1. Pakkohäädöt Zimbabwessa
Anneli Jäätteenmäki
laatija. - (EN) Arvoisa puhemies, keskustelemme jälleen kerran Zimbabwen vaikeasta tilanteesta.
Tänä päivänä maassa vallitseva korkea inflaatio hipoo jo satojatuhansia prosentteja ja työttömiä on niin paljon, että yli 90 miljoonaa ihmistä on ilman elantoa. Maassa esiintyy myös hyvin paljon ihmisoikeusloukkauksia.
Parlamentti kysyy, mitä olisi tehtävä. Olemme sanoneet useaan otteeseen, ettemme hyväksy ihmisoikeusloukkauksia. Olemme käskyttäneet afrikkalaisia valtioita, mutta mitään ei ole saatu aikaan.
Olen sitä mieltä, että kun tulevaisuudessa annamme humanitaarista apua Afrikan valtioille, meidän on asetettava sen ehdoksi ihmisoikeuksien noudattaminen. Emme ole joissakin tapauksissa olleet riittävän tiukkoja ja toisissa tapauksissa olemme ainoastaan sanelleet, mitä on tehtävä.
Ehkä meidän olisi tehtävä tiiviimpää yhteistyötä kaikkien Afrikan maiden ja Afrikan unionin kanssa ja yritettävä saada ne ymmärtämään tilanne, jotta Euroopan unionin ei tarvitse jatkaa rahan antamista, jos ihmisoikeusloukkaukset jatkuvat.
Judith Sargentini
laatija. - (EN) Arvoisa puhemies, päätöslauselmamme ensimmäinen luetelmakohta kertoo kaiken: "ottaa huomioon lukuisat aikaisemmat päätöslauselmansa Zimbabwesta, joista viimeisin on annettu 8. heinäkuuta tänä vuonna". Tuolloin kyse oli ihmisoikeusrikkomuksista Zimbabwen timanttikentillä ja nyt puhutaan Hararen ympärillä tapahtuvista häädöistä.
Nyt häädetään ihmisiä, joita häädettiin jo vuonna 2005 operaatio Murambatsvinassa, joka kuinka ollakaan tarkoittaa "roskien siivoamista". Samat ihmiset, jotka viimeksi siivottiin pois tieltä roskina, häädetään nyt uudelleen. Viimeksi Mugaben hallitus kävi taisteluaan MDC-puoluetta vastaan. Tällä kertaa kyseessä on Zanun ja MDC:n yhteishallitus. Minun on sanottava, että olen syvästi pettynyt siihen, että tästä yhteishallituksesta huolimatta tällaiset ihmisoikeusloukkaukset yhä jatkuvat.
En usko, että tämä on viimeinen Zimbabwea koskeva päätöslauselmamme. Olen läsnä seuraavalla kerralla ja esitän huomautukseni uudelleen.
Véronique De Keyser
laatija. - (FR) Arvoisa puhemies, tämän humanitaarisen hätätilanteen taustalla on Robert Mugaben ja Morgan Tsvangirain välinen poliittinen eripuraisuus, ja tämä eripuraisuus konkretisoituu Euroopan unionille esitettynä pyyntönä olla hyväksymättä Mugaben yksipuolisesti nimittämiä uusia suurlähettiläitä. Tämä humanitaarinen hätätilanne on kuitenkin syytä yhdistää vaaleihin ja siihen poliittiseen hyötyyn, joka voidaan saavuttaa ajamalla ihmisjoukkoja pois asuma-alueilta, joissa ne oleskelevat.
