Palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimas - PVM bendros sistemos nuostatos dėl mokesčių vengimo, susijusio su importu ir kitais tarpvalstybiniais sandoriais (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - bendros diskusijos dėl:
Pranešimo dėl pasiūlymo dėl Tarybos direktyvos, iš dalies keičiančios Direktyvą 2003/48/EB dėl taupymo pajamų, gautų iš palūkanų, apmokestinimo - C6-0464/2008 - - Ekonomikos ir pinigų politikos komitetas. Pranešėjas: Benoit Hamon (A6- 0244/2009) ir
Pranešimo dėl pasiūlymo dėl Tarybos direktyvos, iš dalies keičiančios Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos nuostatas dėl mokesčių vengimo, susijusio su importu ir kitais tarpvalstybiniais sandoriais - C6-0039/2009 - - Ekonomikos ir pinigų politikos komitetas. Pranešėjas: Cornelis Visser.
Benoît Hamon
Gerb. pirmininke, norėčiau pradėti kalbą padėka šešėliniams pranešėjams, ypač S. Pietikäinen ir B. L. Raevai, kurie talkino priimant šį pranešimą Ekonomikos ir pinigų politikos komitete, taip pat pasveikinti koordinatorius nuo Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų) ir Europos demokratų frakcijos ir Liberalų ir demokratų aljanso už Europą frakcijos, J. Gauzèsą ir W. Klinzą, kurie vaidino svarbų vaidmenį užtikrinant, kad šis pranešimas, dėl kurio bus balsuojama rytoj mūsų plenariniame posėdyje, būtų priimtas Ekonomikos ir pinigų politikos komitete.
Be abejo, žinote, kad baigiantis G20 aukščiausiojo lygio susitikimui, kai kurių ES valstybių vadovai (žinomi asmenys) šventpergalę, skelbdami per žiniasklaidos priemones, kad bankininkystės paslapties amžiui atėjo galas.
Nuošaliau nuo šių griausmingų pareiškimų Europos Parlamentas (aš tam pritariu) ėmėsi praktinio darbo ir daugiausia dėmesio skiria ne propagandai, o priemonėms, kurių jis galėtų imtis, kad būtų efektyviai kovojama su mokesčių vengimu, kuris, kaip vertinama, siekia 200 mlrd. EUR kasmet. Šiuos 200 mlrd. EUR būtų galima palyginti su lėšų suma, kurią planuojama skirti ekonomikos gaivinimo planui, kad Europos šalys galėtų susidoroti su krize; juos galima būtų palyginti su Europos Sąjungos biudžetu; juos taip pat galima būtų palyginti su Europos šalių biudžeto deficito lygiu. Taigi šiais laikais visiškai pateisinamas Europos mokesčių mokėtojų reikalavimas Europos bankininkystės sektoriui ir Europos bankams, kad jie imtųsi reikalingų priemonių, kurios sudarytų sąlygas valstybių narių mokesčių institucijoms atgauti dalį mokestinių įplaukų, kurias jos praranda dėl mokesčių vengimo arba sukčiavimo.
Mes atlikome konstruktyvų darbą, todėl manau, kad sugebėjome išvengti diktato arba abipusių kaltinimų. Mes žengėme pirmyn iškart trimis frontais. Be abejo, norėčiau gerai įvertinti Europos Komisijos mums pateiktą dokumento projektą ir darbą, kurį atliko Komisijos narys L. Kovács, kuris neabejotinai žengteisinga kryptimi. Mes pabandėme kuo įmanoma tinkamiau patobulinti Komisijos tekstą trimis kryptimis, kaip pagrindiniu kriterijumi remdamiesi tuo, ko iš mūsų reikalauja Europos mokesčių mokėtojai.
Mes nusprendėme, kad su direktyvos taikymo sritimi susijęs tekstas buvo šiek tiek nedrąsus, t. y. jame ne visai tinkamai buvo apibrėžtos tiek teisinės struktūros, tiek ir taupymo pajamų rūšys. Mes žinome, kad finansininkai pasitelkia nežabotą vaizduotę, kad išrastų naujų finansinių produktų, kurie leistų kai kuriems žmonėms išvengti mokesčių. Štai kodėl Parlamentas ir Komisija siūlo taikyti komitologijos procedūrą, pagal kurią būtų parengtas šių laikų finansinio projektavimo tikrovę atitinkantis taupymo produktų apibrėžimas.
Kadangi šiuo metu daug produktų nėra įtraukti į direktyvos taikymo sritį, mes laikomės nuomonės, kad reiktų kuo skubiau šiuos produktus į ją įtraukti. Tai ypač pasakytina apie kai kurias senatvės draudimo sistemų rūšis, susijusias su kapitalizacijos mechanizmu, be to, apskritai kalbant, mes manome, kad pasiūlymas įtraukti vien 95 proc. garantuoto kapitalo ribinį lygį investicijos atžvilgiu turinčius produktus nesuteikia pakankamų garantijų.
Štai kodėl mes manome, kad 90 proc. ribinis lygis būtų pagrįstesnis. Su šiuo klausimu susiję daliniai pakeitimai bus pateikti rytoj plenariniame posėdyje. Mes pamatysime, ar jie bus priimti. Aš apgailestauju, kad nesugebėjome pasiekti kompromiso šiuo klausimu komitete, ir tikiuosi, kad plenariniame posėdyje bus pasiųstas stiprus signalas, apibrėžiant, kad taupymo produktais bus laikomi 90 proc. garantuoto kapitalo ribinį lygį investicijos atžvilgiu turintys produktai, o ne 95 proc., kaip siūlo Komisija.
Vis dėlto buvo pasiektas platus sutarimas dėl direktyvos taikymo srities išplėtimo, ypač patobulinant I ir III priedų tekstą. Be to, I priedą gerokai sustiprino pranešimas, kadangi sudarėme labai platų sąrašą mokesčių oazių, kuriose nepaisoma jokios jurisdikcijos, ir į kurį, skirtingai nei G20 sąraše, specialiai įtraukti Delaveras ir Nevada. Mes plačiau negu Komisija apibrėžėme teisines struktūras, dėl kurių minėtos mokesčių oazės turės pateikti įrodymų, kad jos neegzistuoja jų teritorijoje arba yra finansiniu požiūriu skaidrios. Mano nuomone, ši atvirkštinįrodinėjimo pareiga - efektyvesnis kovos su mokesčių vengimu būdas.
