Jautājumu laiks (jautājumi Komisijai) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Jautājumu laiks (B7-0212/2009).
Komisijai ir iesniegti šādi jautājumi.
Pirmā daļa

Temats: To sieviešu procentuālā daļa, kuras ieņem atbildīgus amatus darba tirgū
Nesenie statistikas apkopojumi apstiprina pastāvīgi nepietiekamo sieviešu pārstāvniecību atbildīgos amatos Eiropas darba tirgū: lielāko Eiropas uzņēmumu valdēs sieviešu pārstāvniecība ir vidēji desmitkārt mazāka nekā vīriešu.
Kāda ir Komisijas nostāja attiecībā uz dalībvalstu iniciatīvām panākt lielāku sieviešu skaitu ekonomiski nozīmīgos amatos? Kādi labas prakses piemēri ir atklāti, it īpaši ņemot vērā Eiropas Politisku un saimniecisku lēmumu pieņēmēju sieviešu tīkla darbību? Vai Komisija atbalsta priekšlikumus noteikt minimālo procentuālo daļu sieviešu dalībai lielo uzņēmumu valdēs? Kādus priekšlikumus un iniciatīvas tā plāno iesniegt, lai veiktu sieviešu un vīriešu līdztiesības plāna galīgo vērtējumu, kā arī pārskatītu Lisabonas stratēģijas vadlīnijas 2010. gadā?
Vladimír Špidla
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, iespējams, ka to sieviešu skaits, kuras piedalās lēmumu pieņemšanā pēdējos gados ir pieaudzis, bet vara politiskajā un ekonomikas jomā joprojām ir stingri vīriešu rokās. Šķēršļi, kas kavē sievietēm iegūt piekļuvi atbildīgiem, vadošiem amatiem, ir stereotipi par sieviešu un vīriešu lomu un grūtības radīt līdzsvaru starp darba un ģimenes dzīvi, kā arī citi atklāti un slēpti diskriminācijas veidi.
Pēdējās desmitgadēs sievietes ir vairāk iesaistītas politisku lēmumu pieņemšanā vairumā ES dalībvalstu. Šīs pārmaiņas notiek lēni, un kopējā sieviešu proporcionālā daļa atbildīgos amatos diemžēl joprojām ir maza. Ekonomikas jomā to sieviešu proporcionālā daļa, kurām ir lēmumu pieņemšanas pilnvaras, ir ļoti neapmierinoša. Privātajā sektorā deviņi no desmit vadošo Eiropas uzņēmumu direktoriem ir vīrieši. Tikai 3 % šo uzņēmumu ir valdes, kuru vadītājas ir sievietes.
Komisija ļoti rūpējas par to, lai atbalstītu sieviešu pārstāvniecību vadošajos amatos, un tā atbalsta dalībvalstu darbības šajā saistībā, vācot, analizējot un izplatot salīdzināmus datus attiecībā uz šo jomu, atbalstot ieinteresēto pušu tīklus un veicinot pieredzes un pārbaudītu pieeju apmaiņu Eiropas līmenī. Eiropas tīkls sievietēm, kas ieņem vadošus amatus, ko Komisija izveidoja 2008. gada jūnijā, ir uzsvēris to pasākumu svarīgumu, kuru mērķis ir atbalstīt darbaudzināšanu, attīstīt tīklus sieviešu atbalstam, aktualizēt jautājumu par sievietēm, kuras ieņem svarīgus amatus, un mudināt sievietes pieteikties vadošos amatos. 2010. gadā Komisija organizēs informatīvas darbības un pārbaudītu pieeju apmaiņu.
Komisija ar gandarījumu ziņo, ka daudzas dalībvalstis ir uzsākušas iniciatīvas, lai atbalstītu sieviešu piekļuvi vadošiem amatiem, jo īpaši šādas: kultūras pasākumi privātajā sektorā, izglītības programmas sievietēm, kuras interesē karjera visaugstākajā līmenī, privilēģiju vai īpaša statusa piešķiršana tiem uzņēmumiem, kuri atbalsta dzimumu līdztiesību, labas prakses kodeksa ieviešana uzņēmumos un pasākumi, lai atbalstītu līdzsvaru starp darba un ģimenes dzīvi, kā arī cīņa pret uz dzimumu pamatotiem aizspriedumiem.
Tiek apspriests jautājums par kvotām sievietēm lielu uzņēmumu valdēs. Manuprāt, šajā kontekstā ir jāizpēta Skandināvijas pieredze, kur šī radikālā pieeja ir pieņemta. Taču tas, kādu stratēģiju izvēlēties, ir tikai dalībvalstu ziņā, pamatojoties uz to īpašajiem apstākļiem. Es gribu norādīt, ka Līguma 141. panta 4. punkts ļauj dalībvalstīm pieņemt "pozitīvas darbības pasākumus”. Taču Eiropas Kopienu Tiesa ir šauri interpretējusi šīs izvēles tiesības un aizliegusi šādu pasākumu automātisku pieņemšanu, pieprasot, lai katru gadījumu izskatītu atsevišķi saskaņā ar objektīviem kritērijiem.
Komisija plāno 2010. gada vidū iesniegt jaunu pamatstratēģiju dzimumu līdztiesībai, kuru papildinās detalizēta ietekmes analīze un kurā būs ņemti vērā pašreizējā plāna 2006.-2010. gadam īstenošanas rezultāti. Atbalstam lielākai sieviešu pārstāvniecībai vadošos amatos ir jābūt Komisijas prioritātei. Visbeidzot, kas nav mazāk svarīgi, nākamā gada sākumā Komisija iesniegs priekšlikumu jaunai izaugsmes un nodarbinātības stratēģijai pēc 2010. gada. Dzimumu līdztiesības jautājumam ir jābūt jaunās stratēģijas galvenajam elementam.
Dāmas un kungi, es vēlos uzsvērt, ka vienāda sieviešu un vīriešu pārstāvniecība ir ne tikai politiska principa, demokrātijas un ētikas jautājums, bet būtībā tas ir ārkārtīgi svarīgs ekonomisks jautājums, jo nevar būt nekādu cerību uz turpmāko attīstību, ja mūsu sabiedrība iespējami labāk neizmantos visus savus talantus. Tādēļ man skaidri jānorāda, ka dzimumu līdztiesība un atbilstīga sieviešu pārstāvniecība vadošos amatos ir efektīvs Eiropas konkurētspējas komponents.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Komisāra kungs, vēlreiz paldies par jūsu ieguldījumu sieviešu pārstāvniecības vadošos amatos palielināšanā. Taču es gribētu pateikt, ka mans jautājums bija konkrētāks. Ņemot vērā Lisabonas mērķu pārskatu un ES ceļveža sieviešu un vīriešu līdztiesībā novērtējumu, vai Eiropas Komisija ierosinās īpašus pasākumus, lai apkarotu sieviešu trūkumu atbildīgos amatos darba tirgū?
Vai modeļi, proti, Norvēģijas modelis, uz kuru jūs atsaucāties, būs iedvesmas avots attiecībā uz vadlīnijām? Kā ar šo jautājumu ir saistīta Eiropas Kopienas Tiesas tiesu prakse, ko jūs pieminējāt? Vai tā jūs kā Eiropas Komisiju mudina vai kavē ieņemt nostāju par labu vienam virzienam?
Vladimír Špidla
Paldies jums par papildu jautājumiem! Manuprāt, es skaidri izteicos par šo jautājumu, taču acīmredzot nepieciešams izteikties vēl skaidrāk. Komisija vispārēji uzskata, ka vienlīdzīgas iespējas ir ļoti būtisks Eiropas konkurētspējas komponents - neatkarīgi no morālajiem pienākumiem, kas ar to saistīti. Tādēļ šis līdztiesības veids būs ļoti liela prioritāte turpmākajās stratēģijās, un mēs ierosinām atbilstīgus pasākumus, kas varētu risināt šo jautājumu visos attiecīgajos dokumentos. Es vēlos norādīt, ka mūsu darbībai, protams, vienmēr jāatbilst Līguma nosacījumiem, bet mēs arī esam gatavi maksimāli izmantot šos nosacījumus.
Jörg Leichtfried
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, tas, ko jūs tikko pateicāt, neizklausījās ļoti labi, bet politiķiem vienmēr ir jāseko līdzi tam, vai viņu darbības saskan ar viņu vārdiem. Man ir jums jautājums, proti, kā tas var būt, ka pēdējos piecos gados man ir bijusi iespēja sadarboties tikai ar vīriešu dzimuma augsta līmeņa Komisijas locekļiem? Kā tas var būt, ka Komisijas sastāvā nav dzimumu paritātes? Šķiet, ka arī turpmāk Komisijas sastāvā nebūs iespējams līdzsvars no dzimumu viedokļa. Vai nebūtu labi vienreiz rādīt piemēru, lai Komisija būtu daudz uzticamāka, veicot turpmākos pasākumus?
Vladimír Špidla
Es domāju, ir nepieciešams uzsvērt, ka pašlaik Komisijā ir vairāk sieviešu nekā jebkad agrāk. Tāpat nepieciešams norādīt, ka manas kolēģes ir ieņēmušas un ieņem vissvarīgākos amatus. Par to vispār nav šaubu. Es varētu minēt Neelie Kroes, Dalia Grybauskaite un tā tālāk, jo vienkārši visas manas kolēģes ieņēma ļoti nozīmīgus amatus. Tādējādi Komisija rāda piemēru no šī aspekta, bet ir skaidrs, ka komisāru iecelšana ir atkarīga no dalībvalstīm, un, ja dalībvalstis neizvirza sieviešu kandidatūras, tad tas, dabiski, atspoguļojas Komisijas sastāvā. Kas attiecas uz Eiropas institūciju struktūru, jūs labi zināt, ka Komisijai ir plāni uzlabot stāvokli un turpināt tā uzlabošanu, jo mēs joprojām esam tālu no atbilstīgas vīriešu un sieviešu pārstāvniecības, un es ar gandarījumu varu pateikt, ka, pateicoties mana kolēģa Siim Kallas pūlēm, mēs esam panākuši ļoti skaidru progresu, salīdzinot šos rādītājus pašā sākumā ar šodienas situāciju. Taču jums ir taisnība, sakot, ka situācija joprojām ne tuvu nav apmierinoša.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs, šī saruna atkārtojas katru gadu, un, manuprāt, ir jāmainās politikai, ja mēs gribam, lai Komisijā, Padomē un Parlamentā iesaistītos vairāk cilvēku - un jo īpaši vairāk sieviešu -, kuras, šķiet, to negrib. Veids, kādā mēs kā parlaments strādājam, nav piemērots vecākiem ar bērniem - gan vīriešiem, gan sievietēm -, un katram ir jāizvēlas. Es izvēlos šo karjeru, bet man ir kāds, kurš ir izvēlējies būt mājās. Es domāju, ka mums jābūt reālistiskiem diskusijās par to, kas ir praktiski.
