Obchod se službami (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem programu je zpráva, kterou předkládá Syed Kamall, jménem Výboru pro mezinárodní obchod, o obchodu se službami.
Syed Kamall
zpravodaj. - Vážený pane předsedající, nejprve bych chtěl vzdát hold stínovým zpravodajům a poradcům jejich skupiny, za užitečný vklad do této zprávy. Měli jsme několik velmi zajímavých diskusí a ne vždy jsme se shodli. Ale přinejmenším jsme dokázali vést tyto diskuse velmi civilizovaným způsobem.
Chtěl bych poděkovat i sekretariátu Výboru pro mezinárodní obchod za jeho vklad a, když už jsem u děkování, chtěl bych poděkovat všem úředníkům GR pro obchod za jejich užitečné rady a návrhy.
Je zřejmé, že Evropská unie, jakožto největší vývozce služeb, má velký zájem na otevření nových trhů pro služby. Můj osobní zájem o tuto otázku se však víc zaměřuje na způsob, kterým se dají služby využít jako nástroj na pomoc nejchudším lidem dostat se z bídy.
Ale nejprve si připomeňme význam služeb. Ty představují přibližně 75 % (o přesných číslech se vedou diskuse/spory) HDP EU, v porovnaní s pouze asi 2 % v případě zemědělství. V Africe služby představují 52 % HDP a jejich podíl roste, v porovnaní se 16 % v případě zemědělství. Takže, vzhledem k těmto údajům, je skutečně hanbou, že se v kole jednání o rozvoji v Dauhe kladl takový velký důraz na zemědělství, když právě otevření obchodu a služeb slibuje zbavit tak mnoho lidí bídy. Proto jsem byl připraven přijmout pozměňovací a doplňkové návrhy, které by konstatovaly, že jednání o obchode a službách neslouží pouze zájmům EU, ale také hospodářskému růstu nejchudších zemí.
Neměli bychom zapomínat na to, co ve skutečnosti rozvoj znamená: zbavuje lidí bídy a dosáhnout toho můžeme motivováním podnikatelů k tomu, aby vytvářeli bohatství a pracovní místa.
V mnohých z nejchudších zemích mi podnikatelé říkají, že zoufale bojují s chudobou. Ale to, co skutečně potřebují, jsou bankovní služby, aby se dostali k levnějším úvěrům a mohli rozšiřovat své podnikání, zaměstnat víc lidí a vytvořit víc bohatství ve své oblasti; pojišťovací služby, aby měli jistotu, že když se jim sesype život nebo podnikání a dostanou se do problémů, mají se na co spolehnout; právnické služby, aby dokázali prosadit dodržování smluv, uzavřených s partnery; a komunikační služby, aby si uměli zjistit nejlepší ceny na místních trzích a mohli se rozhodnout, kdy vstoupit na místní trhy a skutečně se na tyto trhy dostat.
Měli bychom si však všichni uvědomit, že tam, kde vlády, ne vlastní vinou, nejsou schopny zabezpečit základní služby, jako je zdravotní péče, vzdělání a voda pro nejchudší občany, musí být úlohou podnikatelů vyplnit tyto mezery v poskytovaní služeb.
Naneštěstí, obchod se službami tvoří pouze přibližně 25 % světového obchodu, přičemž má potenciál vytvářet mnohem víc bohatství a pracovních míst. Podívejme se však na některé sporné body v této zprávě.
Jedním z bodů diskuse byly takzvané "služby všeobecného hospodářského zájmu", ale neměli bychom zapomínat, že různé země definují tyto služby různě. Některé státy se domnívají, že zdravotní péči, vzdělání a vodu by měl poskytovat pouze stát. Jiné se obrátily na nestátní subjekty. V Etiopii, Nigérii, Keni a Ugandě víc než 40 % občanů z hospodářsky nejslabší pětiny obyvatelstva dostává zdravotní péči od soukromých poskytovatelů. Určitě bychom měli podporovat zvyšování investic v těchto odvětvích.
Co se týče vzdělání, vyzývám své kolegy, aby se podívali na práci profesora Jamesa Tooleyho z Newcastle University. Svůj výzkum začal v londýnském Institut of Education s představou, že soukromé vzdělání je opravdu odporná věc. Brzy však zjistil, zřejmě nikoli intuitivně, že soukromé školy mohou chudým lidem poskytovat lepší vzdělání. Když se prováděl průzkum ve státních školách v Indii, některé byly jednoduše zavřené. V některých učitelé nepřišli do práce a v jednom případě studenti celý den pouze připravovali čaj pro svého učitele. A tak pracující chudí lidé hlasovali nohama. Šetřili, aby si mohli zaplatit soukromé vzdělání, nikoli ve věži z ocele a skla, ale obyčejně v jednoduché místnosti nad obchodem. Tyto školy potom dotovali bezplatné vzdělání pro chudé lidi bez práce.
Ptám se, co je špatného na podpoře obchodu s těmito službami, když to pomáhá těm nejchudším? Teď slyším některé poslance tohoto Parlamentu, kteří jsou přesvědčeni, že tyto služby dokáže poskytovat pouze stát a že by to mělo být na monopolním základu. A domnívají se, že dokonce ani tam, kde stát selhává, nebo má na zajištění těchto služeb nedostatečné příjmy, by neměly mít nestátní subjekty povoleno vyplňovat tuto mezeru. Raději by viděli nejchudší lidi bez přístupu k vodě? Raději by viděli nejchudší lidi bez přístupu ke vzdělání? Raději by viděli nejchudší lidi bez přístupu ke zdravotní péči, než by je viděli jít k soukromému poskytovateli služeb?
Dalším sporným bodem je suverenita. Souhlasím s těmi, co říkají, že bychom neměli prosazovat otevírání obchodu a služeb násilím, proti vůli našich partnerů na jednáních. Ale určitě bychom se měli shodnout na tom, že když se země rozhodne liberalizovat to, co bychom mohli považovat za službu všeobecného hospodářského zájmu, nemáme právo přesvědčovat ji, aby neliberalizovala své trhy.
Musím však říci, že mě někteří kolegové zklamali: někteří poslanci tohoto Parlamentu se domnívají, že bychom skutečně měli přesvědčit rozvojové země, aby uzavřely své trhy. Neměli bychom hovořit o rozporu mezi soukromým a státním. Neměli bychom hovořit o rozporu mezi místními a zahraničními poskytovateli služeb. Měli bychom hovořit o tom, co funguje. Domnívám se, že bychom všichni společně měli pracovat na odstraňovaní obchodních bariér, které ubližují chudým.
