Pārejas pasākumi attiecībā uz divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem starp dalībvalstīm un trešām valstīm (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir Carl Schlyter ziņojums Starptautiskās tirdzniecības komitejas vārdā par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko nosaka pārejas pasākumus divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem starp dalībvalstīm un trešām valstīm (http://ec.europa.eu/prelex/liste_resultats.cfm?CL=lv&ReqId=0&DocType=COM&DocYear=2010&DocNum=0344" - C7-0172/2010 - http://www.europarl.europa.eu/oeil/FindByProcnum.do?lang=en&procnum=COD/2010/0197" ) (http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=REPORT&reference=A7-2011-0148&language=LV" ).
Carl Schlyter
Priekšsēdētājas kundze, šis bija sarežģīts temats. Mums ir vairāk nekā tūkstoš divpusējo ieguldījumu nolīgumu. Saskaņā ar Lisabonas līgumu tas ietilpst ES kompetencē. Kā mums būtu jārīkojas šajā situācijā?
Izrādās, ka tas nav īpaši viegli. Notika daudz sanāksmju, un mēs centāmies rast kopēju nostāju, taču nesekmīgi. Šajā sakarā es tikpat labi varētu būt godīgs. Mums par šo būs jābalso un jāskatās, kāda būs Parlamenta nostāja. Es būtu gribējis, lai mums būtu nostāja, par kuru mēs visi esam vienisprātis, lai atrastos labākā pozīcijā, kad uzsāksim sarunas ar Padomi. Tad mēs būtu spējīgi aizstāvēt Līgumā noteikto Parlamenta varu un principus. Tas nebija paredzēts tādēļ, ka šis ir jutīgs jautājums, it sevišķi, runājot par to, kā rīkoties ar vecajiem nolīgumiem. Runājot par jaunajiem nolīgumiem, ko dalībvalstis turpina slēgt un kuri tām ir jānoslēdz, mēs, bez šaubām, būtu varējuši vienoties par politiku, kurā ir saprātīgs līdzsvars starp ieguldītāju tiesībām un citu tiesībām.
Taču to bija grūti izdarīt attiecībā uz vecajiem nolīgumiem, un tāpēc esmu saglabājis kompromisus, kurus mēs ierosinājām komitejā, jo balsojums bija ļoti līdzīgs. Es joprojām ceru, ka mums par ieguldījumu nolīgumiem ir mūsdienīgāks uzskats, nekā tas bija daudzu šo veco nolīgumu gadījumā, kad tieši mēs bijām tie, kuri ieguldīja citās valstīs. Mūsdienās mūsu dalībvalstīs tiek ieguldīts vismaz tikpat daudz ieguldījumu. Tāpēc mums ir jāpārliecinās, vai mūsu politikai ir vajadzīgais vēriens un vai mūsu ieguldījumi tiek pielāgoti attīstītākai, modernākai rīcībai attiecībā uz vidi un sociālajiem jautājumiem. Mums šī Līguma daļa ir jāaizsargā. Arī ieguldījumu politika nedrīkst to neņemt vērā. Kā jau es teicu, būs jāskatās, kā rītdien norisināsies balsošana.
Šeit ir vēl viena problēma - fakts, ka mēs pat nevaram spriest par maksimālas aizsardzības nodrošināšanu ieguldījumiem. Tas nav pareizais veids, kā radīt juridisko noteiktību. Tā kā jaunā tirdzniecības politika ir līdzsvarotāka, mums arī jāizveido līdzsvarotāks viedoklis par to, ko var ietvert maksimāla aizsardzība. Šajā gadījumā mēs pavisam noteikti negribam sniegt maksimālu aizsardzību ārvalstīm piederošiem uzņēmumiem - vai pat uzņēmumiem, kuri pieder diktatūrām -, uz cilvēktiesību un vides rēķina. Šis ir līdzsvars, ko, es ceru, mēs varēsim panākt. Iecere nav izmantot ieguldījumu nolīgumus, lai sasniegtu sociālus mērķus, taču tie arī nedrīkstētu kavēt sasniegt mērķus sociālajā un vides jomā. Šīs ir tālejošas debates.
Vēl vienas svarīgas debates ir saistītas ar pārredzamību. Mēs atzīstam, ka Parlamentam un ES tika piešķirta jauna kompetence. Komisija tagad ir atbildīga. Tāpēc tai arī ir jābūt piekļuvei šiem dokumentiem. Mums ir jāpalielina pārredzamība. Daudzi šie nolīgumi tika izveidoti laikā, kad nebija gandrīz neviena strīdu atrisināšanas gadījuma. Tagad mums ir vairāk nekā 300 lietu un procedūru. Tāpēc tās atkal būtu jāpakļauj labākām pārbaudēm. Mums nedrīkst būt šī pilnīgā slepenība, un es ļoti ceru, ka, neskatoties uz to, ko mēs domājam par saikni starp politiku un ieguldījumiem, attiecībā uz pārredzamību mēs varam būt vienoti un varam aizsargāt atvērtību un jauno kompetenci, ko mums piešķir Līgums. Es patiešām ceru, ka šis būs tas gadījums. Tāpēc es ceru, ka grozījums Nr. 13 gūs atbalstu. Bez tā mums pār šīm procedūrām nav pilnīgi nekādas demokrātiskas varas. Mums tas ir vajadzīgs, ja gribam saglabāt un aizsargāt juridisko noteiktību.
