ENEuroopan parlamentin puhemiehen avauspuhe
Puhemies
Arvoisat Euroopan parlamentin aiemmat puhemiehet, arvoisa liittokansleri ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Angela Merkel, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, arvoisa Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen puheenjohtaja van der Linden, arvoisat Euroopan unionin toimielinten puheenjohtajat ja edustajat, arvoisat vieraat ja ennen kaikkea hyvät Euroopan parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentissa on sen kesäkuussa 1979 järjestetyistä ensimmäisistä suorista vaaleista lähtien ollut tapana vaihtaa puhemiestä aina 2,5 vuoden välein. Historian mittakaavassa 2,5 vuotta on lyhyt aika. Mutta kun otetaan huomioon, että Euroopan parlamentin puhemies on virassaan neuvoston viiden puheenjohtajakauden ajan - nyt Saksa, sitten Portugali, Slovenia, Ranska ja Tšekki - meille käy selväksi parlamentin harteilla lepäävä vastuu erityisesti aikana, jona Euroopan yhdentymiskehitys on edennyt pitkälle mutta jona se ei ole vielä päätöksessään vaan on jopa vaarantunut sen johdosta, etteivät Ranska ja Alankomaat hyväksyneet perustuslakisopimusta. Euroopan parlamentti on tietoinen vastuustaan eikä saa siksi jäädä ketään huonommaksi pyrittäessä saavuttamaan maanosamme yhtenäisyys.
(Suosionosoituksia)
Me kaikki edustamme jatkumoa niiden joukossa, jotka olivat ennen meitä ja jotka tulevat meidän jälkeemme. Siispä haluan myös omasta puolestani kiittää edeltäjääni Josep Borrell Fontellesia vilpittömästi ja sydämellisesti siitä suuresta ja väsymättömästä panoksesta, jonka hän antoi kuluneella 2,5 vuoden puhemieskaudellaan koko Euroopan parlamentille.
(Suosionosoituksia)
Tämä vilpitön ja sydämellinen kiitos kuuluu yhtä lailla myös tänään paikalla oleville entisille puhemiehille, jotka ovat:
Emilio Colombo, vielä välillisesti valitun parlamentin puhemies, ja sitten vuodesta 1979 eteenpäin virassa toimineet Simone Veil, myös nimellä Henry Plumb tunnettu lordi Plumb, edelleen parlamentin jäsenenä toimiva Enrique Barón Crespo, Egon Klepsch, edelleen parlamentin jäsenenä toimiva Klaus Hänsch, José-María Gil-Robles, Nicole Fontaine sekä Pat Cox.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Toivotan teidät kaikki sydämellisesti tervetulleiksi. Pierre Pflimlin ja Piet Dankert eivät ole enää keskuudessamme. Muistamme heitä kiitollisuudella.
Yhdessä kollegojeni Klaus Hänschin, Ingo Friedrichin, Karl von Wogaun, Francis Wurtzin ja Jens-Peter Bonden kanssa minulla on ollut ilo ja kunnia kuulua Euroopan parlamenttiin aina sen ensimmäisistä suorista vaaleista 1979 lähtien. Tähän aikaan on mahtunut Eurooppa-politiikan myötä- ja vastoinkäymisiä.
Suurin saavutus on Euroopan jaon päättyminen. Yhteiset arvomme ovat päässeet voitolle. Henkilökohtaisesti pidän sukupolvemme ihmeenä 1. toukokuuta 2004 toteutunutta Viron, Latvian, Liettuan, Puolan, Tšekin tasavallan, Slovakian, Unkarin, Slovenian, Maltan ja Kyproksen EU-jäsenyyttä, Bulgarian ja Romanian EU-jäsenyyttä 1. tammikuuta 2007 lähtien sekä jo 3. lokakuuta 1990 toteutunutta yhdistyneen Saksan EU-jäsenyyttä. Meillä on täysi syy iloita tästä kaikesta myös
tänään.
(Suosionosoituksia)
Meidän kaikkien on syytä ottaa oppia toisistamme ja lujittaa keskinäistä ymmärrystä. Meidän olisi lakattava puhumasta "vanhoista" ja "uusista" jäsenvaltioista. Me kaikki yhdessä olemme Euroopan parlamentti, ja kansat, joita me edustamme, ovat Euroopan unionin yhteisö.
(Suosionosoituksia)
1980-luvulla puhuttiin "euroskleroosista". Sitten tulivat kuitenkin sisämarkkinat ja yhteinen valuutta. Euroopan parlamenttina olemme taistelleet itsellemme oikeutemme ja jatkamme samalla tiellä. Parlamenttimme on nykyään vaikutusvaltainen ja arvonsa tunteva. Kokemus on opettanut meille, että voimme tuottaa maanosallemme menestystä, mikäli itse niin haluamme ja mikäli säilytämme tahdonlujuutemme ja päättäväisyytemme tavoitellessamme maanosamme yhtenäisyyttä kadottamatta kuitenkaan sen monimuotoisuutta. Tätä päättäväisyyttä haluan pyytää teiltä kaikilta.
Mutta voimme menestyä vain, jos Euroopan unionin kansalaiset oman kotiseutu- ja isänmaanrakkautensa lisäksi katsovat itsensä eurooppalaisiksi ja ovat tietoisia siitä, mikä heitä yhdistää. Yhteisötietoisuus ja me-henki ovat yhteisen tulevaisuutemme ehdottomia edellytyksiä. Euroopan yhdentyminen ei ole pelkästään järjen asia, Euroopan yhdentyminen on myös sydämen asia. Tämän sanoman perille saaminen on ehkä tärkein tehtävä, joka meidän on yhdessä suoritettava.
Meidän on oltava Euroopan unionin kansalaisten palvelijoita. Eurooppalaisten kuuluisi olla ylpeitä siitä, mitä he ovat vuosisatojen saatossa saavuttaneet arvojen, vapauden, oikeuksien ja demokratian saralla. Tie on ollut pitkä. Me tiedämme, että eurooppalaisia juuriamme ovat kreikkalainen filosofia, roomalainen oikeus, juutalaiskristillinen perintö ja valistus, siis yhteinen eurooppalainen kulttuurimme. Mutta tähän kuuluvat myös Euroopan traagiset sisällissodat ja 1900-luvun halveksuttavat totalitaristiset ideologiat sekä sitten vuoden 1945 jälkeen yhteisömme perustajien rohkeus siirtyä anteeksiannon ja sovinnon tielle ja ryhtyä kehittämään uutta, parempaa ja rauhallista yhteistä Eurooppaa. Meidän on syytä muistaa tämä tänäänkin ja löytää uudelleen yhteiset tekijämme. Ranskan suuri eurooppalainen Jacques Delors on Robert Schumanin tapaan puhunut "eurooppalaisesta sielusta". Puolan suuri eurooppalainen Wladyslaw Bartoszewski sanoi kerran: "Eurooppa, se tarkoittaa ennen kaikkea ihmisten vapautta, ihmisoikeuksia, niin taloudellisia kuin poliittisia." Molemmat ovat oikeassa.
Haluaisin puhua eurooppalaisista arvoista. Ne kiteytyvät ihmisarvossa. Ihmisarvo tarkoittaa, että kunnioitamme toisia, asetamme itsellemme sitoumuksia ja luomme näin vastuun ja solidaarisuuden järjestyksen. Käytännön poliittisessa toiminnassamme meidän on aina toimittava ihmisarvoisesti, ja haluan rohkaista meitä kaikkia puolustamaan ihmisarvoa ja ihmisoikeuksia kaikkialla maailmassa.
Tämä ei ole abstrakti vaatimus. Me emme ole maailman oppimestareita, mutta ihmiskäsityksemme ja arvomme tulevat muille selvemmiksi, jos me itse toimimme niiden suhteen uskottavasti. Tällä on hyvin konkreettisia seurauksia politiikallemme. Pyrimme kumppanuuteen toimintakykyisen ja demokraattisen Venäjän kanssa. Siksi odotamme Venäjän viranomaisilta näkyviä toimia, jotta maansa lehdistönvapauden puolesta niin pontevasti toimineen Anna Politkovskajan murhaajat saatetaan oikeuden eteen ja tuomitaan teostaan.
(Suosionosoituksia)
Emme unohda koskaan, että ilman Yhdysvaltoja ei olisi kyetty nujertamaan kansallissosialismia eikä neuvostokommunismia. Silti sanomme amerikkalaisille ystävillemme: Guantánamo ei sovi eurooppalaisiin oikeusperiaatteisiimme.
(Suosionosoituksia)
Me suojelemme ihmiselämää. Joka kieltää rikoksista julmimman eli juutalaisten joukkotuhon, kuten teki erään suuren kulttuurikansan presidentti, sitä meidän on vastustettava päättäväisesti, jotta meidän ei enää koskaan
tarvitse kokea uuden holokaustin kauheuksia.
(Suosionosoituksia)
Olemme varmoja siitä, että israelilaisia ja palestiinalaisia yhdistää sama arvokkuus. Siksi toimimme niin Israelin olemassaolon oikeutuksen puolesta kuin sen puolesta, että Palestiinan kansalla on oikeus elää omassa maassaan.
(Suosionosoituksia)
Olemme niiden puolella, jotka ajavat rauhanomaisesti rauhan ja demokratian asiaa. Siksi osoitamme solidaarisuuttamme Saharovin palkinnon saaneelle Aljaksandr Milinkevitšille ja hänen rinnallaan toimiville ihmisille, joiden tavoitteena on vapaa ja demokraattinen Valko-Venäjä, jossa ihmiset voivat elää ilman pelkoa ja sortoa. Solidaarisuutemme kuuluu myös kahdelle muulle Saharov-palkitulle, kuubalaiselle "Las Damas de Blanco" -järjestölle ja myanmarilaiselle Aung San Suu Kyille.
Me puolustamme ihmisarvoa ja ihmisoikeuksia. Me Euroopan parlamentissa olemme aivan varmoja siitä, että kuolemanrangaistus ei ole yhteensopiva näiden kanssa. Kehotan meitä kaikkia, Euroopan unionin toimielimiä ja jäsenvaltioita, toimimaan Yhdistyneissä kansakunnissa kuolemanrangaistuksen lakkauttamisen puolesta.
Jos haluamme saavuttaa tavoitteemme, meidän on jatkettava toimintakykyisen Euroopan unionin kehittämistä. Meidän on otettava asenne, jolla varmistetaan, että kykenemme ajamaan arvojamme ja intressejämme varteenotettavana kumppanina Euroopassa ja koko maailmassa.
Mieleeni on painunut Louise Weissin vaikuttava puhe, jonka hän piti ensimmäisen suorilla vaaleilla valitun Euroopan parlamentin ikäpuhemiehenä 17. heinäkuuta 1979. Hän sanoi: "Älkäämme kuitenkaan unohtako, että olemme samanaikaisesti sekä perillisiä että toimeenpanijoita: henkisen maailman perillisiä ja sen toimeenpanijoita tulevien sukupolvien hyväksi."
Itse en osaa sitä paremmin sanoa. Tunnemme tänään varmasti samoin kuin vuonna 1979, vaikka nyt elämme uusien haasteiden, omien haasteidemme edessä.
Sen jälkeen kun Rooman sopimukset allekirjoitettiin 1950-luvulla, Euroopan yhdentyminen on edennyt kaiken kaikkiaan menestyksellisesti. Siitä on tullut osoitus onnellisimmasta ajanjaksosta Euroopan pitkässä historiassa. Toisen maailmansodan jälkeen ajatus Euroopasta sai ensin voimansa halusta saavuttaa rauha ja vapaus. Sittemmin hyvinvoinnin ja sosiaalisen tasa-arvon lisääntyminen toimi Euroopan yhdentymisen kannustimena ja käyttövoimana. Nyt kun Euroopan yhdentyminen on tarjonnut sen aivan liian kauan erossa olleille osille ainutlaatuisen mahdollisuuden kasvaa yhteen, Eurooppa on pysynyt periaatteilleen uskollisena.
Tänään Eurooppa saa tunnustusta ja käyttövoimaa kansalaistensa pyrkimyksestä turvallisuuteen. Kyseessä on vakava asia, koska joudumme tahtomattamme mutta väistämättä kohtaamaan terrorismin torjunnan. Tarvitsemme vastauksia kansalaisten mieliä askarruttaviin kysymyksiin.
Pyrkimykseen kohti turvallisuutta kuuluu myös tehtävä luoda työtä ja sosiaaliturvaa nopeasti muuttuvassa maailmassa. Globalisaatiolta emme voi suojautua. Meidän on muokattava sitä lujittamalla kilpailukykyämme ja säilyttämällä samalla oma eurooppalainen sosiaalinen mallimme.
Siihen kuuluu myös se, että emme ainoastaan puhu dramaattisesta ilmastonmuutoksesta vaan ryhdymme yhdessä kansainvälisten kumppaniemme kanssa tarvittaviin toimiin ja toteutamme ne päättäväisesti, ennen kuin on liian myöhäistä.
Turvallisuuteen kuuluu yhteinen energiansaanti ja yhteinen maahanmuuttopolitiikka, jossa kunnioitetaan niin ihmisoikeuksia kuin välttämätöntä kotoutumista yhteiskuntaamme. Emme voi sallia ihmisten enää menettävän henkeään Välimeren aalloissa.
Turvallisuutta ei voi rakentaa maailmassa, jossa riehuvat konfliktit, joka elää köyhyydessä ja sosiaalisen paineen alaisena, joka on epäjärjestyksessä ja jossa ympäristön tuhoaminen jatkuu.
Jos me eurooppalaiset haluamme elää turvassa, meidän on sitouduttava kumppaneina maailman turvallisuuteen, sen kaikkiin näkökohtiin ja meidän on tiedettävä, että useimpia maanosamme ja koko maailman kohtaamia haasteita ei enää voida voittaa ilman eurooppalaisten ratkaisuja. Tämä vaikuttaa ristiriitaiselta, mutta kriisit ovat aina vahvistaneet Euroopan yhdentymistä. En tarkoita, että tarvitsemme kriisejä siksi, että emme muutenkin pystyisi tekemään parastamme. Euroopan unioni tarvitsee uuden läpimurron, sen on uudistuttava. Tie on totta kai vaivalloinen. Mutta olen vakuuttunut siitä, että Eurooppa on tänään paremmin varustautunut tulevaisuuteen 2000-luvulla kuin 15 tai 20 vuotta sitten.
Meitä itseämme arvioidaan sen mukaan, kuinka kestävästi ja turvallisesti Euroopan yhdentyminen etenee. Meiltä poliitikoilta odotetaan johtajuutta. Meidän on perusteltava paremmin kuin koskaan ennen, miksi Eurooppa on hyväksi meille kaikille, mitä lisäarvoa Euroopan yhdentyminen tuo ja mihin tavoitteisiin työllämme pyritään. Meidän on muutettava se käsitys, että yhteisön politiikalla on vain tekninen tehtävä ilman näkemystä tai syvempää merkitystä. Meidän on vakuutettava teoillamme. Ja meidän on keskityttävä olennaiseen.
