Sarunas par asociācijas nolīgumu ar Mercosur un jauno divpusējo stratēģisko sadarbību ar Brazīliju (debates)
Priekšsēdētāja
. - Nākamais jautājums darba kārtībā ir Padomes un Komisijas paziņojumi par sarunām par starpreģionālo asociācijas nolīgumu ar Mercosur un divpusējo stratēģisko sadarbību ar Brazīliju.
Manuel Lobo Antunes
Mēs saprotam, ka asociācijas nolīgumam starp Eiropas Savienību un Mercosur ir jābūt visaptverošam visos tā aspektos, tas ir, politiskajā un ekonomiskajā asociācijā un sadarbībā ar mērķi ne tikai veicināt tirdzniecību un ieguldījumus, bet arī apņēmīgi stiprināt stratēģiskās attiecības starp Eiropas Savienību un šo reģionu. Šis nolīgums radīs lielāko brīvās tirdzniecības zonu starp diviem reģionāliem blokiem, aptuveni 700 miljoniem iedzīvotāju, paplašinot ekonomisko un sociālo integrāciju, veicinot ieguldījumus un nesot nozīmīgu ekonomisko izaugsmi abiem reģioniem.
Tā ir taisnība, ka sarunas par Dohas attīstības programmu ietekmēja šo sarunu procesu. Tomēr mēs nevaram skatīt šo asociācijas nolīgumu tikai no ekonomiskas perspektīvas; ir jāuzsver šī nolīguma politiskās dimensijas loma.
Lai panāktu kvalitatīvu lēcienu, ko mēs visi gribam, attiecībās starp Eiropas Savienību un Mercosur, ir būtiski ņemt vērā līdzsvaru starp politiskiem un ekonomiskiem komponentiem. Tomēr mums jāatzīst, ka pēc septiņiem sarunu gadiem mēs esam strupceļā. Šis strupceļš ir neatbilstības vai atšķirību starp izteiktajiem piedāvājumiem rezultāts.
No vienas puses, Eiropas Savienības piedāvājums ietvēra visas nozares un, no otras puses, Mercosur piedāvājumā bija izlaistas Eiropas Savienībai ļoti svarīgas nozares. Portugāles prezidentūra gaida, ka Mercosur izrādītā politiskā apņemšanās izpaudīsies uzlabota piedāvājuma veidā, lai Komisija varētu atsākt sarunas ar nolūku ātri noslēgt nolīgumu, kurš būtu taisnīgs un līdzsvarots abām pusēm.
Stratēģiskā sadarbība starp Eiropas Savienību un Brazīliju, kas tika izveidota Lisabonas sammitā 4. jūlijā, ir jāuztver ne tikai kā līdzeklis attiecību nostiprināšanai ar Brazīliju, bet arī kā veids, lai paplašinātu stratēģiskās bireģionālās attiecības starp Eiropas Savienību un Latīņameriku, un jo īpaši ES sarunas ar Mercosur.
Kopīgajā paziņojumā ar Brazīliju, kas izdots pēc sammita, ir nepārprotami demonstrēta apņemšanās noslēgt sarunas par ES-Mercosur asociācijas nolīgumu.
Attiecībā tieši uz Brazīliju un, paturot prātā šīs valsts pieaugošo stratēģisko nozīmi uz starptautiskās skatuves, partnerība, kas tika izveidota saskaņā ar Portugāles prezidentūras darba jomu, bija sākums jaunām attiecībām starp Eiropas Savienību un Brazīliju, līdzīgi tam, ko mēs tagad redzam ar Krieviju, Indiju un Ķīnu. Šī partnerība attīstīsies, pamatojoties uz rīcības plānu, kas ietvers dialoga un sadarbības pastiprināšanu savstarpējas intereses jomās, kas norādītas Komisijas paziņojumā Padomei par ES-Brazīlijas stratēģisko sadarbību, kas, protams, ietver Mercosur darba kārtību.
Ján Figeľ
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, es esmu pateicīgs par iespēju apspriest šo ļoti svarīgo jautājumu. Kā pareizi ir norādīts, lēmums izveidot stratēģisko sadarbību ar Brazīliju tika pieņemts Komisijas pirmajā paziņojumā par Brazīliju, kurā mēs ierosinājām attīstības ceļu mūsu attiecībās ar Brazīliju, un pirmais ES-Brazīlijas sammits Lisabonā apstiprināja un nostiprināja šīs jaunās attiecības.
Kādēļ ciešākas attiecības ar Brazīliju? ES-Brazīlijas stratēģiskā sadarbība ir dabiska reakcija uz ģeopolitisko realitāti. Šodien Brazīlija kļūst par starptautisku spēlētāju ar spēcīgu ietekmi uz svarīgiem globāliem jautājumiem, tādiem kā klimata pārmaiņas, cīņa pret nabadzību, miers, drošība un daudzpusējas attiecības. Tās balss tiek respektēta jaunattīstības pasaulē, kā to parāda tās G20 vadība PTO vai aktīvas veicinātājas loma dienvidvalstu dialogā.
Tā ir uzsākusi jaunu sadarbību ar visām galvenajām dalībniecēm: Ķīnu, Krieviju un Amerikas Savienotajām Valstīm. Eiropas Savienībai ir daudz jāgūst no ciešākas sadarbības ar Brazīliju, lai panāktu progresu globālos jautājumos, kas rada kopīgas bažas.
Šī stratēģiskā sadarbība nodrošina atbilstīgu sistēmu, kā rāda pieredze ar citām BRICS grupas loceklēm. Kāda būs šīs sadarbības ietekme uz Latīņameriku un jo īpaši uz Mercosur reģionu? Reģionālās integrācijas veicināšana ir viens no šīs sadarbības stūrakmeņiem. Tas ir skaidri pateikts Komisijas paziņojumā, un tagad arī Brazīlija to aptver. Prezidents Lula kungs to ļoti stingri uzsvēra pirmajā ES-Brazīlijas sammitā jūlijā.
Es nevaru pietiekami uzsvērt to, cik nozīmīgi ir Dienvidi Eiropas Savienībai. Bez tādu kultūras un politisku vērtību apmaiņas kā demokrātija, cilvēktiesības un sociālais taisnīgums pastāv milzīgs ekonomiskais potenciāls, ko pētīt starp šiem abiem vienam otru ekonomiski papildinošajiem reģioniem. ES ir Mercosur galvenā tirdzniecības un ieguldījumu partnere. Okeānu katru gadu šķērso preces un pakalpojumi 50 miljardu eiro vērtībā. Turklāt ES ieguldījumu kopvērtība Mercosur valstīs 2005. gadā bija aptuveni 100 miljardi eiro.
Tāpat - un vissvarīgāk - mēs patiesi ticam ekonomiski un politiski integrētas Mercosur potenciālam. Nesenā Strukturālā konverģences fonda un Mercosur parlamenta izveide ir visuzmundrinošākie signāli. ES ir šī integrācijas procesa stingra atbalstītāja ne tikai vārdos, bet arī konkrētos darbos.
Eiropas Savienība ir bijusi un turpinās būt Mercosur integrācijas kvazi-ekskluzīva atbalstītāja. Pēdējo piecu gadu laikā ir piešķirta summa 50 miljonu eiro apjomā, un tāds pats apjoms ir pieejams pašreizējā Finanšu plānā (2007.-2013. gadam), lai palīdzētu izveidot Mercosur iestādes, stiprinātu pilsonisko sabiedrību un sekmētu ekonomisko integrāciju.
ES-Mercosur asociācijas nolīguma noslēgšana būtu milzīgs solis uz priekšu šī reģiona integrācijas procesā. Tādēļ Eiropas Savienība saglabā savu stingro apņemšanos pabeigt šīs sarunas un dedzīgi vēlas pavirzīties ar tām uz priekšu, kopš ir lielāka skaidrība Dohas Attīstības sarunu kārtā.
Stratēģiska sadarbība ar Brazīliju ir lēmums par labu Brazīlijai un par labu Mercosur. Attiecību abi līmeņi - valsts un reģionālais - viens otru papildinās un savstarpēji atbalstīs. Nekādā veidā šī sadarbība neaizstāj bireģionālās ES-Mercosur sarunas.
Mēs esam pilnīgi vienisprātis ar Brazīliju, ka Mercosur ir un paliks vienīgā platforma mūsu divpusējām ekonomiskajām un tirdzniecības attiecībām. Es esmu pārliecināts, ka, iesaistoties sadarbībā ar Brazīliju, Mercosur lielāko locekli, mēs varam dot patiesu pievienoto vērtību reģionālajam integrācijas procesam. Dalīta pieredze kopīgā darba plānā ar ES mudinās Brazīliju labāk atbalstīt Mercosur centienus izveidot kopīgu tirgu un politisku savienību.
