2009. gada 29. un 30. oktobra Eiropadomes secinājumi, tostarp Eiropadomes priekšsēdētāja un Eiropas Savienības Augstā ārlietu un drošības politikas pārstāvja/Komisijas priekšsēdētāja vietnieka mandāts un pilnvaras, kā arī jaunās Komisijas struktūra (debašu turpināšana)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir debašu turpināšana par Eiropadomes ziņojumu un Komisijas paziņojumu par 2009. gada 29. un 30. oktobra Eiropadomes secinājumiem, tostarp Eiropadomes priekšsēdētāja un Eiropas Savienības Augstā ārlietu un drošības politikas pārstāvja / Komisijas priekšsēdētāja vietnieka mandātu un pilnvarām, kā arī jaunās Komisijas struktūru.
Elmar Brok
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāja kungs, Borghezio kunga runa bija tipiska - šie eiroskeptiķi neatšķir Eiropas Padomi no Eiropas Savienības, jo lēmumu par krucifiksiem pieņēma Eiropas Cilvēktiesību tiesa, kura darbojas Eiropas Padomes paspārnē. Šādu lēmumu nevar pieņemt, pamatojoties uz Pamattiesību hartu.
Taču es vēlos sniegt dažus komentārus par šīm debatēm. Es uzskatu, ka Zviedrijas prezidentūra, pabeidzot ratifikācijas procesu, ir rīkojusies patiešām iejūtīgi un mērķtiecīgi, ņemot vērā to, ka šis process tās prezidentūras laikā, kā zināms, bija jāpabeidz četrām valstīm. Es vēlos paust atzinību par to, ka šis process, kurš ilga deviņus gadus, ir pabeigts šādā veidā. Es domāju, ka tādējādi mums tiek dota arī iespēja pirmo reizi īstenot Līgumu praksē, jo faktiski notiekošais arī atspoguļo konstitucionālo realitāti. Tieši tāpēc ir skaidri jāapzinās, ka Eiropadomes priekšsēdētājam ir tikai valsts vai valdību vadītāju leģitimitāte un ka jebkurā sistēmā jebkuru funkcionālo prezidentu, kurš nav atbildīgs Parlamenta priekšā, tieši ievēl tauta. Šāds risinājums ir jāizmanto arī attiecībā uz Eiropadomes priekšsēdētāju. Tikai Komisijas priekšsēdētājam ir pilnīga leģitimitāte.
Es vēlos arī pievērst uzmanību tam, cik būtiskas - kā jau minēja arī Barroso kungs, citējot Žanu Monē - ir iestādes mūsu ilglaicīgai pastāvēšanai. Attiecībā uz Augsto pārstāvi / Komisijas priekšsēdētāja vietnieku ir jāsaprot, ka, stājoties amatā, šī persona nekavējoties sāk pildīt abu amatu pienākumus. Šī persona nevar vispirms 1. decembrī stāties Augstā pārstāvja amatā un pēc tam vēlāk priekšsēdētāja vietnieka amatā. Šī persona tāpat kā priekšsēdētāja vietnieks stājas amatā pēc apstiprināšanas Eiropas Parlamentā. Šai sakarībā nevajadzētu rasties pārpratumiem, jo pretējā gadījumā mēs saskarsimies ar tiesiskām problēmām.
Es vēlos arī norādīt, ka Eiropas Parlaments īstenos tā tiesības attiecībā uz Ārējās darbības dienestu. Mēs nevēlamies, lai Lisabonas līgums tiktu izmantots, lai Eiropu "sadalītu starp valdībām”. Tāda nav Līguma būtība. Ārējās darbības dienestam šai sakarībā būs izšķiroša nozīme. Es aicinu jūs izturēties nopietni pret Parlamenta nostāju šajā jautājumā, kura jums, bez šaubām, ir zināma un nesniegt paziņojumus šai sakarībā, ar to domājot - mēs jūs iznīcināsim, jo mūsu varā ir to izdarīt.
Adrian Severin
Priekšsēdētāja kungs, Lisabonas līguma stāšanās spēkā patiešām ir vēsturisks notikums. Mums to jācildina. Mums par to jāpriecājas. Mums jāapsveic sevi, un pilnīgi noteikti mums jāapsveic Zviedrijas prezidentūra par to, ka tā sasniedza šo rezultātu.
Taču ar Līgumu vien nepietiek. Pat visideālākais līgums pats par sevi nevar atrisināt daudzas problēmas. Mums ir vajadzīgi iedvesmas pilni un kompetenti cilvēki, lai to īstenotu. Lisabonas līguma gadījumā tas ir vēl jo svarīgāk, ka šis līgums ir nebeidzamu kompromisu, ilgu diskusiju un ilgstošu debašu rezultāts. Tieši tāpēc tajā neizbēgami ir daudz neskaidrību un nepilnību.
Nākotnes svarīgāko lēmumu pieņēmēju uzdevums būs precizēt jautājumus, pilnveidot noteikumus, veidot iestādes, sniegt visu Līguma noteikumu pareizo interpretāciju un sīki izstrādāt amatu aprakstus. Jaunais mandāts, jaunās likumdevējas iestādes būs ārkārtīgi nozīmīgas nākotnes Eiropas Savienības arhitektūrai. Ja mēs vēlamies, lai šī arhitektūra būtu dzīvotspējīga, tā ir jāveido kā visu Eiropas reģionu un visu Eiropas pilsoņu vēsturiskās pieredzes, sensitīvo kultūras aspektu un politisko tradīciju kopums.
Tāpēc mums ir vajadzīga komanda, kuru veido trīs svarīgākās Eiropas Savienības amatpersonas - Eiropadomes priekšsēdētājs, Komisijas priekšsēdētājs un Augstais pārstāvis, lai aptvertu visus politiski sensitīvos jautājumus, visus reģionus un visus ģeopolitiskos, kultūras un ģeogrāfiskos Eiropas reģionus. Es ticu, ka tas izdosies, un es ticu, ka, ja tas izdosies, tas veicinās ne tikai arhitektūras dzīvotspēju un iestāžu efektivitāti, bet arī Savienības uzticamību visu mūsu pilsoņu acīs.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Priekšsēdētāja kungs, šoreiz es vēlos pateikties masu medijiem. Ja nebūtu brīvu un modru masu mediju, sabiedrība būtu pilnīgi neinformēta par ES līderu izvēli. Taču, par laimi, mums ir masu mediji, kuri ziņo par lobēšanas procesu un kuri dara zināmus neiespējamos un iespējamos kandidātus gan ES priekšsēdētāja, gan arī Augstā pārstāvja amatiem. Patiesībā arī šajās debatēs maz tiek runāts par konkrētām personām, un tikai dažas ir pieminētas. Tomēr mēs mēģinām mācīt citus ārpus ES par demokrātisku vēlēšanu nozīmi.
Pirms kāda laika man bija iespēja apmeklēt Turciju, un, kad mēs runājām par izvēli, kas būs jāizdara, pēc Lisabonas līguma pieņemšanas, Turcijas parlamenta deputāts jautāja, kad šī izvēle tiks izdarīta, un Eiropas Savienības delegācijas pārstāvis atbildēja, ka viņam nav ne jausmas, kas ir kandidāti vai kad šī izvēle tiks izdarīta, jo viss notiek aiz slēgtām durvīm. ES vēl ir jāveic daudz uzlabojumu šajā jomā, lai nodrošinātu lielāku mūsu darbības pārredzamību šādos jautājumos.
Ashley Fox
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos komentēt neformālās debates, kuras, kā mēs visi zinām, dominēja pēdējās Eiropadomes sanāksmes laikā. Es, protams, runāju par nākamā Eiropadomes priekšsēdētāja iecelšanu un viņa uzdevumiem.
Es uzskatu, ka priekšsēdētājam ir jābūt Eiropadomes darbiniekam - drīzāk priekšsēdētājam nekā galvenajai izpildpersonai. Tāpēc ir svarīgi, lai priekšsēdētājs būtu koleģiāla personība, gan arī personība, kurai uzticas, un, ņemot to vērā, nepiemērotākais no iespējamajiem kandidātiem abējādā ziņā būtu Tony Blair. Es tāpat kā kanclere Merkel kundze baidos no tā, ka turpmākos piecus gadus būs jāklausās Zibšņa kungā, viņa autoeskortam traucoties pa pasauli.
Arī uzticības jautājums ir būtisks, un pārāk bieži Blair kungs ir pierādījis, ka ir pilnīgi neuzticams. Viņš nav piemērots kandidāts augstam amatam un es aicinu Eiropadomi viņu neiecelt.
Bastiaan Belder
(NL) Priekšsēdētāja kungs, es ar lielu interesi lasīju Zviedrijas prezidentūras dokumentu par Eiropas Ārējās darbības dienestu. Taču mans skepticisms par šo projektu nav mazinājies. Katrā ziņā es uzskatu, ka būtu prātīgi, ja Zviedrijas prezidentūra dotu vairāk laika piemērotu kandidātu meklēšanai jaunajiem amatiem, jo Augstajam pārstāvim ir jābūt patiešām izcilai augstākā kalibra personībai Eiropā.
Priekšsēdētāja kungs, es joprojām esmu ļoti noraizējies par šo jauno amatu ietekmi uz līdzsvaru starp iestādēm. Mani kolēģi deputāti nevar nepiekrist manam viedoklim. Atšķirībā no viņiem es esmu gandarīts, ka Ārējās darbības dienests paliks ārpus Komisijas. Ārpolitikas jautājumu risināšana galvenokārt ir dalībvalstu uzdevums, un, ja tie tomēr tiktu iekļauti Eiropas kompetencē, es dodu priekšroku nevis Komisijā, bet Eiropadomē valdošajai gaisotnei. Tieši tas patlaban notiek, neskatoties uz mūsu uz labiem nodomiem balstītajiem lēmumiem.
Philip Claeys
(NL) Priekšsēdētāja kungs, šī tirgošanās saistībā ar Eiropadomes priekšsēdētāja amatu ne tuvu nav pamācoša. Piemēram, Beļģijā pašlaik var novērot, ka mūsu premjerministra Herman Van Rompuy kandidatūra tiek atbalstīta ar tādiem argumentiem kā "viņš ir neuzbāzīgs, viņam ir salīdzinoši maz ienaidnieku, viņš spēj panākt kompromisus”. Patiesībā ar to tiek domāts, ka persona, kura var vadīt tādu mākslīgu valsti kā Beļģija, var vadīt arī Eiropu.
Taču tas nav neviena interesēs Eiropā, lai Eiropas Savienība kļūtu par lielāku Beļģijas versiju. Turklāt Herman Van Rompuy patiesībā nemaz nepilda premjerministra funkcijas. Beļģijā pastāvošo valdības modeli vairs nav iespējams vadīt, un tas nozīmē, ka Van Rompuy kungs vairāk ir kā līdzšinēja amata uzraugs un patiesībā tikai veic ikdienas vadības pienākumus.
Mums nav vajadzīga figūra bez krāsas, bez garšas un bez smaržas, kura dejo pēc Eiropas Komisijas stabules. Mums ir vajadzīgs jaudīgs dalībvalstu un arī pilsoņu, kuri diemžēl šajā procesā netiek ņemti vērā, rupors.