Měli bychom se společně snažit o ukončení státních monopolů, které nechávají mnoho nejchudších lidí bez základních služeb a stále bychom měli být přátelští k těm podnikatelům, kteří chtějí bojovat proti globální chudobě vytvářením bohatství a pracovních míst prostřednictvím zvyšování investic do služeb.
Peter Mandelson
člen Komise. - Vážený pane předsedající, jsem vděčen Evropskému parlamentu za tuto zprávu. Jak se v ní uvádí, služby mají v rozvinutých zemích největší podíl na tvorbě HDP. Liberalizace obchodu se službami má proto klíčový význam pro náš hospodářský růst, stejně jako pro rozvojové země, kde služby nejsou dostatečně rozvinuté.
Do značné míry souhlasím s názory vyjádřenými v této zprávě. Jsou v souladu s naší globální evropskou strategií. Ta je založena na ambiciózním mnohostranném programu a na pečlivě vypracovaném souboru dvoustranných dohod. Pro nás je plně závazný rozvojový rozměr současného kola mnohostranných obchodních jednání a, jak potvrzuje zpráva, považujeme mnohostrannou dohodu o službách za pozitivní, stejně tak pro zájmy EU, jak chudších zemí.
Vítám podporu, kterou zpráva poskytuje ambiciózní úrovni závazků v probíhajících i nadcházejících jednáních o dvoustranných a regionálních dohodách. Pozorně registrujeme doporučení zprávy k různým probíhajícím jednáním, týkající se všeobecně odvětví, které náš průmysl služeb považuje za důležité.
Dovolte mi obecnou úvahu k jednáním o dohodách v oblasti služeb, která platí pro dvoustranné i mnohostranné dohody. Při jednáních o službách neexistuje lehká dohoda, žádný jednoduchý vzorec, který by se dal použít na všechna odvětví služeb a všechny země. Tato jednání zahrnují vytváření komplexního a často podrobného souboru regulačních rámců zemí v tak rozdílných oblastech, jako to uvádí závěrečná část vaší zprávy, od finančních služeb po zdravotní péči nebo vzdělání. Nesmíme své představy vnucovat, abychom zachovali právo třetích zemí regulovat si jednotlivé odvětví služeb podomácky, podle vlastního přání, a zároveň, pokud dají přednost konkurenci, otevírat jim možnosti dodávek zvenčí. Nesmí se při tom projevovat diskriminace.
Připouštíme, že některé oblasti služeb mají větší podíl na tvorbě HDP než jiné a že v tomto ohledu liberalizace obchodu s nimi může mít větší vliv na naše celkové bohatství. Při upřednostňování jakéhokoli odvětví je však třeba vzít v úvahu, kromě jiných faktorů, relativní specializaci našich zemí a regionů EU v jednotlivých odvětvích.
Na závěr mi dovolte nabídnout vám úvahu o mnohostranném procesu. Vaše zpráva vítá oznámení o signální konferenci o službách, která je součástí ministerských jednání o rozvojovém programu z Dauhy. My jsme skutečně velmi tvrdě prosazovali tuto akci, která se v červenci konala v Ženevě. Byl poměrně úspěšná. Nezachytili jsme všechny signály, které jsme očekávali, ale slyšeli jsme dost na to, abychom mohli říci, že členové Světové obchodní organizace WTO a některé z našich cílových zemí pochopili význam, který přikládáme úspěšnému výsledku jednání o přístupu na trh v odvětví služeb.
Nemám křišťálovou kouli, abych viděl, kam se mnohostranná jednání o rozvojovém programu z Dauhy pohnou z místa, kde skončila v červenci. Jsme v situaci, kdy jeden problém, zvláštní ochranný mechanizmus v zemědělství se stal pro rozvojové země bezprostřední příčinou selhání, avšak je třeba řešit i další otázky. Takže podpora dohody o hlavních rysech metod je vcelku velmi křehká a není to jen otázkou vyřešení rozporů mezi USA a Indií v oblasti zemědělství. Mám pocit, jako bychom měli v rukou křehkou vázu, mistrovské dílo neocenitelné hodnoty, kterou máme teď přenést po velmi kluzké dlažbě. Jeden nesprávný pohyb a celá věc se může rozbít na malé kousky. Proto musíme být velmi opatrní na své kroky. Nemůžeme stát na místě, ale je také těžké kráčet vpřed.
Jsme připraveni znovu vstoupit do tohoto procesu na jakékoli úrovni, která nám pomůže zajistit, že neztratíme to, čeho jsme už dosáhli a co zůstává ležet na stole. Musí tu však být skutečný politický závazek ostatních stran podílet se na procesu jednání. V takovémto kontextu se pokrok, dosažený na signální konferenci o službách, neztratí. Vyslané signály objasnily pružnost našich klíčových obchodních partnerů v oblasti služeb, a to je důležitá informace.
To nejlepší, co můžeme my všichni za těchto okolností po krachu jednání v Ženevě učinit, je být realisticky pozitivní a vysvětlovat, jakou obrovskou příležitost můžeme zmeškat, pokud všichni dohromady selžeme. Vaše zpráva je proto dobře načasovaná, jelikož vysílá srozumitelnou a vyváženou informaci o významu, jaký bude pro nás i naše partnery mít liberalizace obchodu v jedné z klíčových oblastí dohody o rozvojovém programu z Dauhy, ve službách. Těším se na pokračovaní spolupráce a dialogu s Parlamentem v této, i v jiných oblastech obchodní politiky.
Olle Schmidt
Vážený pane předsedající, obchod se službami se v současnosti stal nevyhnutelným pro každé hospodářství. Žádná země nemůže dosáhnout hospodářského úspěchu s nákladnou a neefektivní infrastrukturou služeb. Proto bych chtěl vyjádřit své velké poděkování panu Kamallovi za výbornou a důležitou zprávu.
Výrobci a vývozci textilu, rajčat a dalšího zboží nebudou konkurenceschopní, pokud nebudou mít přístup k efektivnímu bankovnímu systému, efektivním pojišťovacím společnostem, účetnickým firmám, telekomunikacím a dopravním systémům.
Stanovisko Hospodářského a měnového výboru zdůrazňuje, že přístup k finančním službám, jako jsou mikropůjčky, přístup k základním bankovním službám a mezinárodním bankovním převodům, je pro jednotlivce v rozvojových zemích nezbytný, aby se mohli zapojit do základních hospodářských činností a rozběhnout vlastní společnosti.