Palatkaamme takaisin vuoden 2005 kesäkuuhun ja operaatio Murambatsvinaan, joka juuri mainittiin: eräs asuinyhdyskunta joutui Robert Mugaben voimakkaan ja ainoastaan poliittisiin syihin perustuvan puskutraktorihyökkäyksen kohteeksi ja 700 000 ihmistä menetti kotinsa. Samoin on käymässä tällä hetkellä: 20 000 Zimbabwen köyhintä ihmistä, jotka asuvat Hatcliffe Extension -asuinyhdyskunnassa, ei kovinkaan kaukana Hararesta, on uhattu häätää pakolla vain siksi, ettei heillä ole varaa maksaa heiltä perittäviä kohtuuttoman korkeita vuokria; kyse on melko laajasta operaatiosta.
Muistakaamme myös, että humanitaarinen ja taloudellinen tilanne on käymässä entistä huonommaksi miljoonien zimbabwelaisten kannalta, että aidsia esiintyy Zimbabwessa neljänneksi eniten maailmassa ja että lapsikuolleisuus on siellä jatkuvassa kasvussa.
Tässäpä koko liuta syitä hätätilanteeseen ja vetoomuksen esittämiseen koko kansainväliselle yhteisölle sen varmistamiseksi, että tätä Zimbabwen koalitiohallituksen sisällä löytynyttä sovintoa - en halua puhua näennäisestä sovinnosta, vaan tosiaankin sovinnosta - ei tuhota vaaleja edeltävien voimallisten valmistelujen tuoksinassa.
Marie-Christine Vergiat
Arvoisa puhemies, olen taipuvainen ajattelemaan, että ihmisoikeustilanne Zimbabwessa ei valitettavasti ole sellainen, mitä tavanomaisesti kutsumme tässä istuntosalissa hätätilanteeksi.
Ihmisoikeuksia loukataan tuossa maassa itse asiassa toistuvasti, kuten osoittavat ne lukuisat päätöslauselmat, joista tässä istuntosalissa on äänestetty. Viimeisimmässä, kuten on todettu, otimme esille tutkimus- ja kehityskeskus CRD:n perustajan ja johtajan Farai Muguwun 22. heinäkuuta tapahtuneen pidätyksen. Hänen rikoksensa oli raportoida julmuuksista, joihin muun muassa sotilasviranomaiset olivat syyllistyneet timanttikentillä.
Tänään käsittelemme pakkohäätöihin liittyvää kysymystä. Kysymys ei ole uusi. Kuten Véronique De Keyser sanoi, Zimbabwen viranomaiset suorittivat tämänkaltaisen operaation vuonna 2005. Sitä kutsuttiin operaatio "Murambatsvinaksi", joka tarkoittaa järjestyksen palauttamista. Olette varmaan samaa mieltä siitä, että se oli melkoinen ohjelma, ja se osoittaa selvästi, mitä Zimbabwen viranomaiset tarkoittavat sanalla järjestys. Tuolloin kyse oli 700 000 ihmisestä.
Kansainvälinen yhteisö tuomitsi yksimielisesti käytetyt menetelmät. Millainen tilanne on tänä päivänä? Suurin osa ihmisistä, joita asia koskee, elävät edelleen teltoissa. Mikä pahinta, elokuussa aseistetut poliisit - korostan, että kyse oli todella poliiseista - tulivat paikalle sytyttämään tuleen noin 250 siirtymään joutuneen ja kotinsa Hararen laitamille pystyttäneen henkilön teltat. 20 000:ta ihmistä - tämäkin on jo kerrottu - uhkaa tänä päivänä sama kohtalo, koska he eivät ole maksaneet asumisveroaan, johon heillä ei oikeasti ole varaa.
Nämä miehet, naiset ja lapset ovat itse asiassa maan köyhimpien ihmisten joukossa. Aiommeko sallia tämän sanomatta mitään? Aiommeko muistuttaa Zimbabwen viranomaisia jälleen kerran heidän kansainvälisistä sitoumuksistaan, kuten Catherine Ashton teki äskeisessä EU:n ja Zimbabwen välisessä huippukokouksessa heinäkuussa?
