Euroopan parlamentin varapuhemiesten vaali
Puhemies
Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja ilmoittaa teille eilen illalla toimitetun varapuhemiesten vaalin äänestystulokset. Kuten tiedätte, valitsimme varapuhemiehet suosionosoituksin ja toimitimme sitten äänestyksen varapuhemiesten arvojärjestyksen määrittämiseksi. Äänestäjien määrä oli 554, tyhjiä tai mitätöityjä äänestyslippuja oli 9 ja annettuja ääniä 545. Äänet jakautuivat seuraavasti:
Jäsen Martin: 300 ääntä.

Onneksi olkoon, David.
Jäsen Dimitrakopoulos: 240 ääntä.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Cederschiöld: 230 ääntä.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Imbeni: 226 ääntä.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Vidal-Quadras Roca: 215 ääntä.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Podestà: 203 ääntä.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Friedrich: 200 ääntä.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Lalumière: 191 ääntä.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Colom i Naval: 168 ääntä.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Pacheco Pereira: 164 ääntä.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Provan: 162 ääntä.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Gerhard Schmid: 151 ääntä.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Onesta: 148 ääntä.
(Suosionosoituksia)
Jäsen Puerta: 120 ääntä.
Onnittelen kaikkia näitä kollegoja, ja varapuhemiesten arvojärjestys määräytyy työjärjestyksen 15 artiklan 2 kohdan perusteella heidän valitsemisjärjestyksensä mukaan. Uuden puhemiehistön kokoonpano annetaan tiedoksi Euroopan yhteisöjen toimielinten puheenjohtajille.

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana maanantaina 17. joulukuuta 2001, maanantaina 14. tammikuuta 2002 ja tiistaina 15. tammikuuta 2002 pidettyjen istuntojen pöytäkirjojen hyväksyminen. Pöytäkirjat on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Rovsing
Arvoisa puhemies, tanskankielisessä tekstissä on mielestäni käännösvirhe, koska 7 kohdassa "Hævelse af mødet" (kokouksen päättäminen), lukee: "Aldersformanden hævede mødet kl. 19.30" (ikäpuhemies päätti kokouksen klo. 19.30). Arvoisa puhemies, mielestäni te päätitte kokouksen, kuten ranskankielisessä versioissa sanotaankin.

Puhemies
Kiitos, jäsen Rovsing, että huolehditte eduistani jo nyt. Douze points! Korjaamme pöytäkirjassa olevan virheen. Onko vielä huomautettavaa?
(Parlamentti hyväksyi edellisten istuntojen pöytäkirjat.)   

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, haluan ottaa esiin erään asian. Joulukuun 19. päivänä, vähän ennen joulua, kimppuuni hyökättiin ja minut ryöstettiin lähellä Brysselin parlamenttirakennusta. Seisoin autoni kanssa liikennevaloissa, kun auton ikkunat lyötiin rikki ja autosta vietiin kaikki. Säästän teidät muilta yksityiskohdilta, mutta olen kuullut, että myöhemmin on tehty useita samanlaisia hyökkäyksiä toisiin autoihin, vielä viime viikollakin. Kysymykseni kuuluu: voivatko vastavalitut kvestorit laatia tilaston viime vuoden aikana Euroopan parlamentin lähistöllä Brysselissä tapahtuneista päällekarkauksista ja kovistella poliisia, jotta se ryhtyisi toimenpiteisiin, sillä voin vakuuttaa teille, ettei ole mitään leikintekoa joutua kokemaan jotakin tällaista.

Puhemies
Jäsen Maij-Weggen, on selvää, että parlamentti hyväksyy asian, ja teemme, mitä pyydätte.

Käsittelyjärjestys
Puhemies
Puhemieskokouksen kokouksessaan torstaina 10. tammikuuta työjärjestyksen 110 artiklan mukaisesti laatima lopullinen esityslistaluonnos on jaettu.
Istuntojakson esityslistaan ei ole ehdotettu muutoksia.
(Parlamentti vahvisti käsittelyjärjestyksen.)   

Lynne
Arvoisa puhemies, pidän työjärjestyspuheenvuoron. Kun otetaan huomioon tarkistus, jonka esitimme jäsen Daviesin kanssa viime vuoden loppupuolella yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskeneeseen mietintöön, jonka parlamentti hyväksyi ja jossa pyysimme Euroopan unionia ryhtymään välittäjäksi Intian ja Pakistanin välisessä Kashmiria koskevassa kiistassa, voidaanko seuraavan istuntojakson esityslistalle ottaa neuvoston julkilausuma tai suullinen kysymys asiasta? Kiistaa on käyty jo yli 50 vuotta. YK:n päätöslauselmat eivät ole johtaneet toimiin, ja koska molemmat valtiot ovat nyt ydinasevaltoja, on hyvin tärkeää ratkaista kiista. Pyydän EU:ta toimimaan ennakoivasti ja tarjoutumaan välittäjäksi, koska muut elimet eivät näytä sitä tekevän.

Puhemies
Jäsen Lynne, kyse on aika epätavallisesta työjärjestyspuheenvuorosta, mutta merkitsen asian muistiin. Ehdotan, että pyydätte Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puheenjohtajaa ottamaan asian esille seuraavassa puheenjohtajakokouksessa. Se on asianmukainen keino, jonka avulla asia voidaan yrittää ottaa esityslistalle.

Corrie
Arvoisa puhemies, pidän työjärjestyspuheenvuoron. Parlamentti lienee tietoinen siitä, että viime viikolla Nigeriassa eräs nuori nainen tuomittiin kuolemaan aviorikoksen vuoksi. Hänet oli määrä kivittää kuoliaaksi sen jälkeen, kun hänet oli haudattu maahan. Kuolemantuomiota ei pantu täytäntöön sen ansiosta, että Nicole Fontaine ja jotkut parlamentin jäsenet, joihin kuuluin itsekin AKT-EU-yhteiskokouksen puheenjohtajana, kirjoittivat Nigerian viranomaisille. Tuomiosta voi valittaa kahden kuukauden kuluessa. Joudun kuitenkin tyrmistyneenä toteamaan, että toinenkin vastaava tapaus on tullut esiin: eräs 18-vuotias henkilö joutuu maanantaina oikeuden eteen samasta syystä eli aviorikoksen vuoksi. Hänetkin tuomitaan kuolemaan, jälleen kivittämällä.
Toivon vilpittömästi, että parlamentti ja sen kaikki jäsenet tukevat teitä, kun otatte yhteyttä Nigerian viranomaisiin, jotta tämänkaltaisia tuomioita ei enää langeteta. Toivon, että tästä raa'asta Sharia-lain mukaisesta tappokeinosta keskustellaan Nigerian hallituksen kanssa ja että sitä vaaditaan varmistamaan, ettei tällainen enää toistu.

Puhemies
Jäsen Corrie, on selvää, että asian vuoksi on ryhdyttävä toimiin, ja teenkin niin. Ilmoitan asiasta teille ja kollegoille.

Thors
Arvoisa puhemies, osoititte eilen ymmärtävänne historiaa, ja haluan sen vuoksi esittää kysymyksen, joka koskee Euroopan komission tukemaa eurooppalaista kouluportaalia. Viime viikolla avattiin verkkosivu, jossa viitattiin neuvostoliittolaiseen, vuodelta 1982 peräisin olevaan historiankirjaan, jonka mukaan Suomi olisi aloittanut talvisodan. Mehän kaikki tiedämme, että talvisota alkoi Mainilan laukauksista, jotka olivat Stalinin lavastamia, ja on järkyttävää, että eurooppalainen kouluportaali sisältää tällaisia virheitä. Se loukkaa kansallistunnettani ja historiantajuani. Komissio on luvannut selvittää asiaa, mutta pyydän myös parlamentin instansseja tutkimaan asiaa. On järkyttävää, että eurooppalaiset koulut sallivat omien, kouluportaalin kautta luettavissa olevien verkkosivujensa olevan näin huonotasoisia.

Puhemies
Kiitos, jäsen Thors. Tarkistamme asian ja tiedotamme teille siitä.

Korakas
Arvoisa puhemies, haluaisin kertoa teille ja parlamentille, että Kreikassa on joulukuussa aiheutunut suurta vahinkoa poikkeuksellisen huonoista sääoloista, jotka jatkuvat muutamilla alueilla edelleen. Lämpötila on laskenut paikoin jopa 24 pakkasasteen alapuolelle. Miljoonia puita on tuhoutunut, ja oliivin ja sitrushedelmien viljelylle on aiheutunut suuria vahinkoja, jotka ovat useissa tapauksissa johtaneet tuotannon sataprosenttiseen tuhoutumiseen. Puolueryhmämme puheenjohtaja jäsen Wurtz on jo lähettänyt asiaa koskevan kirjeen komission puheenjohtaja Romano Prodille.
Onnittelen teitä valinnastanne, ja toivon, että ensimmäisenä tehtävänänne puuttuisitte tähän asiaan, jotta kreikkalaisille maanviljelijöille - joilla, kuten tiedätte, on Euroopan unionin alhaisimmat tulot - korvattaisiin heille aiheutuneet vahingot ja olot vakiintuisivat. Tilanne on vaikea, ja sen helpottamiseksi meiltä kaikilta vaaditaan välittömiä toimia.

Dupuis
Arvoisa puhemies, Tunisian presidentti Ben Ali harjoittaa edelleen sortotoimia, erottaa virkamiehiä ja pelottelee kaikin tavoin maansa poliittisen opposition jäseniä Karthagossa sijaitsevasta palatsistaan käsin. Parlamentin on mielestäni otettava asiaan kiireellisesti kantaa ja merkittävä kohta neuvoston julkilausumaan jo tästä istunnosta alkaen. Olen myös sitä mieltä, että tilannetta on todellakin mahdoton sallia. Parlamenttimme iskulauseeksi on otettava "Karthago on tuhottava", koska tämä järjestelmä on sietämätön.

Puhemies
Kiitos, jäsen Dupuis. Tällä hetkellä esityslistalla ei ole tämänsuuntaista ehdotusta, eikä tällä viikolla käydä myöskään keskustelua tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista, mutta merkitsen sananne muistiin, ja pohdimme, mitä voimme tehdä.

Päätös kiireellisestä käsittelystä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kiireellistä käsittelyä koskeva pyyntö talous- ja raha-asioiden valiokunnan ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi direktiivin 92/79/ETY, direktiivin 92/80/ETY ja direktiivin 95/59/EY muuttamisesta valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenteen ja valmisteverokantojen osalta (KOM(2001) 133 - C5-0139/2001 - 2001/0063(CNS)).
Pyydän jäsen Randzio-Plathia ilmoittamaan kantansa siihen, pitäisikö pyyntöä käsitellä kiireellisenä.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa, että aiomme laatia toisen mietinnön. Toivomme, että komissiokin on sitä mieltä, että parlamentin on nyt saatava aikaan kompromissi, sillä talous- ja raha-asioiden valiokuntahan hylkäsi tunnetusti ensimmäisen ehdotuksen, mutta on nyt valmis laatimaan uuden ehdotuksen Katiforisin mietinnössä, jonka haluaisimme esitellä täysistunnolle helmikuussa. Ecofin-neuvostolla on sitten helmikuussa riittävästi aikaa päättää asiasta. Kirjoitin asiasta valiokunnan nimissä puheenjohtajavaltio Espanjalle ja ilmoitin siitä talous- ja raha-asioiden valiokunnan viimeviikkoisessa kokouksessa myös neuvoston puheenjohtaja Ratolle. Siksi olen sitä mieltä, että kiireellistä käsittelyä koskevaan pyyntöön ei pidä suostua.

Puhemies
Jos joku haluaa pitää puheenvuoron, jossa kannatetaan ehdotusta, ja jos joku toinen puhuja haluaa vastustaa sitä, valiokunta katsoo, ettei pyyntöä pidä käsitellä kiireellisenä. Haluaako joku pitää puheenvuoron ehdotuksen puolesta tai sitä vastaan? Jäsen von Wogau, se ei ole välttämätöntä mutta mahdollista.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, minulla on sellainen vaikutelma, että kaikki puhujat ovat kiireellistä käsittelyä vastaan, sillä minusta tämä on erittäin tärkeä tapahtuma. Vaarana on, että neuvosto tekee päätöksen, ennen kuin se tietää Euroopan parlamentin kannan.
Minusta on erittäin tärkeää, että talous- ja raha-asioiden valiokunta antaa ensiksi lausuntonsa ja neuvosto tekee päätöksensä vasta sen jälkeen. Siksi kiireellistä käsittelyä koskeva pyyntö pitäisi hylätä.

Puhemies
Olemme päässeet yhteisymmärrykseen näiden kahden puheenvuoron perusteella.
(Kiireellistä käsittelyä koskeva pyyntö hylättiin.)

Euroopan parlamentin kvestorien vaali
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana parlamentin kvestorien vaali.
Olen vastaanottanut ilmoitukset seuraavien jäsenten ehdokkuudesta: Balfe, Banotti, Maes, Marinho, Poos, Quisthoudt-Rowohl ja Smet.
Ehdokkaat ovat ilmoittaneet minulle suostuvansa ehdokkaiksi. Koska ehdokkaita on enemmän kuin täytettäviä paikkoja, äänestys toimitetaan työjärjestyksen 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti salaisessa äänestyksessä.
Ottaen huomioon useat äänestykset, jotka toimitimme eilen, ja koska kvestorien vaali toimitetaan tavanomaisen esityslistamme läpiviemisen ohella, ehdotan työjärjestyksen 135 artiklan mukaisesti, että toimitamme äänestyksen koneäänestyksenä.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, haluan vain muistuttaa vilpittömästi ja hyvin lyhyesti työjärjestyksestä. Arvoisa puhemies, pelkään, että menettely, jota ehdotatte, ei takaa täysin salaista äänestystä. On ilmiselvää, että äänestävän jäsenen naapurit, jotka kuuluvat samaan ryhmään, näkevät valaistun työpöydän. Se on mielestäni haitallista, kun otetaan huomioon vallitseva tilanne.

Puhemies
Menettely on parlamentin työjärjestyksen mukainen. Olen ymmärtänyt, että kollegat haluavat mieluummin toimia tältä pohjalta.
Näin ollen en toimita äänestystä itse menettelystä, vaan siirrymme kvestoreiden vaaliin.
Toimitamme ensin koeäänestyksen varmistaaksemme, että kaikki osaavat käyttää koneäänestysjärjestelmää. Älkää painostako minua kohtuuttomasti tässä asiassa: opin asioita sitä mukaa, kun ne tulevat kohdalle. Tämä muistuttaa monenvälistä valvontaa talous- ja rahaliiton ensimmäisessä vaiheessa - tekemällä oppimista.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, olen yhtä innokas kehityksen puolestapuhuja kuin te ja kannatan Lissabonin sähköistä aikakautta koskevaa strategiaa, mutta pelkään pahoin, että äänestäminen näissä oloissa, ilman että meillä on ollut mahdollista tutustua järjestelmään, aiheuttaa monta ongelmaa. Suosittelisin...
(Vaihtelevia reaktioita)
Anteeksi, mutta työjärjestyksen mukaan se on kaikille jäsenille kuuluva oikeus. Suosittelisin, että äänestys toimitettaisiin salaisena lippuäänestyksenä.

Puhemies
Merkitsen asian muistiin.

Berthu
Arvoisa puhemies, äänestyslaitteeni ei toimi. Edes apuun tulleet naapurini eivät saa sitä toimimaan.

Puhemies
Selvitetäänpä, mikä jäsen Berthun konetta vaivaa. Sosialistipuolueen ryhmän puheenjohtaja huomautti, että meidän pitäisi ehkä toimittaa äänestys salaisena lippuäänestyksenä. Sain koeäänestyksestä sen vaikutelman, että kollegat tuntuvat hallitsevan järjestelmän koukerot.

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, ongelma ei ole siinä. Jos toiseksi suurimman ryhmän puheenjohtaja haluaa mieluummin käyttää toista järjestelmää, asiasta ei pitäisi enää keskustella vaan käyttää tätä toista järjestelmää. Jos se on heidän toivomuksensa ja jos se saa heidät tuntemaan olonsa paremmaksi, heille on suotava tämä mahdollisuus.

Puhemies
Olette aivan oikeassa siinä, etteivät mielikuvani merkitse asiassa mitään, sen enempää kuin teidän mielikuvannekaan, mutta lasken teidät puhujaksi, joka kannattaa äänestyksen toimittamista salaisena lippuäänestyksenä. Haluaako joku pitää puheenvuoron vastustaakseen äänestyksen toimittamista perinteisenä salaisena lippuäänestyksenä koneäänestyksen sijasta?

Goepel
Arvoisa parlamentin uusi puhemies, hyvät kollegat, olemmeko lapsiamme tyhmempiä?

Emmekö osaa tällä tekniikan aikakaudella painaa kahta nappia? Meillä on Pisa-tutkimus, meillä on tutkimuksia, meillä on uusi puhemies, olemme maksaneet paljon rahaa tästä laitteistosta, meitä on arvosteltu siitä pitkään, ja nyt haluamme äänestää niin kuin kivikaudella äänestettiin!
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, pyydän Euroopan sosialistipuolueen ryhmän puolesta virallisesti, että äänestys toimitetaan työjärjestyksen mukaisesti salaisena lippuäänestyksenä.

Poettering
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, en ole työjärjestysasioiden asiantuntija. Minäkin olen tietysti aina valmis hyväksymään muita vakaumuksia, kun on kyse menettelytavoista. Mutta kun kuulen nyt, että arvostettu sosialistiryhmän puheenjohtaja vaatii lippuäänestystä ja sanoo, että vain se on ainoa oikea salaisen äänestyksen muoto, haluaisin vedota siihen, mitä te, arvoisa puhemies, sanoitte alussa, nimittäin siihen, että koneäänestys on salainen äänestys ja että se on työjärjestyksen mukainen. Jos siis aiomme käsittelen asiaa erittäin puolueettomasti päättää, äänestämmekö koneella vai lipulla ja myönnän, että siitä voi olla mitä mieltä tahansa , äänestysmuodosta on päätettävä kättä nostamalla, kysymällä kyllä vai ei. Tämä menettelytapaongelma voidaan ratkaista vain siten. Suosittelen, että päätämme tällä tavoin demokraattisesti, miten äänestämme.

