Развитие на настоящата дългова криза и отговор на ЕС (разискване) 
Председател
Следващата точка са изявленията на Съвета и Комисията относно развитието на настоящата дългова криза и отговора на ЕС.
Андраш Карман
Г-н председател, напълно разбирам значителния интерес в този Парламент към действията, предприети в рамките на Съюза и извън него, за справяне с предизвикателствата, пред които са изправени някои държави-членки по отношение на своите публични финанси.
Глобалната финансова криза оказа значително влияние както върху приходите, така и върху разходите във всичките ни държави, макар и степента и естеството на това влияние да не са едни и същи във всички случаи и способността на отделните държави-членки да се справят с последствията също много да се различава.
Първото нещо, което бих искал да подчертая, е, че самите държави-членки са тези, които на първо място са отговорни за гарантирането, че публичните им финанси са устойчиви и на здрава основа. По същия начин всяка една от тях трябва да гарантира, че икономиката й е конкурентна, гъвкава и устойчива. Разбира се, това не означава, че публичните финанси и икономическите резултати не са също въпрос на колективен интерес.
Ние сме част от един съюз и нашите икономики са свързани помежду си по редица начини: чрез единния пазар и, в много случаи, чрез споделянето на обща валута и по-задълбочената икономическа интеграция, която то предполага. По-общо казано, всички ние имаме ангажимент на солидарност един към друг въз основа на желание за защита и насърчаване на по-широкия европейски интерес. Значението на това е, че всички ние искаме стабилна и силна икономика в ЕС като цяло, и по-конкретно в еврозоната като част от него. Когато е необходимо, това трябва да включва предприемането на стъпки, за да се гарантира стабилността на отделните държави-членки.
Имаме редица инструменти на наше разположение, за да направим това. Имаме механизъм за координация, който се стреми да гарантира, че се провеждат подходящи икономически и бюджетни политики от всяка една държава-членка. Те се актуализират и укрепват и аз съм доволен, че преговорите между Съвета и Парламента напредват добре. Също така имаме достъп до Европейския механизъм за финансова стабилност, който може да предложи подкрепа на равнище ЕС за всяка държава-членка, независимо дали е във или извън еврозоната.
В допълнение, и специално за страните от еврозоната, бяха създадени нови инструменти и такива продължават да бъдат разработвани. Гърция получи пакет от координирани двустранни заеми от държавите-членки, както и заем от МВФ. Ирландия получи пакет, състоящ се от двустранни заеми, заем от Европейския инструмент за финансова стабилност (ЕИФС), а също и заем от МВФ. Пакетът за подкрепа на Португалия, който също ще се възползва от помощта на Европа и МВФ, също се подготвя.
Министрите на държавите-членки в еврозоната също финализират техническите детайли на Европейския механизъм за стабилност, който трябва да влезе в сила от 2013 г. като постоянен механизъм за финансова подкрепа, за да замени Европейския механизъм за финансова стабилност. Държавите-членки, които не са в еврозоната, също участват в този процес.
Сега бих искал накратко да се спра на ситуацията в три държави от еврозоната, които вече съм споменавал. Трябва обаче да спомена, че от самото начало много от въпросите по отношение на тези държави-членки се обсъждат извън редовния формат на Съвета по икономически и финансови въпроси (ЕКОФИН), отразявайки специфичните им характеристики като членове на еврозоната. Председателят на Еврогрупата ще може по-добре от мен да ви предостави повече подробности относно много от тези точки.
На първо място, Ирландия. След споразумение през декември миналата година за програма за помощ за Ирландия на обща стойност 85 млрд. евро, ирландските органи извършиха много работа за изпълнение на програмата за приспособяване, с която е свързана финансовата подкрепа. Тази програма е предмет на постоянно преразглеждане от новото правителство. Съветът по икономически и финансови въпроси ще направи преглед на съответствието с програмата за първото тримесечие на заседанието си на 17 май, следващия вторник. Предварително не мога да кажа много за тази дискусия, но е вероятно общата оценка да бъде, че резултатите на Ирландия са в съответствие с очакванията.
Все пак остават някои специфични предизвикателства. Ирландия в частност ще трябва да се придържа към мощното фискално уравновесяване, както и да гарантира, че финансовият й сектор ще е на стабилна основа в бъдеще.
На второ място, Гърция. Гърция извървя дълъг път след изключително трудната ситуация през миналата година и нейните усилия трябва да бъдат похвалени. Беше изправена пред трудно предизвикателство и показа непоколебима ангажираност и яснота на целта. Програмата за приспособяване като цяло се движи според плана. Последният доклад относно изпълнението, изготвен съвместно от Комисията, МВФ и ЕЦБ през март, стигна до заключението, че програмата е постигнала по-нататъшен напредък по целите си. Някои от реформите, необходими за постигане на средносрочните цели на програмата, са в процес на въвеждане. Докладът също така идентифицира допълнителни области, където са необходими реформи с цел изграждане на критичната маса, необходима за осигуряване на фискална устойчивост и икономическо възстановяване. Комисията, ЕЦБ и МВФ продължават да наблюдават отблизо напредъка по изпълнението на програмата за приспособяване. Следващият преглед е планиран за този месец.
Държавите-членки, участващи в двустранния заем, се споразумяха през март за намаление на лихвения процент с 1 % и за удължаване на матуритета на кредита. Това също е положително развитие. В момента техническите подробности на прилагането на това споразумение са в процес на обсъждане.
И накрая, Португалия. На 6 април португалското служебно правителство обяви намерението си да търси финансова помощ от Европейския съюз. Това стана след период на силен натиск от финансовите пазари. Въпреки това Португалия също преминава през период на политическа несигурност, която, както знаем, доведе до оставката на правителството на 24 март. Преди това португалският парламент беше отхвърлил новия фискален пакет, предложен от правителството. Преговорите между Тройката и португалските органи сега са приключени и меморандумът за разбирателство относно политическите условия, свързани с финансовата помощ, в момента се договаря.
Финансовият пакет ще бъде на стойност от около 78 млрд. евро за тригодишен период. В съответствие с препоръките на министрите от ЕКОФИН, по време на неформалното им заседание в Будапеща през април, програмата обхваща реформата в редица области, включително пазарите на публичните финанси, на труда и на продуктите и финансовия сектор. Считаме, че тези мерки са от съществено значение за потенциала за растеж и повишаването на икономическата стабилност. Одобрението на окончателния финансов пакет също се очаква през следващата седмица на заседанието на Съвета по икономически и финансови въпроси.
Това е само кратък преглед на мерките, предприети за преодоляване на въздействието на глобалната финансова криза върху ЕС и по-конкретно три държави-членки. Както казах в самото начало, унгарското председателство не участва пряко във всички подробни преговори, някои от които бяха по-специално в рамките на компетентностите на Еврогрупата.
Председателството обаче е поело ангажимент да даде своя принос, за да се гарантира, че са предвидени всички необходими мерки, за да се преодолеят сегашните проблеми. Считаме, че това е от съществено значение за засилване на конкурентоспособността на Европа в дългосрочен план и по този начин да се постигне силната роля, от която Европа като цяло се нуждае.
Оли Рен
Г-н председател, икономическата перспектива пред Европа днес е доста дуалистична. От една страна, възстановяването в реалната икономика набира сила и става все по-стабилно и самоподдържащо се. От друга страна, то е неравномерно и ние все още сме изправени пред сътресения на финансовите пазари, особено в пазарите на държавни дългове.
Следователно ключовата задача на икономическата политика на ЕС сега е да ограничи кризата с държавния дълг и по този начин да предпази продължаващото оживление в реалната икономика на Европа. Сега, когато програмата на ЕС и МВФ за Португалия се очаква да бъде приета през следващия понеделник на заседанието на ЕКОФИН в Еврогрупата, ние започваме друга глава в това необходимо усилие.
Миналата седмица португалското правителство представи програма за икономически реформи след нашите продуктивни преговори с правителството, опозицията, гражданското общество, социалните партньори и академичните среди. Тези разговори са отразени в програмата. Това е португалска програма, която заслужава подкрепата на Европейския съюз и на Международния валутен фонд. Нашата съвместна помощ от 78 млрд. евро показва силна ангажираност за оказване на помощ на Португалия и за запазване на финансовата стабилност на Европа.
Това е взискателна, но справедлива и необходима програма на приспособяване. Тя ще изисква значителни усилия от страна на португалския народ. При изготвянето й е обърнато особено внимание на социалната справедливост и защитаването на уязвимите лица. Европа подкрепя Португалия заради самата страна и заради икономическата стабилност в Европа.
Като се имат предвид последните развития, би било погрешно да се каже, че дълговата криза вече не е бреме за европейската икономика, но въпреки това ще бъде еднакво погрешно да се твърди, че ЕС не е реагирал на кризата. Помислете за това: само преди година държавите-членки от еврозоната се споразумяха за условен пакет от заеми за Гърция, за да се предотврати срив на нашата финансова система. В рамките на тази една година, от миналия май до днес, ние създадохме ефективни механизми за стабилност, които първоначално бяха временни и които следва да станат постоянни, считано от 2013 г. Прилагаме много систематична програма за фискална консолидация във всички държави-членки и те са ангажирани със смели структурни реформи за стимулиране на растежа и създаване на работни места.
