Spørgetid (spørgsmål til Kommissionen) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B7-0203/2009).
Vi behandler en række spørgsmål til Kommissionen.
Del I

Om: Beskyttelse af tekstil- og beklædningsindustrien som led i den internationale samhandel
Den alvorlige situation, som tekstil- og beklædningsindustrien befinder sig i nogle EU-lande såsom Portugal, kræver en konsekvent og samordnet strategi for den statslige politik for investeringer i innovation, større alsidighed, erhvervsuddannelse og omstilling.
Samtidig indebærer disse foranstaltninger dog, at der i forbindelse med den internationale samhandel træffes de nødvendige skridt til at beskytte industrien i EU's medlemsstater, især de mest udsatte sektorer som tekstil- og beklædningsindustrien.
Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen for at beskytte tekstil- og beklædningsindustrien i EU-landene som led i nye frihandelsaftaler med tredjelande, især i Asien, som f.eks. Sydkorea?
Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen for at gennemføre den nødvendige og hastende regulering af markedet på verdensplan, og ikke kun for at regulere finansmarkedet?
Catherine Ashton
Vi følger meget nøje med i finanskrisens indvirkning på vores erhvervssektorer, herunder naturligvis tekstil- og beklædningsindustrien, som er en væsentlig og stærk branche i EU.
Vi reagerede på denne krise ved at iværksætte den europæiske genopretningsplan suppleret med Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen og de midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte. Disse foranstaltninger har også været relevante for tekstil- og beklædningsindustrien. Globaliseringsfonden har f.eks. været benyttet til at reintegrere afskedigede arbejdstagere i hovedsagelig små og mellemstore virksomheder i denne branche i Italien, Malta, Spanien, Portugal, Litauen og Belgien.
Tekstil- og beklædningsbranchen har oplevet årtier med reguleret handel. Siden starten af 2009 har handelen i denne branche været fuldt ud liberaliseret. Branchen har med held taget udfordringen som følge af liberaliseringen op og har gennemgået en proces med omstruktureringer og modernisering, hvilket ikke har været så ligetil.
Branchen har skåret ned på masseproduktion og har koncentreret sig om produkter med højere tilført værdi og teknologisk indhold. Europæiske tekstiler er i dag verdenskendte for innovation og god teknisk standard. Branchen har udviklet sig med succes og er fortsat i verdensklasse med hensyn til eksportvolumen. Markedsadgang prioriteres således højt af branchen, og jeg er glad for, at vores fornyede strategi vedrørende markedsadgang er blevet vel modtaget af denne branche og har givet gode resultater.
Og ved vores forhandlinger om handelsaftaler som f.eks. frihandelsaftalen med Korea eller ved multilaterale forhandlinger tager vi naturligvis hensyn til, hvor følsomme de forskellige brancher er, herunder tekstilbranchen, og vi sigter på at indgå velafvejede aftaler.
Ilda Figueiredo
(PT) Så sent som i går talte vi her om problemet med frihandelsaftalen med Sydkorea, og kommissæren ved, at hun har brug for erhvervsorganisationer. Jeg vil gerne fortælle hende, at jeg selv har haft møde med en række erhvervsorganisationer i Portugal, og de har fortalt mig om deres store betænkeligheder ved bestemmelserne i frihandelsaftalen med Sydkorea. Der er også store bekymringer i hele Europa.
Fagforeningerne har også deres betænkeligheder, og enhver, der kender landene i Sydeuropa, som f.eks. Portugal og Spanien samt de områder, hvor disse erhvervsvirksomheder dominerer, ved ganske udmærket, hvor høj arbejdsløsheden er blevet. I nogle kommuner ligger den nu på over 20 %, navnlig i det nordlige Portugal. Der er kommuner med tekstilfabrikker, hvor arbejdsløsheden ligger på over 20 %! Vi er bange for, at denne situation kan blive endnu værre - i et land, hvor der i forvejen hersker betydelig fattigdom. Jeg spørger derfor kommissæren om, hvad der specifikt vil blive gjort...
(Formanden afbrød taleren)
David Martin
(EN) Det er al ære værd, at fru Figueiredo udviser en sådan bekymring for den sociale indvirkning af lukningen af tekstilfabrikker og den skade, branchen påføres. Men er kommissæren enig med mig i, at frihandelsaftalen med Sydkorea rent faktisk indebærer lige så mange muligheder som trusler for de europæiske tekstilproducenter og helt klart giver vores kvalitetstekstiler adgang til det koreanske marked?
Catherine Ashton
Jeg forstår udmærket de stærke følelser, der er involveret. Dette er en særdeles vigtig branche, og jeg tilslutter mig fuldt ud David Martin, som har nærlæst aftalen med Sydkorea.
Vi eksporterer helt klart mere tøj til Sydkorea, end de gør til os, så der er reelle muligheder på markedet. Det er fuldkommen rigtigt, at vi altid, når vi påtænker at gøre noget handelsmæssigt, er opmærksomme på indvirkningen på industrivirksomhederne, og det er lige nøjagtig, hvad vi gør.
Jeg vil være ovenud glad for at fortsætte denne dialog og give flere oplysninger om, hvordan vores tilgang til dette er, idet jeg fuldt ud tilslutter mig den opfattelse, at vi er nødt til at støtte vores industrivirksomheder i denne økonomiske recession, være opmærksomme på den fattigdom og det afsavn, der måtte opstå, og tilvejebringe nye handelsmuligheder, som faktisk vil bidrage til at sætte gang i økonomien og disse sektorer. Det er præcis, hvad vi forsøger at gøre.

Om: EU's prioriteter for regeringskonferencen om klimaændringer
Hvilke specifikke spørgsmål vil Den Europæiske Union prioritere på De Forenede Nationers regeringskonference om klimaændringer, som vil finde sted i København i december 2009?
Stavros Dimas
Dette er et meget betimeligt spørgsmål, og det korte svar ville være, at prioriteterne er indgåelse af en aftale i København om reduktionsforpligtelser for de udviklede lande, nationalt passende modvirkningstiltag for udviklingslandene og finansiering.
Jeg vil dog gerne uddybe mit svar. Der er nu mindre end tre måneder til topmødet i København, og klimaforhandlingerne er nu gået ind i en afgørende fase.
Med 250 siders forhandlingstekst på bordet er forhandlingerne endnu ikke nået det afgørende punkt, hvor der kan indgås en aftale, som er ambitiøs og detaljeret nok. Der er imidlertid blandt de fleste parter en fornemmelse af, at der nu skal ske noget, og der er en vilje til at fokusere på konvergensområder. Den endelige målsætning med klimaaftalen er at holde den globale opvarmning på under 2 grader Celsius, hvilket er en målsætning, som vandt støtte på det sidste G8-topmøde og mødet i De Større Økonomiers Forum.