Puhemies
Tiedämme, mistä on itse asiassa kysymys.
Työjärjestyksen 135 artiklan mukaisesti "puhemies voi milloin tahansa päättää, että 133, 134 ja 136 artiklassa tarkoitetut äänestykset toimitetaan koneäänestyksenä". Niinpä on täysin työjärjestyksen mukaista, että äänestys toimitetaan koneäänestyksenä. On kuitenkin selvää, että parlamentissa on eriäviä mielipiteitä siitä, mitä menetelmää on parasta käyttää tässä yhteydessä.
Toimitan tästä syystä äänestyksen siitä, toimitammeko koneäänestyksen.
(Parlamentti päätti toimittaa äänestyksen koneäänestyksenä.) Puhemies. Esityslistalla on seuraavana kvestorien vaali.
Kvestoreita on viisi, joten jokaisella jäsenellä on enintään viisi ääntä. Jos äänestätte useampaa kuin viittä ehdokasta, äänenne mitätöidään. Ääntenlaskijat ovat samat kuin puhemiehen ja varapuhemiesten vaalissa. Pyydän heitä äänestämään ensin itse ja tulemaan sitten luokseni äänestyksen tuloksien vahvistamiseksi.

Alavanos
Arvoisa puhemies, työjärjestyksessä todellakin mainitaan, että voitte käyttää koneäänestystä. Äänestys toimitetaan kuitenkin nyt sellaisella tavalla, ettei se ole salainen. Tiedän, mitä jäsen Ainardi on äänestänyt, tiedän, mitä jäsen Frahm on äänestänyt, ja tiedän, mitä vieressäni istuvat parlamentin jäsenet ovat äänestäneet. Voimme käyttää koneäänestystä, mutta ilman asteriskia. Muuten tiedämme, mitä itse kukin on äänestänyt. Äänestys ei ole salainen.

Puhemies
Olemme juuri toimittamassa äänestystä. Juuri tätä asiaa pohdittiin, kun oli kyse siitä, miten meidän pitäisi äänestää. Äänestimme asiasta, ja jatkamme siis, kuten sovimme. Panen muistiin, mitä sanotte, mutta en voi enää asialle mitään.
(Äänestys toimitettiin.) Äänestäjien määrä oli 534. Tyhjiä äänestyslippuja oli yksi ja annettuja ääniä 533. Ehdoton enemmistö oli 267. Ehdokkaiden saamat äänimäärät ovat:
Banotti: 369
Quisthoudt-Rowohl: 299
Balfe: 259
Smet: 254
Poos: 221
Marinho: 189
Maes: 125
Ehdottoman enemmistön perusteella julistan jäsen Banottin ja jäsen Quisthoudt-Rowohlin kvestoreiksi.
Työjärjestyksen 15 artiklan 2 kohdan ja 16 artiklan mukaisesti kvestoreiden, kuten varapuhemiestenkin, arvojärjestys määräytyy heidän valitsemisjärjestyksensä mukaan. Julistan nämä kaksi ehdokasta valituiksi ja onnittelen heitä siitä.
Jatkamme kvestoreiden vaalia klo 12.30 samalla menetelmällä.
Noudatamme täysin esityslistaa. Jos jäsenet haluavat esittää eriäviä mielipiteitä, se käy kyllä.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, pidän työjärjestyspuheenvuoron. Arvostan luonnollisesti parlamentin tekemää päätöstä, mutta kyse ei ollut salaisesta äänestyksestä. Tiedän, miten kaikki lähelläni istuvat kollegat äänestivät. Arvostan sitä, että jos haluamme toimittaa avoimen äänestyksen, voimme tehdä niin, mutta meidän ei pidä silloin väittää, että äänestys oli salainen. Meidän pitäisi äänestää avoimesti nostamalla kätemme ylös. Se oli ensimmäinen asia.
Haluaisin toiseksi sanoa kaikella kunnioituksella PPE-DE-ryhmän kollegoillemme, että äänestyslippujen käyttäminen olisi kestänyt yhtä kauan kuin tämänkin äänestysmenetelmän noudattaminen. Voimme nyt kenties toimia todella salaisen menettelyn mukaisesti.

Dell'Alba
Olemme uskoakseni tehneet päätöksen - oikean tai väärän -, joka koskee tätä järjestelmää. Tulevaisuudessa on mielestäni todellakin aiheellista tarkistaa tämän salaisen järjestelmän perusteita, järjestelmän, joka ei ole salainen. Esityslistaamme on joka tapauksessa merkitty, että Espanjan puheenjohtajakautta koskevan keskustelun on määrä alkaa klo 10. Meillä on vielä 20 minuuttia aikaa tämän niin sanotun salaisen äänestyksen ansiosta. Olemme edenneet nopeasti, joten viedäänpä toinen kierros heti läpi. Luulen, että kaikki toivovat sitä.

Beazley
Arvoisa puhemies, pidän työjärjestyspuheenvuoron. En halua viivästyttää asioiden käsittelyä. Se, mitä jäsen Dell'Alba sanoi, on aivan totta. Olemme todistaneet, että 99,9 prosenttia Euroopan parlamentin jäsenistä ovat samalla tasolla kuin heidän lapsensa, kun on kyse teknisistä taidoista. Olisi aivan järjetöntä olla nyt toimittamatta kvestoreiden vaalin loppuäänestyksiä.
Mitä tulee toisella puolella istuntosalia istuvan kollegani viimeiseen huomautukseen, joka koskee äänestyksen salaisuutta, minulla ei ole aavistustakaan siitä, miten tällä puolella istuntosalia istuvat kollegani äänestivät, koska en kurkkinut heidän olkapäidensä yli.

Jackson
Arvoisa puhemies, haluan tehdä kollegoille yksinkertaisen ja epäteknisen ehdotuksen. Meidän pitäisi käyttää aikamme kvestorien vaalin saattamiseksi päätökseen. Tällä viikolla äänestyksien parissa on kulunut aivan liian kauan. Jäsen Onesta jakoi meille eilen hyvin hyödyllisen paperinpalan. En tiedä, oliko ele symbolinen, mutta ainakin paperi on tyhjä! Kyse on epäteknisestä asiasta, joten sosialistien ei pidä säikkyä sitä. Äänestettyään jäsenien pitäisi asettaa paperinpala - tai jäsen Onestan paperinippu - äänestyslaitteen näytön päälle. Hyvin yksinkertaista.

McKenna
Arvoisa puhemies, pidän työjärjestyspuheenvuoron. Olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka katsovat, että meidän pitäisi toimittaa koneäänestys, koska se on paljon nopeampaa. Ehdottaisin kuitenkin, että teknikot ja ne, jotka ovat vastuussa tästä loistavasta laitteesta, muuttaisivat sitä niin, että voisimme äänestää kaikista ehdokkaista ja antaa heille joko plus- tai miinus-merkkejä, jolloin kaikkien ehdokkaiden nimen perässä olisi neutraali symboli. Näin ollen, jos ihmiset yrittäisivät nähdä toistensa näytöiltä, miten he ovat äänestäneet, he eivät saisi tietää sitä. Tämä helpottaisi tilannetta, koska muuten ihmisten on helppo nähdä, miten kukin jäsen äänesti.

Puhemies
Annan puheenvuoron vielä kahdelle puhujalle, ja sitten päätämme asian käsittelyn.

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, pyyntöni ei liity koneäänestykseen. Haluan virallisesti ja ryhmämme puolesta voida äänestää klo 12.30 tulevia poliittisia sopimuksia silmällä pitäen.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, olette tehnyt päätöksen: äänestys on toimitettava aiotulla tavalla, vaikka emme ole samaa mieltä asiasta. Pyydänkin nyt poliittisista syistä, että äänestystä lykätään klo 12.30 asti.

Puhemies
Haluan tehdä asian selväksi. Esityslistaan on merkitty, että toinen äänestyskierros toimitetaan klo 12.30. Ymmärrän, että on tehtävä poliittisia valintoja, ja on yhtä selvää, että asiasta esitetään poliittisia kannanottoja, vaikka voisimmekin saattaa asian päätökseen tehokkaasti toimittamalla koneäänestyksen. Toimitamme äänestyksen mahdollisimman aikaisessa vaiheessa, mutta vasta klo 12.30. Ryhmät voivat tällä välin käydä keskinäistä neuvonpitoa. On syytä jatkaa koneäänestyksellä, niin kuin aloitimmekin.
(Istunto keskeytettiin klo 9.48 ja sitä jatkettiin klo 10.)

Espanjan puheenjohtajakausi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston puheenjohtajan julkilausuma Espanjan puheenjohtajakauden ohjelmasta.
Tämä on hyvin tärkeä hetki eurooppalaisen politiikan kannalta. Euron käyttöönoton jälkeisessä vaikeassa taloudellisessa ilmapiirissä on edelleen tarpeen saattaa päätökseen taloudelliset ja sosiaaliset uudistukset samoin kuin kestävään kehitykseen liittyvä tavoite, mihin pyrittiin Lissabonissa ja Tukholmassa; on myös tarpeen käynnistää valmistelukunnan toiminta, jotta Eurooppa voisi suuntautua tulevaisuuteen. Olen siis varma siitä, että kyse on hyvin laajasta ja kunnianhimoisesta ohjelmasta. Annan mielelläni puheenvuoron neuvoston puheenjohtaja Aznarille.