Ние, с активна подкрепа от ваша страна, се изправяме пред системните слабости в икономическото управление на ЕС с цел подготвяне за дълбока промяна в обстановката за изготвянето на политиката на Европейския съюз. Ние, отново с вашата подкрепа, се изправяме пред пропуските на нашия интегриран финансов пазар чрез засилване на финансовото регулиране и прилагане на нова надзорна архитектура.
В настоящия момент финансовата стабилност се защитава от механизмите за стабилност на ЕС и МВФ, и особено от действията, които държавите-членки - особено уязвимите държави-членки - сами предприемат. Въпреки това някои хора твърдят, че стратегията за управление на кризата, особено що се отнася до Гърция, се проваля. Не съм съгласен с този възглед. Първата - и основна - цел на нашата стратегия е да се предотврати друг удар от вида, който последва след фалита на Lehman Brothers през септември 2008 г. и впоследствие доведе до финансова криза и икономическа рецесия в световен мащаб. Направихме това и по този начин защитихме продължаващото възстановяване на реалната икономика в Европа.
На второ място, успяхме до голяма степен да ограничим сътресението в пазарите на държавни дългове на трите държави в програмата. Както се вижда при спредовете по облигациите, Испания се отделя от тези страни, благодарение на решителните си действия на фискалния, финансовия и структурния фронт.
На трето място, програмите в Гърция и Ирландия са все още в сравнително ранен етап. Гръцката програма се провежда от една година, а съответствието й в Ирландия - от около пет месеца от общо трите години на програмата. И двете държави следват много амбициозни програми за фискална консолидация, структурни реформи и финансово възстановяване. Нашата мисия за преразглеждане в момента е в Атина заедно с ЕЦБ и МВФ, за да направи оценка на изпълнението на програмата и за да изготви актуализиран анализ на устойчивостта на дълга на Гърция. Работата ще приключи през следващите седмици, което ще улесни вземането на добре информирани решения.
Във всеки случай, докато усилията във фискалната сфера през изминалата година са безпрецедентни - над 7 % от БВП, или 20 млрд. евро, е ясно, че Гърция трябва сериозно да засили изпълнението на икономическите реформи, да постигне пробив в приватизационната програма и след това да гарантира пълното й изпълнение.
Абсолютно необходимо и спешно е вътрешните спорове да бъдат оставени настрана и да бъде постигната междупартийна подкрепа за възстановяването на Гърция. Илюзия е да се мисли, че има някакви реални алтернативи на програмата за икономически реформи. Това следователно е истинско изпитание за доверието към гръцките политически сили - както към правителството, така и към опозицията, и в крайна сметка за волята на гръцкия народ.
Настоящият етап на кризата е тясно преплетена комбинация от криза на държавния дълг и нестабилност на банковия сектор. Ние не можем да решим едното, без да решим другото; трябва да решим и двете паралелно. Ето защо възстановяването на банковия сектор трябва да бъде завършено, за да се гарантира предоставянето на кредити на реалната икономика, на предприятията, домакинствата, отделните граждани. Провежда се нов кръг от стрес тестове на банките. Резултатите ще ръководят необходимото преструктуриране и рекапитализация на банковия сектор. Преди публикуването на резултатите държавите-членки ще трябва да освободят своите стратегии за евентуално преструктуриране или рекапитализация на своите уязвими институции. Тези планове трябва да бъдат готови възможно най-скоро и трябва да включват подробен график.
В заключение, основните реформи на финансовото регулиране и икономическото управление в Европейския съюз дълбоко променят икономическата и финансовата архитектура на Европа. В близко бъдеще един цял нов набор от правила ще осигурява основата за стабилен, устойчив растеж и създаване на работни места.
В същото време ние трябва да продължим своята работа за гарантиране на финансовата стабилност и по този начин да защитим икономическото възстановяване в Европа, което е ключът за устойчив растеж и повишаване на заетостта. Това продължава да изисква много трудни решения на европейско и национално равнище. Вярвам, че всички ние имаме мъдростта и смелостта за взимането на такива решения.
Corien Wortmann-Kool
Г-н председател, бих искала да благодаря на г-н министъра Карман и на члена на Комисията, г-н Рен, за тяхното обяснение, като се има предвид това, което видяхме през последните седмици. Ако доверието в пазара е слабо, всяка следа на съмнение има преки последици за тези държави, които вече се намират в трудни обстоятелства, и по този начин - за еврото като цяло. За съжаление, това, което стана ясно миналия уикенд - и впоследствие беше отречено в пресата, че е била проведена някаква тайна среща - след това имаше двойно смъртоносен ефект върху и без това крехкото доверие. Надявам се, че въпросните страни много бързо са си направили изводи от това.
Г-н председател, лесните избори и безболезнените решения не се обсъждат от доста време. Мерките за подкрепа на Гърция, Ирландия и Португалия трябва да са силни, за да се възстановят финансовата и икономическата стабилност. Пакетът трябва да проправи пътя за устойчиви публични финанси и икономически растеж. Затова искам да призова Съвета и Комисията да разгледат въпроса по-задълбочено, а не само на ниво нуждите от финансиране на тези държави през следващата година, за да се избегне изправянето пред същите проблеми след една година.
Г-н председател, важно е през юни да бъдат взети решенията относно амбициозен законодателен пакет, насочен към укрепване на икономическото управление в Европа, за да бъде спечелено отново доверието на пазарите, а също и с цел да се осигурят растеж и работни места от името на всички наши граждани и да се увеличи сближаването на нашите икономики. Затова искам да призова Съвета да даде своята подкрепа за амбицията на Парламента да предостави по-голяма отчетност и повече обществен дебат в тази пленарна зала, по-голямо участие на националните парламенти и да сложи край на пазарлъците в Съвета, когато възгледите на Комисията не са по вкуса му. Този пакет трябва да включва силна монетарна част наред с икономическа страна, в това число стратегията "Европа 2020" за осигуряване на състоятелността на нашата социална пазарна икономика за всички 27 държави-членки. По този начин ви призовавам да покажете решителност в Съвета по икономически и финансови въпроси (ЕКОФИН) през следващата седмица.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8 от Правилника за дейността)
Barry Madlener
(NL) Г-н председател, имам въпрос за г-жа Wortmann-Kool. Как е възможно Вие, като нидерландски парламентарист, дори да не споменавате скандалния факт, че нидерландският министър на финансите не беше поканен на срещата на високо равнище миналата седмица? Как е възможно Вие, като нидерландски парламентарист, дори да не споменавате факта, че Нидерландия плаща толкова много, и как е възможно напълно да предавате интересите на нидерландските данъкоплатци чрез наливане на милиарди от парите на данъкоплатците в бездънна яма?
Corien Wortmann-Kool
(NL) Г-н председател, вече ясно посочих какво е необходимо за възстановяване на доверието. Опростенческите решения на г-н Madlener ще влошат, а няма да подобрят, положението не само на нидерландските граждани, но също така и на гражданите на всички държави-членки. Намирам за доста тревожно, че г-н Madlener все още не успява да разбере този факт.
Anni Podimata
Г-н председател, г-н член на Комисията, имайки предвид, че скоро ще стане една година от приемането на гръцката програма за реформи, както и факта, че програмата за Португалия беше обявена вчера, мисля, че е важно да оценим къде се намираме днес, какво е направено правилно и където сме направили грешки и пропуски. И така, една година по-късно, освен Гърция, още две страни в еврозоната, Ирландия и Португалия, прибягнаха до механизма за подпомагане, тъй като не са в състояние да осигурят необходимото финансиране на пазарите. Особеностите и различните проблеми на всяка държава без съмнение са отразени в различните програми за реформи, които независимо от това са вдъхновени от една основна философия: безусловен акцент върху бърза бюджетна реформа.
Въпреки това в случая на Гърция, г-н член на Комисията, независимо от постигнатото, както нееднократно подчертахте, а именно 7-пунктово намаление на първичния дефицит и 5-процентово намаление на общия дефицит, фактът, че рецесията е по-дълбока от прогнозата, направена през 2010 г., доведе до по-малко приходи за държавата. Така че това са първите данни за оценка, при условие че сме съгласни, че целта на програмите е да се преодолее бюджетната и икономическата криза, а не да се създаде култура на наказания, което води до евроскептицизъм в Европа. Другите данни за оценка са, че въпреки полаганите усилия пазарите не реагират. Въпреки това решенията на Европейския съюз не само се провалиха в убеждаването на пазарите: в някои случаи дори изостриха ситуацията, като например известното решение от Довил за участието на частни лица в постоянния механизъм за подкрепа, който да бъде създаден през 2013 г. Изводът е, че всеки успех на програмите за бюджетни реформи може рискува да бъде заличен от страха, който пазарите и рейтинговите агенции все още разпалват, дори и днес. И така през последните няколко дни стигнахме до там, че в момент, когато сценариите за преструктуриране и дори фалит и/или излизане на една държава от еврозоната все още продължават да циркулират, ние обсъждаме неща, които щяхме да считаме за немислими до съвсем скоро.
Г-н член на Комисията, познавайки Вашата привързаност към Европа, вярвам, че ще се съгласите с мен, че решенията, които обсъждаме днес, че начинът, по който ще се справим с тази криза, без съмнение ще бъде основна глава в европейската история. Днес ние създаваме условията, в които ще бъде написан епилогът. Вярвам и се надявам, че всички ние считаме, че това са исторически времена и че епилогът за бъдещето на Европейския съюз и Икономическия и паричен съюз няма да бъде в черни краски, а ще отбележи една смела и решителна крачка, която ще направи Европа по-сплотена, по-обединена и още по-силна.