Vis dėlto svarbiausia šio teksto silpnyb(šia pastaba ir užbaigsiu savo kalbą) - pereinamasis laikotarpis, suteiktas trims valstybėms narėms: Belgijai, Austrijai ir Liuksemburgui. Nors Belgija paskelbė, kad ji atsisako išskaičiuojamojo mokesčio sistemos, norėčiau, kad būtų plačiai taikoma ir keitimosi informacija sistema. Siekiant, kad tai įvyktų, norėčiau, kad būtų nustatyta pereinamojo laikotarpio pabaigos data. Štai kodėl, net nepaisant to, kad mes nutarėme remtis studijų rezultatais, kad 2011 m., kai direktyva bus pakartotinai svarstoma, galėtume įvertinti atitinkamus išskaičiuojamojo mokesčio ir keitimosi informacija sistemų pranašumus, mes norėtume, jog būtų apibrėžta, kad 2014 m. - šio pereinamojo laikotarpio pabaigos data. Norėčiau pasakyti, kad mes bandėme dirbti laikydamiesi skaidrumo principo. Skaidrumo didinimas - ypač svarbus veiksnys tuo metu, kai ir Europos mokesčių mokėtojams keliami tam tikri reikalavimai, susiję su galimybe pasinaudoti Europos bankininkystės sektoriaus parama.
Cornelis Visser
Norėčiau pradėti kalbą padėka šešėliniams pranešėjams už jų puikų bendradarbiavimą.
Norėčiau panagrinėti klausimus šiek tiek kitu požiūriu. Kova su sukčiavimu, nors didžiąja dalimi ir priklausanti valstybių narių kompetencijai, negali būti vykdoma tik nacionaliniu lygmeniu. Ji turi tapti Europos Sąjungos prioritetu, todėl mes turime užtikrinti glaudų bendradarbiavimą tarp valstybių narių ir Europos Komisijos. Kadangi šiuo metu PVM reforma yra įšaldyta, Komisija daugiausia dėmesio skiria vadinamajai klasikinei priemonei, t. y. teisės aktų dėl PVM daliniams pakeitimams, kuriais įvedami techninio pobūdžio patobulinimai, tačiau egzistuojanti sistema iš esmės nekeičiama.
Remiu Komisijos nario L. Kovácso pateiktą iniciatyvą, kadangi jis žengia teisinga kryptimi. Mokesčių vengimas, dėl kurio pirmiausia pažeidžiami teisingo ir skaidraus apmokestinimo principai, gali iškraipyti konkurenciją, jei, pvz., viena bendrovnustato kainą su PVM, o kita to nedaro. Tai visų pirma nuostolinga valstybės biudžetui. Tokia veikla daro poveikį vidaus rinkos darbui, kadangi doroms bendrovėms dėl konkurentų mokesčių vengimo susidaro nepalankios konkurencinės sąlygos. Širdingai sveikinu Komisijos pastangas išspręsti kriminalinių gaujų, kurios siekia pasinaudoti sistemos trūkumais, vykdomo tyčinio piktnaudžiavimo PVM sistema problemą.
PVM - svarbus pajamų šaltinis ne tik valstybėms narėms, bet taip pat ir ES. Europos Sąjunga iš PVM gauna apie 20 mlrd. EUR pajamų. Manoma, kad dėl PVM vengimo Europa netenka 100 mlrd. EUR per metus. Tai suma, kurios importuotojai negrąžina prie sienos. Dėl šios priežasties ir turi būti paskelbta kova sukčiaujantiems importuotojams ir eksportuotojams.
Vis dėlto Europos Komisija įveda rimtą pakeitimą, siekdama priversti tiekėjus, kurie turi reikalų su sukčiaujančiais importuotojais, veikti sąžiningai. Dėl to pabandžiau sustiprinti besielgiančių sąžiningai eksportuotojų teisinę apsaugą. Kitaip tariant, bendrovėms neturėtų būti užkrauta atsakomybdėl administracinio bendradarbiavimo tarp valstybių narių trūkumo. Jei valstybėms narėms tiesiog būtų suteikta papildomų įgaliojimų traukti eksportuotojus baudžiamojon atsakomybėn tarpvalstybiniu lygmeniu, valstybės narės turėtų bent jau menką stimulą tobulinti administracinį bendradarbiavimą.
Savo pasiūlytais daliniais pakeitimais bandome pasiekti, kad be reikalo nebūtų baudžiami dori eksportuotojai. Dėl to doras eksportuotojas turėtų gauti įspėjimą prieš du mėnesius prieš faktinę bausmę, kad turėtų galimybę įrodyti, kad jis elgėsi sąžiningai. Šiuo atžvilgiu su juo turi būti susisiekta per eksportuotojo kilmės šalies, o ne valstybės narės importuotojos mokesčių instituciją.
Socialistų frakcija Europos Parlamente reikalauja, kad maksimalus PVM susigrąžinimo laikotarpis siektų penkerius metus. Aš tam nepritariu. Nacionaliniu lygmeniu vis dar nesuderintos prievolės mokėti PVM nuostatos. Pvz., Belgijoje šis laikotarpis siekia trejus metus (išskyrus įrodyto sukčiavimo atvejus). Ilgesnis laikotarpis solidariosios atsakomybės už PVM, susijusio su tarpvalstybiniais sandoriais, atveju - nepageidaujamas dalykas, kadangi bendrovėms bus užkrauta daug didesnadministracinnašta, t. y. didės su verslu susijusios išlaidos, kurios tikrai nėra pageidaujamos dabartinės krizės metu.
Be to, 2010 m. bendrovės turės pateikti mėnesines suvestines deklaracijas, susijusias su tarpvalstybiniais sandoriais ES viduje, kurios sudarys galimybę mokesčių institucijoms automatiškai gauti būtiną informaciją, reikalingą tarpvalstybinių sandorių kontrolei. Šią informaciją mokesčių institucijos turėtų panaudoti tinkamai ir tikslingai.