Olemme hyvin perillä siitä, että presidentti Mugaben ja pääministerin välillä on ollut hankausta siitä lähtein, kun yleinen poliittinen sopimus allekirjoitettiin 15. syyskuuta 2008 ja kansallisen yhtenäisyyden hallitus nimitettiin 13. päivä helmikuuta viime vuonna.
Äskettäin presidentti Mugabe uhkasi hajottaa hallituksen saman tien, koska se oli uskaltanut muistuttaa häntä hänen perustuslaillisista velvoitteistaan.
On aika ryhtyä toimiin Zimbabwessa ja monissa muissakin maissa ympäri maailmaa, jotta lopetettaisiin vuoropuhelun käyminen sellaisten diktaattorien kanssa, jotka pitävät valtaa turvautumalla voimankäyttöön ja petoksiin ja joiden ainoana tarkoituksena on ryöstää maansa resurssit omiin tarkoituksiinsa.
Alain Cadec
Arvoisa puhemies, yritän pitäytyä minuutissa, jonka olen saanut aikaa.
Arvoisa puhemies, nämä ovat synkkiä aikoja Zimbabwelle. Jälleen kerran meidän on hyväksyttävä kiireellinen päätöslauselma, joka koskee tätä Afrikan maata. Tässä päätöslauselmassa tuomitaan ihmisoikeusloukkaukset, jotka liittyvät operaatio Murambatsvinaan, josta juuri äsken keskustelimme. Operaatio käynnistettiin vuonna 2005, ja paitsi että 700 000 ihmistä joutui siirtymään sen vuoksi, siinä myös tuhottiin heidän kotinsa ja vietiin heidän elantonsa. 20 000 näistä siirtymään joutuneista ihmisistä joutuu elämään tilapäissuojissa äärimmäisessä köyhyydessä, turvattomuudessa ja ahtaudessa.
Olemme huolissamme tästä kestämättömästä tilanteesta. Meidän on pyydettävä Zimbabwen kansallisen yhtenäisyyden hallitusta - kuten on jo todettu, se ei oikeasti edusta kansallista yhtenäisyyttä - toimittamaan ihmisille se, mitä he vähintään tarvitsevat pysyäkseen hengissä, ja kumoamaan esimerkiksi Hatcliffen alueella Hararen laitamilla vaaditut asumisverot, joita voi verrata lähes kiristykseen. Tämä tilanne on otettava esiin äänestyksen yhteydessä.
Kehotan Etelä-Afrikkaa, jolla on keskeinen rooli eteläisessä Afrikassa, ja Euroopan unionia yhdessä edistämään Zimbabwen viranomaisten kanssa käytävää vuoropuhelua sosioekonomisista olosuhteista, joissa maa tätä nykyä on. Ensi viikolla järjestettävä tapaamisemme eteläafrikkalaisten kollegojemme kanssa on myös, näin toivon, tilaisuus keskustella tästä murhenäytelmästä.
Nirj Deva
laatija. - (EN) Arvoisa puhemies, kerta toisensa jälkeen tämä parlamentti on antanut päätöslauselmia, joissa tuomitaan Zimbabwen tragedia. Kerta toisensa jälkeen Robert Mugabe on jättänyt meidät huomiotta ja jatkanut niin kuin meitä ei olisi olemassakaan tai mielipiteillämme ei olisi väliä.
On jotain mitä voimme tehdä välittömästi kertoaksemme presidentti Mugabelle, että mielipiteillämme on merkitystä: meidän ei pidä hyväksyä Margaret Muchadan valtuuksia. Presidentti Mugabe on nimennyt hänet yksipuolisesti ja täysin vastoin Zimbabwen perustuslakia Zimbabwen EU:n lähettilääksi.
Kollegani Geoffrey Van Orden on kirjoittanut komission puheenjohtaja Barrosolle ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Van Rompuylle asiasta. Jos meillä on edes vähän kanttia, meidän olisi osoitettava meidät jyränneelle Mugabelle, että meillä on merkitystä, ja vaadittava tätä naista, hänen lähettilästään, palaamaan kotiinsa.
