En förenklad gemensam jordbrukspolitik (kortfattad redogörelse)
Talmannen
Nästa punkt är betänkandet av Richard Ashworth för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling om en förenklad gemensam jordbrukspolitik -.
Richard Ashworth
föredragande. - (EN) Herr talman, herr kommissionsledamot! Vi är i ett mycket tidigt skede av den debatt som leder fram till reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2012. I detta betänkande har jag lagt fram förslag till några av de principer som bör utgöra grunden för den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken. Det är tydligt att jordbruksnäringen måste förändras. Den måste förändras för att spegla utmaningarna i den tid vi lever i nu men än mer i kommande tider.
Der rör sig om frågor som livsmedelstrygghet, volatilitet på marknaden, klimatförändring och behovet av att på ett adekvat sätt möta förväntningarna på tillhandahållande av kollektiva nyttigheter. Det är därför tydligt att den gemensamma jordbrukspolitiken måste reformeras för att spegla dessa förändringar, men det är också tydligt att det sätt som vi tillämpar den gemensamma jordbrukspolitiken på måste förändras.
När jag utarbetade de principer som bör utgöra grunden för den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken har jag medvetet undvikit att gå in på detaljer, det kommer i senare betänkanden. Det som jag har utarbetat är två huvudteman. För det första att den gemensamma jordbrukspolitiken måste bli enklare, mer rättvis och öppen, och för det andra att den gemensamma jordbrukspolitikens kultur måste förändras, att en framtida reformerad gemensam jordbrukspolitik måste bli mer inriktad på resultat och mindre belastad av överdriven reglering.
Jag har föreslagit fyra sätt att minska den administrativa bördan för jordbruksföretag. För det första bör vi se till att de krav som ställs på näringen står i proportion till den risk som bedöms föreligga. För det andra skulle vi kunna harmonisera inspektionsstandarder och vi bör avskaffa de duplicerande inspektionsstandarder och förfaranden som krävs av näringen. För det tredje skulle eller borde det finnas större utrymme för självcertifiering inom näringen, och för det fjärde måste vi se till att de påföljder som åläggs jordbruksföretag står i proportion till hur omfattande överträdelsen är i stället för de nuvarande olämpliga fasta påföljderna, särskilt i de fall där jordbrukaren inte kan lastas för överträdelserna.
Enligt min uppfattning bör ett mål för den gemensamma jordbrukspolitiken vara att hjälpa och uppmuntra näringen att anpassa sig till dessa nya utmaningar. För att göra det krävs det en kulturförändring inom den gemensamma jordbrukspolitiken. Den måste anta en mer flexibel, smidigare strategi. Det behövs mer samråd med intressenter från näringen och särskilt för att bättre bedöma vilken effekt lagstiftningsförslag får. De bör också bli lättare att tolka. Den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken måste offentligt kunna tydliggöra näringens tillhandahållande av offentliga nyttigheter. Den måste kunna hitta vägar att minska näringens kostnader för att uppfylla kraven i den och slutligen måste dess förvaltning av näringen bli effektiv, verksam och rättvis.
I detta betänkande föreslås en rad olika sätt för hur det kan uppnås.
Sari Essayah
(FI) Herr talman! Bördan för att förvalta jordbruk måste definitivt minskas när det gäller jordbrukare, och de metoder som föredraganden presenterar är mycket välkomna. En del jordbrukare har sagt att de känner sig som brottslingar när de försöker kämpa med olika administrativa dokument och föreskrifter. Den gemensamma jordbrukspolitiken måste bli enklare.
Det måste också sägas att när fler och fler förändringar äger rum på marknaderna och EU:s importskydd minskar kommer förvaltnings- och regleringsmekanismer för marknaden även att behövas i framtiden. Till exempel kommer inventeringssystem och eventuellt exportfrämjande åtgärder att vara nödvändiga även i framtiden.