Vladimír Špidla
Savas atbildes sākumā es norādīju, ka ir daudz situāciju, kuras ir vai nu negatīvas vai arī pozitīvas. Ir acīmredzami, ka beigās katrs pats pieņem savus galvenos lēmumus, lai gan dažas iestādes, daži politikas virzieni un daži pasākumi cilvēkiem nepārprotami dod daudz lielāku izvēles brīvību nekā citi. Tādēļ es esmu pilnīgi pārliecināts, ka papildus visam citam mums ir jāieņem konstitucionāla pieeja vienlīdzīgām iespējām un visu diskriminācijas veidu (tiešu vai netiešu) izskaušanai, jo nav taisnība, ka pašlaik sievietēm un vīriešiem ir vienādas izvēles iespējas. Sievietes joprojām ir neizdevīgā stāvoklī, kas bez visa pārējā uzskatāmi izpaužas kā sieviešu piekļuves trūkums tiem amatiem, kuros tiek pieņemti politiski vai ekonomiski lēmumi.
Priekšsēdētājs
Tā kā jautājumu iesniedzēju nav klāt, jautājumi Nr. 22 un Nr. 23 zaudē spēku.
Otrā daļa

Temats: Valodu apguve pierobežas reģionos
Vai Komisija uzskata, ka dalībvalstu un ES līmenī tiek veikti pietiekami pasākumi, lai jaunieši dalībvalstu pierobežas reģionos labāk apgūtu attiecīgās kaimiņvalsts valodu, un vai šajā sakarībā konkrēta pozitīva loma nevarētu būt nacionālajām minoritātēm un pārrobežu eiroreģioniem?
Leonard Orban
Saskaņā ar EK līguma 149. pantu izglītības saturs un izglītības sistēmu organizācija ir vienīgi dalībvalsts kompetencē. Kā noteikts šajā pantā, Eiropas Savienība veicina kvalitatīvas izglītības attīstību, rosinot sadarbību starp dalībvalstīm un nepieciešamības gadījumā atbalstot to darbības. No otras puses, Komisija uzskata, ka to valodu izvēlē, ko māca dalībvalsts skolās, ir jāņem vērā dalībvalsts ģeogrāfiskais stāvolis un nacionālo minoritāšu klātbūtne.
Šis aspekts tika uzsvērts 2008. gada paziņojumā "Daudzvalodība: Eiropas vērtība un kopīga apņemšanās”, kurā ir norādīts, ka vēl joprojām ir jāpieliek pūles, lai palielinātu mācāmo valodu skaitu, īpaši attiecībā uz otrās svešvalodas izvēli, vienlaikus ņemot vērā vietējos apstākļus. Eiropas Komisija kā daļu no procedūrām iespēju paplašināšanai mācāmo valodu ziņā ierosina izveidot dialogu starp izglītības iestādēm un izglītības sniedzējiem, izmantojot, piemēram, "Comenius Regio” programmu, partnerattiecības ar ieinteresētajām vietējām pusēm, kā arī sadraudzību ar citu valstu iestādēm.
ES programmas izglītībai, apmācībai un jauniešiem atbalsta visu to valodu apguvi, kurās runā Eiropas Savienībā, tostarp arī minoritāšu valodu apguvi, atbalstot arī jauniešu ceļošanu uz ārzemēm, lai mācītos šīs valodas.
Programmas, kas veicina pārrobežu teritoriālo sadarbību, var atbalstīt arī darbības saistībā ar apmācību un sociālo integrāciju, tostarp valodu apguvi. Piemēram, projekts Avenir éducatif commun, ko atbalsta Francijas un Apvienotās Karalistes pārrobežu programma 2007.-2013. gadam, ir paredzēts, lai izveidotu pārrobežu skolu tīklu, īpaši valodu apmācībai un uzņēmējdarbības apguvei. Projekta kopējās izmaksas ir EUR 2,2 miljoni, un tajā iesaistīti partneri abpus Lamanša šaurumam.
Vēl viens piemērs citā Eiropas daļā ir projekts, kas tiek īstenots kā trīs pārrobežu programmas, ietverot Vīni: Austrijas un Čehijas, Austrijas un Slovākijas un Austrijas un Ungārijas programma. Šis projekts ietver jauniešu sagatavošanu dzīvei Centrāleiropas pierobežu reģionos, jo īpaši, sniedzot izglītību, kas orientēta uz prasmju apguvi dažādās jomās: valodās, starpkultūru, komunikācijas un zināšanu jomās. Šī projekta kopējās izmaksas ir EUR 791 000.
Priekšsēdētājs
Es vēlos pajautāt Posselt kungam, vai viņam ir papildu jautājumi.
Bernd Posselt
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Jūs esat iespaidīgs daudzvalodības piemērs. Vispirms es vēlos pajautāt komisāram, vai līdzīgu projektu tam, ko viņš minēja, proti, starp Austriju un Ungāriju un starp Austriju, Čehiju un Slovākiju, nevarētu īstenot starp Ungāriju un Slovākiju? Tas nenoliedzami būtu izdevīgi un lietderīgi no politiska viedokļa. Otrkārt, es uzskatu, ka nepieciešama lielāka reāla kaimiņvalstu valodu apguve pierobežu reģionos, piemēram, čehu valodas apguve Austrumbavārijā, bet tai jānotiek ne tikai skolās. Piemēram, Širndingā ir vācu-čehu pirmsskolas izglītības iestāde. Vai jūs varētu atbalstīt arī sākumskolas? Mani interesē arī pieaugušo izglītība - mūžizglītība -, kas dod iespēju arī vecāko paaudžu pārstāvjiem pierobežas reģionos mācīties kaimiņvalsts valodu.
Leonard Orban
Paldies par papildu jautājumiem! Kas attiecas uz pirmo jautājumu par iespējamu projektu starp Ungāriju un Slovākiju, varu teikt: ja šāds projekts tiks iesniegts Eiropas Komisijai, tad mēs noteikti tam pievērsīsim vislielāko uzmanību. Šādā veidā mēs vēlamies veicināt to, lai tiktu atrasti risinājumi abu valstu kopīgās interesēs.
Kas attiecas uz pirmo jautājumu, es vispirms gribu uzsvērt to, ka septembrī mēs uzsākām iniciatīvu, kas saistīta ar svešvalodu apguvi agrīnā vecumā. Šī iniciatīva ilgs vairākus gadus, un šobrīd tā ir jau guvusi zināmus panākumus. Kā daļa no šīs iniciatīvas dalībvalstīs tiek veikta kampaņa, lai mudinātu vecākus, kuru bērni ir vecumā no 2 līdz 6 gadiem, motivēt savus bērnus apgūt svešvalodas.
Runājot par otro jautājuma daļu par mūžizglītību, tas ir galvenais tās politikas mērķis, kuru mēs veicinām. Mums ir daudz projektu, kuru mērķis ir svešvalodu apguve un starpkultūru iemaņu apguve tiem cilvēkiem, kuri neietilpst izglītības sistēmā, tostarp tiem, kuri mācās profesionālās izglītības iestādēs, tiem, kuriem, tā sakot, ir mazāk iespēju, kā arī pensionāriem un bezdarbniekiem. Šī situācija ne tikai atspoguļojas veidā, kā mēs finansējam dažādus projektus, bet tā ir arī ļoti skaidri uzsvērta stratēģijā, ko Eiropas Komisija pieņēma 2008. gadā.
Mēs gribam, lai visiem Eiropas Savienības iedzīvotājiem, ne tikai jauniešiem, ir līdzekļi un iespējas, kā apgūt vismaz divas svešvalodas.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Komisāra kungs, es vēlos jums pateikties par šo interesanto informāciju, bet savā atbildē jūs koncentrējāties uz skolām, taču vairākās pierobežu pilsētās ir notikuši mēģinājumi izveidot arī universitātes. Šāda universitāte ir nodibināta, piemēram, Frankfurtē, Polijas un Vācijas robežas tuvumā - Eiropas Universitāte "Viadrina”. Es gribētu pajautāt: vai saistībā ar tām dažādajām skolām, par kurām jūs runājāt, tiek apsvērts arī atbalsts šādām augstākās izglītības iestādēm, proti, universitātēm, kas izveidotas dažādās Eiropas Savienības valstu pierobežu pilsētās?
Leonard Orban
Ja universitātes spēj iesniegt projektus, kas atbilst mūžizglītības programmas 2007-2013. gadam prasībām, Eiropas Komisija ir gatava finansēt arī šos projektus. Patiesībā es gribu pieminēt, ka jau pašlaik tajos projektos, ko finansē Eiropas Komisija, ir ietvertas daudzas universitātes kā partneres visā Eiropas Savienībā. Tādēļ mana atbilde ir noteikts "jā”. Būtiska ir to projektu kvalitāte, ko iesniedz dažādie pārstāvji.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētāja kungs, mums ir neskaitāmas "Erasmus” programmas studentiem, jauniem uzņēmējiem un tagad arī žurnālistiem. Vai jūs domājat, ka "Erasmus” programmas būtu iespējams izmantot arī, lai uzlabotu komunikāciju pierobežu reģionos, un kur jūs šajā ziņā liktu uzsvaru?
Leonard Orban
Mana atbilde uz šo jautājumu ir noteikts "jā”. "Erasmus” programma, kas tika aizsākta pirms aptuveni 20 gadiem kā programma, kuru dažādas ES aģentūras neuztvēra īpaši pozitīvi, pašlaik ir viena no visveiksmīgākajām programmām Eiropas Savienībā.