Daniel Varela Suanzes-Carpegna
Priekšsēdētāja kungs, amatā esošais Padomes priekšsēdētāj, komisār, dāmas un kungi, es vispirms vēlos pateikties Portugāles prezidentūrai un komisāram par vajadzīgajiem un būtiskajiem komentāriem dokumentam saistībā ar skaidro jautājumu, ko uzdeva Starptautiskās tirdzniecības komiteja.
Brazīlija, kā mēs visi to zinām, ir liela un apbrīnojama valsts ar milzīgu potenciālu, kas atrodas savas politiskās un ekonomiskās attīstības izšķirīgā punktā. Mūsu savstarpējās attiecības ir stipras, un mēs varam un mums vajag tās stiprināt arī turpmāk. Brazīlijas īpašās saites ar Portugāli un Portugāles saites ar Brazīliju arī ir visiem zināmas, visi tās atzīst un ievēro.
(PT) Mēs labi saprotam mūsu krietno un godāto Portugāles draugu nostāju, viņu intereses un viņu bažas, jo tās mums ir kopīgas.
(ES) Tomēr Eiropas Savienība, Komisija, Padome un Parlaments vienmēr ir pauduši atbalstu Mercosur valstu reģionālās integrācijas nostiprināšanai, sarunām ar šo bloku un, cik vien iespējams, reģionālās saliedētības atbalstīšanai.
Kā jau teikts, Brazīlijai, bez šaubām, šeit ir galvenā loma. Ja Komisijas paziņojums un piedāvātās stratēģiskās attiecības ar Brazīliju virzās šajā virzienā, - jo labāk. Ar to tomēr tiktu atbalstīts Eiropas Parlaments, kas ir izteicis savu nostāju šeit debatēs un, balsojot par ziņojumu, kura referentam būt man bija gods, par ES sarunām ar Mercosur, kas tika pieņemts pirms gada un uz ko es atsaucos.
Tāpēc, ņemot vērā apjukumu, kas radās šī paziņojuma dēļ, Parlamentam bija jānodrošina, ka šis punkts tiek noskaidrots un ka mēs turpmāk tiekam informēti.
Mēs apzināmies arī, ka nevar mūžīgi gaidīt daudzsološa nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Savienību un Mercosur, un, ja Mercosur pats nevirza uz priekšu savu integrāciju un Eiropas Savienības sarunas ar Mercosur grimst stagnācijā ar vai bez Dohas nolīguma, par tām būs jāpieņem lēmums, un atkal vissvarīgākā lieta būs efektivitāte: divpusējs nolīgums ar Brazīliju.
Bet, kamēr tas nenotiek, priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, mērķis ir panākt nolīgumu ar Mercosur. Īsi sakot, "jā” Brazīlijai, bet nekaitējot sarunām ar visu Mercosur.
Erika Mann
PSE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, amatā esošais Padomes priekšsēdētāj, mēs INTA komitejā pieprasījām šīs debates, jo mēs ļoti bažījāmies, redzot, ka mēs noslēdzam arvien vairāk un vairāk dažnedažādu nolīgumu, kas ietekmē visu mūsu darbu ārējās ekonomikas jomā un kam, protams, vienmēr piemīt arī arējās politikas komponente. Mums ir divpusēji brīvas tirdzniecības nolīgumi, reģionāli brīvas tirdzniecības nolīgumi, partnerību nolīgumi un stratēģiski nolīgumi, un mēs uztraucamies par to, kā lai šos līgumus apvieno tā, lai mums ir konsekventa Eiropas pieeja, reaģējot uz globalizācijas izvirzītajām problēmām ārējā politikā un ārējās ekonomikas jomā.
Komisār, jūs esat pareizi teicis, ka Brazīlija ir mums svarīga valsts. Es esmu arī ļoti pateicīgs amatā esošajam Padomes priekšsēdētājam par viņa klātbūtni, un mēs visi, protams, esam vienisprātis šajā jautājumā. Šī ir ne tikai vienkārši svarīga valsts; daudzējādā nozīmē tā ir arī fantastiska zeme. Jautājums vienkārši ir šāds: kā mēs varam saprātīgi savienot šo stratēģisko nolīgumu vienlaikus ar domu par reģionāla nolīguma slēgšanu ar Mercosur, kas pats ir nonācis grūtā situācijā? Gluži vienkārši nav taisnība, ka mums sarunas brīnišķīgi virzās uz priekšu. Tas ir ļoti sarežģīti.
Līdzās tam mēs gribam noslēgt daudzpusēju nolīgumu Dohas sarunu kārtā. Nebūt neizskatās tā, ka mums izdosies novest šo nolīgumu līdz galam kā izcilu panākumu, ja mums vispār izdosies to novest līdz galam. Tad kā jūs taisāties visu šo savienot kopā vienā laikā? Tāds ir mūsu jautājums.
Protams, tas ir arī stratēģisks nolīgums. Kas ir raksturīgs stratēģiskam nolīgumam? Tajā ietverts daudz kas, ja jūs tajā ieskatāties. Tajā ir ļoti daudz politisko nodomu deklarāciju par Brazīliju, un tās visas ir ļoti saprātīgas. Un arī par to mūsu grupā mēs esam ļoti apmierināti, ka arī tās ir ietvertas, bet kā jūs taisāties to sasaistīt ar citiem dalībniekiem, piemēram, Latīņamerikā, ar kuriem mums ir brīvas tirdzniecības nolīgumi? Vai arī kādā veidā jūs taisāties to parādīt tā, lai mūsu tirdzniecības politiku caurvij vienota Eiropas politika, kuru arī mūsu partneri var saprast?
Ignasi Guardans Cambó
Priekšsēdētāja kungs, amatā esošais Padomes priekšsēdētāj, komisār, Mercosur ir realitāte, lielā mērā pateicoties Eiropas Savienībai. Bez šaubām, ka Mercosur būtībā ir tās dalībnieku - neapšaubāmi tās četru, drīzumā jau piecu, pilntiesīgo dalībnieku, ja, kā mēs ceram, nebūs šķēršļu Venecuēlas dalības pieteikuma gaidāmajai ratifikācijai - brīvā un suverēnā lēmuma auglis.
Ir acīmredzams, ka tāpēc tas ir tās dalībnieku radīts auglis. Tomēr ir arī acīmredzams, ka kopš tā sākotnes 1985. gadā ar Foz de Iguazú deklarāciju un Asunción līgumu 1991. gadā Eiropas Savienība ir bijusi ļoti tuvu tam, kas toreiz bija bērna autiņos un tagad ir realitāte. Tā ir stāvējusi tuvu, atbalstot, piedaloties un aizstāvot pašu Mercosur pastāvēšanu un to, kas bija Mercosur mērķis, jo mēs zinājām, ka no reģionālajām attiecībām starp reģionālu sistēmu starpā bija daudz ieguvumu gan viņiem, gan arī mums.
Šī iemesla dēļ Eiropas Parlaments ir vienmēr atbalstījis maksimālas ierosmes sniegšanu asociācijas nolīgumam starp Eiropas Savienību un Mercosur. Nolīgumam, kas var pastāvēt, kas ir gan tālejošs, gan līdzsvarots. Tas ir nolīgums, kur līdzās tirdzniecības dimensijai, tīrai tirdzniecības dimensijai, ir arī politikas un institūciju sadaļa, kā arī sadaļa, kuras mērķis ir veicināt ilgtspējīgu ekonomisku un sociālu attīstību.
Tās ir vērtības, ko Eiropas Parlaments ir aizstāvējis visās savās attiecībās ar Mercosur. Tieši tāpēc šī Parlamenta deputāti, kas nodarbojas ar ārējās tirdzniecības jautājumiem Starptautiskās tirdzniecības komitejā, ir pārsteigti, kā tas atspoguļojas dažādās runās, dzirdot paziņojumu par stratēģisku divpusēju nolīgumu ar Brazīliju.
Mēs visi vienmēr esam jutuši, ka reģionālās sistēmas ir visefektīvākais veids, kā sasniegt šos mērķus, un īstais pīlārs, uz kura balstīt mūsu attiecības. Ir acīmredzams, ka arvien pieaugošā Brazīlijas loma pelna ne tikai cieņu, bet īstus apsveikumus. Prezidents L.I. Lula un viņa valdība nostiprina valstij tādu vadības stilu, kas dod ievērojamu ieguldījumu šī apgabala stabilitātē un progresā miljoniem cilvēku labā. Ikviens saprot, ja skatāmies skaitļos, cik svarīga ir Brazīlijas ietekme mūsu tirdzniecības attiecībās ar šo dārgo pasaules daļu un cik ievērojami tās ietekme palielināsies.
Tomēr īpašas, stratēģiskas attiecības starp Eiropas Savienību un Brazīliju, par kurām tika paziņots 30. maijā, riskē kaitēt reģionālajām attiecībām starp Eiropas Savienību un Mercosur.