Othmar Karas
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, pirms divdesmit gadiem mēs miermīlīgā ceļā likvidējām Eiropas piespiedu dalījumu brīvības un diktatūras telpās. Eiropas Savienība ir politisks projekts, kas nodrošināja mūsu kontinenta apvienošanu. Eiropas Savienība ir politisks projekts ar pašu noteiktu mērķi paplašināt miera, brīvības, demokrātijas un stabilitātes telpu Eiropā. Mēs esam atbildīgi par uz vērtībām un tiesiskumu balstītas kopienas stiprināšanu. Mums ir jādara viss, kas ir mūsu spēkos, sākot jau šeit un tagad, lai nodrošinātu, ka prieks par līdzšinējiem sasniegumiem dod mums spēku un apņēmību nodrošināt, ka netiek celti jauni mūri vai dzeloņstiepļu žogi starp mūsu kontinenta iedzīvotājiem un pārējo pasauli.
Lisabonas līgums ir nākamais lielākais panākums demokrātijas jomā pēc pirmajām tiešajām vēlēšanām pirms trīsdesmit gadiem, un tas nodrošina Eiropas Savienībai, iestādēm iespēju un spēju kļūt par kontinenta balsi. Taču mums ir jāizmanto šī iespēja! Mums ir jābūt politiskajai gribai transponēt un īstenot Līgumu. Ja mums būs šī politiskā griba, tas nozīmēs arī to, ka mums būs jābeidz vienmēr meklēt tikai zemāko kopsaucēju. Jebkāda veida izņēmumi vājina Kopienu. Mums ir tikai jāaptur krīze, lai ievērojami samazinātos bezdarbs un lai mēs atkal piedzīvotu ilgtspējīgu attīstību bez nepieciešamības ieguldīt miljardus, kas ievērojami samazina mūsu valstu budžeta deficītu.
Mans pēdējais komentārs arī ir skaidrs - eiropeiska domāšana nozīmē satikt otru pusceļā un meklēt labākos risinājumus. Debates par amatu kandidātiem pēdējās dienās liek man domāt, ka mēs nemeklējam labākos Eiropas risinājumus, bet gan vieglākos risinājumus dalībvalstīm un politiskajām partijām. Tā ir nepareiza attieksme pret dažu pēdējo gadu notikumiem un pret Lisabonas līgumu.
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Priekšsēdētāja kungs, es vēlos sniegt divus komentārus - abus par Eiropadomes secinājumu aspektiem no Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas priekšsēdētāja perspektīvas, aptverot brīvības, drošības un tiesiskuma telpu.
Pirmais komentārs attiecas uz imigrāciju - es atzinīgi vērtēju to, ka imigrācijas jautājums ieņēma būtisku vietu Eiropadomes secinājumos, un es domāju, ka ir svarīgi, ka imigrācijas politika pirmo reizi būs Kopienas politika un ka attiecībā uz to Spānijas prezidentūras laikā tiks veikts sākotnējais novērtējums, kurš ietvers Eiropas Parlamentu un dalībvalstu parlamentu nozīmes novērtējumu. Taču tajā pašā laikā, tā kā tika pieminēta solidaritāte saistībā ar imigrantu kustības pārvaldības aspektiem, man ir žēl, ka tas netika darīts, pamatojoties uz saistošu solidaritātes klauzulu ar tās finansiālajām sekām.
Otrais komentārs attiecas uz brīvības, drošības un tiesiskuma telpas institucionālo dimensiju, jo tā sadalīs šā Parlamenta darbību laika posmos "līdz” un "pēc”. Beidzot ir jāizstrādā Kopienas politika; beidzot Eiropas Parlaments varēs pieņemt lēmumus.
Eiropas pilsoņi var uz daudz ko cerēt, ņemot vērā Eiropadomes secinājumus, kuri iezīmēs Zviedrijas prezidentūras beigas 10. decembrī, jo brīvības, drošības un tiesiskuma telpa beidzot tiks noteikta kā būtiska, patiesi eiropeiska un patiesi humāna darbības joma, pieņemot Stokholmas programmu, kuras izstrādē Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteja veic izšķirošu ieguldījumu, sagatavojot ziņojumu, kuru paredzēts pieņemt šonedēļ.
Andrew Duff
Priekšsēdētāja kungs, tas ir lieliski, ka mēs tagad varam pabeigt Līguma sāgas pēdējo nodaļu. Taču man ir žēl, ka mūsu maksātā cena par to bija ārkārtīgi negatīvi vērtētā precedenta - Protokola par Hartas piemērošanu Apvienotajai Karalistei - paplašināšana, attiecinot to arī uz čehiem.
Presē tiek ziņots, ka Protokols ir atteikums piemērot Hartu. Es būtu ļoti pateicīgs, ja prezidentūra, noslēdzot debates, apstiprinātu, ka tas nebūt tā nav un ka Harta arī turpmāk būs saistoša čehiem un viņu prezidentam, kurš sēž savā pilī.
Protokols tiek noslēgts, lai ierobežotu tiesu praksi izmantot Hartu vietējos tiesvedības procesos, kas patiesībā ir otršķirīgi un mazsvarīgi un - sāgas beigās - arī nenozīmīgi.
Mirosław Piotrowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, neskatoties uz skaļajiem paziņojumiem, ka Lisabonas līgums uzlabos Eiropas Savienības darbību, izrādās, ka tas ir atvēris "Pandoras lādi”. Tā noteikumi ir neprecīzi, un tie ne tikai rada pretrunas, bet arī šķelšanos ES vadītāju vidū.
Līgums neparedz nākamā Eiropadomes priekšsēdētāja prerogatīvas, kā arī tas nenosaka demokrātisku procedūru šīs amatpersonas ievēlēšanai, un priekšsēdētāja faktiskais statuss būs atkarīgs no personības stingrības un iepriekšējiem amatiem. Ir grūti arī redzēt, vai tiks saglabāts dalībvalstu prezidentūru darbības klasiskais modelis, kurš noteica ES politikas virzienu. Līdzīga situācija ir arī saistībā ar Eiropas Savienības ārlietu ministru.
Vairums Eiropas pilsoņu vēlas saņemt atbildi uz jautājumu, vai mēs virzāmies uz spēcīgas Eiropas federālās valsts izveidi, maksājot par to ar valstu suverenitāti, un vai nākotnē stingrais Eiropadomes priekšsēdētājs nevēlēsies atgriezties pie antidemokrātiskajām 20. gadsimta Eiropas tradīcijām?
Mario Mauro
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, liels paldies Zviedrijas prezidentūrai arī par ārkārtīgi būtiskajiem šajā sešu mēnešu periodā sasniegtajiem rezultātiem. Taču tajā pašā laikā es vēlos jums pasniegt - es tagad vēršos pie Zviedrijas prezidentūras - dāvanu; dāvana ir šī baltā papīra lapa, kuru jūs turpmākajās dažās dienās varat izmantot kā īpašu palīglīdzekli, lai pārvarētu grūtības, kuras pastāv saistībā ar Eiropadomes priekšsēdētāja un Savienības Augstā pārstāvja ārpolitikas jomā kandidātu iecelšanu.
Patiesībā, ja jūs pārliecinātu valstu vai valdību vadītājus uzrakstīt uz šīs lapas nevis laikrakstos izlasītos un televīzijā dzirdētos vārdus, bet gan viņu idejas saistībā ar Eiropas Savienības ārpolitiku, mēs spertu lielu soli uz priekšu, jo, ja viņi mums skaidri pateiktu, vai tic, piemēram, uzlabotai koordinācijai vai patiesai ārpolitikai, tad būtu vieglāk izvēlēties amatam personu, kurai būs mūs jāpārstāv pasaulē. Tieši šāda pārredzamība mums ir vajadzīga, lai saprastu, kāda ir mūsu ideja par Eiropu un par Eiropas Savienības ārpolitiku, un, lai saprastu, kas mūs visvairāk saista.
Tāpēc ir ārkārtīgi būtiski, lai tiktu izvēlēti tādi cilvēki, kuri iemieso Eiropas projekta būtību un vērtības, cilvēki, kuri var garantēt Eiropai vadošo pozīciju starptautiskajās attiecībās, cilvēki, kuriem, lai efektīvi strādātu, ir no jauna jāapstiprina ideāli, kas raksturoja Eiropas dibinātājus un kas ir vienīgais patiesais vienojošais un tādējādi iedarbīgais faktors pasaules mērogā. Eiropas Savienība nav monolītisks bloks, bet gan vīriešu un sieviešu centienu rezultāts, un kā tādam tai ir arī jāsaglabājas, lai pastāvētu. Īsi sakot, Eiropai ir jāsāk no sākuma, pamatojoties uz vērtībām, kuras bija tās izveides pamatā, lieliskajiem rezultātiem, kurus mēs līdz šim esam sasnieguši, un, ticiet man, arī uz īstu reālisma devu.
David-Maria Sassoli
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, arī es vēlos pateikties Zviedrijas prezidentūrai par tās paveikto darbu un gūtajiem panākumiem, radot priekšnoteikumus Lisabonas līguma galīgai ratifikācijai. Mums šis jaunais līgums ir ļoti vajadzīgs, jo tas nodrošina mums iespēju nostiprināt un paplašināt pilnvaras, piemēram, šā Parlamenta pilnvaras, un paredz divus jaunus amatus, kuri pārstāv politisko un institucionālo savienību. Tāpēc mēs ceram, ka Padome spēs gudri interpretēt lielo Eiropas politisko ģimeņu prasības, lai nākamajā sanāksmē varētu pieņemt autoritatīvu un stingri pamatotu lēmumu par personu iecelšanu jaunos institucionālajos Līgumā paredzētajos amatos.
Kas mums ir vajadzīgs? Mums ir vajadzīgs Padomes priekšsēdētājs, kurš spēj nodrošināt konsekvenci un nepārtrauktību. Mums ir vajadzīgs Augstais pārstāvis, kurš, pamatojoties uz savas pieredzes un autoritātes spēku, var garantēt Eiropai vadošo pozīciju daudzpolārajā pasaulē un kurš tajā pašā laikā būs kā saikne starp Savienības starpvaldību un Kopienas dimensiju. Un mums ir vajadzīga arī Komisāru kolēģija, kas ir spēcīga, vienota un līdzsvarota politiskā, ģeogrāfiskā un dzimumu ziņā. Tas ir īpaši būtiski, ka tas viss notiek 20 gadus pēc mūra krišanas, mūra, kas sadalīja Eiropu, un šie notikumi var no jauna iedvest cerību vienotā, spēcīgā Eiropā, kas turpinās izvirzīt prasības attiecībā uz solidaritāti un tiesiskumu.
Louis Michel
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, vispirms es vēlos pateikties un sveikt Zviedrijas prezidentūru par patiesi ievērojamo darbu, ko tā veic.
Taču es vēlos izmantot šo uzstāšanos, lai ar trešās personas starpniecību uzrunātu priekšsēdētāju Barroso kungu, tāpēc Malmström kundze noteikti nodos viņam komentārus, kurus es vēl jo vairāk vēlos sniegt attiecībā uz viņa runu, atbildot Verhofstadt kungam.
