Energoapgādes drošība (Nabucco un Desertec) (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Komisijas paziņojums par energoapgādes drošību saistībā ar Nabucco un Desertec projektu.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Nākamajos piecos gados enerģētika noteikti turpinās būt Parlamenta uzmanības centrā. Tomēr pēdējos piecos gados mēs esam krietni pavirzījušies uz priekšu spēcīgas Eiropas enerģētikas politikas izveidē, un tai ir trīs mērķi: energoapgādes drošība, ilgtspējība un konkurētspēja.
Šo mērķu sasniegšanā ārējā dimensija ir ārkārtīgi svarīga divu iemesla dēļ. Pirmkārt, ES atkarība no energoresursu importa - pašlaik 50 % enerģijas resursu nāk no valstīm ārpus Eiropas Savienības, un šī tendence pieaug.
Otrkārt, tie ir jautājumi, kas saistīti ar ilgtspējību. Klimata pārmaiņu mērķus nevar sasniegt nekur pasaulē, ja enerģiju neražos tīrākā veidā un ja to neizmantos efektīvāk. Šā iemesla dēļ dialogs ar ražotājvalstīm, tranzīta un patērētājvalstīm ir izšķirošs.
Abi projekti, ko pieminēja šodienas plenārsēdē, zināmā mērā viens otru papildina, un vienlaikus tie labi iederas vispārējā stratēģijā.
Vispirms par Nabucco. Vakar es atlidoju no Baku, un mēs noteikti vēl arvien turpinām īstenot šo projektu. Šā gada jūlijā mēs spērām lielu soli uz priekšu. Četras Eiropas valstis un Turcija parakstīja starpvaldību nolīgumu, un tas nozīmē, ka nākamgad mēs jau varētu pieņemt galīgo lēmumu par ieguldījumiem, lai 2014. gadā sāktu gāzes piegādi.
Mēs esam noteikuši trīs gāzes avotus, kas ir gatavi piegādāt lielu daudzumu gāzes. Pirmkārt, tā ir Azerbaidžāna, un galīgais lēmums par ieguldījumiem Shah Deniz 2 atradnēs ir jāpieņem tuvākajā nākotnē, un ir arī citas atradnes Turkmenistānā un Irākā, kas šajā posmā ir lielākie piegādes avoti.
Kur tad ir grūtības? Vienmēr ir grūtības, kas saistītas ar īpašo veidu, kā mēs darbojamies enerģētikas nozarē un kā ir organizēts darbs daudzās energoresursus ražojošās valstīs. Eiropas Savienībā projekti ir nozares virzīti, un tas nozīmē, ka visi komerciālie riski ir vienmēr precīzi aprēķināti. Valstis, kurām ir resursi, gaida vairāk izšķirīgu lēmumu, kas virzītu lietu uz priekšu. Tas, piemēram, nozīmē, ja ES nolemj būvēt gāzes vadu, tā uzbūvē gāzes vadu, un tad mēs uzņemamies saistības pirkt gāzi. Mums ir atšķirīga filozofija. Tomēr ir skaidrs, ka ES uzņēmumi ir gatavi pirkt gāzi, un mēs virzāmies uz priekšu šajā jomā.
Es uzskatu, ka tranzīta jautājums ir daudzmaz atrisināts. Mēs vēl gaidām starpvaldību nolīguma ratifikāciju, bet es domāju, ka mums nebūs pārāk daudz grūtību. Tāpat arī, lai atvieglotu gāzes iepirkšanu no reģioniem ar īpašu gāzes pārdošanas veidu, mēs izstrādājām "Kaspijas jūras reģiona atradņu izstrādes korporācijas” koncepciju, kas samazinās risku uzņēmumiem, kuri pērk gāzi, piemēram, pie Turkmenistānas robežas, vai veic ieguldījumus teritorijās, kurās ir liels politiskais un ekonomiskais risks.
Mēs esam jau diezgan daudz paveikuši, un es uzskatu, ka šis ir labs sadarbības piemērs starp nozares virzītu projektu īstenotājiem un ES iestāžu politisku atbalstu.
Mēs esam paredzējuši zināmu finansējumu arī Dienvidu gāzes koridoram, jo īpaši Nabucco projektam. Mēs esam izsludinājuši uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus. Pašreiz es nevaru pateikt, vai tas bija veiksmīgs vai pietiekami labs, bet vismaz uzaicinājums tika izsludināts.
Desertec ir arī nozares virzīta iniciatīva, kas pašlaik ir sākuma stadijā. Ļoti interesanti ir tas, ka mēs izmantojam Āfrikas saules enerģijas potenciālu un transportējam to uz Eiropas Savienību, bet mums ir vajadzīgi arī daži papildu pasākumi, lai šo projektu īstenotu.
Pirmkārt, tā ir tehnoloģiju attīstība, ko esam atbalstījuši daudzus gadus. Šomēnes Seviljā atklās koncentrētas saules enerģijas spēkstaciju. Šī ir tehnoloģija, ko varētu izmantot Desertec projektā, un, manuprāt, bez ES atbalsta mēs nebūtu attīstījuši šo tehnoloģiju tik tālu.
Otrkārt, mums ir jāsadarbojas ar partneriem, jo ir skaidrs, ka nevaram teikt - mēs izmantosim jūsu teritoriju, uzstādīsim saules paneļus un transportēsim elektrību uz Eiropas Savienību. Šiem projektiem jābūt kopējam īpašumam, lai tie vispār tiktu īstenoti. Šā iemesla dēļ mums kopā ar Vidusjūras reģiona un Persijas līča valstīm oktobrī notiks konference par atjaunojamu energoresursu avotu izmantošanu. Ir skaidrs, ka šiem projektiem ir jābūt kopējam īpašumam, lai Desertec projekts izdotos, citādi nebūs veiksmīga rezultāta.
Pēdējais, bet ne mazāk svarīgs jautājums ir jautājums par savstarpējiem savienojumiem. Mums ir jāizšķir divi savstarpējo savienojumu veidi. Viens attiecas uz filozofiju un tirgiem. Jau kādu laiku mēs esam atbalstījuši Ziemeļāfrikas tirgu integrāciju. Ir panākts progress, bet mums ir jāpastiprina šie pasākumi. Otrais veids ir fiziskie energotīklu savstarpējie savienojumi ar Eiropas Savienību, izmantojot kabeļus.
Es uzskatu, ka Desertec īstenosies soli pa solim. Tas nebūs liels projekts, bet, manuprāt, tas ietver elementus, kas atbilst mūsu mērķiem: tīra enerģija valstīm, kas iesaistītas papildu energoresursu eksportā uz Eiropas Savienību.
Mēs esam nodrošinājuši arī komerciālus stimulus. Ar Direktīvu par atjaunojamiem energoresursiem mēs devām iespēju ES valstīm veikt ieguldījumus trešās valstīs un transportēt elektrību uz Eiropas Savienību, un tad mērķis ražot enerģiju trešās valstīs būs izpildīts.
Tomēr šajā posmā ir grūti piedāvāt noteiktu grafiku Desertec projektam. Tā ir jauna iniciatīva, kas vēl ir bērna autiņos, un mēs nevaram teikt, ka Desertec ir daļa no mūsu energoapgādes drošības stratēģijas. Tas ir daudzsološs solis pretī klimata pārmaiņu stratēģijai, kas mums jāveicina, bet energoapgādes drošībai mums ir Nabucco, un ir pāragri šajā posmā paļauties uz Desertec.
Es vēlos beigt ar domu, ka vislabākie energoapgādes drošības pasākumi ir veicami Eiropas Savienības robežās. Parlaments ir lielā mērā atbalstījis energoefektivitāti. Energoefektivitāte ir saistīta ne tikai ar klimata pārmaiņām. Tā patiešām ir ļoti svarīgs energoapgādes drošības aspekts. Es teiktu, ka tā ir svarīgāka par Desertec un Nabucco, un pat par abiem South Stream un Nord Stream cauruļvadiem kopā. Tas patiešām ir svarīgākais aspekts. Trīs tiesiski instrumenti tiek apspriesti ar Padomi, un es vēlos uzsvērt, ka mums attiecībā uz tiem jābūt godkārīgiem un veiksmīgiem.
Attiecībā uz atjaunojamiem energoresursiem es esmu ļoti pateicīgs par Parlamenta atbalstu atveseļošanas plānam, un es atzinīgi vērtēju to, ko esmu dzirdējis par jūras vēja enerģijas lietojumu. Šķiet, ka finansējums, kas paredzēts jūras vēja enerģijas atbalstam, tiks piešķirts. Tā nav tikai ES nauda, jo kopējais finansējums bija aptuveni EUR 600 miljonu, bet visa projekta kopējā summa ir EUR 4 miljardi, tādējādi lielāko finansējumu iegulda pati nozare. Manuprāt, tā ir ļoti laba kombinācija, tā kā atjaunojami energoresursi garantē arī energoapgādes drošību.
Visbeidzot ne mazāk svarīgs dažkārt ir jautājums par oglekļa dioksīda uztveršanu un uzglabāšanu (CCS). CCS ir parasti vajadzīga divu iemeslu dēļ. Viens no tiem ir pasaules reakcija uz klimata pārmaiņām, bet, no otras puses, energoapgādes drošībai izmantosim arī melnogles un brūnogles. Ir panākts arī progress tā finansējuma izmantošanā, kas piešķirts atveseļošanās plānam, tādējādi es uzskatu, ka atveseļošanās plāns ir bijis veiksmīgs. Pēc rezultātu paziņošanas mums - Komisijai, Padomei un Parlamentam - ir noteikti jāapspriež, kur novirzīt ES finansējumu, lai stiprinātu Eiropas Savienības energoapgādes drošību. Ir noteikti vajadzīgi arī vairāki citi pasākumi, lai stiprinātu Eiropas Savienības energoapgādes drošību.
Ioannis Kasoulides
PPE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Mēs visi esam vienojušies runāt vienā balsī un atbalstīt kopīgu ārpolitiku energoapgādes drošības jautājumā.
Ir atzīts, ka enerģijas avotu struktūra un energoapgāde dalībvalstīs atšķiras atkarībā no ģeogrāfiskajiem apstākļiem un citiem īpašiem faktoriem. Tādējādi enerģijas avotu dažādošana ietver arī energoapgādi.
Dažādots un savstarpēji saistīts tīkls, ja to pienācīgi pārveido, var kādu dienu garantēt visiem energoapgādes drošību. Mēs atbalstām, ka ir vajadzīgs Dienvidu koridors, un Nabucco ir Eiropas kopējais projekts.
Tomēr ir vajadzīgas atbildes uz jautājumiem par neseno nolīgumu starp Putin kungu un Turciju, par gāzes apjomu no Azerbaidžānas, ko saņemsim par saviem ieguldījumiem, par Gazprom piedāvājumu nopirkt visu Azerbaidžānas eksportējamo gāzes apjomu, par Irākas energopiegāžu stabilitāti un par Krievijas solījumu pārsūknēt divkāršu gāzes apjomu pa South Stream cauruļvadu.
Dialogs ar Krieviju par energoresursiem ir nepieciešamība, kas pamatojas uz pragmatiskiem un objektīviem energoapgādes drošības un pieprasījuma drošības principiem. Visi citi ģeopolitiskie apsvērumi ir jāatliek.
Runājot par solidaritāti, mums ir vajadzīgi taustāmi plāni ārkārtas gadījumiem, piemēram, uzglabāšana un jaunas sašķidrinātas dabasgāzes (LNG) tehnoloģijas. Kipra, piemēram, ir ieguldījusi pusmiljardu eiro LNG, un man žēl, ka Eiropas Savienība ir piešķīrusi atbalstam tikai EUR 10 miljonus.
Hannes Swoboda
S&D grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Pateicos par jūsu ziņojumu. Energoapgādes drošības jautājums mūsu pilsoņiem kļūst arvien svarīgāks. Tāpēc jūsu amatam turpmāk būs arvien lielāka nozīme - un tas būs svarīgs arī Eiropas identitātei.
Kā jūs pilnīgi pareizi teicāt, dažādošana arī ir vajadzīga. Es piekrītu Kasoulides kungam, ka sadarbībai ar Krieviju būs vienmēr liela nozīme, jo tā ir svarīgs partneris attiecībā uz gāzes piegādi. Tomēr mums nevajadzētu būt atkarīgiem no vienas valsts, vienalga, kādas valsts, bet mums ir jādažādo energoapgāde, un Nabucco šajā ziņā ir pareiza izvēle.
Mans trešais jautājums attiecas uz solidaritāti, kas vajadzīga ES. Jūs esat piedāvājis vairākus priekšlikumus par to, kā palielināt mūsu solidaritāti un kā stiprināt ES vidutājas lomu konfliktos, kas mūs ietekmē, jo īpaši starp Krieviju un Ukrainu. Jūs runājāt arī par Desertec. Es uzskatu, ka abi projekti ir svarīgi, jo tie atšķiras īstenošanas laika ziņā.
Mums ir arī jāapsver - un tas būs jūsu pēcteča uzdevums, vienalga, vai tas būsit jūs pats vai kāds cits -, kādā veidā mēs Eiropā varam, no vienas puses, atbalstīt vairākus lielus projektus, piemēram, Nabucco un Desertec, un vienlaikus aizstāvēt elektroenerģijas un energoresursu ražošanas decentralizāciju.