Det är tydligt att det inte kan finnas något enkelt sätt att upprätthålla dessa system. Särskilt när det gäller känsliga produkter som mjölk borde vi skapa ett regleringssystem som liknar ett kvotsystem, annars kommer produktion i mindre gynnade regioner att bli omöjlig.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Jag gratulerar föredraganden eftersom inte bara hans specifika förslag utan hela filosofin är utmärkta. Filosofin är utmärkt därför att den syftar till att ge dem som driver aktivt jordbruk stöd i framtiden, med andra ord dem som faktiskt brukar marken. Jag anser också att punkten om att det är viktigt att i den framtida gemensamma jordbrukspolitiken sätta stopp för snedvridningen inom olika sektorer och på andra områden är utmärkt, och här vill jag åter peka på diskrimineringen mot de nya medlemsstaterna. Likaledes är det inte endast mycket viktigt att gemenskapens förordningar förenklas, utan mycket hänger också på medlemsstaternas genomförande. Låt mig anföra ett typiskt exempel: För två år sedan antog rådet en förordning om att införa krav på obligatorisk individuell elektronisk identifikation av varje slaktfår eller slaktget yngre än 12 månader. I fattigare medlemsstater där staten inte kan ge något stöd försvagade denna bestämmelse sektorn och försatte den i en hopplös situation. Detta är ytterligare ett exempel på hur överdriven reglering och byråkrati i den gemensamma jordbrukspolitiken ofta kan orsaka allvarlig skada och är ytterligare ett skäl till varför Richard Ashworths betänkande är betydande, liksom de av Herbert Dorfmann och Stéphane Le Foll.
Herbert Dorfmann
(DE) Herr talman! Tack så mycket, herr Ashworth, för detta utmärkta betänkande. Den gemensamma jordbrukspolitiken är en framgångsrik politik, men vi grumlar ibland denna framgång med överdriven byråkrati. Det gäller i lika stor utsträckning för den första som för den andra pelaren av jordbrukspolitiken. Men det gäller särskilt för små jordbruk där förhållandet mellan byråkratiska insatser ibland inte alls står i rimlig proportion till resultatet i form av erhållet stöd.
När vi reformerar vår jordbrukspolitik måste vi överväga en reglering för små producenter, och hur vi kan hitta en mycket enklare metod för sådana små jordbruk som vi ofta bara ger ett par hundra till ett par tusen euro i premier från olika budgetkapitel, utan att för den skull förlora våra mål ur sikte och skapa oklarhet vid beviljandet av bidrag. Det måste vara möjligt och vi måste stäva efter att uppnå det.
Zoltán Balczó
(HU) Richard Ashworths betänkande om en förenklad gemensam jordbrukspolitik innehåller utmärkta förslag. Dess stora förtjänst är att frågan undersöks ur jordbrukarnas perspektiv. Naturligtvis är det även viktigt att skattebetalarnas pengar används på ett så rättmätigt sätt som möjligt. Men detta är endast ett medel, inte ett syfte. Målet är att fullgöra alla uppgifter i sektorspolitiken. Jordbruksverken blandar ofta ihop dessa två saker vilket gör det svårare att uppnå målet. Det krävs en radikal perspektivförändring. Istället för vad vi kan beskriva som en kultur av underkastelse bland kunderna, jordbrukarna och tjänstemännen behöver vi en kultur av samarbete. Kommissionen bör också utarbeta en reglering som ålägger jordbruksverken skyldighet att tillhandahålla kompensation och utmäter sanktioner om jordbrukarnas intressen skadas genom deras förvållande. Vi måste se till att de som har stödrättigheter också har rätt att vända sig till en oberoende domstol för prövning. I Ungern är detta alltjämt inte möjligt.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Herr talman! En förenkling av den gemensamma jordbrukspolitiken är en storartad idé, och det är svårt att tänka sig att någon skulle motsätta sig den. Förenkling innebär en minskning av antalet inspektioner, en begränsning av de administrativa kostnaderna och en tidsbesparing för jordbrukarna. Det är verkligen fantastiskt.
Men jag vill påpeka två fall som kräver en något modifierad strategi. För det första finns det särskilda produktionsområden där det är svårt att förenkla stödinstrument. Jag tänker här på tobak, humle och annan särskild produktion av det slaget. I det andra fallet är det frågan om att upprätthålla produktion i mindre gynnade områden där det är nödvändigt att använda mycket specifika instrument för att stödja produktionen, som en tidigare talare nämnde. Jag delar författarens uppfattning om att den gemensamma jordbrukspolitiken, den framtida politiken, bör vara klar och öppen, men den bör också vara effektiv, och effektivitet är något som inte alltid går hand i hand med enkelhet.