Mēs visi vēlamies redzēt efektīvu un uzticamu Komisiju, Komisiju, kas pilnībā izmanto tās iniciatīvas tiesības un kas nebaidās izmantot "Kopienas metodi”. Taču, ja mēs vēlamies redzēt tādu Komisiju, un es saprotu, ka arī Barroso kungs to vēlas, tad tai, manuprāt, ir jāstrukturizē tās darbība kompetences jomās, kuras pakārtotas četriem vai pieciem pīlāriem, kur katrs pīlārs ir tāda priekšsēdētāja vietnieka politiskā atbildība, kuram piemīt nepieciešamā autoritāte un spēja, un arī pilnvaras nodrošināt visu politikas jomu konsekvenci atbilstīgi savam pīlāram.
Pašreizējais Komisijas kompetences jomu dalījums - un es patiešām spēju par to spriest, jo, galu galā, es piecus gadus biju komisārs - apdraud "Kopienas metodi”, traucē iniciatīvas tiesību izmantošanai un kaitē jūsu iestādei. Lūdzu, pasakiet to manā vārdā Barroso kungam.
Tas ir saprotams, ka uzreiz bija grūti reorganizēt kompetences jomu struktūru, ko mantojām no reizēm dīvainās, ja ne oportūnistiskās pagātnes sistēmas, bet tas gan man nebūtu saprotams, ja pašreizējais priekšsēdētājs nespētu ieviest kārtību, kāda atbilstu šīs iestādes jaunajām ambīcijām.
Michel Barnier
(FR) Priekšsēdētāja kungs, pateicoties Zviedrijas prezidentūras neatlaidībai, kurai es arī vēlos pateikties, mums ir Lisabonas līgums. Taču Līgums kā tāds nav projekts, bet gan instruments, instrumentu kopums, kas kalpo Eiropas projekta vajadzībām, un tāpēc tieši vīriešu un sieviešu, kuri vada iestādes - Komisiju, Padomi -, priekšsēdētāju un mūsu pienākums ir efektīvi izmantot šos instrumentus nākotnē, pārejas perioda beigās, kurš ir bijis ļoti ilgs, pat pārāk ilgs.
Jo tagad mēs esam labāk bruņojušies, lai stātos pretī trīs lielākajām problēmām, kuras risinot, dāmas un kungi, mēs visi kopā riskēsim ne tikai ar Eiropas Savienības uzticamību, bet arī, atkārtojot Havel kunga nesen minēto vārdu, ar suverenitāti.
Pirmā problēma ir krīze, un mēs nedrīkstam, mēs nevaram, izkļūt no tās tikpat neapzinīgi, kā tajā nonācām, it kā nekas nebūtu noticis. Ir jāmācās no mūsu dialoga ar Amerikas Savienotajām Valstīm, it īpaši attiecībā uz pārvaldību, attiecībā uz solidaritāti, attiecībā uz globālās ekonomikas pārredzamību un regulēšanu, un mums eiropiešiem ir daudz jāmācās saistībā ar iekšējā tirgus konsolidācijas nodrošināšanu - es lietoju šo vārdu ar nodomu -, saistībā ar "tirgus un sabiedrības saskaņošanu”, atkārtojot vārdu, kuru esmu pieņēmis par savējo un kuru lieto Mario Monti, kuram priekšsēdētājs Barroso kungs turklāt pareizi ir uzticējis uzdevumu strādāt saistībā ar šo jautājumu.
Otrā problēma ir "zaļā izaugsme”. Kioto mēs uzņēmāmies vadību saistībā ar šo jautājumu, pateicoties Eiropas Komisijai. Mums ir jāsaglabā šī pozīcija, nodrošinot, bez šaubām, to, ka mūsu partneri, citas lielās valstis, lielie reģioni ieņem tādu pašu nostāju.
Un trešais mūsu uzdevums ir panākt, lai mēs būtu pie galda, nevis "zem galda”, bet "pie galda” kopā ar tiem, kuri lems par pasaules kārtību vai arī nekārtību turpmākos 20 gados. Tas nav viegli, ņemot vērā to, ka mēs esam 27 valstis, bet tajā pašā laikā tas ir ļoti būtiski, ja vien mums nekas nav pret to - man personīgi ir -, ka mēs esam citu valstu "apakšuzņēmēji” vai atrodamies citu valstu ietekmē.
Tieši tāpēc tik ļoti paļaujamies uz Augstā pārstāvja darbu nākotnē, kura pienākums būs izveidot reālu kopīgu diplomātisko un stratēģisko kultūru. Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāja kungs, jo drīzāk mēs būsim tam gatavi, jo labāk Eiropas pilsoņiem. Tieši tāpēc mēs nepacietīgi un paļāvīgi gaidām jūsu pieņemtos lēmumus.
Kinga Göncz
(HU) Es vēlos izdarīt izņēmumu un tāpēc nerunāšu par Lisabonas līgumu. Drīzāk es vēlos komentēt Eiropadomes sanāksmes rezultātus saistībā ar ekonomikas, finanšu un sociālo jautājumu sadaļu, jo mēs, savā ziņā, esam iepriecināti, redzot, ka arī šajā dokumentā ir manāmas finanšu jomas stabilizācijas iezīmes. Tieši tādu situāciju redzam arī mēs, bet tajā pašā laikā ir arī skaidrs, ka Eiropas iedzīvotāju uzkrājumi sarūk.
Uzņēmumiem ir sarežģīti saņemt finansiālu atbalstu un banku aizdevumus, bet bezdarbs pieaug. Tas ir minēts arī šajā dokumentā. Pēc manām domām, ir būtiski uzsvērt, ka ekonomikas izaugsme nevar būt ilgtspējīga un ka mēs nevaram apgalvot, ka Eiropa pēc krīzes kļūs spēcīgāka, nekā tā bija, kamēr mēs nevaram pārliecinoši garantēt, ka pašreizējais sociālās kohēzijas līmenis netiek tikai saglabāts, bet arī nostiprināts, un kamēr mēs nevaram uzlabot nodarbinātības rādītājus un novērst sociālo atstumtību.
Mūsu metodes sociālās politikas koordinācijai, pamatojoties uz atvērto pieeju, ir diezgan neefektīvas. Mums ir jāuzlabo mūsu koordinācijas metodes. Patiesībā mums ir vajadzīgi efektīvāki instrumenti. Sociālā kohēzija un sociālas Eiropas mērķis ir faktori, kurus pilsoņi uzskata par visbūtiskākajiem. Mūsu kopējā atbildība ir uzsvērt šo aspektu.
Lena Ek
(SV) Priekšsēdētāja kungs, politika un psiholoģija iet roku rokā, un pašlaik daudzi mēģina noniecināt Kioto sarunu izredzes pēc dažām nedēļām Kopenhāgenā. Tieši tas pats notika, kad mēs debatējām par klimata mērķiem. Klimata mērķi, kurus mēs ierosinājām un izstrādājām šajā Parlamentā, līdz galīgā lēmuma pieņemšanai tika atzīti par nekam nederīgiem, nevis vienu, bet, iespējams, pat desmit reizes.
Tieši tāda pati situācija ir saistībā ar klimata tiesību aktu kopumu. To par nekam nederīgu ir atzinuši tie, kuri patiesībā ir pret klimata mērķiem. Tāpēc es aicinu Zviedrijas prezidentūru turpināt tās labo darbu sarunās un ieturēt tās konstruktīvo nostāju, jo, ja mēs necentīsimies panākt pilnībā saistošu vienošanos Kopenhāgenā, mums tas neizdosies. Taču divu grādu mērķis ir ārkārtīgi svarīgs, un tāpēc mums tagad ir apņēmības pilniem jāvirzās uz priekšu. Seneka reiz novēroja, ka cilvēkus var sadalīt divās daļās - tajos, kuri dodas uz priekšu un kaut ko dara, un tajos, kuri aprunā un kritizē.
Marietta Giannakou
(EL) Priekšsēdētāja kungs, es dzirdēju, ko tieši prezidentūra teica par ekonomikas krīzi, bet ir skaidrs, ka, izņemot vienu valsti, neviena cita nevar piemērot Stabilizācijas paktu. Turklāt ekonomikas krīzei galu galā nevajadzētu kļūt par vērtību un principu krīzi.
Attiecībā uz klimata pārmaiņu jautājumu jāsaka, ka prezidentūra visu izdarīja pareizi. Taču, lai situācija mainītos, tai ir jāpārliecina ne tikai jaunattīstības valstis, bet arī Amerikas Savienotās Valstis. Tai ir jāuzņemas reāla iniciatīva Kopenhāgenā.
Par trešo jautājumu - Lisabonas līgumu - es vēlos teikt, ka mēs esam apmierināti. Deviņus gadus pēc krīzes saistībā ar Nicas līgumu un pēc tam, kad nespējām rast institucionālā jautājuma risinājumu, mūsu priekšā ir Līgums, par kuru vairākas puses mūs noniecināja pirms tā parakstīšanas. Taču svarīgas ir ne tikai iestādes un Līgums. Svarīgi ir arī cilvēki, kuri to īsteno, un šai sakarībā arī prezidentūra Eiropas Komisijas līmenī ir atbildīga par to, lai atbildīgās personas, galvenokārt ārlietu ministrs, pārstāvētu visas efektīvi organizētās Savienības intereses.
No otras puses, Padomes līmenī, un es it īpaši runāju par Eiropadomes priekšsēdētāju, šis ir jautājums, kuram daudzi no mums nepiekrita. Kā Eiropas Konventa loceklis es personīgi zinu, ka daudzi no mums būtu gribējuši, lai Eiropadomes priekšsēdētājs būtu Komisijas priekšsēdētājs, kā tas ir bijis iepriekš, jo būtībā Komisijas priekšsēdētāja uzdevums ir koordinēt sadarbību ar Padomi un izvairīties no graujošiem konfliktiem.
Es ticu, ka Eiropas Komisijas vadība un, kas ir vēl būtiskāk, Padomes vadība sniegs atbilstīgus ieteikumus dalībvalstīm, lai abu iestāžu darbības stils neatšķirtos no Kopienas modus operandi lieliskās līdzšinējās pieredzes Eiropā, kas mums nodrošināja tik daudzus labklājības gadus.
Ramón Jáuregui Atondo
(ES) Priekšsēdētāja kungs, es uzskatu, ka vienošanās par čehu problēmu bija saprātīgs risinājums; tas nebija ideāls, bet tas bija labākais risinājums, un tas bija nepieciešams tādai nopietnai problēmai.
Es domāju, ka 2010. gads var būt lielisks gads Eiropai. Tai ir jauna Komisāru kolēģija, jauna Eiropas Savienības organizatoriskā struktūra un jauns juridiskais statuss - Eiropas Savienība tagad ir viena vienība ar nosaukumu "Eiropas Savienība” ar savu juridiskās personas statusu, un tā vairs nav tikai dažādu valstu kopums. Tagad mums, kā jau tika minēts, ir dota iespēja rīkoties, un mums ir vajadzīga griba rīkoties. Es uzskatu, ka Eiropai ir jāpārvar ļoti būtiskās nacionālistiskās tendences, kuras kavē progresu.
Mums ir jāpadomā par to, cik daudz mēs būtu panākuši pirms desmit gadiem virzībā uz Eiropas Savienību, ieviešot eiro, ja mēs nebūtu atteikušies no franka, markas, pesetas un citām naudas vienībām. Mums, kā jau Barroso kungs teica, atkal ir jāievieš kaut kas no šīs pieejas Eiropas filozofijā.
