Vaesuse kaotamise rahvusvahelise päeva arenguaspektid - Miinimumsissetuleku roll vaesuse vastu võitlemisel ja kaasava ühiskonna edendamisel Euroopas (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on ühine arutelu vaesuse teemal:
nõukogu ja komisjoni avaldused vaesuse kaotamise rahvusvahelise päeva arenguaspektide kohta;
Ilda Figueiredo tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni nimel koostatud raport miinimumsissetuleku rolli kohta vaesuse vastu võitlemisel ja kaasava ühiskonna edendamisel Euroopas.
Olivier Chastel
Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Austatud parlamendiliikmed! Kuna 2010. aasta on Euroopa vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise aasta, teame ilmselt hästi, et vaesuse esitatav katsumus ei lõpe liidu piiridel ning et sellele ei saa lahendust leida üksnes liidu piiride sees.
Hiljuti üksteisele järgnenud ülemaailmsed kriisid on mõjutanud kõiki riike, kusjuures kõige raskemini on need tabanud kõige vaesemaid riike, mis näitab, et maailm on vastastikku seotud. Arengu edendamine on seega lahutamatu osa Euroopa vastusest praegustele globaalsetele katsumustele ning järgmised viis aastat on Euroopa ja maailma arengupoliitika jaoks kriitilise tähtsusega.
See on talletatud Lissaboni lepingu artiklis 208 ja Euroopa arengut käsitlevas konsensuses sedastasime selgelt, et ELi arengu koordineerimise üldine eesmärk on vaesuse kaotamine jätkusuutliku arengu kontekstis, sealhulgas aastatuhande arengueesmärkide saavutamine.
Aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks jätkusuutliku arengu kontekstis on vaja kollektiivset vastutust, kusjuures kõik partnerid peavad täitma endale võetud kohustused. Euroopa Liit on veendunud, et arenguriigid vastutavad oma arengu eest ja on oma saatuse peremehed ning just nemad peavad võtma vastutuse aastatuhande arengueesmärkide saavutamise eest.
Seetõttu on tähtis tõsta esile asjaolu, et nende eesmärkide saavutamiseks on vaja globaalseid strateegiaid, sealhulgas demokraatlikku juhtimist, inimõiguste ja õigusriigi põhimõtte kaitsmist, vaeseid kaitsvat majanduslikku kasvu, erasektori ja kaubanduse arengut, inim- ja sotsiaalset arengut ning keskkondlikku jätkusuutlikkust.
Euroopa Liit julgustab partnerriike kiiresti oma jõupingutusi tõhustama, eriti selleks, et vähendada vaesust ja ebavõrdsust ning seada sisse partnerlused kodanikuühiskonna, erasektori ja kohalike ametivõimudega. Euroopa Liit suurendab nende jõupingutuste eest toetust, et kasutada arenguks ära kohalikke ressursse eriti avaliku sektori finantsjuhtimise ning nende fiskaal- ja tollisüsteemide tõhususe kontekstis.
Selle aasta 22. septembril kinnitasid ÜRO liikmesriigid aastatuhande arengueesmärkide tippkohtumise lõppdokumendi vastuvõtmisel uuesti oma pühendumust teha koostööd, et parandada kõigi inimeste majanduslikku ja sotsiaalset olukorda ja teha kõik, mis nende võimuses, et tagada aastatuhande arengueesmärkide saavutamine perioodil sellest aastast kuni 2015. aastani.
Andris Piebalgs
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Lubage mul kõigepealt tänada teid võimaluse eest rääkida vaesusega seotud katsumusest ja sellest, mida Euroopa Liit saab globaalsel tasandil oma arengukoostöö poliitika kaudu ette võtta! Avalduse teises osas käsitlen ka Ilda Figueiredo raportit.
Vaesuse kaotamine on meie ajastu kõige pakilisem ülesanne. See on ülesanne, millele tuleb leida lahendus mitte ainult ilmsetel solidaarsuse ning kohusetäitmise põhjustel, vaid ka ülemaailmse õitsengu ja stabiilsuse huvides. Ja see on kõigi huvides. 2000. aastal said maailma liidrid kokku New Yorgis Ühinenud Rahvaste Organisatsioonis ja leppisid kokku järgneva 15 aasta rahvusvahelises arengu tegevuskavas: aastatuhande arengueesmärkides. Selles raamistikus seatud erinevate eesmärkide ja sihtide seas võttis maailm endale kohustuse vähendada äärmist vaesust poole peale. Kuhu oleme jõudnud praegu, viis aastat enne 2015. aasta tähtaega?
Toimunud on julgust süstiv edasiminek. Perioodil 2000-2005 rabeles vaesusest välja kokku 120 miljonit inimest, mis tähendab 2,4% langust aasta kohta, kuid me ei saa rahul olla. Praegu elab 1,4 miljardit inimest ikka veel äärmises vaesuses ning piirkondade, riikide ja elanikkonna gruppide vahel on tohutud erinevused. Lisaks seab hiljutine ja praegune globaalne kriis - alates toiduainete ja kütuse hinnatõusu šokist kuni majandusliku ebastabiilsuse ning kliimamuutuseni - ohtu nii mineviku saavutused kui ka tuleviku väljavaated.
Kaks nädalat tagasi kinnitati aastatuhande arengueesmärkide tippkohtumisel maailma püüdlusi võidelda vaesuse vastu. Gay Mitchelli juhitud Euroopa Parlamendi liikmed tõhustasid oluliselt tippkohtumist ning ma tänan neid väga osalemise ja toetuse eest! Tahaksin tänada ka parlamenti toetuse eest kogu ettevalmistavas protsessis, mis tipnes Cashmani raporti vastuvõtmisega. Täiskogu jätkuv tähelepanu aastatuhande arengueesmärkidele muutis ELi positsiooni New Yorgis tugevaks ja sihiteadlikuks. Ma arvan, et tulemus andis tippkohtumisest osa võtnud Euroopa Parlamendi liikmetele kindlust juurde. Seal ei süüdistatud üksteist; pigem andis kohtumine uut energiat, stiimuleid ja lootust, et eesmärgid saavutatakse. Tippkohtumine, millel osales ligi 110 riigipead ja valitsusjuhti, näitas, et aastatuhande arengueesmärgid on poliitilises tegevuskavas endiselt kõrgel kohal. Euroopa Liit aitas selle sündmuse edule kaasa, kujundades ja väljendades meie 27 liikmesriigi ühist arusaama.
Võitlus vaesuse vastu on tähtsal kohal ka Euroopa Liidu tegevuskavas. See on osa meie Euroopa projektist. See on Lissaboni lepingus sedastatud Euroopa Liidu arengupoliitika keskne eesmärk ja see on ka midagi, mida Euroopa kodanikud kindlalt toetavad, mis on sama tähtis.
Maailma juhtiva toetajana on Euroopa Liidu mõju olnud aastatuhande arengueesmärkide saavutamises väga suur. Ma toon vaid kaks näidet: üksnes Euroopa Komisjon on alates 2004. aastast aidanud üheksal miljonil tüdrukul ja poisil koolis käia ning oleme andnud 31 miljonile majapidamisele puhta joogivee. Ma usun, et see on midagi, mille üle uhke olla, kuid peame tegema rohkem ja me saame teha rohkem.
Euroopa liidrid aitasid juunis aastatuhande arengueesmärke tõhustada, leppides kokku kaugeleulatuvas kavas ja meetmete kogumis. Kavas seatakse esikohale meetmed eesmärkide saavutamiseks, kus on olnud kõige vähem edasiminekut, ning seda nendes piirkondades ja riikides, mis on kõige rohkem maha jäänud, sealhulgas riikides, milles on konfliktid või habras olukord. Kavas kinnitatakse ka meie pühendumust saavutada 2050. aastaks RKT 0,7% tasemele tõstmise eesmärk ning seda hoolimata keerulisest majandus- ja finantstaustast. Selle saavutamiseks peame igal aastal hindama saavutatud progressi.
Aastatuhande arengueesmärkide - eriti vaesuse kaotamise eesmärgi - muutmine aastatuhande arengu realiteetideks 2015. aastaks on endiselt minu tegevuse üldine eesmärk.
Me kõik teame, et ainult abist ei piisa aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks. Eesmärkide saavutamiseks on samuti ülimalt tähtis, et me oleme oma abi mõju tõhustamisel loomingulisemad, edendame jätkusuutlikumat ja kaasavamat kasvu ning võtame lisaks kasutusele muid arengu rahastamise allikaid. Sama tähtsad on abi kvaliteet ja tõhusus, sealhulgas suurem läbipaistvus ja aruandekohustuslikkus ning tagamine, et teistes poliitikavaldkondades toetatakse aastatuhande arengueesmärke rohkem.
Arenguabisse tuleb suhtuda kui katalüsaatorisse, mitte kui ravimisse. Mitte ühtegi riiki ei ole ümber kujundatud üksnes abiga. Jätkusuutlik progress sõltub peamiselt sellest, et arendatakse riigi suutlikkust tagada kaasav ja jätkusuutlik kasv. Areng saab lähtuda ainult arenguriikidest endist, mitte tulla väljastpoolt, mistõttu peame oma arengupingutustes keskenduma sellele sisemisele tegurile. Lõppkokkuvõttes on see just see, mida niinimetatud omandi põhimõte tähendab.
Plaanin novembris välja anda rohelise raamatu ja konsulteerida üldsusega, et koguda arvamusi selle kohta, kuidas parandada meie poliitikat ja vahendeid, et tagada partnerriikides paremini jätkusuutlik ja kaasav kasv, mille kaudu leiaksime lahenduse vaesuse algpõhjustele, mis muudaks meie arengukoostöö oluliselt paremaks. Usun nagu ikka, et teie osalus selles arutelus on oluline.
Tahaksin tänada Ilda Figueiredot tema miinimumsissetulekute kavasid käsitleva raporti eest! Tema raporti keskmes on inimeste põhiõigus omada piisavalt raha, mis võimaldaks neil väärikalt elada. See on talletatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas. See on innustanud mitmeid hiljutisi komisjoni ettepanekuid aktiivse kaasamise valdkonnas, eriti 2008. aasta komisjoni soovitus aktiivse kaasamise kohta, mida toetasid nii parlament kui ka nõukogu. Soovituses sätestatakse terviklikud kaasamisstrateegiad, mis tuginevad kolmele sambale - nimelt kaasavad tööturud, juurdepääs kvaliteetsetele teenustele ja piisav toetus sissetulekutele, mistõttu toetab komisjon raportit.