Vi har brug sammenlignelige og mere ambitiøse mål om udledningsreduktioner for gruppen af udviklede lande, der i dag samlet set tilbyder en reduktion på under 15 % i sammenligning med 1990. Dette lever slet ikke op til den reduktion på 25-40 %, som er nødvendig ifølge videnskaben. Vi glæder os over, at Japan vil forøge sit mål. EU har tilbudt at sætte et mål om en reduktion på 30 %, hvis andre forpligter sig tilsvarende.
Udviklingslandene bør iværksætte hensigtsmæssige afbødende tiltag med henblik på inden 2020 at mindske væksten af deres udledninger til 15-30 % i forhold til "business as usual". EU foreslår, at udviklingslandene (undtagen de mindst udviklede lande) udarbejder og gennemfører lav-CO2-vækstplaner med angivelse af deres centrale afdæmpende tiltag. Disse planer vil derefter danne grundlag for bl.a. målrettet økonomisk støtte.
Tilstrækkelig international finansiering vil være af grundlæggende betydning for nå frem til en reel aftale i København. Spørgsmålet om penge bliver knald eller fald for aftalen. Vi bliver nødt til at tilvejebringe private investeringer og fremme gennemførelsen af et robust internationalt marked for CO2-kvoter, men det vil også være nødvendigt med væsentlig offentlig finansiering. På dette område er det værd at nævne det globale partnerskab vedrørende teknologi, der tager sigte på at fordoble investeringerne i lav-CO2-teknologier. Vi skal desuden forøge støtten til de fattigste og mest sårbare lande, således at de kan tilpasse sig til de forværrede negative virkninger af klimaforandringerne.
I sidste uge, den 10. september 2009, vedtog Kommissionen en meddelelse om en optrapning af den internationale klimafinansiering, hvor der tages sigte på at fremskynde de internationale forhandlinger. Der ligger en kolossal opgave foran os med intense forhandlinger i de kommende måneder - men forhandlingssammenbrud er ikke nogen mulighed.
Brian Crowley
(EN) Jeg vil gerne takke kommissær Dimas for hans svar.
Men jeg vil gerne meget kort spørge om, hvorvidt vi kender USA's reelle standpunkt, nu hvor der er en ny regering. Anvender man de samme tal vedrørende reduktion af CO2, som EU foreslår at anvende? For det andet er der spøgsmålet om, hvilken rolle Brasilien, Rusland, Indien og Kina, som står for enorme CO2-udledninger og andre udledninger, vil spille, og hvilket pres vi i EU kan udøve over for dem med henblik på at overholde de samme standarder, som vi selv kræver?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hver gang, vi taler om klimaforandringer, taler vi om foranstaltninger med henblik på tilpasning til klimaforandringerne samt reduktion af årsagerne til klimaforandringerne. Jeg vil gerne stille følgende spørgsmål med konferencen i København in mente: Hvor højt prioriterer man øget energieffektivitet, herunder i udviklingslandene, og hvilke drøftelser fører man omkring drikkevandskrisen og naturligvis fødevarekrisen?
Paul Rübig
(DE) Foreligger der en konsekvensvurdering af ændringerne for europæisk konkurrenceevne som følge af en reduktion på 20 % eller 30 % og af den måde, hvorpå det vil påvirke små og mellemstore virksomheder og frem for alt antallet af arbejdspladser?
Stavros Dimas
medlem af Kommissionen. - (EN) Vedrørende USA har den nye regering forpligtet sig til reduktioner, som er væsentlig mere ambitiøse end under den foregående regering. De er dog stadig ikke så ambitiøse som de reduktioner, EU har forpligtet sig til, og ligger under det niveau, som ifølge videnskaben er nødvendigt for at holde den globale opvarmning på under 2 °C, som samtlige ledere fra de vigtigste økonomier besluttede i juli 2009 i L'Aquila, herunder amerikanerne, kineserne og lederne fra de andre nævnte lande.
Men drøftelserne i USA pågår stadig. Markey-Waxman-lovforslaget har været til afstemning i Repræsentanternes Hus og skal nu til afstemning i Senatet. Der er temmelig mange bestemmelser, som stadig skal præciseres, og vi er nødt til at se på, hvad nettoresultatet vil være i sidste ende, fordi dette lovforslag godt kunne være mere ambitiøst, end det tilsyneladende er i dag.
Hvis f.eks. beregningen af udledningsreduktioner omfatter reduktioner som følge af investeringer i "undgået skovrydning" - afhængigt af om det medregnes i USA's mål for udledningsreduktion eller i finansieringen m.v. - er dette noget, der skal afklares for at kunne afgøre, hvor sammenlignelige USA's mål er med målene i EU og andre udviklede lande.
Det er en kendsgerning, at vi møder en meget positiv holdning fra USA's regering, at vi arbejder tæt sammen med den, og at vi forhåbentlig sammen kommer til at arbejde på at opnå et godt resultat i København, dvs. en aftale med de elementer, jeg nævnte tidligere.
For så vidt angår Brasilien, Kina, Indien, Mexico og andre udviklingslande, forventer vi naturligvis, at de reducerer stigningstakten for deres udledninger i størrelsesordenen 15 % til 30 % i forhold til "business as usual". Dette er igen det, som ifølge videnskaben er nødvendigt for at holde den globale opvarmning på under 2 °C. Reduktioner gennemført af de udviklede lande alene vil ikke være tilstrækkeligt.
Nogle af disse lande har allerede iværksat nationale foranstaltninger, som vil føre til udledningsreduktioner, enten via incitamenter til øget energieffektivitet eller investeringer i vedvarende energi, men vi er nødt til at intensivere vores samarbejde med dem - informationsudveksling, samarbejde om teknologier og teknologioverføring - for at opnå de reduktioner, vi har brug for.
Vedrørende omkostningsreduktion og, som det blev nævnt, energieffektivitet er alle investeringer i energieffektivitet helt klart win-win-win-situationer. F.eks. vil man ved at reducere forbruget af importeret olie ikke alene spare penge og ikke betale pengene til de olieproducerende lande, men man reducerer også CO2-udledningerne.
I mange lande, især udviklingslandene, hvor der er problemer med luftforurening - luftforureningsproblemet i Kina er f.eks. meget velkendt - vil der være en sidegevinst ved, at luftkvaliteten bliver forbedret.
Vedrørende de beslægtede problemer med vand og fødevarer er begge disse problemer med i målsætningerne for EU's politikker. Vi støtter politikker, som forbedrer den sundhedsmæssige kvalitet af og forsyningen med vand, navnlig i de meget fattige lande. Vedrørende fødevarer var vi f.eks. ved gennemgangen af direktivet om biobrændstoffer meget omhyggelige med, at der ikke skal være konkurrence mellem at anvende råstoffer til fødevarer og til biobrændsel. Vi tager altid højde for disse væsentlige spørgsmål.
