Stāvoklis Āfrikas ragā (debates) 
Priekšsēdētājs
. - Nākamais jautājums ir Padomes un Komisijas nostāja par stāvokli Āfrikas ragā.
Alexandr Vondra
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, šajā vēlajā stundā es gribu izteikt dažas piezīmes par Padomes nostāju attiecībā uz Āfrikas ragu.
Āfrikas rags, protams, ir problemātisks reģions, kas pelna mūsu īpašu un saasinātu uzmanību, jo tam ir būtiska ietekme uz ES. ES cieši seko notikumu attīstībai šajā reģionā un gatavojas pat vēl vairāk saistīties ar Āfrikas raga reģiona valstīm.
Es zinu, ka arī Parlaments seko līdzi notikumiem. Jūsu delegācijas viesošanās Eritrejā un Etiopijā, kā arī Džibutijā pagājušā gada nogalē bija svarīga. Es ievēroju arī rezolūcijas priekšlikumu par Āfrikas ragu, kas ir ticis izstrādāts daļēji saistībā ar šo viesošanos. Tas skaidri atklāja reģionam un eiropiešiem ES pieaugošo uzmanību Āfrikas ragam. Padomes vārdā es izsaku atzinību par Parlamenta iesaistīšanos mūsu centienos risināt sarežģījumus Āfrikas ragā.
Āfrikas ragā ir vairāki spriedzes avoti. Es pievērsīšos tiem sīkāk. Tomēr Padomes skatījumā šī spriedze tādā vai citādā veidā bieži ir saistīta ar reģionu. Šī iemesla dēļ Padome īpaši mēģina atpazīt reģionālās saites nebeidzamo konfliktu starpā. Kādas ir šīs saites starp konfliktiem?
Vispirms ir strīds starp Etiopiju un Eritreju, ko varētu uzskatīt par vienu no galvenajiem nestabilitātes cēloņiem visā reģionā. Tas atspoguļojas šādos veidos: pretēju karojošu frakciju atbalsts Somālijā, savstarpēji centieni destabilizēt otras puses valsti - pieminēšu īpaši Ogadenu, Oromo Etiopijā; tas atspoguļojas arī atbalstā atjaunotajam miera procesam Sudānā; Eritreja ir pārtraukusi savu dalību Starpvaldību attīstības iestādē (SAI).
Un visbeidzot konflikts Somālijā ir bijis cēlonis vienam no nopietnākajiem humanitārajiem stāvokļiem šodien pasaulē. Pirātisma gadījumu skaita palielināšanās pie Somālijas krastiem ir vēl vienas nopietnas sekas šim konfliktam.
Cits nopietns jautājums ir konkurences cīņa par tādiem dabas resursiem kā ūdens un minerāli Āfrikas ragā. Šī parādība palielina lopkopju konfliktus teritorijās, ko apdzīvo grupas ar dažādu kultūru un etnisko piederību. Tā palielina arī nenodrošinātību ar pārtiku un cilvēku nedrošību kopumā, kas veicina konfliktus un migrāciju.
Starp reģioniem ir arī nopietnas savstarpējas atkarības. Es minēšu dažas no tām. Kā iepriekš minēts, notiek robežu konflikti: strīdus starp Etiopiju un Eritreju, Sudānu un Etiopiju, kā arī Džibutiju un Eritreju var uzskatīt par nestabilitātes cēloņiem reģionā. Es arī gribu uzsvērt, ka labāka reģionālā sadarbība dotu ieguldījumu saspīlējumu mazināšanā pie valstu robežām.
Nodrošinātība ar pārtiku ir vēl viena savstarpēja atkarība. Pārtika, protams, ir reģiona galvenās rūpes. Regulārs sausums, kā arī plūdi postoši iedarbojas uz iedzīvotājiem. Arī šajā gadījumā reģionāla sadarbība var mīkstināt šo dabas parādību sekas.
Kā jūs zināt, daži apgalvo, ka šī problēma ir Darfūras konflikta izcelšanās pamatā Somālijā un daudzās citās Āfrikas raga teritorijās. Es neesmu pārliecināts, ka tas izskaidro pilnīgi visu, bet es patiešām ticu, ka šis jautājums ir jāatrisina katrā no šīm valstīm un saistībā ar reģionu taisnīgā un pārredzamā veidā.
Pirātisms sākotnēji bija lokalizēts nelielā Somālijas krasta daļā. Pirātu iegansts bija zvejas nodevas ievākšana no kuģiem Somālijas ūdeņos. Kā jūs noteikti zināt, šī darbība ir ievērojami paplašinājusies un tagad apdraud humānās palīdzības piegādi Somālijai un kuģošanas drošību Adenas līcī un tālu aiz tā, arī tos kuģus, kas kuģo gar Kenijas un Tanzānijas krastiem.
Ir arī vairākas citas savstarpējas atkarības, kas atstāj nopietnu ietekmi uz Eiropu un Āfrikas raga valstīm, tādas kā terorisms un migrācija.
Tāpēc - kādas darbības uzsāk Eiropas Savienība? Kā mēs līdzdarbojamies vai iesaistāmies? Padomes - ko man ir gods šodien šeit pārstāvēt - rīcībā galvenais politikas instruments ir politisks dialogs, ne tikai ar atsevišķām valstīm, bet arī ar pārējām reģionā ieinteresētajām pusēm, piemēram, Āfrikas Savienību, Starpvaldību attīstības iestādi, Arābu valstu līgu un Amerikas Savienotajām Valstīm un Ķīnu kā svarīgām valstīm.