Výbor zastává také názor, že specifická povaha finančního sektoru vyžaduje v globalizovaném světě promyšlená řešení. O tom hovořil i pan komisař Mandelson. Pokud naši partneři při jednáních, zejména v rozvojových zemích, odmítají možnost otevření trhů služeb, snižují své šance na hospodářský rozvoj.
Těm z vás, kteří mají pochybnosti, říkám: Podívejte se, jak se rozvíjely vaše země! Rozvoj obchodu se zbožím šel ruku v ruce s rozvojem obchodu se službami. Ku prospěchu všech občanů, pane předsedající!
Zbigniew Zaleski
jménem skupiny PPE-DE. - Vážený pane předsedající, za socialistickým přístupem odmítání liberalizace tohoto trhu se skrývá obava, že pokud služby přejdou do soukromých rukou, stát nad nimi ztratí moc a to bude špatně. Padesát let komunismu ukázalo, že tomu tak není. Konkurenceschopné služby v cestovním ruchu, financích a dopravě, aby tyto věci byly dostupné, a ve vzdělávání a v odborné přípravě jsou velkou výzvou a nadějí pro rozvojovou pomoc chudým zemím.
Jak já vidím tento přínos pro rozvoj, jak porovnáme trh se zbožím (materiálními produkty) a službami? Služby jsou činnosti, které formují lidi. Poskytují šanci na přenos znalostí. Jak je zvykem říkat v tomto Parlamentu, není to rozdávaní ryb ale udic. Navíc to umožňuje uvolnit osobní iniciativu, inovaci a větší zapojení do různých aktivit. Trh se službami je také schopen přizpůsobit se kulturním potřebám, je pružnější a lépe se přizpůsobí požadavkům místních právních předpisů, které je třeba dodržovat v každé zemi. To může vést k snížení nezaměstnanosti. Ve společenské oblasti může pomoci dosáhnout větší angažovanosti lidí různého původu a z různých sociálních vrstev.
Hovoříme o vodě, vzdělání a zdravotní péči, a proč ne? 50 let komunismu a nedávné změny v mé zemi dokazují, že liberalizace je síla spíše pozitivní než negativní a já ji důrazně podporuji.
Françoise Castex
jménem skupiny PSE. - (FR) Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, na úvod bych chtěla poděkovat panu zpravodaji za kvalitu jeho zprávy. Poskytla nám příležitost k nové podrobné diskusi o obchodu se službami. Podařilo se nám určit body, ve kterých se naše názory blíží, a najít některé otázky k diskusi. Uvidíme, zda tyto otázky vyvolají závažné rozdíly v názorech na konci diskuse a hlasování.
Ať již hovoříme o vnitřním trhu nebo o zahraničním obchodě, shodneme se na tom, že trh se službami má největší podíl na vytváření bohatství a představuje čtvrtinu světového obchodu. Je opravdu možné, že toto odvětví hospodářství má v Evropské unii stále potenciál růstu. Je proto legitimní zahrnout trh se službami do dvoustranných i mnohostranných obchodních jednání. Budeme však muset stanovit zásady a podmínky fungování trhu v obchodu se službami.
První bod, který chce moje skupina zdůraznit, je nezbytnost oddělit trh se službami a trh se zbožím. Služby nejsou jako zboží, z mnoha důvodů. Za prvé, služby nemají stejnou povahu; některé jsou spojené se základními potřebami a právy. Jsme pevně přesvědčeni o potřebě oddělení komerčních a nekomerčních služeb, ať již ve zdravotní péči nebo ve vzdělání. Také životně důležitým službám, jako je voda a energie, musíme přiznat zvláštní statut.
Služby nejsou jako zboží, protože obchodování s nimi často velmi přímo vyžaduje lidské úsilí a není to pouze virtuální obchodování s technologií. I když služby potenciálně vytváří pracovní místa, je to zároveň odvětví, ve kterém najdeme nejméně formální zaměstnávání a největší nejistotu. Proto mě teší, že zpráva požaduje, aby pravidla obchodu dodržovala normy pro zaměstnávání, vypracované Mezinárodní organizací práce. Mezi našimi rozvojovými cíli musí být také boj proti nejistotě a bídě.
Konečně, neztratili jsme ze zřetele cíle jednání v Dohá a mezinárodní obchod jako vektor rozvoje. Tento přístup nás zavazuje, abychom při jednáních o závazných plánech a dohodách o hospodářském partnerství brali v úvahu odlišné zájmy členských států a rozvojových zemí. Evropská unie musí při otvírání trhů se službami zohlednit rozdílné stupně rozvoje, tempo a přání jednotlivých zemí, zejména při liberalizaci některých jejich služeb. Mám na mysli zejména finanční služby. Vyvíjení nátlaku na třetí země v otázce pojetí služeb a jejich regulace je vyloučeno. V tak citlivých záležitostech, jako jsou veřejné služby a finanční služby, musíme respektovat suverenitu těchto zemí.
Nevím, zda v této otázce dosáhneme naprosté shody. Je možné, že právě toto téma rozdělí pravici a levici v tomto Parlamentu.
Ignasi Guardans Cambó
jménem skupiny ALDE. - (ES) Vážený pane předsedající, tato zpráva jednoznačně zdůrazňuje význam služeb v hospodářství a význam jejich postupné liberalizace.
Pravdou je, že pro stínového zpravodaje je zajímavé sledovat tuto diskusi, která potvrzuje, proč někteří z nás sedí uprostřed tohoto Parlamentu a ne na jednom nebo druhém konci, proč někteří z nás sedí zde uprostřed.
Co nás skutečně odlišuje, když to řeknu mírně, od lidí, kteří se neustále drží přesné představy o tom, co jsou to služby, co se může a co nesmí privatizovat; od lidí, kteří jsou stále alergičtí na představu, že některé služby může velmi efektivně poskytovat soukromý sektor, často daleko efektivněji než veřejný sektor, často dokonce bez ohledu na to, nakolik je země rozvinutá; od lidí, kteří stále chtějí nutit stát, aby nesl velkou část břemene v méně rozvinutých zemích, jako kdyby odpovědí na všechny otázky bylo, že odpovědnost ponese stát, bez toho, že by se bralo v úvahu, že právě velká míra zapojení státu je často v pozadí obrovského rozšíření korupce v těchto zemích?
Pár poznámek, několik projevů nedůvěry ke svobodné hospodářské soutěži, svobodnému podnikání a možnosti občanů dostávat služby v rámci společnosti prostřednictvím svobodného hospodářství.