Med hensyn til konsekvensvurderingen og spørgsmålet om konkurrenceevne blev disse punkter drøftet indgående, da vi vedtog energi- og klimapakken. Ikke alene Kommissionen, men også industrien og mange sektorer har foretaget en række undersøgelser. De bestemmelser, vi har i vores lovgivning, vil give den sikkerhed, der er behov for, med henblik på at bevare konkurrenceevnen for andre europæiske erhvervssektorer, navnlig små og mellemstore virksomheder, ved f.eks. fritagelsesordninger, i mange tilfælde på op til 100 % af deres udledninger.
Så dette er noget, vi tager højde for og dette vil naturligvis også være tilfældet, når vi går op til 30 %. Hvis vi går op til 30 %, vil det desuden betyde, at vi skal have en ambitiøs aftale i København, hvor alle de udviklede lande vil forpligte sig til lignende sammenlignelige reduktionsmål som EU, og hvor udviklingslandene vil acceptere afbødende tiltag, som vil skabe lige konkurrencevilkår i hele verden. Forpligtelserne med hensyn til CO2-reduktion vil så være sammenlignelige, og dvs. at de konkurrencemæssige problemer forsvinder.

Om: Incitamenter til investering i øget energieffektivitet og anvendelse af vedvarende energi
Det Europæiske Miljøagentur offentliggjorde for nylig de foreløbige tal for 2008 vedrørende reduktion i udledningen af drivhusgasser. Ifølge disse statistikker faldt EU-15-landenes udledninger med 1,3 % og EU-27-landenes udledninger med 1,5 % i forhold til 2007, hvilket udgør et vigtigt skridt mod opfyldelse af målene i Kyoto-protokollen om reduktion i udledningen af drivhusgasser med 8 % i 2012 i forhold til referenceåret 1990.
I betragtning af at CO2-reduktion først og fremmest skyldes øget energieffektivitet og anvendelse af vedvarende energi i transport- og boligsektoren samt industrisektorer med højt energiforbrug, bedes Kommissionen oplyse, hvilke konkrete foranstaltninger den agter at træffe for at støtte medlemsstaterne i at fremme investeringer i energieffektivitet og vedvarende energi?
Stavros Dimas
medlem af Kommissionen. - (EL) Medlemmet af Parlamentet har helt med rette fremhævet den igangværende forbedring med hensyn til reduktionen i udledningen af drivhusgasser, hvilket delvist skyldes foranstaltninger vedrørende energieffektivitet og øget anvendelse af vedvarende energi i transport- og boligsektoren.
Kommissionen vil påpege, at energieffektivitet og vedvarende energi også tjener andre politiske målsætninger som f.eks. forbedring af EU's energiforsyningssikkerhed, styrkelse af konkurrenceevnen, skabelse af arbejdspladser og forbedring af borgernes levestandard.
Grundet alle disse fordele fortsætter Kommissionen med at forbedre EU's lovgivning og programmer i denne specifikke sektor og give økonomisk støtte.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) I betragtning af, at vi har en tidsramme på 10 år indtil 2020, og at der kan opnås bemærkelsesværdige resultater med hensyn til reduktion af udledningen af drivhusgasser vedrørende den energimæssige ydeevne i bolig- og transportsektoren, og at vi står midt i en økonomisk krise, og folk mister deres arbejde, skal vi understrege, at den grønne økonomi kan skabe millioner af arbejdspladser. Vi skal fremkomme med specifikke løsninger vedrørende specifikke situationer. Løsningen er derfor forhåbentlig, at Kommissionen i fælles indsats med Parlamentet vil kunne finde innovative løsninger til at øge investeringerne i energieffektivitet. Parlamentet har foreslået interessante løsninger såsom en forøgelse af satsen for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling fra 2014, udarbejdelse af en ny særlig fond med påbegyndelse i 2014 og mulighed for at anvende en nedsat momssats, for så vidt angår energieffektivitet og anvendelse af vedvarende energi. Det kan vi måske høre mere om senere.
Seán Kelly
(EN) Et simpelt spørgsmål: Hvordan foreslår Kommissionen, at medlemsstaterne skal foretage en afvejning mellem øget anvendelse af vedvarende energi og behovet for at holde elpriserne i ro af konkurrencemæssige grunde?
Andreas Mölzer
(DE) Hvilke investeringsmæssige incitamenter skal bringes på plads for at fremskynde overgangen til energi fra vedvarende energikilder i private husholdninger og ikke blot i industri- og handelsvirksomheder?
Stavros Dimas
medlem af Kommissionen. - (EL) Som svar på hr. Kellys spørgsmål forventes handelen med kvoterne for udledning af drivhusgasser at bringe mange penge i statskassen i medlemsstaterne, og de foranstaltninger, regeringerne kan træffe, inkluderer anvendelse af nogle af disse penge til støtte til lavindkomstgrupper eller grupper, som er "brændstoffattige". Der findes således en udvej, og pengene er der, bortset fra alt andet, for at besvare hr. Kellys spørgsmål.
I det nye direktiv om energi fra vedvarende energikilder pålægges medlemsstaterne at yde støtte og indføre reformer på administrativt niveau og af infrastrukturer for at gøre udviklingen af energi fra vedvarende energikilder lettere. Hver medlemsstat har forpligtet sig til at opfylde visse mål senest i 2020 og skal inden juni næste år fremlægge en national handlingsplan om vedvarende energi, hvor det analyseres, hvordan målene skal nås.
For så vidt angår revisionen af direktivet om bygningers energimæssige ydeevne, har Kommissionen også forpligtet sig til at stille endnu større fællesskabsfinansiering til rådighed og foreslår ny finansiering til støtte for gennemførelse af dette direktiv. Kommissionen yder allerede direkte finansiering til en række projekter i forbindelse med energieffektivitet og vedvarende energi såsom:
en række forsknings- og udviklingstiltag på grundlag af rammeprogrammet for forskning og teknologisk udvikling
727 mio. EUR for perioden 2007-2013 ifølge programmet "Intelligent energi - Europa" som bidrag til at fjerne hindringer for udviklingen af vedvarende energi, forbedre erhvervsmiljøet og øge den offentlige bevidsthed
over 500 mio. EUR til projekter vedrørende vindmølleparker på havet ifølge den europæiske økonomiske genopretningsplan som incitament til private investeringer i denne bestemte sektor
det initiativ til finansiering af vedvarende energi, der i fællesskab forvaltes af Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank, har et budget på 15 mio. EUR for 2009 og sigter på, at der anvendes midler fra kapitalmarkederne og Margueritefonden, Den Europæiske 2020-fond for Energi, Klimaændringer og Infrastruktur, som forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank.
Kommissionen opmuntrer også medlemsstaterne til at anvende en stor del af de penge, der er til rådighed fra EU's fonde for samhørighedspolitik, til støtte af projekter vedrørende energieffektivitet og vedvarende energikilder.