Samal ajal austame täielikult liikmesriikide pädevust sotsiaalkaitsekavade kujundamisel ja toimimisel, eriti üldiste ja miinimumsissetulekute kavade puhul. Piisav sissetulek on põhjapaneva tähtsusega koostisosa võitluses selliste inimeste vaesusega, kes ei saa töötada. See on vajalik kaasavate tööturgude saavutamiseks ja selleks, et võidelda selliste inimeste vaesusega, kes saavad töötada.
Raportis taaskinnitatakse põhjendatult põhimõtet toetada sissetulekuid, mis peavad olema nii piisavad kui ka stimuleerivad. Liikmesriigid võtavad praegu eelarve konsolideerimise meetmeid, et tagada riigi rahanduse jätkusuutlikkus pikas perspektiivis. Komisjon jagab vaadet, et meetmetes peab arvestama vajadust kaitsta ühiskonna kõige haavatavamas olukorras liikmeid.
Euroopa Komisjon esitab aasta lõpus Euroopa vaesusevastase platvormi, kehtestades konkreetsed meetmed, millega toetada liikmesriike, et nad saavutaksid eesmärgi tuua 2020. aastaks vaesusest välja vähemalt 20 miljonit Euroopa kodanikku.
Ilda Figueiredo
Austatud juhataja! Vaesus ja sotsiaalne tõrjutus kahjustavad inimväärikust ning rikuvad põhiõigusi, kuid vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse Euroopa aastal on kahjuks tekkinud oht, et vaesuses elavate inimeste arv kasvab rekordiliselt suureks.
See on šokeeriv tagasilöök rikka Euroopa jaoks, kus kasvavad jätkuvalt finantssektori ja majandusrühmituste kasumid, mis peidetakse ära maksuparadiisidesse. Selle tulemusel kasvab nördimus miljonite töötajate, naiste, noorte, palgakärbete all kannatavate ja ebakindlates töösuhetes olevate ning viletsalt tasustatud tööd tegevate inimeste, töötute ja haletsusväärset pensioni saavate pensionäride seas.
2008. aasta lõpus teatas Eurostat, et isegi sotsiaaltoetuste saamisel ähvardab umbes 85 miljonit inimest vaesus, kuid ELi neoliberaalsed ja mitmete liikmesriikide võetavad kokkuhoiumeetmed halvendavad olukorda veelgi. Nende meetmete seas on palgakärped ja kärped riiklikes tervishoiuteenustes, hariduses ning muudes valdkondades, sotsiaaltoetuste vähendamine ja esmatarbekauba, sealhulgas toiduainete kõrgem maksustamine, mis toimub Kreekas, Iirimaal ja teiste riikide järel nüüd ka Portugalis.
On vastuvõetamatu, et stabiilsuse ja kasvu pakti ebamõistlike kriteeriumide alusel avaldavad komisjon ja nõukogu jätkuvalt liikmesriikidele survet. Üldsust täiesti kõrvale jättes suunasid nad kõik riikliku toetuse vahendid pankadele ja finantssüsteemile ning neid huvitavad ainult finants- ja mitte sotsiaalküsimused. Mis kõige halvem: nüüd sunnivad nad töölisi ja vaeseid maksma kinni pakiliselt vajalikud riiklikud toetused, mida valitsused andsid pankadele, ning seda ELi juhtide toel ja finantsrühmituste kiiduavalduste saatel.
Seetõttu tuleb vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse probleemile lahenduse leidmiseks muuta poliitikat, nagu nõuavad miljonid meeleavaldajad kogu Euroopas, sealhulgas siin, Strasbourgis.
Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta eesmärgid ja juhtpõhimõtted ei saa olla vaid tuulde pillatud sõnad. Ei tohi unustada kohustust, mille EL endale võttis, et viia ellu ÜRO aastatuhande arengueesmärgid!
Poliitikas tuleks tunnistada õigusi ja vastutuse jagamist, edendada ühtekuuluvust ja vaesuse ohus olevate või vaesuses elavate inimeste osalust, võtta konkreetseid meetmeid ning neid rakendada, et ennetada tõhusalt vaesust ja kaotada see ning lõimida kodutud ja sisserännanud, rääkimata puuetega inimestest, ning poliitika ei tohi ohtu seada noorte ja laste tulevikku.
Õnnetuseks piirdutakse Euroopa 2020. aasta strateegias 20 miljoni inimese 2020. aastaks vaesusest väljatoomisel viisiga, mis on võrreldes niinimetatud Lissaboni strateegias seatud algsete eemärkidega samm tagasi.
Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse mitmekihilisuse tõttu tuleb kriisi ületamise lahutamatu osana lisada makromajanduslikele meetmetele sotsiaalne mõõde. See tähendab prioriteetide ja poliitika, eriti stabiilsuse ning kasvu pakti rahapoliitika, eelarve- ja fiskaalpoliitika ning konkurentsi- ja siseturupoliitika muutmist. Majanduslik ja sotsiaalne ühtekuuluvus ning inimõiguste kaitse tuleb esikohale seada. See tähendab miinimumina seda, et majanduspoliitika, tööhõive, sotsiaal- ja keskkonnapoliitika vahel valitseks tasakaal ning et rikkus ja sissetulekud jaguneksid võrdselt.
Selle taustal on miinimumsissetulekute kavad tõhus vahend, millega tagada inimeste turvalisus ja vähendada tõrjutuse ning töötuse mõju. Nendega toetatakse võimalust teha inimväärset tööd, võidelda ebakindluse ja vaesuspiiril oleva palga vastu, mis viivad vaeste töötajate osakaalu kasvamiseni. Miinimumsissetuleku kavad mängivad sissetulekute ümberjaotamisel olulist rolli ning tagavad solidaarsuse ja sotsiaalse õigluse, eriti kriisi ajal, sest need mõjuvad tsüklivastaselt ja sotsiaalsete stabilisaatoritena, annavad lisavahendeid, et tõhustada siseturul nõudlust ja tarbimist, aidates seega võidelda majanduslanguse vastu.
Järelikult peaksid vähemalt 60% mediaansissetulekul põhinevad miinimumsissetulekute kavad moodustama igas riigis sotsiaalse lõimumise strateegia lahutamatu osa, hõlmates nii üldisi kui ka konkreetseid majutuse, tervishoiu, hariduse, koolituse ja sotsiaalteenustega seotud meetmeid, mis on suunatud ühiskonna kõige haavatavamatele gruppidele. See aitaks tuua inimesed vaesusest välja ja parandaks sotsiaalset kaasatust ning juurdepääsu tööturule inimeste jaoks, kelle olukord seda teha võimaldab, tagaks inimväärsed töötingimused ja mitte nüüdisaegse orjuse, mis on tavaline ebastabiilse ning viletsalt tasustatud töö puhul ja mis mõjutab miljoneid töötajaid, eriti naisi ja noori.
Komisjoni ülesanne on esitada miinimumsissetulekute kavasid käsitlev ettepanek ja tegevuskava eesmärgiga tuua lapsed, noored, täiskasvanud ning eakad vaesusest välja ja suunata nad sotsiaalse progressi teele.
Licia Ronzulli
Austatud juhataja! Head kolleegid! Andmed vaesuse kohta maailmas on ärevust tekitavad, häirivad ja andestamatud. Allpool vaesuse piiri elavate inimeste arv suureneb kogu aeg, nagu ka kasvab pidevalt lõhe nende vahel, kes elavad puuduses ja kes naudivad kõrget elatustaset.
ÜRO maailma linnade olukorda käsitleva värskeima aruande kohaselt elab praegu slummides 827 miljonit inimest ning see näitaja kasvab igal aastal keskmiselt kuue miljoni võrra. Nagu siin juba rõhutati, ei ole see Euroopas võõras probleem: praegu elab peaaegu 80 miljonit meie kodanikest vaesuses - 16% liidu elanikkonnast -, kellest 19 miljonit on lapsed.
See, 2010. aasta on kuulutatud vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise aastaks ning see on täna arutlusel oleva raporti taust. Ma olin kindel, et lõpptekstis tuleks analüüsida teatavaid külgi, mida ma pean väga tähtsaks, ning ma olen Ilda Figueiredole selle eest tänulik. Hiljutise majanduskriisi tagajärjel on tööpuudus suurenenud. Kahjuks on see kõige rängemini tabanud jällegi naisi. Vaesuse vastu võitlemiseks on kõigepealt vaja tööhõivet edendavaid meetmeid, eriti naiste ja noorte jaoks.
Kõigil peaks olema piisavalt raha, et oleks tagatud inimväärne elustandard. See on fakt: miinimumpalk võib vaesuse vastu võitlemisel mängida olulist rolli, sest see võimaldab võtta kõigil aktiivselt osa ühiskondlikust, kultuurilisest ja poliitilisest elust. Liikmesriikidel peab siiski olema vabadus otsustada, kas kehtestada miinimumpalk; see ei tohi olla liidu tasandil võetud otsus.
Tõelise sotsiaalse lõimumise saavutamiseks ning alandavate olukordade ja vaesuse vastu võitlemiseks ei tohi me toetuda üksnes sotsiaalkindlustusmeetmetele: peame oma sihid kõrgemale seadma! Võidelgem seega paremate struktuurireformide eest ja tehkem tööd mõjusama tööhõivepoliitika nimel, et julgustada ühiskonna nõrgemat osa tööturuga ühinema!
Thijs Berman
Austatud juhataja! Ilda Figueiredo väljendas end suurepäraselt ja ma tahaksin lisada vaid ühe märkuse. EL on rajatud ideele, et võimalikult paljude inimeste jõukus tagab majandusarengu kõigi eurooplaste jaoks. Elustandard on tänu avatud turule ja struktuurilisele rahastamisele - jõukuse ümberjagamisele - Kesk- ja Ida-Euroopas tõusuteel ning sellest tõuseb kasu vanadele liikmesriikidele. Kõigil eurooplastel - nagu ka kõigil maailma kodanikel - on õigus inimväärsele elule.
Sel põhjusel räägitakse Lissaboni lepingus vaesuse vähendamisest. Aastatuhande arengueesmärgid tuleb saavutada ja me võime rahvusvahelisel tasandil toimida täpselt samamoodi nagu uute liikmesriikide puhul. Õigusriigi põhimõtte järgimine aitab suurendada jõukust vaestes riikides, kuna julgustab ettevõtjaid tegema neis investeeringuid, sest nad teavad, et nende lepingud on tagatud. Jõukuse ümberjagamisega kogu maailmas vähenevad sotsiaalsed pinged, vägivalla võimalus ja pagulaste voolud ning kasvavad meie potentsiaalsed turud.
Seepärast on arusaamatu, et mõnede liikmesriikide valitsused - näiteks minu enda kodumaa Hollandi valitsus - surgivad arengueelarve kallal ning tahavad nurjata ka nimetatud eesmärgid. Nad teevad seda omaenda ekslikes, lühinägelikes huvides. Vaesuse vähendamine peab jääma ELi prioriteediks.