Pašlaik tiek īstenoti arī vairāki rūpnieciski projekti, kas arī ir nozares virzīti un kas dod iespēju patērētājiem un pat mājsaimniecībām aktīvāk iesaistīties sava veida energoresursu ražošanā, garantējot energoapgādes drošību. Tas attiecas, no vienas puses, gan uz viediem skaitītājiem, gan uz faktisku energoresursu ražošanu atsevišķās mājsaimniecībās. Šajā ziņā Eiropas pieeja varētu būt - jā, protams, mums ir vajadzīgas ārējas energoresursu piegādes, mums ir vajadzīga energoapgādes drošība un tādi lieli novatoriski projekti kā Desertec, bet mums ir arī jānodrošina, lai cilvēkiem, uzņēmējsabiedrībām un uzņēmumiem, kā arī atsevišķām mājsaimniecībām būtu lielākas tiesības noteikt savu energoresursu budžetu un energopatēriņu atkarībā no energoresursu cenas, ietaupījumiem un vides.
Johannes Cornelis van Baalen
ALDE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs! Kā jaunievēlētam deputātam man ir liels gods pirmo reizi uzrunāt plenārsesijas dalībniekus. Es to daru arī kā bijušais Nīderlandes Parlamenta Apakšpalātas deputāts un Liberālās internacionāles priekšsēdētāja vietnieks, jo mans mērķis ir skatīt Eiropas politiku, valstu politiku un starptautisko politiku kā vienu veselumu. Jo īpaši enerģētikas nozarē, protams, pastāv tieša sakarība starp šīm politikas formām.
Priekšsēdētāja kungs! Ja runājam par savu stāvokli, Eiropas stāvokli pasaulē, tad pašlaik mēs esam neaizsargāti pret šantāžu. Mēs esam atkarīgi no nestabiliem reģioniem un valstīm, kurās valda nedemokrātiski režīmi. Tas jāizbeidz. Tāpēc mana grupa, Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupa, atbalsta Nabucco un Desertec, un es vēlos pievērst jūsu uzmanību, ka manas nacionālās partijas iepriekšējam parlamentārajam vadītājam Van Aartsen kungam šajā projektā bija liela nozīme.
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos runāt par diviem jautājumiem. Es priecājos, ka Komisija piekrīt tam, ka uzņēmējdarbībai ir liela nozīme. Enerģētikas nozarē jāiesaistās ne tikai iestādēm - valstu valdībām, Eiropai vai starptautiskām organizācijām. Uzņēmējdarbībai neapšaubāmi ir būtiska nozīme. Otrkārt, priekšsēdētāja kungs, mēs Parlamentā nedrīkstam samierināties ar to, ka pastāv tabu, piemēram, atteikšanās vēlreiz apsvērt kodolenerģiju kā daļu no enerģijas avotu struktūras. Tas attiecas arī uz Eiropas devumu starptautiskajās attiecībās. Kodolenerģijai, kodolsintēzei un kodolskaldīšanai ir būtiska nozīme. Pastāv lielas problēmas attiecībā uz kodolatkritumiem, bet mums ir jāļauj, lai pētniecība un izstrāde, un zināšanu apmaiņa dod savu ieguldījumu šajā ziņā. Kodolenerģijai ir liela nozīme, jo tā palīdzēs apkarot siltumnīcas efektu. Manai grupai šoreiz nav precīza viedokļa par šo jautājumu. Mums ir vēlreiz par to jādiskutē, bet mēs nedrīkstam paziņot, ka kodolenerģija Parlamentā ir tabu. Es tāpēc vēlos dzirdēt Komisijas viedokli par šo jautājumu.
Reinhard Bütikofer
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Tā kā mēs šodien šeit runājam par ārējo energoapgādes drošības politiku, mēs, protams, apzināmies vienu īpašu pamatpatiesību, kuru Piebalga kungs jau minēja, un, proti, ka izšķirošā energoneatkarības frontes līnija atrodas Eiropas Savienībā. Precīzāk runājot, ja mēs varētu ieviest zemus energopatēriņa standartus vai nulles standartus ēkām, tad mēs varētu ietaupīt vairāk dabasgāzes nekā Nabucco, South Stream un North Stream cauruļvadi spētu importēt. Ir svarīgi mūsu rezolūcijā paziņot, ka rentablai atjaunojamu energoresursu izvēlei, energoefektivitātes stratēģijai un jo īpaši energotaupībai jābūt šīs politikas pamatā. Ja tas tā būs, tad, mūsuprāt, vispār nebūs vajadzīga nekāda papildu kodolenerģija.
Otrkārt, svarīga ziņa šajā rezolūcijā ir tā, ka ES ir vajadzīga kopēja ārējā energoapgādes drošības politika, kuras mums pašlaik trūkst. Šai politikai jāietver energoefektivitātes un atjaunojamu energoresursu veicināšana mūsu kaimiņattiecību politikā un kopēja ES nostāja sarunās ar tranzītvalstīm. Komisijai jānodrošina šim mērķim pietiekami resursi, ko pirms diviem gadiem rezolūcijā par šo jautājumu pieprasīja Parlaments.
Mūsuprāt, Nabucco ir augstas prioritātes projekts, jo tas stiprinās mūsu energoapgādes neatkarību, jo īpaši neatkarību no Krievijas, lai gan es piekrītu Kasoulides kunga teiktajam, ka vēl arvien ir jāatbild uz daudz jautājumiem par šo tematu. Tomēr ir žēl, ka dažas dalībvalstis, veicinot South Stream projektu, kas atklāti konkurē ar Nabucco projektu, vājina energoneatkarības politiku.
Attiecībā uz energoapgādes politiku mēs, Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa, arī uzskatām, ka ir svarīgi neaizmirst cilvēktiesības un, apspriežot energoapgādes jautājumus, ņemt vērā cilvēktiesību dialogu. Paplašinot perspektīvu un tajā iekļaujot Desertec vai pat Arktiku, kā mēs to darām savā rezolūcijā, ir arī svarīgi to darīt partnerības, nevis neokoloniālisma garā.
Geoffrey Van Orden
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos runāt par trim jautājumiem.
Pirmkārt, bezrūpība energoapgādes politikas jautājumos nostāda mūs arvien bīstamākā atkarības stāvoklī no Krievijas. Kur vien iespējams, būtu prātīgi koordinēt savu nostāju, bet vienotu ES politiku nenovēršami sašķobītu tās valstis, kas draudzējas ar Gazprom, un tamlīdzīgas intereses. Un mēs nedrīkstam nodot vēl vienu dalībvalstīm svarīgu interešu jomu Eiropas Komisijai, kas jebkurā krīzē redz iespēju paplašināt savas pilnvaras. Nav nepieciešamības norādīt, ka daudzi no mums balsos pret Lisabonas līguma apstiprināšanu vai turpmākajiem centieniem virzīt uz priekšu politisko integrāciju, izmantojot dažādus mūsu valstu enerģētikas apsvērumus.
Otrkārt, energoapgādes avotu dažādošana prasa lielākas saistības pret Nabucco. Lai šim cauruļvadam būtu panākumi, sadarbība ar Turciju ir būtiska, tomēr enerģētikas sadaļas atvēršana ES sarunās ar Turciju tiek bloķēta. Ko Padome un Komisija dara, lai atrisinātu šo neatbilstošo situāciju?
Treškārt, es ievēroju, ka vārds "kodolenerģija” rezolūcijā neparādās. Ir skaidrs, ka ilgtspējīgu, dažādu energoresursu avotu nodrošināšanā lielāka nozīme ir jāpiešķir kodolenerģijai, un šajā ziņā es piekrītu mūsu kolēģim van Baalen kungam.
Helmut Scholz
GUE/NGL grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Energoapgādes drošība ir šodien pamatoti mūsu ārējās politikas dienas kārtībā. Tomēr runa nav par varas un ietekmes nodrošināšanu un par fosilā kurināmā pēdējām rezervēm, nedz arī par atkarības izvēlēšanos. Manuprāt, ilgtspējīgas enerģētikas politikas izveidē mūs gaida pavisam citādi uzdevumi.
Pirmkārt, visai pasaulei ir jāpāriet uz atjaunojamu energoresursu avotiem, lielāku energoefektivitāti un energotaupību. Citiem vārdiem sakot, mums nav vajadzīgas debates par ārējo energoapgādes politiku - un noteikti ne, ja tas ir viss, ko gatavojamies darīt -, bet mums ir drīzāk vajadzīgi saprātīgi iegūti energoresursi, ko ikviens cilvēks var atļauties.
Otrkārt, energoapgādes drošībai jābūt iekļautai atbildīgā ES miera un attīstības politikā. Piekļuve energoresursiem ir svarīga visiem cilvēkiem, ekonomiskai attīstībai un cīņai pret nabadzību. Tāpēc tāds projekts kā Desertec nedrīkst kļūt par enerģētikas politikas ieroci koloniālisma turpināšanai. Ko no tā iegūs Āfrikas valstis, kur pieaug iedzīvotāju skaits un prasības pēc energoresursiem? Kāpēc tās nav vēl līdz šim iesaistītas ar vienādiem noteikumiem plānošanas un lēmumu pieņemšanas procesos?
Krīzes novēršanas un miera politika ietver arī pasaules energoapgādi. Šīs pieejas trūkst Eiropas Savienības attiecībās ar Ziemeļkaukāzu un Vidusāziju. Šīs valstis kā energoresursu piegādātājas - piemēram, Nabucco - kļūst Eiropas Savienībai arvien svarīgākas, bet es neredzu šajās valstīs vietējā līmenī nekādu konfliktu novēršanas un ilgtspējīgas attīstības koncepciju. Ir pienācis laiks Eiropas Savienībai izbeigt tādu ārējo energoapgādes politiku, kas vienīgi palielina konkurences cīņu pēc naftas un gāzes rezervēm vai attīsta kodoltehnoloģijas. Mums tagad ir vajadzīgas patiesas partnerattiecības atjaunojamu energoresursu jomā un decentralizēta piegāde.
Fiorello Provera
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Mēs droši zinām, ka pieprasījums pēc energoresursiem palielināsies un ka Eiropā gāzes ražošana nepārtraukti samazinās. Dalībvalstīm, tādējādi arī Eiropai, ir ļoti svarīgi īstenot tādu politiku, kas garantētu bagātīgu un drošu energoapgādi. Energoresursu avotu dažādošana un enerģijas transporta tīkli apmierina šo prasību.
Tāpēc nav nekādas konkurences starp dažādajiem sagatavošanā esošajiem projektiem, piemēram, Nabucco un South Stream. Šī dažādošanas politika nozīmē arī to, ka dažu pēdējo gadu laikā Eiropa ir kļuvusi mazāk atkarīga no galvenajiem energoresursu piegādātājiem. Piemēram, Krievijas gāzes piegāde Eiropai ir samazinājusies no 75 % 1990. gadā līdz 45 % šodien. Nabucco projekts ir tāpēc lielisks, un South Stream projekts ir lielisks.
Kamēr Eiropai nav vienotas, kopējas energoapgādes politikas, Itālijai ir ne tikai tiesības, bet arī pienākums rīkoties visos iespējamos veidos no energoresursu taupīšanas līdz kodol...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Zoltán Balczó
(HU) Ankarā 13. jūlijā, parakstot Nabucco nolīgumu, Barroso kungs teica, ka gāzes cauruļvadi ir izgatavoti no tērauda. Tomēr Nabucco "cementē” attiecības starp tautām, kas iesaistītas šajā pasākumā, izveidojot stratēģisku saikni starp Eiropas Savienību un Turciju. Premjerministrs Putin teica, ka ikviens var izvietot zemē tik daudz rūsas saēstu dzelzs cauruļvadu, cik vien tam tīk, bet viņam būs vajadzīga gāze, ar ko šos cauruļvadus piepildīt. Tieši neziņa par energoresursu avotiem izraisa vislielākās bažas par šo projektu. Vienīgā drošā lieta ir tā, ka EUR 8 miljardu ieguldījums būs labs darījums tiem, kas šajā projektā iesaistīti.
Faktiski tāpat kā Ukraina, Krievijas gāzes tranzītvalsts, kas izsauc bažas, arī Turcija var radīt līdzīgas problēmas. Daudzi no mums nepiekrīt arī konkrētas saiknes izveidei starp Eiropas Savienību un Turciju. Kas ir Desertec projekts? Ziemeļāfrika, rotējošie spoguļi, saules baterijas, līdzstrāvas pārvade un 15 % energoapgādes prasību apmierināšana. Pašlaik tas vairāk atgādina mirāžu nekā reālu plānu. Desertec nebūs galvenais ēdiens Eiropas Savienības patērētāju ēdienkartē. Tas drīzāk būs ļoti dārgs saldais ēdiens. Tāpēc es ierosinu sākt pētījumus par kodolenerģijas drošības palielināšanu, jo šis energoresursu veids ir tīrs un arī lēts. Tas ir nopietns arguments, jo energoapgādes drošība ir saistīta ar patērētāju vai, pareizāk sakot, ar elektrības rēķinu, kā arī ar jautājumu, vai patērētājs to var samaksāt.
Elmar Brok
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Energoresursi ir būtisks "glābšanas riņķis” visai sabiedrībai, ikvienam cilvēkam, kā arī ekonomikai. Tāpēc mums Eiropā ir svarīgi rast kopīgus risinājumus, lai gan, protams, enerģijas avotu struktūrai jāpaliek katras valsts kompetencē. Tas nozīmē, ka mūsu kopīgajās apspriedēs nav nekādas vajadzības cīkstēties par kodolenerģiju, zemas oglekļa emisijas enerģiju vai kāda cita veida enerģiju, ja mans viedoklis atšķiras, piemēram, no Bütikofer kunga viedokļa.
Tomēr mums ir jācenšas panākt kopēju nostāju attiecībā uz energoapgādes drošības ārējiem aspektiem. Attiecībā uz iekšpolitiku es pilnīgi piekrītu komisāram, ka, piemēram, atjaunojamu energoresursu un energotaupības jautājumi ir svarīgāki par jaunu iespēju pētījumiem.