Om: Udviklingsbistand i krisetider
Er der i øjeblikket, hvor vi befinder os i en økonomisk krise, reelle chancer for at skabe særlige muligheder for de lande, der er hårdest ramt af dette problem? Jeg mener hermed navnlig de særlig fattige lande i den såkaldte tredje verden. Er det muligt at udvide bistandsprogrammerne til udviklingslande? Hvis vores egne problemer som f.eks. et utilstrækkeligt budget eller mangel på tid ikke giver os mulighed for dette, hvad bliver der så gjort for at sikre en hurtigere udnyttelse af de midler, der allerede er bevilget udviklingslandene? Hvad kan der gøres for at forenkle proceduren for forøgelse af midlerne.
Karel De Gucht
medlem af Kommissionen. - (EN) Inden for sit kompetenceområde har Kommissionen hidtil reageret hurtigt som bidrag til at afværge katastrofale sociale konsekvenser i udviklingslandene, især i de mindst udviklede lande, hvoraf de fleste er AVS-stater.
Disse foranstaltninger omfatter indfrielse af tilsagn om støtte og fremskaffelse af nye ressourcer, konjunkturudjævnende tiltag, bedre støtteeffektivitet, fastholdelse af økonomisk aktivitet og beskæftigelse, genopbygning af landbrugssektoren, investering i grøn vækst, stimulering af handel og private investeringer, samarbejde om økonomisk forvaltning og stabilitet samt beskyttelse af de svageste i udviklingslandene.
Der allerede iværksat konkrete tiltag og procedurer for at fremskynde uddelingen af hjælp. Via et ad hoc"sårbarheds-FLEX"instrument vil der blive anvendt 500 mio. EUR fra Den Europæiske Udviklingsfond. Denne sårbarheds-FLEX-mekanisme er et supplement til tiltag fra Verdensbankens og Den Internationale Valutafonds side og vil være rettet mod de svageste lande, der har få fleksibilitetsmuligheder, hvilket giver hurtig støttebistand med henblik på at hjælpe dem til at fastholde højtprioriterede udgiftsområder, især på det sociale område.
Da der med sårbarheds-FLEX-mekanismen gøres brug af hidtil ikkebevilgede midler, er der tale om en tillægsfinansiering for disse særdeles svage lande. Der er også blevet mobiliseret 80 mio. EUR til finansiering under den allerede eksisterende EUF-FLEX-mekanisme for lande, der led betydelige eksporttab i 2008. Midtvejsevalueringen af samarbejdsstrategierne for lande finansieret via EF-budgettet pågår desuden i øjeblikket, og midtvejsevalueringen for AVS-landene finansieret via EUF er blevet fremskyndet for at omdefinere og justere de nationale strategier og bevillinger i starten af 2010.
Det er ikke desto mindre vigtigt at minde om, at udviklingspolitik er et fælles kompetenceområde inden for EU. Det primære ansvar for overholdelse af ODA-forpligtelserne ligger hos medlemsstaterne selv. Jeg formoder stærkt, at krisen ikke bør være nogen undskyldning hos medlemsstaterne for at nedtrappe donorbistanden og nedtone løfterne, og jeg insisterer på, at vi fortsat forpligter os til at yde støtte på det lovede niveau, både fra EU-medlemsstaterne og fra øvrige donorlande. I den sammenhæng overvåger vi i fuld offentlighed ODA-bidrag fra medlemsstaterne via vores årlige Monterrey-undersøgelse.
På grundlag af oplysningerne fra medlemsstaterne forudser vi, at EU's samlede ODA-bidrag stiger fra 49 mia. EUR i 2008 til 53,4 mia. EUR i 2009 og 58,7 mia. EUR i 2010. Dette betyder også, at vi uden yderligere foranstaltninger fra medlemsstaternes side med hensyn til at opfylde deres individuelle mål ikke vil nå de fælles mål for 2010. Krisen har desuden også vist, at vi er nødt til at styrke mekanismerne vedrørende ydelse af ODA-bistand, som parlamentsmedlemmet så rigtigt påpegede.
Den internationale dagsorden for nyttevirkningen af udviklingsbistanden som udmøntet i Pariserklæringen og Accrahandlingsplanen er endnu vigtigere nu end nogensinde før. I disse økonomiske krisetider har vi et særligt ansvar over for verdens fattige med henblik på at sikre, at vores udviklingsbistand bliver kanaliseret ud på en effektiv måde. Jeg vil personligt forfægte denne tilgang på mødet i Rådet (udviklingssamarbejde) i november, og den globale finanskrise vil udgøre kernen i mine politiske overvejelser i ugerne fremover.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Jeg vil gerne sige tak til kommissæren for hans forklaring. Men bør EU ikke være mere aktiv på internationalt plan? Jeg tænker her på finansinstitutioner som Den Internationale Valutafond og Verdensbanken, der skal være mere fleksible, når de fastlægger niveauet for støtte og yder bistand under krisen. Hvordan kan vi sætte en stopper for skattemæssige uregelmæssigheder og forskellige virksomheders ulovlige overførsel af overskud fra fattige lande? Og til slut vil jeg gerne spørge om, hvordan vi retfærdigt kan liberalisere kommerciel udveksling af varer og tjenester til fordel for dem, der fortjener bistand?
Franz Obermayr
(DE) Navnlig i de perioder, hvor der er rift om ressourcerne, er det vigtigt at iværksætte målrettede tiltag for at kunne yde den rette støtte til de rette mennesker på det rette tidspunkt. Mit spørgsmål er derfor: Hvilke fremtidige foranstaltninger planlægger man for at kunne vurdere effektiviteten og kvantificere virkningen af økonomisk bistand?
Karel De Gucht
medlem af Kommissionen. - (EN) Med hensyn til det første spørgsmål vedrørende samarbejdet med internationale institutioner - Den Internationale Valutafond og Verdensbanken - arbejder vi meget tæt sammen med disse institutioner, f.eks. vedrørende sårbarheds-FLEX-mekanismen. Det er faktisk i fællesskab, at vi har kunnet identificere de lande, der primært skal nyde godt af dette nye instrument.
Vi har også flere gange insisteret på, at institutionerne skal bevilge flere lån til udviklingslandene, og ud af de samlede trækningsrettigheder på 280 mia. USD går 8 mia. USD til udviklingslandene. Så jeg synes, vi er helt i front med hensyn til at påvirke de internationale institutioner til at gå i den retning, og det vil også være Kommissionens samt hr. Almunias og min holdning på møderne i Verdensbanken og Den Internationale Valutafond i begyndelsen af oktober i Istanbul.
Med hensyn til det andet spørgsmål mener jeg ærlig talt, at dette blev belyst i mit første svar. Jeg præciserede, hvordan dette skulle ske. Jeg er naturligvis villig til at gentage det, men det skyldes navnlig, at vi skal være specielt opmærksomme på, at støtten anvendes på den rigtige måde.