Savu biežo vizīšu laikā ne tikai dalībvalstu galvaspilsētās, bet arī daudzos Eiropas Savienības reģionos man ir bijusi iespēja būt šīs programmas īpaši pozitīvās ietekmes lieciniekam. Polijas un Vācijas universitāšu temats ir pieminēts jau iepriekš. Es ar prieku atceros, kad, apmeklējot Varšavas Universitāti, man bija iespēja tikties ar daudziem Vācijas studentiem Polijā, kuri, pateicoties "Erasmus” programmai, varēja iegūt zināšanas par Poliju un arī par Polijas kultūru, citiem vārdiem, to, ko mēs sauktu par starpkultūru zināšanām.
Viņi ir ļoti skaidri piemērs tam, cik noderīgas un efektīvas ir šīs zināšanas. Savas atbildes noslēgumā es vēlos atgādināt, ka Komisijas priekšsēdētājs Barroso kungs norādīja savu nolūku nākamā pilnvaru termiņa laikā tālāk attīstīt tās iniciatīvas, kas attiecas uz jauniešu mobilitātes stiprināšanu un paātrināšanu, lai viņi var apgūt tās iemaņas, kuras ir aizvien vairāk nepieciešamas.
Temats: Komisijas ieinteresētības trūkums attiecībā uz "Siemens” skandāla izmeklēšanu
Ar "Siemens” saistītais skandāls ir visnozīmīgākā korupcijas lieta, kas pēdējo piecu gadu laikā satricinājusi Eiropas Savienību. No tiesu izmeklēšanas, tiesu spriedumiem, iesaistīto personu atzīšanās un paša uzņēmuma publiskajiem paziņojumiem izriet, ka politiskās partijas un dažādu valstu, tostarp Grieķijas, augstas amatpersonas ir saņēmušas kukuļus, lai uzņēmumam būtu priekšrocības būvdarbu un piegādes valsts pasūtījuma līgumtiesību piešķiršanā publiskajā sektorā un publiskajos uzņēmumos, daudzi no kuriem saņem Eiropas fondu līdzfinansējumu.
Tā kā kopš tā laika, kad "Siemens” skandāls nāca gaismā, Siim Kallas, komisārs, kas atbild par korupcijas apkarošanu, Kopienas kontroles sakarā paziņoja, ka izmeklēšana nav Eiropas Savienības kompetencē un ka dalībvalstis Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai (OLAF) nav lūgušas palīdzību, vai Komisija varētu sniegt atbildes uz šādiem jautājumiem: kādā veidā Eiropas Komisija un Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai, kura kompetencē ir izmeklēt krāpšanas gadījumus, kas kaitē Kopienas budžetam, rūpējušies par Eiropas pilsoņu naudas aizsardzību, kāds bija Komisijas un Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai ieguldījums šajā svarīgajā lietā, kurai nepieciešama pilnīga pārredzamība, kādus secinājumus Komisija un Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai ir izdarījis attiecībā uz šo lietu?
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Komisija pievērš lielu uzmanību visām korupcijas lietām Eiropā, bet man jāsaka, ka pašlaik to lietu skaits, kuras ir tieši un netieši saistītas ar "Siemens” un kurās iesaistīti ES līdzekļi, ir diezgan neliels. Es sniegšu pārskatu par četrām šādām lietām.
Lietai, ko pašlaik izmeklē OLAF un kas tika slēgta 2003. gada pēdējā ceturksnī, pašlaik, izmantojot ārējo palīdzību, tiek veikta tiesas uzraudzībā Vācijā. OLAF uzmanīgi seko tiesu procedūrām šajā valstī.
Pašlaik tiek izmeklēta otra OLAF lieta saistīta projektiem, ko finansējusi Eiropas Investīciju banka (EIB). Šī lieta attiecas uz valsts iepirkuma procedūrām.
Treškārt, OLAF pašlaik novērtē vēl vienu lietu, kura saistīta ar Eiropas Investīciju bankas finansētiem projektiem un kurā iesaistītas valsts iepirkuma procedūras, lai noteiktu, vai ir pietiekami nopietnas aizdomas par krāpšanu vai nelikumību, kas kaitē Eiropas Savienības finanšu interesēm. Pamatojoties uz šī novērtējuma rezultātiem, OLAF nolems, vai nepieciešams par to ierosināt lietu.
Visbeidzot, ceturtkārt, Spānijas Augstākā tiesa 2008. gada 4. novembrī pieņēma lēmumu lietā, kura saistīta ar struktūrfondiem un kurā sākotnēji bija iesaistīts "Siemens”. Valsts iestādes to izmeklēja 1990. gadu vidū, un Krāpšanas novēršanas koordinēšanas vienība un pēc tam arī Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai ir uzmanīgi sekojis turpmākajām tiesas procedūrām. Šis lēmums cita starpā vairākām personām piesprieda cietumsodu un piemēroja naudas sodus par viltošanu. Taču jāpiezīmē arī, ka šajā gadījumā "Siemens” pirmajā nolēmumā šajā lietā, ko Madrides krimināltiesas pieņēma 2006. gada 22. jūnijā, tika attaisnots.
Kas attiecas uz visām šāda veida lietām, galvenais ir tas, ka Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai nav tiesību aizsardzības iestāde. OLAF cieši sadarbojas ar dalībvalstīm; dalībvalstīm ir pienākums informēt OLAF, un, protams, OLAF seko un pievērš nopietnu uzmanību visām lietām, kurās iesaistīti ES līdzekļi vai kurās tikusi veikta izmeklēšana.
Tāda ir vispārējā aina. OLAF arī aktīvi piedalās starptautiskā sadarbībā ar visām pārējām starptautiskām iestādēm, apkarojot humānās palīdzības un citiem projektiem paredzētās naudas ļaunprātīgu izmantošanu.
Kas attiecas uz iespējamiem specifiskiem lietas apstākļiem, ja godājamā deputāta rīcībā ir materiāli, kas var būt būtiski šādās lietās, Komisija aicina viņu nodot šos materiālus Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai, kas tos izvērtēs un saskaņā ar savām pilnvarām pieņems atbilstīgus lēmumus.
Nikolaos Chountis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisār, noskaņojums Grieķijā saistībā ar "Siemens” skandālu pārsvarā ir tāds, kā par to tiek ziņots presē. Citiem vārdiem, ir sajūta, ka šis skandāls - lielākais skandāls pēckara Grieķijā - galīgi virzās uz ierobežojumiem, ievērojot Augstākās konstitucionālās tiesas Vācijā otro lēmumam, kas nosaka, ka Christoforakos kungu, bijušo "Siemens Hellas” izpilddirektoru un augstu korupcijas priesteri, nevar no Vācijas izdot Grieķijai.
Tāda ir sajūta. Tāda ir šī skandāla attīstība Grieķijā - skandāla, kurā pēc atzīšanās un notiesāšanas Vācijas tiesās ir iesaistīti un ietverti valsts ierēdņi, kuri gadiem tika uzpirkti ar tās netīro naudu, lai "Siemens” saņemtu nezināmu skaitu iepirkumu līgumu un līgumu par darbu izpildi.
Es vēlreiz jautāju, komisāra kungs; lai gan visi zina, ka lielākā daļa no šiem iepirkumiem bija līdzfinansēti darbi, tikai jūsu dienesti - un diemžēl jūsu atbilde to apstiprina - izliekas, ka to viņi nezina, manuprāt, tveroties pie Kopienas nosacījumu patvaļīgas piemērošanas. Tiek uzdoti jautājumi, un atbildes skan šādi: sniedziet mums informāciju, mēs lietu izmeklējam, mēs to uzraugām. Es gribu saņemt konkrētu atbildi. Komisāra kungs, jūsu pienākums ir taupīt Eiropas nodokļu maksātāju naudu. Ko Komisija darīs, lai nodotu tiesai tās personas, kuru veiktie Kopienas publisko iepirkumu tiesību aktu pārkāpumi ir pierādīti?
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Kas attiecas uz manu atbildības jomu, proti, budžeta izpildes apstiprināšanu, tad es drīzumā vērsīšos pie Parlamenta un Budžeta kontroles komitejas, lai paskaidrotu, kas būtu jādara, lai aizsargātu Eiropas naudu un nodrošinātu tās pienācīgu izlietošanu; šie ir ļoti plaši temati.
Es atkārtoju, ja jums ir jebkāda informācija par naudas izšķiešanu līdzfinansētos projektos, mēs ļoti priecātos - tāpat kā Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts un citi dienesti - saņemt šādu informāciju. Es varu jums apliecināt, ka šī informācija tiks ļoti nopietni izskatīta.
Taču, kas attiecas uz personu izdošanu no vienas dalībvalstis otrai, tā ir pilnīgi dalībvalstu ziņā, un neviens ģenerāldirektorāts manā atbildības jomā neko nevar darīt, lai veicinātu pieprasītās personas izdošanu.
Temats: Cigarešu kontrabanda un ieņēmumi
Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai augusta paziņojumā presei stāstīts par ASV lielākā cigarešu kontrabandista notiesāšanu. Tas ir apsveicami, bet jāatceras, ka nelegālās cigarešu tirdzniecības dēļ ES katru gadu no saviem ieņēmumiem zaudē 9,5 miljardus eiro un šī nauda nonāk kriminālu aprindu rīcībā, un to izmanto, lai finansētu teroristu organizācijas, piemēram, Real IRA.
Kāda ir Komisijas stratēģija attiecībā uz to, ka par 97 % no nelegāli tirgotajām cigaretēm netiek saņemti likumīgi nodokļi, radot zaudējumus Eiropas nodokļu maksātājiem, kā arī apdraudot Eiropas drošību?
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Es gribu pateikties godājamajam deputātam par šo jautājumu, kas ļauj man vēlreiz pievērst uzmanību šai milzīgajai problēmai, kura kaitē dalībvalstu budžetiem. Tā atkal ir joma, kurā dalībvalstis rīkojas, bet kurā būtiski svarīga ir sadarbība starp dalībvalstīm un kurā aktīvi darbojas arī mūsu dienests, OLAF, kam ir ļoti svarīga loma cīņā pret starptautisko cigarešu kontrabandu.