Politisks dialogs ir savstarpēja apņemšanās Kotonū nolīgumā starp ES un katru no valstīm šajā īpašajā reģionā. Šis dialogs tiek principiāli risināts ES misiju vadītāju līmenī attiecīgajās valstīs. Tas ir ļoti svarīgs instruments Padomei, jo tas dod mums tiešu kontaktu ar šo valstu iestādēm. Tas dod iespēju dzirdēt viņu viedokli, kā arī nepārprotami skaidrot mūsu izpratni un izteikt mūsu bažas noteiktos jautājumos. Tas īpaši attiecas uz pārvaldes un cilvēktiesību jautājumiem. Tie ir galvenie jautājumi.
Papildus tam Padomes rīcībā ir Eiropas drošības un aizsardzības politikas (EDAP) instrumenti. Kopš 2008. gada septembra Padome ir izmantojusi šo instrumentu, lai cīnītos pret pirātismu pie Somālijas krastiem, vispirms ar ES jūras koordinācijas vienības NAVCO starpniecību, kura bāzējas Briselē, un tad kopš 2008. gada decembra ar jūras operācijas, ko sauc EU NAVFOR Atalanta, starpniecību.
Visbeidzot ES rīkojas ar Eiropas Komisijas finanšu instrumentiem, tādiem kā Āfrikas Miera fonds un Stabilitātes instruments. Es ļaušu komisārei Ferrero-Waldner sīkāk iztirzāt šo jautājumu, jo tā ir Komisijas atbildība.
Padome, protams, vienmēr kopā ar Eiropas Komisiju, meklē veidus, kā palielināt ES darbības efektivitāti un redzamību. Es ceru dzirdēt jūsu priekšlikumus un ieteikumus šajā konkrētajā jautājumā.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, Komisija iepriekšējos gados jau ir aicinājusi Eiropas Savienību pievērst lielāku uzmanību stāvoklim Āfrikas ragā. Šodien šajās debatēs es aizvietoju savu kolēģi Louis Michel, kas diemžēl nevar būt šeit; es uztveru šo lietu ar lielu interesi, gan pašu par sevi, gan arī tāpēc, ka tā ietekmē Eiropu tiešā veidā - piemēram, vajadzība mobilizēt mūsu jūras spēkus pirātisma apkarošanai, un šis ir tikai viens no neseniem piemēriem.
Tāpēc mēs ļoti atzinīgi vērtējam Parlamenta delegācijas, kura apmeklēja reģionu, iniciatīvu un tai sekojošo ziņojumu un rezolūcijas projektu, ko mēs arī atbalstām principā.
Iekšējo stāvokli katrā no šīm Āfrikas raga valstīm nevar saprast izolēti no reģiona dinamikas. Mums ir jāturpina rosināt globālu pieeju, kas pamatojas uz ekonomikas attīstību, pārvaldi un drošību, ja mēs gribam uzlabot reģiona stabilitāti, Kotonū būtisko pamatelementu ievērošanu un cīņu pret nabadzību.
Ļaujiet man izteikties par stāvokli katrā valstī atsevišķi, pirms es beidzu ar piezīmēm par Āfrikas raga reģiona stratēģiju.
Pirmkārt, ļaujiet dažus vārdus teikt par Etiopiju un Eritreju. Etiopija ieņem ekonomiski un politiski stratēģisku vietu reģionā. Komisija turpina atbalstīt Etiopiju nabadzības mazināšanas centienos, kuros ir panākts svarīgs progress.
Vāja reģionālā drošība un starpkopienu spriedze ietekmē valsts iekšējo stāvokli, sevišķi Ogadenā, kur piekļuve iedzīvotājiem vēl joprojām ir ierobežota. Komisija arī turpmāk pārraudzīs cilvēktiesību situāciju un demokrātijas procesu. Ņemot vērā apstākļus 2005. gada vispārējās vēlēšanās, Komisija cieši pārraudzīs gatavošanos 2010. gada vēlēšanām un to norisi, sevišķi sakarā ar nesen apstiprinātajiem NVO tiesību aktiem un opozīcijas vadītāja Birtukan Medeksa atkārtoto arestu.
Iekšējo stāvokli Eritrejā daļēji nosaka strupceļš robežu konfliktā ar Etiopiju. Komisijai joprojām ir nopietnas bažas par cilvēktiesību pārkāpumiem un bīstamo sociālo un ekonomisko situāciju. Mūsuprāt, tas ir spēcīgs arguments sadarbības programmas turpināšanai, lai uzlabotu iedzīvotāju dzīves apstākļus. 2008. gadā uzsāktais politiskais dialogs dod labu pamatu ilgstošai sadarbībai ar Eritrejas iestādēm. Runāsim skaidri: mēs sagaidām vairākus pozitīvus un jūtamus pasākumus Eritrejā šī procesa rezultātā.
Kā ir norādīts jūsu rezolūcijas projektā, praktiskā robežu demarkācija starp Etiopiju un Eritreju - kā lēmusi Robežu komisija - nenovedīs pie pilnīga problēmas atrisinājuma, ja to nepavadīs dialogs, kura mērķis ir normalizēt attiecības starp abām valstīm.
Nesenais strīds starp Eritreju un Džibutiju ir jāskata plašākā reģionālā kontekstā, un tam ir jāmeklē vispārējs risinājums ar vietējiem un reģionāliem dalībniekiem. Mēs turpināsim atbalstīt šādus procesus.
Tagad, kad Etiopijas armijas vienības atkāpjas no Somālijas, gan Etiopijas, gan Eritrejas sadarbība ar Somālijas miera procesu būs būtiska tā panākumiem.
Runājot par stāvokli Sudānā, es pilnībā piekrītu Parlamenta dotajai analīzei. Patiešām, 2009. gads ir izšķirošs šīs valsts nākotnei. Vardarbības turpināšanās un grūtības Ziemeļu un Dienvidu Visaptverošā miera līguma (CPA) īstenošanā rada iespēju destabilizēt valsti un ietekmēt visu reģionu. Tāpēc mums jāuztur stingrs dialogs un jāizdara stingrs spiediens uz Hartumas iestādēm, lai panāktu no tām pilnīgu sadarbību gan attiecībā uz CPA, gan Darfūru un ar to saistītiem procesiem. Šīs iestādes, kā arī pārējās Sudānas ieinteresētās puses zina pārāk labi, kāda ir viņu atbildība un kas tām ir jānodrošina.