To vše jsme slyšeli v této diskusi. Chtěl bych však zároveň objasnit, a to je důvod, proč jsme uprostřed, že také úplně nesouhlasíme s pocitem, který občas máme, že zpravodaj (i když následně byl velkorysý při přijímání pozměňovacích a doplňkových návrhů naší skupiny) není nebo někdy není dostatečně citlivý při posuzování toho, co znamená všeobecný zájem, v chápaní toho, že ne vše podléhá pravidlům trhu, v chápání toho, že členské státy samozřejmě musí mít a uchovat si svobodu chránit určité služby mimo čistý trh, v regulované podobě nebo poskytovat je pouze prostřednictvím veřejného sektoru.
Které jsou to služby? To neumím říci. Dokonce ani v Evropě nejsme jednotní v tom, co je to všeobecný zájem: i v rámci Evropy jsou různé přístupy k podílu veřejného a soukromého sektoru v oblasti sběru odpadu, vzdělání, vody, pohřební služby, hřbitovů, veřejné dopravy a poštovních služeb. Je však třeba chápat, že vzdělání, zdravotní péče atd. mají rozměr, který se nedá svěřit výlučně a striktně pouze soukromému podniku.
Proto podporujme liberalizaci služeb; pochopme, že tím zlepšujeme služby, které občan dostává. Je důležité, aby Evropská unie v této otázce převzala iniciativu při všech svých obchodních dohodách, zejména když vidíme selhání kola jednání v Dauhe a mnohostranného rámce v této oblasti jako celku, o kterém nevíme, zda je dočasný nebo trvalý.
Evropská unie má proto značnou odpovědnost za požadavek a praktické prosazování liberalizace služeb, i v méně rozvinutých zemích, ale, samozřejmě, při respektování jejich svobody a pochopení, že tento proces musí provázet (a tím uzavírám, pane předsedající) velmi silná regulace. V mnohých případech musí liberalizaci provázet regulace a jasná pravidla, dodržující svobodu a autonomii každého členského státu při rozhodování o tom, co by mělo, vzhledem k tradici, reálné situaci obyvatelstva nebo reálným okolnostem, zůstat součástí veřejného sektoru.
Cristiana Muscardini
Vážený pane předsedající, dámy a pánové, chtěla bych jménem skupiny Unie pro Evropu národů blahopřát panu Kamallovi za jeho skvělou práci. Odvětví služeb, jak potvrdil sám autor, je nejdůležitějším odvětvím takřka na celém světě. Dokonce i v Africe a v Asii je nejdůležitější součástí tvorby HDP. Toto strategické odvětví však teď musí být tahounem hospodářského růstu, zejména v zemích, které jsou stále méně rozvinuté.
Je dobré, že zpráva označuje výrazný růst obchodu se službami za zdroj většího bohatství a stability, zejména v zemích, které se potřebují dále rozvíjet. Obchod se službami zároveň znamená přenos vědomostí mezi zeměmi a občany. Svoboda realizovat takovýto obchod, za předpokladu, že je součástí souboru společných a dodržovaných pravidel, je proto základem jakékoli strategie růstu. Nikdo by se však neměl pokoušet o vyvážení nebo dovážení modelů jiným: každá rozvojová země musí přijmout časový rámec odpovídající jejím možnostem růstu.
Proto musí nová cesta k liberalizaci vzít v úvahu, že vláda musí uspokojit potřeby občanů a nikoli, jak se to, naneštěstí, někdy stává v Africe, předat právo na poskytování služeb veřejným společnostem spojeným s vládami jiných zemí, když ty nejsou schopné poskytovat základní služby jako voda nebo energie ani svým vlastním lidem, protože existuje jasné riziko hospodářských, politických a bezpečnostních problémů, dokonce i na mezinárodní úrovni.
Naneštěstí, selhání kola jednání v Dohá potrestalo každého: Evropskou unii, průmyslové země, ale domníváme se, že především nejchudší země. Proto doufáme, že touto zprávou můžeme vyslat další silné poselství nového úsilí o harmonický rozvoj celé společnosti.
Caroline Lucas
jménem skupiny Verts/ALE. - Vážený pane předsedající, dovolte mi začít poděkováním panu zpravodaji za jeho otevřenost a spolupráci. I přesto však naše skupina nebude moci podpořit tuto zprávu v zítřejším hlasovaní, samozřejmě, částečně kvůli předpokladu, že obchod se službami je v zásadě stejný jako obchod se zbožím. Jak už říkala paní Castexová, prostě tomu tak není. Nemůžeme s tím souhlasit, v neposlední řadě proto, že obchod se službami skoro vždy vyžaduje změny vnitrostátních právních předpisů nebo uplatňování předpisů, které často zasahují do samotných základů sociální struktury společnosti, zejména pokud jde o základní služby, na nichž jsou lidé závislí.
Zpráva jde také proti skutečnosti, že samotní členové Světové obchodní organizace WTO stále víc rozlišují mezi obchodem se zbožím a obchodem se službami. Na dalším ministerském setkání WTO pouze před pár měsíci v červenci v Ženevě skupina latinskoamerických zemí dala do oběhu návrh, aby se zdravotní péče, vzdělání, voda, telekomunikace a energie úplně vyčlenily z působnosti WTO, přesně na základě toho, že jde o základní veřejné služby, které jsou součástí lidských práv a s kterými se nesmí zacházet jako s obchodovatelnými komoditami. Konečně, zpráva celkem selektivně uvádí některé pozitivní vnitrostátní příklady liberalizace základných služeb, ale vůbec nehovoří o velkém počtu zničujících příkladů, které mohly být stejně tak uvedeny a na které také nelze zapomínat.
Otázka, na kterou chci poukázat, je problém liberalizace finančních služeb. Žádné téma nedominovalo v titulcích novin tento rok víc než globální finanční krize. Panuje široká shoda v tom, že vznik krize umožnil nedostatek přiměřené regulace na finančních trzích. Na jednáních WTO o službách zatím bohatší země hledají dohodu o další deregulaci a liberalizaci finančních trhů a tato zpráva opravdu plně podporuje takovýto návrh. Zdá se mi trochu ironické, že ředitel WTO, pan Pascal Lamy, vyzýval sestavit program WTO jako řešení globální finanční krize, když současná politika organizace by, podle všech objektivních odhadů, pravděpodobně mohla přispět k další finanční nestabilitě.