Daudzās citās valstīs, piemēram, Savienotajās Valstīs, Austrālijā un Kanādā, mēs novērojam tendenci pievērsties savu nolīgumu atjaunošanai. Būtu labi, ja mēs varētu vienoties par pašreizējo strīdu atrisināšanas mehānismu un juridisko procedūru precizēšanu, jo tās ir novecojušas un ir jāatjauno, un jāpadara pārredzamākas. Tad mums būs izveidota nākotnes ieguldījumu politika. Tas tiks risināts citā kontekstā - debatēs par pašu nākotni.
Karel De Gucht
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, regula par pārejas pasākumiem divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem ir svarīga likumdošanas iniciatīva. Lisabonas līgums Savienībai ir piešķīris jaunu ekskluzīvu kompetenci attiecībā uz tiešajiem ārvalstu ieguldījumiem.
Kopš Lisabonas līguma stāšanās spēkā saskaņā ar starptautiskajām tiesībām vairs netiek apšaubīta vairāk nekā 1200 dalībvalstu noslēgto starptautisko ieguldījumu nolīgumu turpmāka pastāvēšana. Taču saskaņā ar ES tiesībām tas nav savietojams ar jauno ekskluzīvo kompetenci attiecībā uz tiešajiem ārvalstu ieguldījumiem. Tajā pašā laikā šie pasākumi kalpo kā vērtīgs ārvalstīs darbojošos Eiropas ieguldītāju tiesiskās aizsardzības avots. Tā kā Lisabonas līgums neietver pasākumus, kas noskaidro divpusējo nolīgumu statusu, mums ir jāizveido juridiskā noteiktība tiem ieguldītājiem, kuri no šiem pasākumiem gūst labumu, ļaujot tiem būt spēkā arī turpmāk.
Lai gan ir svarīgi uzraudzīt pašreiz spēkā esošos ieguldījumu nolīgumus, svarīgi ir arī paredzēt iespēju kopīgi rīkoties, lai risinātu svarīgus jautājumus, kas varētu rasties saistībā ar nolīgumu saturu un to mijiedarbību ar ES ieguldījumu politiku. Mums ir jāpietaupa atbilstošie Savienības rīcības mehānismi, lai ļautu šo politiku attīstīt un īstenot ES līmenī. Es saprotu, ka attiecībā uz Komisijas priekšlikumu šādas rīcības darbības lauks Parlamentam un vēl vairāk Padomei ir vissarežģītākais jautājums.
Līdz ar to mums šeit ir izaicinājums rast risinājumu, kas aizsargātu manis tikko izklāstītos principus un kas būtu pieņemams gan Parlamentam, gan Padomei. Mēs saprotam, ka šajā gadījumā starp iestādēm joprojām ir vairākas ievērojamas plaisas, kas būtu jāsamazina, bet mums galu galā ir jāpanāk kompromiss ES un tās ieguldītāju interesēs.
Mēs uzskatām, ka Starptautiskās tirdzniecības komitejas pieņemtie grozījumi veido pamatu šāda risinājuma atrašanai. Tie saglabā būtisku uzticību Komisijas priekšlikumam, bet tajā pašā laikā meklē iespējamu kompromisu. Mēs ar gandarījumu piebilstam, ka 5. un 6. pants joprojām saglabātu Komisijas varu pārskatīt ieguldījumu nolīgumus un atcelt atļaujas gadījumā, ja šādi nolīgumi radītu lielas problēmas.
Ņemot vērā šī procesa galveno varoņu nostāju, mums visiem kaut kādā mērā būs jāizrāda elastīgums. Komisija ir gatava veikt savu darbu, būt elastīga un veicināt vienošanos starp Parlamentu un Padomi, bet tas nevar notikt par jebkādu cenu. Mēs būsim piesardzīgi attiecībā uz mūsu priekšlikuma pamatprincipiem. Divpusējie ieguldījumu nolīgumi ir jāaizsargā, taču tajā pašā laikā mēs nevaram bez jebkādiem iebildumiem atbalstīt nolīgumus, ja tie rada lielas problēmas.
Komisija pilnībā atbalsta Parlamenta viedokli par to, ka ieguldījumu kompetence vispirms būtu jāīsteno ES līmenī, un mēs atbalstām ieceri "eiropeizēt” sarunas par ieguldījumiem. Taču man ir skaidri jāpasaka, ka Komisija nevarēs vest sarunas ar visām valstīm, kuras vēlas iegūt dalībvalstu sniegto aizsardzību ieguldījumiem. Mūsu dalībvalstīm ir ieguldījumu nolīgumi ar vairāk nekā 100 valstīm. To aizvietošana būs ļoti pakāpenisks uzdevums, kas aizņems gadus. Tāpēc ir svarīgi izveidot efektīvu mehānismu, kas saskaņā ar atsevišķiem nosacījumiem pilnvaros dalībvalstis turpināt sarunas un noslēgt divpusējos ieguldījumu nolīgumus. Tādam mehānismam būtu jāievēro šajā procesā iesaistīto iestāžu procedūras un priekšrocības.
