erityiskiitokset ja onnentoivotukset kaikille kolmelle esittelijälle, Böschille, Almeida Garrettille ja Perrylle, joista viimeksi mainitun mietinnöstä olen saanut kunnian puhua.
Olette onnistunut tärkeässä asiassa, tämän mainitun kolmikannan lujittamisessa. Tarvittiin nimittäin uutta perustaa, verkostoa, jonka avulla näiden kansalaisia varten luotujen laitosten asemaa voitaisiin lujittaa. On lisäksi hyvin jännittävää nähdä, millaisiksi verkoston uudet haaraumat muodostuvat. On olemassa monia lainsäädännön välineitä, joiden avulla vaatimukset voidaan muuttaa todellisuudeksi: perustuslait, lait, asetukset, säädökset ja muut aina ohjesääntöihin asti. Kaikkien kohdalla pätee sama periaate: mitä yleisemmäksi vaatimus on muotoiltu, sitä korkeammalle se on sijoitettava tässä hierarkiassa, ja mitä erityisluonteisemmasta asiasta on kyse, sitä alemmas.
Siksi on hyvä, että meillä on käytettävissämme hyvän hallintotavan säännöstö, ja on oikein rohkaista komissiota tekemään ehdotus tätä asiaa koskevaksi asetukseksi. Mutta meidän on oltava tarkkoja konkreettisesta toteutuksesta ja siitä, mitä asetuksessa lopulta sanotaan. Saksassa oli aikoinaan olemassa määräys, joka kuului näin: kun veden syvyys on 80 cm, sotilaan on aloitettava uimaliikkeet itsenäisesti. Jos tällaista kirjataan perustuslakiin, kabareeviihteen kirjoittajat ottavat tietenkin jutun hampaisiinsa. Siksipä määräystä ei hyvästä syystä ollutkaan kirjattu Saksan perustuslakiin vaan ohjesääntöön.
Uskon, että on tärkeää organisoida hallinto hyvin. Tämä ei tarkoita vain oikeiden päätösten varmistamista vaan koskee myös kysymystä siitä, miten hallinto - joka on tavallaan kaupan myyjänä tiskin takana - suhtautuu kohtaamiinsa kansalaisiin. Tämä on hyvin tärkeä asia. Nykyaikaisessa hallinnossa kansalainen ei tule virastoon lakki kourassa vaan asiakkaana. Nykyaikaisessa hallinnossa hallinto ei näe itseään esivaltana vaan palveluntarjoajana. Sitä varten se on olemassa, ja kansalaisella on ilman muuta oikeus odottaa saavansa hyvää palvelua.

De Rossa
Arvoisa puhemies, haluaisi aloittaa onnittelemalla valiokuntani jäseniä, Böschiä ja Perryä sekä Almeida Garrettia, heidän mietinnöistään. Kiitän myös oikeusasiamies Södermania siitä, että hän jatkuvasti ja vankkumattomasti puolustaa Euroopan kansalaisuutta.
Näiden mietintöjen lähestymistapa perustuu tarpeeseen luoda avoimuuteen ja ymmärtämiseen perustuva järjestelmä, niin että Euroopan unionin kansalaiset voivat luottaa siihen, että kun heillä on perusteltu valituksen aihe, he voivat turvautua joko oikeusasiamieheen tai vetoomusvaliokuntaan sen mukaan, millainen heidän ongelmansa on. On tärkeää, että teemme yleisölle selväksi näiden kahden toimielimen tehtävien erot ja vaadimme entistä suurempaa julkisuutta ja tehokkaampaa tiedotuspolitiikkaa sekä oikeusasiamiehen toimistolta että parlamentin vetoomusten käsittelyprosessilta. Tuen täysin sitä kantaa, että perusoikeuskirja on sisällytettävä unionin perustamissopimuksiin, jotta voitaisiin edelleen laajentaa Euroopan kansalaisten oikeuksia.
Jotta menestyisimme kaikkein edistyksellisimpänä valtioyhdistelmänä, meidän on varmistettava, että toimielimemme ovat täydellisen demokraattisia ja vastuuvelvollisia ja että yksilön oikeudet ja yhteiset oikeudet taataan ja niitä puolustetaan. Onnittelen oikeusasiamiestä erityisesti siitä, että hän ehkä yhtenä harvoista Euroopan tasolla niin ytimekkäästi määritti Irlannin kansanäänestyksen epäonnistumisen taustalla olevan syyn, joka on vallanpitäjien ja alamaisten välinen kuilu. Asia on käsittääkseni epäilemättä näin, ja se on antanut aihetta kaikenlaisiin huoliin.
Böschin mietinnössä aivan oikein ylistetään parlamentin ja vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen toimiston yhteistyötä sekä sitä arvokasta menettelyä, jolla kantelut osoitetaan vetoomusvaliokunnalle, jolloin ne jäävät oikeusasiamiehen toimivallan ulkopuolelle. Pidän oikeusasiamiehen ehdotusta vetoomusvaliokunnan ja oikeusasiamiehen entistä tiiviimmästä yhteistyöstä myönteisenä, koska monilla meille tulevilla tapauksilla on vaikutusta lainsäädäntöön.
Perryn mietintö on toinen esimerkki tärkeästä työstä, ja onkin asianmukaista, että mietinnön laatija, jäsen Perry, saa tehtäväkseen laskea liikkeelle koko idean hyvän hallintotavan säännöstöstä Euroopan tasolla, kuten oikeusasiamieskin sanoi. On olennaista, että yhteistä hyvän hallintotavan säännöstöä sovelletaan kaikkiin toimielimiin, niin että toimielimiemme vastaukset eivät saata kansalaisia ymmälleen tai niillä ei johdeta kansalaisia harhaan.

Duff
Arvoisa puhemies, näissä kolmessa mietinnössä annetaan laajaa tukea sekä yleisesti oikeusasiamiehen toimiston toiminnalle että suoraan viran nykyiselle haltijalle, Södermanille, ja ryhmäni onnitteleekin lämpimästi oikeusasiamies Södermania hänen työstään. On selvää, että oikeusasiamies, jonka asemaa perusoikeuskirja vahvistaa, on yhä tärkeämmässä ja voimakkaammassa roolissa, kun hän suojaa kansalaisia toimivallan käyttäjän väärinkäytöksiltä.
Olemme esittäneet ohjesäännön 3 artiklaan yhtä tarkistusta, joka toisi komission jäsenet ja parlamentin jäsenet sekä unionin eri virastojen, kuten Europolin, virkamiehet oikeusasiamiehen toimivaltapiiriin. Komissio vastustaa tätä uudistusta sillä perusteella, että se vaikuttaa puuttumiselta poliittisiin asioihin, mutta uskomme, että oikeusasiamies on täysin kykenevä erottamaan huonon hallinnon ja huonon politiikan toisistaan. Oikeus tutkia ylimmästä hallinnosta vastaavien toimintaa on olennainen osa hyvää hallintoa ja parlamentin työn välttämätön täydennys eikä korvike, kun parlamentti harjoittaa demokraattista valvontaa suhteessa kollegioon. Useimmissa jäsenvaltioissa, ellei kaikissa, kansalliset ministerit voivat joutua kansallisen oikeusasiamiehen tutkittaviksi, ja olisi vahinko, jos Euroopan tason hyvän hallinnon standardit olisivat alemmat kuin jäsenvaltioissa sovellettavat. Itse asiassa niiden pitäisi meidän mielestämme olla korkeammat.

Hautala
Arvoisa puhemies, oikeusasiamies Jacob Söderman sanoi tässä keskustelussa aamulla, että kansalaisuus on ehkä vähemmän muodikasta kuin teknokraattinen tapa hoitaa asioita, ja tässä hän saattaa olla oikeassa. Haluaisin kuitenkin todeta, että vetoomusvaliokunta voi jopa olla tämän talon juuri se valiokunta, joka kykenee ratkaisemaan tämän ammottavan kuilun kansalaisten ja päätöksentekijöiden välillä. Minusta nämä vuotuiset keskustelut ovat aina eräitä vuoden huippukohtia, ja niihin on miellyttävää voida osallistua.
Böschin mietinnössä oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta toistetaan parlamentin vaatimus, että perusoikeuskirja tulisi saattaa sitovaksi osaksi perustamissopimuksia. Tätä voi todella lämpimästi kannattaa, koska tämä voi juuri olla yksi mahdollisuus, jolla - niin kuin Bösch ja valiokunta toteavat - vetoomusinstrumenttia voidaan vahvistaa ja laajentaa. Jonain päivänä siitä voisi kehittyä aito kansalaisaloite, joka on joidenkin jäsenvaltioiden lainsäädännössä. Perryn mietinnössä hyvän hallintotavan säännöstöstä parlamentti ottaa kantaa sen puolesta, että tarvitaan kaikkia toimielimiä sitova laki, joka edellyttää, että hallinto todellakin palvelee kansalaisia. On selvää, että komission tulisi nyt edistää tätä asiaa nopeasti ja määrätietoisesti.
Almeida Garrettin mietintöön oikeusasiamiehestä Duff jo puuttuikin, ja minun täytyy sanoa, että olen vakuuttunut Duffin argumentaatiosta siitä, että myös toimielinten jäsenten tulisi voida tarvittaessa olla oikeusasiamiehen kuultavana silloin kun kyse on hallintovirheistä. Parlamentin jäsenillä mielestäni ei ole mitään pelättävää, koska oikeusasiamiehen toimivalta on hallinnollista eikä poliittista. Toivon, että Duffin tarkistus voi saada laajan kannatuksen.
Suosionosoituksia

González Álvarez
Arvoisa puhemies, puhumme täällä tänään Euroopan kansalaisuudesta ja Euroopan kansalaisten oikeuksista. Mielestäni esittelijämme Perry tukee selkeästi säännöstöä, joka ilmentää selkeästi perusoikeuskirjaan sisältyvän ja kansalaisten oikeutta hyvään hallintoon koskevan 41 artiklan laatijoiden tarkoituksia.
Säännöstössä edellytetään selkeästi hyvää hallintotapaa kaikilta, toimielimiltä ja virkamiehiltä, minkä lisäksi vaatimuksena on, että säännöstöä sovelletaan yhdenmukaisesti kaikissa toimielimissä. Säännöstö pitää tehdä mahdollisimman tunnetuksi, avoimeksi ja kaikille kansalaisille mahdollisimman helposti tutustuttavaksi. Sen on edistettävä toimielinten läheisyyttä ja uskottavuutta uskon, että meillä on tässä asiassa vielä paljon tehtävää ja sen soveltamisessa ei saa ilmetä minkäänlaista sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, kieleen tai uskontoon perustuvaa syrjintää.
Arvoisa puhemies, tästä tulee mieleeni, että erästä saksalaista kollegaamme, joka on kurdi ja siis hyvin tumma ja mustasilmäinen, pyydetään mielestäni jopa tässä toimielimessä näyttämään korttinsa useammin kuin muita jäseniä, koska hän ei näytä parlamentin jäseneltä. Jos tätä tapahtuu täällä parlamentissa, mitä sattuukaan sen ulkopuolella? Siksi on hyvin tärkeää, että säännöstön soveltamisessa ei saa ilmetä minkäänlaista syrjintää.
Mielestäni on onniteltava niitä virastoja, joissa oikeusasiamiehen ehdottama hyvän hallintotavan säännöstö on jo käytössä, ja käytän tilaisuutta hyväkseni onnitellakseni häntä hänen työstään.
Uskon, että oikeusasiamiehen virastossa ja Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnassa, jonka jäsen minäkin olen, tiedetään kansalaisten lähettämien valitusten takia hyvin, että olemme vielä kaukana siitä, että yhteisön toimielimet tuntuisivat kansalaisilta läheisiltä ja uskottavilta ja että meidän käsissämme on vauhdittaa tuota lähentymistä ja uskottavuutta.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, sanon muutaman sanan oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan muutosehdotuksesta, haluan siis puhua Garrettin mietinnöstä. Se, että oikeusasiamiehelle myönnetään oikeus tutustua jäsenvaltioista peräisin oleviin salaisiin asiakirjoihin ilman kyseisen jäsenvaltion suostumusta jopa silloin, kun nämä asiakirjat voivat käsitellä diplomaattisia tai sotilaallisia kysymyksiä, vaikuttaa meistä erittäin vaaralliselta ennakkotapaukselta etenkin, jos jäsenvaltiot jollakin tavalla velvoitetaan sallimaan tämä asiakirjojen tarkastus. Mikäli tämä toimenpide hyväksyttäisiin, tuloksena olisi tietenkin, että jäsenvaltiot alkaisivat pantata salaisia asiakirjoja itsellään eivätkä lähettäisi niitä kyseisille yhteisön elimille, ja tästä syystä ryhmäni ei voi kannattaa ehdotusta.
Böschin mietinnöstä puheen ollen, emme jaa esittelijä Böschin optimistista arviota Euroopan oikeusasiamiehen toiminnasta. Oikeusasiamies Södermanin alaisuudessa toimivat yksiköt ovat toki yltäneet työssään merkittäviin saavutuksiin, kun otetaan huomioon niiden niukat määrärahat. Vuonna 2000 saatiin kuitenkin hieman yli 1 700 valitusta, joista vain 297 otettiin tutkittavaksi. Tämä ei ole osoitus yhteisön toimielinten hyvästä hallintotavasta, vaan se ennen kaikkea osoittaa, ettei kansalaisilla ole riittävästi tietoa siitä, miten puolustautua tiettyjä Brysselin eurokratian ilmenemismuotoja vastaan. Esitetyt kantelut kohdistuvat pääasiassa komissioon, ja niiden sisältö vaikuttaa meistä oireelliselta: kantelujen keskeisiä aiheita ovat kieltäytyminen tietojen antamisesta, avoimuuden puute, maksujen viivästyminen, toimivallan väärinkäyttö, epäoikeudenmukaisuus ja jopa syrjintä. Minusta tätä keskustelua olisi jatkettava nimenomaan näiden kantelujen pohjalta.

Bonde
Arvoisa puhemies, arvoisa oikeusasiamies Söderman, siitä on yli kymmenen vuotta, kun ehdotimme Euroopan oikeusasiamiehen viran perustamista. Taistelimme pitkään kunnollisen asetuksen puolesta, jotta oikeusasiamies pystyisi valvomaan kaikkea. Se taistelu hävittiin, mutta nyt sitä on jatkettava. Asetusta pitää muuttaa siten, että oikeusasiamiehellä olisi oikeus nähdä jokainen asiakirja, ennen kuin hän antaa asiasta lausuntonsa. Oikeusasiamiehen on tietenkin kunnioitettava yksityiselämän rauhaa ja muita luottamuksellisuutta koskevia kohtuullisia vaatimuksia, mutta kaikkien asiakirjojen on oltava hänen saatavillaan. Jos komission virkamiehet voivat itse arvioida, mitkä asiat kuuluvat valvonnan piiriin, kyse ei ole oikeusasiamiehestä vaan suhdetoiminnasta. Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnalla on sama ongelma. Komissio päättää itse siitä, mitä se haluaa valvottavan. Edes tilintarkastustuomioistuin ei pysty valvomaan komission toimintaa täysin. Valiokunnan puheenjohtaja on kertonut, että hänelläkään ei ole oikeutta nähdä kaikkia liitteitä.
Komission puheenjohtaja Prodin pitäisi aloittaa tästä, sen sijasta, että hän antaa uusia tyhjiä lupauksia avoimuuden ja kansalaisten läheisyyden lisäämisestä. Oikeusasiamies ja tuomioistuin ovat tehneet hyvää työtä avoimuuden lisäämiseksi. Oikeusasiamies Jacob Söderman ansaitsee voimakkaat kehut, mutta uusi avoimuusasetus ei merkitse suurta edistystä avoimuuden kannalta, vaan se saattaa johtaa suoranaiseen takaiskuun. Sen vuoksi oikeusasiamiehen, tilintarkastustuomioistuimen ja talousarvion valvontavaliokunnan on toimittava aktiivisesti. Joukko aktiivisia talousarvion valvontavaliokunnan jäseniä on aloittanut oikeusjutun komissiota vastaan ja koko parlamentin pitää tukea sitä. Tilintarkastustuomioistuimen ei pidä kertaakaan hyväksyä, että sen pyyntö saada jokin liite nähtäväksi hylätään. Jos niin kuitenkin käy, parlamentin on ilmoitettava, että se ei myönnä vastuuvapautta - ja hyvä oikeusasiamies, miksi emme antaisi julkisuuteen ja jättäisi tuomioistuinkäsittelyyn sitä asiakirjojen saatavuutta koskevaa kieltoa, jota pidät perusteettomana?

Martin, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, saattaa näyttää siltä, että tässä tapellaan mitättömästä pykälästä, joka hukkuu Euroopan unionin sopimusten sokkeloihin. Mutta minusta meillä on tässä käsiteltävänä aivan perustava kysymys, enemmän kuin pelkkä kulttuuriero. Jälleen kerran on ilmeistä, ettei Eurooppaan asti ole vieläkään onnistuttu tuomaan niitä valistuksen periaatteita, jotka ovat siirtyneet amerikkalaiseen oikeuskäytäntöön Yhdysvaltain perustuslain ja Freedom of Information Act -asetuksen kautta. Tämä johtuu siitä, että valistus tukeutui valitettavasti Euroopassa ranskalaiseen hallintoperinteeseen. Tätä tuntuvat jälleen kuvastavan myös monet täällä pidetyistä puheista. On katkeraa huomata, että Euroopan unioni on nyt vain uudestaan samassa pisteessä kuin se oli jo 17. joulukuuta 1992, jolloin oli kyse oikeusasiamiestä koskevasta ehdotuksesta. Mutta olemme nyt sentään tässä pisteessä, ja luulenpa, että voimme tällä kertaa päästä voitolle.
Kun koko ajan valitetaan, että kansalaisilla on ongelmia suhteessa EU:n toimielimiin, pohjimmiltaan kysymys on siitä, että täällä edelleen vaietaan ja salataan. Garrettin mietinnön ehdotukset, joita voi minun nähdäkseni vain tukea, ovat vasta ensimmäinen askel. Oikeusasiamiehen pitäisi ensin saada tosiasiallinen oikeus tutustua kaikkiin asiakirjoihin, mutta myöhemmin myös kansalaisten pitäisi saada sama oikeus. Meidän on ehdottomasti käännettävä todistustaakka: olisin jopa valmis vaatimaan oikeusasiamieheltä, että hän kertoisi tulevaisuudessa, mitä asiakirjoja hän ei salassapitosyistä kaikesta huolimatta ole saanut käyttöönsä; kääntämällä näin todistustaakan me pääsisimme tilanteeseen, jossa voimme todella elää demokratiassa ja jossa meillä pitäisi olla oikeus tutustua kaikkiin asiakirjoihin ja olla läsnä neuvoston julkisissa kokouksissa. Sillä olen täysin vakuuttunut siitä, että demokratiaa ei voi olla olemassa ilman avoimuutta.

Wyn
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti kaikkiin näihin mietintöihin, mutta tänä aamuna aion keskittyä Böschin mietintöön, jossa korostetaan oikeusasiamiehen tekemää erittäin tärkeää työtä, joka omasta puolestaan edistää avoimuuden ja avoimen hallinnon kunnioittamista. Tämä toivottavasti osoittaa kansalaisille, että Euroopan toimielimet todellakin yrittävät toimia kansan etujen mukaisesti ja että kaikkiin huonoa hallintoa koskeviin tapauksiin liittyy aina rangaistus. Oikeusasiamiehen toimivalta on tietenkin rajallinen, mutta olen iloinen siitä, että mietintö osoittaa oikeusasiamiehen tekevän useimmissa tapauksissa parhaansa reilun pelin hengen mukaisesti.
Suurin osa oikeusasiamiehen kertomuksesta koostuu perusteellisesta selvityksestä hänelle tehdyistä Euroopan unionin toimielinten huonoa hallintoa koskevista kanteluista, hänen toimistonsa tekemistä tutkimuksista ja toimista, joihin se on ryhtynyt, mukaan luettuina tietysti näiden toimien tulokset. Kuitenkin monet oikeusasiamiehelle osoitetut valitukset koskevat edelleen kansallisten viranomaisten toimintaa, joka ei kuulu Euroopan unionin oikeusasiamiehen toimivaltaan, eivätkä monet kantelut ansaitse minkäänlaisia toimia. Niiden tapausten lukumäärä, joissa oikeusasiamiehen toiminta on osoittautunut menestykselliseksi kantajalle, osoittaa, että oikeusasiamies on kehittänyt tehokkaita tapoja varmistaa, että Euroopan toimielimet noudattavat hänen suosituksiaan.
Oikeusasiamiehen erikoiskertomukset, jotka perustuvat hänen omasta aloitteestaan käynnistämiinsä tutkimuksiin, ovat tärkeä panos yhteisön lain tulkitsemiseen ja kehittämiseen. Pidän erityisen myönteisenä sitä tosiseikkaa, että oikeusasiamies on perusoikeuskirjan laatimisen yhteydessä vaatinut voimakkaasti sitä, että perusoikeuskirjassa tunnustetaan kansalaisen oikeus avoimeen ja palvelualttiiseen hallintoon. Yhteisön virastoilla on velvollisuus muovata yhteisön politiikkaa ja lainsäädäntöä niin, että ne hyödyttävät kansalaisia ja että kansalaiset voivat ymmärtää niitä.

Krarup
Arvoisa puhemies, Folkebevægelsen mod EU -ryhmä, jota edustan, on alusta lähtien työskennellyt sen puolesta, että oikeusasiamies pystyisi valvomaan EU:n toimielimiä tehokkaasti. Meillä ei ole koskaan ollut harhakuvia siitä, että tämä pohjoismainen oikeusturvan tae, joka oikeusasiamies siis on, olisi vallankumouksellinen EU:n byrokratioiden kannalta, mutta pitäisimme edistyksellisenä sitä, jos oikeusasiamies vain pystyisi raivaamaan joitakin yksittäisiä kulkukelpoisia väyliä EU:n viidakkoon. Oikeusasiamiehen tehtävä ei ole helppo. Vaatii huomattavaa kärsivällisyyttä sietää EU:n järjestelmien hitautta. Oikeusasiamiehen hyvin maltillinen ehdotus hyvän hallintotavan säännöstöksi yksittäisille toimielimille on vastaanotettu sellaisella sanallisen hyväntahtoisuuden ja käytännön passiivisuuden sekoituksella, joka voi käytännössä estää jokaisen edistysaskeleen, ja nykyiset rajoitukset oikeusasiamiehen oikeuteen tutustua ylipäänsä sellaisiin tietoihin, joita hän pitää tarpeellisena tehtäviään suorittaessaan - kyse on ohjesäännön 3 artiklasta - ovat suorastaan skandaalimaisia.
Oikeusasiamies on kuitenkin kärsivällinen. Oikeusasiamies ei luovuta, vaikka pyyntöjä ja kyselyjä viivytetään toimielimissä. Mylly jauhaa hitaasti, mutta uskon sen jauhavan. Voimme tukea hyvää hallintotapaa koskevaa asetusta, eikä kyse ole siis komission hampaattomasta puheesta vaan oikeusasiamiehen omasta luonnoksesta. Sellainen asetus ei olisi vallankumouksellinen hallintojen kannalta, siihen tarvittaisiin perusteellisia hallintokulttuurin muutoksia, eikä niitä tapahdu joka päivä, mutta säännöt voivat edistää oikeusturvan ja avoimuuden kehittymistä. Vastaavasti voimme tukea ehdotusta muuttaa 3 artikla, joka todellisuudessa merkitsee nykyään, että toimielimet voivat kieltäytyä antamasta oikeusasiamiehelle sellaisia tietoja, jotka ovat välttämättömiä, jotta oikeusasiamies pystyisi ylipäänsä suorittamaan valvontaa. Mielestäni ehdotuksessa ei mennä tarpeeksi pitkälle, mutta pienet edistysaskeleet ovat parempia kuin ei mitään. Toivotan oikeusasiamies Jacob Södermanille onnea.

Koukiadis
Arvoisa puhemies, yhteiskeskustelu näistä kolmesta mietinnöstä on tärkeä. On saatava aikaan yhteinen vakaa käsitys siitä, että oikeusasiamiehen työ ei ole vain tärkeää, vaan se on ratkaisevassa asemassa Euroopan unionin oikean yhdentymisen kannalta. Valitettavasti kaikki kollegamme eivät vielä tiedä tätä. On onnellinen sattuma, että tehtävää hoitaa kokenut henkilö, Söderman, joka tekee työtään antaumuksellisesti.
Kun laadin mietinnön yhteisöoikeuden soveltamisesta, näin läheltä yhteisöoikeuden huonon soveltamisen suuret ongelmat. Ongelma ei ole oikeudellinen vaan yhteiskunnallinen, koska se estää eurooppalaista kansalaisyhteiskuntaa toimimasta hyvin, ja poliittinen, koska se ilmaisee sen, missä määrin olemme valmiita eurooppalaiseen lailliseen järjestykseen. Samalla panin merkille myös oikeusasiamiehen merkittävän roolin yhteisön laillisen järjestyksen sujuvan toiminnan kannalta. Riittää, että muistutan, että suurin osa rikkomuksista yhteisön oikeutta vastaan on paljastunut kanteluinstituution ansiosta.
Toinen asia, jota haluan korostaa suhteessa oikeusasiamiehen sääntelevään rooliin n, on, että oikeus esittää kanteluja ja vetoomuksia on kehittymässä sovittelumenettelyn ja erimielisyyksien rauhanomaisen ratkaisemisen suuntaan, joka on ainoa tapa sovitella erimielisyyksiä joustavasti ja kuluitta sekä vähentää ruuhkaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. Ennen kaikkea on kuitenkin kaikin tavoin pyrittävä löytämään tapa lyhentää huomattavasti kantelujen käsittelyaikaa.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin korostaa eettisistä ohjeista, että niiden pitää olla yleispäteviä ja koskea kaikkia viranomaisia, ja kullakin elimellä pitäisi olla omat hyvän hallintotavan periaatteet vain erityispiirteiden osalta.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää oikeusasiamiestä siitä suuresta työstä, jota hän on tehnyt kansalaisten oikeuksien varmistamiseksi EU:n järjestelmässä. Oikeusasiamiehen virka on erittäin tärkeä virka, ja on tärkeää, että me kaikki pidämme sitä koko ajan silmällä ja varmistamme, että se voi harjoittaa toimintaansa, myös uuden kehityksen valossa. Oikeusasiamies mainitsi itse, että kansalaisten ja EU:n välinen etäisyys on hyvin suuri. Me puhumme siitä paljon, mutta todellisuudessa teemme hyvin vähän radikaaleja toimia tilanteen muuttamiseksi.
Yksi syy, miksi kansalaiset eivät selviä EU:n järjestelmästä, on tietenkin myös se, että organisaatiomme on täysin toivoton, koska sijaitsemme fyysisesti Luxemburgissa, Brysselissä ja Strasbourgissa, ja olen hyvinkin sitä mieltä, että voimme kysyä itseltämme - vaikka kyseessähän on osaksi oikeusasiamiehen oma ratkaisu - onko se, että oikeusasiamies on sijoitettu tänne Strasbourgiin, todellakin erityisen tarkoituksenmukaista. Niin ei mielestäni ole. Se tarkoittaa mielestäni sitä, että oikeusasiamies pystyy välittämään tehokkaasti kuvan siitä, että hän on erillään EU:n muista toimielimistä, joita hänen on sekä valvottava että uudistettava, ja uskon, että se saattaa luoda uusia konflikteja.
Mainitsen lisäksi muutaman asian. Ensimmäinen on valkoinen kirja. Oikeusasiamieskin käsitteli sitä. Kirja on mielestäni erittäin hyvä esimerkki siitä, että kun oikeusasiamies ei ole päivittäin tekemisissä komission kanssa, häntä ei ylipäätään mainita valkoisessa kirjassa, jonka komission puheenjohtaja Prodi esitti muutama päivä sitten, minkä olisi muutoin pitänyt olla varsin selvä asia. Toisena asiana haluaisin sanoa, että olen todellakin sitä mieltä, että kanteluja on liian vähän. Tiedän hyvin, että oikeusasiamies taistelee aikaa vastaan, mutta en voi ymmärtää, että kanteluja ei ole enempää, kun otetaan huomioon, miten suunnattomasta toimielinkoneistosta on kyse. Kolmas ja erittäin tärkeä asia on, että oikeusasiamies on pyrkinyt saamaan ehdokasvaltiolle omat oikeusasiamiehensä. Uusien ehdokasvaltioiden kohdalla on erittäin tärkeää varmistaa, että ne ymmärtävät, mikä on hyvä hallintotapa, koska niillähän ei todellisuudessa ole minkäänlaista erityistä kokemusta meidän hallintotavastamme. Neljänneksi olen iloinen, että oikeusasiamies käsitteli sähköpostijärjestelmää, ja olen iloinen, että oikeusasiamies työskentelee energisesti, jotta saisimme kunnollisia kanteluja emmekä vain roskapostiksi luokiteltavia kanteluja.

Lambert
Arvoisa puhemies, minäkin pidän näitä mietintöjä myönteisinä. Pidän myönteisenä ehdotuksia oikeusasiamiehen oikeuksien laajentamisesta koskemaan pääsyä kaikkiin asiakirjoihin, kuten erityisesti Almeida Garrettin mietinnössä korostetaan. Pidän tätä ehdotettua muutosta erityisen myönteisenä niissä tapauksissa, joissa se liittyy jäsenvaltioista tuleviin asiakirjoihin.
Vetoomusvaliokunnassa ja muualla olemme joutumassa vaikeuksiin seuraavan kysymyksen vuoksi: kenelle tämä tieto kuuluu? On erittäin tärkeää, että oikeusasiamiehellä on mahdollisimman kattava pääsy asiakirjoihin ja olen samaa mieltä kollegojen kanssa suuremman avoimuuden tarpeesta. Pahoittelen vain sitä, että emme käsitelleet tätä asiaa perusteellisesti parlamentin omassa keskustelussa, joka koski pääsyä arkaluonteisiin asiakirjoihin.
Perryn mietintö on myös tärkeä erityisesti siihen sisältyvän toimielimen määritelmän vuoksi, ja siksi että siinä painotetaan halukkuutta auttaa ja tiedottaa. Muut virkamiehet voisivat ottaa tästä oppia. Lisäksi pidän myös mielenkiintoisena syrjintäkiellon laajentamista Perryn ehdottamassa 5 artiklaa koskevassa tarkistuksessa 11.

Blak
Arvoisa puhemies, oikeusasiamiehen vuosikertomus on tänäkin vuonna ilahduttavaa luettavaa. Se vie mielestäni asioita oikeaan suuntaan, ja on erittäin mukava lukea, että oikeusasiamies on saanut pyytämänsä asiakirjat. Toivon, että tämä käytäntö tarttuu muihin EU:n järjestelmiin, koska niinhän asioiden pitäisi olla. Vain avoimuudella voimme varmistaa, että petokset ja epäsäännönmukaisuudet torjutaan ja että poliitikot saavat paremman imagon kansalaisten keskuudessa. Meillä olisi ollut todellakin enemmän käyttöä oikeusasiamiehelle Isossa-Britanniassa sattuneessa tapauksessa, jossa Lloyd's-yritys huijasi tuhansia ihmisiä, mikä johti moniin tragedioihin, jotka ilmenivät itsemurhina ja monina muina tekoina. Mielestämme Ison-Britannian hallituksessa, neuvostossa ja komissiossa salataan asioita, ja olisi hyödyllistä, jos oikeusasiamies voisi auttaa meitä etenemään tässä asiassa. Tarkoitan, että vetoomusvaliokunnalla pitäisi olla enemmän toimivaltaa. Se on ehkä yksi tärkeimmistä valiokunnista, koska siellä EU:n järjestelmässä mukana oleva tavallinen kansalainen voi nostaa kanteen. Sen vuoksi on myös uskomattoman tärkeää, että olemassa on vaikutusvaltainen valiokunta, joka voi auttaa häntä, kun hän nostaa kanteen.
Haluaisin sanoa olleeni melko yllättynyt, kun kuulin kollegani Ole Krarupin puheen. Tietenkin puhe sisälsi sen välttämättömän kritiikin, jota asian vastustaminen edellyttää, mutta koska tunnen jäsen Ole Krarupin, hänen puheensa on todiste siitä, että hän rakastaa tätä järjestelmää, että hän on oikeastaan sitä mieltä, että järjestelmä on valtavan hyvä, mutta hän ei vain oikein ilmaise sitä. Uskon siis, että jäsen Ole Krarup ilmaisee vähitellen itse sen, että tarvitsemme EU:ta.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, aivan ensimmäiseksi haluan onnitella esittelijöitä ja Jacob Södermania heidän tekemästään työstä. Olen myös tyytyväinen saadessani keskustella teidän kanssanne institutionaalisista aiheista, jotka ovat sangen tärkeitä Euroopan unionin hyvän toiminnan kannalta ja varsinkin kansalaisten silmissä, kansalaisten, jotka meidän täytyy pitää mahdollisimman lähellä unionin toimielimiä.
Aloitan Böschin mietinnöstä, joka koskee oikeusasiamiehen vuosikertomusta vuodelta 2000. Haluaisin taas kerran esittää komission kiitokset ja tunnustuksen siitä oivallisesta työstä, jota oikeusasiamiehen virastossa tehdään, ja erityisesti osoitan ne tietysti oikeusasiamies Södermanille. Hän epäilemättä johtaa virastonsa työskentelyä ja on suureksi osaksi syynä ja selityksenä niihin tuloksiin ja hyviin seurauksiin, joita sanokaamme se selvästi Euroopan kansalaisten yhä paremmin tuntemasta oikeusasiamiehen virastosta on syntynyt.
Oikeusasiamiehen tehtävät ovat keskittyneet hallinnon epäkohtiin ja komission onkin ollut pakko parantaa sitä ja palvelujensa laatua kansalaisten parasta ajatellen. Tämä lähtökohtana komissiossa yhdytään esittelijän ilmaisemiin huolenaiheisiin ja erityisesti tarpeeseen tukeutua mahdollisimman paljon niin oikeusasiamiehen virastoon kuin vetoomusvaliokuntaankin sekä myöntää niille mahdollisimman paljon varoja.
Böschin mietinnössä meitä koskettaa erityisesti kohta, jossa käsitellään arvostelevien kommenttien saamaa seurantaa. Viime vuonna kehitimme komissiossa uuden menettelyn, jossa tarkastetaan järjestelmällisesti päätelmät, jotka me teemme oikeusasiamiehen hoitamista tapauksista. Ymmärtääkseni parannamme tällä tavoin selkeästi tapausten tarkastelua, hyväksymistä ja siten yhteistyötä oikeusasiamiehen kanssa.
Sallikaa minun esittää kaksi esimerkkiä valottaakseni tuota seurantaa: ensiksi komissio hyväksyi oikeusasiamiehen aloitteen pohjalta, että 1. heinäkuuta 2000 alkaen hakijat saavat tutustua kirjallisiin kokeisiinsa. Hyvät jäsenet, emme lausu pelkästään suuria sanoja, vaan meillä on myös käytännön tekoja esitettävänämme. Pyytäisin, että jotkut teistä ottaisivat hieman paremmin selvää, mitä todellisuudessa tapahtuu.
Te olette arvostelleet komissiota merkittävästi. Onkin oikein hyvä arvostella komissiota, kun se ei tee asioita oikein; mielestäni komission työn kohdentamattomasta moittimisesta muuten vain ei kuitenkaan ole mitään hyötyä komissiolle, toimielimille tai kansalaisten käsitykselle Euroopasta. Arvostelua pitää esittää silloin, kun se on ansaittua. Yritämme parantaa toimintaamme kaikissa tapauksissa ja tietysti tutkimme ja analysoimme niitä sekä otamme ne huomioon.
Toinen asia, jonka haluan mainita, on kansalaisten sananvapaus ja ikärajan poistaminen henkilöstön työhönotossa. Esimerkiksi komissiossa tuetaan poliittisesti näitä suuntalinjoja, mutta ne ovat kysymyksiä, jotka ulottuvat pitemmälle kuin toimivaltamme antaa myöten ja niitä on käsiteltävä muiden toimielinten kanssa. Niistä pitää tehdä toimielinten välinen sopimus, jotta esimerkiksi henkilöstön työhönottoon liittyvässä ikäkysymyksessä voitaisiin tehdä muutos. Me tuemme sitä, hyväksymme sen ja olemme valmiit keskustelemaan siitä muiden toimielinten kanssa, mutta on katsottava ensin, ovatko ne samaa mieltä Jacob Södermanin esityksen hyväksymisestä, jota me tietysti kannatamme.
Keskityn nyt jäsen Perryn mietintöön, jossa käsitellään hyvän hallintotavan säännöstöä. Hän painottaa, että näiden hyvien käytäntöjen säännöstöjen keskeisenä tehtävänä on taata Euroopan kansalaisille korkea palvelutaso. Ne ovat tärkeitä keinoja, joiden avulla oikeus voidaan muuttaa hyväksi hallintotavaksi, joka määritellään perusoikeuskirjassa, eräänlaisessa Euroopan toimielimissä työskentelevän henkilöstön toimintaoppaassa. Tästä syystä komissiossa oltiin erittäin tyytyväisiä tutkimukseen, jonka oikeusasiamies teki näiden säännöstöjen olemassaolosta. Komissio vieläpä teki oikeusasiamies Södermanin kanssa tiivistä yhteistyötä laatiessaan hyvän hallintotavan säännöstönsä, joka minulla on tässä ja johon on sisällytetty suuri osa en sano, että kaikkia, mutta luonnollisesti monta hänen ehdotuksistaan ja huomioistaan. Kiitän toistamiseen oikeusasiamies Södermania hänen jatkuvasta valmiudestaan tehdä ehdotuksia asioiden parantamiseksi.
Olemme ottaneet täysin huomioon oikeusasiamiehen säännöstöluonnokseen sisältyvät säännökset, kun eri toimielimissä ja eurooppalaisissa elimissä on otettu käyttöön säännöstöjä. Komission säännöstö on varmasti lähimpänä oikeusasiamiehen ehdottamaa mallia, ei vain sen sisällön ja juridisen luonteen osalta vaan myös siksi, että se sitoo virkamiehiämme.
Hyvät jäsenet, haluaisin sanoa teille yhden asian: älkäämme sekoittako asioita. Valkoinen kirja hyvästä hallintotavasta on paljon enemmän kuin hallinnon uudistus. Hallinnonuudistus on käynnissä ja komission jäsen Kinnockin vastuulla, ja siinä on tapahtunut hyvin merkittävää edistystä, mistä te olette tähän asti olleet samaa mieltä komission kanssa. Meidän on saatettava se päätökseen. Työskentelemme sen parissa. Komission jäsen Kinnock on paneutunut siihen perusteellisesti. Mutta se on yksi asia ja hyvä hallintotapa on toinen.
Hyvän hallintotavan valkoinen kirja on paljon enemmän kuin pelkkä hallinnonuudistus, se on esitys, jonka tarkoituksena on valottaa, kuinka voisimme koota paremmin yhteen monitahoisen yhteiskuntamme vastuukenttien eri osaset, lähestyä niitä paremmin ja integroida ne paremmin toisiinsa. Tämä ongelma ei koske ainoastaan Euroopan unionin toimielimiä, vaan kaikkia sen valtioita, kaikkia edistyksellisiä demokratioita, yhä monimutkaisempaa yhteiskuntaa, jolla on käytössään yhä helpommin toteuttavissa olevia ja parempia teknisiä tiedonvälityskeinoja. Ne puolestaan avaavat uusia mahdollisuuksia tässä yhteiskunnassa, jossa kansalaisten järjestymistavat ovat myös yhä monimutkaisempia.
Valkoinen kirja sijoittuu tähän asiayhteyteen: kuinka tämä kaikki määritellään eurooppalaisten toimielinten muodostamissa puitteissa. Kyse on paljon enemmästä kuin pelkästä hallinnonuudistuksesta. Älkäämme siis sekoittako keskenään hallinnonuudistusta ja hyvän hallintotavan valkoista kirjaa, jota komissio parhaillaan valmistelee puheenjohtaja Prodin johdolla.
Haluan tehdä jäsen Perrylle hyvin selväksi, että komissio valittaa hänen ja oikeusasiamies Södermanin tavoin moninaisten juridisten säännöstöjen paljoutta. Sillä ei edistetä sen enempää juridista johdonmukaisuutta kuin juridista selkeyttäkään. Kuten jäsen Perryn mietinnössä pyydetään, ennen kuin siirrytään eteenpäin, on kuitenkin otettava huomioon, että kannattaa panna merkille, mitä hyvää äskettäin täytäntöön pannut tai hyväksytyt komissiossa kymmenen kuukautta sitten, neuvostossa vähän ennen kesätaukoa viime heinäkuussa hyvien käytäntöjen säännöstöt tuovat mukanaan, ja siten mielestämme on vielä liian varhaista tehdä päätelmiä näiden uusien hyvien hallintotapojen säännöstöjen toteutumisesta.
Siksi alamme jo tämän vuoden loppupuolella laatia kertomusta ennen kaikkea komission hyvän hallintotavan säännöstöstä, jota on sovellettu kaiketi jo vuoden ajan. Sitten, kun meillä on riittävästi tietoa, komissiossa voidaan miettiä, onko horisontaalista sääntelyä koskeva lainsäädäntöehdotus tosiaan valmisteltava vaiko ei. Sitä varten tarvitsemme lisää tietoa, ja siksi emme esitä asiasta nyt minkäänlaista kantaa.
Almeida Garrettin mietinnöstä haluaisin sanoa, että institutionaalisesta näkökulmasta katsoen se on epäilemättä kaikkein mielekkäin. Tätä mietintöä koskevien huomioideni pitää kuitenkin olla lyhyitä, sillä perustamissopimuksen 195 artiklassa komissiolle annetaan valtuudet pelkän lausunnon esittämiseen, eikä se sitä paitsi ole sitova. Minusta kuitenkin tuntuu tärkeältä, että mielipiteemme kuullaan.
Ensimmäiseksi haluan onnitella jäsen Almeida Garrettia hänen oivallisesta työstään. Minä olen saanut kertoa mielipiteeni tästä asiasta myös perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa ja olen tähdentänyt, että nykyinen ohjesääntö on toiminut hyvin.
Kuten kerroin, komissio on aloittanut oikeusasiamiehen aloitteesta esimerkiksi hyvän hallintotavan säännöstöä koskevat tutkimukset ja yleensä se on vastannut rakentavasti ja kiitän Jacob Södermania, että hän on painottanut tätä asiaa noudattaen oikeusasiamiehen tiedonsaantia koskevien pyyntöjen määräaikoja.
Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa on ehdotettu kolmea muutosta. Minulla on jo ollut tilaisuus osoittaa asiakirjojen poikkeuksellisen salassapidon kumoamisesta, että oikeusasemies on esittänyt 20 pyyntöä, joista yhdenkään yhteydessä komissiossa ei ole turvauduttu tähän. On totta, että meillä voisi olla houkutus mukauttaa oikeus tekoihin ja hyväksyä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan kanta, mutta koska kaikki on toisaalta toiminut hyvin, meillä on myös oikeus kysyä itseltämme, onko tätä kohtaa todella välttämätöntä muuttaa.
Joka tapauksessa meidän on oltava varovaisia tässä asiassa, joka on arkaluonteinen komission roolin ja komissiossa tällä hetkellä käsiteltävien aiheiden takia, sillä Euroopan rakentamisen edistyessä niistä tulee monenkirjavia ja yhä arkaluonteisempia.
Lisäksi meille voisi tulla vaikeuksia unionin jäsenvaltioiden hallitusten kanssa.
Euroopan unionin rakenne, joka perustuu kolmeen pilariin, aiheuttaa sen, että komission tehtävät määräytyvät, kuten toisaalta parlamentin roolikin, eri tavoin aina asianomaisen pilarin mukaan. Siksi komissio käsittelee näitä kysymyksiä yksityiskohtaisemmin lausunnossa, joka meidän on määrä antaa ja jonka lähetämme piakkoin parlamentille, kun se esittää lopullisen kantansa hyväksytystä tekstistä.
Komissio ei vaadi välttämättä sen periaatteen kumoamista, jonka mukaan virkamiehet antavat todistuksensa sen hallintoyksikön nimissä, jonka alaisuudessa he toimivat, mutta pidämme tärkeänä, että he eivät tee sitä puhtaasti omissa nimissään, vaan että he esittävät kommentteja ja selityksiä asioista, joista he ovat vastuussa. Mitä muihin asioihin tulee, heidän täytyy huolehtia ohjesääntönsä mukaisista velvoitteista. Lisäksi haluan sanoa, että sen lisäksi, että olen komission jäsen, olen entinen parlamentaarikko, ja siksi olen täysin yhtä mieltä esittelijä Almeida Garrettin kanssa poliittisten ja hallinnollisten vastuualueiden välisistä eroista sekä Euroopan parlamentille kuuluvista poliittisista vastuualueista ja komission, samoin kuin muiden toimielinten jäsenten, vastuualueista.
Kuten hetki sitten sanoin, jäsenvaltioilta saatavien asiakirjoihin tutustumisen kannattaisi olla johdonmukaista uuden asiakirjojen saamista yleisön tutustuttavaksi koskevan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 kanssa. Valtion etukäteen antaman suostumuksen pyytäminen sisältyy asetuksen 4 artiklan 5 kohtaan, samoin kuin parlamentin kanssa tehtyyn puitesopimukseen. Amsterdamin sopimuksen loppuasiakirjan liitteenä oleva julistus nro 35 on samansuuntainen.
Arvoisa puhemies, lopuksi onnittelen uudestaan kaikkia esittelijöitä ja kiitän oikeusasiamies Södermania hänen suunnattoman rakentavasta työstään, joka auttaa meitä kovasti, sillä arvostelu tietysti tämän asian on oltava hyvin sisäistetty kannustaa asioiden jatkuvaan parantamiseen ratkaisujen esittämisen lisäksi. Olemme jo edistäneet hyvän hallintotavan säännöstöä muiden asioiden lisäksi väärinkäytöksiä koskevien menettelyjen ja virkamiesvapauden kohdalla. Tässä yhteydessä haluankin sanoa teille, että monia asioita voidaan arvostella, koska mikään ei ole täydellistä, mutta jos menemme pitemmälle ja esitämme aiheetonta arvostelua, se voi menettää arvoaan tai ainakin purevuuttaan.

Söderman
. (EN) Arvoisa puhemies, yritän selventää muutamaa asiaa, jotka otettiin esiin Almeida Garrettin mietinnössä.
Ensiksi oli kysymys komission jäsenten kuulemisesta todistajina ja ongelma, joka tuli esiin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa, jossa katsottiin, että voisi olla vaikeaa vetää raja Euroopan parlamentin poliittisen valvonnan, komission jäsenten poliittisen valvonnan ja samojen komission jäsenten hallinnollisen vastuun välille. Monien perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan jäsenten mielestä on erittäin vaikea ratkaista tätä asiaa. On erittäin tärkeää ymmärtää, että komissio on toimeenpaneva elin, ja teoriassa nimenomaan unionin hallinto on yhteydessä kansalaisiin. Tietenkin komission jäsenillä on hallinnollisia tehtäviä. Olemme saaneet muutamia tätä asiaa koskevia kanteluita, ja komission jäsenet ovat aina vastanneet erittäin asianmukaisesti. Siksi voisimme poistaa tämän asian ehdotuksesta, jotta välttyisimme lisäkeskustelulta ja sekaannukselta tässä asiassa, ja jonain päivänä kirjallinen vastaus ei olisi enää tarpeellinen. Haluaisin korostaa, että OLAFilla on oikeus kuulla komission jäseniä, ja tämä oli ehdotukseni alkusyy.
Toiseksi puhun kaikkia asiakirjoja koskevasta kysymyksestä. Ajatus siitä, että oikeusasiamiehellä olisi oikeus nähdä kaikki asiakirjat, johtuu siitä, että kansalaisilla ei ole tätä mahdollisuutta. Luottamus oikeusasiamiehen työhön perustuu siihen, että kansalaiset hyväksyvät, että he eivät saa nähdä kaikkia asiakirjoja, mutta he haluavat, että oikeusasiamiehellä on tuo oikeus tarvittaessa. Tästä syystä kansalaiset luottavat oikeusasiamieheen.
Joskus pelätään, että oikeusasiamies saa käsiinsä valtiosalaisuuksia. Olen nyt ollut oikeusasiamiehenä 12 vuotta, eikä minulla ole koskaan ollut huonoa hallintoa koskevaan tapausta, jossa minun olisi ollut pyydettävä todella salaisia asioita koskevia asiakirjoja. Tietooni ei ole tullut yhtäkään tapausta, jossa oikeusasiamies olisi vuotanut asiakirjoja. Periaatteena on kuitenkin oltava, että oikeusasiamiehellä on oikeus nähdä asiakirjoja. Meillä on ollut joitakin tulkintavaikeuksia, ja olemme tuhlanneet aikaa kummallakin puolella.
Komission puheenjohtaja Prodi pyysi keskustelua valkoisesta kirjasta, ja olenkin pyrkinyt aloittamaan sitä. On erittäin tärkeää keskustella valkoisesta kirjasta, koska yksi kierros on vielä jäljellä. Toivon saavani joitakin konkreettisia ehdotuksia.
Siirryn nyt puhumaan kritiikistä, joka koskee kanteluiden alhaista määrää, eri maiden oikeusasiamiesten työstä tiedottamista ja toimivallan ulkopuolelle jääviä kanteluita. Ensinnäkin meillä on toimivaltaa pelkästään Euroopan unionin sisällä. Tätä on ehkä kansalaisten mielestä vaikea ymmärtää, kun he kohtaavat ongelmia yhteisön lainsäädännössä. He menevät parlamentin tiedotustoimistoon tai komission edustustoon, ottavat lomakkeemme ja tekevät meille kantelun. Yritämme korjata tilanteen. On mahdollista, että tämä vähentää kanteluiden määrää jatkossa, mutta niiden lukumäärä on kuitenkin kasvanut viime vuosina.
Seuraavaksi puhun oikeusasiamiehen työstä tiedottamisesta ja sanon, että me olemme tunnetumpia kuin useammat kansallisen tason oikeusasiamiehet, ja parlamentin jäsenet voivat esittää paljon kertomalla kansalaisille heidän oikeudestaan tehdä vetoomus ja oikeudesta tehdä kantelu oikeusasiamiehelle. Loppujen lopuksi juuri tehän tapaatte eurooppalaisia kentällä. Juuri teillähän on yhteys kansalaisiin. Jos te kerrotte ihmisille heidän mahdollisuuksistaan, niin näistä mahdollisuuksista tulee entistä laajemmin tunnettuja. Monet teistä ovat tehneet näin, mistä olen kiitollinen.
Arvostan todellakin suuresti sitä, että minulla oli mahdollisuus keskustella näistä asioista. Olen erittäin kiitollinen jäsen de Palacion ja teidän kaikkien tekemistä kommenteista ja kiitän teitä kaikkia teidän työstänne.