Es vēlos pieminēt divus jautājumus, kurus es uzskatu par ļoti būtiskiem. Pirmais no tiem ir steidzams jautājums - Komisāru kolēģija ir jāapstiprina decembrī Strasbūrā. Pēc manām domām, ir ļoti svarīgi, lai nākamā prezidentūra janvārī uzņemtos pilnvaras, jau šā gada beigās, ejot pa jauno ceļu - strādājot jaunajai Komisāru kolēģijai.
Otrais jautājums attiecas uz to, ka es vēlos atgādināt Eiropas Savienības izveides iemeslu - to, ko Eiropas Savienība cenšas panākt. Es uzskatu, ka pasaules lielajos debašu forumos tiek izlemti ļoti svarīgi jautājumi un ka Eiropai ir jārunā vienā balsī un stingrā balsī, lai aizstāvētu mūsu projekta īpašās iezīmes - sociālo modeli un jaunu tiesisku, ekonomisku un politisku struktūru pasaulē, kurā valstij ir lielāka nozīme un kurā pastāv efektīvāks tirgus. Eiropai ir vajadzīga skaļāka balss, kura ir vienotāka un spēcīgāka.
Olle Schmidt
(SV) Priekšsēdētāja kungs, Zviedrijas prezidentūra ir pelnījusi uzslavu. Tas ietiepīgais vīrs Prāgā beidzot ir parakstījies, un mēs beidzot esam sasnieguši ceļojuma galamērķi. Es ceru, ka nākamā desmitgadē tie nebūs institucionāli jautājumi, kuriem mēs veltīsim savu laiku, lai gan Václav Havel, būdams īsts Eiropas varonis, bija gatavs nekavējoties spert turpmākos soļus. Tas, ka Čehijas Republikai tika piemērots Pamattiesību hartas izņēmums, pēc manām domām, ir vilšanās. Kā jau Duff kungs norādīja, pietiek jau ar to, ka izņēmumi ir pieļauti attiecībā uz Poliju un Apvienoto Karalisti.
Kopenhāgenā ir jāpanāk globāla vienošanās, saskaņā ar kuru pasaules bagātākās valstis uzņemtos lielāku atbildību. Pasaules nabadzīgās valstis nav atbildīgas par planētas klimata izmaņām. Tajā pašā laikā, bez šaubām, atbildība ir jāuzņemas arī straujas ekonomikas izaugsmes valstīm. Visbeidzot, ministra kungs, šī procedūra pirms nākamā nedēļā paredzētās sanāksmes, kuras laikā tiks iecelts priekšsēdētājs un ārlietu ministrs, bija jāīsteno pārredzamāk. Pašlaik vērojamā slepenība ir apkaunojums demokrātiskajai Eiropai, un es domāju, ka neesmu vienīgais, kurš tā uzskata.
Tunne Kelam
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos sniegt trīs komentārus. Lisabonas līgumam stājoties spēkā, ES vairāk nekā jebkad agrāk ir vajadzīga efektīva uz solidaritāti balstīta kopējā ārpolitika un drošības politika un enerģētikas politika. Tikai tāda politika var novērst Schröder-Putin darījumu atkārtotu noslēgšanu.
Otrkārt, mums ir jāsaprot, cik svarīgi šajā jaunajā situācijā ir tas, lai mums visu laiku būtu spēcīga Komisija, kas var uzņemties atbildību par Lisabonas līguma īstenošanu.
Treškārt, attiecībā uz jaunajiem amatiem jāsaka, ka vispirms mums ir vajadzīga drosme, lai virzītu un atbalstītu nevis portfeļus, bet personības, personības, kurām ir ilgtermiņa redzējums un apņemšanās nodrošināt Eiropas vērtību nepārtrauktību.
Tāpēc, lai risinātu ārkārtīgi lielās jaunās problēmas, ES jau atkal ir vajadzīgi tādi divi Eiropas valstsvīri kā Adenauer, Schuman vai De Gasperi. Mums viņi ir jāmeklē bez aizspriedumiem. Šādus valstsvīrus var atrast arī jaunajās dalībvalstīs, kurām pilnīgi noteikti ir jābūt pārstāvētām nākamā trijotnē. Václav Havel mums šodien teica, ka Eiropa ir mūsu dzimteņu dzimtene. Es domāju, ka, balstoties uz šādu izpratni, mēs gūsim panākumus Lisabonas līguma īstenošanā.
Sandra Kalniete
(LV) Es gribētu runāt par to, kāds prieks, ka Lisabonas līgums beidzot stāsies spēkā, un par to, kādam ir jābūt Eiropas prezidentam, jo prezidēt Eiropadomē nenozīmē prezidēt Eiropā, tas nozīmē būt kopā ar Eiropas Savienības dalībvalstīm, dalībvalstu vadītājiem, atbalstīt un veicināt, lai nostiprinātu Eiropas Savienības lomu starp vadošajām rītdienas globālajām valstīm. Un es gribētu teikt, ka Latvijas bijusī prezidente Vaira Vīķe-Freiberga, viņai piemīt visas tās personīgās līdera īpašības un politiskā līdera pieredze, lai viņa kļūtu par sekmīgu Eiropadomes prezidenti. Viņas liktenis simbolizē mūsu sadalītā kontinenta vēsturi - bēgle pēc otrā pasaules kara, viņa atgriežas Latvijā, tiklīdz mūsu valsts atkal ir brīva, viņa atgriežas, lai kļūtu par valsts prezidenti. Un viņas prezidentūras astoņos gados Latvija kļūst par Eiropas Savienības un NATO dalībvalsti. Vaira Vīķe-Freiberga ir pārliecināta Eiropas pilsone, augsti izglītota un spēcīga personība, kas dziļi izprot Eiropas nākotnes uzdevumus. Viņa noteikti spēs pieņemt nepopulārus lēmumus arī tad, ja tas būs nepieciešams.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Priekšsēdētājas kundze, kā pirmās Lisabonas līgumu ratificējušās dalībvalsts pārstāvis vēlos Ungārijas vārdā apsveikt Zviedrijas prezidentūru. Ir paveikts lielisks darbs. Mēs uzklausījām čehu Havel kungu, kas ir Eiropas pusē, savukārt Čehijas prezidents Klaus mums deva diezgan lielu iemeslu bažām, jo viņa nostāja attiecībā pret Eiropu nav draudzīga.
Mums jāparūpējas par to, lai Lisabonas līgums stātos spēkā pēc iespējas ātrāk, tāpat ir jāieceļ jaunā Komisija un jāizveido attiecīgās struktūrvienības, lai mēs beidzot varētu sākt strādāt.
Manuprāt, ļoti svarīgi ir tas, ka Lisabonas līgums ir pirmais, kurā aprakstītas minoritāšu tiesības. Es aicinu Wallström kundzi, kas ir dedzīga minoritāšu aizstāve, atgādināt priekšsēdētājam Barroso par viņa solījumu, ka topošais pamattiesību komisārs ņems vērā arī minoritāšu tiesības, tai skaitā pirmiedzīvotāju, piemēram, sāmu, un imigrantu, tādu kā romu, tiesības.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētājas kundze, īri mums jautā, vai tagad, kad Lisabonas līgums ir ratificēts, mēs beidzot jūtamies laimīgi. Es viņiem atbildu, ka patiesībā nejūtamies gan, jo ceļš uz to bija ļoti garš un grūts. Ir atvieglojuma un zināma gandarījuma sajūta, tomēr arī atklāsme, kas izskanējusi arī šajās debatēs, par to, ka īstais darbs sāksies tikai tagad un īsto cilvēku izvēlēšanās ir patiesi grūts uzdevums. Runa nav par portfeļu dalīšanu pa labi un pa kreisi, bet gan par īsto cilvēku iecelšanu visos šajos ļoti nozīmīgajos amatos, ko esam radījuši. Man žēl, ka tas prasa vairāk laika, nekā bija paredzēts, jo līdz ar to aizkavējas visu institūciju galīgā izveide, bet mums ir ļoti daudz darba, tomēr varbūt labāk ir nedaudz aizkavēties un atrast pareizos cilvēkus šiem amatiem.
Tā dēvētie augstie amati ir svarīgi, un tajos vajadzīgi apņēmīgi un aizrautīgi cilvēki, kas vēlas uzlabot Eiropas Savienību, nevis tikai atrasties amatā.
Visbeidzot, attiecībā uz spēcīgām institūcijām Barroso kungam ir pilnīga taisnība. Jums jādzird, ko mēs runājam Parlamentā. Klausieties uzmanīgi. Mēs esam vistuvāk saviem vēlētājiem. Viņi ievēlēja tieši mūs.
Petru Constantin Luhan
(RO) Es pilnībā piekrītu tam, ko teica Reinfeldt kungs, un esmu īpaši gandarīts par to, ka Eiropas Savienībai Eiropadomes oktobra sanāksmē izdevās panākt kopēju nostāju attiecībā uz Kopenhāgenas konferenci.
Eiropas Savienība jau ir patstāvīgi pieņēmusi stingrus pasākumus cīņai pret klimata pārmaiņām, tādējādi pietuvojoties siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķim. Tomēr ir skaidrs, ka Eiropas Savienības individuālie centieni absolūtus panākumus starptautiskās sarunās negarantē.
Domāju, ka ir ārkārtīgi svarīgi, lai Eiropas Savienības pāriešana uz emisiju samazināšanas mērķi par vairāk nekā 20 % notiktu tikai pie zināmiem nosacījumiem, bez kuriem, kā mēs uzskatām, ES centieni būs pārmērīgi lieli.
Šiem nosacījumiem vajadzētu būt konkrēti saistītiem ar gaidāmā nolīguma obligāto juridisko saturu. Turklāt attīstītajām valstīm sev jāizvirza konkrēti emisiju samazināšanas mērķi, kas ir līdzvērtīgi ES pieņemtajiem, un arī jaunattīstības valstīm ir jādod attiecīgs ieguldījums.
Heidi Hautala
(FI) Priekšsēdētājas kundze, šobrīd Parlamentā ir izveidojusies ļoti interesanta situācija - visas trīs institūcijas pārstāv sievietes: Malmström kundze pārstāv Zviedriju - ES prezidējošo valsti, Wallström kundze pārstāv Komisiju, un jūs, priekšsēdētājas kundze, pārstāvat Parlamentu. Es gribētu sievietes vadošos amatos turpmāk redzēt regulāri un daudz biežāk nekā šobrīd. Es zinu, ka Wallström kundze un Wallis kundze, Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja vietniece, ir ierosinājušas interesantu iniciatīvu un šajā procesā ir iekļāvušas arī mūs - citas Parlamentā un Komisijā vadošos amatos strādājošās sievietes.
Mēs rakstījām Komisijas priekšsēdētājam Barroso kungam par to, ka vēlamies, lai šī situācija tiktu mainīta un sieviešu un vīriešu īpatsvars Komisijā un citos augstos amatos būtu vienlīdzīgāks. Ceru, ka šobrīd varam izmantot izdevību, jo, kaut arī Eiropas Komisijas priekšsēdētājs mūsu idejas pilnībā atbalsta, valstu vai to valdību vadītāji diemžēl nedara neko, lai uzņemtos atbildību par šo nožēlojamo situāciju. Mēs nedrīkstam pieļaut, ka Eiropas Savienību turpina pārstāvēt tikai vīrieši.