Jsem zklamaná, že byly zamítnuty všechny naše pozměňovací a doplňkové návrhy, které požadovaly přinejmenším přestávku v další liberalizaci finančních služeb, dokud fórum finanční stability nezveřejní svá doporučení o některých nových základních regulacích, jako jsou kapitálové požadavky a přeshraniční likvidita (požadavek, abychom na to počkali, byl celkem umírněný). Z toho důvodu jsme tyto pozměňovací a doplňkové návrhy znovu předložili a, samozřejmě, vás budeme žádat o jejich podporu.
Helmuth Markov
Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, prvkem shody v diskusi o této zprávě je společné přesvědčení, že mnohostranný systém norem a regulace je důležitý a potřebný, že obchod a rozvoj nesmí vykazovat žádné protimluvy a že Evropská unie nese mimořádnou odpovědnost, danou její váhou při vytváření mezinárodních hospodářských vztahů.
Jsou zde však zásadní rozdíly v přístupu. Samozřejmě, je zásadně důležité zlepšit celosvětovou dostupnost, kvalitu a výběr služeb, zejména v rozvojových zemích. Toho však nelze dosáhnout všeobecnou koncepcí konkurenceschopnosti, liberalizace a privatizace, zejména ve veřejných sektorech (voda, zdravotní péče, energie a osobní doprava).
Ještě daleko méně vhodná je strategie deregulace, kterou Komise prosazuje v rámci mnohostranných a stále více i dvojstranných jednání, což je ta správná cesta k posílení globálního trvale udržitelného rozvoje, protože jejím hlavním cílem je celosvětový přístup pro evropské nadnárodní společnosti a daleko méně je zaměřená na malé a střední podniky.
Ještě jedna věc: Evropská unie by chtěla uzavřít dohody o volném obchodu, které se týkají i zahraničních investic, se zeměmi jako je Čína, Korea, Indie a státy sdružení zemí ASEAN a AKT. Naproti tomu, Německo v současnosti zavádí zákon, podle kterého podíl zahraničních akcií spojených s hlasovacím právem v německém podniku může být omezen na maximálně 25 %. Když Bolívie usoudila, že musí omezit daleko vyšší podíl zahraničního kapitálu ve své produkci zemního plynu, Evropa křičela na poplach.
Moje skupina je přesvědčena, že každá země se musí sama rozhodnout kdy, podle jakých pravidel a v jakém rozsahu se chce otevřít globální konkurenci. Prezident Arias dnes řekl: "Potřebujeme asymetrický přístup." To je slovo na závěr.
Georgios Papastamkos
(EL) Vážený pane předsedající, jak už řekli pan zpravodaj a pan komisař Mandelson, služby jsou jedním z nejdynamičtějších odvětví evropského i globálního hospodářství. Musíme však uznat, že existuje značný prostor pro posílení mezinárodního obchodu se službami, což by přineslo výhody společnostem a ještě více spotřebitelům.
Co se týče vývozního obchodu, odvětví služeb je také mimořádně důležité pro rozvojové země. Postupné otevírání jejich trhů, založené na principu rozdílného zacházení, může přispět k přesunu technologií a know-how, jakož i k zlepšení jejich infrastruktury.
Základními cíli EU jsou závazná konsolidace alespoň současného stavu v oblasti přístupu k trhům a jeho další liberalizace. Podle mého názoru je potřeba snižovat překážky, na které narážejí evropské společnosti, a zabezpečit větší transparentnost a předvídatelnost na zahraničních trzích.
Úroveň nabídek a celkový průběh jednání v rámci WTO jsou zatím pro odvětví služeb zklamáním. Dvoustranná a meziregionální jednání o ambiciózních dohodách o volném obchodu se stávají nevyhnutným doplňkem k mnohostrannému rámci, zejména od červencového selhání těchto jednání.
Při jednáních o dalším otvírání trhů bude potřeba zabezpečit právo regulovat pro samotnou EU, i pro její obchodní partnery, zejména v oblastech veřejných služeb a služeb všeobecného zájmu.
Carlos Carnero González
(ES) Vážený pane předsedající, rád bych řekl pánům Zaleskému a Guardansovi, že Goyův slavný grafický list, jak jistě vědí, nese název Spánek rozumu rodí příšery, a někdy sen o liberalizaci s přísnými pravidly trhu může zrodit neefektivnost a nerovnost. Když hovoříme o službách, musíme to mít neustále na paměti.
Představme si, například, chudou zemi, ve které dobře nefunguje vzdělání a kde se rozhodnou přijmout zahraniční subjekty, od kterých se očekává, že zabezpečí dětem této země kvalitní vzdělání. Jak si můžeme být jisti, že tyto soukromé společnosti do toho nepůjdou s cílem vytvořit monopol nebo oligopol nebo že nezavedou ceny, které nebudou dostupné spotřebitelům, v tomto případě dětem, a že skončí s nekvalitním vzděláním? Kdo nás o tom může přesvědčit? Protože stát se to může. V takovém případě nebudeme v situaci svobodné hospodářské soutěže, ale v situaci úplně regulované soutěže v soukromých rukách.
Proto musíme říci velmi zřetelné ano privatizaci obchodu se službami a zároveň odlišit veřejné služby a služby všeobecného hospodářského zájmu; přitom zajistit dodržování kritérií a pravidel dostupnosti a kvality, a samozřejmě i to, aby byla výrazně přítomna sociální kritéria.
Posílení hospodářství znamená posílení těch členských států, které jsou otevřené pravidlům trhu, ale bez toho, abychom občany zavazovali využívat pouze služby těch, kteří dokáží tato pravidla lépe uplatňovat.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Vážený pane předsedající, pane komisaři, rád bych ocenil pana Kamalla za jeho velmi dobrou zprávu. Blahopřeji!
Je třeba zdůraznit, že přístup na trh a volný obchod v oblasti služeb mají zásadní význam pro hospodářský růst a snižování nezaměstnanosti. Naše státy a regiony z tohoto řešení těží. Tento přínos se týká i partnerů mimo EU, zejména chudých zemí. Jednání v rámci programu z Dauhy by měla vést k vytvoření harmonizovaného balíku služeb, včetně finančních služeb, ve vztahu k nimž je EU nejvíc otevřená a transparentní.
Tato otevřenost by však měla jít ruku v ruce se vzájemností a respektem. V této souvislosti bychom se také měli podívat na to, co nazýváme "daňovým rájem". Předpisy, které se přijímají, by měly mít na zřeteli potřebu podpory konkurenceschopnosti, a tudíž snižování cen a zvyšování kvality služeb, a zároveň, na druhé straně, boje proti korupci a monopolizaci trhu.