Carl Haglund
Г-н председател, моята колега току-що каза, че една година е подходящ период, за да погледнем назад и мога да ви съобщя новини от Финландия, където да се надяваме, че ще бъде обявено тази вечер, че финландският парламент ще подкрепи финансовия пакет за спасяване на Португалия. Надявам се това да се случи, но все още не трябва да започваме с аплодисментите. Можем да се надяваме, че това ще се случи и моята партия със сигурност подкрепя този ход.
Накратко ще разгледам защо ние във Финландия се колебаем точно сега по отношение на това, дали да подкрепим Португалия. Една от причините е - тук се обръщам към Съвета и макар да знам, че унгарското председателство не е виновно, Вие ще трябва да бъдете вестителят - че постоянно се вземат трудни решения под формата на малки частични решения, защото не можем да се справим с решаването на този проблем отведнъж. Може би да се направи това не е толкова лесно и аз разбирам, че няма едно просто и абсолютно решение, но фактът, че постоянно сме принудени да приемаме малки и трудни частични решения означава, че политическото търпение и политическата воля в парламента на Финландия например започват да се изчерпват. За съжаление, това изглежда се случва и в други национални парламенти. Това е обезпокоително с оглед на факта, че ни предстоят няколко трудни решения, включително и по отношение на ситуацията в Гърция, и съществува риск на определен етап да се изправим пред непреодолимо препятствие. Ето защо Съветът вероятно трябва да разгледа по-амбициозна стратегия, а не тази частична стратегия, която се прилага в момента. Ако не направите това, ние няма да се измъкнем от тази ситуация. Имате нужда от нова стратегия, защото сегашната стратегия не работи. Благодаря.
Vicky Ford
Г-н председател, кризата с държавния дълг няма да бъде решенa, докато банките не бъдат приведени в ред, а това не може да се направи, ако стрес тестовете на регулаторните органи отказват да признаят, че кризата на държавния дълг съществува. Налице е също така криза на публичното доверие. Някои страни спасиха собствените си банки на огромна цена за данъкоплатците без никакви подаяния от ЕС. Разбирам защо сега обществото пита дали трябва да финансира спасителните планове в други държави.
Предложенията от миналата седмица за реформа в Португалия имаха някои положителни препоръки за подобряване на конкурентоспособността, но ситуацията в Гърция изглежда отчаяна. Лидерите от еврозоната ни казват, че няма преструктуриране на гръцкия дълг, но откога забавянето на датата за погасяване означава, че няма преструктуриране?
Ако обществените кредитори разсрочат падежите си, това не е просто пренареждане на шезлонгите на "Титаник": това е като изпращане на публичните кредитори под палубата, за да потънат с кораба, докато частните кредитополучатели биват извеждани със спасителни лодки.
Sven Giegold
Г-н председател, г-н Рен, на първо място, бих искал да кажа, че ситуацията наистина се влошава, както описахте. В еврозоната разделението между държавите, които показват признаци на възстановяване, и тези, които са в по-несигурно положение, се задълбочава. Също така разходите за подкрепа на по-слабите страни се увеличават непрекъснато.
При това положение аз имам няколко въпроса към Вас в ролята Ви на член на Комисията, отговарящ за икономическите и паричните въпроси. Задължения между централните банки в размер на повече от 400 млрд. евро са натрупани в сметките в TARGET2 в системата на Европейската централна банка. Това се дължи на факта, че банките все още не са адекватно финансирани от капиталовия пазар. Какво е мнението Ви за тези непланирани задължения в рамките на системата на еврото?
Основният проблем, който ни пречи да постигаме напредък в преструктурирането на дълга, е, че банковата система, като г-жа Ford също каза, не е правилно реформирана. Предложението за европейска система за преструктуриране се забави. Кога Комисията ще представи това предложение? Като член на Комисията, отговарящ за икономическите и паричните въпроси, какво е мнението Ви за това забавяне? Какво правите, за да ускорите нещата?
Също така стана ясно, както ние в групата на Зелените/Европейски свободен алианс прогнозирахме в продължение на много време, че мерките, въведени за подкрепа на Гърция и Португалия, няма да влязат в сила, докато макро-икономическите условия в областта на еврозоната не се подобрят. Тези държави все още търпят нарастващата тежест на лихвите. Износът и отливът на капитали в някои от тези страни се увеличава. Все още има липса на търсенето сред някои от европейските партньори на тези държави, и по-конкретно сред силните държави в еврозоната. Цените на ресурсите и хранителните стоки също нарастват или поне ако се абстрахирате от най-новите увеличения и намаления.
В допълнение към спасяването на тези страни и в допълнение към финансовата помощ, бих искал да знам какви мерки се предприемат за облекчаване на данъчното бреме, външното търсене и лихвата за тези държави от макро-икономическа гледна точка. Как ще се постигне това? Ето защо бих искал да Ви насърча да представите силен пакет, който да подобри макро-икономическите условия в тези държави в еврозоната.
И накрая, мерките, които по мое мнение са в противоречие с духа на Договора за функционирането на ЕС, удариха най-слабите държави, включително Гърция, Португалия и Испания, докато по-силните, по-богатите страни все още не са поели своя дял от тежестта. Какви мерки ще предприемете за насърчаване на богатите страни да допринесат за разходите на тази криза?
Ilda Figueiredo
Г-н председател, тук искам да изразя своето дълбоко възмущение и да дам гласност на протестите, които се чуват в Португалия, срещу политиките, които ни доведоха до кризата, на която сме свидетели, и по-специално срещу този агресивен пакт за заробване, наложен на португалския народ от така наречената "тройка": Международния валутен фонд (МВФ), Европейската централна банка (ЕЦБ) и Европейската комисия. Тези органи са натоварени с изпълнението на срамен акт на външна намеса, който дори не зачита правата и изключителните компетентности на португалския парламент, нито вземат под внимание, че сме в навечерието на парламентарни избори.
Това са антисоциални, регресивни политики, които изоставят развитието и осъждат португалските работници и хората на безработица, бедност, недостатъчно развитие и екстремна зависимост, превръщайки Португалия в обикновен протекторат или колония, подвластна на Европейския съюз. За капак всичко това се случва, когато вече е известно, че такива мерки не решават проблема, както се вижда от гръцкия пример.
Дори и реалните отговорности на политиката на ЕС - става дума за ирационалните критерии на Пакта за стабилност и растеж, на политика за силно евро и на насоките и уставите на ЕЦБ, които не отчитат особеностите на по-слабите икономики - във връзка с настоящата ситуация да бъдат изпълнени, нищо не оправдава прилагането на пакет за Португалия, който наказва португалския народ в замяна на заем, който трябва да се върне при лихвени проценти, по-високи от обичайно начисляваните от ЕЦБ. Противно на всички прокламации за солидарност по време на предизборната пропаганда, това, което имаме, е политика на социална регресия и продължителна икономическа рецесия.
Те възнамеряват да направят всичко това само в полза на международните банки, заедно с шепа големи компании и финансови институции в Португалия, както и с неколцина от техните лакеи. Ето защо тук казваме, че самата еврозона е под заплаха, че бъдещето на Европейския съюз може да е нейната имплозия и че е необходима промяна на политиката...
(Председателят отнема думата на оратора)
Председател
Г-жо Figueiredo, боя се, че трябва да прекъсна микрофона Ви. Извинявам се за това, но доста превишихте времето. Имате право обаче на още 30 секунди, ако се съгласите да отговорите на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, от г-н Van Dalen.
Peter van Dalen
(NL) Г-н председател, исках да попитам г-жа Figueiredo следното: дали това, на което се е договорила Вашата държава, е толкова лошо и ако е толкова лошо да се намирате под истински режим, при който дори трябва да се преструктурира икономиката като цяло, защо не напуснете еврозоната? Еврото е силна валута и трябва да има предпоставки за това. Ако това ви безпокои, трябва просто да напуснете!
Ilda Figueiredo
(PT) Г-н председател, неприемливо е въпрос като този да може да бъде задаван, когато европейските лидери не са в състояние да признаят навреме, че техните политики са отговорни за изострянето на ситуацията в Португалия, която, както е добре известно, имаше слаба икономика и трябваше да бъде подложена на политиката на силното евро, която служи на интересите на Германия, Франция и други, но не служи на интересите на Португалия и на други държави с по-слаби икономики.
Ето защо португалският народ се бори срещу тази политика, както правят и гръцкият народ, и работниците в цяла Европа.
Godfrey Bloom
Г-н председател, аз съм от поколението на "демографския бум". Роден съм точно след края на войната. От този момент ние вероятно имаме най-дългия период на мир и просперитет в световен мащаб. Спестил съм скромна сума пари, така че да мога да оставя нещо на семейството си, когато почина - до голяма степен, защото никога не съм харчил повече пари, отколкото съм печелил. Бил съм разумен и съм работил сравнително усилено.
Винаги ми се струва, че за политиците остава пълна изненада как държавите задлъжняват. Позволете ми да обясня, защото не мисля, че наистина разбирате. Това е така, защото политиците непрекъснато харчат повече пари, отколкото е възможно да съберат от данъчното облагане - като по-голямата част от парите на практика те всъщност пропиляват. Причината да говорим за държави, които са разорени - а те са разорени - е, че техните нелепи, неефективни, невежи политици непрекъснато харчат повече пари, отколкото е възможно да съберат. След това те заемат и заемат, и дори по-лошо - след това те печатат пари, защото политиците и техните централни банки имат машина, която отпечатва пари. Ако направите същото като частно лице, това ще е престъпление. Ще отидете в затвора за това, а политиците и техните централни банки го правят през цялото време.