Visbeidzot, ir jāuzsver tas, ka mēs tuvojamies izšķirošam likumdošanas procesa posmam, un šeit galvenais faktors ir laiks. Tas ir svarīgi tāpēc, ka, jo ilgāku laiku prasa regulas pieņemšana, jo ilgāks būs tukšuma periods, kas ieguldītājiem radīs juridisko nenoteiktību. Es ceru, ka Parlaments un Padome pēc balsojuma varēs sanākt kopā un šajā jautājumā ātri panākt vienošanos. Mēs esam gatavi tos aktīvi atbalstīt šajos centienos.
Paweł Zalewski
Priekšsēdētājas kundze, es gribētu sākt ar pateicību Schlyter kungam, kurš kā galvenais referents komitejas darbam izveidoja atbilstošu pamatu, lai varētu panākt vairākumu attiecībā uz priekšlikuma izveidi, kas panāks - un ir panācis - komitejas vairākuma atbalstu. Kā Schlyter kungs teica, lai kas notiktu rītdien - balsošanas rezultātus neviens nezina - es ceru, ka tie atspoguļos komitejas darbu. Eiropas Savienībai kopējas ieguldījumu politikas izveide ir ļoti sasniegums Eiropas Savienības integrācijā. Ja uzņēmumi Eiropas Savienībā kopīgi konkurēs vienas sistēmas ietvaros, pamatojoties uz vienādiem principiem, tāpat būtu jānotiek ārpus ES; tiem būtu jānodrošina tāda pati tiesiskās aizsardzības sistēma.
Es arī piekrītu De Gucht kungam. Es esmu ļoti gandarīts, ka viņš atbalsta komitejas priekšlikumu, jo tas patiešām ir ļoti labs kompromiss starp dažādām nostājām: no vienas puses, kompromiss starp Komisijas nostāju un dalībvalstu ierosinātajiem viedokļiem, un, no otras puses, tas ir savietojams ar ieguldītāju interesēm, bet, galvenais, tas nākotnē sniedz labas iespējas Savienības ieguldījumu politikai, kalpojot Savienībai kopumā. Mums ir ļoti svarīgi radīt jaunu sistēmu, sākot ar stingru juridisko pamatu, kuru veidotu pašreiz spēkā esošie pasākumi, kas tika apspriesti sarunās ar dalībvalstīm, lai beidzot varētu izveidot visai Eiropas Savienībai kopēju aizsardzības sistēmu. Ir svarīgi ātri vienoties ar Padomi par rezolūciju, par kuru rītdien notiks balsošana. Tas ir ļoti svarīgi. Es ceru, ka ar Komisijas aktīvu līdzdalību un atbalstu tas notiks šogad.
Monika Flašíková Beňová
Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi! Globalizētas ekonomikas laikmetā Eiropas Savienības kopējā tirdzniecības politika mums liekas gluži dabiska.
Šajā sakarā tikpat dabiska liekas iniciatīva par Eiropas Savienību, kurai ir jākoordinē ieguldījumu politika. Pašreizējā sistēma, kas balstās uz dalībvalstu daudzkārtēju dublēšanos un dažreiz uz pretrunīgiem divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem, saprātīgā laika posmā būtu jāaizvieto ar jaunu Eiropas Savienības ieguldījumu nolīguma projektu, kas būtu savienojams ar ES politikas jomu horizontālajiem mērķiem. Es personīgi atbalstītu, ja galvenais uzsvars tiktu likts uz attīstības politiku. Es piekrītu referentam, ka pāreja uz jauno režīmu nevar notikt vienā dienā, tai būtu jānotiek iepriekš noteikta pārejas perioda laikā, kura ilgums un nosacījumi būtu jāizveido iepriekš, lai izvairītos no jebkādas juridiskās nenoteiktības. Bez šāda grafika regula ļautu rasties paralēlām, iespējams, nesavietojamām ieguldījumu shēmām.
Ir vajadzīga pietiekami ilga pāreja, lai ES ieguldījumu politikas beztermiņa divējādību padarītu par tādu, kas ir pieņemama Parlamentam, jo, kā nosaka Līgums par Eiropas Savienības darbību, ieguldījumu politika atrodas pilnīgā Eiropas Savienības kompetencē.
Niccolò Rinaldi
Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi! Esmu pateicīgs Schlyter kungam par viņa lielisko ziņojumu par šo jutīgo tēmu, kuras risināšanā ir vajadzīga liela daļa veselā saprāta. Eiropas nolīgumi nevar aizvietot visus ieguldījumu nolīgumus, bet pat Komisija nevar ignorēt nolīgumus, kuri pārkāpj Eiropas nosacījumus, un mēs piekrītam referentam attiecībā uz pārredzamības nozīmes palielināšanu.