Zde bych rád zdůraznil, že obchod se službami stále častěji zahrnuje špičkové technologie, počítačové produkty, kulturní produkty atd. Služby poskytované přes internet vyžadují zvláštní přístup. Zaručená musí být ochrana práv k duševnímu vlastnictví a osobních údajů, zároveň musí fungovat ochrana před podvody, obchodem s pornografií a jinou trestní činností. Stárnoucí společnost a postižení lidé si vyžadují rostoucí objemy zdravotních a ošetřovatelských služeb. Musíme proto uvažovat o rostoucím počtu přistěhovalců pracujících v těchto oblastech. Současná politická situace by měla nasměrovat naši pozornost i na služby v oblasti energií a komunikací.
Slyšeli jsme, že všude ve světě hrají služby velmi důležitou úlohu při tvorbě HDP. Globální obchod se službami vykazuje rostoucí trend a představuje už čtvrtinu služeb. Takže doufejme, že se nám podaří vytvořit systém srozumitelných a spravedlivých pravidel, která zajistí všem stranám stejné zacházení. Nebude to lehké, ale kdo říká, že bychom se měli zabývat pouze lehkými úkoly?
Jens Holm
(SV) pan Kamall volá po dalekosáhlém otevření trhů se službami v rozvojových zemích. Naneštěstí je to zcela v souladu se současnou obchodní politikou EU. Například, pan Kamall chce, aby to, co v současnosti činí místní společnosti nebo veřejný sektor, dostalo konkurenceschopnost nadnárodních evropských společností.
To je politika, která se už testovala v Evropě. Moje země, Švédsko, byla jednou z prvních, které deregulovaly své trhy se službami v oblasti energií, elektřiny, železnic a pošt. Dnes vidíme výsledek: vyšší ceny, horší údržba a často i horší služby. Pár monopolů může teď těžit nevídané zisky z toho, co bylo předtím ve společném vlastnictví.
Je toto model rozvoje, který bychom měli předávat rozvojovému světu? Ne! Naštěstí, jsou země, které dělají věci jinak! Norsko, které je na EU nezávislé, odmítlo všechny požadavky v rámci Všeobecné dohody o obchodu se službami GATS na liberalizaci odvětví služeb v chudých zemích. Obecně, Norsko pozdvihlo svůj hlas proti politice volného trhu hospodářského liberalismu, kterou EU prosazuje v rámci Světové obchodní organizace WTO. To vzbuzuje naději. EU by měla na přední místo klást potřeby chudých zemí, namísto volání po deregulaci a privatizaci.
Daniel Varela Suanzes-Carpegna
(ES) Vážený pane předsedající, chtěl bych poblahopřát svému kolegovi, panu Kamallovi, za jeho zprávu, ve které zdůrazňuje potřebu rozvoje mezinárodního trhu se službami a bere v úvahu odlišnou situaci rozvojových zemí aniž by zapomínal, že podmínky musí být spravedlivé pro všechny strany.
Na jedné straně je tu velký potenciál pro Evropskou unii na otevření jejího odvětví služeb novým trhům, na kterých má velkou komparativní a konkurenceschopnou výhodu na globální úrovni: rozvoj nových kanálů pro toto odvětví, což je jedním z hlavních nástrojů, pomocí kterých může Evropa čelit výzvě globalizace.
Na druhé straně je zde mnoho výhod pro rozvojové země.
Za prvé, mohou využívat znalosti a zručnosti Evropské unie v této oblasti, což tyto země potřebují pro rozvoj svého hospodářství, zejména v základních a mezioborových odvětvích, jako jsou finanční služby. Ulehčilo by to přesun technologie z evropských institucí a podniků. Existence příznivějšího hospodářského rámce by měla motivační účinek na investice z dalších oblastí světa; proto by se přínos pro jejich hospodářství znásobil.
Za druhé, pokrok v jednáních by vedl ke zlepšení podmínek pro ty, kdo chtějí poskytovat služby, jakož i pro podniky, které se chtějí usadit v Evropě.
Rád bych ve zprávě vyzdvihl potřebu dodržování základních předpisů Mezinárodní organizace práce ILO, zejména ve vztahu k dětské a nucené práci, protože by to měla být otevřenost s asymetrií, ano, ale při dodržování pravidel spravedlivé soutěže a fair play; přičemž nikdy nesmíme zapomínat na zájmy našich podniků.
Musíme požadovat intenzivnější závazky, zejména velkých rostoucích ekonomik, Číny, Indie a Brazílie, vždy však v rámci Světové obchodní organizace. Zpráva se zmiňuje o zvláštních okolnostech ve vztahu k různým obchodním blokům, jako je Sdružení zemí jihovýchodní Asie (ASEAN), státy Perského zálivu, Indie a Korea. Ve zprávě chybí jedna oblast, jejíž stupeň rozvoje a hospodářská situace jsou ideální pro rozvoj našeho odvětví služeb. Mluvím o seskupení Mercosur a v jeho rámci zejména o Brazílii; byl jsem zpravodajem zprávy o stavu jednání s touto zemí v Parlamentu. Proto, i když se tato země neobjevuje výslovně v hlavních bodech zprávy, chtěl jsem se o ní zmínit, aby bylo možné ji také zahrnout.
Glyn Ford
Vážený pane předsedající, rád bych vyslovil uznání obrovskému množství práce, které můj kolega Syed Kamall vynaložil na tuto zprávu o obchodu se službami, ale obávám se, že mu k této práci nemohu upřímně poblahopřát, jelikož zásadně nesouhlasím s některými prvky jeho přístupu.
Klíčovým problémem jsou služby všeobecného hospodářského zájmu. Zde, v Evropském parlamentu, běžně dosahujeme mezi skupinami socialistů a křesťanských demokratů kompromisu, který odráží politickou rovnováhu sil v této instituci. Mám však obavy, že při této příležitosti se kompromisu nedosáhlo: opravdu, slyšeli jsme některé poznámky od jeho kolegů, které naznačují, že někteří členové jeho vlastní skupiny, ti s vyvinutějším sociálním cítěním, jsou dotčeni a cítí znepokojení z přístupu, který si pan zpravodaj zvolil.
To je určitě ta nejliberálnější zpráva (a aby nedošlo k omylu, připomínám, že mám na mysli pejorativní význam tohoto slova), jakou kdy Výbor pro mezinárodní obchod předložil plénu. Zpráva nerozlišuje účinně mezi komerčními a nekomerčními službami, a já a velká většina naší skupiny budeme moci hlasovat pro zprávu pana Kamalla pouze v případě, pokud budou přijaty pozměňovací a doplňkové návrhy číslo 2, 11 a zejména 5, které budou chránit univerzální, dostupné a kvalitní veřejné služby pro všech.