Aznar
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, arvoisat Euroopan komission jäsenet, minulle on suuri ilo saada olla ensi kertaa teidän edessänne Euroopan unionin puheenjohtajavaltiota edustavana Espanjan pääministerinä kertomassa teille puheenjohtajavaltio Espanjan ensisijaisista tavoitteista.
Espanjan puheenjohtajakausi osuu samaan aikaan parlamentin puhemiehen vaihdoksen kanssa. Eilen saimme osallistua parlamentin uuden puhemiehen nimittämiseen ja työnsä tehokkaasti hoitaneen edellisen puhemiehen hyvästelemiseen.
Jäsen Cox sekä hänen poliittinen ja institutionaalinen uransa ovat tae sille, että parlamentti ja puheenjohtajavaltio voivat kehittää hedelmälliset poliittiset ja toimielinten väliset suhteet, joiden tavoitteena on Euroopan unionin lujittaminen ja Euroopan parlamentin näkyvämpi osallistuminen.
Euroopan parlamentti on vaikuttanut Euroopan unionin nykyiseen olomuotoon huomattavasti käsittelyjensä ja ehdotustensa kautta, joiden pysyvänä päämääränä on tehostaa jatkuvasti ja innovatiivisesti Euroopan unionin toimintaa. Tämä edustajainhuone on myös kyennyt ottamaan omakseen Euroopan parlamenttien eri perinteitä ja kokeilemaan uusia tapoja kansalaisyhteiskunnan ja sen poliittisten edustajien välisissä suhteissa ja vahvistanut siten demokraattista valvontaa ja kasvattanut eurooppalaisen hankkeen legitiimiyttä. Mikään ei havainnollista tätä ajatusta paremmin kuin yhteispäätösmenettely, jota on kuitenkin avoimuuden ja tehokkuuden nimissä parannettava. Siksi puheenjohtajavaltio Espanja ponnistelee saattaakseen tälle kaudelle suunnitellut kahdeksan sovittelumenettelyä nopeasti päätökseen.
Espanja haluaa syventää toimielinten välistä yhteistyötä ja demokraattista valvontaa unionissa; siksi haluan taata, että puheenjohtajavaltio on aina läsnä täysistunnoissa, kuten on totuttu näkemään edellisestä puheenjohtajakaudesta lähtien. Sitoudun omasta puolestani kertomaan parlamentille Barcelonan Eurooppa-neuvoston istunnosta ja tekemään loppuselvityksen tästä puheenjohtajakaudesta Sevillan Eurooppa-neuvoston jälkeen.
Hyvät jäsenet, nykyiset poliittiset näkymät pakottavat unionin olemaan kunnianhimoinen kolmella taholla. Ensimmäinen niistä koskee terrorismin vastaisen taistelun suunnittelua lähtökohtana vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luominen. Toinen edellyttää laajemman taloudellisesti vauraan alueen luomista, jotta voimme turvata eurooppalaisen sosiaalimallin. Kolmantena on aikakirjoihin jäävän tapahtuman eli laajentumisen loppuun saattaminen ja tulevan laajentuneen unionin perustojen valaminen.
Jotta saavuttaisimme menestyksellisesti nämä päämäärät, meidän on ponnisteltava syventääksemme Eurooppaa. "Enemmän Eurooppaa" -ohjelmamme avulla lujitamme terrorismin vastaista taistelua ja varmistamme euron onnistuneen liikkeeseenlaskun, ja vain mikäli olemme kunnianhimoisia saatamme laajentumisen päätökseen, edistymme vauraamman alueen luomisessa, vahvistamme unionin ulkoista roolia ja saatamme seuraavan hallitustenvälisen konferenssin myönteiseen päätökseen.
Hyvät jäsenet, haluan antaa tunnustusta parlamentin ja Euroopan komission terrorismin vastaisessa taistelussa osoittamasta vastuullisuudesta ja kiittää siitä. Parlamentti hyväksyi monta päivää ennen tuota kauheaa päivämäärää, 11. syyskuuta, päätöslauselman, jossa Euroopan komissiota kehotettiin tekemään useita aloitteita terrorismin vastaisen taistelun tehostamiseksi Euroopan unionissa. On tarpeen jatkaa työskentelyä teidän ja Euroopan komission tuolloin viitoittamalla tiellä. Sitä varten, ja lähtien oikeusvaltion käsitteestä, on tarpeen syventää Euroopan unionin terrorismin vastaista toimintasuunnitelmaa, jottei rajojemme sisäpuolelle syntyisi terrorin pesäpaikkaa. Viime vuonna, joulukuussa 2001, tällä alueella on edistytty valtavasti. Kaikkien unionin toimielinten ja erityisesti puheenjohtajavaltion ja parlamentin on nyt työskenneltävä sen hyväksi, että tuolloin hyväksytyistä välineistä tulisi mahdollisimman pian toimivia. Näin ei käy, ellei samaan aikaan ryhdytä entistä tiiviimpään yhteistyöhön unionin jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten kanssa. Siksi puheenjohtajavaltio pitää ensisijaisena tavoitteenaan yhteisten tutkintaryhmien perustamista, Europolin toimien tehostamista sekä terroristien ja heidän suojelijoidensa tai kannattajiensa rahoituksen estämistä.
(Suosionosoituksia)Hyvät jäsenet, kuten hyvin tiedätte, terroristijärjestöt solmivat keskenään yhteistyösiteitä, jotka mahdollistavat toiminnan ulottamisen rajojen ulkopuolelle. Espanja haluaa, että unioni toimii kansainvälisellä tasolla näkyvästi terrorismin vastaisessa taistelussa. Ensimmäisenä askeleena tässäkin asiassa on rikosoikeudellisia asioita koskevan tiiviin yhteistyön kehittäminen jäsenvaltioiden kanssa niiden periaatteiden mukaisesti, joiden mukaan Euroopan unionin oikeusjärjestys on muotoutunut, niin kuin edustajainhuoneessa on korostettu. Terrorismin vastainen taistelu on osa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen rakentamista. Siksi puheenjohtajavaltio pitää ensisijaisena tavoitteenaan yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan luomista, unionin ulkorajojen hallinnan parantamista, huumausainekaupan torjumisen tehostamista ja oikeuden päätösten keskinäistä tunnustamista sekä siviiliasioissa eurooppalaisen täytäntöönpanoperusteen avulla että rikosasioissa. Nämä aloitteet edellyttävät tiivistä toimielinten välistä yhteistyötä, mikäli haluamme noudattaa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiselle asetettuja määräaikoja.
Hyvät jäsenet, euron käyttöönotto on sujunut voin oikeutetusti käyttää tätä sanamuotoa enemmän kuin loisteliaasti. Tämän kuun lopussa euroalueella ei ole montakaan kansallisia rahayksikköjä käyttävää kansalaista. Tämä on hyvä esimerkki siitä, että unionin politiikat hyväksytään, kun ne vain toteutetaan määrätietoisesti ja tehokkaasti. Valuuttamme vakaus edellyttää lisäksi talouspolitiikkojemme tiiviimpää koordinointia. Tämä ilmenee euroryhmän kannustamisena, talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen vahvistamisena sekä vakaus- ja kasvusopimuksen tiukkana noudattamisena. Lisäksi euro lisää euroalueen näkyvyyttä, mikä velvoittaa puheenjohtajavaltiota varmistamaan, että unionin mielipiteet otetaan huomioon kansainvälisellä areenalla.
Kannattaa muistaa, että viime vuosikymmenen aikana Euroopassa on kärsitty BKT:n putoamisesta henkeä kohden kuudella prosenttiyksiköllä Yhdysvaltoihin verrattuna. Meidän on siis annettava sysäys talouksiemme nykyaikaistamiselle kasvun lisäämiseksi. Taloudellisesti ja sosiaalisesti vauraamman alueen luominen on siis yksi puheenjohtajavaltion toiminnan kulmakivistä.
Espanjan aikomuksena on, että Barcelonan Eurooppa-neuvostossa käsitellään viittä yksittäistä alaa, joiden tarkoituksena on myös toteuttaa "Enemmän Eurooppaa".
Ensinnäkin annamme sysäyksen eurooppalaisten liikenne- ja viestintäjärjestelmien avaamiselle ja yhdistämiselle. Puheenjohtajavaltio paneutuu Euroopan laajuisten liikenneverkkojen uudistamiseen, yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamiseen ja rautatieliikenteen vapauttamisen syventämiseen.
Toinen Barcelonassa käsiteltävä ala on avautumiseen, vapauttamiseen, kilpailuun, avoimuuteen ja yhteen liittämiseen perustuvien Euroopan energiamarkkinoiden luominen. Näihin kriteereihin nojaten puheenjohtajavaltio tutkii kaasu- ja sähkömarkkinoiden avaamista yrityksille ja kuluttajille, määräyksiä kolmansien osapuolien pääsystä verkkoihin sekä perusrakenteiden ja yhteyksien luomista kansallisten energiamarkkinoiden välille.
Rahoitusmarkkinoiden yhdentyminen on puolestaan yhtenäisvaluutan oikeanlaisen toiminnan ehdoton edellytys ja Euroopan talouskasvun perusedellytys. Espanja ryhtyy ponnistuksiin, jotta rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman aikatauluja noudatettaisiin ja jotta Lamfalussyn raportissa esitettyä uutta lähestymistapaa, joka perustuu tarpeellisena pidettyyn toimielinten välisen tasapainon kunnioittamiseen, alettaisiin soveltaa mitä pikimmin.
Me kaikki olemme puolestaan tietoisia, että työ on paras sosiaalisen yhdentymisen muoto. Sen takia Barcelonan Eurooppa-neuvoston jonka lähtökohtana on Luxemburgin prosessi sen tämänhetkisessä muodossa neljäntenä tavoitteena on antaa työllisyysstrategialle nykyistä enemmän painoa työmarkkinoiden rakenteiden jäykkyyden analysoinnin, verotus- ja sosiaaliturvajärjestelmien sekä työmarkkinoiden instituutioiden yhteydessä.
Kunnollisen työpaikan saaminen tapahtuu epäilemättä vankan opiskelijoiden liikkuvuutta suosivan koulutuksen avulla. Sen takia Barcelonan Eurooppa-neuvoston viidentenä tehtävänä on koulutusjärjestelmiä koskevan työohjelman laatiminen vuotta 2010 silmällä pitäen. Meidän on tehtävä eurooppalaisista opetusjärjestelmistä laadukkaita ja avoimia muulle maailmalle.
Hyvät jäsenet, Barcelonassa ehdokasvaltiot osallistuvat ensimmäistä kertaa Eurooppa-neuvoston työistuntoon. Minun ymmärtääkseni se, että ehdokasvaltiot otetaan mukaan taloudellista ja sosiaalista nykyaikaistamista koskevien asioiden käsittelyyn, on paras poliittinen merkki tuen antamiseksi unionin tavoittelemalle laajentumiselle.
Laajentumisen avulla on eittämättä mahdollista panna piste maanosamme katkerille kokemuksille ja yhdentää ne eurooppalaiseen perheeseen kuuluvat ja historian käänteissä kovia kokeneet valtiot, joiden kanssa meillä on yhteiset arvot. Puheenjohtajavaltio Espanjalla on poliittista tahtoa vaikuttaa siihen, että kaikki siihen mennessä valmiit valtiot voivat saattaa neuvottelunsa päätökseen vuoden 2002 loppuun mennessä.
Espanjan puheenjohtajakaudella, jolla on lähtökohtana nykyinen yhteisön säännöstö ja rahoitusnäkymät, neuvotellaan maataloutta, aluepolitiikkaa ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta sekä talousennusteita ja toimielinkysymyksiä koskevista neuvotteluluvuista. Espanja yrittää myös saada päätökseen kaikki ne luvut, joita ei ole saatu käsitellyksi tähän mennessä. Neuvottelujen saattaminen lopullisesti päätökseen onnistuu vain siten, että kaikki unionin jäsenvaltiot osoittavat kykenevänsä kompromisseihin ja että komissio esittää ehdotuksensa ajoissa. Ennen kaikkea se riippuu kuitenkin kunkin ehdokasvaltion ponnistuksista. Edistymistä arvioidaan kesäkuussa Sevillan Eurooppa-neuvostossa.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, me tiedämme myös ja niin haluamme olevan , että Euroopan unionia tarvitaan suorittamaan tärkeää ja yhä merkityksellisemmäksi käyvää poliittista tehtävää kansainvälisellä areenalla. Euroopan yhdentymisen onnistuminen sekä sen taloudellinen ja kaupallinen painoarvo edellyttävät unionilta yhä laajempaa ja merkittävämpää ulkoista näkyvyyttä. Nykyinen kansainvälinen tilanne vaatii unionin läsnäolon vahvistamista sellaisilla alueilla, joilla rauha ja turvallisuus ovat suoranaisesti uhattuina. Siksi puheenjohtajavaltio Espanjan toiveena on kehittää Keski-Aasiassa ja Afganistanissa kunnianhimoinen yhteinen alueellinen strategia, jolla estetään uusien konfliktipesäkkeiden syntyminen.
Euroopan läsnäolosta ei kuitenkaan ole mitään hyötyä, jos meillä ei ole mahdollisuutta tehokkaaseen kriisinhallintaan, tarkemmin sanottuna rajoitettuihin ja nopeaa toimintaa vaativiin operaatioihin tarkoitettuja sotilaallisia joukkoja. Tätä tavoitetta on lähitulevaisuudessa täydennettävä toimivan Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan luomisella sekä Atlantin liiton kanssa solmittavien neuvonpito- ja yhteistyösuhteiden lopullisella hahmottamisella. Lisäksi Espanja ehdottaa, että tästä aihepiiristä aletaan käydä keskustelua, jotta terrorismin vastaisesta taistelusta tulisi myös yksi Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan tavoitteista.
Unionin ulkopolitiikan uskottavuuden ei pidä perustua ainoastaan sen kansainväliseen näkyvyyteen, vaan myös ulkopolitiikan kehittämisen mahdollistaviin tehokkaisiin välineisiin sekä ennen kaikkea poikkeuksellisen korkeatasoiseen vuoropuheluun. Tässä viimeksi mainitussa asiassa Espanjan mielestä on ensisijaista syventää yhtäältä Euroopan unionin ja Pohjois-Amerikan välisiä suhteita ja toisaalta Euroopan unionin ja Venäjän välisiä suhteita. Ensimmäisessä tapauksessa meidän on tiivistettävä transatlanttista vuoropuhelua antaaksemme sille enemmän strategista sisältöä. Venäjän osalta Espanjan mielestä Euroopan unionin on tuettava maan nykyisin harjoittamaa strategiaa. Sen takia yksi puheenjohtajavaltion tavoitteista on lujittaa unionin suhteita Venäjään siten, että ne perustuvat konkreettisiin ja yksittäisiin asioihin ja edistysaskeliin.
Hyvät jäsenet, ensi toukokuussa Madridissa järjestetään toinen Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen välinen huippukokous, jossa uudistetaan näiden kahden alueen välistä strategista kumppanuutta ja kannustetaan siihen. Yksi huippukokouksen tavoitteista on työskennellä Chilen kanssa assosiaatiosopimuksen ja vapaakaupan edistämiseksi ja Euroopan unionin Mercosurin kanssa käymien neuvottelujen vauhdittamiseksi. Lisäksi jatketaan erityistapaamisia unionin ja Andien yhteisön sekä Keski-Amerikan maiden kanssa. Tässä yhteydessä minun on mainittava Argentiinan tilanteen kehittymiseen kohdistuva mielenkiintomme sekä huolemme siitä. Euroopan unioni tekee Argentiinan viranomaisten kanssa yhteistyötä, jotta nämä voisivat tehdä sellaisia realistisia ja vuoropuheluun pohjautuvia ratkaisuja, joiden avulla Argentiinan luottamus sekä sen talouden kasvumahdollisuudet ja kilpailukyky voidaan palauttaa.
Hyvät jäsenet, Euroopan unionilla on tärkeä rooli myös Lähi-idän vakaudessa. Sen saavuttamiseksi meidän on kaksinkertaistettava koordinointimme Yhdysvaltain ja muiden rauhanprosessin suojelijoiden kanssa. Toivon, että Euroopan unionin äskettäinen julkilausuma ja puheenjohtajavaltio Espanjan aloitteesta jo näinä päivinä tehdyt yhteydenotot voivat auttaa laukaisemaan sen epävakauden, joka vallitsee tuolla seudulla ja Välimeren alueen maissa.
Lähi-idän konfliktilla on voimakas vaikutus Barcelonan prosessiin, ainoaan vuoropuheluareenaan, jossa ovat mukana kaikki rauhanprosessiin osallistuvat tahot ja jonka puitteissa järjestetään tapaaminen Valencian ministerikokouksessa. Lisäksi Espanja vauhdittaa Euroopan unionin ja rannikkovaltioiden tekeillä olevia assosiaatiosopimuksia ja ponnistelee EuroVälimeri-alueen sisämarkkinoiden luomiseksi ja perusrakenteita koskevien alueellisten strategioiden kehittämiseksi. Tämän tavoitteen edistämiseksi Laekenin Eurooppa-neuvostossa kirjattiin Espanjan aloitteesta muistiin hanke sellaisen pankin perustamisesta, joka olisi erikoistunut Välimeren valtioissa tapahtuviin toimintoihin. Teemme näiden kuukausien aikana sen osalta yhteistyötä Euroopan investointipankin ja rahoitusviranomaisten kanssa.
Hyvät jäsenet, olemme vakuuttuneita, että vain edistämällä tasapainoista kehitystä torjumme tehokkaasti laitonta maahanmuuttoa. Espanja, joka on tietoinen ilmiön merkittävyydestä, on ponnistellut Kiinan ja Vietnamin tukemana kauan, jotta Euroopan ja Aasian välinen maahanmuuttoa koskeva ministeritason huippukokous onnistuisi. Tiedämme, että köyhyydestä ja alikehittyneisyydestä aiheutuu laitonta maahanmuuttoa. Siksi puheenjohtajavaltio pitää erityisen tärkeänä Monterreyn kehitysrahoitusta koskevaa huippukokousta, jota valmistelemme tiiviissä yhteistyössä Yhdysvaltojen ja Meksikon kanssa.
Hyvät jäsenet, uskon voivani sanoa, ettei kovinkaan moni olisi osannut aavistaa, että 45 vuotta Rooman sopimusten allekirjoittamisen jälkeen 300 miljoonalla eurooppalaisella olisi käytössään sama raha. Nyt, kun elämme unionin kannalta merkityksellistä aikaa, meidän on jatkettava tällä menestyksekkäällä tiellä. Sen edellytyksenä on, että kansalaiset osallistuvat näkyvämmin unionin tulevaisuuden hahmotteluun.
Laekenin Eurooppa-neuvostossa päätettiin kutsua koolle Euroopan tulevaisuutta pohtiva valmistelukunta. Sen avajaisistunto pidetään 28. helmikuuta Euroopan parlamenttirakennuksessa Brysselissä. Ei ole olemassa paikkaa, joka voisi paremmin kuvastaa samanaikaisesti sekä Euroopan unionin uuden vaiheen merkitystä että sitä tunnustusta, jonka puheenjohtajavaltio haluaa antaa Euroopan parlamentille sen Euroopan tulevaisuutta koskevasta työstä. Puheenjohtajavaltio Espanja haluaa vaikuttaa määrätietoisesti valmistelukunnan onnistumiseen. Siitä riippuu sekä se, että perustamissopimukset voidaan muuttaa asteittain perustuslaiksi, minkä olemme ottaneet asiaksemme, että se, että valmistelukunta voi toimia tulevaisuudessa hyvänä menetelmänä valmistella hallitustenvälisiä konferensseja. Toivon, että valmistelukunnan puheenjohtaja voi esittää sopimuksen mukaisesti ensimmäisen valmisteluja koskevan raportin Sevillan Eurooppa-neuvostossa ensi kesäkuussa.
Hyvät jäsenet, olen tullut tänne tänään esittelemään teille puheenjohtajavaltio Espanjan ensisijaiset tavoitteet. Niiden on tultava ilmi aitona ja entistä voimakkaampana yhteisvastuullisuutena, jotta Euroopan pisintä rauhan, vaurauden ja vapauden jaksoa voidaan edelleen lujittaa ottamalla eri etunäkökohdat tasapuolisesti huomioon ja kunnioittamalla niitä. Tiedämme, että tehtävä on mutkikas ja vaivalloinen sekä paneutumistamme edellyttävien kysymysten että päämääriemme kunnianhimoisuuden takia. Ainoastaan tuon kunnianhimon ja tiiviin toimielinten välisen yhteistyön avulla voimme onnistua olen varma siitä toteuttamaan tämän hankkeen, jonka lopullisena päämääränä on parantaa kaikkien kansalaisten elämää.
Hyvät jäsenet, paljon kiitoksia huomiostanne.
(Suosionosoituksia)