Om: Demografi og udviklingspolitikker i Afrika
Ifølge en FN-undersøgelse kunne befolkningstallet på det afrikanske kontinent være steget til det dobbelte i 2050 og dermed være nået op på to mia. I 2050 vil den afrikanske befolkning således være dobbelt så stor som befolkningen på det europæiske kontinent. Afrikanske kvinder føder i gennemsnit 5 børn mod 1,7 for kvinder i Fjernøsten og 1,47 for kvinder i Den Europæiske Union.
Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at foreslå, også i relation til langsigtede immigrations- og miljøpolitikker, for at tilpasse politikkerne på områderne eksterne forbindelser og udviklingssamarbejde til disse tal?
Karel De Gucht
medlem af Kommissionen. - (EN) Kommissionen deler parlamentsmedlemmets bekymring for, at befolkningstilvæksten i Afrika og den langsigtede virkning af høje fertilitetskvotienter kan bidrage væsentligt til at give et øget pres på Afrikas naturressourcer og bestemme udviklingsforløbet for det afrikanske kontinent.
Fertilitetskvotienter er en væsentlig forklaring. Ifølge FN's kontor for befolkningsstatistik er Afrikas samlede befolkningstal i dag 8 % lavere, end hvis fertilitetskvotienten var forblevet på niveauet for 1970. Faktisk forventes fertilitetskvotienten at falde til helt under 2,5 % i 2050. I kontinentets byområder får den nye middelklasse færre børn, og fertilitetskvotienterne er sammenlignelige med de europæiske. Dette lover godt for fremtiden for de lande, som har fået politisk stabilitet og opnået imponerende økonomisk vækst.
Med bevidstheden om disse udfordringer har Kommissionen en udviklingspolitik, der er tilpasset til at kunne bekæmpe fattigdom, fremme bæredygtig udvikling og klare politiske udfordringer for at være med til at fremme stabiliteten. På dette område er Kommissionen også bundet af den strategi, der blev godkendt på den internationale konference i 1994 om befolkningstal og udvikling med den efterfølgende revision i 1999.
Strategien har været at udvide begrebet familieplanlægning til at dække seksuelle og reproduktive sundhedsforhold og rettigheder. Der er fokus på menneskerettigheder, større indflydelse til kvinder, betydningen af investering i sundhed og uddannelse samt tilvejebringelse af omfattende ydelser vedrørende reproduktiv sundhed til alle dem, der har behovet. Især har kvinders uddannelsesniveau en indvirkning på deres reproduktionsmæssige adfærd.
Mange undersøgelser har vist en stærk sammenhæng mellem uddannelse og fertilitet. Når skrive- og læsefærdighederne forbedres, har fertilitetskvotienterne en tendens til at falde. Kommissionen forventer i alle sine programmer at øremærke ca. 1,7 mia. EUR til uddannelse for årene 2007-2013, og generelt er vi kraftigt involveret i at øge niveauet for og effektiviteten af den fælles EU-støtte til sundhedsvæsener, der yder almen sundhedspleje på grundlæggende områder, herunder reproduktiv sundhed. I forbindelse hermed har EU ifølge EU's handlingsplan for MDG-målene - millenniumudviklingsmålene - forpligtet sig til at bidrage med yderligere 8 mia. EUR, hvoraf 6 mia. EUR er til Afrika, til sundhed, forudsat at alle tilsagn om støtte opfyldes fuldt ud.
For at kunne afhjælpe det miljømæssige pres er det helt centralt at sikre, at lokalbefolkningerne lever på en bæredygtig måde. Dvs. bekæmpelse af ørkendannelse og nedbrydning af jorden og forbedring af produktiviteten i landbruget, standsning af overdreven udnyttelse af biologisk diversitet, skove og øvrige naturressourcer, herunder verdenshavene og de indre farvande, og endelig skal det sikres, at klimaforandringerne holder sig inden for visse grænser, og de afrikanske befolkninger skal have hjælp til at tilpasse sig klimaforandringerne.
Kommissionen arbejder sammen med EU's medlemsstater på en miljøintegrationsstrategi for at sikre, at indsatsen vedrørende udviklingssamarbejde bidrager til disse målsætninger. Vores forberedelser til klimakonferencen i København skal ses i dette lys.
I øjeblikket arbejder EU sammen med Den Afrikanske Union og andre regionale organisationer på at styrke deres mulighed for at afhjælpe miljø- og klimamæssige problemer. EU fremmer vigtige initiativer med sigte på at forbedre forvaltningspraksis på skovbrugsområdet, navnlig via retshåndhævelse på området, god forvaltningspraksis og handel.
Fiorello Provera
(IT) Meningen med mit spørgsmål var, at det skulle understrege et særligt aspekt, nemlig at den globale befolkningstilvækst har en virkning både på anvendelse af råmaterialer og på forurening. Men i udviklingslandene er denne demografiske udvikling særlig stor med deraf følgende sociale og økonomiske konsekvenser. Mit spørgsmål er derfor, om det ikke kan lade sig gøre at gennemføre bistandspolitikker over for udviklingslande sammen med familieplanlægningspolitikker, muligvis via ngo-systemet.
Andreas Mölzer
(DE) Det er en interessant kendsgerning, at to tredjedele af befolkningen i Afrika bor i blot otte ud af de 53 stater. Problemet med overbefolkning i Afrika er helt klart begrænset til enkelte lande. I hvilket omfang påvirker dette EU's udviklingspolitik?
Karel De Gucht
medlem af Kommissionen. - (EN) Vi har ikke nogen specifik familieplanlægningspolitik, men dette kan ske og sker efter anmodning fra de pågældende regeringer. Der sker mange dødsfald blandt gravide som følge af abort under uacceptable omstændigheder. I lande, hvor lovgivningen tillader abort, vil Kommissionen også støtte disse programmer. Så det afhænger reelt af de pågældende lande, om vi iværksætter disse foranstaltninger eller ej.
Med hensyn til det andet spørgsmål må jeg sige, at der, når man ser på det afrikanske kontinent og fødselsraterne, som jeg forklarede i min indledning, er en klar sammenhæng mellem økonomisk udvikling, graden af urbanisering og fertilitetskvotienterne. Dette er ikke et nyt fænomen. Vi har set det i alle lande i hele verden. Det kan med global urbanisering og forhåbentlig højere væksttal forventes, at fertilitetskvotienterne falder. Dette er ikke, som parlamentsmedlemmet antydede, begrænset til bestemte lande. Det er snarere et fænomen, der er knyttet til udviklingen i det pågældende land.