Yhteinen tehtävämme on valmistella tulevaisuutta niin kestävästi, että lastemme ja lastenlastemme tulevaisuus on inhimillisen mittapuun mukaan turvattu. Siksi tarvitsemme uuden läpimurron parempaan Eurooppaan, vahvempaan ja tulevaisuuteen suuntautuneeseen Eurooppaan. Ennen kaikkea tarvitsemme kuitenkin Eurooppaa, joka uskoo itseensä, ammentaa voimansa arvoistaan ja haluaa ja osaa olla hyvä kumppani maailmassa.
Ilman tiedotusvälineitä emme voi välittää ajatusta Euroopasta kansalaisille. Haluan kiittää erikseen täällä Strasbourgissa toimivia kirjeenvaihtajia ja toimittajia heidän rehellisestä ja puolueettomasta raportointityöstään. Samalla vetoan kansallisiin tiedotusvälineisiin, erityisesti televisioasemiin, sekä yksityisiin että julkisiin, että ne tekisivät osansa Euroopan julkisuustyöstä. Ei ole ajanmukaista esitellä Euroopan yhdentymistä vain kansallisesta näkökulmasta. Pyydän kansallisia televisioasemia avaamaan studionsa eurooppalaisille aiheille ja kutsumaan niihin Euroopan
parlamentin jäseniä keskustelijoiksi.
(Suosionosoituksia)
Tarvitsemme Euroopan kansalaisten ja Euroopan unionin poliittisten toimielinten välille uuden sopimuksen. Kansalaisten Eurooppa ja yhteisön toimielinten uskottavuus kuuluvat yhteen. Työohjelma lainsäädännön parantamiseksi voi olla avuksi tässä tehtävässä, jos sen avulla voidaan lisätä demokraattista valvontaa, neuvoston avoimuutta, säädösten saattamista luotettavasti osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä sosiaalisten, ekologisten, taloudellisten ja hallinnollisten vaikutusten arviointia ja yksinkertaistaa itse säädöksiä. Suunnitteilla olevan yhteisön lainsäädännön yhteydessä meidän pitäisi aina esittää seuraavat kysymykset: Palveleeko säädös ihmisiä ja ympäristöä? Onko se toissijaisuusperiaatteen mukaan tarpeellinen? Lujittaako se kilpailukykyämme? Vähentääkö se byrokratiaa ja kustannuksia? Vain jos näihin kysymyksiin voidaan vastata myöntävästi, Euroopan parlamentin pitäisi ryhtyä toimiin lainsäätäjänä.
Euroopan parlamentin ei pitäisi ainoastaan edustaa kansalaisten etuja. Meidän on tarpeen myös osoittaa kunnioitustamme Euroopan kansalaisille, jotka työllään lisäävät Euroopan arvostusta sekä Euroopassa että koko maailmassa. Sen vuoksi meidän olisi perustettava Euroopan parlamentin tunnustuspalkinto. Ja miksi emme kunnioittaisi nimenomaan nuorten sitoutumista Eurooppaan? Arvostetuilla eurooppalaisilla tunnustuspalkinnoilla on ollut paljon myönteisiä vaikutuksia. Miksi emme siis perustaisi tunnustuspalkintoja uudelle sukupolvelle, nuorille eurooppalaisille, jotka toimivat esimerkillisesti Euroopan hyväksi?
Euroopan historiaa esitellään lähes yksinomaan kansallisesta näkökulmasta jäsenvaltioiden museoissa. Haluaisin ehdottaa paikkaa, jossa muistot ja tulevaisuus kohtaavat, jossa ajatus Euroopasta voi kasvaa edelleen. Haluaisin ehdottaa, että rakennetaan Euroopan historian talo. Se ei olisi pitkäveteinen museo, vaan paikka, jossa voimme yhdessä muistella Euroopan historiaa ja sen yhdentymistä ja jossa Euroopan unionin nykyiset ja tulevat kansalaiset voisivat muovata edelleen eurooppalaista identiteettiä. Euroopan historian talo pitäisi perustaa yhteisöjen toimielinten toimipaikkaan, ja sen pitäisi verkottua jäsenvaltioiden vastaavien laitosten kanssa. Julistus Euroopan tulevaisuudesta, joka Eurooppa-neuvoston, Euroopan parlamentin ja komission on tarkoitus antaa yhteisesti Berliinissä 25. maaliskuuta 2007 johdollanne, liittokansleri Merkel, voi luoda hankkeelle edellytykset.
Euroopan unioni on maailman suurin kansojen yhteenliittymä. Siihen kuuluu 27 valtiota ja lähes 500 miljoonaa ihmistä. Eurooppa on monimutkainen maanosa. Siksi meillä kaikilla on edessämme valtavia haasteita. Euroopan unionia ei enää voi johtaa nykyisiin sopimuksiin perustuvilla riittämättömillä välineillä. Jotta arvoyhteisömme voi säilyä, sitä on uudistettava perusteellisesti. Sopimus perustuslaista vahvistaa sekä Euroopan parlamenttia että kansallisia parlamentteja, se lisää parlamentarismia ja demokratiaa. Siinä tunnustetaan ensimmäistä kertaa kunnallinen itsehallinto eurooppalaisen demokraattisen järjestyksen perustaksi. Siinä määritellään toimielinten valtuudet. Sanon suoraan, hyvät kollegat, että en ymmärrä niitä, jotka arvostelevat "Brysseliä" - vaikka siihen toisinaan on aihetta aivan samoin kuin kansallisen politiikan arvosteluun - mutta eivät kuitenkaan hyväksy sopimusta perustuslaista, koska juuri se on väline, jonka avulla nykyiset puutteet voidaan korjata ja poistaa.
(Suosionosoituksia)
Ei saa jäädä pienintäkään epäilystä siitä, ettei Euroopan parlamentti seisoisi perustuslakisopimuksen takana. Haluamme osaltamme vaikuttaa siihen, että perustuslakisopimuksen sisällöstä, myös arvoja käsittelevästä luvusta, tulee oikeudellista ja poliittista todellisuutta. Saimme täällä Euroopan parlamentissa palveludirektiivistä ja Euroopan unionin laajentumisen rajoista aikaan sopuratkaisun, jossa otetaan rakentavasti huomioon ihmisten huolet. Berliinissä 25. maaliskuuta 2007 annettava julistus Euroopan tulevaisuudesta voi olla tärkeä virstanpylväs tällä tiellä. Sen ytimenä tulisi olla arvojemme ja uudistustarpeen tunnustaminen, sitoutuminen ratkaisemaan yhdessä mainitsemani tulevat haasteet, kansojemme välisen yhteisvastuullisuuden tunnustaminen sekä oikeuden ottaminen toimintamme perustaksi. Yhtäkään maata, yhtäkään Euroopan unionin kansaa, ei saa jättää yksin ongelmineen. Tämä kuitenkin myös sulkee pois kansallisen itsekkyyden. Se joka palvelee pelkästään oman maansa etuja, ei loppujen lopuksi siinä onnistu, koska hän murentaa solidaarisuutta, jota omien etujen puolustaminen edellyttää.
(Suosionosoituksia)
Haluamme myötävaikuttaa siihen, että Saksan puheenjohtajakaudella 21. ja 22. kesäkuuta Brysselissä pidettävässä huippukokouksessa voidaan sopia etenemissuunnitelmasta ja valtuutuksesta, jonka päämääränä on Euroopan perustuslain ydinsisällön toteuttaminen kesäkuussa 2009 pidettäviin seuraaviin Euroopan parlamentin vaaleihin mennessä. Haluaisin muistuttaa siitä, että perustuslakisopimuksen allekirjoittivat kaikki 27 hallitusta. Meidän on luonnollisesti kunnioitettava kansanäänestysten tuloksia. Mutta tästä riippumatta, jos hallitusvaihdokset jossakin maassa saattavat Euroopan unionissa sovitut asiat kyseenalaisiksi, seurauksena ei ole pelkästään kansallisten yhteiskuntien jakautuminen vaan myös se, että muutenkin jo mutkikkaasta unionista tulee entistäkin toimintakyvyttömämpi. Meidän on pidettävä kiinni eurooppalaisista oikeusperiaatteistamme: pacta sunt servanda - sopimukset on pidettävä.
Meillä on oltava lujaa tahtoa ja päättäväisyyttä toteuttaa nämä välttämättömät uudistukset. Näitä uudistuksia ajaessamme meidän on toimittava niin, etteivät Euroopan unionin kansat jakaudu kahtia vaan ne tuodaan lähemmäs toisiaan. Edellytämme, että Euroopan parlamentti otetaan asianmukaisesti mukaan tähän työhön.
Meidän on Euroopan parlamentissa oltava itsekin valmiita uudistamaan omaa toimintaamme. Tämä asettaa suuria vaatimuksia jokaiselle meistä, esimerkiksi läsnäoloa äänestyksissä ja tärkeissä keskusteluissa. Tässä on vielä paljon tehtävää. Näkisin mielelläni parlamentin aina yhtä täynnä kuin tänä aamuna, vaikka muutamia paikkoja on edelleen tyhjänä. Siksi aion ylihuomenna torstaina esittää poliittisten ryhmien puheenjohtajille ehdotuksen Euroopan parlamentin työtä koskevasta kattavasta uudistuksesta. Vaikutusvaltaisista henkilöistä koostuva puheenjohtajakokous on asettanut tätä varten työryhmän käsittelemään työmme parantamista. Pyydän kollegoitani ryhtymään työhön ja esittämään mahdollisimman pian sen tulokset.
Meillä on tehokas hallinto, ja haluaisin esittää vilpittömät ja sydämelliset kiitokseni pääsihteeri Julian Priestleylle, joka jättää 1. maaliskuuta tehtävänsä, jota hän on hoitanut antaumuksellisesti kymmenen vuoden ajan.
(Suosionosoituksia)
Hyvät kuulijat, on selvää, että ajoittain ja toistuvamminkin hallintoon kohdistuva kritiikki on aiheellista ja että suhtaudumme siihen myönteisesti. Pääsihteeri Priestleyn ja hänen henkilöstönsä kanssa tiiviisti työskennelleet ovat kuitenkin saaneet kokea heidän vastuuntuntonsa ja antaumuksensa syvyyden, eikä kukaan heistä ole tiettävästi koskaan toiminut vastoin puhemiehen tahtoa. Toivon toki, että sama linja jatkuu koko toimikauteni ajan, ja aion säilyttää tiiviin yhteydenpidon, jotta voimme kaikki työskennellä samalla tavoin. Osoitan lämpimät kiitokseni pääsihteeri Priestleylle. Mainittakoon vielä, että hallinnon ainoana mittapuuna on toimia eurooppalaisen vakaumuksemme puolesta - puoluepoliittisesti riippumattomana, oikeudenmukaisesti ja objektiivisesti
Euroopan tulevaisuus on suuressa määrin riippuvainen siitä, miten kulttuurien ja uskontojen yhteiselo onnistuu Euroopan unionissa sekä naapureidemme kanssa etenkin islamilaisessa ja arabimaailmassa.
Meidän on myötävaikutettava siihen, että kulttuurien ja uskontojen vuoropuhelusta tulee Euroopan tunnusmerkki. Elämme maanosassa, jossa kohtaavat kolme suurta kulttuuria ja uskontoa: kristillinen, juutalainen ja islamilainen. Osa unionin kansalaisista on myös lähtöisin jostakin muusta maailman suuresta kulttuurista ja edustaa jotain muuta maailman uskonnoista. Euroopan parlamentin on rohkaistava ja tuettava eurooppalaisen kansalaisyhteiskunnan esikuvia, jotka ovat sitoutuneet kulttuurien väliseen vuoropuheluun. Sevillassa tutustuin "Tres Culturas" -laitoksen työhön. En mainitse tätä esimerkkiä pelkästään siksi, että edeltäjäni Josep Borrell on espanjalainen. Haluan sanoa, että meidän olisi tuettava aktiivisesti kaikkia esimerkkejä siitä, miten kristityt, muslimit ja juutalaiset - ja tietenkin myös kaikki muutkin, jotka eivät tunnusta näitä uskontoja - voivat elää rinnakkain Euroopassa. Kyseessä on ratkaiseva sijoitus henkiseen kehitykseemme ja samalla myös paras tapa kannustaa kulttuurien vuoropuheluun Välimeren toisella puolella Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa. Emme halua sivilisaatioiden yhteentörmäystä ("clash of civilisations"), vaan haluamme rauhaa ja vapautta ja oikeudenmukaisuutta kaikkien kansojen ja uskonsuuntausten välille. Siksi haluamme rakentaa henkisen ja kulttuurisen sillan Välimeren yli.
Vuoropuhelun tulee perustua suvaitsevaisuuteen ja totuuteen. Suvaitsevaisuus ei merkitse kaiken sallimista. Suvaitsevaisuus merkitsee sitä, että kunnioitetaan toisten vakaumuksia luopumatta kuitenkaan omista vakaumuksista, niin että voidaan elää yhdessä ilman väkivaltaa. Yhdellä monista vierailuistani arabimaihin eräs korkea islamilainen arvohenkilö kysyi minulta kerran, miten muslimit Euroopassa elävät. Vastaukseni oli, että he eivät useinkaan ole kotoutuneet kovin hyvin mutta he voivat elää oman uskontonsa mukaisesti ja heillä on omat rukoushuoneensa ja moskeijansa. Sitten minä puolestani kysyin, onko totta, että hänen maassaan muslimi voi saada kuolemanrangaistuksen, jos hän haluaa kääntyä kristinuskoon. Vastausta ei kuulunut, mikä riittikin vastaukseksi.
Hyvät kollegat, olen täysin vakuuttunut siitä, että kulttuurien vuoropuhelu voi onnistua vain, jos se perustuu totuuteen ja keskinäiseen suvaitsevaisuuteen.
(Suosionosoituksia)
Aikomukseni on vierailla arabimaissa Euroopan unionin naapurissa ja pyrkiä vierailuillani Euroopan unionin maihin tapaamaan etnisiä vähemmistöjä ja erityisesti niitä edustavia nuoria. Euro-Välimeri-edustajakokouksessa meillä on tärkeä parlamentaarinen instituutio vuoropuheluun Lähi-idän, myös Israelin ja arabimaiden, kanssa. Meidän on käytettävä tätä instituutiota tehokkaasti hyväksemme edistääksemme rauhaa, kumppanuutta ja jos mahdollista ystävyyttä. Tapasin viime viikonloppuna Tunisissa kolme muuta parlamentaarisen Euro-Välimeri-edustajakokouksen puheenjohtajaa eli Egyptin, Tunisian - Tunisia johtaa puhetta tällä hetkellä - ja Kreikan parlamenttien puhemiehet, ja sovimme heidän kanssaan, että kulttuurien vuoropuhelu ja Välimeren maissa esiintyvä työttömyysongelma nostetaan maaliskuussa järjestettävän vuoropuhelun teemoiksi. Päätimme lisäksi kiinnittää erityishuomiota Lähi-itään ja sen rauhanprosessiin, jonka toivoimme olevan tuolloin jo toden teolla käynnissä.
Heti kun olosuhteet sallivat, aion vierailla Israelissa, Palestiinassa ja Libanonissa. Kiitän minulle esitetystä kutsusta tulla puhumaan Israelin parlamenttiin Knessetiin. Kun itse kutsumme ihmisiä puhumaan Euroopan parlamenttiin, meidän olisi asetettava painopisteeksi kulttuurien vuoropuhelu.