Dėl ko reikėtų jiems suteikti dar penkerius metus, prieš pradedant vykdyti kryžminę kontrolę, jei jos jau dabar gauna mėnesinius duomenis? Bijau, kad dėl reikalaujamo ilgo penkerių metų laikotarpio mokesčių institucijos veiks pavėluotai ir sukčiai sugebės pradingti. Tuomet mokesčių grąžinimo ieškiniai bus pateikti bendrovėms, kurios galbūt veiksąžiningai.
Gerb. pirmininke, aš baigiu. Prieš sukčiaujančius importuotojus reikia imtis skubių priemonių. Į dorą eksportuotoją turi kreiptis jo mokesčių institucija, pateikdama jam atitinkamą pranešimą prieš du mėnesius iki faktinės bausmės termino, per maksimalų dvejų metų laikotarpį, kadangi šis laikotarpis kiek įmanoma apribos doroms bendrovėms tenkančią administracinę naštą.
László Kovács
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, globalizuotame pasaulyje, kuriame vengiantys mokesčių ir sukčiai naudojasi nacionalinių mokesčių institucijų valdžios ribotumu, efektyvus mokesčių institucijų bendradarbiavimas ir savitarpio pagalba - būtina prielaida, kad būtų galima geriau kovoti su mokesčių vengimu ir sukčiavimu. Ypač svarbu parengti patobulintas taisykles ir plačiau taikyti skaidrumo principą.
Tai neseniai buvo pabrėžta G20 aukščiausiojo lygio susitikime Londone. Šie dalykai netgi dar svarbesni vidaus rinkai pačiame finansų krizės įkarštyje, todėl reikia griežtinti fiskalinę Europos Sąjungos politiką. Šiuo atžvilgiu šįvakar su malonumu aptarsiu su jumis du pasiūlymus, kurių tikslas - kova su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių vengimu dviejose skirtingose mokesčių sistemos srityse.
Pasiūlytu Taupymo pajamų apmokestinimo direktyvos pakartotiniu svarstymu siekiama užlopyti jos spragas ir tinkamiau užkirsti kelią mokesčių vengimui. Aš ypač sveikinu konstruktyvų ir paramą išreiškiantį požiūrį dėl šio pasiūlymo, pateiktą B. Hamono pranešime ir E. R. Siitonen nuomonėje.
Žinau, kad daugiausia prieštaringų diskusijų komitetuose sukėl20 dalinis pakeitimas, kuriame apibrėžiamas pereinamasis laikotarpis, kai trims valstybėms narėms leidžiama vietoj automatinio keitimosi informacija taikyti išskaičiuojamąjį mokestį. Taip pat pastebiu, kad A. Lulling ir O. Karas yra paskelbę priešingą iniciatyvą, kurioje, remiantis 28 daliniu pakeitimu, nepritariama sąlygai, kad šioms trims valstybėms narėms būtų leista taikyti išskaičiuojamąjį mokestį ir susilaikyti nuo nuolatinio automatinio keitimosi informacija.
Norėčiau priminti, kad galutinis Taupymo pajamų apmokestinimo direktyvos tikslas - automatinis keitimasis informacija kuo platesniu mastu, kadangi tai vienintelis protingas įrankis, kuriuo remdamasi mokesčių mokėtojo gyvenamoji šalis galėtų taikyti joje galiojančias mokesčių taisykles taupymo pajamų, gautų iš palūkanų, susijusių su tarpvalstybiniais sandoriais, apmokestinimui. Tai puikiai dera su neseniai tarptautiniu lygmeniu pasiektais sprendimais (pvz., G20 išvadomis), kurie skatina laikytis skaidrumo principo ir stiprinti mokesčių institucijų bendradarbiavimą keitimosi informacija srityje. Todėl norėčiau jus patikinti, kad Komisija, atmesdama 28 dalinį pakeitimą, kadangi jis prieštarauja direktyvos tikslui, neturi jokios neigiamos nuomonės dėl 20 dalinio pakeitimo.
Vis dėlto mes manome, kad šioje stadijoje dar per anksti nustatyti pereinamojo laikotarpio pabaigos datą, kadangi tai gali tapti kliūtimi Tarybai priimant reikalingą greitą pasiūlymą dėl dalinių pakeitimų. Faktiškai reikėtų įvertinti, kada ir kaip gali iš tikrųjų būti įgyvendinti politiniai įsipareigojimai dėl bendradarbiavimo stiprinimo, kuriuos prisiėmdaugelis žinybų. Vis dėlto Komisija neprieštaraus jokiam atitinkamų direktyvos sąlygų sugriežtinimui, dėl kurio būtų vieningai sutarta Taryboje.
22 daliniame pakeitime Komisijos prašoma iki 2010 m. pabaigos atlikti lyginamąją studiją, kurioje būtų analizuojami keitimosi informacija ir išskaičiuojamojo mokesčio sistemų pranašumai ir trūkumai. Vis dėlto šios studijos įvykdymo terminas nėra labai realistiškas, kadangi tuomet, pradedant šiais metais, visos valstybės narės turėtų pradėti teikti Komisijai statistinius duomenis, kurių teikti neprivaloma, remiantis 2008 m. gegužės mėn. priimtomis Tarybos išvadomis ir pasiūlymo su daliniais pakeitimais V priedu.
Komisijos nuomone, kitų labiau techninio pobūdžio dalinių pakeitimų, kurių tikslas arba išplėsti tam tikros nuostatos taikymo sritį (pvz., 17 dalinis pakeitimas dėl draudimo), arba sumažinti administracinę naštą ekonominės veiklos vykdytojams, atveju jos pasiūlymuose jau sugebėta atrasti trapią pusiausvyrą tarp direktyvos efektyvumo gerinimo ir papildomos administracinės naštos sumažinimo.
Vis dėlto pasiūlyti daliniai pakeitimai galėtų neigiamai paveikti šią trapią pusiausvyrą. Jie galėtų arba neproporcingai padidinti administracinę naštą (tai ypač pasakytina apie dalinius pakeitimus, skirtus taikymo sričiai praplėsti), arba neigiamai paveikti nuostatų efektyvumą.
