Direktiivi 2002/73/EÜ (meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega) ülevõtmine ja kohaldamine (lühiettekanne)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni nimel proua Riera Madurelli esitatud raport Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta direktiivi 2002/73/EÜ (millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/207/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega) ülevõtmise ja kohaldamise kohta.
Teresa Riera Madurell
raportöör. - (ES) Härra juhataja, raportis viidatud direktiiv on muudetud versioon sama teemat puudutavast 1978. aasta direktiivist, mis koostati Amsterdami lepingu, Euroopa Ühenduste Kohtu kohtupraktika ja uue sotsiaalse tegelikkuse valguses. Tegemist on versiooniga, mis sisaldab olulisimaid naiste õiguste osas tehtud edusammude aspekte, mida on ka käesolevas raportis hinnatud.
Õigusaktis on määratletud otsese ja kaudse diskrimineerimise, väärkohtlemise ja seksuaalse väärkohtlemise mõisteid; selles nõutakse liikmesriikidelt seda, et nad innustaksid tööandjaid võtma meetmeid igasuguse diskrimineerimise vältimiseks; samuti kaitstakse selles töötajate õigusi pärast ema- või isapuhkust.
Direktiivi rakendamisega ei võta liikmesriigid endale mitte üksnes kohustust luua võrdõiguslikkuse asutused, mis edendavad, hindavad, rakendavad ja toetavad võrdset kohtlemist, vaid ka kohustuse ergutada sotsiaalset dialoogi, edendamaks planeeritud kujul kollektiivlepingute kaudu võrdset kohtlemist töökohal. Samuti võtavad liikmesriigid endale kohustuse tugevdada valitsusväliste organisatsioonide rolli võrdõiguslikkuse edendamisel, kehtestada tõhusad meetmed, karistamaks neid, kes ei järgi direktiivi sätteid, ning viia ellu kaitsemeetmeid nende jaoks, kes ohvreid toetavad.
Kui komisjon oleks suutnud koostada raporti, mille koostamine on vastavalt direktiivile endale kohustuslik iga nelja aasta järel, oleks hindamine olnud meie jaoks suhteliselt lihtne. Selleks aga oleksid kõik liikmesriigid pidanud direktiivi ette nähtud aja jooksul üle võtma, nad oleksid pidanud seda tegema nõuetekohaselt ja pidanud esitama komisjonile kogu teabe. Nii see aga siiski ei olnud, kui me tööga algust tegime.
Direktiivi ülevõtmise tähtaja lõpuks ei olnud direktiivi ülevõtmiseks võetud meetmete kohta teavet esitanud üheksa liikmesriiki. Seejärel algatas komisjon rikkumismenetlused ja eelmise aasta mais oli menetlus kahe liikmesriigi osas veel pooleli. Lisaks sellele oli komisjon direktiivi keerukuse ja selles sisalduvate uute aspektide tõttu tuvastanud selle ülevõtmisel probleeme 22 liikmesriigi puhul, olgugi, et lootis paljud neist dialoogi kaudu lahendada.
Selleks, et koostada põhjalik, kasulik ja võimalikult terviklik raport, oli meil vaja rohkem teavet ja seetõttu otsustasime teavet paluda liikmesriikidelt. Tänu komisjoni poolt esitatud ning liikmesriikidelt nende võrdõiguslikkuse asutuste ja parlamentide kaudu saadud teabele, samuti tänu erinevatesse fraktsioonidesse kuuluvate kolleegide panusele, oli meil võimalik koostada käesolev raport, mis annab nüüd hea ettekujutuse sellest, kuidas ülevõtmisprotsess kõikides liikmesriikides kulgeb.
Selle kogemuse põhjal sooviksin rõhutada, et koostöö liikmesriikide parlamentide ja Euroopa Parlamendi vahel oli väga oluline selleks, et võimaldada meil oma tööd korralikult teha. Ilma liikmesriikide parlamentide ja võrdõiguslikkuse asutuste esitatud teabeta ei oleks meil olnud võimalik seda raportit kirjutada, vähemalt mitte nii põhjalikult; samuti ei oleks see olnud võimalik ilma vastastikuse koostööta, mille oleme suutnud sisse seada komisjoniga, ega ka ilma hindamatu abita, mida saime naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni talitustelt, minu ametkonnalt ja mu fraktsiooni talitustelt. Ma sooviksin tänada kõiki neid naisi. Samuti sooviksin tänada variraportööre nende panuse ja abivalmiduse eest.