Hyvät kollegat, eurooppalaisen demokratian ja eurooppalaisen parlamentarismin lujittaminen on meidän kaikkien tehtävä. Siksi haluamme toimia rakentavassa yhteistyössä kumppaneidemme kanssa kansallisissa parlamenteissa kansojemme ja koko Euroopan unionin hyväksi.
Helmut Kohl, Euroopan unionin kunniakansalainen, sanoi kerran: "Meillä ei ole paljon aikaa. Maailma, jossa me elämme, ei ole valmis odottamaan, kunnes olemme ratkaisseet sisäiset ongelmamme." Hän on oikeassa. Haluaisin vielä lisätä, että toimimattomuus, välinpitämättömyys, olisi suurin virhe, minkä voimme tehdä.
Toimikauteni lopussa valitaan uusi Euroopan parlamentti. Jos työmme on vakuuttavaa ja myös unionin jäsenvaltioiden pääkaupungeissa puhutaan hyvää Euroopasta, äänestysaktiivisuus Euroopan parlamentin vaaleissa lähtee taas nousuun. Tämän saavuttamisen pitäisi olla kunnianhimoinen tavoitteemme.
Meidän työmme on usein arkipäiväistä ja kuluttavaakin ja harvoin kovin huomiota herättävää. Meillä on kuitenkin suurisuuntaisia tavoitteita, ja meihin kohdistuu myös suuria odotuksia. Ne meidän on täytettävä. Haluaisin tässä tehtävässä edustaa teitä kaikkia niin, että Euroopan parlamentin arvo kohoaa, Euroopan yhdentyminen edistyy ja Euroopan unionin tehokkuus kasvaa. Pyydän teidän apuanne, kiitän teitä luottamuksestanne ja toivon, että saavutamme yhdessä tavoitteemme.
(Jatkuvia suosionosoituksia)
Angela Merkel
Arvoisa puhemies Poettering, arvoisat Euroopan parlamentin entiset puhemiehet ja paikalla olevat jäsenet, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso - arvoisa puhemies, olette yksi niistä parlamentin jäsenistä, jotka ovat olleet mukana parlamentin ensi metreiltä lähtien. Mielestäni voitaisiinkin sanoa, että olette omalta osaltanne edistäneet parlamentin huomattavaa kasvua lapsenkengistä nykyiseksi arvovaltaisista jäsenistä koostuvaksi vapaaksi toimielimeksi, jolla on selkeät puoluerakenteet ja poliittinen ryhmäjako ja joka on siten varteenotettava eurooppalaisen keskustelun osapuoli, jota ilman emme enää tule toimeen.
Tämän parlamentin kehittyminen on yksi Euroopan unionin menestystarinoista. Tiedämme nyt, että ilman Euroopan parlamentin työtä valtaosa saavutuksistamme unionin kansalaisten hyväksi olisi toteutunut hyvin erilaisessa muodossa. Viime ajoilta haluan palauttaa mieliinne REACH-kemikaaliasetuksen, palveludirektiivin laatimisen ja rahoituskehystä koskevat keskustelut, joiden yhteydessä pyrimme johdonmukaisesti määrittämään ennakoivia painopisteitä ja onnistuimme tavoitteessamme käymällä toisinaan koviakin neuvotteluja neuvoston ja komission kanssa.
Kiinnititte tämänpäiväisessä puheenvuorossanne huomiomme Euroopan parlamentin seuraaviin, vuonna 2009 järjestettäviin vaaleihin. Kohtaamme Euroopan kansalaiset yhdessä - me kansallisvaltioiden edustajina ja te Euroopan parlamentin edustajina - ja meidän on kerrottava lähes 500 miljoonalle kansalaiselle mieltämme askarruttavista asioista sekä siitä, miten Euroopan unioni palvelee heitä ja miksi se on heille tärkeä. Kyse on rauhan turvaamisesta, Euroopan unionin sisäisestä solidaarisuudesta sekä vauraudesta ja sosiaaliturvasta globalisoituvassa maailmassa, jossa kilpailusta on tullut kaikkien kannalta entistä kovempaa. Tämän vuoksi emme saa kadottaa kokonaiskuvaa tilanteesta kaiken parlamentin tekemän erityistyön keskellä. Työohjelmassanne olette painottanut roolia, jonka odotatte Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin ottavan maailmassa.
Olemme samaa mieltä siitä, että perustuslakisopimus on käänteentekevä kysymys vuoden 2009 vaaleissa. Tämä koskee sekä käsitystä itsestämme että suhdettamme kansalaisiin, ja kysymys vaikuttaa myös 27 jäsenvaltiosta koostuvan Euroopan unionin toimintakykyyn. Puheenjohtajavaltio Saksa aikookin tehdä komission, parlamentin ja neuvoston kanssa kaiken voitavansa laatiakseen hankkeen loppuunsaattamiselle aikataulun, jotta kansalaiset tietävät vuonna 2009, millaisen Euroopan puolesta äänestävät ja miten Euroopan unionin on mahdollista toimia tulevaisuudessa.
(Suosionosoituksia)
Kehotan jatkamaan keskustelua siitä, miten voimme edelleen selkeyttää komission, parlamentin ja neuvoston välisiä suhteita, vaikka aihe herättääkin edelleen kiistaa joiltakin osin. Kuten avauspuheessani mainitsin, epäyhtenäisyys on sisällytetty asialistalle, sillä uskon, että kyse on pitkällä aikavälillä merkittävästä asiasta. Millaisena uusi parlamentti - tai vastaavasti uusi komissio - näkee itsensä? Mitkä ovat tavoitteet ja käytettävät keinot? Edes perustuslakisopimus ei tarjoa tyhjentävää vastausta näihin kysymyksiin, ja siksi keskustelua on mielestäni jatkettava.
(Vaimeita suosionosoituksia)
Sisältöongelmista mainittakoon, että energiakysymys on selvästi keskeisessä osassa 8. ja 9. maaliskuuta järjestettävässä kevään Eurooppa-neuvostossa. Haluan tänään kertoa kaikille toimistamme kyseisen kokouksen järjestämiseksi. Sitä ennen esitän kuitenkin vilpittömät kiitokseni komissiolle sen käsiteltäviksemme antamista kunnianhimoisista direktiivipaketeista sekä energia- ja ilmastonsuojeluselvityksistä. Kevään Eurooppa-neuvostoa valmistelevissa kilpailuneuvoston ja ympäristöneuvoston kokouksissa on luotava ratkaisevat edellytykset neuvostossa käytävälle hedelmälliselle keskustelulle. Tuen komission tavoitetta vähentää hiilidioksidipäästöjä 30 prosenttia vuoteen 2020 mennessä, edellyttäen että löydämme kansainvälisiä kumppaneita. Kansainvälinen matkustelumme antaa meille kaikille aiheen panna merkille, että Euroopan unioni tuottaa 15 prosenttia kaikista hiilidioksidipäästöistä, kun 85 prosenttia tuotetaan Euroopan unionin rajojen ulkopuolella. Euroopan unionin on toimittava edelläkävijänä, ja pidän tätä tavoitteena, johon kaikkien on sitouduttava. Euroopan unionin on myös ilmaistava selvästi, että ongelma on selkein mahdollinen osoitus maailman vuorovaikutuksesta ja etteivät yhden maanosan toimet riitä poistamaan tätä uhkaa, joka koskee koko ihmiskuntaa.
(Suosionosoituksia)
Meidän on keskusteltava kilpailukykyisten sisämarkkinoiden kehittämisestä. Neuvottelujen haasteellisuus on jo aistittavissa, eikä tämä yllätä asiaan perehtyneitä. Emme kaihda näiden keskustelujen käymistä, sillä toimintakykyisillä energian sisämarkkinoilla on olennaisen tärkeä merkitys. Aiomme saada energiatehokkuutta koskevan kysymyksen asialistalle ja käsitellä uusiutuvia energialähteitä. Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajavaltio Saksa aikoo kehottaa hyväksymään tarkat päästömäärät ja sitovat vähennystoimet. Haluan tehdä täysin selväksi, ettei yksikään jäsenvaltio voi paeta vastuutaan. Sallinette minun sanoa liittokanslerina, että Saksan liittotasavalta on jo joutunut tekemään myönnytyksiä komissiolle, eikä se ole ollut helppoa. Olemme tehneet nämä myönnytykset kuitenkin tietoisesti, sillä mielestäni kaikkien jäsenvaltioiden on tehtävä oma osansa. Olisi typerää ajatella, että ilmaston suojelu tapahtuu itsestään, ja juuri siksi moisesta harhakuvitelmasta on luovuttava.
(Suosionosoituksia)
Meidän on kiinnitettävä huomiota ulkoiseen energiapolitiikkaan ja erityisesti yhteistyöneuvotteluihin Venäjän kanssa. Tässäkin yhteydessä on mainittava, että toivomme pystyvämme ja pyrimme varmistamaan neuvottelujen käynnistymisen. Valitettavasti emme ole vielä aivan niin pitkällä, mutta uskon, että otamme edistysaskeleen toukokuussa järjestettävään EU:n ja Venäjän väliseen huippukokoukseen mennessä ja saamme nostettua sääntelyn parantamista koskevan kysymyksen Eurooppa-neuvoston esityslistalle. Toivon tässäkin suhteessa parlamentin tukea, jottemme takerru ympäripyöreisiin vakuutteluihin vaan sitoudumme määrällisiin vähennystavoitteisiin.
Olen tietoinen huolista ja peloista, joiden mukaan löyhempi sääntely johtaa suojelun heikkenemiseen. Emme suinkaan halua näin käyvän, mutta nykyisessä byrokraattisessa järjestelmässä on parantamisen varaa, ja tällä alalla tarvitaan muutosta Euroopan unionin kansalaisten näkökulmasta. Sääntelyn tehokkuutta ei varmisteta mahdollisimman suurella monimutkaisuudella.
(Suosionosoituksia)
Arvoisa puhemies, 24.ja 25. maaliskuuta annettavaan tulevaisuuden Eurooppaa koskevaan julistukseen liittyvät kuulemiset etenevät hyvin, ja aikomuksenamme on pyrkiä samaan myös jatkossa. Painotitte puheenvuorossanne vahvasti kansalaisten Euroopan unioniin kohdistamia odotuksia ulkosuhteiden sekä turvallisuus- ja puolustuspolitiikan saralla. Olen itsekin sitoutunut ihmisoikeusasioiden edistämiseen, jossa Euroopan parlamentilla on hyvät perinteet, ja olen tyytyväinen haluunne nostaa kulttuurinen vuoropuhelu yhdeksi painopisteeksi. Vierailin vastikään Lähi-idässä ja koin matkani aikana hyvin selvästi, että Euroopan unioniin ja sen toimielimiin kohdistuu suuria odotuksia. Lähi-idässä rauhan kaipuu ja Iranin ydinohjelman herättämät huolet ovat miltei fyysisesti aistittavissa. Meidän on tehtävä tällä alalla kaikkemme - luonnollisesti yhdessä alueen osapuolten sekä Yhdysvaltojen ja Venäjän kanssa - käynnistääksemme rauhanprosessin, jota kansalaiset niin suuresti kaipaavat.
Olen sanonut jo aiemmin ja sanon edelleen, että kylmän sodan päättyminen toi meidän kaltaistemme eurooppalaisten elämään jotakin odottamatonta. Olemme nähneet, että 27 jäsenvaltion laajuiseksi kasvanut unioni voi jälleen työskennellä rauhan ja vapauden puolesta demokraattisessa prosessissa, johon kuuluvat lähes kaikki Euroopan valtiot, vaikkei tämä työ olekaan aina mutkatonta. Tämän meidän aikamme ihmeen pitäisi kannustaa pyrkimään ihmeisiin ja mahdollisuuksien luomiseen myös muualla maailmassa.
Palestiinalaiset ja israelilaiset eivät ole vuosikymmeniin saaneet kokea rauhaa, kahden naapurivaltion sopuisaa rinnakkaineloa eivätkä toivoa vauraudesta. Niiden saavuttamisen on oltava yhtä lailla meidän tavoitteemme, sillä olemme kokeneet omakohtaisesti, että rauha ja ystävyys voivat syntyä jopa ylipääsemättömiltä vaikuttavien ongelmien pohjalta. Tämän kokemuksen myötä meillä Euroopan unionin kansalaisilla on velvollisuus osallistua prosessiin. Olen kiitollinen siitä, että olette kollegojenne tavoin ottanut tämän yhdeksi painopisteistänne.
Arvoisa puhemies, lainasitte Helmut Kohlia sanoessanne, että meidän on kiirehdittävä ja lakattava keskittymästä jatkuvasti itseemme. Euroopan unionin kansalaiset odottavat, että jatkamme menestyneen maanosamme kehittämistä globalisoituvassa maailmassa EU:n kansalaisten etujen mukaisesti. Miljoonat, jopa miljardit maailman kansalaiset odottavat kokeneen ja hyvinvoivan Euroopan unionin edistävän omalta osaltaan aiempaa rauhanomaisemman ja vapaamman maailman luomista. Tehkäämme yhteistyötä tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Kiitän teitä puheestanne ja jään innolla odottamaan hedelmällistä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Arvoisa liittokansleri Merkel, kiitän rohkaisevasta puheenvuorostanne. Aiomme tehdä kaikkemme varmistaaksemme, että neuvoston, komission ja parlamentin yhteistyö johtaa Euroopan ja Euroopan unionin kannalta suotuisiin tuloksiin.
José Manuel Barroso
komission puheenjohtaja. (EN) Arvoisa puhemies, arvoisa liittokansleri Merkel, arvoisat Euroopan parlamentin entiset puhemiehet, arvoisat Euroopan unionin toimielinten puheenjohtajat, hyvät parlamentin jäsenet, juhlimme tänä vuonna sitä, mitä Euroopan unioni on saavuttanut kuluneiden 50 vuoden aikana: kehityskulkua, jonka aikana Euroopan parlamentista on tullut yhä selvemmin eurooppalaisen demokratian ilmentymä.
Pidän suuressa arvossa sitä, että Euroopan parlamentin entiset puhemiehet ovat läsnä tämän päivän istunnossa. Kiitän niin omasta puolestani kuin komissionkin puolesta teitä kaikkia työstänne Euroopan unionin hyväksi.
Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä tästä aloitteesta. Kyse on todellakin merkittävästä asiasta. Jotkut poliitikot uskovat, ettei maailmaa ollut olemassakaan ennen heidän syntymäänsä. Mielestäni meidän, toimielinten välityksellä kansalaisia palvelevien edustajien, on tärkeää ylläpitää institutionaalista muistiperintöä. Kunniallinen ja sivistynyt yhteiskunta on uskollinen historialleen ja kunnioittaa toimielimiään. Kiitän teitä kaukonäköisestä ja sisällöltään rikkaasta puheesta. Olen samaa mieltä esittämistänne näkemyksistä ja arvostan sitoutumistanne.
Hyvät parlamentin jäsenet, olette valinneet puhemiehen, jonka kokemus ja sitoutuminen eurooppalaiseen hankkeeseen ovat vertaansa vailla.