Tomēr, lai mazinātu mūsu atkarību no ārējiem energoresursu piegādātājiem, mums tie ir jādažādo. Desertec un Nabucco ir svarīgi pasākumi šajā ziņā. Mums ir jārisina arī sarunas ar Krieviju par jautājumiem, kas saistīti ar partnerattiecībām un sadarbības nolīgumiem, kā arī energoapgādes drošību tagad, kad Krievija - nepamatoti, nevis pamatoti - izstājās no Enerģētikas hartas. Tas mums ir svarīgs uzdevums. Tomēr mums jāatzīst, ka mums ir darīšana ar valstīm, kas nav visai uzticamas, un ka mēs diemžēl nevaram izturēties atšķirīgi pret uzticamām un neuzticamām valstīm.
Mums tāpēc piegādātāju tiesībām jāpretstata Eiropas Savienības patērētāju tiesības. Savstarpējās saiknes, kopēju gāzes krātuvju jautājums - šīs problēmas ir svarīgas, lai nebūtu iespējams apturēt energoresursu piegādi jebkurai atsevišķai valstij. Ja mēs visi cits citam palīdzēsim, mēs būsim tik stipri, ka neviens nevarēs mūs atvienot no energoresursiem. Tas ir būtiskais jautājums, kas mums ir skaidri jāpasaka.
Tāpēc mums ir arī skaidri jāliek saprast, ka privātie ieguldījumi ir vajadzīgi, jo bez tiem situācija būs neiespējama. Daudz jau ir paveikts, bet kopīgās visaptverošās drošības intereses ir jāsaskaņo ar ekonomiskajām interesēm, lai panāktu vislabāko iespējamo risinājumu. Pagaidām vēl pastāv pretrunas. Esmu pārliecināts, ka mēs patiešām tad atradīsim atbilstošu risinājumu. Tas nozīmē, ka jāņem vērā jautājumi, kas attiecas uz konkurences tiesību aktiem, proti, es gribu teikt, ka tas nav jāatstāj lielo piegādātāju, piemēram, Gazprom vai pat citu uzņēmumu, varā...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Teresa Riera Madurell
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos uzsvērt šā rezolūcijas priekšlikuma savlaicīgumu, kā arī atzinīgi novērtēt pūles, ko pielikušas visas grupas, lai panāktu kopēju priekšlikumu.
Dāmas un kungi! Lai novērstu bezpalīdzīgā stāvokļa atkārtošanos, ko izjuta daudzi mūsu pilsoņi, kad Krievija nolēma pārtraukt gāzes piegādes caur Ukrainu, ir ļoti svarīgi maksimāli pastiprināt energoresursu avotu dažādošanu un gāzes transportu. Tādēļ mums steidzami jābūvē jauni gāzes cauruļvadi, kas tāpat kā Nabucco un citi projekti palīdzēs uzlabot energoapgādes drošību Viduseiropā. Tomēr, lai nodrošinātu piegādi visām Eiropas Savienības valstīm, šīs pūles ir jāpapildina ar piegādēm no kontinenta dienvidiem.
Pēc visa teiktā es vēlos uzsvērt, kā to jau darīja komisārs, vēl vienu šīs problēmas aspektu. Nesenā krīze mums parādīja, ka ES netrūkst gāzes krājumu, bet gan drīzāk pārvades jaudu. Tāpēc ir svarīgi galvenokārt pievērsties ES energotīklu savstarpējo savienojumu uzlabošanai. Dāmas un kungi, jums man jātic, kad es saku, ka mums šajā situācijā ir daudz iespēju pilnveidot.
Es pastāstīšu piemēru no savas valsts. Kā jūs zināt, Spānija varētu kļūt par svarīgu tranzīta asi Eiropai, jo Spānijai ir savienojums ar Alžīriju, izmantojot Medgaz cauruļvadu, kura celtniecība ir jau gandrīz pabeigta, un sešas sašķidrinātās dabasgāzes rūpnīcas, kuru jaudu varētu divkāršot, ja būtu vēl viena ārkārtas situācija. Tomēr Spānija nevarēs palīdzēt, ja netiks palielināta tās Pireneju energotīklu savstarpējo savienojumu jauda.
Visbeidzot mums jāapzinās, ka lielu infrastruktūru būvniecība ir tikai daļa - lai gan svarīga daļa - no ES energoapgādes drošības politikas. Šī drošība ir īpaši atkarīga no energotaupības un atjaunojamu energoresursu izmantošanas. Tieši tāpēc mēs uzskatām, ka mūsu sadarbība ar Ziemeļāfrikas valstīm atjaunojamu energoresursu attīstīšanā ir ļoti būtiska. Šī ideja ir saistīta ar manu aicinājumu palielināt piegādes no Dienvideiropas.
Tāpēc, komisār, Vidusjūras reģiona saules enerģijas plāns, ko īsteno Vidusjūras savienība, ir pievilcīga ideja, kuru mēs Parlamentā vēlamies atbalstīt.
Graham Watson
Priekšsēdētāja kungs! Mums ir trīs lieli uzdevumi šajā jomā - energoapgādes drošība, enerģētikas iekšējā tirgus neefektivitāte un neatliekams pienākums apkarot klimata pārmaiņas. Desertec un Nabucco ir liela nozīme šo uzdevumu izpildē.
Ja mums izdosies attīstīt saules termoelektrostacijas augstsprieguma elektroenerģijas ražošanai Ziemeļāfrikā, mēs radīsim Vidusjūras savienībai mērķa izjūtu; mēs varam sniegt palīdzību valstīm Vidusjūras dienvidu krastā ūdensapgādē, un mēs varam izstrādāt elektroenerģijas ražošanas tehnoloģiju, kam pasaulē ir liels noieta tirgus. Ja mēs spēsim pārliecināt dalībvalstis, ka lielāka energoapgādes neatkarība ir politiska vajadzība, un neļaut Berlīnei un Parīzei to noniecināt uz katra soļa, tad Nabucco palīdzēs mums dažādot naftas un gāzes apgādi.
Rezolūcijas priekšlikumā, kas ir mūsu priekšā, ir maz pateikts par to, kas mums šeit, Eiropas Savienībā, jādara. Mums ir jāattīsta atjaunojamu energoresursu - saules siltumenerģijas un cita veida enerģijas - ražošana. Mums jāattīsta augstsprieguma līdzstrāvas elektroenerģijas sadales jaudas, izmantojot viedo tīklu, - ieguldot tajā aptuveni EUR 50 miljardu un izveidojot daudz darbavietu -, un mums ir vajadzīgas naftas un gāzes uzglabāšanas iekārtas, bet vēl vairāk mums ir vajadzīga uzglabāšanas politika, lai mazinātu mūsu bīstamo atkarību no Krievijas.
Mūsu energoapgādes pamatā arī turpmāk būs nafta un kodolenerģija, bet, gatavojoties Pasaules klimata pārmaiņu konferencei Kopenhāgenā, vienīgā vērā ņemamā ideja ir pāreja uz atjaunojamiem energoresursiem. Vēja enerģija varētu apmierināt visu turpmāko pieprasījumu pēc elektroenerģijas Ķīnā turpmākajos 20 gados un aizvietot 23 % elektroenerģijas, kas ražota, izmantojot ogles. Tuksnešos sešās stundās rodas vairāk saules termoenerģijas, nekā cilvēce patērē gada laikā. Komisār, jūs teicāt, ka saules enerģija nepieder pie mūsu energoapgādes drošības stratēģijas. Tai vajadzētu piederēt, un tai noteikti jāpieder.
Franziska Katharina Brantner
Priekšsēdētāja kungs! Mūsu energoapgādes drošība ir lielā mērā jautājums par energoapgādes neatkarību, un, kā daudzi ir teikuši un kā pareizi teica Piebalga kungs, vislabākā stratēģija ir efektivitāte, taupīšana un atjaunojami energoresursi.
Bet mēs, Zaļie, esam arī reālisti un saprotam, ka vidējā termiņā mums būs vajadzīgas gāzes piegādes. Tāpēc mēs atbalstām dažādošanu un uzskatām Nabucco projektu par Eiropas prioritāro projektu.
Tomēr ļaujiet man teikt, kāpēc mēs neuzskatām kodolstratēģiju par neatkarības stratēģiju, katra ziņā ne par energoapgādes neatkarības stratēģiju. Galu galā, urāns tiek importēts ne tikai no tām valstīm, kas mums patīk. Un, runājot par drošību, mums ir jāpiemin kodolenerģijas drošības aspekti, proti, kodolieroču izplatīšana, un mums šajā jautājumā ir problēmas, kas saistītas ar citiem augstākā mērā svarīgiem drošības jautājumiem. Mēs nedrīkstam tiem nepievērst uzmanību, un mēs nedrīkstam teikt, ka kodolenerģija nav saistīta ar jautājumu par kodolieroču izplatīšanu.
Turklāt mūsu grupa ir stingri pārliecināta, ka attiecībā uz visiem projektiem ir jārisina pārredzamības un korupcijas problēmas un ka tie nedrīkst kavēt atklātu un stingru cilvēktiesību dialogu ar sadarbības valstīm, nedz arī holistisku un politisku pieeju šīm valstīm.
Konrad Szymański
(PL) No brīža, kad parakstīja nolīgumus par Nabucco un South Stream cauruļvadu būvniecību, sākās lielas sacensības. Laiks parādīs, vai Nabucco projektam būs kāda nozīme Eiropas Savienības ārpolitikā un drošības politikā. Tāpēc es esmu pārsteigts par Eiropas Savienības politiku attiecībā uz Krieviju šajā jautājumā.
Komisija ļoti maldās, uzskatot, ka South Stream projekts nekonkurē ar Nabucco projektu. Komisija rīkojas nepareizi, nereaģējot uz Gazprom arvien lielāku iespiešanos Eiropas enerģētikas tirgū. Turklāt Komisija rīkojas nepareizi, klusi piekrītot Gazprom projektu īstenošanai Baltijas un Melnās jūras reģiona valstīs.
Nabucco būs veiksmīgs tikai tad, ja tas saņems ilgtermiņa politiskās garantijas. Šā iemesla dēļ mums ir vajadzīga aktīva politika Vidusāzijā un Melnās jūras reģionā. Saikņu izveide enerģētikas nozarē starp šīm valstīm un Eiropu stiprinās to suverenitāti un Eiropas drošību un varbūt pat veicinās reformas, uz kurām mēs visi ceram.
Afganistāna ir pārbaudījums NATO, bet energoapgādes drošība ir, protams, pārbaudījums Eiropas Savienības drosmei un briedumam. Šo plānu izdošanās ir atkarīga vienīgi no mūsu politiskās gribas. Līgumu grozījumi ir otršķirīgs jautājums.
Jacky Hénin
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Gādājot par mūsu reģiona energoapgādes neatkarību, kā arī enerģijas ražošanas iekārtu un patērētāju drošību, nedrīkst neņemt vērā gāzi ražojošo valstu un tranzītvalstu iedzīvotāju intereses, jo pretējā gadījumā pastāv konfliktu rašanās risks. Konkurējoši gāzes cauruļvadu projekti ir ne tikai nepatikšanu cēlonis, bet tie rada arī saspīlējumu Austrumeiropā, Kaukāzā un Vidusāzijā. Ja ar gāzes un citu enerģijas avotu tarifu nolīgumiem, kas ievēro energoresursus ražojošo valstu un tranzītvalstu tiesības un kas garantē drošību Eiropas patērētājiem, tiks mazinātas problēmas, ko izsauc tirgus spekulācijas, tad būs iespējams garantēt vispārēju drošību.
Tas varētu būt Eiropas Enerģētikas aģentūras uzdevums - aģentūras, ko pārraudzītu Parlaments un Padome, kuru vienīgais politiskais uzdevums būtu nodrošināt sadarbību un veicināt sabiedrības interešu ievērošanu. Kāpēc mums tomēr ir sajūta, ka šajā gadījumā komerciālas intereses prevalē pār Eiropas iedzīvotāju interesēm?
Es vēlos arī oficiāli brīdināt Komisiju izvairīties no kārdinājuma izmantot Nabucco projektu kā Trojas zirgu, lai panāktu Turcijas pievienošanos ES. Laicīguma principu, sieviešu tiesību un kurdu tautas tiesību ievērošanai, kā arī genocīda pret armēņiem atzīšanai ir jāpaliek tiem kritērijiem, pēc kuriem tiks lemts par Turcijas iespējamo pievienošanos ES.
Niki Tzavela
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Jūs pazīst kā pragmatiķus un reālistus, bet es varu teikt, ka es tomēr neuzskatu Nabucco cauruļvadu par galīgu, nedz arī par tādu, kādu to raksturo. Izpētot šā cauruļvada jaudu, mēs konstatējām, ka tam ir vajadzīgs 31 miljards kubikmetru gāzes gadā, lai tas būtu dzīvotspējīgs un praktisks.
Jūs esat tikko atgriezies no Azerbaidžānas un esat pārliecināts, ka tā ir valsts, kas piegādās gāzi. Azerbaidžāna sola gāzi visiem. Kur tā atradīs gāzi, lai piepildītu cauruļvadu, ir jautājums, kas turpina radīt bažas valstīm, kuras iesaistītas Nabucco cauruļvada projektā. Līdz šim Baku ir teikusi: "Es došu jums visu gāzi,” bet tā nespēj garantēt pat gāzes drošu tranzītu. Runājot par Irānu, ko jūs, komisār, pieminējāt, tās attiecības ar Eiropas Savienību vēl ilgi būs ļoti nepastāvīgas un neprognozējamas, pirms tā kļūs par gāzes piegādātāju.