Jaroslav Paška
(SK) Vispirms es gribētu paust savu atbalstu prezidentam Klaus un Čehijas nostājai. Domāju, ka, tāpat kā Vācijai bija jāuzklausa Konstitucionālās tiesas lēmums, arī Klaus kungam nācās gaidīt, kad Konstitucionālā tiesa būs pieņēmusi lēmumu.
Attiecībā uz viņa pieeju es domāju, ka viņš rīkojās atbildīgi kā valstsvīrs, kurš, nebūdams pārliecināts par kādu juridisku jautājumu, vispirms vērsās pie attiecīgās institūcijas, kas šajā gadījumā bija tiesa.
Vēlos arī norādīt, ka Lisabonas līgums stājas spēkā laikā, kad Eiropā ir ekonomiskā krīze. Pašreizējie lēmumi, ko pieņēmušas valdības ekonomiskās krīzes pārvarēšanai, nav bijuši efektīvi, un, raugoties šādā perspektīvā, es domāju, ka turpmāk mums jādarbojas saskaņotāk un mēs nedrīkstam pieņemt ad hoc lēmumus, kas nedod pietiekami efektīvus rezultātus attiecībā uz nodarbinātību un ekonomisko attīstību.
Tādēļ domāju, ka, ieceļot jauno Komisiju, mums jānodrošina, lai tajā strādātu eksperti un profesionāļi.
Enikő Győri
(HU) Es patiesi ticu, ka Lisabonas līgums ļaus Eiropai darboties, balstoties uz drošākiem pamatiem un loģiskāku pieeju, vairāk pievēršoties problēmām, kas skar tās pilsoņu ikdienas dzīvi.
Tomēr mums ir jāpavaicā, par kādu cenu to esam panākuši. Šī cena, ko patiesībā esam samaksājuši, ir mūsu vērtību zaudēšana un pragmatisma uzvara pār tām. Jūs jau zināt, par ko es runāju. Eiropas Savienība izpildīja Čehijas prezidenta absurdo prasību, nemaz nerunājot par viņa apgalvojumu, ka izņēmuma tiesības Čehijai bija nepieciešamas Beneš dekrētu dēļ. Ļaujiet man atgādināt, ka, pamatojoties uz šiem Beneš dekrētiem, daudziem miljoniem ungāru un vāciešu tika atņemtas balsstiesības un viņi tika deportēti. Manuprāt, tas, ko izdarīja Eiropas Savienība, ne no tiesiskā, ne politiskā, ne arī morālā viedokļa nav pieļaujams.
Mēs esam kritizējuši Čehijas konstitucionālo sistēmu no tiesiskā viedokļa, mēs esam kontrolējuši Čehijas parlamenta nostāju un politiskā ziņā šo dokumentu esam iekļāvuši visos turpmākajos pievienošanās procesos, tādējādi, iespējams, sodot Horvātiju, valsti, kurai ar to visu nav nekāda sakara. No morālā viedokļa izņēmuma tiesību piešķiršana šādā jautājumā nav pieļaujama.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Apsveicu Eiropadomi ar stratēģijas pieņemšanu Baltijas jūras reģionam. Tas ir modelis, kas Eiropas Savienībai būtu jāpieņem arī attiecībā uz Donavas reģionu, tādējādi veicinot šā reģiona ekonomisko attīstību, kā arī ekonomisko un sociālo kohēziju un, visbeidzot, kas nav mazāk svarīgi, Eiropas Savienības konkurētspēju.
Eiropas Savienība piedalīsies Kopenhāgenas konferencē kā līdere cīņā pret klimata pārmaiņām. Eiropas Savienība jau ir vienpusēji uzņēmusies saistības attiecībā uz "20-20-20” mērķu sasniegšanu. Klimata un enerģētikas tiesību aktu kopums pieder Kopienas tiesību aktiem un šobrīd atrodas ieviešanas procesā.
Es aicinu Eiropas Savienību pēc iespējas ātrāk izveidot efektīvu un inovatīvu ekoloģiski efektīvas ekonomikas finansēšanas struktūru.
Tāpat Eiropas Savienībai būtu jāpievēršas tādu pasākumu finansēšanai, kas nepieciešami, lai pielāgotos klimata pārmaiņām.
Visbeidzot, bet ne mazsvarīgāk, Eiropas Savienībai jāspēj radīt investīcijas rūpniecībā un sabiedriskajos pakalpojumos, lai nodrošinātu jaunas darba vietas.
Kinga Gál
(HU) Priekšsēdētājas kundze, Malmström kundze, Wallström kundze, kopš Dzelzs priekškara krišanas ir pagājuši 20 gadi. Kaut arī dažu jauno dalībvalstu tiesiskajā regulējumā un valsts struktūrā ir notikusi režīma maiņa, to politiskā nostāja un varas iestāžu rīcība saspīlētās situācijās liecina par to, ka pagātne vēl nav aizmirsta. Atcerēsimies notikumus Budapeštā 2006. gada rudenī - tie, kuru pamatbrīvības un cilvēktiesības toreiz tika sabradātas, savu taisnību nav panākuši līdz pat šai dienai, nemaz nerunājot par tiem, kas pieder jauno dalībvalstu nacionālajām minoritātēm, kuras pat šobrīd gūst rūgtu pieredzi, tiekot diskriminētas un tādējādi zaudējot tiesības un iespējas.
Tieši saistībā ar Lisabonas līguma noteikumiem Eiropas Komisijai jānodrošina, lai pēc tam, kad komisāru portfeļi būs izveidoti, pietiekama uzmanība tiktu pievērsta cilvēktiesību un brīvību jautājumam Eiropas Savienībā. Tai pašā laikā šā portfeļa kompetence ir jāpaplašina, tajā ietverot arī tradicionālo nacionālo minoritāšu un valodas minoritāšu tiesības, jo mēs domājam, ka šajā jomā vēl ir daudz darāmā. Vai mums tas patīk vai ne, Eiropas Savienībā vēl joprojām nav atrisinātas problēmas saistībā ar šīm pamatiedzīvotāju kopienām. Eiropas Savienībai ar to jānodarbojas, un tās pienākums ir palīdzēt pilsoņiem cīnīties par savām tiesībām.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Priekšsēdētājas kundze, tik ilgi gaidītais Lisabonas līgums beidzot ir pieņemts. Esmu pārliecināts, ka tas spēcinās un uzlabos Eiropas Savienību nākotnē.
Šobrīd, lai līgumu ieviestu, ir jāpieņem vairāki lēmumi attiecībā uz pilnvarām, personālu un, galvenokārt, sadarbības modeļa izveidi starp jaunajiem vadītājiem - vadītājiem, kuriem jārealizē Eiropas jaunā vīzija. Ar šo līgumu saistītie jautājumi nedrīkst mūs novirzīt no steidzamāko problēmu risināšanas - aktīvas cīņas pret ekonomisko krīzi, bezdarba pieauguma mazināšanas pasākumiem un finanšu iestāžu uzraudzības organizēšanas.
Vienošanās Kopenhāgenā ir svarīga un nepieciešama, tomēr krīze nav piemērots laiks lēmumu pieņemšanai par to, cik līdzekļu valstis un starptautiskās organizācijas šā mērķa sasniegšanai piešķirs un kādas saistības tās uzņemsies. Svarīgākais ES un tās dalībvalstu uzdevums šodien ir ekonomisko un sociālo problēmu atrisināšana.
Seán Kelly
Priekšsēdētājas kundze, man, tāpat kā manai kolēģei McGuinness kundzei, ir liels gods šodien - Berlīnes mūra krišanas 20. gadadienā un Lisabonas līguma stāšanās spēkā priekšvakarā - atrasties šeit. Es to uzskatu par privilēģiju, jo īpaši tādēļ, ka Īrijas referendumā 67 % vēlētāju nobalsoja par Lisabonas līgumu, tādējādi novērtējot Eiropas Savienības darbu daudzu gadu garumā.
Nākamajos gados cilvēki pievērsīs uzmanību arī PSRS sabrukumam un konstatēs, ka tā rezultātā plaši pilsoņu kari neizcēlās, kā tas notika tik daudzās valstīs, iekaitot manējo, kur panāktais miers un iegūtā brīvība noveda pie pilsoņu kara.
Vēsturnieki norādīs uz Eiropas Savienības lomu, sniedzot atbalstu un padomu šīm valstīm, lai pilsoņu karš tajās neizvērstos plašumā.
Visbeidzot, daudz tika runāts par cilvēkiem, kuri uzņemsies priekšsēdētāja un augstā pārstāvja funkciju izpildi. Manuprāt, mums vajadzētu padomāt arī par amatu nosaukumiem. Ja pēc būtības tas nav prezidents, bet gan priekšsēdētājs, tad viņu tā arī vajadzētu saukt. Trīs prezidenti sabiedrībā var radīt apjukumu.
Gay Mitchell
Priekšsēdētājas kundze, vispirms vēlos teikt, ka man bija liels prieks piedalīties Eiropas Attīstības dienās Stokholmā, un es gribu apsveikt prezidentūru par šā pasākuma veiksmīgo organizēšanu.
Nesen Īrijas sabiedriskajā radio RTÉ es piedalījos debatēs ar kādu sievieti, kura bija ļoti nobažījusies par to, ka mēs samazinām veselības aprūpes izdevumus, bet darām pārāk maz, lai samazinātu izdevumus arī saistībā ar palīdzību attīstības jomā. Man bija jāpaskaidro, ka nav jāizvēlas tikai viena no šīm lietām. Mēs varam atrisināt abus jautājumus. Tā kā mēs tik ļoti koncentrējamies uz Eiropas ekonomikas atveseļošanu un krīzes pārvarēšanu, kam, protams, jābūt mūsu iekšējās politikas programmas galvenajam uzdevumam, es tomēr aicinu neizmirst faktu, ka katru gadu jaunattīstības valstīs mirst 11 miljoni bērnu, no kuriem 5 miljoni mirst tādēļ, ka viņiem nav zāļu, kas mums pieejamas jau 30 gadus.
Tādēļ, lūdzu, atstājiet šo jautājumu kā vienu no prioritātēm un, ieceļot jauno ārējo attiecību komisāru, pārliecinieties, ka šā jautājuma risināšana paliek viens no mūsu galvenajiem mērķiem. Tas, ko esat izdarījuši līdz šim, ir apsveicami.
Crescenzio Rivellini
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, tā ir taisnība, ka Lisabonas līgums stājas spēkā un Padomes locekļi tiek iecelti 20 gadus pēc Berlīnes mūra krišanas. Mūra krišana iezīmēja īstās Eiropas sākumu. Pirms divdesmit gadiem mūris sagruva - tas bija ne tikai betona, bet arī aizspriedumu, tirānijas un bada mūris tik daudziem cilvēkiem no austrumiem, un šodien mums būtu jābeidz atzīmēt mūra krišanas gadadienu un tā vietā jāpajautā sev, kas tagad būtu jādara, kad šā mūra vairs nav. Patiesībā pa šiem gadiem ir izauguši jauni mūri - starp ziemeļu un dienvidu valstīm, starp bagātajām un nabadzīgajām valstīm, starp valstīm, kas ražo preces, un tām, kas rada idejas. Šie mūri ir daudz augstāki, un tos ir daudz grūtāk nojaukt. Tie var radīt lielas problēmas visai cilvēcei un izraisīt karus.
