Předání Sacharovovy ceny (slavnostní zasedání) 
Předseda
Vážení poslanci, dámy a pánové, Evropský parlament uděluje již téměř dvě desetiletí Sacharovovu cenu za svobodu myšlení mužům a ženám ze všech částí světa, kteří vedou boj za lidská práva, svobodu slova a svobodu projevu.
Jsem potěšen, že dnes mohu zde v Evropském parlamentu velmi srdečně přivítat laureáta Sacharovovy ceny za rok 2007, pana Saliha Mahmouda Osmana.
(Potlesk)
Je pro mě také velkým potěšením, že mohu co nejsrdečněji pozdravit i jeho ženu, Salwu Ahmed Faragalla Aliovou, která vždy stála po jeho boku v obtížných obdobích jeho života. Vítáme vás mezi námi.
(Potlesk)
Rozhodnutí udělit Sacharovovu cenu za rok 2007 panu Salihu Mahmoudu Osmanovi bylo přijato jednohlasně Konferencí předsedů, která se skládá z předsedů politických skupin, na základě návrhu přijatého velkým množstvím poslanců Evropského parlamentu z různých skupin. Evropský parlament tím znovu potvrdil svoji solidaritu s lidmi v Dárfúru a své přesvědčení, že udržitelného řešení pro tento region lze dosáhnout pouze prostřednictvím spravedlnosti, demokracie a úcty k lidským právům.
Konflikt, který sužuje Dárfúr od roku 2003, zhoršuje kritickou situaci v zemi devastované více než dvacetiletou občanskou válkou. Stejně jako v případě většiny konfliktů to je civilní obyvatelstvo, které nejvíce trpí raziemi milicí, ničením vesnic, strategiemi spálené země a nucenými odsuny.
Tento konflikt si vyžádal nejméně 400 000 životů a je odpovědný za více než dva a půl milionu vysídlených osob a běženců, nehledě na podpis mírové dohody v Dárfúru v roce 2006.
Laureát Sacharovovy ceny za rok 2007, naprosto stejně jako Evropský parlament, jednoduše neakceptuje tuto nespravedlivou situaci a protestuje proti beztrestnosti těch, kdo ji způsobili. Salih Mahmoud Osman po léta hájí práva obětí konfliktu v Dárfúru. Jméno Salih Mahmoud Osman znají tisíce lidí, kteří byli uvězněni bez soudního procesu, mučeni a vystaveni hrozbám smrtí, kteří byli vyhnáni ze svých domovů, odsunuti nebo podrobeni sexuálnímu násilí.
Jeho nasazení je pozoruhodné v několika ohledech. V zemi, kde je násilí neustále na vzestupu, riskuje Salih Osman každodenně svůj život ve jménu lidské důstojnosti a spravedlnosti.
Ve jménu lidské důstojnosti Salid Osman znovu a znovu ujišťuje ty strádající a ponížené muže a ženy, kteří upadli do zapomenutí, že svět ví o jejich utrpení, že nebyli zapomenuti a že mají důvod doufat v návrat k naprosto normálnímu a jednoduše lidskému životu.
Salih Osman se od roku 2004 angažuje při zakládání a správě Centra Amal v městě Nyala, slovo amal znamená v arabštině "naděje", pro reintegraci obětí násilí a sexuálního zneužívání. V převážně muslimské zemi je Salih Osman jedním z mála mužů, kteří se aktivně zasazují o podporu práv žen, a zejména za uznání práva na odškodnění obětí sexuálního násilí.
Ve jménu spravedlnosti se Salih Osman snaží, den po dni, zajistit, aby ti, kteří jsou odpovědní za válečné zločiny, byli hnáni k odpovědnosti jak na vnitrostátní, tak mezinárodní úrovni. Zatímco súdánský systém soudnictví má stále mnoho nedostatků, které znemožňují ukončit převažující ovzduší nezákonnosti v zemi, zdá se, že mezinárodní výkon soudní pravomoci nabízí alternativu.
Skutečnost, že súdánské úřady odmítají předat údajné válečné zločince Mezinárodnímu trestnímu dvoru, upozorňuje na omezení mezinárodní spravedlnosti a ukazuje, jak dlouhá cesta bude ještě potřeba, než bude možné v Dárfúru a v celém Súdánu nastolit právní řád.
Proto se práce Saliha Osmana netýká pouze právní pomoci, kterou těmto obětem poskytuje. Jako člen opozice, kterým je od roku 2005, v súdánském parlamentu neváhá potvrzovat svá přesvědčení na súdánské politické scéně a zapojit se do úsilí o uskutečnění opravdové reformy právního systému.