Filip Kaczmarek
PPE-ryhmän puolesta. - (PL) Zimbabwen häädöt ovat räikeä kansainvälisesti tunnustettujen ihmisoikeuksien loukkaus. Pakkohäädöt, joihin ei liity korvausta tai vaihtoehtoista majoitusta, ovat täysin vastoin kansainvälistä oikeutta. Zimbabwen hallitus loukkaa ennennäkemättömän räikeästi Afrikan ihmisoikeuksien ja kansojen perusoikeuksien kirjassa taattuja kansalaisoikeuksia, poliittisia, taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia. Häätöjen jatkaminen nöyryyttää yhä useampia ihmisiä ja saattaa heidät kodittomiksi.
Vaadimme Zimbabwen hallitusta lakkauttamaan nämä käytänteet ja lopettamaan pakkohäädöt. Ihmisille, jotka on jo häädetty, olisi tarjottava oikeussuojaa, samoin kuin heidän omaisuudelleen, uhrien olisi saatava korvauksia ja heidän tilanteensa olisi korjattava, ja ennen kaikkea kaikille ihmisille olisi taattava katto pään päälle ja mahdollisuus saada elintarvikkeita ja vettä.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
S&D-ryhmän puolesta. - (PL) Tarvitsee vain tehdä luettelo Zimbabwea koskevista sanomalehtien otsikoista viideltä viimeiseltä vuodelta saadakseen kuvan siitä, millaiset ovat olot maassa, jota presidentti Robert Mugabe on hallinnut viimeiset kolme vuosikymmentä. Otsikot kuten "Zimbabwe - poliisi pieksi oppositiota" tai "Mugabe on tuhonnut Afrikan" ovat lievimpien ilmausten joukossa, ja afrikkalaista hallintojärjestelmää edustaviin viranomaisiin kohdistuu jatkuva kansainvälisen mielipiteen paine. Äärimmäinen köyhyys ja puutteet lääketieteellisten peruspalvelujen saatavuudessa, jättimäiset työttömyysluvut, jotka nousevat 90 prosenttiin, ja lyhyt keskimääräinen elinikä, joka on tänä päivänä vain 44 vuotta, ovat Zimbabwen karua todellisuutta.
Näissä olosuhteissa on vaikea ymmärtää, miksi hallitus pitää ensisijaisena tavoitteena 20 000 kansalaisen karkottamista pääkaupunki Hararen esikaupunkialueilta ja pakottaa heidät luopumaan heidän vaatimattomasta omaisuudestaan. Yhdyn kansainvälisten järjestöjen kuten Amnesty Internationalin Zimbabwen hallitukselle esittämiin vetoomuksiin, että se lopettaisi omien kansalaistensa sortamisen ja keskittyisi tarjoamaan heille todellista apua kouluissa, sairaaloissa ja työmarkkinoilla. Zimbabwella, joka on köyhä maa, ei ole varaa tuhlata aikaa ja rahaa investoimalla muihin alueisiin.
Marietje Schaake
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, marraskuussa Libyassa pidettävässä EU:n ja Afrikan huippukokouksessa olisi neuvoteltava siitä, että Mugabe ja hänen läheiset kannattajansa ovat edelleen jatkuvana kompastuskivenä Zimbabwen poliittisessa ja taloudellisessa jälleenrakentamis- ja sovitteluprosessissa. He käyttävät maan taloudellisia resursseja omaksi hyödykseen eivätkä takaa kansalaisilleen perusoikeuksia.
Noin 20 000:ta Hararen laitamilla elävää ihmistä on uhkailtu pakkohäädöillä. Hallitus vaatii asukkailta jopa 140 Yhdysvaltojen dollarin suuruista maksua vuokrasopimuksen uusimisesta, mutta maassa, jossa tulot henkeä kohden ovat alle 100 Yhdysvaltojen dollaria, tämä on tietenkin mahdotonta, ja näin ollen pyyntö itsessään on lupa väärinkäytöksiin. 70 000 ihmistä häädettiin vuonna 2005, ja nämä ihmiset elävät vieläkin vaikeissa oloissa.