Starptautiskajā enerģētikas tirgū runā, ka aiz Azerbaidžānas slēpjas Krievija un ka mēs atradīsimies aci pret aci ar viņiem. Mans jautājums ir šāds: pirms jūs uzņematies finansiālas saistības, vai jūs varat, lūdzu, nodrošināt mums piegādātāju?
Martin Ehrenhauser
(DE) Priekšsēdētāja kungs! "Nabucco” bija Džuzepes Verdi pirmā ļoti veiksmīgā opera. Saskaņā ar itāļu un krievu "veco dziesmu jaunās skaņās” South Stream energoapgādes projektam, kas nosaukts šīs operas vārdā, draud briesmas tikt atmestam kā nederīgam. Ja mēs ņemam vērā to, ka tāds šķietams Zaļās partijas loceklis kā Joschka Fischer ir parakstījis lobēšanas līgumu par sešciparu summu, tad viss šis sacerējums izklausās pēc bezjēdzīgas popmūzikas dziesmas, kas paredzēta ierobežotam tirgum, nevis pēc ilgtspējīguma un saimnieciskuma simfonijas.
Dažos nākamajos gados saules enerģijas ražota elektrība kļūs būtiski lētāka. Visu ieguldījumu varētu izmantot, lai saražotu 8 000 megavatu vēja enerģijas. Ja dabasgāzes atradnes Irānā un Irākā arī tiks Eiropai slēgtas, tad mums droši vien būs tāds pats liktenis kā Verdi, jo arī viņš neatrada mieru gadiem pēc sava Nabucco projekta.
Pilar del Castillo Vera
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Pateicos jums par labi saprotamo pašreizējās situācijas skaidrojumu attiecībā uz Nabucco projektu un tā iespējām un dzīvotspēju - šķiet, ka īstermiņa dzīvotspēju, ņemot vērā to, ko jūs teicāt -, kā arī par informāciju attiecībā uz Desertec projektu.
Nav šaubu, ka saule ir unikāls enerģijas avots. Šīs enerģijas pārvēršana enerģijā, ko var izmantot cilvēki, ir joma, kas pēdējos 20 gados ir piedzīvojusi lielus notikumus. Tomēr nav arī šaubu, ka mums vēl tāls ceļš ejams, pirms tiks tehnoloģiski pierādīts šīs enerģijas pilns potenciāls un dzīvotspēja, jo īpaši tādos projektos kā Desertec projekts, kuru mēs pašlaik apspriežam. Šis projekts ir vērtējams atzinīgi, un tāpēc mums tas jāatbalsta un jāturpina attīstīt, lai atrisinātu tehnoloģiskās problēmas.
Tomēr man patiešām jāpievērš jūsu uzmanība tam, ka, runājot par energoefektivitāti, jo īpaši par energoapgādes drošību un tādējādi arī par energoresursu avotu dažādošanu, viens no īpašajiem enerģijas avotiem ir zināmā mērā ignorēts. Es, protams, runāju par kodolenerģiju. Šo energoresursu avotu sistemātiski diskriminē, jo tas neatbilst tam, kas notiek daudzās ES valstīs, globālajām tendencēm vai arī cilvēces pašreizējām vajadzībām pēc energoresursiem.
Šī situācija ir krasi jāmaina. Mums ir jāpieņem tāda pieeja, kas ļautu apsvērt visus iespējamos energoresursu avotus saskaņā ar to svarīguma pakāpi. Mēs Parlamentā nedrīkstam tik kategoriski ignorēt šo realitāti.
Kristian Vigenin
(BG) Komisār, dāmas un kungi! Tā nav nejaušība, ka enerģētikas politikas un energoapgādes drošības jautājumi tik bieži tiek apspriesti Parlamentā, jo īpaši pēc situācijas šā gada sākumā, kad vairākas Eiropas Savienības dalībvalstis tika faktiski atstātas bez gāzes piegādēm. Šis bija, iespējams, lūzuma brīdis Eiropas Komisijas un dalībvalstu attiecībās vispār šajā jautājumā.
Mēs šobrīd neapspriežam tik daudz tehniskus jautājumus un enerģētikas politikas izstrādi Eiropas Savienībā kā energoapgādes drošības ārējos aspektus un Eiropas Savienības attīstību šajā jomā, jo, galu galā, šim jautājumam ir divas puses. Tas tomēr ir svarīgs jautājums, jo tas galvenokārt ietekmē ikvienu pilsoni.
Mums tas ir skaidri jāapzinās, apspriežot Nabucco projektu, kas kopā ar Desertec projektu ir neapšaubāmi viens no prioritārajiem projektiem šajā jomā. Mums ir skaidri jāapzinās arī tas, ka Eiropas Savienībā ir valstis, kas paļaujas ne tikai uz vienu piegādātāju, bet pat uz vienu piegādes ceļu.
Es tāpēc nevaru pieņemt domu, ka Nabucco projekts konkurēs ar tādiem projektiem kā South Stream un zināmā mērā arī Nord Stream, kura mērķis ir piegādāt gāzi tieši no Krievijas uz Eiropas Savienības dalībvalsti, tādējādi nodrošinot Eiropas Savienībai neatkarību no tranzītpiegādēm caur valstīm, kas ir politiski un ekonomiski nestabilas.
Šajā ziņā Eiropas Komisijai ir taisnība, paziņojot, ka nepastāv nekāda konkurence, ka mums jācenšas integrēt visus šos atsevišķos projektus kopīgā stratēģijā, kurā, es uzsveru, Nabucco ir neapšaubāmi piešķirama prioritāte.
Mēs gaidām, ka Komisija iesniegs pati savu priekšlikumu gāzes rezervju palielināšanai Eiropas Savienībā, kas ir ļoti svarīgi, kā arī lielākas jaudas energotīklu savstarpējo savienojumu sistēmas attīstīšanai starp dalībvalstīm, kas arī ir ļoti svarīgi, lai garantētu drošību gan pilsoņiem, gan uzņēmumiem Eiropas Savienībā.
Mēs nedrīkstam novērtēt par zemu energoefektivitātes jautājumu, kas ir vēl viens svarīgs Eiropas Savienības energoapgādes drošības politikas aspekts.
Fiona Hall
Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos pateikties komisāram par to, ka viņš atgādināja Parlamentam, ka energoapgādes drošībai ir arī pieprasījuma aspekts. Lēmums izņemt kvēlspuldzes no apgrozības Eiropas tirgū ietaupīs elektroenerģijas daudzumu, ko gada laikā saražo Somija.
Šoruden mēs gribam vienoties ar Padomi par energoefektivitātes pasākumu kopumu. Četrdesmit procentu no visiem energoresursiem, ko lietojam, tiek patērēti ēkās. Tāpēc turpmākās energoapgādes drošības dēļ ir ļoti svarīgi noteikt augstus energoefektivitātes standartus gan jaunajām, gan vecajām ēkām. Es ceru, ka dalībvalstis Padomē atbalstīs Parlamenta priekšlikumus, kas ir paredzēti, lai apturētu energoresursu absolūtu izšķiešanu ēku apkurē, dzesēšanā un apgaismošanā. Ja nekā cita dēļ, tad vismaz savu interešu labad ministriem ir jāatbalsta šie priekšlikumi, jo tie būtiski atvieglos viņu darbu un viņu atbildību, nodrošinot elektroenerģijas un gāzes piegādi.
Indrek Tarand
Priekšsēdētāja kungs! Mēs esam norūpējušies par trim jautājumiem attiecībā uz Nabucco. Projekts tiek īstenots pārāk lēni un nemanāmi, un mums nepatīk Komisijas nostāja, ko pirms nedēļas atkārtoja Landaburu kungs, sacīdams, ka Komisijai ir vienāda attieksme pret South Stream un Nabucco. Komisijai vajadzētu dot priekšroku Nabucco.
Otrkārt, mēs vēlamies, lai Komisija aktīvāk nostātos pret to dalībvalstu valdībām, kas ne reizi vien ir centušās konkurēt un gūt priekšrocības uz citu dalībvalstu rēķina. Es šodien neminēšu šīs valstis, tikai teikšu, ka vienas valsts galvaspilsēta ir Roma.
Ja mēs steidzīgi nevirzīsim uz priekšu Nabucco, mums nāksies sastapties ar nepatīkamiem notikumiem, kuri līdzināsies notikumiem Ungārijā, kur Surgutneftegas uzņēmums ieguva lielu akciju skaitu Ungārijas uzņēmumā MOL. Līdzīga situācija ir Baumgartenā, Austrijā.
Vispār, komisāra kungs, mēs vēlam jums veiksmi kopējas enerģētikas politikas izveidē, kuras ES vēl arvien trūkst.
Sajjad Karim
Priekšsēdētāja kungs! Eiropas nākotne ir atkarīga no energoresursu nodrošinājuma. Kā rāda gan Nabucco nolīgums, gan Desertec iniciatīva, Turcija ir būtiska iespēja. Un šajā ziņā es piekrītu Van Orden kunga viedoklim. Šajā laikā ir ļoti svarīgi iegūt uzticību un veidot ciešākus sakarus ar valstīm, kas būs mūsu partneri enerģētikā, tostarp ar Tuvo Austrumu un Ziemeļāfrikas valstīm. Ar daudzām no tām mūs saista attīstības jautājumi. Desertec projektā paredzētā liela apjoma elektroenerģijas ražošana no saules enerģijas ir unikāla iespēja gūt ieņēmumus, kas jāizmanto arī šo valstu iedzīvotāju labā. Šo iespēju nedrīkst izniekot.
Diemžēl dažas dalībvalstis - tostarp arī mana - pēdējā laikā nav izmantojušas iespēju izveidot saskaņotu enerģētikas stratēģiju. Mans vēlēšanu apgabals Anglijas ziemeļrietumos ir atzīts par galveno vēja enerģijas ražošanai izdevīgo teritoriju, bet AK plānošanas tiesību akti rada šķēršļus. Mēs turpmākajai energoapgādei meklējam ārējus avotus, bet dalībvalstis varētu pēc iespējas labāk izmantot pašu resursus un potenciālu.
Marisa Matias
(PT) Priekšsēdētāja kungs! Es uzmanīgi klausījos un vēlos uzdot trīs jautājumus. Pirmais jautājums: par ko mēs īsti runājam, kad pieminam energoapgādes drošību un enerģiju? Vai mēs runājam par cilvēkiem, kuriem mums jāgarantē vienāda piekļuve energoresursiem un energoapgādes drošība, lai viņi ziemā nepaliktu bez enerģijas? Vai mēs, galu galā, runājam par varas attiecībām starp lielvalstīm, vai - kas ir vēl ļaunāk - mēs izmantojam energoapgādes drošību un tādus projektus kā Nabucco un Desertec kā aizbildinājumu mājieniem, kas domāti citiem pasaules reģioniem vai citām valstīm? Ja mēs dodam mājienus, ar kādām morālām tiesībām mēs to darām?
Otrais jautājums, par ko vēlos runāt, ir šāds: kad mēs pieminam ārvalstu uzņēmumu nepārredzamos darījumus Eiropas tirgū, mēs pieprasām, lai Komisija nekavējoties rīkojas. Es gribētu zināt, vai mūsu prasība attiecas arī uz pašu eiropiešu nepārredzamajiem darījumiem Eiropas tirgū? Noslēgumā priekšsēdētāja kungs, es gribētu runāt par trešo jautājumu. Man šķiet, ka mēs visi esam palaiduši garām lielu iespēju izstrādāt vidēja termiņa un ilgtermiņa politiku. Mēs kārtējo reizi izvēlējāmies īstermiņa politiku, un mums atliek tikai stiprināt iekšējā tirgus un lielo rūpniecības uzņēmumu intereses.
Herbert Reul
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Energoapgādes drošības atzīšana par galveno enerģētikas politikas jautājumu nav priekšlaicīga. Diemžēl šis jautājums nav tik vienkāršs, kā mums politiskajās debatēs grib likt noticēt. Šodien mēs runājam par diviem projektiem: Nabucco, ļoti taustāmu projektu, kuru varam pilnveidot, un Desertec, interesantu projektu jeb interesantu ideju vai redzējumu, bet neviens vēl nevar precīzi pateikt, vai to var īstenot, kur to var īstenot un kā to var īstenot.
Mums ir jānodarbojas ar konkrētām lietām un tās jāattīsta. Mums jāveicina arī projekti, kuru pamatā ir mūsu vīzijas, bet mums ir jābūt piesardzīgiem, uzskatot, ka jebkurai problēmai ir tikai viens risinājums vai arī tikai viena stratēģija problēmu risināšanai. Tādējādi viedoklis, ko pauda mani kolēģi, ir pilnīgi pareizs, nevar būt tikai viena atbilde, šīm problēmām ir daudz risinājumu.
Mēs, piemēram, nedrīkstam pieļaut pārāk intensīvas debates par CO2 problēmu, jo tas padarīs mūs arvien atkarīgākus no gāzes, kura savukārt radīs problēmas, jo mums būs vajadzīgi jauni cauruļvadi. Mums ir jāsaka "jā” ogļu izmantošanas politikai, un tāpēc mums ir vajadzīga jauna spēkstaciju tehnoloģija. Mums ir jāsaka "jā” oglekļa uztveršanai un uzglabāšanai (CCS), "jā” kodolenerģijai un atjaunojamiem energoresursiem un "jā” energotaupībai. Nav runa par vienu vai otru lietu, bet par to, ka jādara visas šīs lietas kopā. Darīt ko citu, manuprāt, būtu amorāli un bezatbildīgi, un tas nedotu mums nekādu labumu.