Během schůzky mezi Evropským parlamentem a Panafrickým parlamentem v předvečer summitu EU-Afrika v Lisabonu jsem měl příležitost a velké potěšení se s panem Salihem Osmanem setkat. Jeho silná osobnost a neústupná vůle bojovat za lidská práva navzdory veškeré té persekuci a nepřátelství, kterým byli on sám a jeho rodina vystaveni, na mě učinily okamžitý dojem. Před chvílí jsem se dozvěděl, že Ali a vy máte tři děti, na které dnes také velmi myslíme.
Salih Osman sám byl v roce 2004 uvězněn na sedm měsíců, aniž by byl obviněn, a propuštěn byl teprve poté, co zahájil protestní hladovku. Členové jeho rodiny byli mučeni a zavražděni nebo jim milice podpálili jejich domy.
Velký německý spisovatel Johann Wolfgang von Goethe kdysi napsal: "Vědět nestačí, je třeba používat. Přát si nestačí; musíme konat." Salih Osman ztělesňuje tento typ vůle a odhodlání, když prokazuje svoji odvahu ve svém každodenním zápase jménem lidských bytostí, jako je on sám. Je příkladem bojovníka za větší úctu k právnímu státu ve svém regionu. Salihu Mahmoude Osmane, máte naši pevnou podporu a naše srdečné uznání.
Jak víte, Evropský parlament byl vždy obzvláště přístupný utrpení afrických národů. Salih Osman je jedním z afrických laureátů, kterým Parlament v posledních letech poskytl svoji podporu a které podporuje i nadále. Nelsonu Mandelovi byla udělena Sacharovova cena v roce 1988, Salimě Ghezaliové v roce 1997, Domu Zacariasu Kamwenhovi v roce 2001 a Hauwa Ibrahimovi v roce 2005.
Salihu Osmane, blahopřejeme vám k vaší neúnavné práci v této při, v tomto duchu, a doufáme, že uznání, které tato cena přináší, by vám mohlo z roku na rok dávat sílu a ochranu dokud bude toto úsilí pokračovat. Jsme na vaší straně.
(Potlesk)
Salid Mahmoud Osman
súdánský právník zastupující oběti války v Dárfúru. - Pane předsedo, děkuji vám za tuto nesmírnou poctu. Tato cena se uděluje jako jednomyslné hlasování Evropského parlamentu - což je skutečnost, která mi přináší velké uspokojení, ale také, a to je mnohem důležitější, skutečnost, která mi dává příležitost s vámi dnes hovořit.
Pocházím z Dárfúru, narodil jsem se v Jebel Marra, což je hornatý region nacházející se uprostřed státu Dárfúr. Pracoval jsem jako právník v Dárfúru v Súdánu po mnoho let. Kvůli své práci jsem se stal obětí věznění a mučení. Příslušníci mé vlastní rodiny byli mučeni a vyhnáni ze svých domovů milicí v Dárfúru. Po mnoho let jsem při své práci zastupoval tisíce lidí, kteří potřebují moji pomoc před soudy. Viděl jsem tisíce lidí, kteří byli mučeni; viděl jsem stovky žen a mladých dívek, které se stali oběťmi pohlavního zneužití; viděl jsem ony čtyři miliony lidí, kteří byli násilně vyhnáni ze svých domovů, a ty dva a půl milionu lidí, kteří jsou uvězněni, jak nyní říkáme, v táborech okolo měst Dárfúru: Nyala, Al Fashir, Zalingi a Al Geneina.
Rada bezpečnosti OSN přijala několik rezolucí ve vztahu k situaci v Dárfúru: Bohužel žádná z nich nebyla provedena účinným způsobem. Oběti se cítily zklamány. Čekají, že se jim ozvete; lidé z Evropy. Vaši vedoucí představitelé mluvili o postojích súdánské vlády v Dárfúru s neústupností: Ale doposud jsme neviděli žádné konkrétní kroky k řešení situace důrazným a cíleným způsobem:
Jako zástupce obětí konfliktu mám dnes nebývalou příležitost promluvit přímo k vedoucím představitelům Evropy. Lidé z Dárfúru potřebují, aby Evropská unie ukázala silný, jednotný postoj, pokud jde o ochranu nevinných civilistů. Lidé z Dárfúru vás žádají, abyste je chránili před násilím, zabíjením a zneužíváním, kterému musí každodenně čelit. Lidé z Dárfúru chtějí, abyste chránili jejich děti a ženy před znásilňováním a sexuálním násilím, které jsou používány jako "válečné zbraně". Tuto ochranu může umožnit nasazení smíšených sil OSN-AU. Zapojení mezinárodních, a zejména evropských, sil je zcela nezbytné, i když súdánská vláda nemusí být ochotna to v tomto okamžiku přijmout. Ale Evropa má roli, kterou má sehrát, a tou je zvyšování tlaku na súdánskou vládu, aby usnadnila nasazení těchto oddílů a ochranu lidí z Dárfúru.