Puhemies
Paljon kiitoksia, oikeusasiamies Söderman!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Vetoomusvaliokunnan käsittelyt (2000-2001)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Camisón Asension laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0236/2001) vetoomusvaliokunnan käsittelyistä parlamentin istuntokaudella 2000-2001 (2001/2010(INI)).

Camisón Asensio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, aloitan kertomalla, että olen valtavan tyytyväinen saadessani toimia tämän mietinnön esittelijänä, sillä kuulun niihin, jotka ovat vakuuttuneita Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan yhteiskunnallisesta merkityksestä.
Näin on, koska kansalaisten vetoomustoimielin on suorin eurooppalaisten käytettävissä oleva väylä, jonka kautta voidaan valittaa niin yhteisön lainsäädännössä vielä olevista epäkohdista kuin niistäkin tapauksista, joissa jo hyväksytyistä direktiiveistä ja asetuksista aiheutuvia velvoitteita lyödään laimin joko siksi, ettei näitä säännöksiä panna täytäntöön, tai yksinkertaisesti siksi, ettei niitä ole siirretty lainsäädäntöön.
Myös Euroopan oikeusasiamiehellä on merkittävä rooli tässä työssä. Olen ollut myös erittäin tyytyväinen, että valiokunnan jäsenet ovat olleet niin yksimielisiä keskustelujemme ja äänestystemme aikana.
Luvut puhukoon puolestaan: mietintö koostuu 16 päätelmästä, jotka kaikki hyväksyttiin yksimielisesti, ja samoin kävi niille 5 tarkistukselle, jotka esitettiin vähäisten viimeistelevien kompromissien jälkeen. Kiitän kaiken tämän takia koko valiokuntaa ja sen sihteeriä.
Hyvät jäsenet, koska mietinnön koko sisältö on teille tuttu, keskityn puhumaan joistakin mahdollisesti uudenlaisista näkökohdista, kuten esimerkiksi Euroopan kansalaisten vetoomusoikeuden joka on mielestäni perusoikeuksia ulottamisesta koskemaan myös jossakin jäsenvaltiossa asuvien tai sen kotipaikakseen rekisteröineisiin luonnollisiin tai oikeushenkilöihin; suosituksesta, jonka mukaan tälle oikeudelle on annettava sen ansaitsema arvo tulevissa keskusteluissa, jotka sisältyvät suunnitteilla olevan Euroopan rakentamista käsittelevän valmistelukunnan työohjelmaan; jatkuvasta tarpeesta nostaa vetoomusvaliokunta siihen asemaan, jonka se ansaitsee ihmisten ja toimielimen välisestä suorasta yhteydenpidosta johtuvan yhteiskunnallisen merkittävyytensä takia.
Näin täytyy tapahtua, koska jotakin on tehtävä kansan ja korkealla sen yläpuolella olevien eurooppalaisten toimielinten välisen etäisyyden poistamiseksi, mikä tulee esille kaikissa kyselyissä. Yhtenä ratkaisuna tietysti on laatia enemmän mietintöjä oma-aloitteisesti, erityisesti niistä aiheista, joiden kohdalla voidaan havaita, että kansalaiset haluaisivat syventää suoraa yhteydenpitoaan toimielimiin. Tuntuu myös järkevältä yrittää avata tämän toimielimen kautta kanavia kansan keskuudesta alkunsa saaville lainsäädäntöaloitteille, jotka ovat tavallisesti osoitus suurista epäkohdista.
Kaikki osoittaa jälleen kerran, että valiokunnalla on perusteltu oikeus saada tutustua kaikkiin toimielinten välisissä menettelyissä syntyviin asiakirjoihin, sillä ne ovat välttämättömiä, jotta se voisi kehittää arvokasta työtään.
Siinä yhteydessä on aivan oikeutettua muistuttaa ja kiittää korvaamattoman arvokkaasta avusta, jota komissio ja oikeusasiamiehen virasto on jatkuvasti antanut. Samaa emme voi sanoa neuvostosta, joka jatkaa poissaoloaan.
On tullut jo erittäin selväksi, että tässä vaiheessa vetoomustoimielimen tunnettuutta kansalaisten keskuudessa pitää lisätä niin tiedotuksen ja koulutuksen avulla kuin tietoteknisten kanavien kautta. Tarvitaan kunnollisia asiantuntija- ja yleisoppaita. Tämä työ on vielä tekemättä. Liian usein voidaan havaita, että tietyt julkisen vallan edustajat yhteisöllisellä, kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla kaikista on esimerkkejä ovat jokseenkin tarmottomia, kun niiden pitäisi löytää oikeat ratkaisut niille esitettyihin ongelmiin.
Tähän onnettomaan tilanteeseen on reagoitava jotenkin. On pyydettävä vähintäänkin parlamentin puhemiehistön suojelusta, jotta tällaisesta haluttomuudesta ratkaista joidenkin eurooppalaisten kansanosien kärsimiä polttavia ongelmia ja vääryyksiä, voitaisiin tehdä jopa julkinen asia, mikäli se on laillista.
Lopuksi muistutan vielä, että vetoomuksen esittäjien ja Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan kautta hoituva välinen runsas henkilökohtainen yhteydenpito sekä Euroopan parlamentin tutkimuksen pääosaston ja STOA:n suurenmoisten palvelujen käyttö ovat erittäin merkittäviä valiokuntamme työn tuloksellisuuden kannalta.

Fourtou
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää ja onnitella esittelijä Camisónia siitä pikkutarkasta ja paljastavasta työstä, jota hän teki laatiessaan mietintöään. Hänen ansiostaan kollegamme ovat saaneet hyvän käsityksen unionin kansalaisten odotuksista ja tätä kautta vetoomusvaliokunnan tehtävästä.
Vetoomusten esittäjien tilanteet ovat usein suorastaan absurdeja. Tämä käy ilmi, kun tarkastellaan joitakin esittelijä Camisónin mainitsemia tapauksia: olipa kyse tutkintotodistusten tunnustamiseen, syrjintään, perintään tai rekisteröinnin peruuttamiseen liittyvistä ongelmista, tapaukset ovat niin mutkikkaita ja esteet niin ilmeisiä, että niiden edessä kansalainen tuntee itsensä täysin avuttomaksi.
Valiokuntamme yhteistyö Euroopan komission kanssa ongelmien käsittelyssä mahdollistaa sen, että epäkohtia voidaan korjata. Vetoomusvaliokunta voi kuitenkin mennä vielä pidemmälle. Kansalaiset voivat sen kautta osallistua yhteisön sääntöjen valmisteluun.
Viime vuoden 13. kesäkuuta minulla oli kunnia esitellä parlamentille äänestystä varten silikonista valmistettuja rintaproteeseja käsittelevä mietintöni. Tämä mietintö on nimittäin yksi - mutta valitettavasti liian harvinainen - esimerkki työjärjestyksen 175 artiklan 1 ja 4 kohdan käytöstä; artiklassahan todetaan, että asiasta vastaava valiokunta voi päättää laatia mietinnön vetoomuksista, jotka se on ottanut käsiteltäväkseen, ja antaa tarvittaessa parlamentin äänestettäväksi päätöslauselmaesityksiä.
Tämä minun vastuullani ollut mietintö oli nimenomaan tätä sarjaa. Mietintö sai itse asiassa alkunsa kahdesta vetoomuksesta, joissa oli yhteensä yli 1 000 allekirjoitusta. Tämä oli kuitenkin vasta toinen kerta vetoomusvaliokunnan perustamisen jälkeen, kun parlamentin äänestämä päätöslauselma on saanut alkunsa suoraan Euroopan unionin kansalaisten vaatimuksista.
Kuten esittelijä Camisónin mietinnön kohdassa 18 suositellaan, valiokuntamme tilasi tässä tapauksessa STOAlta tutkimuksen vetoomuksen esittäjien havaitsemista ongelmista. Työjärjestyksen 175 artiklan tehokkaan käytön - jota esittelijä pitää suotavana - on mahdollistettava se, että valiokuntamme voi luoda parlamenttiin suoran yhteyden, jonka kautta kansalaisten ongelmat voidaan saattaa parlamentin tietoon. Mielestäni tämä tarkoittaa, että tunnustetaan poliittisesti tarve kuunnella aidosti kansalaisia, ja tämä on yksi vetoomusvaliokunnan linjauksista tulevaisuudessa.

De Rossa
Arvoisa puhemies, se tosiseikka, että vetoomusvaliokunta on vastaanottanut yli 10 000 vetoomusta perustamisestaan alkaen, on selvä osoitus Euroopan unionin käytännön merkityksestä kansalaisilleen. Vetoomusvaliokunnan työ on usein johtanut asianomaisen kansalaisen kannalta menestyksekkääseen lopputulokseen, ja siitä on joissakin tapauksissa seurannut muutoksia kansallisissa laeissa ja käytänteissä jäsenvaltioissa.
Alat, jotka edelleen aiheuttavat suuria vaikeuksia yksilöille ja kansalaisryhmille, ovat sosiaalinen suojelu, terveydenhoito, verotus ja korkeakoulututkintojen tunnustaminen. Nämä asiat koskevat erityisesti kansalaisia, jotka työskentelevät muissa jäsenvaltioissa kuin omassaan, esimerkiksi raja-alueilla.
Suuria muutostöitä koskevia ympäristöön liittyviä kanteluita tehdään myös silloin, kun ihmiset katsovat, että töiden tekijät ja joissain tapauksissa myös asianosaiset viranomaiset sivuuttavat niiden vaikutukset ympäristöön ja ihmisten elantoon niillä alueilla, joille vaikutukset ulottuvat.
Onnistumisia on ollut paljon. Esimerkiksi irlantilaiselta vetoomuksen esittäjältä, jolla oli Yhdistyneestä kuningaskunnasta saatu korkeakouluopettajan pätevyys, kiellettiin oikeus hakea virkaa valtion koulusta. Komissio otti hoitaakseen tämän tapauksen vetoomuksen tekijän puolesta ja vetoomusvaliokunnan puolesta ja voitti jutun Saksan viranomaisten voimakkaasta vastustuksesta huolimatta. Tällaista menestystä vetoomusvaliokunta voi saada, ja vetoomusvaliokunta tarvitsee lisää resursseja voidakseen tehdä työnsä tehokkaasti.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, minun on aloitettava sanomalla, että arvostan todella paljon vetoomusvaliokunnan työskentelyä. Tiedän, että sillä ei ole paljo vaikutusvaltaa parlamentissa, kaikki eivät pidä sitä yhtä arvokkaana, mutta kuitenkin vetoomusvaliokunnan työ on minusta ehkä niitä harvoja asioita, jotka mahdollistavat suoran yhteydenpidon kansalaisiin ja tuovat toimielimet lähemmäksi heitä.
Olen hyvin samaa mieltä jäsen Camisónin Asension mietinnöstä. Minusta siinä tuodaan hyvin ilmi meidän suoraan vetoomusvaliokunnassa työskentelevien huolenaiheet, ja siksi äänestämme sen puolesta. Haluaisin kuitenkin tähdentää joitakin käytännön ongelmia, jotka olemme havainneet tosielämässä ...
(Jäsen Marinos keskeytti puhujan.) Olen pahoillani, hyvä jäsen Marinos. Sanoin, että olemme tehneet hyvää työtä vetoomusvaliokunnassa, mikä on erittäin tärkeää.
Lisäksi haluaisin painottaa joitakin kohtaamistamme varsinaisista ongelmista. Ensimmäinen varsinainen ongelma: meillä on hyvät suhteet Euroopan komissioon; Euroopan komissio ja oikeusasiamies tekevät tiivistä yhteistyötä vetoomusvaliokunnan kanssa. Sitä vastoin me emme tee minkäänlaista yhteistyötä neuvoston kanssa, vaikka on monia, todella monia vetoomuksia, joista neuvostolla olisi sanansa sanottavana, ja siksi olemme pahoillamme, ettei se ole koskaan läsnä. Tämä on ensimmäinen ongelmamme.
Toinen ongelma: vetoomusten käsittelynopeus ja niitä koskeva päätöksenteko. Minä teen vetoomusvaliokunnassa runsaasti työtä ympäristökysymysten parissa; se on luontevaa, koska kuulun myös ympäristövaliokuntaan. Ympäristöongelmien yhteydessä sattuu usein, että jos vastauksen antamisessa viivytellään, kyseisessä valtiossa tehdyt päätökset, jotka ovat aiheuttaneet vetoomuksen esittämisen, ovat jo vaikuttaneet peruuttamattomasti luontoon, jolloin vetoomuksen esittäjät menettävät kärsivällisyytensä. Siksi tämä kysymys on myös eräs ongelmistamme: vastaukset pitää antaa nopeammin ja tehokkaammin. Tiedän mainiosti, että joskus jäsenvaltioissa ollaan hyvinkin tietoisia, että vastausten viivästyminen voi helpottaa niiden poliittisia päätöksiä, ja sitä tapahtuukin aina välillä; komissio ei ole yksin syypää, vaan nimenomaan jäsenvaltiot viivästyttävät vastauksiaan.
Kuten edellä sanoin, vetoomusvaliokunta on minulle hyvin tärkeä, ja kuitenkin sen käytössä on hyvin vähän henkilöstöä sekä juridisia tämä on tietysti parlamentille osoitettu moite ja teknisiä apuvälineitä, joita se kuitenkin tarvitsisi.
Eräs jäsen Camisón Asension ehdotuksista osuu mielestäni naulan kantaan. Siinä sanotaan, että mikäli kansalaisille annettava vastaus viivästyy kohtuuttomasti, parlamentin puhemiehistöä on pyydettävä tekemään yleisesti tunnetuksi tuo viivästyminen ja ne hankaluudet, joita siitä koituu vetoomuksen esittäjille, joilla on aivan tarpeeksi tekemistä opetellessaan yhteisön oikeutta ja jäljentäessään kaikki asiakirjat.
Arvoisa puhemies, lopuksi luulen, että kansalaisille pitäisi järjestää vetoomusoikeutta koskevaa koulutus- ja tiedotustoimintaa, koska kyseessä on kansalaisoikeus. Muistan, että edellisellä vaalikaudella tehtiin jopa ehdotus, joka koski vetoomusvaliokunnan sekä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lopettamista; minä sanon mielipiteenäni, että olkoon kummallakin valiokunnalla edessään pitkä tulevaisuus parlamentissa, sillä ne mahdollistavat ainakin työmme tuomisen lähemmäksi kansalaisia.

Marinos
Arvoisa puhemies, rakkaan kollega Camisón Asension erinomaisessa mietinnössä on paljon kannatettavaa ja siihen on vähän lisättävää. Tyydyn vain korostamaan sitä anteeksiantamatonta seikkaa, että neuvosto sivuuttaa provosoivasti vetoomusvaliokunnan, eikä neuvostosta ole kukaan koskaan tullut tekemään yhteistyötä meidän kanssamme, ei edes kukaan neuvoston edustaja.
Tämä on luonnollista. Euroopan kansalaiset esittävät vetoomuksia vetoomusvaliokunnalle yleensä kannellen juuri ministereiden ja viranomaisten laittomuuksista tai laiminlyönneistä, kun he eivät saa oikeutta ja heidän valituksensa tai kanteensa jätetään huomiotta. Juuri tästä syystä vetoomusvaliokunnasta yhdessä oikeusasiamiehen kanssa on tullut turvapaikka niille, jotka uskovat joutuneensa vääryyden kohteeksi, tai niille, jotka aktiivisina kansalaisina yrittävät torjua laittomuutta, vääryyttä tai ympäristötuhoja. Tästä syystä Euroopan parlamentin pitäisi kiinnittää enemmän huomiota vetoomusvaliokuntaan ja parempiin mahdollisuuksiin toimia tehokkaasti. On totta, että komissio on kanssamme tiiviissä yhteistyössä, mutta sekin törmää usein kansallisten viranomaisten välinpitämättömyyteen ja jarrutukseen. Tällä tavoin tapaukset jäävät roikkumaan ilman ratkaisua hamaan tulevaisuuteen ja myötätuntoamme hakevat Euroopan kansalaiset joutuvat pettymään.
Tästä syystä Camisón Asension mietinnössä aivan oikein todetaan, että on säädettävä pakollisia lyhyitä määräaikoja, jotta kanteiden käsittely tapahtuisi mahdollisimman nopeasti. Samalla on luotava menettely, jolla kanteet ja vetoomuksenesittäjien syyttämien kansallisten viranomaisten toimettomuus tai jarruttaminen tulisivat julkisiksi. Tällä tavoin kansalaiset saisivat aseekseen ainoan keinon, jota syylliset vallanpitäjät pelkäävät: julkisuuden, joka paljastaa heidät äänestäjille.
Minulla on ehdotus, jolla olisi uskoakseni valtava merkitys, jos se hyväksyttäisiin: tietyin edellytyksin on luotava menettely väliaikaisista toimista, joilla otetaan välittömästi käsittelyyn sellaiset meneillään olevat yhteisön lainsäädännön rikkomukset, jotka uhkaavat aiheuttaa korvaamattomia vahinkoja luonnonympäristölle tai kulttuuriperinnöllemme. Muutoin aikaa vievällä prosessilla Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen lopulliseen päätökseen asti ei ole enää mitään todellista arvoa, koska onnettomuus on jo tapahtunut, eikä sitä voi korjata.

Gemelli
Arvoisa puhemies, haluaisin tämän keskustelun päätteeksi kiittää kaikkia esittelijäkollegoita - Böschiä, Perryä, Garrettia, Sbarbatia ja Camisón Asensiota - ja kaikkia kollegoita, jotka ovat työskennelleet vetoomusten parissa; kiitän myös Euroopan oikeusasiamiestä, joka tarkkailijan asemastaan puolustaa kansalaisia. Työskentelemme tietenkin yhdessä ja työskentelemme myös Euroopan kansalaisten puolesta, jotta parlamentti, joka on tässä suhteessa kaikkein arvovaltaisin toimielin, toimisi Euroopan kansalaisten urheana puolustajana.
Olemme ottaneet monia edistysaskelia, joiden kohdalla minun on annettava tunnustusta Euroopan komissiolle erityisen rakentavasta asenteesta, jonka osoittaa se, miten hyvin valmisteltuja kertomuksia virkamiehet toimittavat vetoomusvaliokunnalle. Myös Euroopan kansalaiset turvautuvat yhä useammin vetoomuksiin nostaakseen esille henkilökohtaisia, yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä ongelmia: velvollisuutemme on vastata heille kattavasti ja tyydyttävästi, ei kylmin ja pinnallisin vastauksin.
Heidän vetoomuksistaan käy ilmi, mitä unionin on vielä tehtävä, ennen kuin kansalaisten seesteinen elämä on taattu. Emme toki ajattele, että Euroopan unionissa tarvittaisiin tasapaksua ja väritöntä yhdenmukaisuutta, pikemminkin ajattelemme, että kulttuurierot on yhteen sovitettava ja että toimielinten on hyväksyttävä nämä erot todellisena rikkautena.
Olemme aloittaneet vetoomuskäytännön uudistamis-, suojelu- ja vahvistamisprosessin, ja tällä uudistuksella katsomme voivamme parantaa kansalaisten suojaa ja samalla tehdä Euroopan toimielimiä tutummaksi kansalaisille, joiden määrä entisestään kasvaa.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, tässä keskustelussa puhutaan yhtä lailla kuin edellisessäkin eurooppalaisten toimielinten suhteista kansalaisiin.
Tässä mielessä haluan onnitella Camisón Asensiota hänen mietinnöstään, jossa hän tähdentää, että vetoomusten avulla kansalaiset voivat samalla kertaa tehdä tiettäväksi lakiin pohjautuvat pyrkimyksensä ja yhteisön lainsäädännön vajavaisuudet, ja tästä kaksoisnäkökulmasta käsin komissiossa ollaan tietysti kiinnostuneita teidän tekemästänne työstä. Sallikaa minun sanoa näin ulkopuolisena sama asia, jonka jäsen González äsken sanoi, eli että minusta tämän parlamentin samoin kuin muiden tuntemieni parlamenttien, esimerkiksi parhaiten tuntemani kotimaani parlamentin vetoomusvaliokunnan erittäin tärkeänä tehtävänä on nimenomaan lähentää yleensä kansalaisia ja toimielimiä toisiinsa. Ne ovat kuitenkin tärkeitä myös itse parlamentaarikoille, jotta he tietäisivät, mitkä ovat laajojen kansalaispiirien huolenaiheita, tuntoja ja kysymyksiä.
Tänä vuonna tämän valiokunnan kanssa yhteistyötä eivät ole tehneet ainoastaan komission yksiköt, vaan myös me komission jäsenet olemme halunneet tehdä aktiivista yhteistyötä teidän jäsenten kanssa. Siksi haluan kiittää jäsen Gemelliä hänen tekemästään huomiosta, koska on totta, että komission jäsenistä ainakin Kinnock, Liikanen, Wallström ja Bolkestein ovat ottaneet osaa käsittelyihinne, joiden aikana he ovat keskustelleet henkilökohtaisesti, selittäneet ja yrittäneet esittää syitä, mahdollisuuksia tai ratkaisuja vetoomusvaliokunnassa esitettyihin huolenaiheisiin, joita monet kansalaiset olivat esittäneet korvausvaateiden tai valitusten muodossa. Uskon, että tässä mielessä arvo, jonka me komissiossa annamme teidän tekemällenne työlle, on silminnähtävä.
Samassa mielessä olen saanut jo aikaisemmin lausua mielipiteeni tästä aiheesta komissio vastaa mahdollisimman avoimesti ja rakentavasti toiveeseenne yhteistyön vahvistamisesta. Tiedän, että välistä meiltä pyydettyihin tietoihin vastaamiseen käyttämämme aika on koettu ongelmallisen pitkäksi, mutta te tiedätte oikein hyvin, että kun meillä on ollut ongelmia, ne ovat yleensä, elleivät kaikissa tapauksissa, johtuneet siitä, ettei komissio ole saanut jäsenvaltioilta niiden hallussa olevia tietoja.
Kyseessä on kaksi eri hallintoa. Meillä ei ole minkäänlaista hallintakeinoa, jonka avulla voisimme pakottaa jäsenvaltiot lähettämään meille määrätynlaista tietoa, lukuun ottamatta poliittista painostusta. Sitä me harjoitamme ja toteutamme aivan samoin kuin tekin silloin, kun valitamme, ettei jokin valtio ole vastannut tai haittaa komission vastaamista. Voin ainoastaan sanoa, että komissio yrittää saada unionin valtiot toimittamaan pyytämämme tiedot mahdollisimman nopeasti nimenomaan siksi, että voisimme vastata asianmukaisesti teidän esittämiinne huolenaiheisiin, ja sitä silmällä pitäen yritämme edelleen tehdä mahdollisimman tiivistä yhteistyötä kanssanne.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Sokerit ja ihmisravinnoksi tarkoitetut valmisteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lannoyen laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0217/2001) luonnoksesta neuvoston direktiiveiksi elintarvikkeita koskevien vertikaalidirektiivien yksinkertaistamisesta. Ehdotukset neuvoston direktiiveiksi
1. tietyistä elintarvikkeina käytettävistä sokereista (14003/1999 - C5-0346/1999 - 1996/0113(CNS)
2. hunajasta (8701/2000 - C5-0347/1999 - 1996/0114(CNS)
3. elintarvikkeena käytettävistä hedelmätäysmehuista ja tietyistä vastaavista valmisteista (13760/1999 - C5-0348/1999 - 1996/0115(CNS)
4. tietyistä osittain tai kokonaan kuivatuista elintarvikkeena käytettävistä säilötyistä maidoista (14002/1999 - C5-0349/1999 - 1996/0116(CNS)
5. elintarvikkeina käytettävistä hedelmähillosta, hyytelöstä ja marmeladista sekä makeutetusta kastanjasoseesta (7138/2000 - C5-0350/1999 - 1996/0118(CNS) (uudelleen kuuleminen) (14003/1999 - C5-0346/1999 - 1996/0113(CNS)).

Lannoye
. (FR) Arvoisa puhemies, tarkoituksena olisi keskustella aamuistunnon päätteeksi vielä aamiaisvalmisteisiin liittyvistä direktiiveistä. Aamupäivä on kulunut jo pitkälle, mutta otan kuitenkin tämän riskin.
Palautan ensinnäkin mieliin, että tämä on jo toinen kerta, kun meitä kuullaan tästä asiakirjasta. Parlamenttihan esitti jo edellisen vaalikauden aikana kantansa komission ehdotuksiin sokeria, hunajaa, hedelmämehuja, maitoa ja hilloja koskevien vertikaalidirektiivien yksinkertaistamisesta. Kävi kuitenkin niin, että neuvosto näki paljon vaivaa asiakirjan viimeistelyssä ja teki lopulta huomattavia muutoksia komission alkuperäisiin ehdotuksiin. Tästä syystä parlamenttia kuullaan tänään uudelleen.
On siis syytä pitää mielessä, että tavoitteena oli yksinkertaistaa näitä direktiivejä. Ympäristöasioiden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan näkökanta on varmasti yhteneväinen tämän tavoitteen kanssa, mutta samalla on huolehdittava siitä, ettei yksinkertaistaminen tapahdu laatuvaatimusten kustannuksella ja ettei vaaranneta etenkään asianmukaisen tiedon välittämistä kuluttajille. Kaikilla ympäristövaliokunnan jättämillä tarkistuksilla, joista suuri osa tuli esittelijältä, pyritään tähän suuntaan.
Haluaisin vielä huomauttaa, että neuvoston yksimielinen kanta tietenkin rajoittaa liikkumavaraamme, meitähän halutaan vain kuulla asiasta, mikä tarkoittaa, että tänään pidettävän äänestyksen jälkeen neuvostolla on täysin vapaat kädet tehdä lopullinen päätös. Uskon kuitenkin, että tarkistuksilla onnistutaan parantamaan tekstiä nimenomaan siltä osin kuin äsken täsmensin, nimittäin tuotteiden laadun kohdalla ja asianmukaisen tiedon välittämisessä kuluttajille.
Käyn nyt pääpiirteittäin läpi nämä eri direktiivit. Ensinnäkin sokereissa on pieni määrittelyongelma. Neuvosto esitti aivan oikein määritelmän yhä useammin käytetylle sokerille, nimittäin fruktoosille, mutta jätti määrittelemättä niin sanotun ruskean sokerin eli fariinisokerin. Parlamentti pyytää tarkistuksessaan, että teksteihin sisällytettäisiin tämäkin määritelmä. Tälle on asetettava tietty määräaika, mutta komission on joka tapauksessa esitettävä ehdotus fariinisokerin määritelmäksi. Tämä lienee jo perusvaatimus.
Toinen lainsäädäntöehdotus koskee hunajaa. Ehdotus on arkaluonteinen siltä osin, että hunaja on erittäin korkealaatuinen tuote - ja sehän on yleensä kotiteollisuustuote - jonka kaupan pitämisessä on aiempina vuosina ollut paljon ongelmia, koska markkinoilla olevat hunajat ovat usein sekoituksia ja koska Euroopan unionin markkinoille on tullut hunajalaatuja, joiden laadusta ei ole mitään takeita. Meidän on siis oltava tarkkoja määritelmistä ja pakkausmerkinnöistä. Komissio ehdottaa, että artiklaan lisätään uusi hunajalaatu, nimittäin suodatettu hunaja. Ympäristövaliokunta suosittelee, ettei tätä ehdotusta hyväksytä, koska suodatetun hunajan kukka-alkuperää ei voida enää selvittää. Suodattaminen nimittäin poistaa suurimman osan siitepölystä, jonka avulla hunajan alkuperä selvitetään, mikä estää tuotteen tarkan määrittelyn ja on ristiriidassa kuluttajalle annettavan laatutakuun kanssa. Ehdotamme siis, ettei tätä ehdotusta hyväksytä.
Taloushunajan tai "miel de pâtisserien" mahdollisesti sisältämistä vaarallisista aineista puheen ollen meidän mielestämme näiden aineiden pitoisuudet on kiellettävä kokonaan. Kyseessä ovat tietenkin heikkolaatuiset hunajat, joita käytetään joidenkin elintarviketeollisuuden valmisteiden raaka-aineena, mutta niissä ei voida missään tapauksessa sallia vaarallisten aineiden pitoisuuksia. Ympäristövaliokunta lisäsikin tekstiin tätä koskevan tarkistuksen.
Kolmannen lainsäädäntöehdotuksen aiheena ovat hedelmämehut. Uskon, että suurimmalla osalla tarkistuksista ei varsinaisesti pyritä muuttamaan komission ja neuvoston ehdotusta vaan lähinnä täsmentämään tekstejä ja välttämään monitulkintaisuutta. Tarkoitan tällä sitä, että epätäydellinen luettelo valmistuksessa sallituista käsittelyistä ja aineista ei nykyisessä muodossaan vaikuta meistä tyydyttävältä. Sen sijaan on laadittava tyhjentävä luettelo, jossa mainitaan sallitut ainesosat. Siksi pyydämme, että komissio esittää tietyn määräajan kuluessa sallittujen suodatuksen apuaineiden ja saostusaineiden sekä sallittujen absorption apuaineiden luettelon. Sallittujen ainesosien luettelo tarkoittaa, että ne ainesosat, joita ei mainita luettelossa, ovat kiellettyjä. Tämä olisi meistä viime kädessä selkeämpi ja kuluttajan kannalta myönteisempi ratkaisu.
Yhdessä tarkistuksessa pyydetään, ettei mehujen valmistuksessa käytettyjen hedelmien säilytykseen käytettäisi sienimyrkkyjä vaan että ainoastaan kylmäsäilytys olisi sallittua.
Neljänteen lainsäädäntöehdotukseen, joka koskee maitoa, ei ehdotettu lainkaan tarkistuksia. Meille ehdotettu teksti vaikuttaa aivan tyydyttävältä. Hilloihin lisäsin vielä oman tarkistukseni, jota ympäristövaliokunta ei tosin hyväksynyt mutta josta en silti halua luopua. Kemiallisten aromien - siis vanilliinin - käyttö olisi nimittäin kiellettävä hilloissa ja marmeladeissa. Vanilliinilla ei ole niissä mitään muuta virkaa kuin se, että se muuttaa niiden makua.

Thyssen
Arvoisa puhemies, viitisen vuotta sitten neuvoston taholta otettiin meihin yhteyttä ehdotuksen vuoksi, joka koskee elintarvikkeita käsittelevien seitsemän vertikaalidirektiivin yksinkertaistamista. Ehdotuksen tavoitteena oli yksinkertaistaa olemassa olevia liiallisen yksityiskohtaisia lainsäädäntötekstejä tai korvata ne direktiiveillä, joihin sisältyisivät vain välttämättömimmät säännökset. Siten niiden kanssa olisi helpompi työskennellä ja ne olisivat lähempänä horisontaalidirektiivejä. Tämä on ylevä päämäärä, joka vastaa ihmisten, niin kuluttajien kuin muidenkin asianosaisten odotuksia. Me PPE-ryhmässä työskentelemme mielihyvin tämän hyväksi.
Toteamme, että kaakaota ja suklaatuotteita koskeva direktiivi, joka alun perin myös kuului tähän pakettiin ja johon oli sovellettava pisintä lainsäädäntömenettelyä, nimittäin yhteispäätösmenettelyä, on saatu ensimmäisenä valmiiksi. Seitsemän direktiivin pakettiin kuuluvien, tänään puheena olevien viiden muun direktiivin kohdalla meiltä on kulunut loppujen lopuksi aikaa yli viisi vuotta, ennen kuin ne on saatu yksinkertaistettua. Eikö meidän kuitenkin pitäisi pyrkiä nopeampaan työskentelytapaan sekä toisenlaisiin päätöksentekomenetelmiin, koska tämä ei mielestämme vastaa sitä, mitä ihmiset meiltä odottavat.
Arvoisa puhemies, me PPE-ryhmässä haluamme kiittää esittelijää hänen erinomaisesta työstään. Viivytys ei varmasti johdu hänestä, vaan neuvoston tiettyihin osiin tekemistä perusluonteisista muutoksista, joihin meidän oli uudelleen otettava kantaa. PPE-ryhmän edustajana voin sanoa, että noudatamme ympäristönsuojeluvaliokunnassa äänestetyn mietinnön linjaa. Tämä koskee kaikkia paketin osia lukuun ottamatta hedelmämehuja. Sen kohdalla näkemyksemme poikkeaa jonkin verran mietinnöstä, mutta tämä tuli jo selväksi ympäristönsuojeluvaliokunnassa. Niinpä en usko, että minun on tarpeellista selostaa sen yksityiskohtaisemmin tämän eroavuuden syitä, motiiveja tai suuntauksia.
Arvoisa puhemies, en kuitenkaan halua vaieta ja siksi haluan käyttää lopun puheaikani kertoakseni, että olemme näiden asiakirjojen pohjalta käyneet ryhmässämme vakavaa keskustelua siitä, onko parlamentin aiheellista käsitellä niin yksityiskohtaisia toimenpiteitä 626 jäsenen kesken. Tästä aiheutuu meille ongelmia. Me saamme parlamenttia koskevaa kritiikkiä ulkopuolisilta tahoilta. Tämä ei merkitse sitä, että väheksyisimme elinkeinolainsäädännön tärkeyttä. Tiedämme, että myös yksityiskodat ovat tärkeitä, mutta me epäilemme, olemmeko oikealla paikalla tekemässä päätöksiä näin korkealla teknisellä tasolla ja onko aiheellista työllistää parlamenttia ja sen 626:ta jäsentä näin pitkälle menevin teknisin toimenpitein. Olemme pohtineet keskuudessamme kysymystä: eikö meidän olisi siirryttävä kahdenlaiseen johdettuun oikeuteen, nimittäin yhteen, jonka kohdalla parlamentti tekee päätökset ja toiseen, jossa päätöksenteosta vastaa suurelta osin täytäntöönpanovalta? Asiasta käytävää keskustelua ei varmasti ole saatu päätökseen, mutta toivoisin, että sitä käytäisiin myös PPE-ryhmän ulkopuolella.

Hyland
Arvoisa puhemies, vuonna 1998 parlamentti hyväksyi tarkistuksin ne viisi direktiiviä, joista tänään keskustellaan. Ne ovat palautuneet meille yksinkertaisesti siitä syystä, että komitologiamenettelyyn on tullut muutoksia. Panen tyytyväisenä merkille, että ympäristöasioiden kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunta ei vastusta tarkistettua menettelyä. Se kuitenkin ehdottaa muutoksia direktiiviluonnoksen tekstiin.
Direktiivien tarkoituksena on yksinkertaistaa koostumusta ja etikettejä koskevia sääntöjä. Emme siksi saa tehdä asioita nykyistä monimutkaisemmiksi. Tässä asiassa on päästy poliittiseen sopimukseen pitkien ja vaikeiden neuvotteluiden jälkeen, ja siksi meidän on kaikin tavoin vältettävä neuvottelujen uudelleen avaamista. Hyväksyn muutokset, jotka selkeyttävät tekstiä mutta eivät muuta sisältöä. Yksi esimerkki on ruskean sokerin määritelmän lisääminen. Tämä lisäisi kuluttajien suojaa. Hedelmämehujen käsittelyyn ja aineisiin liittyvät muutokset sopisivat paremmin näitä käsittelyjä koskevaan horisontaaliseen lainsäädäntöön. Ehdotus kolmen uuden hedelmämehun tuotenimen ottamisesta käyttöön ei ole samansuuntainen kuin parhaillaan Codex-työryhmässä keskusteltavat ehdotukset. Lisäksi ne avaavat uudelleen koko keskustelun.
En usko, että saadaan mitään aikaan sisällöllisin muutoksin, jos parlamentti ne hyväksyy. Ne ainoastaan hidastavat menettelyä. Jos niin käy, häviäjiä ovat loppujen lopuksi kuluttajat.

Fiori
Arvoisa puhemies, minusta ei nykyään ole kovin helppoa puhua elintarvikkeista; vieläkin monimutkaisempaa se on, kun käsitellään sellaisia puhtaasti teknisiä seikkoja kuin kollega Lannoye on käsitellyt. Yhdymme kollegan laatimaan mietintöön lukuun ottamatta kollega Thyssenin esille ottamaa seikkaa.
Huomautus, jonka kuitenkin haluaisin esittää, ei koske mietinnön sisältöä vaan pikemminkin lainsäädäntömenetelmän tulevaisuutta koskevaa arviointia, joka parlamentin on tulevina kuukausina tehtävä. Tässäkin mietinnössä on joitakin kohtia, jotka on jo puitu loppuun tai jotka koskevat säädöksiä, joita on jo käsitelty viimeisten kahden kuukauden aikana, ja tarkoitan tässä esimerkiksi vettä koskevia ongelmia. Mielestäni tälle toimielimelle olisi pelkästään hyötyä yhteen sovitetusta lainsäädännöstä. Toinen seikka, johon palaan, on lainsäädännössämme esiintyvä liikasääntely, jollaista ei esiinny jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioissa monet asiat hoidetaan määräysten välityksellä.
Mitä tulee asiakirjaan, jonka laadimme viime vuonna komission kanssa, meidän on pohdittava erittäin perusteellisesti näitä aiheita, koska en usko, että hunajaa ostamaan menevä kuluttaja kiinnittäisi ensimmäiseksi huomiota siihen, onko hunaja kennossa tuotettua vai suodatettua, vaikka etiketti olisikin selkeä. Koska tehtävämme on olla puolueeton taho, jonka laatimat säädökset Euroopan kansalaiset ymmärtävät, joitakin seikkoja olisi ehkä pohdittava tulevina kuukausina.

Klaß
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin käyttää lyhyen puheaikani ottamalla kantaa hedelmätäysmehuja koskevan direktiivin 3 kohtaan. Nykyisin kannatetaan entistä enemmän tiedon välittämistä kuluttajille ja valistusta. Täysivaltainen kuluttaja saa itse päättää etiketin ja merkintöjen perusteella, mitä hän ostaa. On saatava aikaan tiukat, selkeät ja kaikille ymmärrettävät säännökset. Sellaiset nimitykset kuin mehu, hedelmätäysmehu, nektari, hedelmätäysmehutiiviste tai vain hedelmäpitoinen aiheuttavat sen, että kuluttajien on vaikeaa hahmottaa tai arvioida tuotteen todellista laatua tai valmistustapaa.
Nimitys hedelmätäysmehu otettiin kuluttajaviestinnässä käyttöön tai tuotiin entistä selvemmin esiin vuonna 1975 hedelmätäysmehudirektiivin yhteydessä, ja kuluttajat ovat kuluneina vuosina tottuneet nimitykseen. Hedelmätäysmehu ja tiivisteestä valmistettu hedelmätäysmehu ovat loppujen lopuksi aivan sama tuote. Nimitys "hedelmätäysmehutiiviste" koskee ainoastaan valmistusmenetelmää eikä ainesosia, joiden on viime kädessä oltavat täysin samat. Lisänimitys "sisältää tiivistettä" on minusta omiaan aiheuttamaan lähinnä hämmennystä. Tuotteiden nimitysten on oltava selvästi määriteltyjä, yksinkertaisia ja ymmärrettäviä. Meidän on estettävä kaikkien sellaisten lisänimitysten käyttö, jotka eivät ole aivan välttämättömiä, sillä hämmennys ei ole mitään kuluttajansuojaa.
Minusta tarkistuksilla 18, 19 ja 25 tiukennetaan nykyistä lainsäädäntöä varsinkin mehuteollisuuden kannalta tavalla, jota on vaikea ymmärtää, ja minusta nämä tarkistukset on hylättävä. Tuoreena myytävät, siis syötäviksi tarkoitetut hedelmät saa käsitellä sienitautien torjunta-aineilla. Miksei sitten mehujen valmistuksessa käytettäviä hedelmiä? EU:n juomavettä koskevassa direktiivissä annettujen veden arviointiperusteiden pitäisi samoin riittää myös täysmehun valmistukseen käytettävän veden yhteydessä. Pyydänkin teitä, hyvät kollegat, luomaan äänestyksessä puolueettomasti ja päämäärätietoisesti toimimalla sellaisen direktiivin, joka on avuksi kuluttajalle ja valmistajien kannalta toteuttamiskelpoinen.

Whitehead
Arvoisa puhemies, minäkin suhtaudun varauksellisesti joihinkin jäsen Thyssenin esiin tuomiin asioihin, jotka koskevat sitä, mitä meitä pyydetään täällä tekemään, ja meidän asiantuntemuksemme tasoon niissä asioissa. Jäsen Lannoye tietää, että kunnioitan häntä, mutta minun on valitettavasti sanottava, että toistamme samoja virheitä, joita teimme suklaadirektiiviä koskevassa keskustelussa, ja myös pyrkimys tuotteiden uudelleen nimeämiseen on virhe.
Lannoyen tarkistukset ovat aiheuttaneet hämmennystä, joka liittyy puhtaan hunajan käsitteeseen. Olen hänen kanssaan samaa mieltä hedelmämehusta ja kunnioitan tietenkin hänen motiivejaan. On kuitenkin olemassa lukuisia jäsenvaltioita, joissa hunaja suodatetaan hyönteisten jäänteiden, hiekan ja siitepölyhiukkasten poistamiseksi. En ole saanut uskottavia todisteita siitä, että tämä tuotteen pilaaminen lisäisi epätoivottuja ainesosia, ja itse asiassa käsiteltävänämme on muita tarkistuksia, joissa vaaditaan orgaanisen ja epäorgaanisen aineen poistamista joistakin hunajista. Neuvostossa oltiin päästy tässä asiassa järkevään ratkaisuun, enkä ole saanut mitään todisteita ja olen tarkistanut asian omasta elintarvikestandardivirastostamme siitä, että sisällön kohdalla olisi perusteltua syytä huoleen. On olemassa muita tapoja saada selville hunajan alkuperä sekä sen siitepölysisältö, johon esittelijä viittasi.
Lopuksi haluaisin puhua siitä, mitä useissa jäsenmaissa kutsutaan "taloushunajaksi", joka määritellään uudelleen "teolliseksi hunajaksi", jos esittelijä saa päättää. Sellaista ei ole olemassakaan. Haluaisin uskoa, että tämä oli epähuomiossa tehty käännösvirhe, mutta tämä halventava sanamuoto ei luultavasti ole vahinko. Aina ei voi saada järkevää kokonaisuutta vain yhdistämällä adjektiivin ja substantiivin. Jos minun pitäisi kuvailla jäsen Lannoyeta, jota arvostan suuresti "teollisena belgialaisena", ei tämä lause tarkoittaisi mitään. Meidän on käytettävä oikeita, kaikkialla yhteisössä ymmärrettäviä sanoja eikä keksittyjä sanoja. Tämä ei ole mikään teollisuuden pyörien rasvaamiseen sopiva tuote, vaan tuote, jonka ihmiset tuntevat ja johon he luottavat, ja se on turvallinen käyttää.

Ayuso González
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ajan säästämiseksi aion puhua ainoastaan hedelmätäysmehudirektiivistä. Komission ehdotus on niin hyvä, ettei sitä pidä muuttaa tarkistuksilla. Erityisesti minun on kehuttava johdantoa, jossa on määritelty eri tavalla hedelmätiivisteestä ja tuoreista hedelmistä valmistetut täysmehut, koska siten annetaan lisätietoa kuluttajille. Juuri siksi minun on ilmoitettava, että olen eri mieltä tarkistuksesta 29, jossa kumotaan komission ehdotus, ja että kannatan tarkistusta 30, jossa syvennetään samaa asiaa viittaamalla liitteeseen I.
Lisäksi olen jyrkästi eri mieltä tarkistuksista 18, 19, 23 ja 25. Ensimmäinen koskee sienitautien torjunta-aineiden käyttökieltoa sadonkorjuun jälkeen. On tiedettävä, että Euroopassa hedelmät korjataan periaatteessa tuoremarkkinoille ja vasta laaduntarkastuksen jälkeisen valinnan perusteella tiedetään, mikä osa myydään tuoreena ja mikä menee jatkojalostukseen.
Tuorehedelmissä olevien jäänteiden enimmäisrajat on jo määritelty direktiivissä 97/41/EY, ja ne perustuvat huolellisiin tutkimuksiin, joiden tuloksia pidetään luotettavina kuluttajien kannalta. Minusta sama direktiivi pätee yhtä lailla täysmehuun, tuoreisiin hedelmiin, kotona tehtyyn tuoremehuun tai tölkkimehuun. Sitä paitsi sadonkorjuun jälkeisiä käsittelyjä tarvitaan parhaiden varastointi-, kuljetus- ja jakeluolojen takaamiseksi. Toistan, mitä jo sanoin: myrkyllisyys ei johdu aineesta vaan sen annostelusta. Tiivisteisiin lisättävän veden laadusta sanoisin, että siitä meillä on direktiivi 98/93/EY, joka koskee ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laatua, elintarviketeollisuudessa käytettävä vesi mukaan luettuna.
Lopuksi, tarkistuksessa 23 esitetään myönteinen luettelo sallituista aineista, mutta ei ole loogista määritellä enempää aineita kuin direktiiveissä 89/109/ETY ja 90/128/ETY, jotka koskevat elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita, koska siten estettäisiin teknisen kehityksen nopea soveltaminen mehuteollisuudessa.

Ebner
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, elintarvikkeista ja kuluttajansuojasta on tullut kiivaan keskustelun aiheita. Niihin kätkeytyykin merkittävä määrä epävarmuutta. Mietinnön oli tarkoitus tuoda asiaan lisäselvyyttä, ja kollega Lannoyen ponnistukset ovatkin selvästi nähtävissä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että liiallinen tarkkuus ja liian monet yksityiskohdatkin ovat vaaraksi, ja sikäli voin vain kannattaa kollega Thysseniä, joka sanoi: meidän pitäisi myös omassa toiminnassamme tehdä entistä selvemmin ero poliittisten lausumien ja teknisen erittelyn välillä. Meiltä vaaditaan monesti aivan liikaa; ei siksi, että meillä olisi keskimäärin liian pieni älykkyysosamäärä, vaan siksi, ettei meillä voi olla jonkin tietyn alan erikoisasiantuntemusta , ja siksi, että meiltä yksinkertaisesti edellytetään liian paljon, jolloin ennen pitkää muodostuu vaikeaksi päättää, mikä on milloinkin lobbausta ja mikä järkevää toimintaa. Uskonkin, että merkintöjen yksityiskohtien säätelyssä pitää varoa, ettei suoranaisella säätelyvimmalla - sellaisesta voi puhua esimerkiksi hedelmätäysmehujen kohdalla, vaikka asiassa saatiinkin nyt aikaan kompromissi - johdeta lopulta kuluttajaa vain harhaan moninkertaisin selityksin ja selvennyksin. Jos tätä menoa jatkuu, viinin etikettiinkin on pian merkittävä sen kemiallinen koostumus, ja viinin myynnin kohdalla se ei kai enää olekaan niin kovin yksinkertaista.
Olen iloinen siitä, että hedelmätäysmehujen kohdalla on löydetty kompromissi sienitautien torjunta-aineita, veden lisäämistä, mehua ja tiivistettä sekä aromeja koskevissa kysymyksissä, ja kiitänkin kaikkia, jotka ovat omasta puolestaan olleet vaikuttamassa tähän. Lisäksi toivon, että hunajaa koskevien ongelmien alkuperän salaaminen on tehty mahdottomaksi. Pyydänkin, että kollegat olisivat tämänkin asian suhteen tarkkaavaisia äänestyksen koittaessa.

Souchet
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin ilmoittaa, että hyväksymme neuvoston ehdotuksen hedelmämehudirektiiviksi, koska mielestämme siinä painotetaan oikeita asioita, nimittäin tehokasta kuluttajansuojaa ja sitä, että kuluttajille on annettava selkeitä, helposti ymmärrettäviä ja objektiivisia tietoja, joiden perusteella he voivat tehdä valintansa tietoisina kaikista asiaan vaikuttavista sekä laatuun että elintarviketurvallisuuteen liittyvistä seikoista. Lisäksi merkintöjen kohdalla olisi selvästi otettava huomioon tuotantokustannusten nousu, joka johtuu takuun luonteesta ja sen vaatimasta vaivannäöstä.
Nykyisin hedelmämehut jaetaan kahteen pääryhmään, nimittäin täysmehuihin ja tiivisteestä valmistettuihin mehuihin, joilla kummallakin on omat tuoteominaisuutensa ja valmistustapansa. Nykyisen pakkausmerkintäkäytännön vuoksi kuluttajat eivät pysty erottamaan näitä kahta mehuryhmää selvästi toisistaan. Jotta päästäisiin eroon merkintätavasta, joka johtaa kuluttajaa harhaan hänen ostamansa tuotteen todellisesta luonteesta, puheenjohtajavaltio Suomi ehdotti, että otetaan käyttöön kaksi yksinkertaista, selkeää ja objektiivista määritelmää. Nimitys "hedelmämehu" varattaisiin siis täysmehuille ja tiivisteestä valmistetuille mehuille annettaisiin jokin niiden ominaisuuksiin sopiva myyntinimitys.
Aitoa ja luonnonmukaista tuotetta etsivä kuluttaja löytää tuotteen vaivattomasti kaupan hyllyltä selkeän "hedelmämehu"nimityksen avulla ja tietää maksavansa tuotteesta sen erityisominaisuuksia vastaavan hinnan, kun taas tavanomaista ja huokeaa tuotetta hakeva kuluttaja voi täysin tietoisesti valita tiivisteestä valmistetun mehun ilman, että sen luonteesta ja ominaisuuksista syntyy epäselvyyttä. Arvoisa puhemies, näiden kahden mehuryhmän määritteleminen ja kahden eri nimityksen käyttäminen niistä merkitsisi meistä todellista edistysaskelta tiedon välittämisessä kuluttajille, ja siksi kannatamme tätä ehdotusta.