OLAF ir skaidra stratēģija. Pirmkārt, OLAF palīdz tiesību aizsardzības iestādēm un atbalsta tās lietās, ko tās izskata, kā arī organizē un koordinē Eiropas mēroga operācijas: Operācija "Diabolo” 2007. gadā, kuras mērķis bija viltojumi no Ķīnas, kas kontrabandas ceļā, izmantojot kuģu tvertnes, tiek ievesti ES; operācija "Mudan” 2008. gadā, lai risinātu pieaugošo cigarešu kontrabandas problēmu, sūtot tās pa pastu; un "Diabolo II”, kura notika 2009. gada septembrī un kuras mērķis bija tāds pats kā pirmajai operācijai "Diabolo”.
OLAF saviem partneriem nodrošina informāciju par jauniem draudiem un sadarbojas ar dalībvalstīm, tādējādi šī patiešām ir starptautiskas sadarbības joma. OLAF darbs liecina, ka šī sadarbība ir jāpastiprina, bet man arī jāsaka, ka šīs Komisijas piecu gadu pilnvaru laikā ir bijuši divi ļoti svarīgi gadījumi, kuros OLAF bija ārkārtīgi liela nozīme.
Runa ir par "Philip Morris” nolīgumu un tam sekojošo "Japan Tobacco” nolīgumu 2007. gada decembrī, kad lielākās tabakas korporācijas atzina, ka pastāv trūkumi veidā, kā tās risina jautājumu attiecībā uz godīgu tirdzniecību ar cigaretēm, un iemaksāja ievērojamu summu ES budžetā; tās arī ļoti cieši sadarbojas, lai apkarotu cigarešu kontrabandu, kas nav arī šo korporāciju interesēs.
Šie bija ļoti svarīgi sasniegumi, un nolīgumu ar "Japan Tobacco” ir parakstījušas visas dalībvalstis.
Mēs turpinām sadarboties šajā sarežģītajā jomā, bet es domāju, ka līdz ar šiem diviem nolīgumiem kopaina ir mazliet mainījusies, un mēs redzam mērenu progresu.
Lieta, uz kuru atsaucas godājamais deputāts, par trešās valsts pilsoņa notiesāšanu un ieslodzīšanu cietumā, ir ļoti svarīga lieta, un šī bija viena no tām ļoti daudzajām starptautiskajām izmeklēšanām, ko OLAF koordinēja, pamatojoties uz šādu nolīgumu. Eiropas Savienībā ir veiktas daudzas apsūdzības, pamatojoties uz OLAF darbu.
Šī ir pirmā apsūdzība pret personu, kas nav ES pilsonis, kura veikta trešā valstī un kura ir tieši saistīta ar cigarešu kontrabandu uz Eiropas Savienību, tādējādi arī tā parāda sadarbību pasaules mērogā. Es varu minēt vēl citu informāciju, ko snieguši sadarbības koordinatori Ķīnā un citās vietās. Mēs visi esam ieinteresēti šīs sadarbības paplašināšanā un cigarešu kontrabandas apkarošanā.
Gay Mitchell
Nerunājot par darbavietām, kas ir apdraudētas reģistrētajos uzņēmumos, cigarešu kontrabandai ir arī ārkārtēja ietekme uz veselību. Puse no visiem pacientiem, kas uzņemti lielākajā Īrijas slimnīcā, St James's slimnīcā, ir uzņemti ar tabakas dūmu izraisītām slimībām. Papētot to visās pārējās dalībvalstīs, atklāsies līdzīga situācija. Nelegāli tirgotās cigaretes veicina šīs saslimšanas, bet nedod nekādu ieguldījumu to ārstēšanas izmaksās.
Es saprotu, ka Eiropas Savienībā ievesto nelegāli tirgoto cigarešu kopējais apjoms ir EUR 9,5 miljardi, un par 97 % no tām netiek maksāti nodokļi. Vai nav laiks visaptverošai Komisijas pieejai, piemēram, arī krasta apsardzes iespējas apsvēršanai, lai risinātu šo problēmu?
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Es nesen apmeklēju kādu valsti ārpus Eiropas Savienības, kurā smēķēšana nav aizliegta, un es patiešām ievēroju, cik milzīga atšķirība ir Eiropas Savienībā, kur tabakas dūmi nav jāelpo vismaz sabiedriskās vietās. Es uzskatu, ka šis ir vissvarīgākais pasākums, kas jāveic, lai izvairītos no visiem veselības riskiem.
Kas attiecas uz cīņu pret cigarešu kontrabandu, mums ir jāizmanto visas mūsu tiesību aizsardzības iestādes. Šī ir acīmredzami vissvarīgākā prioritāte, bet, es atkārtoju, nelegālo cigarešu konfiscēšana ir dalībvalstu robežsargu pienākums.
Es personīgi esmu apmeklējis ostu, kurā ir ļoti moderna iekārta nelegālu cigarešu sūtījumu atklāšanai, bet tā ir katras dalībvalsts kompetence. Mēs varam tikai atbalstīt, mēs varam tikai nodrošināt informāciju un darīt visu iespējamo, lai palīdzētu dalībvalstīm. Šādu sūtījumu konfiscēšana un to apturēšana uz robežas ir dalībvalstu robežsardzes ziņā.
Paul Rübig
(DE) Komisāra kungs, cigarešu kontrabandu var iedalīt trīs plūsmās: finansējumā, precēs un, visbeidzot, pavaddokumentos. Vai jūs varat apsvērt īpaši paredzētu nodokļu ieviešanu finansējuma plūsmām, kuras galu galā ir zināmas un šeit ieplūst?
Mums, protams, jau ir zināms šāda veida finanšu darījumu nodoklis, kad lielu nodokli piemēro nevis produktam vai dokumentiem, bet finanšu darījumiem. Ir pievilcīgi to apsvērt ar tādām valstīm kā Šveice.
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Es piekrītu, ka šis ir ļoti svarīgs jautājums nodokļu iestādēm. Mums Eiropā ir diezgan ievērojams akcīzes nodoklis tabakas izstrādājumiem, bet, cik man zināms no pieredzes saistībā ar "Philip Morris” nolīgumu un "Japan Tobacco” nolīgumu, tas lielākoties ietver tās pašas korporācijas, kas ir mūsu galvenās tabakas ražotājas. Tas arī ir rezultāts: tās sadarbojas. Es nezinu par Šveici; mums nav nekādu norādījumu, ka Šveices rīcība šajā jomā būtu problemātiska Eiropā kopumā. Visas valstis atzīst draudus, ko rada nelegālā cigarešu tirdzniecība, tādēļ, ja mums būs kādu norādījumi, mēs noteikti kontaktēsimies ar Šveices iestādēm.
Priekšsēdētājs
Tā kā jautājuma iesniedzēja nav klāt, jautājums Nr. 27 zaudē spēku.

Temats: Izglītība jaunajā Eiropas politikas stratēģijā
Pašreizējās ekonomikas recesijas kontekstā vairākkārt ir izskanējusi prasība pēc jaunas ilgtspējīgas un inteliģentas nodarbinātības un izaugsmes Eiropas stratēģijas. Šajā nolūkā dažādās jomās ir izteikti daudzveidīgi priekšlikumi, taču neviens nav pausts izglītības jomā un nav arī zināmas konkrētas Komisijas vai dalībvalstu iniciatīvas.
Ņemot vērā nepieciešamību pabeigt Boloņas procesa īstenošanu, kas nenotiek bez grūtībām, modernizēt universitātes un augstākās izglītības iestādes, attīstīt izglītības, jauninājumu un pētniecības trijstūri un arī veicināt profesionālās izglītības akreditāciju Eiropas līmenī, vai Komisija gatavojas Eiropas jaunās stratēģijas perspektīvā veikt pasākumus vai uzņemties iniciatīvu šajā jomā, lai līdz 2010. gadam būtu iespējams izveidot pilnīgi integrētu Eiropas izglītības telpu, kas būtu konkurētspējīga pasaules līmenī, pozitīvi ietekmētu sociālo integrāciju un kurai būtu augsts līmenis.
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Paldies jums par šo jautājumu, jo tas pašlaik ir ļoti būtisks. Es vēlos uzsvērt, ka saskaņā ar Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai Komisija vairākus gadus ir īstenojusi savu programmu Eiropas augstākās izglītības modernizēšanā.
Šī programma ir īpaši vērsta uz trim konkrētām jomām: mācību saturu, pārvaldību un finansējumu. Reformas mācību satura jomā lielā mērā ir saistītas ar Boloņas procesu, kura mērķis ir līdz 2010. gadam izveidot Eiropas augstākās izglītības telpu.
Kā jūs zināt, Boloņas process nav Komisijas iniciatīva, bet 46 Eiropas valstu starpvaldību process. Tomēr Komisija atzīst tā ārkārtīgo svarīgumu un ir pievienojusies šim procesam, un pilnībā to atbalsta, jo tas atbilst Komisijas programmai augstākās izglītības modernizēšanā.
Tikai tādēļ, lai uzsvērtu dažas no saistītajām iniciatīvām pagājušajā gadā, es pieminēšu zināšanu trijstūra attīstīšanu, izveidojot Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtu, izglītības un apmācības atzīšanas visā Eiropā veicināšanu, Eiropas kvalifikācijas sistēmas mūžizglītībai ieviešanu, Eiropas kredītpunktu pārneses un uzkrāšanas sistēmu, diplomu pielikumus un Eiropas kredītus profesionālajai izglītībai un apmācībai.
Viens no mērķiem ir arī padarīt Eiropas augstāko izglītību pārredzamāku un salīdzināmāku, un tāpēc tiek izstrādāti projekti augstākās izglītības iestāžu klasificēšanai un sakārtošanai.
Komisija arī atzīst šodienas un rītdienas darba tirgu lielo nozīmi un to radītos izaicinājumus, īpaši jaunajai paaudzei, un tādēļ mēs esam nākuši klajā ar iniciatīvu "Jaunas prasmes jaunām darbavietām”, kā arī izveidojuši universitātes biznesa forumu, kurā notiek ļoti svarīga viedokļu, atzinumu un pieredzes apmaiņa gan akadēmiskajās aprindās, gan uzņēmumos.
Kas attiecas uz Eiropas augstākās izglītības telpu, iesaistīto valstu vidū pastāv vienprātība, ka, lai gan līdz šim brīdim kopš 1999. gada ir daudz sasniegts, projekts nebeigsies 2010. gadā, bet turpināsies vismaz līdz 2020. gadam.