Mohu vás ujistit, že bez spravedlnosti a bez ochrany nebude nyní v Dárfúru a v Súdánu žádné příměří.
I příměří může Evropa usnadnit. Evropská unie má velkou odpovědnost za prosazování míru na mezinárodní úrovni. Vedoucí představitelé Evropy jsou schopni vést mírový proces také v Súdánu. Žádám vás, abyste zvýšili své úsilí a snažili se o přivedení skupin povstalců a súdánské vlády k jednomu stolu jako o naléhavou záležitost.
Skutečností ale je, že se povstalecké skupiny dělí mezi sebou, a to situaci v Dárfúru nepomáhá. Chtěl bych, abyste přemýšleli o přizvání dalších zainteresovaných stran: miliony obětí, které jsou v táborech ponechány bez možnosti vyjádření, a jiní lidé v Dárfúru, kterých se to dotýká. Přizvěte také hnutí občanské společnosti, neziskové nevládní organizace a vedoucí představitele místních společenství. To by situaci v Dárfúru pomohlo.
Dokonce i když můžeme poskytnout ochranu a prosazovat příměří v Dárfúru, spravedlnost a odpovědnost nesmí být oslabeny žádnou politickou dohodou. V současné době se žádná z obětí nemůže vrátit do svého domova kvůli chybějící bezpečnosti nebo jejímu nedostatku. Naše komunity nejsou napadány pouze milicemi, ale dokonce bojové vrtulníky súdánské vlády ničí naše vesnice jejich ostřelováním ze vzduchu. Navzdory tomuto vážnému porušování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva nebyl žádný z pachatelů postaven před soud, protože súdánský soudní systém je neschopný, nekompetentní a neochotný zajišťovat spravedlnost. Všichni pachatelé jsou mimo dosah našeho domácího soudního systému. Tento konflikt je konfliktem, který se vyznačuje kulturou naprosté beztrestnosti.
Jako právník a rodák z Dárfúru vím, že v regionu, kde není žádná spravedlnost, nemůže nikdy existovat trvalý mír. Mezinárodní trestní soud (ICC) učinil určité důležité a významné kroky při prosazování odpovědnosti. Přesto tento kruh beztrestnosti nebyl ještě rozetnut. Lidé z Dárfúru vás žádají, abyste podpořili práci ICC. ICC je nejvíce kompetentním mezinárodním trestním tribunálem, který může mnohé neblaze proslulé pachatele válečných zločinů a zločinů proti lidskosti učinit odpovědnými za své činy.
Právě nyní jsou dva identifikovaní podezřelí Kosheib a Haroun stále mimo dosah spravedlnosti. Súdánská vláda trvá na tom, že je ICC nikdy nevydá.
Dárfúr není jediným regionem Súdánu, který trpí porušováním lidských práv. Občané ze všech částí Súdánu jsou skutečně každý den vystavováni omezování své svobody projevu, svobody sdružování a jiných základních práv, která mnozí lidé v Evropě považují za samozřejmá. Také vás naléhavě žádám, abyste podpořili a prosazovali právní stát v mé zemi, aby občané Súdánu mohli požívat svá osobní a kolektivní práva. Ve světle nadcházejících voleb v roce 2009 musíme zajistit, že volby, které se budou konat, budou svobodné a spravedlivé, a že svobodný a spravedlivý výsledek bude respektován všemi stranami.
Nakonec bych rád poděkoval vám, poslancům Evropského parlamentu, kteří jste v červnu tohoto roku přijeli do Súdánu, abyste se na vlastní oči přesvědčili o tom, co jsem popsal. Jednalo se o návštěvu koordinovanou kanceláří Evropské komise v Chartúmu. Kancelář Evropské komise byla pro mě doposud zdrojem velké podpory a partnerem při mé práci po mnoho let. Uznání práce ochránců lidských práv v Súdánu ze strany Evropské komise a vás, Evropského parlamentu, nám dodává odvahu a odhodlání oběti i nadále obhajovat a částečně ulevit jejich utrpení.
Na závěr bych rád řekl, že jsem hrdý na to, že mohu přijmout tuto poctu jménem ostatních kandidátů na tuto cenu: ruské novinářky zavražděné minulý rok, Anny Politkovské, čínských disidentů, Zeng Jinyana a Hu Jia, a afghánské poslankyně a aktivistky v oblasti ženských práv, Joy Malalaiové, a také jménem tolika Súdánců, kteří věří - stejně jako já - v lidskou důstojnost a dosahování spravedlnosti.
Mnohokrát děkuji.
(Parlament povstal a vzdal řečníkovi poctu ovacemi ve stoje).
Předseda
Dámy a pánové, dovolte mi, abych vás požádal, abyste povstali nebo zůstali stát, neboť zazní evropská hymna na počest Saliha Osmana.