Rodríguez Ramos
Arvoisa puhemies, ajan säästämiseksi myös minä puhun vain mehuja koskevasta ehdotuksesta.
Kuten minua edeltäneet puhujat jo sanoivat, arviomme on, että neuvoston ehdotus merkitsee selvää edistystä, koska siinä erotetaan selkeästi toisistaan tuoreista hedelmistä ja tiivisteestä valmistettu täysmehu. Se on erittäin myönteistä, koska siten kuluttaja saa täydellistä tietoa kahdesta olemukseltaan ja tuotantotavoiltaan selvästi erilaisesta tuotteesta. Sen takia emme voi hyväksyä minkäänlaista tarkistusta, jossa vääristetään kokonaan tai osittain tämä neuvoston luonnoksessa selkeästi tehty ero.
Toisaalta emme myöskään voi hyväksyä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on lopettaa tuoremarkkinoilta peräisin olevien hedelmien käyttö, mikä olisi seurauksena sadonkorjuun jälkeisten käsittelyjen kieltämisestä. Näiden hedelmien käyttö mahdollistaa terveellisen, hyvälaatuisen ja kuluttajalle turvallisen tuotteen viljelyn sekä maatalousraaka-aineiden ylijäämien käyttämisen, jolloin vältetään ympäristön tilan huononeminen ja saastuminen.
Kaiken tämän takia äänestämme neuvoston ehdotuksen puolesta ja tuemme sitä selkeästi. Mielipiteemme on, että suurimalla osalla näistä tarkistuksista, joita valiokunnassa esitettiin tilanteen selkiyttämiseksi tai parantamiseksi, ei tehdä muuta kuin sekavoitetaan sitä.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, haluaisin ensimmäiseksi kiittää ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan jäseniä ja erityisesti teitä, esittelijä Lannoye, koska olette tutkinut neuvoston välittämät viittä niin kutsuttua vertikaalidirektiiviä koskevat ehdotukset.
Direktiivit koskevat elintarvikkeina käytettäviä sokereita, hunajaa, elintarvikkeina käytettäviä hedelmätäysmehuja ja vastaavia valmisteita, tiettyjä osittain tai kokonaan kuivattuja elintarvikkeena käytettäviä säilöttyjä maitoja sekä elintarvikkeina käytettäviä hedelmähilloja, hyytelöjä, marmeladeja sekä makeutettua kastanjasosetta.
Komissio pitää myönteisenä sitä, että parlamentti pysyy komitologiamenettelyä koskevassa kysymyksessä neuvoston kannalla ja hyväksyy sen, että neuvoa-antavan komitean komiteamenettely korvataan sääntelykomitean komiteamenettelyllä.
Komissio toteaa neuvoston viiteen ehdotukseen tehdyistä tarkistuksista, että parlamenttia kuultiin jo vuonna 1996 vastaavista komission ehdotuksista ja että parlamentti otti kantaa ehdotuksiin 14. tammikuuta 1998 ja 4. toukokuuta 1999 pidetyissä istunnoissaan. Vaikka jotkin näistä tarkistuksista ovatkin minusta toimitukselliselta tai tekniseltä kannalta aivan järkeviä, minun on silti valitettavasti muistutettava, että kuten sanottu, tässä on kyse neuvoston ehdotuksista eikä alkuperäisistä komission ehdotuksista ja että tarkistukset koskevat siten neuvoston ehdotuksia eivätkä komission ehdotuksia.
Siksi minun on ikäväkseni todettava, että komissio ei voi hyväksyä mietinnössä ehdotettuja tarkistuksia.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Fischler!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 11.49 ja sitä jatkettiin klo 12.00.)

Swoboda
Arvoisa puhemies, en halua viivyttää äänestysten alkamista pitkään. Esitin tänä aamuna 148 artiklan 3 kohdan mukaisen vastalauseen istunnon pöytäkirjasta. 148 artiklan 3 kohdan mukaan parlamentti päättää tarvittaessa tästä asiasta. Parlamentti ei ole päättänyt siitä. Halusin itse asiassa vain tietää, mitä vastalauseelleni nyt tapahtuu.
Toiseksi haluaisin muistuttaa seuraavasta asiasta: parlamentti päätti eilen mietintöni käsittelyn yhteydessä hyväksyä komission ehdotuksen. Lainsäädäntöpäätöslauselmassa päätimme myöhemmin hylätä komission ehdotuksen. Virkamiehet muuttivat päätöksen pöytäkirjassa muotoon "hyväksyi komission ehdotuksen". 4 kohdassa on kuitenkin edelleen säilytetty lause, joka on ristiriidassa ensimmäisen päätöksen kanssa, sillä siinä lukee yhä, että komissiota kehotetaan säilyttämään vuosittaisten ajojen määrää koskeva yläraja, ja tämän me aluksi hylkäsimme. Pyysin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaa käsittelemään asiaa näiden edelleen pöytäkirjaluonnoksessa mukana olevien ristiriitaisuuksien vuoksi, jotta koko työjärjestystä muutettaisiin siten, että on selvää, mitä tällaisissa ristiriitatapauksissa tehdään. Halusin vain muistuttaa, että pöytäkirjaa koskevasta vastalauseestani ei ole 148 artiklan 3 kohdan vastaisesti päätetty. Oletan, että pöytäkirjaa ei siten ole tämän kohdan osalta hyväksytty ja että se hyväksytään vasta jonakin myöhempänä ajankohtana.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kollega Swoboda tekee tässä asiassa virheen ja pyydän ottamaan tämän tarkoin huomioon. Parlamentti teki tosin eilen hiukan ristiriitaisen päätöksen, korostan: hiukan ristiriitaisen päätöksen! Hyväksyimme selvällä enemmistöllä 303-253 Itävallan kautta kulkevia raskaita tavarankuljetusajoneuvoja koskevan komission ehdotuksen. Ehdotuksen mukaan tähänastinen yläraja pitää poistaa. Parlamentti hyväksyi tämän yksiselitteisellä enemmistöllä.
Minusta se, että 4 kohta tuli mukaan päätöslauselmaan, oli joidenkin kollegojen faux-pas (virhe). Kyse ei kuitenkaan ole todellisesta sisällöllisestä ristiriidasta, koska myös 4 kohdassa komissiota kehotetaan säilyttämään yläraja ekopistejärjestelmän päättymiseen asti. Olemme siis selvällä enemmistöllä päättäneet hyväksyä komission lainsäädäntöehdotuksen. Jos neuvostokin hyväksyy sen, kaikki on hyvin. Toivon, että neuvosto tekee niin. Toinen vaatimus 4 kohdassa on vaatimus, jota komission on syytä pohtia. Komissio saa tehdä mitä haluaa tässä tapauksessa, ehdottaa uutta ylärajaa tai olla ehdottamatta. Emme nimittäin vaatineet - tämä käy ilmi 4 kohdan toisesta sivulauseesta - vanhan ylärajan säilyttämistä, vaan sanoimme, että komission pitäisi tutkia uuden ylärajan määrittämistä järkevien näkökohtien perusteella. Tämä virhe meni läpi enemmistön äänin. Se ei kuitenkaan tarkoita muuta kuin, että komissiota kehotetaan pohtimaan asiaa ja tiedottamaan parlamentille kannastaan, kun pohdintaprosessi on viety loppuun. Parlamentin selvä kanta oli, on ja pysyy - eikä tässä ole mitään korjattavaa, jäsen Swoboda - samana: hyväksyimme eilen komission kannan suurella enemmistöllä! Halusin todeta sen vielä kerran!

Puhemies
Jäsen Swoboda, jäsen Jarzembowski, olen vakuuttunut siitä, että mitä pitempään te puhutte asiasta, sitä paremmin lähestytte toisianne. Tulemme teettämään tästä yksityiskohtaisen selvityksen, josta saatte tiedon.

ÄÄNESTYKSET
Fischler
Hyvät parlamentin jäsenet, olen neuvotellut toimivaltaisten yksiköiden kanssa enkä haluaisi vielä tässä vaiheessa määritellä lopullisesti komission kantaa. Komissio tahtoisi pidättää itsellään oikeuden tutkia asiaa vielä kerran.

Puhemies
Esittelijä Cappatolla on puheenvuoro. Voitte toimia kahdella eri tavalla. Voitte joka tapauksessa ilmoittaa parlamentille, pidättekö kiinni ehdotuksesta, jolloin voimme siirtyä äänestämään lainsäädäntöpäätöslauselmasta, ja muuten se voidaan myös palauttaa valiokuntaan.
Hyvä esittelijä, voitteko antaa asiasta lausuntonne.

Cappato
. (IT) Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon äänestyksen tulos ja äänestämisestä pidättäytyneiden suuri määrä, minusta olisi viisainta, ei esittelijän vaan parlamentin kannalta, palauttaa tämä mietintö valiokuntaan.
(Parlamentti päätti mietinnön palauttamisesta takaisin valiokuntaan.) 
 
Riesin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0271/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevan neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennenneljännen kerran (pentabromidifenyylieetteri) [KOM(2001) 12 - C5-0018/2001 - 2001/0018(COD)]
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
 
Nisticòn laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0272/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettamisesta ihmisveren ja veren komponenttien keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua varten sekä neuvoston direktiivin 89/381/ETY muuttamisesta [KOM(2000) 816 - C5-0034/2001 - 2000/0323(COD)]

Nisticò
. (IT) Arvoisa puhemies, haluaisin esittelijänä pyytää teitä ja parlamenttia hyväksymään ehdotukseni, jonka mukaan tarkistuksesta 75 äänestetään ennen tarkistuksia 55 ja 56. Näin äänestäisimme tarkistuksista loogisessa järjestyksessä, sillä tarkistuksen 75 tarkoitus on korvata tarkistukset 55 ja 56. Lisäksi jäsenet Lisi ja Santini esittävät tarkistukseen 75 suullisen tarkistuksen, jota kannatan, ja jäsenet Tannock ja Korhola esittävät tarkistuksen 43, jota niin ikään kannatan.

Lund
Arvoisa puhemies, olemme uskoakseni keskustelleet jäsen Nisticòn esittämästä kysymyksestä, joka koskee äänestysjärjestyksen muuttamista, jäsen Nisticòn kanssa viimeiset kymmenen päivää, ja olemme kauan sitten tehneet sen johtopäätöksen, joka käy ilmi äänestysluettelosta, joten en kerta kaikkiaan ymmärrä, miksi jäsen Nisticò esittää nyt tämän kysymyksen. Tarkistuksista 55 ja 56 äänestetään selkeästi ennen tarkistusta 75, ja siitä on oltu yksimielisiä jo pitkän aikaa. Mutta näyttää, että jäsen Nisticò yrittää edelleenkin kyseenalaistaa asian. En ymmärrä sitä.

Puhemies
Hyvä esittelijä, voin tarkentaa asiaa. Meidän on myös tässä sovellettava työjärjestystä, ja äänestysjärjestys on oikea, niin kuin asiasta vastaavassa yksikössä on uudelleen selvitetty ennen teidän puheenvuoroanne täällä, on oikea, ja se on viime kädessä puhemiehen määrättävissä. Olen sitä mieltä, että säilytämme järjestyksen ennallaan.

Nisticò
. (IT) Arvoisa puhemies, puheenvuoroni tarkoituksena oli pyytää parlamenttia ottamaan kantaa, koska parlamentti on suvereeni ja voi siis muuttaa järjestystä, jota se pitää epäloogisena. Vaadin siis, että ehdotuksestani äänestetään, jotta tiedetään, kuka on sen puolesta ja kuka vastaan.

Puhemies
Jäsen Nisticò, te olette maininnut kaksi seikkaa. Kompromissitarkistuksesta puhumme myöhemmin. Voitte esittää sen kohta käsiteltäväksi, ja silloin voidaan istunnossa päättää hyväksytäänkö se vai ei. Mutta äänestysjärjestyksestä päättäminen kuuluu viime kädessä puhemiehen toimivaltaan. Otan valtuuden pitää äänestyksen ennallaan, niin kuin asiasta vastaavat yksiköt suosittelevat. Tämä järjestys on johdonmukainen. Vielä kerran, mahdolliseen suulliseen tarkistukseen voimme palata myöhemmin, kun se on ajankohtaista.

Bowis
Arvoisa puhemies, jäsen Nisticò sanoi, että tarkistukseen 43 oli tehty suullinen tarkistus, joka on yksi niistä, joita te yritätte käsitellä yhdessä.

Puhemies
Jos suullinen tarkistus koskee tarkistusta 43, joka kuuluu ryhmään, niin saatte esittää sen, niin että voimme käsitellä kohdan nyt, ennen kuin siirrymme äänestykseen yhtenä ryhmänä. Jäsen Nisticò, pitääkö tämä paikkansa?

Nisticò
. (IT) Olette täysin oikeassa. Jäsen Tannock esittelee tämän tarkistuksen.

Puhemies
Voimme siis nyt valaista asiaa. Kyseessä on tarkistuksen 43 suullinen tarkistus.

Tannock
Arvoisa puhemies, suullinen tarkistus, jota ehdotan Lundin esittämään tarkistukseen 43 on tarkoitettu korvaamaan Lundin tarkistuksen toinen kappale. Tästä olen päässyt sopimukseen jäsen Korholan kanssa. Siinä sanotaan seuraavaa: "jos tietyistä plasmatuotteista on puutetta ja ainoastaan kolmansista maista Euroopan unioniin tapahtuvan tuonnin osalta, jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksia tästä direktiivistä edellyttäen, että laatu- ja turvallisuusvaatimukset täyttyvät.
Tämä on aivan välttämätöntä, jotta voitaisiin suojata niiden eurooppalaisten verenvuototautia sairastavien etu, jotka ovat joskus riippuvaisia maahantuoduista hyytymistekijä VIII -plasmatuotteista, jotka voivat sisältää jonkin verran luovutettua ja jonkin verran Yhdysvalloista peräsin olevaa myytyä verta. Tämä on siis aivan välttämätöntä, jottemme vaarantaisi brittiläisten ja muiden verenvuototautia sairastavien henkiä. Minä ja jäsen Korhola tuemme tätä. Uskoakseni jäsen Lundkin tukee sitä.
Tarkistuksia 55 ja 56 koskevan äänestyksen jälkeen. Puhemies. Tunnemme suullisen tarkistuksen esittelyyn liittyvän menettelyn, tällöin minun on tiedusteltava täysistunnolta, vastustatteko sitä. Asiasta valituksen voi jättää 12 jäsentä tai useampi. Kysyn, voidaanko tarkistus hyväksyä? Näen yli 12 jäsentä. Suullinen tarkistus on siten käsitelty.
Ehdotan, että toimimme asiassa järkevästi, niin että äänestämme kohta erikseen tarkistuksesta 43. Äänestämme nyt yhtenä ryhmänä kaikista 60 tarkistuksesta lukuun ottamatta tarkistusta 43.

Lisi
Arvoisa puhemies, on valitettavaa, ettette voinut antaa minulle pyytämääni puheenvuoroa ennen äänestystä tarkistuksista 55 ja 56, koska suullisen tarkistuksen tarkoituksena oli antaa parlamentille mahdollisuus ottaa kantaa ehdotukseeni sisältyvään kompromissitarkistukseen ennen tarkistuksia 55 ja 56 koskevia äänestyksiä. Nyt kun ensimmäinen osa on hylätty, koska minulle ei valitettavasti annettu puheenvuoroa, on täysin hyödytöntä esittää tätä ensimmäistä osaa koskevaa suullista tarkistusta. Olen pahoillani, sillä jos olisimme hyväksyneet järjestyksen muutoksen esittelijän ehdotuksen mukaisesti, olisin voinut esittää tarkistuksen. Yritin tehdä sen ennen parlamentin äänestystä: en saanut puheenvuoroa, ja tämä on tulos.

Puhemies
Kiitän teitä esittelijä Lisi, sillä ei ainakaan tällä hetkellä ole enää merkitystä.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

 
Evans Jonathanin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0229/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta ja asetusten (ETY) N:o 1017/68, (ETY) N:o 2988/74, (ETY) N:o 4056/86 ja (ETY) N:o 3975/87 muuttamisesta [KOM(2000) 582 - C5-0527/2000 - 2000/0243(CNS)]
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

 
Andrian laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0269/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi jäsenvaltioiden maksutaseille myönnettävästä keskipitkän aikavälin rahoitustuesta. [KOM(2001) 113 - (NL) C5-0121/2001 - 2001/0062(CNS)]
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.) 
 
Lannoyen laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0217/2001) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi elintarvikkeita koskevien vertikaalidirektiivien yksinkertaistamisesta:Ehdotukset neuvoston direktiiveiksi:1. tietyistä elintarvikkeina käytettävistä sokereista[14003/1999-C5-0346/1999 - 1996/0113(CNS)];2. hunajasta[8701/2000-C5-0347/1999-1996/0114(CNS)];3.elintarvikkeena käytettävistä hedelmätäysmehuista ja tietyistä vastaavista valmisteista[13760/1999-C5-0348/1999-1996/0115(CNS)];4. Tietyistä osittain tai kokonaan kuivatuista elintarvikkeena käytettävistä säilötyistä maidoista [14002/1999-C5-0349/1999-1996/0116(CNS)]:5. Elintarvikkeina käytettävistä hedelmähillosta, hyytelöstä ja marmeladista sekä makeutetusta kastanjasoseesta [7138/2000-C5-0350/1999-1999/0118(CNS)](Uusintakäsittely)
(Parlamentti hyväksyi järjestyksessä viisi lainsäädäntöpäätöslauselmaa.)

 
Yhteinen päätöslauselmaesitys Bonnin ilmastonmuutoskonferenssin tuloksista
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
 
Cederschiöldin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0284/2001) toimintatavasta tietoyhteiskunnan turvallisuuden parantamiseksi tietojärjestelmien turvallisuutta parantamalla ja tietokonerikollisuutta ehkäisemällä [KOM(2000) 890 - C5-0143/2001 - 2001/2070(COS)]

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, haluan vain lyhyesti selittää molempia tarkistuksia. Ne eivät nimittäin ole erityisen poliittisia vaan pikemminkin teknisiä.
Ensimmäinen tarkistus koskee terrorismista tehtyä lisäystä. Kyse oli suullisesta tarkistuksesta, joka hyväksyttiin valiokunnassa yksimielisesti mutta joka valitettavasti putosi teknisistä syistä pois. Sen vuoksi täällä istuntosalissa ei olisi oikeastaan tarvinnut tehdä mitään tarkistusta vaan kyse on vain siitä, että valiokunnan yksimielinen päätös hyväksytään.
Toinen tarkistus liittyy kieleen. Englanninkielisessä versiossa oli käytetty termiä labelling, merkintä. Parempi englanninkielinen sana olisi ollut certification, jonka kääntäminen onnistuisi ilmeisesti paremmin myös muille kielille.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

 
Böschin laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0280/2001) Euroopan oikeusasiamiehen toimintaa koskevasta vuosikertomuksesta. (2000) [C5-0302/2001 - 2001/2043(COS)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) 
 
Perryn laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0245/2001) koskien Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksesta Euroopan parlamentille: omasta aloitteesta suoritettu tutkimus siitä, onko yhteisön eri toimielimillä ja laitoksilla yleisesti saatavilla olevaa hyvän hallintotavan säännöstöä virkamiesten suhteista kansalaisiin [C5-0438/2000 - 2000/2212(COS)]
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
 
Almeida Garrettin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0240/2001) oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan muuttamisesta
[1999/2215(ACI)]
Koskien tarkistusta 1

Von Boetticher
Arvoisa puhemies, ennen kuin nyt äänestämme nimenomaan tästä ehdotuksesta, haluaisin muistuttaa, että jos hyväksymme tämän ehdotuksen, se on todella vakava rikkomus Euroopan primaarilainsäädäntöä, nimittäin Euroopan unionin perussopimuksia vastaan. Demokraattisten rakenteiden Euroopassa ei voi olla mahdollista, että oikeusasiamies valvoo parlamentin jäseniä!

Parlamentin jäsenet eivät voi joutua tilivelvollisiksi, vaikka kannatan ja tuen toki oikeusasiamiehen virkaa.
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Kollega von Boetticher, emme käy äänestysten aikana sisällöllisiä keskusteluja. Näin on sovittu. Tiedätte itsekin, että parlamentti on hyvin perillä tarkistusten sisällöstä.
Jäsen Duff, ette saa puuttua asian sisältöön. Emme tässä yhteydessä käy perussopimukseen liittyvää keskustelua. Jos haluatte, saatte hyvin lyhyesti sanoa jotain järjestykseen liittyvää, mutta ei mitään sisältöön liittyvää.

Duff
Arvoisa puhemies, jos en saa puhua sisällöstä, sanon vain, että edellinen PPE-ryhmän huomautus on täyttä roskaa.

Puhemies
Hyvät kollegat, on aika siirtyä äänestykseen.

Almeida Garrett
Arvoisa puhemies, haluaisin ainoastaan pyytää teitä ilmoittamaan edustajainhuoneelle, että esittelijä vastustaa tätä tarkistusta.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

  Camisón Asension laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0236/2001) vetoomusvaliokunnan neuvotteluista parlamenttivuoden 2000-2001 [2001/2010(INI)] kuluessa
Työjärjestyksen 175 artikla
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

 

Cox
Arvoisa puhemies, en halunnut keskeyttää äänestystä aiemmin, mutta haluaisin puhua vielä Nisticòn mietinnöstä.
Tohtori Tannock kiinnitti huomiomme huoleen veren ja plasman toimituksesta verenvuototautia sairastaville, silloin kun tuotteet on tuotu unionin ulkopuolelta. En tunne asiaa koskevia tosiseikkoja kovinkaan hyvin, mutta sain sen vaikutelman, että hänen kannanottonsa perustui todistettavissa oleviin seikkoihin eikä pelkästään poliittisiin mieltymyksiin. Meidän on oltava erityisen varovaisia ja huolellisia, kun käsittelemme lakeja, jotka koskevat läheisesti ihmisten terveyttä.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä pyytämään yksikköjä valmistelemaan huomautuksen tätä asiaa koskevista tosiseikoista niin, että voimme saada sille huomiota kollegoiltamme ryhmissä. Luulen, että olemme äänestäneet väärien tietojen perusteella.

Puhemies
Jäsen Cox, pyydän luonnollisesti asiasta vastaavaa yksikköä tarkastamaan kaiken hyvin. Tämä on itsestään selvää, ja varsinkin, jos te sitä toivotte.
ÄÄNESTYSSELITYKSET
Cappaton mietintö (A5-0270)/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, suljen silmäni, ja mitä näenkään? Olen Venetsiassa, maailman kauneimmassa kaupungissa, Canal Grandella: näen kuun, gondolit, italialaista ruokaa, mustekalaspagettia, ranskalaista Dom Pérignon -samppanjaa ja vaalean kaunottaren, joka johdattaa minut takaisin nuoruuteni päiviin. Kun palaan kotiin, matkalaukut odottavat minua kuitenkin kotioven edessä kiitos henkilökohtaisten tietojen ja yksityiselämän vähäisen suojelun: vaimoni on saanut tietää kaiken!
Arvoisa puhemies, tästä syystä äänestin mietinnön puolesta. Mutta oliko kertomani totta vai unta?

Meijer
. (NL) Monet ihmiset Alankomaissa liimaavat postilaatikkoihinsa tarroja suojautuakseen ei-toivotulta mainosviestinnältä. Tiedotteen huomioimatta jättämistä pidetään nykyään yleisesti sopimattomana ja jopa epäoikeudenmukaisena. Järjestelmälle, jossa vastaanottajan on itse ilmoitettava, haluaako hän tällaista postia vai ei, on vakiintunut nimitys opt out. Olisi vielä toivottavampaa soveltaa tilanteeseen opt in -järjestelmää, jonka mukaan ilmoitus on tehtävä siinä tapauksessa, että mainosviestintää halutaan ottaa vastaan. Sähköisen viestinnän alalla on vielä paremmat perustelut tällaiselle opt in -järjestelmälle. Sen avulla estetään se, että kuluttaja joutuu ottamaan vastaan ja hävittämään häiritseviä ei-toivottuja viestejä, joista hän vielä joutuu maksamaan. Sen lisäksi tällainen mainosten runsaus ylikuormittaa sähköpostin niin, ettei sitä voi käyttää normaaliin kommunikointiin. Valiokunta ehdottaa aiheellisesti tällaista opt in -järjestelmää 13 artiklassa. On hätkähdyttävää, että esittelijä ilmeisesti kannattaa opt out -järjestelmää, jonka mukaan kuluttaja pääsee eroon häirinnästä vasta hänen siitä erityisesti protestoituaan. Lisäksi kokemukset sellaisista lupauksista ovat olleet huonoja, mitä suoramainontaa harjoittavat yritykset ovat tehneet. Cappaton asenne vaarantaa suuresti direktiivin oikeutettua pyrkimystä yksityisyyden suojelemiseen.

McKenna
Arvoisa puhemies, haluaisin antaa yhdistetyn äänestysselityksen kahdesta mietinnöstä eli Cappaton ja Cederschiöldin mietinnöistä.
Äänestin kumpaakin mietintöä vastaan. Ensiksikin on olemassa suuri vaara, joka liittyy käyttäjätietojen kattavaan säilyttämiseen. Se tuo esiin vakavia kansalaisoikeuksiin liittyviä kysymyksiä. Tietoverkkorikollisuudessa olemme tilanteessa, jossa luodaan uusia rikoksen muotoja. Kansalaisoikeudet sivuutetaan, ihmisten yksityisyyden suojan puuttuminen jätetään huomiotta. Tähän liittyy se suuri vaara, että tulevaisuudessa meillä on yhteiskunta, jossa ihmiset pelkäävät viestintää ja uuden teknologian käyttämistä, koska he tietävät, että heidän viestejään siepataan, kuunnellaan ja että ne voivat joutua sellaisten ihmisten haltuun, joilla ei ole niihin mitään oikeutta.
Ennen kuin alamme tarkistella lainsäädännön saamista näille alueille, meidän on ensiksi varmistettava, että ihmisten perusoikeuksia ja kansalaisoikeuksia suojellaan. Kumpikin sisältyy Euroopan ihmisoikeusyleissopimukseen ja EU:n perustamissopimuksiin. Pääasiassa käytetään pelottelutaktiikkaan kuuluvia perusteluja, kuten pedofiliaan, terrorismiin, huumeisiin tai asekauppaan liittyviä argumentteja. Nämä kysymykset herättävät paljon tunteita. Ihmiset toivovat tälle alueelle lainsäädäntöä ja pakkotoimia, koska he ovat huolissaan näistä asioista.
Se, että äänestin vastaan, ei tarkoita, että en olisi huolissani näistä asioista. Kaikkein tärkeintä on kuitenkin suojella ihmisten peruskansalaisvapauksia sellaisina kuin ne sisältyvät kansainväliseen lakiin. Tätä emme saa unohtaa. Millainen olisi yhteiskunta, jossa ihmisten perusoikeudet sivuutetaan taistelussa muita rikoksia vastaan.
Nisticòn mietintö (A5-0272/2001)

Figueiredo
. (PT) Tässä mietinnössä on kiistanalaisia näkökohtia kuten muuten myös komission ehdotuksessakin. Kuten oikeudellisten asioiden valiokunnan esittelijä sanoo, olisi ehkä suotavampaa, että nämä kaksi direktiiviä, nyt käsiteltävä direktiivi henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla ja yleispalvelua koskeva direktiivi yhdistettäisiin. Toisaalta komission esityksessä ehdotetaan, että työnantajille myönnettäisiin oikeus valvoa työntekijöitään, mikä on mutkikas ja erittäin arkaluonteinen asia.
Ei-toivotut sähköpostitse lähetetyt joukkoviestit niin kutsuttu spamming ovat myös huolestuttava asia, johon kannattaa löytää tyydyttävä ratkaisu. Siksi Portugalin kuluttajansuojayhdistyksen (DECO) kanta, joka on komission ehdotuksen mukainen, ansaitsee kaiken mahdollisen huomiomme. Ehdotuksen tarkoituksena on, että ei-toivottujen sähköpostien lähettämiseen tarvitaan ennakolta vastaanottajan suostumus, sillä se tuntuisi antavan eurooppalaisille kuluttajille vahvimmat takeet siitä, että he voivat valita, haluvavatko he vastaanottaa mainospostia vaiko eivät. Siten he voivat välttää sen, että heitä pommitettaisiin sähköpostitse ei-toivotuilla mainosviesteillä, elleivät he ole antaneet suostumustaan siihen.

Newton Dunn
. (EN) Äänestin opt out -mallin puolesta. Sen vastakohta, opt in -malli Euroopassa, olisi täysin tehoton. Jos EU:ssa säädetään laki, jonka tarkoituksena on rajoittaa sähköpostien lähettämistä markkinointi- tai varojenkeruu- tai poliittisiin tarkoituksiin, nämä sähköpostit lähetetään kuitenkin EU:ssa oleville vastaanottajille EU:n ulkopuolelta. Itse asiassa minua houkuttelee sellainen ajatus, että perustaisin yrityksen jollekin aurinkoiselle Karibian saarelle, josta voisin sievoisesta rahasummasta levittää rajoittamattomasti sähköposteja EU:sta EU:hun. Tämä yritys ei voisi sijaita EU:ssa. Valitessaan opt in -mallin hyvää tarkoittava EU tekee kaksi haitallista asiaa: se asettaa EU:ssa sijaitsevat yritykset epäedulliseen asemaan niiden maailmanlaajuisiin kilpailijoihin nähden ja se siirtää työpaikkoja EU:n ulkopuolelle. Sanotaan, että tie helvettiin on kivetty hyvillä päätöksillä. Mainospostia on valvottava, mutta sitä voidaan valvoa vain maailmanlaajuisten lakien ja yhteistyön avulla.

Sacrédeus
Vastustan sitä kantaa, jonka puolueryhmäni on ottanut niihin sääntöihin, jotka koskevat sähköpostin avulla kuluttajille lähetettävää ei-toivottua mainontaa. Sähköpostilla lähetetystä mainonnasta on yleisesti haittaa kuluttajalle, koska muun muassa sen avaaminen ja poistaminen vie aikaa. Lisäksi se lisää virusten leviämistä Internetissä. Lisäksi kuluttaja vastaa mainosten vastaanottamisesta ja lukemisesta aiheutuneista kuluista. Tämän perusteella olen sitä mieltä, että ainoastaan opt in -ratkaisu voi suojata kuluttajia tehokkaasti ei-toivotulta mainonnalta. Kantani tähän asiaan on vaikuttanut äänestyskäyttäytymiseeni tätä mietintöä koskevassa lopullisessa äänestyksessä.
Riesin mietintö (A5-0271/2001)
Schörling (Verts/ALE), kirjallinen. (SV) Korkeasti bromattuja palonestoaineita löytyy pitkin elintarvikeketjua. Tämä todetaan ensimmäistä kertaa sen vuoksi, että ruotsalainen ympäristötutkimus osoitti, että korkeasti bromatut palonestoaineet, joita pidettiin vähemmän haitallisina kuin alhaisesti bromattuja palonestoaineita, ovatkin biologisesti kertyviä, koska niitä on löydetty muuttohaukan munista Ruotsissa. Tutkimus osoittaa, että muuttohaukan munista löytyy 400-kertaisia bromattujen palonestoaineiden pitoisuuksia häkeissä pidettyjen haukkojen muniin verrattuna.
Tiedämme, että alhaisesti bromatut palonestoaineet ovat biologisesti kertyviä, koska niitä on löydetty linnuista, kaloista ja nisäkkäistä, mutta aikaisemmin on luultu, että korkeasti bromatut palonestoaineet eivät ole erityisen haitallisia. Korkeasti bromatuilla palonestoaineilla on suuremmat molekyylit ja sen vuoksi on luultu, että niiden olisi vaikeampaa tunkeutua elävien organismien solukalvon läpi. Nyt tämä on siis osoittautunut vääräksi.
Tämä on suuri terveys- ja ympäristöongelma, koska monet käyttäjät korvasivat tuotteiden korkeasti bromatut palonestoaineet alhaisesti bromatuilla palonestoaineilla, ja alhaisesti bromattujen palonestoaineiden, kuten 10-BDE:n käyttö vastaa 80 prosenttia kaikista palonestoaineista.
Vihreiden ryhmä äänesti sen vuoksi sen puolesta, että koko 5-BDE:stä, 8-BDE:stä ja 10-BDE:stä koostuva ryhmä kiellettäisiin jo nyt. Ennalta varautumisen periaate edellyttää sitä niiden uusien havaintojen vuoksi, joita on tehty. Parlamentin enemmistö halusi odottaa sen riskinarvioinnin valmistumista, joka on parhaillaan käynnissä 10-DBE:n kohdalla. Se merkitsee sitä, että ympäristöön päästetään edelleenkin tonneittain erittäin vaarallisia kemikaaleja, mikä on mielestämme ristiriidassa ennalta varautumisen periaatteen tarkoitusten kanssa.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, eläkeläisten puolue kannattaa ehdottomasti verenluovutuksen ja veren liikkuvuuden sääntelyä. Eläkeläiset toimivat hyvin aktiivisesti verenluovutustoimintaa harjoittavissa yhdistyksissä eri puolilla Eurooppaa. Tämä ystäväni Nisticòn erinomainen, täydellinen ja monipuolinen mietintö on siis tervetullut, ja äänestin sen puolesta.
Arvoisa puhemies, Italiassa on sanonta, jonka mukaan: hymy tekee hyvää verelle, ja me haluaisimme, että luovutettu veri olisi hyvää. Siksi minusta olisi hyvä, että voisin jatkossakin toisinaan esittää näitä äänestysselityksiä saadakseni jonkun hymyilemään, koska se tekee hyvää verelle ja edistää myös tämän direktiivin tarkoitusta.

Alavanos
Euroopan parlamentti on toistuvasti käsitellyt verensiirtoihin käytettävän veren ja verenluovuttajien valvontaan liittyvää ongelmaa, ja asiasta on tehty lukuisia päätöslauselmia vuodesta 1993 lähtien. Yleinen mielipide on edelleen hyvin huolissaan sen rikollisen vastuuttomuuden vuoksi, jota asianomaiset viranomaiset ovat osoittaneen Euroopan unionin eri valtioissa.
Komission ehdotuksella direktiivin 89/381/ETY muuttamisesta on tavoitteena ihmisveren ja veren komponenttien keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua koskevien laatu- ja turvallisuusmääräysten vahvistaminen. On tärkeää, että jäsenvaltiot voivat asettaa vieläkin ankarampia standardeja ja että sisämarkkinasääntöjä ei sovelleta veren kuljettamiseen 15 jäsenvaltion välillä.
Äänestän Nisticòn mietinnön puolesta, koska siinä vaaditaan tiukkoja määräyksiä, vastustetaan ihmisveren kaupallistamista ja pyritään turvaamaan tarvittavan veren saanti vapaaehtoisverkostojen avulla paremman turvallisuuden vuoksi, mikä poistaa myös Euroopan unionin riippuvuuden yhteisön ulkopuolisista toimittajista.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Olemme äänestäneet tästä tekstistä sellaisena, kuin se oli Euroopan parlamentin ympäristöasioiden ja kansanterveyden valiokunnan muutosten jälkeen. Äänestimme kaikkia sellaisia tarkistuksia vastaan, jotka ovat omiaan vaarantamaan maksuttoman, vapaaehtoisen ja voittoa tavoittelemattoman verenluovutuksen tai rajoittamaan sitä.
Meistä on vain valitettavaa, ettei mietinnössä ehdoteta yritysten velvoittamista myöntämään työntekijöilleen palkallista vapaata verenluovutusta varten ja poistamaan kaikki sellaiset hankalat lupamenettelyt, jotka ovat omiaan lannistamaan vapaaehtoisten luovuttajien auttamishalun.
Vastustamme koko sitä taloudellista järjestelmää, jonka liikkeellepanevana voimana on pelkkä voitonpyynti. Taloudellisen voiton hankkiminen suoraan tai välillisesti ihmiselimistä, -soluista tai -kudoksista on yksi tämän järjestelmän halveksittavimmista ilmenemismuodoista ja paljastaa, ettei yhteiskunta ole vielä kasvanut ulos barbaarisuudestaan.

Carlotti
. (FR) Yhteisön direktiiviä laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettamisesta ihmisveren ja veren komponenttien keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua varten olisi muutettava luovuttajien ja vastaanottajien suojan parantamiseksi.
Luovuttajien turvallisuus on syytä suojata entistä paremmin sekä varmistamalla jäljitettävyys verensiirtoketjun kaikissa vaiheissa että takaamalla henkilöstön pätevyys kaikissa Euroopan verensiirtopalveluja hoitavissa laitoksissa.
Turvallisuuden parantaminen lisää kansalaisten luottamusta veripalvelujärjestelmään, mikä puolestaan kannustaa luovuttajia luovuttamaan verta.
Direktiivissä on kuitenkin muistutettava myös periaatteista. Veri ei ole kauppatavaraa. Euroopan unionin perusoikeuskirjassa nimittäin täsmennetään, että on kiellettyä hankkia taloudellista hyötyä ihmisruumiista ja sen osista.
Tämän vuoksi on meidän korostettava selvästi maksuttomuuden periaatetta. Verta luovuttamalla kansalainen tekee yhteisvastuullisen teon. Tämä edellyttää - kuten Euroopan sosiaalidemokraatit ovat todenneet - että ihmisverta ja veren komponentteja ei oteta muilta kuin vapaaehtoisilta luovuttajilta.

Costa, Raffaele
. (IT) Voin vain kannattaa jäsen Giuseppe Nisticòn mietintöä. Tämä johtuu siitä, että jo kauan sitten kovin monet, kansalaiset ja työntekijät, huomasivat yhteisön sääntöjen tarpeen ja sen, että täsmällisiä sääntöjä tarvittaisiin myös sillä arkaluonteisella alalla, joka koskee ihmisveren ja verituotteiden keräämistä, tutkimista, käsittelyä, säilytystä ja jakelua: alalla, jolla on aina huolehdittava tutkimisesta ja ennaltaehkäisystä huolimatta valtavasta kiireestä täyttää suuret hoitotarpeet. Kollega Nisticòn kaikki perustelut olivat erinomaisia, myös hänen ammatillisen pätevyytensä ansiosta. Näistä syistä siis kannatan mietintöä kokonaisuudessaan ja ilmoitan äänestäväni sen puolesta.

Caudron
. (FR) Kuten moniin kollegoihin, myös minuun ovat ottaneet yhteyttä sellaiset verenluovuttajia edustavat organisaatiot, jotka ovat huolissaan tämän alan lainsäädäntöön tehtävistä mahdollisista muutoksista.
Kaikki valittavat yhteen ääneen - ja syystäkin - veren ja plasman puutetta Euroopan unionissa, ja korostavat, ettei valppautemme saa missään tapauksessa herpaantua näiden tuotteiden laadun valvonnassa, varsinkin kun puolet Euroopan unionin tarpeista katetaan tuontituotteilla!
Tällä direktiivillä, johon parlamentti on esittänyt tarkistuksia, muutetaan, yhdennetään ja täydennetään lainsäädäntöä, jolla nykyisin säädellään ihmisveren ja veren komponenttien keräämisen, tutkimisen, käsittelyn, säilytyksen ja jakelun laatua ja turvallisuutta Euroopassa. Tarkoituksena on antaa entistä tiukemmat säännökset luovuttajien soveltuvuudesta ja luovutetun veren seulonnasta sekä ottaa käyttöön veripalvelutoimintaa harjoittavien yksiköiden laatujärjestelmä. Tätä kaikkea tuetaan jokaisessa jäsenvaltiossa käyttöön otettavalla yhdenmukaisella valvonta- ja akkreditointijärjestelmällä. Lisäksi määritellään yhteiset vaatimukset, jotka koskevat henkilöstön koulutusta ja veren jäljitettävyyttä luovuttajalta potilaalle.
Nämä toimenpiteet eivät tietenkään estä jäsenvaltioita säilyttämästä tai ottamasta käyttöön tiukempia suojatoimenpiteitä.
On myös suotavaa vähentää Euroopan unionin riippuvuutta veren tai veren komponenttien tuonnista yhteisön ulkopuolisista maista. Tätä varten on käynnistettävä mahdollisille luovuttajille suunnattuja tiedotuskampanjoita. Näiden tuotteiden maksullista luovutusjärjestelmää ei kuitenkaan pidä missään tapauksessa harkita. Euroopan parlamentin mietinnössä painotetaan hyvällä syyllä, miten tärkeää verenluovutuksen vapaaehtoisuus on, ja tunnustetaan, että veren luovuttajien yhteiskunnallista ja ansiokasta panosta on korostettava.
Itsekin verta luovuttaneena ja verenluovutuksen kiihkeänä kannattajana äänestin siis tämän mietinnön puolesta.

Caveri
. (IT) Olen seurannut usean vuoden ajan Italian parlamentissa ongelmia, jotka liittyvät verenluovutukseen ja myös tärkeimpään Italiassa toimivaan vapaaehtoisjärjestöön AVISiin kuuluvien parlamentin jäsenten ryhmän perustamiseen. Työhön on vuosien varrella kuulunut ns. verilain hyväksyminen ja sitä koskevien parannusehdotusten esittäminen.
Noista ajoista asti olen ollut sitä mieltä, että alan sääntelyn yhteensovittamista on ehdottomasti parannettava Euroopan tasolla, ei vain Euroopan kansalaisuuden vuoksi, joka velvoittaa yhtäläiseen suhtautumiseen ihmisten terveyttä koskeviin ongelmiin Euroopassa, vaan myös siksi, että yhteiset säännöt ovat välttämättömiä vakavien sairauksien - aidsin ja BSE:n - sekä sellaisten maailmanlaajuisten verimarkkinoiden vuoksi, joiden yhteydessä on myös otettava huomioon tieteellinen kehitys (keinoveri, kantasolujen tuottama ihmisveri).
Käsiteltävänämme olevat direktiivimuutokset tuottavat tyydytystä niille, jotka laillani ovat aina taistelleet vapaaehtoista, korvauksetonta verenluovutusta tukevien julkisten politiikkojen puolesta. Vieläkin enemmän olisi ehkä voitu tehdä kohdistamalla tukialoitteiden edistämiseen tarkoitetut määrärahat vapaaehtoisen verenluovutuksen tukemiseen, mutta tämäkin on suuri edistysaskel.

Figueiredo
. (PT) On tärkeää vahvistaa, kuten tässä mietinnössä tehdään, että ihmiskehoa tai sen osia ei saa pitää kaupanpidon kohteena, mikä luonnollisesti koskee myös ihmisverta sen tilasta riippumatta. Lukuisat verenluovuttajien järjestöt, mukaan lukien Portugalin verentarvitsijoiden yhdistys ja Verenluovuttajien kansainvälinen kattojärjestö tukevat tätä kantaa ja monia mietinnössä esitettyjä myönteisiä näkökohtia, joilla edistetään vapaaehtoista verenluovutusta Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Luovuttajien suuri määrä on ratkaisevan tärkeä tekijä kunkin jäsenvaltion omavaraisuusasteen kannalta, vaikka maiden pitää olla myös solidaarisia toisiaan kohtaan aina kun se on tarpeellista ja mahdollista.
Kuten mietinnössä todetaan, mikäli luovuttajat eivät saa luovutuksesta maksua, mikä on asioiden oikea järjestys, myös verta toimittavan järjestelmän on oltava ei-kaupallinen. Veren käsittely on kaikissa vaiheissaan palvelu, joka suoritetaan jäsenvaltioiden terveydenhoitolaitoksille potilaiden hyödyksi.
Kaikki nykyistä direktiiviä 89/381 parantavat ja erityisesti veren keräämisen, käsittelyn, säilytyksen ja jakelun eri vaiheiden laatua ja turvallisuutta koskevat ehdotukset ovat yhtä lailla myönteisiä.

Grossetête
. (FR) Äänestin tämän mietinnön puolesta. Siinä esitettyjen aloitteiden avulla voidaan - niin ainakin uskon ja toivon - välttää onnettomuudet, joita saastunut veri on aiheuttanut etenkin Ranskassa. Emme voi jättää keskustelussa huomiotta näitä traagisia tapahtumia, jotka ovat jättäneet jälkensä kansalaisiin.
Meidän on myös yhteisön tasolla vahvistettava korkeat veren laatuvaatimukset ja veren keräämistä koskevat turvallisuusvaatimukset, oltava tiukkoja säilytysolosuhteiden ja jäljitettävyyden suhteen ja asetettava ankarat valvontasäännöt.
Veri ei ole vain hyödyke muiden joukossa. Se ei ole kauppatavaraa, ja emme saa antaa minkään johtaa meitä harhaan tästä periaatteesta. Vastustan yhä tiukasti kaikkea ihmisveren kaupallista käyttöä ja kannatan vapaaehtoisen ja maksuttoman verenluovutuksen periaatetta.
Eettisistä kysymyksistä on ensinnäkin sanottava, että parlamentti ja erityisesti sen genetiikkaa käsittelevä valiokunta ovat viitanneet useaan otteeseen etiikkaan. Eettiset syytkö meitä pakottavatkin muuttamaan verenluovutuksen maksulliseksi? Perustuuko lääkärin ja luovuttajan välinen suhde luottamukseen vai onko se pelkästään taloudellinen suhde?
Etiikasta puheen ollen, olemme äänestäneet perusoikeuskirjasta, jossa nimenomaan kielletään taloudellisen hyödyn hankkiminen ihmisruumiista ja sen osista. Yhtenäisen linjan säilyttämisen on oltava osa poliittista sitoumustamme.
Tieteellisistä syistä on vielä todettava tutkimusten osoittavan, että verensaannin turvallisuus taataan parhaiten maksuttomalla luovutuksella ja että maksuttomasti kerätty veri ei levitä tarttuvia tauteja yhtä todennäköisesti kuin maksullinen. Tätä tieteellistä näkökulmaa ei pitäisi unohtaa keskusteltaessa direktiivistä, jonka tavoitteena on varmistaa veren laatu ja turvallisuus.
Kulttuurisyistä sanottakoon lopuksi, että Ranskassa emme edellä mainitsemistani syistä voi hyväksyä ajatusta verenluovutuksen maksullisuudesta - ja tätä näkemystä tukevat myös minuun yhteyttä ottaneet eri yhdistykset.
(Puheenvuoroa lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti.)
Evansin mietintö (A5-0229/2001)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, tämän kilpailusääntöjen tarkistamista koskevan mietinnön esittelijä Jonathan Evans istuu tavallisesti vieressäni tässä erittäin hienossa parlamentissa. Hän sai minut vakuuttumaan mietintönsä ansioista, ja äänestin sen puolesta, mutta, arvoisa puhemies, eläkeläisten puolueen edustajana minun on sanottava, että jos haluamme, että eurooppalaisten tuotteiden kesken on todellista kilpailua, eläkkeitä koskevien sääntöjen tulisi olla samat kaikkialla Euroopassa.
Jos työn kustannukset, joihin sisältyvät eläkekulut, ovat erilaiset - ne ovat korkeat Italiassa ja alhaisemmat Saksassa ja Hollannissa - kilpailu on epäreilua. Meillä on oltava samat eläkkeitä koskevat säännöt kaikkialla Euroopassa.

Konrad
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hylkäsin Evansin mietinnön, koska hylkään Euroopan kilpailupolitiikan kansallistumisen. Jos komissio luopuu tulevaisuudessa yksinoikeudestaan poikkeuspäätösten tekemiseen, emme ole uudistaneet kilpailuoikeutta vaan vaihtaneet koko järjestelmän. Komission toiminnan rajoittaminen tämän järjestelmänvaihdoksen jälkeen vain väärinkäytösten valvontaan on minusta erittäin epäilyttävää.
Jos käräjäoikeudet langettavat tulevaisuudessa kilpailulainsäädäntöön liittyviä tuomioita, en usko, että voidaan enää puhua mistään Euroopan yhtenäisestä kilpailupolitiikasta, ei varsinkaan, kun ajatellaan Euroopan unionin laajentumista.
Euroopan kartellivirasto olisi tulevaisuuden ratkaisu. Uskon, että pitäisi edetä siihen suuntaan.