Нека да ви обясня защо тези държави са разорени. Разорени са поради собствените си глупави лидери и политици. Това е неморално - неморално! Да искате от обикновените данъкоплатци на която и да било държава да плащат сметките на провалени политици и фалирали банки. Те са в неизпълнение. Те са разорени. За Бога, нека всички да го признаем.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8 от Правилника за дейността)
Robert Goebbels
(FR) Г-н председател, бих искал да разбера дали г-н Bloom знае, че Испания има по-малко дългове от Обединеното кралство, че Ирландия беше доста под 60 % преди банковата криза и че Ирландия, чрез задлъжняването си, за да спаси банките си, по същество е спасила парите на британските банки.
Godfrey Bloom
(EN) Напълно правилно. Не съм твърдял, че нашите политици са по-малко глупави от всички останали. Това е абсолютен позор и даже нямаше дебат в националния ни парламент относно действително спасяване на тези банкрутирали банки. Ако искате да инвестирате в банкрутирали банки, направете това със собствените си пари, а не с пари от нашите пенсионери в Йоркшир, живеещи с 98 паунда на седмица, негодници такива!
Marine Le Pen
(FR) Г-н председател, на 9 май 2010 г. тройката ЕС-ЕЦБ-МВФ триумфално обяви, че е спасила Гърция от пълен банкрут, като й отпусна кредит в размер на 110 млрд. евро. Една година по-късно Гърция изпадна в рецесия. Публичният дълг достигна 150 % от БВП, а двугодишните лихвени проценти достигнаха повече от 25 % годишно.
Ако днес Гърция не може да си поеме дъх, това е така, защото методът, използван за спасяването й, не е правилният. Докато гръцката икономика сега се нуждае от слаба валута, за да се измъкне от депресията, тройката ще наложи нов, дори по-драстичен, пакет за фискална дисциплина.
Утре тази мярка няма да бъде по-ефективна, отколкото е била вчера. В момента наказателните лихвени проценти, наложени на Гърция, всъщност пречат на нейната частна икономика да предприеме каквито и да било инвестиции, независимо дали в процеса на производство или в недвижимите имоти. Гърция се превръща в страна от третия свят, разрушавайки всякакви надежди за възстановяване на разходите.
Новият проект за спасителен пакет от 60 млрд. евро, предвиден миналия петък, показва, че заемът от 110 млрд. евро, който вече беше предоставен преди една година, трябва да се счита за подарък. Колко дълго и до каква степен европейските данъкоплатци ще наливат пари в бездънния съд на Данаидите? Следването на този път е самоубийствено и ще доведе до фрагментация на Европа.
Има две възможни решения: преструктуриране на гръцкия дълг, придружено от преструктуриране на държавния дълг на неуспешни държави, което накрая ще доведе до колапс на банковата ни система, или съгласувано, рационално и прагматично излизане от еврозоната, което ще даде възможност на Гърция да си поеме дъх.
Европа е на кръстопът. Дали спасяването на еврото си струва жертвата, която се прави от хората в Европа?
Diogo Feio
(PT) Г-н председател, кризата с държавния дълг изисква европейска реакция: реакция, която да разглежда всяка конкретна ситуация, която защитава еврото, за да го направи силно, и която защитава държавите-членки. Ето защо серията от предложения за икономическото управление, които в момента се обсъждат в Европейския парламент, са особено важни.
Парламентът помага да се гарантира, че се предприемат положителни стъпки за интелигентно управление на дълга. Той е поддръжник на разумен преходен период; твърди, че необходимото намаляване на дълга не трябва да се прави година за година, а на средно три години; поддръжник е на необходимостта от бюджетна дисциплина; спори за необходимостта от растеж и повишаване на прозрачността в европейската политика чрез обсъждане в Европейския парламент; и е поддръжник на необходимата солидарност. Тази солидарност е това, което сега се случи с Португалия.
Искам да ви кажа нещо като португалец. Португалия има 900-годишна история. Португалия е способна. Португалия е способна да наложи ред в своите публични сметки чрез дисциплина. Португалия е способна да реформира банковата си система; способна е да реформира трудовия си пазар; способна е да направи данъчната си система по-конкурентоспособна; и е способна да използва иновативни мерки за реформа на своята здравна и правосъдна система. Португалия е способна да има държавна администрация, която да е по-ефективна и контролирана. Португалия е в състояние да има либерализирана икономика, която да е успешна и по-конкурентна.
Преди всичко обаче Португалия е способна да участва в европейския проект; да участва и да помага за решаване на всички предизвикателства, които може да се появят в бъдеще. Именно поради тази причина ние сме много щастливи в Съюза и искаме да помагаме да става все по-силен.
Robert Goebbels
(FR) Г-н председател, на фона на безумни слухове и спекулативни атаки срещу няколко държави-членки, позволете ми да ви напомня няколко факта.
Еврото е силна валута. За 10 години еврото се утвърди като втората най-широко използвана валута в света. Тридесет на сто от международните валутни резерви са деноминирани в евро. Повече от една трета от международните частни заеми се извършват в евро. Еврото има покупателна способност с 40 % по-висока от тази на долара, което означава, че държавите-членки от еврозоната плащат по-малко за суровини, особено за петрол.
Еврото е тук за дълго време във всички държави-членки от еврозоната. С цялото ми уважение към г-жа Le Pen, изоставянето на еврото просто не е опция. Всяка държава-членка, която изостави еврото - което г-жа Le Pen иска за Франция - би пострадала от драстично обезценяване на новата си валута.
В резултат на кризата в Исландия стойността на исландската валута намаля наполовина. Това обезценяване от 50 % на исландската валута причини скок на инфлацията в Исландия от 5 % на 14 %. Единственият начин да се възстанови спокойствието на пазарите е да се позволи на Гърция, Ирландия, Португалия и други да преструктурират дълговете си чрез емитиране на еврооблигации, гарантирани от Съюза на разумни цени. Говоря за инициативата Тремонти-Юнкер.
Всъщност еврооблигациите вече съществуват. Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) дава заеми с гаранция от 27-те държави-членки. Миналата година ЕИБ предостави 80 млрд. евро при средни лихвени проценти между 3 % и 3,5 %. Именно такива лихви биха позволили на проблемните държави-членки да преодолеят кризата и да се върнат на пътя на финансовата стабилност.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8 от Правилника за дейността)
Roger Helmer
(EN) Г-н председател, предходният оратор каза, че ако Гърция напусне еврозоната, нейната валута ще колабира, но в такъв случай тя ще фалира. Въпреки това знаем много добре, че тя ще фалира така или иначе, следователно има избор да фалира в рамките на еврозоната, което просто ще премести проблема по-надолу по пътя и той ще се върне, за да ни атакува, а може и да фалира извън еврозоната, в който случай може да реши проблема си. Така че неговото решение няма да проработи.
Robert Goebbels
(FR) Г-н председател, не получих въпрос, а дежурен аргумент от г-н Helmer, а г-н Helmer просто греши.
Още веднъж, всяка държава-членка, която изостави еврото, би пострадала от драстично обезценяване на новата си валута. Повтарям примера си с Исландия, която не е в еврозоната, но която е минала през всичко това.
Olle Schmidt
(SV) Г-н председател, г-н Рен, работата, която вършите, без съмнение е отлична. През тази година излязохте със серия от различни предложения, които подобриха ситуацията, и това трябва да бъде признато от всички.
Изненадвам се, като слушам това разискване. Мислех, че това е парламентарна зала за Европа, а не парламентарна зала за 27 различни държави-членки. Тук има дух на национализъм, който е плашещ и няма да помогне за решаване на нашите проблеми. Това е въпрос на солидарност.
(Ораторът говори на английски)
(EN) (Към г-н Helmer, който е изразил несъгласие) Може да се смеете, но грешите. Вие определено грешите, г-н Хелмер, защото става дума за солидарност. Европа означава солидарност и всички ние сме свързани помежду си: дори британската лира се отразява върху еврото. Аз съм удивен.
(SV) В Швеция имаме опит в това, какво означава да имаш сериозен дълг. Бяхме държава с дългове, хората бяха с дългове, но успяхме да се справим с това. Защо нашите приятели в Гърция, Португалия и Ирландия да не успеят да се справят с това? Ние в скандинавските страни да не сме специални? Разбира се, че не сме. Въпреки това точно сега тези държави се нуждаят от нашата помощ и съдействие. Ако не им дадем тази помощ и съдействие, това ще бъде и наше падение.
(Ораторът говори на английски)
(EN) Европа е обща съдба за всички нас и трябва да осъзнаем това - дори Вие, г-н Helmer. Вие сте част от Европа и можете да направите повече.
(Възклицание от г-н Helmer: "В никакъв случай!")
Lajos Bokros
(EN) Г-н председател, в момента празнуваме първата годишнина от гръцкия спасителен план, но няма какво да се празнува. Една година по-късно се върнахме на нулата. Вместо удължаване на болката и трупане на още повече тежест върху гръцката икономика, би било далеч по-добре да приемем неизбежното и присъдата на пазарите.