Tādēļ Eiropadomes kandidātus, kas būs jāizvirza pēc Lisabonas, nedrīkst izvēlēties pāris cilvēki aiz slēgtām durvīm. Tiem, kas vēlas dot savu ieguldījumu un kļūt par kandidātiem, ir jāatklāj Eiropas Parlamentam un visai Eiropai tas, ko viņi iecerējuši un ko viņi spēj izdarīt. Ja mēs likvidēsim šo "izvirzīšanas” mūri, lai nākamos kandidātus izraudzītos, ņemot vērā līdzsvaru starp tautām, nevis viņu personiskās īpašības, tad mēs beidzot būsim izveidojuši Eiropas nāciju.
Andrew Henry William Brons
Priekšsēdētājas kundze, Liebritānijas opozīcijas līderis ir paudis nodomu atkārtoti pārrunāt atsevišķas Lisabonas līguma daļas. Protams, tam būtu nepieciešama visu 27 valstu piekrišana. Viņš arī paziņoja par suverenitātes likumprojekta ieviešanu, kas paredz referendumu rīkošanu turpmāko līgumu gadījumā. Protams, nākamā valdība šo lēmumu var vienkārši atcelt.
Vai Padome un Komisija piekrīt, ka Konservatīvās partijas līdera plāni ir tikai tukša runa? Viņa partijai jāizvēlas, vai nu pieņemt Lisabonas līgumu, vai arī, kas, manuprāt, būtu vēl labāk, lemt par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības.
Cecilia Malmström
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, mēs tikko dzirdējām ļoti interesantas debates, un es pateicos par jūsu komentāriem.
Arī Zviedrijas prezidentūra priecājas par to, ka Lisabonas līgums visās 27 valstīs beidzot ir ratificēts. Ar tā palīdzību mēs panāksim efektīvāku un demokrātiskāku Eiropu un ieņemsim nozīmīgāku vietu starptautiskā arēnā. Par to es priecājos.
Es arī piekrītu tiem, kuri teica, ka prezidents Klaus ir izvēlējies ļoti labu nedēļu līguma parakstīšanai, kaut arī tā varbūt bija tikai sakritība. Tā ir nedēļa, kurā mēs atzīmējam Berlīnes mūra krišanu, komunistiskās diktatūras beigas, Eiropas vienotības sākumu un, visbeidzot, Roberta Šūmana ideoloģisko uzvaru pār Josifu Staļinu.
(Aplausi)
Runājot par Čehiju, vēlos atbildēt uz Duff kunga jautājumu - tas, ko čehi ir ieguvuši, nav pilnīgas izņēmuma tiesības Pamattiesību hartā. 30. protokols neatceļ hartas saistošo spēku attiecībā uz Apvienoto Karalisti, Poliju vai Čehiju. Tas tikai ierobežo veidu, kā Tiesa var to izmantot, un, galu galā, iespējamā konflikta gadījumā tā interpretācija būs atkarīga no Komisijas un Tiesas lēmuma.
Kā jau pirms došanās prom teica premjerministrs, šobrīd notiek konsultācijas ar viņa 26 kolēģiem. Tas ir grūti, bet tāds ir viņa mērķis. Viņš tos ir jau uzaicinājis uz darba vakariņām, kas notiks nākamā ceturtdienā.
Ir pāragri runāt par konkrētiem kandidātu vārdiem. Es arī lasu avīzes. Esmu dzirdējusi gan tos vārdus, kurus jūs nevēlaties redzēt, gan arī tos, kurus vēlaties. Šķiet, ka vienu vai divus pieteikumus amatam es pamanīju arī no Parlamenta. Jūs varat droši sūtīt savus pieteikumus prezidentūrai - mēs tos izskatīsim. Līdz ceturtdienai vēl ir nedēļa laika. Un, protams, mēs zinām, ka esat nobažījušies par reģionālo līdzsvaru, dzimumu līdztiesību - jautājumiem, kas, pēc manām domām, ir ārkārtīgi svarīgi. Mums jāspēj parādīt Eiropas pilsoņiem, ka Eiropu nevada tikai vīrieši. Tomēr, kā jau premjerministrs teica, būs tikai divi amati. Visas šīs prasības ir ļoti grūti izpildīt, tomēr mēs darīsim ko varēsim un uzklausīsim arī jūsu ieteikumus.
Kas attiecas uz augsto pārstāvi, viņš vai viņa nodrošinās un līdz galam izstrādās to ietvaru, ko tikko pieņēmām attiecībā uz Eiropas Ārējās darbības dienestu. Viņš vai viņa to darīs kopā ar Parlamentu, lai ne vēlāk kā nākamā gada aprīlī ar to iepazīstinātu Padomi.
Kā tika vairākkārt minēts, augstajam pārstāvim būs arī jāatbild uz jautājumiem un jāpiedalās Parlamenta sēdēs, lai varētu pārrunāt un veidot savu viedokli par ārpolitiku.
Attiecībā uz ekonomiku es gribēju teikt Marita Ulvskog, kuras šobrīd te varbūt vairs nav, ka Zviedrijas prezidentūra nepavisam neatsakās no savām ambīcijām saistībā ar izejas stratēģijām. Gluži otrādi, ir ārkārtīgi svarīgi - ne šobrīd, bet mazliet vēlāk - saglabāt savas ambīcijas attiecībā uz divām izejas stratēģijām. Jo, ja mēs to nedarīsim, ja ļausim savām dalībvalstīm palielināt budžeta deficītu, cietīs sabiedrības neaizsargātākās iedzīvotāju grupas, un to nu mēs negribam.
Mēs patiešām redzam gaismu tuneļa galā. Ekonomikas atveseļošanās jau notiek, tomēr vairumā valstu vēl joprojām ir liels bezdarbs, tādēļ izejas stratēģijas īstenot vēl būtu pāragri. Tomēr mums tās jāapspriež, un mums ir vajadzīgs plāns, kā to izdarīt, ja gribam ilgtspējīgu ekonomiku, ko atstāt nākamām paaudzēm.
Visbeidzot, attiecībā uz klimata pārmaiņām - mēs neesam pazeminājuši savu ambīciju līmeni. Zviedrijas prezidentūra, Komisija un daudzi citi strādā dienu un nakti. Mēs pārliecinām, mēs runājam, mēs strīdamies, mēs cenšamies iesaistīt partnerus un gūt viņu atbalstu. Ir notikušas daudzas sanāksmes, un dažas vēl notiks, kaut arī līdz Kopenhāgenas konferencei atlikušas tikai 25 dienas.
Tā ir taisnība, ka šo problēmu cilvēki apzinās visā pasaulē un daudz tiek darīts daudzās pasaules valstīs. Tas ir iedvesmojoši, tomēr, ja vēlamies sasniegt 2°C mērķi, ar to vien nepietiek.
Fakts ir tāds, ka mums nav visu mozaīkas gabaliņu, kas nepieciešami, lai panāktu juridiski saistošu līgumu. Man žēl, tomēr tas tā ir. Mēs varam teikt, ka joprojām uz to tiecamies, mēs to arī darām, tomēr tas nenotiks, jo vairāki partneri apgalvo, ka šādam solim vēl nav gatavi. Eiropa joprojām ir vadībā, un mēs turpinām strādāt pie tā, lai panāktu ļoti vērienīgu vienošanos ar skaidru struktūru, kas ietver visus partnerus un termiņus sarunu slēgšanai. Mūsu mērķis ir aizstāt Kioto protokolu ar saistošu vienošanos. Vēlos pateikties Parlamentam par ieguldīto darbu, kā arī to, kas tam būs jāveic pēc konferences.
Eiropa joprojām ir vadībā. Mēs šo vadību noturēsim. Līdz šim mums bijušas augstākās ambīcijas. Mēs esam apstiprinājuši Komisijas aplēses un atbalstām tās. Mēs esam gatavi dot savu ieguldījumu. Tiks ieviests globālās sadales princips, pamatojoties uz emisiju apjomu un maksātspēju. Mums ir darba grupa, kas strādā pie iekšējā sloga sadales. Tomēr dalībvalstis vēl nav gatavas atklāt konkrētas summas, ko maksāsim. Tas ir tādēļ, ka mēs vēlamies turpināt izdarīt spiedienu uz citām valstīm, jo arī tām par to ir jāmaksā - tas ir šo valstu interesēs.
Tādēļ mēs pie šā jautājuma strādāsim nepārtraukti. Pateicamies par atbalstu un ceram kopā ar Parlamentu strādāt gan pie šā, gan arī citiem jautājumiem.
Margot Wallström
Tā kā Zviedrijas ministre runāja franču un angļu valodā, man vajadzētu runāt zviedriski.
(SV) Priekšsēdētājas kundze, es mēģināšu runāt zviedru valodā un atbildēt uz kādu svarīgu jautājumu, kas šodien tika izvirzīts, proti, kā jaunā līguma teksts saistās ar realitāti, ko vēlamies mainīt, kā jaunā Lisabonas līguma teksts mūs vadīs un nodrošinās līdzekļus, kas mums nepieciešami lēmumu pieņemšanai attiecībā uz cīņu pret klimata pārmaiņām, kā tikt galā ar ekonomisko krīzi un tās sekām, proti, bezdarbu un sociālajām problēmām, un kā risināt migrācijas problēmas un citus jautājumus, kas mūsu darba programmā iekļauti kā svarīgākie.
Kā jau Barnier kungs pirmīt teica, tieši tā šīs lietas ir saistītas. Protams, tas ir saistīts arī ar līguma ieviešanu un izpildi un ar to, ko mēs ieceļam par saviem pārstāvjiem Komisijā un, protams, vadošajos amatos, kas šobrīd vēl ir brīvi. Jūs zināt, ir tāds teiciens, vismaz zviedru valodā, ka "īstais cilvēks pareizajā vietā bieži vien ir sieviete”, un es domāju, ka tas attiecas arī uz šo gadījumu. Par laimi, es zinu, ka Komisijas priekšsēdētājs mani atbalsta, kad es saku, ka procedūra, kas tagad jāievēro, no demokrātiskā viedokļa, protams, ir ļoti svarīga. Tā ir arī dalībvalstu iespēja pierādīt, ka viņu atbalsts nav tikai tukši vārdi, bet ka tām patiešām ir kompetentas un spējīgas kandidātes, kuras tās ir gatavas izvirzīt.
Pretējā gadījumā mēs, kas veidojam ES iedzīvotāju vairākumu, saistībā ar demokrātisku lēmumu pieņemšanu kļūsim par mazākumu. Kā jau Václav Havel ir vairākkārt rakstījis un teicis, demokrātija nav lieta, kas reizi par visām reizēm un neatgriezeniski ir nokritusi no debesīm, demokrātija ir kaut kas tāds, kas mums jāsaglabā un par ko mums jācīnās atkal un atkal. Protams, mēs cieši sadarbojāmies ar Zviedrijas prezidentūru, un es vēlos vēlreiz - savā un Komisijas vārdā - teikt lielu paldies par smago darbu, ko Zviedrijas prezidentūra ir ieguldījusi, tai skaitā sagatavojot to, kas tagad tiks īstenots.