Darfūrā militārās operācijas un vardarbība ir jāizbeidz un politiskais process pilnībā jāatjauno. UNAMID izvietošanai ir jānotiek iepriekš paredzētajā laikā. Sudānas iestādēm ir jāievēro savi pienākumi humānās palīdzības un cilvēktiesību darbību sekmēšanā. Runājot par CPA, izšķiroša nozīme ir tam, lai Hartumas un Dienvidsudānas valdība nokārto savas domstarpības par tādiem kritiskiem jautājumiem kā dalīšanās ienākumos no naftas, robežu noteikšana un likumdošana drošības un politikas lietās. Ja tas netiek izdarīts, plānotās vēlēšanas 2009. gadā var pārvērsties par atjaunotas vardarbības un konflikta scenāriju.
Miera process Somālijā atrodas izšķirošā fāzē. Prezidenta Yusuf atkāpšanās un Etiopijas armijas izvešana rada jaunu nenoteiktības un riska periodu. Bet tas dod arī iespēju uzsākt visaptverošu politisku procesu. No politiskā viedokļa Eiropas Savienība turpina savas aktivitātes Džibutijas procesa atbalstam, kam ir jānoved pie plašākas iesaistīšanās sakarā ar jauna prezidenta vēlēšanām un nacionālās vienības valdības izveidošanu ar paplašinātu parlamentu. Džibutijas procesam nav plāna B. Ja nolīgumam nebūs starptautiska un reģionāla atbalsta, kas veicina labvēlīgu nosacījumu izveidošanos tā īstenošanai, tam nebūs lielas izredzes uz panākumiem. Attiecībā uz drošību, Komisija joprojām ir apņēmības pilna atbalstīt labas pārvaldes sistēmas izveidi drošības jomā. Neskatoties uz to, kāda veida starptautiskais spēks (ANO apstiprinātie stabilizācijas spēki, ANO miera uzturēšanas misija vai tikai pastiprināta AMISOM) tiks iesaistīts, tā mandātam būs jākoncentrējas uz atbalstu Džibutijas nolīguma īstenošanai. Komisija ir devusi pozitīvu atbildi prasībai par turpmāku finansiālu atbalstu AMISOM pastiprināšanai.
Visbeidzot, runājot par Āfrikas ragu vispār, es augsti novērtēju Parlamenta atbalstu Komisijas iniciatīvai attiecībā uz Āfrikas ragu. Šī iniciatīva pamatojas uz 2006. gada Āfrikas raga stratēģiju, ko pieņēma pārliecībā, ka reģiona sarežģītos konfliktus var risināt tikai globāli. Šajā pārliecībā Komisija atbalsta jūsu priekšlikumu nozīmēt īpašu pārstāvi Āfrikas ragam.
Mēs esam izveidojuši labas darba attiecības ar SAI, kas atbalsta Āfrikas raga iniciatīvu un kam ir svarīga nozīme tās īstenošanā. Tuvākajā nākotnē ir paredzēta otra kopējā ekspertu sanāksme par ūdeni, enerģētiku un transportu, kurā varētu attīstīt konkrētus projektus, lai tos iesniegtu iespējamo donoru konferencei.
Eritrejas piedalīšanās, kurai ir svarīga loma reģiona dinamikā, ir būtiska, lai Āfrikas raga stratēģija būtu sekmīga. Komisāra Michel kontakti ar reģiona valstu un valdību vadītājiem, arī ar prezidentu Isaias, ir pavēruši iespēju, un jaunais SAI izpildsekretārs pašlaik nodarbojas ar Eritrejas iestādēm, arī jautājumā par SAI procesa reformu un atdzīvināšanu.
Priekšsēdētāja kungs, mana uzstāšanās bija diezgan gara, bet, kad ir tik daudz valstu, ir jāpasaka vismaz daži vārdi, ja kaut ko grib pateikt.
Priekšsēdētājs
. - Uz ievadu attiecas īpašs noteikums, un tam nav ierobežojuma.
Filip Kaczmarek
PPE-DE grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, Padomes priekšsēdētāj, paldies jums par Padomes un Komisijas atzinumu attiecībā uz Āfrikas ragu. Šī reģiona nozīme pārsniedz tā ģeogrāfisko teritoriju. Konfliktus un strukturālās problēmas šeit nosaka negatīvās parādības citos Āfrikas reģionos. Es biju Eiropas Parlamenta delegācijas sastāvā nesenajā apmeklējumā, un es pats varēju redzēt, cik sarežģītas, visaptverošas un savstarpēji saistītas ir šīs problēmas un kāpēc mūsu atbildei ir jābūt visaptverošai.
Rezolūcijas projektā mēs esam pievērsušies trim būtiskiem, bet arī pietiekami plašiem jautājumiem: reģionālai drošībai, nodrošinātībai ar pārtiku un mūsu piezīmēs par cilvēktiesībām - demokrātijai un labai pārvaldībai. Kopš šī apmeklējuma man nav nekādu šaubu par to, ka pamatnosacījums stāvokļa uzlabošanai ir laba griba un dialogs starp reģiona vadītājiem.
Eiropas Savienības atbalsta politika reģionālām iestādēm Āfrikas ragā ir pareiza, bet šī politika paliks neefektīva, ja galvenie dalībnieki netiks aktīvi iesaistīti. Dažas reģiona valstis izmanto sliktu taktiku, piemēram, nevar griezties ar lūgumu par dialogu pie viena kaimiņa un vienlaikus atteikties no dialoga ar citu kaimiņu. Šāda prakse ir neloģiska un padara diplomātijas panākumus praktiski neiespējamus. Politiskajiem vadītājiem ir jāpieņem patiesība, ka varas īstenošana ir saistīta ar atbildību.