Няма начин да се избегне фалитът. Планираният фалит има поне пет предимства. Ще подели загубата по-справедливо между гръцките данъкоплатци и външните кредитори; ще спре замяната на частния дълг с нарастващ дял на държавен дълг, идващ от други страни; ще предложи на Гърция повече възможности за растеж чрез облекчаване на обслужването на дълга; ще направи много по-лесно за г-жа Меркел да "продава" фалита в Бундестага, защото това би означавало подкрепа на германски банки, а не на Гърция; и накрая, ще изолира дълговата криза от кризата на конкурентоспособността и ще спаси еврозоната от заразяване.
Направете го! Не пилейте повече пари напразно.
Philippe Lamberts
(FR) Г-н председател, г-н Bokros, тъй като повдигнахте въпроса, аз ще продължа. Считам, г-н Рен, че трябва да слушаме какво се говори. Считам, че когато цифрите са поставени едни до други, единственият извод е, че преструктурирането на дълга в Гърция, и вероятно в Ирландия, е неизбежно. Мисля, че всички осъзнават това. Изглежда толкова очевидно, че може да се запита човек как е възможно, Европейската централна банка, Комисията и Съветът да не го виждат. Освен ако не отказвате да го видите?
С други думи, първият вариант е да решите по идеологически причини да кажете, че фалитът не подлежи на обсъждане - в такъв случай това би било отричане на реалността. От друга страна, може би трябва да кажете, че би било по-добре да протакате, като в този случай аз наистина бих отправил призив към Вас, защото колкото повече време минава, толкова по-болезнено и по-скъпо ще бъде преструктурирането. По-конкретно то ще бъде по-скъпо за данъкоплатците, защото колкото повече време минава, толкова повече гръцкият държавен дълг ще се превръща в тежест за държавните и квази-държавните субекти - имам предвид Европейската централна банка, имам предвид Европейския механизъм за финансова стабилност (ЕИФС) - и все повече ще се иска именно данъкоплатецът да заплати за това.
Знаете, г-н Рен, че много се говореше за стрес тестове и тестове за устойчивост през последните дни. Те се споменават във връзка с атомни електроцентрали; споменават се във връзка с банките. И все пак тези, чиято устойчивост е поставена на сериозно изпитание всеки ден, са нашите граждани, особено най-необлагодетелстваните сред тях, които може би носят непропорционално по-висок дял от тежестта на реакцията на тази криза.
Ето защо очевидно човек не може да каже, че кризата е просто отговорност на банките, на предприятията или на политиците, както някой би искал наивно да повярваме. Считам, че това е колективна отговорност и че следователно би било здравословно, ако всеки допринесе полагащия му се дял за преодоляването на кризата.
Бих искал да завърша, като подчертая, че макар често да не се съгласявам с Вас, ние трябва да уважаваме работата, която вършите напоследък. Сигурен съм, че нощите Ви са много дълги и обещавам, че в деня, когато се върнете към по-нормален живот, с удоволствие ще Ви поканя на вечеря.
Nikolaos Chountis
(EL) Г-н председател, г-н член на Комисията, бих очаквал да отговорите честно, че програмата за фискална дисциплина - меморандумът, който се прилага с религиозна преданост в Гърция, е пълен провал. Дефицитът е по-голям от прогнозирания, дългът се е увеличил, безработицата се е увеличила, има още по-стриктна фискална дисциплина и в разгара на това Вие, г-н член на Комисията, виждате в тези факти възстановяване на икономиката и избягване на инфаркт, докато Вашият представител вижда цели и успехи. В същото време целта е тази рецепта да се приложи за Ирландия и Португалия. Тези рецепти са пълен провал.
В същото време последните данни в Европа илюстрират, че германската икономика се разраства и че цифрите за износа са по-високи, отколкото когато и да било от 1950 г. насам. Мисля, че тази комбинация от факти, това неравенство и различията, които се появяват и работят в рамките на Европейския съюз, са проблемът и една от причините за проблема. При това положение какво чакате, за да промените политиката? Кажете ни какво си говорите на Вашите тайни срещи, защото наоколо кръжат много слухове. Ще направите ли най-накрая промяна в политиката, за да се справите с проблемите?
Barry Madlener
(NL) Г-н председател, на първо място, имам въпрос към члена на Комисията, г-н Рен. Как е възможно, г-н Рен, Еврогрупата, председателствана от г-н Юнкер, да провежда среща на високо равнище, без да присъства нидерландският министър на финансите? Как е възможно това? Пълен скандал е, че Нидерландия, като един от най-големите участници във всички спасителни пакети, дори не е поканена на срещата, за която говоря. Г-н Рен, бихте ли ме уверили в този момент, че ще гарантирате, че това няма да се случи отново?
Трябва да кажа на пленарната зала, че Гърция ще трябва или да се откаже от еврото, или да преструктурира дълговете си. Това е неизбежна реалност - въпросът е "кога?". Аз вярвам, и се страхувам, че това ще се случи, когато всички гаранции и всички пари вече са платени на Гърция. Това е измамата на века! Г-н Рен, можете ли да ми дадете гаранция, че сценарият, при който Гърция първо рефинансира дълговете си в максимална степен с пари на нидерландските данъкоплатци и след това напуска еврото и отменя дълговете си, е сценарий, който няма да се случи? Не можем да се доверяваме на тези гърци, на гръцките политици, които заедно с Европейската комисия с измама си проправиха път към еврото с неточни цифри и които сега изглеждат заети главно с увеличаване на собствените си заплати. Това са политици, на които никога не можем да имаме доверие, така че, г-н Рен, как смятате да гарантирате, че нидерландските данъкоплатци няма да бъдат отново измамени по ужасен начин?
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8 от Правилника за дейността)
Robert Goebbels
(FR) Г-н председател, за последен път, г-н Madlener наясно ли е, когато привежда аргументи против европейската солидарност и срещу Гърция, че след Германия, Нидерландия е вторият най-голям бенефициер на европейския вътрешен пазар и че на практика едно от всеки две работни места в Нидерландия има връзка с дейности, свързани с износа на стоки и услуги към Европейския съюз?
Тогава той не привежда ли аргументи против работни места в Нидерландия?
Barry Madlener
(NL) Г-н председател, г-н Goebbels, трябва да знаете, че Нидерландия работи упорито за запазването на контрола върху своите финанси в името на силната си позиция. Знаете ли, че Нидерландия е най-големият нетен донор на Европейския съюз от години вече и че гърците са най-големите получатели на нидерландски пари в продължение на години? Какъв е резултатът от това? Резултатът беше кризата в Гърция! Това е лошо управление на парите на нидерландските данъкоплатци. Срамно е, че не сте схванали този факт.
Danuta Maria Hübner
(EN) Г-н председател, наш дълг е да търсим най-добрите решения за справяне с кризата, като за тази цел от голямо значение е процесът на учене. Моето впечатление е, че научихме защо нещата се объркаха и как се озовахме в трудната ситуация, в която сме днес, но имам впечатление също така, че сега сме по-малко отворени да извлечем поуки от променящата се действителност. В този контекст искам да повдигна два въпроса.
Първо, виждаме големи прилики между държавите-членки по отношение на публичния дълг и съотношенията на дефицит, докато в същото време за еднакви държави-членки има съществени разлики между рисковите премии, които се плащат по държавния дълг. По мое мнение това е ясно доказателство, че фактори, различни от държавния дълг, присъстват в картината и влияят върху пазарите. Наред с другото, пазарите са съсредоточени върху чуждия дълг или прекалено големите външни дисбаланси и това очевидно означава, че в ответ на тази ситуация ние трябва да направим нещо повече от фискална корекция.
Вторият въпрос е свързан с факта, че тези икономики, които са най-силно засегнати от кризата, трябва да се справят с комбинация от високи рискови премии и по-тежки мерки за фискална дисциплина. Това двойно предизвикателство прави практически невъзможно постигането на устойчивост на дълга. Ако отхвърлим преструктурирането на дълга, тогава ще се нуждаем от по-добър баланс между наказанието, помощта и устройството на пакетите за отговор на кризата, което би направило възможно да се избегне тласкането на държавите в капана на дълга.
Edite Estrela
(PT) Г-н председател, Европа е затънала в безпрецедентна криза, която може да застраши еврозоната и европейския проект. Това е криза на еврозоната, чиито първи жертви са Гърция, Ирландия и Португалия. Атаките срещу държавния дълг на тези страни имат за цел да направят единната валута по-слаба. Тези, които мислят, че това е проблем на гърците, ирландците и португалците, се заблуждават: това не е така. Ако няма стабилна реакция от Европейския съюз, която да успокоява пазарите, този натиск ще се разпространи и в други държави-членки.
Португалия няма проблем по отношение на устойчивостта на публичните си сметки или несъстоятелността на своите национални банки. Португалия трябва да продължи със структурни реформи, които вече са започнали, увеличаване на производителността и насърчаване на икономическия растеж. Както и в миналото, португалският народ ще преодолее и това предизвикателство и ще направи необходимите жертви, но не повече от необходимите жертви.
Не можем да разберем защо Европейският съюз ще начисли на Португалия по-високи лихвени проценти от Международния валутен фонд. Португалия ще плаща на Европейския съюз около 3 млрд. евро лихва на година. В тази зала, а и извън нея, хората като г-н Bloom и г-н Madlener няма нужда да се притесняват: данъкоплатците няма да пострадат. Тук става дума за заем, а не за подарък. Това е заем, който ще бъде върнат в пълен размер и при лихвени проценти, които са подобни на пазарните лихвени проценти, които Португалия плащаше преди около месец.