Elizabeth Lynne
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Usun, et miinimumsissetulekute raport, mille poolt me tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis hääletasime, on parim viis edasiminemiseks ja saab laialdase toetuse. Sel põhjusel palun teil tungivalt lükata tagasi muudatusettepanekud nr 1 ja 2.
Ma olen alati olnud kõigi liikmesriikide miinimumsissetuleku kirglik toetaja ja olen selle lisanud kõigisse raportitesse, mida olen sotsiaalse kaasatuse kohta teinud, kuid ma usun, et parim viis selle saavutamiseks on parimate tavade vahetamine. Arvan, et kui läheme õigusloome teed mööda, siis ei suuda me kõiki endaga kaasa tulema panna ega saavuta seda, mida me kõik tahame - inimväärne elustandard kõigi jaoks, inimeste vaesusest väljatoomine ja kodutuse vältimine.
Me väidame tööhõivekomisjoni raportis ka seda, et kõige tõhusam tee vaesusest väljatulemiseks on tagada kõigile juurdepääs tööturule. Üks võimalus seda saavutada on kanda hoolt selle eest, et kõik liikmesriigid rakendaksid tööhõivedirektiivi tõhusalt. Vaesust ja sotsiaalset kaasatust käsitleva poliitika kujundamisel peame kuulama inimesi, keda see puudutab - teiste sõnadega neid, kes on ise vaesed ja kodutud. Peame tagama, et liikmesriigid saavutaksid ELi 2020. aasta strateegias sedastatud vaesuse vähendamise eesmärgid.
Tahaksin siin arutelus viidata ka sellele, et me räägime miinimumsissetulekust - teiste sõnadega töötu abirahast ja mitte palgast.
Karima Delli
Austatud juhataja! Head kolleegid! Euroopas elab 80 miljonit inimest vaesuses, siin on üle viie miljonit kodutu, miljonid elavad viletsastes eluasemetes, viiest lapsest üks on vaesuse ohver - ja mis on meil skaala teises otsas? Miljardäride arv on kasvuteel.
Tähistasime äsja 17. oktoobril vaesuse kaotamise päeva ning peagi lõpeb vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta, kuid mida on meil ette näidata? Milliseid konkreetseid lahendusi on Euroopa pakkunud neile, kes on kriisi, mille eest nad ei vastuta, põhilised ohvrid? Mis lootust saame pakkuda minu põlvkonnale, eurooplaste põlvkonnale, keda tööpuudus, ebakindlus ja tõrjutus tabab kõige raskemalt; neile noortele inimestele, kes ei usalda Euroopat, kes ootavad Euroopalt ja seega ka teilt palju?
Me oleme kohustatud reageerima nende igapäevamuredele ja nende ärevusele tuleviku pärast. Lissaboni strateegia missioon kaotada vaesus kukkus läbi. Me ei saa enam istuda tegevusetult ja lasta asjadel omavoolu minna. Enam ei ole tähenduseta retoorika aeg. On tulnud aeg näidata üles poliitilist julgust. Kõik vaesuse ohvritega tegelevad organisatsioonid - ATD Neljas Maailm, Euroopa vaesusevastane võrgustik EAPN, kodututega töötavate riiklike organisatsioonide Euroopa föderatsioon FEANTSA, Emmaüs Europe - on seda 20 aastat nõudnud.
Sel põhjusel palume Euroopa Komisjonilt raamdirektiivi, mille eesmärk on piisava miinimumsissetuleku kehtestamine. Raamdirektiivis tagatakse piisava miinimumsissetuleku saamise kõlblikkus ja võimalus, nii et vaesuses elavad lapsed, täiskasvanud või eakad saaksid vaesusest välja tulla, mis tagab neile nende võõrandamatu õiguse elada väärikalt.
Head kolleegid! Aeg on otsa saamas: vajadus tegutseda ei ole kunagi olnud nii pakiline. Saame koos lõpetada selle häbistava skandaali, selle pikaajalise vaesuse. Vaesus ja lõpp vaesusele - see ei tohiks jääda loosungiks. Selline on tegelikkus ja ma loodan, et asume koos teiega võitlusesse!
Nirj Deva
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja! Mulle tundub see arutelu üsna naljakas, peaaegu naeruväärne. Olen kuulanud ära nüüd mitu sõnavõttu ja me oleme rääkinud vaesuse kaotamisest, mainimata kordagi seda, kuidas saaksime luua rohkem rikkust. Rikkust loomata ei saa kaotada vaesust, sest sellisel juhul te lihtsalt jagate ühelt inimeselt ümber teisele ega loo uut rikkust.
Rahvusvahelises plaanis kaob arenguriikides 880 miljardit eurot korruptsiooni ja muu tegevuse tõttu, mida ei panda kuskile kirja, mida ei maksustata ega hoiustata korralikes pankades. See on rahvusvahelises arengus finantsringkonna skandaal. Nende 880 miljardi euro abil tuleks luua arenguriikides rikkust.
Euroopas on vaesus tõusuteel, sest reguleerime end liialt rikkuse loomise vastu, ajal kui Indiast ja Hiinast tulevad meile uued probleemid. Me peame selle küsimuse üle järele mõtlema.
Gabriele Zimmer
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (DE) Austatud juhataja! Tänasel vaesust käsitleval istungjärgul oleme keskendunud nimelt globaalse vaesuse ja Euroopa Liidu liikmesriikides valitseva vaesuse seostele. Seda on enne meid teinud aga juba tuhanded inimesed. Viimastel nädalatel ja kuudel on nad tulnud aina sagedamini Euroopa tänavatele, et seda nõuda, ning ÜRO aastatuhande arengueesmärkide tippkohtumise lähistel peeti sihilikult globaalsete meetmete päeva.
Erinevalt neist inimestest jääme meie, Euroopa institutsioonid oma strateegiates ähmasteks ja vastuolulisteks ning kehtestame raamtingimusi, mis omakorda takistavad võitlust vaesuse vastu. Lissaboni leping ja ka Euroopa 2020. aasta strateegia on de facto kõrvaldanud vaesusega seatud sihid. Mitmed Euroopa Liidu liikmesriigid kasutavad üleskutset säilitada riigi rahanduse jätkusuutlikkus selleks, et õigustada sotsiaalteenuste vähendamist ja ümberjagamisi tervishoiuteenuste ja pensionite kärpimise teel, tööturupoliitiliste vahendite vähendamist ning töötutele, lastele ja peredele osutatavate teenuste kokkutõmbamist. Me teeme seda ise meie ELi liikmesriikides ja siin täiskogul peame end ülal, otsekui piisaks vaesuses elavate inimeste tõrjutuse lõppemiseks kampaaniates. Me teeme seda ise oma poliitiliste meetodite kaudu.
Tahaksin juhtida tähelepanu, et Euroopa 2020. aasta strateegia ja Euroopa Liidu jätkusuutlikkuse strateegia on vastuolus, mis teeb globaalse vaesuse vastu võitlemise võimatuks.
Derek Roland Clark
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud juhataja! Vaesus, eriti vaesuse ohus inimeste arv on kasvanud koos ELiga, kusjuures iga uus liikmesriik on probleemi teravdanud ja seega on üsna ilmne, kuidas peatada kasvu jätkumine.
Üks teie vastustes on võtta kasutusele miinimumsissetulek. Ma olen miinimumpalga poolt, kuid ainult juhul, kui selle kehtestab iga riik ise. Üleeuroopaline miinimumpalk mõjuks moonutavalt, näiteks on Skandinaavias kodude kütmine kindlasti kõigi sissetulekugruppide jaoks võrreldes Lõuna-Euroopaga kallim.
Ma olen miinimumsissetuleku vastu, sest see tähendab, et riigi rahaga suurendatakse madalat palka: jälle miski, mis lisatakse majanduskriisi ajal maksumaksja kohustuste hulka. Kuidas takistada tööandjaid, kes maksavad vähem, kui on võimalik maksta, sest nad teavad, et toetuste süsteem heastab selle? Vastus: rohkem eeskirju ja bürokraatiat ettevõtjate jaoks, mis tabab kõige rängemini VKEsid, kes annavad tööd 50%-le tööjõust.
Ja loomulikult järgneks ELi ühtlustatud miinimumsissetulekule ühtlustatud maksusüsteem, mis taandaks kõik halliks amorfseks massiks, milles puudub Euroopa suurim varandus: mitmekesisus.
Franz Obermayr
(DE) Austatud juhataja! On häiriv, et ELis elavad tuhanded inimesed vaesuse piiril, kuigi neil on olemas püsiv töökoht. Seetõttu on katsed kehtestada sobiv miinimumpalk väga teretulnud. Miinimumpalk on mõttekas siiski üksnes koos lisameetmetega. Isoleeritud arutelud võivad viia ettevõtete arvu vähenemise ja töötute arvu kasvuni. Viimaseks: väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad ei suuda praeguse maksukoormuse säilimisel maksta kohustuslikku miinimumpalka ning loomulikult kaasneb kõrgema palgaga oht, et kaupade ja teenuste hinnad tõusevad. See käivitaks taas inflatsioonispiraali.
Seega tuleks keskenduda tööga seotud koorma vähendamisele. ELi kodanikud peavad hakkama tööd väärtustama. Miinimumpalk on kindlasti hea mõte, kuid see peab olema töötajatele ning Euroopa väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele pakutava üldise maksusoodustuste paketi vormis.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Austatud juhataja! Vaesuse kaotamine on tegelikult aastatuhande arengueesmärk, kuid see on Euroopas ka Euroopa Liidu eesmärk.
Euroopas on meil tõesti maailma kõrgeim keskmine elustandard, kuid mitte kusagil maailmas ei ole meie Euroopa ühiskonnas sellist lõhet nagu Euroopa ja Aafrika vahel. See on suurim elustandardivaheline lõhe kogu maailmas. Meie ülesanne on seega neid erinevusi vähendada.
Euroopas ei ole liiga paljudel eurooplastel võimalik süüa päevas kaks korda toitvat sööki. Liiga palju on vaeseid lapsi, kes seisavad silmitsi vaesuses elamisega seotud tervise- ja haridusprobleemidega. Liiga paljud naised peavad leppima palgaerinevustega, neid tõrjutakse töösuhetes, neil ei ole kindlust, et nende töökoht säilib, ning koolitus on ainus viis, kuidas nad tagasi ühiskonda ja vaesusest välja saab tuua. Liiga palju eakaid, kellest enamik on naised, ei ole kogu oma tööelu jooksul leidnud inimväärset tööd ega saanud inimväärset palka.