Blokland
. (NL) Tuemme Evansin mietintöä, koska esittelijä osoittaa asiaankuuluvasti, missä kohdin valiokunnan ehdotusta on muutettava. Tämä on askel oikeaan suuntaan.
Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti voin epäilemättä antaa kannatukseni kansallisten kilpailuviranomaisten aseman vahvistamiselle kilpailulainsäädännön toteuttamisessa. Tämä ei kuitenkaan saa vaarantaa yhtenäistä sääntöjen soveltamista. Sen lisäksi, että se aiheuttaisi epävarmuutta yrityksissä, johtaisi se myös jäsenvaltioiden erilaiseen kilpailuasemaan.
Kansalliset viranomaiset tarvitsevat yksiselitteisiä sääntöjä välttyäkseen poikkeavilta tulkinnoilta. Tällä hetkellä on vielä liian epäselvää, kuka viranomainen on mistäkin asiasta vastuussa. Soveliain viranomainen saattaa olla se, jonka alueella tärkeimmät seuraukset ovat havaittavissa, mutta myös viranomainen, joka jo pitempään on seurannut tilanteen kulkua.
Esittelijä osuu asian ytimeen pyytäessään ehdotuksen tarkempaa käsittelyä oikeusturvan osalta. Riippumatta siitä, miten toimivaltaa rajataan, on valiokunnan taattava yhdenmukainen soveltaminen vaikutusten kohdistuessa eri valtioihin.
Puolustuksen oikeuksia on vahvistettava komission suurta toimivaltaa vastaan. Tässä yhteydessä herää kysymys, voiko komissio ilmoittaa, miten vastataan yritysten tarpeeseen saada nopeasti aikaan koko Euroopan unionia koskeva päätös.
Vastauksena vetoomukseen oikeusturvasta ei riitä vain se, että komissio ottaa asian tarkempaan käsittelyyn. Julkishallinnon Eurooppainstituutti kiinnitti hiljattain huomion siihen seikkaan, että useassa tapauksessa lainsäädäntö ei yksinkertaisesti ole riittävä. Tämänhetkiselle eurooppalaiselle kilpailulainsäädännölle on siten tunnusomaista, ettei suuria juridisia riskejä voida sulkea pois. Ennen ehdotetun uudistuksen toteuttamista on komission luotava sille pohjaa ohjesääntöjen tai lainsäädännön muodossa taatakseen oikeusturvan.
Tässä yhteydessä on hyödyllistä pohtia lähemmin periaatetta, jonka mukaan komissiolle kuuluvat ydintehtävät ja kansallisille viranomaisille toimenpidolliset tehtävät. Oikeudenmukainen ja hajautettu soveltaminen osoittaa hyödyllisyytensä, etenkin laajennuksen jälkeen..
Andrian mietintö (A5-0269/2001)

Figueiredo
. (PT) Tässä mietinnössä tarkastellaan perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan täytäntöönpanoa koskevaa asetusehdotusta, jonka komissio on esittänyt tarkoituksenaan luoda todellinen yhteinen kilpailupolitiikka, jota voitaisiin soveltaa yhdenmukaisemmin ja jonka avulla ongelmat voitaisiin havaita tehokkaasti. Ehdotuksessa myös lopetetaan nykyinen ilmoitusjärjestelmä ja vahvistetaan komission perusvaltuuksia, mutta politiikan täytäntöönpano hajautetaan riippumattomille kansallisille viranomaisille, jotka muodostaisivat komission kanssa työskentelyverkon.
Jotta kenellekään ei jäisi epäilystäkään siitä, että komissiossa ei suunnitella politiikan uudelleenkansallistamista, se on laatinut asetukseen 3 artiklan, jossa varmistetaan yhteisön oikeuden ensisijaisuus kansalliseen nähden, eli toisin sanoen jäsenvaltioiden viranomaiset ja tuomioistuimet soveltavat yhteisön oikeutta.
Koko komission ehdotusta luonnehtii sitä paitsi selkeä tahto vahvistaa sen omia valtuuksia, kuten käy ilmi 7 artiklasta, jota yritetään kuitenkin lievittää Euroopan parlamentin mietinnössä. Jäljelle on jäänyt komission kiire muotoilla ennen laajentumista kilpailupolitiikkaa uudelleen siten, että sen väliintulovaltuuksia ja kansallisten rajojen ylittämistä vahvistetaan.
Koska parlamentin mietinnössä pyrittiin asettamaan rajapyykkejä ja hillitsemään komission pyrkimyksiä, pidättäydyimme äänestämästä siitä.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, jäsen Andria, joka on jäsen Fatuzzon ja eläkeläisten puolueen hyvä ystävä, sai minut äänestämään tärkeän mietintönsä puolesta, joka tarjoaa mahdollisuuden antaa rahoitustukea niille Euroopan unionin valtioille, joilla ei ole käytössä yhteistä rahaa euroa, niiden mahdollisten maksutasevaikeuksien helpottamiseksi.
Tämä koskee hyvin pian - toivottavasti - kaikkia valtioita, jotka ovat pyytäneet saada liittyä Euroopan unioniin, 12 valtiota, joista on tulossa unionin jäsenvaltioita - toivottavasti mahdollisimman pian -, ja mieleni tekee sanoa jäsen Andrialle: "Jäsen Andria, näin tervehdytämme Euroopan maiden taseet, mutta etkö voisi keksiä järjestelmää, jolla eläkeläiset voisivat tervehdyttää omat maksutaseensa?"

Meijer
. (NL) Tiistaina käytiin laajaa keskustelua 12:n uuden jäsenvaltion liittymisestä. Useimpien näiden valtioiden talous on heikko verrattuna tämänhetkisiin jäsenvaltioihin. Ei ole odotettavissa, että nämä uudet jäsenvaltiot tulevat nopeasti ottamaan euron käyttöön ainoana laillisena maksuvälineenä. Eurosta voi näissä maissa tulla korkeintaan toinen maksuväline kansallisen rahayksikön rinnalla jatkuvasti vaihtelevalla valuuttakurssilla. Näissä maissa eurosta tulee parhaimmillaan rikkaiden ja ulkomaalaisten maksuväline muistuttaen Amerikan dollarin asemaa monissa maissa. Siksi laajennuksen seurauksena sellaisten jäsenvaltioiden lukumäärä kasvaa voimakkaasti, joita koskevat maksutaseen taloudelliset tukitoimenpiteet. En siksi kannata samanaikaista myönnettävien maksimilainojen alennusta 16:sta 12:een miljardiin euroon. Komissio ei edelleenkään ole tehnyt konkreettista ehdotusta tavasta, jolla uudet jäsenvaltiot voivat liittyä mukaan. Kannatan sen sijaan sitä, että lainamekanismin hoito siirretään Euroopan keskuspankilta Euroopan komissiolle. Tarvitsemme toimielimen, joka kantaa asiasta vastuun, ja joka on poliittisesti lähestyttävissä, mitä pankki ei ole.
Lannoyen mietintö (A5-0217/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kun hyväksytään tätä direktiiviä koskeva Lannoyen mietintö, jonka puolesta äänestin mielelläni, aamiaiseni ei ole enää sama kuin ennen. Meillä ja minulla tulee viimeinkin olemaan eurooppalainen aamiainen, todellinen eurooppalainen aamiainen, koska meillä tulee olemaan entistä eurooppalaisempaa sokeria, eurooppalaista hunajaa, eurooppalaista hedelmätäysmehua, eurooppalaista maitoa, ja myös marmeladit maistuvat Euroopalta. Kuinka olisimmekaan voineet saada makeamman Euroopan ilman tätä direktiiviä, jonka jäsen Lannoye esitteli ja jonka puolesta minä äänestin? Kiitos, jäsen Lannoye, ja kiitos Eurooppa!
Ilmastonmuutoskonferenssi (RC B5-0539/2001)
Meijer (GUE/NGL), kirjallinen. (NL) Bonnin jatkokonferenssi ilmastonmuutoksista tuotti kaksi vastakohtaisuutta. Toisaalta ovat oikeassa ne, jotka sanovat, että siellä saavutettu tulos on tämän hetkiset olot huomioon ottaen paras mahdollinen. Toisaalta tulos on heikompi kuin huonoin mahdollinen variaatio, jota edellisessä Haagin ilmastokonferenssissa marraskuussa 2000 pelättiin. Silloin pelättiin, että Yhdysvalloille olisi tehtävä myönnytyksiä maailmanlaajuisen sopimuksen aikaansaamiseksi. Euroopan unionin jäsenvaltioiden oli tehtävä päätös kahden eri mahdollisuuden välillä. Yksi mahdollisuus oli, että pidettäisiin tiukasti kiinni Kiotossa sovituista vähennyksistä. Toinen mahdollisuus oli, että selvitettäisiin, mikä olisi amerikkalaisille vielä tyydyttävä vaihtoehto, ja hyväksyttäisiin siihen liittyvä hidastus välttämättömänä. Ollessani kyseisessä konferenssissa tarkkailijana liityin täysistunnossa 29. marraskuuta käytävän keskustelun aikana Ranskan ja Saksan vihreiden ympäristöministereihin heidän peräänantamattomuudessaan. Yhdysvaltain uuden presidentin kieltäydyttyä allekirjoittamasta minkäänlaista sopimusta, näyttää sen vastustus, mitä silloin pidettiin mahdollisena, olevan unohdettu. Japanin ja Australian mukanaolon takaamiseksi on nyt maksettu enemmän kuin Yhdysvallat viime vuonna halusi. Bush on voittaja. Kymmenen vuoden päästä tämä puutteellinen sopimus tuomitaan häpeällisenä.

Grossetête
. (FR) Julkisuudessa on viime vuosina puhjennut useita elintarvikeskandaaleja, ja kuluttajat vaativat - ja syystäkin - tarkkaa tietoa ostamistaan tuotteista.
Kuluttajalle välitettyjen tietojen on oltava mahdollisimman selkeitä ja helposti ymmärrettäviä, mutta samalla on vältettävä moninkertaistamasta tuoteryhmiä.
Hedelmämehunkaan myyntinimitys ei saisi aiheuttaa mitään sekaannuksia. Kuluttajille on siis ehdottomasti mainittava hedelmätäysmehun ja tiivisteestä valmistetun mehun erosta. Kaksi eri nimitystä auttavat ostajaa valitsemaan tuotteen täysin tietoisena kaikista asiaan vaikuttavista seikoista.
Lisäksi tietyt hedelmämehut valmistetaan sekoittamalla tiivisteestä valmistettua mehua hedelmätäysmehuun. Pelkkä maininta "hedelmämehu" merkitsisi siis kuluttajan harhaanjohtamista.
Tässä tapauksessa on tärkeää, että pakkausmerkinnöissä on lisämaininta siitä, että lopullinen tuote sisältää myös tiivistettä. Maininnan "tehty tiivisteestä/tiivisteistä" tai "tehty osittain tiivisteestä/tiivisteistä" on tällöin painettava aivan valmisteen nimityksen viereen taustasta selvästi erottuvin kirjaimin, jotta varmistetaan tiedon välittyminen kuluttajalle.
Sama sääntö pätee tiivisteestä valmistettuihin nektareihin.
Näillä päätöksillä pyritään antamaan kuluttajille mahdollisimman selkeitä tietoja, mutta välttämään samalla valmistajien rankaisemista. Näiden kahden tuoteryhmän valmistusprosesseissa on teknisiä, taloudellisia ja organoleptisiä eroja. Hedelmätäysmehujen valmistus vaatii erittäin korkealaatuista käsittelyä varsinkin puristus- ja pastörointivaiheessa, mutta tiivisteestä tehtyjen hedelmämehujen valmistukseen ei liity samanlaisia vaatimuksia.
Cederschiöldin mietintö (A5-0284/2001)

Lulling
. (FR) Jo neljä vuotta sitten pidin tässä istuntosalissa puheenvuoron hunajaa koskevasta vertikaalidirektiivistä, jonka esittelijänä oli silloinkin jäsen Lannoye.
Yksi suurimmista huolenaiheistani tämän direktiiviehdotuksen kohdalla olivat tuolloin pakkausmerkinnät. Halusin nimittäin todistaa, että hunajapakkauksen merkintöjen tulisi ennen kaikkea välittää kuluttajalle tietoa hunajan alkuperästä ja laadusta, jotta vältetään ties mistä maahantuodun ja ties mitä siitepölyä sisältävän hunajan sekoittuminen yhteisön mehiläishoitajien valmistamaan laatuhunajaan.
Tänäänkin on aiheena hunajan laatu. Tarkoitukseni on kiinnittää huomiotanne komission ehdotukseen, joka koskee mahdollisuutta suodattaa hunaja siitepölyn poistamiseksi, mitä vastustan voimakkaasti. Siitepölyhän on ainoa varma todiste hunajan alkuperästä.
Onneksi esittelijän ehdottamien tarkistusten avulla vältetään johtamasta kuluttajaa harhaan; tämähän ei enää tietäisi hunajan alkuperää ja tarkkaa koostumusta, jos hunaja suodatettaisiin siitepölyn poistamiseksi.
Ilman näitä tarkistuksia hunajan laadusta ei siis olisi mitään takeita, koska kuluttaja ei erottaisi kotiseutunsa laatuhunajaa meren takaa maahantuodusta taloushunajasta, jota on jo pitkään käsitelty suodatustekniikoilla.
Lisäksi hunaja voi direktiivin mukaan sisältää 20 prosenttia kukan A siitepölyä ja 80 prosenttia kahdeksaa muuta siitepölylajia. Pakkausmerkinnässä olisi kuitenkin pelkkä maininta "Kukan A hunajaa", sillä direktiivin englanninkielisessä versiossa käytetään itse asiassa ilmausta "mainly" (pääasiallisesti) kuvaamaan hunajan koostumusta ja sen sisältämiä siitepölylajeja. Sana "mainly" tarkoittaa kyllä suurinta osaa, mutta ei välttämättä yli 50:tä prosenttia (huomatkaa, että saksan käännös "überwiegend" (etupäässä) ja ranskan käännös "essentiellement" (olennaisilta osin) kuvastavat tätä yli 50 prosentin osuutta).
On siis mahdollista sekoittaa hunajaan eri siitepölylajeja siten, että seoksessa on enintään 50 prosenttia yhtä lajia. Voitaisiin kuvitella esimerkiksi hunaja, jossa on 20 prosenttia kukan A siitepölyä ja loput 80 prosenttia kahdeksan muun kukan siitepölyä.
(Puheenvuoroa lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti.)

Villiers
. (EN) Olemme vihdoinkin tänään äänestäneet yli viisi vuotta valmisteilla olleesta ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi, joka koskee hedelmähilloja, hyytelöitä, marmeladeja ja makeutettua kastanjasosetta.
Olen iloinen, että parlamentti on säilyttänyt kekseille myöntämänsä poikkeuksen ennallaan, mikä tarkoittaa, että brittien suosikit, kuten "Jammy Dodger" -keksi, eivät kuulu tämä direktiivin sovellusalaan.
"Jammy Dodger" -keksi on hieno brittiläinen instituutio, ja monet Yhdistyneessä kuningaskunnassa ovat pelänneet, että direktiivin tuloksena tästä keksistä tulisi laiton. On hyvä nähdä, että Bryssel ei uhkaa kaikkia Ison-Britannian perinteitä ja instituutioita.

Vachetta
Pidättäydyin äänestämästä Bonnin ilmastonmuutoskonferenssia koskevasta yhteisestä päätöslauselmaesityksestä. Siinä nimittäin esitetään aivan liian hohdokas kuva konferenssissa neuvotellusta sopimuksesta. On vaikea uskoa, että konferenssi antaisi "uuden sysäyksen" Kioton sopimukselle, muodostaisi "keskeisen välineen", jota käytetään "maapallon lämpenemistä ehkäisevän strategian" toteuttamiseksi, ja lähettäisi "äärimmäisen myönteisen viestin kaikille maailmanlaajuistumisesta huolestuneille kansalaisille". Nyt pitäisi hälytyskellojen jo soida: Rion konferenssista on kulunut yhdeksän vuotta, mutta mitään konkreettisia toimenpiteitä ei ole saatu aikaan, ja osallistujavaltioiden suurisuuntaiset tavoitteet ovat kummasti laimentuneet.
Bonnin sopimukseen sisältyy toki myönteisiäkin puolia, kuten se, että ydinvoimaa kieltäydytään pitämästä "puhtaana" energialähteenä. Toisaalta sopimus merkitsee, että jälleen on annettu periksi markkinavoimille, mikä on kyllä omiaan hätäännyttämään eikä rauhoittamaan "maailmanlaajuistumisesta huolestuneita kansalaisia". Yhteinen päätöslauselmaesitys jää kovin epämääräiseksi tämän keskeisen kysymyksen kohdalla. Sen 9 kohdassa "pidetään valitettavana" sitä, miten keskeiseen asemaan "hiilinielut" ja "joustavat järjestelmät" nostettiin Bonnissa. Sen 6 kohdassa kuitenkin ehdotetaan, että vuoden 2003 ilmastokonferenssin teemaksi otetaan nämä "järjestelmät" (siis kansainvälinen päästökauppajärjestelmä) eikä niitä välttämättömiä julkisia politiikkoja, joita ilmastokaaoksen torjunta vaatisi.
Pelkästään sen tosiseikan, että Bonnissa saatiin aikaan sopimus Japanin, Australian, Kanadan ja Venäjän kanssa, ei pitäisi antaa pimittää tämän sopimuksen sisältöä, joka ei itse asiassa lainkaan vastaa kiireellisiin haasteisiin.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että minun täytyy käyttää näin monta puheenvuoroa, mutta olen kuullut, että työjärjestykseen on esitetty Fatuzzon vastaisia tarkistuksia, joilla pyritään rajoittamaan kunkin istunnon äänestysselitysten määrä kolmeen, niinpä en voi jättää käyttämättä tilaisuutta antaa äänestysselityksiä näinä viimeisinä päivinä, jotka minulla on jäljellä.
Äänestin siis Cederschiöldin mietinnön puolesta, koska yksi pahimmista meitä uhkaavista vaaroista on tietokonerikollisuus. Pohdin kuitenkin, miksemme voi maksaa asiantuntijoille, tietokonerikollisille, jotta he paljastaisivat meille tietokonerikollisuuden salat, jotta voisimme siten torjua paremmin tuota haitallista toimintaa, johon monet Euroopassa syyllistyvät?
Böschin mietintö (A5-0280/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kannatan ehdottomasti Euroopan oikeusasiamiehen toimintaa ja sitä, mitä hän tämän kertomuksen mukaan on saanut aikaan näinä vuosina. Totuus on, että monet Euroopan kansalaiset eivät tunne oikeuksiaan eivätkä tiedä, mitä mahdollisuuksia Euroopan direktiivit heille tarjoavat, ja ennen kaikkea he eivät pidä Euroopan direktiivejä ja asetuksia eurooppalaisina. He luulevat, että kyse on Italian laeista, ja minusta tämä ei ole hyvä. Kehotan siis Euroopan oikeusasiamiestä ja parlamenttia hyväksymään ehdotukseni lisätä otsikko "Euroopan laki" kansallisiin lainsäädäntöihin siirrettyihin Euroopan direktiiveihin ja asetuksiin.
Almeida Garrettin mietintö (A5-0240/2001)
Perryn mietintö (A5-0245/2001)
Dehousse (PSE), kirjallinen. (FR) Perryn mietintö on onnellinen ja rakentava loppu 15 kuukautta kestäneelle Euroopan parlamentin maltilliselle ja pitkäjänteiselle uurastukselle.
Yhteisön oikeusasiamies Jacob Söderman esitteli 11. huhtikuuta 2000 parlamentille uudistusehdotuksen, nimittäin kaikkia Euroopan yhteisön toimielimiä ja virastoja koskevan hyvän hallintotavan säännöstön. Samainen säännöstö hyväksyttiin täällä tänä aamuna. Tämän lopputuloksen ja Euroopan parlamentin käytännössä yksimielisen hyväksynnän saavuttamiseksi oli voitettava useita vastuksia.
Useimpien lakiasäätävien edustajakokousten tapaan meidänkin oli ensinnäkin yritettävä välttää toimivaltaristiriidat parlamentin eri valiokuntien välillä, sillä näkökulmasta riippuen ainakin neljä valiokuntaa olisi periaatteessa voinut julistautua toimivaltaiseksi käsittelemään ehdotusta. Onnistuimme kuitenkin välttämään tämän sudenkuopan.
Seuraavaksi oli löydettävä vankka ja kiistaton oikeusperusta säännöstön käyttöönottoa varten. Oikeudellisten asioiden valiokunta ponnisteli tämän tehtävän kimpussa poliittisten ryhmien perinteisten ja jäsenvaltioiden hieman hienovaraisempien mutta aivan yhtä selvien erimielisyyksien ja vastalauseiden keskellä. Olin iloinen voidessani edistää tätä asiaa lausunnolla, joka oli erittäin avoin enemmistön rakentaville mielipiteille.
Euroopan parlamentti on tänään halunnut sekä vahvistaa että yksinkertaistaa Euroopan kansalaisten oikeuksia yhteisön hallinnolliseen toimintaan nähden. Siinä se on onnistunut, sillä hyväksytty säännöstö sisältää monia tärkeitä uudistuksia, joiden merkitys selviää meille vähitellen. Aivan yhtä tärkeää on yksinkertaistaminen, jolla vältetään kansalaisten oikeuksien loputon lohkominen; nämä oikeudethan menettäisivät käytännössä merkityksensä, mikäli ne aina vaihtelisivat tilanteen mukaan.
Olen iloinen voituani antaa oman puoltavan ääneni tälle Euroopan kansalaisuuden kannalta merkittävälle edistysaskeleelle.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, näin unta herra Södermanista! Aivan, hänestäkin! Olimme illastamassa, mutta kyseessä ei ollut tämän päivän Söderman, vaan Söderman nuorena, hyvin nuorena. Olimme ystäviä, ja hän jutteli minulle luottamuksellisesti: "Jäsen Fatuzzo, haaveeni on, että minusta jonakin päivänä, kun olen aikuinen, tulee Euroopan oikeusasiamies, koska tahtoisin valvoa Euroopan toimielinten tekemisiä, ja jos jokin hallinto toimii väärin, tahtoisin paljastaa sen ja varmistaa, että kaikilla Euroopan kansalaisilla on mahdollisuus hyötyä eurooppalaisista laeista". Arvoisa puhemies, Södermanin minun unessani ilmaisema haave on viimeinkin todella toteutunut tämän direktiivin hyväksymisen myötä.
Asension mietintö (A5-0236/2001)

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Vaikka tekstissä puhutaan "demokratian syventämisestä" ja viitataan "avoimuuden lisääntymiseen" ja vaikka sen tavoitteena on nimenomaan laajentaa oikeusasiamiehen valtuuksia tutustua virallisiin asiakirjoihin, sen taustalla on selvästi pyrkimys säilyttää sellaisten tietojen "salassapitovelvollisuus", joihin oikeusasiamies voisi päästä tutustumaan.
Sen sijaan, että ne edistäisivät toimielinten ja niiden toiminnan avoimuutta, oikeusasiamiehen tehtävillä ei ole juuri muuta virkaa kuin peitellä väestön valtaenemmistöltä sitä, etteivät toimielimet itse asiassa ole alkuunkaan avoimia.
Siksi emme äänestäneet tämän mietinnön puolesta. Emme tosin äänestäneet sitä vastaankaan, ja tähän on syynä pelkästään se, että Ranskan viranomaiset vastustavat hieman entistä joustavampaa - ja vieläpä yksinomaan oikeusasiamiehelle varattua - oikeutta tutustua "salaisiin asiakirjoihin" Euroopan puolustuspolitiikan nimissä ja vaativat mietinnön hylkäämistä.
Vastustamme niin liikesalaisuuksia kuin sellaisia valtiosalaisuuksiakin, joiden tarkoituksena ei ole niinkään suojella valtiota ulkopuolisilta valtioilta kuin peitellä valtion virastojen vehkeilyjä - myös niitä kaikkein häpeällisimpiä - omilta kansalaisilta.

Sacrédeus
Olen tämänpäiväisessä äänestyksessä kannattanut Euroopan oikeusasiamiehen aseman ratkaisevaa vahvistamista. Ehdotuksen lähtökohtana on oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan muuttaminen, jotta oikeusasiamiehellä olisi oikeus tutustua myös unionin salaisiin asiakirjoihin. Lisäksi ehdotetaan, että kaikki unionin virkamiehet velvoitetaan antamaan todistettaessa täydelliset ja todenmukaiset tiedot ja että heidän salassapitovelvollisuutensa työnantajaa kohtaan loppuu.
Virkamiehet ovat siten velvoitettuja puolustamaan totuutta ja kansalaisia pikemminkin kuin omaa toimielintään. Se parantaa ratkaisevasti EU:n avoimuutta ja demokraattista valvontaa.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, jäsen Camisón Asension mietinnön sivulla 8 lukee: "kansalaisella on oikeus vaatia, että tilanne, jossa hänen oikeuksiaan on loukattu tai hänen oikeutensa osoittautuvat jälkeenjääneiksi tai niitä ei ole huomioitu, korjataan tehokkaasti ja nopeasti ". Tämä on erinomainen asia. Eläkeläisten puolue hyväksyy, ja minä itse hyväksyn tämän mietinnön, mutta pohdin, koska tämä mietinnöstä lukemani oikeus toteutuu 15 jäsenvaltion eläkkeiden maksussa? On useita jäsenvaltioita, joissa eläkkeet maksetaan myöhässä, jopa vuosia tai toisinaan vuosikymmeniä myöhässä. Meidänkin on ponnisteltava Euroopan edustajina, jotta asiaan puututtaisiin niin, ettei näitä viivästyksiä enää olisi.
(Istunto keskeytettiin klo 13.22, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Zimbabwe
Puhemies
Aloitamme yhteiskeskustelulla seuraavista päätöslauselmaehdotuksista:
B5-0549/2001 Belder EDD-ryhmän puolesta Zimbabwen tilanteesta,
B5-0554/2001 Cox, Mulder ja Haarder ELDR-ryhmän puolesta Zimbabwen tilanteesta,
B5-0571/2001 Lucas ja Maes Verts/ALE-ryhmän puolesta Zimbabwen tilanteesta,
B5-0581/2001 Andrews UEN-ryhmän puolesta Zimbabwen tilanteen kiristymisestä,
B5-0582/2001 Van Orden ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta Zimbabwen tilanteesta,
B5-0583/2001 Bertinotti ja Herman Schmid GUE/NGL-ryhmän puolesta Zimbabwen tilanteesta,
B5-0592/2001 Kinnock ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta Zimbabwen tilanteesta.

Belder
Arvoisa puhemies, on todella uskomatonta, että aikaisemmin niin vauras Zimbabwe, josta odotettiin eteläisen Afrikan menestystarinaa, on niin nopeasti luisunut taloudelliseen ja poliittiseen kaaokseen. Niin kutsutut "veteraanit" ryöstävät ja ottavat haltuunsa mielivaltaisesti valkoihoisten omistamia maatiloja "maareformin" verukkeella. Nämä ryöstäjät eivät kaihda minkäänlaista väkivallan muotoa. Poliisi seuraa nauraen vierestä julmaa näkymää, kun kunniallisia kansalaisia uhkaillaan ja jopa murhataan. Samoin riistetään tuhansilta, yleensä mustaihoisilta maatyöläisiltä, heidän työpaikkansa ja heidät häädetään ulos taloistaan. Siitä huolimatta, että oikeuslaitos pitää toimintaa lainvastaisena, varastelu jatkuu hellittämättä.
Sen lisäksi uhkailut ovat nyt kohdistuneet myös itse oikeuslaitokseen. Useat riippumattomat korkeat tuomarit ovat siksi luopuneet virasta. Yhä useammin käytetään vapaan lehdistön rajoittamiseksi kieltoa, joka koskee sellaisten "virheellisten" uutisten julkaisua, jotka voivat aiheuttaa paniikkia ja epätoivoa. Oppositiopuolueen johtaja Morgan Tsvangirai joutui aikaisemmin tänä vuonna syytteeseen saman lain rikkomisesta.
Arvoisa puhemies, haluan mielelläni käyttää tilaisuutta hyväkseni tuodakseni esille kollegani Van Ordenin ehdotuksen, että Morgan Tsvangirai otetaan huomioon Saharov-palkintoa myönnettäessä.
Tätä valtion terrorismia ohjaa 77-vuotias diktaattori Robert Mugabe. Hän puolustaa hirmutekojaan vetoamalla uudistettuun vapaustaisteluun, jossa taistellaan "kapitalismin pahuutta" ja "huonoja valkoihoisia" vastaan.
Hänen varapresidenttinsä Joseph Msika menee jopa askeleen pidemmälle. Hän julisti hiljattain, että valkoihoiset eivät ole inhimillisiä olentoja. Kommentteja ei kaivata. Käy yhä selvemmäksi, että Mugabe on kohtuuttomuuksiensa takia menettänyt täysin uskottavuutensa kansallisena ja alueellisena johtajana. Kuitenkin on eristäytyvällä presidentillä siellä täällä omat ystävänsä. Libanonin vallankumouksen kunniaksi pidettävänä kansallisena juhlapäivänä viime viikonloppuna istui Mugabe tärkeimpänä vieraana Ghaddafin vieressä. Pari päivää sitä ennen oli vierailun isäntä Ghaddafi muistanut Mugabea 360 miljoonan dollarin luotolla öljyn muodossa sekä lahjoittanut miljoona dollaria hänen vaalirahastoonsa.
Tällä lasinkirkkaalla yhteisellä päätöslauselmalla pyydämme Euroopan neuvostolta ja komissiolta konkreettisia toimenpiteitä Mugaben hallintoa vastaan. Mikään jäsenvaltio ei saisi olla piittaamaton asiasta.

Mulder
Arvoisa puhemies, ehkä täällä parlamentissa on muitakin, jotka minun tavallani 1980-luvun alussa kävivät säännöllisesti Zimbabwessa ja totesivat maan silloisen tilanteen. Se oli maa, jolla oli toivoa. Sisällissota oli ohi, ja haluttiin aloittaa uudenlainen tulevaisuus. Vastakohtaisuudet valko- ja mustaihoisten välillä tulisivat häviämään. Jos nyt tarkastelemme, miltä tilanne näyttää 20 vuotta myöhemmin, niin kohtaamme kaaoksen, köyhyyttä, ehkä tulevan nälänhädän, puuttuvan lehdistönvapauden sekä ennen kaikkea puuttuvan demokratian.
On selvää, ettei Eurooppa voi nyt, kuten ei aikaisemminkaan, seurata vierestä tilannetta toimettomana. Mutta etenkin Euroopan on myös mielestäni kannustettava Afrikkaa tuomitsemaan Mugabe, sillä jos emme ole tarkkaavaisia, voi tilanne levitä muihinkin alueen maihin.
Mitä mahdollisuuksia meillä puolueryhmäni mukaan on? Ensinnäkin voimme lakkauttaa avustukset. Elintarvikeavustukset ovat asia erikseen. Jos tiedot pitävät paikkansa, voi Zimbabwen omavaraisuus olla suuressa vaarassa, tai ainakin siihen suuntaan varmasti ollaan menossa. Jos näin käy, on elintarvikeavustuksia annettava, mutta niitä ei tietenkään saa jakaa hallituksen toimielinten kautta, koska siinä tapauksessa tiedämme mihin ne päätyvät. Ne on jaettava riippumattomien organisaatioiden välityksellä.
Haluamme myös tutkittavan, mitä sanktioita voidaan käyttää Mugabea ja hänen klaaniaan vastaan henkilökohtaisesti. Onko mahdollista ryhtyä toimenpiteisiin ajatellen heidän Euroopassa olevaa omaisuuttaan, kuten esimerkiksi jäädyttää pankkitilejä ja niin edelleen.
Lopuksi haluaisin komission tutkivan, onko siinä huhussa perää, että ne zimbabwelaiset, jotka apurahojen turvin voivat opiskella eurooppalaisissa yliopistoissa tai kouluissa, valitaan lähinnä Mugaben lähipiiristä sekä hänen kumppaneistaan. Onko tämä totta, ja jos niin on, aikooko komissio tehdä jotain asian hyväksi?

Maes
Arvoisa puhemies, jokunen vuosi sitten näytti tilanne Zimbabwessa niin lupaavalta, että muun Afrikan sekä apartheidin jälkeisen Etelä-Afrikan hallituksen odotettiin ottavan siitä mallia menestyvänä maana. Ongelmana tietenkin on, että Mugabe on ulottanut valtaansa yhä pidemmälle ja on unohtanut itse organisoida maauudistukset. Se tapa, jolla hän nyt suhtautuu asiaan on uskomaton ja tulee johtamaan maan tuhoon.
Olenkin todella pettynyt siihen, että huolimatta kurjuudesta omassa maassa, Zimbabwe on edelleen mukana Kongon demokraattisessa tasavallassa käytävässä sodassa. Olen erityisen pettynyt siihen, että maassa käynnissä olevat maaomaisuuden valtaamiset ovat syynä siihen, että koko taloudellinen tasapaino on järkkymässä ja maa, joka itse asiassa soveltuu ravinnon tuotantoon kärsiikin nyt itse nälänhätää.
Paljon Zimbabwen aikoinaan herättämistä toiveista on tällä välin tuhottu. Olenkin pettynyt Euroopan unionin tapaan toimia, koska se ei saa aikaan yhtenäistä katsantokantaa, eikä ryhdy Zimbabwen kohdalla tarvittaviin toimenpiteisiin, jotta Mugaben hallintoa voitaisiin muistuttaa aikaisemmista ajoista ja antaa mahdollisuus toivolle uudesta ajasta.

Van Orden
Arvoisa puhemies, parlamentti äänestää tänään viidennestä Zimbabwea koskevasta päätöslauselmastaan puolentoista vuoden aikana. Jos neuvosto ja komissio eivät aiemmin ole kokeneet toimiin ryhtymistä tarpeelliseksi, niin nyt ainakin on tullut aika toimia, ennen kuin Mugaben hallinto tuhoaa kaiken toivon tältä ehkä Afrikan menestyksekkäimmältä valtiolta.
Oikeusvaltion luhistuminen, kaikkia Zimbabwen väestön osia koskevat hirvittävät ihmisoikeusrikkomukset ja katastrofaalinen taloustilanne on kaikki hyvin dokumentoituja, ja ne ovat pahentuneet. Mugaben hallinnon poliittinen oppositio on ollut ZANU-PF-aktivistien hyökkäysten kohteena. Opposition kirjapainoa on pommitettu ja kriittisesti suhtautuvia toimittajia vastaan on toistuvasti hyökätty. Demokraattista muutosta ajavan liikkeen oppositiopoliitikot ja heidän tukijansa ovat ahdistelun, väkivaltaisen uhkailun, mielivaltaisten pidätysten ja murhien erityisenä kohteena. Muutamina viime viikkoina monet parlamentin jäsenet ja puolueen työntekijät ovat juuri ja juuri selvinneet hengissä välivaltaisista hyökkäyksistä.
Tämä ei ole mikään perheriita Ison-Britannian ja Zimbabwen välillä. Mugaben hallinto on epävakautta luova tekijä Keski-Afrikassa ja todisteet hänen ihmisoikeusrikkomuksistaan herättävät kansainvälistä huolta. Zimbabwen talouden romahtaminen vie naapurimaita alaspäin. Parina viime päivänä parlamentissa vierailleet pitkään vaikuttaneet mustan opposition aktivistit toivat voimakkaasti esiin, että kriisillä ei ole mitään tekemistä maan kanssa, vaan se johtuu Mugaben halusta pysyä vallassa. Hän tietää häviävänsä ensi vuoden presidentinvaalit, mutta yrittää estää tämän julmalla ja raa' alla uhkauskampanjalla poliittisia vastustajiaan vastaan. Meidän on huomattava, että demokraattiset normit, lain suoja ja perusihmisoikeudet on Zimbabwessa poistettu kaikilta väestönosilta.
Demokratian, vapauden ja sananvapauden puolustaminen vaatii valtavasti rohkeutta tuollaisissa oloissa. Morgan Tsvangirai, MDC:n johtaja vuodesta 1999, on tämän rohkean asenteen sekä aidon vapauden puolesta käytävän taistelun henkilöitymä Zimbabwessa ja hän ansaitsee kansainvälistä tunnustusta asenteestaan.
Olisin toivonut, että täällä olisi neuvoston ylempiä toimihenkilöitä tänään iltapäivällä. Päätöslauselma on suunnattu erityisesti neuvostolle, koska muutamana seuraavana viikkona pidetään useita korkean tason kokouksia. Voitteko vakuuttaa minulle, että sihteeristö varmistaa tänään, että päätöslauselmamme toimitetaan puheenjohtajavaltiolle niin, että se voitaisiin ottaa esiin Brysselin lähistöllä sijaitsevassa Genvalissa pidettävässä epävirallisessa ministerikokouksessa ja asetettaisiin virallisesti 8. lokakuuta pidettävän yleisten asioiden neuvoston kokouksen asialistalle?

Bordes
Arvoisa puhemies, ryöstettyään Zimbabwea sata vuotta kestäneen siirtomaakauden aikana, käytettyään hyväkseen sen työväenluokkaa ja riistettyään sen talonpoikia Yhdistynyt kuningaskunta jätti lopulta perinnökseen tilanteen, jossa parhaat viljelysmaat ovat yhä muutaman tuhannen rikkaan valkoisen viljelijän omistuksessa. Suurvallat eivät löytäneet moitteen sijaa Zimbabwen hallituksen diktatorisesta luonteesta ja korruptiosta, ennen kuin diktaattori Mugabe ryhtyi - valtansa säilyttääkseen - joihinkin kansaa kiihottaviin toimiin, jotka vaaransivat valkoisten viljelijöiden etuoikeudet.
Ranska, jolla on vähän yhteyksiä tähän etuoikeutettujen ryhmään, jatkaa diktatuurin tukemista ilman omantunnontuskia. Niiden parlamentin jäsenten teennäinen närkästys, jotka täällä ovat paheksuneet Mugaben hallituksen väkivaltaa, vaikuttaa näissä olosuhteissa lähinnä tekopyhältä tavalta asettua puolustamaan kourallista etuoikeutettuja maan miljoonien talonpoikien elinoikeuksien kustannuksella. Vaikka jotkin köyhien talonpoikien joukkojen suorittamat maanvaltaukset ovat tapahtuneet väkivalloin, tämä on vielä vähäistä sen väkivallan rinnalla, jolla talonpoikia on riistetty.
Ilmaisemme omasta puolestamme vastustavamme paitsi Mugaben hallituksen diktatorista luonnetta ja korruptiota myös sitä, että tämä diktatuuri jatkaa häpeällisesti yhteiskunnallisen eriarvoisuuden ja etuoikeuksien suojelua sisäpiirissä, johon hallituksen klikki ja rikkaat valkoiset viljelijät kuuluvat.
Emme kuitenkaan halua yhtyä tähän yhteiseen päätöslauselmaan, jota emme hyväksy kirjaimen emmekä hengen puolesta. Zimbabwen kansan on annettava selvittää itse tilinsä Mugaben ja hänen diktatuurinsa kanssa. Etuoikeutetun vähemmistön avunantajien ja kolonialistisia väkivallantekoja johtaneiden tai tukeneiden tahojen asiana ei ole saarnata moraalia tälle maalle.
Ennen kaikkea ilmaisemme kaiken solidaarisuutemme Zimbabwen työtätekevää väestöä kohtaan ja tuemme sen oikeutta ottaa haltuunsa kaikki viljelysmaat ilman takaisinostoa tai hyvitystä.

Kinnock
Arvoisa puhemies, minun on sanottava edelliselle puhujalle, että voin brittinä vakuuttaa, että esi-isilläni ei ollut mitään tekemistä Zimbabwen kansan sorron tai alistamisen kanssa. Haluan tehdä selväksi, että minä eikä sukuni emme ole millään tavalla syyllisiä mihinkään tapahtumaan liittyvään juonitteluun siirtomaavallan aikana.
On erittäin tärkeää huomata, että tätä päätöslauselmaa koskeva keskustelu käydään täällä erittäin tärkeään aikaan. Tämä on presidentti Mugaben tilaisuus tehdä lopullinen päätös perääntymisestä viime hetkellä, kuten jäsen Van Orden on selvästi sanonut. Abujassa parhaillaan käytävien kansainyhteisön ulkoministereiden välisten neuvottelujen lisäksi on tehty useita eurooppalaisia aloitteita, mukaan luettuna puheenjohtajavaltioita edustavan Belgian ulkoministerin ja korkean edustajan Solanan aikomus käydä eteläisen Afrikan maissa.
Myös lukuisia muita asioita on parhaillaan tekeillä. On erittäin tärkeää, että noin kolmen viikon kuluessa valmistelutoimikunta on menossa valmistelemaan Euroopan unionin toivottavaa mukanaoloa maaliskuisissa presidentinvaaleissa. Tästä syystä se on erittäin tärkeää. Jos kuitenkin nuo aloitteet epäonnistuvat eikä presidentti Mugabe vieläkään aloita vuoropuhelua kansainvälisen yhteisön kanssa, on tullut aika arvioida tilannetta.
Haluaisin sanoa erityisesti jäsen Maesille, että yksi syy siihen, että neuvosto ja komissio eivät ole halunneet tarttua kiireisesti toimiin, kuten jotkut parlamentissa olisivat ehkä toivoneet, on se vaara, että Mugabe haluaa tekosyyn julistaakseen hätätilan Zimbabween, jotta hän voisi peruuttaa vaalit, keskeyttää demokraattisen prosessin ja tukahduttaa virallisen opposition sekä kaiken lehdistön ja joukkotiedotusvälineiden vastarinnan. Meidän on otettava huomioon kaikkien niiden Euroopan unionin tai kansainyhteisön toimien mahdolliset seuraukset, joiden tarkoituksena on puuttua Zimbabwen tapahtumiin.
Tärkein hetki on 8. lokakuuta, jolloin pidetään seuraava yleisten asioiden neuvoston kokous. Jos siihen mennessä ei ole edistytty, jos vuoropuhelu on epäonnistunut, jos sanomme, että tämä on hyödytön menettely, niin silloin on välttämätöntä ottaa käyttöön niin sanottuja älykkäitä sanktioita. Meidän on rajoitettava kaikkien Mugaben kumppaneiden ja hänen hallituksensa viisumien saantia ja otettava selville henkilöt, joilla on pankkitili ulkomailla ja jäädyttää heidän varansa. Nämä ovat älykkäitä sanktioita, jotka eivät haittaa Zimbabwen köyhiä, mutta niistä on varmasti haittaa niille zimbabwelaisille, jotka käyvät mielellään ostoksilla Lontoon Harrodsilla tai jotka vierailevat lastensa luona Ison-Britannian yksityisissä sisäoppilaitoksissa. Tällaisia tärkeitä asioita Euroopan unioni voi tehdä. Vastaavasti meidän on tarkasteltava mahdollisuutta keskeyttää kehitysavun myöntäminen, koska niin meidän pitää menetellä Cotonoun sopimuksen mukaan. Tuolloin meidän on ilmaistava parlamentin kanta, sellaisena kuin se nyt on, eli että on edistytty liian vähän maavaltauksien poistamisessa, poliittisen väkivallan vähentämisessä, kaikissa näissä muiden puhujien esiin ottamissa asioissa.
Lopuksi ilmaisen tukeni oppositiopuolueen johtajan Morgan Tsvangirain sanoille. Hän puhui aamulla BBC:n haastattelussa Mugabesta erittäin voimakkain sanoin, ja lopetankin puheeni tähän lainaukseen: "Presidentti Mugabe on selvästi rikkonut kaikkia kansainyhteisön periaatteita ja hänet on suljettava kansainvälisen yhteisön ulkopuolelle." Meidän on kuunneltava Zimbabwen opposition johtajan sanoja.

Banotti
Arvoisa puhemies, yhdessä minuutissa ei ehdi sanoa paljon, mutta yhdyn jäsen van Ordenin, jäsen Kinnockin ja monen muun puhujan sanoihin. Olin 1960-luvulla silloisessa Rhodesiassa ja siinä valtiossa oli tuolloin paljon epäoikeudenmukaisuutta. Odotimme niin paljon presidentti Mugabelta. Luulimme, että hän olisi liberaali, vakavamielinen, älykäs johtaja. Kun katselemme kehittyvää kaaosta ja nälänhädän uhkaa ja talouden kaatumista, voimme valitettavasti vain surra sitä tosiseikkaa, että hän ei täyttänyt niitä toiveita, joita häneen kohdistimme.
Olen samaa mieltä siitä, että älykkäät sanktiot ovat oikea tapa edetä, koska jo nyt Zimbabwen tavalliset ihmiset kärsivät paljon katsellessaan maansa luhistumista kaaokseksi. Kehotan kaikkia kollegoja tukemaan tätä päätöslauselmaa.

Khanbhai
Arvoisa puhemies, Zimbabwessa on 4 500 brittiläistä, hollantilaista, saksalaista ja kreikkalaista alkuperää olevaa maanviljelijää, jotka omistavat 8,3 miljoonaa hehtaaria maata. Yhdeksän valkoista maanviljelijää ja 360 mustaa maatilan työntekijää ovat saaneet surmansa kaaoksessa muutaman viime kuukauden aikana. Tuhannet mustat maanviljelijät ovat menettäneet työnsä, ja maatilat ovat viljelykelvottomia.
Zimbabwe on riippuvainen maanviljelyn menestyksestä ja näiden maanviljelijöiden osallistuminen on elintärkeää talouden ylläpitämiseksi. Rahaa on saatavilla Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselta Lancaster House -sopimuksen mukaisesti, ja valkoiset maanviljelijät ovat halukkaita antamaan 80 prosenttia maistaan mustien maanviljelijöiden asuttamiseen. Mugaben on hyväksyttävä tämä ratkaisu.
Vuonna 1970 Tansania kansallisti sisal-tilat, yritykset ja kiinteistöt tuhoten siten yksityisen sektorinsa. Sama tapahtui Ugandassa vuonna 1972, kun aasialaiset karkotettiin, ja noiden kahden maan taloudet ovat olleet vararikossa siitä asti. Tunnen myötätuntoa Zimbabwen maanviljelijöitä ja maatilojen työntekijöitä kohtaan kanssa, koska oma perheeni oli myös samanlaisen takavarikoinnin ja kansallistamisen uhri.
Sukuni on asunut Tansaniassa 166 vuotta, paljon kauemmin kuin monet valkoiset maanviljelijät Zimbabwessa. Ostimme maata Saksan Itä-Afrikalta vuonna 1876, ja minulla on edelleen hallussani tuo kauppakirja. Menetimme maan ja omaisuuden kansallistamisen vuoksi saamatta mitään korvausta, joten tiedän, miltä se tuntuu. Jaan Zimbabwen edelleen köyhyydessä asuvan hiljaisen mustan enemmistön murheen. Kaikkein köyhimmät Zimbabwessa eivät halua ampua, tappaa, ryöstää ja polttaa satojaan. He ovat nälkäisiä ja työttömiä. He tarvitsevat ruokaa, koulutusta, terveyttä, työtä ja suojaa.
Nelson Mandelan kaltaisen ihmisen näkemys ja ominaisuudet antoivat lopulta Afrikalle esimerkin siitä, että sovittelu, yhteistyö, demokratia ja kaikkien ihmisten kunnioittaminen riippumatta ihonväristä ovat ainoa tapa hallita kehitysmaata, ainoa tapa auttaa köyhimpiä pääsemään köyhyydestä ja sairaudesta. Presidentti Mugaben on noudatettava presidentti Mandelan esimerkkiä ja hyväksyttävä sovittelu ja demokratia, annettava valkoisten maanviljelijöiden menestyä ja jatkaa maanviljelyä ja hyväksyä se, että Zimbabwe kuuluu Zimbabwen kansalle, eikä kellään ole oikeutta viedä kansalta mahdollisuutta ihmisarvon mukaiseen, rauhaan ja demokratiaan perustuvaan elämään.

Gahler
Arvoisa puhemies, neuvosto, komissio ja parlamentti ovat täysin selvillä Zimbabwen tilanteesta. Kukaan ei voi väittää, ettei olisi tiennyt mitään. Passiivisena pysyttelevä ministerineuvosto tekee nyt itsestään rikostoverin. On skandaali, että neuvoston Afrikka-työryhmä ei eilen Brysselissä pidetyssä kokouksessaan saanut taaskaan mitään päätöstä aikaan. On ilmeistä, että puheenjohtajavaltion tärkeysjärjestyksen kärjessä olevaksi väitetty Afrikka on etusijalla vain puheissa. Ranska on valitettavasti niiden jäsenvaltioiden ryhmän johtaja, joilla on selvästikin aivan toisenlainen esityslista. Sillä miten muuten olisi mahdollista, että kaikki muut valtiot joko lopettavat taloudellisen yhteistyön tai vähentävät sitä olennaisesti, mutta Ranska lisää yhteistyötä.
Kehotan suurempaa aktiivisuutta haluavia jäsenvaltioita tekemään tiiviimpää yhteistyötä jo ennen Nizzan sopimuksen voimaantuloa ja muistuttamaan Ranskaa ja muita valtioita siitä, että ne veikkaavat varmasti väärää hevosta, jos pysyvät tässä tilanteessa tosiasiallisesti toimettomina.
Arvoisa kollega Kinnock, luulenpa, ettei Mugabe kaipaa meidän päätöksiämme tai vaatimuksiamme, jos hän päättää julistaa poikkeustilan. Hän tekee todennäköisesti niin joka tapauksessa, koska jos vaalit pidetään, hän häviää ne kuitenkin.

Parish
Arvoisa puhemies, osallistuin Zimbabwessa käyneeseen tarkkailijavaltuuskuntaan jäsen Gahlerin ja muiden kanssa. Haluan kumota näkemyksen, että konflikti johtuisi maasta ja maanomistuksesta, vaan kyseessä on politiikka. Tässä on kyseessä se, että Mugabe tietää, että jos viime vuoden yleisvaaleissa annetut äänet annettaisiin uudestaan, hän häviäisi presidentinvaalit. Hän ajaa maanviljelijät ja heidän työntekijänsä pois mailtaan, pois vaalipiireistään, jotta he eivät voisi rekisteröityä äänestäjiksi. Kyseessä on selvästi politiikka. Kyseessä eivät ole siirtomaavalta-asiat, vaan politiikka.
Noita maatiloja hoidettiin hyvin, ja noilla alueilla oli kirkkoja, kouluja ja sairaaloita. Yhteisöt yhdistyivät. 70 prosenttia Zimbabwesta on maatalousaluetta, ja taloutta ollaan tuhoamassa. Tarvitsemme älykkäitä sanktioita presidentti Mugabea vastaan. Hän ei kuuntele sovittelua. Meidän on toimittava ja meidän on toimittava nyt.