В един глобализиран свят никоя страна не може да реши всичките си проблеми сама. Финансовата криза вече показа, че нещо, което се случва на другия край на света, може да удари всички нас у дома с опустошителна сила. Ето защо се нуждаем от по-голяма и по-добра Европа: по-обединена и амбициозна Европа. Всички сме в една и съща лодка: ако лодката потъне, никой няма да бъде спасен.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8 от Правилника за дейността)
Liisa Jaakonsaari
(FI) Г-н председател, имам добри новини за португалците. Според информацията, която току-що получих, е постигнато споразумение във Финландия и е било прието предложението на Комисията относно заемите за Португалия, така че Финландия вече не е пречка.
Тъй като моята роля включва и задаването на въпроси, искам да попитам уважаемата колега следното: считате ли, че затягането на коланите, което се случва в Португалия, ще ви позволи да постигнете такъв икономически растеж, който ще направи възможно погасяването на кредитите?
Edite Estrela
(PT) Г-н председател, искам да благодаря на финландския народ и на финландския парламент за вземането на това решение, което наистина е в духа на общност и солидарност, който изигра важна роля за основаването на Европейската общност.
Що се отнася до въпроса Ви, казвах, че тези сурови мерки ще бъдат наблюдавани от португалския народ и че макар това да е труден, обременяващ пакет, ние ще направим всичко за увеличаване на икономическия растеж, създаване на повече работни места с цел избягването на тези трудности.
Charles Goerens
(FR) Г-н председател, проблемът с дълга е от величина, която далеч надхвърля чисто бюджетното измерение. В действителност именно политиката като цяло е засегната от кризата на държавните дългове - в бюджетни, икономически, социални, европейски и национални измерения. Преди всичко обаче налице е политическа криза.
Във Финландия една партия, за която разграничаването от Португалия се превърна във фикс идея, илюстрира степента, до която проблемът тревожи обществеността. Въпреки това трябва да бъде припомнено, че реториката на партията на истинските финландци, която беше против включването в спасяването на Португалия, не би могла да бъде по-подобна на онази, която се използваше от основните политически лидери в Германия преди година, малко преди да бъде предоставена помощта на Гърция.
Популистките лозунги, които помагат за значителен изборен успех - днес във Финландия, а утре и в други държави - в действителност просто повтарят думите, които преди са били изричани от многоуважавани политически лидери.
Политическият център е мястото, където се генерират идеите за разкъсване на икономическия и паричен съюз.
Твърдо съм убеден, че трудностите могат да бъдат преодолени само ако високопоставените политици разберат, че тяхната роля е преди всичко да успокояват напрежението, а не да раздухват огъня.
Georgios Toussas
(EL) Г-н председател, отвратителна лъжа е, че икономическата криза е криза на дълга. Това е криза, причинена от прекомерното натрупване на капитал, криза на капиталистическата система, която показва, че това е остаряла система, която е била изпреварена от събитията. Капиталистическата криза в Гърция, Ирландия и Португалия се влошава и това ще продължи. Дългът и дефицитът в тези страни не са национални особености; те са резултатът, а не причината. Те произтичат от голямата зависимост от едрия бизнес: субсидии и данъчни облекчения за монополите, разходи за НАТО, унищожаване на промишленото производство и на металургичната, преработвателната, текстилната и корабостроителната и кораборемонтна промишленост, силно подкопаване на селскостопанското производство и милиарди евро за големите бизнес групи.
Основната причина за тази атака от Европейския съюз, буржоазните правителства и капитала срещу доходите и правата на работническата класа, основното оръжие на която са споразумението за еврото и европейският механизъм за стабилност - един механизъм за контролиран банкрут, излиза извън рамките на капиталистическото управление на кризата и на дълга. Стратегическата цел на Европейския съюз, на буржоазните правителства и на капитала е не само да прехвърлят тежестта на кризата върху работниците, но да обезценят работната сила до минимум с цел защита на маржовете на печалбата на монополистките групи.
Днешната внушителна общоработническа стачка в Гърция ще изпрати силно борбено послание...
(Председателят отнема думата на оратора)
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8 от Правилника за дейността)
Peter van Dalen
(NL) Г-н председател, имате искрената ми благодарност за Вашата помощ и толерантност. Имам въпрос към г-н Toussas. Той знае как точно да обясни всички неща, които са погрешни, какво не е наред в тази система и всички неща, които са изцяло погрешни в това, което се случва в Европа и държавите-членки. Моят въпрос е: каква е алтернативата? Искате ли връщане на комунистическата утопия като в Северна Корея, Куба и други диктатури? Това ли е решението, към което трябва да се върнем? Това ли искате?
Georgios Toussas
(EL) ) Разбирам, че не сте в състояние да представите предложения за решаване на острите проблеми, пред които са изправени работниците както във Вашата страна, така и в останалите 26 държави-членки на Европейския съюз. Нека Ви информирам, че преди Гърция да се присъедини към Европейския съюз, Гръцката комунистическа партия изрази своето несъгласие и информира гръцкия народ за последствията. Тридесет години след присъединяването на Гърция към Европейския съюз или, ако щете, от 1957 г. насам, когато тя е създадена и се превръща от Европейска общност за въглища и стомана в ЕИО, това, което видяхме, е следното: печалби за капитала, лишения за работниците. Хората ще се борят, за да разрешат това противоречие.
Andrew Henry William Brons
(EN) Г-н председател, еврозоната налага една единствена стойност на валутата и стандартизирани лихвени проценти за 17 различни икономики. Ако проблематичните държави бяха останали извън еврозоната, техните валути щяха да се обезценят, което води до експанзия чрез износ, улеснена от ниските лихвени проценти, които биха определили техните централни банки. Прекомерната стойност на валутата и повишаващите се в момента лихвени проценти доведоха до влошаване на стагнацията, което доведе до намаляване на данъчните приходи, до съкращения в сектора на услугите и растящи държавни дългове. Би било в техен интерес да напуснат зоната, но спадът в стойността на валутите им тогава ще увеличи дълговото им бреме.
Великобритания, която е извън еврозоната, би трябвало да остане незасегната от тези дългове, но нашето предходно правителство направи гаранции за дългове на стойност 10 млрд. британски лири по клаузата за изключителни събития на Договора от Лисабон и сегашното правителство ще продължи да предоставя заеми, пряко и непряко. Гърция и Ирландия в крайна сметка ще изпаднат в несъстоятелност заради дълговете си и ще се окаже, че всички ние сме хвърлили парите си на вятъра.
Paulo Rangel
(PT) Г-н председател, искам най-напред да кажа, че аз, естествено, считам, че постигнатото споразумение за Португалия е балансирано. Това е много тежко споразумение за хората, но по същество набляга на структурните реформи за увеличаване на растежа и конкурентоспособността. Мисля, че това е много положително.
Аз не проявявам същото отношение като други тук, които считат, че държави като Гърция, Ирландия и Португалия са направили всичко правилно: че те не са направили никакви грешки и че не са отишли твърде далеч; че за всичко са постъпили правилно и само международната криза е предизвикала проблеми. Не, нашите правителства направиха грешки и имаха грешни политики, но това не означава, че сега няма възможност, в контекста на Европейския съюз, отново да се върнат към нормалното състояние и да поемат в правилната посока.
Ето защо е важно да се помни, че в действителност е необходимо да кажем на тези органи на общественото мнение, които са против подкрепянето на държави в затруднено положение, че те не дават пари на тези страни: те заемат пари на тези страни. Освен това те ги заемат при много високи лихвени проценти, така че те всъщност правят сделка, която е положителна за техния бюджет и техните народи. Въпреки това тук ще кажа, че може би е време да има обща европейска реакция чрез приемане на еврооблигации и приемане на възможността да ги продаваме на първичния пазар, за да отговорим на международните пазари.
Може би е време самата Комисия, Европейският механизъм за финансова стабилност и Международният валутен фонд (МВФ) да направят преглед на лихвените проценти, така че да могат да направят възможен устойчивия растеж в държавите, които в момента са в затруднено положение, чрез намаляване на тези ставки.
(Ораторът приема да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта съгласно член 149, параграф 8 от Правилника за дейността)
Sven Giegold
(EN) Г-н председател, първо, бих искал да кажа, че изпитвам срам от степента на национализма и късогледството, които бяха изразени в това разискване. Г-н Rangel, имам един въпрос към Вас. Не мислите ли, че лихвеният процент, който ще трябва да платите в рамките на бъдещата програма, трябва да бъде намален? Понижаването на тези лихви би ли помогнало на Вашата страна?
Paulo Rangel
(PT) Г-н председател, считам, че ставката трябва да бъде по-ниска не само за Португалия, но също така и за Ирландия и Гърция. Мисля, че постигането на целите ще бъде изключително трудно без по-ниски лихви, както всъщност се вижда в момента от гръцкия случай. Въпреки това, независимо от всичко считам, че тук има възможност и една отворена врата.
Ако Португалия може да спазва стриктно резултатите от споразумението през първите няколко месеца, според мен тя ще може да се обърне към Европейския механизъм за финансова стабилност и Международния валутен фонд и да поиска преразглеждане на ставките в рамките на шест до девет месеца. Мисля, че това ще е добра новина за португалския народ и добра новина за Европейския съюз.
Mairead McGuinness
(EN) Г-н председател, за да добавя и ирландски глас към това разискване: аз също споделям разочарованието от степента на национализма, който се чува от трибуната. Разочарована съм, че пленарната зала е наполовина празна при най-важното разискване за Европа в тази сесия.