Tavoittelemamme ja vaalimamme Euroopan unionin perusolemus kiteytyy eurooppalaisissa arvoissamme. Kyseessä on rauhan, vapauden, demokratian, hyvinvoinnin ja oikeudenmukaisuuden Eurooppa. Euroopan unionin laajentuminen ja yhdentyminen 27 jäsenvaltiota kattavaksi yhteisöksi, jossa ei ole sotia ja jossa totalitarismi ei vallitse, ilmentävät mainittujen arvojen voimaa ja menneisyyden oppituntien merkitystä. Voimme vastata kansalaistemme tarpeisiin 2000-luvun globalisoituvassa maailmassa ainoastaan yhteisen sitoumuksen avulla.
Kulttuurinen ja uskonnollinen monimuotoisuus on vahva eurooppalainen arvo. Olen tässä suhteessa erittäin mielissäni siitä, että puhemies Poettering painotti kulttuurien ja uskontojen vuoropuhelua. Euroopan unionilla on hyvät edellytykset edistää tätä vuoropuhelua. Euroopan unioni huokuu monimuotoisuutta niin kulttuurien, kielten kuin kansojenkin suhteen, ja tämä on yksi eurooppalaisuuden mukanaan tuomista arvokkaista lahjoista. Olemme tietyssä mielessä globalisaation menestystarina, ja siksi meillä on mitä parhaimmat edellytykset kehittää ja muokata globalisoituvaa maailmaa.
Vuoropuhelun avulla voimme varmistaa, että jakautumisen sijaan yhtenäisyytemme vahvistuu. Olen vahvasti sitä mieltä, että kulttuurinen monimuotoisuus on Euroopan unionin voiman lähde, joka mahdollistaa eurooppalaisten arvojen ja etujen ajamisen maailmalla. Vuoropuhelua on vaalittava asianmukaisella tavalla. Aikomuksenamme on käyttää vuoropuhelun lähtökohtana ensi vuonna vietettävää Euroopan kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuotta. Komissio on jo kauan pyrkinyt saamaan aikaan vuoropuhelua uskontojen, kirkkokuntien ja maailmankatsomussuuntausten, myös uskontoa tunnustamattomien suuntausten, välillä. Haluan viedä asiaa eteenpäin yhdessä Euroopan parlamentin kanssa selvänä osoituksena yhdessä toimivien Euroopan unionin toimielinten tavasta edistää Euroopan yhdentymistä.
Osoituksena tämän ulottuvuuden merkityksestä kutsuin viime vuonna Euroopan neuvoston puheenjohtajan osallistumaan uskonto- ja kirkkokuntien johtajien kokoukseen. Suhtaudun myönteisesti sopimukseen, jonka mukaan tämän vuoden toukokuussa järjestetään Euroopan unionin poliittisten toimielinten puheenjohtajien sekä tärkeimpien uskontokuntien ja kirkkokuntien johtajien huippukokous, jonka puheenjohtajana minulla on kunnia toimia.
Meillä on 25. maaliskuuta tilaisuus juhlistaa sekä saavutuksiamme että arvojamme. Olen tyytyväinen, että Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio osallistuvat täysipainoisesti viime toukokuussa tekemäni ehdotuksen pohjalta luodun tulevaisuuden Eurooppaa koskevan julistuksen valmisteluihin. Tämä Berliinissä allekirjoitettava julistus on todellinen yhteinen viitekohta, jossa vahvistetaan Euroopan unionin tehtävä ja määritellään tavoitteet, jotka haluamme saavuttaa 2000-luvulla.
Esitin viime kuussa tässä parlamentissa ehdotuksia näkökohdista, jotka haluaisin sisällyttää Berliinin julistukseen. En esittänyt niitä vain esittämisen ilosta, sillä ehdotukseni vastaavat niitä tavoitteita, jotka Euroopan unionin kansalaiset haluavat meidän saavuttavan. Meidän on keskityttävä yhteisen hankkeemme tavoitteisiin voidaksemme saavuttaa vahvan ja nykyistä laajemman yhteisymmärryksen, myös toimielinten tehtävänjaon osalta.
Olen vakuuttunut, että nähdessään Euroopan unionin pureutuvan globalisaatioon, edistävän talouskasvua ja työpaikkojen luomista, osoittavan sosiaalista solidaarisuutta, torjuvan ilmastonmuutosta, lisäävän demokraattista oikeutusta, vaalivan kansalaisten turvallisuutta ja puolustavan kansalaisten arvoja maailmanlaajuisesti, Euroopan unionin kansalaiset luottavat sen kykyyn uudistua tavalla, jota tulevat haasteet ja konkreettisten tulosten saavuttaminen edellyttävät.
Olemme kaikki täällä palvellaksemme Euroopan unionin kansalaisia. Jos haluamme nauttia kansalaisten luottamusta, meidän on kohdennettava toimemme kansalaisten tärkeinä pitämiin asioihin ja työskenneltävä heidän luottamukseensa oikeuttavalla tavalla kunnioittaen erityisesti toissijaisuuden ja avoimuuden periaatteita. Juuri tämän lähestymistavan omaksuimme viime vuoden toukokuussa antamassamme Euroopan kansalaisten toimintasuunnitelmaa koskevassa tiedonannossa.
Tulosten saavuttamiseksi meidän on ylläpidettävä ja kehitettävä toimielinten kumppanuutta, joka perustuu toimivaltuuksien eriyttämisen ohella myös toimielinten riippumattomuuteen. Meidän on kunnioitettava kunkin toimielimen itsemääräämisoikeutta, mutta samalla on korostettava eurooppalaisten periaatteiden yhteisöllisyyttä. Näihin periaatteisiin sitoutuneiden on tietyistä itsestään selvistä politiikkaan ja ideologioihin liittyvistä eroista huolimatta rakennettava todellista eurooppalaista kumppanuutta.
Mielestäni parlamentin, neuvoston ja komission yhteistyö toimii hyvin. Se on kestänyt ankariakin koetuksia. Kuluneen vuoden aikana on laadittu palveluja, kemikaaleja, REACH-asetusta ja rahoituskehystä koskevat monimutkaiset asiakirjat, vain joitakin mainitakseni. Tämän mahdollisti kolmen kumppanuuden hengessä toimivan toimielimen yhteistyö. Arvoisa puhemies, olen sitoutunut tiiviiseen yhteistyöhön kanssanne ja samoin myös neuvoston puheenjohtajana toimivan liittokansleri Merkelin ja hänen seuraajiensa kanssa. Olen varma, että tämä on paras tapa saavuttaa kansalaisten vaatimat tulokset.
Tulevaisuuden Eurooppaa koskevan keskustelun lopputulos ei ole mikään pikkujuttu: Euroopan unionin nykyistä tehokkaampi ja demokraattisempi toiminta on keskeinen edellytys toimintalinjojen noudattamiselle ja tulosten saavuttamiselle. Tiedämme kaikki, että tämä olisi saavutettu perustuslakisopimuksen avulla ja että ilman sitä tulokset ovat rajallisia. Kuten minulla on usein tapana sanoa, emme voi rakentaa huomisen Eurooppaa eilisen työkaluilla. Nizzan sopimus on riittämätön.
(Suosionosoituksia)
Olen varma, että Euroopan parlamentti tukee komission tavoin puheenjohtajavaltio Saksan pyrkimyksiä löytää paras tie eteenpäin. Liittokansleri Merkelin osoittama tarmo ja antaumus valavat meihin toivoa yhteisymmärryksen saavuttamisesta ja Euroopan unionin kansalaisten saamisesta vakuuttuneiksi uudistusten ja kehityskulun tarpeellisuudesta. Puheenjohtajavaltio voi kuitenkin saavuttaa tuloksia ainoastaan kaikkien jäsenvaltioiden tukemana. Haluankin nyt, kaikkien Euroopan unionin toimielinten ollessa koolla, kehottaa jälleen jäsenvaltioita pyrkimään ratkaisuun perustuslakisopimuksen suhteen. Kahden jäsenvaltion kielteinen äänestystulos on osoittanut, että täsmälleen saman tekstin ratifioiminen on vaikeaa, ellei jopa mahdotonta. Ei pidä kuitenkaan unohtaa, että kaikkien jäsenvaltioiden hallitukset ovat allekirjoittaneet perustuslakisopimuksen. Tästä voidaan tehdä ainakin kaksi päätelmää. Ensiksikin jäsenvaltiot ovat tunnustaneet, että Euroopan unionin on ratkaistava yhteiset ongelmat ja yhteiset haasteet, eikä tätä tavoitetta ole vielä saavutettu. Toiseksi perustuslakisopimuksen allekirjoittaminen merkitsee vastuuta muita jäsenvaltioita, Euroopan unionin toimielimiä sekä Euroopan unionin kansalaisia kohtaan. Kaikkien jäsenvaltioiden hallitusten velvollisuutena on toimia rakentavasti ja aktiivisesti yhteisen ratkaisun löytämiseksi. Painotan erityisesti sanaa "yhteinen". Tällä historiallisella hetkellä, Euroopan rauhanomaista yhdistymistä juhliessamme, meillä ei ole oikeutta jakaa sitä enää uudelleen.
Eräiden poliitikkojen näkemykset Euroopan unionista tuovat ajoittain mieleeni James Millin, John Stuart Millin isän. John Stuart Mill sanoi kerran, että hänen isänsä rakasti ihmiskuntaa yleensä mutta vihasi jokaista ihmistä erikseen.
(Naurua)
Myös Euroopan unionissa on useita poliitikkoja, jotka julistavat yleistä rakkauttaan Eurooppaa kohtaan mutta jotka vastustavat samalla eurooppalaisia ratkaisuja energiakysymyksiin, ilmastonmuutokseen, maahanmuuttoon ja luonnollisesti myös toimielinten tehtäväjakoon. Olkaamme rehellisiä: emme tarvitse aiejulistuksia vaan sitoutumista.
(Suosionosoituksia)
Edessämme on lähitulevaisuudessa todellisia haasteita, joista ensimmäinen on maaliskuun Eurooppa-neuvostossa käsiteltävä energia- ja ilmastonmuutospaketti. Suhtaudun erittäin myönteisesti liittokansleri Merkelin juuri ilmaisemaan kantaan. Meidän on oltava rehellisiä itsellemme. Johdonmukaisuus on uskottavuuden edellytys. Emme toimi uskottavasti, jos väitämme haluavamme puhua energiasta muulle maailmalle yhdellä äänellä, mutta edustamme keskinäisissä keskusteluissamme 27:ää eri ääntä ja yhtä monia markkinoita. Emme ole uskottavia, jos asetamme ilmastonmuutoksen torjumisen yhdeksi Euroopan unionin keskeisistä tavoitteista, mutta epäonnistumme sitten toimintalinjoihin sisältyvien erityistavoitteiden määrittämisessä. Meidän on toimittava johdonmukaisesti ja uskottavasti.
Arvoisa puhemies, arvoisa liittokansleri, hyvät parlamentin jäsenet, toiveeni Euroopan parlamentin alkavalle istuntokaudelle ovat korkealla. Olemme mielestäni määrittäneet painopisteet asianmukaisesti ja luoneet edellytykset niiden toteuttamiseksi tarvittavalle kumppanuudelle. Odotan tiivistä yhteistyötä puhemies Poetteringin ja parlamentin sekä Eurooppa-neuvostoa edustavien kollegojemme kanssa, kun pyrimme toteuttamaan tämän vuosikymmenen loppuun mennessä todellisia uudistuksia ja näkyviä muutoksia Euroopan unionin ja sen kansalaisten hyödyksi.
Uskon, että voimme rakentaa Euroopan unionin, jonka myötävaikutuksella tulevaisuuden maailma perustuu meille niin tärkeisiin vapauden ja oikeudenmukaisuuden arvoihin.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, kiitos julkilausumastanne ja erityisesti sitoutumisestanne yhteistyöhön Euroopan parlamentin kanssa. Tämä sitoutuminen on erittäin myönteistä. Kiitän teitä myös omasta puolestani. Odotamme innolla hyvän yhteistyömme jatkumista.
Joseph Daul
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, hyvät kollegat, hyvä Hans-Gert, kiitän sydämellisesti erinomaisesta puheenvuorostanne, jossa ilmaisitte, miten Euroopan unionin on järjestäydyttävä uudelleen ja yhdistettävä voimansa jälleen kerran.
Osoititte sananne yhtäältä teitä ennen esiintyneille korkea-arvoisille puhujille, joita kiitän tässä yhteydessä, ja toisaalta kaikkien Euroopan unionin toimielinten edustajille ilmaistessanne näkemyksenne Euroopan unionin tulevaisuudesta. Näette paitsi yhtenäisen, yhdentyneen Euroopan unionin myös muuhun maailmaan avoimesti suhtautuvan ja kansainvälisen vastuunsa kantavan Euroopan unionin, johon kansalaisten on entistä helpompi samastua ja jonka he kokevat entistä läheisemmäksi.
Tämä on tulevaisuudennäkymä, jonka myös Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä jakaa. Arvostan esitystenne ennakoivaa, myönteistä ja rakentavaa sävyä. Euroopan unioniin kohdistuvien kielteisten puheiden ja tulevaisuuttamme koskevan arvuuttelun on aika loppua. Meidän on niiden sijaan keskitettävä voimamme siihen, mitä on tehtävä.
Eurooppalainen hanke on menestys. Se on paitsi johtanut valtioidemme kehittymiseen ja vaurastumiseen myös taannut rauhan maanosassamme.
Hankkeen ansiosta olemme muuttaneet historian kulkua. Niiden, jotka kokevat tämän riittämättömäksi, on syytä katsoa ympärilleen arkielämässä, jossa Euroopan unionin tuoma hyöty näkyy kaikkialla. Tämän kieltäminen olisi moukkamaista, mutta pitää toki paikkansa, että tekojemme on ilmennettävä vakaumustamme nykyistä selvemmin ja että teoille on osattava antaa myös asianmukainen arvo. Tämä koskee sekä menestykseksi osoittautunutta euroa että laajemmassa mielessä myös työtämme lainsäädäntövallan käyttäjinä.
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, meillä on kaikki syy suhtautua luottavaisesti tulevaisuuteemme Euroopan unionissa. Kohtaamme tulevaisuuden haasteet yhtenäisenä ja määrätietoisena Euroopan unionina, joka on kaukana nyreästä ja sisäänpäin kääntyneestä yhteisöstä, jonka suhtautuminen menneisyyteensä muistuttaa pakomiellettä.
Arvoisa puhemies, ryhmäni on samaa mieltä määrittämistänne painopisteistä, sillä ne kattavat sekä nykymaailman mukanaan tuomat merkittävät haasteet että kansalaistemme päivittäiset huolenaiheet. Nämä kaksi ulottuvuutta nivoutuvat toisiinsa. Mitä Euroopan unionin kansalaiset haluavat? He kaipaavat lisää vapautta - tämä pätee erityisesti nuoriin - sekä entistä parempaa turvallisuutta ja suojaa meihin kohdistuvilta uhkatekijöiltä. He haluavat tehdä työtä ja nauttia sen hedelmistä. He haluavat myös Euroopan unionin puolustavan ja edistävän sivilisaatiomme ja kulttuurimme arvoja.