Mēs noklausījāmies valsts sekretāru un komisāru, kas mēģināja nomierināt mūsu prātus šajā jautājumā, un mēs saņēmām skaidrojumus. Tomēr mēs prasām, lai par šīm sarunām Parlaments arī turpmāk tiek informēts, jo mēs visi saprotam, ka teorētiski īpašs stratēģisks nolīgums ar Brazīliju ir iespējams, bet mēs negribētu un mēs neatbalstītu neko tādu, kas vājinātu reģionālās attiecības.
Liam Aylward
UEN grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, par Brazīlijas liellopu gaļu joprojām vēsta laikrakstu virsraksti, jo tā ir problēma, kas ietekmē Eiropas lauksaimniekus un patērētājus. Es kā EP deputāts, kas pārstāv Īriju, tikos ar Brazīlijas vēstnieku Eiropas Savienībā šī gada maijā un vēl vienreiz augusta beigās, lai izteiktu savas bažas par Brazīlijas liellopu gaļas eksportu uz ES. Tajās ietilpst nelegāla birku likvidēšana, liellopu kontrabanda pāri robežām no mutes un nagu sērgas skartiem apgabaliem un liellopu pienācīgas pārbaudes.
ES ir pamatoti pieņēmusi reģionalizācijas politiku, kas paredz, ka tikai skartais apgabals tiek izslēgts no liellopu gaļas eksporta, ja valstī notiek mutes un nagu sērgas uzliesmojums. Šī politika labi darbojās Īrijā 2001. gadā un Apvienotajā Karalistē šovasar, jo nekavējoties tika īstenoti stingri izsekojamības pasākumi. Šāds izsekojamības līmenis nepastāv Brazīlijā, un tas ir nepieņemami no ES viedokļa. Eiropas Savienībā liellopu audzētājiem ir jāievēro stingri standarti, ko noteikusi Komisija. Es rosinu Komisiju nodrošināt, ka tādi paši standarti un noteikumi, kādi pašreiz pastāv Eiropā, tiek piemēroti Brazīlijā, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus visiem. Es priecājos, ka komisāre M. Fischer Boel apmeklēs Brazīliju nākamajā mēnesī, un es ceru, ka pēc viņas apmeklējuma viņa varēs dot atbildi Eiropas lauksaimnieku un patērētāju pamatotajam satraukumam.
Alain Lipietz
Priekšsēdētāja kungs, amatā esošais Padomes priekšsēdētāj, komisār, es domāju, ka mums nebūtu jākuļ tukši salmi. Problēma nav vis tā, ka mums jārespektē šī lielā valsts - Brazīlija, problēma ir tā, ka notiek pagrieziens starptautiskās attiecībās.
P. Mandelson un, šķiet, Tirdzniecības ģenerāldirektorāts ir atteicies no daudzpusēju attiecību ideāla un pieņem Amerikas Savienoto Valstu divpusējo attiecību aizstāvju pieeju. Tas, ko uzskatīja par Eiropas nostājas atšķirības zīmi starptautiskā tirdzniecībā, bija tas, ka mēs vismaz vēlējāmies bireģionālismu; citiem vārdiem sakot, apspriest jautājumus reģionam ar reģionu. Tad nu mums teica, ka mums notiekot sarunas ar Brazīliju un ka mums notiekot sarunas ar Indiju: it kā mums vajadzētu kompensēt kaut kādā veidā atmiņas par Lielbritānijas imperiālismu ar atmiņām par Portugāles vai Spānijas imperiālismu! Indija ir divas ar pusi reizes lielāka par Eiropu kopā ar Turciju. Indija ir trīs reizes lielāka par Latīņameriku.
Mūsu mērķis ir palīdzēt radīt daudzpolāru pasauli. Tas nozīmē, ka vispirms mums ir jāpalīdz Mercosur un Andu Kopienas unifikācijai un tad visas Dienvidamerikas valstu kopienas unifikācijai.
Šajā sakarā mums nav nekas iebilstams pret diskusijām, lai tās būtu ar Bolīviju vai Brazīliju, bet mums ir jāpatur prātā, ka mums jāmēģina apvienot, nevis šķelt. Mums mūsu prioritāšu sarakstā Mercosur jāliek pirms Brazīlijas, un, kad mums notiek sarunas ar Brazīliju, mums jāņem vērā sekas, kādas tām var būt, arī mūsu diskusijās ar ASEAN par cukuru.
Helmuth Markov
Priekšsēdētāja kungs, amatā esošais Padomes priekšsēdētāj, komisār, kaut arī sarunas ar Mercosur progresē lēni, Eiropas Savienībai ir jāraida skaidrs signāls Brazīlijas valdībai, ka tā neslēgs nekādus divpusējus nolīgumus ar atsevišķām valdībām, kas ir pret integrācijas procesiem attiecīgajos reģionos: ne ar Brazīliju, kas ir Mercosur locekle un potenciāli nākamā Unasur locekle, ne ar Kolumbiju vai Peru, kas ir Andu Kopienas locekles un arī potenciālas Unasur locekles.
Grūtības sarunās ar Mercosur nav nieka lieta. Lauksaimniecības nākotne, ne tikai lauku uzņēmējdarbības un pakalpojumu sektora nākotne, industrializācija, tehnoloģijas pārnese, zāļu pieejamība - visi šie ir jautājumi, uz kuriem mums ir jāatrod atbildes kopā ar mūsu Latīņamerikas partneriem, ja mēs gribam reālu sadarbību ar šo reģionu. Mūsu mērķim ir jābūt sadarbības procesam, kurā pilsoņu intereses ir centrā. Sadarbībai nav jāaprobežojas vienkārši ar tirgus daļu un enerģijas un ūdens resursu sadalīšanu vai intelektuālā īpašuma patentu izdalīšanu.
Mūsu grupa ir izteikusi sirsnīgu atzinību par to, ka Brazīlija tāpat kā Taizeme ir veikusi nozīmīgus pasākumus par spīti farmaceitiskās industrijas iebildumiem, lai uzlabotu zāļu pieejamību. Šie pasākumi Komisijai un Padomei ir jāatbalsta. Mēs atzinīgi vērtējam arī to, ka Brazīlija jau ir paziņojusi par savu gatavību diskutēt par lietus mežu iznīcināšanas problēmu Amazonē, jo tā ir būtiska klimata stabilizēšanai.
Lai gan iznīcināšana ir palēninājusies pēdējos divos gados, tā nav apstājusies. Spiediens gan no Eiropas Savienības un ASV, gan citu dalībnieku puses par biodegvielu, īpaši etanola pieejamību, nevis savu patērētāju uzvedības labāku kontroli, ir papildu apdraudējums lietus mežiem un nodrošinātībai ar pārtiku.
Tik ļoti bieži mēs dzirdam no Brazīlijas iestādēm, ka valstij ir jāpaplašina lauksaimniecības ražošana, lai uzlabotu savu finansiālo stāvokli, ņemot vērā grūtības ar ārzemju parādu. Kā jūs zināt, jaunas valdības šajā reģionā mēģina iet jaunus ceļus, lai atrisinātu šo problēmu. Bolīvija, Ekvadora, Nikaragva, Venecuēla, Paragvaja un Argentīna ir apvienojušas spēkus, lai radītu Dienvidu Banku un tādējādi kļūtu neatkarīgas no Pasaules Bankas un SVF. Tās ir arī labas ziņas, lai arī mēs kā Eiropas Savienība esam citu banku akcionāri un tāpēc zaudējam kredīta piešķīrumus. Tomēr tad mums ir jāatsakās no mūsu nosacījumu izvirzīšanas veida.
Eiropas Savienībai nav pasīvi jānoskatās, bet ir jābūt aktīvi apsteidzošai un jāattīsta, un jāpiedāvā tās pieejas, kuras pilnīgi sakrīt ar mūsu pašu sadarbības un vides aizsardzības mērķiem.
Bastiaan Belder
IND/DEM grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, tas, ka jaunā divpusējā stratēģiskā partnerība ar Brazīliju ir radusies Portugāles prezidentūras laikā, daudz ko izsaka. Man liekas vērtīgi, ka katrai dalībvalstij ir dota iespēja atstāt pašai savu zīmi ES politikā savas prezidentūras laikā. Es piebilstu tomēr, ka dalībvalstīm būtu jāizmanto šī iespēja "strādāt ar elkoņiem” tikai, vienlaikus ņemot vērā pašreizējās ES politikas darba plāna nepārtrauktību.
Tieši šī iemesla dēļ es paužu bažas, kuras es izjūtu jautājumā, par ko mēs te debatējam. Jau labu laiku Eiropas Savienībai ir bijis mērķis stāties starpreģionāla asociācijas nolīguma attiecībās ar Mercosur. Šo mērķi kavē divpusēja stratēģiska partnerība ar Brazīliju.