Yleisesti ottaen Zimbabwen humanitaarinen, poliittinen ja taloudellinen tilanne huononee koko ajan ja miljoonia ihmisiä uhkaa edelleen nälkiintyminen. Maassa esiintyy maailman neljänneksi eniten hiviä ja siellä on korkea lapsikuolleisuus. Ihmisillä ei ole juurikaan mahdollisuuksia kasvaa terveinä ja nauttia hyvinvoinnista, ja jos on, heiltä puuttuvat perusoikeudet, kuten ilmaisunvapaus.
Zimbabwe on 123. sijalla lehdistönvapauden osalta. Riippumattomien päivälehtien paluu on edistysaskel kohti tiedon yleistä saatavuutta, mutta tilanne on edelleen hyvin epävakaa. Haluan kiinnittää erityistä huomiota HLBT-ihmisten oikeuksiin Zimbabwessa. Hätäavun ja humanitaarisen avun on oltava rajoittamatta ihmisten saatavilla siten, että Zimbabwen pyrkimykset vuosituhattavoitteiden saavuttamiseksi voidaan käynnistää. Tämä on erittäin välttämätöntä.
Timo Soini
EFD-ryhmän puolesta. - (FI) Arvoisa puhemies, Zimbabwen surullinen tilanne, diktatuuri, joka siellä on vallinnut yli 30 vuotta, on häpeä sekä kansainväliselle yhteisölle että Zimbabwelle itselleen.
Tällainen diktatuuri, joka sortaa omaa kansaansa, on täysin sietämätön. Mugaben porukka siellä syöttelee sydäntä, elää yltäkylläisyydessä ja rypee rikkauksissa ja samaan aikaan toiset asuvat kaduilla ja hökkeleissä, joista heidät nyt vielä häädetään.
Täytyy sanoa, että jossain menee se raja, mitä kansainvälinen yhteisö ja Euroopan unioni voi sietää. Tämä on täysin häpeällinen tilanne ja kansainvälisen yhteisön olisi laitettava maa täysin boikottiin. Ei latin latia. Kerta kaikkiaan pakottaa tällainen omaa kansaansa sortava diktaattori ulos. Sillä jokainen päivä, kun tämä joukkio on vallassa, kertoo meidän voimattomuudestamme, kertoo siitä, että kansainvälisellä yhteisöllä ei ole lihaksia pistää tällaista sortajaa kuriin.
Hän vainoaa kaiken lisäksi myös järjestelmällisesti erilaisia vähemmistöjä. Rodullisia vähemmistöjä, seksuaalivähemmistöjä ja kaikkia muitakin omassa maassaan. Tämä on kerta kaikkiaan sietämätöntä ja tuen täysin sitä, että tämä diktaattori saadaan siirrettyä pois. Tämän takia meillä on oltava hyvin tiukka EU:n kanta, mikä aivan oikein nyt on tulossakin.
Cristian Dan Preda
(RO) Kuten tähän mennessä puheenvuoron käyttäneet kollegani ovat sanoneet, olemme hyvin hankalassa tilanteessa, koska Hatcliffe Extension -asuinyhdyskunnan 20 000:ta asukasta uhkaa häätö. Kuten tiedätte, he kuuluvat haavoittuvimpaan väestönosaan Zimbabwessa, jossa on erittäin vaikean taloustilanteen lisäksi parhaillaan suuria poliittisia ongelmia.