Ideālā gadījumā mums būtu klauzula, kas automātiski atceltu pašlaik spēkā esošos 1200 nolīgumus. Taču ieguldītājiem tas diemžēl nozīmētu juridisko nenoteiktību un, iespējams, Komisijai tas radītu pārāk daudz darba. Mūsu grozījumi Starptautiskās tirdzniecības komitejā ir bijuši veiksmīgi, pirmkārt, nodrošinot, ka tiek pilnībā ievērotas Komisijas pilnvaras, un, otrkārt, nosakot, ka būtu jānodrošina juridiskā noteiktība.
Šo kompromisu un līdzsvaru tagad var mainīt daži grozījumi, par kuriem rītdien plenārsēdē notiks balsošana, un es aicinu savus cienījamos kolēģus un referentu, it sevišķi ēnu referentus, izveidot visiem pieņemamu līdzsvarotu pasākumu.
Helmut Scholz
Priekšsēdētājas kundze, De Gucht kungs, dāmas un kungi! Arī es gribētu pateikties referentam Schlyter kungam par viņa smago darbu un centieniem Eiropas Parlamenta garā atrast visas puses apmierinošu kompromisu un meklēt labāko risinājumu, un attīstīt to, pamatojoties uz sadarbību. Šis nav vienkāršs jautājums.
Tas ietver Eiropas Savienības kopējo ieguldījumu politiku starptautiskās tirdzniecības politikas kontekstā ar visu tās ietekmi uz ES un dalībvalstu sociālo, ekonomikas un nodarbinātības politiku, no vienas puses, pastiprinot finanšu grupu, lielo uzņēmumu un ekonomisko uzņēmumu intereses, no otras puses - arodbiedrību un nodarbināto intereses.
Tāpēc ir svarīgi panākt šādu nolīgumu, balstoties uz demokrātiju, un saglabāt pilsoņu pārliecību par Parlamenta kontrolējošo lomu. Šī iemesla dēļ es ceru, ka rītdienas balsojums parādīs, ka Parlaments atbalsta panākto kompromisu.
William  Dartmouth
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, parasti tiek uzskatīts, ka Lisabonas līgums būtībā ir konstitucionāls; bet šeit mums ir piemērs tam, kā Lisabonas līgums ietekmēs - turklāt pretēji - dalībvalstu tirdzniecību. Es zinu, ka mēs runājam par pārejas pasākumiem, bet svarīgi ir tas, ka Lisabonas līgums dalībvalstīm ir atņēmis tiesības vest sarunas par divpusējiem ieguldījumu līgumiem.
Kaut kad nākotnē - joprojām nav skaidri zināms, kad, - divpusējo ieguldījumu līgumu slēgšana nonāks Komisijas pārziņā. Lisabonas līguma dēļ ieguldījumu līgumi var kļūt par Komisijas - un ne tikai Komisijas - politisko mērķu instrumentu: mēs varam būt pilnīgi droši, ka Zaļo grupa centīsies īstenot savu politisko programmu, un to mēs laiku pa laikam esam novērojuši tirdzniecības līgumos. Būs centieni jebkuram ieguldījumu līgumam pilnībā pievienot visu Zaļo grupas darba kārtību.
Tagad Zaļo grupa ir talantīgi politiķi - un to es saku ar apbrīnu. Viņi bieži vien gūst panākumus, un tādā gadījumā ieguldījumi, līdz ar to arī visu dalībvalstu tirdzniecība, tiks piebremzēta un kavēsies. Salīdzinājumam: valstis ārpus ES nebūs pakļautas Zaļo pantomīmai par entiem, ja atceraties šos "Gredzenu pavēlnieka” varoņus. Tas viss ir ļoti, ļoti nomācoši.
Daniel Caspary
(DE) Priekšsēdētājas kundze, ieguldījumu drošība gan mājās, gan ārvalstīs ir viens no svarīgākajiem ekonomikas attīstības faktoriem gan Eiropā, gan attiecīgajā sadarbības valstī. Vienīgais veids, kā saglabāt esošās darbvietas vai radīt jaunas, ir ieguldījumu aizsardzība.
Tāpēc ir divas lietas, kuras es uzskatu par svarīgām. Pirmkārt, ir jāsaglabā vairāk nekā tūkstotis jau spēkā esošo nolīgumu. Nav jēgas ieguldītājiem, dalībvalstīm un citiem radīt juridisku nenoteiktību.
Otrkārt, un mums tas ir īpaši svarīgi, nākotnē mums būs daudz kopēju Eiropas nolīgumu, kas attieksies uz visām 27 dalībvalstīm un šo dalībvalstu ieguldītājiem, ja Eiropas iekšējā tirgū mums būs arī vienots aizsardzības līmenis.
Šī iemesla dēļ es esmu ļoti pateicīgs saviem kolēģiem Schlyter kungam un arī Zalewski kungam, Sturdy kungam un Rinaldi kungam, jo viņi centās un veiksmīgi panāca plašu vienprātību. Es domāju, ka būtu labi, ja citas grupas šo jautājumu pārskatītu un atzītu, ka iesniegtais kompromiss patiesībā ir ļoti labs risinājums, kas cenšas ievērot visas vajadzības.
