Selskabsret (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelse fra Kommissionen om selskabsret.
Benita Ferrero-Waldner
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Statutten for det europæiske private selskab har med regelmæssige mellemrum været på Parlamentets dagsorden og som bekendt på Retsudvalgets dagsorden. En række forskellige argumenter fremført under disse drøftelser har vist, at en statut for det europæiske private selskab kan være til fordel for små og mellemstore virksomheder, og der har også været opbakning til forslaget om en høring af de berørte parter.
Kommissionen anerkender, at lovgivningsrammen bør tilpasses, således at smv'er får mulighed for at udnytte fordelene ved den fortsatte integration af de europæiske markeder mest muligt. Vi skal gøre det nemmere og billigere for små og mellemstore virksomheder at gøre grænseoverskridende forretninger. Det er vigtigt at træffe foranstaltninger, der hjælper disse virksomheder med at høste det fulde udbytte af det indre marked.
Som vi alle ved, er de små og mellemstore virksomheders vækst af afgørende betydning for den europæiske økonomis konkurrenceevne, og Kommissionen kan se, at en statut for det europæiske private selskab kan bane vej for små virksomheders etablering uden for nationale grænser. Ved at sikre denne mulighed får virksomhederne flere valgmuligheder, uden at de pålægges yderligere byrder.
Den kan meget vel reducere efterlevelsesomkostningerne for virksomheder, der ønsker at operere i flere medlemsstater. Hvis dette sker, vil smv'er få nemmere adgang til nye markeder. Kommissionen er derfor opmærksom på den betydning, som statutten for det europæiske private selskab har for medlemsstaterne og europæiske virksomheder.
Jeg kan forsikre Dem, at min kollega, kommissær McCreevy, vil arbejde videre med et lovforslag om det europæiske private selskab, som han meddelte Retsudvalget den 3. oktober 2007. Dette forslag vil formodentlig foreligge senest i midten af 2008. Som bekendt gennemfører vi i øjeblikket yderligere høringer om forslagets nøjagtige form og indhold, og resultaterne heraf vil blive indarbejdet i den konsekvensanalyse, der skal afsluttes i løbet af de første måneder af 2008. Min kollega, hr. McCreevy, vil med glæde indgå i en løbende dialog med Parlamentet, når dette forslag foreligger.
Klaus-Heiner Lehne
for PPE-DE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, fru kommissær! Først og fremmest mange tak for Deres redegørelse. Her kommer vi frem til første emne: De europæiske privatejede virksomheder. Jeg kan sige, at Kommissionen efter en del genvordigheder endelig er blevet overbevist om, at dette er et nødvendigt lovudkast, og at vi nu kan regne med at få dette lovudkast. Det er Parlamentets fortjeneste, og uden et betydeligt pres fra Parlamentet havde det ikke været muligt. Men vi vil dog se meget, meget positivt på resultatet.
Jeg ønsker at diskutere et andet punkt, som også i dag nævnes i vores beslutning, og hvor vi ikke er tilfredse med udviklingen. Det er det 14. selskabsretsdirektiv om flytning af det vedtægtsmæssige hjemsted, af registreringsstedet. Her har det i mange år været Kommissionens hensigt at lukke dette hul i selskabsretten. Nu har vi dog erfaret, at dette vel mere eller mindre endegyldigt er blevet slettet fra lovgivningsprogrammet, i hvert fald set fra Kommissionens side, og derfor forbliver dette hul åbent.
Jeg ønsker her at tydeliggøre, at i hvert fald min gruppe og, tror jeg, efter status over forhandlingerne i de foregående år i Retsudvalget også det store flertal i Retsudvalget og i Parlamentet altid har ment, at det er nødvendigt at lukke dette hul, og at det 14. direktiv skal gennemføres.
Det drejer sig dog ikke om yderligere bureaukrati og forpligtelser for virksomheder, det drejer sig simpelthen om at give virksomhederne mulighed for at bevæge sig frit og at kunne etablere sig overalt i Unionen, sådan som det er blevet lovet dem i traktaten. Vi har hørt, at en af grundene til, at Kommissionen ikke arbejder videre med dette emne, og at den ikke ønsker at stille forslag, er, at den mener, at de eksisterende reguleringer af fusionsdirektivet og andre forskrifter er tilstrækkelige til at sikre virksomhedernes frie bevægelighed.
Jeg kan her kun slå fast, at det, når en virksomhed først skal etablere en anden virksomhed i et andet land for derefter at fusionere med den for på denne måde at kunne bevæge sig inden for det indre marked, ikke ligefrem er et eksempel på, at noget fungerer mindre bureaukratisk eller med færre omkostninger. Det ville være ønskeligt, hvis vi her havde en fornuftig, sekundær ret, som rent faktisk sikrede virksomhederne de muligheder, som de i princippet har fået gennem det indre marked
Et af de argumenter, der anføres, er det faktum, at EF-Domstolen gennem dens domspraksis indtil nu i høj grad har liberaliseret selskabsretten. Dette er ubestrideligt rigtigt. Men det, som EF-Domstolen gør her, gør den jo kun for at give primærretten et gennembrud, simpelthen af den grund, at den sekundærretlige lovgiver - og det er Parlamentet og Rådet, men vi er jo afhængige af Kommissionen, ikke er i stand til at tilvejebringe en fornuftig sekundær ret, som rent faktisk også kan sikre det indre marked.
Derfor står Parlamentet fast på sin mening, at Kommissionen inden for rammerne af dens initiativret også skal fremlægge det 14. direktiv inden for en overskuelig fremtid. Vi beder Kommissionen om at genoverveje, om ikke det 14. direktiv, som ligger klar i skufferne i Kommissionens kontorer, alligevel kan blive inddraget i lovgivningsprogrammet i de kommende år.