Siitä lähtien kun Zimbabwen yhteishallitus muodostettiin helmikuussa 2009, se on tehnyt hyvin vähän parantaakseen kansalaisten tilannetta, etenkään niiden, jotka häädettiin vuonna 2005. Mielestäni vastauksemme tai reaktiomme tilanteeseen on hyvin selvä. Zimbabwen hallituksen on ryhdyttävä toimiin täyttääkseen kansainväliset velvoitteensa. Tämä tarkoittaa pakkohäätöjen lopettamista ja/tai estämistä. Toisaalta me kaikki varmasti haluamme, että demokratia palautetaan Zimbabween. Se, mitä siellä tapahtuu tällä hetkellä, ei voisi olla kauempana tästä tavoitteesta.
Corina Creţu
(RO) Kuten tässä parlamentissa on jo todettu, Zimbabwe on yksi niistä maista, joissa nälänhätä on Kansainvälisen elintarviketalouden tutkimuskeskuksen viime viikolla julkaistun raportin mukaan saamassa katastrofaaliset mittasuhteet. Aliravitsemusaste väestön keskuudessa, alipainoisten lasten määrä ja lapsikuolleisuus ovat kolme indikaattoria, jotka tuovat järkyttävällä tavalla esiin elintarvikepulaan liittyvän kroonisen tilanteen, joka vaikuttaa miljooniin ihmisiin.
Samanaikaisesti sadattuhannet Zimbabwen köyhimmät ihmiset on häädetty kodeistaan osana raakalaismaista häätöoperaatiota, jonka julma nimi tarkoittaa käännettynä "jätteiden siivoaminen". Nämä ihmiset eivät ole ainoastaan menettäneet kotejaan vaan myös työpaikkansa, minkä myötä työttömyysaste nousee 90 prosenttiin maan väestöstä. Näin tapahtuu samalla, kun diktaattori Robert Mugabe on julistanut, että ihmiset ovat hyvin onnellisia. Tämän näkemyksen on kyynisesti esittänyt mies, joka jää historiaan maailman julmimman ja pitkäaikaisimman diktatuurin luojana.
Mielestäni meidän on ehdottoman välttämätöntä vaatia, että Zimbabwen hallinto lakkauttaa pakkohäädöt kiireesti, lopettaa vakavat ihmisoikeusrikkomukset ja kansalaisyhteiskunta-aktivistien vainoamisen ja pidättäytyy kaikista väkivallanteoista, joiden määrä on hälyttävässä kasvussa.
Jaroslav Paška
(SK) Zimbabwe on valtio, jonka voimakkaat johtajat ovat pitkään ylenkatsoneet omia kansalaisiaan, ja he tekevät tämän hyvin selväksi.
Tietysti meillä on oikeus protestoida ja sanoa, että avuttomia ihmisiä ei voi kohdella kuin karjaa, ettei heitä voi ajaa kodeistaan syyttä suotta ja jättää oman onnensa nojaan. Hararen köyhien pakkohäädöt ovat silti vain vähäpätöinen esimerkki Robert Mugaben ja hänen kannattajiensa harjoittamasta hallinnosta. He istuvat maansa arvokkaiden mineraalivarojen päällä tyytyväisinä päivää paistatellen ja käyttävät näitä varoja hyväkseen omaa vaurauttaan kartuttaakseen, samalla kun he antavat maansa kansalaisten kuolla nälkään. Luullakseni on naiivia odottaa, että pystyisimme muuttamaan asioita taivuttelun ja arvostelun avulla. Toimenpiteidemme olisi oltava napakampia; Mugaben kaltaiset ihmiset kuuntelevat ainoastaan taloudellisten seuraamusten ja raa'an voiman kieltä. Mielestäni meillä on käytettävissämme joitakin taloudellisia toimia. Meidän on mietittävä uudelleen taloudellisen ja aineellisen tuen antamista hallintojärjestelmille, joissa toimitaan kuten Mugaben hallinnossa, ja yksinkertaisesti haettava muita keinoja, mukaan luettuna sanktiot, jotka saattavat pakottaa tällaiset diktaattorit kunnioittamaan perustavanlaatuisia, haluan siis painottaa tätä, perustavaa laatua olevia ihmisoikeuksia.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Arvoisa puhemies, ei ihme, että kollegoiden pinna palaa täällä Mugaben kanssa. Hän on tehnyt maastaan, Afrikan hedelmällisestä vilja-aitasta, huonojen uutisten liukuhihnan.
