2006. gada ziņojums par KĀDP - Gada ziņojums par Eiropas Drošības stratēģijas un EDAP īstenošanu (debašu turpinājums)
Priekšsēdētājs
Mēs turpināsim kopīgās debates par Jacek Saryusz-Wolski ziņojumu par 2006. gada ziņojumu par KĀDP un Helmut Kuhne ziņojumu par Eiropas Drošības stratēģijas un EDAP īstenošanu.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Priekšsēdētāja kungs, es esmu ļoti priecīga par to, ka varu runāt šo delegāciju pārstāvju priekšā, jo mūs ar viņiem saista tik ciešas saites. Augstais komisār, ticiet vai nē, bet es vēlos pievērsties tieši Dienvidkaukāza valstīm. Mēs dzirdējām labo ziņu, ka jūs rīt dosieties uz Gruziju, kur uzkavēsieties pāris dienas. Šai vizītei bija jānotiek jau sen, un es pateicos jums, ka tajā dosieties. Jūs dosieties arī uz Abhāziju, un šai saistībā jūs paskaidrojāt, ka nedēļas nogale, iespējams, nav pietiekami ilgs laiks, lai atrisinātu jautājumu. Ja jums tas nedēļas nogalē izdosies, es būšu pirmā, kas jūs par to apsveiks. Mēs zinām, ka tas ir grūts uzdevums, bet pats būtiskākais ir tas, ka Eiropas Savienība iesaistās tā risināšanā. Pēc manām domām, tas ir gandrīz kā pārbaudījums Eiropas Savienības ārpolitikai. Mēs zinām, ka Krievija, kura ir viena no mūsu partnerēm, ir iesaistīta konfliktā. Saskaņā ar ANO ziņojumu Gruzija ir piekritusi pārtraukt bezpilota lidaparātu lidojumus virs Abhāzijas. Tomēr vakar mēs uzzinājām, ka Krievija ir izvietojusi tās militāros spēkus, iespējams, lai būvētu dzelzceļus. Ja tas tā patiešām ir, es domāju, ka ir pāragri runāt par miera uzturēšanas spēkiem.
Tādēļ šis ir sarežģīts uzdevums. Jūs minējāt, ka atbalstīsiet Gruzijas miera plānu, tādēļ mans jautājums jums, Augsto komisār, ir šāds: vai jūs kā daļu no šā miera plāna esat iecerējis atbalstīt arī Abhāzijas-Gruzijas kārtības policijas spēku izveidi ES vai EDSO uzraudzībā? Tas patiešām būtu solis uz priekšu - solis, uz kuru mēs ceram kopš brīža, kad Eiropas Savienība iesaistījās šajā kaimiņu reģionā notiekošajā konfliktā. Tādēļ šodien ir radies jautājums, kuru uzdeva arī citi deputāti, un tas ir: vai mēs izstrādāsim kaimiņvalstu politiku kā daļu no mūsu ārpolitikas?
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Priekšsēdētāja kungs, es vēlos jums atgādināt, ka pagājušā gada Padomes ziņojumā par kopējās ārpolitikas un drošības politikas galvenajiem aspektiem un perspektīvām Parlaments pauda lielas bažas par tā laika Krievijas prezidenta Vladimira Putina paziņojumu, ka Krievija atkāpjas no Līguma par parastā bruņojuma ierobežošanu Eiropā. Neskatoties uz Eiropas Parlamenta stingro nostāju, Eiropas Savienības iestādes šai saistībā neveica būtiskus pasākumus. 2007. gada jūlijā Krievijas Valsts dome vienpusēji pieņēma tiesību aktu, ar kuru tika pārtraukta Krievijas dalība šajā līgumā.
Nav šaubu, ka šim notikumam ir ļoti liela ietekme uz drošību Eiropā, jo Krievijai ir lielākais parastā bruņojuma potenciāls mūsu kontinentā. Tieši tādēļ es uzskatu, ka ir ļoti būtiski panākt Krievijas Federācijas atkārtotu pievienošanos šim starptautiskajam līgumam. Eiropas Savienības iestādēm un tās dalībvalstīm ir jāizmanto visi tām pieejamie līdzekļi, lai to panāktu, vēl jo vairāk tādēļ, ka pēdējos gados Krievijas bruņošanās izdevumi ir pieauguši par 700 %.