Peter Jahr
(DE) Herr talman! Europeisk jordbrukspolitik måste bli enklare, öppnare och lättare att förstå. Det är det budskap som föredraganden, Richard Ashworth, framför, och det är ett gott och riktigt budskap.
Vårt betänkande syftar till att sporra kommissionen att öka arbetet med att påtagligt förenkla den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP). Det skulle spara mycket tid och pengar för våra jordbrukare och det skulle öka acceptansen för GJP i samhället.
Dessutom skulle våra jordbrukare åter kunna koncentrera sig på sin riktiga uppgift, nämligen att producera livsmedel. Jag skulle därför vilja se att förenklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken blir en uppgift på lång sikt här i parlamentet och i kommissionen.
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Förenkling och bättre reglering är prioriteringar för kommissionen. Jag vill tacka föredraganden, Richard Ashworth, för ett utmärkt betänkande inom detta ganska komplicerade och utmanande område.
Kommissionen instämmer till fullo i att förenkling och minskning av den administrativa bördan borde vara till särskild nytta för jordbrukarna. Detta kommer att göra det möjligt för jordbrukarna att ägna mer tid åt jordbrukets kärnverksamhet. Kommissionen välkomnar det betänkande som lagts fram. Det tar i allmänhet upp de viktigaste problemområdena för europeiska jordbrukare och ger kommissionen nya idéer och iakttagelser med avseende på att förenkla den gemensamma jordbrukspolitiken.
Under de senaste åren har kommissionen gjort stora framsteg när det gäller att förenkla den gemensamma jordbrukspolitiken. Jag vill bara ge ett prov på det: Stoiber-gruppen, som ger kommissionen råd på temat administrativ börda, har klart och tydligt angett att byråkratin har minskat avsevärt för jordbrukare som en följd av förenklingar som genomförts av kommissionen. Men förenkling är en fortgående process och arbetet kommer att fortsätta under 2010.
Dessutom pågår en övergripande reflektionsprocess om framtiden för den gemensamma jordbrukspolitiken. Vi har redan lanserat en offentlig debatt, och det innebär att vi alla kommer att behöva samarbeta för att hitta effektiva sätt att minska den administrativa bördan samtidigt som vi upprätthåller en hög skyddsnivå för Europeiska unionens ekonomiska intressen och på samma gång ett mycket effektivt jordbruk. I denna process vill jag också varna för ett önskemål, och jag vill bara ge ett exempel på det. Ibland bör förenklingar inte göras på bekostnad av de utmaningar som vi kan möta. Ta spårbarhet som ett exempel. Vi har under de senaste åren haft lugna förhållanden utan några stora skandaler eller utbrott av epidemier, men förklaringen är å andra sidan spårbarhet. Vi bör inte avskaffa den bara för att vi inte har haft några kriser. Således anser jag att vi under hela processen bör vara mycket försiktiga när vi förenklar. Vi bör inte glömma tidigare lärdomar och skälen till varför vi införde särskilda bestämmelser. Kommissionen kommer alltså att fortsätta arbeta med denna process och vi kommer att vara noga med att inte glömma vad vi har lärt oss.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum om två veckor under nästa sammanträdesperiod i Bryssel.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Jarosław Kalinowski  
Det nya systemet måste bygga på objektiva och rättvisa kriterier. Att minska skillnader i stöd mellan olika medlemsstater är avgörande för att nå detta mål. Priser på transporter av varor, jordbruksmaskiner och gödningsmedel och arbetskostnader har liknande tak i flera länder. För att konkurrensförhållandena på den gemensamma marknaden ska vara de samma måste nivån på grundläggande direktstöd vara den samma eller jämförbar i hela unionen. Tiden är mogen för att principer som gäller på andra områden inom ekonomin träder i kraft även inom jordbruket. Vi får inte heller glömma att de nya medlemsstaterna behöver avsevärda medel för att stödja moderniseringen och återuppbyggnaden av jordbruket och för att komma ifatt länderna i det gamla EU-15.