Tas, ko mēs sagaidām no vadītājiem Āfrikas ragā, nav saistīts ar kaut kādām īpašām tīri eiropeiskām vērtībām. Tas, ko mēs sagaidām, ir - kaut nedaudz pieņemt vispārējas vērtības. Mēs esam arī pārliecināti, ka pamattiesības un brīvības pieder katram. Neviena jaunattīstības valsts nevar kārtīgi darboties mūsdienu pasaulē, ja tā noliedz vispārējas pamatvērtības. Tāpēc to pieņemšana nav vienīgi žests Eiropas Savienības virzienā, bet rīcība, kas tālāk attīstīs viņu pašu intereses. Izpratne par attīstību var atšķirties, bet vērtības nemainās, un mēs gribētu, lai šīs vērtības - kopējas un universālas - kļūst par dienišķo maizi Āfrikas ragā.
Ana Maria Gomes
PSE grupas vārdā. - (PT) Padomei un Komisijai jāizdara secinājumi par to, ka, pēc šī Parlamenta domām, Āfrikas raga valstu valdības nerīkojas saskaņā ar viņu pienākumiem Kotonū nolīguma 9. panta nosacījumu izpratnē. Cilvēktiesības, demokrātija un laba pārvaldība ir tukši vārdi. Tas ir skaidri redzams katram, kas tur acis vaļā.
Etiopijā, piemēram, kur ir Āfrikas Savienības centrālā mītne, cilvēki tiek apspiesti, izmantojot retoriku, kas skan labi donoru ausīm, bet tomēr ir rupja un bezkaunīga.
Es aprakstīšu divas nesenas epizodes.
29. augustā Birtukan Midekssa kundze, partijas vadītāja ar vietu parlamentā, tika atkal arestēta un sodīta ar mūža ieslodzījumu par atteikšanos publiski paziņot, ka viņa ir lūgusi apžēlošanu, uz kā pamata Meles Zenawi valdība 2007. gadā atbrīvoja viņu kopā ar daudziem citiem opozīcijas politiskiem vadītājiem, kas bija aizturēti kopš 2005. gada vēlēšanām.
Otrā - Etiopijas parlamenta apstiprinātais tā saucamais NVO likums, kas praktiski pārvērš par kriminālu pārkāpumu visu neatkarīgo NVO darbību.
Etiopijā nav nekādas pārejas uz demokrātiju, komisāre, un es būtu pateicīga, ja jūs to pateiktu savam kolēģim Louis Michel.
Eritrejā valdības dusmas pret ikvienu, kas mēģina izmantot visbūtiskākās cilvēktiesības, ir vēl nekaunīgākas.
Attiecībā uz Somāliju, kur pašreiz ir visnopietnākais stāvoklis visā Āfrikas ragā, starptautiskā sabiedrība, arī Eiropas Savienība, izrāda noziedzīgu intereses trūkumu par cilvēku likteņiem valstī, kurā likumības nav bijis gadu desmitiem un kurā Etiopijas armijas vienības ir varējušas nesodīti okupēt zemi un izdarīt noziegumus, un kurā zeļ pirātisms un teroristu grupas.
ES jūras misija neko neatrisinās, ja Eiropas Savienība, Amerikas Savienotās Valstis, ANO un Āfrikas Savienība turpinās ignorēt pirātisma cēloņus, kas sakņojas un ir jāapkaro uz zemes, nevis jūrā.
Reģions neiegūs stabilitāti vai progresu, ja neatrisinās traģiskos konfliktus, kas joprojām plosa Sudānu, sevišķi dienvidos un Darfūrā, kur starptautiskās sabiedrības, arī Eiropas Savienības, retorika ir jāpārvērš izlēmīgā rīcībā, lai aizsargātu civiliedzīvotājus, kam tiek uzbrukts, un izbeigtu noziedznieku nesodāmību.
Šajā sakarā prezidenta Omar Bashir iespējamā tiesāšana Starptautiskajā krimināltiesā būs gan Eiropas Savienības, gan Āfrikas Savienības ticamības un efektivitātes pārbaude.
Johan Van Hecke
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, Āfrikas rags ir briesmīgs reģions, kur iekšējie un reģionālie konflikti arvien vēl grauj mieru un drošību. Tie rada humanitāras katastrofas un paralizē šī stratēģiski svarīgā reģiona attīstību.
Katrs karš, katrs konflikts pastiprina valstu trauslumu. Konfliktu lielākās daļas pamatā ir vadības un demokrātisku valdību trūkums, kā pareizi norādīts EP delegācijas ziņojumā.
Šim reģionam ir vajadzīga pašu mājās radīta demokratizācija, valsts un starptautiskās likumības ievērošana un, par visu vairāk, nacionālais izlīgums. Par Somāliju es gribu uzsvērt, ka iepriekšējā prezidenta Yusuf atkāpšanās un Etiopijas spēku izvešana paver plašas iespējas. Ir pienācis laiks savākt lauskas un atnest Somālijai iekšēju mieru.
Somālijas parlaments ir izšķirošs faktors pārliecības stiprināšanai un var padarīt miera procesu visaptverošu. Turklāt ir kategoriski nepieciešams, lai ES atbalsta Āfrikas Savienības miera spēku atjaunošanu un nostiprināšanu. Šiem spēkiem ir vajadzīgs pamatīgs ANO mandāts. Ja tā nebūs, Ugandas un Burundi spēki aizies no Mogadišas, atstājot aiz sevis drošības plaisu.