No Komisijas perspektīvas Boloņas procesam turpmākajos gados jābūt vērstam uz to, kā vairāk veicināt mobilitāti augstākajā izglītībā, stiprināt sociālo dimensiju, nodrošinot taisnīgu piekļuvi augstākajai izglītībai, un attīstīt šī procesa globālo dimensiju, kas nozīmē sadarbību starp Eiropas augstākās izglītības iestādēm un to partneriem visā pasaulē.
Maria Badia i Cutchet
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, šodien otro reizi šodien man ir prieks uzdot jums jautājumus un uzklausīt jūsu atbildes. Paldies par jūsu sacīto. Acīmredzami mēs piekrītam visu Boloņas procesa notikumu vērtējumam.
Mans jautājums vairāk attiecas uz tuvāko nākotni un ne tik tuvo nākotni, jo ekonomiskā krīze, no mēs piedzīvojam, nozīmē, ka ir virkne nozaru, esošo nozaru, kas neradīs jaunas darbavietas. Un mēs runājam arī par jaunām darba vietām jaunā ekonomikā, ko mēs saucam par "zaļo” ekonomiku.
Tādēļ mans jautājums ir šāds: kā šī jaunā situācija, šī jaunā ekonomika, ko mēs cenšamies uzsākt, izpaudīsies plānos un pētījumos gan universitātēs, gan profesionālajā apmācībā, īpaši pašlaik, kad, kā jūs lieliski zināt, mēs jau esam sākuši Kopenhāgenas procesu par profesionālo apmācību?
Es gribētu vairāk dzirdēt par jūsu uzskatiem šajā jautājumā.
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Es domāju, ka jūs atkal esat norādījusi uz ļoti svarīgu problēmu. Mēs jau šorīt apspriedām, ka Eiropas Savienībā pašlaik ir 78 miljoni cilvēku ar pamatprasmēm vai zemākām prasmēm, un ir skaidrs, ka līdz 2020. gadam, ko mēs sev esam noteikuši par termiņu, mums noteikti nebūs atbilstīga skaita darbavietu šiem cilvēkiem ar pamatprasmēm vai zemākām prasmēm.
Tādēļ ir absolūti nepieciešami sagatavoties šim laikam: mums ir jāuzlabo un jāmodernizē sava izglītības sistēma, un jāizstrādā analīzes un pētījumi, lai noskaidrotu, kādas varētu būt šīs jaunās prasmes un darbavietas. Jo īpaši mums tam jāsagatavo jaunākā paaudze, bet arī vidējā paaudze.
Tāpēc mēs gribam turpināt pašreizējo pētījumu saistībā ar pamatstratēģiju "Izglītība un apmācība 2020”, kas paredzēta sadarbības politikai un savstarpējai apmācībai. Šis ir tikai viens no virzieniem, kurā mēs gribam turpināt strādāt un sadarboties ar izglītības iestādēm un uzņēmējiem saistībā ar turpmākajām prasībām attiecībā uz to visplašāko un būtiskāko prasmju kopumu, kas mūsu pilsoņiem būs vajadzīgas līdz 2020. gadam.
Gay Mitchell
Protams, izglītība lielā mērā ir dalībvalsts valdību kompetencē, taču viens jautājums, kuru komisārs varētu palīdzēt koordinēt, ir punkta pielikšana tam, ko es saucu par aparteīdu izglītības sistēmā. Veselās mūsu sabiedrības grupās cilvēkiem vienkārši nav piekļuves augstākajai izglītībai.
Kā piemēru ņemot Dublinu, es varu nosaukt piecus rajonus, no kuriem nāk vairāk nekā 75 % ieslodzīto Mountjoy cietumā, kurš ir mūsu lielākais cietums. Lieki teikt, 21. gadsimtā augstākās izglītības pieejamība šajās kopienās joprojām ir visu laiku zemākajā līmenī. Es pieņemu, ka tā tas ir visā Eiropā. Vai jūs nevarētu paaugstināt standartus, lai pārtrauktu aparteīdu un visiem nodrošinātu piekļuvi augstākajai izglītībai?
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Jūs savu jautājumu sākāt ar ļoti skaidru analīzi, ka pastāv darba dalīšana un kompetenču sadale, bet ir ļoti skaidrs, ka Komisija stingri atbalsta visus centienus palielināt to iedzīvotāju daļu, kuriem ir iespējami augstākais izglītības līmenis. Ir ļoti skaidrs, ka vienīgi paaugstinot izglītības līmeni, paplašinot piekļuvi augstas kvalitātes pieaugušo izglītībai, kā jūs minējāt, mēs varam saglabāt Eiropas ekonomikas vadošo lomu un saglabāt Eiropas labklājību un augsto dzīves līmeni.
Tādēļ es domāju, ka Komisijai un dalībvalstīm šajā nolūkā ir cieši jāsadarbojas, lai radītu apstākļus, kuros arī tiem studentiem un skolēniem, kuru sociāli ekonomiskā izcelsme ir sarežģīta, būtu taisnīga iespēja un taisnīga piekļuve vidējai un augstākajai izglītībai.
Silvia-Adriana Ţicău
Mūsdienās 19 % Eiropas jauniešu pamet skolu. Eiropas Savienība nevarēs panākt ilgtspējīgu ekonomisko attīstību, ja tā neieguldīs izglītībā un pētniecībā. Līdz šim tikai piecas dalībvalstis pētniecībā un jauninājumos ir ieguldījušas vairāk nekā 2 % no IKP.
Sakarā ar ekonomisko krīzi samazinās gan dalībvalstu IKP, gan Kopienas budžets. Tāpēc pastāv risks, ka nākamajos gados tiks samazināti izglītībai un pētniecībai piešķirtie līdzekļi. Taču mums jāiegulda izglītībā un jauninājumos, lai Eiropas Savienība spēj saglabāt ekonomisko konkurētspēju un radīt jaunas darbavietas.
Kādus pasākumus Komisija un dalībvalstis var pieņemt, lai nodrošinātu, ka turpmākajos gados būs garantēts minimālais ieguldījumu līmenis pētniecībā un izglītībā?
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Jums ir pilnīga taisnība, ka Eiropā ir procentuāli ļoti liela to jauniešu daļa, kuri priekšlaicīgi pamet skolu. Mēs esam noteikuši 10 % līmeni, kas jāsasniedz līdz 2010. gadam. Ir diezgan acīmredzami, ka šis mērķis netiks sasniegts, jo pašlaik to jauniešu skaits, kuri priekšlaicīgi pamet skolu, ir 15 %, un jums ir pilnīga taisnība, ka tas uzsver vajadzību pēc kvalitātes Eiropas izglītības sistēmās.
Jums arī taisnība, ka pašreizējos apstākļos, kad valstu valdībām ir dažādi ierobežojumi saistībā ar valsts finansēm un ekonomikas stimulēšanas pasākumu kopumu finansēšanu un tās ļoti bieži īsteno atkāpšanās stratēģiju, kuras mērķis ir nākamajos gados atjaunot valsts finanses līdz drošai bāzei, ir daudz debašu par budžetu.
Kādām jābūt prioritātēm? Uz ko mums būtu jāliek uzsvars? Es domāju, jūs esat jau pamanījuši, ka Komisija vienmēr pauž stingru viedokli, uzsverot nepieciešamību saglabāt pienācīgu finansējuma līmeni pētniecībai un jauninājumiem izglītības nozarēs, jo mēs uzskatām, ka šādi mēs saglabāsim un uzlabosim savu konkurētspēju un sagatavosim mūsu turpmākos pētniekus, turpmākos darbiniekus sīvas konkurences jomās labākai veiktspējai nākotnē.
Jūs noteikti dzirdēsiet, ka Komisija skaidri aicina arī šajos ļoti sarežģītajos ekonomisko ierobežojumu apstākļos saglabāt finansējumu ar izglītību saistītām darbībām, kā arī pētniecībai un jauninājumiem iespējami augstākajā līmenī.
Temats: Pasākumi, lai jauniešiem nodrošinātu piekļuvi kvalitatīvai izglītībai, atbalstītu un mudinātu viņus turpināt mācības un atvieglotu iekļaušanos darba tirgū
ES ir 96 miljoni jauniešu vecumā no 15 līdz 29 gadiem, kas veido aptuveni 20 % no visiem iedzīvotājiem. Saskaņā ar Eurostat datiem par 2007. gadu 20 % jauniešu vecumā līdz 25 gadiem ir pakļauti nabadzības riskam, jo ekonomiskās un finanšu krīzes dēļ stabilu darbu atrast ir aizvien grūtāk. Aptuveni 15 % Eiropas jauniešu neturpina mācības. 2009. gada februārī aptuveni 17,5 % no visiem Eiropas jauniešiem vecumā līdz 25 gadiem nebija darba, un šis rādītājs ir divreiz augstāks par ES kopējo bezdarba rādītāju, kas šajā laika posmā bija 7,9 %. Līdzīgi daudzi Eiropas jaunieši ir spiesti strādāt pagaidu darbus, jo viņi nevar atrast pastāvīgu darbu.
Tā kā Eiropas nākotne ir atkarīga no jaunās paaudzes, vai Komisija varētu darīt zināmu, kādus pasākumus tā ir paredzējusi veikt, lai nodrošinātu jauniešiem piekļuvi kvalitatīvai izglītībai, atbalstītu un mudinātu viņus turpināt mācības un atvieglotu viņiem iekļaušanos darba tirgū, tā nodrošinot viņu pilnvērtīgu integrāciju sabiedrībā?
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, atbildē uz iepriekšējo jautājumu es jau minēju dažus argumentus, bet ir skaidrs, ka šī ir ļoti svarīga joma, un es centīšos sniegt papildu informāciju, atbildot uz šo jautājumu.
Kā jūs zināt, saskaņā ar EK līguma 149. un 150. pantu izglītības saturs un izglītības un apmācības sistēmu organizācija ir dalībvalsts kompetencē. Tās pašas var lemt par savu izglītības programmu saturu visu līmeņu izglītībai un apmācībai.
Taču Komisija atzīst šī jautājuma, ko uzdevis godājamais deputāts, svarīgumu un atbalsta dalībvalstis reformu īstenošanā, izmantojot atklātu koordinācijas metodi.