Dėl to, vertindama konstruktyvų Parlamento bendradarbiavimą, Komisija negali sutikti su kai kurių dalinių pakeitimų dabartine redakcija. Vis dėlto Komisija gins šių dalinių pakeitimų dvasią svarstymų Taryboje metu, oficialiai netaisydama savo pasiūlymo.
Pradėdamas kalbėti jautria sukčiavimo PVM srityje tema, norėčiau priminti, kad 2007 m. gruodžio 4 d. įvykusiame ECOFIN susitikime Taryba paragino, kad Komisija paspartintų darbą, susijusį su įprastinėmis kovos su sukčiavimu PVM srityje priemonėmis, ir pateiktų Tarybai teisės aktų pasiūlymus, kaip ištaisyti dabartinių teisės aktų trūkumus.
Po to, 2008 m. gruodžio mėn., Komisija parengKomunikatą dėl suderintos strategijos kovai Europos Sąjungoje su sukčiavimu PVM srityje gerinti, nustatydama priemones, dėl kurių ji artimiausiu metu ketina pateikti teisės aktų pasiūlymus. Šis pasiūlymas yra vienas iš pirmųjų šiame komunikate paskelbtų pasiūlymų.
Pasiūlymas leis valstybėms narėms geriau kovoti su sukčiavimu PVM srityje dviem būdais. Pirmąja kovos priemone bus patikslintos sąlygos, kurių reikėtų laikytis norint teisėtai tam tikrais atvejais neapmokestinti importuojamų prekių, o antrąja priemone siekiama įvesti teisines priemones ir nustatyti solidariąją atsakomybę už PVM, susijusią su tarpvalstybiniais sandoriais, prekybininkams nesilaikantiems prievolės teikti ataskaitas.
Norėčiau padėkoti Parlamentui, ir ypač pranešėjui C. Visserui, už tai, kad parengšį pasiūlymą per tokį trumpą laiką ir už konstruktyvų pranešimą. Vis dėlto norėčiau pateikti kai kurias pastabas.
Dėl pranešimo 2 ir 4 daliniuose pakeitimuose pateiktų reikalavimų Komisija turės įvertinti, kaip tarpvalstybinių sandorių atveju taikoma solidarioji atsakomybė. Deja, Komisija neturi šios informacijos, kadangi mokesčių vertinimas, taip pat ir jų susigrąžinimas - išimtinai nacionalinkompetencija. Be to, jei Komisija gautų nusiskundimų iš ekonominės veiklos vykdytojų, kad nacionalinės mokesčių institucijos netinkamai naudoja minėtą nuostatą arba ja remiantis gauti rezultatai nepateisinami, tai Komisija prisiims atsakomybę kaip Bendrijos įstatymų sergėtoja ir imsis atitinkamų priemonių. Tai apima ir sąlygą, jei reikia, pateiki pasiūlymą, iš dalies keičiantį šią nuostatą.
3 ir 5 daliniai pakeitimai prieštarauja nuostatai dėl kompetencijos, susijusios su visuotinės Bendrijos PVM sistemos darbu, atribojimo tarp valstybių narių. Ši sistema pagrįsta tuo, kad įvykus mokestiniam įvykiui konkrečioje valstybėje narėje atsiranda PVM skola ir PVM atsakomybtoje valstybėje narėje. Taigi ši valstybnarė, kurioje atsirado minėta PVM skola, ir nustatys procedūrą, pagal kurią šis PVM bus susigrąžintas (įskaitant ir iš neįsisteigusių prekybininkų).
Dėl to prekybininkas, kuris neįvykdprievolės teikti ataskaitas išvykimo valstybėje narėje, turės pateisinti savo nusižengimus valstybės narės, kurioje susidarPVM skola, mokesčių institucijai, o ne savo valstybės narės mokesčių institucijai. Pastaroji į tai įsikiš tik pirmos valstybės narės prašymu, kad gautų papildomos informacijos arba padėtų susigrąžinti mokesčius.
Eva-Riitta Siitonen
Teisės reikalų komiteto nuomonės referent- (FI) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, aš pritariu kompromisui, kurį pasiekEkonomikos ir pinigų politikos komitetas. B. Hamono pranešimas dėl taupymo pajamų apmokestinimo direktyvos - puikus ir nuoseklus dokumentas. Jame sprendžiami klausimai, susiję su mokesčių vengimu ir didesnio skaidrumo poreikiu.
Parlamentas šioje srityje turi imtis griežtų veiksmų. Pvz., turime suderinti pajamų, gautų iš palūkanų mokėjimų, apmokestinimo sistemas. Turime siekti, kad į keitimosi informacija sistemą būtų įtrauktos ir likusios valstybės narės. Banko paslapties nuostata, kuri yra per daug nepajudinama, turi būti panaikinta, kad galėtume kovoti su mokesčių oazėmis. G20 aukščiausiojo lygio susitikime klausimas dėl mokesčių oazių panaikinimo taip pat tapo vienu iš pagrindinių tikslų.
Parlamentas turi rodyti mums pavyzdį, kaip nugalėti finansų krizę ir atgauti visuomenės pasitikėjimą. Turi būti garantuotas bankininkystės sektoriaus skaidrumas, o tai galima bus įgyvendinti tik užtikrinus keitimąsi informacija.
Astrid Lulling
Gerb. pirmininke, diskusijos dėl taupymo pajamų apmokestinimo fiskalinės sistemos tapo tokios audringos, kad net tapo neramu. Aš nedvejodama stoju ginti pozicijos, kuri iš pirmo žvilgsnio atrodo esanti mažumos pozicija. Vis dėlto pamatysime, kas bus rytoj, net nepaisant to, kad mūsų pranešėjas ir Komisijos narys vis dar maišo pelus su grūdais.
Norėčiau panagrinėti problemos esmę. Direktyva dėl taupymo pajamų, gautų iš palūkanų, apmokestinimo įsigaliojo 2005 m. Jos tikslas buvo apmokestinti nenuolatinių gyventojų kapitalo pajamas. Šiuo atžvilgiu naudojamasi dviem sistemomis: keitimosi informacija tarp mokesčių institucijų ir išskaičiuojamojo mokesčio sistema.