Prodi
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, hyvät parlamentin jäsenet, uudenvuodenyönä juhlimme iloisin mielin koko Euroopassa euron käyttöönottoa. Tuosta hetkestä on nyt kulunut kaksi viikkoa, jotka kuitenkin riittivät siihen, että saatiin päätökseen koko uuteen rahan siirtyminen. Euroalueen 12 maassa jo 90 prosenttia maksuista tapahtuu yhteisellä rahalla. Siirtyminen euroon oli suunnaton hanke ja suunnaton menestys. Voimme kaikki olla siitä ylpeitä, sillä olemme kaikki kantaneet kortemme kekoon: Euroopan parlamentti, Euroopan keskuspankki, kansalliset keskuspankit, komissio, kaupalliset pankit, postitoimistot, kaupan ala, yritykset, tiedotusvälineet sekä kaikki kansalaiset helpottivat tämän suuren muutoksen toteuttamista.
Miljoonille Euroopan kansalaisille heidän mukanaan kantamansa setelit ja kolikot ovat käsin kosketeltava todiste yhdistyneen Euroopan suuresta poliittisesta hankkeesta. Symboliselta kannalta euro päihittää sen emotionaalisen vaikutuksen, jonka henkilöllisyyden tarkastamisen lakkauttaminen yhteisön sisärajoilla aiheutti, vaikka tämän vaikutus olikin vahva. Eurolla on näin olennainen merkitys kansalaisten eurooppalaisen identiteetin ja yhteisen tulevaisuuden tunteen syntymisessä, ja samoin se on käsin kosketeltava merkki siitä, että Euroopan yhdentymiseen liittyy peruuttamattomia piirteitä.
Siirtyminen euroon osoittaa, että eurooppalaiset ovat valmiita ottamaan muutoksen vastaan innostuneesti ja päättäväisesti silloin, kun sitä tarvitaan paremman tulevaisuuden luomiseksi ja kun avoinna olevista kysymyksistä keskustellaan laajasti ja avoimesti. Siirtyminen euroon osoittaa, että Eurooppa kykenee toteuttamaan suuria hankkeita silloin, kun tarvittavaa poliittista tahtoa löytyy. Meidän on pidettävä tämä opetus mielessä valmistellaksemme kaikki ne askeleet, joita valmistaudumme yhdentymisprosessissa ottamaan.
Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, "Enemmän Eurooppaa" on teema, jonka Espanja valitsi unionin puheenjohtajakaudelleen. Heti euron käyttöönoton jälkeen voimme vakuuttuneesti sanoa, että mikään valinta ei olisi voinut olla tätä sopivampi.
Arvoisa pääministeri, teidän hallituksenne on samalla laatinut laajan työohjelman, joka on kuitenkin myös tasapainoinen ja kunnianhimoinen, ja olen iloinen voidessani todeta, että ohjelmassa korostuvat painopistealueet ovat samansuuntaiset kuin komission vuodelle 2002 luomat suuntaviivat. Tästä syystä vakuutan teille, että voitte luottaa komission täysipainoiseen yhteistyöhön.
Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, hyvät parlamentin jäsenet, meidän on nyt osoitettava ja hyödynnettävä samanlaista kunnianhimoa, jonka ansiosta onnistuimme menestyksekkäästi aloittamaan hankkeen uuden eurooppalaisen rahan saamiseksi valmistellaksemme unionin taloudellisen ja sosiaalisen toimintaohjelman. Olemme tehneet totta rahaliitosta, nyt on tullut aika keskittyä talousliittoon ja tehdä siitä todellisuutta. Tarvitsemme talouskasvua, joka merkitsee työpaikkoja ja parempaa elämänlaatua.
Jo kaksi vuotta on kulunut siitä, kun Eurooppa-neuvosto sopi Lissabonissa tämän vuosikymmenen loppua varten sellaisesta tavoitteesta, että unionista tehtäisiin taloudellisesti maailman voimakkain ja kilpailukykyisin tietoon perustuva alue. Tämänkaltaisella Euroopalla on oltava etunaan samanaikaisesti myös täystyöllisyys ja uudistettu sosiaalinen ja taloudellinen yhteenkuuluvuus. Siitä lähtien Eurooppa-neuvoston keväisistä kokouksista on muodostunut tilaisuus, jossa käsitellään talous-, sosiaali- ja ympäristökysymyksiä kokonaisvaltaisen kestävän kehityksen strategian puitteissa. Siksi Barcelonan Eurooppa-neuvoston velvollisuus on tarkastella tähän asti saavutettuja voittoja sekä laatia painopisteet tulevia vuosia varten. Tämän valmistelua silmällä pitäen komissio hyväksyi juuri eilen "kevätkertomuksensa", joka toimii neuvoston töiden perustana: tämänvuotisen kertomuksen otsikko on "Lissabonin strategia: muutoksen toteuttaminen" .
Komission eilen hyväksymään tiedonantoon sisältyykin keskeinen sanoma: tämä on oikea hetki pitää kiinni jo tekemistämme sitoumuksista ja vauhdittaa uudistuksia. Meillä ei ole muuta vaihtoehtoa. Lissabonissa hyväksytty strategia on Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen mallin kehittämisen ja vahvistamisen ratkaiseva tekijä. Uudistukset vaikuttavatkin näet yhteiskuntaan, jolla on jo nyt omat vahvat, yhteiset ja omaleimaiset arvonsa muuhun maailmaan nähden, ja näin ne edistävät osaltaan Euroopan unionin perustamista. Puhuessamme Euroopan sosiaalisesta mallista pidämme mielessämme juuri nämä arvot.
Kun lähdemme liikkeelle tästä, meidän on edettävä sellaisen sosiaalisen mallin uudistamisessa, joka on Euroopassa mahdollinen ja toivottu: vapaa, demokraattinen ja oikeudenmukainen yhteiskunta, jota kansalaisemme pitävät tärkeänä. Tarkoitus ei kuitenkaan ole aliarvioida sosiaalista perintöä, vaan se pitää sopeuttaa, siitä pitää luoda nykyaikaisempi ja myös pysyvämpi. Historia velvoittaa meidät siihen, tulevien sukupolvien suojelu velvoittaa meidät siihen ja maailmanlaajuistumisen haaste velvoittaa meidät siihen. Meidät velvoittaa siihen myös tämänhetkinen epävarma tilanne, joka on täynnä riskejä ja jossa todellisen yhteisvastuullisuuden eikä ainoastaan muodollisen ja osittaisen arvot ovat täynnä käytännön merkityksiä kansalaisillemme, erityisesti kaikkein heikoimmille.
Komission kertomuksessa tarkastellaan niitä edistysaskeleita, joita tähän mennessä on saavutettu Lissabonin strategian toteuttamisessa, ja päätteeksi siinä todetaan, että meillä on kaikki edellytykset menestymiseen. Makrotaloudelliselta kannalta viimeisen vuosikymmenen aikana tehdyt ponnistukset matkalla kohti euroa ovat mahdollistaneet sen, että unioni on saavuttanut taloudellisen vakauden, ja ne ovat suojelleet sitä hetkinä, jolloin kansainväliset talous- ja rahakriisit ovat olleet voimakkaimmillaan. Jopa tänä taloudellisen hidastumisen aikana talouden perusedellytykset ovat näet Euroopassa edelleen hyvät.
Myös Lissabonin strategian toteuttamisessa saavutetut edistysaskeleet ovat olleet rohkaisevia. Varsin monilla aloilla, kuten ympäristön, televiestinnän, koulutuksen, eläkejärjestelmäuudistusten ja tutkimuksen alalla on jo saavutettu merkittäviä tuloksia. Muilla aloilla edistys on kuitenkin ollut vähemmän tyydyttävää. Komission ehdotuksia jarrutellaan, ja vaarana on, että Eurooppa-neuvostonkaan vahvistamia määräaikoja ei noudateta. Nämä alat pitävät sisällään eräitä tärkeitä tekijöitä, jotka liittyvät rahoitus-, kuljetus- ja energiapalvelujen, yhteisön patentin sekä Galileo-hankkeen integrointiin. Arvoisa puhemies, olen mielissäni, että te sisällytitte nämä alat yhdeksi toimintanne painopistealueiksi tulevina kuukausina. Tämä viivästys täytyykin korjata, ja sen on tapahduttava mahdollisimman pian. Pelissä on meidän uskottavuutemme ja vielä enemmän kykymme saada aikaan todellista kehitystä. Ilman muutoksia kasvu on vähäisempää ja työtä on vähemmän.
Komission kertomuksessa eritellään kolme painopistealuetta vuodelle 2002: työllisyys, uudistukset ja tieto. Käsittelen ensimmäiseksi työllisyyttä. Eurooppa tarvitsee aktiivista työllisyyspolitiikkaa. On ponnisteltava enemmän niiden esteiden poistamiseksi, joita kansalaisten on vielä ylitettävä löytääkseen työtä ja onnistuakseen pitämään siitä kiinni. Jäsenvaltioiden on laskettava työvoimakustannuksia alentamalla niitä maksuja, jotka rasittavat eritoten kaikkein alhaisimpia palkkoja, ja niiden on tutkittava uudelleen seikkoja, jotka liittyvät työhön paluuta hillitseviin työttömyyskorvauksiin, ja niitä liian hyviä mahdollisuuksia, jotka helpottavat varhaiseläkkeen saamista. On osattava parantaa lastenhoitopalveluja naisten työmarkkinoille osallistumisen lisäämiseksi ja otettava käyttöön kannustimia niitä varten, jotka päättävät pidentää työelämässä pysymistään. Työllisyysastetta voidaan pitää yllä myös parantamalla kansalaisten taitoja, koulutus- ja liikkumismahdollisuuksia Euroopan alueella eri tuotantoalueiden välillä. Muutoksen edessä on siis omaksuttava aktiivinen eikä passiivinen lähestymistapa.
Toisena asiana puhun sisämarkkinoiden uudistuksesta ja niiden loppuun saattamisesta. Meidän on yhdistettävä Eurooppa ja sen markkinat. Ponnistuksia on moninkertaistettava kansallisten markkinoiden liittämiseksi yhteen ja rahoitusmarkkinoiden integroinnin vauhdittamiseksi viemällä päätökseen jo aloitetut uudistukset. Meidän on avattava energia- ja kuljetusmarkkinat ja yhdistettävä ne sekä kehitettävä Euroopan laajakaistaverkkoja. Nämä alat ovat taloutemme perusta. Tarvitaan enemmän kilpailua hintojen laskemiseksi ja kasvun lisäämiseksi, mutta samalla on säilytettävä riittävän hyvän palvelutason tarjonta kaikille.
Kolmanneksi on vuorossa opetus, koulutus ja tutkimus. Opetus, koulutus ja tutkimus ovat ilman muuta avain talousuudistuksiin, kestävään kehitykseen ja työpaikkojen luomiseen. Tietoyhteiskunta ei ole mahdollinen ilman tietoa. Meidän on siis lisättävä investointeja tuntuvasti näillä aloilla. Tarvitaan kokonaisvaltaista strategiaa opetuksen ja tutkimuksen hyväksi koko yhteisössä. Tämän strategian on perustuttava verkkokäsitteeseen ja liikkuvuuteen, ja siinä on annettava etusija tulevaisuuden tekniikoille, kuten esimerkiksi biotekniikoille ja puhtaalle teknologialle.
Lopuksi, Barcelonan jälkeistä aikaa varten kertomuksessamme esitetään, että on luotava toimia, jotka vahvistavat yleisen talousstrategian koordinointia. Tarkoitus on pyrkiä yksimielisyyteen sellaisista talouspolitiikan periaatteista ja säännöistä, joissa otetaan huomioon euroalueen keskinäiset riippuvuussuhteet.
Tässä mielessä kolme käynnissä olevaa prosessia on sovitettava yhteen: talouspolitiikan laajat suuntaviivat, työllisyyden suuntaviivat sekä Cardiffissa alkuun pantu talousuudistusprosessi. Tällä tavoin joka vuosi keväisin järjestettävässä Eurooppa-neuvoston kokouksessa talous- ja sosiaalipolitiikkaa voidaan arvioida kokonaisuutena, ja sen kestävyys voidaan taata. Ainoastaan nykyistä johdonmukaisempi lähestymistapa voi antaa meille mahdollisuuden käyttää perusteellisesti ja tehokkaasti hallussamme olevia eri välineitä. Meidän on siis hylättävä aikaisemmat menetelmät, jotka oli eroteltu alakohtaisesti.
Arvoisa pääministeri, komission puheenjohtajan velvollisuus on toimia asemassa, joka voi toisinaan osoittautua jopa epämukavaksi, kun hänen pitää Eurooppa-neuvostossa kehottaa kollegoja noudattamaan yhdessä sovittuja sitoumuksia. Olen kuitenkin varma, että te noudattamalla kertomuksemme suosituksia tuette minua, kun kehotan Barcelonassa jäsenvaltioita viemään päättäväisesti eteenpäin Lissabonissa yhdessä sovittujen uudistusten toimintaohjelmaa. Velvollisuutemme on varmistaa, että Barcelonan Eurooppa-neuvoston kokouksen kruunaa täydellinen menestys. Jos käy niin, että prosessi pysähtyy, uudistusten toteuttamatta jättämisen seuraukset olisivat kestämättömät sekä taloudelle että unionin politiikan uskottavuudelle.
Arvoisat parlamentin jäsenet, vuosi 2002 on laajentumisprosessin kannalta ratkaiseva, ja me tiedämme, että puheenjohtajavaltio Espanja ei aio missään kohdin säästää voimiaan kuten kuulimme jotta tänä vuonna saataisiin päätökseen neuvottelut niiden maiden kanssa, jotka osoittavat täyttävänsä liittymisehdot.
Vaikka itälaajentuminen onkin unionin tulevaisuuden kannalta olennaisen tärkeä asia, se ei kuitenkaan ole ainoa ulkopuolinen ulottuvuus, jonka hyväksi unionin on tehtävä työtä. Suhteet Välimeren maihin ovat ensisijaisen tärkeä ja välttämätön asia ulkoisessa toiminnassamme. Luotan siihen, että Espanjan puheenjohtajakautena EuroVälimeri-vuoropuhelu edistyy nopeasti. Ja tämä vuoropuheluhan aloitettiin juuri Barcelonassa. Tämän vuoksi meidän on omaksuttava nykyistä joustavampi lähestymistapa aloittamalla joidenkin Välimeren etelänpuoleisen rannan maaryhmien kanssa uudenlaisia alueiden sisäisiä yhteistyömuotoja.
Toiseksi meidän on konkretisoitava puheenjohtajavaltio Espanjan ja komission yhteinen ajatus Välimeren pankista. Olkoonpa se sitten itsenäinen pankki tai yksi Euroopan investointipankin rakenneosa, sen on toimittava kehitykselle omistautuvana paikkana, jossa eurooppalaiset ja Välimeren etelänpuoleisten maiden toimihenkilöt tekevät työtä rinnakkain.
Tämän lisäksi on olennaisen tärkeää tukea ja edistää kansojen ja kulttuurien välistä yhteisymmärrystä ja tuntemusta erilaisten erityistoimien kautta. Minä uskonkin, että se, että viemme muualle kokemustamme rauhanrakentajina ja sitoumuksemme demokratian hyväksi on juuri niitä asioita, joiden avulla viemme enemmän Eurooppaa kohti koko maailmaa.
Arvoisa pääministeri, te muistutitte, että Latinalainen Amerikka on maantieteellisesti hyvin kaukana oleva alue, joka on kuitenkin hyvin lähellä eurooppalaista kulttuuria ja juuria ja jolla on samankaltainen pitkä historian taival monen Euroopan maan kanssa. Tämä on juuri se oikea hetki, jolloin unionin on osoitettava voimakasta solidaarisuutta Argentiinalle ja yleisesti ottaen Mercosurille tämän vaikean kriisin aikana.
Argentiinan on löydettävä takaisin kohti talouskasvua johtavalle tielle, joka on ainoa tie sen vaikean tilanteen korjaamiseksi, jota se käy läpi. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on olemassa vain yksi ainoa lääke, eli luottamuksen palauttaminen: luottamus poliittisiin instituutioihin, oikeusvaltion vakauteen sekä uskottavaan ja johdonmukaiseen talousohjelmaan. Meidän kokemuksemme kaupan ja integroinnin aikaansaamasta rahatalouden tervehdyttämisestä ja talouskehityksestä voi olla arvokas panos Latinalaisen Amerikan pääsemiseen takaisin jaloilleen, mistä hyötyisivät kaikki osapuolet, joita asia koskee.
Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin päättää puheenvuoroni lausumalla muutaman sanan valmistelukunnasta, joka aloittaa työnsä Espanjan puheenjohtajakauden aikana.
Valmistelukunnalla on tehtävä ja tilaisuus kirjoittaa Euroopan historiaan yksi loistava luku. Meidän kaikkien velvollisuus on tehdä kaikkemme, jotta tämä toteutuisi. Olen jo antanut presidentti Giscard d' Estaingille lupaukseni siitä, että hän saa komissiolta ja valmistelukunnan edustajilta täyden tuen. Komissio odottaa tekevänsä yhtä tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa, joka on kansalaistensa toiveiden legitiimi edustaja. Meidän on varmistettava, että keskustelusta tulee vilkas ja hedelmällinen ja että siitä ennen kaikkea syntyy sellainen tulevaisuudennäkymä, josta kansalaistemme valtaosa voi tunnistaa itsensä. Valmistelukunnan ja sitä seuraavan hallitustenvälisen konferenssin pitää täydentää avoimen, vastuuntuntoisen, demokraattisen ja oikeudenmukaisen Euroopan rakentamista.

Poettering
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te vierailette Euroopan parlamentissa ajankohtana, jolloin olemme organisoimassa työtämme uudelleen tämän vaalikauden toista puoliskoa varten. Euroopan hyväksi tehtävä tekninen työ on sen edellytys, että saavutetaan ne suuret tavoitteet, joista te puhuitte. Ryhmämme toivottaa teidät sydämellisesti tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin.
Sanoitte itse, että olette täällä ensimmäistä kertaa. Olemme erittäin iloisia siitä, että tulette neuvoston puheenjohtajana, Espanjan pääministerinä kolme kertaa selvittämään Euroopan parlamentille puheenjohtajakautenne päätöksiä. Olemme kiitollisia siitä ja toivomme, että esimerkkinne saa jäljittelijöitä seuraavista puheenjohtajista. Odotamme neuvoston kuitenkin olevan myös entistä avoimempi ja pyydämme teitä huolehtimaan siitä, että neuvostossa nyt laadittava selvitys johtaa myös todellisiin tuloksiin, ja toivomme lisäksi, että neuvoston avoimuutta voidaan lisätä teidän puheenjohtajakautenanne.
Te puhuitte myös terrorismista. Me olemme puolellanne! Ei ole hyvää eikä pahaa terrorismia. On vain terrorismia, ja meidän on sanottava selkeästi: meidän on päättäväisesti vastustettava ihmisten väkivaltaista tappamista kaikkialla, missä sitä harjoitetaan, tehköön sitä ETA Espanjassa, on se sitten tapahtunut 11. syyskuuta, Lähi-idässä tai missä päin maailmaa tahansa, ja meidän on vastustettava terrorismia erittäin päättäväisesti ja otettava kansojen ja ihmisten välisten suhteiden perustaksi oikeus ja demokratia.

Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen erittäin iloinen siitä, että mainitsitte Venäjän. Meillä on oltava hyvät suhteet Venäjään, mutta me tiedämme, että Tsetseniassa loukataan parhaillaan erittäin raskaasti ihmisoikeuksia. Me kristilliset ja eurooppalaiset demokraatit sanomme: rauhaa rakastavan muslimin elämä Tsetseniassa tai missä päin maailmaa tahansa on yhtä arvokas kuin kristityn tai ei-kristityn elämä länsimaailmassa. Meidän on puolustettava ihmisarvoa kaikkialla maailmassa.
(Suosionosoituksia)
Te puhuitte myös eurosta. Me olemme samaa mieltä siitä. Muistuttakaamme tänä euroon siirtymistä jota komission puheenjohtaja kuvasi suunnattomaksi hankkeeksi koskevana ilon hetkenä eurolla on monta isää ja äitiä tai valitettavasti vain isää muistuttakaamme siis siitä, että Helmut Kohlin, Euroopan kunniakansalaisen, François Mitterrandin ja Jacques Delorsin kaltaiset henkilöt panivat aikoinaan muiden tukemana alulle tämän suurenmoisen hankkeen. Haluaisin mainita erityisesti myös Valéry Giscard d'Estaingin, valmistelukunnan puheenjohtajan, joka oli 1970-luvulla Helmut Schmidtin ja muiden kanssa Euroopan valuuttajärjestelmän tienraivaajia. Onnittelen heitä tästä päätöksestä.
Meidän on nyt harjoitettava vakauspolitiikkaa, sillä olot muuttuvat. Muistan vielä, kuinka puoluetoverini kohtelivat Italiaa ennen euron käyttöönottoa ja epäilivät, pitäisikö Italian liittyä talous- ja rahaliittoon, harjoitetaanko siellä todella vakauspolitiikkaa. Italiasta kuuluu nyt samaa arvostelua niitä maita kohtaan, enkä halua kohdistaa tätä mihinkään tiettyyn maahan, joissa arvosteltiin aiemmin Italiaa, koska ne eivät toimi riittävästi Euroopan valuuttayksikön vakauden hyväksi. Eli ne eivät tasapainota talousarvioitaan!
Meidän on lujitettava Eurooppaa taloudellisesti, ja tämä merkitsee sitä, että meidän on tuettava nimenomaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä järkevällä, maltillisella veropolitiikalla, jota me innokkaasti tuemme. Talouspolitiikkaa ja vakauspolitiikkaa on koordinoitava, jotta ponnistelumme ovat samansuuntaisia. Ei yhdenmukaistettava, vaan koordinoitava.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen erittäin iloinen siitä, mitä te sanoitte valmistelukunnasta. Annamme mielellämme käyttöön ryhmäkokoussalimme, jos sitä toivotaan eräs toinenkin suuri ryhmä kokoontui siellä kerran, minkä vuoksi se voi kenties suostua tähän , mutta ryhmäkokoussalimme henki sopii nyt erityisen hyvin Euroopan tulevaisuuden pohtimiseen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin pyytää teiltä jotain: olimme erittäin iloisia kuullessamme, että Luxemburgin hallitus, eli pääministeri Jean-Claude Juncker, kutsui kollegamme, Luxemburgin entisen pääministerin ja Euroopan komission entisen puheenjohtajan Jacques Santerin Luxemburgin edustajaksi valmistelukuntaan.
(Suosionosoituksia) Pyydämme teitä hartaasti käyttämään teille neuvoston puheenjohtajana kuuluvaa vaikutusvaltaa, jotta kaikki hallitukset valitsisivat valmistelukuntaan henkilöitä, joiden puheilla on painoa jäsenvaltioiden pääkaupungeissa ja hallituksissa, jotta valmistelukunnassa päätettävillä asioilla olisi jonkinlaista sitovaa vaikutusta Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallituksiin.
Sallikaa minun viitata vielä yhteen asiaan: laajentumiseen ja EuroVälimeri-vuoropuheluun. Tuemme täysin teidän aikatauluanne vuodeksi 2002, nimittäin ensimmäisten liittymissopimusten solmimista. Ryhmämme on päättänyt, että maista, joiden kanssa allekirjoitetaan sopimus, olisi mahdollisimman pian sen jälkeen lähetettävä tarkkailijoita Euroopan parlamenttiin. Tarkkailijat lähettävät sitten parlamentin seuraaviin vaaleihin asti tietoja omiin maihinsa, kunnes niiden edustajat ovat Euroopan parlamentin täysivaltaisia jäseniä.
Tuemme teitä voimakkaasti EuroVälimeri-vuoropuhelussa. Meidän on varmistettava, että niiden Välimeren maiden ihmisillä, jotka eivät kuulu Euroopan unioniin, on omassa maassaan Marokossa, Algeriassa, kaikkialla, arabivaltioissakin mahdollisuuksia, tulevaisuudennäköaloja, eivätkä he kaikki tule tänne. Meidän on autettava heitä, ja suhtaudun erittäin myönteisesti puheenjohtajavaltio Espanjan aloitteisiin. Toivotamme teille menestystä. Toivotamme teidät myös aina sydämellisesti tervetulleeksi tänne parlamenttiin. Jos te onnistutte, onnistumme me kaikki, puheenjohtajavaltio, parlamentti, komissio ja yhteinen Euroopan unionimme! Onnea sekä teille että Espanjan puheenjohtajakaudelle!
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Saanen käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella Jacques Santeria sen johdosta, että Luxemburg nimitti hänet valmistelukuntaan.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät jäsenet, aivan ensiksi haluan kiittää siitä ripeydestä, jolla puheenjohtajavaltio Espanja esittäytyy täällä noudattaen jo tutuksi tullutta tapaa. Toteaisin, että nyt, kun olemme ohittaneet vaalikauden puolivälin, neuvostossa on tehty käännös konservatiivisempaan suuntaan, jota, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, korostaa entistä enemmän teidän tehtävänne keskustan demokraattisen internationaalin (IDC, la internacional democrática de centro) puheenjohtajana niin kuin se teille on tai kristillisdemokraattisen internationaalin puheenjohtajana, niin kuin jäsen Poettering sitä kutsuu; joka tapauksessa elin on konservatiivinen.
Puheenjohtajakautenne ohjelma noudattaa neuvoston tavanomaista puolivuotiskauden esitystapaa, jossa kirjataan kaikki mahdolliset onnistumiset omiin nimiin. Ei kuitenkaan pidä ainoastaan korjata satoa, vaan sen lisäksi on myös kylvettävä ja viljeltävä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sallikaa minun eritellä tämän ajatusmallin valossa puheenjohtajavaltio Espanjan kuutta tavoitetta, jotka te tiivistitte kolmeksi alueeksi.
Ensiksi puhun vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta, jonka ensisijaisena tavoitteena pidetään terrorismin vastaista taistelua. Tunnustitte oikeutetusti, että Euroopan parlamentti oli edelläkävijä, kun se otti esille tarpeen kehittää yhteisölle terrorismin vastainen politiikka. Se tapahtui ennen syyskuun 11. päivää. Olemme työstäneet ankarasti komission ehdotuksia, ja tämä politiikka olisikin jo olemassa, ellei neuvosto olisi ollut tehoton ja kuullut meitä joulukuussa. Poliittinen perheeni on täysin tämän tavoitteen kannalla. Ongelmia ilmenee pikemminkin omassa poliittisessa perheessänne, mutta aiomme auttaa teitä.
Toiseksi puhun eurosta. Euron menestyminen johtuu ennen kaikkea kansojen ja kansalaisten suhtautumisesta. Meidän on tunnustettava tämä seikka, koska moitimme aina välimatkaamme kansalaisiin, ja tässä tapauksessa, hyvät jäsenet, he ovat päässeet edellemme. Kerrankin voimme sanoa, että menestys johtuu myös operaatiosta vastanneesta komissiosta. Sen puheenjohtaja Prodi mahdollisti Ecofin-neuvoston puheenjohtajana ollessaan, että Italia liittyisi euroalueeseen, vaikka osa sen nykyisen hallituksen jäsenistä päätti tahrata yhtenäisvaluutan maineen 1. tammikuuta. Menestys on myös komission jäsen Pedro Solbesin ansiota, sillä hän oli joulukuussa 1995 Espanjan hallituksen talousministeri.
(Vaihtelevia reaktioita) Hyvät jäsenet, on nimittäin niin, että sekä euro että talous- ja rahaliitto ovat saaneet alkunsa Madridissa.
Arvoisa puhemies, otaksun, että te vähennätte kaikki nämä huudot käyttämästäni puheajasta.
Toivomme, että puheenjohtajavaltio Espanja on aiempien puheenjohtajavaltioiden tasolla. Euron menestys on myös Euroopan keskuspankin ja rahoituslaitosten ansiota, sekä niiden satojentuhansien nimettömien kansalaisten ansiota, jotka valmistelivat tammikuun 1. päivää. Lisäksi on tunnustettava, että se on myös Pierre Wernerin, Valéry Giscard d' Estaingin, Helmut Schmidtin, François Mitterrandin, Helmut Kohlin, Ruud Lubbersin, Giulio Andreottin, John Majorin, Felipe Gonzálezin sekä silloisen komission puheenjohtajan Jacques Santerin ansiota. Minusta on oikeutettua tunnustaa se.
Haasteena on nyt luoda talousliitto, joka on rahaliiton tasolla, kuten komission puheenjohtaja sanoi, sekä kehittää Lissabonin strategiaa, joka tarkoittaa mielestämme kestävää kehitystä sekä parempaa sosiaalista yhteenkuuluvuutta, täystyöllisyyttä ja kilpailukykyä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tässä yhteydessä kiinnitän huomionne Euroopan parlamentin yleishyödyllisiä palveluja koskevaan päätöslauselmaan, joka oli erittäin täsmällinen. Ei riitä, että palvelut yksityistetään, mikäli niitä ei vapauteta, sillä se merkitsisi julkisten monopolien korvaamista yksityisillä. Kansalaisia ja kuluttajia suojaavia sääntöjä on oltava olemassa. Ajatellaanpa vaikka, miten Enronille on käynyt ja sitä, mitä hallituksenne joutui tekemään, kun se pyysi joulun paikkeilla olleiden sähkökatkojen aikana, että jouluvalojen sytyttämistä siirrettäisiin kahdella tunnilla.
Laajentumisen yhteydessä teidän osanne on kypsyttää ja edistää jotakin, josta ette voi korjata satoa, mutta teidän on tehtävä se, ja iloitsen siitä, että suhtaudutte asiaan vastuullisesti.
Minusta Euroopan unionin kansainvälisen toiminnan on keskityttävä Lähi-idässä pysymisen ja EuroVälimeri-prosessin uudelleen käynnistämisen lisäksi Latinalaiseen Amerikkaan ja erityisesti Argentiinaan. Jaamme sen huolenaiheet. Pidämme komission johdolla annettavaa määrätietoista vastausta tarpeellisena. Meillä eurooppalaisilla on Argentiinan kanssa historiallisia siteitä ja velkoja niiden takia, jotka tulivat Eurooppaan nälkää tai sortoa pakoon. Meidän on sanottava argentiinalaisille, että heidän on uskottava maahansa, arvoihinsa ja valuuttaansa ja että me voimme auttaa heitä. Pyydän komissiota laatimaan konkreettisen ehdotuksen tästä asiasta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lopuksi puhun valmistelukuntaa ja hyvää hallintotapaa koskevasta keskustelusta. Me kiitämme siitä historiallisesta merkkipaalusta, joka valmistelukunnan koolle kutsuminen on. Olemme taistelleet sen puolesta monen vuoden ajan. Eurooppa-neuvosto on suostunut kaksinkertaistamaan Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien edustuksen siinä. Teitä on tullut vielä enemmän, teillä on troikka ja kolmen puheenjohtajan edustus, mutta meitä on suhteessa enemmän. Te olette täydellisiä isäntiä. Ette ole kertoneet, mitä mieltä olette "Enemmän Eurooppaa" -ajatuksesta. Olisiko siinä korjaamisen varaa? Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, joka tapauksessa uskon, että parlamentin enemmistö kannattaa prosessin saattamista perustuslain osaksi sekä valtioiden ja kansalaisten muodostamaa liittovaltiota.
Hyvät jäsenet, emme asettaneet valmistelukuntaa puolueiden välisiä taisteluja varten. Tässä yhteydessä minun on kerrottava, että jäsen Berlusconi sanoi 12. tammikuuta Le Monde -lehdessä, että me kannatamme kaiken keskittämistä. Minkä keskittämistä? Tiedotusvälineidenkö? Tässä asiassa olemme todellakin valmiita puolustamaan hankettamme yhdessä.
Vielä viimeiset sanat hyvästä hallintatavasta ja yhteispäätösmenettelystä. Te olette ylistäneet Mandelkernin raporttia, mutta me emme tiedä siitä mitään, mikä huolestuttaa meitä kovasti. Emme ole vielä keskustelleet Lamfalussyn menettelytavasta. Emme tue nuhteettoman neuvoston virkailijan laatimaa raporttia, josta emme tiedä mitään ja joka voi olla yhteispäätösmenettelyn vastainen. Puhukaa kanssamme, kylväkää ja viljelkää sadon korjaamisen lisäksi.