Om: Afbrydelse af forhandlingerne om en frihandelsaftale mellem EU og Colombia
I betragtning af den tydelige dokumentation for, at der stadig sker drab på fagforeningsaktivister i Colombia, og navnlig i betragtning af, at der i 2008 var en stigning i antallet af sådanne drab på 25 %, er Kommissionen så rede til at anbefale en afbrydelse af forhandlingerne om en frihandelsaftale mellem EU og Colombia?
Catherine Ashton
medlem af Kommissionen. - (EN) Beskyttelse af menneskerettigheder har højeste prioritet i forbindelse med EU's relationer med Colombia. Vi følger således situationen i Colombia meget nøje.
Vi er udmærket klar over, at fagforeningsbevægelsen i Colombia oplever problemer, og at der fortsat sker drab på og fremsættes trusler mod fagforeningsledere og -medlemmer.
Vi ved dette fra vores informationskilder, fra rapporterne og redegørelserne fra internationale organer samt mine egne drøftelser med organer som f.eks. Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation.
Der hersker stadig alvorlig bekymring vedrørende reel anvendelse af ILO's grundlæggende konventioner i landet. Vi opfordrer konstant regeringen til at optrappe indsatsen med hensyn til at beskytte de svageste befolkningsgrupper og undersøge og straffe alle krænkelser af menneskerettighederne.
De nylige angreb på menneskerettighedsforkæmpere og fagforeningsaktivister har været emnet for henvendelser fra EU-trojkaens ambassadører i Bogotá, og emnet blev også taget op på det seneste møde på højt plan mellem EU og colombianske embedsmænd.
Desuden har vi for nylig iværksat en bilateral menneskerettighedsdialog med den colombianske regering, hvilket udgør en kanal til en mere regelmæssig og systematisk informations- og erfaringsudveksling med hensyn til menneskerettigheder og er med til at udbygge det faglige samarbejde.
Endvidere forsøger vi at medtage yderligere garantier i den planlagte multilaterale handelsaftale for at få forbedret gennemførelsen af centrale arbejds- og miljøkonventioner i Colombia som en del af kapitlet om bæredygtig udvikling. Vi foreslår også, at civile institutioner skal overvåge gennemførelsen af arbejdsmarkedslovgivning. Vi håber, at aftalen på denne måde vil medvirke til at forbedre situationen for aktivister, der arbejder for arbejdstagernes rettigheder i Colombia.
Jim Higgins
(EN) Jeg ved, at menneskerettighederne prioriteres højt, og jeg begriber ikke, hvorfor man overhovedet kan overveje, at EU, der bryster sig af at være en forkæmper for menneskerettighederne i hele verden, skulle indgå en handelsaftale med et styre som i Colombia.
Der er blevet myrdet 27 fagforeningsaktivister siden begyndelsen af januar 2009. Dette tal taler for sig selv, og det er tidligere blevet påvist, at den måde, hvorpå man kan komme igennem med sit budskab, er at ramme disse lande økonomisk, sådan som det skete med sanktionerne over for Sydafrika.
Jeg tror virkelig, vi skal sende en delegation til Colombia for at få et førstehåndsindtryk af den faktiske situation snarere end at indgå i en dialog med dem. Vi skal have folk derud i marken, og vi skal sætte alle handelsforhandlinger med Colombia i bero, indtil vi føler os sikre på, at menneskerettighederne ligger på linje med situationen i resten af verden.
David Martin
(EN) Det glæder mig meget, at hr. Higgins har stillet sit spørgsmål. Han har fuldkommen ret med hensyn til den situation, han har beskrevet, og kommissæren har nu selv erkendt sagens kendsgerninger.
Vil Kommissionen på baggrund heraf for det første sætte GSP+-aftalen med Colombia i bero og for det andet sætte vores forhandlinger om en frihandelsaftale i bero, indtil den colombianske regering forsikrer os om, at fagforenings- og menneskerettighedsaktivister m.fl. kan udføre deres arbejde sikkert i landet?
Catherine Ashton
medlem af Kommissionen. - (EN) Jeg takker begge parlamentsmedlemmer, og jeg forstår godt lidenskaben og de stærke følelser. Jeg er ikke overbevist om, at vi ved at stille forhandlingerne i bero vil opnå det, begge medlemmerne ønsker at opnå. Jeg tror, vi skal fortsætte dialogen og fortsætte med, at vi i vores drøftelser og, nok så vigtigt, i vores aftaler, får medtaget en absolut garanti i stil med det, begge medlemmer efterspørger.
Det er den tilgang, jeg har taget. Det betyder ikke, må jeg skynde mig at tilføje, at jeg ikke har opfordret dem, der allerede har talt med mig, til fortsat at komme med deres bidrag, så vi sikrer, at vi er på rette spor, og jeg tager naturligvis tingene op til fornyet overvejelse, men på nuværende tidspunkt er det den fremgangsmåde, jeg har valgt.

Om: Genopretning af den internationale handel
Væksten i den internationale handel var klart dalende i 2008 og er faldet yderligere i 2009. Faldet overskrider langt grænserne for selve afmatningen i den økonomiske aktivitet. Det Europæiske Råd (Bruxelles, 19.-20. marts 2009) "erkender, at fri og retfærdig handel er et nøgleelement i den globale genopretning" og "opfordrer til en hurtig afslutning af de bilaterale handelsforhandlinger og WHO's Dohaudviklingsdagsorden".
Kommissionen bedes oplyse følgende:
Hvilke initiativer har Kommissionen taget med henblik på finansiel understøttelse af handelen? Hvor langt er man nået i de løbende forhandlinger om handelsaftaler, og hvordan forventer man at kunne styrke EU's eksterne samhandel?
Catherine Ashton
medlem af Kommissionen. - (EN) Det er naturligvis sandt, at den internationale handel har været specielt hårdt ramt af krisen. Verdenshandelsorganisationens sekretariat skønner, at den globale handel vil falde med 10 % i 2009, idet der vil være et fald på 14 % i de udviklede lande og ca. 7 % i de nye vækstlande. Dette kræver, at vi reagerer på en ambitiøs måde, og det har vi gjort, både med hensyn til eksportkreditforsikring, multilaterale forhandlinger og bilaterale forhandlinger.
Sammen med medlemsstaterne har vi truffet en række vigtige foranstaltninger for at gøre det nemmere at opnå handelskredit. Hvis de kommercielle aktører ikke længere var villige til eller kunne yde eksportkreditforsikring, er medlemsstaterne trådt til via eksportkreditorganisationer.
For så vidt angår forsikringer for kortfristede forretninger, er de blevet nemmere at opnå som følge af Kommissionens beslutning om midlertidigt at lempe betingelserne for at opnå en sådan støtte. Vi tilslutter os desuden en midlertidig lempelse af OECD's bestemmelser om kreditforsikring for mellem- og langfristede forretninger.