Es pilnībā piekrītu komisārei Ferrero-Waldner. Somālijā pašreiz ir īstais brīdi pārmaiņām, un tas ir jāizmanto. Varas, kā arī drošības vakuums ir jāaizpilda. Ja tas netiks izdarīts, turpināsies šīs valsts bezvaras periods - haoss, ko sauc Somālija.
Mikel Irujo Amezaga
Verts/ALE grupas vārdā. - (ES) Priekšsēdētāja kungs, Āfrikas rags pašlaik ir īsta pulvermuca, jo pilnīga nestabilitāte ir ne tikai Somālijā un Sudānā, bet arī tajās trijās valstīs, ko Kaczmarek kungam, Hutchinson kungam un man bija prieks apmeklēt.
Šīm trim valstīm, kuras delegācija apmeklēja, - Eritrejai, Džibutijai un Etiopijai - kopīga ir nabadzība un tās dēļ ļoti zems cilvēktiesību standarts. Runājot par nabadzību, saskaņā ar datiem, kas tika doti mūsu delegācijai, Etiopijas valdība ir atzinusi, ka seši ar pusi miljoni iedzīvotāju jau cieš badu. Apvienoto Nāciju Organizācija šo skaitli paaugstina virs divpadsmit miljoniem. Tāpēc mēs saskaramies ar humanitāru krīzi, par kuru netiek ziņots plašsaziņas līdzekļos citu pašreiz notiekošu krīžu dēļ, lai gan tas patiešām ir satriecoši.
Cilvēktiesību stāvoklis arī ir pelnījis mūsu uzmanību, jo visās trijās valstīs ir politieslodzītie, - un tas viņiem ir īstais apzīmējums: politieslodzītie.
Robežu strīds starp Eritreju un Etiopiju, kā arī vairāk nekā 200 000 karavīru iesaistīšana šajā strīdā ir pilnīgs absurds. Es nevaru beigt savu runu, neapsveicis komisāru Michel par viņa darbībām šajā jomā un politiska dialoga uzsākšanu. Šim dialogam ir jāturpinās, bet ir jābūt arī skaidrībai, ka mēs būsim stingri: stingri, aizstāvot cilvēktiesības, un stingri pret vardarbību, kas patlaban notiek tāpēc, ka tika pieņemti tiesību akti attiecībā uz NVO. Ir jāpatur prātā, ka, pateicoties šim politiskajam dialogam, mēs pierādām, ka Eiropas Savienībai ir augsts prestižs starptautiskā līmenī.
Tobias Pflüger
GUE/NGL grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, Āfrikas rags nesen ir atgriezies ES uzmanības centrā. Galu galā ES kaujas misija Atalanta ir izvietota šeit kopš Ziemassvētkiem. Sūtot šo misiju, ES ir izdarījusi to pašu kļūdu, ko NATO, Amerikas Savienotās Valstis, Krievija un citas, kas virspusēji apkaro problēmas ar militāriem līdzekļiem, ar karakuģiem. Patiešām, Kouchner kungs atzinīgi vērtēja iespēju desmit gadus pēc Saint-Malo izmantot jūras kaujas operācijas pie Somālijas krastiem. Īstais problēmas cēlonis ir netaisnā resursu sadale, piemēram, sakarā ar zivju krājumu izmantošanu, ko dara arī zivju traleri no Eiropas Savienības. Somālija ir viena no valstīm, kuras īstenībā neesošo valdību Rietumi atbalsta visos iespējamos veidos.
Etiopijas okupācijas spēki tagad ir atstājuši Somāliju, bet vairāk nekā 16 000 cilvēku ir zaudējuši dzīvību kopš šo spēku invāzijas. Darījumus ar šīm Āfrikas raga valstīm ilustrē Džibutijas piemērs, kurā valda autoritārs režīms, tomēr visdažādākajām Rietumu valstīm tur ir kara bāzes. Palīdzība ir jāsniedz reģiona cilvēkiem - nevis karakuģu veidā, kas kalpo tikai Rietumu tirdzniecības ceļu aizsargāšanai, bet, piemēram, humānās palīdzības veidā.
Karl von Wogau
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Somālija ir neīstenota valsts ar visām tām drausmīgajām lietām, kas ar to saistās. Jūs esat teicami norādījuši, kas ir jādara, un mana draudzene Gomes kundze arī ir to darījusi zināmu ļoti skaidri.
Pirātisms ir tikai viena - lai gan svarīga -problēmas daļa, jo pirātisms ir kļuvis ļoti stiprs šajā reģionā. Otrs aspekts ir ES jūras ceļu aizsardzība, kas ir Eiropas Savienības pašas un tās pilsoņu interesēs.
Tieši tāpēc mums ir EDAP operācija Atalanta, kas ir pirmā jūras operācija EDAP pārziņā. Operācijas galvenā mītne atrodas Apvienotajā Karalistē, tā arī ir jauna, un to vada britu jūras virsnieks kontradmirālis Jones.
Operācijas pirmais uzdevums ir aizsargāt sniegto pārtikas palīdzību un nodrošināt, ka šī palīdzība patiešām var nonākt Somālijā, un tās otrs uzdevums ir cīnīties pret pirātismu un pienācīgi rīkoties.
Mums bija saruna ar operācijas galveno biroju Nortvudā, kurā noskaidrojās, ka viņiem trūkst vairākas lietas, piemēram, tankkuģi un izlūklidmašīnas - ar apkalpi un bez apkalpes -, kā arī helikopteri, jo uzraudzība ir jāveic ļoti plašā teritorijā. Mums visiem ir jābūt kopējai ieinteresētībai operācijas Atalanta panākumos. Tas ir nepieciešams gan mūsu jūras ceļu aizsargāšanai, gan ieguldījumam - lai arī nelielam - neīstenotās Somālijas valsts problēmu risināšanā.