Pirmkārt, pārējās Mercosur valstis domā, ka Eiropas Savienība ir tās piekrāpusi Starpreģionāla nolīguma vietā Savienība acīmredzami dod priekšroku divpusējam nolīgumam. Tāpēc es gribētu jautāt Komisijai, kādas iniciatīvas tā izmanto, lai kliedētu šīs bažas tādās valstīs kā Argentīna, Urugvaja un Paragvaja. Tirdzniecības attiecības ar šīm valstīm ir tikpat svarīgas Savienībai.
Otrs manu bažu iemesls attiecībā uz Mercosur meklējams šīs sadarbības stabilitātē un politiskajā kursā. Dažu pagājušo gadu laikā ir kļuvis skaidrs, ka Brazīlija vēlas sevi izvirzīt spēcīgāk globālā līmenī kā šī kontinenta dabīgo līderi. Tas izpaužas ne tikai uzstājībā PTO ietvaros, bet arī, piemēram, vēlmē iegūt vietu Drošības padomē.
Tā rezultātā Brazīlijai mazāk interesē pašas loma kontinentā. Galu galā Mercosur patērē tikai 10 % no Brazīlijas eksporta. Tāpēc valsts liekas mazāk gatava izdarīt ieguldījumus citās Mercosur valstīs Ar savu ienākšanu globālajā arēnā Brazīlija norāda, ka tā jūt, ka ir pāraugusi savu lomu reģionā.
Otra puse šai Brazīlijas politikai ir drauds Mercosur stabilitātei un politiskajam kursam. Pēc Brazīlijas atkāpšanās Venecuēla mēģina uzņemties vadošo lomu Mercosur un tāpēc arī visā kontinentā. H. Chávez mēģina pastiprināt tās nozīmi reģionā ar naftas fondu palīdzību un pret rietumiem vērstu retoriku. Venecuēla piekopj protekcionisma, uz iekšzemi orientētu politiku, kurā renacionalizācija apdraud galvenās ekonomikas jomas. Pa to laiku vairs nav vietas brīvai tirdzniecībai un jaunu tirgu atvēršanai. Es pieņemu, ka Padome un Komisija apzinās, ka šī attīstība rada sekas Dienvidamerikas valstīm, bet noteikti arī Savienības ekonomikas un tirdzniecības interesēm šajā apgabalā.
Es aicinu Padomi un Komisiju izmantot to, ka divpusēja partnerība ar Brazīliju eksistē, lai pagrieztu pretējā virzienā tendenci, kuru es tikko raksturoju. Savienībai ir jārosina, lai Brazīlija lieto jauno politisko svaru, ko dod divpusējā partnerība ar ES, lai parādītu jaunu politisku vadību Mercosur ietvaros un kontinentā. Tam ir jākalpo, lai novērstu tādu valstu kā Venecuēla un Bolīvija izolacionisma politikas izplatīšanos tālāk pa visu kontinentu.
Visbeidzot, priekšsēdētāja kungs, es vēlos komentēt šīs partnerības saturu. Es uzskatu, ka ES partnerības ar Brazīliju saturs nedrīkst pievērsties tikai tādiem tematiem kā bioetanols, bet tam jāpievēršas arī tam, kā izkustināt Dohas sarunu kārtu no vietas. Galu galā Brazīlijas nozīme līdz šim galvenokārt ir bijusi atsevišķu panākumu gūšana saistībā ar lauksaimniecību, kamēr valsts nav īsti gatava kompromisam attiecībā uz NAMA un pakalpojumiem.
Małgorzata Handzlik
(PL) Priekšsēdētāja kungs, esmu pārliecināta, ka sarunām starp Eiropas Savienību un Mercosur ir jābūt prioritātei mūsu darbā nākamajos mēnešos. Par spīti daudzajām problēmām, ar kurām mēs pašlaik sastopamies, daudzpusējai sadarbībai ir daudz vairāk priekšrocību, jo tā dos iespēju uzturēt un vienlaikus padziļināt sadarbību ar visām valstīm, kas ir apvienotas Mercosur sistēmā, neatkarīgi no to ekonomiskā stāvokļa šajā reģionā.
Veiksmīgam sarunu noslēgumam starp Eiropas Savienību un Mercosur ir iespēja nonākt pie pasaulē vislielākās brīvās tirdzniecības zonas izveides, kas izvērtīsies par tirdzniecības apjomu nozīmīgu palielinājumu un abiem partneriem - Eiropas Savienībai un Mercosur valstīm - par spēcīgāku pozīciju pasaules ekonomikā. Ir acīmredzams, ka vislielākie ieguvēji no šī nolīguma būs mazie un vidējie uzņēmumi gan ES, gan Latīņamerikā, un mēs visi apzināmies, ka mazie un vidējie uzņēmumi, kas kļūst spēcīgāki, nozīmē jaunas darbavietas, labākas kvalitātes pakalpojumus un sociālu labklājību.
Es domāju, ka partnerība ar Brazīliju kā mūsu lielāko partneri šajā reģionā, ir ļoti svarīga un mums tā jāattīsta, bet sadarbībā ar Mercosur, un tas nozīmē, ka vispirms mums jāizveido asociācija Mercosur sistēmā un tikai pēc tam, izmantojot to kā pamatu, mums jāsāk veidot visa veida divpusēju sadarbību ar atsevišķām Latīņamerikas valstīm. Sadarbības veidošana tikai ar vienu valsti reģionā var negatīvi ietekmēt sapratni, ko mēs iepriekš esam sasnieguši, un var kļūt par faktoru, kas kavē darbu pie asociācijas nolīguma ar Mercosur.
Tieši tāpēc es domāju, un es vēlos to vēlreiz uzsvērt, ka pārdrošu ieceru pilnam nolīgumam ar Mercosur, kas ir izdevīgs visiem - ES un Latīņamerikas valstīm, kas ir apvienojušās, lai izveidotu Mercosur, - ir jābūt prioritātei mums, un Brazīlijai kā stiprākajai valstij šajā reģionā ir jābūt šā sarunu procesa dzinējam.
Edite Estrela
(PT) Priekšsēdētāja kungs, valsts sekretār, komisār, dāmas un kungi, ES-Brazīlijas stratēģiskā partnerība nav drauds ne reģionālam līdzsvaram, ne arī ES ekonomiskām un tirdzniecības attiecībām ar citiem Latīņamerikas partneriem. Tieši otrādi, tās ir labvēlīgas šīm attiecībām, kā tas ir minēts ES-Brazīlijas sammita 4. jūlija kopējā paziņojumā.
Šīsdienas jautājums ir labs tādēļ, ka rosina debates par ES-Latīņamerikas un ES-Brazīlijas attiecībām, no kurām abas ir sevišķi svarīgas. Kā jau te tika minēts, es uzskatu, ka ES-Brazīlijas partnerība aizpilda plaisu. Nebija pieņemams, ka Eiropas Savienības stratēģiskās partnerattiecības ar BRIC valstīm atstātu ārpusē B, kas apzīmē Brazīliju. Portugāles prezidentūra darīja pareizi, veicinot ES-Brazīlijas sammitu tāpat, kā tā rīkojās 2000. gadā, kad notika pirmais ES-Indijas sammits, kas neatstāja ļaunu ietekmi uz attiecībām ar citām valstīm tajā reģionā.
Tāpēc tagad ir labāki nosacījumi Eiropai dot jaunu impulsu attiecībām ar Mercosur un Dohas sarunām. Ir pilnīgi loģiski stiprināt ES-Brazīlijas dialogu, jo tas ļaus veicināt sadarbību svarīgās jomās, tādās, piemēram, kā enerģijas drošība un ilgtspējīga attīstība, bioloģiskā daudzveidība, klimata pārmaiņas, cīņa pret nabadzību un atstumtību, demokrātijas un cilvēktiesību veicināšana utt. Brazīlijas demogrāfiskais potenciāls, ekonomiskā attīstība un politiskā stabilitāte neizbēgami padara to par izšķirošu dalībnieku starptautiskajā mērogā.
Eiropa var tikai iegūt no tā, ka uzskata Brazīliju par stratēģisku partneri. Kā valsts sekretārs jau šeit norādīja, attiecības starp Eiropas Savienību un Brazīliju nevar analizēt tikai no ekonomikas viedokļa. Tas ir pārāk šaurs skatījums, kas atstāj bez ievērības vēsturiskās saites, kultūras un valodas radniecību, sadarbību universitāšu starpā un daudzas kopīgas intereses dažādās jomās.