På multilateralt plan støtter vi kraftigt de tilsagn, der blev givet i G20-sammenhæng, om nationale eksportkreditorganisationer med henblik på efter behov at stille tilstrækkelig statslig eksportkreditforsikringskapacitet til rådighed, og vi støtter også den indsats, de multilaterale finansieringsorganisationer yder, med hensyn til at stille nye handelsfinansieringsfaciliteter til rådighed eller øge rammebeløbet for de allerede eksisterende faciliteter.
For at sikre, at vi konsoliderer og øger eksporten, fortsætter vi de forskellige igangværende forhandlinger om handelsaftaler. Som bekendt har en ambitiøs, velafvejet og omfattende afslutning af Doharunden høj prioritet på multilateralt plan - og vil også have det fremover - hvilket hele verden og naturligvis den europæiske økonomi vil kunne høste stor fordel af.
Det seneste møde i New Delhi, som jeg deltog i, har givet ny politisk drivkraft, og det vil sammen med det kommende G20-topmøde i Pittsburgh forhåbentlig sætte os i stand til at indgå aftalen i 2010.
Vi opfordrer de centrale parter inden for Verdenshandelsorganisationen til virkelig at engagere sig i de kommende måneder for at få drevet forhandlingerne fremad på baggrund af den pakke, der indledningsvis er blevet forhandlet på plads. Som bekendt fortsætter vi sideløbende med at forhandle om en række bilaterale aftaler.
Georgios Papastamkos
(EL) Under pres som følge af den økonomiske krise indfører mange stater foranstaltninger for at styrke deres indenlandske industrivirksomheder. Det seneste eksempel er præsident Barack Obamas beslutning om at lægge afgift på dæk importeret fra Kina.
Har Kommissionen vurderet den indvirkning på EU's eksport, som politiske tiltag hos vores tredjelandshandelspartnere har, som f.eks. kampagner med sloganet "Køb amerikansk" eller "Køb kinesisk"?
Catherine Ashton
medlem af Kommissionen. - (EN) Jeg har faktisk drøftet de to kampagner - "Køb amerikansk" og "Køb kinesisk" - der ifølge mine pålidelige oplysninger er meget forskellige, med USA og med Kina - hvorfra jeg kom tilbage i sidste uge. Jeg har læst lovgivningen bag kampagnen "Køb amerikansk". Jeg er meget mere bekymret over gennemførelsen i enkeltstaterne i USA, end jeg er over den faktiske lovtekst.
Princippet bag "Køb kinesisk" er anderledes. Jeg er i en vis udstrækning beroliget over det, både handelsministeren, Chen Deming, og vicepremierministeren, Tang Jiaxuan, i sidste uge sagde til mig om målsætningen og den måde, hvorpå europæiske virksomheder vil blive behandlet, men jeg er fortsat på vagt for at sikre, at europæisk erhvervsliv ikke bliver ramt hverken direkte eller indirekte.
Med hensyn til den nuværende situation vedrørende dæk, som jeg tror der blev henvist til, afventer vi i øjeblikket tingenes videre udvikling. Men det er helt rigtigt, at det er et væsentligt område, som vi skal holde øje med for at se, hvad der sker, og jeg vil selvfølgelig gerne holde kontakten på dette område.
Formanden
Da hr. Moraes ikke er til stede, er jeg bange for, at spørgsmål 27 bortfalder.

Om: Markedsføring europæiske okse- og lammekødsprodukter
Hvilke foranstaltninger træffer Den Europæiske Union for at fremme salget af europæiske okse- og lammekødsprodukter i tredjelande, og agter Kommissionen at tage nye initiativer for at fremme denne proces?
Catherine Ashton
medlem af Kommissionen. - (EN) Vi arbejder aktivt på at gøre noget ved det, der er nogle meget komplicerede væsentlige sundhedsmæssige barrierer, og dermed at bidrage til at markedsføre salget af europæiske produkter som irsk oksekød og lam. Markedsadgangsstrategien og især markedsadgangspartnerskabet, der blev iværksat i 2007, er de vigtigste elementer i Kommissionens arbejde i den henseende. Via markedsadgangsstrategien etableres der et stærkere partnerskab mellem Kommissionen, medlemsstaterne og erhvervslivet for at styrke arbejdet med at finde frem til, analysere, prioritere og fjerne barrierer.
Det specifikke ved denne strategi er, at den udføres ved hjælp af den rette blanding af forskellige handelspolitiske instrumenter. Dvs. at der anvendes multilaterale og bilaterale kanaler, og at de mere formelle politiske instrumenter med mellemlang til lang sigt suppleres med politiske kontakter og fælles handelsdiplomati.
Vores indsats i forbindelse med denne markedsadgang er blevet optrappet væsentligt i de senere år, og vi har flere succeshistorier, der viser, at vi bevæger os i den rigtige retning. Det lykkedes os f.eks. at inddæmme nogle få lande og få ophævet forbuddet mod EU-eksport af kød som følge af den opståede forurening med dioxin og PCB i Irland i december 2008, og for nylig lykkedes det os at få Saudi-Arabien, Jordan og Filippinerne til at åbne for import af oksekød fra EU og behandle visse SPS-spørgsmål på en mere handelsvenlig måde over for Egypten og Israel.
Vi bliver på forskellige niveauer ved med at fastholde, at lande som f.eks. Indonesien, Malaysia og Korea skal bringe en del af deres lovgivning helt i overensstemmelse med kravene i SPS-aftalen og i de internationale standarder fra Verdensorganisationen for Dyresundhed. Vi har bedt EU's oksekødsforarbejdende virksomheder om at give deres specifikke betænkeligheder til kende og at komme med forslag til, hvordan vi evt. kan gøre noget ved barriererne på de vigtigste markeder. Der har for nylig været meget positiv feedback, og et indlæg fra en irsk erhvervssammenslutning er med til, at vi kan få fastlagt prioritetsområderne og fortsætte vores arbejde.
Liam Aylward
(EN) Jeg vil gerne spørge kommissæren om, hvorvidt hun overvejer en grundig og tilbundsgående undersøgelse af budgettet til fødevareprogrammet. Ordningen har været i funktion siden 1970'erne, er meget restriktiv og trænger til at blive revideret. Desuden vil jeg gerne spørge kommissæren om, hvorvidt hun er enig i at forbedring af konkurrenceevnen i EU's fødevaresektor kan være med til, at EU kan trække sig selv ud af den økonomiske recession.
Seán Kelly
(EN) Det er velkendt, at europæiske okse- og lammekødsprodukter lever op til de højeste standarder. Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen, om overhovedet nogen, for at tilskynde til eller kræve, at tilsvarende standarder finder anvendelse hos vores handelspartnere, især Brasilien?
Catherine Ashton
medlem af Kommissionen. - (EN) Først og fremmest er jeg ikke bekendt med det specifikke område, som medlemmet nævnte, så jeg vil gerne have lov til at vende tilbage til ham skriftligt desangående.