Corina Creţu
(RO) Es vispirms vēlos apsveikt savus kolēģus deputātus sakarā ar šo faktu vākšanas misiju vienā no bīstamākajiem un arī noteikti vienā no mazāk attīstītajiem reģioniem pasaulē.
Es arī domāju, ka Āfrikas rags, iespējams, ir vistrūcīgākais reģions pasaulē. Etiopija ir smagi cietusi vairāku iepriekšējo gadu sausuma dēļ. Tā ir valsts, kurā miljoniem cilvēku cieš badu pat tajos gados, kad ir bagātīga raža.
Sudāna un sevišķi Darfūras reģions arī ir traģiskas vietas pasaules kartē humanitārās katastrofas dēļ, ko daudzi eksperti raksturo kā visīstāko genocīdu, kurā noslepkavoti vairāk nekā divi miljoni cilvēku, bet četri miljoni ir pilsoņu kara bēgļi.
Somālija, Eritreja un Džibutija ir trīs trūcīgākās valstis, kurās konflikts ir nepārtraukta realitāte, kā jau jūs, komisāre, - un arī mani kolēģi deputāti pirms jums - to uzsvērāt.
Pastāvīgā nestabilitāte reģionā ir viens no to problēmu cēloņiem, ar kurām Āfrikas rags saskaras ekonomiskās, sociālās un politiskās attīstības procesā. Miera procesa panākumi reģionā ir cieši saistīti ar tādu reģionālo un Āfrikas struktūru kā Starpvaldību attīstības iestāde vai Āfrikas Savienība iesaistīšanos.
Eiropas Savienībai ir jāatbalsta šo organizāciju konsolidācija, vienlaikus palielinot to spēju novērst un risināt konfliktus. Labāka reģionālā integrācija arī veicinātu atklātāku dialogu Āfrikas raga valstu starpā par kopējas intereses tematiem, piemēram, migrāciju, ieroču kontrabandu, enerģijas un dabas resursiem, un dotu pamatu dialogiem par strīdīgiem tematiem.
Eiropas Savienībai, protams, ir vairāk jāiesaistās, kad runa ir par cilvēktiesību pārkāpumiem. Saskaņā ar Kotonū nolīgumu šīm valstīm ir jāpanāk vienošanās ar Eiropas Savienību par likumības, cilvēktiesību un demokrātijas principu ievērošanu.
Olle Schmidt
(SV) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, Padomes priekšsēdētāj, 2001. gada 21. septembra, svētdienas, rītā valsts iestādes pārstāvji apcietināja Zviedrijas pilsoni Dawit Isaak viņa mājās Eritrejā. Viņu apcietināja bez tiesas, un vairāk nekā pēc septiņiem gadiem vēl joprojām nav izvirzīta oficiāla apsūdzība. Viņa noziegums ir "neatkarīgas informācijas sniegšana”. Šajā rezolūcijā pirmoreiz tiešā veidā ir minēts Dawit Isaak. Tam būtu jāpalielina spiediens uz Eritreju.
Ir nepieņemami, ka ES pilsonis, Zviedrijas žurnālists, tiek gadiem turēts apcietinājumā un viņu vajā tāds nelietīgs režīms, kāds ir Asmarā, kurš saņem palīdzību no ES, palīdzību, kas turklāt ir ievērojami palielinājusies. Tagad, komisāre, ir pienācis laiks Eiropas Savienībai rīkoties un noteikt nosacījumus šai palīdzībai. Klusās diplomātijas laiks ir pagājis. Beidzot ir diezgan. ES nepieņems cilvēka pamattiesību mīdīšanu kājām, žurnālistu un režīma kritiķu slepkavības vai apcietināšanu laikā, kad iedzīvotāji tiek apspiesti un cieš badu.
Eiropas Parlaments šodien pieprasa, lai Dawit Isaaki un pārējie Eritrejā apcietinātie žurnālisti tiktu atbrīvoti nekavējoties. Šis ir spēcīgs solis pareizajā virzienā. Tagad arī Komisijai un Padomei ir jāpalielina šo vārdu spēks. Ir pienācis pēdējais laiks ES uzsākt sarunas un noteikt sankcijas.
Eva-Britt Svensson
(SV) Priekšsēdētāja kungs, tāpat kā mans kolēģis deputāts no Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupas es gribu uzsvērt jautājumu par Dawit Isaak atbrīvošanu. Septiņus gadus Zviedrijas pilsonis Dawit Isaak ir turēts ieslodzījumā bez tiesas sprieduma šausmīgas diktatūras cietuma kamerā. Man ir prieks, ka rezolūcijā par Āfrikas ragu mēs esam iekļāvuši rindkopu par viņa tūlītēju atbrīvošanu. Mēs pieprasām Dawit Isaak, kā arī visu pārējo apcietināto žurnālistu tūlītēju atbrīvošanu. Nekādas tiesas, un kāds bija viņu noziegums? Nu, tas bija darbs demokrātijas un vārda brīvības labā.
ES turpmākā palīdzība Eritrejai ir jāsaista ar skaidrām prasībām par Dawit Isaak un pārējo žurnālistu atbrīvošanu. Palīdzība ar nosacījumiem un kopā ar sankcijām, Eritrejas aktīvu iesaldēšana Eiropā un šī starptautisko tiesību pārkāpuma paziņošana Starptautiskajai tiesai ir tas, kas šodien vajadzīgs. Saka, ka Zviedrijas valdība ir strādājusi, izmantojot kluso diplomātiju, bet septiņi gadi ir pagājuši, un nekas nav noticis. Tagad ir pienācis laiks rīkoties.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs, Āfrikas rags ir savā ziņā pilnīga katastrofa. Reģionu ir postījis desmitiem gadu ilgs karš, bads, vides degradēšana un politiskas represijas. Cilvēktiesību pārkāpumi ir paši par sevi saprotami. Pilsoniskā sabiedrība ir vāja. Satrauc tas, ka stāvoklis var vēl pasliktināties. Spriedze Etiopijas un Eritrejas starpā par teritoriāliem strīdiem var viegli uzliesmot jebkurā brīdī. Somālijas neveiksmīgo valsti turpina apdraudēt klanu vardarbība un islāma ekstrēmisms, kas pastiprināsies tagad, kad Etiopija izved savas armijas vienības, un sakarā ar neseno prezidenta atkāpšanos.