Manas grupas vārdā es vēlreiz gribētu skaidri pateikt, ka mēs vēlamies panākt labu risinājumu ieguldītāju, darba ņēmēju un dalībvalstu labā. Mēs vēlamies ātrāk veikt sarunas ar Padomi, lai šis jautājums neprasītu ilgu laiku, bet lai drīz tiktu panākts risinājums.
Attiecībā uz grupu nesaskaņām mana grupa atbalsta pirmā lasījuma pabeigšanu šonedēļ. Visbeidzot, es gribētu piebilst, ka mēs ļoti labprāt rastu ātru risinājumu otrajā lasījumā, un mēs būtu ļoti pateicīgi, ja tas būtu iespējams, citiem vārdiem sakot, mēs ierosinātu, ka tā vietā, lai ievērotu ierasto otrā lasījuma procedūru, mums otrajā lasījumā būtu jācenšas panākt tā saucamo pirmstermiņa vienošanos.
Es vēlreiz gribētu pateikties visām iesaistītajām pusēm. Es domāju, ka, pieņemot šo likumdošanas procesu, Starptautiskās tirdzniecības komiteja parāda, ka mēs saprātīgā termiņā spējam atrisināt sarežģītus jautājumus un sagatavot sarežģītu dokumentāciju.
George Sabin Cutaş
(RO) Priekšsēdētājas kundze, kopš 2009. gada tirdzniecības politika ir nonākusi Eiropas Savienības ekskluzīvā pārvaldībā, un mums tagad ir jārod kopīgs kopsaucējs attiecībā uz milzīgu ārvalstu ieguldījumu politikas daļu.
Tāpēc būs pārejas periods, kura laikā ar dalībvalstu un trešo valstu divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem saistītās kompetences tiks pārceltas ES līmenī. Šajā situācijā es uzskatu, ka, pieņemot ES līmeņa procedūras, lai pārbaudītu un pārskatītu divpusējos ieguldījumu nolīgumus, priekšroka ir jādod oficiālam starpvaldību pasākumam. Lai nodrošinātu kopējo interešu aizsardzību, šo pārmaiņu īstenošanas pabeigšana ir jāuztic Eiropas Komisijai, nevis dalībvalstīm,
Tāpēc Eiropas izpildvarai ir jānodrošina juridiskā noteiktība ieguldītājiem, kurus ietekmēs šis pārejas process, un vienlīdzīgi ieguldījumu nosacījumi visu Eiropas Savienības dalībvalstu uzņēmumiem.
Bastiaan Belder
(NL) Priekšsēdētājas kundze, mana dzimtā valsts Nīderlande gadsimtiem ilgi ir bijusi tirdzniecības valsts, un komisāram tas būtu jāņem vērā, jo mēs esam izveidojuši vienotu valsti, strādājot kopā. Nīderlandiešu uzņēmējdarbības kopiena ir viena no lielākajiem ieguldītājiem pasaulē. Patiešām, Nīderlande noslēdza 98 divpusējos ieguldījumu nolīgumus ar ļoti lielu aizsardzības līmeni.
Ierosinātā atļauju izsniegšanas sistēma Komisijai dod pārāk lielu varu atcelt pašreiz spēkā esošo ieguldījumu nolīgumu apstiprinājumu un rada tiem pārāk mazu noteiktību. Risks, ka dalībvalstīm pēc Komisijas ieteikuma varbūt būs jāatceļ savi divpusējie ieguldījumu nolīgumi, pirms ES noslēdz jaunu nolīgumu ar līdzvērtīgu aizsardzības līmeni, ir nepieņemams. Izsniegtās atļaujas būtu jāatceļ tikai tad, kad ES ir panākusi jaunu nolīgumu ar līdzvērtīgu aizsardzības līmeni.
Godelieve Quisthoudt-Rowohl
(DE) Priekšsēdētājas kundze, ir četri jautājumi, kurus es īsumā gribētu apskatīt. Pirmkārt, šis projekts būtu jāpakļauj milzīgam banerim, kas nodrošinātu aizsardzību un uzticamību tiem ieguldītājiem, kuri vēlas ieguldīt ES, kā arī visiem ES ieguldītājiem, kuri grib ieguldīt kaut kur citur. Abām šīm grupām jābūt spējīgām paļauties uz pašreizējos līgumos paredzēto atbalstu.
Otrkārt: kaut arī mums jābūt ļoti pateicīgiem referentam par viņa ārkārtīgi apjomīgo darbu, mums būtu jāizvairās no centieniem pārblīvēt tirdzniecības nolīgumus. Man ir jāapstrīd referenta teiktais, jo tas ir diezgan tipisks process, kā komitejas vai Parlamenta līmenī risina viedokļu atšķirības, un ne par visiem jautājumiem var panākt kompromisu. Es attiecīgi gribētu pateikties referentam par viņa godīgumu, sadarbojoties ar mums. Aicinu pagaidīt un paskatīties, kā rītdien noritēs balsošana.