Reinhard Rack
(DE) Vážený pan předsedající, služby jsou základní složkou naší hospodářské budoucnosti. To neplatí jen pro vysoce rozvinuté ekonomiky zde v Evropě, ale také, a především, pro takzvané rozvojové země. Jelikož tomu tak je, musíme ukázat, že deregulace, které jsme v minulosti dosáhli v oblasti přepravy zboží, je naším cílem i v odvětví služeb. Zde je to v mnohých ohledech zřejmě ještě důležitější.
Zpravodaj, pan Kamall, kterému musíme poděkovat za jeho zprávu, i pan Zaleski poukázali na to, čeho se dá dosáhnout v odvětví služeb: přesun vědomostí, vyšší kvalifikovanost, pracovní místa a lepší infrastruktura. To jsou věci, které bychom měli všichni, opravdu společně, podporovat. Pokud se na věci díváme z tohoto úhlu, měli bychom zahrnout mnohé z ideologií, za které jsme zde v Evropě v uplynulých letech a staletích bojovali, bez přílišného ohlížení se dozadu.
Říkám "ano" zvláštním potřebám v určitých odvětvích, ale "ne" zástupným bitvám, které chtějí vybojovat někteří poslanci tohoto Parlamentu, skrývajíce se za rozvojové země.
Harald Ettl
(DE) Vážený pane předsedající, my všichni chceme mít otevřené hranice pro poskytování služeb. Rád bych v této souvislosti uvedl dvě věci. Evropská unie v roce 2006 vyjasnila svůj postoj k otázce zajištění veřejných služeb a nevystavila citlivou oblast veřejných služeb dokonce ani veřejnému výběrovému jednání.
Teď se samozřejmě činí v rámci Všeobecné dohody o obchodu se službami GATS pokusy liberalizovat toto citlivé odvětví zadními dvířky. Nemůžeme zde používat stejné přístupy jako při komerčních službách. Opačný přístup se, pochopitelně, uplatňuje i vůči rozvojovým zemím. EU by neměla vyvíjet žádný nátlak na rozvojové země a nutit je do liberalizace veřejných služeb. Tyto země musí být schopny se samy rozhodnout.
Druhý choulostivý bod se týká trhu s finančními službami. Od 80. let minulého století trhy s finančními službami vykazovaly značně vysoký růst v nejrozsáhlejších odvětvích globalizovaného trhu, dokonce i pro finanční transakce. Měnové trhy mají roční obrat 360 bilionů USD. Zapojení do globálně se rozšiřujících trhů je, samozřejmě, věcí hospodářské svobody a rozvojové země proto vykazují vysoký stupeň zranitelnosti vůči vnějším otřesům. Liberalizace finančních služeb by proto měla [zohlednit] stupeň rozvoje konkrétní ...
(předsedající řečníka přerušil)
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Vážený pane předsedající, v rámci této diskuse existují dvě záležitosti, na které bych rád upozornil. Za prvé, je pravda, že v roce 2007 představovalo odvětví služeb v Evropské unii až 75 % tvorby HDP a vývoz služeb z EU představoval víc než 28 % celkového světového vývozu, ale ještě stále existuje v rámci samotné Evropské unie množství překážek svobodnému poskytování služeb ze strany poskytovatelů služeb z nových členských států. Rád bych vyjádřil naději, že EU v nejbližší budoucnosti podnikne některé zásadní kroky vpřed v této záležitosti.
Za druhé, měl by se vyvinout silný odpor vůči řešením navrhovaným ve zprávě, podle nichž by EU v rámci jednání WTO jednostranně snížila platby a dotace zemědělcům, aby získala, jak se uvádí, prospěch v podobě zvýšených zisků z obchodu ve službách. Tento přístup, který už EU zvolila mnohokrát, vedl k omezení výroby a někdy dokonce i k likvidaci mnohých odvětví zemědělské výroby v rámci Evropské unie, což výrazně snížilo potravinové zabezpečení zemí EU a v nedávných měsících také vedlo k značnému zvýšení cen zemědělských surovin.
Roberto Fiore
(IT) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, chtěl bych nasměrovat vaši pozornost k faktu, že hovoříme o liberalizaci bankovního systému, ale všichni víme, že po směrnici Bazilej II se v tomto odvětví objevil monopol a viděli jsme, jak byly zrušeny celé podniky, celé hospodářské jednotky přesně v důsledku monopolizace finančního systému.
Proto se domnívám, že musíme nějakým způsobem oživit starý systém, družstevní systém, který byl ve venkovních oblastech a v mnoha dalších částech Evropy zdrojem životní síly pro malé soukromé a rodinné podniky. Potom můžeme hovořit a jednat ve smyslu liberalizace místo monopolu v tomto základním bankovním odvětví, které ovlivňuje životy rodin a podniků v celé Evropě.
Paul Rübig
(DE) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, domnívám se, že malé a střední podniky mají velmi specifické požadavky, dokonce i v oblasti finančních služeb. V Evropě máme 25 miliónů podniků. Jsem přesvědčen, že mnohé z nich by určitě byly schopny dosáhnout stejného úspěchu i na mezinárodním trhu.
Konečně, i v těch nejméně rozvinutých zemích je jednou ze základních otázek, jak vyprodukovat zisk. Pan komisař Mandelson si proto myslí, že je obzvlášť důležité neustupovat v jednáních WTO, ale vnést tam čerstvý impulz. Potřebujeme zjednodušení obchodu, potřebujeme příslušné závazky, a já doufám, že toho brzy dosáhneme.
Peter Mandelson
člen Komise. - Vážený pane předsedající, určitě mám v úmyslu při jednáních odhodlaně tlačit na uzavření dohody o světovém obchodu v rámci programu z Dohá. Je to skutečně velmi důležité a jsem vděčen váženému panu poslanci, že to zdůraznil.