Meie eesmärk oli algusest peale see, et meie töö ei oleks pelgalt põhjalik ja kasulik, vaid et see oleks võimalikult laia konsensuse tulemus - seda seetõttu, et meil oli vaja saada täpne pilt sellest, kuidas ülevõtmine edeneb. Kõnealune direktiiv on ülimalt oluline, kuna see annab Euroopa Liidule väga tõhusad vahendid, mis võimaldavad liikmesriikidel tugevdada töökohas võrdset kohtlemist käsitlevaid õigusakte - see on väga oluline, kui tahame saavutada eesmärgid, mille oleme endale kui eurooplastele püstitanud.
Me ei tohiks unustada, et isegi praegu on Euroopa Liidus 28,4 %-line erinevus meeste ja naiste tööhõive määrades, et me oleme kaugel Lissaboni Euroopa Ülemkogul püstitatud eesmärgist, milleks on saavutada 2010. aastaks naiste 60 %-line tööhõive, ja et lisaks sellele teenivad naised keskmiselt 15 % vähem kui mehed.
Kui see raport aitab kõigele lisaks äratada liikmesriikides selles küsimuses inimeste südametunnistust, võime olla kahekordselt rahul.
Androulla Vassiliou
komisjoni liige. - Härra juhataja, komisjon tunneb heameelt Euroopa Parlamendi raporti üle, mis käsitleb seda olulist direktiivi, ning me täname proua Madurelli tema poolt tehtud suure töö eest.
Direktiiv 2002/73/EÜ on oluline vahend, et võidelda töö saamise, kutseõppe, edutamise ning töötingimuste vallas soolise diskrimineerimise vastu. Selle direktiiviga on oluliselt täiustatud ühenduse õigust selles valdkonnas, selgemalt on määratletud diskrimineerimise liigid ja mitmed uuenduslikud õiguslikud lahendused. Muu hulgas hõlmab see sätteid rasedate ja sünnituspuhkusel olevate naiste kaitseks, sotsiaalpartnerite ja valitsusväliste organisatsioonide kaasamist töökohal soolise võrdõiguslikkuse tagamiseks ning võrdõiguslikkuse asutuste loomist.
See raport on erilise tähtsusega, arvestades suurt ebavõrdsust, mis mehi ja naisi ikka veel tööhõive valdkonnas mõjutab. Raport juhib liikmesriikide, komisjoni, sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonna tähelepanu direktiivi olulisematele sätetele ja rõhutab vajadust seda direktiivi täielikult rakendada. Seetõttu võib raport aidata kaasa direktiivi paremale täitmisele ja suurendada teadlikkust meeste ja naiste võrdset kohtlemist käsitlevatest ühenduse õigusaktidest.
Asutamislepingute kaitsjana kontrollib komisjon ka edaspidi direktiivi rakendamist liikmesriikide poolt. Komisjon jätkab seoses rikkumismenetlustega dialoogi pidamist liikmesriikidega, et tagada direktiivi nõuetekohane rakendamine.
Direktiivist tuleneva aruandekohustuse täitmisel võtab komisjon käesoleva aasta esimeses pooles vastu raporti direktiivi kohaldamise kohta kõikides liikmesriikides ning edastab selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub neljapäeval.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Proinsias De Rossa  
kirjalikult. - Iiri võrdõiguslikkuse ametit (Irish Equality Authority) peetakse heade tavade musternäidiseks. Samas vähendas Iiri valitsus selle asutuse eelarvet umbes 43 % võrra ja kiirendas asutuse detsentraliseerimist - seda ajal, mil valitsuse üldise avalik-õiguslike asutuste detsentraliseerimiskava elluviimine on peatatud.
Tõepoolest - Iirimaa võrdõiguslikkuse ameti tegevdirektor Niall Crowley astus oma ametikohalt tagasi öeldes, et võrdõiguslikkuse amet on muudetud elujõuetuks otsusega [...] vähendada asutuse finantseerimist 43 % võrra ja jätkata selle töötajaskonna detsentraliseerimist, ja et [...] võrdõiguslikkuse ameti töö on lõplikult ohtu seatud. Lisaks sellele on nüüdseks tagasi astunud veel kuus asutuse juhatuse liiget.
Käesolev raport nõuab tungivalt, et liikmesriigid töötaksid välja suutlikkuse ja tagaksid piisavad vahendid direktiivis 2002/73/EÜ sätestatud võrdse kohtlemise ning sugudevahelise võrdsete võimalustega tegelevate asutuste jaoks. Samuti korratakse selles direktiivi nõuet tagada nimetatud organite sõltumatus.
Iiri valitsus rikub selgelt seda direktiivi, kuna tal pole ilmselgelt mingit kavatsust tagada piisavaid vahendeid ega kindlustada sõltumatust asutusele, mille rahastamist on peaaegu poole võrra kärbitud, sundides poolt selle juhatusest tagasi astuma.