Lamy
. (FR) Kuten jäsenet äskeisissä puheenvuoroissaan korostivat, Zimbabwe on selvästi ajautumassa vakavaan kriisiin, joka äärimmilleen kiristyneissä yhteiskunnallisissa oloissa voi päättyä talouden romahtamiseen ja poliittiseen selkkaukseen nyt, kun maa on humanitaarisen kriisin partaalla. Meidän arviomme tilanteesta on sama kuin useimpien teistä: Zimbabwen hallituksen ainoana tavoitteena on pysyä vallassa silläkin uhalla, että se lopulta joutuisi tuhoamaan maan, jota vielä vähän aikaa sitten pidettiin yhtenä Afrikan vakaimmista talouksista ja demokratioista. Zimbabwen hallitus olisi voinut välttää tämän kriisin toimimalla järkevästi, ja se on siis selvästi vastuussa tästä dramaattisesta syöksykierteestä.
Meidän poliittisena tavoitteenamme ja Euroopan unionin tavoitteena on - kuten monet teistä ovat muistuttaneet - että maassa pidettäisiin presidentinvaalit. Unionin tärkeimpänä päämääränä ovat vuoden 2002 presidentinvaalit ja niiden pitäminen parhaissa mahdollisissa oloissa muutoksen mahdollistamiseksi, kuten virkakielellä sanotaan. Jos kerran tavoite on tämä, unionin tehtävänä on pyrkiä tasapainoon siinä, että se tuomitsee tilanteen nykyisen kehityksen, mutta välttää samalla, ettei tätä tuomiota käytetä tekosyynä sotatilan julistamiseen, jonka seurauksena toivomamme vaalit taas siirtyisivät. Näin ollen unionin toimiminen vuoden 2002 presidentinvaalien tarkkailijana on mielestämme ehdottomasti ensisijainen tehtävä.
Mitä tulee siihen, mitä puheenvuoroissanne totesitte 8 artiklan täytäntöönpanosta, toisin sanoen poliittisesta vuoropuhelusta (Cotonoun sopimuksen 8 artiklasta), komissio kannattaa poliittisen vuoropuhelun jatkamista, mutta korostaa teidän tapaanne, ettei vuoropuhelu ole olennaisesti edistynyt viime kuukausina. Jäljellä on kuitenkin pieni toivonkipinä, nimittäin puheenjohtajavaltion seuraava vierailu Kongon kriisiin osallistuneihin maihin; tämä tapahtuma saattaa virittää keskustelun uudelleen.
Mitä tulee seuraavaan vaiheeseen, nimittäin Cotonoun sopimuksen 96 artiklan täytäntöönpanoon eli - kuten virkakielellä on jälleen tapana ilmaista - kuulemiseen ja asianmukaisten toimenpiteiden toteuttamiseen, neuvosto käsittelee tätä kysymystä lokakuun alussa ja parlamentti tietenkin avustaa sitä, ja silloin päätetään, otetaanko tämä askel vai ei. Nykytilanteen vaikutuksesta kehitysyhteistyöhön on todettava, että toivomme voivamme jatkaa yhteisön rahoittamia ohjelmia Zimbabwessa etenkin terveydenhoidon ja koulutuksen aloilla - nämä ohjelmathan ovat luonteeltaan humanitaarisia ja sosiaalisia - jotta vältetään rankaisemasta talouskriisin jo ennestään koettelemaa väestöä. Kaikki tämä tapahtuu - kuten te kaikki olette jo todenneet - äärimmäisen huolestuttavissa taloudellisissa ja sosiaalisissa oloissa. Tänä vuonna Zimbabwessa on ollut puutetta viljasta, ja tilanne olisi kyllä hallittavissa, jos kyse olisikin pelkästä viljapulasta ja sen seurauksista väestölle. Maassa vallitseva äärimmäisen epävakaa tilanne, talouskriisi ja sitä repivät yhteiskunnalliset ristiriidat ovat kuitenkin merkittäviä elintarviketurvallisuutta heikentäviä tekijöitä, ja näissä olosuhteissa tilanne on vaarassa kärjistyä. Elintarviketilanne, maataloustuotteiden eli tässä tapauksessa viljan puute sekä taloudellinen ja poliittinen ympäristö luovat siis yhdessä otollisen maaperän vielä vakavammalle murhenäytelmälle kuin se, jota tällä hetkellä eletään, ja meidän on tehtävä kaikkemme sen välttämiseksi.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Suu- ja sorkkatauti
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0548/2001 van Dam EDD-ryhmän puolesta suu- ja sorkkataudista,
B5-0553/2001 Martinez ja muut TDI-ryhmän puolesta suu- ja sorkkataudista,
B5-0555/2001 Mulder ELDR-ryhmän puolesta suu- ja sorkkataudista,
B5-0563/2001 Goepel, Sturdy ja Maat PPE-DE-ryhmän puolesta suu- ja sorkkataudista,
B5-0573/2001 Lucas ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta suu- ja sorkkataudista,
B5-0580/2001 Berlato ja Hyland UEN-ryhmän puolesta suu- ja sorkkataudista,
B5-0584/2001 Jové Peres ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta suu- ja sorkkataudista,
B5-0593/2001 Garot ja Adam PSE-ryhmän puolesta suu- ja sorkkataudista.

Van Dam
Arvoisa puhemies, Oenen, Kootwijkerbroekin, Mayennen, Cumbrian ja Northumberlandin alueista on tullut kuuluisia Euroopassa. Näillä alueilla ovat ihmiset ja eläimet kärsineet suu- ja sorkkataudin kourissa. Kärsimykset eivät ole johtuneet vain suu- ja sorkkataudin puhkeamisesta, vaan myös EU:n sääntöjen määräämästä taudin torjuntatavasta, jonka mukaan kaikki eläimet tartunnan saaneella maatilalla, sekä kehässä sen ympärillä on lopetettava. Tämä toimintatapa perustuu pelkästään kaukaisten vientimarkkinoiden säilyttämiseen. Tämä on varsin eriskummallista, kun otetaan huomioon Euroopan unionin harjoittama rokotettujen nautojen lihantuonti Argentiinasta.
Suuresta osasta viime kuukausien kärsimyksiä olisi vältytty, jos komissio olisi ollut valmis hyväksymään ennalta ehkäisevän rokotuksen. Ranskassa ja kesäkuusta lähtien myös Alankomaissa on kriisi ohi. Samaa ei valitettavasti voi edelleenkään sanoa Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Siellä maanviljelijöiden ja eläinten kärsimykset jatkuvat vähentymättöminä. Luvut ovat pyörryttävät. Klo 9:n jälkeen tänä aamuna on rekisteröity 2 005 uutta tapausta, mukaan lukien 20 uutta tapausta Northumberlandissa, jossa ei kolmeen kuukauteen ole ollut uusia tapauksia. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on suu- ja sorkkataudin takia hävitetty 4 miljoonaa eläintä ja sen lisäksi kriisiin liittyvien terveydellisten ongelmien takia vielä 1,5 miljoonaa eläintä. Haluan täsmentää asiaa. Tässä ei ole menetetty tuotantoyksiköitä. Tämä on luontokappaleiden hävitystä. Minua ihmetyttää, että viranomaiset Britanniassa vasta nyt harkitsevat rokotteiden käyttöä. Heidän argumenttinsa tuottoisien vientimarkkinoiden säilyttämisestä ei talven lähestyessä ole enää pitävä. Nykyisten olojen vallitessa Yhdistynyt kuningaskunta on menettänyt nämä markkinat pitkäksi aikaa.
Toivon sydämestäni, että Britannian hallitus seuraa brittiläisessä tiedeyhteisössä toimivan Sir William Stewartin lausuntoa, jonka mukaan rokotteet ovat osa suu- ja sorkkataudin torjuntaa, ja niiden käyttö olisi pitänyt aloittaa jo paljon aikaisemmin. Yhdistynyt kuningaskunta ei enää ole samalla tavoin saari, niin kuin aikaisemmin. Se on kiinteässä kosketuksessa Euroopan mantereeseen lukuisten ihmisten, eläinten, autojen ja kuorma-autojen liikkuessa paikasta toiseen. Siksi tilanne Yhdistyneessä kuningaskunnassa vaarantaa Euroopan maatalouden elinkelpoisuuden. Nykyinen valvonta, jota myös Alankomaiden rajalla suoritetaan, on niin vähäistä, että ongelmia on odotettavissa.
Vetoan siksi neuvostoon ja komissioon tarvittavien varatoimenpiteiden aikaansaamiseksi uuden suu- ja sorkkatautiepidemian estämiseksi Euroopan mantereella, niin että voitaisiin säästyä aiheuttamasta turhaa kärsimystä ihmisille ja eläimille. Ottaen huomioon Yhdistyneessä kuningaskunnassa edelleen vallitseva hallitsematon kriisitilanne, haluaisin lopuksi vielä kerran painokkaasti vedota komissioon rokotuksia vastustavan politiikan muuttamiseksi.

Martinez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, suu- ja sorkkatautiepidemiaan liittyy teknisesti hämäriä vaiheita, poliittisia tosiseikkoja ja strategisia kysymyksiä.
Ensinnäkin teknisesti hämäristä vaiheista puheen ollen, miten ihmeessä suu- ja sorkkatauti, siis sitä aiheuttava virus, on päässyt tunnetuista kotipesäkkeistään - Turkista, Aasiasta ja Euroopan osalta Traakiasta - kauas Ison-Britannian saarelle - uimallako? Miksi tämä ahdasmielinen kieltäytyminen rokotuksista, jotka kuitenkin ovat tehokkaita? Ranskassa löydettiin 1950-luvulla - siis ennen kuin rokotukset muuttuivat pakollisiksi vuosina 1961-1991 - vuosittain jopa 300 000 tautipesäkettä, jotka katosivat, kun rokotuksista tuli pakollisia. Miksi samassa maassa esiintyy nyt sekä suu- ja sorkkatautivirusta että hullun lehmän prioneja?
Yhtä monia kysymyksiä liittyy poliittisiin tosiseikkoihin tai oikeastaan kokemuksista oppimiseen. Brittiviranomaiset reagoivat kummassakin tapauksessa - sekä BSE:n että suu- ja sorkkataudin kohdalla - liian myöhään ja joutuivat ylivoimaisen haasteen eteen, koska Thatcherin ääriliberalistisen hallituskauden aikana ei tarvittu enempää kuin 220 eläinlääkäriä, kun heitä Ranskassa oli 8 000. Australian, Kanadan ja jopa Ranskan armeijan piti sitten lähettää eläinlääkäreitä Isoon-Britanniaan aivan kuin johonkin kehitysmaahan. Ilman eläinlääkäreitä epidemiaa ei voitu valvoa, mistä seurasi taudin leviäminen. Ääriliberalismi johti myös teurastamojen sulkemiseen ja sai aikaan sen, että Carlislen, Hadrianuksen muurin ja Northumberlandin jälkeen lampaat ajettiin kohti etelää ja lauma hajotettiin. Näin virus levitettiin ensin Isoon-Britanniaan ja rajojen poistamisen jälkeen myös Ranskaan. Vapaa liikkuvuus merkitsikin vapaata tartuttamista.
Ranskan parlamentin kesäkuussa 2001 julkaisemassa tutkimusraportissa tuotiin esille kolmaskin tosiseikka: viruksen leviämistä edisti lampaiden laiton polkumyynti - muslimien Aid el Kebir -juhlaan niitä sai alle 90 eurolla.
Näiden tosiseikkojen lisäksi minulla on joitakin kysymyksiä komissiolle. Onpa hyvä, että itse strategian taitaja - Pascal Lamy - on nyt paikalla. Ensinnäkin kysyisin, eikö Ison-Britannian korvausjärjestelmä muutukin lopulta tartuntapalkkiojärjestelmäksi? Onhan annettu ymmärtää, että runsaan korvauksen vuoksi eläinten tartuttamisesta saattoi olla jopa etua karjankasvattajille. Varsinkin kun ylisuuret korvaukset voitiin kätevästi "sovittaa" neljän miljoonan eläimen - joista suurin osa oli lampaita - joukkoteurastuksella. Ja lopuksi, eikö Uudella-Seelannilla, joka on maailman johtava lampaanlihan viejä, ole omat intressinsä pelissä, kasvaahan sen markkinapotentiaali Euroopassa sitä mukaa, kun teurastukset lisääntyvät? Ja hyvänen aika, kun kerran pääsimme näin anglosaksien kesken sopimukseen Echelon-järjestelmästä, emmekö saman tien tekisi vaihtokaupat? Meille brittiläisille reilut korvaukset ja teille uusiseelantilaisille mahdollisuus kasvattaa vientiä. Kyllä Cairns-ryhmä nyt olisi tyytyväinen. Doha olisi suurmenestys. Pascal Lamyn olisi nyt hyvä valistaa meitä tästä aiheesta.

Mulder
Arvoisa puhemies, mikään Eurooppaa ja etenkin Alankomaita kohdannut kriisi ei ole vaikuttanut yleiseen mielipiteeseen niin paljon kuin suu- ja sorkkataudin puhkeaminen. En tiedä, onko komissiolla vastausta siihen keskeiseen kysymykseen, miten jatkuvat uudet suu- ja sorkkataudin puhkeamiset Yhdistyneessä kuningaskunnassa ovat selitettävissä?
Asia ei mielestäni koske pelkästään Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisia. Jokainen eurooppalainen veronmaksajahan loppujen lopuksi osallistuu ongelman ratkaisuun liittyviin kuluihin. Onko komissio painostanut Englantia soveltamaan esimerkiksi rengasrokottamista? Käsitykseni mukaan tämä käytäntö on osoittautunut esimerkiksi Alankomaissa erittäin onnistuneeksi, joten miksi ei käytäntöä voitaisi soveltaa myös muihin Euroopan maihin?
Toinen kysymys. Yksi syy kriisiin on ollut lihan laiton tuonti Eurooppaan. Ulkorajoilla suoritettavassa valvonnassa on ollut parantamisen varaa. Kysyisin komissiolta: mitä ulkorajojen osalta on tehty viime aikoina? Mitä on muuttunut, jos vertaamme tilannetta siihen, mikä se oli esimerkiksi noin kuusi kuukautta sitten? Miksi emme voisi ottaa käyttöön samanlaista valvontaa kuin Yhdysvalloissa tai Australiassa, jossa tuontivalvonta rajoilla on todella tiukkaa? En ole havainnut vastaavaa missään Euroopassa.
Vielä yksi kysymys. En usko, että eläinten teurastaminen suuressa mittakaavassa on jatkossa hyväksyttävää yleisen mielipiteen kannalta. Merkittyjen rokotteiden kehittäminen voisi olla yksi mahdollinen ratkaisu. Komissio on jo tehnyt jonkin verran asian hyväksi, mutta voisiko komissio olla asiassa vielä aktiivisempi, jotta merkityt rokotteet ja niihin liittyvät testausmenetelmät saataisiin mahdollisimman nopeasti käyttöön, niin ettei meidän tarvitsisi teurastaa enää sellaista määrää eläimiä?
Lopuksi haluaisin joitain tietoja kustannuksista. Tilanne Isossa-Britanniassa on erityislaatuinen, siihen liittyvän hyvityksen (rebate) takia, mutta kuinka paljon tämä kaikki on toistaiseksi tullut maksamaan?

Sturdy
Arvoisa puhemies, Ison-Britannian maaseutu on täysin sekasorron vallassa. Minulla on tässä asiakirja, jossa sanotaan, että Ison-Britannian hallitus myöntää epäonnistuneensa vaadittujen määräaikojen pitämisessä sairastuneiden eläinten teurastuksissa. Lisäksi asiakirjassa sanotaan, että taudin leviämisen hillitseminen on epäonnistunut, kuten kollegani sanoi, koska uusia tapauksia on ilmennyt Keski-Britanniassa, keskellä samaa aluetta, jossa sitä ei pitänyt enää olla.
Olemme epäonnistuneet tämän sairauden hillitsemisessä ja olemme myös epäonnistuneet tarvittavan rajavalvonnan tarjoamisessa. Viime sunnuntaina vein perheeni Pohjois-Yorkshiressa sijaitsevalta maatilaltani Strasbourgiin. Minulta ei missään vaiheessa kysytty, oliko minulla lihaa mukanani, eikä autoani tarkastettu millään rajalla. Mitään desinfiointipisteitä ei ollut. Keskellä tietä oli pelkkä matto ja siinä kaikki.
Sanoisin komission jäsen Lamylle, joka on tärkein mies täällä tänään, että olemme tilanteessa, jossa Englanti on Euroopan roskapönttö. Me tuomme ruokaa noista maista. Meidän on tutkittava tätä asiaa.
Lopuksi meidän on harkittavat mahdollisuutta tehdä tämän asian käsittelytavasta julkinen tutkimus.

Lucas
Arvoisa puhemies, olen erittäin pahoillani siitä, että tämä on toinen kerta, kun meidän on keskusteltava suu- ja sorkkataudista parlamentissa. Kuten yhteisessä päätöslauselmassa sanotaan, syy keskusteluumme on, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen toimet tämän sairauden hillitsemiseksi ovat epäonnistuneet, että uusia tapauksia on ilmennyt ja että on olemassa suuri vaara, että suu- ja sorkkatauti leviää uudelleen Manner-Eurooppaan.
Meidän on kysyttävä itseltämme, miksi Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on epäonnistunut ja miksi se jatkuvasti hylkää ajatuksen kehärokotuksista huolimatta siitä, että maaseutuyhteisöistä tulee yhä enemmän soittoja sellaisilta ihmisiltä, jotka haluavat ottaa sen käyttöön. Yhdistyneen kuningaskunnan prioriteetti on käynyt yhä selvemmäksi: se ei ole pienviljelijöiden elanto, se ei ole matkailukaan eikä maaseudun talouselämä laajemmaltikaan, vaan yksinkertaisesti meidän lihavientimme ja halu saada takaisin suu- ja sorkkataudista vapaa vientistatus mahdollisimman pian. Tämä synkkä taloudellinen syy ei kuitenkaan oikeuta teurastuksia tällaisessa mittakaavassa. Maanviljelijöiden liiton mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan tulot liha- ja meijerituotteiden viennistä ovat vain 630 miljoonaa puntaa vuodessa. Verratkaapa tätä laajalle maaseutuyhteisölle suu- ja sorkkatautiepidemiasta koituneisiin arviolta 9 miljardin kustannuksiin.
Pidän myönteisenä tässä päätöslauselmassa olevaa kehotusta analysoida kaikki kustannukset ja hyödyt erilaisista sairauden hillitsemistavoista, jotta voimme verrata teurastustoimintatavasta koituneita kustannuksia niihin, jotka olisivat koituneet rokotusstrategiasta. Olen varma siitä, että tulokset osoittaisivat, että Yhdistyneen kuningaskunnan lähestymistapa on sekä epäinhimillinen että epätaloudellinen. Olemme vaatineet komissiota tarkastelemaan EU:n strategiaa, jonka mukaan puolustetaan kaikin keinoin suu- ja sorkkataudista vapaata statusta, ja tunnustamaan, että terveiden eläinten teurastaminen ja tuhoaminen on sekä epäinhimillistä että tehotonta.

Adam
Arvoisa puhemies, edustan sitä Koillis-Englannin aluetta, jossa tauti ensiksi esiintyi ja jossa sitä on viime aikoina esiintynyt uudelleen. Olen erittäin pahoillani siitä, että emme ole pystyneet sopimaan kompromissitekstistä tässä tilanteessa. Syy on yksinkertainen. Johdanto-osan kappaleessa A syytetään Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta epäonnistumisesta suu- ja sorkkataudin leviämisen hillitsemisessä. Itse asiassa se ei ole hyökkäys pelkästään Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta vastaan vaan kaikkia niitä vastaan, jotka ovat taistelleet sankarillisesti sairautta vastaan helmikuun lopun jälkeen, eli maanviljelijöitä itseään, eläinlääkäreitä, tiedemiehiä, valtion virkamiehiä, poliiseja, sotilasvoimia, monia eri maaseutuvirastoja, jotka kaikki ovat olleet mukana tässä työssä. Erityisesti tämänhetkisen pesäkkeen Allendale Valleyn maanviljelijät uskoivat, että he olivat tarttuneet tarvittaviin toimiin sairauden välttämiseksi.
Jos sanotaan, että hillitsemisessä on epäonnistuttu, se tarkoittaa, että epidemian olisi pitänyt jo loppua. Päätöslauselman esittäjä ei kuitenkaan selittänyt, milloin ja miten se olisi pitänyt saada aikaan. Kukaan ei koskaan luvannut tai edes otaksunut, että epidemia olisi tässä vaiheessa ohi. Huippuaikana uusia tapauksia ilmaantui 4050 päivässä. Lukuun ottamatta äskettäistä epidemiaa Allendalessa keskiarvo on nyt kaksi tai kolme tapausta päivässä. Jos tämä ei tarkoita, että hillitseminen on tietyssä mittakaavassa onnistunut, niin silloin meillä todellakin on vakava ongelma, niin vakava, ettei kukaan meistä edes kuvitellut sellaista.
On tärkeää muistuttaa, että aivan alusta asti Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on antanut muille jäsenvaltioille kaikki tiedot, ja se on noudattanut pysyvän eläinlääkintäkomitean neuvoja. Tässä suhteessa voimme osoittaa Euroopan unionissa käytettävien mekanismien onnistuneen selvästi.
Puhuisin vielä rokotuksista. Ehdottaisin jäsen van Damille, joka oli ensimmäinen puhuja tästä päätöslauselmasta käytävässä keskustelussa, että ehkä hänen pitäisi hakea Yhdistyneen kuningaskunnan johtavan tiedemiehen virkaa. Hänen rokotuskeskusteluun tuomansa auktoriteetti ja vakaumus ylittävät selvästi viran nykyisen haltijan, professorin David Kingin auktoriteetin ja vakaumuksen. Professori King sanoi nimittäin juuri tänään radiossa, että emme voi olla varmoja, olisiko rokottamisesta ollut mitään hyötyä. Myös Alankomaissa teurastettiin eläimiä, ja siihen väitteeseen liittyy aika suuri ongelma, että rokotus pelastaa eläimen hengen. Näin ei nimittäin välttämättä käy. En kuitenkaan tiedä, milloin virka vapautuu!

Maat
Arvoisa puheenjohtaja, kollegani Adam kutsuu Britannian hallituksen toimenpiteitä menestyksekkäiksi. Mutta Britannian hallituksen menestyksekkäät toimenpiteet suu- ja sorkkataudin torjumiseksi aiheuttavat monille maanviljelijöille Euroopan mantereella uudestaan unettomia öitä. Voiko tällaista toimintaperiaatetta siis kutsua menestyksekkääksi? Aluetta koskevat suu- ja sorkkataudin ehkäisemiseen pyrkivät toimenpiteet eivät ole riittämättömät vain siksi, ettemme ole ottaneet käyttöön esimerkiksi rokotteita sekä rengasrokottamista, vaan myös siksi, että sekä neuvosto että neuvoston jäsenet suhtautuvat erittäin kevytmielisesti Isosta-Britanniasta tulevaan uhkaavaan vaaraan. Onhan todella yksinkertaista sijoittaa satamiin ja lentoasemille desinfioivia mattoja ja tehdä perusstandarditarkastuksia, joilla ongelmaa voitaisiin rajoittaa. Kehotammekin komissiota ja neuvostoa ottamaan kantaa tilanteeseen.
Arvoisa puhemies, omassa maassani vallitsee käytäntö, jonka mukaan maanviljelijöiden taloudellisia avustuksia vähennetään suuresti, jos he ovat tehneet pieniä virheitä ja heidän tilallaan on todettu suu- ja sorkkatautia. Mutta samanaikaisesti on monilla ministereillä asiassa sokea kohta, koska he eivät tee mitään Britanniasta käsin uhkaavan suu- ja sorkkatautitartuntavaaran torjumiseksi rajoilla tapahtuvan valvonnan avulla. Tilanne on hyvin huolestuttava, ja komission ja neuvoston on ryhdyttävä vaadittaviin toimenpiteisiin.

Whitehead
Arvoisa puhemies, kukaan ei varmaankaan epäile suu- ja sorkkatautiepidemian vakavuutta Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Uskon, että se on ollut kaikkien aikojen pahin epidemia. Kukaan ei voi kyseenalaistaa niitä voimakkaita toimia, joihin sen hillitsemiseksi on täytynyt tarttua.
Nämä kaksi tämänhetkistä pesäkettä osoittavat, että epidemia kestää vielä monta kuukautta. Emme voi sanoa toisaalta, että leviämispyrkimyksen estämistoimet ovat liian voimakkaita, koska niihin liittyy teurastuksia, ja taas toisaalta sanoa, että ne ovat liian hölliä, koska tauti on levinnyt. Emme ennakoineet tarpeeksi hyvin eläinten, erityisesti lampaiden, poikkeavan laajaa liikkumista helmikuussa 2000 ja sen jälkeen. Nyt Yhdistyneessä kuningaskunnassa aloitetussa ensimmäisessä tutkimuksessa on tarkasteltava tätä asiaa ja ehkä myös yhtä yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyvää tukimuotoa, jolla rohkaistaan tämäntyyppistä eläinten liikkumista. Annoimme käyttökelpoista tietoa hollantilaisille, ranskalaisille ja irlantilaisille naapureillemme, ja heille siitä oli hyötyä. Meidän olisi tutkittava, kuinka heidän leviämispyrkimyksen rajoittamistoimensa toimivat ja miksi. Rokotuksen on mielestäni oltava yksi niistä mahdollisuuksista, joita tämän tutkimuksen perusteella voidaan suositella, jos siinä saadaan rokotuksia tukeva tulos.
Lopuksi sana jäsen Sturdylle, joka vaati julkista eurooppalaista tutkimusta. Kun BSE-taudista tehtiin tutkimus, hän ei ollut yhtä innostunut. BSE oli kuitenkin uusi sairaus. Todellista salailua liittyi joihinkin tuohon sairauteen johtaneisiin tekijöihin, erityisesti eurooppalaiseen tekijään, ja siihen tosiseikkaan, että me jatkoimme saastuneen lihan viemistä Manner-Eurooppaan vuosien ajan, vaikka olimme sen itse kieltäneet. Se oli todellinen eurooppalainen tutkimus. Tämän epidemian epidemiologia ei ole mitenkään kyseenalainen. Mielestäni ystäviemme on hyväksyttävä se, että brittien on saatava omat nurkkansa siivottua, ja jos se tarkoittaa julkista ulottuvuutta tutkimuksiin, on tämä asia otettava esille Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tässä kyseessä eivät ole samanlaiset asiat kuin BSE:n yhteydessä: olemme tehneet velvollisuutemme naapureita kohtaan. Toivomme, että he luottavat nyt siihen, että me autamme itseämme ja varmistamme, että kaikki mahdolliset lääkkeet tähän tautiin tutkitaan kunnolla niin, että tästä kauheasta sairaudesta päästään lopullisesti eroon.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, sen paremmin BSE kuin suu- ja sorkkatautikaan eivät ole englantilaisia sairauksia, vaan eurooppalainen ongelma. Kun otetaan huomioon miljoonien eläinten tappaminen, vahingot ja maatalousyritysten olemassaolon edellytysten tuhoaminen, on selvää, ettei aihe sovi myöskään puoluepoliittiseksi kiistakapulaksi. Muistan hyvin, miten työväenpuolueen kansanedustajat hyökkäsivät BSE:n aikaan konservatiivihallituksen kimppuun, ja nyt konservatiiveilla on kiusaus hyökätä työväenpuolueen hallituksen kimppuun; mutta vaikka hallitusten tilillä olisikin laiminlyöntejä, tällainen toiminta ei ole mitään rakentavaa osallistumista.
Olemme ehdottaneet asetusta lihaluujauhon käyttämisestä rehuna tietyissä tapauksissa: kyse on eläinjätteistä. Jos asetus olisi ollut olemassa jo BSE:n aikana, mitään BSE-ongelmaa ei olisi syntynyt. Sama koskee suu- ja sorkkatautia. Komission on muutettava strategiaansa. Kun kehärokotusta käytettiin Alankomaissa menestyksekkäästi, se tapahtui vastoin EU:n ja komission yleistä mielipidettä. En halua teidän tekevän siitä mahdollista, haluan teidän toteuttavan sen, jotta saamme uuden strategian ja jotta strategiaa tuetaan myös kauppapolitiikalla!
Tämä järjetön strategia, joka perustuu siihen, että suu- ja sorkkatauti eli rutto täytyy hävittää kokonaan, on peruttava, ja meidän on keskusteltava asiasta kauppakumppaniemme kanssa! Tarvitsemme asetusta ruoanjätteistä: joko niiden käyttämisestä rehuna tai tuhoamisesta. Se mitä neuvosto on nyt tehnyt, nimittäin vain kieltänyt kaiken, ei auta mitään. Johonkinhan jätteet on laitettava, emmekä voi haudata kaikkea, sillä silloin esiin nousee yhä uudelleen epäasianmukaisen käsittelyn ongelma.

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, suu- ja sorkkatautitapausten määrä on jälleen nousussa. Suu- ja sorkkatauti on, niin kuin tiedämme, ihmisille vaaraton, mutta sitä aiheuttava virus tarttuu kuitenkin erittäin helposti kaikkiin sorkkaeläimiin ja aiheuttaa suuria taloudellisia tappioita. Uusien tautitapausten vuoksi kehotan jälleen kerran komissiota ja neuvostoa suosimaan rokotuksia teurastusten asemesta. Meidän eurooppalaisten on muutettava eläintautien torjuntaa koskevaa ajatteluamme, ja nyt meillä on mielestäni käsiteltävänä tästä aiheesta erittäin tasapainoinen päätöslauselma.
Johdonmukaiset tautia ehkäisevät hygieniatoimenpiteet ovat vasta mitalin toinen puoli. Suu- ja sorkkatauti on jatkuvasti vaaniva vaara tavanomaisten koko maailmaan ulottuvien liike- ja lomamatkojen vuoksi. Valvonnan, jota lentokentillä suoritetaan tämän taudin muualle kulkeutumisen ja leviämisen estämiseksi, on oltava paljon nykyistä johdonmukaisempaa. Totean, että sekä maanviljelijöillä että kuluttajilla on vaikeuksia sietää nykyiseen rokotuspolitiikkaan liittyviä eettisiä ongelmia. Politiikan seuraukset ovat kohtalokkaat. Rokottamattomuuspolitiikasta on viimeinkin luovuttava. Tarvitaan merkittyjä rokotteita. Tarvitaan järkevää suhtautumista kehärokotukseen, ja politiikassakin pitäisi vihdoin antaa sellainen signaali, että ennaltaehkäisyssä ja sopivien rokotteiden kehittämisessä päästään tieteellisessä kehityksessä eteenpäin.

Lamy
. (FR) Luonnehtiakseni nopeasti tilannetta unionin tasolla, unionissa ei Isoa-Britanniaa lukuun ottamatta sovelleta nykyisin minkäänlaisia rajoituksia suu- ja sorkkataudin vuoksi; tämä tilanne on vallinnut kuluvan vuoden 25. kesäkuuta alkaen ja se alkoi 30 päivää sen jälkeen, kun viimeinen rokotettu eläin oli teurastettu ja hävitetty Alankomaissa. Unionin 15 jäsenvaltiosta 14:ssä sekä Pohjois-Irlannissa vallitsee siis jokseenkin suotuisa tilanne, joka on seurausta suu- ja sorkkataudin torjuntatoimenpiteiden tehokkaasta täytäntöönpanosta ja soveltamisesta yhteisön tasolla. Aion nyt käyttää hetkisen asian tarkasteluun kansainvälisestä näkökulmasta silläkin uhalla, että jäsen Lucas närkästyy; tästä näkökulmasta katsottuna toivomme hartaasti, että Ranskan, Irlannin ja Alankomaiden toteuttamat toimenpiteet auttavat niitä panemaan asiansa kuntoon Maailman eläintautijärjestön vaatimusten mukaisesti, koska silloin yhteisön ulkopuoliset valtiot voivat poistaa vielä voimassa olevat kaupparajoituksensa.
Vaikka tämä ei ehkä nyt olekaan pääasia - sen vakuutan jäsen Lucasille - palataanpa vielä Yhdistyneen kuningaskunnan tapaukseen, joka on yhä todella huolestuttava, sillä 2 000:s tautipesäke löytyi 3. syyskuuta. Vaikka Ison-Britannian tilanne on ollut vakaa jo lähes kolme kuukautta, se huolestuttaa meitä, koska rajoitusten alaisten alueiden sisällä tai läheisyydessä olevat tautipesäkkeet ovat niin sitkeitä. Monet teistä viittasivatkin viimeisimpiin tautitapauksiin Northumberlandin kreivikunnassa, jossa epidemia alun perin puhkesi: ne ovat huolestuttavia, sillä ne havaittiin kolme kuukautta sen jälkeen, kun taudin piti olla hävitetty. Northumberlandissa ryhdyttiin radikaaleihin toimenpiteisiin eli tartunnan saaneen karjan, naapuritiloilla olevan karjan ja näiden kanssa kosketuksissa olleen karjan teurastuksiin, ja vaikka tämä rajallinen mutta silti huolestuttava tautipesäkkeiden määrä oli odotettavissakin epidemian saavutettua huippunsa huhtikuun alussa, pesäkkeiden hävittäminen kesti kuitenkin kohtuuttoman pitkään niiden pieneen määrään nähden, ja komissio vaati brittiviranomaisia tehostamaan torjuntatoimenpiteitään. Aikaa on nimittäin rajallisesti, sillä syksy ja talvi hankaloittavat asioita sekä sääolojen että karjan siirtoon talviaikana liittyvien käytäntöjen vuoksi.
Tauti on selvästi kriittisessä kehitysvaiheessa. Nyt ei ole aika lipsua tarkastuksista. Kuten sanottu ja kuten monet teistä korostivat, tähän aikaan vuodesta karjaa aletaan siirtää ja sille aletaan tehdä erilaisia käsittelyjä, ja siksi siirrot on mielestämme rajoitettava tiukasti siihen, mikä kyseisessä tilanteessa on välttämätöntä. Komissio on jo ilmoittanut tästä asianomaisille toimijoille.
Vielä Yhdistyneestä kuningaskunnasta puheen ollen, myös nautakarjan kasvatuksen monimutkaiset rakenteet, kliinisten oireiden puuttuminen lampailta ja se seikka, että taudin leviäminen karjassa on hidasta, ovat tekijöitä, jotka vaikeuttavat ongelmaa entisestään ja vaativat laboratoriotestejä, joihin meillä nyt on käytettävissä riittävästi kapasiteettia.
Mikä siis on komission mielipide? Emme sano, että tilanne olisi tyydyttävä, sitähän se ei näissä nimenomaisissa tapauksissa ole, mutta riski taudin leviämisestä muihin jäsenvaltioihin on nyt paljon pienempi kuin se oli viime maalis- ja huhtikuussa pahimpaan aikaan, sillä kaikki etenkin eläinten siirtämiselle ja Ison-Britannian ulkopuolelta tuleville käsittelemättömille tuotteille asettamamme rajoitukset ovat vielä voimassa. Olemme tehneet kentällä säännöllisiä tarkastuksia, joista viimeisin tehtiin elokuun lopussa, sen varmistamiseksi, että brittiviranomaiset toteuttavat asianmukaiset toimenpiteet.
Tautia ei ole koskaan havaittu muilla Ison-Britannian alueilla, joista osa on varsin merkittäviä, ja eläinlääkintäkomiteassa pohditaan jatkuvasti, miten tällaisilla alueilla voitaisiin ajan tullen ja tilanteen salliessa harkita kaupan elvyttämistä tiukoin edellytyksin. Olemme tältä osin äärimmäisen varovaisia, sillä Northumberlandin tapaus oli meille muistutus siitä, että riski voi edelleen olla olemassa niilläkin alueilla, joilla tauti näyttää olevan hallinnassa.
Palataksemme vielä hetkeksi yhteisön ulkopuolisten maiden asiaan - mikäli jäsen Lucas sen sallii - jotkin maat ovat pitäneet voimassa sellaisia yhteisön tuotteita syrjiviä toimenpiteitä, jotka ovat tiukempia kuin voimassa olevat kansainväliset normit, ja neuvottelemme parhaillaan tästä kysymyksestä tiettyjen kauppakumppaneidemme kanssa. Monet yhteisön ulkopuoliset maat ovat vähitellen poistaneet alun perin asettamiaan melko tiukkia kieltoja; jotkin muut maat, kuten Yhdysvallat, Kanada ja jopa osa ehdokasvaltioista sen sijaan viivyttelevät rajoitusten poistamista ja pitävät niitä vielä nykyisinkin voimassa aivan syyttä. Jatkamme tältä osin työskentelyä terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehdyn WTO-sopimuksen pohjalta.
Yleisesti ottaen on ensinnäkin syytä painottaa, että tällä kriisillä on jo nyt ollut vakavia jälkivaikutuksia yhteisön talousarvioon. Päätimme tänä vuonna myöntää epidemiasta kärsiville neljälle maalle 400 miljoonan euron määrärahat, ja viimeisimpien ennusteiden mukaan unionin rahoitusosuus nousee todennäköisesti vähän yli puoleentoista miljardiin euroon. Ryhdymme tarvittaviin toimiin talousarviomenettelyn suhteen. Kyse on kiistämättä poikkeustilanteesta, emmekä osanneet varautua talousarviossa näin laajaan eläintautiepidemiaan, ja sen vuoksi siihen on tehtävä joitakin korjauksia. Tämä on yksi tähän kysymykseen liittyvistä näkökohdista.
Toinen näkökohta on tietenkin unionin karjankasvatusalan imagolle aiheutuva vahinko; tätä on nyt syytä miettiä, kun lähes neljä miljoonaa eläintä on teurastettu. Kolmanneksi - kuten jo todettiin - tauti aiheuttaa ongelmia myös Euroopan unionin ulkopuolella, ja meillä on joitakin vakavia huolenaiheita, jotka liittyvät Traakiassa Turkissa hiljattain havaittuun tautipesäkkeeseen.
Haluamme komissiossa ottaa opiksemme tämäntyyppisten kriisien hallinnasta tulevaisuuden varalle, jotta nykyisiä sääntöjä ja lainsäädäntöä voitaisiin parantaa. Pienten märehtijöiden kaupalle yhteisössä asetetaan todennäköisesti aluksi joitakin lisävaatimuksia esimerkiksi rajoittamalla pysähdyspaikkojen määrää. Sen jälkeen alamme työstää ehdotusta, joka koskee lampaiden ja vuohien tunnistamista ja rekisteröintiä, sekä toista ehdotusta, jossa käsitellään eläintuotteiden maahantuontia matkailijoiden mukana. Pohdimme myös valvontamenettelyjemme mukauttamista tilanteessa, jossa tämäntyyppinen eläintauti puhkeaa. Luullakseni meillä on nyt riittävästi kokemusta asiasta. Älkäämme kuitenkaan elätelkö harhaluuloja: lainsäädännön ja järjestelyjen vahvistaminen - niin tarpeellista kuin se onkin - ei yksin riitä estämään tällaisen epidemian puhkeamista uudelleen. On myös parannettava eläinlääkintäpalvelujen toimintaa jäsenvaltioissa, ja nähtävästi karjankasvatuskäytäntöjäkin on syytä muuttaa.
Päätän puheenvuoroni tarkastelemalla seikkaa, johon monet teistä kiinnittivät komission huomiota keskustelun aikana, nimittäin rokotuskysymykseen. Tautipesäkkeitä ympäröivän "rokotusrenkaan" käytöstä puheen ollen, haluaisin muistuttaa niille, jotka tältä osin kyseenalaistavat komission ratkaisut tivaamalla, miksi komissio ei ole vaatinut hätärokotuksia, että rokotukset kuuluvat kansallisten viranomaisten vastuualueeseen tässä unionin nykyisessä oikeusjärjestyksessä, jolle ovat leimallisia tietyt toissijaisuusperiaatteen mukaiset toimintatavat - mitä niistä sitten ajatellaankin. On siis olemassa menettely, jonka avulla kyseinen jäsenvaltio voi halutessaan turvautua rokotuksiin, ja näin se toimii. Järjestelmä on olemassa, ja se on jäsenvaltioiden käytettävissä, mutta se ei kuulu komission vastuualueeseen. Uskon nyt antaneeni selkeän vastauksen jäsen van Damin, jäsen Martinezin, jäsen Mulderin ja jäsen Lucasin kysymyksiin.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaehdotuksista:
Mauritania - B5-0545/2001 Rod, Maes ja Isler Béguin Verts/ALE-ryhmän puolesta Mauritaniasta,
B5-0556/2001 Van den Bos ELDR-ryhmän puolesta ihmisoikeuksista Mauritaniassa,
B5-0565/2001 Khanbhai PPE-DE-ryhmän puolesta ihmisoikeusrikkomuksista Mauritaniassa,
B5-0579/2001 Turchi UEN-ryhmän puolesta Mauritanian tilanteesta,
B5-0585/2001 Sjöstedt ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Mauritanian tilanteesta,
B5-0594/2001 Carlotti, Napoletano ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta Mauritanian tilanteesta.
Togon tasavalta
B5-0546/2001 Rod, Isler Béguin ja Maes Verts/ALE-ryhmän puolesta Togosta,
B5-0557/2001 Van den Bos ELDR-ryhmän puolesta erään oppositiojohtajan vangitsemisesta Togossa,
B5-0566/2001 Schwaiger ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta erään oppositiojohtajan vangitsemisesta Togossa,
B5-0578/2001 Turchi UEN-ryhmän puolesta Togon tilanteesta,
B5-0586/2001 Morgantini, Sylla ja Cossutta GUE/NGL-ryhmän puolesta erään oppositiojohtajan vangitsemisesta Togossa,
B5-0595/2001 Carlotti ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta Togon tilanteesta.
Kambod&#x017E;an kuningaskunta
B5-0558/2001 Maaten ELDR-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;an tilanteesta ja 3. helmikuuta 2002 pidettävien paikallisvaalien valmistelusta,
B5-0564/2001 Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;asta,
B5-0572/2001 McKenna Verts/ALE-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;asta,
B5-0587/2001 Sjöstedt ja Frahm GUE/NGL-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;asta,
B5-0596/2001 Lage, Carlotti ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;an paikallisvaalien valmistelusta.
Turvapaikkaa Australiasta hakevat afgaanipakolaiset- B5-0559/2001 Malmström ja Olle Schmidt ELDR-ryhmän puolesta Australian rannikolla norjalaisella rahtialuksella oleskelevien 438 afgaanipakolaisen tilanteesta,
B5-0570/2001 Boumediene-Thiery ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Australian vesillä Tampa-aluksella oleskelevista turvapaikanhakijoista,
B5-0577/2001 Muscardini UEN-ryhmän puolesta turvapaikkaa Australiasta hakeneista afgaanipakolaisista,
B5-0588/2001 Ainardi ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Australian rannikolla Tampa-rahtialuksella oleskelevien afgaanipakolaisten tilanteesta,
B5-0597/2001 Van den Berg ja muut PSE-ryhmän puolesta Australian rannikolla norjalaisella rahtialuksella oleskelevien 438 afgaanipakolaisen tilanteesta,
B5-0601/2001 Tannock, Van Orden ja Sacrédeus PPE-DE-ryhmän puolesta Australian rannikolla oleskelevista afgaanipakolaisista.
Junahyökkäys Angolan tasavallassa- B5-0544/2001 Maes, Lucas ja Isler Béguin Verts/ALE-ryhmän puolesta Angolasta,
B5-0560/2001 Malmström ELDR-ryhmän puolesta junaiskusta Angolassa,
B5-0567/2001 Cunha PPE-DE-ryhmän puolesta UNITAn junahyökkäyksestä Angolassa,
B5-0576/2001 Ribeiro e Castro ja Queiró UEN-ryhmän puolesta Angolasta,
B5-0589/2001 Miranda ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta junahyökkäyksestä Angolassa,
B5-0598/2001 Lage ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta Angolan tilanteesta.
Mauritania

Rod
Arvoisa puhemies, Mauritanian suurimman demokraattisen oppositiopuolueen (Union des Forces Démocratiques Ère nouvelle) hajottaminen lokakuussa 2001 ja kansanrintamapuolueen johtajan Chbih Melaininen pidättäminen ja tuomitseminen pikaoikeudenkäynnissä viiden vuoden vankeuteen loukkaavat demokratian perusperiaatteita, jotka on sentään vahvistettu Mauritanian perustuslaissa.
Onko tämä perustuslaki kuitenkaan minkään arvoinen? Poliittisilla puolueilla ei ole lainkaan kokoontumisvapautta. Vihreää puoluetta, joka esitti työjärjestyksensä jo useita kuukausia sitten, ei vieläkään ole tunnustettu, eikä se ole edes saanut vastaanottotodistusta työjärjestyksestään. Nämä demokratian vastaiset vehkeilyt tapahtuvat aivan parlamentti- ja paikallisvaalien kynnyksellä, nehän on määrä pitää lokakuussa. Näistä vaaleista ei ole mitään takeita, koska ei ole olemassa riippumatonta vaalilautakuntaa. Mielestämme lokakuun vaalit voidaan pitää vain sillä edellytyksellä, että Chbih Melainine vapautetaan ja kaikkien oppositiopuolueiden toiminta sallitaan. Vaadimme, että vaaleja siirretään, jotta kaikki poliittiset toimijat voisivat osallistua niihin. Vaadimme neuvostoa ja komissiota aloittamaan neuvottelut hallituksen kanssa Cotonoun sopimuksen 96 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti demokratian palauttamiseksi ja vapaiden ja yhtäläisten vaalien järjestämiseksi Mauritaniassa.

Van den Bos
Mauritania valmistautuu perusteellisesti lokakuussa pidettäviin vaaleihin. Hallituksen poliittiset vastustajat ovat joutuneet vainon kohteeksi. Ihmisiä pidätetään mielivaltaisesti, rauhanomaiset mielenosoittajat joutuvat kohtuuttoman väkivallan kohteeksi ja lehdistön tehtävä on supistunut siihen, että he toimivat presidentin käskyläisenä. Oikeusvalta on myös jälleen täysin poliittisten vallanpitäjien hallussa. Kunnianarvoiset tuomarit langettivat hiljattain presidentin tärkeimmille poliittisille vastustajille valeoikeudenkäynnissä jopa viiden vuoden vankeusrangaistukset. Vangittuja poliitikkoja pidettiin pitkään eristettynä (incomunicado), jonka jälkeen heidät lähetettiin 800 kilometrin päässä pääkaupungista sijaitsevaan vankilaan, niin että vierailut heidän luonaan ovat lähes mahdottomia. Kukaan ei ilmeisesti voi tehdä asian hyväksi mitään. Riippumattomien ihmisoikeusjärjestöjen on lähes mahdotonta toimia siellä.
Samaan aikaan, kun länsimaat osoittavat Durbanissa pahoittelunsa kaukaisten esi-isiensä orjakaupan takia, käytetään Mauritaniassa edelleen orjatyövoimaa. Kastijärjestelmä määrää ihmisten omistusoikeuden syntymän mukaan. Nämä ihmiset eivät saa opetusta, heille ei makseta palkkaa pakkotyöstä, eivätkä he saa mennä naimisiin ilman isäntänsä lupaa. Yhdysvaltain ulkoasiainministeriön jokunen vuosi sitten tekemän arvion mukaan Mauritaniassa olisi vielä noin 90 000 orjaa. Orjuus on siellä virallisesti kielletty vuonna 1983, 1983, mikä tapahtui viimeisenä maailmassa, mutta maassa tehdään kaikki mahdollinen, jotta kammottava totuus saataisiin pidettyä salassa ulkomaailmalta.
Euroopan unionin on jo aika avata 96 artiklan mukaiset neuvottelut Mauritanian kanssa. Emme voi jatkaa avustusten myöntämistä sekä pitää yllä hyviä kauppasuhteita, aivan kuin asiat olisivat kunnossa. Meidän on varauduttava valevaaleihin valedemokratiassa.

Khanbhai
Arvoisa puhemies, Mauritania on valtavan suuri maa, ja melkein 90 prosenttia sen maa-alueesta on autiomaata. Vesivarat ovat niukkoja ja Mauritanian 2,2 miljoonaa ihmistä ovat köyhiä ja elävät maaseudulla. Se on täysin riippuvainen rautamalmin viennistään ja kalastuksestaan vain kahdesta asiasta. Minut kutsuttiin tämän vuoden toukokuussa johtamaan pientä parlamentin jäsenten valtuuskuntaa vierailulle Mauritaniaan, minkä teinkin. Vietin viikon parlamentaarikkojen, ministereiden, presidentti Tayan, kansalaisyhteiskunnan ja kansalaisjärjestöjen kanssa. Matkustimme kaikkialla maassa viikko on pitkä aika vierailuun Mauritaniassa. Jäsen Sudre ja jäsen Langenhagen olivat kanssani. Minuun teki suuren vaikutuksen se, mitä presidentti Taya oli saanut aikaan näin köyhässä maassa.
Olen hämmästynyt ja haluan nolata hänet ja hänen hallituksensa, minkä aion tehdä AKT:n ja EU:n yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa, kun heidän valtuuskuntansa saapuu siitä surullisesta tapauksesta, että Mauritaniassa on vangittu opposition jäseniä. Tälle ei ole mitään syytä eikä tarvetta. Presidentti on tarpeeksi vahva ja suosittu. Hän on menestynyt hyvin. Hän pärjää hyvin. Hän pärjää hyvin, vaikkei vangitsisikaan vastustajiaan.
Orjatyö on islamin mukaan kielletty, ja Mauritania on muslimimaa. Siellä asuu maureja ja mustia ja näiden kahden erilaisia yhdistelmiä. Näin heidän elämäntapansa. En nähnyt yhtään orjaa, mikä ei tarkoita, etteikö siellä olisi orjia. Aion nolata Mauritanian hallituksen AKT:n ja EU:n yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa, jotta varmistaisin, että tämä käytäntö ei enää jatku ja että opposition sallitaan toimia vapaasti, jotta ministerit olisivat vastuullisia. Niin on parempi sekä maan presidentille että kansalle.