Kokių išvadų sulaukėme po kelių direktyvos galiojimo metų? Oficialios ir neoficialios studijos rodo, kad keitimosi informacija sistema turi rimtų trūkumų, kadangi ji yra sudėtinga, kebli ir brangi. Kita vertus, išskaičiuojamojo mokesčio sistema turi daug gerų savybių.
Ir kokią gi, jūs manote, iš viso to išvadą daro mūsų pranešėjas ir Komisijos narys? Jie siūlo, kad sistema, kuri neveikia ir negarantuoja mokesčių surinkimo, taptų privaloma. Kaip turėtume tai suprasti!
Klausimui netrūksta pikantiškumo, kadangi taip pat reikėtų pažymėti, kad išskaičiuojamojo mokesčio sistema taikoma daugelyje valstybių narių (ją bendram savo pasitenkinimui taiko devyniolika iš 27 valstybių). Ir štai tai, kas tinka namuose, staiga tampa nepriimtina, kai tik jūs kertate sieną.
Remdamiesi šia logika mes tik išardysime tai, ką kūrėme daugelį dešimtmečių, - vieningą finansinių paslaugų rinką. Bendrijos acquis principui dėl laisvo kapitalo judėjimo taip pat kyla pavojus, kadangi vadinamosios pagrindinės šalys reikalauja jų gyventojų kapitalo "repatriacijos".
Vis dėlto dabar kovoje su šia nauja bankininkystės paslapties Hidra pateisinami bet kokie smūgiai. Sakau jums, kolegos nariai, kurie kovojate su šia vadinamąja pabaisa, kuri yra visų nuodėmių šaltinis: jūs pasirinkote neteisingą tikslą, susipainiojote šios direktyvos nuostatose ir, svarbiausia, jūs tik apgaudinėjate patys save.
Galiausiai, gerb. pirmininke, norėčiau išreikšti viltį, kad daugelis kolegų narių vadovausis sveiku protu ir balsuos už mano frakcijos pateiktą 28 dalinį pakeitimą, kuris leis (nei daugiau, nei mažiau) valstybėms narėms laisvai pasirinkti, kurią sistemą naudoti: ar išskaičiuojamojo mokesčio sistemą, ar informacijos keitimosi sistemą.
Kristian Vigenin
Gerb. pirmininke, Komisijos nary, apgailestauju, kad C. Vissero neliko salėje iki galo išklausyti diskusijų šia tema, tačiau norėčiau pradėti kalbą pareikšdama, kad mes palaikome Komisijos pasiūlymus šia kryptimi. Be abejo, įgyvendinta PVM reforma duotų gerokai daugiau naudos, bet, atsižvelgiant į tai, kad šiuo metu to neįmanoma padaryti, jūsų pasiūlymas turėtų išspręsti kai kurias problemas, su kuriomis susiduria valstybės narės, siekdamos užkirsti kelią sukčiavimui PVM srityje.
Mūsų nuomone, ypač dabartinės krizės metu PVM pajamų užtikrintam surinkimui tenka ypač svarbus vaidmuo, kadangi šiuo metu valstybės narės stengiasi investuoti milijardus ekonomikai remti. Šiuo atžvilgiu Parlamentas turi remti kiekvieną galimybę apriboti sukčiavimą.
Taip pat norėčiau pasakyti, kad mes apskritai palaikome pasiūlymus, kuriuos C. Visser pateikEkonomikos ir pinigų politikos komitete. Jie, lyginant su pradiniais Komisijos pasiūlymais, galbūt užtikrins truputį didesnį verslo sektoriaus pasitikėjimą. Vis dėlto mes taip pat manome, kad pasiūlymas, pateiktas 1 straipsnio c punkte, kad dvejų metų laikotarpis tarp prekių pristatymo ir pranešimo, apibrėžto antrame papunktyje, yra gana trumpas, ir, mūsų nuomone, teikia papildomų galimybių Europos Komisijos pasiūlymo taikymo sričiai ir rezultatams suvaržyti.
Štai kodėl PSE frakcija mano, kad šis laikotarpis turi būti penkeri metai. Mūsų nuomone, jis ganėtinai trumpas verslo sektoriui, bet taip pat gana ilgas mokesčio institucijoms, kad jos atliktų savo darbą. Be to, pasiūlytas c punktas nėra susietas su pasiūlymais, kuriuose būtų apibrėžta jo įsigaliojimo data ir būdas. Dėl to atsiras papildomų problemų valstybėms narėms.
Mes tikimės, kad pasiūlymui bus pritarta ir jis duos lauktų rezultatų.
Bilyana Ilieva Raevа
Komisijos nary, gerb. pirmininke, ponios ir ponai, ekonomikos ir finansų krizės sąlygomis mes turime remti Europos Sąjungos pastangas siekti efektyvesnės mokesčių sistemos ir užtikrinti našesnį jos darbą.
Komisijos pasiūlymas iš dalies keisti Direktyvą dėl taupymo pajamų, gautų iš palūkanų, apmokestinimo atveria galimybę pagerinti galiojančią tvarką. Mes, Europos Parlamento ekonomikos ir pinigų politikos komiteto nariai, pritariame tam, kad būtų išplėsta jos taikymo sritis, į kurią būtų įtraukti nauji finansiniai instrumentai ir geografinės sritys. Europos liberalai demokratai pateikpasiūlymą įtraukti į direktyvos taikymo sritį ypač negriežtą mokesčių režimą turinčias teritorijas, pvz., JAV valstijas Delaverą ir Nevadą, taip pat pasiūlymą užtikrinti, kad visoms valstybėms narėms būtų taikomos vienodos sąlygos ir sumažinta administracinnašta, susijusi su direktyvos įgyvendinimu.