Kansalaiset kannattavat EU:n tasolla toteutettavaa ympäristönsuojelua ja ilmastonmuutoksen torjuntaa. He kannattavat yhteistä energiapolitiikkaa, jolla taataan turvalliset, kohtuuhintaiset energiantoimitukset ja jossa ei suljeta pois energialähteitä, joiden avulla riippumattomuutemme voidaan taata. Kansalaiset toivovat oikeudenmukaista maatalous- ja elintarvikepolitiikkaa, jolla annetaan maaseudulle toivoa ja taataan elintarvikkeiden turvallisuus putoamatta silti teknologian kärkikaartista. Kansalaiset toivovat myös tutkimus- ja kehityspolitiikkaa, jonka avulla Euroopan unioni pysyy maailman innovaatiokehityksen kärjessä, kuten Lissabonin tavoitteissa esitettiin.
Haluan painottaa tänään kansalaisläheisyyden merkitystä ja sitä, että tämä tavoite on liitettävä yhteen kulttuurien ja uskontojen vuoropuhelua koskevan tavoitteen kanssa. Tämä vuoropuhelu on rasismin, suvaitsemattomuuden, syrjinnän ja muukalaisvihan torjunnan myönteinen puoli. Näiden vääryyksien ja ongelmien julki tuominen tai torjuminen ei riitä. Meidän on osoitettava myönteisellä tavalla tietojen vaihtamisen, sosiaalisen sekoittumisen, jalon vieraanvaraisuuden, suvaitsevaisuuden sekä kulttuurien kohtaamisesta syntyvän vastavuoroisen rikastumisen hyödyt.
Samalla Euroopan unionin on kuitenkin määritettävä hyvin selvästi maantieteelliset rajoituksensa, rajansa ja yhteinen maahanmuuttopolitiikkansa. EU:n on määritettävä myös globalisaatiostrategiansa. Strategia ei saa perustua vahvimman eloonjäämiseen vaan kilpailukyvyn, korkean työllisyystason ja sosiaalisen suojelun yhteensovittamiseen. Globalisaation on oltava hallittua.
Haluan kiittää vielä kerran puheenjohtajavaltio Saksaa ja erityisesti liittokansleri Merkeliä näiden kysymysten määrätietoisesta käsittelystä. Kyseiset haasteet eivät koske vain seuraavia kuutta kuukautta, vaan ne pysyvät ajankohtaisina tulevat 10 tai 20 vuotta.
Euroopan unionin 50-vuotispäivänä 25. maaliskuuta annettava julistus voisi olla oiva hetki herätellä henkiin Euroopan unionin poliittinen kunnianhimo. Euroopan unionin perustajaisien käynnistämän pitkäaikaisen hankkeen mukaisesti kunnianhimo pitää sisällään myös toimielinten aseman uudelleenmäärittämisen.
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, tiedän, kuinka suuresti arvostatte tätä tavoitetta. Luotamme komission ja sen puheenjohtajan Barroson kykyyn käsitellä toimielinkysymystä. Komissio toimii sekä perussopimusten että yhteisön yleisten etujen valvojana. Seisomme aina vankasti komission takana sen hoitaessa tätä kaksoisvelvollisuutta. Voimme saada Euroopan unioniin uutta eloa yhdistämällä voimamme ja vakaumuksemme.
Olisin puheenvuoroni päätteeksi voinut lainata Euroopan parlamentin entistä puhemiestä Pierre Pflimliniä, joka viettäisi tänä vuonna 100-vuotispäiviään ja joka halusi palavasti nähdä henkisiin arvoihin perustuvan Euroopan unionin. Päätän sen sijaan puheenvuoroni 1900-luvun Eurooppa-myönteisimmän kirjailijan Stefan Zweigin sanoihin. Erinomaisessa Erasmus Rotterdamilaista käsittelevässä elämänkertateoksessaan Zweig antoi avaimet menneen ja tulevan Euroopan unionin rakentajille toteamalla seuraavasti: "On aina tarvetta niille, jotka osoittavat ihmisille heitä yhdistävät tekijät erottavien sijaan ja herättävät sydämissä uskon ihmisyyden suurempaan voimaan."
(Suosionosoituksia)
Martin Schulz
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin entiset puhemiehet, hyvät kuulijat, jotta välttäisimme vaikutelman siitä, että olemme Euroopan kansanpuolueen puoluekokouksessa, nyt on sosialidemokraatin vuoro puhua. Tehtäväni ei ole helppo. Tiedätte varmasti mielipiteeni, jonka mukaan parlamentin puhemiehen on tehtävä puheenvuorossaan - ainakin jonkinasteista - oikeutta kaikille eikä siitä saa tulla puoluepoliittisen keskustelun aihe, sillä puheen pitäjä ei ole kaikkien koollekutsuja vaan henkilö, joka esittää henkilökohtaisen näkemyksen keskustelun herättämiseksi.
Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä puheesta, johon koko parlamentti voi yhtyä. Kuvasitte puheessanne keskeiset tehtävät, jotka meidän on suoritettava, ja mainitsitte, että toimikautenne ajoittuu eurooppalaisen politiikan käänteentekevään aikaan. Voidaankin todeta vain, että uudistukset joko onnistuvat tai epäonnistuvat ja että jos ne epäonnistuvat ja perustuslakia ei hyväksytä, joudumme edelleen tyytymään riittämättömään Nizzan sopimukseen. Tällöin pitää paikkansa, kuten puheessanne osuvasti sanoitte, ettei karille ajaudu ainoastaan perustuslakisopimus vaan myös aate.
Luonnehditte puheessanne eurooppalaisen aatteen olemusta sanomalla, että löydämme ratkaisut kulttuurien yhteistyön kautta ja kukistamme uskonnollisen suvaitsemattomuuden uskontojen vuoropuhelun avulla. Mainitsitte, että rauha ja rauhanomainen rinnakkaiselo perustuvat taloudelliseen ja sosiaaliseen yhdentymiseen ja että aluevaatimuksista voidaan päästä eroon alueellisen yhdentymisen avulla. Jos asetamme rinnakkain tämän aatteen ja edessämme olevat haasteet, haasteiden luonne on selvästi nähtävissä. Haasteenamme ovat kaikkialla maailmassa esiintyvät rotujen ja kansojen väliset vihamielisyydet, kaikkialla Euroopan unionin rajojen ulkopuolella vallitseva uskonnollinen suvaitsemattomuus ja valitettavasti myös hiljattain heränneet alueellista vallankäyttöä koskevat vaatimukset. Näiden sodankäyntiä aiheuttavien vihamielisyyksien, suvaitsemattomuuden, poissulkemisen ja sorron kitkeminen ja siten maailmanlaajuisen rauhan, Euroopan unionin sisäisen rauhan sekä EU:n ja sen naapurimaiden välisen rauhan saavuttaminen edellyttävät nyt eurooppalaisen aatteen täytäntöönpanoa enemmän kuin koskaan aikaisemmin. Vastaamme vihamielisyyksiin yhdentymisellä - paitsi sosiaalisella myös kulttuurisella yhdentymisellä - ja voimme löytää ratkaisuja uskonnollisiin ja osuvasti kuvailemiinne etnisiin jakautumiin. Lähestymistapanne saa ryhmäni täyden tuen.
Kuten mainitsitte, edessämme ovat samanaikaisesti myös päivittäisten konfliktitilanteiden synnyttämät haasteet. Kansalaiset eivät tyydy pelkkiin juhlaistuntoihin. Haluan kuitenkin kiittää tämänpäiväisestä istunnosta, jota olemme valmistelleet pitkään. Vaikka saatankin kuulostaa epäilevältä, totean, että kaikki on sujunut hyvin. Emme kuitenkaan kokoonnu juhlaistuntoon päivittäin, ja kansa kaipaa ratkaisuja jokapäiväisiin ongelmiin. Kun juhlaistuntojen puheenvuorot eivät enää kaiu korvissamme, todellisuus ottaa vallan. Kansalaiset haluavat kolmea asiaa. Ensiksikin he haluavat meidän puhuvan asioista niiden oikeilla nimillä. Toiseksi he haluavat ratkaisuehdotuksia ja kolmanneksi he haluavat määrätietoisuutta ja toimintaa. Meidän halutaan toimivan yhdessä aina, kun se on mahdollista, mutta tarpeen vaatiessa meidän on tehtävä enemmistöpäätöksiä demokratialle ominaiseen tapaan. Tämänkin on oltava mahdollista - myös neuvostossa.
Arvoisa liittokansleri, ennen kuin puhutte lisää jatkuvuuden puutteesta, josta voimme puolestani aivan hyvin keskustella, on kuitenkin mainittava, että merkittävin jatkuvuuden puutteen aiheuttaja on johdollanne toimiva neuvosto. Ongelmat syntyvät nimenomaan siitä.
(Suosionosoituksia)
On selvää, että olemme joutuneet myös omien ongelmiemme yllättämiksi, ongelmien, joiden käsittelyyn meidän kaikkien on osallistuttava - meidän täällä parlamentissa, teidän neuvostossa ja komission omalla tahollaan. Arvoisa liittokansleri, Cicero-lehdessä julkaistiin uudenvuodenpäivänä erittäin onnistunut haastattelunne, jonka luin suurella mielenkiinnolla. Yksi merkittävimmistä kannanotoistanne oli seuraava: "Vuonna 2007 aion lisäksi saada enemmän aikaan ilmastonmuutoksen torjunnan alalla. [...] Aionkin kiinnittää erityistä huomiota maailmanlaajuisiin ympäristökysymyksiin." Hyvä näin. Sanoitte saman tänään. Saanen lainata toista lausuntoanne, joka kuultiin - jos oikein muistan - Saksan liittopäivillä. Sanoitte vastustavanne tiukasti uusien autojen hiilidioksidipäästöille asetettavaa yhtä ainoaa kynnysarvoa, joka astuisi voimaan vuonna 2012. Voilà - karu arkitodellisuus on ottanut jälleen vallan.
(Jäsen Cohn-Bendit keskeytti puhujan: "Jatkuvuuden puutetta!")
Tässäkin on kyse jatkuvuuden puutteesta. Meidän on...
(Jäsen Ferber keskeytti puhujan.)
Arvoisa puhemies, pelkoni on käymässä toteen. Tässä juhlaistunnossa voisi viritä vilkas keskustelu, mutta jäsen Ferberin edustamalla CSU:lla on niin paljon omia asioita ajettavanaan, että sallimme hänen keskeyttää puheen.
Arvoisa liittokansleri Merkel, arvoisa puhemies Poettering, meidän on pyrittävä toteuttamaan molemmat mainitsemani vaatimukset. Emme saa tyytyä juhlaistuntoihin, joissa pidetään mahtipontisia puheita, vaan meidän on myös pyrittävä toteuttamaan asioita arkipäivän tasolla, ja sitä vaadimme. Kaikissa tämänpäiväisissä puheenvuoroissa on viitattu sosiaaliseen Eurooppaan yhteiskuntamme ytimenä ja koossa pitävänä voimana. Kun mainitsin asian 2,5 vuotta sitten ensimmäisessä ryhmäni puheenjohtajana käyttämässäni puheenvuorossa, kuulin tietyistä parlamentin osista pilkallista naurua. Tämä 2,5 vuoden aikana saavuttamamme edistys ja yhteinen mielipide antaa toivoa siitä, että edistymme alkavan 2,5-vuotiskauden aikana - jonka sanoitte virassa toimivanne - vielä tätäkin enemmän.
Päätän puheenvuoroni kahteen lyhyeen huomautukseen. Arvoisa puhemies, en ole samaa mieltä siitä, että Yhdysvallat kukisti kommunismin tai auttoi voittamaan sen Itä-Euroopassa. Ansio tästä ei suinkaan kuulu Yhdysvalloille ja amerikkalaisille vaan rohkeille puolalaismiehille ja -naisille, jotka yhdessä unkarilaisten ja Baltian kansojen kanssa saivat tämän aikaan. Asia on syytä tuoda esiin tässä parlamentissa ponnekkaammin kuin koskaan ennen, ja samalla on osoitettava kiitollisuutta näitä uusia demokratioita edustaville parlamentin jäsenille.
(Suosionosoituksia)
Arvoisa puhemies, osoitan viimeisen huomautukseni teille. Kiinnititte huomiota tulevaisuuskysymyksiin, ja puheenne oli mielestäni yksi parhaista vuosiin tässä parlamentissa kuulluista puheista. Luotan siis siihen, että panette sananne täytäntöön. Tämän toimielimen puhemiehenä teillä on merkittävä tehtävä erityisesti perustuslakisopimuksen suhteen. Jos voitte edistää valtioiden tai hallitusten päämiesten keskuudessa esiintyvien hyvin poikkeavien näkemysten yhteensovittamista tavalla, jolla onnistuitte yhdistämään Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän ristiriitaiset näkemykset sen puheenjohtajana toimiessanne, olen varma, että toimikautenne puhemiehenä on menestyksekäs.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Hyvä jäsen Schulz, tehtäväni ei ole arvioida puheenvuoroanne, mutta sanottakoon, että jäseneksi, joka ei ollut erityisen halukas puhumaan, suoriuduitte tehtävästänne hyvin vakuuttavasti. Kiitos siitä.
Graham Watson
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, työnne tässä parlamentissa vuonna 1979 järjestettyjen ensimmäisten suorien vaalien jälkeen on tehnyt teistä erittäin pätevän. Teillä on tehtäväänne varten harvinainen näkökulma asioihin. Kiitän tämänaamuisesta puheestanne.
Olette nähnyt Euroopan unionin kasvun: 1970-luvulla Euroopan unioniin kuului 9 jäsenvaltiota, 1980-luvulla 12 valtiota ja 1990-luvulla 15 valtiota, ja tällä vuosikymmenellä jäsenvaltioiden lukumäärä on noussut ensin 25:een ja sitten 27:ään. Hakijamaita on lisäksi jonoksi asti. Rooman sopimusta on täydennetty Euroopan yhtenäisasiakirjalla, Maastrichtin, Amsterdamin ja Nizzan sopimuksilla ja viimeksi perustuslakisopimusluonnoksella. Yhteismarkkinoita on tehostettu sisämarkkinoilla, yhteisvaluutalla, oikeus- ja sisäpoliittisilla linjauksilla, ulko- ja turvallisuusjärjestelyillä ja nyt energiajärjestelyillä.
Olette saanut todistaa - kuten myös muut, hieman vähemmän aikaa virassa toimineet - syvällistä muutosta siinä, mitä Euroopan unioni on. Unionin tehtävänä ei enää ole rauhan tai elintarviketuotannon turvaaminen. Euroopan unionin on vastattava kolmeen edessämme olevaan merkittävään haasteeseen, jotka ovat maailman väkiluvun nopea kasvu ja maahanmuutto, energialähteet ja ilmastonmuutos sekä terrorismiin kytkeytynyt kansainvälisesti järjestäytynyt rikollisuus.
Tähän mennessä Euroopan unionin rakentamista edistänyt voima on tullut sisältäpäin. Nyt paine tulee yhä kasvavassa määrin rajojemme ulkopuolelta, mihin toimielimemme ovat reagoineet epävarmasti. Euroopan unioni ei voi hyvin, ja vaikutukset näkyvät jäsenvaltioiden välisenä kinasteluna. Jäsenvaltiot antavat kansallisen itsemääräämisoikeuden nimissä liian usein tilaa maailmanlaajuiselle sekasorrolle. Huonovointisuus näkyy myös Euroopan unionin toimielinten välisenä kinasteluna, josta ei ole kansalaisille mitään hyötyä. Esimerkkinä mainittakoon eri uskontokuntien halu vahvistaa asemiaan sen sijaan, että keskityttäisiin kirkossakävijöiden määrän vähenemisen syihin.