Willy Meyer Pleite
(ES) Priekšsēdētāja kungs, M. El Baradei, kuru nevar uzskatīt par radikāli noskaņotu, pēdējā Minhenes Drošības politikas konferencē teica, ka, samazinot bruņošanās izdevumus par 1 %, pasaulē būtu iespējams atrisināt bada problēmas.
Tā vietā, lai veiktu pasākumus šā mērķa sasniegšanai, Eiropas Savienība aicina dalībvalstis palielināt bruņošanās izdevumus, un tādējādi šī sabiedrība ir nonākusi tādā apkaunojošā situācijā, ka 2006. gadā tās bruņošanās izdevumi bija lielākie pasaulē, lielāki, nekā Aukstā kara laikā, 17 reizes lielāki, nekā mēs ieguldām starptautiskajā sadarbībā.
Es domāju, ka mēs esam izvēlējušies iet pa nepareizo ceļu. Drošības militarizācija ir veicinājusi netaisnīgākas un vardarbīgākas pasaules attīstību. Vēlos jums atgādināt - mums tika apgalvots, ka apkaunojošā invāzija Irākā atrisinās Tuvo Austrumu problēmas un samazinās degvielas cenu. Pierādījumi ir neapgāžami. Dāmas un kungi, es domāju, ka mēs esam uz nepareizā ceļa. Mums ir jāveic drošības demilitarizācija un jāatgriežas pie senākajām Eiropas vērtībām, uz kuru pamata Aukstā kara laikā tādi ārpolitikas speciālisti, kā Willy Brandt un Olaf Palme, aicināja noteikt pilnīgas atbruņošanās mērķi.
Attiecībā uz mūsu saikni ar Ziemeļamerikas drošību, būtiski ir tas, par kādu administrāciju mēs runājam. Vai mūsu principi un vērtības ir tādas pašas, kā Buša administrācijai? Vai jūs atceraties CIA lidojumus, spīdzināšanu Gvantanamo, nāves sodu un sistemātiskos cilvēktiesību pārkāpumus visā pasaulē?
Nē, dāmas un kungi, es domāju, ka mums ir jāvirzās uz autonomu, kodolbrīvu drošību un sistēmu, kas garantētu pietiekamu drošības līmeni, lai papildus terorisma, bada, nabadzības un diskriminācijas problēmām būtu iespējams risināt citas būtiskās problēmas.
Hélène Goudin
(SV) Priekšsēdētāja kungs, šodien notiekošās debates ļauj mums nojaust, kas ir sagaidāms, kad tiks pieņemts Lisabonas līgums. Intensīvāka militarizācija, izteiktāks pārvalstiskums un lielāki Eiropas Savienības izdevumi uz dalībvalstu neatkarības rēķina. Eiropas Savienība pārstāvēs mūs visus. 27 valstu vajadzības tiks pielāgotas vienas organizācijas vajadzībām. Tādēļ es ar izbrīnu vēroju, kā Eiropas Parlaments, kurš sevi uzskata par demokrātijas iemiesojumu, izvēlas federālistisku pieeju, neņemot vērā ne Īrijas referendumu, nedz arī starpvaldību sadarbību. Lisabonas līgums ir vēl viens solis pretī viena ārlietu ministra iecelšanai, kopēju militāro spēku un kopēja izlūkdienesta izveidei, proti, kopējai aizsardzības un ārlietu politikai. Īrijas pilsoņi, jūs esat vienīgie, kuriem ir dota iespēja apturēt attīstību šajā bīstamajā virzienā. Es aicinu jūs 12. jūnijā balsot "pret” - tāpat, kā mums rīt būtu jābalso šeit Eiropas Parlamentā.
Roger Helmer
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos jums uzdot jautājumu. Kā tas ir iespējams, ka Augstais pārstāvis J. Solana var ierasties šajā Parlamentā un stāstīt mums klajus melus? Es atrados šeit un dzirdēju viņa teikto, ka visi vēlas redzēt spēcīgāku Eiropas Savienību un spēcīgāku KĀDP. Es pārstāvu 4,2 miljonus cilvēku no Austrummidlendas Apvienotajā Karalistē. Neviens no viņiem nav teicis, ka vēlas spēcīgāku Eiropas Savienību un spēcīgāku KĀDP, lai gan daudzi no viņiem ir teikuši, ka nevēlas, lai viņu valsts būtu Eiropas Savienībā.