Vis dėlto, Komisijos nary, tebesprendžiame tą patį pagrindinį diskusijos klausimą: ar panaikinti išskaičiuojamojo mokesčio sistemą ir įvesti automatizuoto keitimosi informacija sistemą. Liberalų požiūriu, šiuo atžvilgiu pagrindinis klausimas turėtų būti, kaip mes galėtume padidinti mokestinių pajamų surinkimą, be to, ar įvedę vien tik informacijos keitimosi sistemą iš tikrųjų užkirsime kelią mokesčių vengimui ir padidinsime mokestinių pajamų surinkimą (tam tikrų studijų išvados patvirtina priešingus faktus), ar tik atimsime iš kai kurių valstybių narių jų konkurencinį pranašumą. Išskaičiuojamojo mokesčio sistema ne tik efektyvesnė, bet ir užtikrina didesnį mokesčių rinkimo skaidrumą.
Tvirtai tikiu, kad valstybės narės turi išsaugoti savo autonomiją, susijusią su apmokestinimo sistemos pasirinkimo laisve. ALDE frakcija pateikpasiūlymą atlikti šių dviejų sistemų lyginamąją analizę. Tikimės, kad Komisija pateiks jos rezultatus bent jau iki 2010 m. gruodžio mėn. Mes taip pat tikimės, kad šie rezultatai sudarys pagrindą būsimiems Komisijos pasiūlymams dėl taupymo pajamų, gautų iš palūkanų, apmokestinimo sistemos Europos Sąjungos viduje tobulinimo.
Rytoj mes balsuosime dėl kito svarbaus dokumento, t. y. dėl PVM vengimo, susijusio su importu. Šios direktyvos tikslas užtikrinti greitą keitimąsi tinkama geros kokybės informacija. Šiuo atveju penkeri metai - gana ilgas laikotarpis verslo sektoriui. Direktyvoje taip pat siekiama įvesti solidariosios atsakomybės mechanizmą. Vis dėlto, siekiant įgyvendinti uždavinį dėl kiekvienos valstybės narės mokestinių pajamų apsaugos, svarbu užtikrinti, kad solidariosios atsakomybės nuostata būtų taikoma tik tais atvejais, kai gauta informacija labai nenuosekli arba pateikta per vėlai, nepateikus jokio pasiteisinimo. Kitu atveju mes rizikuotume užkrauti verslui papildomą žalingą naštą.
Tikiuosi, kad rytoj balsuosime už šiuos pranešimus.
Nils Lundgren
IND/DEM frakcijos vardu. - (SV) Gerb. pirmininke, mokesčių vengimas nėra mūsų svarbiausia problema, kai pasaulio ekonomiką purto negandos iki pat jos pamatų. Be abejo, susiduriame su mokesčio vengimu visoje Europoje, JAV ir visame pasaulyje. Tai faktas. Be abejo, visame pasaulyje yra mokesčių oazių, kuriose turtingi žmonės ir bendrovės gali padėti ir laikyti pinigus. Vis dėlto šiandien tai ne svarbiausia mūsų problema. Perdėtas dėmesys šiai problemai - būdas išvengti mūsų atsakomybės.
Jei ateityje norime apskritai turėti kokias nors mokesčių sistemas, tai dabar turime žūtbūt nugalėti finansų krizę. Kaip mes atsidūrėme dabartinėje padėtyje? Tai visų pirma atsitiko dėl kapitalizmo, neturinčio tikro šeimininko. Finansų bendrovėms, dideliems bankams ir daugumai didelių įmonių faktiškai vadovauja pareigūnai, kurie gali įvesti premijas, išeitines išmokas ir pensijas, kurios būtų susietos su bendrovių, kurias šie žmonės valdo, pelno dydžiu. Šiame pasaulyje nėra nieko paprasčiau negu per trumpą laikotarpį padidinti bendrovių pelningumą, taigi ir pelną, kurį šios bendrovės gauna. Išlieka tik klausimas dėl didėjančios rizikos. Atlikta daug "Talebo pasiskirstymo", kaip mes jį dažnai vadiname, studijų, iš kurių aiškėja, kad gerokai didindami riziką, galite tikėtis dramatiškai augančio pelno ir kiekvienas nusipelnysite premijų ar kitų išmokų (kitaip tariant "priedų"). Po to, be abejo, rizika pradeda imti viršų, tačiau bendrovės vedliai jau paliko ją arba ruošiasi palikti. Jie jau perka pilį Prancūzijoje arba žaidžia golfą Ispanijoje. Neturėtume jausti jiems gailestį, tačiau sistema yra visiškai netinkama.
Be to, niekas iš žaidėjų neturi jokių paskatų sutrukdyti šiai įvykių raidai. Kredito reitingo agentūros priklauso nuo aptarnaujamų klientų, bet jos neturės jų, jei pasakys, kad jų klientai nėra kreditingi. Indėlininkai žino, kad yra indėlio garantijos, todėl nesijaudina dėl to, į kurį banką dėti savo pinigus. Kiti žaidėjai žino, kad jie gali sudaryti susitarimą su kita šalimi ir tikėtis, kad jie per dideli, kad jiems nepasisektų, o nuostoliai vis tiek guls ant mokesčių mokėtojo pečių. Tai reiškia, kad valstybės turi iš pat pradžių pasakyti, kad jos neprisiims visos rizikos. Tai nepaprastai sudėtingas dalykas, bet jis turi būti padarytas. Deja, nemanau, kad Europos Parlamentas tam pritars, tačiau rekomenduočiau kiekvienam šiame Parlamente tai padaryti.
Ieke van den Burg
(NL) Nusižengsiu savo tradicijai ir pradėsiu nuo politinio pareiškimo, kadangi manau, kad mokesčių vengimas ir slėpimas šiais didėjančio nedarbo ir užmokesčio nelygybės laikais - tikras skandalas. Rinkimų metu aiškiai pamatysime, kurios partijos iš tikrųjų nori išspręsti šią problemą.
B. Hamono pranešimas dėl taupymo pajamų, gautų iš palūkanų, apmokestinimo - puikus nagrinėjamo klausimo pavyzdys. Aš suprantu, kad Komisijos nariui sudėtinga pasiekti tinkamą sutarimą šiuo klausimu pagal vienbalsiškumo principą. Socialistų frakcija Europos Parlamente turi daugiau ambicijų, negu jų galima rasti Komisijos pasiūlyme, todėl parengėme ir pateikėme daug dalinių pakeitimų.