Kā pirmīt teica Barroso kungs, Komisija šodien ir pieņēmusi lēmumu par pirmajiem pasākumiem, par kuriem mums jāuzņemas atbildība, proti, pilsoņu iniciatīvu. Mēs sāksim ar plašu konsultāciju ciklu, izsūtot Zaļo grāmatu, kurā būs desmit jautājumi. Ja līdz janvāra beigām būsim saņēmuši pietiekami daudz atbilžu, mēs ceram pēc īsām debatēm, tai skaitā Parlamentā, jauno pilsoņu iniciatīvu sagatavot ieviešanai līdz nākamā gada beigām. Protams, tas ir labs piemērs tam, kā mēs varam izmantot Lisabonas līguma jaunās sadaļas un jaunās iespējas, ko tas sniedz, nodrošinot pilsoņiem lielākas tiesības izteikties un arī lielāku ietekmi.
Jautājumu par klimata pārmaiņām un sarunas šajā jomā šodien jau pieminēja ļoti daudzi, tai skaitā arī Eiropas lietu ministrs. Protams, mūsu lielākā priekšrocība ir tā, ka esam ieņēmuši vienotu nostāju un turpinām uzstāt uz spēcīgu un saistošu vienošanos. Par šīs vienošanās formu mēs, protams, varēsim runāt tikai tad, kad zināsim, kāds ir mūsu partneru piedāvājums un pretpiedāvājums. Visbeidzot, es ceru, ka mēs turpināsim cieši sadarboties, lai īstenotu Lisabonas līgumu. Šim darbam jāsākas jau tagad - gan šeit, gan arī Komisijā - un ar Parlamenta viedokli par to, kā jāorganizē Komisijas darbs, es labprāt iepazīstināšu arī Barroso kungu. Gribu vēlreiz atkārtot, ka esam līguma aizstāvji un rūpēsimies par to, lai tā prasības tiktu precīzi izpildītas.
(Aplausi)
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Elena Oana Antonescu  
Piesārņotāju emisiju sertifikātu tirdzniecības tiesību aktu piemērošana ir saistīta ar izmaksām, kas katrā valstī atkarībā no tās ekonomikas modeļa tiks sadalītas atšķirīgi. Dažas valstis jau ir atradušas vairākas iespējas, kas ļauj samazināt emisiju apjomu, ievērojami nepalielinot enerģijas cenas. Valstis, kurās vēl notiek enerģētikas nozares pārstrukturēšanas process, šo pasākumu ietekmi sajutīs patērētāju līmenī, jo tā nav proporcionāla to spējai segt ar reformu saistītās izmaksas. Attīstītā valsts, kuras enerģijas avotu struktūrā lielu daļu aizņem vēja enerģija, pēc savas iniciatīvas ir nolēmusi investēt atjaunojamos energoresursu avotos, tādējādi radot piesārņojumu. No otras puses, valsts, kas joprojām lielā mērā ir atkarīga no elektroenerģijas ražošanas, izmantojot akmeņogles, saskaras ar tehnoloģiju atšķirībām, kas tai jānovērš, vienlaicīgi mazinot arī savas piesārņotāju emisijas. Šajā situācijā atrodas Austrumeiropas valstis. Tādēļ es domāju, ka, pieņemot lēmumu par finansējumu cīņai pret klimata pārmaiņām, šis faktors ir jāņem vērā un pēdējo pievienošanās kārtu laikā uzņemtās dalībvalstis no atsevišķu nodokļu maksāšanas ir jāatbrīvo, jo tas šīm ekonomikām radītu pārmērīgu slogu.
Elena Băsescu  
Šobrīd Eiropadome īpašu uzmanību pievērš Eiropas Savienības ekonomiskajai un finansiālajai situācijai. Globālā finanšu krīze ir ārkārtīgi smagi skārusi Eiropas valstis, pilsoņus un uzņēmumus. Tā kā ir sagaidāms, ka situācija attiecībā uz bezdarbu Eiropā turpinās pasliktināties, tad šobrīd mums ir vajadzīga dinamiska darba tirgus politika. Eiropas Komisija prognozē, ka vidējais bezdarba līmenis visās 27 dalībvalstīs sasniegs 10,25 %. Padomei un Komisijai jāturpina darbs pie ekonomikas atveseļošanas stratēģiju izstrādes kopā ar Eiropas Parlamentu un dalībvalstīm, īstenojot Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānu.
Nosakot termiņus, kad valdībām jāpārtrauc savu pretkrīzes stratēģiju īstenošana, ir jāņem vērā katras dalībvalsts situācija un saistības. Attiecībā uz Rumāniju tiek plānots, ka vienošanās ar Eiropas Savienību un Starptautisko Valūtas fondu aptvers 2009. un 2010. gadu. Līdz ar to, pārtraucot šo finansiālo atbalstu, tiks izjaukta Rumānijas uzsāktā pretkrīzes programma. Tas ir nožēlojami, ka nestabilitāte, ko izraisījusi parlamentārā vairākuma (PSD (Sociāldemokrātiskā partija) + PC (Konservatīvā partija), PNL (Nacionāli liberālā partija), UDMR (Ungāru demokrātiskā apvienība Rumānijā)) bloķēšana Rumānijā, rada šaubas par trešās maksājuma daļas saņemšanu no SVF.
Dominique Baudis  
Pēc sarunām 29. un 30. oktobra Eiropadomes sanāksmē un Čehijas Konstitucionālās tiesas 3. novembra lēmuma Čehijas prezidents Václav Klaus parakstīja Lisabonas līgumu.
Tagad šis līgums varēs stāties spēkā, nodrošinot institūcijām Augsto pārstāvi ārlietās un stabilu Padomes priekšsēdētāju uz turpmākajiem divarpus gadiem. Jaunās Komisijas struktūra, piemēram, to personu izvēle, kas ieņems Padomes priekšsēdētāja un Augstā pārstāvja amatu, ir ārkārtīgi svarīga.
Padomes priekšsēdētāja izvēle ir ārkārtīgi svarīga tādēļ, ka tieši viņš vai viņa būs tas, kas turpmākajos divarpus gados simbolizēs Eiropu. Turklāt laikā, kad valda globalizācija un starp kontinentiem notiek cīņa par varu, nenoliedzami stratēģiska nozīme ir tam, kas tiks izvēlēts par Augsto pārstāvi ārlietās.
19. novembrī notiks Eiropadomes ārkārtas sanāksme, lai apspriestu izvirzītos kandidātus. Šobrīd mēs atrodamies Eiropas vēstures krustcelēs. Jūsu izdarītā izvēle, godājamie valstu vai to valdību vadītāji, parādīs to, kādu Eiropu jūs vēlaties redzēt nākotnē. Tādēļ esiet ambiciozi, jo, ja vēlamies, lai Eiropas attīstība turpinātos, tai jābūt dinamiskai, proaktīvai, efektīvai un politiskai.
Maria Da Graça Carvalho  
Es atzinīgi novērtēju ES valstu vai to valdību vadītāju stingro apņemšanos, ko tie pauda pagājušā mēneša Eiropadomes sanāksmē, saglabāt vadību cīņā pret klimata pārmaiņām.
Eiropas valstu vadītāji ir piekrituši aplēsei, ka līdz 2020. gadam seku mazināšanas un pielāgošanās pasākumu kopējās izmaksas jaunattīstības valstīs varētu sasniegt aptuveni EUR 100 miljardus gadā. ES ir nostiprinājusi savu nostāju attiecībā uz sarunām, panākot vienošanos par finansējumu, kas nepieciešams, lai palīdzētu jaunattīstības un jo īpaši visnabadzīgākajām valstīm. Tomēr mani uztrauc fakts, ka par ES ieguldījumu un katras dalībvalsts daļu tajā, ņemot vērā valsts maksātspēju, nekāds skaidrs lēmums nav pieņemts. Lai Kopenfāgenas konference būtu veiksmīga, ļoti svarīgi ir panākt politisku vienošanos, kas būtiskākos jautājumus aptver plašāk, jo īpaši attiecībā uz visu ieinteresēto pušu saistībām.
Nessa Childers  
rakstiski. - Sarunās par Kopenhāgenas konferenci mūsu Eiropas līderiem vēl joprojām nav izdevies rast izeju no strupceļa. Protams, šis samits saziņas līdzekļos tika atpoguļots kā veiksmīgs notikums, kaut arī patiesībā tā bija tikai tukša salmu kulšana. Mūsu Eiropas līderiem bija iespēja izteikt taisnīgu un pamatotu finansiālā atbalsta piedāvājumu jaunattīstības valstīm, lai segtu izmaksas, kas saistītas ar klimata pārmaiņām, kuras visvairāk skar tieši šīs valstis, bet kuru izraisītāji esam mēs - attīstītās valstis. Šis samits neatbilda līmenim, ko noteikusi Parlamenta Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja, kā arī pilsoniskā sabiedrība visā pasaulē, pieprasot, lai ES apņemas nodrošināt vismaz EUR 30 miljardus un - pats svarīgākais - apsola, ka tā būs pilnīgi jauna palīdzība papildus tai, kas tiek sniegta aizjūras jaunattīstības valstīm.
Neatkarīgi no Kopenhāgenas konferences iznākuma klimata pārmaiņas būs mums aktuāla problēma arī turpmākajos gadu desmitos. Pagaidām šis ir lielākais 21. gadsimta pārbaudījums. Mums jāpanāk juridiski saistoša vienošanās Kopenhāgenā, un tam ir vajadzīgs, lai Eiropas līderi apliecinātu patiesu politisko drosmi un izvairītos no tukšām runām.
Diogo Feio  
Šobrīd, kad Eiropai beidzot ir izdevies pārvarēt līgumu krīzi, kurā tā bija iesaistīta, un Lisabonas līgumu ir ratificējušas visas 27 dalībvalstis, es esmu priecīgs, ka mums tagad ir jauna tiesiska un institucionāla struktūra, kas Eiropas Savienības darbības principus ļaus pielāgot tās pašreizējam lielumam, nostiprinot Parlamenta pilnvaras un īpašu uzmanību pievēršot dalībvalstu parlamentu lomai Eiropas integrācijas procesā.
Šis ir tas brīdis, ko esam gaidījuši, un, tā kā Lisabonas līgums ir apstiprināts, Eiropas Savienībai tagad ir iespēja ar savu jauno institucionālo struktūru uzņemties tādu svarīgu uzdevumu izpildi, kas būs nepieciešami tuvākā nākotnē. Šajā brīdī man jānorāda, kāda rīcība tiek sagaidīta no Eiropas Savienības, lai pārvarētu krīzi, stimulētu ekonomiku un palielinātu uzticību tirgum, īpaši pievēršoties bezdarba līmeņa samazināšanai Eiropā. Tagad, kad mēs redzam, ka ekonomika sāk pamazām atveseļoties, mums jāpieliek visas pūles, lai stimulētu Eiropas ekonomiku, īpašu uzmanību pievēršot primārajām un sekundārajām nozarēm, jo sevišķi lauksaimniecībai, kuru krīze ir smagi skārusi, un arī Eiropas uzraudzības struktūrvienības izveidei.