Hallituksen tarjoamat korvaavat majoitukset ovat osoittautuneet täysin riittämättömiksi, mikä on johtanut jo valmiiksi surkeiden elinolosuhteiden huononemiseen entisestään. Kulkutautien torjumisen ollessa yksi koko operaation virallisista syistä, häätöjen jälkihoidon olemattomuus antaa aiheen kyseenalaistaa hallituksen motiivit.
Zimbabwen tilanne on kaikkien tiedossa. Hallituksen korruptoituneisuus ja yleinen sekasorto niin taloudessa kuin yhteiskunnassa yleisestikin johtavat siihen, että jo lähtökohdat ovat olemattomat. Tämän vuoksi Zimbabwelta tuleekin odottaa selkeää osoitusta kyvystä ja halusta turvata kansalaistensa elintaso.
Vaikka on olemassa perusteltuja tilanteita, joissa suuri määrä ihmisiä joudutaan siirtämään merkittävien hankkeiden tieltä, on keskeisenä lähtökohtana aina oltava myös siirtoväestön hyvinvointi. Tämän puolen Zimbabwe on kiistämättä laiminlyönyt, riippumatta siitä, ovatko sen antamat perustelut hyväksyttävissä vai ei.
Monica Luisa Macovei
(EN) Arvoisa puhemies, Zimbabwen nykyinen tilanne on kauhistuttava ja sitä on mahdoton hyväksyä. Vuoden 2005 operaatio Murambatsvinassa pakkohäätöjen kohteeksi joutui lähes 700 000 ihmistä. Nyt 20 000 kansalaista uhataan häätää pakolla Hararen lähellä sijaitsevasta Hatcliffe Extension -asuinyhdyskunnasta.
Hallitus on määrännyt häädetyille ihmisille kohtuuttoman korkean vuokrasopimuksen uusimiseen liittyvän maksun, eikä se ole kuullut kansalaisia tai ilmoittanut heille tulevista säännöksistä. Operaatio Garikai, jonka tarkoituksena oli huolehtia vuoden 2005 häätöjen uhreista, on lähinnä jatkoa samoille ihmisoikeusrikkomuksille.
Yhdyn vaatimuksiin siitä, että Zimbabwe lopettaa nämä Hararen alueen kansalaisiin kohdistuvat häädöt. Kehotan Zimbabwen hallitusta tarkistamaan välittömästi operaatio Garikaita, jotta se vastaisi kaikkia kansainvälisen oikeuden ja ihmisoikeuksiin liittyvän oikeuden velvoitteita.
Pyydän komissiota ottamaan tämän asian kiireesti esille Zimbabwen hallituksen kanssa.
Charles Tannock
(EN) Arvoisa puhemies, en aikonut puhua, mutta valitettavasti kollegani Geoffrey Van Orden ei päässyt tänne kanssamme tällä viikolla. Hän on pitkään arvostellut presidentti Robert Mugaben julmaa hirmuhallintoa. Luulenpa, että valitettavasti pääsemme Zanu-PF-puolueeseen tukeutuvasta Mugaben diktatuurista eroon vasta, kun Mugabe kannetaan pois ruumisarkussa.