Opravdu jsem neměl v úmyslu komentovat tuto diskusi nebo reagovat na ní. Důvodem, proč tak činím, je můj pocit, že v některých příspěvcích, které zde zazněly, se ukázal nemalý kus nepochopení problematiky provozování služeb v 21. století, zejména mezi rozvojovými zeměmi, ale kromě toho tu někteří účastníci diskuse svými poznámkami vytváří falešnou ideologickou hranici mezi tím, co nazývají "komerční" a "nekomerční" služby. Jelikož trávím většinu svého času ve světě a v rozvojových zemích, musím říci, že rozdíly a ideologické hranice, popisované v této diskusi, stále více bez stopy mizí. Mezi členy WTO to není tak, jak tvrdila pani Lucasová, že rozvojové země stále více považují obchod se službami za zcela odlišný a oddělený od trhu se zbožím. Ve skutečnosti se ve WTO a při obchodních jednáních objevuje přesně opačný trend. Rozvojové země stále více zanáší obchod se službami do těchto jednání. Myslím si, že je nesprávně, a říkám to jako někdo, kdo je sociálním demokratem nepřetržitě mnoho desetiletí a kdo má, myslím si a doufám, vyvinuté sociální cítění, předkládat v otázce služeb tvrzení, že státní provozování je dobré a soukromé provozování je špatné. Toto není jen zastaralé myšlení, je to v protikladu se zájmy rozvojových zemí a se základními potřebami nejchudších obyvatel těchto zemí a těch komunit, které bychom měli hledat, aby se postavily za naše hodnoty jako Evropané a za naše principy jako Evropané.
Takže doufám, že nebudeme následovat a podporovat, jak můžeme s veškerou úctou doporučit, tuto zvláštní rovnici, podle které můžete klást do popředí potřeby nejchudších lidí tím, že odepřeme rozvojovým zemím možnost dodávat spotřebitelům efektivněji a levněji nejen vodu, energii a telekomunikační služby, ale i zdravotní péči a vzdělání prostřednictvím investic, technologií, řídících schopností a technik z různých mezinárodních zdrojů, na základě konkurenceschopnosti.
To zcela určitě neznamená, že by tyto služby měly fungovat bez regulace. Nepodporujeme monopolistické jednání, spekulativní tvorbu cen a kartely, ale k tomu směřují argumenty, které vážený pan poslanec uváděl. Regulace národními vládami v rozvojových zemích je, samozřejmě, zásadní věc ve vztahu k těmto službám, ale, prosím vás, netvořme nebo nepodporujme to, co považuji, jak jsem už popsal, za falešnou ideologickou hranici mezi komerčním a nekomerčním. Oboje je stejně opodstatněné, pokud je to správně regulováno a pokud to správně slouží potřebám lidí, kteří zoufale potřebují víc služeb tohoto druhu, efektivněji poskytovaných a v mnohých případech levnějších.
Syed Kamall
zpravodaj. - Vážený pane předsedající, opravdu nevím, kde začít, když byli všichni tak laskaví. Děkuji všem za účast v této diskusi, vítám každý jednotlivý příspěvek.
Rád bych se za těch pár minut, které jsem dostal k dispozici, věnoval některým otázkám, které byly nastoleny. Nevystupuji v rozpravě příliš často, tak mi budete muset odpustit trochu nevázanosti.
Pan Markov hovořil o jediném, univerzálním řešení. V této zprávě se celkem jasně uvádí, že stejně jako bychom neměli jiným zemím vnucovat liberalizaci, neměli bychom jiným zemím vnucovat ani protekcionismus nebo státní monopoly. Toto je myšlenka, kterou jsem se pokoušel vyjádřit, takže je to opravdu daleko od jediného univerzálního řešení. Uznáváme, že pro různé země existují různá řešení, ale poskytněme jim možnost volby liberalizace. Mnoho lidí v chudších zemích mi říkalo, že jsou znechuceni a unaveni nemožností volby, tím, že musí jít ke státnímu monopolnímu provozovateli, který poskytuje špatné služby, nebo k soukromému monopolnímu provozovateli, o kterém všichni vědí, že je propojený s vládnoucí elitou. To, co skutečně chtějí, je především přístup, nebo možnost volby, prostřednictvím které opravdu mají určitý druh přístupu.
Co se týče přestávky v liberalizaci finančních služeb, je rozdíl mezi finanční krizí z globálního pohledu a špatnými půjčkami a špatnými dluhy. Chudí afričtí podnikatelé mi říkali, že chtějí přístup na kapitálové trhy, aby si mohli půjčit peníze na koupi traktoru, aby mohli zorat pole a vytvořit ve své oblasti víc bohatství, tak jim dejme tuto možnost a přístup ke kapitálu.
Na závěr, můj kolega, Glyn Ford, mě odsoudil a já to ve skutečnosti beru jako kompliment. Jsem velmi šťasten, když slyším, že toto je ta "nejliberálnější zpráva" a doufám, že to jednoho dne bude na mém náhrobním kameni, i když ne okamžitě. Chci zdůraznit, že je rozdíl mezi sociálním cítěním a socialistickým cítěním. Sociální cítění znamená sledovat, co skutečně funguje a jak můžeme reálně pomoci chudým místo lpění na zastaralé socialistické ideologii, která, jak řekl pan Zaleski, ztratila svou legitimitu po tom, co byla mnoho let vnucovaná střední a východní Evropě.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve čtvrtek, 4. září 2008.
Písemná prohlášení (článek 142)
Pedro Guerreiro  
písemně. - (PT) V červenci jsme opět viděli selhání dalšího pokusu uzavřít kolo jednání v Dauhe, jehož cílem je pokročit v liberalizaci obchodu, a Parlament už chce schválit zprávu, vypracovanou z vlastní iniciativy, která se tak nechutně snaží o celosvětovou liberalizaci obchodu se službami buď v rámci Světové obchodní organizace WTO, případně přes dvoustranné nebo mnohostranné dohody s třetími zeměmi, které podporuje EU.
To, co zde máme, je skutečný základ, vytyčující cestu směrem k liberalizaci všech služeb, včetně veřejných služeb, které nazývá "potřeby veřejného a všeobecného zájmu".
Cílem je, kromě jiných příkladů, větší liberalizace zdravotní péče, distribuce vody, vzdělání, kulturních služeb, cestovního ruchu nebo finančních služeb.
Zpráva se namáhá objasnit, zda "zásady stanovené v dohodě GATS nezakazují privatizaci ani deregulaci" a slibuje, že po vstupu dohody WTO v platnost se budou konat pravidelná kola jednání "s cílem dosáhnout postupně vyšší úrovně liberalizace..."
Za účelem překonat dosavadní "mrtvý bod" ve WTO zpráva požaduje a vítá nové iniciativy, jako je "signalizační" konference, jejichž cílem je umožnit uzavření dohody v blízké budoucnosti.
Velké podniky v Evropě by to samé nenapsaly lépe...