Arvoisa puhemies Poettering, teillä on tilaisuus johtaa parlamenttiamme hetkellä, jona sen merkitys Euroopan yhdentymisessä on yhä keskeisempi. Euroopan unionin kansalaisten on käännyttävä yhä useammin Euroopan parlamentin puoleen - vahvistuvan parlamentin, joka esittää asiat selväsanaisesti ja vaatii neuvoston ja jäsenvaltiot tilille, kun ne jyräävät terrorisminvastaisilla toimilla oikeudet, joita vaalimme. Toisin kuin komissio, parlamentti myös rakentaa palvelujen sisämarkkinoiden ja kuluttajansuojatoimien alalle yhteysymmärrystä ja tarkkailee jäsenvaltioiden hallitusten kanssa täytäntöönpanoviranomaisia lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi.
Euroopan parlamentti on lyhyesti sanottuna pääsemässä kypsään ikään. Yhteiset aatteet ovat ohittaneet kansallisuuden äänestyskäyttäytymistä ohjaavana tekijänä. Pitää toki paikkansa, ettei tällä parlamentilla ole vielä aloiteoikeutta tai oikeutta esittää komissiolle puheenjohtajaa. Nämä eivät kuitenkaan enää ole täysin mahdottomia ajatuksia, ja yhä useammat ovat sitä mieltä, että niiden toteutuminen edistäisi Euroopan unionin demokratiakulttuuria.
Arvoisa puhemies Poettering, toivonkin, että hyödynnätte 2,5 vuotta kestävän toimikautenne aikana mahdollisuuden uudistaa parlamenttia, jolloin se voisi nykyistä tehokkaammin toimia kuvatun kaltaisena johtotähtenä, joka kokoontuu täysistuntoon viikoittain ja keskittyy tärkeisiin poliittisiin valintoihin eikä äänestämiseen sadoista puolipisteen siirtämiseen tähtäävistä tarkistuksista ja joka käyttää uusia valvontavaltuuksiaan täysimääräisesti lainsäädäntömme tarkistamiseksi ja uudelleenarvioimiseksi.
Kun teidät valittiin ensimmäisen kerran Euroopan parlamentin jäseneksi, parlamentti oli neuvoa-antava elin, jonka tarkoituksena oli antaa virkamiesten ja diplomaattien tekemille päätöksille pro forma -hyväksyntä. Nykyään Euroopan parlamentti on Euroopan unionin kulmakivi. Yhteispäätösmenettelyä on noudatettu 13 vuoden ajan. Tämä käytäntö on kehittänyt toimielimemme eri ruumiinosia, ja avoimuus on kuljettanut happea sen verisuonia pitkin.
Haluan sanoa liittokansleri Merkelille, että yhteispäätösmenettelyä tarvitaan kaikilla politiikanaloilla, jos demokratian valvonnan halutaan toimivan tehokkaasti Euroopan tasolla. Tällä hetkellä Euroopan unioni tekee jäsenvaltioita sitovia päätöksiä ilman asianmukaista demokraattista tai oikeudellista valvontaa, mikä altistaa meidät ihmisoikeustuomioistuimen tai perustuslakituomioistuinten arvostelulle. Koimme läheltä piti -tilanteen, kun Saksan perustuslakituomioistuin tutki puitepäätöstä eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja oli lähellä riitauttaa sen laillisuuden. Jos Saksan hallitus, joka vain muutama kuukausi sitten esti siirtymäväylälausekkeen käytön 42 artiklassa, todella haluaa edistää Euroopan unionin demokratiaa, tunnustatte neuvoston määräenemmistöäänestysten ja Euroopan parlamentin kanssa tehtävien yhteispäätösten välttämättömyyden kaiken lainsäädäntötyön pohjana. Muutoin saatatte näyttää neuvoston puheenjohtajana pahimmassa tapauksessa miimikko Marcel Marceaulta, joka vaikuttaa kiipeävän seinää pitkin muttei tosiasiassa etene senttiäkään.
Arvoisa puhemies, maanosassamme elettiin vuosina 1914-1989 itseturmelun kautta, joka kesti 75 vuotta. Tänä vuonna, kun Bulgaria ja Romania ovat Euroopan unionin jäsenvaltioita, voimme hyvästellä tuon aikakauden haamut. Vapauden juuret ovat kuitenkin rohkeudessa. Saksan kielessä on ymmärtääkseni sana Zivilcourage. Arvoisa liittokansleri Merkel ja arvoisa puheenjohtaja Barroso, teidän onkin kerättävä siviilirohkeutta Euroopan unionin kehittämiseksi todellisena demokratiana, jotta voimme luoda Winston Churchillin vuonna 1945 kuvaamaa "laajempaa isänmaallisuutta" ja mahdollistaa tämän myrskyisän ja voimakkaan maanosan järkyttyneiden kansojen yhteisen kansalaisuuden.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Kiitoksia, jäsen Watson. Kun mainitsitte tarkistusten suuren lukumäärän, näin hymynkareen useiden entisten puhemiesten kasvoilla. Kyse on nähdäkseni ongelmasta, joka oli olemassa jo entisten puhemiesten toimikaudella. Tilanne oli pahin kuitenkin ensimmäisellä kaudella vuonna 1979 - kuten puhemies Simone Veil muistanee - jolloin joissain tapauksissa käsiteltävänä oli yli tuhat tarkistusta, eikä meillä ollut käytettävissämme käsittelyä helpottavaa elektroniikkaa.
Brian Crowley
thar ceann Ghrúpa UEN. - A Uachtaráin, tá tú i do bhall den teach seo le fada anois agus tá tú ar dhuine de na baill is mó a bhfuil taithí aige ar obair an tí seo. Thug tú riamh, agus tabharfaidh, tacaíocht láidir d'Institiúid na Parlaiminte ag leibhéal na hEorpa agus ar an stáitse idirnáisiúnta. Chuir tú polasaí polaitiúil uaillmhianach don dá bhliain go leith atá romhainn amach os ár gcomhair anseo inniu. Tá tacaíocht iomlán tugtha ag mo ghrúpa polaitíochta don iarracht pholaitiúil riamh agus is mar sin a bheidh amach anseo.
Nostitte puheessanne esiin joukon näkökohtia, joita kukaan kollegoistani ei ole tähän mennessä käsitellyt. Ensimmäinen, tietyssä mielessä kaikkein merkittävin seikka on se, että neuvoston puheenjohtajana toimiva liittokansleri Merkel ja komission puheenjohtaja Barroso ovat kunnioittaneet parlamenttia tänään läsnäolollaan. Maanne johtajan läsnäolo lämmittää luonnollisesti teitä saksalaisena, mutta on koko parlamentin kannalta merkittävää, että hän on tänään paikan päällä huolimatta kaikista kiireistä ja tehtävistä, jotka häntä neuvoston puheenjohtajana pian odottavat.
Koen velvollisuudeksemme mainita asian paitsi viranhaltijoiden läsnäolon vuoksi myös ennen kaikkea sen vastuun vuoksi, jonka Euroopan unionin äänestäjät ovat meille edustajinaan ja puolestapuhujinaan antaneet. Ajaudumme tämän vuoksi ajoittain ristiriitaan uuden Euroopan unionin perustamista pohjustaneiden asiantuntijoiden ihanteiden kanssa, ja ajoittain ristiriitoja syntyy myös jäsenvaltioiden hallitusten kanssa. Euroopan parlamentin pyhä velvollisuus on kuitenkin toimia äänenä, järjen äänenä, rauhan äänenä ja tulevaisuuden äänenä mutta ennen kaikkea äänestäjien äänenä. Meidän on muistettava yhteiskuntamme hylkäämiä ja unohtamia ja varmistettava, että he saavat uuden tulevaisuuden ja uuden mahdollisuuden.
Arvoisa puhemies, mielestäni tämänpäiväisessä puheessanne oli erinomaista - ja sanoitte sen vilpittömämmin kuin kukaan tässä parlamentissa aiemmin - se, mitä sanoitte Euroopan unionin nuorten kansalaisten roolista. Esititte ajatuksen uudesta nuorten ohjelmasta, nuorten palkinnosta, jonka myötä uusi sukupolvi oppii arvostamaan ja ymmärtämään sitä, mitä olemme jo maanosamme historiasta ymmärtäneet.
Kuten kollegani osuvasti sanoivat, Yhdysvaltojen kerrotaan kukistaneen kommunismin ja natsismin. Amerikkalaisilla oli toki asiassa osansa. Älkäämme unohtako, että Eurooppa olisi hävinnyt kartalta ilman Yhdysvaltojen apua vuonna 1918. Älkäämme unohtako, että olisimme eläneet alituisen ja välittömän sodan ja väkivallan uhan alla ilman Yhdysvaltojen 1960- ja 1970-luvulla antamaa apua. Emme kuitenkaan saa unohtaa myöskään niitä kaukonäköisiä miehiä ja naisia - olipa kyse Puolan solidaarisuusliikkeestä, Unkarin vallankumouksesta, kevätvallankumouksesta, samettivallankumouksesta tai Paavi Johannes Paavali II:sta - jotka kaikki kunnioittivat ihmisarvoa, erilaisuutta ja ihmisten sananvapautta ja vapautta kaikilla elämänaloilla. Tämä voima on omiaan kukistamaan paitsi totalitarismin myös kaikki ihmiskunnan nykyongelmat. Juuri tästä syystä ajatuksenne kulttuurien vuoropuhelusta, eri vakaumusten ja perinteiden ymmärtämisestä, on niin merkittävä Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta. Meistä kirjoitetuista teksteistä käy ilmi, ettei Euroopan unioni ole uhka ketään kohtaan. Olemme monessa suhteessa jopa niin vapaamielisiä, että unohdamme monimuotoisuuden. Emme muista ymmärtää vahvauskoisia, väkivallattomia ihmisiä ja savustamme heidät ulos viroistaan tai toimistaan samalla, kun suhtaudumme suopeasti hyvinkin radikaaleja elämänkatsomuksia edustaviin henkilöihin ja annamme heille tilaa.
Viimeiset kaksi huomautustani liittyvät eräiden kollegojeni sekä komission ja neuvoston puheenjohtajien lausuntoihin tulevaisuuden eurooppalaisen politiikan kehittämisestä. Saatoin tulkita väärin heidän sanansa, mutta Euroopan unionin kansalaiset ovat kurkkuaan myöten täynnä peruspuheita toimielimiä koskevista muutoksista ja uudistuksista. Kansalaiset haluavat nähdä käytännön muutoksia ja myönteisen lähestymistavan käsiteltävänä oleviin ongelmiin.
Olemme saavuttaneet jonkin verran edistystä ilmastonmuutoksen torjunnan, sosiaalipolitiikan ja muiden sisämarkkinoiden kannalta keskeisten kysymysten aloilla, mutta kansalaiset haluavat nähdä toimintaa myös sillä tasolla, jolla on todellista vaikutusta heidän elämäänsä. Pelkkä reagointi ongelmiin niiden jo synnyttyä ei riitä. Suuntaamme tässä parlamentissa liian usein katseemme menneisyyteen ja huomautamme, mikä meni vikaan vuonna 1979 tai 1992, mitä teimme väärin vuonna 1997 tai millaisen tilaisuuden heitimme hukkaan. Ei pidä unohtaa, että politiikka on taiteenlaji, kun taas taloustiede on tiedettä, joka tuottaa oikean tuloksen aina, kun käytetään oikeaa laskentakaavaa. Politiikka on taiteenlaji, koska sen avulla on voitava reagoida yhteiskunnan tarpeisiin, kansalaisten tahtoon ja toiveisiin ja - mikä tärkeintä - koko yhteiskunnan epävakauteen.
Lähi-itä on kiireellisin tehtävämme, kun pyrimme luomaan nykyistä oikeudenmukaisemman rauhan ja yhteisymmärryksen alueen. Kiitän halukkuudestanne vierailla Libanonissa, palestiinalaisalueilla ja Israelissa rauhanprosessin käynnistämiseksi. Euroopan unionin on otettava jälleen keskeinen rooli etsittäessä rauhanomaista ratkaisua Lähi-itään.
Arvoisa puhemies, kehotan teitä seuraavien 2,5 vuoden ajan kaikista aiheuttamastamme ahdingosta ja mahdollisista vastatuulista huolimatta muistamaan, että teillä on aina parlamentin tuki takananne.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Kiitoksia, jäsen Crowley. Puheenvuoronne ylitti teille varatun ajan. En sano, että saitte lisäaikaa monien miellyttävien sanojenne vuoksi, mutta seuraavien puhujien on pidettävä heille varatusta ajasta kiinni, vaikkeivät he aina olisikaan samaa mieltä kanssanne.
Monica Frassoni
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, olemme erittäin tietoisia vahvasta ja syvällisestä sitoumuksestanne Euroopan unioniin ja kunnioitamme sitä. Määrititte tämänpäiväisessä puheessanne joitakin painopisteitä, joita Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä kannattaa määrittelyn lievästä ympäripyöreydestä huolimatta.
Muistelitte perustellusti parlamentin historiaa, ja kiitän teitä entisten parlamentin puhemiesten kutsumisesta paikalle tänään. Minulla oli tilaisuus tavata osa heistä saapuessani parlamenttiin ensi kertaa nuorena ja innokkaana liittovaltion kannattajana, ja sain myös tehdä yhteistyötä heistä monen kanssa. Olen siksi erittäin mielissäni nähdessäni heidät tänään paikan päällä.
Arvoisa puhemies, odotamme kuitenkin konkreettisia tuloksia, ja nämä tulokset edellyttävät meiltä selviä valintoja, jotka eivät saa olla ympäripyöreitä. Euroopan parlamentin on päätettävä, pysyykö se hiljaisena ja kurinalaisena vai muodostuuko siitä paikka, jossa toimitaan eurooppalaisten etujen ja arvojen nimissä - arvojen, jotka ovat tänä päivänä miltei hautautuneet diplomaattisen taktikoinnin ja kansallisten etujen tavoittelun alle. Toimielimellämme on velvollisuus toimia areenana, jolla käydään eurooppalaista keskustelua ja käsitellään ehdotuksia demokraattisen Euroopan unionin kehittämiseksi. Arvoisa puhemies, tässä yhteydessä on sanottava, ettei parlamentin osuus perustuslakia koskevan umpikujan ratkaisemisessa saa rajoittua pelkästään perustuslain sisällön pelastamiseen, kuten sanoitte - tuskin sattumalta juuri samoilla sanoilla kuin liittokansleri Merkel asian ilmaisi. Emme saa tyytyä perustuslain sisällön pelastamiseen puhtaasti retorisessa mielessä.