Tas attiecas arī uz jautājumu par energoresursu avotiem un transporta ceļiem. Arī šajā jautājumā nav viennozīmīgas atbildes. Ikviens, kas uzskata, ka var vienkārši paļauties uz debatēm par cauruļvadiem, protams, maldās, jo, lai mazinātu atkarību, mums ir jāpatur prātā vairākas iespējas, tostarp arī sašķidrināta dabasgāze (LNG), un jāķeras pie to risināšanas. Paliek vēl viens jautājums - un tas ir ļoti svarīgs jautājums -, kā mēs nodrošināsim vajadzīgo kapitālu, lai īstenotu vēlamos projektus? Kāda nozīme ir brīnišķīgiem plāniem, ja neviens nevēlas ieguldīt tajos naudu?
Tāpēc tas, kā mēs īstenojam enerģētikas politiku un kā mēs izturamies pret tiem, no kuriem gaidām ieguldījumus projektos, ir svarīgi. Uzņēmumi ir jāatbalsta. Mēs nedrīkstam uzskatīt, ka spējam likt visam notikt ar varu un iepriekš noteikt ikvienu sīkumu. Pagājušajā ziemā daudzi risinājumi bija veiksmīgi, lai gan netika pieņemti politiski lēmumi, tāpēc ka gudri cilvēki dažādās vietās gudri sadarbojās un tāpēc ka Komisija izpalīdzīgi darbojās kā starpniece.
Marita Ulvskog
(SV) Priekšsēdētāja kungs! Protams, ir nepieņemami, ka cilvēki Eiropā ziemas vidū paliek bez elektroenerģijas un ka tie piespiedu kārtā kļūst par bezdarbniekiem, tāpēc ka rūpnīcas, kurās tie strādā, nespēj samaksāt augstās energoresursu cenas un tāpēc ir spiestas atlaist cilvēkus no darba vai pat izbeigt savu darbību. Tāpēc mums ir ārkārtīgi svarīgi pieņemt gudrus lēmumus, lai nodrošinātu energoapgādi..
Tomēr prasībām, ko izvirza lieliem infrastruktūras projektiem, jābūt skaidrām gan attiecībā uz ietekmi uz vidi, gan valsts neatkarību. Mēs nedrīkstam nostādīt dalībvalstis situācijā, kurā tās riskē nokļūt citas valsts varā. Pirms mēs ļaujam sākt lielus projektus, uzticamām un neatkarīgām organizācijām ir jāveic ietekmes uz vidi novērtējums.
Tas, protams, attiecas uz visiem zināmajiem lielajiem projektiem, bet es jo īpaši vēlos pieminēt Baltijas jūru, kas ir liela un jutīga iekšzemes jūra. Mums ir vajadzīgas analīzes un lēmumi, kas garantē, ka Baltijas jūra netiks pārvērsta par nedzīvu jūru tikai tāpēc, ka mums Eiropas Parlamentā nebija ilgtermiņa skatījuma un ka, pieņemot lēmumus, mēs nebijām pietiekami prasīgi. Mēs esam to parādā saviem bērniem un mazbērniem.
Adina-Ioana Vălean
Priekšsēdētāja kungs! Visi vēlas energoapgādes drošību, bet kāpēc mums tās nav? Varbūt tāpēc, ka pastāv 27 skaidrojumi, ko nozīmē energoapgādes drošība.
Personīgi es, cita starpā, skaidroju to kā energoresursu dažādošanu un atkarības mazināšanu no Krievijas gāzes. Pierādījumi mums nav jāmeklē tālu, tikai dažās dalībvalstīs, kuras atrodas pārāk tālu no Krievijas, lai būvētu cauruļvadu, un kurām tāpēc nav nekādu ar atkarību saistītu problēmu.
Manuprāt, mums galvenā vērība jāpievērš LNG, jāattīsta LNG tehnoloģijas, jābūvē sašķidrinātas gāzes krātuves un jāieved gāze no visas pasaules. Mums ir arī jādod savs ieguldījums globāla LNG tirgus izveidē, tāda tirgus, kāds ir naftai un patēriņa precēm.
Kas attiecas uz Nabucco cauruļvadu, es uzskatu, ka projekts ir nekavējoties jāpārstrādā, ņemot vērā gāzi no dažādiem avotiem, un jāapsver īsāks piegādes ceļš, kas varētu vest no Gruzijas caur Ukrainu, zem Melnās jūras uz Rumāniju. Mums tikai jāielūkojas kartē.
To, ka dalībvalstīm ir dažādi energoapgādes drošības skaidrojumi, kā arī dažādas intereses, pierāda tas apstāklis, ka dažas valstis, kas ir iesaistījušās Nabucco projektā, ir parakstījušās arī zem South Stream projekta, tādējādi mazinot Nabucco ticamību un iespēju izveidot kopēju Eiropas enerģētikas politiku. South Stream projekts neapšaubāmi nozīmē lielāku atkarību no Krievijas gāzes.
Paweł Robert Kowal
(PL) Klausoties savos kolēģos, es gribētu zināt, vai Eiropas Savienības pilsoņiem ir lemts klausīties tikai mūsu runās. Mēs to būtu varējuši pārbaudīt šā gada janvārī energoresursu krīzes laikā. Galu galā, mēs pieņemam rezolūcijas, jo jūtam, ka Eiropas Savienība netiek galā ar energoapgādes drošības jautājumu. Mēs esam ievērojuši, komisār, arī to, ka dalībvalstis izrāda mazāku interesi par Nabucco, lai gan tāda attieksme ir ne gluži pret visiem enerģētikas projektiem. Ziemeļos mums ir Nord Stream projekts, lai gan tas nopietni kaitē kopējai ārpolitikai. Dienvidos ir South Stream projekts. Arī tajā dalībvalstis ļoti vēlas piedalīties. Tomēr, kad runa ir par Nabucco, viss, ko mēs dzirdam, ir solījumi, bet tam nepietiek naudas un nav arī politiska atbalsta.
Kamēr mēs Strasbūrā apspriežam šo tematu, cementa maisītāji jau ir ieradušies Baltijas jūras krastos, lai īstenotu Nord Stream projektu. Es gribētu zināt, vai varu likt Lisabonas līguma atbalstītājiem turēt vārdu, proti, ka tad, kad Lisabonas līgums būs ratificēts, viņi pārtrauks atbalstīt Nord Stream un South Stream projektu. Nabucco var izrādīties lielisks energoapgādes drošības garantēšanas līdzeklis. Ja mēs turpināsim tikai izdot paziņojumus, tad nākamās energoresursu krīzes laikā, kad mēs sūtīsim ES pilsoņiem brošūras ar savām rezolūcijām, viņi tās sadedzinās.
Gabriele Albertini
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es piekrītu komisāram Piebalgam. Viņa tagadējie paziņojumi apstiprina, ka South Stream nevar konkurēt ar Nabucco projektu, bet tas dod turpmāku ieguldījumu Eiropas energoresursu avotu dažādošanā. Eiropas energoapgādes drošības pamatā ir energoresursu, piegādes ceļu un piegādātāju daudzveidība.
Ja gāzes ieguve nepieaug, ir aprēķināts, ka līdz 2020. gadam turpmākais pieprasījums pēc gāzes varētu būt papildu 100-150 miljardu m3. Pamatojoties uz šiem pieņēmumiem, dažādu izvēles variantu izstrāde ir obligāta, un South Stream nav Nabucco alternatīva, bet gan papildinājums. Komisija uzskata, ka Dienvidu koridors ietver veselu virkni projektu, tostarp Nabucco, South Stream un Turcijas-Grieķijas-Itālijas elektrotīklu savstarpējo savienojumu (ITG). Pretkrieviskās debates tāpēc ir pretrunā tam, ko redzēsim notiekam dažos nākamajos gados.
Eiropas Parlamentam ir jāpieprasa pragmatisms un galvenokārt konsekventi lēmumi, kurus Eiropas Savienība jau būtībā ir pieņēmusi Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1364/2006/EK, ar ko nosaka pamatnostādnes Eiropas enerģētikas tīkliem, un ar Otro energoresursu drošības stratēģiju.
Energoresursu avotu un piegādātājvalstu dažādošana ir Eiropas energoapgādes drošības politikas balsts, un, neņemot vērā dažādu projektos tieši iesaistītu valstu politiskās un ekonomiskās intereses, South Stream-Nabucco izaicinājums ir jāanalizē reālistiski, ne caur ideoloģijas deformējošo prizmu, bet ar skaidru skatu uz to, kas jāpaveic.
Anni Podimata
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Ja mēs vēlamies risināt energoapgādes drošības problēmu godīgā un dzīvotspējīgā veidā, mums ir nepieciešama globāla stratēģija, kas atsaucas uz vajadzību dažādot energoresursu avotus un pieņemt kopīgus noteikumus par tranzītvalstīm, jo mūsu atkarība no viena energoresursu avota ir tikpat slikta, kā mūsu atkarība no vienas tranzītvalsts.
Tāpēc mums ir vajadzīgs līdzsvars, un to nevar panākt, nedz runājot aukstā kara laika tonī ar Krieviju, no kuras energoresursiem mēs gribot negribot esam vai būsim atkarīgi, nedz arī atbalstot vienu alternatīvu cauruļvadu, proti, Nabucco, lai gan vēl arvien ir šaubas par tā piegādes jaudu, kā arī par Kaspijas jūras reģiona un Kaukāza valstu politiskajiem un ekonomiskajiem apstākļiem.
Attiecībā uz Desertec es piekrītu daudziem izteiktajiem iebildumiem un vēlos no savas puses piebilst, ka Eiropas Savienības stratēģiskajam mērķim vajadzētu ietvert pakāpenisku neatkarības iegūšanu no energoresursu importa, lai neaizvietotu importētu dabasgāzi ar importētu elektroenerģiju, kas ražota no atjaunojamiem energoresursiem.
Ja mēs patiešām vēlamies kļūt pašpietiekami un ilgtermiņā neatkarīgi, mums ir jāveicina energoefektivitāte un pēc iespējas labāk jāizmanto valstī esošie atjaunojamu energoresursu avoti.
Toine Manders
(NL) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Es vēlos jūs apsveikt par komplekso pieeju šim priekšlikumam. Dažādošana ir ļoti svarīga, un es piekrītu arī tam, ko teica mans kolēģis van Baalen kungs, proti, ka mums jāapsver visi energoresursu veidi, tostarp kodolenerģija. Tomēr - un to es uzzināju pamatskolā - saule ir visu enerģijas veidu avots, un es uzskatu, ka turpmāk mums galvenā vērība jāpievērš saulei.
Dažādošanai jāattiecas ne tikai uz energoresursu veidiem, bet arī uz piegādātājiem. Daudzi no jums runāja par Krieviju. Līdz šim Krievija ir mūs apgādājusi, kad to esam lūguši, bet turpmāk būs svarīgi iegūt vairāk piegādātāju. Nākamais jautājums: kā mēs varam garantēt energoapgādes drošību? Mēs to varam garantēt tikai tad, ja piegādājam energoresursus caur tīkliem, un es uzskatu, ka jūsu vissvarīgākais uzdevums - jūs esat pārvarējuši vairākus šķēršļus, Nabucco, Desertec - nākamajos gados būs izveidot integrētu tīklu, kurā iesaistītās valstis, visas ES dalībvalstis, darbosies vienā virzienā un būs gatavas īstenot enerģētikas politiku integrētā veidā. Jūs varat lūgt naudu iestāžu finansistiem, privātiem ieguldītājiem, bet es uzskatu, ka jums nekavējoties jāsāk veidot integrētu tīklu, sava veida supertīklu, tādu zemfrekvences uztvērēju Eiropai, kas spēj aizsniegt visus galapatērētājus.
Jean-Pierre Audy
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Enerģētika nav Eiropas Savienības jurisdikcijā. Piebalga kungs, apsveicu jūs par visu, ko darāt.
Energoresursi un piekļuve tiem noved pie kara - dažreiz ar militāriem līdzekļiem, dažreiz ar politiskiem līdzekļiem un dažreiz ar ekonomiskiem līdzekļiem. Runājot par gāzi, jāteic, ka mums būs gāzes karš. Turklāt mēs nezināsim, vai gāze ir kara iemesls vai sekas, bet katrā ziņā mums būs gāzes karš.
Mēs zinām skaitļus: Kaukāza valstīs ir rezerves diviem gadsimtiem, Krievijā - vienam gadsimtam, Ziemeļāfrikā - pusgadsimtam, Baltijas valstīs - pusgadsimtam, Eiropā - aptuveni 20 gadiem. Tāpēc mums jāgatavojas gāzes importam.
Jā, komisār, Nabucco ir saprātīgs projekts, un mums tas jāatbalsta, bet mums ir jāsniedz finansiāls un politisks atbalsts visiem dažādajiem energopiegādes avotiem, gan Nord Stream, gan South Stream, gan no ziemeļiem, gan dienvidiem.
Mums jāpaļaujas arī uz mūsu rūpniecības uzņēmumiem, kuri ir lietpratīgi un godīgi un kuriem ir ētikas kodekss, bet nebūsim naivi, komisār, es mudinu jūs nekavējoties iedziļināties to dalībvalstu priekšlikumos, kas vēlas, lai mums būtu operatīvs Eiropas mēroga instruments darbībai gāzes tirgū, proti, jānodibina Eiropas centrālais gāzes iepirkšanas birojs - kaut kas tāds, ko jūs paveicāt Kaukāzā, nodibinot "Kaspijas jūras reģiona attīstības korporāciju”.
Es vēlos jūs apsveikt par Desertec. Mēs zinām skaitļus: 1 km2 tuksneša dod enerģiju, kas ekvivalenta 1,5 miljoniem barelu naftas. Tas ir lielisks projekts Eiropas Vidusjūras teritorijai. Mēs zinām, ka 0,3 % planētas tuksnešu varētu apgādāt ar energoresursiem visu pasauli.