Treškārt, es atzinīgi vērtēju De Gucht kunga paziņojumu, ka Komisija neapšaubīja pašreiz spēkā esošos nolīgumus. Tas nenozīmē, ka tagad, kad Savienība ir pārveidota atbilstoši Lisabonas līgumam, ES būtu steidzami jāslēdz jauni nolīgumi. Tomēr, ja De Gucht kungs uzskata, ka šis ir tas gadījums, viņš noteikti piekritīs jūtamai instrumenta pavājināšanai, kuru izmanto, lai izvērtētu pašreizējos nolīgumus, par kuru grozījumu mēs balsojām, kā arī apstiprinājuma atcelšanas iemeslu ierobežošanai līdz četriem skaidriem kritērijiem.
Tā esmu nonākusi pie pēdējā punkta: šajās debatēs un komitejas darba laikā tika diezgan skaidri pateikts, ka šeit ir apdraudētas dažādas intereses, atkarībā no tā, cik daudz divpusēju nolīgumu kāda valsts ir noslēgusi. Tāpēc tas ir labi, ka šajā direktīvā ir skaidri noteikts pārejas periods.
John Bufton
Priekšsēdētājas kundze, no aptuveni 2500 pasaulē noslēgtajiem divpusējiem ieguldījumu līgumiem 1500 attiecas uz ES dalībvalstīm. Tirdzniecība un ieguldījumi ārvalstīs ir svarīgi, lai atveseļotu ekonomiku. Es šaubos, vai daudzi ārējie tirgi uzticas ES tirdzniecības paketēm, ņemot vērā euro vērtības samazināšanos un Komisijas paviršos centienus glābt trīs dalībvalstu ekonomikas. Kā ES ekskluzīvā konkurētspēja attiecībā uz divpusējiem nolīgumiem ietekmēs dalībvalstis?
Apvienotajai Karalistei ir tirdzniecības deficīts ar ES, un tā paļaujas uz sarunām ar trešām valstīm, no kurām daudzas tika veidotas gadiem ilgi un kuras paļaujas uz mūsu Nāciju savienību.
Mani satrauc tas, ka ES vēlas īstenot projektu, lai Savienības līmenī piedāvātu valstu paketes ar vairākuma balsojumu, nepietiekami novērtējot pašu dalībvalstu spēju iegūt vai saglabāt priekšrocības, kas varētu pamatīgi atbalstīt vietējās tautsaimniecības. Es gribētu vaicāt Komisijai, vai tā patiešām starptautiskajās tiesībās atzīst principu pacta sunt servanda.
Georgios Papastamkos
(EL) Priekšsēdētājas kundze, kopējās ārvalstu ieguldījumu politikas pieņemšana, kas visiem Eiropas ieguldītājiem nodrošina vienlīdzīgu attieksmi, ir ļoti svarīgs pasākums. Taču līdz laikam, kad ieguldījumu nolīgumus būs iespējams noslēgt Savienības līmenī, ir jāizvairās no juridiskā vakuuma - juridiskās nenoteiktības, uz ko norādīja Caspary kungs, - un Eiropas ieguldītājiem jānodrošina nepieciešamais likumu kopums. Es norādītu, ka Savienības dalībvalstu likumdošana saistībā ar noteikumu saskaņošanu trešo valstu ieguldītājiem sniegtu nepieciešamo garantiju. No otras puses, ja eiropiešiem, kuri iegulda trešajās valstīs, tiktu nodrošināts augsts aizsardzības līmenis, pašreizējiem divpusējiem nolīgumiem, kurus noslēgušas atsevišķas Savienības dalībvalstis, būtu jāpaliek spēkā.
Manuprāt, rezolūcijas projekts nekādā veidā negarantē tiesību aktu vajadzīgo drošību. Es īpaši pieminu punktus, kuri ir saistīti ar: pirmkārt, Komisijas diskrecionāro varu atcelt izsniegtās atļaujas, lai saglabātu spēkā esošos nolīgumus vai apstiprinātu jaunas sarunas, ar ko grozīt pašreizējos vai noslēgtu jaunus nolīgumus; otrkārt, noteikumu piecu gadu laikā pārskatīt tiesisko regulējumu; un treškārt, ārkārtīgi laikietilpīgajām procedūrām jaunu nolīgumu slēgšanai. Manuprāt, Starptautiskās tirdzniecības komitejas pieņemtie grozījumi ir solis pareizajā virzienā. Es atkārtoju - mērķim jābūt saglabāt spēkā esošo un vienkāršot jaunu divpusējo nolīgumu izpildes un piemērošanas procedūru.
Elena Băsescu
(RO) Priekšsēdētājas kundze, dalībvalstu ieguldījumu politikas ir jāharmonizē ES līmenī kā daļa no kopējās tirdzniecības politikas. Dalībvalstīm būtu jānodrošina divpusējo ieguldījumu nolīgumu savietojamība ar Savienības attīstības politikas jomām. Komisijai pašreizējie nolīgumi pakāpeniski jāaizstāj ar jauniem, kas piedāvās ideālu ieguldījumu aizsardzības sistēmu. Tā kā tiešie ārvalstu ieguldījumi ir riskanti, pārejas periodā ir jānodrošina augsts juridiskās noteiktības līmenis.