Paskutinmano pastaba skirta A. Lulling, kuri supriešina dvi sistemas: keitimosi informacija sistemą ir išskaičiuojamojo mokesčio sistemą. Manau, kad tai nėra iš tikrųjų svarbus klausimas. Kalbame apie teisės aktų, kuriuose apibrėžiamos abi sistemos, spragas, į kurias ir turėtume sutelkti visą dėmesį. Jau ėmėmės kai kurių žingsnių, tačiau turime padaryti daug daugiau, negu siūloma dabartiniame pranešime.
László Kovács
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, norėčiau padėkoti jums už jūsų pastabas ir požiūrius, kuriuos jūs pateikėte diskusijų metu. Esu patenkintas matydamas, kad Europos Parlamentas ir Komisija laikosi tos pačios nuomonės dėl priemonių, kurių turi būti imtasi gerinti kovai su sukčiavimu mokesčių srityje ir mokesčių vengimu Europos Sąjungoje. Be to, esu patenkintas visuotiniu pritarimu dviem pasiūlymams.
Norėčiau dar kartą padėkoti jums už išskirtinį dėmesį taupymo pajamų apmokestinimo dokumentui ir už tai, kad remiate Komisijos pastangas dėl gero valdymo mokesčių srityje skatinimo. Vienas iš Tarybai pirmininkaujančios Čekijos prioritetų buvo ir tikslas siekti greitos pažangos diskusijose dėl pasiūlymo su daliniais pakeitimais. Dėl tarptautinio padėties, t. y. finansų ir ekonomikos krizės, šį prioritetą remia ir dauguma valstybių narių.
Esu įsitikinęs, kad, valstybėms narėms sutarus dėl būdų panaikinti egzistuojančioms Taupymo pajamų apmokestinimo direktyvos spragoms, Taryba greičiausiai paprašys, jog Komisija panašiu būdu atnaujintų susitarimus su penkiomis ne Europos Sąjungos šalimis ir dešimt kitų teritorijų, dalyvaujančių taupymo pajamų apmokestinimo mechanizme. Šiandien dar per anksti galvoti apie tai, kaip jie reaguos į mūsų pasiūlymus. Iš pradžių turi būti pasiektas bendras susitarimas ES viduje. Vis dėlto, turėdamas omeny pažangą, pasiektą G20 derybose dėl keitimosi informacija pagal OECD standartus, optimistiškai žvelgiu ir į šią sritį.
Dėl C. Vissero pranešimo. Aš jau pirmiau minėjau, kad Komisija negali priimti Parlamento dalinių pakeitimų, tačiau mes atkreipėme dėmesį visų pirma į šias pateiktas pranešime rekomendacijas: gerinti skirtingų valstybių narių veiksmų koordinaciją; gerinti informacijos, kuria keičiamasi, kokybę; leisti kitoms valstybėms narėms automatizuotos prieigos būdu naudotis tam tikrais duomenimis, sukauptais atitinkamos valstybės narės duomenų bazėje; taip pat įgyvendinti reikalavimą dėl įregistravimo ir išregistravimo procedūrų suderinimo. Šias idėjas tvirtai remia ir Komisija. Dėl šios priežasties gegužės mėn. pabaigoje Komisija pateiks daug realesnį pasiūlymą, susijusį su Reglamento dėl administracinio bendradarbiavimo pakartotiniu svarstymu, į kurį šie pasiūlymai bus įtraukti.
Galiausiai, kaip jau minėjau pirmiau, norėčiau pasakyti, kad nėra vieno globalaus sprendimo sukčiavimo mokesčių srityje ir mokesčių vengimo problemoms galutinai išspręsti. Pasiūlymai, kuriuos šiandien aptarėme, - du pagrindiniai žingsniai į priekį, susiję su globaline kovos su sukčiavimu mokesčių srityje strategija ES lygmeniu.
Benoît Hamon
Gerb. pirmininke, neužimsiu daug laiko, kadangi ką tik sakiau ilgą kalbą.
Pirmiausia norėčiau padėkoti B. L. Raevai ir E. R. Siitonen, taip pat kitiems nariams už jų kalbas ir už pagalbą rengiant šį dokumentą. Be to, norėčiau pasakyti L. Kovácsui, kad, mano nuomone, supratau tai, ką jis pasakė.
Vis dėlto manau, kad rytoj Europos Parlamentas pasiųstų stiprų signalą, jei balsuotų už nuostatas dėl taikymo srities plėtimo, dėl bankininkystės paslapties ir dėl mokesčių oazių sąrašo. Tai būtų vertinga pagalba Tarybai ypač tuo atveju, jei ateityje turėsime tartis dėl naujų susitarimų su trečiosiomis šalimis.
Norėčiau užbaigti kalbą pastaba apie A. Lulling kritiką (galėčiau pridurti - švelnią kritiką), skirtą L. Kovácsui ir man. Ji kritikavo mus dėl to, kad neskiriame grūdų nuo pelų (net nepaisant to, kad ji dartai labai švelniai). Norėčiau pasakyti jai, kad, mano nuomone, rytoj šis Parlamentas (nors jis kartais ir neskiria grūdų nuo pelų) sugebės atskirti visuotinės svarbos interesus nuo privačių interesų, todėl aš tikiuosi, kad taip mes padėsime sustiprinti kovą su mokesčių vengimu.
Astrid Lulling
(FR) Gerb. pirmininke, paprašiau žodžio, kadangi norėčiau padaryti asmeninį pareiškimą. B. Hamon išsakman kritiką, tačiau turiu pasakyti jam, kad vis dar matau, jog jis ir Komisijos narys, deja, neskiria grūdų nuo pelų. Taip pat turiu pasakyti jam, kad vienintelir geriausia sistema, kuri garantuoja, kad kiekvienas mokesčių mokėtojas sumokėtų savo mokesčius (tai, ko mes visi norime) - ir išskaičiuojamojo mokesčio sistema, kadangi keitimosi informacija sistema pasmerkta žlugti. Ji buvo neveiksminga, todėl mes nežinome, kas kiek sumokėjo, kadangi valdžios institucijos neturi supratimo, kaip valdyti šią sistemą.