Mēs zinām, ka atrisināsim savas enerģētikas problēmas, pateicoties cilvēku atjautībai un zinātnei, bet mēs to darīsim ētiskā un morālā veidā.
Komisār, jūs darāt ļoti labu darbu, jo mums šeit ir Eiropa, kas dod rezultātus, Eiropa, kas aizsargā, un Eiropa, kas rīkojas. Labi paveikts darbs, un, lūdzu, turpiniet tādā pašā garā - Eiropas Parlaments jūs atbalstīs.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Nabucco gāzes cauruļvads ļaus Eiropai justies stiprai un drošai. Tomēr ne visas Kaspijas jūras reģiona valstis ir izvēlējušās demokrātijas ceļu un ne visām var uzticēties. Daudz kas ir atkarīgs no attiecībām ar Turciju. Pat ja pašlaik nav izredžu pavērt durvis šīs valsts dalībai ES, mēs nedrīkstam to atstumt un izraisīt tajā preteiropeisku noskaņojumu. Desertec projekts ir īpaši svarīgs, jo tas ved uz nākotni. Apspriežot energoapgādes drošību, pārāk maz uzmanības tiek veltīts atjaunojamu energoresursu avotiem un sevišķi maz - energoefektivitātei. Mani iepriecina tas, ka komisārs šodien uzsvēra tieši to. Ir jāizveido ES mēroga finanšu un ekonomiskie mehānismi, kas mudinātu ES dalībvalstis un atsevišķus uzņēmumus taupīt enerģiju un pāriet uz jaunākām un tīrākām tehnoloģijām, un tas būtu nopietns ieguldījums energoapgādes drošībā un klimata pārmaiņu apkarošanā.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Būdams Latvijas politiķis, es ļoti labi zinu, ko valstij nozīmē atkarība no energoresursiem. Lai gan Latvija ražo vienu trešo daļu no nepieciešamās enerģijas, izmantojot savus atjaunojamos energoresursus, pārējās divas trešdaļas no mūsu energoresursu bilances nāk galvenokārt no vienas piegādātājvalsts - Krievijas. Kā maza valsts, kas ir stipri atkarīga no energoresursiem, mēs ļoti labi saprotam, cik dārgi var maksāt šī atkarība galapatērētājam augsto cenu dēļ un visai valstij - potenciālās neaizsargātības dēļ. Ikvienas Eiropas Savienības dalībvalsts energoresursu bilance ir atšķirīga, bet mūs visus interesē viens un tas pats jautājums - energoapgādes drošība. Energoapgādes drošību var panākt, dažādojot piegādes avotus; jo vairāk piegādātāju mums būs, jo mazāk mēs būsim atkarīgi no viena atsevišķa piegādātāja. Krievija ir svarīgs Eiropas Savienības partneris gāzes piegādē. Mēs Eiropā importējam no Krievijas aptuveni ceturto daļu no visa gāzes patēriņa. Dažas valstis, piemēram, Latvija, ir pilnīgi atkarīgas no Krievijas gāzes piegādēm, un ar katru gadu Eiropas vispārējai atkarībai no šīs valsts gāzes piegādēm ir tendence palielināties. Viens no alternatīvajiem gāzes piegādes avotiem ir projektētais Nabucco cauruļvads, kas piegādās gāzi no Vidusāzijas valstīm caur Turciju uz Eiropu. Es uzskatu, ka ir ļoti svarīgi, lai Parlaments īpaši atbalstītu šo projektu, jo tas tiešā veidā stiprinās mūsu kopējo gāzes apgādes drošību. Tomēr Nabucco cauruļvads ir tikai mūsu kopējās gāzes apgādes drošības problēmas risinājuma sākums. Mums ir jāpanāk vienota Eiropas enerģētikas politika, kas koordinētu mūsu darbību visos enerģētikas jautājumos. Pateicos par uzmanību.
Edit Herczog
(HU) Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es vēlos izteikt pateicību par to, ka Parlamentā varu runāt ungāru valodā, kas ļauj man apsveikt priekšsēdētāja vietnieku šajā valodā. Es vēlos sākt ar to, ka, atskatoties uz pēdējiem pieciem gadiem, mēs varam teikt, ka komisārs Piebalgs ir kļuvis varbūt par vienu no visveiksmīgākajiem komisāriem savas līdzsvarotās, uz nākotni vērstās politikas dēļ, kuru mēs līdz šim esam kopīgi Parlamentā pieņēmuši.
Janvārī Nabucco konferencē, kas notika Budapeštā, Ungārijā, komisārs Piebalgs pirmo reizi paziņoja, ka Eiropas Savienība vēlas politiski un finansiāli atbalstīt Nabucco projektu. Pēc aptuveniem aprēķiniem mums būs jāsagādā apmēram EUR 8 miljardi 3 300 kilometru garajam cauruļvadam. Divi svarīgākie uzdevumi mums nākotnē būs atrast Eiropas Savienības budžetā EUR 2 miljardus un, otrkārt, izstrādāt noteikumus, kas ļaus projekta vajadzībām vieglāk un vienkāršāk, ar izdevīgākiem noteikumiem piekļūt kredītam.
Sākumā tika apsolīti aptuveni EUR 30 miljoni. Mums jāsaprot, ka jāvirzās uz priekšu. Esmu pārliecināta, ka dažos nākamajos mēnešos komisārs pieliks visas pūles, lai projekts izdotos, vai arī uzticēs to nodrošināt nākamajam komisāram. Mēs visi apzināmies, ka ekonomiskās krīzes apstākļos ne jau mājsaimniecības būs tās, kas vissmagāk cietīs no elektroenerģijas un energoresursu trūkuma, bet gan uzņēmumi. Mēs, kolēģi, runājam par tiem uzņēmumiem, kuros strādā mūsu vēlētāji un pilsoņi, un, apdraudot energoapgādes drošību, mēs apdraudam viņu ienākumus.
Mario Mauro
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Energoapgādes drošība ir neapšaubāmi būtiska prioritāte, kas jāsekmē, vispirms palielinot energoefektivitāti un dažādojot piegādātājus, energoresursu avotus un piegādes ceļus, bet galvenokārt veicinot Eiropas Savienības enerģētikas intereses attiecībā uz trešām valstīm.
Eiropadome martā paziņoja, ka energoapgādes drošības mērķu sasniegšanai Eiropas Savienībai kopumā, bet arī ikvienai dalībvalstij jābūt gatavai apvienot solidaritāti ar atbildīgu attieksmi. Tas, manuprāt, ir būtiskais jautājums. Eiropas enerģētikas politikai jābūt nesaraujami saistītai ar Eiropas Savienības ārpolitiku. Ja mēs turpinām teikt, ka mūsu ārpolitikas pasākumi būs patiešām efektīvi, kad mēs runāsim vienā balsī, tad tas pats attiecas arī uz enerģētikas politiku.
Tas tieši arī ir būtiskais jautājums: līdz laikam, kad spēsim runāt vienā balsī, to daudzo valdību pūles, kuras ir iesaistītas sarežģītās operācijās, piemēram, Nord Stream un South Stream, nedrīkst uztvert kā vērstas pret atbalstu Nabucco, bet gan kā daļu no vienas un tās pašas stratēģijas, kurā mēs apvienojam pragmatismu ar reālismu, lai pirmajā vietā liktu mūsu pilsoņu intereses.
Tāpēc mēs noteikti sakām "jā” Nabucco projektam, bet tikpat noteikts ir mūsu lēmums atbalstīt mūsu valdību pūles nodrošināt, lai energoapgādes dažādošana garantētu mūsu iedzīvotāju labklājību.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) 2008. gadā Eiropas Savienība paziņoja par rekordlielu tirdzniecības deficītu EUR 242 miljardu apmērā, galvenokārt importēto energoresursu cenu pieauguma dēļ. Nabucco projekta cauruļvads vedīs caur Turciju, Bulgāriju, Rumāniju, Ungāriju un Austriju un nogādās ik gadus Eiropas Savienībā 30 miljardu kubikmetru dabasgāzes no Kaspijas jūras reģiona. Ar EUR 200 miljoniem, kas piešķirti Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānam, nepietiek. Mēs aicinām Eiropas Savienību ievērojami palielināt piešķirto finansējumu. Desertec izmantos saules enerģiju no Ziemeļāfrikas un īstenos arī Vidusjūras saules enerģijas uztveršanas un elektroenerģijas pārvades tīkla būvniecības plānu, lai savienotu Eiropas Savienību ar Tuvajiem Austrumiem un Ziemeļāfriku. ES ir jāiegulda vairāk līdzekļu energoresursu avotu dažādošanā. Kā referente par ēku energoefektivitāti es aicinu ES nodrošināt novatoriskus finanšu instrumentus, lai palielinātu ieguldījumus atjaunojamu energoresursu avotos un energoefektivitātes uzlabošanā, jo īpaši ēkās un transporta nozarē.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Nabucco nodrošinās lielu daļu no Eiropas Savienības gāzes pieprasījuma. Tomēr vēl svarīgāks ir šā projekta politiskais aspekts: tas novērsīs mūsu atkarību no viena energoresursu avota. Atkārtotās krīzes ir parādījušas, ka pašreizējā situācija, kurā Krievija ir vienīgā energoresursu piegādātāja un Ukraina - vienīgā tranzītvalsts, negarantē Eiropas ekonomikai un pilsoņiem nekādu drošību. Jaunu energoresursu piegādes ceļu attīstībai ir jābūt tikpat svarīgai, cik svarīgi ir attīstīt attiecības ar Krieviju. Diemžēl dažu dalībvalstu individuālās intereses kavēja Nabucco projekta sākšanu. Dalībvalstīm jāsaprot, ka labumu gūs ne tikai tās valstis, kuras šķērsos cauruļvads, vai projektā iesaistītie uzņēmumi, bet arī visi Eiropas pilsoņi, kuru valdībām jāgarantē to labklājība un drošība.
Kļūdas, kas novedušas pie projekta aizkavēšanās, nedrīkst atkārtoties attiecībā uz gāzes resursu nodrošināšanu. Tajā reģionā ir tādas valstis kā Azerbaidžāna, Turkmenistāna, Kazahstāna, Irāka un Irāna, kas vēlas piegādāt gāzes cauruļvadam savas rezerves. Piedaloties turpmākajās sarunās, Komisijai ir jāatkārto, ko tā ir paveikusi attiecībā uz starpvaldību nolīgumu, un jāpanāk pozitīvs rezultāts, cik ātri vien iespējams. Ja mēs to nedarīsim, tad to darīs citi, un es esmu pārliecināts, ka tas nebūs Eiropas pilsoņu interesēs.
Francisco José Millán Mon
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Ņemot vērā ES atkarību no ārējo energoresursu piegādes, šo piegāžu nodrošināšana ir jautājums, kam vienmēr jābūt ES ārpolitikas sastāvdaļai. Turklāt visas prognozes vienprātīgi liecina, ka pieprasījums pēc energoresursiem nākamajos 25 gados būtiski palielināsies.
Mums Eiropā jāsamazina lielā atkarība no Krievijas gāzes, jo īpaši pēc pēdējo gadu krīzēm. Ir skaidrs, ka Krievijas stratēģija ir iegūt kundzību pār gāzes nozari Eiropā. Tāpēc mums ir tādi projekti kā Nord Stream, Blue Stream II, kā arī South Stream.
Tāpēc mums ir jādažādo piegādātāji un piegādes ceļi. Šā iemesla dēļ ir tik liela interese par Nabucco projektu, kas nodrošinās piekļuvi Azerbaidžānas un Irākas gāzei, kā arī Turkmenistānas gāzei, tādējādi nostiprinot mūsu attiecības ar Vidusāziju, kas kļūst par arvien svarīgāku reģionu.
Tāpēc es priecājos par jūlijā panākto vienošanos, par ko ziņoja komisārs, kā arī par skaidri izteikto priekšsēdētāja Barroso atbalstu Nabucco projektam politiskajās pamatnostādnēs, ar kurām viņš mūs nesen iepazīstināja.
Es zinu, ka pastāv šaubas par Nabucco projekta dzīvotspēju, bet man bija šaubas arī par Baku-Tbilisi-Ceihanas naftas vadu, kas tagad ir īstenots..
Man jāuzsver, ka Vidusjūras dienvidu krasta valstīm arī ir liela nozīme gāzes piegādē Eiropai. Galvenā valsts šajā ziņā ir Alžīrija, kas ir svarīga gāzes piegādātāja manai valstij un Itālijai. Mums jāgādā, lai ātri tiktu pabeigts darbs pie Medgaz cauruļvada. Es vēlos uzsvērt arī tādu valstu kā Ēģipte un Lībija nozīmi gāzes piegādē.
Rezumējot teikto, jāsaka, ka enerģētikas jautājumiem ir jābūt prioritātei Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu attiecībās, lai no tā labumu gūtu abas puses.
Dāmas un kungi, Lisabonas līgumā ir noteikts, ka par enerģētiku esam atbildīgi visi kopā un ka viens no ES enerģētikas politikas mērķiem ir garantēt energoapgādes drošību. Tas mudina mūs pasteigties ar kopējās enerģētikas ārpolitikas izstrādi, kas kļūst arvien svarīgāka, kā uzsvērts rezolūcijas priekšlikumā, kas šodien jāpieņem.
Es beigšu, sakot, ka tas ir grūti sasniedzams mērķis, kā pierāda mūsu nespēja Eiropā, Eiropas Savienībā, izveidot īstu energoresursu iekšējo tirgu, tāpēc ka mums nav pat nepieciešamo energotīklu savstarpējo savienojumu. Tāpēc es priecājos par saistībām šajā jautājumā, kuras savā dokumentā minēja priekšsēdētājs Barroso.