Carnero González
Arvoisa puhemies, tilanne Mauritaniassa todellakin pahenee kaiken aikaa.
Puhumme nyt maasta, joka on AKT-suhteessa Euroopan unioniin ja joka sitä paitsi haluaa siirtyä nykyisestä tarkkailijan asemasta Barcelonan prosessin täysivaltaiseksi jäseneksi. Meidän velvollisuutenamme on muistuttaa Mauritanian viranomaisille, että Euroopan unionissa on mahdotonta ajatella, että valtio saisi esimerkiksi täysivaltaisen jäsenen aseman Barcelonan prosessissa, mikäli demokratiasta ei tule totta, mikäli ihmisoikeuksia loukataan jatkuvasti ja, mikä vielä pahempi, mikäli kunnallis- ja parlamenttivaalit tosiaan pidetään lokakuussa, niin kuin on asioiden ollessa tässä vaiheessa määrätty ilman minkäänlaisia takeita asiasta.
Vaaleihin eivät selvästikään voi osallistua yksittäiset puolueet tai tyrmään heitetyt oppositiojohtajat, joilla ei toisaalta olisi edes paikkaa, jossa ilmaista mielipiteensä, sillä lehdet ovat joko hallituksen äänenkannattajia tai sitten niitä ei yksinkertaisesti ole olemassa.
En halua ajatella, minkälaisen ainoan hallituspuolueeseen kuulumattoman kansanedustajan tilanteen täytyy olla 79-paikkaisessa edustajainkokouksessa, mutta voin kuvitella, että jos vaaleissa valittaisiin joku vastapuolueen ehdokas, mitä ei suinkaan tapahtune, hän siirtyisi luultavasti nopeassa tahdissa parlamentista vankilaan.
Mielestäni Euroopan unionin on siis käynnistettävä Cotonoun sopimuksen 96 artiklassa määritellyt toimet. Mauritania yksinään riittää laskemaan Maghreb-maiden alhaista keskiarvoa demokratian ja ihmisoikeuksien osalta. Mitä ilmeisimmin se on kuitenkin vain yksi valtio niistä monista Afrikan valtioista, joissa ihmisoikeusloukkaukset ovat jatkuvia.
Mauritania on maa, jossa diktaattorit eivät seuraa toinen toistaan, vaan jossa vallan kahvassa on tosiaankin elinikäinen diktaattori, presidentti Maaouiya Ould Sid'Ahmad Taya. Hän on juuri potkaissut nurin pelipöydän, jonka oppositioehdokkaat ja hallitus olivat pystyttäneet unionin toimiessa välikätenä asianmukaisten vaalien järjestämiseksi, vaalien, joita on toisaalta viivytetty ikuisuuksien ajan. Minusta unionin on toimittava vakuuttavasti.
Togon tasavalta

Rod
Arvoisa puhemies, jo kaksi vuotta sitten tässä istuntosalissa pitämäni ensimmäisen puheenvuoron tarkoituksena oli tuomita Togon tilanne. Vaikka jotkut hyväuskoiset uskottelevatkin, että kaikki ennen pitkää järjestyy, Togossa eletään yhä poliittista lamakautta, josta ei nousta vielä pitkään aikaan. Demokratia on vieläkin pelkkää utopiaa. Kansalaisoikeuksia ja ihmisoikeuksia loukataan jatkuvasti. Mielestäni unionin jäsenvaltioiden passiivisuus ei ole omiaan edistämään muutosta. Parlamentin säännöllisesti esittämät paheksuvat lausunnot jäävät pelkäksi sananhelinäksi, jolla ei ole mitään vaikutusta. Viimeksi Togon hallitus moitti komission uusien vaalien järjestämistä varten maksamaa avustussummaa - joka oli neljä miljoonaa CFA-frangia - riittämättömäksi ja käytti tilaisuutta hyväkseen lykätäkseen kauan odotettuja parlamenttivaaleja vielä kauemmas. Täysin aiempien sitoumustensa vastaisesti presidentti Eyadema ja hänen hallituksensa aikovat jopa muuttaa perustuslakia, jotta presidentti voisi asettua uudelleen ehdolle. Lisäksi kuukausi sitten yksi oppositiojohtajista, Yawovi Agboyibo, pidätettiin ja tuomittiin vankeuteen tekaistuista syistä. Pidätyksen todellisena syynä oli, että Agboyibo oli paljastanut oppositiopuoluetta kannattavilla alueilla tehdyt terroriteot, jotka ilmenivät raiskauksina, julmuuksina ja jopa opposition kannattajien murhina. Presidentti Eyadema näyttää olevan haluttomampi kuin koskaan täyttämään velvoitteitaan kansaansa kohtaan ja sitoumuksiaan kansainväliselle yhteisölle. Parlamentin on jälleen tuomittava ankarasti nämä julmuudet, vaadittava vapaiden vaalien pitämistä sovittuina määräpäivinä ja pyydettävä neuvostoa ja komissiota aloittamaan neuvottelut Cotonoun sopimuksen 96 artiklan mukaisesti.

Van den Bos
Miten pysytään 34 vuotta vallassa Afrikassa? Oppositiopuolueet kielletään tai niiden toiminta tehdään mahdottomaksi. Vastustajat, joilla on kannatusta tai jotka ovat vaarassa saada kannatusta, suljetaan lukkojen taakse. Lehdistöä manipuloidaan ja henkilö, joka esittää avoimesti kritiikkiä presidentistä, päätyy vankikoppiin, jos hyvin käy, ja vähemmän onnekkaana mullan alle. Joukkomielenosoitukset nujerretaan armottomasti. Poliittinen luokka koostuu täysin presidentin orjamaisista palvelijoista, joita ohjailee palkintojen ja rangaistusten järjestelmä. Naurettavan henkilökultin on tarkoitus antaa valtion päämiehelle näennäinen jumalainen asema. Ranskan presidentti Chiraciin kohdistetun valloituskampanjan tarkoituksena on saada hänet tuomitsemaan Amnesty International, sen sijaan että hän tuomitsisi Togossa tapahtuvat ihmisoikeusrikokset. Hallituksen vastustajien murhaaminen jää rankaisematta.
Tämä kaava on valitettavasti tuttu monesta Afrikan maasta ja olemme sen edessä varsin neuvottomia. Tämä törkeä vallan hyväksikäyttö estää kehityksen ja pitää yllä köyhyyttä. Euroopan unioni on oikeutetusti lykännyt apua jo vuonna 1993, mutta tilanteessa ei näy parannusta. Päinvastoin, juuri hiljattain on oppositiojohtaja ja ihmisoikeuksien puolustaja Agboyibo lähetetty kuudeksi kuukaudeksi vankilaan, koska hänen sanotaan loukanneen pääministeriä. Saadakseen pontta väitteilleen pitää hänen korkeutensa 1000 miehen yksityisarmeijaa.
Togo pyytää taloudellista apua lokakuussa pidettäviä parlamenttivaaleja varten. Voidaan kysyä, emmekö ole mukana kustantamassa demokraattista farssia, jonka tarkoitus on ainoastaan antaa vallanpitäjille näennäinen laillinen asema. Presidentti Eyadema on ilmoittanut pitävänsä kiinni perustuslaista ja luopuvansa virasta vuonna 2003, mutta miksi uskoisimme henkilöä, joka on 34 vuoden ajan valehdellut pysyäkseen vallassa.

Van Hecke, Johan
Arvoisa puhemies, Zimbabwe, Mauritania ja Togo edustavat Afrikassa vallitsevaa tilannetta, jossa demokratisoitumisprosessi vaikuttaa olevan voimakkaasti taantumassa. Joidenkin maiden hallitsijat ovat tosiaan osoittaneet erityistä luovuutta poliittisten vastustajiensa eliminoimisessa ja demokraattisten pelisääntöjen kiertämisessä. Yksi heistä on kenraali Eyadema Togosta.
Hän ei kaihda mitään keinoa, esimerkiksi viimeisissä vuoden 1998 vaaleissa hän keskeytti ääntenlaskun ja nimitti itsensä uudestaan presidentiksi. Sitä seurasi verinen repression kausi, jolloin Amnestyn mukaan murhattiin satoja ihmisiä. Kansainvälinen toimikunta on vahvistanut tutkimustulokset, mutta ketään ei ole toistaiseksi asetettu vastuuseen tai rangaistu teoista. Päinvastoin, painostukset jatkuvat. Viimeisin uhri on oppositiojohtaja Agboyibo. Hänelle langetettiin valeoikeudenkäynnissä viime kuussa kuuden kuukauden vankeusrangaistus väärän tiedon levittämisestä. Olen itse tavannut Yawovi Agboyibon usean kerran hänen kotipaikassaan. Kunnioitan suuresti hänen tapaansa jatkaa uurastusta ihmisoikeuksien ja demokratian palauttamisen puolesta omassa maassaan samalla jatkuvasti vaarantaen oman elämänsä.
Tämä hallitus on pysäytettävä tavalla tai toisella. Jatkuva avustusten myöntämisen lykkääminen on eräs tapa, mutta meidän on mielestäni uskallettava kysyä, onko sellainen maa kuin Toko oikeutettu osallistumaan ACS:n ja Euroopan unionin konferensseihin. Ongelmana kuitenkin on, kuten Zimbabwen kohdalla tilanne on, että tietyt Euroopan jäsenvaltiot noudattavat omaa esityslistaansa ajaakseen kaupallisia ja muita etujaan ja siten poikkeavat Euroopan harjoittamasta linjasta Togon kohdalla. Ei riitä, että sopimuksissa päätetään hienoista periaatteista. Niitä täytyy myös johdonmukaisesti soveltaa, mikä koskee myös sellaisia maita kuin Ranska.

Cauquil
Arvoisa puhemies, päätöslauselmassa vaaditaan Yawovi Agboyibon, diktaattori Eyademan vastustajan, vapauttamista. Siksi kannatamme tätä päätöslauselmaa, mutta korostamme, että läntisten suurvaltojen politiikkaa kannattavilla parlamentin jäsenillä ei tänään ole varaa närkästyä, sillä tämä diktatuuri, joka on sortanut Togon väestöä vuodesta 1967, ei olisi pysynyt vallassa ilman suurvaltojen ja etenkin Ranskan tukea.
Voidaankin kysyä, onko parlamentin äänestämästä päätöslauselmasta mitään hyötyä, jos vallassa oleva diktaattori sen jälkeen vastaanotetaan kunnianosoituksin hallitusten juhlasaleissa ja jos hänelle myönnetään jatkossakin avustuksia, joilla hän voi ostaa lisää aseita pysyäkseen vallassa.
Kambod&#x017E;an kuningaskunta

Maaten
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on selvää, että poliittinen tilanne Kambod&#x017E;assa on tällä hetkellä rauhallisempi kuin koskaan aikaisemmin, ja on samoin selvää, että maa on edelleen kaukana demokratiasta. Maa tarvitsee vielä paljon tukea hitaassa kehityksessään kohti demokratiaa, ja paikalliset vaalit ovat tärkeä osa tätä tapahtumaa.
Maassa vallassa oleva Kambod&#x017E;an kansallispuolue, on vanhan mallinen kommunistinen puolue, mikä tarkoittaa sitä, että puolue on maassa mukana kaikessa, jokaisella alalla, jokaisella tasolla suoraan tai epäsuorasti. Ei siten ole yllättävää, että puolue pitää paikallisia vaaleja uhkanaan ja on useaan otteeseen siirtänyt niitä. On siksi välttämätöntä jatkaa hallitukseen kohdistuvaa kansainvälistä painostusta, jotta tehtäisiin kaikki mahdollinen vaaleja edeltävän väkivallattoman kauden aikaansaamiseksi, ja jotta äänestäjien rekisteröiminen aloitettaisiin uudelleen. Äänestäjien rekisteröinti on kyläpäälliköiden tehtävä. Heidät valitsee Kambod&#x017E;an kansallispuolueen keskuskomitea, jolle mikään ei ole helpompaa kuin myöntää lupa niille, jotka kannattavat hallitusta, ja evätä se niiltä, jotka ovat sitä vastaan.
Opposition johtaja, parlamentin jäsen Sam Rainsy, tapasi viime maanantaina Euroopan komission paikallisen edustajan, joka keskustelun aikana teki selväksi meidän positiivisen suhtautumisemme kansallisen äänestyskomitean työhön. No jaa, arvoisa puhemies, minä en missään nimessä menisi näin pitkälle. Meidän on seurattava kansallisen äänestyskomitean työtä tarkoin, koska juuri siitä riippuu, ovatko vaalit vilpittömät vai eivät. Euroopan unionilla on vain vähän syytä olla ylpeä tavasta, jolla viimeksi tarkkailimme Kambod&#x017E;assa järjestettyjä vaaleja, ja meidän onkin aiheellista hoitaa tällä kertaa tehtävämme huomattavasti paremmin.

Posselt
Arvoisa puhemies, Kambod&#x017E;an menneisyyteen kuuluu synkkä aika, joka tässä tapauksessa oli verenpunainen. Melkein kolme miljoonaa ihmistä joutui tuolloin marksilaisen ideologian uhriksi. Tuona aikana oli olemassa kaksi henkilöä, joissa ruumiillistui toivo vapaudesta: Son San, suuri demokraatti, joka on kävi usein täällä Strasbourgissakin ja on nyt jo kuollut, ja kuningas Sihanouk, joka on jo vanha ja sairas mies. Siksi onkin tärkeää uudistaa maata ruohonjuuritasolta käsin ja edistää nuorten demokraattisten voimien toimintaa. Se onnistuu vain kuntien avulla, se onnistuu vain demokraattisten kunnallisvaalien avulla ja ruohonjuuritasolta käsin. Siksi on niin tärkeää, että tuemme ja voimistamme kuntien lukuisia ehdokkaita, että huolehdimme siitä, että kunnallisvaaleista tulee oikeudenmukaiset, että valvomme vaaleja tehokkaasti, että tukahdutamme, estämme ja korjaamme äänestäjien rekisteröintiin liittyvän manipuloinnin. Rikosoikeustuomioistuimesta meidän on ilmaistava selkeä mielipiteemme: ei ole kysymys kostosta, vaan oikeudesta. Niille, jotka tekevät julmia tekoja tulevaisuudessa, on tehtävä täysin selväksi, että väkivallanteoista, kansanmurhasta ja massamurhasta rangaistaan oikeusvaltiolliselta pohjalta armotta ja täysin riippumatta siitä, kuka teoista on vastuussa. Siksi tarvitsemmekin kansainvälisen tuomioistuimen, jossa kambod&#x017E;alaisilla on suuri osuus, jotta tuomioistuin ei jäisi vieraaksi Kambod&#x017E;an kansalle vaan olisi myös sen oma tuomioistuin.

Maes
Arvoisa puhemies, Kambod&#x017E;a on maa, johon tulemme aina mielissämme liittämään termin kuoleman kentät (Killing Fields). Tämä terrorismin aikakausi varjostaa edelleen maata. Nytkin, kun vaalit lähestyvät, on käynyt ilmi, ettei demokraattinen prosessi suju lainkaan ongelmitta. Päinvastoin, oppositiolle on asetettu tarkat rajat. Väkivalta on lisääntynyt. Äänestäjien rekisteröinti on lopetettu, niin että 30 prosenttia äänestäjistä ei edes voisi ottaa osaa äänestykseen.
Erikoistuomioistuimelta puuttuvat juridiset takuut ja niin edelleen. On kuitenkin oman aikamme haaste yrittää parhaamme Euroopan unionista ja demokraattisista valtioista käsin tarkkaillaksemme tilannetta ja auttaaksemme ohjaamaan valtiota demokraattisuutta kohti. Olisi hyvä, jos voisimme antaa edes yhdestä asiasta takuun. Tämä voisi olla jotain konkreettista, kuten takuu siitä, että äänestäjien rekisteröinti aloitetaan uudelleen, niin ettei toivoa demokraattisesta lopputuloksesta jo etukäteen poljettaisi täysin maahan.
Turvapaikkaa Australiasta hakevat afgaanipakolaiset

Maaten
Arvoisa puhemies, kriisitilanne, jonka on aiheuttanut Australian lähistöllä oleva alus afgaanipakolaisineen, tuo taas kerran esille koko afgaanipakolaisiin liittyvän ongelman. 20 viime vuoden aikana miljoonat ihmiset ovat paenneet Afganistanista ja YK:n ihmisoikeusjärjestön mukaan noin 6,2 miljoonaa afganistanilaista on luokiteltu pakolaisiksi.
Heidän ensimmäinen pysähdyspaikkansa heidän maasta lähdettyään on yleensä pakolaisleiri Pakistanissa tai Iranissa, jossa he asuvat hirvittävissä oloissa. Pakistan ei pysty ottamaan tällaista pakolaismäärää enää vastaan, vaan lähettää heidät takaisin Afganistaniin. Pakolaisleirien ulkopuolella odottavat niin sanotut matkavirkailijat, jotka ohjaavat muihin maihin ne pakolaiset joilla on rahaa. Halvin matka läntiseen maahan on tällä hetkellä Australiaan, joka maksaa noin 6 000 euroa.
Arvoisa puhemies, tämä pakolaisvirta ei tyrehdy ennen kuin olemme onnistuneet järjestämään afganistanilaisten pakolaisten vastaanoton Afganistanissa ja tähän on meidän Euroopan unionissa käytettävä varojamme. Tämä on ratkaisu ongelmaan. Niin kauan kuin ihmiset elävät siellä hirvittävissä oloissa, he haluavat edelleen paeta länsimaihin.

Sörensen
Arvoisat kollegat, afgaanipakolaisten kokemukset heidän lähdettyään epätoivoiselle matkalleen kohti uutta elämää ovat olleet pääasiassa synkkää kerrottavaa, lukuun ottamatta norjalaisen aluksen Tampan kapteenin toimia. Hän ei vain pelastanut ihmisiä uppoavasta laivasta, vaan myös sen jälkeen sinnikkäästi puolusti heitä. Tällainen humanitaarinen hädässä olevien ihmisten auttaminen auttaa meitä edes jossain määrin uskomaan parempaan tulevaisuuteen.
Siksi ryhmämme kanta on, että on saatava aikaan lain määräämä velvollisuus päästää salamatkustajat maihin ensimmäisessä satamassa, johon rantaudutaan salamatkustajia koskevan vuonna 1957 tehdyn sopimuksen mukaisesti. Erilaisten oikeudellisten suuntausten törmätessä yhteen joutuvat kuolemansairaat pakolaiset ikään kuin pelinappulan asemaan, kun vastuuta siirretään eteenpäin.
Onkin tässä yhteydessä tehtävä selväksi, että Australia on toiminut asiassa kaikkea muuta kuin kehuttavasti. Paikallispolitiikan intressit on asetettu ihmisoikeuksien kunnioittamisen edelle. Menettelytavallaan Australia tukee ja rahoittaa sen problematiikan aiheuttajaa, jonka eteen maa on joutunut. Ongelman syyhyn kiinnitetään liian vähän huomiota. Päävastuu tästä draamasta on Taliban-hallinnolla, joka tuhoaa systemaattisesti omaa maataan ja murhaa henkisesti omaa kansaansa, minkä seurauksena kansojen siirtymisestä asuinpaikoiltaan on tullut välttämätön paha.
Meillä on asiasta kansainvälinen poliittinen humanitaarinen vastuu. Olisimme toivoneet, että Australia olisi käyttänyt poliittista voimaansa tuomitakseen Afganistanin hallinnon ja kannustaakseen kansainvälistä yhteisöä rakentaviin tekoihin.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, uskon, että kaikki meistä ymmärtävät, minkä takia Afganistanista paetaan. Se ei johdu ainoastaan sortavasta ja fanaattisesta hallituksesta, joka ei anna naisille ja tytöille koulutusta, työmahdollisuuksia tai edes lääkärinapua, vaan myös tuon fanaattisen hallituksen aiheuttamasta taloudellisen tilanteen huononemisesta maassa. Ymmärrämme siis mainiosti näitä lähes 500:aa henkilöä, jotka yrittivät henkensä kaupalla paeta maasta vain törmätäkseen Australian pystyttämään muuriin, vaikka jälkimmäinen on rikas valtio, joka olisi voinut heti aluksi ottaa heidät vastaan ilman minkäänlaisia ongelmia.
Minusta nyt onkin kiitettävä rohkeudesta Arne Rinnania, norjalaisen rahtialuksen kapteenia, joka seurauksia ajattelematta ja pelkästään humanitaarisista syistä poimi välittömästi merestä sinne hukkumaisillaan olevat ihmisparat. Sen sijaan on arvosteltava ankarasti maata, jonka velvollisuutena olisi ollut minkä tahansa muun valtion tavoin vastaanottaa laiva, joka purjehti sen aluevesillä kyydissään lähes 500 henkeä, jotka olivat yhtä surkeassa tilanteessa kuin nämä pakolaiset.
On laadittava säännöksiä, joilla estetään tämänkaltaiset tilanteet. Tiedän kyllä, ettei se ole helppoa, että pakolaisia on yhä enemmän, että köyhyys leviää ja saa yhä useammat etsimään parempaa elämää, mutta minusta minkään maan ei pidä ottaa minkään pakolaisryhmän kohdalla Australian asennetta, sillä nämä pyytävät vain oikeutta elää, ja heitä suojelee vuonna 1951 solmittu Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, olimme juuri muutama päivä sitten neuvottelemassa afgaanipakolaisia koskevasta päätöslauselmaesityksestä, kun turkkilainen alus lähestyi Kreikan aluevesiä ja viskasi 350 henkeä mereen. Heistä 215 saatiin pelastettua, ja vielä nytkin etsitään vähän yli sataa henkeä, joista ei tiedetä, hukkuivatko he vai onnistuivatko he pelastautumaan. Nimenomaan Christos Papoutzis, joka on entinen Euroopan komission ja parlamentin jäsen, on tehnyt tiettäväksi syyttänyt Turkin hallitusta vastuuttomuudesta, kun se on sallinut tämänkaltaisen tilanteen kehittyä.
Kuten minun äsken puhunut kollegani sanoi, olemme keskellä kaikkialle levinnyttä maailmanlaajuistumista. Laiton maahanmuutto ei ole rajoittunut vain yhteen maailmankolkkaan, vaan tarkemmin sanottuna juuri Euroopan unioniin saapuu tätä nykyä joukoittain maahanmuuttajia. Käytän hyväkseni maailmanlaajuistumisen ongelmista huolestuneen komission jäsen Lamyn läsnäoloa ja uskon, että tässäkin ilmiössä kyse on maailmanlaajuistumisesta. Näyttää siltä, että aivan kuten pääoma ja tavarat, ihmisetkin haluavat liikkua vapaasti.
Kuten jäsen González Álvarez sanoi, tällä kysymyksellä ei ole helppoa ratkaisua, mutta uskon, että voisimme kuitenkin tehdä jotakin täällä monellakin tasolla. Yleisin taso olisi kansainvälisen talouden säänteleminen siten, että siinä otettaisiin huomioon väestön liikkeet. Käytännönläheisemmillä tasoilla kyseeseen tulisi Euroopan unionin toimielimien toiminta laittoman maahanmuuton sääntelemiseksi. Juuri viime viikolla, siis tänä kesänä, näimme asuinsaarellani laittomien maahanmuuttajien ajelehtivia ruumiita. Marokkolaiset laivurit, jotka muodostavat todellisia mafioita, olivat heittäneet nämä ihmiset mereen lautoilta, joilla he matkustivat.
Komissiolta olisikin kysyttävä, mitä toimia Euroopan unioni on suunnitellut omaa vaikutusaluettaan varten ja mitä toimia se aikoo ehdottaa kansainvälisille areenoille. Minusta meidän on toimittava omalla alueellamme, Turkin ja Marokon kaltaisten meille maahanmuuttajia lähettävien naapurimaiden alueella sekä kansainvälisellä saralla, jota varten meidän on laadittava yleisluonteiset säännöt.
Minusta vastuuta afgaanipakolaisten kysymyksessä ei voi sysätä yksinomaan Australian harteille. Myös esimerkiksi Indonesian hallitus on osavastuussa: ensimmäinen laiva lähti sieltä, kaikki siis alkoi Indonesian aluevesillä, mutta nyt tuntuu, ettei kukaan muista vaatia sitä kantamaan vastuutaan.
Minusta tämä tapaus edellyttää kansainvälisiä toimia, ja minusta Euroopan komissiolla olisi nyt suurenmoinen tilaisuus tehdä aloite, joka ei toistan koskisi ainoastaan lähimpiä naapureitamme vaan kansainvälisiä puitteita ja jonka avulla voitaisiin säännellä muuttovirtoja ja laitonta maahanmuuttoa.

Tannock
Arvoisa puhemies, elokuussa norjalainen rahtialus Tampa pelasti 433 afgaania ja neljä indonesialaista miehistön jäsentä kalastusalukselta, joka oli lähtenyt matkaan indonesialaisesta satamasta. Kapteenille annettiin lupa jatkaa matkaa indonesialaiseen Merakin satamaan, minkä jälkeen matkustajat pakottivat hänet uhkaamalla itsemurhilla purjehtimaan kohti Australian vesialueita. Uskotaan, että monet näistä matkustajista lähtivät Pakistanissa olevista pakolaisleireistä ja maksoivat noin 4 500 puntaa päästäkseen laittomasti Australiaan. Nähtävästi käypä hinta pääsystä Saksaan on 7 000 puntaa ja Isoon-Britanniaan, toivekohteeseen, 10 000 puntaa.
Australian hallitus oli täysin oikeutettu käyttämään merilain mukaista suvereenia oikeuttaan turvatakseen rajansa kieltämällä laivan pääsyn Australian vesialueille. Toisaalta mitään vuonna 1951 tehdyn Geneven sopimuksen velvoitteita ei sovelleta, ennen kuin turvapaikan hakija on varsinaisesti maan alueella. Tämä sopimus otettiin käyttöön ennen halpojen lentomatkojen yleistymistä, ja se oli vastaus natsismin kauhuille ja suunniteltu suojaamaan turvapaikkaperiaatetta. Kuten kaikki hyvin tiedämme, sitä käyttävät yhä enemmän väärin talouspakolaiset, jotka kulkevat useiden turvallisten mutta köyhien maiden läpi päästäkseen asumaan rikkaisiin maihin. Tämä voi johtaa ihmiskauppaan, prostituutioon ja mustaan talouteen työpaikoissa.
Yli 100 000 ihmistä haki viime vuonna turvapaikkaa, ja suurin osa näistä hakemuksista oli perusteettomia. Ihmiskaupan harjoittajien kannattaa kuitenkin harjoittaa edelleen ammattiaan, koska hakemukset voivat juuttua vuosiksi käsittelyyn ja vaikka turvapaikkaa ei myönnettäisikään, ei kovin monia kuitenkaan lähetetä takaisin sinne, mistä he alun perin tulivat.
Australian ongelma on myös meidän ongelmamme. Meidän on nopeasti reagoitava tarpeeseen turvata rajamme ja karkottaa ne, jotka saapuvat laittomasti maahan. Tästä asiasta ollaan laajalti huolissaan. EU:n on nopeasti kehitettävä uusia politiikkoja tällä alueella. Meidän on myös painostettava niitä maita, jotka kieltäytyvät ottamasta takaisin omia kansalaisiaan. Itse asiassa meidän on neuvoteltava uudestaan vuoden 1951 Geneven sopimus ja muotoiltava se uudelleen.
Onnittelen pääministeri Howardia Australian vahvasta ja rohkeasta kannasta tässä asiassa.

Sacrédeus
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti kehottaa Afganistanin Taliban-hallintoa helpottamaan vapaaehtoisjärjestöjen toimintaa, kun kyse on kiireellisen humanitaarisen avun ja elintarvikesuojan antamisesta Afganistanin väestölle. Miksi ihmisjoukot, tuhannet ihmiset, pakenevat Afganistanista? Millainen hallinto ohjaa valtiota?
Nyt viimeksi kristillisen Shelter Now International -avustusjärjestön pääsy Afganistaniin on kielletty ja järjestö joutuu lopettamaan toimintansa. Kahdeksan sen työntekijää, joista neljä on EU:n jäsenvaltiosta - Saksasta - sekä kaksi Yhdysvalloista ja kaksi Australiasta, on tällä viikolla asetettu oikeuden eteen Kabulissa, koska heidän väitetään harjoittaneen kristittyä lähetystoimintaa. Syyttäjä vaatii kuolemanrangaistusta. Oikeuden eteen asetetaan myös 16 afgaania saman islamilaisen lain mukaisesti ja heitä uhataan kuolemanrangaistuksella, koska he ovat kääntyneet islaminuskosta kristinuskoon. Komission jäsenet Chris Patten, Louis Michel ja myös korkea edustaja Javier Solana toimivat näiden ihmisten suojelemisen puolesta.

Kinnock
Arvoisa puhemies, saanen aloittaa sanomalla, etten voi olla samaa mieltä kenenkään sellaisen kanssa, joka vihjaa, että useimpien ihmisten tekemät Yhdistyneessä kuningaskunnassa käsitellyt hakemukset todetaan vilpillisiksi. Haluan pysytellä kaukana tuonkaltaisista väitteistä. Se ei anna oikeaa kuvaa Ison-Britannian kansalaisten mielipiteestä. Kansalaiset eivät nimittäin ymmärrä tämän tyyppistä asennetta, josta kuulimme täällä aiemmin iltapäivällä.
Olemme iloisia siitä, että nyt kahdeksan kuumassa auringossa suojapeitteen alla ja konttien sisällä istutun päivän jälkeen afgaanipakolaiset ovat ainakin kohtuullisissa oloissa laivassa pitkällä matkalla kohti Uuden Guinean Papuassa sijaitsevaa Port Moresbya. Tämä on ollut äärimmäisen traaginen tapaus ja sitä on ollut kauhea katsella ja ajatella noiden ihmisten kärsimyksiä. Ennen kaikkea se kuitenkin kertoo meille, että 50 vuotta vanha YK:n alkuun panema turvapaikanhakujärjestelmä ei enää toimi. Se on murtumassa sen paineen alla, jonka 21 miljoonaa pakolaista vuodessa aiheuttaa. Tampa-aluksella olevien ihmisten epätoivo on selvää. On naurettavaa vihjata, että ihmiset ryhtyisivät tämäntyyppiseen toimintaan heppoisin perustein. He vaarantavat henkensä ja lastensa hengen paetakseen vainoa tai köyhyyttä. He ylittävät meriä ilmalla täytettävissä veneissä, he tarrautuvat jumbojettien ja sellaisten junien alaosiin kuten Eurostar. Tampa-aluksella olevien kärsimysten on ainakin johdettava siihen, että kaikki ne hallitukset, jotka ovat täällä edustettuina, miettivät uudelleen tapaa, jolla ne soveltavat vuoden 1951 YK:n pakolaisyleissopimusta.
Lopuksi sanoisin, että ensiksi meidän on pyrittävä varmistamaan, että hallitukset päättävät, mihin pakolaiset lopulta päätyvät, eivätkä järjestäytyneet rikolliset.
Junahyökkäys Angolan tasavallassa

Rod
Arvoisa puhemies, viime elokuun 10. päivänä Angolassa tapahtunutta 260 kuolonuhria ja yli 150 haavoittunutta siviiliä vaatinutta junahyökkäystä ei voida suvaita, ja se on tuomittava etenkin, kun seuraavien viikkojen aikana tehtiin verisiä hyökkäyksiä myös useisiin busseihin.
UNITA iski jälleen ja rikkoi taas kerran vuonna 1994 allekirjoitettua Lusakan rauhansopimusta, jossa määrätään muun muassa sotaakäyvien kapinallisjoukkojen aseistariisunnasta.
Terroriteot ovat valitettavasti vain yksi lisäjuonne maan yli 25 vuotta kestäneessä sisällissodassa, mutta ennen kaikkea nämä siviileihin kohdistuneet äärimmäisen väkivaltaiset teot pilaavat mahdollisuudet järjestää hallituksen vuosiksi 2002-2003 suunnittelemat vaalit.
Presidentti Dos Santos ilmoitti viime elokuun 23. päivänä luopuvansa ehdokkuudesta presidentinvaaleissa ja heitti näin pallon takaisin kapinallisille. Hän sanoo olevansa valmis vapaisiin ja demokraattisiin vaaleihin, kunhan sota lopetetaan.
Konfliktin katkaiseminen ja rauhan palauttaminen ovat presidentin mukaan nyt Savimbin ja hänen aseellisten joukkojensa vastuulla. UNITAn johtaja Savimbi sanoo kuitenkin haluavansa neuvotella. Me puolestamme tiedämme hyvin, että todellisuudessa tämä timanttikirstunsa päällä istuva kapinallisjohtaja haluaa vain yhtä asiaa: kaiken vallan.
Myös meillä on oma vastuumme tästä selkkauksesta, sillä kuka toimittaa UNITAlle aseita? Ketkä tukevat timanttikauppaa? Hallituskaan ei sitä paitsi toimi avoimesti. Hämärä öljytulojen hoito panee miettimään, onko julkisia varoja käytetty hallituksen vahvistamiseen. "Angolagaten" skandaali todisti, että eurooppalaisilla on sormensa pelissä tässä jutussa.
Väkivaltaisuuksien on loputtava ja vuoropuhelu on aloitettava kiireesti. Angolalaisten on saatava äänestää ja elää rauhassa. Euroopan unionilla on vaikutusvaltaa, sillä on tärkeä rooli. Meidän on muistutettava unionia tästä, meidän on äänestettävä tämän päätöslauselman puolesta ja mentävä eteenpäin.

Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, keskustelemme täällä parlamentissa jälleen kerran Angolasta. Uutisia tulee usein ja ne ovat aina surullisia. Viimeisin koskee kolmeen matkustaja-ajoneuvoon viime sunnuntaina tehtyä iskua, jossa sai surmansa kymmeniä ihmisiä. Tämän iskun tekijät eivät vielä ole ilmoittautuneet.
Aikaisemmin oli hyökätty junaan, minkä tuomitsemme tänään: Unita on ottanut vastuun tästä hyökkäyksestä, jossa surmansa yli 200 henkeä. Näiden ihmisten elämä on mennyttä, heidän verensä on virrannut, ja meidän pitää tuomita tämä väkivallanteko. Tuomitsemme tänään Unitan yhtä puolueettomasti kuin tuomitsimme viime vuoden helmikuussa MPLA:n ja Angolan hallituksen niiden vainottua toimittajia. Tärkeämpää ja hyödyllisempää kuin tuomita ne, jotka jatkavat itsepintaisesti sotimista ja arvostella kumpaakin osapuolta jotka epäilemättä ansaitsevat arvostelumme, koska selkkaus jatkuu yhä voi olla kuitenkin osapuolten kannustaminen rauhaan.
Parlamentti voi lietsoa kipinää kaikkiin niihin, jotka ovat kyllästyneet sotaan ja haluavat paremman tulevaisuuden Angolaan. Allekirjoitin monien muiden kollegoideni kanssa, joista mainitsen Ribeiro e Castron, ehdotuksen Saharov-palkinnon myöntämisestä Zacarias Kamuenholle, joka on Huambon arkkipiispa sekä Angolan ja San Tomén piispainkokouksen puheenjohtaja. Vetoan kaikkiin, jotta voisimme tällä eleellä vahvistaa kaikki niitä, jotka janoavat rauhaa Angolassa.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, yhdyn täysin minua edeltäneiden kollegoideni Rodin ja Coelhon sanoihin, joissa onneksi vastustetaan sekä yritystä käyttää päätöslauselmaa välineenä että yritystä, jota me portugalilaiset olemme seuranneet radiosta ja lehdistöstä. Sen moottorina on ollut erityisesti minua seuraava puhuja, kollegamme Joaquim Miranda.
Me suhtaudumme näihin Angolan kauheisiin tapahtumiin syvästi ja ankarasti surren. Angolalaisten ja näiden Unitan hyökkäysten tai muiden tapahtumien viattomien siviiliuhrien tuska ei anna meille minkäänlaista tyydytystä. Me emme pidä heitä sytykkeinä, joilla voimme sytyttää liekkiin hallituksen sotapuheet ja aiheuttaa siten lisäsotia. Meidän on pidettävä mielessä, että Angolassa on eletty 26 vuoden ajan tätä draamaa, joka on loppumattoman väkivallan ja kahtiajakautumisen kyllästämä ja jota angolalaiset ovat kurkkuaan myöten täynnä.
Meidän on pidettävä mielessä, että sisällissodan tämä vaihe on sen kolmas aalto, jossa kaikki yrittävät olla raakalaismaisempia kuin muut. Se johtuu varmasti siitä, ettei Unita ole noudattanut sopimuksia, mutta myös siitä, että presidentti Dos Santosin joulukuussa 1998 ilmoitetusta päätöksestä murskata asein ikiaikaisen vastustajansa.
Se voisi johtaa ainoastaan katastrofiin, ja jälleen kerran katastrofiin, jossa me olemme osallisina.
Pyydän teitä kuuntelemaan erään muutama kuukausi sitten Angolasta palanneen lähetyssaarnaajan kertomusta: "Vuonna 2000 Angolassa juhlittiin sen itsenäistymisen 25-vuotispäivää. Vuonna 2001 siellä on "juhlittu" sen 40 vuotta jatkunutta sotaa. Angolassa on jo kolme sukupolvea, jotka eivät ole koskaan eläneet muuta kuin sodan aikaa. Asuin Cuítossa ja Huambossa vuosina 19891994. Näin monien angolalaisten kasvoilla rajatonta toivoa, joka haihtui pois rikottujen sitoumusten takia. Nyt, kun on ilmeistä, että konfliktia ei voida ratkaista sotilaallisesti se ei ole koskaan ollut mahdollista puhutaan enemmän kuin koskaan ennen siitä, että aseet ovat avain rauhan tielle ja rauhan aikaan. Niin kauan kuin näin sanotaan ja tehdään, nuoret eivät opiskele, aikuiset eivät tee töitä, lapset eivät käy koulua, sairaaloissa ei ole lääkkeitä eikä aseiden tien päässä häämötä Angolan tulevaisuus." Sattuu myös huolestuttavia välikohtauksia, niin kuin nekin, jotka me tuomitsemme tänään. Lähetyssaarnaaja jatkaa: "En kuitenkaan voi hyväksyä, että sellaisia päätelmiä tehtäisiin maasta, joka on täynnä aineellista ja ennen kaikkea inhimillistä rikkautta."
Tuo pappi, isä Tony Neves, Angolan syvällinen tuntija, päättää kertomuksensa unelmaan rauhasta, mutta hän myös varoittaa meitä: "Nyt kun Angolan itsenäistymisestä on kulunut 25 vuotta, sillä on vain kaksi vaihtoehtoa: rauha tai täydellinen tuho."
Juuri tässä asiassa meidän on oltava tietoisia velvollisuuksistamme. Emme voi tehdä palvelusta sodan rahoittajille riippumatta siitä, ovatko he timantti- vai öljypuolella. Voimme luottaa vain niihin, jotka taistelevat rauhan puolesta tarttumatta aseisiin, niihin, jotka kirkkojen, arkkipiispa Kamuenhon ja kirkkojen välisen rauhankomitean kannustamana alkavat toimia kansalaisyhteiskunnassa, Unitan ja MPLA:n maltillisiin toimijoihin kuten Marcolino Môcoon ja Lôpo de Nascimentoon, eräisiin toimittajiin, joista olemme joskus kuulleet täällä heihin kärsimänsä vainon takia sekä tiettyihin Unitan maltillisiin edustajiin: Chivukuvuku Jaka Jambaan; moniin maltillisiin MPLA:n jäseniin ja ennen kaikkea muihin Angolan parlamentin pienpuolueisiin, joista ei kuulla koskaan. Miksi emme koskaan kuule heitä? Heitä ovat esimerkiksi Filomeno Vieira Lopes, Mfulopinda Nando Vítor, jotka eivät koskaan ole tarttuneet aseisiin.
Heitä meidän pitää kuulla, sillä Angola ei tarkoita vain Dos Santosia ja Savimbia. Angola tarkoittaa angolalaisia ja meidän on kuultava kärsivien eikä aina vain tappajien äänenkannattajia.
Zacarias Kamuenhon ehdokkuus on osa tätä ponnistelua. Vetoankin kaikkiin kollegoihini, jotta me kansainvälisenä yhteisönä ymmärtäisimme angolalaisten kärsimysnäytelmän. Kylmä sota on jo pitkällä, ja nyt on tullut aika, jolloin kansainvälisen yhteisön ei pidä enää valaa öljyä Angolan laineille vaan edistää vastuullisesti rauhaa ja vuoropuhelua sekä molemminpuolisen, yhtäaikaisen ja välittömän tulitauon julistamista.

Miranda
Arvoisa puhemies, nämä iljettävät terrorihyökkäykset, joita Savimbin johtama UNITA on tehnyt Angolassa, ensin Caxitossa, sen jälkeen junaan ja sitten linja-autoihin, kouluihin ja sairaaloihin, ansaitsevat jyrkän tuomiomme, erityisesti koska ne vahingoittavat pääasiassa siviiliväestöä. Niitä voidaan pitää eräinä väkivaltaisimmista ja tuomittavimmista terrori-iskuista miesmuistiin. Siksi Euroopan pitää mielestämme ilmaista syvä inhonsa ja paheksua yksimielisesti yhdessä kansainvälisen yhteisön ja erityisesti muiden yhteisön toimielinten kanssa tällaista julmuutta.
Samalla, mikäli jollakin olisi vielä epäilyksiä asiasta, nämä teot todistavat julmalla tavalla, miten perusteltu kansainvälisen yhteisön kanta on ollut, kun se on moneen otteeseen vedonnut yhteen ääneen UNITAn eristämiseen ja rankaisemiseen ja tehnyt päätöksiä siitä. Tämä järjestö oli jo aikaisemmin esittänyt riittäviä todisteita siitä, että se on keskeisessä vastuussa Angolan ja sen kansan järkyttävästä tilanteesta, minkä se teki erityisesti kiistämällä vaalien tulokset, estämällä joukkojensa riisumisen aseista, sotimalla ja yleensä ottaen olemalla noudattamatta omakätisesti allekirjoittamiaan sopimuksia ja estämällä niiden täytäntöönpanon.
Mutta nyt, sen sorruttua tällaiseen ilkivaltaan, se on paljastanut enemmän todellisia kasvojaan, eikä enää voi olla pienintäkään epäilystä, että minkälaisia tämän järjestön todellinen olemus ja tavoitteet ovat. Samasta syystä erityisesti Euroopan parlamentissa ei ole tilaa erheellisille mielipiteille. Sellaisia kantoja tai aloitteita, joita ei voida hyväksyä ja joita ovat tehneet erityisesti jäsen Ribeiro e Castron tapaiset UNITAn ystävät, ovat mielipiteet, joiden tarkoituksena on valkaista UNITA tai pestä se puhtaaksi tai kääntää muualle huomio, joka kohdistuu sen suunnattomaan vastuullisuuteen Angolan kauhistuttavasta tilanteesta. Etenkään ei voida hyväksyä niitä kantoja ja aloitteita, joilla Angolan laillinen hallitus asetetaan samaan asemaan terroristijärjestön kanssa. Sitä paitsi nyt on selvempää kuin koskaan, että Angolaan ei voi syntyä rauhaa, ellei UNITAa aseteta yksiselitteisesti vastuuseen teoistaan, eristetä sitä poliittisesti ja diplomaattisesti, lopeteta UNITAa ylläpitävää timanttikauppaa ja riisuta sitä lopullisesti aseista.
Nyt haluaisin sanoa enää muutaman sanan siitä päätöslauselmaesityksestä, josta äänestämme kohtapuoliin. Meistä sen hyväksyminen vaikka siinä on yksi jos toinenkin säännös, joita emme hyväksy varauksettomasti, mutta jotka eivät ole oleellisia on myönteinen askel, sillä sen avulla Euroopan parlamentin on mahdollista esittää uudestaan perinteinen kantansa tässä asiassa kansainvälisen yhteisön ja muiden yhteisön toimielinten linjan mukaisesti. Korostan kuitenkin erityisesti, että mietinnössä luonnehditaan UNITAn viimeaikaisia tekoja erittäin oikeaan osuvasti terroristisiksi. Se on osuva luonnehdinta ja kaikki päätelmät on tehtävä sen perusteella.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, haluaisin vastata henkilökohtaiseen viittaukseen, jota en voi hyväksyä ja jota pidän tässä yhteydessä loukkaavana. Kiistän täysin ja kiivaasti kömpelön vihjauksen tai enemmänkin täydellisen häpeällisen ja sopimattoman lausuman, että minä olisin UNITAn ystävä, niin kuin Angolan sodassa erittäin osallisena olevan kommunistipuolueen rivistöstä esitettiin.
Haluan tehdä täysin selväksi, että tuomitsen jyrkästi siviiliuhreihin kohdistuneet attentaatit, mutta olen tietoinen Angolan tilanteesta. Minä en tee palveluksia timantti- enkä öljykauppiaille sen enempää kuin Angolan korruptoituneelle virkavallallekaan, joka on suurelta osin vastuussa Angolan tapahtumista ja kansan kärsimyksistä. Teidän pitäisi hävetä puheitanne ja tekojanne ennen kaikkea siksi, että te olette kehitysyhteistyövaliokunnan puheenjohtaja, ja teidän pitäisi panostaa vastuullisemmin tulitauon ja vuoropuhelun aikaansaamiseen, jota angolalaiset pyytävät meiltä.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, sallikaa minun palata joihinkin keskustelussa esille tulleisiin näkökohtiin ja esittää komission kanta niihin.
Mauritaniasta on ensinnäkin todettava, että komissio yhtyy huoleenne Mauritaniassa tapahtuneista ihmisoikeusrikkomuksista. Viime vuosina oli tosin havaittavissa jonkin verran myönteistä kehitystä. Se on nähtävästi päättynyt, sillä maa elää rajua taantumakautta. Keskustelussa puheenvuoron käyttäneiden tapaan mekin olemme sitä mieltä, ettei unioni voi pysyä vaiti, kun oppositiojohtaja Chbih vangitaan hyvin tuntemissamme olosuhteissa ja etenkin juuri vaalien kynnyksellä. Teidän laillanne mekin katsomme, että on ryhdyttävä toimiin ja vaadittava Chbihin vapauttamista odottamaan kassaatiomuutoksenhakua, ja käytettävä tilaisuutta hyväksi muistuttamalla näille samoille viranomaisille periaatteista, joita unioni noudattaa vaalimenettelyissä. Chbihin vapauttaminen ja vaalien sujuminen ensi lokakuussa ovat komission kaksi ensisijaista tavoitetta.
Togonkin kohdalla yhdymme huoleenne sekä paikallislehden toimittajan vangitsemisesta toukokuussa että kahden oppositiojohtajan - Olympion ja Agboyibon - vangitsemisesta, joista edellinen tapahtui kesäkuussa ja jälkimmäinen aivan hiljattain. Kaikki nämä nimet ja tosiseikat palautettiin mieliimme etenkin jäsen Rodin puheenvuorossa. Haluamme jatkaa sillä linjalla, jonka omaksuimme tämän maan ulkoministeriössä viime elokuun 17. päivänä, kun välitimme huolenaiheemme jälleen kerran Togon hallitukselle. Uskoakseni viestitimme tuolloin selvästi, että unionin mielestä poliittisten puolueiden ja tiedotusvälineiden on voitava jatkaa toimintaansa ilman rajoituksia. Tämä linjanveto ei tosin ole tähän mennessä tuottanut tulosta. Katsomme, että Togon pääministerin elokuussa esittämä julkilausuma, johon monet teistä viittasivatkin ja jossa mainittiin tarve siirtää vaaleja ja ehdotettiin vaalilain muuttamista, ei ole hyvä uutinen eikä edistä avointen, vapaiden ja demokraattisten vaalien pitämiselle suotuisaa ilmapiiriä. Tältä osin panimme tyytyväisinä merkille presidentti Eyademan julkilausuman, jonka mukaan pääministerin lausunnot tästä asiasta sitovat vain tätä itseään ja että presidentti aikoo noudattaa perustuslakia ja Lomén sopimuksen mukaisia sitoumuksia.
Jatkamme poliittisen ja taloudellisen tilanteen seuraamista ja pysymme sillä linjalla, että hallitusta voidaan avustaa vaalimenettelyssä auttamalla sitä luomaan tarvittavat olosuhteet siitä huolimatta, että - kuten tiedätte - yhteistyö Togon kanssa onkin päätetty lopettaa niiden Lomén sopimuksen määräysten nojalla, jotka nykyisin vastaavat Cotonoun sopimuksen 96 artiklan määräyksiä. Jäsen Rod, tästä näkökulmasta katsottuna 96 artiklaa on jo ehditty soveltaa. Unioni vastasi myönteisesti myös Togon ulkoministerin kutsuun osallistua vaalitarkkailuun. Mikäli YK päättää koordinoida tämän vaalitarkkailuoperaation, emme näe sille mitään estettä. Vaalitarkkailuoperaation organisoinnista ja täytäntöönpanosta on päätettävä erikseen. Parlamentti on halutessaan tervetullut osallistumaan vaalitarkkailuvaltuuskuntaan.
Mitä tulee Kambod&#x017E;an ihmisoikeuksiin, Kambod&#x017E;a pyysi virallisesti komissiota ja jäsenvaltioita nimeämään ja lähettämään tarkkailijoita valvomaan paikallisvaaleja. Tätä varten paikalle lähetettiin esikartoitusvaltuuskunta. Neuvosto tutkii syyskuussa sen esittämät päätelmät ja suositukset päättääkseen, järjestääkö yhteisö paikallisvaalien vaalitarkkailuoperaation vai ei. Olemme myös valmiita tukemaan vaalien sujuvaa kulkua teknisen avun hankkeilla. Jäsen Maes, vaaliluetteloiden laatimisesta käytettävissämme olevien uusimpien lukujen mukaan yli 80 prosenttia äänestäjistä on saatu luetteloon, mikä on aikaisempia lukuja parempi tulos, vaikka vielä ei ollakaan aivan sadassa prosentissa.
Menneisyyden käsittelystä - johon jotkut teistä viittasivat - muistutan, että tuemme varauksetta YK:n ja Kambod&#x017E;an kuningaskunnan hallituksen ponnisteluja, jotta ne pääsisivät sopimukseen Punaisten Khmerien oikeudenkäynnin hoitavaan tuomioistuimeen liittyvissä asioissa.
Australiasta turvapaikkaa hakeneiden afgaanipakolaisten kohdalla olemme jäsen Kinnockin tapaan huojentuneita ratkaisun löytymisestä tarvittavien avustusten ja suojan tarjoamiseksi näille henkilöille - miehille, naisille ja lapsille - jotka ovat paenneet yhdestä maailman suvaitsemattomimmista yhteiskuntajärjestelmistä. Sikäli kuin oikein ymmärsin, puheenvuorojenne tarkoituksena ei suinkaan ollut ryhtyä oikeustaisteluun kummankaan yhteisön ulkopuolisen maan puolesta, vaan pohtia, miten tämäntyyppisessä tilanteessa olisi parasta toimia voimassa olevan kansainvälisen oikeuden puitteissa.
Olette oikeassa: emme voi suhtautua asiaan tunnottomasti. Tiedämme kaikki, että tulee aina uusia laivoja, jotka kuljettavat uusia pakolaisia pois kurjuudesta usein epäinhimillisissä oloissa, ja ne ilmaantuvat ennen pitkää myös Euroopan rannikoille. Tämä ei ole sellainen "muuta maailmaa" koskeva kysymys, jota voisimme tarkastella ulkopuolisina, eikä sitä toisaalta myös voida tarkastella pelkästään niiden ongelmien valossa, joita se voi aiheuttaa muualla. Pakkosiirrot aiheuttavat selvästi hämmennystä kansainvälisessä yhteisössä, olivatpa niiden syyt taloudellisia, poliittisia tai rikollisia, sillä rikollistahan järjestäytyneiden ihmiskauppaverkostojen toiminta on. Jäsen Medina Ortega, yhdymme teidän ja kollegoidenne ilmaisemaan toivomukseen, että otettaisiin käyttöön sellaisia kansainvälisiä välineitä, joilla tällaiset tapaukset voitaisiin estää ja selvittää, tai että ainakin saatettaisiin vuoden 1951 yleissopimus ajan tasalle ja mukautettaisiin sitä tilanteisiin, joita 1950-luvulla ei vielä esiintynyt. Tältä osin tuemme ponnisteluja, jotka YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu aloitti ja jotka julkistettiin yleissopimuksen 50. vuosipäivän yhteydessä. YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulla oli merkittävä rooli Tampan kriisin selvittelyssä, ja minusta meidän kaikkien on kannustettava häntä ottamaan tämäntyyppiset ongelmat esille neuvotteluissa, joiden pohjalta meidän pitäisi ensi joulukuussa Genevessä pidettävän konferenssin jälkeen pystyä ajantasaistamaan säännöksiämme, sillä onhan kyse nimenomaan kansainvälisistä säännöksistä. On myös syytä palauttaa mieliin kansainvälisen rikollisuuden torjunnasta joulukuussa 2000 tehtyyn YK:n yleissopimukseen liitettyjen ihmiskauppaa koskevien pöytäkirjojen merkitys. Yhteisö on itse osapuolena näissä pöytäkirjoissa, jotka voimaan tultuaan - siis sitten, kun tietty määrä valtioita on ne ratifioinut - parantavat yhteistä toimintakehystä, joka meillä on käytettävissämme tällaista rikollisuutta vastaan.
Mitä tulee itse unioniin - ja toistan vielä: tämä koskee myös meitä - Amsterdamin sopimus ja Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmät loivat perustan yhteiselle turvapaikka- ja siirtolaispolitiikalle. Uskon, että unioni ja sen jäsenvaltiot ovat näiden eri tekstien ja julkilausumien kautta viestittäneet sitoutuneensa humanitaariseen perinteeseen, jonka pitäisi ilmetä sellaisen yhteisen turvapaikkajärjestelmän luomisena, joka tarjoaa asianmukaisen suojan jokaiselle sitä tarvitsevalle henkilölle ja takaa, että palauttamiskiellon periaatetta noudatetaan.
Tämä ei tietenkään onnistu ilman ennalta ehkäiseviä toimia lähtömaissa ja -alueilla. Olemme jo alkaneet edetä tämän lähestymistavan mukaisesti, sillä neuvosto on hyväksynyt joitakin siirtolais- ja turvapaikka-asioita käsittelevän työryhmän laatimia toimintasuunnitelmia. Yksi niistä koskee nimenomaan Afganistania ja sen naapurialueita. Mikäli toimintasuunnitelma osoittautuu tehottomaksi, meidän on palattava asiaan, ja luotamme siihen, että parlamentti ohjaa meitä tähän suuntaan.
Ihmiskauppaa harjoittavien verkostojen kohdalla meidän on vahvistettava unionin toimia etenkin sellaisissa tapauksissa, joissa uhrit ovat oikeutettuja kansainväliseen suojeluun. Tältäkin osin tarvittaisiin komission mielestä järjestelmällisempää ja yhtenäisempää toimintamallia. Aiommekin työstää tätä kysymystä piakkoin antamamme tiedonannon avulla.
Kaikki nämä toimet on siis otettu unionin päiväjärjestykseen. Neuvosto on jo ryhtynyt työhön. Suoraan sanottuna asiat ovat mielestämme edistyneet varsin hitaasti, mutta se oli odotettavissakin, kun otetaan huomioon, miten arkaluonteisia ne ovat jäsenvaltioille. Tarvitaan epäilemättä uusi sysäys asianmukaisella poliittisella tasolla, todennäköisesti Laekenin Eurooppa-neuvoston yhteydessä. Ainakin puheenjohtajavaltio näyttää joka tapauksessa olevan tätä mieltä. Jos parlamentti tukee meitä, on selvää, että asiat kehittyvät hyvään suuntaan - siitä olemme vakuuttuneita.
Angolan junahyökkäyksestä minulla ei ole liiemmin lisättävää. Olemme paljolti samaa mieltä näkemyksistä, joita täällä on lausuttu. Komissio on teidän tapaanne erittäin huolestunut sodan jatkumisesta ja pitää valitettavana, että yhteenotot ovat raaistuneet ja että useita satoja siviilejä on jälleen saanut surmansa eri puolilla maata viime viikkoina. Tuemme määrätietoisesti unionin yhteisen kannan mukaisia ponnisteluja poliittisen ratkaisun löytämiseksi Angolan kriisiin. Jätin huomiotta ne puheenvuorot, joissa tätä yhteistä kantaa arvosteltiin jyrkästi. Me siis aiomme panna sen täytäntöön ja kannatamme kaikkia sellaisia ehdotuksia, jotka tukevat sellaisia Afrikan unionin aloitteita - niitä nimittäin riittää - ja afrikkalaisten paikallisorganisaatioiden ja Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön aloitteita, joiden tarkoituksena on kehittää edelleen konfliktien ehkäisemiseksi ja ratkaisemiseksi Afrikan maiden aloitteesta perustettuja järjestelmiä. Muistutan, että annamme Angolalle jatkuvasti humanitaarista apua, jonka määrä on huomattava, ja että olemme tarvittaessa valmiita mukauttamaan tämän avun luonnetta ja määrää.