Mēs esam debatējuši arī par pirātisma epidēmiju pie Somālijas krastiem. Protams, ka vienmēr ir kārdinājums ES ierosināt kara darbību kā panaceju pret haosu Āfrikas ragā. Pagātnes pieredze liecina, ka tā būtu briesmīga kļūda. Prezidents Bill Clinton nosūtīja ASV armijas vienības, lai savaldītu Somāliju, bet arī tā bija katastrofa.
Vienīgā optimisma oāze, manuprāt, ir Somalilendas reģionā, kas ir bijušais britu protektorāts. Tas tika iekļauts Somālijas Republikā 1960. gadā pēc neapdomīgi voluntāras atteikšanās no īsā neatkarības posma, bet atkal atšķēlās haosā, kas sekoja pēc Siad Barre nāves 1991. gadā. Kopš tā laika Somalilenda ir bijusi vienīgā kohēzīvā un funkcionējošā politika Somālijā. Somalilendas cilvēki gūst labumu no samērā labvēlīgas valdības un progresīvām institūcijām. Viņiem ir arī tādi valstiskuma simboli kā atsevišķa valūta un karogs.
Personiski, nevis manas partijas vai manas politiskās grupas vārdā runājot, iespējams, ir laiks starptautiskajai sabiedrībai Āfrikas Savienības vadībā sākt nopietnāk domāt par Somalilendas neatkarības prasībām. Neatkarīga Somalilenda, ko atbalsta Rietumi, varētu būt spēks citādi bezcerīgā un haotiskā reģiona stabilitātei un progresam. Protams, Somalilendas iedzīvotājiem būtu tiesības prasīt, kāpēc mēs šeit ES bijām tik negribīgi atzīt viņu de facto valsti, bet tik ātri atzinām Kosovas neatkarību.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Eiropas Savienībai patiešām ir pamatīgs iemesls bažām par stāvokli, kas radies Somālijā, kur praktiski ir izveidojies varas vakuums un ir visas iespējas tam tikt aizpildītam ar Somālijas islāmistu bruņotajām vienībām. Tāpat kā aiziet trīs tūkstoši Etiopijas karavīru, arī Āfrikas Savienības pārraudzībā esošās misijas var aiziet, ja tās nesaņems papildu atbalstu turpmākajā laikposmā.
Es nevaru nosaukt Eiropas misijas patrulēšanu reģiona ūdeņos citādi kā vienīgi par izcilu panākumu, bet šis pienākums saistās tikai ar "slimības” izpausmju, nevis pašas slimības ārstēšanu. Somālijai ir vajadzīga valdība, kas ir spējīga uzstāties kā partnere dialogā ar starptautiskām institūcijām, Eiropas Savienību un visām pārējām valstīm, kas grib uzņemties aktīvu lomu stabilitātes veidošanā šajā reģionā.
Alexandru Nazare
(RO) Eiropas Savienībai ir neskaitāmi uzdevumi Somālijā un Āfrikas ragā. Nestabilitāte, pārvaldes un drošības trūkums ir padarījuši šo reģionu par bažu avotu daudzu iemeslu dēļ.
Vispirms jau nepieredzētais pirātisma aktu skaita pieaugums, ko veic Somālijas vienībās patvērumu guvušas grupas, ietekmē tirdzniecības ceļus reģionā, kuri ir būtiski nozīmīgi Eiropas un globālajai tirdzniecībai. Mums rodas bažas, redzot, ka šīs grupas kļūst tehnoloģiski arvien labāk apgādātas un spējīgas uzbrukt kuģiem, kas atrodas aizvien lielākā attālumā no krasta.
Šis stāvoklis acīmredzami ir izveidojies saistībā ar bezcerīgo situāciju, kādā atrodas Somālija, proti, nav centrālas valdības, kas būtu spējīga kontrolēt savus teritoriālos ūdeņus. Tomēr starptautiskā sabiedrība ir vienlīdz atbildīga par šiem notikumiem. Pirātisms, neatkarīgi no tā, kurā jūrā tas notiek un kuras drošas ostas vaininieki izmanto, ir katras valsts rakstīto un nerakstīto likumu pārkāpums, un intervence pret to ir attaisnojama, neskatoties uz to, no kurienes tā nāk.
Eiropas Savienības un starptautiskās sabiedrības izredzes mainīt realitāti Somālijā ir nelielas. Tomēr risināt vienu no tās sekām, pirātismu, ir daudz vairāk mums pa spēkam.
Alexandr Vondra
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, vispirms atļaujiet man reaģēt uz divām piezīmēm, kas šeit tika izteiktas, un tad izdarīt dažus secinājumus. Olle Schmidt un Eva-Britt Svensson jautāja par žurnālistu Dawit Isaak. Jā, mēs Eritrejā mēģinām kaut ko darīt, lai viņu atbrīvotu.
Anna-Maria Gomes jautāja par opozīcijas darbinieces Bertukan kundzes neseno arestu. Padomei, protams, ir zināma šī lieta, kas saistās ar sacelšanos pēc vēlēšanām 2005. gadā, kad viņa tika arestēta kopā ar citiem opozīcijas aktīvistiem, pirms tika apžēlota 2007. gadā. Viņu arestēja vēlreiz gada beigās. Kopš tā laika ES ir uzmanīgi sekojusi šīs lietas gaitai, un Padome ir gatava veikt pienācīgus pasākumus, ja situācija to prasīs.