Louis Grech  
kirjalikult. - Pidades silmas seda, et meeste ja naiste vahel esineb jätkuvalt erinevusi nende tööhõive määras, palgas ja juurdepääsus juhtivatele ametikohtadele, palun liikmesriikidel kiirendada direktiivi 2002/73/EÜ rakendamist, tagades samas, et selle sätted on täielikult ja tulemuslikult riiklikusse õigusesse üle võetud. Nüüd, mil majanduskriis on lahti rullumas, olen veendunud, et nimetatud direktiivi aeglane ja madalakvaliteediline rakendamine teravdab tõenäoliselt soolist ebavõrdsust, ohustab Lissaboni strateegia eesmärkide täitmist ja takistab Euroopa Liidul täielikult realiseerida oma majanduslikku suutlikkust.
Kahetsusväärne on ka teatud liikmesriikide otsus piirata keelatud diskrimineerimise liikide ulatust ja seega järgida direktiivi 2002/73/EÜ vaid osaliselt. On pettumust valmistav, et arvukatest selleteemalistest uuringutest hoolimata ignoreerivad mõningad liikmesriikide seaduseandjad ikkagi diskrimineerimise ja seksuaalse väärkohtlemise hävitavat mõju töötajate moraalile ja tulemuslikkusele.
Selleks, et rakendada paremini diskrimineerimise ja ahistamise vastaseid meetmeid, on vaja sidusrühmad kaasata rohujuure tasandil, kasutades selleks teavituskampaaniaid, valitsusväliseid organisatsioone ja ka formaalsemaid vahendeid, nagu näiteks erisätete lisamine kollektiivlepingutesse ja riiklikesse soolist võrdõiguslikkust puudutavatesse õigusaktidesse.
Zita Pleštinská  
kirjalikult. - (SK) Iga Euroopa õigusakti vastuvõtmine käivitab igas liikmesriigis direktiivi ülevõtmise ja kohaldamise protsessi. Euroopa Parlament jälgib direktiivide ülevõtmist tähelepanelikult ning üheks selliseks näiteks on mu kolleegist parlamendiliikme Teresa Riera Madurelli raport, milles uuritakse meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamist.
Naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjon teeb aktiivselt tööd selle nimel, et juhtida tähelepanu asjaolule, et sooline diskrimineerimine on jätkuvalt esindatud paljudes sotsiaalse ja poliitilise elu valdkondades. Direktiivi 2002/73/EÜ aeglane või vähekvaliteetne rakendamine ohustab Lissaboni strateegia edu ning ELi sotsiaalse ja majandusliku surutise täielikku välja arenemist.
Ma kutsun komisjoni ja liikmesriike üles kehtestama võrdse kohtlemise osas selgeid, üksikasjalikke ja mõõdetavaid näitajaid ja standardeid, mille abil on võimalik hinnata soolisi suhteid. Ma usun, et tegutsema hakkav soolise võrdõiguslikkuse instituut annab soolise võrdõiguslikkuse valdkonnas oma tegevuste kaudu suure panuse.
Ma usun kindlalt, et kõnealuse direktiivi edukat ülevõtmist on võimalik saavutada parimate tavade jagamisega ja positiivsete meetmete võtmisega valdkondades, kus diskrimineerimist on tuvastatud
Rovana Plumb  
Mul oli hea meel lugeda Euroopa Parlamendi veebilehelt, et naiste ja meeste võrdse kohtlemise teema oli 2008. aastal loetuimate uudiste seas silmapaistval kolmandal kohal. Tohutu huvi selle teema vastu näitab meile aga, et palju on veel vaja ära teha, eelkõige meeste ja naiste võrdse kohtlemise osas seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamise ning töötingimustega. Selles mõttes on Teresa Riear Madurelli raport saavutus, kuna selles suudeti selgitada tööandjate ja kodanikuühiskonna rolli soolise võrdõiguslikkuse edendamisel.
Ma arvan, et komisjonil on äärmiselt oluline roll mängida võitluses, mida peetakse selle nimel, et seada sisse naiste ja meeste võrdne kohtlemine töökohal. Komisjon peab eelkõige kontrollima, kuidas on Euroopa Liidu liikmesriigid võtnud positiivseid meetmeid seoses ebasoodsa olukorraga, millega naised oma tööalases karjääris kokku on puutunud. Ma viitan samuti eelkõige soolise võrdõiguslikkuse põhimõtte lõimimisele liikmesriikide haldusalastesse ja poliitilistesse otsustesse ja selle põhimõtte järgimisele.
Lisaks iga nelja aasta järel komisjonile esitatavale aruandele peab iga liikmesriik andma sidusa ülevaate reaalsetest sanktsioonidest, mida kohaldatakse kõnealuse direktiivi rikkumise korral, kuna see aitaks väga suuresti kaasa kogemuste ja heade tavade vahetamisele.