Wurtz
Arvoisa puhemies, olin keskustelun aikana poissa, koska osallistuin puheenjohtajakonferenssiin, mutta minulle ilmoitettiin juuri, että eräs parlamentin jäsen kirjaimellisesti hyökkäsi sanallisesti yhtä ryhmäni jäsentä, nimittäin jäsen Mirandaa, vastaan. Mielestäni tällaista käytöstä ei voida suvaita. Arvoisa puhemies, kyse on paljon enemmästä kuin henkilökohtaisesta loukkauksesta, ja siksi toivoisin, että antaisitte jäsen Mirandalle puheenvuoron ja että hänen vastineensa merkittäisiin pöytäkirjaan.

Puhemies
Jäsen Wurtz, ette ollut silloin läsnä. Jäsen Miranda hyökkäsi ensin yhtä kollegaa vastaan. Annoin kollegalle puheenvuoron, jotta hän voisi vastata syytöksiin. Tapaus on nyt loppuunkäsitelty, sillä pelkään, että jos jäsen Miranda sanoo vielä jotakin, jäsen Ribeiro e Castrokin sanoo taas jotakin, ja siihen me voisimme käyttää vaikka koko päivän. Molemmat jäsenet saivat sanoa sanansa samasta aiheesta. Tilanne on siis tasan 1-1!

Miranda
Arvoisa puhemies, kyse on nimenomaan työjärjestyspuheenvuorosta. Te ette varmaan ollut riittävän tarkkaavainen, kun sanoitte äsken, että minä hyökkäsin ensin jäsen Ribeiro e Castron kimppuun. Se ei ole totta. Minua edeltäneessä puheenvuorossaan jäsen Ribeiro e Castro oli jo maininnut nimeni täysin asiattomalla tavalla, vaikka on totta, että te ette kiinnittänyt siihen lainkaan huomiota. Kuten muistetaan, hän sanoi, että olen manipuloinut kansalaisia ja lehdistöä ja että olen yrittänyt käyttää parlamenttia välineenä. Hän viittasi erityisesti siihen, että olen kehitysyhteistyövaliokunnan puheenjohtaja.
Minä taas sanoin jäsen Ribeiro e Castron kimpaannuttaneessa puheenvuorossani ainoastaan, että jotkut UNITAn ystävät, erityisesti jäsen Ribeiro e Castro, ovat edistäneet joitakin aloitteita. Arvoisa puhemies, haluan sanoa, että minusta se ei ole mikään loukkaus, koska on yleisesti tiedossa, että jäsen Ribeiro e Castron puolueella on selkeitä ja tunnustettuja kytköksiä UNITAan. Ja tämä oli juuri sanojeni tarkoitus, ei sen enempää! Juuri siksi se, mitä sanottiin...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää työjärjestyspuheenvuoron ja sanoa, että puhemies on ehdottomasti toiminut oikein, sillä Ribeiro e Castro ei ole suojellut UNITAa, vaan hän on allekirjoittanut esityksen, jossa sitä kritisoidaan. Ribeiro e Castro kritisoi UNITAa puheessaan, ja puhemies antoi hänelle mahdollisuuden vastata häneen kohdistuneeseen henkilökohtaiseen hyökkäykseen. Siksi olen sitä mieltä, että puhemies on ehdottomasti toiminut oikein.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 18.30.

Jalkaväkimiinat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0542/2001 Van Orden ja Van Hecke Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta;
B5-0561/2001 van den Berg ja Sakellariou Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta;
B5-0568/2001 Haarder ja muut Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta;
B5-0575/2001 Maes ja McKenna Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta;
B5-0590/2001 Segni Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta;
B5-0599/2001 Bonino ja muut
toimista ei-valtiollisten toimijoiden saamiseksi sitoutumaan jalkaväkimiinojen täydelliseen kieltämiseen.

Maes
Maamiinaongelma ei ole vain valtioita koskeva ongelma. Vielä kauan sen jälkeen, kun rauhan sopimukseen on päästy, mihin toivoakseni jopa Angolassakin joskus päästään, on vielä kenttiä, joille pääsy on kielletty, koska ne ovat täynnä miinoja ja ne vaarantavat siten viattomien ihmisten hengen.
Vuonna 1997 tehtiin maamiinat kieltävä sopimus. Sen on allekirjoittanut jo 149 maata. Monet maat ovat sen ratifioineet, mutta 52 maata ei ole sitä tehnyt, niiden joukossa maita, jotka eivät ole kaikkein vähäisimpiä. Eräs suurimpia ongelmia on, että miinoja eivät käytä vain vakinaiset armeijat, vaan myös terroristiset liikkeet sekä kapinalliset liikkeet. Siksi on välttämätöntä, että myös ne saadaan luopumaan maamiinojen käytöstä.
Virallisen tahon, jota me edustamme, on ongelmallista ottaa neuvotteluihin mukaan ei-valtiollisia toimijoita, mutta meidän on tässä asemassa pyrittävä siihen, että saamme maat lopettamaan varustautumisen maamiinoilla, ja että tuemme kansalaisjärjestöjä heidän pyrkimyksissään yrittää saada myös terrorijärjestöt ja kapinalliset liikkeet lopettamaan maamiinojen käyttö. Viittaan tässä yhteydessä Genèven yleissopimukseen, jota olemme tällä viikolla täällä omassa parlamentissamme kuulleet ehdotettavan.

Cauquil
Arvoisa puhemies, uskon, että me kaikki vastustamme jalkaväkimiinoja. Tässä kohdin olen hämmästynyt siitä, että päätöslauselma on osoitettu ei-valtiollisille toimijoille. Miinojahan valmistetaan ja käytetään nimenomaan valtioiden luvalla, joten niiden vastuulla on myös sitoutua varmistamaan, ettei miinoja enää valmisteta eikä käytetä, enkä totta puhuen ymmärrä, miksi tällainen päätöslauselma on ylipäätään laadittu! Minusta sitä voidaan tulkita vain niin, että parlamentti haluaa myötäillä suurvaltoja ja kansallisvaltioita.

Maaten
Arvoisa puhemies, pysyn aiheessa. Maamiinat surmaavat ihmisiä joka päivä monessa maassa. Maamiinat vaarantavat ihmisten hengen joka päivä monessa kymmenessä maassa. Jo yksinään Kambod&#x017E;assa ovat maamiinat haavoittaneet yli 35 000:tta ihmistä, jotka siis ovat uhreja, jotka säilyivät hengissä. Miinoja raivataan joka päivä ja joka päivä niitä tulee lisää.
Vuonna 1997 tehdyn maamiinoja vastustavan sopimuksen on ratifioinut 19 maata ja sen on allekirjoittanut 141 maata. Niihin, jotka eivät ole sopimusta allekirjoittaneet, kuuluu sellaisia maita kuin Venäjä, Jugoslavia, mutta myös Suomi, joka käyttää miinoja suojellakseen Venäjän kanssa yhteistä rajaansa. Tämä on luonnollisesti halvempaa. Sen myötä voi puolustusmäärärahaa alentaa. Tämä on ymmärrettävää. Mutta jos Suomi perustelee tilannetta näin, niin mikseivät sitten muut maat tekisi samoin. Haluankin siksi vedota komissioon ja jäsenvaltioihin, jotta ne painostavat omia sekä tulevia jäseniään samoin kuin niitä maita, jotka saavat taloudellista tukea Euroopan unionilta, allekirjoittamaan sopimuksen.

Tannock
Arvoisa puhemies, puhun kollegani Van Ordenin puolesta, joka on tänään poissa, mutta joka on vuosien ajan ollut suoraan mukana jalkaväkimiinojen haittojen poistamiseen tähtäävässä työssä.
Useimmilla EU:n jäsenvaltioilla ei ole enää jalkaväkimiinoja asevoimiensa käyttöasevarastoissa. Nämä aseet ovat todellakin olleet kiellettyjä viimeiset neljä vuotta. Vain vastuuttomat asevoimat, kuten entisen Jugoslavian asevoimat ja ei-valtiollisten toimijoiden sisällissotaa käyvät tai kapinalliset aseistetut ryhmät käyttävät edelleen näitä kauhistuttavia aseita.
Määritelmän mukaan sellaiset ryhmät eivät tietenkään ole maamiinat kieltävän Ottawan sopimuksen osapuolia. Tässä päätöslauselmassa kiinnitetään huomiota tähän tosiseikkaan ja pyritään löytämään tapoja, joilla näihin ryhmiin voidaan vaikuttaa. Tämä vaatii huolellista harkintaa, koska meidän on oltava varovaisia, ettemme millään tavalla tunnusta näiden ryhmien tai niiden toimien legitiimiyttä. Emme halua kääntää EU:n resurssien huomiota pois niiden päätehtävästä eli miinanraivauksesta ja miinojen uhrien auttamisesta. Haluamme tuoda tämän asian kaikkien niiden Ottawan sopimuksen osapuolten tietoon, jotka kokoontuvat Managuassa Nicaraguassa myöhemmin tässä kuussa.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin jalkaväkimiinoja vastustava ja niiden täyskieltoa koskeva kanta on ilmaistu jo selkeästi useissa päätöslauselmissa. Ottawan tulokset johtuvat tiettyjen tähän asiaan paneutuneiden kansalaisjärjestöjen työstä.
Minusta Euroopan unionin pitäisi seuraavassa sopimuksen allekirjoittajavaltioiden kokouksessa, joka pidetään Managuassa, saada aikaan, että sopimus allekirjoitettaisiin ja ratifioitaisiin useammissa maissa, sillä sitä ei ole allekirjoitettu 52 valtiossa eikä ratifioitu vielä monissakaan valtioissa. Euroopan unionin on myös saatava hankittua enemmän varoja miinojen lopulliseen raivaamiseen, sillä maassa vielä olevat miinat aiheuttavat kuolemantapauksia ja silpoutumisia kaikkialla maailmassa. Eri osapuolia, niin valtiollisia kuin ei-valtiollisiakin toimijoita, pitää vaatia pääsemään sopimukseen jalkaväkimiinojen kieltämiseksi kokonaan.
Arvoisa puhemies, lopuksi pyydän tukea ja tunnustusta kansalaisjärjestöjen työlle, kuten humanitaarisen Geneven vetoomus -järjestön tekemälle aloitteelle ja muille kansalaisjärjestöille, jotka yrittävät saada hävitettyä jalkaväkimiinojen tapaiset kuolettavat ja vihattavat aseet.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, mitä oikein pitäisi tehdä? Luulen, että tämä on se ydinkysymys, johon te pyydätte komissiota vastaamaan.
Hyvä on, ensinnäkin olemme luoneet unionille sääntelykehyksen, ja alkukesästä näiden miinojen torjunnasta annetut kaksi asetusta tarjoavat meille tarvittavat oikeudelliset välineet, joita voimme käyttää tehokkaiden ja koordinoitujen toimenpiteiden toteuttamiseen.
Sen jälkeen aiomme osallistua puheenjohtajavaltion tukena aktiivisesti tämän kuun lopussa Nicaraguassa pidettävään Ottawan yleissopimuksen sopimusvaltioiden kokoukseen, jota pidämme tärkeänä, sillä siellä on tietenkin tarkoitus keskustella jalkaväkimiinojen poistamiseen liittyvistä haasteista ja tähän toimeen osallistuvien tahojen käytännön kokemuksista sekä - kuten useimmat teistä toivoivatkin - luoda paineita niille valtioille, jotka eivät vielä ole allekirjoittaneet tätä yleissopimusta.
Näkemyksemme mukaan tavoite on sama kuin ennenkin ja pyrimme määrätietoisesti saavuttamaan sen, jotta jalkaväkimiinojen tuotanto, varastointi, kuljetus ja käyttö saadaan kiellettyä kaikkialla maailmassa.
Tämän tavoitteen toteuttaminen ja sen uhan poistaminen, jonka kriisialueilta eri puolilla maailmaa vielä raivaamatta olevat miljoonat miinat muodostavat paitsi ihmisille myös elinkeinotoiminnalle, ovat pääasiassa valtioiden ja hallitusten vastuulla. Se on aivan totta. Valitettavasti joskus käy niin, että valtioiden sisäisten tai niiden välisten selkkausten yhteydessä myös ei-valtiolliset toimijat käyttävät jalkaväkimiinoja, joten niidenkin on otettava vastuu siitä kärsimyksestä ja tuhosta, jota miinat ovat aiheuttaneet väestöille ja yhteiskunnille.
Kokemukset osoittavat - kuten sanoitte - että meidän on pohdittava uusia tapoja saada ei-valtiolliset toimijat osallistumaan maamiinojen torjuntatoimiin ja kannattamaan tavoitetta näiden laitteiden täydellisestä kieltämisestä. Tässä mielessä Geneven vetoomus on aloite, jolla on hyvin kiitettävät tavoitteet, mutta meidän on varmistettava, että tämänluonteiset aloitteet nivotaan tulevaisuudessa tiukasti yhteen kansainvälisen yhteisön jo sinällään huomattavien ponnistelujen kanssa.
Kuten parlamentti tietää, jalkaväkimiinojen kieltämistä edistävästä kansainvälisestä kampanjasta tuli maailmanlaajuinen liike, jota Euroopan unioni on tukenut alusta asti. Tässä kansainvälisessä kampanjassa, jonka tueksi tehtiin joitakin valtiollisia ja ei-valtiollisia yhteistyösopimuksia, on suunniteltu normeja ja toimintaohjelmia, joilla täydennetään Ottawan yleissopimuksessa esitettyjä kansainvälisiä määräyksiä.
Toivomme, että tämän kansainvälisen sääntelykehyksen rinnalla saavat jalansijaa myös tällaiset aloitteet, jotka lujittavat valtioissa ja kansalaisyhteiskunnassa toteutettuja toimia ja joita me olemme kyllä valmiita tukemaan.
Meidän on analysoitava Geneven vetoomus tarkkaan ja kannustettava sen vetäjiä koordinoimaan toimintansa tiiviisti kansainvälisen jalkaväkimiinojen vastaisen kampanjan ja muiden eturivin sopimusten kanssa, jotta nämä tätä varten mobilisoidut voimat eivät missään vaiheessa olisi vaarassa hajota ottaen huomioon haasteen laajuuden. Vielä on paljon tehtävää Ottawan yleissopimuksessa määriteltyjen vaatimusten ja kunnianhimoisten tavoitteiden lujittamiseksi.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 18.30.

Kuivuus Keski-Amerikassa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0547/2001 Salafranca Sánchez-Neyra ja García-Margallo y Marfil Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta,
B5-0562/2001 Díez-González ja muut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta,
B5-0569/2001 Sánchez García ja Gasòliba i Böhm Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta,
B5-0574/2001 Mayol i Raynal ja muut Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puolesta,
B5-0591/2001 Marset Campos ja muut Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta,
B5-0600/2001 Queiró ja Ribeiro e Castro Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta
kuivuudesta Keski-Amerikassa.

García-Margallo y Marfil
Arvoisa puhemies, en hukkaa minuuttini osaakaan vakuuttaakseni teidät siitä, kuinka vakavia seurauksia Keski-Amerikan luonnonmullistuksista on aiheutunut.
Käytän kuitenkin osan puheajastani kertomalla, että niistä on ollut lyhyen aikavälin seurauksia. Hyvin lyhyesti sanottuna: 1,5 miljoonaa ihmistä kärsii nälkää alueella unohtamatta pitkän aikavälin vaikutuksia kestävään kehitykseen ja ilmastovaikutuksiin.
Tähän asti me olemme eurooppalaisista toimielimistä käsin yrittäneet lievittää lyhyen aikavälin seurauksia toimittamalla hätäapua tai elintarvikelähetyksiä, joilla on voitu ainoastaan lievittää alueen nälkätilannetta. Toistaiseksi emme ole kyenneet vastaamaan pitkän aikavälin tarpeisiin tai puutteisiin.
Tässä päätöslauselmassa komissiolta pyydetään ensinnäkin, että siellä otettaisiin huomioon nämä tarpeet laadittaessa vuoden 2002 talousarviota. Toiseksi sitä pyydetään käynnistämään toimia, joilla vauhditettaisiin tai kannustettaisiin kestävää kehitystä maatalouden kehittämisessä, ehkäistäisiin kuivuutta ja pitkän aikavälin seurauksia, joista puhuin edellä. Kolmanneksi viittaan 4 kohtaan, joka koskee alueen kanssa harjoitettavaa pitkän aikavälin yhteistyöpolitiikkaa, jonka tarkoituksena on antaa apua tarpeisiin, joita tähdensin äsken.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, totuus on, että Keski-Amerikassa on kärsitty jo liian pitkään.
Ensiksi tulivat kuolemanpartiot ja äärioikeiston hallitukset. Sen jälkeen, kun demokratia oli Euroopan unionin välitystoiminnan ansiosta kukistettu, vallassa on ollut korruptoituneita hallituksia, ja seuraavina tulivat pyörremyrsky Mitchin aiheuttamat mullistukset, maanjäristykset ja nyt kuivuus, joka merkitsee, kuten jo sanottiin, nälkää, kurjuutta ja kuolemaa tuhansille ihmisille.
Euroopan unionin pitää erottautua joukosta olemalla solidaarinen toisella tavalla kuin muut. Sen ei pidä hyväksyä talousarvioita vain tässä tilanteessa, vaan, niin kun jo sanottiin, myös tuleviksi vuosiksi, ja noiden talousarvioiden täytyy olla niin merkittäviä ja tarpeellisia, että niiden avulla voidaan poistaa tämän kuivuuden syyt ja seuraukset.
Minä laadin Keski-Amerikan jälleenrakentamista koskevan mietinnön pyörremyrsky Mitchin jälkeen, ja olen huomannut, että alueen korruptoituneisuus estää apua pääsemästä suoraan perille. Siksi suosittelemme, että antamamme apu pääsee mahdollisimman suoraan perille kaupunginhallitusten ja demokraattisten kansalaisjärjestöjen kautta.

Díez González
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, arvoisa komission jäsen, joka päivä silmiemme eteen avautuu selkäpiitä karmivia kuvia uusista maailmaa ravisuttavista murhenäytelmistä: autioita kyliä, nälkään tai sairauteen kuolevia lapsia, suojattomia pakolaisia, maailmalla harhailevia maahanmuuttajia, jotka etsivät elinmahdollisuuksia...
On kuitenkin olemassa murhenäytelmiä, jotka jatkuvat silloinkin, kun kukaan ei puhu niistä, jotka pahenevat ja hiertävät, vaikka niitä ei näytetä uutisissa.
Yksi näistä ensimmäisen maailmaan valikoivaan muistiin arkistoiduista tapauksista on Keski-Amerikan tilanne ja maata yli kolmen kuukauden ajan kärventäneen kuivuuden järkyttävät seuraukset. Tämä kova onni vaivaa aluetta, joka on, kuten sanottua, jo ennestään politiikan ulottumattomissa olevien jatkuvien luonnonmullistusten heikentämä ja jonka yhteiskunta- ja talousrakenne ei anna sille vähintäkään vastustuskykyä.
El Salvadorissa on julistettu hätätila ja Guatemalassa on juuri eilen yritetty torjua todella epätoivoisella tavalla nälänhätää julistamalla maa yleisen suuronnettomuuden tilaan. Kuivuus on tuhonnut alueella suurimman osan viljelyksistä, ja nälkä on saanut puristukseensa jo miljoonia ihmisiä, kuten täällä jo sanottiin. Kaikki tämä tapahtuu alueella, jonka asukkaista erittäin suuri osa on köyhiä tai äärimmäisen köyhiä.
Yhdistyneiden Kansakuntien maailman elintarvikeohjelmasta käsin on annettu meille hälytys hyvin vähän aikaa sitten ja sanottu, että mikäli tilanne jatkuu nykyisellään, ohjelman avulla voidaan tyydyttää ainoastaan kolmen kuukauden ajan eniten kärsivän kansanosan tarpeista puolet.
Siksi kiinnitän huomiota erityisesti 4 kohdassa olevaan suositukseen, jossa pyritään samalla tavoin kuin 3 kohdassa sitouttamaan kehitysapua koskevat päätöksemme siten, että niiden tavoitteena on rakenteellisten ongelmien torjuminen. Vain panostamalla tämän maailman herkimpiin kolkkiin kuuluvan alueen kestävään kehitykseen voimme ehkäistä ja lievittää mahdollisuuksien mukaan luonnonmullistusten seurauksia, koska silloin olemme sijoittaneet apumme ja varamme väestön tukemiseen ja vahvistamiseen, olemme tehneet siitä voimakkaamman, jotta se voi kestää seuraukset ilmiöstä, jollaista me emme voi edes ensimmäisessä maailmassa välttää.
Hyvät jäsenet, on tullut aika, jolloin Euroopan on kyettävä lahjoittamaan onkia ja opettamaan kalastusta sen sijaan että se jakaisi kalansaaliita.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä toverieni kanssa. Joka tapauksessa me, Euroopan parlamentin Väli-Amerikan suhteista vastaava valtuuskunta olimme El Salvadorissa heinäkuussa, jolloin saimme nähdä maanjäristysten ja pyörremyrsky Mitchin seuraukset. Euroopan unionilla todellakin on erittäin tärkeä toimielinten jälleenrakennusohjelma tuolla alueella, mutta tätä nykyä kaikkein pahimpana ongelmana, josta meille kerrottiin jo heinäkuussa, on kuivuus.
Minusta meidän on suunniteltava kahdenlaista apua: välitöntä apua nälän estämiseksi ja pitemmän aikavälin apua kestävän kehityksen edistämiseksi; hallitustenvälisessä ilmastonmuutospaneelissa ollaan sitä mieltä, että maanjäristyksistä, tulvista ja kuivuuskausista tulee yhä tavallisempia nimenomaan maailman köyhimmässä osassa, jossa niitä on vaikeinta kestää. Sen takia Euroopan unionin pitäisi mielestäni käyttää molempia kanavia: välitöntä apua, jota meiltä pyydettiin, kun olimme siellä heinäkuussa, ja pitemmän aikavälin apua nykyisten tapahtumien ehkäisemiseksi.
Meitä huolettaa myös avun jakaminen. Paikan päällä olevien Euroopan komission yksiköiden on valvottava sitä erittäin tarkasti, jotta se saavuttaisi todella hätää kärsivät. Siltä taholta on kuulunut joitakin vastalauseita.

Lamy
. (FR) Komissio on tietenkin hyvin tietoinen tilanteesta, johon tässä päätöslauselmassa viitataan. Tämän maanosan nykyinen kuivuus on epäilemättä pahin sitten El Niñon vuonna 1997 aiheuttaman kuivuuden. Meistä olisi kuitenkin tässä vaiheessa liioiteltua verrata tätä tilannetta Mitch-hirmumyrskyn seurauksiin. Komission yksiköt ja Keski-Amerikan maiden edustajat ovat jatkuvasti yhteydessä toisiinsa, ja olemme yhdessä näitä maita edustavien yhteistyökumppaneidemme kanssa arvioineet, että tilanne on toki huolestuttava, mutta se on tässä vaiheessa vielä täysin hallinnassa, eikä se todennäköisesti kestä kovin pitkään, koska sadekauden pitäisi alkaa lähiaikoina suurimmassa osassa kuivuudesta kärsiviä alueita.
Vaikka sateet pian alkaisivatkin, se ei saa estää meitä pohtimasta kriisin todellisia syitä, jotka johtuvat - minkä te kaikki luullakseni jo totesittekin - suhdannetekijöistä ja ennen kaikkea rakenteellisista syistä, kuten perustuotteista ja etenkin kahvista saatujen tulojen jyrkästä laskusta, epätarkoituksenmukaisesta maatalouspolitiikasta tai siitä, että monien maaseudun perheiden on yhä vaikeampaa päästä käsiksi tuotantopanoksiin - puhumattakaan köyhyydestä, joka kiistämättä vaivaa kaikkia näitä maita.
Mitä tulee sanoisinko "lyhyen aikavälin" seurantaan, komissiolla ja unionilla on nyt toimipisteverkosto, jonka kautta voidaan tarkkailla elintarviketilannetta kaikilla kriisialttiilla alueilla. Yksi näistä toimipisteistä sijaitsee Keski-Amerikassa, ja sieltä käsin meidät voidaan tarpeen vaatiessa hälyttää apuun reaaliajassa. Ongelman perimmäinen syy, nimittäin alueen heikon elintarviketurvallisuuden rakenteelliset syyt, ovat toki se varsinainen ongelma, johon meidän on keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä puututtava: näinhän te kaikki totesitte.
Näkemyksemme mukaan ensi käden ratkaisuna olisi maaseudun kehittäminen, joka on jo yksi unionin ensisijaisista toimintalinjoista ja yhteistyöaloista useimmissa näistä maista, ja toivomme, että sitä vahvistetaan entisestään yhdistämällä ponnistukset, olipa kyse paikallishallinnon auttamisesta keskittämään kehityspolitiikkansa tälle alalle (ja tämä meidän on tosiaan mahdollista tehdä), kansalaisjärjestöjen tai paikallisyhteisöjen sellaisten hankkeiden tukemisesta, joilla pyritään monipuolistamaan tuotantoa ja viljelylajikkeita ja luomaan perheille toisentyyppisiä tulonhankintakeinoja, toimien koordinoinnista muiden kansainvälisten avustajien, kuten jäsenvaltioiden tai Bretton Woods -instituuttien, kanssa tai köyhyyden vähentämisohjelmien käynnistämisestä kyseisissä maissa. Olemme teidän tapaanne vakuuttuneita siitä, että kiireellisiin tarpeisiin on syytä vastata lyhyellä aikavälillä, mutta ongelman todelliset syyt ovat syvemmällä, ja nimenomaan niihin meidän on puututtava, mikäli tämänkaltaisten seurausten toistumiselta halutaan välttyä.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, Australian rannikon edustalla olevia afgaanipakolaisia koskevan päätöslauselman espanjankielisessä versiossa on virhe, jonka haluaisin korjattavan parlamentin yksiköissä.
Kohdasta E puuttuu yksi rivi, sillä siinä sanotaan, että turvapaikanhakijoiden pitäisi saada hakea turvapaikkaa Australiasta yhden kerran, kun siinä pitäisi sanoa "kun he ovat saapuneet Australian alueelle".
Riittäisi mainiosti, jos tämä teksti yksinkertaisesti muokattaisiin muiden kieliversioiden olen nähnyt englannin-, ranskan- ja saksankielisen mukaiseksi. Osoitan virheen, jotta parlamentin yksiköt voivat korjata sen.

Puhemies
Hyvä kollega, luotan tässä asiassa teihin täysin, sillä tiedän, kuinka loistavasti osaatte muita kieliä. Asia korjataan varmasti. Oikealta puoleltani minulle vakuutettiinkin jo, että kohdan espanjankielistä versiota täydennetään.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 18.30.

Vuoristoalueiden maatalous
Puhemies
Esityslistalla on seuraavan Ebnerin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0277/2001) 25 vuodesta vuoristoalueiden maanviljelyä koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamista.

Ebner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, valiokunta-aloitteinen mietintö, joka koskee 25 vuotta vuoristoalueiden maanviljelyä koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamista, on Euroopan parlamentin esityslistalla nyt, kun kansainvälinen vuorten vuosi 2002 on jo ovella.
Ensi vuodeksi onkin suunniteltu toimintaa kansainvälisellä, kansallisella ja paikallisella tasolla: tarkoitus on edistää vuoristoalueiden kestävää kehitystä. Vuoden päätavoitteita ovat vuoristoalueiden ekosysteemejä ja niiden dynamiikkaa ja toimintaa koskevan tietoisuuden ja tietämyksen lisääminen, vuoristoyhteisöjen kulttuuriperinnön säilyttäminen ja kehittäminen sekä vuoristoalueiden luonnonvarojen säilyttäminen ja kestävä kehittäminen siten, että voidaan taata siellä elävien ihmisten elämänlaatu nyt ja tulevaisuudessa. Onhan Euroopan unionin pinta-alasta vuoristoaluetta sentään 30 prosenttia ja maatalouteen käytetystä alasta 20 prosenttia, ja 10 prosenttia EU:n kansalaisista asuu näillä alueilla.
Olenkin ehdottomasti sitä mieltä, että myös Euroopan unionin olisi siksi pidettävä tulevaa kansainvälistä vuorten vuotta syynä ottaa huomioon vuoristoalueiden erityistarpeet ja tunnustaa vuoristoalueet elintilaksi, josta meillä ei ole varaa luopua. Vuoristoalueiden elämänlaatu on samaan aikaan säilytettävä ja sitä on suojeltava, ja jatkuvasti uhkaava poismuutto on pysäytettävä. Tämä mietintö on itse asiassa myös parlamentin kannanotto vuorten vuoteen, ja sen on oltava komission ja neuvoston toimien pohjana ja toimittava komissiolle ja neuvostolle osoitettuna vaatimusluettelona.
Nyt käsiteltävänä olevassa mietinnössä, jonka maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta hyväksyi lähes yksimielisesti, puollan ehdottomasti EU:lle vuoristoalueita koskevaa yhtenäisstrategiaa. Tähän liittyen mietintö sisältää tähän liittyviä monia, nähdäkseni käytännönläheisiä ehdotuksia, joille pyydän kannatusta tulevassa äänestyksessä.
Komissiota pyydetään ja kehotetaan ensinnäkin esittämään vielä tänä vuonna niitä toimia esittelevä tiedonanto, joihin EU:ssa on tarkoitus ryhtyä kansainvälisen vuorten vuoden takia. Minusta olisi lisäksi aiheellista, että tiedonantoon sisältyisi sellainen kyseisiä alueita koskeva kokonaissuunnitelma, jossa otetaan huomioon myös vuoden 2006 jälkeinen aika ja laajentuminen. Tällöin kävisi väistämättä ilmi, että tarvitaan direktiivin 268/75 tarkistamista ja sen vuoksi muitakin muutoksia.
Haluan kuitenkin tehdä selväksi, että vaadittavassa kokonaissuunnitelmassa on otettava huomioon toissijaisuusperiaate. Vaikka ongelmat ja vaikeudet ovatkin usein samankaltaisia, on tosiasia, että vuoristoalueet ovat keskenään erilaisia ja että niillä on omat erityispiirteensä; siksi mitään patenttiratkaisua ei voida kehittää. Yhteiset ongelmat voidaan sen sijaan ratkaista parhaiten valtioiden rajat ylittävän yhteistyön avulla.
Ehdotankin mietinnössäni ratkaisua, jossa otetaan yhtäläisesti huomioon kaikki seuraavat alueet: maa- ja metsätalous, liikenne, matkailu, energia- ja vesitalous, aluesuunnittelu, luonnonsuojelu ja yhteisen kulttuuriperinnön säilyttäminen.
Puutun vain aivan lyhyesti niihin yksittäisiin vaatimuksiin, joita mietinnössä esitetään. Maatalous: mietinnössä vaaditaan laajennuksia maatalouspolitiikan toiseen pilariin ja siten maaseudun kehittämiseen. Tässä yhteydessä on otettava asianmukaisesti huomioon maatalouden ympäristönsuojelullinen ja maisemanhoidollinen tehtävä sekä maatalouden moninainen merkitys.
Yhteisiä ongelmanratkaisukeinoja voi olla monenlaisia: alueelliset yleissopimukset, vuoristoalueita koskevien kriteerien ja tietojen laatiminen ja päivitys ja käytännönläheisten ja alueittaisten hankkeiden rahoitus kuudennesta puiteohjelmasta, tarvittavien perusrakenteiden laajentaminen sekä koulutus ja jatkokoulutus väestön asianmukaisen tietotason ylläpitämiseksi sekä vuoristoalueiden liikenneverkkojen kehittäminen kestävän kehityksen periaatteita noudattaen, jotta vahvistetaan näiden alueiden säilyminen elin-, luonnon- ja talousalueina. Tarkoitan, että esimerkiksi maatiloille ja niityille johtavien teiden olemassaolo pitää taata, kun taas suurehkot tiehankkeet on ehdottomasti sovitettava yhteen ekologisten kriteerien kanssa.
Lopuksi minun on vielä sanottava, että vuoristoalueiden erityiskohtelu on tarpeen myös laajentumista ajatellen. Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tuleva vuorten vuosi on ihanteellinen ajankohta paneutua käytännössä tulevaan ehdotukseen. Hyvät parlamentin jäsenet, te voitte olla mukana edistämässä tätä kehitystä merkittävästi äänestämällä mietintöni puolesta, ja arvoisa komission jäsen, varsinkin te voitte osallistua tähän toteuttamalla mietintööni sisältyviä esityksiä.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aluksi kiittää kollega Ebneriä lämpimästi hänen valiokunta-aloitteisesta mietinnöstään. Tässä on mietintö, jota voin tukea koko sydämestäni. Kun muistetaan se tosiasia, jonka esittelijä Ebnerkin jo mainitsi, että vuoristoalueiden osuus EU:n pinta-alasta on noin 30 prosenttia ja monissa jäsenvaltioissa, kuten Itävallassa, jopa 50 prosenttia valtion pinta-alasta, tähän valiokunta-aloitteiseen mietintöön on suhtauduttava erittäin myönteisesti ja sitä on tuettava.
Vuoristoekosysteemin merkitys on kulttuuriperintöämme. Luonnonvarojen säilyttäminen ja kestävän maatalouden harjoittaminen on tärkeää monilla Euroopan alueilla. Vuoristomaailman, metsien, veden, ekologisen tasapainon ja monimuotoisuuden suojelu on otettava mukaan eurooppalaiseen kokonaissuunnitelmaan ja niistä on keskusteltava. Monet vuoristoista ulottuvat rajojen yli. Monet ongelmat voidaan ratkaista onnistuneesti vain yhteisvoimin, valtioiden rajat ylittävässä yhteistyössä. Haluaisin tässä yhteydessä korostaa vuoristoalueiden maa- ja metsätalouden monipuolisia tehtäviä, jotka ovat erittäin tärkeitä myös laajentuneessa unionissa.
Sekä vuoristossa asuvat ihmiset että ne matkailijat, jotka vuodesta toiseen tulevat vuoristoon lomalle ja virkistymään, arvostavat tätä ainutlaatuista luonnon- ja kulttuurimaisemaa. Siksi meidän on luotava sopivia kannustimia, jotta ihmiset ovat valmiita elämään ja tekemään työtä vuoristossa. Poismuuton ja väen vähenemisen ekologiset ja sosioekonomiset seuraukset on ehkäistävä ennalta. Paitsi että vuoriston maanviljelijöiden harjoittaman kestävän maatalouden avulla tuotetaan korkealaatuisia elintarvikkeita, kestävä maatalous on myös varsin tärkeä saavutus suuren yleisön kannalta.
Yhdistyneet Kansakunnat on syystäkin julistanut vuoden 2002 vuorten vuodeksi. Minusta on tärkeää, että Eurooppa määrittää nyt oman asemansa tässä suhteessa ja että komissio antaa aiheesta mahdollisimman pian tiedonannon, johon sisältyy myös todella selkeä määritelmä, jossa otetaan huomioon sellaiset kriteerit kuin korkeus, kaltevuus ja kasvukauden pituus, jotta erilaisiin ongelmiin tosiaankin paneuduttaisiin koko Euroopan alueella, minkä lisäksi komission tulee tehdä ehdotuksia ja suunnitelmia näitä ongelmia vastaaviksi strategioiksi ja tukimekanismeiksi.

Izquierdo Rojo
Arvoisa puhemies, Ebnerin mietinnössä komissiolle annetaan mahdollisuus noudattaa varsin oivallista mallia, kun se laatii kansainvälistä vuorten vuotta 2002 koskevan tiedonantonsa.
Mietinnön moninaisten ja mielestäni sangen arvokkaiden ehdotusten joukosta haluaisin kiinnittää huomion joihinkin kysymyksiin, joiden pitäisi näin vuoristomaatalouden hopeahäiden aattona saada aivan erityistä ja ehkä aivan uuttakin huomiota osakseen.
Ensinnäkin tarkoitan naisille annettavaa roolia tässä uudessa monitoiminnallisessa vuoristomaataloudessa. He edellyttävät nykyään uudenlaista kohtelua, jolla ei ole juuri mitään tekemistä heidän vanhakantaisesta syrjäyttämisestään perinteisen yhteisen maatalouspolitiikan piiristä. Arvoisa komission jäsen Fischler, tämä ehdotus on sisällytetty Ebnerin mietinnön 19 kohtaan, mutta jos se halutaan toteuttaa kunnolla, se täytyy käsitellä koordinoidusti.
Naiset ovat vuoristoalueiden uudessa maataloudessa nykyään pääosassa monissa tärkeissä asioissa niin maatalousalalla kuin matkailun, maaseudun kehityksen ja uuden tekniikan sekä käsityöläis-, kauppa- ja talouspolitiikan piirissäkin. Arvoisa komission jäsen, toivon, että pystytte ymmärtämään, että heillä voi olla valtavat mahdollisuudet.
Toiseksi kiinnitän huomiota 22 kohtaan sisältyvään ehdotukseen, joka myös koskee erästä päivänpolttavaa ongelmaa, maahanmuuttopolitiikkoja. Kohdassa ehdotetaan, että autioitumisesta kärsivät vuoristoalueet voisivat toimia maahanmuuttajia uudelleensopeuttavina vastaanottoalueina asianmukaisten sosioekonomisten ohjelmien puitteissa.
Arvoisa komission jäsen, kolmanneksi mielipiteeni on, että on ryhdyttävä korvaustoimiin, joiden avulla vältetään, että vuoristoalueiden saaman rakennetuen väheneminen laajentumisen seurauksena. Tätä on vältettävä, koska laajentumisella ei saa missään tapauksessa olla kielteisiä vaikutuksia näillä alueilla.
Lopuksi uskon, että pienten ja keskisuurten maatalousyksikköjen toimintaa kannattaisi vauhdittaa työllisyyttä edistävien muutostoimien avulla.
Arvoisa komission jäsen, toivon, että mikäli te todella haluatte antaa vuoristoalueiden maataloudelle uuden sysäyksen ja luoda sitä varten uuden strategian, te otatte huomioon nämä ehdotukset.

Caveri
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, kiitän jäsen Ebneriä suuresti hänen tekemästään työstä ja kiitän häntä myös siitä, että hän on hyväksynyt tekstiä koskevat tarkistukset. Mietintö puhuu puolestaan: se on viimeistelty ja kattava, ja sen ansio myös on, että siinä käsitellään vuoristoalueiden maataloutta vuoristoalueiden ongelmien monipuolisessa ja laajassa kontekstissa. Todellisen eurooppalaisen politiikan luomiseksi tätä seikkaa on minusta korostettava kansainvälisen vuorten vuoden 2002 yhteydessä.
Katsokaa, komission jäsen Fischler, Agenda 2000:ssa viitataan kyllä vuoristoalueiden maatalouteen, mutta kaikki mutkistuu täytäntöönpanovaiheessa, esimerkiksi silloin, kun Italian alueet julkaisevat vuoristoalueita koskevia toimenpideasetuksia vaikkapa kotieläintieteestä tai jopa jo tapahtuneista luonnonkatastrofeista.
Maataloutta käsittelevästä pääosastostanne tulee tällöin toimintaa ja laillisuutta valvova elin; käynnistyy pitkä paperisota yksityiskohtia koskevine pyyntöineen, menee kuusi kuukautta tai enemmänkin, ennen kuin saadaan lopullinen vastaus, joka usein on kielteinen ja jossa viitataan usein kilpailusääntöihin, jotka tuntuvat aina sivuuttavan vuoristoalueiden maatalouden erityispiirteet.
Tämä saattaa ennemmin tai myöhemmin synnyttää Euroopan vastaisia mielipiteitä erityisesti unionin alppialueilla - Sveitsi onnekseen hoitaa vuoristoalueiden asioita ilman tätä valvontaverkkoa. Arvoisa puhemies, siksi pyydämme teitä edistämään tässä mietinnössä esitettyjä maataloutta koskevia periaatteita ja muistamaan, ettei ole sattuma, että unioni on allekirjoittanut Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen maatalouspöytäkirjan.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, esittelijä Ebner, lämpimät onnitteluni! Mietintö on hyvä. Vuoristomaatalous havainnollistaa polttolasin lailla, mitä tapahtuu, kun tuotantopaikkaansa sopiva ja kestävä maatalous yritetään nujertaa. Mutta mietinnöllänne on myös vikansa. Se keskittyy nimittäin vain tähän kapeaan alueeseen. On kiinnostavaa, että parlamentin jäsenten enemmistö - tai pikemminkin ne, jotka heistä vielä ovat läsnä, mutta hehän edustavatkin enemmistöjä - ymmärtää näitä lukuisia hyviä ehdotuksia ja varoituksia. Periaate, jonka mukaan meidän pitäisi yleisesti vaatia kestävää maataloutta, koskee oikeastaan koko maataloutta, mutta siitähän täällä ei voisi vallita mitään yksimielisyyttä, joten vuoristo toimii tässä myös alibina. Pahoittelen sitä kovasti. Tällä en kuitenkaan halua halveksia tästä mietinnöstä koituvaa hyötyä. Äänestämme tietenkin sen puolesta. Mutta haluaisimme mielellämme laajentaa tämän keskustelun koskemaan koko maataloutta, jotta maatalous sovitettaisiin paikallisiin oloihin ja sitä harjoitettaisiin kestävästi.

Patakis
Arvoisa puhemies, mietinnön tavanomaisten yleisluonteisten kauniiden toiveiden lisäksi sen tähdentäminen, että uusi asetus toimii Agenda 2000 -ohjelman puitteissa, ei jätä mitään sijaa optimismille nykyisen kauhean tilanteen parantumisesta ja suurimmaksi osaksi pienten ja keskisuurten tilojen viljelijöiden selviytymisestä, koska maataloustuotannon suurimittaisen liberalisoinnin suuntaviivat ovat selvät: maan ja tuotannon keskittäminen yhä harvempien käsiin, minkä johdosta vuoristoalueiden taloudellinen ja sosiaalinen kuihtuminen kiihtyy.
Ehdotus yhteisön tuen pienentämisen tasapainottamisesta näillä alueilla soveltamalla kansallisia ja alueellisia toimia tarkoittaa käytännössä sitä, että Euroopan unioni hylkää vuoristoalueet kokonaan ja siirtää jäsenvaltioiden harteille vielä tämänkin 25 viime vuoden aikana annetun surkean ja tehottoman tuen. Tämä johtaa erittäin kielteisiin seurauksiin sellaisissa maissa kuin Kreikka, jossa vuoristoalueiden osuus on suuri ja valtion budjetti on pieni eikä näitä alueita kyetä tukemaan kansallisin määrärahoin. Lisäksi tällä ehdotuksella kansallistetaan Euroopan unionin laatimien politiikkojen rahoitus, mikä tarkoittaa, että köyhimpien maiden on pakko soveltaa maataloudenvastaista politiikkaa ilman hyvityksiä ja tukitoimia ja maksaa tämä omasta kukkarostaan.
Lisäksi ehdotus vuoristoalueiden maitokiintiöjärjestelmän kumoamista vähentyneen kilpailukyvyn ja korkeiden tuotantokustannusten vuoksi osoittaa, että mitään yhteisön kriteereitä ei ole olemassa ja että Euroopan unionin ympäristöystävälliset julistukset ovat raivostuttavaa tekopyhyyttä, koska samoja rajoittavia toimia käytetään sekä vuoristoalueilla että teollisessa karjataloudessa, vaikka kaikki tietävät näiden erot sekä ympäristön että kansalaisten terveyden kannalta. Tunteettomien uusliberalististen kriteerien sekä voitto- ja kilpailuajattelun avulla vuoristoalueet tuomitaan kuihtumaan ja autioitumaan.
Arvoisa puhemies, näistä syistä äänestämme mietintöä vastaan, koska uskomme, että ehdotetut konkreettiset toimet osana Agenda 2000 -ohjelman laajempaa kehystä ja niin kutsuttua kilpailukyvyn logiikkaa eivät ehkäise vaan kiihdyttävät vuoristoalueiden taloudellista kuihtumista ja autioitumista, millä on valtavat taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristölliset seuraukset.