Hvis ikke det er tilfældet, forbeholder Parlamentet sig udtrykkeligt retten til, og det står der også i denne beslutning, i givet fald igen at anvende artikel 192, en lovgivningsmæssig initiativbetænkning. Og da vi nu taler så smukt om selskabsretten, ønsker jeg at sige noget om den seneste meddelelse fra Kommissionen om forenkling af selskabsretten. Det er ikke umiddelbart emnet for denne beslutning, men det hænger sagligt set sammen med den.
Vi er, tror jeg, i Parlamentet enige om, at vi ikke går ind for en substantiel forringelse af den gældende fællesskabsret inden for rammerne af forenklingstiltag. Dvs. at en annullering af hele direktiver efter min mening ikke kan komme i betragtning. Det vi kan støtte, er tiltag, som aflaster virksomhederne, som reducerer de bureaukratiske og statistiske byrder, og som sørger for, at ikke alt, som står i regnskabet og som måske slet ikke er vigtigt, absolut skal offentliggøres. Jeg tror, at der her er mulighed for et tæt samarbejde med Kommissionen og for en forbedring af selskabsretten.
Ved læsning af de relevante dokumenter fra Kommissionen har jeg endvidere bidt mærke i følgende: Der findes bestemte love, som vi har udfærdiget, såsom transparensdirektivet, der som en følge af Sarbanes Oxlay til dels indeholder bestemmelser, hvor man i dag egentlig burde spørge, hvorfor de ikke underkastes en fornuftig efterprøvning med henblik på en forenkling. Jeg ville hilse det velkomment, hvis Kommissionen også ville overveje dette og derved yde et bidrag til en forbedring af selskabsretten.
Manuel Medina Ortega
Hr. formand! Hr. Lehne har i det væsentligste redegjort for medlemmerne af Retsudvalgets synspunkt. Det har han gjort på vegne af Gruppen for Det Europæiske Folkeparti, mens jeg gør det på vegne af De Europæiske Socialdemokraters parti.
Det, der bekymrer os for øjeblikket, er som nævnt af hr. Lehne, at vi har for meget tiltro til en pretoriansk udvikling, dvs. en udvikling ved hjælp af Domstolens retspraksis. Domstolens retspraksis fylder de huller, som EU's sekundære ret efterlader, men vi råder ikke over denne sekundære ret. Traktaterne indeholder meget generelle bestemmelser, der beskriver visse områder, som giver anledning til forskellige fortolkninger, og de fremmer ikke på nuværende tidspunkt skabelsen af det indre marked.
Vores forslag tjener to formål - hvilket hr. Lehne allerede har påpeget - nemlig på den ene side at bakke op om det tilbud, som Kommissionen er kommet med ved at forelægge et forslag til direktiv om det europæiske private selskab, som naturligvis vil bidrage meget til gennemførelsen af den frie bevægelighed inden for EU, og på den anden side at forsøge at blive ved med at presse på inden for selskabsretsområdet og fremme et nyt direktiv, det fjortende, som i sidste instans kunne fuldstændiggøre disse bestemmelser.
Jeg deler hr. Lehnes bekymring over, at vi, hvis vi ikke vedtager bestemmelserne om overførsel af selskabernes hovedsæde, efterlader et retsligt tomrum, for fusioner er en anden sag og dækker ikke situationen fuldt ud. Vi håber, at Kommissionen kan medtage denne slags aktiviteter i sit arbejdsprogram.
For det første håber jeg, at vi i løbet af 2008, og gerne før den 30. juni, står med et forslag til direktiv, nærmere bestemt direktivet om statutten for det europæiske private selskab, og for det andet håber jeg, at Kommissionen ikke opgiver tanken om at blive ved med at udvikle selskabsdirektivet inden for områder som selskabernes etableringsfrihed og ændring af hovedsæde.
Hermed afslutter jeg mit indlæg.
Benita Ferrero-Waldner
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Lad mig besvare begge spørgsmål.
Med hensyn til det første spørgsmål mener jeg, at det er klart. Med hensyn til det andet spørgsmål om det fjortende selskabsretsdirektiv havde vi foreslået, at mobiliteten evt. også kunne fremmes gennem et direktiv, der fastlægger betingelserne for flytning af det vedtægtsmæssige hjemsted i EU. Resultaterne af den økonomiske analyse af den mulige merværdi af et direktiv var ikke overbevisende, idet virksomhederne allerede har retligt grundlag for at foretage en grænseoverskridende flytning. En lang række virksomheder har allerede flyttet deres vedtægtsmæssige hjemsted ved at gøre brug af mulighederne i statutten for det europæiske selskab.
Direktivet om grænseoverskridende fusioner, der træder i kraft i december, vil snart give alle selskaber med begrænset ansvar, herunder smv'er, mulighed for at overflytte deres hjemsted. Dette kan ske gennem etablering af et datterselskab i den medlemsstat, som de ønsker at flytte til, hvorefter det eksisterende selskabs formue overføres til dette datterselskab.
Det er Kommissionens opfattelse, at et fremtidigt lovgivningsinitiativ i form af et fjortende selskabsretsdirektiv kun er berettiget, hvis der viser sig at være behov for dette retsgrundlag. Hr. McCreevy har derfor besluttet ikke at arbejde videre med dette fjortende selskabsretsdirektiv på nuværende tidspunkt, men jeg vil helt sikkert viderebringe Parlamentets bekymringer på ny.
Formanden
Jeg har modtaget et beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 103, stk. 2.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted om et øjeblik under afstemningstiden.