Puhemies
Saanen muistuttaa ryhmien puheenjohtajille ja kollegoille, että aamupäivän aikana on vielä toimitettava äänestyksiä. Haluaisin pysyä aikataulussa.

Watson
Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, olette valinnut "Enemmän Eurooppaa" puheenjohtajakautenne aiheeksi. Liberaalidemokraattien ryhmä toivoo, että tämä näkyy siinä, miten sitoudutte Euroopan unionin laajentumiseen. Aivan kuten parlamentti halusi unionin laajentuvan Espanjaan noin 15 vuotta sitten eräiden kansallisten pääkaupunkien edustajien esittämistä epäilyistä huolimatta, kannatamme aikaista ja onnistunutta laajentumista itään, ja tältä osin vuosi 2002 on ratkaisevassa asemassa. Arvioimme puheenjohtajakauttanne ensisijaisesti siltä kannalta, miten olette onnistunut valmistelemaan maanosamme jälleenyhdistämistä.
Toivotamme teille myös onnea, kun pyritte ohjaamaan sujuvasti euron käyttöönottoa. Juhlin uutta vuotta Ranskassa, ja olen erityisen kiitollinen siitä, miten Espanja lainasi Jacques Chiracille ja Lionel Jospinille vaihtorahaa. Kun tapaatte Tony Blairin seuraavan kerran, ojentanette hänellekin pari kolikkoa ja kysynette häneltä, onko hänen päättämättömyytensä lopullista. Ison-Britannian osallistuminen euron käyttöönottoon olisi juuri sillä tavalla "Enemmän Eurooppaa" -tavoitteen mukaista, että kannattaisimme sitä.
Puhutte tulevaisuudenkuvanne yhteydessä uusista kansainvälisistä haasteista. Intian ja Pakistanin väliset suhteet ovat hyvin huolestuttavia, mutta Afganistanin tilanteen on oltava päällimmäisenä mielessämme. Pommituksien on lakattava pian, ja jälleenrakentaminen on aloitettava. Meidän on vastattava ihmisten ahdinkoon myöntämällä heille runsaasti tukea avustusmäärärahoistamme ja lisäämällä osallistumistamme rauhanturvaamiseen.
Ohjelmassanne puhutaan terrorismin vastaisesta sodasta. Kyse ei ole tavanomaisesta sodasta, eikä sitä voiteta tavanomaisin asein. Jotkut meistä pelkäävät, että sotilastiedustelu, joka johtaa siihen, että turvaudutaan pommituksiin ja sotilaallisiin ratkaisuihin, voi aiheuttaa siviiliuhreja ja muiden ongelmien kerääntymisen tulevaisuuteen. Toivomme, että Eurooppa voi tasoittaa siviiliuhrien määrää siten, että aseistukseemme lisätään tunneäly, jonka avulla voimme myöntää, että poliittiset ongelmat edellyttävät usein poliittisia ratkaisuja.
Viittasitte ystävällisesti mietintööni, joka koskee terrorismia ja joka hyväksyttiin 6. syyskuuta. Haluaisin kiinnittää huomionne myös päätöslauselmaamme, joka koskee Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välistä yhteistyötä terrorismin torjumiseksi. Liberaalidemokraattinen ryhmä toteaa hyvin huolestuneena, miten suuri ero on Yhdysvaltojen lähestymistavan, jonka perusteella on laadittu poikkeuslakeja ja perustettu sotilastuomioistuimia, ja sen lähestymistavan välillä, jonka haluamme unionin omaksuvan ja joka perustuu oikeuksien noudattamiseen. Korostamme, että on mahdollista asennoitua armottomasti terrorismiin ja noudattaa samalla perustamissopimuksiamme.
(Suosionosoituksia)Pyritte edistämään vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta, joka on määritelty Amsterdamin sopimuksessa. Puheenjohtajakautenne ohjelmassa vakuutetaan, että nykyiset poikkeukselliset olot edellyttävät turvallisuuden asettamista etusijalle. Jos näin on, painostamme teitä kuitenkin varmistamaan, että vapautta ja oikeuttakaan ei unohdeta.
Myönnämme, että jokainen puheenjohtajavaltio joutuu kohtaamaan tiettyjä ristiriitoja laatiessaan tällaisen ohjelman. Prioriteettien luettelosta tulee pian kansainvälinen luettelo. Jokainen jäsenvaltio tuo siihen oman lisänsä. Vaikka suhtaudummekin myönteisesti siihen, miten Espanja voi edistää Barcelonan prosessia ja Euro-Välimeri-kumppanuutta, on kuitenkin viehättävää, että ohjelmassanne lukee, että Euroopan unionin pohjoinen ulottuvuus on eräs prioriteeteistanne. Seuraamme tiiviisti asian kehittymistä.
Neuvoston uudistaminen, jonka mainitsette, on myös hyvin tärkeä asia. Toivomme teidän varmistavan, että neuvosto noudattaa sitoutumistaan siihen, että kansalaisten annetaan tutustua asiakirjoihin, ja että se pyrkii parantamaan suhteitaan parlamenttiimme, joka mainitaan valitettavasti ohjelmassanne vasta sivulla 20. Parlamentti on maanosamme todellinen demokraattinen foorumi, ja haluamme, että sen oikeuksia kunnioitetaan.
Ryhmäni mielestä asiakirjassa ei ole huomioitu riittävästi Euroopan alueiden ja kulttuurien eroavuutta. Ohjelma tuntuu minusta kovin kastilialaiselta, eikä siinä heijastella täysin sitä Espanjaa, johon olen tutustunut ja joka on edustettuna ryhmässäni. Mitä on tullut komission arvostetun pääjohtajan, Eneko Landaburun tekemästä työstä? "Enemmän Eurooppaa" -tavoitteeseen liittyvässä toisessa määritelmässänne puhutaan espanjalaisen yhteiskunnan eurooppalaisen luonteen osoittamisesta. Me taas määrittelemme tavoitteen siten, että se merkitsee kaikkien Iberian niemimaan kulttuurien osallisuutta ja kukoistamista muiden eurooppalaisten kulttuurien joukossa, jotta voitaisiin luoda sellainen Eurooppa, jonka voima ei piile massiivisessa valtiossa, jonka kehitys on ohimenevää, vaan yhtenäisyydessä, joka perustuu moninaisuuteen. Arvoisa pääministeri, toivotan teille menestystä ja odotan kiinnostuneena kiihkeitä keskusteluja, joita voimme käydä puheenjohtajavaltio Espanjan kanssa.
(Suosionosoituksia)

Frassoni
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, aivan ensiksi haluaisin toivottaa teidät tervetulleeksi edustajainhuoneeseen. Toivomme, että nautitte näistä kuudesta kuukaudesta ja että yhteistyö Euroopan parlamentin kanssa pysyy yhtä myönteisenä ja avoimena kuin Belgian puheenjohtajakauden aikana.
Haluaisin nimenomaan rakentavassa hengessä esittää teille Verts/ALE -ryhmän puolesta joitakin epäilyksiä ja kritiikkiä, jotka kohdistuvat teidän juuri esittelemänne ohjelman tarkastelutapaan.
Se, että tavoitteena on enemmän Eurooppaa, ei nimittäin välttämättä merkitse, että tavoitteena olisi parempi Eurooppa siinä mielessä, että se olisi demokraattisempi, avoimempi ja solidaarisempi.
Puheenjohtajavaltio Espanja on päättänyt kiinnittää mahdollisimman suurta huomiota terrorismin vastaiseen taisteluun, ja epäilemättä tämä halukkuus heijastaa oikeutetusti maan sisäisiä tavoitteita ETAn väkivaltaisuuksien tukahduttamiseksi lopullisesti. Katsomme kuitenkin tärkeäksi korostaa, että ei ole hyväksyttävää eikä tehokasta ajatella, että terroristista väkivaltaa voitaisiin hillitä vähentämällä eurooppalaisten demokratioiden ja unionin eräiden tärkeimpien saavutusten merkitystä, kuten yksilönvapautta, kansalaisten samanarvoisuutta oikeuden edessä, parlamentaarista valvontaa tietenkin yksittäisissä valtiossa, mutta myös Euroopan unionissa kaikissa tätä aihetta koskevissa päätöksissä. Olisimme olleet todella hyvillämme, jos puheenjohtaja Aznar olisi vahvistanut selkeämmin nämä käsitteet.
Olemme lisäksi varsin huolissamme siitä, että Espanjan hallitus painottaa yhteistyön merkitystä Yhdysvaltojen kanssa ottamatta samanaikaisesti etäisyyttä sellaisiin Yhdysvaltain hallituksen valintoihin, joiden vuoksi sen ei voida katsoa todellisuudessa olevan oikeusvaltio ja jotka ovat merkki oikeusjärjestelmän sotilaallistamisesta.
Samoin se, että puhutaan kansainvälisestä terrorismin vastaisesta liittoutumasta ja vaietaan siitä, miten Venäjän hallitus jatkaa edelleen Tsetsenian terrorisoimista ja tuhoamista, ei lainkaan vahvista Euroopan unionin uskottavuutta.
(Suosionosoituksia) Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toiseksi haluan sanoa, että hallituksenne työohjelmassa on lista aiheita, mutta ei minkäänlaista selkeää määritelmää Euroopan rakentamisen poliittisesta näkymästä. Tämän vahvistaa se, että ainoa tehtävä, jonka te osoitatte kahden kuukauden päästä työnsä aloittavalle valmistelukunnalle on vuoden 2004 hallitustenväliselle konferenssille esitettävien konkreettisten ja realististen valintojen laatiminen. Silti te tiedätte, että valmistelukunta syntyi Nizzan epäonnistumisesta ja että sen menestyminen mitataan sen kyvyllä saada aikaan ero unionin uudistuksen hallitustenväliseen malliin ja saada kansojen ja kansalaisyhteiskunnan edustajia mukaan Euroopan yhdentymisprosessiin.
Toivon hartaasti, että puheenjohtajavaltio Espanja on halukas ottamaan myönteisellä tavalla mukaan tämän innovatiivisen käytännön hyväksymällä kiihkottomasti sen, että jäsenvaltiot eivät voi eikä niiden enää pidä osallistua yksin Euroopan unionin tulevaisuuden luonnehtimiseen, vaan sama koskee nyt myös kansalaisia ja heidän edustajiaan Euroopassa, kansallisissa valtioissa ja myös yksittäisillä alueilla.
Yhteisistä arvoista puheen ollen haluaisin pyytää teitä olemaan aliarvioimatta sen asian eurooppalaista ulottuvuutta, mitä kotimaassani Italiassa parhaillaan tapahtuu, jossa toimivallan jakamisen periaatetta kyseenalaistetaan jatkuvasti ja jossa esiintyy edelleen ongelma, joka liittyy tiedostusvälineiden omistajuuden keskittymiseen, ja tähän ongelmaan liittyy myös ratkaisematon eturistiriitakonflikti.
Kolmanneksi meitä huolestuttaa kovasti se niukanlainen huomio, jota ohjelmassanne osoitetaan kestävälle kehitykselle ja sille, että edessämme oleviin ympäristöhaasteisiin on nopeasti vastattava konkreettisin ja tehokkain keinoin. Meistä vaikuttaa, että tämä niukanlainen huomio on suora seuraus sellaisesta aikansa eläneestä käsitteestä, jonka mukaan talouskasvuun sekä ympäristönsuojeluun ja elämänlaatuun liittyvien painopisteiden välillä on edelleen ristiriitaisuuksia. Totuus on päinvastainen. Tästä huolimatta ympäristövelvoitteet ovat unionin ja sen jäsenvaltioiden talous-, sosiaali- ja veropolitiikassa edelleen riittämättömät.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin tämän asian yhteydessä esittää kaksi kielteistä esimerkkiä, jotka koskevat suoraan Espanjaa. Ensimmäinen on kansallinen vesihuoltosuunnitelma, jota vastaan maassanne esiintyy voimakasta vastustusta: 400 ihmistä Madridissa ja 10 000 Brysselissä, 25 000 yksittäistä ilmiantoa komissiolle eivät ole "ei mitään", ja aiomme ottaa tämän asian tärkeäksi osaksi työtämme. Emme hyväksy sitä väittämää, että vesihuoltosuunnitelma on Espanjan sisäinen asia, eikä tämä johdu pelkästään siitä, että maan hallitus haluaisi, että rakennerahastojen varoista käytettäisiin 8 miljardia euroa yhden suunnitelman osan rahoittamiseen, vaan myös siitä, että suunnitelman toteuttaminen rikkoisi ympäristönsuojelua ja vesivarojen pilaantumisen estämistä koskevia eurooppalaisia sääntöjä ja aiheuttaisi epäoikeudenmukaista kilpailua maataloudessa. Ja lisäksi tämä johtuu siitä, että suunnitelman todellisena tavoitteena on siirtää vesivaroja epäsuotuisilta alueilta rikkaille alueille, minkä tarkoituksena on edistää tehokasta maataloutta ja matkailukehitystä. Tämä on turmiollinen malli, joka on jo aiheuttanut sellaisia tuhoja, jollaisten meillä ei ole varaa antaa toistua.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olisin halunnut esittää teille huomioita sähkömarkkinoiden vapauttamisesta, mutta teen sen joskus toiste. Toivotan teille joka tapauksessa työniloa tuleviksi kuudeksi kuukaudeksi.
(Suosionosoituksia)