Maakohtades elab liiga palju inimesi allpool vaesuse piiri. Paljud meie vaesuse vastu võitlemiseks mõeldud abimeetmed on suunatud linnadele. Peame aitama ka maainimestel võidelda vaesuse vastu,
mistõttu palun tungivalt, et te võitluses vaesuse vastu...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtja)
Frédéric Daerden
(FR) Austatud juhataja! Head kolleegid! Täna domineerib Euroopa Parlamendis maailmas vaesuse vastu võitlemise teema. See on tähtis, kuid - nagu Ilda Figueiredo osutas - vaesus on ka Euroopas liiga levinud. Võitlus selle nähtuse vastu on üks 2020. aasta strateegias kehtestatud prioriteetidest. Ehkki on hea seada endale sihte, mis muide oleksid pidanud olema kaugeleulatuvamad, on parem, kui paigas on vajalikud meetmed. Piisav miinimumsissetulek kõigile Euroopas on selgelt üks sellistest meetmetest.
Meie kaasparlamendiliikmete suurepärane raport tõestab oma kasulikkust selles võitluses ja paneb tõepoolest asjad liikuma. Kardame aga, et ilma komisjoni - mis tunnustab miinimumsissetuleku rolli - õigusloomega seotud algatuseta ei suuda liikmesriigid täita lubadust kaotada vaesus. Seetõttu peab raportile järgnema raamdirektiiv, milles arvestatakse liikmesriikide tavasid.
Charles Goerens
(FR) Austatud juhataja! Head kolleegid! Mis minusse puutub, siis tuleb siin arutelus teha kolm olulist tähelepanekut.
Esiteks on globaliseerumisega kasvanud ebavõrdsus riikides, kuid vähenenud on riikidevaheline ebavõrdsus, mida tõestab tärkava turumajandusega riikide edukus. Sellele juhtis tähelepanu Rahvusvahelise Valuutafondi ekspert Oslo konverentsil, kus IMF ühendas jõud Rahvusvahelise Tööorganisatsiooniga.
Tõsi on, et riikide vahel on endiselt väga suured erinevused, kuid vale oleks jätkuvas vaesuses süüdistada üksnes globaliseerumist, kui jutt on meie endi riikides valitsevast ebavõrdsusest.
Olukord Euroopas - ja see on minu teine tähelepanek - on väga eriline. Professor Fitoussi juhtis tähelepanu sellele, et Euroopa on ainus suur majandusala, mis on viimase 30 aasta jooksul harjunud massilise tööpuudusega.
2020. aasta strateegias pakutakse tõepoolest välja mõned huvitavad väljavaated struktuurilisele tööpuudusele lahenduse leidmiseks, kuid Euroopa Liit peab leidma viisi tööhõive tõstmiseks praeguse kriisi ohjamise taustal.
Paljud meist arvavad, et kui riigi rahanduse tõhustamisega minnakse liiga kaugele, siis jääb vaesuse ohu vähendamise eesmärk vaid unistuseks.
Kolmandaks peab meie arusaam vaesuse vastu võitlemisest olema nii rahvusvaheline kui ka väljapoole vaatav. Kui tahame jätkusuutlikku arengut, ei saa me enam endale lubada ühe eelistamist teisele. Malthuslik arusaam, mille kohaselt nenditakse, et solidaarsuse nimel kulutatu on lihtsalt...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtja)
Jean Lambert
Austatud juhataja! Usun, et me kõik oleme teadlikud miinimumsissetulekute kavade tähtsusest kogu Euroopas, ehkki kõik liikmesriigid ei ole neid veel kasutusele võtnud. Me teame ka seda, et tõhususes on väga suured erinevused, et sageli puudub väljamaksetel selge alus ning et makstavad summad ei pruugi sammu pidada kulude kasvuga. Mõnes riigis on väga halb fondide kasutuselevõtt, nii et inimesed ei saa kätte raha, millele neil on õigus, ning osa riike piiravad sissetulekute kavasid ajaliselt, mis on veider, kui arvestada, et tegemist peaks olema turvavõrguga.
Olen veendunud, et meil on Euroopa Liidus vaja ühist raamistikku, mis sisaldab selgeid põhimõtteid kavade väljatöötamise kohta ning selget metoodikat nende rakendamiseks. Me ei räägi, et maksete määr peaks kõigis liikmesriikides ühesugune olema - ja kui seda pidevalt väidetakse, siis põlistatakse sellega midagi, mis ei vasta üldse tõele. Me peame kavad töötama välja selliselt, et kõigil oleks võimalik ELis inimväärselt elada.
Tadeusz Cymański
(PL) Meie arutelu vaesuse üle toimub vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastal. On tähtis, et meie ning ka valitsuste ja valitsusväliste organisatsioonide pingutused oleksid püsivad ega jääks vaid kampaaniate ja propaganda tasemele. Arutlusaluses raportis esitatud meetmete seas on eriti tähtis ettepanek siduda miinimumsissetulek mediaansissetulekuga. Vaesuse põhjused on erinevad ning sageli on need seotud sotsiaalsete pahede ja sotsiaalse tõrjutusega. Tõsiasi, et vaesust esineb töötavate isikute ja isegi nende seas, kellel ei ole lapsi või kelle laste arv ei ole suur, on aga eriti hämmastav ja väga häbiväärne. Selline olukord on vastuvõetamatu, mistõttu peavad Euroopa Komisjoni ja parlamendi selles küsimuses võetavad meetmed olema erakorraliselt tõhusad, järjekindlad ja otsustavad. Me aitame inimesi eri mandritel ja saadame loodusõnnetuste järel humanitaarabi, kuid peaksime kõigepealt andma eeskuju sellega, et näitame Euroopa Liidu territooriumil üles solidaarsust inimestega, keda kimbutab vaesus.
Niki Tzavela
(EL) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Tahaksin esile tõsta sektori, milles me peame rakendama ennetavaid meetmeid, kui me ei taha Euroopas uut uusvaeste põlvkonda. Hiljutistest uuringutest nähtub, et on väga suur vahe töötajate palga ja saadava pensioni vahel, nn pensionierinevus, mille tõttu inimesed leiavad end uusvaeste seast. Kogu Euroopas peavad töötajad aastas säästma kaks miljardit eurot, et katta lõhe nende kindlustuskattes ning tagada, et pensionile jäämisel on nende elustandard inimväärne.
Tahan sellega juhtida teie tähelepanu sellele väga tõsisele probleemile, millega miljonid Euroopa pensionärid - Euroopa uusvaesed - juba silmitsi seisavad.
Sari Essayah
(FI) Austatud juhataja! Miinimumsissetulekuid käsitlev raport peegeldab hästi mitmekülgseid arutelusid, mida me tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis vaesuse ning tõrjutuse vastu võitlemise teemal pidasime. Tänavu võib ju olla vaesuse vastu võitlemise Euroopa aasta, kuid majanduskriisi tõttu on tööpuudus ja sotsiaalsed raskused ikkagi mitmetes liikmesriikides kasvuteel.
Euroopa vaesuses tõusevad eriti esile laste vaesus, noorte kasvav tööpuudus, naiste halvem olukord tööturul, sisserändajate tõrjumine, etniliste vähemuste, näiteks romade olukord, ja pensionieale lähenevate töötute raskused. Vaesuse vähendamine on Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide seas kesksel kohal ning seda on soovitud saavutada mitmete liikmesriikidele kohustuslikuks tehtud eesmärkide abil. Selleks on ka väga hea põhjus, kuna viimasel aastakümnel ei ole vaesuse vähendamisel saavutatud praktiliselt mingeid tulemusi.
Tööhõivekomisjoni enamus otsustas lõpuks teha ettepaneku, et liikmesriigid peaksid miinimumsissetulekuks kehtestama 60% riigi mediaansissetulekust, ning mõned parlamendiliikmed nõudsid isegi miinimumsissetulekut käsitlevat raamseadust. Ma ei poolda õigusaktide muutmist, sest miinimumsissetuleku kehtestamisel ei arvestata liikmesriikide sotsiaalkindlustussüsteemide erinevat ülesehitust. Mõnedes liikmesriikides on astmelised ja sissetulekuga seotud sotsiaalteenused ning ka maksudest rahastatud universaalteenused samuti sotsiaalkindlustussüsteemi osa. Miinimumsissetuleku küsimusele tuleks liikmesriikides seetõttu läheneda subsidiaarsuse põhimõttest lähtudes ning otsida lahendusi parimate tavade vahetamise teel.
Pervenche Berès
(FR) Austatud juhataja! Olivier Chastel! Lugupeetud volinikud! Pärast 17. oktoobrit, mis on vaesuse vastu võitlemise päev, ja sel vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise aastal teame nüüd, et enne kriisi, 2007. aastal, elas 17% Euroopa Liidu elanikest allpool vaesuspiiri. Me ei tea selle aasta näitajat, kuid me kõik teame, et see on kõrge ja et seda olukorda ei saa taluda.
Jah, me oleme oma pühendumuses järjekindlad. Jah, me usume harta artiklisse nr 1, mille võtsime üle oma põhiseadusesse ja milles sätestatakse, et igaühel on õigus inimväärikusele; me usume Lissaboni lepingusse, mis seab sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa Liidu eesmärgiks, ja 2020. aasta strateegiasse, mille üks peaeesmärk on vaesusevastane võitlus. Mitte kunagi ei ole aga me määratlenud sellise strateegia elluviimise vahendeid, mis tähendab seda, et me ei suuda seda teha ja meie kaaskodanikud kaotavad lootuse.
Meil on vaja õigusloomega seotud algatust miinimumsissetuleku kohta ja rahastamise korraldamise...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtja)
David Casa
(MT) Nagu siin juba öeldud, on vaesuse teema meie tegevuskava eesotsas. Me kõik oleme teadlikud selleteemalisest statistikast, protsentidest ja retoorikast; tõsiasi, et nii suur hulk kodanikke elab allpool vaesuspiiri, on tõsine probleem, millele tuleb viivitamata lahendust otsida. Suurepärane oleks võidelda vaesuse vastu uute töökohtade loomise ja meid eesmärgile aitavate struktuuride rajamisega. See hõlmab kava aidata Euroopa kodanikel saada vajalikku koolitust, mis hiljem muundub tööks, mille eest makstakse palka. Meil on ühtlasi vaja rahalisi vahendeid, et toetada riike, mis on sel puhul maha jäänud, et ka nemad saaksid need eesmärgid täita. Peame seega ilmselgelt julgustama võimalikult paljusid inimesi - eriti naisi - tööturule tulema. Raportis antakse olukorrale põhjalik hinnang ja ma tahaksin siinkohal tänada ning tunnustada raportööri tema väga kasuliku töö eest! Peame siiski kandma hoolt, et me ei tormaks uisapäisa edasi, sest ka edaspidi peab austama Lissaboni lepingus sätestatud subsidiaarsuse printsiipi. Üks-suurus-sobib-kõigile-kontseptsiooni rakendamine kogu Euroopas ei ole praktiline. Pealegi ei ole meil veel olemas selleks vajalikku õiguslikku baasi, mida meie lepingus nõutakse. Järelikult peaksid liikmesriigid olema vabad reguleerima neid nõudeid vastavalt oma vajadustele ja ilma takistusteta.