Ja jūs domājat, ka tieši to vēlas Eiropas pilsoņi, kādēļ jūs neļaujat viņiem balsot par Eiropas Konstitūciju un Lisabonas līgumu, kas noteiks attīstību šādā virzienā? Vai esat aizmirsis, ka Francija nobalsoja "pret” un ka Nīderlande nobalsoja "pret”? Vai jūs nezināt, ka 80 % manu vēlētāju gribētu balsot referendumā, ja viņiem tiktu dota tāda iespēja, un ka ne mazāk kā 80 % no viņiem balsotu "pret”?
Briti, ko es pārstāvu, vēlas tirdzniecību un sadarbību Eiropā, bet viņi ir pilnīgi pret politisku savienību un Eiropas armiju.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Priekšsēdētāja kungs, pēdējos gados - kā jau J. Saryusz-Wolski minēja savā ziņojumā - ir ievērojami uzlabojusies sadarbība starp Eiropas Parlamentu un Padomi, jo īpaši pateicoties elastīgu mehānismu izveidei un Padomes priekšsēdētāja, Augstā pārstāvja un īpašo pārstāvju klātbūtnei šajā parlamentā.
Tomēr ziņojumā, kuru izstrādājis manis pārstāvētās grupas priekšsēdētājs, ir arī minēts, ka ir jāuzlabo sadarbība starp Parlamentu un Padomi, jo īpaši attiecībā uz termiņu noteikšanu. Ziņojumā, ko sagatavoja J. Saryusz-Wolski, kuram es vēlos paust atzinību par paveikto darbu, ir noteikta īpaša iniciatīva - starpiestāžu nolīguma noslēgšana nākamā gada sākumā, lai, pamatojoties uz jaunā līguma vadlīnijām, būtu iespējams noteikt stabilus un dinamiskus sadarbības kritērijus. Augstais pārstāvi, es vēlos dzirdēt jūsu vērtējumu par šo ziņojumā minēto priekšlikumu.
Otrkārt, es vēlos pateikties arī otram referentam H. Kuhne par viņa ziņojumu par Eiropas Drošības stratēģiju. Es domāju, ka mums ir nepieciešama ilgtermiņa stratēģija, kura mums ļautu risināt problēmas saistībā ar jauna veida apdraudējumiem, ar kuriem mēs saskaramies, stratēģija, kuru, mainoties apstākļiem, būtu iespējams pārskatīt un kurai jebkurā gadījumā būtu jānosaka pārskatīšanas termiņš pieci gadi, kas atbilst Parlamenta likumdošanas periodam.
Šeit bija dzirdamas ļoti vērtīgas runas. Es nedomāju, ka jautājums attiecas uz izdevumu pieaugumu, bet, kamēr mums ir trīs paralēlas satelīta sistēmas - K. von Wogau jau tās šodien pieminēja -, 5 telekomunikāciju sistēmas, 23 bruņutehnikas sistēmas un 87 dažādas bruņošanās programmas, mēs nespēsim virzīties uz priekšu tādā veidā, kā esam iecerējuši.
Eiropas Savienībai ar 27 dalībvalstīm ir aptuveni 2 miljoni karavīru, 10 000 tanku un 3 000 kara lidmašīnu. Es domāju, ka tas ir pietiekami liels spēks, lai būtu iespējams īstenot nopietnus pasākumus.
Tomēr mums ir citas problēmas, piemēram, saistībā ar bataljona nosūtīšanu uz Čadu, kur mūsu mērķis bija nevis karot, bet nodrošināt aizsardzību krīzes situācijās un būt par starpnieku konflikta situācijās.
Tādēļ, priekšsēdētāja kungs, es domāju, ka mums ir jāiesaista un jāmobilizē visi mūsu resursi, lai Eiropas Savienība, izmantojot visas tās rīcībā esošās iespējas, turpmāk starptautiskajā arēnā vairs nebūtu pilnīgi nenozīmīgs spēlētājs.