Ilda Figueiredo  
Es atkārtošos, ka galvenā šīs Eiropadomes prioritāte diemžēl bija tādu nosacījumu pieņemšana, kas garantē tā dēvētā Lisabonas līguma stāšanos spēkā līdz 2009. gada beigām, jeb, citiem vārdiem, tādas nostājas pieņemšana, kas bija nepieciešama, lai Čehija šo līgumu nekavējoties ratificētu. Galvenais, kas uztrauc Eiropas Savienības līderus, ir institucionālie jautājumi, lai nodrošinātu ātrāku kapitālistu, federālistu un militāristu integrāciju Eiropas Savienībā.
Tādēļ jautājumi par ekonomisko, finanšu un sociālo krīzi ir atstāti otrā plānā. Patiešām, nelielais progress tika panākts, tikai pateicoties lielajam spiedienam no svarīgām nozarēm vairākās dalībvalstīs, piemēram, saistībā ar piena krīzi. Un pat šajā gadījumā Padome 2010. gada budžetu palielināja tikai par EUR 280 miljoniem.
Tomēr priekšlikumi, kurus, ņemot vērā Padomes pamatnostādnes, tikko iesniegusi Komisija, rada daudz bažu gan attiecībā uz pārmērīgo budžeta deficītu, gan arī paziņojumu par pensionēšanās vecuma palielināšanu. Tā vietā, lai risinātu nopietnās sociālās problēmas saistībā ar nabadzību un bezdarbu, šajos priekšlikumos ir ietverti pasākumi, kurus īstenojot, pašreizējā sociālā situācija un kliedzošā nevienlīdzība saasināsies vēl vairāk.
Zita Gurmai  
rakstiski. - Padomes sanāksme Eiropas Savienībai bija ļoti nozīmīga, jo tajā tika likvidēts pēdējais šķērslis, kas kavēja Lisabonas līguma stāšanos spēkā. Tomēr es aicinu to neuztvert kā galīgo rezultātu. Mēs esam tikai pusceļā - tagad mums jāpierod pie jaunās institucionālās struktūras. Runājot par tās pielāgošanu, Parlaments jau ir labi sagatavojies, jo ir paveikts darbs pie reglamenta izstrādes un notikušas debates par jauno institūciju, piemēram, Eiropas Ārējās darbības dienesta, veidošanu. Nākamais solis ir izveidot Komisiju, kas uzņemsies vadību un simbolizēs mūsu vērtības. Tādēļ es aicinu dalībvalstis izvirzīt kompetentus un kvalificētus kandidātus un mēģināt panākt dzimumu līdzsvaru Komisijā. Tāpat mums pēc iespējas ātrāk, nezaudējot laiku, ir jāizvēlas cilvēki, kas ieņems augstākos amatus. Neefektīviem līderiem mums nav laika. Ja uzskatām sevi par vispārējo vērtību paudējiem, mums šobrīd ir vajadzīgi līderi, kas spēj tās arī ticami pārstāvēt, piemēram, Kopenhāgenā, kur valstis lems par cilvēces tuvāko nākotni, un Eiropai būs vajadzīgi visi tās talanti, atbildība un dāsnums, lai panāktu vienošanos.
Marian-Jean Marinescu  
Vispirms es visus apsveicu ar to, ka Čehija ir ratificējusi Lisabonas līgumu. Lisabonas līguma stāšanās spēkā 1. decembrī, kā arī jaunās attiecības starp iestādēm, ko šis līgums paredz, Eiropas Savienības pārstāvjiem ļaus efektīvāk pārvarēt ekonomiskās un finanšu krīzes sekas un vest sarunas Kopenhāgenā par cīņu pret klimata pārmaiņām. Ekonomikas atveseļošanās pazīmes nenozīmē to, ka atbalsta politika ir nekavējoties jāatceļ, jo šādas rīcības ietekme uz ekonomiku ilgtermiņā var būt negatīva. Es arī ceru, ka dalībvalstis spēs vienoties par saskaņotas stratēģijas izstrādi veicināšanas pasākumu atcelšanai, kad tam būs pienācis īstais brīdis. Tāpat mēs sagaidām vienošanos par priekšlikumu kopumu jaunas finanšu uzraudzības struktūrvienības izveidei Eiropas Savienībā. Visbeidzot, bet ne mazsvarīgāk, mēs nedrīkstam aizmirst, ka Eiropas pilsoņi tagad ar vēl lielākām cerībām raudzīsies uz apvienoto Eiropu un no ES sagaidīs nodarbinātības rādītāju uzlabošanos tuvākajos gados. Tādēļ Eiropas institūcijām pēc iespējas ātrāk jānodrošina jauna un dinamiska darba tirgus politika.
Iosif Matula  
Vēlos izteikt atbalstu Eiropas Komisijas un Eiropadomes nostājai, kas pausta iesniegtajos dokumentos. Kopenhāgenas konference tuvojas, un Eiropas Savienībai jāuzņemas ļoti svarīga loma, lai panāktu visaptverošu un vērienīgu globāla mēroga vienošanos par cīņu pret klimata pārmaiņām.
Eiropadomes secinājumos ir minēts, cik liels finansējums nepieciešams gan pasaules, gan arī Eiropas līmenī, lai mazinātu tādu klimata pārmaiņu negatīvo ietekmi kā sausums, ugunsgrēki un plūdi, kuros ik gadu ir tik daudz upuru un kas nes ļoti lielus zaudējumus.
Es domāju, ka Eiropas Savienībai jāsniedz pēc iespējas regulārs finansiāls atbalsts dalībvalstīm, kas veic tādus pasākumus kā apūdeņošana, aizsprostu būvēšana un apmežošana un izmanto atjaunojamos energoresursu avotus, piemēram, sauli, vēju, biodegvielu un ūdeni. Esam ievērojuši, ka finansiāls atbalsts no ES ir ļoti vajadzīgs arī pašvaldībām un privātpersonām, kurām nav pieejami līdzekļi, kas nepieciešami ēku energoefektivitātes paaugstināšanai. Eiropas Savienībai šim aspektam vēl aizvien būtu jāvelta lielāka uzmanība, lai pilsoņu intereses joprojām paliktu Eiropas politikas centrā.
Franz Obermayr  
Tas, kas pirms dažām dienām notika Eiropadomes samitā, ir šausmīgi un satricina jebkādu ticību tai vērtību kopienai, par ko tik bieži runā ES. Eiropas Savienība par katru cenu gribēja, lai prezidents Klaus paraksta līgumu, pat netieši akceptējot vēsturisku netaisnību. Pamatojoties uz Beneš dekrētiem, līdz 1947. gadam aptuveni 2,9 miljoni cilvēku tika pasludināti par valsts ienaidniekiem un izraidīti tikai savas nacionalitātes dēļ. Tā rezultātā ap 230 000 cilvēku traģiski gāja bojā. Šajos dekrētos cilvēki tika tiesāti nevis par kādiem konkrētiem noziegumiem, ko tie izdarījuši, bet gan tikai to etniskās izcelsmes dēļ. Šodien mēs to sauktu par entisko tīrīšanu - fenomenu, kas visām dalībvalstīm būtu patiesībā atklāti jānosoda. No juridiskā viedokļa izsūtītajiem cilvēkiem tika liegtas tiesības uz nevainīguma prezumpciju, atbilstošu tiesvedību un pienācīgu kompensāciju par īpašuma atsavināšanu. Felix Ermacora, starptautisko tiesību profesors un bijušais ANO korespondents, savā 1991. gada tiesiskajā ziņojumā pat nāca pie secinājuma, ka šī izraidīšana bija līdzvērtīga genocīdam. Neskatoties uz to un bez jebkāda objektīva pamatojuma, prezidentam Klaus tika piešķirtas izņēmuma tiesības attiecībā uz ES Pamattiesību hartas piemērošanu. Tomēr šī "zemteksta piezīme” nestāsies spēkā, līdz līgumu nebūs ratificējusi Īslande vai Horvātija. Šajā starplaikā vēl ir iespēja pieprasīt kompensāciju.
Rovana Plumb  
Ar ES vienpusēju rīcību vien nepietiek, pat ja tā saglabā vadību cīņā pret klimata pārmaiņām.
Globāla mēroga vienošanās par klimata pārmaiņu seku mazināšanu un pielāgošanos tām nebūs iespējama bez jaunattīstības valstu, jo īpaši progresīvāko, līdzdalības. Klimata pārmaiņu ietekme šajās valstīs jau ir redzama: sausums, plūdi, dabas katastrofas un pārtuksnešošanās, ieskaitot jebkādas ekonomiskās un sociālās sekas, kas ar to saistītas.
Lai veiktu jebkādus pasākumus, kas nodrošina šo seku mazināšanu un pielāgošanos situācijai, ir jāievieš stingrs mehānisms, ko izmanto notikumu novērtēšanai un pārbaudei, kā arī ziņošanai par tiem, un atbilstoši pārvaldīts fonds, kas ietver valsts un privātos līdzekļus.
Šie kompleksie pasākumi palīdzēs sasniegt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas, ilgtspējīgas ekonomikas izveides un videi nekaitīgu darba vietu radīšanas mērķi.
Joanna Senyszyn  
Drīz Barroso kungs dalīs portfeļus jaunajiem komisāriem. Ceru, ka šoreiz viņš nepieļaus tādu pašu kliedzošu kļūdu kā pagājušā Parlamenta sasaukuma laikā, kad tieslietu komisāra amatam viņš piedāvāja kandidātu ar 19. gadsimta domāšanu, katoļu fundamentālistu, vīriešu šovinistu un homofobu. Toreiz Eiropas Parlaments Komisiju šādi kompromitēt neļāva. Ceru, ka šoreiz Parlamentam nebūs jāiejaucas.
Saskaņā ar Barroso kunga sniegtajiem paziņojumiem portfeļu sadalē ir jāievēro līdzsvara princips. Komisijai noteikti jābūt sociālākai, un komisāriem jābūt kompetentiem. Barroso kungam vairs nav jāraizējas par pārvēlēšanu, tādēļ savu uzmanību viņš var koncentrēt krīzes pārvarēšanai un savas programmas sociālajiem aspektiem. Tādēļ ļoti svarīgi, lai ekonomisko un sociālo lietu portfeļi tiktu uzticēti komisāriem no mūsu sociālistiski politiskās saimes.
Ja Komisijā nebūs dzimumu līdzsvara, tā būs zīme, ka patiesas vienlīdzības tajā nav. Ir pēdējais laiks, lai līdz šim neīstenotais sieviešu un vīriešu līdztiesības ideāls beidzot tiktu realizēts. Augstākajos Eiropas Savienības amatos ir ievēlēti vīrieši (Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs un Eiropas Komisijas priekšsēdētājs). Diemžēl tā ir pilnīgi atklāta sieviešu diskriminācijas veicināšana. Ir laiks to mainīt un beidzot īstenot ES tiesību aktus, kas aizliedz jebkāda veida diskrimināciju. Ir laiks sievietēm! 250 miljonu dinamisku, drosmīgu un spēcīgu Eiropas Savienības sieviešu kārtas pilsoņu vidū piemērotas kandidātes atrast nebūs grūti, tai skaitā kandidātes Eiropadomes priekšsēdētāja un Augstā kopējās ārpolitikas pārstāvja amatiem.