Regina Bastos
(PT) Austatud juhataja! Euroopa on majandus-, finants- ja sotsiaalkriisi tagajärjel läbimas ümberkujunduste perioodi. Mõnedes liikmesriikides on kriisid muutunud hullemaks ja sotsiaalne ebavõrdsus on suurenenud ning see olukord on suurendanud ka allpool vaesuspiiri elavate inimeste arvu.
Euroopa Liidus on praegu rohkem vaeseid. Rohkem on mehi ja naisi, kelle sissetulek on alla 60% selle riigi, kus nad elavad, keskmisest palgast. Meil on tõsine probleem, mis nõuab konkreetseid ja tõhusaid meetmeid. 80 miljonit eurooplast elavad vaesuspiiril või alla selle. Kuigi vaesuspiir ELis erineb riigiti, on kindel, et tegemist on leviva nähtusega meie liidus, mille arengu paradigmaks on kõige eesrindlikum sotsiaalne mudel maailmas.
Portugalis elab umbes 20% inimestest vaesuses või selle ohus, pidades toime tulema kuus vähem kui 360 euroga. Andmed laste vaesuse kohta on meie riigis meeleheidet tekitavad. Portugal on üks kaheksast riigist, kus on kõrgeim laste vaesuse tase.
Me toetame eesmärki tuua 2020. aastaks vaesusest välja 20 miljonit inimest, nagu toetame ka jõupingutusi tööhõive ja sotsiaalse kaasatuse edendamiseks. Tahaksin tänada raportööri tema osaluse eest ning rõhutada, et kuna miinimumsissetuleku kehtestamine on vajalik, siis summa kindlaksmääramine peaks jääma iga liikmesriigi teha.
Csaba Sógor
(HU) 1992. aastal kuulutas ÜRO 17. oktoobri vaesuse rahvusvaheliseks päevaks. 2000. aastal võttis see rahvusvaheline organisatsioon endale kohustuse vähendada 15 aasta jooksul tõsises vaesuses elavate inimeste osakaalu poole peale. Selles perioodist on kaks kolmandikku juba möödas. Arvud on ärevusttekitavad ning me jääme oma näitajatega maha ajal, mil nõudmised ja ootused on väga kõrged. 73% ELi elanikkonnast peab oma riigis vaesuse levimist peamiseks probleemiks. 89% kodanikest nõuab probleemi lahendamiseks viivitamata meetmete võtmist ja 74% ootab, et EL mängiks vaesuse kaotamisel olulist rolli. Teisest küljest on viimasel kahel aastal kuus miljonit ELi kodanikku kaotanud töö ning laste vaesus on kasvuteel.
Kuigi me teame, et tööhõive on kõige tõhusam vaesuse vastu võitlemise viis, ning juhime sellele tõsiasjale sageli tähelepanu, on majandushuvid varjutanud Jean Monnet' sotsiaalse Euroopa mudeli. Majandusarengu eesmärk on tagada kodanike heaolu, kuid ilma tõhusate sotsiaalsete meetmeteta ja praeguse vaesuse taseme otsustava vähendamisega ei ole see eesmärk midagi väärt. On ilmne, et sotsiaalpoliitika on esmajoones liikmesriikide ülesanne ja vastutus. Ma arvan siiski, et peame kõige põletavamatele küsimustele leidma lahendused koos, kasutades selleks avatud kooskõlastamise meetodit ja soodustades parimate tavade vahetamist.
Ivo Belet
(NL) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Euroopa Liidus on kuuest elanikust üks vaesuse ohus: eriti kuni 17aastased noored, kuid ka paljud eakad inimesed on haavatavas olukorras. Vaesus on tõusuteel, sealhulgas ka eurooplaste seas, kellel on töökoht olemas. Ma arvan, head kolleegid, et peaksime tegema ettepaneku ka Euroopa tasandil.
Majanduskasv, parem haridus ja koolitus, rohkem töökohti: me oleme loomulikult selle kõigega täielikult päri, kuid on selge, et sellest ei piisa ja et vajame vaesuse vastu võitlemiseks konkreetset poliitikat. Nagu siin juba öeldi, on tegelikult tegemist suurprojektiga, meie uue ELi 2020. aasta strateegia ühe prioriteediga. Mida see konkreetselt tähendab? See tähendab inimväärset elu - õigust elada inimväärselt - ning toitu, eluaset, riideid: elementaarseid asju, mida meie jõukas Euroopa Liit ei suuda 2010. aastal ilmselt tagada.
Austatud juhataja! Head kolleegid! Seepärast usun, et ka Euroopa tasandil on vaja võtta meetmeid, et miinimumsissetulek oleks tagatud. Nagu minu kolleeg Bastos juba ütles: see ei ole vahend, mille peab kogu Euroopa Liidus ühtemoodi välja töötama. Liikmesriikidele peab jääma piisavalt ruumi, et otsustada oma konkreetse lahenduse kasuks, kuid peame jätkama surve avaldamist, et ennetada seda, et haavatavas olukorras inimesed jäetakse nende mures üksi.
Seepärast kutsume selgesõnaliselt üles kehtestama kõigis Euroopa Liidu riikides miinimumsissetulekute kava. See süstiks lootust Euroopas kõige haavatavamas olukorras olevatele isikutele, keda praegu kimbutavad vaesus ja sotsiaalne tõrjutus.
Milan Zver
(SL) Mul on hea meel, et üritame tõstatada Euroopa institutsioonide tasandil ka vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse teema. See on väga tähtis!
Vastuvõetava resolutsiooniga läheme just selles suunas. Selles kirjeldatakse olukorda väga hästi, kuid lahenduse leidmisel see kahjuks nii edukas ei ole.
Miinimumsissetulek võib olla osa lahendusest ja see juba sisaldub ühel või teisel kujul liikmesriikide sotsiaalpoliitikas. Kõnealusest materjalist leidsin ka ettepaneku universaalse baassissetuleku või kõigile tingimusteta ettenähtud sissetuleku kohta.
See oleks isegi sotsiaalõiguste vaatevinklist vaieldav. Mõte, et kõik saaksid normaalseks eluks vajaminevat baassissetulekut, ei ole hea, sest sellisel juhul oleks meil vähem raha nende jaoks, kes tõesti sotsiaalabi vajavad.
Ma loodan, et sellel täiskogu istungjärgul...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtja)
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Lissaboni strateegias seatud eesmärke - uute töökohtade loomine ja vaesuse kaotamine 2010. aastaks - ei ole saavutatud. Seetõttu peab Euroopa jätkama pingutusi nende saavutamiseks.
Usun, et Euroopa Liit ja liikmesriigid peavad esmajoones keskenduma elukestva õppe kavadele. Nende abil on võimalik võidelda vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu.
Teisest küljest arvan, et Euroopa täitevvõim peaks analüüsima valdkondi, kus on üha rohkem puudus kvalifitseeritud töötajatest, et tulevikus oleks võimalik edendada meetmeid selle puudujäägi kõrvaldamiseks.
Üks võimalik meede oleks laiendada praegu peamiselt õpilastele mõeldud Erasmuse programmi ka teistele ühiskondlikele ja majanduslike gruppidele, nagu ülikoolihariduseta noored või ametialastes ümberõppeprogrammides osalevad töötud.
Antonyia Parvanova
(BG) Euroopa Liidu solidaarsuse aluspõhimõtet arvestades ning vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta kontekstis kutsun üles võtma kõigis ELi liikmesriikides kasutusele miinimumsissetuleku määra, millega toetatakse ebapiisava sissetulekuga inimesi, et parandada nende majanduslikku ja sotsiaalset lõimumist ning tagada inimväärne elu.
Meil õnnestub vaesusevastases võitluses olulist ja tõhusat edu saavutada ainult siis, kui võtame konkreetseid meetmeid miinimumsissetulekute kavade kasutuselevõtmiseks. See aitab meil tagada sobiva elustandardi kõigile Euroopa kodanikele ja see hõlmaks sotsiaalkindlustust ning võrdset juurdepääsu sellistele avaliku sektori osutatavatele sotsiaalteenustele nagu sotsiaalhoolekanne, tervishoid ja haridus.
Tahan lõpetuseks rõhutada, et suudame kaitsta oma kodanikke, eriti naisi ja riskigruppe ning ka etnilisi vähemusi sotsiaalse tõrjutuse vastu võetavate mitmete konkreetsete poliitiliste lahenduste abil, millega tagatakse sotsiaalseks sekkumiseks ja kaitseks vajalike vahendite olemasolu.
Elisabeth Schroedter
(DE) Austatud juhataja! Tahaksin veel kord pöörduda komisjoni poole, et olla kindel, et vaesuse platvormi kehtestamisel ei jää see ainult sõnakõlksuks, vaid et selles alustataks tööd parlamendi tehtud ettepanekutega. Esiteks on idee, mille kohaselt tuleb analüüsida, kas selleks, et kõigil oleks Euroopa Liidus inimväärne elu, on vaja kehtestada miinimumsissetuleku raamdirektiiv. Teiseks on idee, milles minnakse struktuurifondide ettevalmistamisel vaid SKT kasutamisest kaugemale, kuid mis hõlmab ka sissetulekute ebavõrdsuse mõõtmisel Gini koefitsiendi kasutamist - diskrimineerimise hindamiseks. Te peate need asjad nüüd ära otsustama, kui me tahame, et meil oleks mingigi võimalus need meetmed kasutusele võtta. Palun volinikul lisada need kaks istungjärgu küsimust komisjoni tegevuskavva ja tagada, et komisjon annaks neile vastuse.
Elie Hoarau
(FR) Austatud juhataja! Me oleme nüüd juba liiga palju aastaid tähistanud vaesuse kaotamise rahvusvahelist päeva - seda ilma eriliste konkreetsete tulemusteta - ning on tekkinud oht, et seda päeva tähistatakse veel aastakümneid, kui samu meetmeid ikka edasi kohaldatakse. Euroopa ja läänemaailm üldiselt ei saa selles küsimuses silmi sulgeda.
