Sadarbība starp dalībvalstu tiesām pierādījumu iegūšanā civillietās un komerclietās (īss izklāsts) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir M. Medina Ortega ziņojuma Sadarbība starp dalībvalstu tiesām pierādījumu iegūšanā civillietās un komerclietāsīss īss izklāsts Juridiskās komitejas vārdā.
Manuel Medina Ortega
referents. - (ES) Priekšsēdētājas kundze, šajā vēlajā pirmdienas vakara stundā Komisija, iespējams, domā par daudz satraucošākām lietām, nekā šis ziņojums. Īsi sakot, mēs vienkārši atbildēsim uz Komisijas ziņojumu par Padomes 2001. gada 28. maija Regulas (EK) Nr. 1206/2001 Par sadarbību starp dalībvalstu tiesām pierādījumu iegūšanā civillietās un komerclietās piemērošanu īstenošanu.
Patiesībā šī joma ir ne vien Kopienas joma, bet tā ir arī starpvaldību joma, kurā Padome ar regulas palīdzību ir mēģinājusi veicināt sadarbību starp tiesām. Tomēr es uzskatu, ka Eiropas Savienības pasākumi šī mērķa sasniegšanai nav bijuši pietiekami stingri. Tas nozīmē, ka ir veikti zināmi pasākumi, piemēram, izstrādāti praktiski ieteikumi, tiek izmantoti elektroniskie saziņas līdzekļi, un ir veikti vairāki citi pasākumu, taču es atzīstu, ka Komisijai ir diezgan sarežģīti rīkoties.
Es nezinu, ko Komisija ir panākusi, vai ko tā cer panākt, taču man šķiet, ka ir diezgan grūti kaut ko sasniegt, jo šāda veida starpvalstu sadarbība ir saistīta ar milzīgām grūtībām. Mēs prasām, lai tiesu iestādes sadarbotos, taču mēs runājam par 27 valstīm, tiesu iestādēm, kurās runā 22 dažādās valodās, kuru tiesiskās sistēmas būtiski atšķiras, un mēs mēģinām panākt pozitīvus rezultātus.
Komisija ir konstatējusi, ka rezultāti ir neapmierinoši, jo šo sadarbības mehānismu īstenošana ārkārtīgi kavējas tāpēc, ka mums nepietiek resursu šo rezultātu sasniegšanai. Ideāls risinājums būtu fizisku paņēmienu izmantošana. Piemēram, ko Komisija varētu darīt, lai aprīkotu tiesas, sevišķi zemāka līmeņa tiesas, ar tehnoloģijas iespējām, piemēram, ar videokonferenču iekārtām? Videokonferences varētu būt ierosinājums, kas daudzām mazākām ES tiesāmvarētu šķist nesasniedzams, taču tās varētu būt vienīgais veids mērķa sasniegšanai.
Manuprāt, Eiropas Savienībai vajadzētu izmantot jau esošās iestādes, sevišķi, Eiropas Tiesiskās sadarbības tīklu. Mums jānostiprina šī iestāde, lai tiesneši paši, izmantojot savas sadarbības sistēmas, varētu attīstīt šo saziņas metodi.
No otras puses, svarīga ir visa tiesnešu apmācības joma. Arī to Komisija nevar paveikt viena pati. Tomēr Komisija var paātrināt šādu mācību kursu izveidošanu, paredzot apmācību Kopienas tiesību jomā un dažādo tiesisko sistēmu apguvi.
Papildus šiem jautājumiem ir vēl viena joma, kas rada milzīgas grūtības - tā ir valodu problēma: Kā, piemēram, var sazināties Spānijas un Somijas tiesneši, ja šīs divas valodas ir tik atšķirīgas? Nevar censties pierādīt, ka tiesnešiem, kam ir kvalificētas zināšanas savu valstu tiesībās, kas jau tā ir diezgan sarežģīta joma, obligāti būtu jāpārzina arī šī joma.
Ko mēs varam darīt, lai praktiski palīdzētu tiesnešiem rakstiskās un mutiskās tulkošanas jomā? Ko mēs varētu darīt, lai palīdzētu viņiem sasniegt pozitīvu rezultātu? Sagatavojot šo ziņojumu, es nevēršos pie Komisijas ar stingrību un bardzību. Es domāju, ka šis uzdevums ir diezgan sarežģīts. Es vienīgi gribētu zināt, izmantojot priekšrocību, ka mums ir komisārs, kam šī tēma interesē, kā Komisija domā, ko var darīt, lai šai 2001. gada regulai piešķirtu lielāku stingrību, jo tā bija mazliet nenoteikta, tā mazliet par daudz balstījās uz brīvprātības principa; es nezinu, vai tā var palīdzēt iegūt praktiskus rezultātus, vai, piemērojot to, ir iespējama pozitīva attīstība.
Jacques Barrot
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - - (FR) Priekšsēdētājas kundze, vispirms es vēlos pateikties Medina Ortega kungam, kurš uzdeva veselu rindu būtisku jautājumu. Tā ir taisnība, ka katras valsts tiesnešiem un dalībniekiem nepieciešams labāk izprast šu regulu.
Ir jāuzsver, ka šīs regulas 17. pantā minētā tiešā pierādījumu iegūšana ir vienkāršojusi un paātrinājusi pierādījumu iegūšanas procesu, neradot būtiskas problēmas. Regulā minētās centrālās iestādes veic nozīmīgu to tiesu darba pārraudzību, kurām ir jāizskata saskaņā ar regulu iesniegtie pieprasījumi un jārisina iespējamās problēmas.
Centrālo iestāžu sniegtā palīdzība var būt ļoti svarīga mazajām tiesām, kuras pirmo reizi saskaras ar problēmām pierādījumu iegūšanas jomā pārrobežu kontekstā.