Johan Van Hecke
(NL) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, vai Dienvidamerikā kāds vēl tic starpreģionālam nolīgumam starp ES un Mercosur? Es uzskatu, ka šis ir jautājums, kas jāuzdod mums pašiem sev. Mercosur valstu tirdzniecības stratēģija iet pa diviem atšķirīgiem ceļiem, no vienas puses ļaujot Mercosur attīstīties tālāk, bet no otras puses, kā tas ir ar Brazīliju, slēdzot pēc iespējas vairāk divpusēju tirdzniecības nolīgumu, lai nodrošinātu tirgus stāvokli atsevišķajai valstij, ja nepieciešams - uz citu Mercosur dalībvalstu rēķina. Dažreiz tas atgādina Argentīnas tango savienojumā ar Brazīlijas sambu. Tomēr, ja gan ES, gan Mercosur vēl joprojām tic plašas sadarbības vērtībai divu kontinentu starpā, tad par spīti spiedienam no ASV prezidenta Dž. Buša puses vēl ir cerība uz abu Ameriku brīvas tirdzniecības zonas izveidi. Mercosur entuziasms ar tā 34 dalībvalstīm nav pārāk liels. Viņi ir vīlušies par atbalsta trūkumu, ko Amerikas Savienotās Valstis nepiedāvāja nesenās smagās ekonomiskās krīzes laikā. Eiropa jau tagad ir Mercosur vissvarīgākā tirdzniecības partnere, tomēr vēl ir milzīgs izaugsmes potenciāls starp abiem tirdzniecības blokiem. Tāpēc, ja mēs varam kaut ko darīt, lai atrisinātu savstarpējo nesaskaņu starp Mercosur valstīm, piemēram, sadarbojoties daudzpusējās tirdzniecības sarunās, ka piemēram, PTO, kur Eiropas Savienībai un Mercosur bieži ir kopīgas intereses, mēs varbūt varam vēlreiz mazliet pietuvoties starpreģionālam nolīgumam.
Seán Ó Neachtain
(GA) Priekšsēdētāja kungs, ir viens punkts, ko es gribu uzsvērt par tirdzniecību starp Eiropu un Brazīliju, un tas ir standarts, ko mēs ievērojam te Eiropā attiecībā uz gaļas produktiem, un stingrie noteikumi, kurus mēs nosakām Eiropas gaļas tirdzniecībai. Neskatoties uz to, mēs pieņemam gaļu, kas importēta no Brazīlijas, vietas, uz kuru šādi noteikumi neattiecas. Es domāju, ka ir laiks Komisijai pievērsties šai lietai un uzdot pašai savus jautājumus. Kāpēc ir liela atšķirība starp stingro standartu, ko ievēro te Eiropā, un standartu, ko pieļauj Brazīlijā attiecībā uz gaļas izsekojamību, lopu marķējumu un mutes un nagu sērgu? Ir laiks Komisijai ķerties pie šīm lietām, jo lielās atšķirības standartos rada nopietnu satraukumu patērētājiem. Tirdzniecība ir viens, veselība dzīvībai ir kaut kas cits.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Priekšsēdētāja kungs, amatā esošais Padomes priekšsēdētāj, komisār, manuprāt, ir skaidrs, ka Brazīlija sava lieluma, savu iedzīvotāju, savu dabas resursu un, galvenais, savas starptautiskās nozīmes dēļ - es domāju par nozīmi, kāda tai ir Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmas reformā, par nozīmi, kāda tai ir attiecībā uz visu klimata pārmaiņu tematu un debatēs par enerģijas avotiem, - pilnībā attaisno Komisijas sniegto Paziņojumu par to, kāds labums var būt stratēģiskai partnerībai starp Eiropas Savienību un lielo valsti, kāda ir Brazīlija.
Un šai stratēģiskajai partnerībai, manuprāt, ir jābūt trijos līmeņos: raugoties no globālās perspektīvas, reģiona perspektīvas un divpusēju attiecību perspektīvas.
Taču viena lieta ir izturēties pret Brazīliju, kā tā, būdama liela valsts, to ir pelnījusi, un cita - Eiropas Savienībai neturpināt nodoties darbam, ko tā ir darījusi, lai noslēgtu nolīgumu starp Eiropas Savienību un Mercosur. Es nedomāju, ka tāds bija Komisijas nodoms paziņojumā; es domāju, ka mēs varam skaidri noprast no šī paziņojuma, ka abas hipotēzes ir pilnīgi savienojamas: no vienas puses stratēģiskā dimensija ar Brazīliju un no otras puses noteikts atbalsts integrācijas procesiem, kam Eiropas Savienība ir vispilnīgākais un acīmredzamākais piemērs.
Cita lieta ir asociācijas nolīgums starp Eiropas Savienību un Mercosur, kas nav noslēgts ar tādiem nosacījumiem, kādus mēs visi vēlētos, un tas ir nolīgums, kas ir ticis atlikts pārāk ilgi. Jautājums ir pamatots: cik ilgi Eiropas Savienība grasās gaidīt uz nolīguma noslēgšanu?
Es domāju, ka mums jāatbalsta reģiona integrācijas procesi, un tikai šī ir tā perspektīva, tikai šī ir tā dimensija, kurā mēs sapratīsim savienības un integrācijas priekšrocības.
David Martin
Priekšsēdētāja kungs, šī Parlamenta prioritātes tirdzniecības sarunās ir skaidras. Pirmkārt, mums ir vajadzīga veiksmīga daudzpusēju sarunu kārta. Otrkārt, mums ir vajadzīgi veiksmīgi bireģionāli pasākumi, un rezervei - bet tikai kā rezervei - mēs mēģinām uzlabot divpusējus pasākumus.
Man ir jāatzīstas, ka tad, kad es pirmoreiz dzirdēju par prioritāti, kas ir piešķirta Brazīlijas stratēģiskās partnerības nolīgumam, man bija sajūta, ka mēs apbalvojam valsti, kas ir bijusi viena no mūsu neērtākiem partneriem Dohas daudzpusējo sarunu kārtā. Man bija arī sajūta, ka tas nelabvēlīgi ietekmēs Mercosur, kas bez Brazīlijas nav nekas. Tomēr, noklausījies Padomi šorīt, pārrunājis ar saviem Portugāles kolēģiem, es esmu pārliecināts, ka ir iespēja, ka veiksmīgs stratēģiskas partnerības nolīgums ar Brazīliju var atvieglot Dohas sarunu kārtu, ja mēs attīstām saprašanos starp mums un galveno Dohas dalībnieci.
Tas var atvieglot arī Mercosur nolīguma izveidi, ja mēs atrodam risinājumus dažām no mūsu sarežģītākām ekonomiskām problēmām, un, protams, labs nolīgums ar Brazīliju būs viņiem vēsts, ka mēs atbalstām viņu iekšzemes prioritāti - sociālās atstumtības un nabadzības risināšanu. Es neesmu pilnībā pārliecināts, bet par to, ka nolīgums starp ES un Brazīliju tagad ir vēlamāks mērķis, es esmu vairāk pārliecināts, nekā tas bija pirms dažām nedēļām.
Nathalie Griesbeck
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, tik mainīgā globālā ģeopolitiskā kontekstā mūsu Parlaments vairākos gadījumos ir paudis savu nemainīgo apņēmību stiprināt partnerību starp mūsu diviem kontinentiem.
Kā es saprotu, šai jaunajai struktūrai ir jābūt Mercosur. Tas var palīdzēt mums atrast tālejošus, līdzsvarotus un politiskus risinājumus energoapgādes jautājumiem, samazinot siltumnīcas efektu, vai pat mūsu lauksaimniecības produktu kvalitātei.
Dienvidamerikas reģiona integrāciju nevar virzīt uz priekšu un tā nevar būt efektīva, ja mēs izvēlamies runāt ar vienu no Mercosur dalībvalstīm, nevis strādāt partnerībā ar jauno vienību kā vienu veselu.
Es no savas puses iestājos par reģiona integrāciju, ko es izprotu kā stabilitātes un uzplaukuma līdzekli šai pasaules daļai, kā arī mums un kas ir atbalstāma un pārraugāma. Es arī domāju, ka būtu kauns, ja Mercosur valstīm būtu jāatsakās no šī nozīmīgā projekta mūsu politisko ambīciju trūkuma dēļ un tādējādi neizdotos izmantot šo izdevību abiem kontinentiem, Latīņamerikai un Eiropai.
Tas skaidri nošķirtu mūs no ASV politikas radīt plašu brīvās tirdzniecības ekonomikas apgabalu visam Amerikas kontinentam.
Luís Queiró
(PT) Kad mēs jautājam, ko stratēģiska partnerība starp Eiropas Savienību un Brazīliju var dot attiecību attīstīšanai starp Eiropas Savienību un Mercosur, turot prātā citu lietu starpā tik ļoti ilgotā un sen kavētā nolīguma noslēgšanu, es domāju, ka var būt tikai viena atbilde: tam, ko tā dod, ir būtiska nozīme.