Võitlus vaesuse vastu tähendab võitlust rikkuse õiglase jagunemise eest nii liikmesriikide sees kui ka rahvusvahelises plaanis. Samuti on küsimus keskkonna austamisest ning kõigi inimeste vahelise võrdsuse põhimõtte toetamisest. Kui meie tänasele arutelule ei järgne konkreetseid tegusid, mille aluseks on täna siin kuuldu, siis ma kardan, et oleme oma avaldused teinud kurtidele kõrvadele, et need jäävad vaid headeks kavatsusteks, mis tegelikult ei mõjuta viletsust ja vaesust maailmas ning Euroopas.
Angelika Werthmann
(DE) Austatud juhataja! Head kolleegid! Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutusega kahjustatakse inimväärikust ehk teisisõnu rikutakse inimõigusi. Üksikvanemad, lapsed ja eakad on kõige suuremas ohus. Naised moodustavad märkimisväärse osa elanikkonnast, keda vaesus ohustab, mille põhjus on osaliselt tavapärane diskrimineerimine, mis on siiani laialt levinud palkade ja pensionite suhtes, ja osaliselt naiste puhul väga tavalised ebakindlad töösuhted.
Peame võtma meetmeid, mis soodustavad tööturgu investeerimist, näiteks selleks, et luua töökohti, edendada selliseid ühenduse programme nagu elukestva õppe programm. Jah, peaksime tagama materiaalse kindlustatuse minimaalse taseme, kuid peame kehtestama selleks laialdase järelevalve ja tingimused, et me saaksime algusest peale võimalikke kuritarvitusi ennetada. Jah, peaksime tagama miinimumsissetuleku, kuid seda tingimusel, et mingil juhul ei tohi see viia kaudse või vastupidise diskrimineerimise uute vormide tekkimiseni.
Miroslav Mikolášik
(SK) Euroopa Liidus ähvardab vaesus peaaegu 85 miljonit inimest ja 2008. aastal elas ELis 500 miljonist elanikust 17% alla vaesuspiiri.
Kuna vaesus ja sotsiaalne tõrjutus on oma olemuselt mitmemõõtmelised, siis peame süstemaatiliselt lisama nende ennetamise teistesse meetmetesse, et kõik ELi kodanikud saaksid elada inimväärselt. Vaesuse vastu võitlemiseks ei ole vaja mitte ainult palga- ja sotsiaalkaitsesüsteemide aktiivset toetamist, vaid ka inimväärsete ja alaliste töökohtade loomist tööturul ebasoodsas olukorras olevatele inimgruppidele. Tahaksin rõhutada, et tööhõivet tuleks üldjuhul pidada kõige tõhusamaks kaitseks vaesuse vastu, mistõttu peaksid EL ja liikmesriigid seadma töökohtade loomise esikohale. Noorte ja eakate inimeste tööellu integreerimisele tuleb pöörata erilist tähelepanu.
Proinsias De Rossa
Austatud juhataja! Eelmisel pühapäeval sain Iirimaal kokku rühma noortega, kes üritavad vaesusest välja rabeleda. Nad küsisid minult kui selle parlamendi liikmelt, kelle poolel ma olen. Kas ma olen nende või pankurite poolel? Nad esitasid mulle sellise otsekohese küsimuse. Nad tegid mulle mitmeid avaldusi, et ma need parlamendile edastaksin. Nad ütlesid, et nad ei ole enam huvitatud valimistel osalemisest, sest nad ei näe, et hääletamas käimine midagi muudaks. Nad ütlesid, et neil on kõrini sellest, et neisse suhtutakse kui tühja kohta ja nad tunnevad, et nad on ühiskonna jaoks väärtusetud.
Ma arvan, et me peame arvestama sellega, mida need noored arvavad. Nad on meie tulevik. Ma ei näe tõendeid sellest, et komisjon tegelikult tagaks, et liikmesriigid, millelt nõutakse eelarve konsolideerimist, arvestaksid asjaoluga, et me ei tohi põhjustada neile inimestele - kes niigi kannatavad - veelgi suuremat valu ning me ei tohi suruda piiripeal olevaid inimesi vaesusesse. On väga tähtis, et me...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtja)
Ilda Figueiredo
Austatud juhataja! Tahaksin tänada kõiki kolleege ja ka komisjoni, nõukogu ja eesistujariik Belgiat siinräägitu eest, kuid tahaksin esile tõsta kolm punkti, mida rõhutasid ka mitmed parlamendiliikmed.
Kõigepealt: headest sõnadest ja headest kavatsustest ei piisa. Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastal peab olema praktiline mõõde. Poliitikat tuleb muuta. Inimesed tuleb seada esikohale. On vaja teadlikkust, et töötajad loovad rikkuse ja neile peab maksma inimväärset palka, kuid suurema rikkuse loomiseks vajame juurde töökohti. Rohkem töökohti, millega kaasnevad õigused ja õiglane palk. Lisaks peab aga toimuma teistsugune rikkuse ja sissetulekute ümberjagamine ning selle taustal on miinimumsissetuleku süsteem elutähtis vahend, mis meid selles võitluses aitab; on vaja miinimumsissetulekuid, mis riigiti erinevad, kuid millel on ühine eesmärk...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtja)
Andris Piebalgs
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Vaesus on üksikisiku, kuid ka ühiskonna tragöödia. Vaesus viib vägivalla, kuritööde ja konfliktideni. Ma tahaksin Euroopa Parlamenti tänada selle eest, et ta on vaesusevastase võitluse oma tegevuskavas nii kõrgele kohale seadnud, ja tänane arutelu on näidanud Euroopa Liidu otsustavust leida sellele probleemile lahendus. Euroopa 2020. aasta strateegia, Ilda Figueiredo raport, liikmesriikide tegevus - need kõik on sammud õiges suunas.
Tahaksin rõhutada, et seni, kuni maailmas on olemas vaesus - 1,4 miljardit inimest peab ära elama vähem kui dollariga päevas -, ei saa oodata, et me selle probleemi Euroopa Liidu siseselt lahendame. See tähendab, et aastatuhande arengueesmärkide poliitika on ka meie jaoks oluline.
Ma usun, et proovime leida õiget lahendust, milleks on kaasav majanduskasv nii meie partnerriikides kui ka Euroopa Liidus. Ma tean, et kaasav majanduskasv tundub liiga lihtne, kuid just seda tahame saavutada oma arengupoliitika muutmisega. Ka ELi 2020. aasta strateegia on sinna suunatud.
Olivier Chastel
Austatud juhataja! Head kolleegid! Oma esimeses sõnavõtus keskendusin ettekavatsetult vaesusevastase võitluse arenguaspektile. Tahan loomulikult rääkida veidi Euroopa Liidust. Eesistujariik Belgia on pühendunud vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemiseks vahendite väljatöötamisele, eriti Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatuste abil. 7. juunil 2010. aastal nõukogu heakskiidetud strateegia üks eesmärkidest on edendada sotsiaalset kaasatust ja teha seda konkreetselt vaesuse vähendamise teel.
Eesmärgis on sedastatud, et 2020. aastaks tuleks vaesuse või tõrjutuse ohust välja tuua vähemalt 20 miljonit inimest, mille aluseks on sotsiaalkaitsekomitee esitatud kolm näitajat: vaesuse oht, aineliste võimaluste puudumine ja töötus leibkonnas elamine.
Lisaks tahetakse vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse Euroopa aastaga tõsta üldsuse teadlikkust sellest probleemist ning edastada sõnum, et vaesus ja tõrjutus kahjustavad sotsiomajanduslikku arengut. Eesmärk on seada ka kahtluse alla seisukoht, et vaesuse vastu võitlemine on ühiskonnale kulukas, ning kinnitada taas kollektiivse vastutuse tähtsust mitte ainult poliitiliste otsuste langetajate, vaid ka nende puhul, kes tegutsevad era- ja avalikus sektoris.
Eesistujariik Belgia on vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastas aktiivselt osalenud. Tahaksin mainida mõnd ettepanekut ja korraldatud üritust. Septembris korraldati konverents laste vaesuse teemal. Konverentsi eesmärk oli avardada Euroopa arutelu laste vaesust käsitleva soovituse vastuvõtmise üle, et purustada põlvest põlve korduv vaesuse nõiaring.
Vastuseks konkreetselt Frédéric Daerdenile: täna korraldatakse Brüsselis ümarlaud. Räägitakse sellest, kuidas rakendada soovitust aktiivse kaasamise ja selle kolme samba kohta: miinimumsissetulek, kaasav tööturg ja juurdepääs kvaliteetsetele teenustele.
27.-28. oktoobril toimub veel üks konverents sotsiomajanduse teemal ja 9.-10. detsembril korraldatakse konverents kodutuse teemal. Viimaseks - 17. detsembril toimub Euroopa Ülemkogu eel vaesusevastase võitluse aasta ametlik lõpetamine, kus esitletakse aasta häid tavasid ja juhtalgatusi.
Austatud juhataja! Head kolleegid! Nii on täidetud eesistujariik Belgia eesmärk viia sotsiaalküsimused Euroopa tegevuskava etteotsa.
Anna Záborská
(FR) Austatud juhataja! Lubage mul diplomaatide galeriis tervitada Rahvusvahelise Liikumise ATD Neljas Maailm noorte delegatsiooni! Tänan neid tegevuse eest äärmise vaesuse vastu võitlemisel ning täna siia täiskogu istungile tulemuse eest!
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub kolmapäeval, 20. oktoobril kell 12.30.
Luís Paulo Alves
kirjalikult. - (PT) Vaesus on väga tõsine probleem, mis mõjutab 85 miljonit eurooplast, ning sellepärast ei tohiks keegi sellesse ükskõikselt suhtuda. Vaesus peab olema üks esimesi meie prioriteetidest ning see nõuab ühist vastust, millega oleks tagatud, et meie sotsiaalselt haavatavas olukorras olevatele kaaskodanikele jääks vähemalt natukenegi eneseväärikust.
See laialt levinud probleem mõjutab nii meie noori kui ka meie eakaid ning üha enam ka meie töötajaid, keda on tõsiselt mõjutanud 6 miljoni töökoha kaotamine ainuüksi viimase kahe aasta jooksul, ning samuti madal ja ebastabiilne palgatase, vaatamata sellele, et neil on töö olemas.
Kahtlemata vajame süsteemset tegutsemisviisi, mis tuvastab ja lahendab probleemide põhjused ning tekkivad probleemid juba varakult lahendab. Samal ajal ei saa me aga praegu anda nende probleemide tagajärgedele otseseid ja kiireid vastuseid. Sellest lähtudes ei ole meie ühiskonna haavatavatele liikmetele äraelamiseks vajaliku miinimumpalga tagamine ja neile kriisist üle saamiseks vajalike kiirete meetmete andmine ainult hädavajalik, see on ka nõue, mida peame toetama ning mida käesolev raport väga kindlalt pooldab.