Jeg er dog fuldstændig enig i, at branchen er værdifuld og betydningsfuld for EU og for handelen. Det er faktisk et område, som vi i stadig større grad skal kigge og fokusere på. Jeg samarbejder meget tæt med kommissær Fischer Boel ved gennemgang af handelsaftaler for at sikre, at den landbrugsmæssige side i vores aftaler udgør en reel styrke og en reel mulighed. Efterhånden som vores forhandlinger kommer videre, vil man forhåbentlig i større grad se, hvor stor vægt vi lægger på dette område.
Med hensyn til gensidighedsprincippet forhandler vi med embedsmænd og instruerer dem, således at de er klar over, hvordan EU's system fungerer, med henblik på at opbygge deres tillid til det beskyttelsesniveau, EU's forbrugere og ligeledes de pågældende landes forbrugere kan nyde godt af.
Vi fastholder, at tredjelande skal respektere deres internationale forpligtelser, især Verdenshandelsorganisationens SPS-aftale, idet det skal sikres, at de ved fastsættelse af krav overholder de internationale standarder eller baserer deres krav på videnskabelige fakta.

Om: Miljøødelæggelser som følge af udvindingen af brunkul i Den Tjekkiske Republik og det centrale Tyskland
Hvad er Kommissionens holdning til miljøødelæggelserne som følge af minedrift i åbne brunkulslejer og afbrænding af brunkul i kraftværker i Den Tjekkiske Republik og det centrale Tyskland og til planerne om at nedlægge brunkulsværker og omdanne de berørte landområder til naturområder?
Stavros Dimas
medlem af Kommissionen. - (EL) De miljøødelæggelser, der kan opstå som følge af udvinding og anvendelse af brunkul i kraftværker, er en problemstilling, som på tilfredsstillende vis er omfattet af fællesskabslovgivningen.
I henhold til direktivet om minedriftsaffald skal anlæg, som forarbejder minedriftsaffald have en tilladelse, hvilket inkluderer en plan for affaldshåndtering og en plan for lukning og rehabilitering af anlæg. Disse anlæg skal stille økonomisk sikkerhed for dækning af udgifterne til rehabilitering af det pågældende landområde.
Direktivet indeholder bestemmelser om, at de kompetente myndigheder skal foretage inspektioner, og omfatter forpligtelser vedrørende forebyggelse af luft-, vand- og landforurening. Direktivet har været gældende for nye anlæg siden maj 2008. For allerede eksisterende anlæg skal der ifølge direktivet indhentes tilladelse inden maj 2012.
Medlemsstaterne skal inden midten af 2012 også udarbejde en liste over forladte og nedlagte anlæg, der forvolder eller kan forvolde miljøødelæggelser.
EU's rammebestemmelser omfatter også andre direktiver som f.eks. ΙPPC-direktivet og direktivet om store fyringsanlæg. Med hensyn til ansvar for miljøskader har Rådet fået forelagt jorddirektivet, men der er ikke sket mere i sagen. Af disse direktiver er det vigtigste naturligvis ΙPPC-direktivet, hvor det kræves, at store fyringsanlæg skal indhente en tilladelse baseret på anvendelse af bedste tilgængelige praksis.
Samtidig fastsættes der i direktivet om store fyringsanlæg minimale grænseværdier for udledning i atmosfæren af de alvorligste forurenende stoffer. Hvis et anlæg tages ud af drift, pålægges operatøren ifølge ΙPPC-direktivet at træffe foranstaltninger for at forhindre enhver risiko for forurening og træffe foranstaltninger for at rehabilitere området.
Denne lovramme sikrer et højt niveau af miljøbeskyttelse i tilfælde af eventuelle miljøødelæggelser som følge af brunkulsfyrede anlæg.
For så vidt angår lukning af anlæg, vil dette blive bedømt alt efter, om anlæggene overholder de pågældende lovkrav.
Bernd Posselt
(DE) Jeg vil gerne takke kommissæren for hans præcise og omfattende svar. Mit spørgsmål gjaldt imidlertid også specifikt grænseområderne, med andre ord Tyskland og Den Tjekkiske Republik, Tyskland og Polen samt Polen og Den Tjekkiske Republik. Der er mange af disse tilfælde i disse områder. Jeg vil gerne spørge om, hvorvidt han mener, at det grænseoverskridende samarbejde mellem de pågældende stater er tilstrækkeligt, og hvorvidt Kommissionen yder støtte til grænseoverskridende foranstaltninger i disse områder, især som en del af de regionale programmer.
Stavros Dimas
medlem af Kommissionen. - (EL) For det første er der forskellige finansieringskilder, både for Den Tjekkiske Republik efter 2007 og for Tyskland. Jeg må naturligvis også minde om, at der med den energi- og klimapakke, som blev vedtaget i december sidste år, vil være tilstrækkelige midler fra ordningen vedrørende handel med udledningerne af drivhusgasser, der ifølge den indgåede aftale skal reduceres med 50 % for at bekæmpe klimaforandringerne, og andre dermed forbundne anvendelser.
Dette indebærer, at anlæg, navnlig anlæg til minedrift i åbne brunkulslejer, pr. definition ødelægger miljøet og naturen og forårsager en række problemer, ikke alene for landområders naturlige tilstand, men også for vand som følge af andre forurenende stoffer og som bekendt fra frembringelse af store mængder kuldioxid, eftersom brunkul i den henseende er den værste type brændsel. På en skala fra ét til ti er brunkul måske en af de værste kilder til CO2-udledninger. Jeg vil gerne sige, at der også kan skaffes penge via emissionshandelssystemet, og for så vidt angår præcis Tyskland, kan jeg sige, at der handles med emissionskvoter selv i dette øjeblik. Ergo kommer der også penge fra denne kilde. I øvrigt vil jeg dog gerne sige, at der er fællesskabsfinansiering, som også kan bidrage til genoprettelse efter miljøødelæggelser som følge af minedrift.
De regionale operationelle programmer for perioden 2000-2006 finansierede projekter til regenerering af områder, der var blevet hårdt ramt af udvindingen af brunkul i visse delstater i det tidligere Østtyskland, som f.eks. Sachsen, Sachsen-Anhalt og Thüringen. De pågældende programdokumenter for perioden 2007-2013 indeholder bestemmelser om, at denne type støtte skal fortsætte.
For så vidt angår Den Tjekkiske Republik, finansieres der via det nordvestlige regionale operationelle program for perioden 2007-2013 tiltag til regenerering og rehabilitering af forladte minedriftsområder. Det operationelle program "Miljø" indeholder også som et af prioritetsområderne bestemmelser om regenerering af forladte minedriftsområder, og samarbejde, ikke blot mellem lande, men også mellem regionale organisationer gavner naturligvis begge sider.
Formanden
Spørgsmål, der på grund af tidnød ikke var blevet besvaret, ville blive besvaret skriftligt (se bilag).