Tad nobeigumā es gribu minēt piecas īsas piezīmes. Pirmām kārtām gribu teikt, ka mēs patiešām augsti vērtējam delegāciju, kuras brauca uz šo reģionu, it sevišķi Hutchinson kunga, Kaczmarek kunga un Irujo Amezaga kunga, devumu.
Vispirms es domāju, ka es varu apliecināt jums, ka Čehijas prezidentūras laikā tiks nodrošināta nepārtrauktība. Mēs noteikti negatavojamies dot pilnībā jaunu ES stratēģijas definīciju attiecībā uz Āfrikas ragu. Mēs drīzāk mēģināsim turpināt politiku, ko iedibinājuši mūsu priekšgājēji, vislabākajā veidā, kāds iespējams.
Viens no svarīgākajiem uzdevumiem būs pirātisma ierobežošana, un sakarā ar to mēs ļoti novērtējam Francijas prezidentūras pūles, sākot pildīt grūto uzdevumu - pirmās ES jūras misijas izvietošanu. Protams, mēs, Čehija, neesam jūras lielvalsts, tādēļ mēs novērtējam ES stingro iesaistīšanos.
Mana otra piezīme ir tāda, ka īstermiņa operācija Atalanta ir jau novērsusi vairākus pirātisma aktus un ir apzinājusi daudzus pirātus, tāpēc mēneša laikā pēc izvietošanas operācijas efektivitāte ir jau kļuvusi acīmredzama. Atalanta ir īstermiņa pasākums pirātisma savaldīšanai. Tomēr tas bija nepieciešams īstermiņa pasākums.
Trešais punkts ir tāds: lai atrastu ilgtermiņa risinājumu Somālijā, Padome sniedz pilnu atbalstu Džibutijas procesam pārejas perioda federālajā valdībā un Somālijas atbrīvošanas aliansē, un šim procesam nav plāna B.
Etiopija ir uzsākusi sava karaspēka izvešanu no Somālijas, tas ir svarīgs pasākums Džibutijas procesa īstenošanā. Ir dažas bažas, ka radīsies drošības vakuums, kad Etiopija aizies, tāpēc ES turpina sniegt būtisku atbalstu Āfrikas Savienības misijai Somālijā AMISOM. EUR 20 miljoni ir piešķirti laikposmam no 2008. gada decembra līdz 2009. gada maijam.
Mans ceturtais punkts attiecas uz tiešiem kontaktiem: mēs paredzam politiska dialoga atsākšanu ar Starpvaldību attīstības iestādi ministriju līmenī. Attīstības iestāde pierādīja savu jaudu, iesaistoties Sudānas miera sarunās, kas beidzās ar visaptveroša miera nolīguma parakstīšanu 2005. gadā. Tāpēc šī iestāde varētu kļūt par galveno ES partneri, lai īstenotu miera un stabilitāti Somālijā.
Visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi, par lielāku iesaistīšanos; es gribētu informēt jūs, ka Komisijas Āfrikas raga stratēģijas pārskatīšana tiks uzsākta mūsu prezidentūras laikā, kas nav pretrunā manis teiktajam par nepārtrauktību.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, ļaujiet man izteikt dažus komentārus par šīm īsajām, bet svarīgajām debatēm. Pirmkārt, par Somāliju, - es klausījos ar lielu interesi visus jūsu komentārus un ieteikumus, un es esmu gandarīta, redzot, ka mēs esam vienisprātis ne tikai par stāvokļa novērtējumu, bet arī par rīcību, kas jāuzsāk. Mums ir vajadzīgs atbalsts no visas starptautiskās sabiedrības, arī no jaunās ASV administrācijas, kā arī no galvenajiem islāma pasaules dalībniekiem ilgtspējīgam politiskam risinājumam Somālijā, lai beidzot izbeigtu iedzīvotāju neizsakāmās ciešanas. Šeit Komisija sniegs pilnu politisku un arī spēcīgu finansiālu atbalstu Džibutijas procesam.
Es piekrītu Ana Maria Gomes, ka Āfrikas raga valstīm ir nopietnas problēmas ar cilvēktiesībām un labu pārvaldi - daudzi citi kolēģi arī ir to teikuši. Šīs problēmas rada mums lielas bažas. Tomēr mēs uzskatām, ka būtu grūti izdarīt visaptverošu spriedumu attiecībā uz Kotonū nolīguma 9. pantu. Mums stingri jāiestājas par cilvēktiesībām un labu pārvaldi, pilnībā izmantojot politikas instrumentus, kas ir mūsu rīcībā, arī politisku dialogu ar skaidriem kritērijiem.
Par pārtikas palīdzību un nodrošinātību ar pārtiku - tā ir viena no Eiropas Parlamenta rezolūcijas prioritātēm. Šajā sakarā es gribu uzsvērt, ka papildus EAF dotācijai tagad ir līdzekļi no tā sauktā pārtikas mehānisma, kuru apmērs būs EUR 100 miljoni no 2009. līdz 2011. gadam.
Visbeidzot, mums pilnībā ir zināms Zviedrijas pilsoņa Dawit Isaak stāvoklis, kurš vēl joprojām atrodas apcietinājumā Eritrejā. Mans kolēģis Louis Michel runāja ar prezidentu Isaias par šo lietu savā pēdējā vizītē 2008. gada jūnijā, un konkrēta klusa diplomātija tieši par šo īpašo lietu turpinās. Es varu apliecināt jums, ka mēs joprojām esam apņēmības pilni strādāt cilvēktiesību situācijas uzlabošanas labā Eritrejā, tādēļ tā aizņem mūsu prātus.
Priekšsēdētājs
. - Es esmu saņēmis rezolūcijas projektu, kas iesniegts saskaņā ar Reglamenta 103. panta 2. punktu.
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks ceturtdien, 2009. gada 15. janvārī.