Относно лихвените проценти: нека е съвсем ясно, че на държавите не трябва да бъдат начислявани наказателни лихвени проценти. Те не им помагат да се възстановят и не помагат за устойчивостта на дълга. В последните си 30 секунди бих поискала от Комисията да разгледа въпроса за устойчивостта на дълга за Ирландия и нашите колеги, които са в затруднено положение.
Също така искам да задам един въпрос относно политическия капацитет на Европейския съюз. В понеделник в нашия парламент в Дъблин аз говорих за пропукването на единството в Европейския съюз. Никак не ми е приятно да кажа това. Казах го лично на члена на Комисията. Това е реален и сериозен проблем. Проклинам деня, в който може да сме управлявани от крайно десните или крайно левите. За Бога, нека центърът се обедини!
Liisa Jaakonsaari
(FI) Г-н председател, това разискване е полезно. Това е много сериозна ситуация за държавите, които са в криза, но тя е също толкова сериозна за Германия, Австрия и Финландия, защото данъкоплатците в тези страни са засегнати от бюджетни съкращения и са преминали през сериозни кризи.
Въпросите бяха обосновани и затова е много важно португалският случай да стане образцов пример за това, как кризата може да бъде държана под контрол, да се предприемат ответни действия и да се предотвратява разпространението й. Мисля, че Португалия сега трябва първо да гарантира, че ще върне заемите чрез продажба на активите си, както беше казано. Трябва също да преговаря с отделните кредитори, за да се установят конкретни предложения и идеи за преодоляване на тази криза.
Избирателите в Германия, Австрия и Финландия няма да издържат, ако например има нови спасителни планове за Гърция или ако този случай се провали.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Г-н председател, Португалия е поредната държава, която се нуждае от финансова помощ от еврооблигациите, но да бъдем честни и да признаем, че поставянето на етикети на тази криза като "дългова" криза или "евро" криза е крайно заблуждаващо.
То създава впечатление, че еврото е в криза, тъй като някои държави-членки не са в състояние да управляват делата си по разумен начин или са взели твърде голям дълг. Ирландия и Португалия обаче управляваха делата си дисциплинирано и изпаднаха в криза, която не беше по тяхна вина. Именно слабо регулираните банки са тези, които бяха безотговорни. Тъкмо цената на защитата на тези банки предизвика финансови проблеми за някои от страните от еврозоната. Ето защо действителната криза е по-скоро криза на европейския банков сектор.
Ако сме честни, еврооблигациите, или по-скоро новата им форма, която ще приемат след 2013 г., със сигурност няма да бъдат достатъчни. Цената на защитата на еврото трябва да бъде намалена по такъв начин, че да принудим търговските банки да признаят своите загуби. Следващата стъпка трябва да бъде ефективно регулиране на финансовия сектор.
Peter van Dalen
(NL) Г-н председател, сегашният подход към дълговата криза изостря проблемите. Да, на Гърция, Португалия и Ирландия се предлага уреждане на дълга, но дълговете им се увеличават, а не намаляват. Този подход е катастрофа - това е решаване на проблема с дълга чрез взимане на по-голям дълг. Г-н председател, Европа трябва да преодолее своето табу относно отписването на дълг. Можем да преминем напред чрез преструктуриране на публичния дълг с частично отписване на дългове в комбинация с прилагане на изискванията на един строг пакт за стабилност и растеж, включително на автоматични санкции. Очевидно е, че това е труден подход, целящ да доведе до "изчистване" сред банките, някои пенсионни институции и притежателите на облигации, но ние трябва да преминем през това. Резултати се постигат, ако се положат необходимите усилия - така стоят нещата. Отписването на публични задължения в комбинация с прилагането на строги изисквания проправя пътя за ново бъдеще. Ако не правим това, перспективата е само една - слабите държави да напуснат еврозоната.
Miguel Portas
(PT) Г-н председател, г-н Рен, миналия месец президентът на Португалската република поиска от Комисията да прояви "въображение", а Вашият отговор към президента на моята страна, с арогантността на колониален губернатор, беше: "ние проявихме въображение спрямо Португалия". Ето защо искам да Ви отговоря сега. Европейската комисия прояви въображение в налагането на тригодишна правителствена програма и предпочитано правителство на една държава три седмици преди изборите. Европейската комисия прояви въображение, когато поиска лихва в размер на 6 % от същата тази държава, както и при запращането на Португалия в рецесия през следващите две години.
Единственото, в което Европейската комисия не прояви необходимото въображение, беше там, където трябваше, защото всички ние трябва да преструктурираме дълга си, да предоговорим дълга си и да включим кредиторите в решението. Моля Ви, г-н член на Комисията, вслушайте се в съвестта си: подайте оставка и Европа ще Ви е благодарна за това.
Franz Obermayr
(DE) Г-н председател, за разлика от моите колеги, които превишиха времето така, както се превишава бюджетът, аз ще се опитам да бъда кратък.
Сред многото умни анализи и отговори има един въпрос, който не беше зададен. Това е въпросът какво биха казали гражданите на нетните вносители. Данъчните ставки от 50 % с висок стандарт на живот и високи нива на социални услуги не са съвпадение. Това означава, че гражданите работят усилено и печелят много.
Солидарността, която днес беше споменавана често, също включва солидарност с гражданите в нашите собствени държави. Случаят на Швеция беше споменат. ЕС не се намеси с финансова помощ там. Вместо това беше извършено преструктуриране, бяха направени съкращения в социалните услуги, а обществените услуги бяха намалени. С други думи, беше въведена строга фискална политика. Трябва да обясним това на държавите, които очевидно са предмет на днешното разискване. Без строга фискална политика и огромни усилия от собствената им страна това няма да работи.
Оли Рен
Г-н председател, ще се спра само на един въпрос, защото за това са ми необходими петте минути, с които разполагам.
През последните седмици и днес в тази пленарна зала бяха чути много гласове в подкрепа на преструктуриране на дълга в Гърция. Звучи много лесно и просто. Въпреки това трябва да кажа, че привържениците на преструктурирането на държавен дълг изглежда игнорират потенциално опустошителните последствия за финансовата стабилност в самата страна и в еврозоната като цяло, както и последиците и дълготрайния ефект за икономическия растеж и заетостта.
Нека помислим какви биха могли да бъдат последствията от преструктуриране на дълга. Разбира се, както и привържениците на преструктуриране на дълга, говорим за хипотетична ситуация, но ние в достатъчна степен разбираме каналите на въздействие върху финансовата стабилност и икономическата активност, за да направим един вероятен и най-възможен сценарий. Ето какво е много вероятно да се случи.
Притежателите на облигации ще понесат голям удар - т.е. домакинствата чрез своите инструменти за спестявания, като пенсионни спестявания, както и институционалните инвеститори, като пенсионни фондове и застрахователни компании. Банките също ще понесат загуби. От миналогодишните стрес тестове на банките знаем, че гръцките банки държат държавни ценни книжа на стойност 48 млрд. евро - гръцки държавни облигации. Какво ще се случи? Едно преструктуриране на суверенни ценни книжа би могло сериозно да подкопае тяхната капиталова база. Например дори т.нар. подстрижка с 30 % ще означава, че голяма част от банковата система накрая ще се окаже с недостатъчна капитализация, а подстрижка с 50 %, която имаше мнозина поддръжници, би означавала, че голяма част от гръцката банкова система просто ще премине в несъстоятелност.
Така едно преструктуриране на дълга в Гърция ще има сериозни последици за стабилността на банковия сектор в Гърция, както и на всички банки с експозиции в гръцки ценни книжа.
Сега, аз не обичам банките, нито пък си върша работата с идеята най-вече да ги спася, но е факт, че такава голяма банкова криза ще доведе до масивна кредитна криза. Това не е някаква теоретична възможност. Това е един много вероятен резултат. Масивна кредитна криза. Освен това чрез действията за рейтинг пулът от обезпечения на разположение на гръцките банки най-вероятно ще бъде заличен. Ще се стопи. Масивна кредитна криза, възможна банкова паника, замразяване на депозитите и/или контрола на капитала могат спокойно да бъдат част от последствията. Това, което е абсолютно сигурно, е, че свиването на икономиката ще бъде без прецедент за Гърция.
Нека припомня, че аржентинският БВП се срина почти наполовина за пет години. Това би ли помогнало на Гърция или на Европа? Съмнявам се. Дори тежка подстрижка с 50 % няма да намали съотношението на дълга под 100 % от БВП, ако се приеме, че международните кредитори, като държавите-членки от еврозоната и МВФ, са изключени от тази подстрижка.
Гърция все още има голям фискален дефицит, който трябва да финансира. Кой ще бъде готов да даде заем на Гърция, след като неразумно е унищожила 70 % или 50 %, или 30 % от финансовото богатство на предишните инвеститори? Кой ще бъде готов да даде заем на Гърция след необмислените й постъпки?
Преструктурирането на дълга ще намали достъпа на Гърция до финансовите пазари за много дълго време, а целта на програмата на ЕС/МВФ е наистина сравнително бързото връщане към пазарите за финансиране на гръцкия държавен дълг, така че европейските данъкоплатци да не трябва да гарантират заеми, за да се направи това. Такава е целта на това упражнение.
Нека припомним, че в крайна сметка фискалната платежоспособност изисква стабилизиране и след това намаляване на съотношението на държавния дълг - т.е. постигане на първичен структурен излишък и постигане на ниво на стабилизиране на дълга.