Jové Peres
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät jäsenet, Espanjan puheenjohtajakausi on alkanut vaikeassa kansainvälisessä tilanteessa ja sen aikana on käsiteltävä erittäin merkittäviä kysymyksiä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, kuten sanotte, näissä kysymyksissä tarvitaan todellakin enemmän Eurooppaa.
Euron liikkeeseenlasku on saanut aikaan uuden todellisuuden. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, tärkein tehtävä on viimeistellä euro taloudellisessa ja sosiaalisessa mielessä. Te toitte julki aikomuksen käsitellä uusiksi taloudellisiksi uudistuksiksi kutsumianne asioita. Verts/ALE-ryhmän kielenkäytössä se merkitsee Euroopan rakentamisen sosiaalisen ulottuvuuden määrätietoista vauhdittamista sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamista. Meistä Euroopan yhteenkuuluvuutta ja taloudellista kehitystä ei paranneta vapauttamiseen tai yksityistämiseen tähtäävillä politiikoilla. Se ei onnistu myöskään vapauttamalla työelämä säädöksistä työtä heikentävällä tavalla, heikentämällä sosiaaliturvaa tai verouudistuksilla, jotka heikentävät verotusjärjestelmien kantokykyä ja jatkuvuutta.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, toisaalta kansainvälinen taloudellinen kehitys ohjaa mielikuvituksen käyttöön ja joustavuuteen. Mielestämme sitä tarkasteltaessa ei ole kannattavaa kahliutua vakaussopimuksen tiukkaan ja liian rajoittavaan käsitteeseen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, maailmantalous on miltei laman kourissa, mitä ei nykyään voida kyseenalaistaa. Euroopan unionissa tarvitaan poliittista sysäystä ja taloutta koskevien päätöstenteon demokratisointia. Me tarvitsemme työllisyyteen sekä taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen tähtääviä talousarvioita. Vakaussopimusta on joustavoitettava ja ainakin julkisten investointien mahdollisuus on säilytettävä suurien alijäämien yhteydessä, sillä ne ovat tarpeellisia menoeriä unionin tulevan kehityksen kannalta ja myöskin lyhyellä aikavälillä taloudellisen toiminnan vauhdittajana ja moninkertaistajana. On välttämätöntä täydentää yhtenäisvaluuttaa yhdenmukaistamalla verotus-, työ- ja sosiaaliasioita, luomalla todellinen talouspolitiikka, joka ei ole pelkkää rahapolitiikkaa, ja edistämällä voimakkaasti Euroopan sosiaalista yhteisöä. Arvoisa puheenjohtaja Aznar, lopuksi meitä huolestuttaa, ettei julkisia palveluja yritetä voimistaa pitämällä lähtökohtana Euroopan rakentamisen sosiaalista käsitettä.
Monet Euroopan valtioissa muodissa olevat uudistukset viedään loppuun julkisten monopolien täyttämillä strategisilla aloilla, joilla näistä tulee monesti yksityisiä oligopoleja, jolloin niiden julkinen valvonta vaikeutuu ilman, että niiden toiminta välttämättä parantuisi. Voisin kertoa monta rautatieliikennettä, terveydenhoitojärjestelmiä tai sähköntoimitusta koskevaa esimerkkiä eri maista. Arvoisa puheenjohtaja Aznar, lyhyesti sanottuna tämänkaltaisten huolenaiheiden pitäisi mielestämme näkyä Barcelonan huippukokouksessa, jotta Euroopan sosiaalisesta rakentamisesta voitaisiin luoda huomattavasti dynaamisempi ja vankempi näkemys.
Tunnustanette minun laillani, että tässä asiassa tuon silminnähtävästi esiin puolueidemme väliset poliittiset näkemyserot. Arvoisa puheenjohtaja Aznar, laajentumissopimuksen perusteita koskevat neuvottelut täytyy todellakin saattaa loppuun tämän puolivuotiskauden aikana, niin kuin puheenjohtajavaltio Espanja, sanoi ja mistä olen samaa mieltä. Muuten laajentuminen vuonna 2004 ei ole mahdollista.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, tässä mielessä haluaisin esittää seuraavan mietteeni: 27 valtion unioni, joka on siis laajentunut 10:llä valtiolla, lisää Euroopan unionin pinta-alaa 34 prosentilla ja väestön määrää yli 28 prosentilla, mutta yhteisön BKT:tä ainoastaan 5 prosentilla. Ymmärretäänkö laajentumisesta seuraava poliittinen haaste? Ymmärretäänkö laajentumisesta mahdollisesti seuraava sosiaalisten ongelmien kärjistyminen? Nykyään Euroopan unionin väestöstä 16 prosenttia elää tuloilla, jotka ovat 90 prosenttia pienemmät kuin yhteisön keskitulot henkeä kohden, ja esimerkiksi 27 valtion unionissa osuus nousisi 34 prosenttiin.
Siksi meistä tuntuu, että erotuksena niin kutsutuista Delors-paketeista, joiden kohdalla sitouduttiin lujasti taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden määrätietoiseen kasvattamiseen sisämarkkinoiden useiden laajennusten yhteydessä, olemme nyt ensimmäistä kertaa tilanteessa, jossa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta kuten sitä Delors-paketeissa kutsuttiin pitää ehdottomasti vahvistaa ja kasvattaa. Haluaisimme siis saada yksiselitteisen merkin tästä asiasta.
Maatalousneuvottelut saadaan mahdollisesti päätökseen sen siirtymävaiheen myötä, joka mahdollistaa selviämisen vuoden 2006 loppuosasta. Ongelmana on, mitä tehdä sen jälkeen. Kuten mikä tahansa muukin taloudellinen toiminta, maatalous edellyttää näkökulmaa, ja neuvotteluissa pitäisi olla myös selviä merkkejä maatalouspolitiikan tulevaisuudesta. Tässä asiassa myötäilemme varmasti niitä, jotka pyytävät yhteisten politiikkojen purkamista talousarviosäästöjen saamiseksi. Toiset meistä taas ovat sitä mieltä, ettei yhteisiä politiikkoja pidä purkaa vaan vahvistaa joiltakin osin, kuten elintarviketurvallisuudessa ja ympäristökysymyksissä, joiden pitäisi olla kudelankana kaikissa yhteisön politiikoissamme.
Rakennerahastojen ongelma tuo etualalle Euroopan unionin tulevan poliittisen hahmottelun, kuten mainitsemieni Delors-pakettienkin yhteydessä. Suurempi Euroopan unioni edellyttää suurempia ponnisteluja alueiden välisen taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lisäämiseksi.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, meidän on todellakin saatava aikaan kansalaisten vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, jossa kunnioitetaan valtioidemme demokraattisia perinteitä ja perusoikeuskirjassamme tunnustettuja perusoikeuksia. Tällä alueella ei ole sijaa terrorismille. Terrorismi on vihollisemme, mutta sijaa ei pidä olla myöskään sellaisille laeille ja torjuntatoimille, jotka eivät mitenkään liity tähän taisteluun ja joilla ainoastaan supistetaan kansalaisten lainsäädännöllisiä ja oikeudellisia takeita. Vapauteen perustuvan alueen luomisen yhteydessä lainsäädännölliset takeet on myös saatava merkittävässä määrin yhdenmukaistetuksi.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tiivistääkseni sanojani mainitsen muutamia erittäin konkreettisia ulko- sekä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa koskevia näkökohtia. Puheenjohtajavaltio Espanjan vastuulla on saada aikaan, että Euroopan unioni ja Euroopan parlamentti ottavat yhdessä puheenjohtajavaltio Espanjan kanssa ratkaisevan askeleen löytääkseen oikean ratkaisun Lähi-itää varten. Mielestämme on pidettävä hyvin selvänä, että Yhdistyneiden Kansakuntien ja kansainvälisen oikeuden päätöksiä on noudatettava ja että Israelin on lopetettava Palestiinan laiton sotilaallinen miehitys.
On oltava tyytyväisiä aikomuksesta kehittää paikalleen pysähtyneen Barcelonan prosessin parantamista. Välimeren altaan etelänpuoleisten maiden alueellinen yhdentyminen on todella tarpeen. Alueen kehitys ei voi perustua yksinomaan Euroopan unionin kullekin yksittäiselle Välimeren maalle jakamiin avustuksiin tai kaupallisiin myönnytyksiin.
Enemmän Eurooppaa tarkoittaa, että meillä on oltava meille kuuluva rooli alueellisessa vakauttamisessa ja että meidän on vauhditettava taloudellista kehitystä ympärillämme. Siksi pidämme myönteisenä ehdotusta EuroVälimeri-kehityspankin perustamisesta. Arvoisa puheenjohtaja Aznar, vaikka ehkä mutkistamme asiaa, Marokon ja Saharan välinen konflikti on ratkaistava järjestämällä itsemääräämisoikeutta koskeva kansanäänestys, kuten Yhdistyneissä Kansakunnissa on sovittu. Meistä Espanjan hallituksen kanta tässä asiassa on sen vastuun mukainen, jota Espanja tuntee Saharan kansasta, ja siinä noudatetaan kansainvälisiä lakeja. Siten se on kiitoksen arvoinen.
Eniten puheenjohtajavaltio Espanjan pitää ponnistella Latinalaisen Amerikan kohdalla, nimenomaan kriittisinä hetkinä, kuten Kolumbian äkillisen kriisin yhteydessä tai Argentiinan talouden käännyttyä laskuun. Euroopan parlamentti päätti yksimielisesti kannattaa neuvotteluratkaisua Kolumbian pitkään jatkuneessa konfliktissa ja sanoutua irti militarisoinnista, jota ehdotettiin Yhdysvaltain Kolumbia-suunnitelmassa. Näinä murheellisina aikoina Euroopan unionin arvovallasta voi olla ratkaisevaa apua hallitusten ja sissijoukkojen välisten keskustelujen alulle panemisessa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, toivomme teidän toimivan sen mukaisesti. Puheenjohtaja Belgia otti merkittäviä askelia Kuuban suhteiden normalisoimiseksi, ja silloin alettiin päästä yli niin kutsutusta yhteisestä kannasta, joka on pikemminkin kylmän sodan perua kuin nykypäivän suhtautumistapa.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, poliittinen ryhmäni on lopullisesti asettunut kannattamaan valmistelukuntaa. Olisimme halunneet runsaampaa osallistumista, mutta joka tapauksessa olemme vakuuttuneita sen tärkeydestä. Puheenjohtajavaltio Espanja on sanonut, että valmistelukunnan käsittelemien aiheiden pitää olla hyvin avoimia, ja että olisi suotavaa, että sen tekemillä sopimuksilla ja päätelmillä muokattaisiin vuoden 2004 hallitustenvälisen konferenssin tulevia päätöksiä ja perustamissopimusta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, kuten huomaatte, olen hahmotellut puheenvuorossani myönteisistä ja kielteisistä kannoista koostuvan yleisnäkymän. Teemme kanssanne yhteistyötä kaikissa myönteisissä kysymyksissä siinä vaatimattomassa ryhmässä, jota edustan poliittisen ryhmäni sisällä.

Collins
Arvoisa puhemies, Espanjan pääministeri esitteli puheenjohtajavaltion ohjelman ja sen tärkeimmät poliittiset kysymykset, joita Euroopan unionin on määrä tarkastella seuraavien kuuden kuukauden aikana; hän lausui myös, että hänen ensisijaisena prioriteettinaan Espanjan puheenjohtajakaudella, joka kestää kuusi kuukautta, on torjua terrorismia maailmanlaajuisesti. Tuen voimakkaasti tätä poliittista tavoitetta. Euroopan unioni on tosiaan hyväksynyt viime kuukausien aikana toimia, joiden tarkoituksena on torjua kansainvälistä terrorismia, välittömänä vastauksena niihin hirvittäviin terroristihyökkäyksiin, jotka tehtiin Yhdysvaltoihin viime syyskuussa. Unionin on edelleen pidettävä ensisijaisen tärkeänä sitä, että terroristeja estetään käyttämästä Euroopan rahoitusjärjestelmää rahanpesun välineenä. Unionin 15 hallituksen pitäisi myös pystyä jäädyttämään terroristien ja järjestäytyneeseen ja kansainväliseen rikollisuuteen osallistuvien tahojen varat.
Suhtaudun hyvin myönteisesti Espanjan hallituksen tavoitteeseen, jonka mukaan poliisiyhteistyötä on lisättävä unionin kaikilla rajoilla. Tämä on hyvin tärkeää, koska unionin tiedusteluyksikköjen ja Europolin on tehtävä tiiviimpää yhteistyötä, jotta ne voisivat vaihtaa ja jakaa tietoja, jos Euroopassa toimivat terroristiverkostot halutaan hajottaa.
Ehdokasvaltioiden kanssa käytävissä laajentumisneuvotteluissa siirrytään uuteen vaiheeseen Espanjan puheenjohtajakauden aikana. Puheenjohtajavaltio joutuu käsittelemään laajentumisneuvottelujen yhteydessä kahta hyvin vaikeaa kysymystä, eli maatalouspolitiikkaa ja alueellista tukea. Unionin ja ehdokasvaltioiden on pyrittävä saamaan aikaan sopimus neuvottelujen vaikeista kysymyksistä, koska muuten unioni ei voi laajentua nopeasti ja onnistuneesti.
Itä- ja Keski-Euroopan maat saavat tällä hetkellä tukea EU:n rakennerahastoista, jotta niiden talouksien kilpailukykyä voitaisiin parantaa. Tämä on hyvin tärkeä poliittinen tavoite, koska sen avulla varmistetaan, että liittyessään unioniin nämä maat voivat osallistua unionin toimintaan kilpailukykyisesti. Jos Itä- ja Keski-Euroopan maiden taloudet eivät ole kilpailukykyisiä, ne eivät voi osallistua sisämarkkinoiden toimintaan todellisessa ja tehokkaassa mielessä. Vastaavasti markkinatalouden edistäminen Itä- ja Keski-Euroopan maissa on hyvä uutinen unionin liike-elämän kannalta, koska siten voidaan myös laajentaa tavaroiden ja palvelujen tarjontaa uusille markkinoille.
Espanjan hallitus aikoo myös kutsua valmistelukunnan koolle maaliskuussa, jotta voitaisiin tarkastella EU:n politiikkojen kehittymistä unionissa, kun on kyse seuraavasta hallitustenvälisestä konferenssista, joka pidetään vuonna 2004. On tärkeää, että valmistelukunnan toimeksianto on selvä ja lopullinen ja että sen päätelmistä ei tule aikojen saatossa toivomuslistaa, jota on mahdoton toteuttaa. Euroopan unionin johtajien on sovittava perustamissopimuksiin tehtävistä tarkistuksista, ja valmistelukunnan tekemien ehdotuksien on oltava tasapainoisia ja edistysmielisiä, ja niiden on oltava saavutettavissa.
Suhtaudun myös myönteisesti siihen, että Espanjan hallitus on sitoutunut edistämään EU:n asetuksien ja direktiivien täytäntöönpanoa, koska siten laajennetaan uuden tietotekniikan käyttöä kaikkiin unionin osiin. Tämä on poikkeuksellisen tärkeää, jos unioni aikoo säilyttää kilpailukykynsä tulevina vuosina.
Lopuksi haluan sanoa, että eräs Laekenin huippukokouksen suurista pettymyksistä oli se, ettei jopa 12 uuden tärkeän EU:n viraston sijoituspaikoista päästy sopimukseen. Toivon, että Espanjan hallitus pääsee nopeasti sopimukseen näiden tärkeiden virastojen sijainnista, etenkin kun on kyse Euroopan elintarvikevirastosta ja Euroopan meriturvallisuusvirastosta.