Tenorėjau pateikti šį išaiškinimą.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj, 2009 m. balandžio 24 d., vidurdienį, 12 val.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk  
Diskusijoje dėl mokesčių vengimo taupymo pajamų, gautų iš palūkanų, apmokestinimu ir PVM norėčiau atkreipti dėmesį į kelis dalykus.
1. Visas mokesčių vengimas visoje Europos Sąjungoje kasmet siekia maždaug 200 mlrd. EUR. Tai sudaro daugiau kaip 2 proc. valstybių narių bendrojo nacionalinio produkto. Tai reiškia, kad valstybės narės milžinišku mastu turi sumažinti viešąsias išlaidas.
2. Dėl to būtų gerai, kad nauja direktyva užpildytų mokesčių teisės aktuose aptiktas spragas, be to, atsižvelgiant į lakią žmonių, kurie apeina mokesčius, vaizduotę, pabandytų sutrukdyti naujų strategijų mokesčių įstatymams apeiti kūrimui.
3. Buvo iškeltas klausimas dėl mokesčių oazių Europos Sąjungos teritorijoje, taip pat ir Europos Sąjungos valstybių narėms priklausančiose kitose teritorijose. Dabartinfinansų krizparodė, kad neaiškių mokesčių įstatymų bei anoniminių sandorių toleravimas ir per mažas bendradarbiavimas mokesčių srityje trumpuoju laikotarpiu gali užtikrinti papildomų pajamų tam tikroms šalims ir priklausomoms teritorijoms, tačiau ilguoju laikotarpiu tai destabilizuoja finansinę sistemą ir gali tapti sunkių finansų krizių priežastimi.
Siiri Oviir  
raštu. - (ET) Pajamų nuostoliai ES dėl mokesčių vengimo visose apmokestinimo kategorijose siekia daugiau negu 200 mlrd. EUR. Tai sudaro daugiau kaip 2 proc. valstybių narių bendrojo nacionalinio produkto.
Milijardai eurų dėl mokesčių vengimo kasmet prarastų pajamų verčia mažinti papildomas investicijas į ES valstybes nares ir viešąsias išlaidas, susijusias su visuotinės svarbos interesų sritimis. Tai, atsižvelgiant į dabartinę finansų krizę, gerokai sumažina valstybių narių gebėjimą išspręsti problemas, kurios kyla socialinių reikalų, sveikatos priežiūros ir švietimo srityse.
Kova su mokesčių vengimu - nepaprastai svarbus ES klausimas, todėl šioje srityje turime išsaugoti vadovaujamą vaidmenį! Tik šitaip bus galima pasiekti, kad svarbūs finansiniai centrai už Europos Sąjungos ribų įgyvendintų panašias priemones į tas, kurios buvo įgyvendintos valstybėse narėse.
Remiu Europos Komisijos mintį, pagal kurią, tinkamai atsižvelgdami į kapitalo laisvo judėjimo principą, apibrėžtą Europos bendrijos steigimo sutartyje, turėtume apsvarstyti galimybę įvesti tam tikras išlygas, kurios užkirstų kelią ES gyvenančių fizinių asmenų pastangoms išvengti Taupymo pajamų apmokestinimo direktyvos nuostatų, "išplaunant" palūkanas, uždirbtas Europos Sąjungoje, per neapmokestinamas priedangos įmones, kurios yra įsteigtos už ES teritorijos ribų arba už teritorijų, kuriose įvestos panašios arba tokios pačios priemonės kaip ES lygmeniu, ribų.
Mokesčių oazėms turi būti taikoma nulinės tolerancijos politika. Bet koks delsimas priimti sprendimus, kurie garantuotų teisingesnį ir nuoseklesnį šios srities priemonių įgyvendinimą - nepateisinamas dalykas, atsižvelgiant į dabartinę ekonominę padėtį!
Sirpa Pietikäinen  
raštu. - (FI) Taupymo pajamų apmokestinimo direktyvos pakartotinis svarstymas - svarbi finansų sistemos architektūros ir finansų rinkos taisyklių pertvarkymo dalis. Galiojanti direktyva yra beviltiškai pasenusi. Ją lengva apeiti, pvz., pasitelkiant tarpininkes, investicines bendroves, kurių direktyva neapibrėžia kaip mokėjimų tarpininkių ir kurioms dėl to netaikomi jokie įsipareigojimai dalyvauti informacijos keitimosi sistemoje. Panašiu būdu galima "išplauti" investicinių portfelių pajamas, t. y. pajamos, kurios yra pajamų iš palūkanų atitikmuo, nepatenkančias į atitinkamą apibrėžimą dėl jų "perpakavimo".
Reforma - mėginimas šias problemas išspręsti. Tam, kad būtų išspręsta tarpininkų problema, Komisija plečia mokėjimų tarpininko apibrėžimą, kad jis apimtų įvairius fondus. Taip pat yra planų į direktyvą įtraukti naujus, novatoriškus produktus ir, pvz., tam tikrų rūšių gyvybės draudimo sutartis.
Daug sudėtingiau įtraukti į ją kitus naujus produktus. Deja, nepaprastai keblu parengti apibrėžimus, kurie apimtų visas pajamas, kurios galėtų būti prilygintos pajamoms iš palūkanų, t. y. palūkanų išmokoms, ypač tuomet, kai palyginti lengva sukurti naujus produktus. Dėl to, dar prieš įtraukdami juos į šią direktyvą, mes turime visapusiškai įvertinti, kaip šiuos produktus galima būtų geriausiai reguliuoti. Komisija taip pat pageidauja pateikti pasiūlymą dėl į Savitarpio paramos direktyvą dalinių pakeitimų, kurie taip pat apims reformas, susijusias su automatiniu keitimusi informacija.
Siekiant, kad mokesčių vengimui būtų užkirstas kelias, taip pat gyvybiškai svarbu, kad trys šalys, kurioms dar netaikomas įpareigojimas dalyvauti dabartinėje informacijos keitimosi sistemoje, t. y. Belgija, Liuksemburgas ir Austrija, taip pat būtų įtrauktos į šią sistemą, kurią jau naudoja kitos šalys. Pranešėjo pasiūlymas nustatyti šių šalių prisijungimo prie sistemos galutinį terminą (2014 m.) turi sulaukti visiškos mūsų paramos.