Гърция все още се простира извън рамките на собствените си средства и най-важното е, че Гърция трябва да започне да печели повече, отколкото харчи, и също така да бъде в състояние да плаща лихвените проценти по дълговата си тежест.
Това е основният структурен излишък, от който се нуждае Гърция, а преструктурирането на дълга не би могло да разреши този много фундаментален факт. Ето защо в крайна сметка основните определящи фактори за платежоспособността на Гърция са от политическо и социално естество - последователният стремеж за запазване на стабилността на първичния излишък на по-високо ниво от около 5 % от БВП за дълъг период от време.
Имаме примери за това. Белгия го направи успешно през 90-те години в продължение на почти едно десетилетие. Нещо повече, шест държави-членки на ЕС бяха в състояние да поддържат първичен излишък от над 4 % за най-малко четири години, така че не е невъзможно. Това със сигурност е много трудно, но е правено и преди и е постижимо и за Гърция, ако е налице политическа воля и единство в страната. Това е единственият начин Гърция да избегне много по-лоши алтернативи.
Наистина се намираме в критичен момент за бъдещето на Европа. Това разискване се отнася за кризата с държавния дълг. Тя носи последици за еврото, за бъдещето на Европа. Вие знаете това много добре. Трябва да кажа, че съм изключително обезпокоен относно различията в националните политически разисквания, които чухме наскоро, които също бяха отразени в пленарната зала. Има политическа умора в Централна и Северна Европа относно подкрепата за проблематичните страни; има умора от реформите в Южна Европа относно извършването на необходимите реформи. Трябва заедно да намерим енергията, за да победим тази умора. Трябва да изградим мостове над тези различия, за да спасим Европа, и трябва да се вземат необходимите решения, за да се избегне друга, още по-лоша криза, и да се даде възможност на цялата територия на Европа да се възстанови от тази изключително сериозна финансова криза, която преживяваме през последните години.
Андраш Карман
Г-н председател, уважаеми колеги, бих искал да разсъдим накратко в две посоки. Въпреки че без съмнение кризата на банковата система допринесе значително за нашите текущи икономически проблеми, би било грешка да се прикрива, че повечето от проблемите възникнаха преди кризата поради липса на фискална дисциплина в много държави, поради икономическа политика, която не укрепваше конкурентоспособността, както и поради липса на координация в европейската икономическа политика.
Следователно е ясно, че е необходима всеобхватна европейска реакция, а два нейни важни елемента, които са и най-важните приоритети за унгарското председателство, са европейският семестър и прилагането на реформата на икономическото управление.
Изпълнението и на двата приоритета е достигнало важен, критичен етап. Що се отнася до европейския семестър, ние се ангажираме успешно да го приключим навреме. Стабилността на държавите-членки и програмите за конвергенция, както и националните програми за реформи, са планирани да бъдат обсъдени на срещата на ЕКОФИН през юни и се надявам, че най-накрая тези програми ще означават един истински пробив в икономическата и фискалната политика на всяка от държавите-членки.
В тристранния диалог се извършва интензивна работа по пакета от шест предложения. Във връзка с това унгарското председателство ще обяви най-важните точки от предложенията на Парламента на заседанието на финансовите министри през следващата седмица, като в това обсъждане ще поискаме мандат от Съвета да постигнем успешно и възможно най-бързо споразумение относно шестте законодателни предложения още през юни.
От Съвета и Парламента се изисква отговорно и гъвкаво отношение и аз съм твърдо убеден, че при сегашните обстоятелства споразумението ще изпрати изключително положително послание и на пазарите. Освен това то би се отразило на способността на европейските институции да си сътрудничат отговорно и без забавяне, когато Европа се нуждае силно от това.
Що се отнася до португалската програма и трите програми за приспособяване като цяло, на първо място, бих искал да приветствам парламентарното споразумение за финансова политика. Всички знаем, че това е изключително важно от гледна точка на функционирането на Европейския механизъм за финансова стабилност. В същото време искам да изтъкна, че също така е ясно в програмата за икономическа политика, съставена от тройката във връзка с Португалия, че програмите, разработени за Гърция, Ирландия и Португалия, се адаптират към особеностите на всяка държава и по никакъв начин не са бланкетни.
За Гърция акцентът е върху въдворяването на ред в бюджета. За Ирландия - консолидацията на банковата система може да се разглежда като ключов елемент. А сега за Португалия най-важните части са може би структурни реформи и реформи на пазара на труда и на пазара на стоки. Както всички сме наясно, в случая на Португалия е изключително важно икономиката да се постави на пътя към по-висок растеж в средносрочен план и да се засили конкурентоспособността.
Считам, че въпреки че прилагането на програми за икономическа политика, свързани със споразумения за кредитиране, означава по-сериозни усилия за държавите-членки, в същото време това е и възможност да се изправят пред дългогодишни структурни проблеми и да се намерят решения и отговори за тях в рамките на кратък период от време, което в средносрочен план може да доведе до устойчив и висок растеж в тези страни.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
George Sabin Cutaş
Еврото търпи обезценяване в момент, когато се говори, че Гърция трябва да получи втори кредит от Европейския съюз. Трябва да се запитаме дали ситуацията в Гърция и в други европейски държави в затруднено положение не е резултат от действията, предприети от финансовите спекуланти въз основа на тактиката "разделяй и владей". Съвсем наскоро Португалия стана третата държава, която трябва да иска заеми от Европейския съюз. Финансовите спекуланти са забравили проблема с банките и трудностите във връзка с тяхното спасяване, и съсредоточават вниманието си върху европейските държави в затруднено положение. Ниският кредитен рейтинг на държавния дълг следователно направи невъзможно получаването на заеми за връщане на дълга. Мисля, че е необходима европейска агенция за кредитен рейтинг, която ще страни от финансовите спекулации. От друга страна, наложително е да бъдат емитирани еврооблигации, за да се демонстрира желание за спасяване на еврото.
João Ferreira
Заради своя мащаб и свързаните ограничения дълговият въпрос е нещо повече от един реален проблем за държави като Португалия: той представлява централен елемент от осъществяването на една груба социална, икономическа, политическа и идеологическа офанзива, чиито истински причини са неясни. Най-новият израз на тази офанзива е незаконната намеса в Португалия от страна на "тройката" - Международния валутен фонд, Европейската комисия и Европейската централна банка. Това е недопустим грабеж, чрез който националните ресурси на португалските трудещи се и на португалския народ преминават в ръцете на финансовия капитал. Европейският съюз - разкривайки така своята същност и истински цели - посредничи в този процес на заграбване, като създава институционалните условия за неговото изпълнение и задълбочаване. Процесът на извършващата се външна намеса е много показателен в това отношение. Той включва основите на антисоциалните мерки, прилагани в други страни, като Гърция и Ирландия, както и тези, които са включени в пакта "Евро плюс", наложен от европейските сили. Когато влезе в сила, той ще изостри обстановката в национален мащаб, влошавайки икономическата рецесия, безработицата, бедността, социалното неравенство и националната зависимост. Когато тази същинска заробваща програма се осъществи - както се вижда от ситуацията в други страни, тя ще изостри условията, за които се предполага, че са мотивирали тази намеса: с други думи, трудностите при справяне с непоносимите и нарастващи разходи на публичния дълг.
Bruno Gollnisch
Причината за кризата с държавния дълг е спекулацията относно задлъжнялостта на държавите-членки, притекли се на помощ на банковия сектор, който е пряко отговорен за дълбоката криза, която преживяваме. Банковият сектор избяга от всички свои задължения, особено финансовите си задължения, и прави рекордни печалби, докато от европейските данъкоплатци и работници се иска да затягат коланите. Що се отнася до неприкосновените пазари, сега те определят тона. Комисията и правителствата са обсебени единствено от мисълта да ги успокоят. Цялата събота и неделя през миналата седмица беше изпълнена с дезинформация за преструктурирането на дълга и излизането на Гърция от еврото: слухове, разпространявани от тези, които заложиха милиарди на един фалит, който те изначално се опитват да създадат. Преструктурирането на дълга изглежда би било катастрофа за частните инвеститори. В същото време беше обявено, че френската банка "Banque Nationale de Paris" (BNP) например би загубила много по-малко от очакваната през тази година печалба от 6 млрд. евро и че без извънредно високите лихвени проценти дефицитът на Гърция би бил 1,5 % от БВП, а не 8 %. Спекулантите се тъпчат с парите на данъкоплатците и очевидно са решени да ги оберат до шушка. Време е да спрем този пагубен цирк.
Angelika Werthmann
Едно нещо е ясно за всички нас. Последиците от икономическата и финансова криза все още могат да се усетят навсякъде и тук се включват редица проблеми. Пределно ясно е, че ЕС трябва да отговори на кризата. Имам някои съображения относно стрес тестовете, извършени по отношение на банките. Бяха тествани общо 91 големи европейски банки и 7 се провалиха. Имам една основна критика в тази област, а именно, че последствията от фалита на една държава не бяха оценени, а възможността това да се случи все още е налице, като гледаме Гърция, Ирландия и Португалия. Най-новите стрес тестове са съсредоточени върху твърдите капиталови съотношения, но критериите за ликвидност също е трябвало да бъдат включени. Очевидно е, че тези резултати трябва да бъдат публикувани, за да се постигне необходимото ниво на прозрачност.