Bonde
Arvoisa puhemies, myös parlamentin pienin ryhmä, Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmä, haluaa toivottaa neuvoston puheenjohtaja Aznarin tervetulleeksi, ja me haluaisimme puhua hieman valmistelukunnasta, jonka 105 jäsentä aloittaa toimintansa 1. maaliskuuta ja jonka kokoonpano on hyvin yksipuolinen ja joka työskentelee 14 jäsenestä koostuvan puhemiehistön kanssa, jonka koostumus vaikuttaa niin ikään yksipuoliselta. Haluaisin kehottaa teitä varmistamaan, että näiden 14 jäsenen joukkoon kuuluu edustajia myös sen 49 prosentin joukosta, joka hylkäsi kansanäänestyksessä Maastrichtin sopimuksen, tai sen yli 50 prosentin joukosta, joka on kannattanut hylkäävää kantaa kahdessa Tanskassa järjestetyssä kansanäänestyksessä. Mielestäni on erittäin epätarkoituksenmukaista, että puhemiehistö kootaan 14 edustajasta, jotka ajattelevat samoin ja saavat aikaan tuloksen, joka hylätään 3-4 vuoden kuluttua kansanäänestyksessä. Olisi käytännöllisempää, jos aloittaisimme saman tien vuoropuhelun eri näkökantoja edustavien kansalaisten kanssa, ja saisimme siten aikaan kestävän kompromissin.
Parlamentin SOS Demokratia -ryhmällä, joka on tavallaan liittovaltion kannattajien vastakohta ja yhteistyökumppani avoimuus- ja toissijaisuuskysymyksissä, on ollut loistava kokous pääministeri Verhofstadtin kanssa, ja se haluaa järjestää vastaavan kokouksen teidänkin kanssanne. Edellä mainitussa kokouksessa pääministeri Verhofstadt lupasi kaksi mielenkiintoista asiaa:
Ensimmäiseksi hän kehotti, että kaikkiin valtuuskuntiin pitäisi kuulua niin kutsuttuja eurorealisteja kaikista jäsenvaltioista ja että esimerkiksi ainakin yksi kahden valtion kolmesta edustajasta - kaksi parlamentin ja yksi hallituksen edustaja - edustaisi eurorealistien kantaa. Hän lupasi työskennellä tämän asian puolesta, ja hän kehotti meitä laatimaan kampanjoita tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Lisäksi hän lupasi kannattaa myöhemmin järjestettävää kansanäänestystä.
Kysymykseni neuvoston puheenjohtaja Aznarille on: kannattaako hänkin laajapohjaista edustusta ja varmistaako hän, että myöhemmin järjestetään kansanäänestyksiä? Aikooko hän tehdä osuutensa, jotta voitaisiin olla varmoja, että laadimme kaksi eri luonnosta, joista ensimmäinen on demokraattisen liittovaltion perustuslaki ja toinen itsenäisten valtioiden välinen demokraattinen sopimus, jotta kansalaiset voisivat nähdä niiden erot? Kannattaako hän sitä, että näistä kahdesta eri ehdotuksesta järjestetään neuvoa-antava kansanäänestys? Kannattaako hän sitä, että kansalaisten mielipidettä kysytään, minkä jälkeen koolle kutsuttaisiin hallitustenvälinen konferenssi kompromissin laatimista varten? Meidän on keskusteltava siitä, kuinka peruskirja voi sitoa toimielimiä ilman, että se on samanaikaisesti ristiriidassa perustuslakien ja ihmisoikeustuomioistuimen päätösten kanssa. Meidän on keskusteltava siitä, kuinka perustamissopimuksen jakaminen kahteen osaan estää muun muassa kansanäänestysten järjestämisen muutosten yhteydessä. Meidän on keskusteltava siitä, kuinka yli 30 päätöksentekomuotoa voidaan supistaa kolmeen selkeään muotoon. Meidän on keskusteltava siitä, kuinka meidän on muotoiltava elintärkeitä asioita koskeva veto-oikeus, ilman että koko päätöksentekoprosessi lamaantuu. Meidän on keskusteltava siitä, kuinka jäsenvaltioiden parlamentit otetaan mukaan yhteistyöhön, ja voivatko ne ottaa vastuulleen komission aloiteoikeuden, yksinoikeuden ja toimivallan piiriin kuuluvien asioiden luettelon. Ja lopuksi meidän on vielä keskusteltava siitä, kuinka varmistamme, että tässä asiassa ei käy kuten kävi laillisuusperiaatteen kanssa.
Neuvoston puheenjohtaja Aznar, haluaisin esittää teille lopuksi kysymyksen avoimuudesta, jota jäsen Graham Watsonkin käsitteli, toisin sanoen, muutatteko Espanjan kantaa ja aiotteko varmistaa, että parlamentti saa samat asiakirjat kuin ministerineuvostokin. Espanjan ystävänä toivotan teidät erityisen tervetulleeksi tänne, ja toivon, että te yllätätte ja toteutatte sen avoimuuden, jota Ruotsi ei pystynyt toteuttamaan ja jonka puolesta Belgia ei työskennellyt. Bienvenido.

Gorostiaga Atxalandabaso
Kiitos, arvoisa puhemies.
(Puhuja jatkoi baskin kielellä.) Urte berri on danori eta zuri zorionak Lehendakari Jauna.
Arvoisa puhemies, toivotan kaikille hyvää uutta vuotta ja onnittelen puhemiestämme. Jäsen Poettering mainitsi eilen, miten merkittävää on, että olette irlantilainen, kun haluamme osoittaa, että maanosamme pienetkin maat voivat saavuttaa poliittista menestystä. Olin baskina hyvin mielissäni kuullessani tämän, koska Irlannin tasavalta, joka on ollut olemassa vasta 100 vuotta, voi antaa kaltaisellemme eurooppalaiselle valtiottomalle kansakunnalle hyvin rohkaisevan esimerkin. Tästäkin syystä toivotan teille onnea ja kaikkea hyvää.
Espanjan kuningaskunnan hallitus on kuitenkin tulevien kuukausien aikana vierellänne ja tarkkailee, miten tarkasti seuraatte edeltäjänne viitoittamaa tietä. Saanen muistuttaa, että Espanjan hallitus kieltäytyi vuonna 1999 luopumasta kansallismielisestä sokeudestaan ja menetti miesmuistiin parhaan mahdollisuuden saavuttaa rauha. Arvoisa pääministeri, voitteko väläyttää parlamentille toivon pilkahdusta ja sanoa, että sitoudutte ratkaisemaan poliittisesti Baskimaan jatkuvan konfliktin? Aika on käymässä vähiin. Tämän viikon lopulla teillä on jäljellä Euroopan unionin puheenjohtajakaudesta 10 prosenttia vähemmän. Pitäkää kiirettä. Olemme valmiit murtamaan välittömästi nykyisen pattitilanteen. Lopetan puheenvuoroni muistuttamalla siitä, mitä jäsen Watson sanoi. Hän sanoi, että on tarpeen myöntää, että "poliittiset ongelmat edellyttävät usein poliittisia ratkaisuja".

Puhemies
Koska olemme jäämässä aikataulusta jälkeen eräiden ryhmien puheenjohtajien ilmaisukyvyn ansiosta, suhtaudun vähemmän vapaamielisesti aamupäivän loppuosan aikatauluun.

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, toivon, ettette ala lyhentää puheenvuoroja minun kohdallani.
Uskon, että tämänaamuisessa keskustelussa on selvästi havaittavissa, että elämme ratkaisevia aikoja Euroopan yhdentymisen kannalta. Siksi puheenjohtajavaltio Espanjan tavoitteiden, joita kaikkia voisi luonnehtia historiallisiksi, kunnianhimoisuus vastaa mielestäni täysin tätä asiaintilaa. On varmaa, että 300 miljoonan Euroopan kansalaisen päätös ja jopa into käyttää euroa sallii meidän suhtautua tulevaisuuteen toiveikkaasti.
Ilmaistakseen kansan tahdon Euroopan parlamentin on nyt osoitettava kykynsä toimia keskustelun vauhdittajan roolissa, joka tunnustettiin erityisesti puheenjohtajavaltio Belgian kuuden valtakuukauden aikana ja jota Espanjan pääministerikin korosti tänä aamuna.
Euroopan parlamentti on kannustanut komissiota ja neuvostoa esimerkiksi varustamaan jäsenvaltioiden oikeushallinnot sellaisilla yhteisön välineillä, joiden avulla voidaan tehokkaammin puolustaa vapauksia terrorismin uhatessa. Täällä edustajainhuoneessa on tämän vaalikauden alusta lähtien paremmin kuin missään muussa paikassa käynyt selväksi, että terrorismi on ongelma ja uhka, joka kohdistuu kaikkiin, ei ainoastaan välittömiin uhreihin.
Sen takia neuvoston puheenjohtajiston ilmoitus, että yhteispäätösmenettelyä on parannettava seuraavassa unionin perustamissopimuksen uudistuksessa, on tunnustus, josta on syytä kiittää.
Suoritamme tuon uudistuksen samalla menetelmällä kuin perusoikeuskirjaa laadittaessa ryhmäni muuten toivoo, että se sisällytettäisiin uuteen perustamissopimukseen eli asetamme valmistelukunnan, joka aloittaa toimintansa maaliskuussa parlamenttirakennuksessa, niin kuin meille tänä aamuna kerrottiin.
Luotamme siihen, että neuvoston myönteinen asenne säilyy valmistelukunnan työskentelyn aikana, jotta voimme vastata kahteen tarpeeseen: jotta voimme ensinnäkin tuoda yhteisön toimielimet lähemmäs kansalaisia tekemällä niistä demokraattisempia, tehokkaampia ja avoimempia ja toiseksi, jotta voimme uudistaa perin pohjin kuutta perustajavaltiota varten suunnitellun toimielinjärjestelmän ja mukauttaa sen 25:stä tai useammasta valtiosta koostuvaan unioniin, joka meillä on toivottavasti vuonna 2004.
Hyvät jäsenet, Euroopan unionin laajentumisneuvotteluja, joiden luvuista joitakin tärkeimpiä aletaan käsitellä lähikuukausien aikana, ei pitäisi missään nimessä saastuttaa sisäisillä kysymyksillä. Nykyisissä jäsenvaltioissa hallituksen ja opposition on päinvastoin pantava puoluekiistat sivuun unionin suuren tavoitteen edistämiseksi.
Hyvä jäsen Barón, on otettava huomioon, ettei puheenjohtajakauden onnistumista mitata kansallisia tai vielä vähemmän puolueen mittapuita käyttäen. Tänä aamuna te tunnustitte, että teidän pitäisi käydä kursseja. Pelkäänpä, että niiden pitäisi koskea muutakin kuin tietojenkäsittelyä. Te puhuitte espanjalaisena sosialistina. Olisi odottamisen arvoista, että te osoitatte samaa lojaaliutta kuin Euroopan kansanpuolue osoitti kahden edellisen puheenjohtajavaltion aikana.
(Vastalauseita PSE-ryhmältä) Arvoisa puhemies, meidän on käytettävä tätä puolivuotiskautta hyväksemme ja tehtävä Euroopan unionin asemasta maailmassa vankempi ja saatava se esittämään kansainvälisissä keskusteluissa yhteisiä kantoja. Sitä varten ei tarvita ainoastaan yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevia institutionaalisia uudistuksia sen tehostamiseksi ja tekemiseksi näkyvämmäksi sekä rajojemme sisällä että niiden ulkopuolella, vaan on myös parannettava Euroopan unionin käytössä jo olevia välineitä, kuten yhteisön ulkomaanedustusta.
Meitä odottavat tällä puolivuotiskaudella epäilemättä lukuisat haasteet, jotka edellyttävät ponnisteluja ja yhteistyötä kaikilta: kansalaisilta, eurooppalaisilta toimielimiltä, hallituksilta ja poliittisilta puolueilta. Luotamme täysin, että tämä puheenjohtajakausi merkitsee askelta kohti entistä laajempaa ja yhdistyneempää Eurooppaa, joka on avoimempi maailmaa kohtaan ja lähempänä kansalaisia.

Díez González
. (ES) Arvoisa puhemies, puheenjohtajakausi on aina tilaisuus, jossa valtio voi osoittaa sitoutuneensa yhteiseen asiaan, joka on Euroopan rakentamisen edistäminen kansalaisten hyvän nimissä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, tiedän, ettei teillä ole helppoa, että kansainvälinen tilanne on poliittisessa ja taloudellisessa mielessä mutkikas, ja lisäksi, kuten täällä on sanottu, puheenjohtajavaltio Belgia asetti kynnyksen korkealle. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, älkää kuitenkaan epäilkö, ettemme me Espanjan sosialistit tekisi varauksetonta yhteistyötä, jotta puheenjohtajakaudesta tulisi onnistunut Espanjan ja Euroopan kannalta. Me emme ole koskaan epälojaaleja, emme koskaan. Haluamme teidän hoitavan tehtävänne hyvin, koska haluamme, että tämä puheenjohtajakausi saa Espanjan loistamaan Euroopan silmissä. Arvoisa puheenjohtaja, siksi teidän oman panoksenne ja hallituksenne jäsenten ponnistelujen täytyy olla tilanteen tasalla.
Arvoisa puheenjohtaja, te kertasitte tiedonannossanne Euroopan tämänhetkiset ensisijaiset painopistealueet. Laajentuminen, Lissabonin prosessi, kansainvälinen liittoutuminen vapauksien puolesta ja terrorismia vastaan, yhteinen turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, ulkopolitiikka, suhteet Välimeren maihin, Euroopan rooli Latinalaisessa Amerikassa: arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tähän asti etenitte aivan työohjelman mukaisesti. Me sosialistit olisimme kuitenkin halunneet teidän esittelevän jonkin näitä kysymyksiä koskevan yksittäisen sitoumuksen tai kunnianhimoisen aloitteen. Olisimme esimerkiksi halunneet, että puhuessanne Lissabonin prosessista olisitte painottanut yhteiskunnallisia näkökohtia. Lissabonin prosessissa nimittäin sovittiin strategisesta tavoitteesta, jonka osa-alueita ovat vauraan ja kilpailukykyisen talousalueen ohella täystyöllisyyden ja paremman yhteenkuuluvuuden tavoitteet.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sitoutukaa siihen, että kaikista näistä sosiaalisen toimintaohjelman strategioihin liittyvistä koordinaatiomenetelmistä tulee yhä laajemmalle levinneitä yhteisössä. Liittäkää Euroopan parlamentti, ammattijärjestöt ja työnantajat tähän prosessiin. Silloin saamme mielestämme enemmän Eurooppaa. Annan toisen esimerkin: Välimeri ja Latinalainen Amerikka ovat Euroopan ensisijaisia painopistealueita, mutta asiat hyvin hoitavan puheenjohtajavaltio Espanjan pitäisi kyetä maantieteellisen läheisyyden ja etuoikeutettujen suhteiden takia tuomaan nämä kaksi aluetta erityisen hyvin esille. Emme kuitenkaan EuroVälimeri-kehityspankin perustamisen lisäksi havaitse ohjelmassanne konkreettisia aloitteita vuoropuhelun ja yhteistyön elävöittämiseksi, ja tämäkin asia suunniteltiin vuonna 1995 Barcelonassa ja sen jälkeen Laekenissa. Te ette myöskään kertonut, kuinka tai milloin saatatte neuvottelut Mercosurin ja Chilen kanssa päätökseen. Kaipaamme konkreettisia sitoumuksia.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olemme iloisia, että valitsitte motoksi "Enemmän Eurooppaa", emmekä ole sitä siksi, että se on klassikkotavaraa sosialistipiireissä. Kerron teille etukäteen, ettemme arvioi teitä puolivuotiskauden aikana pidettyjen kokousten lukumäärän vaan niiden tulosten perusteella. Arvoisa puheenjohtaja, teidän on siis ryhdyttävä sanoista tekoihin. Mitä teidän mielestänne tarkoittaa enemmän Eurooppaa? Otaksun, että se ei tarkoita, kuten ministeri Piqué asian ilmaisi, että Eurooppa toimii yhtenä rintamana vuonna 2050, koska sitä ei kannata vielä liikoja valmistella. Olen todella vaikuttunut arvoisan ulkoministerin pyrkimyksistä. Enemmän Eurooppaa tarkoittaa enemmän turvallisuutta, mutta myös enemmän vapautta. Enemmän Eurooppaa tarkoittaa enemmän työllisyyttä ja vähemmän epätasa-arvoa. Enemmän Eurooppaa tarkoittaa enemmän demokratiaa ja enemmän osallistumista. Enemmän Eurooppaa tarkoittaa myös ihmisoikeuksia pontevammin puolustavaa unionia. Arvoisa puhemies, viime kädessä enemmän Eurooppaa tarkoittaa myös vähemmän vanhaa tai uudenlaista kansalliskiihkoa.
Arvoisa puheenjohtaja, mikäli toimitte näin, olemme ensimmäisinä osoittamassa teille suosiotamme. Me haluamme teidän onnistuvan, ja me haluamme iloita siitä yhdessä.

Gasòliba i Böhm
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät jäsenet, ensinnäkin haluaisin korostaa liberaaliryhmän ja oman Convergència Democràtica de Catalunya -puolueeni tukea sen takaamiseksi, että puheenjohtajakauden tulokset ovat sen lopussa korostetun myönteisiä kuten kahden aiemman Espanjan puheenjohtajakauden aikana.
Haluaisin tarkastella lähemmin kolmea nykyisen puheenjohtajavaltion asettamaa ensisijaista painopistealuetta:
Toivomme, että maaliskuussa pidettävässä Barcelonan Eurooppa-neuvoston kokouksessa tehdään konkreettisia sitoumuksia ja että tuloksia voidaan verrata sen varmistamiseksi, että Lissabonin Eurooppa-neuvostossa aloitetun prosessin aikana asetettujen tavoitteiden toteuttamiseksi tarvittavat rakenneuudistukset ja vapauttamisprosessit pannaan todella täytäntöön.
EuroVälimeri-konferenssista toivomme, että se aloittaa uuden vaiheen siinä prosessissa, joka alkoi vuonna 1995 Barcelonassa, myös Espanjan puheenjohtajakauden aikana, Euroopan unionin ja Välimeren alueen kolmansien maiden lisääntyvän ja paremman yhteistyön turvaamiseksi. Kannatamme sellaisen rahoituslaitoksen luomista, jonka avulla mahdollistettaisiin Välimeren alueen ohjelmia varten myönnettyjen varojen täysimääräinen ja tehokas soveltaminen. Unionin ulkopolitiikkaa on tehostettava, sillä unionin rauha ja vakaus tulevaisuudessa on suurelta osin sen varassa.
Vaadimme, että puheenjohtajavaltio, joka on avainasemassa valmistelukunnan puheenjohtajistossa, varmistaa, että perustuslaissa tai vastaavassa määritellyt alueet liitetään mukaan tai että ne ovat osallisina Euroopan unionin toimielimissä siinä perustavassa tekstissä, josta on päästävä sopimukseen vuoden 2004 hallitustenvälisessä konferenssissa. Kuten liberaaliryhmän puheenjohtaja korosti puheenvuorossaan, Euroopan unioni ei voi pitää itseään valmiina, jos se unohtaa alueiden Eurooppaan osallistumisen ja täysimääräisen yhdentymisen siihen. Tämä on valmistelukunnan kanssa yhtä aikaa toimintansa aloittavan Espanjan puheenjohtajakauden aikana käsiteltävä aihe, jota pidämme erittäin merkittävänä, mikä on jo tuotu ilmi.

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Espanja aloittaa puheenjohtajakautensa Euroopan unionissa kunnianhimoisella ja voimakastahtoisella ehdotuksella ensisijaisiksi painopistealueiksi. Nykypäivänä Eurooppaa rakennetaan syventämällä vapauksia, kaihtamalla suvaitsemattomuutta ja sovittamalla rakentaminen yhteen välttämättömäksi katsottavan terrorismin vastaisen taistelun kanssa.
Espanjan laajentumista koskevan ensisijaisen tavoitteen rinnalla ei esitetä niitä sitoumuksia, joita tarvitaan tavoitteen 1 alueita koskevien oikeutettujen tavoitteiden takaamiseksi.
Niin minulle andalusialaisena kuin myös tulevaisuuden turvaamisen takia on elintärkeää uudistaa yhteinen maatalouspolitiikka, käydä vuoropuhelua maaseudun kehityksestä, noudattaa yhteispäätösmenettelyä maataloudessa ja taata elintarviketurvallisuus äärimmäisen kalliiden kriisien ja kuluttajien huolestumisen välttämiseksi. Se, että itsehallintoalueet ovat mukana neuvostossa, kun käsitellään etunäkökohtiimme ja toimivaltaamme kuuluvia aiheita, on kaikissa tapauksissa myönteistä ja hedelmällistä.
Kertokaa Euroopalle Espanjan todellisuudesta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, älkää yrittäkö salata sitä. Itsehallintoalueet ovat myös valtiota. Ne ovat moniarvoista Espanjaa moniarvoisessa Euroopassa, ja ne tekevät unionista enemmän. Syventäkää tätä poliittista ja sosiaalista todellisuutta.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, ette maininnut Marokkoa nimeltä puheenvuorossanne. Ottakaa se puheenjohtajakautenne ohjelmaan.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, toivon, ettei puheenjohtajavaltion puolueettomuus muodostu hidasteeksi oikeutetulle eurooppalaiselle koheesiotavoitteellemme. Olkaamme lujia, mutta valmiita myös vuoropuheluun.