Meidän on tehtävä kiireesti kaksi asiaa, joissa parlamentti on aiemmin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän sekä jäsen Schultzin puheenjohtajakausilla epäonnistunut. Viittaan siis kahden enemmistöryhmän puheenjohtajiin. Ensiksikin meidän on löydettävä parlamenttina täysin riippumattomasti yhteisymmärrys niistä toimista, jotka perustuslakisopimuksen alalla on toteutettava. Toisena ja tärkeämpänä tehtävänämme on pyrkiä säilyttämään Euroopan parlamentin perustuslaillinen asema, jonka valmistelukunta sille myönsi. Arvoisa liittokansleri Merkel, arvoisa puhemies Poettering, jos aikataulusta tai esityksistä keskustellaan, haluamme osallistua keskusteluun päätöksentekijöinä, emme yleisönä. Arvoisa puhemies Poettering, kehotan teitä taistelemaan tämän parlamentille kuuluvan oikeuden puolesta.
(Suosionosoituksia)
Arvoisa puhemies, puhuitte arvoista ja viittasitte yksittäisiin tapauksiin, joissa ihmisoikeuksia on puolustettu ja joita Euroopan parlamentti pitää erityisen tärkeinä. Puhuitte myös suvaitsevaisuudesta, joka on teille hyvin mieluinen käsite. Ollakseni täysin rehellinen tämä huolestuttaa ajoittain minua, sillä suvaitsevaisuuden käsitteen suojissa tehdään rikoksia ja loukataan yksilönvapauksia - ja kyseiset rikokset ja loukkaukset suvaitaan. Tätä emme saa missään tapauksessa unohtaa. Mielestäni onkin parempi puhua miesten ja naisten yhtäläisistä oikeuksista, jotka ovat samat kaikille ihmisille ja joiden on myös pysyttävä sellaisina.
Venäjän-suhteiden käsitteleminen tarkoittaa Tšetšenian kysymyksen tarkastelua, jolloin myös energiariippuvuuden vähentämisestä käytävä keskustelu on avattava vastuullisuuden nimissä. Tässä yhteydessä on arvosteltava voimakkaasti niitä lukuisia maita, jotka tanssivat sulassa epäjärjestyksessä "tsaari Putinin" pillin mukaan. Vuoropuhelussa Yhdysvaltojen kanssa emme saa unohtaa maassa voimassa olevaa kuolemantuomiota, CIA:n lentoja, matkustajatietojen luovuttamista koskevaa kysymystä ja ennaltaehkäisevää sodankäyntiä. Ihmisoikeuksien puolustamisesta mainittakoon, että pienten hätäratkaisujen avulla on muistettava puolustaa yksilöitä, jotka vankilaan tai metsään unohdettuina puolustavat itse kyseisiä oikeuksiaan. Arvoisa puhemies, käsittelitte puheessanne pitkään turvallisuutta parlamenttimme nimissä, mutta on sanottava, ettei pelkillä puheilla voida varmistaa aseriisunnasta ja aseita koskevista käytännesäännöistä annettujen päätöslauselmien etenemistä toiseen käsittelyvaiheeseen.
Arvoisa puhemies, aiomme toimia erittäin aktiivisesti sisäisen uudistuksen alalla. Ette maininnut puheessanne lainkaan kahta aihetta, joita pidän hyvin keskeisinä. Ensimmäinen niistä on keskustelu parlamentin istuntopaikasta. Toivon, että teillä ja parlamentin poliittisilla ryhmillä on rohkeutta keskustella Euroopan parlamentin istuntopaikasta. Tämä on kenties sopivin paikka Euroopan historian kodiksi, onhan rakennus hyvin kaunis. Mene ja tiedä. Mielestäni on kuitenkin tärkeää, että teette todellisen aloitteen parlamentin istuntopaikkaa koskevan kysymyksen käsittelemiseksi.
Toinen aihe - ja tiedän hyvin, että teidän vakuuttamisenne edellyttää paljon perusteluja - on toimielimen vihreiden arvojen painottaminen, ei suinkaan poliittisessa mielessä vaan ympäristön kestävän kehityksen suhteen. Olen varma, että saan teidät vakuuttuneeksi asiasta, sillä yksin tässä parlamentissa päivittäin haaskattava vesi ja valo sekä virka-autojen tarpeeton käyttö ovat asia, jota emme voi hyväksyä, jos haluamme noudattaa ilmastonmuutoksen torjunnan alalla antamiamme sitoumuksia.
Lopuksi haluan osoittaa muutaman sanan liittokansleri Merkelille. Byrokratian, jatkuvuuden puutteen ja sääntelyn parantamisen aloilla esittämänne ehdotukset jättävät meidät suhteellisen kylmiksi ja levottomiksi. Byrokratiaongelma koskee jäsenvaltioita, ei niinkään Euroopan unionia. Kuinka monta henkilöä teidän tämänpäiväiseen valtuuskuntaanne kuuluu? Ryhmä on todellakin selvästi puheenjohtaja Barroson valtuuskuntaa suurempi. Ylenmääräisestä sääntelystä valittavat monikansalliset yhtiöt, eivät kansalaiset, jotka haluavat useiden peräkkäisten eurobarometritutkimusten mukaan turvakseen nykyistä enemmän lakeja, eivät vähemmän. Lopuksi mainittakoon, että jatkuvuuden puutetta koskeva ehdotuksenne tarjoaa neuvostolle tosiasiassa tilaisuuden boikotoida ja viivyttää lakeja, jotka eivät ole teidän mieleenne.
Arvoisa puhemies, toivon teille onnea työssänne ja uskon, että seuraavista kahdesta vuodesta tulee miellyttäviä.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Kiitoksia, hyvä jäsen Frassoni. Olemme aina olleet samaa mieltä ihmisoikeusasioista.
Parlamentin istuntopaikasta on sanottava, että harkitsin todellakin kyseisen aiheen käsittelyä, mutta päätin lopulta kuitenkin olla käsittelemättä sitä.
Francis Wurtz
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisat entiset puhemiehet, jotka muistuttavat minua useista yhteisistä hetkistä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, meille tarjoutuu vain harvoin tämän päivän kaltaisia mahdollisuuksia pysähtyä, vaikka vain hetkeksi, ja vaihtaa näkemyksiä koko seuraaviin Euroopan parlamentin vaaleihin ulottuvasta ajanjaksosta.
Ei ole mikään salaisuus, etteivät ryhmäni poliittiset valinnat vastaa parlamentin enemmistön valintoja. Aion kuitenkin ehdottaa puheenne keskeisten kohtien perusteella varta vasten muutamia rajoitettuja toimia, jotka eivät ole millään tapaa vallankumouksellisia. Uskon vilpittömästi, ettei niihin samastuminen edellytä Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston kannattamista. Jos Euroopan parlamentin puhemies ottaisi ehdotukset huomioon, välittäisitte merkittävälle kansanosalle myönteisen viestin siitä, että olette kuullut heidän mielipiteensä.
Arvoisa puhemies, sanoitte Euroopan unionin kansalaisten toiveista, että meidän on säilytettävä sosiaalinen mallimme. Mikä vielä tärkeämpää, sanoitte, että meidän on toimittava vakuuttavasti. Tämä on todellakin olennaista, jos haluamme parantaa pahan olon, jota ruokkii tunne siitä, että Euroopan unioni lisää turhan usein epävarmuutta sen sijaan, että suojelisi kansalaisiaan nykypäivän globalisaation vaikutuksilta.
Toivoisin merkittävää toimenpidettä, jolla aloitettaisiin tämän väistämättömyyden tunteen karkottaminen. Arvoisa puhemies, ehdotan, että kehotatte neuvostoa, komissiota ja parlamenttia hylkäämään direktiiviehdotuksen, jonka vaikutus ulottuu jokaiseen Euroopan unionin kansalaiseen ja joka vaikuttaa julkisten palvelujen tulevaisuuden kannalta niin ahdasmieliseltä, epäoikeudenmukaiselta ja tuhoisalta, että se on vaarassa synnyttää uuden Bolkestein-ilmiön, ellei muutosta tapahdu lähikuukausina. Kyse on ehdotuksesta vapauttaa postipalvelut täydellisesti 1. tammikuuta 2009 alkaen, kuusi kuukautta ennen seuraavia vaaleja.
Yleisemmällä tasolla mainitsitte toisenkin ajatuksen, jota pidän hyvin otollisena ja tärkeänä. Sanoitte, että tarvitsemme Euroopan unionin kansalaisten ja poliittisten toimielinten välille uuden sopimuksen, ja Euroopan yhteisön tulevasta perussopimuksesta sanoitte, että Euroopan unioni kaipaa perusteellista uudistusta. Olemme kaikki samaa mieltä uudistuksen tarpeellisuudesta, mutta näkemykset Euroopan unionin tulevan perustuslain sisällöstä eroavat.
Puheenjohtaja Barroso on vastikään puhunut Alankomaille ja pyytänyt apua sanomalla, että kaikkien on tehtävä osansa. Ehdotan, että omaksutte menetelmän, jonka avulla kaikki voivat tehdä osansa ja EU voidaan saada uudelleen vauhtiin. Tehkää alkavasta prosessista tilaisuus koko Euroopan unionin laajuiseen julkiseen ja rehelliseen keskusteluun, jota käydään mahdollisimman lähellä kansalaisia paitsi Euroopan unionin tehtävästä nyt, kun Rooman sopimuksen allekirjoittamisesta on kulunut 50 vuotta, myös yhteisen politiikkamme merkityksestä ja niistä sitoumuksista, joita olemme valmiita tekemään tulevaisuudessa. Jos parlamentin puhemies ottaa tehtäväkseen tämän aloitteen toteuttamisen, hän on välittömästi täyttänyt tehtävänsä.
Arvoisa puhemies, lopuksi sivuan muutamaa osuvaa huomiotanne kulttuurien vuoropuhelusta ja erityisesti Lähi-idästä, johon toivotte matkustavanne mahdollisimman pian. Tämä ei tule minulle yllätyksenä, ja ansaitsette kiitokseni. Mekan sopimuksen, jota ei ole uskallettu juuri edes toivoa ja jossa koko Hamas lupaa noudattaa kansainvälisiä päätöslauselmia sekä PLO:n ja Israelin allekirjoittamia sopimuksia, jälkeen näen kaikkein symbolisimpana parlamentin puhemiehen aloitteena sen, että kehotatte Euroopan unionia vakavaan sävyyn lopettamaan palestiinalaishallinnon saarron ja antamaan oikeudenmukaiselle rauhalle uuden mahdollisuuden alueella, jota miehitykset ja sodat ovat koetelleet jo useiden sukupolvien ajan.
Arvoisa puhemies, tiedän, ettei näiden aloitteiden tekeminen ole helppoa. Jos kuitenkin teette ne, ne muistetaan historian saatossa.
Puhemies
Kiitoksia, hyvä jäsen Wurtz. Olen kiitollinen kunnioituksesta, jota olemme aina osoittaneet toisillemme.
Jens-Peter Bonde
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, arvoisa liittokansleri Merkel, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, arvoisat entiset parlamentin puhemiehet, joita muistelen lämmöllä puheenjohtajakokousten ajoilta, puhemiehenämme toimii nyt jäsen Poettering, joka on halukas kasvattamaan EU:n määräysvaltaa, vaikka puhuukin taitavasti toissijaisuudesta. Hänen pitäisi järjestää kansanäänestys, jonka yhteydessä hän voisi vakuuttaa maanmiehilleen, että heidänkin on annettava puoltava äänensä perustuslaille, jonka myötä yhä suurempi osa lainsäädännöstä ja asetuksista laaditaan Brysselissä. 3 000 asetusta ei vielä riitä. Ei riitä, että 86 prosenttia Saksan liittopäivillä hyväksytyistä laeista vahvistetaan Brysselissä. Kuunnelkaa Saksan entisen liittopresidentin Roman Herzogin varoituksia: hän toimi perusoikeuskirjaa käsitelleen valmistelukuntamme johdossa. Pankaa merkille Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestysten tulokset. Ranskalaisilla ja hollantilaisilla oli tilaisuus äänestää perustuslain puolesta, mutta he torjuivat sen. Nyt tämän perusteella ajatellaan, ettei uusia kansanäänestyksiä pitäisi enää järjestää. Myös Saksan liittopäivien Eurooppa-asioita käsittelevän valiokunnan entinen puheenjohtaja Jürgen Meier mainitsi perustuslakia käsittelevässä valmistelukunnassa, että liittopäivät voisi sopia vapaaehtoisesta kansanäänestyksestä, jossa tavoiteltaisiin yksinkertaista enemmistöä. Mikseivät saksalaiset voisi ilmaista mielipidettään perustuslaista, jonka hyväksymistä puhemies ja puheenjohtajavaltio niin vimmatusti ajavat?
Brysselin virkamiehet ja Luxemburgin tuomarit ovat sairaalloisen mieltyneitä koon loputtomaan kasvattamiseen ja pelkäävät demokratiaa. He eivät ole sisäistäneet nykysuuntausta kohti kevyempiä organisaatiorakenteita, vastuun hajauttamista ja ulkoistamista. Yritysten kannalta kyllin hyvä ei riitä Euroopan unionille. Bryssel ei teetä mitään jäsenvaltioilla tai kansalaisilla. Lainsäädäntötyö sujuu paremmin komission 3 000 salaisen työryhmän kesken, jonka jälkeen ministerineuvoston 300 salaista työryhmää ja 15 000 ammattilobbaajaa hyväksyvät ne. Eläköön teknokratia eturyhmien hallitsemassa Euroopan unionissa! Rouva Mussolini ajatelkoon suopeasti isoisänsä omistautumista korporativismille. Äänestäjät voidaan päästää vaaliuurnille viiden vuoden välein äänestämään virkaan henkilöitä, joilla ei ole valtuuksia esittää eikä hyväksyä lakeja. Vaaleilla valitut edustajat voivat vain antaa komissiolle neuvoja tekemällä tarkistuksia. Tämä on nykytilanne, ja vastaava ajattelutapa on nähtävissä myös perustuslain ytimessä - vain paljon useammilla aloilla.
Jos neuvoston ministerit ja virkamiehet eivät voi hyväksyä jotakin, ehdotus voidaan aina viedä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi Luxemburgiin, jossa sen paremmin äänestäjillä, kansallisilla parlamenteilla kuin hallituksillakaan ei ole mitään käsitystä ehdotusten asiasisällöstä. Ympäristöasioiden yhteydessä yksimielisesti hyväksytyt rangaistusseuraamukset tuomitaan laittomiksi, sillä tuomarit haluavat, että seuraamukset hyväksytään enemmistöpäätöksellä ja heidän tiukassa valvonnassaan. Koska omistusoikeus on kirjattu perussopimuksiin ja sopimuksiin Euroopan perustuslaista, se kuuluu selvästi jäsenvaltioiden toimivaltaan. Maanviljelijöiden velvoite asua omalla maatilallaan on kuitenkin tuomittu laittomaksi Tanskan hallituksen lukuisista päinvastaisista yksimielisistä päätöksistä huolimatta. Äänestäjiä ja heitä edustavia hallituksia pidetään kyvyttöminä ja sukutiloja aikansa eläneinä. Mahtaisiko maatalouden harjoittaminen sujua koko Euroopan unionin alueella, jos siitä vastaisivat itseään täynnä olevat preussilaistyyliset junkkerit? Maanviljelijöiden osaaminen ei riitä, ja sama pätee työntekijöiden ja työnantajien yhteissopimuksiin, rikoslainsäädäntöön, kansallisiin tuomareihin ja äänestäjiin. Euroopan unionin silmäätekeviltä asiat sujuvat huomattavasti paremmin.