Elena Oana Antonescu
2009. aastal tabas Euroopat ülemaailmse majanduskriisi tippaeg. Selle ajavahemiku mõju tõi tohutut kahju vaesuse tasemele kogu ELis, eriti 17%le eurooplastest, kes 2008. aastal elasid allpool vaesuspiiri. Kahjuks on see protsent arvatavasti veel suurenenud.
Alles nüüd, 2010. aastal hakkab vaikselt tärkama lootus, et üldine majanduse olukord võib olla teel paremuse poole. Meie suurimad pingutused peavad olema suunatud nende eurooplaste toetamisele, kes kriisi tõttu kõige enam kannatanud on, eriti kui arvestada sellega, et 2010. aasta on vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta.
Mõeldes eesmärgile kaotada absoluutne vaesus ja laste vaesus aastaks 2015 ning vähendada oluliselt suhtelist vaesust, soovin ka mina rõhutada, kui tähtis on kehtestada kiireimas korras miinimumsissetuleku künnised Euroopa Liidu tasandil. Need kaitsevad vaesuse ohu eest ning tagavad kõikidele Euroopa kodanikele sotsiaalse kaasatuse.
Vilija Blinkevičiūt
Kuigi me tähistame ülemaailmset vaesuse vastu võitlemise päeva ning vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastat, tuleb kahjuks tunnistada, et Euroopa Liidus elab juba üle 85 miljoni inimese allapool vaesuse piiri. Olgugi et peamine vaesuse põhjus on töötus, peavad paljud eurooplased, isegi need, kellel on töökoht olemas, tulema iga päev toime vaesusega, ilma võimaluseta elada täisväärtuslikku elu. See on absurdne, et töötavad inimesed ei saa piisavalt palka, et võimaldada oma peredele inimväärset elu. Tuletan teile meelde, et majanduskasv ise vaesust ja sotsiaalset tõrjutust ei vähendanud ning praegusel raskel ajal vaesus üha süveneb. Miinimumsissetulek seevastu võimaldab meil kaitsta kõige haavatavamaid inimesi. Miinimumsissetuleku tagamine on tähtis ja tõhus vahend vaesuse kaotamiseks, mis toetab ka sotsiaalset lõimumist ning juurdepääsu tööturule, ja annab inimestele võimaluse elada inimväärsetes tingimustes. Soovin juhtida tähelepanu asjaolule, et isegi kriisi ajal ei tohiks käsitleda miinimumsissetulekut elemendina, mis kulusid suurendab, vaid põhilise vahendina kriisi vastu võitlemiseks, sest varajased investeeringud võitluses vaesuse vastu annavad kõige rohkem kasu just tänu sotsiaalkulutuste vähendamisele pikemas perspektiivis. Et saavutada 2020. aasta strateegia eesmärk vähendada Euroopa Liidus vaesuse ja tõrjutuse ohus elavate inimeste arvu vähemalt 20 miljoni inimese võrra, peab Euroopa Komisjon võtma konkreetseid meetmeid ning tegema ettepanekuid Euroopa õigusaktide koostamise kohta, mis tagaksid kogu Euroopas miinimumsissetuleku vaesuse vastu võitlemiseks.
Kinga Gál
kirjalikult. - (HU) Ülemaailmse majanduskriisi ajal, vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastal ning kolm päeva pärast ülemaailmset toidupäeva on eriti tähtis pöörata Euroopa tasandil piisavalt tähelepanu ka laste vaesusele. Iga kuue sekundi järel sureb üle maailma üks laps nälja kätte. Euroopas on mitu miljonit alatoidetud last. Tihti mitmel põhjusel ebasoodas olukorras ja vaesuses elavate laste osakaal on ELi tasemel 19%, mis ületab rahvastiku kogumäära 3% võrra. Neile erilise tähelepanu pööramise vajadust toetavad ka arvnäitajad, samuti peab seda rõhutama piisaval määral lapse õiguste strateegia ELi tasandil. Ülemaailmne majanduskriis, mille mõju me praegu tunneme, ei ole ainult raske koorem, see pakub ka võimalust. See pakub võimalust loovaks mõtlemiseks, lähenemisviisi muutmiseks äritegevuses ning võimalust paradigma muutmiseks selles, kuidas me majandusele, ühiskonnale ja keskkonnale mõtleme, sest see mõjutab üha rohkem meie ühiskonda.
Sotsiaalne solidaarsus ja kohalikud algatused saavad aidata kaasa laste vaesuse ja alatoitumise vähendamisele. Tänu hiljuti Ungaris käivitatud algatusele "Piisavalt toitu kõigile lastele!” saavad tuhanded lapsed iga päev sooja sööki. Samal ajal saavad Transilvaanias tänu frantsiskaani munga Csaba Böjte eestvõtmisele peaaegu 2000 last süüa ja nende eest kantakse hoolt 18 lastekodus ja 40 päevakodus. Lähtudes rahvusvahelise organisatsiooni Eurochild seisukohast, soovin rõhutada, et võitlust laste vaesusega ei tohi vaadelda ainult majandusliku katsumusena vaid ka lapse õigusi puudutava probleemina.
Pascale Gruny
kirjalikult. - (FR) Esiteks, minu jaoks tähistab märkimisväärset edusammu asjaolu, et 2020. aasta strateegias on võetud arvesse võitlust vaesuse vastu. Majanduskriis on vaesuse probleemi viimastel aastatel palju tõsisemaks muutnud. Euroopa Liit peab innustama liikmesriike sellele probleemile tähelepanu pöörama.
Teiseks, Euroopa Sotsiaalfond (ESF) on tähtis Euroopa vahend võitluses vaesuse vastu. Euroopa Sotsiaalfondi käsitleva raporti koostajana toetan selle kasutamist, et aidata leida tööd nendel inimestel, kes on tööturust kõige kaugemal. See on olnud ESFi ülesanne sellest ajast peale, kui fond Rooma lepinguga loodi, ning tööhõive peab jääma ka edaspidi selle peaeesmärgiks.
Kolmandaks, ma ei poolda miinimumsissetulekut, mis ei sõltu tööpanusest, välja arvatud inimeste jaoks, kes ei saa töötada. Tööhõive on vaesuse vähendamise näitaja. See on ainus võimalus, kuidas kõikidele inimväärikus tagasi anda.
Neljandaks, liikmesriikide valitsused peavad võitlema aktiivselt vaesuse vastu. Euroopa toetab neid ja täiendab nende tegevust, aga ei tee seda nende eest. Euroopa ei suuda kõiki probleeme lahendada. Ennekõike peavad liikmesriigid ise oma vastutust kandma.
Zita Gurmai
kirjalikult. - Vaesusest rääkides unustame tihti need, kes oma töö eest väga vähe palka saavad. Selles suhtes kannatab Euroopas vaesuse all ikka veel palju naisi. Naiste ebasoodne olukord on struktuuriline. Nad teevad vähem tööd, sest majapidamistööd ei loeta seaduspäraseks tööks. Tööturul töötades teenivad nad vähem diskrimineerimise ja soolise segregatsiooni tõttu. Tuletan meelde, et üldiselt on meeste ja naiste palgavahe Euroopas üle 17% (see tähendab, et naised teevad 17% rohkem tööd, et teenida meestega võrdset palka). Ja lõpuks saavad naised äsja nimetatud olude sunnil ka väiksemat pensioni. Kas see ei ole täiesti ebaaus?
Sellest nõiaringist pääsemiseks peame tunnistama, et ka tasustamata töö on töö, julgustama naisi töötama ja tagama endale majandusliku iseseisvuse. Selleks peame võtma sihikule tööturu soolise segregatsiooni struktuurilised põhjused ning pöörama oma pensionisüsteemide reformimisel tähelepanu ka naiste probleemidele. See võib olla praegu küll kulukam, aga pikemas perspektiivis aitab ebavõrdsuse ja vaesuse vähendamine kaasa ka eelarvete tasakaalustamisele. Naiste vaesuse probleemi lahendamine tooks kasu meile kõigile, mitte ainult naistele, vaid ka meestele.
Jaromír Kohlíček
Mul on hea meel arutelu üle, mille teema on miinimumsissetulek kui vahend võitluses vaesuse vastu. Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastal ei saa hetkegi kahelda selles, et taolised meetmed on igati asjakohased. Kõigepealt on mul küsimus ametlike töötust puudutavate andmete asjakohasuse kohta, keskmise sissetuleku kohta, vaesuses elavate inimeste protsendi kohta ning vaesuspiiri määramise kohta. Keskmise sissetulek kui näitaja põhineb ebausaldusväärsetel, kui mitte lausa valedel arvnäitajatel. Kui liita kokku erinevatele juhtidele makstavad miljonid ja miinimumpalka saavate töötajate palgad, siis ei ole see tulemus eriti usaldusväärne. Palkade võrdlemisel tuleb direktorite ja juhtide palkasid eraldi arvestada. Lisaks sellele on väga ebamäärane ka näiteks suhe kodanike sissetuleku, mida arvutatakse SKT põhjal inimese kohta, ja miinimumsissetuleku vahel. Portugalis ja Tšehhi Vabariigis on kodanike sissetulek SKT järgi arvutatuna ligikaudu sama. Miinimumsissetulek aga erineb peaaegu 50%. Ka vaesuspiiri ja vaesuse ohu määra mõisted on minu kehvapoolse mõistuse jaoks lihtsalt arusaamatud. Kui ma loen, et Rootsis on elanikkonna vaesuse ohu määr 12%, Tšehhi Vabariigis 9%, kuid Luksemburgis 13%, siis paneb see tõesti imestama. Nendele puudustele vaatamata on see raport kindlasti väga sisukas.
Ádám Kósa
Palju vaidlust tekitanud miinimumsissetulekut käsitlevate teemade puhul on minu arvates oluline rõhutada, et me ei pea mõtlema vaid tänasele ja homsele, vaid ka ülehomsele. Töötus on palju laastavam, kui paljud meist üldse ette kujutavad. Puuetega inimeste jaoks kuulub see aga argielu juurde. Nad ei vaja seda, et sissetulekutasemed paranevad ühekohaliste protsendipunktide võrra, sel ajal, kui nad on töötud. Just tööhõive on see, mida tuleb iga hinna eest suurendada ja edendada. Lisaks sellele on vaja toetada teadusuuringuid gerontoloogia ja elustiili valdkonnas. Toetada on vaja ajakohaseid uuenduslikke investeeringuid, mis igapäevaelu paremaks muudavad ning kohanemist ja juurdepääsu hõlbustavad. Me ei tohi sõltuvust legaliseerida ja tugevdada, see vaid suurendaks sõltuvuses olevate inimeste arvu ja hädas olevate kodanike hulka. Ka see on ennast alal hoidev stigma, mis on lihtsalt lubamatu.