2006. gada "Ieteikumā par pamatprasmēm mūžizglītībā” ir noteiktas pamatprasmes, kas jauniešiem sākotnējās izglītības un apmācības laikā būtu jāattīsta līdz tādam līmenim, kas atbilst pieaugušo dzīves prasībām un kas ļautu viņiem attīstīt ļoti labas turpmākās darba iemaņas. No šādas perspektīvas mums būtu jāraugās arī uz iepriekšminēto pamatstratēģiju Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ("ET 2020”). Es gribu uzsvērt, ka viena no Komisijas prioritātēm šīs programmas pirmajā posmā ir attīstīt sadarbību starp dalībvalstīm, lai uzlabotu pamatprasmes lasīšanā, matemātikā un zinātnē, kā arī intensīvāk strādāt, lai samazinātu to jauniešu skaitu, kuri priekšlaicīgi pārtrauc izglītību un apmācību.
Kopenhāgenas procesā Eiropas Savienības dalībvalstis aizvien vairāk sadarbojas, lai dalītos pieredzē un nostiprinātu saites starp profesionālo izglītību un apmācību un darba tirgu nolūkā palīdzētu jauniešiem vieglāk piekļūt darba tirgum. Galvenā prioritāte ir profesionālās izglītojošās apmācības pievilcības un kvalitātes paaugstināšana, kā arī izpratnes par mūžizglītību un saistītām politikas jomām veicināšana, nodrošinot Eiropas darbaspēka elastīgumu un spēju pielāgoties pārmaiņām darba tirgus apstākļos.
Tikai, lai atzīmētu dažas citas programmas, ļoti efektīvs instruments ir arī "Leonardo da Vinci” programmas mobilitātes darbība, kas veicina jauniešu piekļuvi darba tirgum. Šī darbība pārsvarā attiecas uz mācekļiem un citiem jauniešiem darba tirgū. Pateicoties šai programmai, viņi var daļu apmācības saņemt citā valstī. Līdz šim rezultāti ir ļoti pozitīvi, jo darba prakse ārzemēs ir uzlabojusi iemaņas, kas noderīgas darba devējiem. Viņi ir uzlabojuši valodu zināšanas un starpkultūru prasmes.
Man jāpiemin arī "Erasmus” programma, taču nedaudz atšķirīgā aspektā, jo līdz šim mēs pārsvarā esam runājuši par studentu apmaiņu starp universitātēm. Taču kopš 2007. gada "Erasmus” programma atbalsta arī studentu praksi uzņēmumos. Šī programma ir bijusi ļoti veiksmīga jau no paša sākuma, jo jau pašā pirmajā tās darbības gadā vairāk nekā 20 000 izgāja praksi ārzemēs, un šajā programmā iesaistījās vairāk nekā 15 000 uzņēmumu. Šis ir viens piemērs, kā mēs varam paplašināt absolventu nodarbinātības iespējas un veicināt labāku sadarbību starp akadēmisko vidi un uzņēmējiem.
Mēs jau esam apsprieduši Boloņas procesa pozitīvo ietekmi uz studentu mobilitāti un sadarbību starp universitātēm un augstākās izglītības iestādēm, tāpēc neatkārtošu to, ko es jau teicu pirms pāris minūtēm.
Noslēgumā es gribu uzsvērt, ka Komisija atzīst īpašās grūtības, ar kurām sastopas jaunieši, ienākot darba tirgū. Saistībā ar Lisabonas stratēģiju izaugsmei vairāk un labākām darbavietām gan Komisija, gan Eiropadome ir pievērsušas īpašu uzmanību tam, lai uzlabotu jauniešu nodarbinātības stāvokli. Dalībvalstis ir devušas savu ieguldījumu, 2005. gadā pieņemot Eiropas Jaunatnes paktu, kas paredz veltīt lielāku uzmanību jauniešu integrācijai izglītībā, nodarbinātībā un sabiedrībā kopumā, taču sākotnēji ļoti daudzsološais progress pašreizējās ekonomiskās krīzes dēļ ir apstājies. Tā ir taisnība, ka jaunieši ir īpaši smagi cietuši, jo viņi ir pirmie, kas pašreizējos apstākļos zaudē darbu. Savā 2009. gada jūnija paziņojumā "Kopīgā apņemšanās nodarbinātībai” Komisija ir mudinājusi dalībvalstis un sociālos partnerus par spīti sarežģītajiem ekonomiskajiem apstākļiem nodrošināt jauniešiem piekļuvi kvalitatīvai izglītībai un apmācībai, un jo īpaši kvalitatīvai ražošanas un mācību praksei.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Ekonomiskās krīzes dēļ pastāv risks, ka jauniešiem būs grūtāk atrast darbu, viņiem būs jāpiekrīt strādāt savai kvalifikācijai neatbilstošu darbu, vai arī viņi būs spiesti pavadīt ilgāku laiku bez darba. Komisijai būtu jānodrošina, ka šie jaunieši bezdarba periodā var saņemt apmācību un ka viņi netiek nostādīti neizdevīgā stāvoklī nodarbinātības nosacījumu dēļ, kas prasa obligātu darba pieredzi, dažreiz pat 5-10 gadu pieredzi. Paturot to prātā, kādus pasākumus Komisija ir paredzējusi pieņemt?
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Jums ir pilnīga taisnība, ka šajos apstākļos Komisijai un dalībvalstīm jābūt ļoti radošām, uzlabojot jauniešu apstākļus, lai nodrošinātu viņiem iespēju saglabāt savu darbavietu vai, ja viņi to ir zaudējuši, viņus pārkvalificēt un labāk sagatavot nākamajai iespējai, nākamajai iespējamai darbavietai. Komisija ļoti cieši sadarbojas ar dalībvalstīm un ekspertiem, un pašreizējā situācijā uzmanība ir koncentrēta uz trim jomām: kā izmantot šo laiku, lai nodrošinātu, ka jaunieši apgūst pareizās pamatprasmes un galvenās kompetences, kā piekļuvi kvalitatīvai izglītībai padarīt taisnīgāku un kā nodrošināt mācīšanas un mācīšanās kvalitāti skolās. Es uzskatu, ka šie ir galvenie priekšnoteikumi, lai sagatavotu jauniešus šī ļoti grūtā perioda pārvarēšanai, kā arī labāk viņus sagatavotu nākamajam darbavietu vilnim, kas, cerams, tiks radīts, kad šī krīze norims.
Temats: Brīvprātīgo kustība sportā
Vai Eiropas Komisija varētu ieskicēt iniciatīvas, kuras tā plāno veikt, lai plašākā mērogā veicinātu brīvprātīgo kustību Eiropas sportā?
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Brīvprātīgo kustībai trešā sektora darbībās ir nozīmīga loma ES politikas veidošanā, ņemot vērā sabiedrības ieguvumus attiecībā uz kohēziju, integrāciju, demokrātiju, pilsoniskumu, kā arī radot ļoti skaidras, raksturīgas, ekonomiskas vērtības. Brīvprātīgo kustība nodrošina plašas neformālās izglītības iespējas un pelna, lai to pienācīgi atzītu. Lai gan brīvprātīgo kustība notiek daudzās nozarēs, sporta jomā tai ir strukturālas īpatnības.
Brīvprātīgo kustība sportā ir pamats sporta aktivitāšu organizācijai, administrēšanai un īstenošanai jaunajās dalībvalstīs, un tai ir ļoti svarīga loma visas sporta struktūras atbalstīšanā. Šī brīvprātīgo kustības sportā lielā nozīme vairākkārt ir atzīta ES politiskā līmenī: savā 2007. gada Baltajā grāmatā par sportu Komisija skaidri atzīst, ka brīvprātīgo kustība ir viens no Eiropas pieejas sportam kopīgajiem elementiem. Tādējādi Baltās grāmatas rīcības plāns "Pierre de Coubertin” ir vērsts uz to, lai veicinātu brīvprātīgo kustību sportā un bezpeļņas sporta organizācijās, veicot īpašas darbības, tostarp pētījumu par brīvprātīgo kustību un labas prakses apmaiņu neformālajā ES "bezpeļņas sporta organizācijas” darba grupā.
Turklāt projekti, kas saistīti ar brīvprātīgo kustību, ir finansēti, izmantojot programmas "Eiropa iedzīvotājiem” un "Jaunatne darbībā”. 2009. gada pavasarī tika uzsākts jauns pētījums par brīvprātīgo kustību, un tajā ir raksturota un tiks raksturota brīvprātīgo kustība visās 27 dalībvalstīs. Šis pētījums sniegs galveno iespēju un izaicinājumu dziļu analīzi, uz kuras pamata tiks sagatavots ieteikums Eiropas Savienības dalībvalstīm, pilsoniskajai sabiedrībai un sporta organizācijām. Ir paredzēts, ka pētījuma rezultāti tiks apkopoti līdz 2009. gada beigām, tādējādi tuvākajās nedēļās mēs tos noteikti saņemsim.
Mēs uzskatām, ka šim pētījumam ir jāpalielina izpratne par brīvprātīgo kustību sportā gan sabiedrības, gan ekonomikas nozīmē, un vienlaikus tas būs pamats atbildei uz politisko prasību veicināt brīvprātīgo kustības aktivitātes sportā un tā struktūru ES kontekstā.
Kā noteikts tās priekšlikumā, kas vēl atrodas likumdošanas procedūrā, Komisija paredz arī veicināt brīvprātīgo kustību sportā saistībā ar Eiropas Brīvprātīgā darba gadu (2011). Ja Lisabonas līgums stāsies spēkā, pienācīgi būs jāapsver tādu jaunu nosacījumu attiecībā uz sportu īstenošana, kuros ietverta īpaša atsauce uz tādu sporta struktūru veicināšanu, kuras pamatotas uz brīvprātīgo kustību ES līmenī. Šādā gadījumā Komisija konsultēsies ar visām iesaistītajām pusēm, lai izstrādātu politiku un piemērotas iniciatīvas ar skaidru ES pievienoto vērtību.
Liam Aylward
Es vēlos pateikties komisāram, sevišķi par atsaucēm uz Balto grāmatu par sportu, kuru es vērtēju atzinīgi.