Olemme yltäneet moniin pieniin voittoihin avoimuuden alalla, ja Berliinin liittopäivillä on otettu käyttöön tähän asti parhaat säännöt Euroopan unionin tarkkailemiseksi. Avoimuuden, läheisyyden ja demokratian kolmijaon on aika päästä vallalle kaikkialla Euroopan unionissa. Emme kaipaa lisää lainsäädäntöä, johon vaaleilla valitut edustajat eivät voi tehdä tarkistuksia. Emme kaipaa lisää lakeja, joihin äänestäjät eivät voi tehdä tarkistuksia seuraavissa vaaleissa. Emme kaipaa lisää perussopimuksia ja perustuslakisopimuksia, joita äänestäjät eivät hyväksy EU:n kansanäänestyksissä, jotka ihannetapauksessa järjestetään samana päivänä joka maassa.
Puhemies mainitsi puheessaan elektronisen äänestyslaitteistomme. Muistelen ilolla aikaa, jolloin Olivettin valmistama uusi järjestelmä otettiin käyttöön parlamentissa. Ottaisin mielelläni tuon järjestelmän takaisin, koska silloin minunkin ehdotuksillani olisi mahdollisuus tulla hyväksytyiksi.
Puhemies
Hyvät kuulijat, ne teistä, joille yksityiskohdat eivät ole niin tuttuja - erityisesti lehtereillä olevat vieraamme - eivät välttämättä tiedä, että vaalit pidetään Tanskassa torstaisin eikä sunnuntaisin. Jäsen Bonde tulkitsee tämän aina niin, että hän on ollut parlamentin jäsenenä muita pidempään, vaikkei tämä pidä oikeudellisessa mielessä paikkaansa: hän ja minä aloitimme parlamentin jäseninä yhtä aikaa 17. heinäkuuta 1979.
Jäsen Bonden itsepintaisuus tässä asiassa antaa minulle kuitenkin toivoa, sillä Euroopan unioni ja tämä parlamentti eivät voi olla hänelle kovin vastenmielisiä, jos hän niin hanakasti väittää olleensa - oman tulkintansa mukaan - parlamentissamme pidempään kuin kukaan muu.
Bruno Gollnisch
ITS-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisat entiset puhemiehet, arvoisa liittokansleri Merkel, arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, parlamentin puhemies esitteli juuri taidokkaasti poliittisen ohjelman, jollaista olisi kenties voitu odottaa pikemminkin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalta tai erityisesti komission puheenjohtajalta kuin välittäjänä toimivalta parlamentin puhemieheltä.
Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon toimielimissä usein vallitseva ryhmädynamiikka, puheenne kansojen tahdosta epäilemättä heijastaa parlamenttimme enemmistön näkemystä. Sallinette minun kuitenkin esittää eriävän mielipiteen, jollaiseksi englanninkielisen maailman lakimiehet tällaista kutsuisivat.
Puhuitte "tilapäisestä" ongelmasta - tilapäinen-sana oli teidän valintanne - joka koskee Euroopan perustuslakiluonnoksen vastaanottoa Ranskassa ja Alankomaissa. Annoitte sen vaikutelman, että kyseessä oli vain notkahdus, joka rajoittui kahteen jäsenvaltioon. Jokainen kuitenkin tietää, tai jokaisen pitäisi tietää, että jos tämä hanke olisi annettu suoraan jäsenvaltioiden kansalaisten eikä vain kansallisten parlamenttien jäsenten arvioitavaksi, kyseinen asiakirja olisi mitä todennäköisimmin torjuttu huomattavasti laajemmin.
Meidän onkin kerta kaikkiaan tiedettävä, miksi kansakunnille, jotka ovat vapaasti ilmaisseet vastustavansa vallitsevaa ajattelutapaa, esitetään aivan samaa ohjelmaa kuin se, jonka ne ovat jo torjuneet. Kun ne kuitenkin lopulta myöntyvät vallitsevan suuntauksen kannalle, korostetaan, että niiden sitoutuminen on tosiasiassa ehdotonta, peruuttamatonta ja ikuista ja ettei niillä ole oikeutta perääntyä.
Mainitsitte puheessanne useita eurooppalaisen perinteemme tärkeitä ominaisuuksia ja nostitte erityisesti esiin neljä niistä: kreikkalaisen filosofian, roomalaisen oikeuden, juutalaiskristillisen hengellisyyden ja valistuksen. Tämä on kuitenkin ratkaiseva osa ongelmaa: miten uskollinen Euroopan unioni on näille älyllisen, moraalisen ja hengellisen perintönsä osatekijöille?
Innoittavatko Euroopan unionia nyt kristilliset arvot vai yleinen hedonismi, joka on tuhoamassa nämä samat arvot sellaisen ihmisoikeusideologian nimissä, joka ei salli vastarintaa mutta joka voi muuttaa muotoaan milloin tahansa?
Hallitsevatko EU:n rakennetta ja toimintaa kreikkalaisen filosofian vaatimus selkeydestä ja yksinkertaisuudesta ja kreikkalainen poliittinen perinne, jossa kansalaiset voivat osallistua suoraan kaupungin tai valtion asioihin? Vai ollaanko parhaillaan luomassa raskasta, keskitettyä ja pian vanhentuvaa rakennetta, jonka näennäisenä tarkoituksena on hallita lähes 500:aa miljoonaa eurooppalaista mutta joka käytännössä vähät välittää heidän eroavaisuuksistaan?
Toimivatko EU:n lainsäädännön innoittajina roomalaisen oikeuden täsmällisyys ja ytimekkyys, vai onko se tuhansien epämääräisten, rönsyilevien ja yksityiskohtaisia rajoituksia sisältävien tekstien sekoitus? Kunnioitammeko aidosti julkisen keskustelun perinnettä, jonka kreikkalaiset ja roomalaiset meille jättivät? Valistuksen osalta en halua peitellä huolta, jota tunsimme viime kuussa, kun liittokansleri Merkel lainasi parlamentissamme vapaasti Voltairea mutta totesi meille sitten - myönnän, ettei hän sanonut näin kirjaimellisesti, mutta tätä hän tarkoitti - ettei suvaitsevaisuuden vihollisia pidä suvaita. Tämä toteamus muistuttaa ranskalaisen vallankumoustaistelijan Saint-Justin sanoja, jotka hän lausui terroria lietsoneen vallankumoustuomioistuimen edessä: "ei vapautta vapauden vihollisille".
Lopuksi totean, että Eurooppa on ainoana alueena ihmiskunnan historiassa kehittänyt kansakuntien vapauden ja yhdenvertaisuuden käsitteet. Eurooppa on alue, jolla ihmiset ovat aina nousseet otaksuttuja diktatuureja vastaan. Tämä selittää heidän tämänhetkiset epäilyksensä EU:n omaksumaa arvaamatonta suuntaa kohtaan. Emme tarvitse eurokraattista supervaltiota takaamaan kansakuntiemme ja rajojemme vastavuoroista turvallisuutta, käynnistämään yksityiskohtaisia teollisuus-, kulttuuri- ja tutkimusalojen yhteistyöhankkeita ja suojelemaan meitä tehokkaasti maahanmuuttovirroilta ja sellaisten tuotteiden tuonnilta, jotka on valmistettu puoli-ilmaiseksi ja jotka tuhoavat parhaillaan yrityksiämme. Kansainvälisen oikeuden välineet riittävät tähän enemmän kuin hyvin. Meidän on löydettävä uudelleen Euroopan todellinen nerokkuus ja eurooppalaisille sopiva lainsäädäntö.
Irena Belohorská
(SK) Arvoisa puhemies, sallinette minun aloittaa onnittelemalla teitä vilpittömästi valinnastanne Euroopan parlamentin puhemiehen tehtävään. Euroopan parlamentti on EU:n toimielimistä demokraattisin ja samalla yksi tärkeimmistä. Teistä on tullut Euroopan parlamentin ensimmäinen uusi puhemies Nizzan sopimuksen hyväksymisen ja täytäntöönpanon jälkeen. Euroopan unionissa on nyt 27 jäsenvaltiota. En viittaa tähän sattumalta, sillä poliittinen kokemus on osoittanut, että yhden perussopimuksen täytäntöönpanoa seuraa seuraavan valmistelu. Kahden vuoden epäröinti ja ajanpeluu perustuslakisopimuksen suhteen ovat olleet vahingoksi ajatukselle yhtenäisestä Euroopasta. Astutte virkaanne hetkenä, jona Euroopan unionin puheenjohtajavaltiona on Saksa, yksi perustajajäsenistä, ja odotankin teidän päättävän, mitä perustuslakisopimuksen osalta on tehtävä seuraavaksi. Useimmat jäsenvaltiot ovat päättäneet tukea perustuslakisopimusta ja ovat valmiita jatkamaan yhdistynyttä Eurooppaa koskevan vision toteuttamista. Heidän toiveitaan ei voida sivuuttaa vain siksi, että kaksi jäsenvaltiota on päätynyt kielteiselle kannalle.
Pitäisin suuressa arvossa, jos Euroopan parlamentti käyttäisi nyt, puhemiehen valinnan jälkeen, hieman aikaa uusien sääntöjen laatimiseen tai nykyisen työjärjestyksen tarkistamiseen. Olen kunnioittanut herrasmiessopimusta, jonka kaksi suurta poliittista ryhmää teki aikanaan Euroopan parlamentin puhemiehen valinnasta. Demokraattisessa järjestelmässä valinnan pitäisi kuitenkin voida kohdistua myös pienempää poliittista ryhmää edustavaan ehdokkaaseen. Olen aivan varma, että myös parlamenttimme pienempiin poliittisiin ryhmiin kuuluu monia arvostettuja ja kyvykkäitä henkilöitä.
Arvoisa puhemies, toivon vilpittömästi, että edistätte virkakaudellanne 12 uuden jäsenvaltion entistä aktiivisempaa osallistumista Euroopan unionin toimintalinjojen muotoilemiseen. En voi välttyä turhautumiselta tarkastellessani sitä, miten uudet jäsenvaltiot ovat tällä hetkellä edustettuina Euroopan parlamentin valiokunnissa. Samanlainen uusiin jäsenvaltioihin kohdistuva syrjintä käy ilmi myös siitä, paljonko Euroopan parlamentti työllistää näiden jäsenvaltioiden kansalaisia. Tässä yhteydessä tärkeitä eivät ole ainoastaan luvut vaan myös tehtävät, joita näille henkilöille on osoitettu. Täällä on kotimaidemme kansalaisia, joilla on usein kaksi yliopistotutkintoa ja työkokemusta ulkomailta ja jotka osaavat hyvin kolmea 15 jäsenvaltion unionin kielestä mutta jotka hoitavat sihteerin tehtäviä ja avustavat näin esimiehiä, joiden akateemiset saavutukset ja kielitaito ovat huomattavasti heikompia kuin heidän. Sallinette minun mainita esimerkkinä viime vuonna toteutetun niin kutsutun sisäisen tarjouskilpailumenettelyn, jonka tarkoituksena oli täyttää sihteerin toimia. Menettelyn perusteella nimettiin uusista jäsenvaltioista noin 50 työntekijää sihteerin tehtäviin. Kaikilla näillä henkilöillä on yliopistotutkinto, ja he tekevät palkkaluokkien B ja A tehtäviä sihteerin palkalla. Euroopan unioni säästää, kun pätevyyttä edellyttävää työtä tehdään pienellä palkalla, mutta ihmettelen, ilmentääkö tämä oikeudenmukaisuutta ja syrjinnän vastaisuutta. Syrjinnän vastaisuuteen kuuluu myös sukupuolten yhdenvertaisuus, josta niin usein keskustelemme täällä. Meillä on jopa oma valiokunta tämän kysymyksen käsittelemiseksi, mutta täytäntöönpanon osalta olemme jäljessä.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan toivottaa teille menestystä tehtävässänne Euroopan parlamentin puhemiehenä. Pidän teitä suuressa arvossa henkilönä ja arvostan myös huomattavia ansioitanne ja laajaa kokemustanne eurooppalaisen politiikan saralla. Uskon, että hallinnoitte julkisia asioita hyvin ja oikeudenmukaisesti.
Puhemies
Haluan kiittää jäsen Belohorskáa lämpimästi hänen ystävällisistä huomautuksistaan.
istunnon osan, johon sisältyi puhemiehen avauspuhe.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Katalin Lévai 
Olen hyvin tyytyväinen sekä puhemies Poetteringin että liittokansleri Merkelin huomioihin.
Robert Schumania lainaten voimme sanoa, että tarina Euroopan yhdentymisestä on pohjimmiltaan menestystarina. Perustuslakiprosessin epäonnistuminen vaarantaisi tämän menestystarinan jatkumisen. Ellemme onnistu lisäämään Euroopan unionin tehokkuutta ja demokraattisuutta ja tuomaan sitä lähemmäksi kansalaisia, Lissabonin strategian onnistumismahdollisuudet heikkenevät merkittävästi, emmekä saavuta entistä kilpailukykyisempää Euroopan unionia, joka säilyttää kaikesta huolimatta sosiaaliset arvonsa. Tässä yhteydessä pidän merkittävänä osatekijänä aiempaa avoimempaa ja yhdenmukaisempaa lainsäädäntöä, jolla voidaan edistää pk-yritysten kehitystä EU:n tasolla ja helpottaa näin myös työpaikkojen luomista.
Myös kilpailukyvyn parantaminen on välttämätöntä, jottei Euroopan unioni joudu maailmanpolitiikassa taloudellisen jättiläisen mutta poliittisen kääpiön asemaan. Eurooppalaisten arvojen, ihmisoikeuksien, demokratian, oikeusvaltioperiaatteen ja yhdenvertaisten mahdollisuuksien edustaminen maailmanlaajuisesti on tänä päivänä kenties tärkeämpää kuin koskaan ennen. Tämä pätee erityisesti yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuonna, kun meidän on pyrittävä auttamaan epäedullisessa asemassa olevia niin EU:n tasolla kuin kansallisestikin.
Pidän myönteisenä huomion kiinnittämistä maahanmuuttajiin, mutta haluan lisätä heidän tilanteensa osalta, ettemme saa unohtaa Euroopan suurinta ja kenties epäedullisimmassa asemassa olevaa vähemmistöä, romaneja. Meidän on revittävä alas kuvitteellinen taloudellinen ja sosiaalinen Berliinin muuri myös tältä osin. Viittaan erityisesti lasten ja naisten suojeluun, sillä he ovat ihmisistä haavoittuvimpia ja kärsivät kaksinkertaisesta syrjinnästä.
Oikeusvaltioperiaatteesta haluan palauttaa mieliin, että Euroopan unioni perustuu pohjimmiltaan oikeudellisiin periaatteisiin ja että EU:n toimivuus edellyttää kaikilta kansalaisilta sen lainsäädännön kunnioittamista. Euroopan parlamentin jäsenten on näytettävä mallia lainsäädännön kunnioittamisessa - muutoin olemme huono esimerkki kaikille Euroopan unionin kansalaisille.
(Istunto keskeytettiin klo 12.05 ja sitä jatkettiin äänestyksillä klo 12.10.)