Sotsiaalhoolekande jaoks vahendite leidmine kahanevatest riiklikest vahenditest (maksudest) muutub üha keerulisemaks. Kõige halvemaks muutub nende inimeste olukord, kellel on reaalsed vajadused: teovõimetud ja raske puudega inimesed. On üha enam näiteid süsteemi laialt levinud kuritarvitamisest, näiteks töövõimetuspensioni valdkonnas, mis toetuste standardid alla toob. Tagasi vananemise teema juurde tulles tuleb öelda, et sõltuvusmäär on pidevalt kasvamas, mis tähendab, et väheneb ka olemasoleva sotsiaaltoetuse väärtus, kuna ei ole küllalt aktiivseid kodanikke, et tagada piisavad sotsiaaltoetuse ja miinimumsissetuleku tasemed. Aktiivsete Euroopa kodanike arv väheneb juba järgmise aastakümne jooksul miljonite võrra. See ennustab tõeliste abivajajate elukvaliteedi halvenemist, mis on lubamatu.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
Head kolleegid! Statistika näitab, et 16% Euroopa Liidu kodanikest elab vaesuses. Vaeste inimeste kasvava osakaalu peamised põhjused ELi liikmesriikides on hea hariduse puudumine ja suutmatus kohandada oskusi vastavalt tööturu nõudmistele. Vaesus on seotud ka suure psühholoogilise koormaga ning hirmu, stressi ja suutmatusega teha õigeid valikuid. Nende tegurite tõttu peavad vaesuses elavad inimesed tihti ka sotsiaalse tõrjutuse probleemiga toime tulema.
Vaeste perede lastel ei ole samasid võimalusi, kui on lastel paremal järjel peredest. Sellises keskkonnas üles kasvavatel noortel inimestel ei ole võimalusi ega õigeid eeskujusid, et tulevikus sellest suletud vaesuse nõiaringist pääseda. Aasta 2010 kuulutati vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastaks. Seega on meil ainulaadne võimalus juhtida kogu rahvusvahelise kogukonna tähelepanu vaeste ja sotsiaalselt tõrjutute probleemidele ning pakkuda välja konkreetseid lahendusi.
Katarína Neveďalová
Euroopa Liit pühendas selle aasta vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastasele võitlusele. Kuid peaksime küsima, mida EL tegelikult vaesuse vastu ette võtab? Hetkel elab ELis allpool vaesuspiiri 80 miljonit inimest, see tähendab 17% ELi elanikest. Juba pikemat aega on sellesse ohustatud rühma kuulunud lisaks eakatele ka eeskätt noored inimesed. Kui üldiselt on töötuse tase ELis keskmiselt 10%, siis noorte inimeste jaoks on see arv kaks korda suurem - 21%, mõnes riigis, näiteks Hispaanias, on see aga isegi 40%. Seega ohustab vaesus peamiselt noori. See tähendab, et ELi edasise arengu jaoks on tähtis tagada nii miinimumsissetulek kui ka kindlad töö leidmise võimalused eeskätt noortele inimestele. Äsja haridustee lõpetanutel on väga raske tööd leida. Võime küll rääkida elukestvast õppest, aga ka sellel on otsene eesmärk - õpetada kellelegi mõni kindel amet selgeks. Mul on ELi esindajatele järgmine üleskutse. Võtke meetmeid noortele inimestele paremate tingimuste loomiseks ning seeläbi parema tulevase ühiskonna edendamiseks. Noored on Euroopa Liidu ja kogu maailma tulevik.
Wojciech Michał Olejniczak
kirjalikult. - (PL) - Vaesus ja sotsiaalne tõrjutus on vastuolus inimväärikuse ning põhiõigustega. Sissetulekutoetuse kavade keskne eesmärk peab olema inimeste vaesusest välja aitamine, võimaldades neil elada inimväärselt. Uusim statistika on hirmuäratav. Praegu on maailmas 1,4 miljardit inimest ja Euroopa Liidus ligikaudu 85 miljonit inimest, kes vaesuses elavad. Euroopa Parlament ja liikmesriigid peavad võtma täiendavaid meetmeid uute töökohtade loomiseks ning töö kvaliteedi ja palgataseme parandamiseks. Samuti tuleb tagada aus pension, soodustused ja peretoetused. Äärmiselt tähtis on kvaliteetsetele avalikele teenustele juurdepääsu tagamine. Üks Euroopa Parlamendi tehtud ettepanekutest on kehtestada miinimumsissetulekuks summa, mis moodustab vähemalt 60% asjaomase riigi keskmisest sissetulekust. Poolas on miinimumsissetulek hetkel ligikaudu 42% keskmisest sissetulekust. Miinimumpalga tõstmine aitaks pääseda vaesusest täiskasvanutel ja eakatel ning tagaks neile inimväärse elu, samuti annaks see kõigile lastele võimaluse oma arengu edendamiseks ja hariduse omandamiseks. Mis hariduse küsimusse puutub, siis on väga tähtis võtta tõhusad meetmed, et võidelda ennekõike selliste tegurite vastu, mille tõttu lapsed enneaegselt haridussüsteemist lahkuvad, ning samuti meetmed kutsealase koolituse taseme parandamiseks. Minu arvates peame panema aluse konkreetsete meetmete ja poliitiliste strateegiate rakendamisele, mille eesmärk on pakkuda noortele paremat juurdepääsu haridusele, näiteks stipendiumide, õppetoetuste või -laenude abil.
Rovana Plumb
ELi 2020. aasta strateegia eesmärk vähendada allpool vaesuspiiri elavate eurooplaste arvu 25%, mis on üle 20 miljoni inimese, peab aitama kaasa riikide poliitika väljatöötamisele, mis pakuks kodanikele kaitset vaesuse ohu eest.
Naised moodustavad olulise osa vaesuse ohus olevatest elanikest tööpuuduse (töötuse tase tõusis 7,4%lt 2008. aastal 9%ni 2009. aastal), ainult nende õlul lasuvate hooldamiskohustuste, ebakindla ja madalapalgalise töökoha, palga osas diskrimineerimise, madalamate pensionide ja vanaduspensionide tõttu. Rumeenias elab vaesuses 25% naistest (võrreldes Euroopa keskmise tasemega, mis on 17%) ning samuti 33% lastest. Rumeenia on vaesuses elavate inimeste osakaaluga rahvastikust (23%) teisel kohal Euroopa Liidus. Miinimumpalk on vaevalt 140 eurot ning keskmine brutopalk ei ületa 460 eurot.
Kutsun liikmesriike üles võtma konkreetseid meetmeid, mille eesmärk on luua inimväärseid ja püsivaid töökohti ning edendada asjakohaseid palga- ja sotsiaalkaitse süsteeme vaesuse, ennekõike äärmise vaesuse ennetamiseks ja vähendamiseks, ning töötama välja strateegiaid keskpikas ja pikemas perspektiivis, milles on arvestatud sooliste aspektiga ning mis integreeritakse kõikidesse asjaomastesse poliitikavaldkondadesse.
Joanna Senyszyn
kirjalikult. - (PL) Aasta 2010 on kuulutatud Euroopa Liidus vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastaks. Iga kuues eurooplane, ehk siis 17% rahvast, elab allpool vaesuse piiri. Poolas elab vaesuses ligikaudu 6,5 miljonit inimest. Vaesus võib kõiki mõjutada. Piisab vaid töö kaotamisest või tõsisest haigusest. Vaeste sekka satub aga üha rohkem ka inimesi, kellel on töö olemas. Kõige enam mõjutab vaesus lapsi ja eakaid, noori kontoritöötajaid, koolilõpetajaid, paljulapselisi peresid ja inimesi, kellel on suur laenukoormus.
Parlamendi ülesanne on leida tõhusaid meetmeid vaesuse põhjuste ennetamiseks ja nende vastu võitlemiseks. Meie eesmärk on vähendada vaesuses elavate inimeste arvu 2020. aastaks 20 miljoni inimese võrra. Riigisisestes vaesusega võitlemiseks ette nähtud strateegiates peab olema esikohal vaestele piisava materiaalse toetuse andmine, tööturule parema juurdepääsu tagamine ning haridusvõimaluste loomine, samuti kvaliteetsete avalike teenuste tagamine kõigi jaoks.
Sama tähtsad on ka sotsiaalsed ja eetilised probleemid. Vaesus tähendab ka meeleseisundit, mis kaasneb inimväärikuse kaotusega ja alandusega. Tegelikult ongi selle suhtumise muutmine üks raskemaid tahke vaesuse vastu võitlemisel. Vajame siin tõhusat psühholoogilist hooldust ning kiiret abi osutamist. Riigisisesed strateegiad peavad sobima Euroopa Sotsiaalfondi toetatud algatustega ning ELi programmi PROGRESS projektidega. Pakkugu aasta 2010 võimalusi sotsiaalse dialoogi pidamiseks, et Euroopa sotsiaalharta saaks ratifitseeritud kõikides Euroopa Liidu liikmesriikides.
Kathleen Van Brempt
Paar päeva pärast ülemaailmset vaesuse vastu võitlemise päeva ning kaks kuud enne vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta lõppu saab Euroopa Parlament oma hääle valjusti ja selgelt kuuldavaks teha. Meil on siin teha üks valik: kas 2010. aastast saab aasta, mil öeldi ilusaid sõnu ja anti tühje lubadusi vaesuse vähendamise kohta, või võtame konkreetse meetme, mis aitaks miljoneid eurooplasi? Parlament saab otsustada viimase kasuks, kui nõuab komisjonilt, et viimane teeks ettepaneku raamdirektiivi kohta, millega sätestatakse piisava miinimumsissetuleku põhimõte Euroopa jaoks. Praegu on ELis liiga suured erinevused, sest mõnes liikmesriigis ei ole miinimumsissetulekutki. Isegi paremal järjel olevates riikides, nagu Belgias, jäävad lõimumisega seotud sissetulekud veel tihti allapoole vaesuspiiri. Minu arvates väärivad kõik võrdseid võimalusi. Alati, kui inimesed allpool vaesuspiiri elama sunnitakse, võetakse neilt need võimalused ning see väljendub erinevatel tasemetel (näiteks tervishoius ning elamispinna ja tööhõivega seotud võimalustes). Veel enam, kui tahame tõepoolest ELi 2020. aasta eesmärke saavutada, ei saa me inimesi lihtsalt hätta jätta.