Šajā sakarā es atzinīgi vērtēju Komisijas un referenta pieņemto pieeju, kas pamatojas uz līdzāspastāvēšanu. Ir būtiski, ka divpusējie nolīgumi paliek spēkā un dalībvalstis spēj pabeigt pašreizējās sarunas vai uzsākt jaunas. Visbeidzot, es atbalstu termiņa noteikšanu pārejai no dalībvalstu divpusējiem nolīgumiem uz ES starptautiskajiem nolīgumiem.
Jaroslav Paška
(SK) Priekšsēdētājas kundze, komisār, ES dalībvalstu pārrobežu ieguldījumu aizsardzība pēc Lisabonas līguma pieņemšanas ir kļuvusi par ārkārtīgi sarežģītu un jutīgu jautājumu.
Vairāk nekā 1200 divpusējo ieguldījumu nolīgumu, kurus dalībvalstis ir noslēgušas dažādu, bieži vien nesavietojamu juridisko režīmu ietvaros, ir saprotoši, neietekmējot iesaistīto pušu tiesības, jānodod Eiropas Savienības pārziņā. Vienīgais iespējamais ceļš, kā izkļūt no juridiskās stagnācijas, kas rodas, nododot dalībvalstu varu Eiropas Savienībai, būtu princips, kas ļautu abiem nolīgumu kopumiem pārejas periodā darboties paralēli, lai dalībvalstis varētu atkārtoti vest sarunas par pašreizējiem divpusējiem nolīgumiem vai lai atbilstoši ES ieguldījumu politikai pabeigtu sarunas par sagatavošanā esošajiem nolīgumiem.
Pat tādā gadījumā šī procesa laikā ir jāsaglabā atbilstoša Komisijas un dalībvalstu sadarbība, lai ieguldītāji un līgumslēdzēji nezaudētu pilnīgi nekādu juridisko noteiktību.
Karel De Gucht
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, es tikai gribētu skart jautājumu, kuru izvirzīja vairāki šī Parlamenta deputāti attiecībā uz ES politikas jomu savietojamību. Mūsu mērķis ir būt elastīgiem un panākt labu kompromisu attiecībā uz pārejas noteikumiem.
Šie grozījumi iet vēl tālāk nekā sākotnējais Komisijas priekšlikums regulai, jo tie lielā mērā paplašina to pārskatīšanas un atcelšanas mehānismu apjomu, kuri jau šobrīd dalībvalstīm un daudziem Parlamenta deputātiem rada lielu satraukumu. Šie jaunie kritēriji, kuri attiecas uz nesavietojamību ar Savienības izveidotajām politikas jomām vai vispārējiem Savienības principiem, kas izklāstīti Līguma 21. pantā, varētu tikt uztverti kā jebkādu papildu prasību atļaušana, kas būtu jāievēro spēkā esošajos ieguldījumu nolīgumos. Es uzskatu, ka dalībvalstis šādai pieejai stipri iebilstu, jo tad ieguldītāji, kuri gūst labumu no šiem nolīgumiem, lielā mērā izjustu juridiskās nenoteiktības līmeņa pieaugumu.
Atgriežoties pie nākamajiem šīs procedūras posmiem, es uzskatu, ka rītdienas balsojums būs svarīgs signāls visām šajā procesā ieinteresētajām pusēm un visvairāk Padomei - attiecībā uz likumdošanas procedūru. Nākamajā piektdienā ministri publiskās debatēs pārrunās rītdienas balsojumu. Nākamo piektdien notiks Ārlietu padomes sanāksme par tirdzniecību, un šis būs viens no jautājumiem, kurus mēs pārrunāsim.
Es ceru un esmu pārliecināts, ka jūsu balsis kalpos par pamatu nolīgumam. Es saprotu, ka rītdien notiks balsošana par grozījumiem un par ziņojumu kopumā - kā teica Caspary kungs un citi -, un es ceru, ka tas mūs neatturēs no pirmstermiņa vienošanās panākšanas otrajā lasījumā.