Vienlaikus ir jāsaka, ka stratēģiska partnerība starp ES un Brazīliju vienmēr attaisnosies, un šajā lietā vienīgais trūkums ir laiks, kas jau ir zaudēts. No četrām BRIC valstīm - Brazīlijas, Krievijas, Indijas un Ķīnas - Brazīlija bija vienīgā, ar kuru ES nebija bijusi neviena augsta līmeņa sanāksme līdz sammitam 4. jūlijā. Tas ir vēl jo neparastāk, ņemot vērā, ka Brazīlija ir svarīga reģionāla lielvalsts Dienvidamerikā. Tā ir demokrātija ar nepilnībām, kādas mēdz būt jaunām demokrātijām, kam ir tāda pati vērtību sistēma kā mums. Tā ir tradicionāla un uzticama sabiedrotā un ļoti svarīga ekonomiskā partnere gan reģiona līmenī, gan globālās ekonomikas sakarā.
Visu šo iemeslu dēļ stratēģiska partnerība ar Brazīliju ir pamatota, jo šī valsts pati par sevi ir Eiropas Savienības stratēģiska partnere. Tomēr ir arī citi iemesli attiecību stiprināšanai un stratēģiskas partnerības attīstīšanai ar Brazīliju. Kā ir atzīmēts Komisijas paziņojumā, šīs attiecības var būt un tām ir jābūt dzinējspēkam dialoga veidošanā ar Mercosur. Šīs divas partnerības nav pretrunā viena ar otru, viena papildina otru. Šīs attiecības var būt un tām jābūt labvēlīgam faktoram risinājumu meklējumos Pasaules Tirdzniecības organizācijas kontekstā. Tāpat kā, visbeidzot, šīs attiecības var būt un tām jābūt zīmei, ka Eiropas Savienība atzīst šīs valsts īpašo nozīmi starptautiskās attiecībās un gatavojas ņemt šo faktu vērā attiecībā uz diskusiju par ANO reformu.
Priekšsēdētāja kungs, arvien nepieciešamāk Eiropas Savienībai ir rīkoties kā globāla mēroga ekonomiskam partnerim, un partnerattiecības ar Brazīliju ir zīme, ka mēs gribam doties pa šo ceļu. Tas ir ceļš, pa kuru mums jāiet, ja mēs vēlamies iegūt nolīgumu ar Mercosur. Izslēgt Brazīliju no priviliģētām divpusējām attiecībām būtu netaisni un, galvenais, nopietna politiska kļūda.
Silvia-Adriana Ţicǎu
(RO) Priekšsēdētāja kungs, es vēlos uzsvērt šī dokumenta nozīmi, un kā ES-Mercosur delegācijas locekle es vēlos uzsvērt šī reģiona nozīmi. Tas ir liels reģions ar lielu iedzīvotāju skaitu, kas ir daudzsološs un kam ir jāpalīdz ceļā uz ekonomisku izaugsmi.
Šis ir reģions ar daudziem dabas resursiem, un patiesībā Eiropas Savienība piesaista 25 % no Mercosur eksporta. Ir svarīgi atbalstīt šī reģiona ekonomisko attīstību, rūpniecības attīstību; tā loma klimata pārmaiņās būs ārkārtīgi svarīga, un šī iemesla dēļ mums ir jāatbalsta reģionālā integrācija.
Saskaņā ar 2007.-2013. gada stratēģiju viena piektā daļa budžeta, kas paredzēts attiecībām ar Mercosur, finansēs izglītību un informācijas sabiedrības attīstību, un tas ir ļoti svarīgi, ņemot vērā, ka Brazīlijā analfabētisma līmenis ir aptuveni 90 %. Es uzskatu arī, ka Brazīlijai ir svarīga loma tā iemesla dēļ, ka gandrīz puse Mercosur reģiona iedzīvotāju atrodas šajā valstī. Es atkārtoju vēlreiz, klimata pārmaiņas ir ļoti svarīgas, un šim reģionam ir svarīga nozīme.
Georgios Papastamkos
(EL) Priekšsēdētāja kungs, nav nekādu šaubu, ka Brazīlijai ir nozīmīga komerciāla loma pasaules mērogā. Tāpēc ir vēlams stiprināt ekonomiskās saites starp ES un Brazīliju.
ES ir Brazīlijas galvenā tirdzniecības partnere, kamēr Brazīlija ierindojas tikai divpadsmitajā vietā starp ES svarīgākajiem tirdzniecības partneriem. Stratēģiskajai partnerībai starp ES un Brazīliju, pēc manām domām, nevajadzētu radīt šķelšanos Mercosur reģiona en bloc pieejā.
Tomēr šīs attiecības var būt papildinošas divās jomās: daudzpusējās sarunās Pasaules Tirdzniecības organizācijā (PTO) un brīvās tirdzniecības zonā starp ES un Mercosur. Šī zona būs vislielākā starpreģionālās sadarbības zona; tā izgaismos progresa trūkumu minētajās daudzpusējās sarunās un starpreģionālajās sarunās. Progress abās sarunu jomās lielā mērā ir savstarpēji saistīts.
Brīvā tirgus zona starp ES un Mercosur līdzīgi Dohas sarunu kārtai PTO ir iestrēgusi jautājumos par lauksaimniecības preču tirdzniecību. Brazīlijas loma šeit ir sevišķi svarīga: ņemot vērā tās ietekmi uz ekonomisko stabilitāti un integrāciju plašākajā reģionā, Brazīlijai būtu jādod radošs ieguldījums, lai panāktu līdzsvarotu un drosmīgu nolīgumu starp ES un Mercosur.
PTO līmenī Brazīlija nevar gaidīt tikai uz attīstītu dalībvalstu lauksaimniecības preču tirgu turpmāku atvēršanos. Komisār, amatā esošais Padomes priekšsēdētāj, līdzīgi citām jaunajām ekonomikām Brazīlijai ir jāuzņemas sava attiecīgā atbildības daļa, it sevišķi, apņemoties patiesi atvērt protekcionisma tirgus un ievērojot PTO noteikumus un kārtību.
Józef Pinior
(PL) Priekšsēdētāja kungs, komisār, ministr, sākumā es vēlos izteikt savu pārliecību, ka Portugāles prezidentūra ievēro pareizu stratēģiju attiecībā uz stratēģiskas partnerības veidošanu starp Eiropas Savienību un Brazīliju. Man liekas, ka Eiropas Savienībai šīs partnerības veidošana ir jāuzsāk un jānobeidz tik ātri, cik iespējams. Brazīlijas nozīme mūsdienu globalizētās pasaules ekonomikā un kultūrā ir skaidra tāpat, kā arī Brazīlijas nozīme Apvienoto Nāciju Organizācijā.
Stratēģiska partnerība starp Eiropas Savienību un Brazīliju ļaus aktivizēt savstarpējās attiecības un nāks par labu mūsdienu kārtībai politikā, ekonomikā un kultūrā pasaules mērogā. Es atkārtoju, tas kalpos politiskās saskaņas uzlabošanai globālā līmenī.
Es nedomāju, ka šī stratēģiskā partnerība radīs kaut mazāko traucējumu stratēģiskas partnerības attīstībai ar Mercosur. Partnerība ar Mercosur prasa stratēģisku partnerību ar Brazīliju.
Vasco Graça Moura
(PT) Jau kopš sākuma Portugāles prezidentūras programmā bija iekļauta sammita sanāksme ar Brazīliju. Bija skaidrs, ka puses piedāvās likt pamatus stratēģiskas partnerības izveidošanai. Tāpēc nav lielas jēgas tagad paust kaut kādu pārsteigumu vai satraukumu par Mercosur neņemšanu vērā un nepelnītu vai priekšlaicīgu labvēlību pret Brazīliju.
Nedrīkst par zemu novērtēt Brazīlijas tirgus apgrozījuma apjomu Eiropas eksportētājiem. Eiropas Savienība nevar palaist garām izdevību iegūt stratēģisku partnerību ar Brazīliju. Fakti rāda, ka Eiropas Savienības attiecībām ar Mercosur un Brazīliju attiecīgi jau ir lemts attīstīties atšķirīgos ātrumos. Tas nav ideāli, bet nekas neliecina, ka vienu attiecību lielāks ātrums nodara ļaunumu otrajām. Tieši pretēji, tas pat varētu būt spēcīgs impulss darboties ātrāk.
Brazīlija šodien ir topoša pasaules lielvalsts, vienīgā Mercosur dalībvalstu starpā, kuras tirgus veido 85 % no Mercosur tirgus. Tā ir pārstāvības demokrātija. Tā ir viena no Eiropas Savienības galvenajām tirgus partnerēm un valsts, kuras 200 miljoni iedzīvotāju runā vienā no Eiropas visizplatītākajām valodām pasaulē - portugāļu valodā - un kuras civilizācijas un kultūras vērtības ir cieši saistītas ar Eiropas vērtībām. Neskarot priekšrocības, ko reāls progress attiecībās ar Mercosur nozīmētu Eiropas Savienībai, es nedomāju, ka ir vai jebkad ir bijis kaut viens nozīmīgs arguments, kas liktu aizkavēt mūsu attiecību ar Brazīliju virzīšanos uz priekšu un veicināšanu. Nav arī Eiropas Savienības uzdevums pārraudzīt iekšējos kāpumus un kritumus Mercosur dalībnieku starpā.