Es gribu pieminēt uz aptaukošanos, kas pašlaik Eiropā ir viena no nopietnākajām sabiedrības veselības problēmām. Tiek lēsts, ka Eiropas Savienībā 22 miljoniem bērnu ir liekais svars; no tiem 5,1 miljonam ir konstatēta aptaukošanās. Bērnu aptaukošanās pieaugums ir ārkārtīgi satraucošs. Tā kā aptaukošanās bērnībā ir cieši saistīta ar aptaukošanos pieauguša cilvēka vecumā, labākais laiks šīs problēmas risināšanai ir bērnība.
Kā Komisija ir paredzējusi sasaistīt brīvprātīgo kustību sportā un koncepciju "sports visiem” ar cīņu pret aizvien lielāko bērnu aptaukošanās līmeni Eiropas Savienībā un dalībvalstīs? Vai pastāv kāda iespēja, ka jūsu departaments īstenos izglītības programmu, lai nodrošinātu, ka šo ziņu saņem visa Eiropa un katra dalībvalsts?
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Paldies, ka aktualizējāt šo ļoti būtisko tematu, kas ir mazliet saistīts ar nākamo jautājumu. Es jums piekrītu par 100 %, ka bērnu aptaukošanās un vēlāk pieaugušo aptaukošanās ir viena no steidzamākajām problēmām, ar kurām mēs pašlaik Eiropas Savienībā sastopamies. Vēlāk es pievērsīšos pētījumiem, kurus mēs esam pabeiguši un izvērtējuši par šo tēmu, un ir ļoti skaidrs, ka vienai monētai ir divas puses. No vienas puses, mums ir ļoti smagi jāstrādā, lai uzlabotu sporta aktivitātes skolā un veicinātu sporta aktivitātes pieaugušo vidū; no otra puses, mums jābūt ļoti uzmanīgiem attiecībā uz uztura pamatnostādnēm.
Kā, esmu pārliecināts, jūs labi zināt, jaunākie pētījumi ir skaidri noteikuši, ka mēs, iespējams, 1950. gados uzņēmām vairāk kaloriju. Tolaik mēs patērējām vairāk tauku, bet mums nebija aptaukošanos problēmu. Atbilde ir ļoti skaidra: toreiz cilvēki daudz vairāk pārvietojās un daudz vairāk nodarbojās ar fiziskām aktivitātēm. Līdz ar to viens no secinājumiem ir tāds, ka cīņā ar aptaukošanos nevar uzvarēt vienīgi ar uztura ieteikumiem, bet tiem jābūt apvienotiem ar piemērotām fiziskām aktivitātēm.
Šajā saistībā Eiropas Savienība joprojām gaida reālas pilnvaras sporta jomā. Mēs gaidām, kas tiks pabeigts Lisabonas līguma ratifikācijas process, un tad Komisija uzsāks plašas konsultācijas ar visām iesaistītajām pusēm, lai mēs varētu sagatavot ļoti labas, plaši atzītas un pozitīvas iniciatīvas. Šis būs viens no tematiem, uz kuriem mums jākoncentrējas, jo viens veids, kā risināt bērnu liekā svara problēmu, ir palielināt to stundu skaitu skolās, kas veltītas fiziskām aktivitātēm. To nebūs pārāk grūti ieviest, un es esmu pārliecināts, ka tas dos ļoti būtiskus un pozitīvus rezultātus.
Marian Harkin
Atbildē Aylward kungam jūs teicāt, ka brīvprātīgo kustība rada skaidru ekonomisku vērtību. Tā tas patiešām ir, un tā rada arī sociālu vērtību. Ņemot vērā, ka atbildē jūs arī pieminējāt 2011. gadu kā Eiropas Brīvprātīgā darba gadu, es gribu pajautāt, kāpēc Komisija šim gadam ir ierosinājusi tikai EUR 6 miljonu budžetu; 2010. gada budžets būs EUR 18 miljoni.
Brīvprātīgo kustība ir bezmaksas tādā ziņā, ka cilvēki tajā piedalās labprātīgi, bet tas nav iemesls, lai Eiropas Komisija neieguldītu 100 miljonos brīvprātīgo visā ES. Tādēļ es vēlos dzirdēt jūsu viedokli par to finansējuma apjomu, kas šogad ir piešķirts, jo es patiešām uzskatu, ka tas nav pietiekams.
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Es tikko apspriedos ar savu biroja vadītāju, lai varētu jums atbildēt pēc iespējas precīzāk. Pēc man pieejamās informācijas Eiropas Brīvprātīgā darba gadam kopumā ir piešķirti EUR 6 miljoni. Es uzskatu, ka ar atbilstīgu plānošanu - kuru, es ceru, mēs varēsim sākt ļoti drīz pēc lēmuma pieņemšanas - un šiem finanšu līdzekļiem mēs patiešām varam uzsvērt brīvprātīgo kustības svarīgumu, labumus, ko tā dod sociālajai dzīvei, kā arī tos ietaupījumus, ko tā rada sociālo, kultūras un citu aktivitāšu organizācijā. Es ceru, ka ar šo naudas summu mēs noteikti varēsim sasniegt tos mērķus, kurus jūs minējāt savā jautājumā.
Temats: Baltā grāmata par sportu
Kādas programmas saskaņā ar ES Baltās grāmatas par sportu ES politikas mērķiem Eiropas Komisija īsteno, lai Eiropā uzsvērtu labāku ēšanas paradumu pozitīvo ietekmi?
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Arī šis jautājums ir zināmā mērā saistīts ar manu iepriekšējo atbildi par to, kā mēs varam apvienot labākus uztura principus, veicināt veselīgāku dzīvesveidu un kā mēs varam radīt Eiropas pievienoto vērtību valsts politikai šajā jomā.
Vispirms man jāpiemin, ka Komisijas Baltajā grāmatā "Eiropas stratēģija attiecībā uz uzturu, lieko svaru un veselības jautājumiem, kas saistīti ar aptaukošanos” ir uzsvērta nepieciešamība veikt profilaktiskus pasākumus, lai mainītu fizisko aktivitāšu samazināšanās tendenci, un šajā Baltajā grāmatas ierosinātās darbības fizisko aktivitāšu jomā ir savstarpēji pastiprinošas un papildinošas ar Baltajā grāmatā par sportu ierosinātajām darbībām.
Komisija ir izveidojusi augsta līmeņa grupu uztura un fizisko aktivitāšu jautājumos, kurā visu dalībvalstu amatpersonas var apmainīties ar idejām un labāko praksi saistībā ar šo politiku, kā arī iegūt pārskatu par visu valdību programmām šajā jomā. Kā jūs, iespējams, zināt, šī augsta līmeņa grupa tiekas vismaz trīs reizes gadā.
Īstenojot Sabiedrības veselības aizsardzības programmu, Komisija ir sniegusi atbalstu iniciatīvām, cita starpā, tādas vietējās partnerības tīklu izveidei, kas ir orientēta uz jauniešu uzturu un fiziskajām aktivitātēm.
Atgriežoties pie Baltās grāmatas par uzturu, man jāatzīmē, ka šajā grāmatā ir uzsvērta tā svarīgā loma, kāda jāveic privātajam sektoram un NVO, lai palīdzētu nodrošināt reālu aptaukošanās izplatības samazināšanos.
Darbs saistībā ar ES rīcības programmu "Uzturs, fiziskas aktivitātes un veselība” turpinās, un šīs programmas dalībnieki veic darbības savā jomā, cenšoties mainīt šo aptaukošanās tendenci.
Sporta jomā Baltā grāmata joprojām ir vissvarīgākais vienotais atskaites punkts. Tā paredz vairākas darbības sporta un veselības jomā, pazīstamas kā koncepcija "Veselību veicinošas fiziskās aktivitātes” (HEPA), kas iekļauj HEPA tīkla atbalstu. Tāpat šī Baltā grāmata ierosina plašākas finansējuma projektiem šajā jomā, proti, saistībā ar Septīto pētniecības un tehnoloģijas attīstības pamatprogrammu, ES Sabiedrības veselības programmu, programmām "Jaunatne” un "Pilsoniskums”, kā arī mūžizglītības programmu.
Arī 2008. gadā pieņemtās ES pamatnostādnes par fiziskajām aktivitātēm var uzskatīt par ieguldījumu, lai informētu iedzīvotājus par to labumu, ko sniedz fiziskās aktivitātes un atbilstīga līdzsvara starp uzturu un fiziskām aktivitātēm nodrošināšana.
Pašlaik Komisija veic sagatavošanās darbības sporta jomā, lai saskaņā ar Parlamenta pieņemtajiem budžeta lēmumiem izstrādātu turpmākās ES darbībās, 2009. gada sagatavošanās darbības jau ir skaidri apliecinājušas lielo interesi HEPA jomā, jo 64 % no pieprasījumiem rīkoties attiecas tieši uz šo jomu.
Brian Crowley
Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos pateikties komisāram par atbildi. Patiesībā tā nebija saistīta ar iepriekšējo jautājumu; es uzdevu jautājumu, raugoties no cita aspekta.
Komisārs pieminēja divus jautājumus, kuriem es vēlējos pievērsties: pirmkārt, saistībā ar grupu uztura un veselības jautājumos, kas tiekas ne tikai saistībā ar pārtikas un uztura nosacījumu veidiem, bet arī nepatiesās reklāmas dēļ, kurā iesaistīts liels skaits cilvēku, apgalvojot, ka sports ir saistīts ar noteiktiem produktu un piedevu veidiem, kas faktiski var būt ļoti kaitīgi veselībai. Tā vietā, lai izmantojot dabīgus produktus, radītu labāku, veselīgāku vidi tiem cilvēkiem, kuri vēlas nodarboties ar sportu, viņi izmanto tādus bagātinātājus kā augšanas hormonus, kas koncentrētā veidā pievienoti noteiktiem dzērieniem un enerģijas dzērieniem, kas tiek pārdoti, pamatojoties uz solījumiem, ka tie radīs papildu enerģiju vai papildu sparu, taču patiesībā izraisa milzīgas veselības problēmas. Tādēļ es vēlējos saistīt lieliskus sasniegumus sportā, ar to, ko sportisti dara, lai iegūtu šādu formu, tajā pašā laikā mudinot iesācējus sportistus saprast, ka neviens brīnumdzēriens nevienu nepadarīs par pasaules labāko sportistu.