Rachida Dati
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār! Kā mani kolēģi tikko teica, nesenā gāzes krīze starp Krieviju un Ukrainu pierāda, ka ir steidzami jāpalielina Eiropas Savienības energoresursu drošība un neatkarība.
Eiropas Savienība vēl arvien ir pārāk atkarīga no gāzes importa, jo 2020. gadā tai droši vien būs jāimportē aptuveni 80 % no gāzes krājumiem. Šāda situācija nedrīkst turpināties, jo pretējā gadījumā tā neatgriezeniski apdraudēs Eiropas Savienības energoapgādes drošību. Ir skaidrs, ka pašlaik īstenotie infrastruktūras projekti, kurus jūs tikko minējāt, ir pareizi pasākumi.
Nesenā gāzes krīze starp Krieviju un Ukrainu beidzās pirms vairākiem mēnešiem. Komisār, kas notiks nākamajā ziemā? Tiem, kas piedzīvoja gāzes trūkumu, un tiem, kas raizējas par to, ka tās varētu trūkt arī turpmāk, ir absolūti būtiski zināt, kā Eiropa pasargās tos no iespējamām jaunām krīzēm.
Michael Gahler
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Pašreizējā rezolūcijā ir vēlreiz uzsvērta vajadzība izstrādāt konsekventu Eiropas ārpolitiku, ietverot tajā arī energoapgādes drošību.
Šodien daudz ir runāts par Nabucco un Desertec. Attiecībā uz energoresursu avotu dažādošanu es vēlētos pievērst jūsu uzmanību kaimiņu reģionam, kam līdz šim ir bijusi raksturīga stabilitāte un uzticamība Eiropas apgādē un kam ir milzīgs attīstības potenciāls, un kas klimata pārmaiņu rezultātā kļūs pieejamāks. Es runāju par Arktikas reģionu. Tajā mēs redzam, no vienas puses, pastāvošas pragmatiskas sadarbības tradīcijas, tostarp, piemēram, ar Krieviju, un, no otras puses, ES atšķirībā no Krievijas, ASV, Kanādas un pat Ķīnas pašlaik tur neatrodas.
Lai nodrošinātu arī Eiropas ilgtermiņa intereses šajā reģionā, es gribētu atbalstīt pragmatiskas ilgtermiņa stratēģijas izstrādi kopā ar tādiem partneriem kā Norvēģija un Īslande, lai sadarbotos ar Krieviju, ASV un Kanādu un līdzsvarotu dažādās intereses ne tikai attiecībā uz kopējo apgādes drošību, bet arī uz vides jautājumiem un pieeju jauniem transporta ceļiem, kas brīvi no ledus. Tas ļaus izvairīties arī no iespējamiem konfliktiem, kas varētu citādi tur rasties, steidzoties nodrošināt energoresursu avotus, kas vēl ir pieejami.
Bastiaan Belder
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Turcijai ir liela nozīme Eiropas atkarības mazināšanā no Krievijas. Jautājums tagad ir - kādu cenu Eiropa ir gatava maksāt Turcijai? Pa to laiku Turcija spēlē divkāršu spēli un tiecas gūt labumu gan no Nabucco, gan South Stream projekta. Tas nav Eiropas interesēs. Es aicinu Padomi un Komisiju nepārprotami izšķirties par Nabucco projektu. Šis projekts noteikti mazinās mūsu atkarību no Krievijas, un, ņemot vērā pieprasījuma pēc gāzes pakāpenisku mazināšanos Eiropā, nekādā ziņā nav jāveido divi piegādes ceļi no dienvidiem. Turcijai ir jāuzvelk savs karogs mastā un pilnīgi jāatbalsta Nabucco projekts. Tomēr sarunas ar Turciju par šo tematu stingri jānošķir no sarunām par valsts pievienošanos ES. Turcijai nedrīkst piešķirt ieejas biļeti Eiropas Savienībā apmaiņā pret sadarbību.
Lena Barbara Kolarska-Bobińska
(PL) Eiropas Savienībai ir vajadzīgi piegādātāji, kuru uzņēmējdarbība ir pārredzama un kuri pilda savas saistības. Enerģētikas harta un Tranzīta protokols ir mēģinājums izveidot sistēmu, kuras pamatā ir skaidri principi. Krievijas nesenā norāde, ka tā vēlas izstāties no Enerģētikas hartas līguma, ir uzskatāma par brīdinājumu. Tai jābūt brīdinājumam uzņēmumiem, kas veic ieguldījumus Krievijā, kā arī Komisijai. Tai jāmudina Komisija rīkoties, cik ātri vien iespējams, lai izveidotu Eiropas energoresursu drošības sistēmu.
Mēs varam tikai cerēt, ka Krievija ņems vērā Hartu un neveiks nekādus izšķirošus pasākumus. Eiropas Savienības iekšējam gāzes tirgum ir jādarbojas bez ierobežojumiem, pieļaujot pārrobežu savienojumus un gāzes tīklus. Eiropas gāzes patērētāju nedrīkst atstāt monopolu varā.
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Matthias Groote
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Man ļoti patika tas, ko komisārs šodien teica par Desertec projektu. Šim projektam ir liels potenciāls, un tas ir pievilcīgs tāpēc, ka tas sastāv no daudziem atsevišķiem maziem projektiem. Tas radīs darbavietas un sagatavos ceļu videi nekaitīgai rūpniecības politikai, pēc kuras mēs tiecamies.
Man ir jautājums Komisijai. Kad jūs runājāt par Desertec projektu, man bija sajūta, ka zināmā mērā ir "ieslēgta rokas bremze”. Kādi konkrēti pasākumi ir plānoti attiecībā uz tīklu infrastruktūru, kas ir liela problēma atjaunojamu energoresursu attīstīšanā? Nodoms, protams, ir pievadīt elektroenerģiju Eiropai pa augstsprieguma līdzstrāvas pārvades līnijām no tuksnešiem. Kādus atbalsta pasākumus Eiropas Komisija var veikt attiecībā uz to? Vai šajā lietā ir jau kādi apsvērumi? Ko mēs varam gaidīt šajā jautājumā no nākamās Komisijas?
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs! Eiropas Konservatīvo un reformistu grupa (ECR) atbalsta vajadzību pēc ES kopējas ārējās energoapgādes drošības politikas, kuras pamatā ir dalībvalstu solidaritāte, bet enerģijas avotu struktūrai jāpaliek dalībvalstu kompetencē. Mums, protams, jādažādo energoresursu avoti, lai mēs nebūtu pārāk atkarīgi no Krievijas naftas un gāzes, ko tagad importē pat AK, kura vienmēr ir bijusi atkarīga no Ziemeļjūras un Norvēģijas gāzes.
Mums ir jāattīsta Dienvidu koridors un papildus Nabucco projektam jāapsver kā prioritāte White Stream projekts, kā arī Kaspijas jūras reģiona un Sahāras ceļi kā aizraujošas Eiropas Savienības nākotnes perspektīvas. Mums ir vajadzīgas labākas gāzes uzglabāšanas iespējas Eiropā un lielāka cauruļvadu un elektrotīklu koordinācija. Apvienotajā Karalistē mēs vēlamies arī kodolspēkstacijas.
Es atzinīgi vērtēju ieguldījumus atjaunojamos energoresursos, tostarp Desertec saules enerģijas projektā, kas palīdzēs apkarot arī klimata pārmaiņas un veicinās energoresursu avotu dažādošanu. Mums ir vajadzīga arī lielāka energoefektivitāte, lai gan nesenais kvēlspuldžu aizliegums ES ir drakonisks. Tas ignorē to, ka dzīvsudrabs apdraud ādas veselību un vidi un padara ES nevajadzīgi nepopulāru manā valstī.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Prognozes rāda, ka līdz 2030. gadam gāzes patēriņš Eiropas Savienībā palielināsies par vairāk nekā 40 % un ka mūsu iekšzemes ražošana samazināsies. Tas nozīmē, ka pieprasījums netiks apmierināts, pat ņemot vērā visus projektus, kas pašlaik tiek īstenoti. Tāpēc mums ir vajadzīgi visi iespējamie piegādes avoti un jo īpaši jākoordinē visi dalībvalstu pasākumi, lai optimizētu to ieguldījumu mūsu kopējās vajadzībās.
South Stream un Nabucco projekti ietver ļoti svarīgus ekonomiskus, enerģētiskus, vēsturiskus un politiskus aspektus. Mums tie ļoti rūpīgi un ļoti saprātīgi jāapsver un jāņem vērā visu iesaistīto valstu intereses un vajadzības. Daudzas no grūtībām, ko pašlaik piedzīvojam, varētu atrisināt, ja mēs, pirmkārt, izlēmīgi koordinētu dalībvalstu rīcību, ja uzbūvētu vairāk sašķidrinātas dabasgāzes krātuvju, ja uzlabotu iekšējo tirgu un ja mēs, vēlreiz atkārtoju, runātu vienā balsī.
Derek Vaughan
Priekšsēdētāja kungs! Es atzinīgi vērtēju tekstu, ko šodien ierosināja dažādas politiskās grupas, kā arī komisāra paziņojumu, jo īpaši atziņu, ka jādažādo energotehnoloģijas un jānodrošina piegāde.
Tomēr, protams, energoapgādes nodrošināšanai nevar būt tikai viens risinājums. Ir jāapsver visas tehnoloģijas. Tās ir jākombinē, ietverot arī oglekļa uztveršanu un uzglabāšanu, un, protams, es nāku no Velsas, kur vēl arvien ir lieli ogļu krājumi.
Ir jāuzlabo arī energoefektivitāte. Tāpēc es uzskatu, ka mums energoefektivitātes pasākumiem jātērē vairāk naudas no Eiropas struktūrfondiem, lai taupītu energoresursus, bet arī lai veicinātu ekonomiku.
Es vēlos vēl īsi izteikties par diviem jautājumiem. Pirmkārt, par Desertec, kas, manuprāt, ir aizraujošs projekts, bet mums ir jāatzīst, ka tas ir ilgtermiņa projekts. To nevar paveikt kā uz burvja mājienu.
Otrkārt, ir svarīga gāzes rezervju uzglabāšana, bet mums atkal jāatzīst, ka tā ir dārga un ka būs nepieciešams finansējums.
Tādējādi es atbalstu visus tekstus, ko šodien ierosināja, jo īpaši tos, ko ierosināja Sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupa, bet tie ir svarīgi jautājumi, un es priecātos uzzināt Komisijas viedokli par šiem jautājumiem.
András Gyürk
(HU) Dāmas un kungi! Lēmuma priekšlikumā teikts, ka Krievijas uzņēmums Surgutneftgaz, kura īpašnieki nav zināmi, nesen ieguvis lielāko daļu akciju Ungārijas naftas uzņēmumā MOL. Es gribētu par to pateikt ko vairāk. Pēc šā darījuma es personīgi iesniedzu komisāram rakstisku jautājumu. Savā atbildē viņš paziņoja, ka uzskata par pamatotu mūsu prasību nodrošināt lielāku aizsardzību Eiropas enerģētikas uzņēmumiem pret tādu ārvalstu tīkotājiem, kam trūkst pārredzamības. Tā ir laba ziņa. Mums vēl jānorāda, ka pašreizējais tiesiskais regulējums nav piemērots šā mērķa sasniegšanai.
Tomēr tiesību aktus par pārredzamību var viegli apiet. Tāpēc mēs pieprasām, lai Eiropas Komisija atsakās no savas ērtās dīkas pašanalīzes nostājas. Tai sadarbībā ar valdībām jāizstrādā tiesiskais regulējums efektīvai uzņēmumu aizsardzībai pret naidīgu uzņēmumu pārņemšanu. Priekšsēdētāja kungs, atvērtais tirgus ir kopīgs Eiropas sasniegums. Nepadarīsim sevi viegli ievainojamus šajā jautājumā.
Ivo Vajgl
(SL) Šķiet, ka brīvā mikrofona sistēma strādā labi, un es priecājos to dzirdēt. Mums ir vajadzīga droša un dažādota piegāde. Mēs visi tam piekrītam.
Tomēr, manuprāt, pārāk liela vieta mūsu šodienas debatēs ir ierādīta vienam jautājumam, brīdinājumam par draudiem no Krievijas puses. Šādām runām nevar būt nekāda Eiropai konstruktīva rezultāta, un es uzskatu, ka mēs iegūtu daudz vairāk, ja attīstītu partnerattiecības ar Krieviju.
Es būtu arī pateicīgs, ja komisārs Piebalgs paziņotu, kāds progress sasniegts dialogā par energoapgādes drošību, mūsu attiecību uzlabošanā ar Krieviju un demokrātisko standartu ieviešanā, jo mēs vēlamies, lai Krievija tam pievērš lielāku uzmanību.
Andrzej Grzyb
(PL) 2007. gada septembrī, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada lēmumu, cita starpā, par Nabucco gāzes cauruļvadu, tika iecelts projekta Eiropas koordinators, proti, Josias Van Aartsen kungs. 2009. gadā viņš sniedza interesantu ziņojumu, kurā bija interesanti secinājumi. Viens no secinājumiem attiecās uz iespējamām grūtībām, īstenojot Nabucco projektu. Pat pašreizējais finansēšanas apjoms norāda uz šo faktu.
Es vēlos jautāt, vai jūs uzskatāt, ka, neņemot vērā jūsu personīgās intereses šajā lietā, koordinatora iecelšana Nabucco projekta īstenošanai padarīs šo īstenošanu efektīvāku, lai mēs varētu būt droši, ka tam, ko mēs šodien šeit apspriežam un ko dalībvalstis, tostarp arī mana valsts Polija, cer ieraudzīt iepildāmies, būs 100 % iespēja piepildīties.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Man būs grūti atbildēt uz visiem uzdotajiem jautājumiem, bet es vēlos uzsvērt dažus no tiem.