Domāt citādāk un uz nenoteiktu laiku atlikt ļoti svarīgu Savienības mērķu sasniegšanu, izjūtot visu cieņu, tomēr nozīmē grimt vēlmju domāšanā, kas nav savienojama ar pašreizējo situāciju, rīkojoties tā, it kā mūsu plāni un vēlmes būtu īstenojušās, kad tas tā nav noticis un mēs nezinām, kad tas notiks.
Sérgio Sousa Pinto
(PT) Reģionālās integrācijas eksperiments Mercosur ir bijis būtībā veiksmīgs gan ekonomiskajā, gan politiskajā līmenī. Mercosur devums demokrātiskai konsolidācijai reģionā un tirdzniecības apjoma izaugsmē bloka iekšienē ir neapšaubāms fakts.
Ir taisnība, ka pašreiz sarunas starp ES un Mercosur ir strupceļā, gaidot, ka parādīsies saistības un nolīgumi Dohas sarunu kārtā, kas var kļūt par jaunu sākuma punktu mūsu divpusējām tirdzniecības sarunām. Lai gan es nevēlos kļūt pārāk pesimistisks, mēs riskējam, ka Dohas sarunu kārta vienkārši beigsies ar to, ka mēs būsim pazaudējuši savu dārgo laiku. ES ir jādod ieguldījums Dienvidamerikas reģionālai integrācijai, pieliekot visas pūles veiksmīgam iznākumam sarunās starp šiem diviem blokiem.
Mūsu attiecībām ir jābūt daudz plašākām nekā vienkārši brīvas tirdzniecības nolīgumam. Te tiek apspriests globāls nolīgums, kas sniedzas daudz tālāk par skaitļiem un preču daudzumiem, kas jāpārdod. Asociācijas nolīgumā ietilpst sadarbība un politisks dialogs, kas ir fundamentāli pīlāri mūsu nākotnes attiecībām.
Mūsdienās neviens vairs nešaubās, ka Eiropas Savienībai ir vajadzīga Ibērijas Amerika un tās lielais instruments Mercosur, lai sasniegtu mērķi - līdzsvarotākas un daudzpusējas starptautiskas kārtības izveidi.
Eiropas Komisijas priekšsēdētāja un amatā esošā Mercosur priekšsēdētāja, Urugvajas prezidenta Tabaré Vásquez kopīgais paziņojums pēc 19. septembra sanāksmes, kas solīja sniegt abu bloku kopīgu publisku paziņojumu līdz gada beigām par vidi un klimata pārmaiņām, ir svarīgs piemērs tādai politiskai sadarbībai. Mercosur ir ļoti daudzsološs attiecībā uz ekonomisko integrāciju un Dienvidamerikas politisko nostiprināšanos starptautiskajā laukā, bet tas nenozīmē, ka mēs varam neievērot vai izlikties neredzam to, kas ir mūsu priekšā - nemainīga Brazīlijas politiska klātbūtne tikai tādēļ vien, ka tā ir vadošā lielvalsts Dienvidamerikā. Brazīlija ir Mercosur dvēsele un dzinējspēks. Ar tās 190 miljoniem iedzīvotāju un ekonomiku, kas pārstāv aptuveni 75 % no Mercusor IKP, Brazīlija ir vienīgā BRIC valsts, ar kuru Savienībai līdz šim nav noticis sammits.
Dāmas un kungi, ir absurdi domāt, ka Eiropas Savienība var Brazīlijai kaut ko mācīt par to, cik svarīgs ir Mercosur, vai likt sev būt par Mercosur aizstāvi Brazīlijas priekšā. Tas ir pilnīgi smieklīgi. Tāpat arī Brazīlija ir vienīgā Mercosur dalībvalsts, kas cīnās par vietu ANO Drošības padomē, kas tai arī pienākas pēc nopelniem un ar ko visa Latīņamerika iegūs balsi šajā svarīgajā iestādē.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs, es esmu bijušais ES rosinātās Latīņamerikas reģionālās integrācijas aizstāvis, kas galvenokārt atbalstīja reģionālus daudzpusējus blokus, piemēram, Mercosur. Bet diemžēl, neskatoties uz tā sastāvā ietilpstošo valstu (Argentīna, Brazīlija, Paragvaja un Urugvaja) kultūras tuvību, politiski Mercosur ir pārāk vājš salīdzinājumā ar nacionālām interesēm, tāpēc apgrūtinot vienotu Eiropas Savienībai līdzīgu tirgu reģionā, lai gan tam, protams, būtu jābūt mūsu ilgtermiņa mērķim.
Mercosur funkcionēšanu ir pasliktinājis nesenais Venecuēlas lēmums tajā iestāties sakarā ar H. Chávez pret brīvo tirgu vērsto retoriku, kas Mercosur, kura sarunas ar ES ir jau kādu laiku pārtrauktas, ved pie vēl lielāka protekcionisma. Tāpēc es atzinīgi vērtēju to, ka ES turpretī cīnās par stratēģisku divpusēju partnerību - kā to nolēma šajā jūlijā - ar Brazīliju, kas ir ekonomikas milzis, bet tās globālās tirdzniecības daļa vēl ir maza salīdzinājumā ar citām attīstības valstīm tieši tāpēc, ka Brazīlija nav parakstījusi izdevīgus divpusējus brīvas tirdzniecības nolīgumus, pārāk uzticoties Mercosur.
Atšķirībā no Meksikas, kam jau ir vienošanās ar ES un kas ir otra svarīgā dalībniece Latīņamerikā šodien, H. Chávez naftas dolāru devība pret Argentīnu ir likusi Brazīlijas prezidentam L.I. Lula ignorēt Mercosur jautājumus un ļāva Argentīnas prezidentam N. Kirchner turpināt savu protekcionisma nostāju.
Populistiskā Ekvadora tagad arī taisa troksni, pievienojoties Mercosur par spīti tam, ka ir iestājusies pret ASV vērstajā Venecuēlas vadītajā tirdzniecības iniciatīvā "Bolivāra alternatīva Latīņamerikas un Karību valstīm” (ALBA) .
Kāds nesens strīds starp Argentīnu un Urugvaju skaidri parāda Mercosur nespēju efektīvi atrisināt partneru nesaskaņas par celulozes rūpnīcu, ko ES Somijas uzņēmums Botnia būvē Urugvajas upes krastos. Prezidents N. Kirchner nespēja apstādināt šo projektu un vienlaikus pretnostatīja savu kaimiņvalsti - un Mercosur partneri - Urugvaju, atsakoties ļaut Mercosur transnacionālajām iestādēm izšķirt šo strīdu. Ko viņš darīja tā vietā? Viņš aicināja Spānijas karali izšķirt strīdu.
David Casa
(MT) Priekšsēdētāja kungs, mēs šodien izskatām nolīgumu, kas vēlreiz apstiprina un konsolidē Eiropas Savienības svarīgo lomu globālās politikas jomā - lomu, kurai mums jāpiešķir liela nozīme, jo tā ir daļa no šīs valstu savienības veiksmes. Šis nolīgums pasvītro attiecību stiprināšanu ne tikai ar mūsu kaimiņvalstīm, bet arī ar citu kontinentu valstīm, sevišķi ar valstīm, kas ir mājvieta tūkstošiem miljonu Eiropas izcelsmes cilvēku, piemēram, Latīņamerikā un Centrālajā Amerikā. Abu pušu interesēs ir, lai šo attiecību stiprināšana turpinās dialoga un ideju apmaiņas ceļā. Tomēr mums ir jānodrošina, ka demokrātija tiek sargāta valstīs, kuras gūst labumu no visa veida mūsu dotās palīdzības. Mums ir arī jānodrošina, ka visa palīdzība - gan tiešā, gan netiešā - tiek mērķtiecīgi izmantota nabadzības mazināšanai, vienlīdzības palielināšanai un, visbeidzot, nelīdzsvarotības mazināšanai starp diviem pasaules reģioniem. Tai vienmēr jābūt pārredzamības un atbildības robežās. Izteiksmes brīvības un pamattiesību aizsardzībai arī ir jābūt prioritātei visās sarunās. Tā kā Eiropas Savienībai jāsniedz palīdzība katrai valstij īpašos laikposmos, bet ir vajadzīga īpaša palīdzība, mums jānodrošina, ka tas tiek darīts strukturētā sistēmā, lai neviens netiek atstāts iepakaļ un lai bagātība tiek sadalīta taisnīgi. Mums kā šī Parlamenta deputātiem ir jāveicina, cik vien iespējams, attiecības starp Eiropas Savienību un Mercosur un jāizlemj, kā stiprināt jebkādus vājus punktus, lai šajās attiecībās mēs varam nodrošināt iespējami lielāku lietderību un panākumus. Piešķirot tādām jaunām problēmām kā klimata maiņa arvien lielāku nozīmi mūsu darba kārtībā, mums jāskatās uz šīm attiecībām kā stratēģiskas partnerības sākumu, kas ved pie vides dimensijas un ilgtspējīgas attīstības, kas rada savstarpēju bagātību.