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Domāju, ka šis jūsu jautājuma aspekts ir pilnīgi pareizs, jo šodien, aizejot uz sporta klubu, vēl pirms var nokļūt līdz trenažieriem, ir redzami pilni plaukti ar dažāda veida produktiem, uztura bagātinātājiem, enerģijas dzērieniem un tā tālāk. Jums ir pilnīga taisnība, ka šajā jomā darbojas ļoti daudz uzņēmumu, un mums ir ļoti rūpīgi jāapsver sava pieeja un jāatrod pienācīgs līdzsvars, sniedzot sportistiem iespēju lietot labus produktus, vienlaikus nodrošināt, ka viņi saņem patiesu informāciju par šiem produktiem.
Es uzskatu, ka ļoti svarīga būtu informatīva kampaņa par šāda veida produktu negatīvajām sekām. Lai nodrošinātu patērētāju aizsardzību, šiem produktiem jābūt ļoti skaidri aprakstītiem, ietverot ļoti skaidru norādi par kaitīgajām sekām, ko sportistiem var radīt šo produktu lietošana. Es domāju, jums ir pilnīga taisnība, ka mums jādomā, kā mēs varam izvairīties no kaitīgajām sekām, kas rodas, ja pēc nodarbošanās ar sportu tiek lietoti produkti, kas ir patiešām kaitīgi veselībai, tādējādi pilnīgi iznīcinot pozitīvo ieguvumu.
Temats: Triestes slovēņu teātra problēmas
Eiropas Savienībā nekavējoties jāievieš cilvēktiesību komisāra postenis. Minoritāšu tiesības ES tiek neiedomājami pārkāptas. Varu minēt vienu piemēru Itālijā. Viens no slovēņu minoritātes nacionālās identitātes un kultūras balstiem Itālijā ir Triestes slovēņu teātris (Slovensko stalno gledališče), kuru jau 1945. gadā dibināja Itālijas pašvaldības, provinces un reģionālās iestādes.
Teātrim vienmēr ir bijušas finansiālas problēmas, jo Itālijas iestādes nenodrošina regulāru finansējumu. Septembrī teātra uzvedumi bija jāpārtrauc finansiālu grūtību dēļ. Itālijas valstij ir svarīgs valsts iekšpolitikas un starptautisks uzdevums - rūpēties par tiem Itālijas pilsoņiem, kuri pārstāv slovēņu minoritāti. Itālijas valsts neievēro savas valsts pilsoņu tiesības, un, neļaujot teātrim darboties, tā īsteno minoritātes aktīvas asimilēšanas politiku. Slovēnijā šādu rīcību uzskata par Itālijas pienākumu pret minoritāti, šajā gadījumā slovēņu minoritāti, rupju neievērošanu.
Ko Jūs kā Eiropas komisārs varat darīt, lai saglabātu Triestes slovēņu teātri un līdz ar to arī slovēņu valodu?
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Es gribu pateikties godājamajam deputātam par šo jautājumu. Ir skaidrs, ka viņš cenšas izpētīt visus iespējamos veidus, kā palīdzēt un uzlabot šī teātra stāvokli. Vispirms man jāuzsver, ka Kopienas rīcība kultūras jomā ir pamatota uz 151. pantu, kurā noteikts, ka Kopienas rīcības mērķis ir veicināt dalībvalstu sadarbību un vajadzības gadījumā atbalstīt un papildināt to rīcību.
Taču par valsts finansējuma piešķiršanu kultūras iestādēm lemj dalībvalstis, un nav tādu Kopienas pilnvaru, kas ļautu Komisijai ietekmēt šādu izvēli. Neraugoties uz to, starpkultūru dialogs un kultūras daudzveidības veicināšana ir galvenie Eiropas kultūras programmas mērķi, un tādēļ starptautiski projekti šajā jomā var saņemt Kopienas atbalstu saskaņā ar šo kultūras programmu.
Respektīvi, šī programma ir vērstu uz to, lai veicinātu mākslinieku radošumu un mobilitāti, sabiedrības piekļuvi kultūrai, mākslas un kultūras izplatīšanu, starpkultūru dialogu un zināšanas par Eiropas tautu vēsturi un kultūras mantojumu. Finansējumu var saņemt tikai projekti ar Eiropas dimensiju, kas nozīmē to, ka attiecīgajā projektā jāpiedalās vismaz trim - vai daudzgadu projektu gadījumā sešām - dažādu dalībvalstu organizācijām.
Darbības subsīdijas vienai kultūras iestādei var piešķirt tikai tad, ja tās darbības Eiropas līmenī tiek veiktas vismaz septiņās valstīs, kuras piedalās šajā kultūras programmā. Tāpat jāpiemin, ka Komisija ir izstrādājusi stratēģiju, lai veicinātu daudzvalodību Eiropas Savienībā, kurā ir ietvertas oficiālās, valstu, reģionālās, minoritāšu un migrantu valodas.
2008. gada septembra ziņojums "Daudzvalodība: Eiropas priekšrocība un kopīga apņemšanās” apliecina Komisijas atbalstu visām valodām, kurās tiek runāts Kopienā, tajā skaitā valodām, kurās runā minoritātes. Šī stratēģija tiek īstenota, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm, bet lēmumi saistībā ar iekšējo valodu politiku ir dalībvalstu kompetencē. Valodu apmācības un valodu daudzveidības veicināšana ir arī viens no mūžizglītības programmas vispārējiem mērķiem. Saskaņā ar šo programmu Eiropas Savienība atbalsta projektus un tīklus, lai veicinātu visu ES pārstāvēto valodu, arī minoritāšu valodu, lietošanu.
Turklāt ir jāuzsver, ka viens no Eiropas Savienības pamatprincipiem ir to personu aizsardzība, kuras pārstāv minoritātes. Tādēļ Komisija uzskata, ka dalībvalstīm jāizmanto visi pieejamie juridiskie instrumenti, lai garantētu personu tiesības - arī to personu tiesības, kuras pārstāv nacionālās minoritātes -, un aktīvi iestātos pret visa veida diskrimināciju. Eiropas Komisija atkārtoti apliecina savu apņēmību attiecībā uz pamattiesību aizsardzību un nediskrimināciju.
Jelko Kacin
(SL) Paldies par atbildi, komisāra kungs. Tā ir atbilde uz manu jautājumu principā, bet šajā gadījumā runa nav par principu. Šī ir ļoti specifiska problēma un tāda problēma, kas attiecas uz cilvēku dzīvi. Patiesi, Komisija uzskata, ka šī ir lieta, kam jābūt dalībvalstu kompetencē, bet Parlamenta viedoklis ir tāds, ka Itālijā ne viss ir tā, kā tam jābūt. Tieši šī iemesla dēļ mēs rīt balsosim par rezolūciju, kas izstrādāta, ņemot vērā debates par plašsaziņas līdzekļu brīvību Itālijā. Jāteic, lai gan Komisija uzskata, ka tai nav pilnvaru šajā saistībā, vairākums no mums šeit domā, ka patiesībā Komisija var risināt arī šādus jautājumus.
Minoritāšu jautājums nav tikai pilsoņu tiesību jautājums. Tas ir jautājums arī par to, ka valsts ir atbildīga par tajā dzīvojošo minoritāšu tiesību ievērošanu un tai ir pienākums pašai tās ievērot. Komisāra kungs, man ir prieks, ka jūs runājāt par diskrimināciju un tās apkarošanu, bet patiesība ir tāda, ka neviena minoritāte nevar izdzīvot bez pozitīvas diskriminācijas. Minoritātei, lai tā izdzīvotu, vajag papildu sapratni un palīdzību, kā arī papildu morālu, politisku un finansiālu atbalstu. Tā ir pozitīva diskriminācija. Un šajā konkrētajā gadījumā, komisāra kungs, mēs runājam par iestādi, kuru dibinājusi iepriekš minētā valsts. Šis teātris ir darbojies vairāk nekā četrdesmit, piecdesmit gadus, bet katru gadu mēs dzirdam to pašu veco stāstu. Atteikšanās piešķirt finansējumu līdz pat pašām gada beigām ir politiska spiediena veids, un, kā jūs pats zināt, visām slāvu tautām ir līdzīgs sakāmvārds: "tukšs maiss stāvus neturas”. Mums ir vajadzīga konkrēta finansiāla rīcība.
Maroš Šefčovič
Komisijas loceklis. - Es pilnīgi saprotu jūsu rūpes, bet mums Komisijā jādarbojas saskaņā ar ļoti skaidrajiem pastāvošajiem noteikumiem, jo īpaši attiecībā uz budžeta piešķīrumu un budžeta izmaksu jomu.
Tādēļ savā atbildē es centos pastāstīt par iespējām, kā mēs Eiropas līmenī varam palīdzēt slovēņu teātrim.
Šajā gadījumā Komisija var finansiāli palīdzēt tikai tad, ja šī teātra administrācija varētu izveidot sadarbību ar kaimiņvalstu teātriem un aktīvi iesaistītos pašreizējā kultūras programmā. Manuprāt, tas ir panākams un iespējams, un es uzskatu, ka tas dotu labumu ne tikai teātriem, bet arī citiem teātra kritiķiem un citiem partneriem, ar kuriem slovēņu teātris nākotnē sadarbotos, jo tikai ar šādiem nosacījumiem Komisija var atbalstīt šo konkrēto darbību finansēšanu, kuras ļoti skaidri parāda Eiropas pievienotās vērtības faktoru un Eiropas sadarbību šajā saistībā.
Kā jūs zināt, ja mums nav īpašas budžeta pozīcijas šāda veida projektiem, tad mēs nevaram tos finansēt. Es pilnīgi saprotu, ka debates par šo jautājumu bieži ir emocionāli ļoti piesātinātas, jo tas reāli skar tautas, tautību un valodas. Tādēļ es uzskatu, ka Eiropas Parlamentam ir ļoti labas iespējas apspriest šo jautājumu, kā jūs uzsvērāt savā papildjautājumā.
Priekšsēdētājs
Ar šo jautājumu laiks tiek slēgts.
Uz jautājumiem, uz kuriem netika atbildēts laika trūkuma dēļ, sniegs rakstiskas atbildes (sk.Pielikumu)..