Martinez
Arvoisa komission jäsen, jo ennen kansainvälisen vuorten vuoden 2002 alkamista me kaikki täällä vielä istuvat 20 edustajaa lienemme yhtä mieltä siitä, että vuoristoalueiden maataloutta on suojeltava, sanotaanhan näiden alueiden edustavan 20:tä prosenttia unionin pinta-alasta. Olen itsekin kotoisin alueelta, jolla on paljon vuoria, noita lampaiden laidunmaita. Itse asiassa vuoristoseutujen maatalous on ihanteellista etenkin Euroopan komission kannalta. Vuoristoalueilla on maaseutua, metsiä, biologista monimuotoisuutta ja luontoa, ja siellä torjutaan maaperän eroosiota; siellä tehdään laatutuotteita, hunajaa, lihaa ja hedelmiä, edistetään matkailua ja painotetaan elämänlaatua, ja ennen kaikkea siellä ei harrasteta suurtuotantoa. Siellä ei harrasteta tehoviljelyä. Siellä ei siis häiritä Yhdysvaltoja viljan, öljykasvien ja eläinproteiinien maailmanmarkkinoilla. Vuoristoalueiden maatalous onkin pohjimmiltaan monitoimisuutta ilman suuria tuotantomääriä. Se on Itävallan maatalousmalli, joka YMP:n uudistuksessa vuonna 2006 halutaan yleistää koko Eurooppaan, myös tasankoalueille. Se on pohjimmiltaan kuin maatalonemäntä Sissi, joka yhdessä maatalouskomissaari Fischlerin kanssa hyppelee alppilaitumilla väistellen heinätuppaita ja murmeleita, kuunnellen karjankellojen kalketta ja taputellen harvinaisrotuisia lehmiä sillä välin, kun presidentti Bushin teksasilaiset saavat vallata monopoliaseman lihamarkkinoilla.
Sanomme siis "kyllä" vuoristoalueiden maataloudelle, joka koskee pelkästään vuoristoja, mutta "ei" sellaiselle eurooppalaiselle maataloudelle, joka WTO:n neuvotteluissa alennetaan pelkäksi luonnonpuistoksi ja jossa Mike Moore naamioi viljelijät Walt Disneyn hahmoiksi, joiden tehtävänä on viihdyttää anglosaksisia matkailijoita ja huolehtia maiseman säilymisestä.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Ebneriä erittäin kattavasta ja virikkeellisestä mietinnöstä. Voimme palata asiaan myöhemmin toisella tavalla ja esittää kustannuslaskelmia ja tiukemman ja kattavamman suunnitelman siitä, kuinka toteutamme tämän mietinnön ihanteet. Meidän on otettava myös huomioon, että asia on ristiriitainen. Ensiksi on talousarvion suuruus ja laajentuminen, joka myös merkitsee Euroopan unioniin kuuluvan vuoristoalueen pinta-alan kasvua. Samaan aikaan kieltäydymme luomasta mitään rahoituslähdettä, jolla voitaisiin rahoittaa idealistiset ehdotukset tässä mietinnössä, jota useimmat parlamentin jäsenet tukenevat.
Tällä hetkellä joissain Euroopan unionin osissa ihmiset ajavat kaksi tuntia töihin autoillaan, kaksi tuntia kotiin ja asuvat ahtaasti. Kaikki hyödykkeet ovat ylikäytössä, kun taas toisilla alueilla lopetetaan julkisia palveluja. Tiet ovat alikäytössä, poliisiasemia poistetaan käytöstä ja pieniä kirkkoja ja kouluja suljetaan.
Me Euroopan unionissa emme saa tehdä samaa virhettä, jonka amerikkalaiset tekivät. Emme saa hylätä maissamme valtavia maa-alueita, joilta ihmisten toiminta katoaa. Nämä vuoret eivät ole viehättäviä, jos niillä ei ole kyliä, jos niillä ei ole vaihtelevia maisemia, joissa on maatiloja ja karjaa ja niillä asuvia ihmisiä. Ne eivät silloin tarjoa niitä matkailumahdollisuuksia, joita tarvitsemme tulevaisuudessa.
Jos me sallimme tämän tapahtuvan, tapahtuu sama kuin minun maassani tapahtui 50 vuotta sitten, kun suljimme rautatiemme. Kadumme sitä vielä 4050 vuotta tästä eteenpäin. Jos menetämme nämä alueet ihmisten asuttamina alueina ja kaiken siihen liittyvän, niin Euroopasta tulee nykyistä hyvin paljon köyhempi, ja saamme katua sitä.
Meidän on taisteltava Euroopan unionissa, koska yksittäiset maat ovat epäonnistuneet. Olin Skotlannissa kesällä, ja näin kuinka suuri ihmiskato Ylämailla oli tapahtunut. Iso-Britannia on tästä syystä paljon entistä köyhempi. Jos annamme tämä tapahtua muuallakin, tulee meidän Euroopastamme paljon köyhempi. Meidän on palattava tähän asiaan myöhemmin ja tehtävä kunnollisia ehdotuksia niistä budjettiresursseista, joita me unionina voimme käyttää tähän tarkoitukseen.

Santini
Arvoisa puhemies, joidenkin kollegojen mainitsemilla luvuilla on osoitettu selvästi, kuinka vuoristoalueet ovat parlamentissa kaikista vähemmistöalueista vähäisimpiä. Edustamme vain vähän yli viittä prosenttia asukkaista, Euroopan kansalaisista, mutta kuten myös Euroopan parlamentin toimielinhistoriasta käy ilmi, Euroopan yhteisön 50 vuoden aikana tämä on vasta kolmas kerta, kun sana "vuoristo" ja vuoristoa koskeva päätöslauselma nousevat esille parlamentissa. Ensimmäisen kerran se tapahtui vuonna 1983: päätöslauselman laati tuolloinen parlamentin jäsen Colleselli, joka oli kotoisin Cadoresta, Pohjois-Italiasta. Seuraavan kerran, 15 vuotta myöhemmin, allekirjoittaneella itsellään oli kunnia saada nostaa vuoristoalueita koskeva problematiikka uudelleen esille parlamentissa 23. lokakuuta 1998 hyväksytyssä mietinnössä, jonka otsikko on "Euroopan vuoristoseutuja koskeva uusi toimintasuunnitelma". Mietinnössäni käsiteltiin vuoristoalueita kokonaisuutena kaikkine ongelmineen ja päädyttiin siihen, että kaiken ydin oli ja on myös vuoristoalueiden kohdalla maatalous.
Ebnerin mietinnössä - ja onnittelen esittelijää sen konkreettisuudesta - kehitetään tätä ulottuvuutta eteenpäin, avataan uusia näköaloja; voin sanoa, että siinä lähdetään liikkeelle juuri aikaisemman mietinnön päätelmistä ja todetaan, että juuri maatalousala voi olla avain vuoristoalueiden pelastukselle, jota me kaikki täällä toivomme.
Jälleen kerran kuitenkin huomataan, että maatalous yksin ei pysty siihen; siksi myös kollega Ebnerin mietinnössä esitetään ehdotuksia, jotka koskevat vuoristoalueiden elämän koko kirjoa: liikennettä, infrastruktuuria, matkailua ja ekosysteemiä.
On kuitenkin yksi elementti, jota meidän on suojeltava ja varjeltava: vuoristoseutujen elinvoimaisuuden ydin, arvoisa komission jäsen, joka on ja tulee olemaan ihminen. Maatalousyrittäjien keski-ikä Euroopassa - te tiedätte tämän - on noin 50 vuotta; vuoristoseuduilla on yli 60-vuotiaita yrittäjiä. Tämä on huono enne vuoristoseutujen tulevaisuuden kannalta.
Meidän on paitsi annettava vuoristoalueille uusia resursseja myös tehtävä niistä jälleen houkuttelevia ja luotava niiden asukkaisiin uutta uskoa. Arvoisa komission jäsen, ennen muuta on rohkeasti tunnustettava, että on olemassa erityinen "vuoristoalueiden maatalous": tehkäämme niin uskoen siihen lujasti, jotta vuoristoalueet säilyisivät asuttuina!

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, komissio on aina pitänyt vuoristoalueiden maataloutta hyvin tärkeänä asiana ja on myös varsin kiinnostunut tästä asiasta. Kiitänkin siksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa ja erityisesti esittelijä Ebneriä tätä mietintöä - 25 vuotta vuoristoalueiden maanviljelyä koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamista - koskevasta aloitteesta.
Ebnerin mietinnössä korostetaan vuoristoalueiden merkitystä Euroopan unionille: lähtökohtana on Santinin mietintö vuodelta 1998 uudesta strategiasta vuoristoseuduilla harjoitettavaa maataloutta varten ja ensi vuonna ajankohtainen kansainvälinen vuorten vuosi. Erityisesti painotetaan ympäristönsuojelun tärkeyttä, viehättävien luonnonalueiden säilyttämisen tärkeyttä, laadukkaiden tuotteiden tuottamista ja lisäksi kulttuuriperinnön säilyttämisen kiireellisyyttä. Lisäksi korostetaan, että vuoristoalueiden maaseudun elinkelpoisuus ylittää selvästi pelkän maatalouden muodostamat rajat ja että siihen vaikuttavat monenlaiset tekijät.
Tästä lähtökohdasta näkyy, että pohdiskelemme samoja kysymyksiä. Monitoiminnallisuus on myös uuden maatalousalueiden kehittämiseen pyrkivän politiikan ydinasioita. Politiikan tavoitteena on edistää maataloutta niin, että kaikki sen toiminnat ja palvelut otetaan huomioon, kaikki ne toiminnat, joita maanviljelijät tarjoavat yhteiskunnalle.
Tämä on kiinteä osa Euroopan maatalousmallia ja voin vakuuttaa teille - reagoidakseni tässä joihinkin mietinnössä esitettyihin epäilyihin - että komissio tekee kaikkensa, jotta tämä näkökohta otettaisiin huomioon Maailman kauppajärjestön kauppaa koskevissa neuvotteluissa.
Komissiota kehotetaan mietinnössä luomaan laajentumista ajatellen globaali, sekä jäsenvaltiot että ehdokasvaltiot kattava strategia vuoristoalueita ja niiden maataloutta varten. Minun on sanottava, että tässä asiassa komission arvio on erilainen kuin mietinnön laatijan. Saanen muistuttaa teitä siitä, että uusi maaseudun kehityspolitiikka otettiin käyttöön vasta viime vuonna. Toissijaisuus on uudessa politiikassa etusijalla, ja jäsenvaltioiden on siten mahdollista itse päättää ensisijaisista tavoitteistaan ja ottaa maaseudun kehittämistä koskeviin suunnitelmiinsa tai rakennerahastoja koskeviin suunnitteluasiakirjoihinsa mukaan toimia, jotka niistä näyttävät sopivimmilta niiden alueiden parasta kehittämistä ja nykyisten kielteisten tuotantopaikkatekijöiden tai vaikeuksien torjumista ajatellen.
Tämä hajautettu politiikka, joka koskee muuten myös Sapard-ohjelmia, sallii maaseudun kehittämisohjelmien sovittamisen erityisen hyvin vuoristoalueiden tarpeisiin ja myös vuoristoalueiden välisten erojen - Pyreneillä tarvitaan esimerkiksi toisenlaisia suunnitelmia kuin Alpeilla - huomioon ottamisen. Siten edistetään kestävää kehitystä, joka ottaa huomioon sekä ne sosiaalis-taloudelliset ongelmat että ne ympäristöön liittyvät haasteet, jotka jokainen näistä alueista joutuu kohtaamaan. Sen sijasta, että lähtisimme uudestaan keskusjohtoisuuden tielle vuoristoaluepolitiikan parhaasta mahdollisesta toteutuksesta pitäisi käydä perusteellista keskustelua unionin kaikkien toimielinten ja elinten, jäsenvaltioiden, alueiden, paikallisten julkisyhteisöjen mutta myös talouselämän osapuolten ja työmarkkinaosapuolten, kansalaisjärjestöjen ja tieteen edustajien kanssa.
Huomautan tässä yhteydessä, että komissio hyväksyi 31. tammikuuta tänä vuonna toisen taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevän kertomuksen, jossa otetaan muun muassa esiin kysymys ensisijaisten tavoitteiden määrittämisestä laajentuneen unionin alueiden tasapainoisen ja kestävän kehityksen takaamiseksi, samoin kysymys entistä suuremman koheesiotarpeen kattamisesta; lisäksi toivotaan keskustelua näistä aiheista. Kertomus tarjoaa monia mahdollisuuksia kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden tukemiseen.
Komission tavoitteena kansainvälisen vuorten vuoden aikana on siksi ennen kaikkea tehdä tunnetuiksi nykyisiä tukimekanismeja. Komissio järjestää vuoden 2002 toisella puoliskolla minun ja komission jäsen Barnierin aloitteesta seminaarin, jonka tarkoituksena on esitellä ja mainostaa niitä mahdollisuuksia, joita yhteisön politiikka tarjoaa vuoristoalueille. Tähän tilaisuuteen kutsutaan myös teidät ja kaikki muut asiasta kiinnostuneet.
Palatakseni käsiteltävänä olevaan mietintöön: haluaisin korostaa, että jo nykyisen oikeudellisen tilanteen perusteella on ilman muuta mahdollista tukea vuoristoalueiden maataloutta tavoitteellisesti: näin voidaan tehdä tasausmaksujen kautta, jotka ovat ja pysyvät meidän vuoristoalueille tarkoitettuna perustukenamme, sekä ympäristön edistämistoimien kautta, metsätalousalan tukien kautta, jalostustukien ja markkinointitukien kautta tai monipuolistamistukien kautta, joita voidaan myöntää esimerkiksi matkailun alalle. Haluaisin myös muistuttaa jäsen Rojoa siitä, että maaseudun kehittämisohjelmien laatimista koskevissa määräyksissä sanotaan, että on nimenomaisesti mainittava myös erityisesti naisille tarkoitetut ohjelmat ja että jokaisessa maaseudun kehittämisohjelmassa on oltava mukana luku, joka käsittelee naisten auttamiseen pyrkiviä erityistoimia.
Maaseudun kehittämistä koskeville määräyksille on vastineensa myös yhteisissä markkinajärjestelyissä. Niissäkin otetaan huomioon erityisesti vuoristoalueiden laajaperäisen maatalouden erityispiirteet joko juuri näihin ominaisuuksiin sovitettujen erityistoimien avulla - esimerkkinä karjankasvatuksen laajaperäistämispalkkio tai lampaan- ja vuohenlihan tuotantopalkkio - tai jäsenvaltioille myönnettävän sellaisen ylimääräisen liikkumavaran kautta, jonka avulla jäsenvaltiot voivat antaa erityistukea valitsemilleen alueille.
Komissio paneutuu puolivälin tarkastelun yhteydessä mietinnön ehdotukseen vuoristoalueiden maanviljelijöiden maitokiintiöitä koskevasta erityiskohtelusta. Rakennerahastojen yhteydessä pitäisi lopuksi muistaa, että 95 prosenttia vuoristoalueista kuuluu joko tavoitteen 1 tai tavoitteen 2 alueisiin. Nämä vuoristoalueet voivat hyötyä kaikista tukijärjestelmistämme ja jäsenvaltiot voivat tarkoituksellisesti sovittaa tarvittavat toimet kulloisiinkin tarpeisiin, oli kyse sitten liikenne- tai televiestintäverkoista, väestön peruspalveluista tai taloudellisen toiminnan tukemisesta. Näitä toimia voidaan periaatteessa täydentää kansallisilla tuilla, kuten jäsen Caveri huomautti. Mutta tähänkin pätee silti, että tuista on ilmoitettava, sillä a) se antaa alueille varmuuden siitä, että niiden toimet sopivat yhteen EU:n lainsäädännön kanssa ja b) yksittäisten alueiden välille ei saa syntyä luvatonta kilpailua.
En voi tässä puuttua kaikkiin mietinnön ehdotuksiin, mutta toivon, että komission kansainvälisen vuorten vuoden vuoksi järjestämä seminaari tarjoaa riittävästi tilaisuuksia palata näihin ehdotuksiin. Sillä välin komissio tutkii toimivaltuuksiensa puitteissa ja aloiteoikeuttaan käyttämällä mietinnön päätelmiä tähänastista tarkemmin jatkaakseen tänään aloitettua vuoropuhelua. Olen varma siitä, että meidän onnistuu näin tuoda entistä paremmin esiin vuoristoalueiden erityisluonne ja niiden merkitys Euroopalle.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Franz Fischler.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 18.30.

Lasten peruskoulutus kehitysmaissa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Kinnockin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0278/2001) peruskoulutuksesta kehitysmaissa liittyen syyskuussa 2001 pidettävään lasten asemaa koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen erityisistuntoon [2001/2030(INI)].

Kinnock
. (EN) Arvoisa puhemies, kuten sanoitte, tämä mietintö on tarkoitettu keskittymään siihen todelliseen mahdollisuuteen, jonka myöhemmin tässä kuussa pidettävä Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen lapsiasiain erityisistunto antaa parlamentille keskittyä siihen perustavaan tapaan, jolla voimme puuttua köyhyyteen maailmanlaajuisesti. Tämä on meidän tilaisuutemme antaa tälle aiheelle ääriviivat ja myös tarttua toimiin.
Saanen luetella tavoitteet: ilmainen ja pakollinen koulutus kaikille, aikuisten lukutaidottomuuden puolittaminen vuoteen 2015 mennessä, sukupuolten erilaisen kohtelun poistaminen ala- ja yläasteella vuoteen 2005 mennessä ja oppimismahdollisuuksien ulottaminen aikuisiin ja nuoriin ja tarjottavan koulutuksen laadun parantaminen.
Olemme väsyneet kuuntelemaan puhetta kehitystavoitteista. Niitä asetetaan, ja ne ovat loppumattomia. Tiedämme kaikkien kehitykseen liittyvien huolten syyt. Pyydämmekin kehitys- ja yhteistyövaliokunnalta keinoja, joiden avulla näihin tavoitteisiin päästään. Tämä aihe on sen globaalisen köyhyysstrategian ydin, josta keskustelemme valiokunnassamme. EU on selvästi tässä sekä avainasemassa että keskeisessä asemassa. Viime vuonna Senegalin Dakarissa tehtiin selviä sitoumuksia. Emme kuitenkaan saa EU:lta emmekä keneltäkään muultakaan käytännön strategioita.
Olin itse opettajana 30 vuotta, pääasiassa alkeisopetuksessa, joten uskon olevani oikeassa, kun tarkastelen kiinnostuneena tämä kriisin syitä. Yksi kuudesta ihmisestä maailmassa on käytännössä lukutaidoton. 130 miljoonaa lasta yksi viidestä maailman lapsesta ei saa minkäänlaista alkeiskoulutusta. Yksi kauhea tilastotieto on myös se, että kaksi kolmasosaa heistä on pieniä tyttöjä. Heidän koulutilanteensa on hirveä. Monet meistä ovat nähneet lasten yrittävän opiskella puun alla istuen, eikä opettajalla ole ollut edes liitutaulua apuna. Kun puhumme tietotekniikasta, emme puhu niistä lapsista, jotka eivät koskaan ole pitäneet kynää kädessään, saati että olisi todennäköistä, että he istuisivat tietokoneen näppäimistön ääressä. Näissä kouluissa koulutuksen laatuun vaikuttaa usein se, ettei opetuskielenä ole heidän oma kielensä.
Lukutaidottomuuden ja tulojen niukkuuden välillä on selvä yhteys. Maan keskitulot heijastavat erittäin selvästi koulutuksen saatavuuden tasoa. On olemassa selvä yhteys lapsikuolleisuuden ja vanhempien koulutustason välillä. 10 prosentin kasvu tyttöjen pääsyssä ala-asteen kouluun tuo merkittävän parannuksen lasten ja äitien kuolleisuuslukuihin. Kuitenkin näemme, kuinka kehittyneet maat leikkaavat peruskoulutukseen tarkoitetun avun pois talousarvioistaan kaikkialla maailmassa. Se on vain 1 prosentti kokonaisbudjetista.
Kehitysmaat itse eivät pidä koulutusta tarpeeksi tärkeänä. Etu-Intian niemimaassa käytetään alle 1 prosentti BKT:stä koulutukseen. Toivon, että komission jäsen on samaa mieltä siitä, ettei tämä riitä. Toivon, ettette sano puheessanne, että kaikki nämä sisällytetään olemassa oleviin menettelyihin. Tarvitsemme komission jäseneltä vastauksen kysymykseen, kuinka aiomme toteuttaa tavoitteet. Haluaisin kuulla, kuinka hän aikoo parantaa kansallisten maaohjelmien koordinaatiota Cotonoun sopimuksen toteuttamista varten. Haluaisin myös kuulla meidän osuudestamme Afrikan koulutuksen kehittämisen parissa työskentelevän ohjauskomitean työhön. Tiedän myös, että komissiolta on tulossa peruskoulutusta koskeva tiedonanto Belgian puheenjohtajakauden aikana. Toivon saavani tietää, milloin se on tulossa.
Saanen puhua vielä parista muusta asiasta. Puhuisin tietenkin tyttöjen asettamisesta etusijalle, ja uskon, että jäsen Junker puhuu siitä myös. Viimeisenä mukaan ja ensimmäisenä pois; näin tytöille tapahtuu. Tyttöjä ei arvosteta, ja siksi heidän koulunkäyntinsä ei ole etusijalla. Haluaisin, että kehitysmaiden ministeriöissä koulutettaisiin paljon enemmän, ja haluaisin myös konkreettisia ohjelmia, jotta varmistaisimme, että saamme tytöt kouluun. HIV:n vaikutus on valtava. Kehitysmaissa on miljoonia aids-orpoja ja Sambian kaltaisessa maassa joka vuosi tartunnan saa useampia opettajia kuin heidän tilalleen voidaan kouluttaa. Nämä ovat selvästi erittäin tärkeitä keskustelunaiheita.
Tavoitteiden saavuttaminen näyttää vaikealta. Onko tällä hetkellä poliittiset sitoumukset tarpeeksi vahvoja, jotta saamme kaikki tytöt kouluun vuoteen 2005 mennessä? Toivon, että ihmiset myöntävät ensi viikon jälkeen tulevalla viikolla YK:n erityiskokouksessa sen totuuden, että nykyisellä menolla mihinkään näistä tavoitteista ei päästä. Yleisen alkeisopetuksen tavoitteeseen pääseminen näyttää erittäin vaikealta. Haluaisin kuulla komissiolta, kuinka se ottaa näiden tavoitteiden saavuttamiseen tähtäävässä työssään mukaan kansalaisjärjestöt ja kansalaisyhteiskunnan ja kaikki Global Education Campaign -kampanjaan osallistuvat ihmiset. Se on erittäin menestyksekäs, aktiivinen ja dynaaminen kampanja. Toivoisin, että Euroopan komissio tekisi heidän kanssaan paljon yhteistyötä, mutta uskon, että näin ei ole asian laita.
Global Education Campaign -kampanjan mukaan koulutustavoitteisiin pääsemiseen tarvitaan 8 miljardia dollaria vuodessa. Tämä vastaa summaa, joka käytetään neljässä päivässä aseisiin ja yhdeksässä minuutissa kansainväliseen valuuttakeinotteluun. Siksi minusta näyttääkin, että jos sitoumusta löytyisi, niin voisimme toteuttaa nämä tavoitteet. Tämä hinta kannattaa maksaa. Tämänhetkinen epätasa-arvo, jota olen kuvaillut, on kestämätön, eikä sitä voi mitenkään puolustella.

Ferrer
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, puheenvuoroni aluksi minun on syytä onnitella PPE-ryhmän puolesta jäsen Kinnockia hänen oivallisesta mietinnöstään ja intohimoisesta suhtautumisesta siihen.
Minusta tässä mietinnössä esitetyt ehdotukset ovat viime heinäkuun istunnossa hyväksytyn päätöslauselman lisäksi paras mahdollinen panos, jonka parlamenttimme voi antaa lasten asemaa koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen erityisistunnon hyväksi, sillä koulutuksen saaminen riippuu valitettavasti epäilemättä edelleenkin kehitysyhteistyöstä huolimatta juhlallisista julistuksista ja erilaisista tätä aihetta käsitelleistä kansainvälisistä konferensseista.
Miljoonista kouluttamattomista lapsista kertovat luvut, joista jäsen Kinnock meille aivan oikein muistutti, puhuvat tässä mielessä puolestaan. Vaikka on vakavaa, että niin monilta miljoonilta lapsilta riistetään heidän perusoikeutensa koulutukseen, vielä vakavampaa on, että tämän oikeuden loukkaamisen takia miljoonat ihmiset sysätään köyhyyden ja alikehittyneisyyden kurimukseen. Vaurauden ja edistyksen avaimena on nimittäin ennen kaikkea nykypäivän tieto- ja viestintäyhteiskunnassa väestön hankkima koulutustaso.
Usko siihen, että mikäli kehitysmaiden koulutuskysymystä ei hoideta määrätietoisesti, emme vain epäonnistu köyhyyden kitkemisessä juuriltaan, vaan kasvatamme kuilua rikkaiden ja köyhien maiden välillä, on varmastikin johtanut siihen, että koulutus on asetettu köyhyyden poistamista koskevan yhteisen strategian keskeiseksi osa-alueeksi. Tässä mielessä on tunnustettava, että Dakarin Koulutusta kaikille -konferenssi oli suuri askel eteenpäin, mutta se ei johda mihinkään, ellei ryhdytä niihin toimiin, joista Dakarissa sovittiin, ellei piakkoin hyväksytä käytännönläheistä maailmanlaajuista aloitetta, joka tähtää kansallisella tasolla toteutettujen ponnistelujen tehokkaaseen tukemiseen, tarvittavien strategioiden laatimiseen ja varojen hankkimiseen samaa tarkoitusta varten, niin kuin yhdessä Dakarin sitoumuksista sanotaan.
Euroopan unioni, joka on suurin lahjoittaja ja pitää sitä paitsi yhteisvastuullisuutta ja ihmisoikeuden puolustamista kansainvälisen toimintansa keskeisenä ulottuvuutena, on vastuussa näiden strategioiden vauhdittamisesta ja siten lasten laadukkaan koulutuksen tiellä olevien esteiden poistamiseen tähtäävien toimintalinjojen edistämisestä, mitä täytyy koordinoida tiiviisti muiden lahjoittajien, myös valuuttarahaston, Maailmanpankin ja kansalaisyhteiskunnan, kanssa. Lisäksi Euroopan unionilla on poliittinen ja moraalinen velvollisuus myöntää rahavarat, joita tarvitaan ilmaisen koulutuksen takaamiseksi kaikille vuoteen 2015 mennessä. Kaikki tämä noudattaa Kinnockin mietinnön erinomaisten ehdotusten jotka edustavat oivallisesti sekä kehitysyhteistyövaliokunnan käytännöllisesti katsoen yksimielisiä tuntoja että ryhmäni mielipiteitä mukaista linjaa.
Tämän tavoitteen toteuttaminen edellyttää kuitenkin lisäksi nopeaa toimintaa, olipa sitten kyse anteeksiantamisesta tai kehitysmaiden velkarahojen uudelleensuuntaamisesta koulutusohjelmiin. Se edellyttää vastuun antamista kehitysmaille ja niiden rohkaisemista kannustustoimin, mikäli se on tarpeen, jotta ne toteuttaisivat Dakarissa antamansa sitoumukset ja asettaisivat koulutuksen ehdottomaksi ensisijaiseksi tavoitteekseen. Lisäksi se edellyttää kuitenkin rahalahjoitusten lisäämistä ja Koulutusta kaikille -kampanjan vetäjien toiveiden toteuttamista, jolloin vähintään 8 prosenttia virallisesta avusta ohjataan kehitykseen ja peruskoulutukseen. Taistelu maailman lukutaidottomuutta vastaan on mahdollista voittaa ainoastaan, mikäli käytettävissä olevat varat vastaavat voitettavia haasteita.
Päätän puheenvuoroni sanomalla, että vain näin on mahdollista, että miljoonat lapset voivat toteuttaa perusoikeuttaan koulutukseen, jonka avulla ovet edistykseen voivat avautua heillekin ja jonka myötä heistä voi jonakin kauniina päivänä tulla vapaita miehiä ja naisia.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, ryhmätoverini Glenys Kinnockin mietintö kuuluu niihin, joita sosialistiryhmämme on seurannut kaikkein kiinnostuneimmin ja kiintyneimmin.
Tekstissä esitetään lukuja, jotka ovat välistä niin hälyttäviä, että niiden pitäisi aiheuttaa pistoksia omassatunnossamme, sillä varsinaisesti niistä käy ilmi, että melkein kaikki me, jotka pidämme lasten koulutusta merkittävänä asiana minkä tahansa kehityshankkeen onnistumiselle, olemme epäjohdonmukaisia toiminnassamme.
On olemassa yllin kyllin julkilausumia, joissa lasten kouluttamista pidetään yhtenä alikehittyneen maailman epäoikeudenmukaisuuden ja jälkeenjääneisyyden pauloista vapautumisen tärkeimmistä edellytyksistä.
Jäsen Kinnockin mietintöön on koottu yhteen lukuisia sitoumuksia, joita kansainvälinen yhteisö on antanut eri tilaisuuksissa. Viimeisin niistä on Maailman koulutuskonferenssi, joka järjestettiin Dakarissa viime vuonna.
Tämä mietintö on kuitenkin myös yhteenveto ja syyte epäjohdonmukaisuuksista ja vastuusta luistamisesta. Niihin ovat syyllistyneet kehittyneet maat, jotka eivät lupaustensa vastaisesti ole lisänneet koulutus- ja lastenhuolto-ohjelmiaan kehitysmaissa, vaan vähentäneet ponnistelujaan tällä osa-alueella. Niihin ovat syyllistyneet myös eteläiset maat, jotka ani harvaa poikkeusta lukuun ottamatta lykkäävät jatkuvasti nuorimpien kansalaistensa koulutusta muiden painopisteiden takia, esimerkiksi useimmiten koulutusmenoja suurempien sotilasmenojen vuoksi.
Äänestyksessä hyväksymämme päätöslauselman ei pitäisi jäädä monen muun tavoin pelkäksi suttupaperiksi. Johdonmukaisuuteen ja vastuun kantamiseen kohdistuva vetoomus on todellinen julistus, jonka ottamista unionin tavoitteeksi tällä osa-alueella parlamentin pitäisi vauhdittaa.
Sen lisäksi tämän mietinnön pitäisi toimia viitekehyksenä unionin ja monien eurooppalaisten jäsen- tai ehdokasvaltioiden toiminnalle sekä Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen erityiskokoukselle, joka pidetään New Yorkissa muutaman päivän kuluessa. Siihen osallistunee myös Glenys Kinnock, joka puhuu selkeästi ja yhtä vakuuttavasti kuin aina, ja hän saa pontta tuesta, jota hänen ehdotustensa hyväksyminen merkitsee.
Tämänkaltaisten asiakirjojen avulla voidaan vastata parhaalla mahdollisella tavalla ja konkreettisin ehdotuksin maailmanlaajuistumiseen, joka aiheuttaa siksi, että se on keskittynyt pääasiassa markkinoihin, epätasa-arvoisuutta, köyhyyttä ja syrjäytymistä maailmanlaajuisesti, minkä takia se aiheuttaa myös torjuntaa monien ihmisten keskuudessa kaikkialla maailmassa.
Lopuksi kiitämme ja onnittelemme Glenysiä hänen työstään. On tärkeää toteuttaa mietinnössä esitetyt ehdotukset, mutta tällä haavaa kannattanee levittää mietintöä laajalle. Siten sen avulla voidaan vakuuttaa ja ohjata monia ihmisiä ja parantaa Euroopan parlamentin uskottavuutta kansalaisten silmissä. Lisäksi sen avulla jotkut alueemme ulkopuolella asuvat voivat saada takaisin luottamuksensa meihin samoin kuin oman toivonkipinänsä.

Van den Bos
Mitä käytäntö opettaa meille opetuksesta kehitysmaissa? Ensinnäkin, ettei hyvä peruskoulutus varmasti vielä ole saanut etusijaa, niin kuin sen kuuluisi. Hyvällä ilmaisella opetuksella on ratkaiseva merkitys kehityksen kannalta. Lukutaidottomia ihmisiä on vielä 900 miljoonaa. Dakarissa asetettuja päämääriä ei näytetä saavutettavan lähimainkaan. Siksi tarvitaan kaikkein korkeimmalta poliittiselta tasolta, erityisesti Euroopasta, Yhdysvalloista ja Japanista uusia impulsseja. On kiireellisesti laadittava tehokas strateginen aloite, jolla on selkeät aikarajat sekä nykyistä runsaammat resurssit. Jokaista maata varten täytyy laatia oma siihen soveltuva ohjelma.
Euroopan unioni on toistaiseksi kiinnittänyt liian vähän huomiota opetukseen. Väite, että muiden avunantajien työ on riittävä, on todistettavasti täysin väärä. Opetuksen jälkeenjääneisyys ei johdu vain avunantajista. Monessa kehitysmaassa saavat muut asiat usein etusijan. On tyrmistyttävää, että Afrikassa kulutetaan kaksi kertaa niin paljon rahaa sotavarusteluun kuin opetukseen. Jos Intiassa edelleen käytetään alle prosentin BKT:stä koulujen kehittämiseen, ei tilanne tietenkään parane.
Kinnockin laatima mietintö on erinomainen. Erityistä huomiota olisi tosiaan kiinnitettävä tyttöjen koulutukseen, koulun ennenaikaisesti keskeyttäjiin sekä entisiin lapsisotilaisiin. Lasten perusoikeuksia voidaan kunnioittaa vain, jos aikuiset vetävät oikeat poliittiset johtopäätökset epäonnistuneesta opetuskäytännöstä.

Maes
Arvoisa puhemies, meillä on luonnollisesti aivan liian vähän aikaa, jotta voisimme käsitellä Kinnockin erinomaista mietintöä perusteellisesti. Yhdyn hänen skeptisyyteensä, joka koskee suuria kongresseja, jossa ihmiset kalliine pukuineen ja suurine päivärahoineen (pro diems) kokoontuvat puhumaan painopistealueista, jotka he sitten välittömästi unohtavat, kun samanaikaisesti köyhimpien maiden opetusmäärärahat laskevat ja lukutaidottomuuteen tuomittujen lasten lukumäärä kasvaa. Olen todella saanut tilanteesta sen kuvan, että jotkin maat toimivat samalla tavoin kuin eräät hallitukset 1800-luvulla: pidetään kansalaiset köyhinä ja pidetään heidät tyhminä, niin heistä on vähiten vaivaa. Tämä on oikeastaan se havaitsemani strateginen syy peruskoulutuksen ilmiselvään laiminlyöntiin. Tämä ensiopetus on saanut myös omissa kehitysyhteistyöbudjeteissamme aivan liian alhaisen sijan. Voin tyytyväisenä todeta kollegojeni jo maininneen monia totuuden sanoja. Haluankin siksi tässä keskittyä Kinnockin mietinnössä esiintyneisiin muutamiin ensiopetusta koskeviin ehdotuksiin, jotka ovat erityisen painokkaita.
Opetuksen on oltava ilmaista. Lapsia ei saa sulkea opetuksen ulkopuolelle sen takia, ettei heillä ole varaa ensiopetukseen, muuten heidät tuomitaan elämään kadulla, he joutuvat lapsityön hyväksikäytön uhreiksi ja niin edelleen. Päinvastoin, meidän tulisi jakaa köyhien perheiden lapsille jopa opintotukea, jotta he voivat käydä koulua, jotta heillä on varaa koulumatkaan, jotta he voivat hankkia koulupuvun ja niin edelleen. Myös opettajille on maksettava heidän työstään, heitä on koulutettava ja heidän palkkansa on oltava riittävä, niin että he tulevat sillä hyvin toimeen ilman, että heidän on jätettävä lapset oman onnensa nojaan, koska heidän on välttämättä hankittava muualta lisätuloja ravitakseen edes oma perheensä. On selvää, että tarvitsemme kansallisia toimintaohjelmia. Odotan paljon enemmän hallituksilta, jotka tiedostavat ongelman, mutta silloin on meidän myös oltava valmiita tukemaan näitä hallituksia ja laajentamaan heidän hallintovaltaansa. Aivan liian usein rajoittuu tukemme kalliihin spesialisteihin ja kalliisiin kansalaisjärjestöihin, kun samaan aikaan osallistumme aivan liian vähän kurjien kouluolosuhteiden lievittämiseen itse maissa. Tästä huolimatta odotan, että EU näiden sanojen lisäksi ryhtyy nyt myös tekoihin.

Junker
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Kinnockin mietintö on suuri saavutus, ja suhtaudun siihen erittäin myönteisesti. Suuri osa vähiten kehittyneistä maista on Saharan eteläpuolisen Afrikan AKT-maita. Näissä maissa vallitsee masentava ja valitettava koulutusvaje, ja varsinkin tytöt ja naiset jäävät vaille yksinkertaisintakin peruskoulutusta. Mutta on toivoakin antavia esimerkkejä, ja niistä haluaisin nyt puhua.
Tunnetusti surkean köyhän Sahelin alueella sijaitsevan valtion, Malin, hallitus on esitellyt kunnianhimoisen poliittisen ohjelman. On käyty rohkeasti taisteluun hajauttamista vastaan ja aloitettu laaja koulutusuudistus. Malin lasten, yhtä hyvin tyttöjen kuin poikienkin, on määrä saada hyvä koulusivistys mahdollisuuksien mukaan omalla alueellisella tai etnisellä kielellään. Se on kuitenkin helpommin sanottu kuin tehty, sillä saatavilla ei ole alueellisilla kielillä koulutettuja opettajia eikä vastaavia opetussuunnitelmia, kirjoista puhumattakaan. Ensin on koulutettava opettajia ja laadittava opetussuunnitelmat. Se ei käy yhdessä yössä eikä koko maata saada heti katetuksi.
Ajatellaanpa vaikka vain autiomaan vaeltavia väestöryhmiä. Niitä varten on kehitettävä erityisiä koulu- ja tiedonvälitysmuotoja, vain yhden esimerkin mainitakseni. Tämä on valtava koulutuspoliittinen haaste, jota monet humanitaarista avustusjärjestöt tukevatkin varsin hyvin. Myös radio voi olla tärkeä apuväline, etenkin harvaan asutuilla alueilla. Malissa, samoin kuin muissa kehitysmaissa, on jo monia paikallisia ja alueellisia, asemansa vakiinnuttaneita radioasemia, joita voidaan helposti hyödyntää hajautetuissa koulutusponnistuksissa myös keskushallinnon tuottamia kasetteja käyttämällä.
Australian takamailla (outback) kouluopetus radion välityksellä on aina ollut itsestään selvä asia. Afrikassa tarpeisiin sovitetuilla sähköisillä menetelmillä ja myös liikkuvilla kouluilla voi olla merkittävä osuus koulutusvajeen poistamisessa. Euroopan unionin kehitysyhteistyölle näihin uusiin menetelmiin osallistuminen on palkitseva tehtävä.

Fischler
Hyvät parlamentin jäsenet, komissio pitää käsiteltävänä olevaa, tulevaa YK:n lasten asemaa koskevaa erityisistuntoa ajatellen laadittua päätöslauselmaa positiivisena ja onnittelee teitä, hyvä jäsen Kinnock, erittäin kattavasta mietinnöstänne. Korostatte mietinnössä perustellusti muun muassa sitä, kuinka tarpeellista on ryhtyä kiireellisiin toimiin Dakarin toimintapuitteiden toteuttamiseksi. Komissio on sitä paitsi päättänyt asettaa vuonna 2002 kehitysyhteistyöpolitiikan ja erityisesti koulutuksen ja terveyden alat etusijalle tärkeysjärjestyksessään.
Lasten hyvinvointi on perustava asia ja perustava tavoite. Aiomme pyrkiä tähän tavoitteeseen erityisesti sosiaalisen näkökulman huomioon ottavien alakohtaisten politiikkojen, kuten koulutus- ja terveydenhuoltopolitiikan avulla. Näihin asioihin liittyviä kysymyksiä käsiteltiin viime vuonna neuvoston ja komission julkilausumassa yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikasta köyhyyden vähentämisen yhteydessä. Näillä kysymyksillä on keskeinen osuus myös Cotonoun kumppanuussopimuksessa. Komissio on myös lisännyt koulutuksen alalle annettua tukea ja keskittänyt viime vuosien toimenpiteensä peruskoulutukseen ja erityisesti ensiasteen koulutukseen.
Yhteisö on lisännyt tähän tarkoitukseen myönnettyä yleistä rahoitusta selvästi enemmän kuin muille aloille myönnettyä rahoitusta. Lisäksi useimmissa ensiasteen koulutuksen edistämiseen pyrkivissä ohjelmissa on mukana tyttöjä koskevia erityislausekkeita sukupuoleen perustuvan syrjinnän vastustamiseksi.
Yhteisöä koskevista erityispohdinnoista ja -suosituksista sanoisin seuraavaa: koulutuksella on ensinnäkin ratkaisevan tärkeä osuus köyhyyden vähentämistä koskevassa strategiassa, joka puolestaan on yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan ylin päämäärä. Komissiokin on sitä mieltä, että tavoitteet on määriteltävä selvästi, että koulutusnäkökohdat on otettava huomioon köyhyyden vähentämisessä ja että myös kansalaisyhteiskunnan on oltava tässä työssä mukana.
Komissio tuo esiin tämän kantansa myös kehitysmaiden kanssa köyhyyden vähentämiseen pyrkivistä strategioista käytävissä neuvotteluissa. Komission mielestä on hyvin tärkeää olla näissä neuvotteluissa aktiivinen ja edistää kehitysyhteistyön kansainvälisiä tavoitteita.
Toiseksi: viime vuonna Dakarissa yhteisö hyväksyi myös muodollisen velvoitteen vahvistaessaan ihmisoikeuksien yleismaailmalliseen julistukseen ja lapsen oikeuksien sopimukseen perustuvan vision kaikille avointa koulutusta koskevasta julkilausumasta, jonka mukaan koulutus on ihmisoikeus. Yhteisö on lisäksi sitoutunut periaatteeseen, jonka mukaisesti yhtäkään maata, joka on vakavasti sitoutunut järjestämään kaikille avointa koulutusta, ei estetä saavuttamasta tavoitetta puutteellisten resurssien vuoksi.
Komissio on samaa mieltä kuin Euroopan parlamentti siitä, että yhteisön kehitysavun tehokkuuden parantamisen kannalta on ratkaisevan tärkeää koulutuskysymysten asiantuntijaryhmän avulla koordinoida yhteisön ja jäsenvaltioiden toimia entistä paremmin ja huolehtia siitä, että yhteisön toimet täydentävät jäsenvaltioiden toimintaa sekä tiivistää yhteistyötä UNESCOn ja koulutuksen kehittämiseen Afrikassa pyrkivän yhdistyksen kanssa.
Tätä tarkoitusta varten komissio laajentaa yhteistyötään UNESCOn kanssa erityisesti tukemalla UNESCOa sen koulutusta kaikille -ohjelman koordinointitehtävässä. Komissio on sitä paitsi mukana työryhmässä, joka perustettiin Dakarin toimintapuitteiden toteuttamista varten. Lisäksi se edistää koulutusta kaikille -tavoitteita yhdeksännen EKR:n (Euroopan kehitysrahaston) AKT-maiden strategioita koskevissa neuvotteluissaan.
Kysymys maailmanlaajuisen peruskoulutusrahaston perustamisesta on vaikea eikä komissio pidä tällaista rahastoa käypänä ratkaisuna komission avun ohjelmointia ja täytäntöönpanoa koskevan menettelyn vuoksi. Komissio ei kuitenkaan periaatteessa vastusta Dakarin toimintapuitteissa esitellyn kaltaista maailmanlaajuista aloitetta, vaikka sen toimeenpanomahdollisuudet onkin selvitettävä huolellisesti.
Kolmanneksi kysymys lasten oikeuksista liittyy tiiviisti sukupuolta koskeviin ongelmiin yleensä. Lasten ja etenkään tyttöjen koulutukseen liittyviä tavoitteita ei voida toteuttaa täydellisesti, jos sukupuolten välinen tasa-arvo ei toteudu perheissä ja eri yhteisöissä. Komissio kannattaa siksi vankasti erityishuomion osoittamista kehitysmaiden tyttöjen koulutuksen tarpeelle. Komissio valmistelee parhaillaan toimintasuunnitelmaa sukupuolten tasa-arvosta, ja tämä asia on tarkoitus ottaa huomioon myös toimintasuunnitelmassa. Lisäksi komissio ottaa sukupuolikysymykset huomioon myös kaikissa omissa koulutusohjelmissaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Franz Fischler.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan heti seuraavaksi.

ÄÄNESTYKSET
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.
Ebnerin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0277/2001) 25 vuotta vuoristoalueiden maanviljelyä koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamista [2000/2222(INI)].

Fiori
Arvoisa puhemies, tekstin 11 kohdassa sivulla 10 vuoristoseutujen viininviljelystä koskevassa osassa on ongelma. Italiankielisen tekstin kolmanneksi viimeisellä rivillä on ristiriitainen kohta, jonka mukaan ei tehdä eroa alankoalueiden ja vuoristoalueiden viininviljelmien perustamiskustannusten välillä; valiokunnassa tehdyn työn ja esitettyjen tarkistusten ajatus kuitenkin tietenkin on, että alankoalueiden ja vuoristoalueiden viljelmien kohdalla kustannuksia on verrattava mäkisiin alueisiin.

Meijer
. (NL) Sellainen maanviljely, joka tulee yhä riippuvaisemmaksi maailman markkinatilanteesta, pyrkii tuottamaan mahdollisimman halvalla, mikä tapahtuu työn laadun, luonnon, ympäristön sekä eläinten hyvinvoinnin kustannuksella. Ensiksi hylätään vähiten tuottavat alueet. Nämä ovat alueita, jotka pitkään olivat asumattomia, koska toimeentulo näillä alueilla vaatii suurempia ponnistuksia kuin muualla. Ihmiset, jotka sinne lopulta kuitenkin asettautuivat, olivat yhteisön hylkäämiä. He olivat usein entisiä vankeja, etnisiä vähemmistöryhmiä sekä niitä, jotka olivat hävinneet sodan parhaista maa-alueista. Näitä huonoimmin tuottavia alueita, joihin häviäjät joutuivat asettumaan, ovat vuoristoalueiden lisäksi myös alavat alueet, eli "wetlands". Ne ovat vanhoja suoalueita, joiden pohjan muodostaa turve, joka on kosteutta pitävä kasviperäinen materiaali, mikä kuivuessaan menee kasaan ja häviää. Viime aikoina on korostunut vuoristojen ja suomaiden maanviljelijöiden asema luonnonsuojelun, virkistäytymisen sekä vesien hoidon kannalta. Vapailla suojelemattomilla markkinoilla heidät on tuomittu häviämään. Sen jälkeen heidän asuin- ja työympäristönsä ei palaa alkuperäiseen tilaan, vaan se alkaa rapistua. Maiseman koneellistaminen ja tuhoaminen sen muokkaamiseksi tehokkaammin ei ole hyväksyttävä vaihtoehto. Siksi tuen mielelläni ehdotettuja tukitoimenpiteitä, mutta esitän vastalauseen, jos ne rajoittuvat vain vuoristoalueisiin.

Puhemies
Me pyydämme parlamentin yksikköjä tekemään "maisemanmuokkauksen" ja panemaan huomionne muistiin.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Kinnockin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0278/2001) peruskoulutuksesta kehitysmaissa liittyen syyskuussa 2001 pidettävään lasten asemaa koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen erityisistuntoon [2001/2030(INI)].
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
ÄÄNESTYSSELITYKSET
Ebnerin mietintö (A5-0277/2001)
Kinnockin mietintö (A5-0278/2001)

Bordes ja Cauquil
. (FR) Olemme samaa mieltä mietinnön esittelijän kanssa vaatimuksesta, jonka mukaan "maksuttoman, pakollisen ja laadukkaan opetuksen olisi oltava kaikkien lasten ulottuvilla 15 ikävuoteen asti". Mutta maksuttomuus on lähinnä muodollista niissäkin Euroopan maissa, joissa on jo voimassa tällaisia lakeja, sillä se ei koske lukukausimaksuja. Tämä asettaa vähäosaisten yhteiskuntakerrosten lapset muita huonompaan asemaan - puhumattakaan työläiskaupunginosissa sijaitsevien koulujen liian suurista opetusryhmistä ja puutteellisista varusteista.
Nämä haittapuolet korostuvat voimakkaasti sellaisissakin kehitysmaissa, joissa oppivelvollisuus on pakollinen.
Mietinnön mukaan "koulutuksen kriisiin puuttuminen" on yksi tehokkaimmista käytettävissä olevista keinoista "katkaista köyhyyden ketju". Todellisuudessa asia on juuri päinvastoin. Ellei "köyhyyden ketjua" katkaista, ellei toisin sanoen lakata ryöstämästä köyhiä maita ja köyhdyttämästä niiden työväestöä, hyväntahtoisimmatkin puheet jäävät pelkiksi puheiksi ja miljoonilta köyhien maiden lapsilta kielletään edelleen vähäisinkin peruskoulutus.
Puoltava äänemme merkitsee, että olemme samaa mieltä mietinnössä ilmaistuista päämääristä, mutta yksinomaan näillä edellytyksillä.

Puhemies
Äänestys on päättynyt.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 18.55.)