Medina Ortega kungs, sakaru tehnoloģiju un videokonferenču izmantošanai, kuru papildina droša e-pastu sūtīšanas un saņemšanas sistēma, vajadzētu kļūt par parastajiem pierādījumu sūtīšanas līdzekļiem. Kā jūs minējāt, Eiropas Tiesiskās sadarbības tīkla civillietās un komerclietās pamatuzdevums ir atvieglot šo juridisko sadarbību Eiropā. Kopš šīs regulas stāšanās spēkā, tās īstenošana pierādījumu iegūšanas jomā vairākos gadījumos ir bijis šī tīkla galvenais darba uzdevums. Regulas īstenošanas rokasgrāmatu izdeva 2006. gadā, un 2007. gadā to izplatīja visās Eiropas tiesās. Jums, Medina Ortega kungs ir taisnība, Eiropas Tiesiskās sadarbības tīkls civillietās un komerclietās neapšaubāmi varētu izmantot savus sakarus, lai panāktu lielāku atbilstību regulā noteiktajām prasībām par pierādījumu iegūšanu noteiktā termiņā. Tā ir taisnība.
Turpinājumā es gribu īsumā aplūkot situāciju. Tā ir taisnība, ka regulā ir noteikti precīzi kritēriji attiecībā uz pieprasījuma veidu un saturu. Prasība jānoformē noteiktā formā un tai jāsatur konkrēta informācija: lietā iesaistīto pušu vārdi un adreses, konkrētās lietas būtība un saturs un nepieciešamo pierādījumu apraksts. Regulā noteikts, ka prasība jāiesniedz vienā no saņēmējas tiesas dalībvalsts oficiālajām valodām, vai arī valodā, kuru saņēmēja dalībvalsts ir atzinusi par pieņemamu; tomēr, kā jau jūs tikko uzsvērāt, valoda nav šīs problēmas nenozīmīgākā daļa.
Pierādījumu iegūšanas pieprasījumu izpilde parasti jāveic ātri. Ja 90 dienu laikā pēc tā saņemšanas saņēmējā tiesā nav iespējams izpildīt pierādījumu iegūšanas pieprasījumu, tad šai tiesai tas jāpaziņo iesniedzējai tiesai un jāpaziņo kādi apstākļi kavē šo procesu.
Patiesībā no pierādījumu pieprasījuma izpildes var atteikties tikai izņēmuma gadījumos un stingri noteiktās situācijās.
Tā bija paredzēts regulā. 2007. gada martā tika veikts pētījums par tās piemērošanu; pamatojoties uz šī pētījuma rezultātiem, Komisija 2007. gada decembrī pieņēma ziņojumu. Ziņojumu sagatavoja saskaņā ar šīs regulas 23. pantu. Kas tajā teikts? Ka regulas īstenošana ir mazliet uzlabojusies, ir vienkāršota un paātrinājusies sadarbība starp tiesām pierādījumu iegūšanā civillietās un komerclietās.
Tāpēc tā jau ir sasniegusi divus galvenos mērķus: vienkāršot sadarbību starp dalībvalstīm un paātrināt pierādījumu iegūšanu.
Vienkāršošana panākta, galvenokārt, ieviešot tiešu pieprasījumu nosūtīšanu no vienas tiesas otrai, lai gan dažreiz pieprasījumi tiek sūtīti centrālajai iestādei, un ieviešot vienotas veidlapas. Jāatzīmē arī progress saistībā ar pieprasījumu pierādījumu iegūšanai izpildes ātrumu. Vairums pieprasījumu par pierādījumu iegūšanu ir izpildīti, ievērojot regulā noteikto 90 dienu termiņu, tas ir ātrāk nekā pirms regulas stāšanās spēkā.
Tāpēc es gribētu teikt Medina Ortega kungam, ka nav nepieciešams mainīt regulu. Tomēr ir nepieciešams uzlabot tās darbību. 2008. gada novembrī pieņemtajā rīcības plānā Padome uzticēja Komisijai izveidot Eiropas portālu e-tiesiskuma jomā. Šī portāla pirmās versijas izveidošana un nodošana ekspluatācijā šogad noteikti ir mūsu un mana galvenā prioritāte.
Arī videokonferencēm jākļūst par prioritāti. Pašlaik Eiropas Tiesiskās sadarbības tīkls civillietās un komerclietās sagatavo rokasgrāmatu par videokonferenču izmantošanas tiesiskajiem aspektiem pierādījumu iegūšanas jomā. Šo rokasgrāmatu pabeigs šā gada beigās un to izsūtīs Eiropas tiesnešiem. Tā būs minētā portāla sastāvdaļa, kas, kā jau es teicu, sāks darboties pirms šā gada beigām.
Tiesu telpas acīmredzot vēl būs jāaprīko ar videokonferenču iekārtām. Pārskatot finanšu plānu 2010.-2013. gadam, mēs ceram izmantot jaunās finansēšanas metodes. Civiltiesību programmā, kurā videokonferences ir prioritāte, jau ir paredzētas pārrobežu projektu finansēšanas iespējas.
Medina Ortega kungs, es piekrītu jums galvenajā jautājumā, kam, manuprāt, jābūt prioritātei Stokholmā. Es runāju par tiesnešu apmācību. Attiecībā uz jūsu šovakar ierosināto jautājumu par pierādījumu iegūšanu mums patiešām vajadzīga piemērota tiesnešu apmācība. Man tā būs viena no paredzamās Stokholmas programmas pamatnostādnēm.
Jebkurā gadījumā, paldies par šo noderīgo ziņojumu, kas bija ļoti pamācošs.
Priekšsēdētāja
Ar to mēs noslēdzam šo darba kārtības punktu. Balsojums notiks rītdien.