Olin toivonut, että tilaisuus sovintoon ja rauhaan ja siirtymiseen kohti todellista demokratiaa olisi tullut muutama vuosi sitten, kun Morgan Tsvangiraista tuli pääministeri jaettaessa valtaa välittäjän aikaan saamalla sopimuksella, mutta vaikuttaa siltä, että Mugabe on kyennyt vahvistamaan otettaan vallankahvasta ja ryhtynyt taas turvautumaan toimintaan, josta hänet niin hyvin tunnetaan - eli väkivaltaan, häätöihin ja sortoon. Viime kädessä tuossa nyt jo lähes romahtaneessa taloudessa kärsijöitä ovat köyhät zimbabwelaiset. Jos Zimbabwelle ei tarjottaisi pelastusköyttä esimerkiksi Kiinan kansantasavallan kaltaisten hallitusten ja niiden antamien almujen ansiosta tai jos Libyalta ja kumppaneilta ei tulisi rahaa, se ei selviytyisi.
Minun on sanottava, että olin äskettäin pettynyt vierailuun, jonka presidentti Zuma teki tähän parlamenttiin. Hän tuli tänne pyytämään, että Euroopan unioni luopuisi Zimbabwelle asetetuista sanktioista Etelä-Afrikkaan virtaavien pakolaisten vuoksi. Pelkäänpä, että meidän on kerrottava presidentti Zumalle, että se ei vain ole mahdollista. Meidän on lähetettävä vahva viesti siitä, ettemme hyväksy tapaa, jolla Mugabe kohtelee omaa kansaansa. Haluan tukea kollegani Nirj Devan jo ennen minua esittämiä ajatuksia siitä, että eräs ele olisi kieltäytyä akkreditoimasta Euroopan unioniin vasta nimitettyä Zimbabwen lähettilästä.
Máire Geoghegan-Quinn
Arvoisa puhemies, olen erittäin kiitollinen kaikille tähän keskusteluun osallistuneilla parlamentin jäsenille.
komission jäsen. - (EN) Euroopan unioni seuraa tätä asiaa hyvin tarkasti, etenkin johtuen vuoden 2005 "siivousoperaatiosta", jolla oli tuhoisia vaikutuksia 700 000 zimbabwelaisen elinoloihin.
Vuonna 2005 EU:n humanitaarisen avun toimisto ECHO antoi 3,25 miljoonaan euron edestä tukea elintarviketurvaan ja maataloustoimintaan sekä ruoka-annosten jakeluun haavoittuvassa asemassa oleville henkilöille.
Nykyinen tilanne ei ole toisinto vuoden 2005 tapahtumista Zimbabwessa. Komissio panee merkille tämän parlamentin päätöslauselman ja sen suositukset. Tähän mennessä emme ole saaneet kumppaneiltamme selvää merkkiä, joka osoittaisi vuoden 2005 tapahtumien toistuvan.
Seuraamme tilannetta tarkasti EU:n edustuston toimistomme ja paikallisen EHCOn toimistomme välityksellä. Olemme jatkuvassa yhteydessä Kansainväliseen siirtolaisuusjärjestöön ja paikallisiin ihmisoikeusjärjestöihin, joita asia koskettaa.
Tällä kertaa väestölle lähetettiin vuokrasopimuksen uusimisesta ilmoitus, joka on voimassa viisi vuotta. Vuokralaisia, jotka eivät kykene saamaan tarvittavaa rahasummaa kokoon, on pyydetty viemään asia aluekehitysministeriöön, ja he ovat saaneet tukea paikalliselta kansalaisjärjestöltä, joka tekee yhteistyötä kodittomien kanssa.
Paikallisen ihmisoikeuskansalaisjärjestön eli Zimbabwe Lawyers for Human Rights -järjestön ansiosta heidän asiansa käsitellään oikeudessa tällä viikolla.
EU tukee jo tämän ihmisoikeuskansalaisjärjestön työtä. Järjestö edustaa niiden köyhimpien etuja, jotka eivät pysty maksamaan vaadittuja maksuja ja voivat siis menettää maansa.
Voin kuitenkin vielä kerran vakuuttaa teille, että EU jatkaa tilanteen tiivistä seuraamista ja toimittaa tukea, jos ja kun se on tarpeen.
Puhemies
(CS) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen jälkeen.