Carl Schlyter
Priekšsēdētājas kundze, es gribētu pateikties visiem, kuri piedalījās šajās debatēs. Tās bija sarežģītas. Quisthoudt-Rowohl kundze izskatīja dažus punktus, bet citi attiecas uz drošību un godīgumu. Tieši par to mēs visi bijām vienisprātis: ieguldījumiem ir jābūt godīgiem, attieksmei pret cilvēkiem jābūt godīgai un mums jābūt saprātīgam drošības līmenim. Tajā pašā laikā mēs tos nevaram pārāk daudz aizsargāt kā tādus izlutinātus bērnus. Dažreiz tas atgādina mīnu lauku; mēs ik pa laikam saņemam triecienus un attīstām savu izpratni. No otras puses, riskiem jābūt saprātīgi paredzamiem un mums jāapzinās, kādu risku mēs uzņemamies. Ja mēs būsim pārāk aizsargājoši, mēs saglabāsim savas vecās rūpniecības un palaidīsim garām pārmaiņas un atjaunošanos, kas mums ir nepieciešama, - jo mēs neuzdrošināmies pieņemt jaunus lēmumus. Tas būtu žēl. Tāpēc es īsti nesaprotu komisāra kritiku par dažiem kompromisiem, kuri šeit atkal tiek ierosināti, jo mēs atsaucamies uz Līgumu, un jūs esat tie, kuri interpretē tā piemērošanu. Mēs ļoti labi saprotam, ka jūs nevarat pārskatīt ikvienu nolīgumu un apšaubīt ikvienu lietu, bet varat apskatīt tikai nopietnus pārkāpumus.
Labi ir arī tas, ka mēs esam vienisprātis par 5. un 6. panta saglabāšanu. Būtu žēl, ja vienīgais veids, kā Komisija apšaubītu kādu nolīgumu, būtu, šo lietu nododot Eiropas Tiesai. Ja nolīgums tiek apšaubīts un Eiropas Tiesa saka, ka nolīgums nav derīgs, simtiem nolīgumu nekavējoties un bez brīdinājuma kļūtu nederīgi. Tā pavisam noteikti nebūtu prakse, kā rezultātā rastos juridiskā noteiktība. Ir svarīgi saglabāt 5. un 6. pantu.
Es pilnīgi piekrītu Caspary kungam, ka mums ir ātri jārisina savas sarunas. Neatkarīgi no tā, kā rītdien notiks balsojums, ir svarīgi šīs sarunas veikt ātri. Es jau runāju ar prezidentvalsti Ungāriju, un tā ir gatava un piekrīt risināt šo jautājumu, līdzko mēs būsim nobalsojuši. Tā arī varētu pirmajā lasījumā pieņemt lēmumu, bet neizskatās, ka šoreiz tā notiks.
Es nedomāju, ka William (The Earl of) Dartmouth ir pamats satraukumam, ka Zaļo grupa pārņems ieguldījumu politiku. Ir daudz spēku, kuri to grib saglabāt tādu, kāda tā ir bijusi pēdējos 50 gadus. Man ir jāsaka, ka pat tad, ja jūs apbrīnojat mūsu politisko spēju realizēt priekšlikumus, nepārspīlējiet to. Es, savukārt, apbrīnoju jūsu daiļrunas prasmes. Ar to palīdzību mēs varbūt varētu īstenot vairāk "zaļās” politikas.
Kā jau es teicu iepriekš, šonedēļ mums būs jābalso, un tad redzēsim, kas notiks. Es gribētu pateikties tiem, kuri iesaistījās, un arī prezidentvalstij Ungārijai, ar kuru es vairākkārt tikos.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks trešdien, 2011. gada 11. maijā.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Andreas Mölzer
Gan PTO, gan ESAO līmenī notika centieni tiešajiem ārvalstu ieguldījumiem jeb TĀI ieviest visaptverošus noteikumus, kas attiektos uz visām tautsaimniecības nozarēm. Divpusējo ieguldījumu līgumu (DIL) piedāvātā juridiskā aizsardzība ir svarīga, lai nodrošinātu, ka uzņēmumi tiek mudināti ārvalstīs veikt ieguldījumus, kas viņiem var maksāt daudzus miljonus. ES ir gan tiešo ārvalstu ieguldījumu saņēmēja, gan devēja. Atliek vien skatīties, vai centieni koordinēt Eiropas Savienībā spēkā esošos aptuveni 200 DIL beidzot var atrisināt problēmu, kad saistošie, uz starptautiskajām tiesībām pamatotie arbitrāžas lēmumi attiecībā uz DIL ļauj dalībvalstīm uzlikt ieguldītājiem saistības, kas noved pie ES Līguma pārkāpuma procedūras. Tiešie ieguldījumi pavisam noteikti nav brīnumlīdzeklis, kā tas, piemēram, tika apgalvots laikā, kad Centrāleiropā un Austrumeiropā notika ekonomikas pārmaiņas. Kaut arī lielāka paredzamība attiecībā uz ES ieguldītājiem pieejamām TĀI iespējām ir vērtējama atzinīgi, tomēr nevajadzētu slēpt ieguldījumu politikas iespējamos negatīvos aspektus, piemēram, vietējo iedzīvotāju bailes no darba zaudēšanas vai darba algas samazināšanas tāpēc, ka ražošana tiek pārcelta uz citu valsti. Tāpat mums ir skaidri jāpasaka jaunattīstības valstīm, ka TĀI var uzlabot dzīves līmeni tikai tad, ja tiek ievērotas iestāžu pamatprasības, piemēram, skaidras īpašumtiesības, neatkarīga tiesu sistēma un politiskā stabilitāte. Es uzskatu, ka attiecībā uz šo pseidohumāno attīstības palīdzību trūkst godīguma.