Pirmkārt, politika, kam ievērojam enerģētikas nozarē, ir paredzēta mūsu pilsoņu un rūpniecības labklājības uzlabošanai. Mēs vēlamies drošu un tīru energoapgādi par pieejamām cenām. Tas ir mūsu galvenais mērķis.
Otrkārt, mums nav nekādu blakus mērķu, kad mēs apspriežam nolīgumus enerģētikas jomā. Nav arī nekādu kompromisu paplašināšanās vai cilvēktiesību jomā. Mēs strādājam, ņemot vērā viedokli, ka savstarpēja atkarība energoapgādē ir ļoti svarīga un dod labumu visiem - gan piegādātājiem, gan tranzītvalstīm un patērētājiem. Partneru pārliecināšana prasa laiku, bet tas ir vienīgais veids, kā panākt stabilitāti.
Treškārt, ja arī reizēm šķiet, ka rīkojamies lēni, es uzskatu, ka pamatošanās uz rūpnieku priekšlikumiem un rūpniecības atbalstu ir būtiska, jo tā mūs dara stiprus. Iespējams, mēs neesam ātrlaiva enerģētikas okeānā, bet atteikšanās no steigas nodrošina mums stabilitāti. Ieviešot pārmaiņas, mums ir daudz plašāks pamats, un tāpēc mums ir daudz lielāka drošība. Visu projektu rentabilitāte un dzīvotspēja ir labi pārbaudīta. Tādējādi es uzskatu, ka tas ir pareizais atbalsta veids.
Nākamā vājā joma mums ir ārējā enerģētikas politika un saskaņotība. Tiesa, ir daudz strīdu - tie vismaz tiek uztverti kā strīdi -, un es kā komisārs priecātos redzēt labāk saskaņotu ārējo enerģētikas politiku.
Rezolūcijas priekšlikumā ir risināta tieši šī problēma, jo, lai gan nav nekāda iekšēja konflikta starp dalībvalstīm, tomēr šis konflikts pastāv cilvēku uztverē. Visi pasākumi, ko veic dalībvalstis, dod labumu arī Eiropas Savienībai. Tādējādi mums jāturpina šī nostāja un patiešām jācenšas izveidot tādu sistēmu, kurā visi runā vienā balsī ne tikai vārdos, bet arī attiecībā uz viedokļiem, ko vēlamies uzsvērt. Šā iemesla dēļ Otrais stratēģiskais enerģētikas pārskats ir tomēr ļoti svarīgs. Visi jautājumi, ko izvirzījām Otrajā enerģētikas pārskatā, ir vēl joprojām aktuāli.
Tomēr, kā uzskata Komisija, mēs skaidri redzam, ka nevaram atļauties pāriet no savstarpējas atkarības uz pilnīgu atkarību. Tāpēc mēs jo īpaši atbalstām tādus dažādošanas projektus kā Nabucco un LNG - tie gan pilnīgi nemaina mūsu savstarpējās atkarības attiecības, bet dod mums papildu drošības rezerves. Tāda ir mūsu darbība, bet vienlaikus mēs pievēršam uzmanību visam, kas notiek enerģētikas pasaulē.
Runājot par kodolenerģiju, jāsaka, ka esam atteikušies no šīs izvēles. Mēs esam pieņēmuši Kodoldrošības direktīvu, bet tas ir lielā mērā dalībvalstu jutīgs jautājums. Es patiešām uzskatu, ka no Eiropas Savienības viedokļa mums jāpamatojas uz kodoldrošības regulatoru sadarbību un jācenšas izveidot drošāku un labāk saskaņotu sistēmu. Tomēr es šaubos, vai varam darīt ko vairāk.
Visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi, - es patiešām uzskatu, ka šie jautājumi un debates palīdz veidot enerģētikas politiku, bet to nevar nodrošināt tikai viens instruments. Ir daudz instrumentu, un mēs vēl turpmāk atgriezīsimies pie šīm debatēm.
Ļoti pateicos jums par šīm debatēm. Es labprāt atbildēšu uz jūsu jautājumiem arī Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejā vai jebkurā citā komitejā, kas vēlas sīkāk apspriest enerģētikas jautājumus.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Es esmu saņēmis sešus rezolūcijas priekšlikumus, kas iesniegti saskaņā ar Reglamenta 110. panta 2. punktu.
Balsojums notiks šodien plkst. 12.00.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Cristian Silviu Buşoi  
Es atzinīgi vērtēju panākumus, kas sasniegti, parakstot Ankarā nolīgumu par Nabucco projekta sākšanu, kā arī nolīguma protokolu Desertec projekta sākšanai. Nabucco projektam jābūt prioritātei, jo tas sniedz gāzes problēmas risinājumu - problēmas, kas pēdējos gados ir saasinājusies. Es zinu, ka Nabucco projekts ir ļoti svarīgs no ģeopolitiskā viedokļa, bet projektā iesaistītajiem partneriem vienlaikus ir jāsaņem arī stipri komerciāli pamudinājumi, lai tas tiktu īstenots pēc iespējas ātrāk. Ekonomiskā krīze, kas samazināja naudas apjomu, kurš projektā iesaistītajiem uzņēmumiem bija pieejams ieguldījumiem, kā arī neziņa par energoresursu avotiem, kam jāapgādā cauruļvads, ir šķēršļi, kas jāpārvar. Ir apsveicami, ka mēs piedāvājam projektam EUR 200 miljonu, bet mums jāpastiprina arī politiskie un diplomātiskie pasākumi attiecībā uz Turciju un citām reģiona valstīm, kas piegādā gāzi. Es tāpēc gribētu aicināt dalībvalstis izrādīt solidaritāti, lai spētu novērst gāzes krīzes, kādas esam pieredzējuši pēdējos gados. Mēs nevaram gaidīt līdz tam laikam, kad Lisabonas līgums stāsies spēkā un Nabucco projekts būs pabeigts, ja Eiropa riskē ziemas vidū palikt bez gāzes nesaskaņu dēļ starp Krieviju un Ukrainu.
Ivailo Kalfin  
rakstiski. - (BG) Diemžēl ES vēl joprojām nav efektīvas energoapgādes drošības politikas. Pēdējos gados ir sperti pirmie soļi šajā virzienā, par ko es jo īpaši vēlos apsveikt komisāru Piebalgu. Bulgārija arī ir devusi savu ieguldījumu šajā ziņā. Tomēr šie procesi ir pārāk lēni, jo īpaši ņemot vērā Krievijas un citu konkurentu īpaši enerģiskos pasākumus.
Mums ir vajadzīga daudz noteiktāka un aktīvāka politika, kam jāietver daži no šiem aspektiem:
sekmēt visu to projektu pabeigšanu, kas attiecas uz gāzes piegādi Eiropai un kas var nodrošināt uz tirgu balstītu finansējumu, tostarp Nord Stream un South Stream;
sekmēt jaunu iekārtu būvi, kas palīdzēs nodrošināt energoresursu neatkarību un samazināt CO2 emisijas, jo īpaši spēkstacijās, kurās izmanto kodolenerģiju un atjaunojamus energoresursus;
izstrādāt kopīgus noteikumus gāzes piegādei un tranzītam;
veikt aktīvu politiku attiecībā uz Vidusāzijas un Kaukāza valstīm, lai nodrošinātu Kaspijas jūras reģiona gāzes piegādi Eiropai.
Tunne Kelam
, rakstiski. - Šīs debates ir vēl viens pierādījums tam, cik ļoti ES vajadzīga vienota enerģētikas politika. Daži deputāti mudina Komisiju un dalībvalstis veikt konkrētus koordinētus pasākumus solidaritātes garā un ierosina izturēties, it kā ES jau būtu šāda politika. Viņu centieniem ir ne tikai politiska un morāla, bet arī praktiska vērtība, jo kā pilsoņu pārstāvji viņi var paātrināt kopējas enerģētikas politikas izveidi. Ir arī tādi deputāti, kas izmanto šādas politikas trūkumu kā aizbildinājumu, lai attaisnotu savus divpusējos darījumus ar piegādātājiem - darījumus, kuros bieži nav ievērotas pārredzamības un godīgas konkurences prasības, nemaz jau nerunājot par Eiropas solidaritāti. Šī ir īsredzīga un riskanta pieeja, kas nāk par labu tiem nedemokrātiskajiem piegādātājiem, kuru politiskā stratēģija ir sašķelt un vājināt ES. Komisijai jāsniedz ne tikai politisks un tiesisks, bet arī finansiāls atbalsts uzņēmumiem, kas cenšas dažādot mūsu energoapgādi. Lai patiešām virzītos uz patiesu solidaritāti enerģētikas jomā, dalībvalstīm jāsāk citai citu un Komisiju informēt par saviem nolīgumiem ar trešiem partneriem.
Petru Constantin Luhan  
rakstiski. - (RO) Tā kā mēs esam tikko saņēmuši jaunas pilnvaras, es uzskatu, ka viena no jomām, kurā Eiropas Parlamentam aktīvāk jāiesaistās, ir energoapgādes drošības garantēšana. Tāpēc es vēlos uzsvērt Nabucco projekta lielo nozīmi, jo tas palīdzēs garantēt Eiropas Savienības energoapgādes drošību, kā arī Eiropas patērētāju piekļuvi alternatīviem resursiem, izmantojot drošu ceļu. Nolīguma parakstīšana 2009. gada 13. jūlijā starp Austriju, Bulgāriju, Rumāniju, Turciju un Ungāriju par Nabucco projektu, apliecinot projektā iesaistīto partnervalstu politisko apņemšanos turpināt centienus uzbūvēt gāzes cauruļvadu, ir devusi pozitīvu signālu ieguldītājiem un valstīm, kas piegādā dabasgāzi. Šajā projektā iesaistītajām valstīm, kā arī Eiropas Komisijai jāturpina veltīt visas pūles, lai piesaistītu ieguldījumus un garantētu uzticamus piegādātājus Nabucco projektam.
Rareş-Lucian Niculescu  
rakstiski. - (RO) Ieguvusi pirmo vietu gāzes eksportētāju sarakstā, Krievija nesen kļuva arī par lielāko naftas eksportētāju pasaulē, pārspējot Saūda Arābiju. Šī situācija dod Maskavai īpašu ietekmi, kas pamatojas uz kontroli pār šiem resursiem. Tomēr energoresursi ir prece, kam jābūt pakļautai tirgus ekonomikas principiem. Nedrīkst energoresursus izmantot politiska spiediena izdarīšanai. Energoresursu krīze, ar ko saskārās Eiropa, parādīja enerģijas piegādes avotu dažādošanas lielo nozīmi. Tā parādīja arī pievienoto vērtību, ko Nabucco projekts šajā ziņā piedāvā visai Eiropas Savienībai. Rumānija bija un ir Nabucco projekta stabila atbalstītāja. Faktiski Rumānija kopā ar Turciju, Bulgāriju, Ungāriju un Austriju jūlijā parakstīja starpvaldību nolīgumu par Nabucco projektu. Mēs uzskatām šā nolīguma noslēgšanu par panākumu un lielu soli uz priekšu. Iecerei par tāda lieluma un nozīmes gāzes cauruļvadu, kāds ir Nabucco, būs jāsaskaras ar daudziem izaicinājumiem, pirms tā kļūs par īstenību. Vienīgais risinājums šo izaicinājumu pārvarēšanai ir neatlaidīgi atbilstoši pasākumi.
Traian Ungureanu  
rakstiski. - Mēs ļoti cenšamies veicināt saskaņotu enerģētikas politiku, bet šāda politika pastāv un tiek pilnīgi īstenota. Ir tikai viena maza problēma, tā NAV mūsu politika. Tā ir Krievijas politika. Mums ir Electricite de France (EDF) uzņēmums, kas parakstījis projektu. Pirms tam krievi pārņēma Nabucco projekta ungāru uzņēmuma MOL daļas. Un vēl pirms tam Austrijas gāzes krātuvi Baumgartenā pārņēma mistiskais Centrex uzņēmums. Mums ir vajadzīga skaidra Eiropas enerģētikas politika, un mums tā ir vajadzīga nekavējoties. Varbūt tā ir mūsu pēdējā iespēja apvienoties ap Nabucco projektu. Citādi, ja Padome un Komisija paliks neitrālas, tām jāgatavojas ļoti aukstām ziemām un ļoti karstai politikai.

Mario Mauro
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es aicinu jūs uz klusuma brīdi Parlamentā, jo mēs esam saņēmuši ziņu no Kabulas par ļoti nopietnu uzbrukumu starptautiskajiem miera uzturēšanas spēkiem, un nepilnīgā informācija, kas mums šobrīd ir, liecina par sešiem nāves gadījumiem Itālijas kontingenta Folgore desantnieku divīzijā.
Tāpēc es lūdzu jūs noturēt Parlamentā vienu minūti ilgu klusuma brīdi, pieminot tos, kas cīnās, lai ieviestu miera un brīvības ideālus visā pasaulē.
Priekšsēdētājs
Dāmas un kungi! Kā jūs tikko dzirdējāt no Mauro kunga, Afganistānā ir noticis traģisks atgadījums: seši miera uzturētāji ir zaudējuši dzīvību. Es jūs laipni lūdzu piecelties un ievērot vienu minūti ilgu klusuma brīdi, izrādot cieņu šajā traģiskajā atgadījumā bojāgājušajiem.
(Parlamenta deputāti piecēlās un ieturēja minūti ilgu klusuma brīdi)