Manuel Lobo Antunes
Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, liels paldies jums par jūsu ieguldījumiem.
Man jau ir bijusi izdevība iepriekšējās reizēs Eiropas Parlamentam skaidrot, pamatot un sniegt informāciju par pirmo ES-Brazīlijas sammitu, tā rezultātiem un mērķiem. Turklāt šīs stratēģiskās partnerības ar Brazīliju nozīmi daudzi deputāti šeit šodien ir pienācīgi izgaismojuši, un man atliek tikai atzinīgi novērtēt to, ka tie deputāti, kas sākumā šķita šaubāmies vai vairāk nogaidoši par Portugāles iniciatīvas nodomiem, tagad liekas labvēlīgāk noskaņoti pret stratēģisko izvēli, ko Portugāle kā prezidentūras valsts, bet arī Eiropas Savienība kopumā izdarīja attiecībā uz Brazīliju.
Dabiski, ka mēs runājam un esam runājuši šeit par Brazīlijas politisko un ekonomisko nozīmi un tās nozīmi attiecībā uz vidi un enerģiju, kas ir mūsdienu pasaules pamata realitātes, kuras mēs nevaram ignorēt. Būtu dīvaini, kā te tika norādīts, ja Eiropas Savienībai būtu stratēģiskas attiecības, stratēģiska partnerība ar Krieviju, Indiju un Ķīnu, bet ne ar Brazīliju. Mēs uzskatām, ka mēs esam pārvarējuši šo plaisu, un mēs arī ticam, ka dažu gadu laikā ikviens bez svārstīšanās aplaudēs šai Portugāles prezidentūras iniciatīvai. Tomēr mēs arī vienmēr esam skaidri teikuši, ka šī stratēģiskā partnerība, kas, mūsuprāt, Eiropas Savienībai ir jāizveido ar Brazīliju, nekādā veidā neizslēdz vai neierobežo citas attiecības, kuras mēs arī vēlamies paplašināt ekonomikas un politikas līmenī ar Mercosur.
Man jāsaka, dāmas un kungi, ka es esmu pilnīgi mierīgs, jo Portugāle vienmēr ir bijusi to ES valstu starpā, kas vienmēr cīnījās par ciešām un dziļām solidaritātes attiecībām ar Mercosur valstīm visos šo attiecību aspektos. Tāpēc mums nav šaubu un mēs nevēlamies, ka te rastos iespaids, ka partnerība ar Brazīliju izslēdz vai varētu izslēgt ciešu partnerību ar Mercosur valstīm.
Šāds skatījums, kas papildināmības redzējuma vietā varētu būt izslēgšanas redzējums, šķiet, nepalīdz mums un, galvenais, šķiet, ka neatbilst īstenībai - tieši otrādi. Turklāt, kā uz to te jau norādīja, ES-Brazīlijas sammita gala paziņojumā skaidri un pavisam nepārprotami ir teikts, ka Eiropas Savienība un Brazīlija strādās kopā, lai ES-Mercosur asociācijas nolīgums varētu beidzot kļūt par īstenību.
Mēs visi arī zinām par kāpumiem un kritumiem, caur kuriem ES-Mercosur asociācijas nolīgums ir gājis. Mēs patiešām esam strupceļā, kā mēs to zinām, pa lielākai daļai tirdzniecības jautājumu dēļ starp Eiropas Savienību un Mercosur. Pa to laiku sākās Dohas sarunu kārta, un tas, kas tur notika, acīmredzot arī ietekmēja ES-Mercosur sarunu tirdzniecības dimensiju.
Es vēlos tomēr pateikt jums pavisam skaidri, ka, tiklīdz Portugāles prezidentūra uzskatīs, ka minimālais nosacījumu skaits ir izveidots šo debašu atkārtotai uzsākšanai un tām attiecībām, mēs nekavēsimies; mēs arī apliecinām jums, ka, ja tas nenotiks Portugāles prezidentūras laikā, tad Portugāle kā dalībvalsts - kā viņa to vienmēr ir darījusi un kāds vienmēr ir bijis tās mērķis - bez šaubīšanās pievērsīs savu partneru uzmanību patiesajai vajadzībai atsākt sarunas par asociācijas nolīgumu ar Mercosur visās tā dimensijās.
Nobeigumā man jums jāsaka, ka mēs apsveram - vēl Portugāles prezidentūras laikā - iespēju sasaukt augsta līmeņa troikas sanāksmi ar Mercosur valstīm. Mēs pētām šo iespēju, un kā es jau teicu, kā iespēju Portugāles prezidentūras darba kārtībā, kas, kā jūs visi zināt, ir ļoti piepildīta un ļoti sarežģīta darba kārtība, bet mēs darīsim, ko varam, lai spētu atsākt - arī politiskajā līmenī - šīs debates ar Mercosur valstīm.
Ján Figel'
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, arī es ļoti pateicos par noskaņu, par debatēm un patiesu atklātību šajā jautājumā. Es domāju, ka mums ir jābūt atsaucīgiem pret to, ko nes laiks, un par laimi mums tagad ir daudz vairāk svarīgu partneru daudzpusējai sadarbībai, nekā varbūt pirms 10 vai 20 gadiem. Īstenība ir tāda, ka Brazīlija ir vienīgā trūkstošā valsts no BRIC grupas, viena no četrām, kuras G8 regulāri aicina uz saviem sammitiem, un valsts, kura pārstāv ES investīcijas, kas ir vienādas ar investīciju līmeni Krievijā, Ķīnā un Indijā kopā no ES valstīm, tāpēc tas patiešām ir svarīgs partneris.
Vēl jo svarīgāk ir piebilst, ka stratēģiska partnerība nāk papildus kopējām plašākām prioritātēm, arī sadarbībai ar Latīņameriku un ar Mercosur: pašā partnerībā viens no stratēģiskajiem kopējiem jautājumiem ir reģionālās integrācijas veicināšana un ES-Mercosur asociācijas nolīgums.
Daudz ir teikts par saturu, un tika izteiktas arī zināmas bažas. Mēs tām pievērsāmies. Piemēram, pārtikas nekaitīguma jomā šā gada pirmajā pusē tika veikta intensīvu pārbaužu programma, sevišķi attiecībā uz liellopu gaļu, zivju produktiem un putnu gaļu.. Mēs esam liecinieki nozīmīgiem uzlabojumiem pārtikas nekaitīgumā, un daudzi trūkumi ir lielā mērā novērsti, bet, protams, darbs turpināsies, kā daži no jums teica, pat politiskā līmenī. Komisārs apmeklēs Brazīliju nākamajā mēnesī, lai apspriestu šo jomu, un tā ir ļoti svarīga ciešākas sadarbības joma.
Mūsu kopēja lieta, mūsu kopīgas intereses ir, lai Dohas attīstības sarunu kārta noslēdzas veiksmīgi. Mēs darām visu, ko varam šajā sakarā uz visām pusēm, lai sasniegtu šo mērķi, cerams, šogad.
Es piemetināšu nelielu piezīmi par to, ko varētu darīt sadarbības veicināšanai ar citām valstīm. Ir, piemēram, viena joma, kuru es gribēju apskatīt kā labu gadījumu. Brazīlija ir pirmā valsts no Latīņamerikas, kas sadarbojas mūsu pētniecības programmā un, izmantojot šo pieredzi un tiltu, manuprāt, mēs varam pakāpeniski darīt vairāk citās valstīs. Tāpēc tā nav vērsta pret citiem, tā ir viena no vadošajām tautsaimniecībām un partnerēm šajā jomā, un sadarbība palielinās viscaur. Tas ļoti papildina mūsu godkārās ieceres ienest Latīņamerikas kontinentā vairāk integrācijas.
Komisija pienācīgi informēs jūs par procesu, kā tas tiek prasīts. Mēs tagad gaidām uz politisko reakciju no Brazīlijas puses par Parlamenta paziņojumu. Pamatojoties uz šo reakciju, mēs mēģināsim savstarpēji izstrādāt rīcības plāna priekšlikuma projektu, un tad mēs, cerams, panāksim šī plāna pieņemšanu un ieviešanu.
Visbeidzot es gribu izteikt savu pateicību prezidentūrai par tās apņēmību un ļoti pozitīvo ieguldījumu, ne tikai attiecībā uz šo pirmo vēsturisko sammitu, bet arī sadarbības attīstību starp ES un Brazīliju un starp ES un Mercosur kā plašāko apgabalu.
Priekšsēdētājs
Liels paldies jums, komisār.
Debates ir slēgtas.