Muscardini
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että jälleen kerran eräät vasemmistoedustajat ovat suosineet tekosyihin perustuvaa ja puolueellista kantaa, joka koskee Euroopan unionin tulevaisuuden ja nykyhetken syventämistä ja joka on Italian vastainen ja näin ollen myös maan sellaisen kansan vastainen, joka on vapaasti ja demokraattisesti valinnut hallituksensa. Toisaalta de minimis praetor non curat, eli mitäpä pikkuasioista välittämään.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, puheenjohtajavaltio Espanjan ohjelmassa on runsaasti aiheita ja tavoitteita, ja me katsomme, että jokaisen aloitteen alussa on sitouduttava antamaan politiikalle keskeinen paikka keskustelussa. Ajallisista syistä pystymme käymään läpi vain muutamia seikkoja. Käsittelitte puheessanne yhteistä talouspolitiikkaa, jonka komission nykyinen puheenjohtaja sanoi olevan tulevaisuuden kannalta ensisijaisen tärkeä asia ja joka vahvistaa sen, mitä sanoimme äänestäessämme eurosta Brysselissä: rahapolitiikkaa ei ole mahdollista luoda, jos meillä ei ole vahvaa yhteistä talouspolitiikkaa. Välimeren politiikan on edettävä tiukempaan ja nopeampaan tahtiin, koska jos Euroopan maiden tiedustelupalvelujen välinen yhteistyö on erittäin tärkeää terrorismin voittamisen kannalta olemme korostaneet tätä asiaa myös täällä asiasta käydyssä keskustelussa on yhtä lailla totta, että köyhyyttä vastaan on taisteltava, että Lähi-itään on palautettava rauha ja että meidän on tasapainotettava Euroopan unionin poliittista painopistettä: vahva Välimeren politiikka on siis otettava Barcelonan huippukokouksen "vetonaulaksi". Tämä siis tarkoittaa, että on tehtävä totta "Enemmän Eurooppaa" -ajatuksesta, eli voimakkaammasta kansalaisten Euroopasta, toisin sanoen tarvitaan vähemmän byrokraattisia ja enemmän demokraattisia instituutioita, ja on kunnioitettava enemmän yksittäisten maiden perinteitä ja ominaispiirteitä sellaisen Euroopan hyväksi, joka ei pyri yhdenmukaistamaan kaikkia asioita vaan joka tarjoaa kasvun mahdollisuuden jokaiselle, kuten parlamentin puhemies Cox muistutti eilen.
Emme saa myöskään unohtaa Argentiinan ongelmaa: käynnissä on 120. kriisi vuodesta 1975 lähtien. Niinpä meidän on käsiteltävä myös ongelmaa, joka liittyy "finanssikuplaan" eli todellisen talouden ja virallisen talouden väliseen epäsuhtaisuuteen; meidän on tartuttava Argentiinan ongelmaan antamalla apua välittömästi jo siitäkin syystä, että meidän maitamme ja Argentiinaa sitovat ystävyys- ja perinnesiteet.

Coûteaux
Arvoisa puhemies, on hyvin valitettavaa, että Espanja, joka on suuri maa ja lähellä Ranskan ja ranskalaisten sydäntä, on valinnut iskulauseekseen "Enemmän Eurooppaa", koska se ei edistä asioita mitenkään ja koska loppujen lopuksi kyse on iskulauseesta, jota on tyrkytetty jo lähes 50 vuoden ajan. Iskulause ei myöskään havahduta meitä toimimaan, koska se tarkoittaa yksinkertaisesti Euroopan pääsisällön, eli kansakuntien, jatkuvasti lisääntyvää tuhoamista.
Tietyllä tavalla Espanja ei kuitenkaan edistä asioita mitenkään. Arvoisa hallituksen päämies, tämä näkyy erityisesti alueella, jonka olette asettanut painopistealueeksenne, eli kun on kyse terrorismin torjunnasta. On aivan naurettavaa yrittää torjua terrorismia, kun näyttää siltä, että teemme kaikkemme ruokkiaksemme sen syitä, niin pinnallisia kuin syviäkin, niin Euroopassa kuin muuallakin maailmassa. Pinnallisiin syihin kuuluu tietysti huvittavan ja rikollisen itsepintainen pyrkimys kumota rajat, mikä vaikeuttaa entisestään poliisivalvontaa ja suosii ennen kaikkea kansainvälisyyttä, joka on aina hyödyttänyt suuresti kaikkia terrorismin muotoja maailman alusta alkaen.
Rajojen kumoaminen tuhoaa syvällisemmin katsottuna kansallisen yhteenkuuluvuuden, jonka ansiosta ihmisillä on ollut jo vuosisatojen ajan kiintopiste ajassa ja paikassa, toisin sanoen, paikka historiassa. Näin he joutuvat palaamaan etnisille juurilleen ja ryhtyvät taistelemaan sitä vastaan, mitä kansallisvaltioista on jäljellä; mekin suosimme tätä taistelua saadessamme siihen tilaisuuden. Baskiterrorismia ei voida käsittääksemme torjua kuin vahvistamalla suurta espanjalaista politiikkaa, jota harjoitetaan kansainvälisellä tasolla ja jota Espanja voi onneksi harjoittaa Euroopassa, Välimeren alueella ja Latinalaisessa Amerikassa. Eurooppa estää kuitenkin omanarvontunnon vahvistamisen.
Kun tarkastelemme asiaa vieläkin syvällisemmin, syvä epäjärjestys, johon maailma ajautuu kapitalismin pyhistä pyhimmän opinkappaleen eli kaupan vapauttamisen iskuista, suosii ja kannustaa terrorismia. Tämä ei johda vain kansallisen yhteenkuuluvuuden tuhoutumiseen, mikä on sitä paitsi eräs islamilaisen terrorismin syistä, vaan myös siihen, että maailmanlaajuistumisen harhaanjohtavan tekosyyn varjolla kohotetaan todellinen muuri rikkaan ja köyhän maailman välille, jolloin köyhältä maailmalta viedään tulevaisuus, ja se pakotetaan turvautumaan pahimpiin äärimmäisyyksiin.
Tältä kannalta on onneksi rohkaisevaa, että etenkin Euroopan kansakunnat nostavat päänsä ja antavat myönteisiä merkkejä, kuten nyt Italiassa ja Saksassa ja aikaisemmin Tanskassa tai Irlannissa. Näin tapahtuu epäilemättä myös Ranskassa. Arvoisa hallituksen päämies, se voi aiheuttaa teille suuria huolia kuuden seuraavan kuukauden aikana. Jos olette päättänyt kieltää kansalliset tosiasiat, en voi emmekä me voi toivottaa teille onnea.

Bonino
Arvoisa puhemies, tervetuloa ja lämpimät onnittelut! Meille esittämänne puheenjohtajakauden ohjelma on aihealueiltaan hyvin runsas. Sallinette minun tehdä muutamia ehdotuksia, jotta ohjelma olisi myös merkittävä ja kunnianhimoinen.
Kuulun sellaiseen poliittiseen ryhmään, joka päinvastoin kuin muut, on aina uskonut, että ainoat todella konkreettiset asiat ovat ajatukset tulevaisuudesta ja tulevaisuudennäkymät. Maanne puheenjohtajakauden aikana voidaan toteuttaa eräs ajatus, joka on ollut joidenkin meistä oikeutta ja kansainvälistä oikeutta tinkimättömästi kannattavien mielessä. Puheenjohtajakautenne aikana te voitte viedä päätökseen kansanmurhan, sotarikosten ja ihmiskuntaan kohdistuneiden rikosten vastaisen kansainvälisen tuomioistuimen perustamisen ihmiskunnan hyväksi. Siitä tulee historiallinen tapahtuma ja perusteellinen muutos, joka tuo perussopimusten rinnalle kansainvälisen lainkäytön ensimmäisen peruselementin.
Tarvitsemme 60 ratifiointia, ja meitä on yli 50. Monet lähellämme olevat maat, jotka ovat ystäviämme, ovat edistyneet asiassa hyvin. Jos haluatte, meidän kaikkien panoksen ansiosta helmikuussa parlamentti keskustelee tästä asiasta puheenjohtajavaltio Espanja voi vastaanottaa 60 ratifiointia 200 miljoonan Euroopan kansalaisen nimissä ja puolesta. Toivon, että te haluatte ottaa tämän mahdollisuuden vastaan historiallisena tapahtumana ja muutoksena. Ajatelkaa, miten erilainen tilanne olisi jopa terrorismin vastaisessa taistelussa, jos kuten Miloseviin kohdalla, joka on pelkkä tuomiotaan odottava sotarikollinen meillä olisi nyt mahdollisuus viedä Osama bin Ladenit tai Mullah Omarit pysyvän kansainvälisen tuomioistuimen eteen ilman, että amerikkalaisystävämme joutuisivat kehittämään sotatuomioistuimia tai vaikka mitä. Meillä ja teillä on siis mahdollisuus toteuttaa tämä ajatus, ja tämä on yksi niistä asioista, joista me varmasti pidämme kiinni.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, terrorismin vastaista taistelua ei tietenkään voi olla kannattamatta, mutta poliittiset toimet aiheuttavat minulle päänvaivaa, koska on selvää, että sotilaalliset ja oikeudelliset toimet eivät riitä. Poliittiset toimet ovat heikonlaisia. Ajattelemme ja noudatamme edelleen sellaista periaatetta, jonka mukaan viholliseni vihollinen on automaattisesti ystäväni. Vaarana on, että kelpuutamme kritiikittömästi ja välittömästi liittolaisiksemme kaikkein epävarmimpia hallintojärjestelmiä, koska me tarvitsemme niitä. Arvoisa puheenjohtaja, jotkin näistä ovat meitä lähellä, esimerkiksi Välimeren etelänpuoleisella rannalla.
Haluaisin esittää teille toisenkin näkökohdan. Olen nähkääs sitä mieltä, että olemme tulenaran tilanteen keskellä, ja uskon, että meidän on nyt pidettävä ensisijaisen tärkeänä sitä, että määrittelemme uudelleen suhteemme Välimeren maihin ja ehdottomasti lähitulevaisuutta varten.
Arvoisa puheenjohtaja, ehdotuksia oli vain muutama, mutta niiden kautta voimme katsoa konkreettisesti tulevaisuuteen, mitä kansalaisetkin varmasti odottavat meiltä.

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan toivottaa puheenjohtajavaltiolle onnea sen kunnianhimoisen ohjelman toteuttamisessa, jonka se esitteli täällä aamulla. Joidenkin kollegojeni puheenvuorot saivat minut muistamaan Marxin ei Karlin vaan Grouchon sanat joistakin kirjallisuuskriitikoista, jotka olivat niin uppoutuneita kirjoittamaan arvostelua, ettei heillä ollut koskaan viittä minuuttia aikaa istuutua lukemaan romaania.
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa, että puheenjohtajavaltio Espanjalla on joukko tavoitteita, joilla on välittömiä seurauksia niin hankkeen sisäisen ulottuvuuden kuin sen ulkoisen vaikutusalan kannalta. On ilmeistä, että kyse on tahtojen yhdistämisestä, yhteisymmärryksen löytämisestä ja tien viitoittamisesta Euroopan unionin hankkeen edistämiseksi. Sitä varten tarvitaan kaksi asiaa. Tarvitaan innovatiivinen menetelmä, jonka takia Laekenissa päätettiin asettaa valmistelukunta. Eurooppaa ei voida rakentaa samankeskisten ympyröiden päälle. Lisäksi tarvitaan kunnianhimoa.
En ole samaa mieltä hyvän ystäväni Watsonin, jota onnittelen nimityksestä liberaaliryhmän puheenjohtajaksi, sanoista, koska minusta Espanja on asemassa, jossa se pystyy oivallisesti antamaan panoksensa yhden kaikkein muistettavimpiin haasteisiimme kuuluvan asian ratkaisemiseksi, eli sen ratkaisemiseksi, kuinka yhtenäisyys ja monimuotoisuus saadaan sovitetuksi yhteen järkevästi ja taidokkaasti. Kuinka tehdä Euroopan unionin hankkeesta hyvässä ja temperoidussa vireessä - kuten Mozart sanoi - olevan orkesterin soittoa, jota tahdittaa demokratia, eikä kornetin soiton tahdissa marssivaa pataljoonaa?
Arvoisa puhemies, kun sivistymättömyys hyökkäsi raakalaismaisesti vapauden kimppuun viime syyskuun 11. päivänä, kävi erittäin selväksi, että turvallisuuden, puolustuksen, yhteistyön, ulkopolitiikan ja kehitysavun käsitteet liittyvät kaikki toisiinsa ja että niiden on muovauduttava yhteisessä tietoisuudessa, että terrorismista aiheutuvat uhat ja vaarat vaikuttavat meihin kaikkiin samalla tavoin ja siksi kaikkien on suhtauduttava niihin samalla tavoin.
Arvoisa puhemies, vielä pari sanaa Latinalaisesta Amerikasta. Me parlamentissa olemme sitä mieltä, ettei Latinalaisessa Amerikassa tarvita lahjoituksia vaan tilaisuuksia. Olemme parlamentissa kuitenkin myös sitä mieltä, että joskus on siirryttävä laupiaista sanoista tilikirjoihin. Siksi olemme kasvattaneet merkittävästi niitä määrärahoja, joita komissio on ehdottanut käytettäväksi vuonna 2002 tällä alueella tehtävään yhteistyöhön. Lisäksi olemme esittäneet kunnianhimoisen joukon toimia, joiden tarkoituksena on antaa sisältöä kahden alueen välistä strategista kumppanuutta koskevalle strategiselle tavoitteelle, jonka valtion- ja hallitusten päämiehet hahmottelivat tammikuussa Rio de Janeiron huippukokouksessa. Siksi toivomme, että Madridin huippukokouksessa voidaan välittää, kuten neuvoston puheenjohtaja ilmoitti, selkeä ja tarkasti määritelty viesti Euroopan uudesta Latinalaista Amerikkaa koskevasta sitoumuksesta.
Minulla ei ole pienintäkään epäilystä, etteikö se kerros, jonka pystyttäminen tähän yhteisön rakennukseen on puheenjohtajavaltion tehtävä, ole Espanjan aamulla meille esittämien kunnianhimoisten ensisijaisten painopistealueiden tasalla.

Van den Berg
Arvoisa pääministeri Aznar, 20 vuotta sitten yhdet eurooppalaiset markkinat ja yksi valuuttaa, euro, olivat unelmia, nyt ne ovat todellisuutta. Euroopan sosialistit haluavat olla yhtä kunnianhimoisia Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa, ja kaikki syyskuun 11. päivästä saadut kokemukset ovat vain vahvistaneet tätä toivetta. Se on rauhan ja edistyksen edellytys. Siksi tuemme puheenjohtajavaltio Espanjaa, joka haluaa Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan (ETPP) lisää dynaamisuutta, enemmän toimintakykyä ja ylipäänsä entistä enemmän varoja tehostaakseen politiikkaa entisestään. Tässä yhteydessä on olennaisen tärkeää tuoda esiin monenvälisyyden sanoma. Yhdysvaltain sanoutuminen irti AMB-ohjustentorjuntasopimuksesta on ristiriidassa sen kanssa. Emme halua enää vajota uuteen kilpavarustelun aikaan. Pyydämme puheenjohtajavaltio Espanjaa välittämään tämän sanoman etenkin myös liittolaisellemme Yhdysvalloille. Voimme korostaa tätä viestiä ja vetoomusta Yhdysvalloille sitäkin enemmän nyt, kun olemme Euroopassa valmiita jatkamaan liittoutuman terrorismin vastaista taistelua Euroopan sisällä ja sen ulkopuolella entistä suuremmin voimin.
Minulla on toinenkin vakava kysymys puheenjohtajavaltio Espanjalle. Oletteko myös valmiita taisteluun maailmanlaajuisen köyhyyden vastaisen liittouman puolesta? Köyhyys on kuitenkin se maaperä, joka suurelta osin ruokkii fundamentalistista vihaa, olipa viha sitten peräisin mistä tahansa. Liittoudutaan Aasian ja Afrikan köyhyyttä vastaan ja myös Barcelonan prosessin puolesta, sillä turvallisuus meidän maaperällämme ei ole vain joitakuita varten, vaan turvallisuus pysyy vakaana ainoastaan, jos sen jakavat kaikki kansainvälisen oikeusjärjestyksen mukaisesti.
Eikö puheenjohtajavaltio Espanjankin mielestä ole parempi sijoittaa varoja tähän sen sijasta, että panostetaan pelkästään yksipuolisesti uusiin Tähtien sotaa muistuttaviin sijoituksiin?
Tätä taustaa vasten: aiotteko tehdä voitavanne auttaaksenne korkea edustaja Solanaa ja komission jäsen Pattenia saamaan vuonna 2003 täyden toimintakyvyn Petersbergin tehtäviä varten?
Lähi-idässä olemme kuulleet Iranin entisen pääministerin Rafsanjanin uhkaavan tuhota Israelin ydinpommilla. Tällaista ei voi missään nimessä hyväksyä. Sharonin harjoittama politiikkakaan, jolla eristetään Arafat ja tehdään viattomista Palestiinan kansalaisista uhreja, ei kuitenkaan edistä Israelin ja Palestiinan turvallisuutta. Onko puheenjohtajavaltio Espanja valmis tekemään yhdessä Yhdysvaltain ja Venäjän kanssa uuden rauhanaloitteen koko Lähi-idässä? Olisimme siitä hyvin kiitollisia.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, hyvät jäsenet, yhdeltä yhteisön syrjäisimmistä alueista, Kanariansaarilta, kotoisin olevana liberaaliryhmän jäsenenä toivotan teidät erittäin sydämellisesti tervetulleeksi hoitamaan neuvoston puheenjohtajan tehtävää.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, älkää unohtako hoitaa vielä päätökseen viemättömiä asioita tämän nyt aloittamamme puolivuotiskauden aikana, jolloin laajentuminen ja eurojen helinä täydentävät Euroopan yhteisöä ainutlaatuisella universaalilla kudelangallaan ja jolloin koko maapallo on enemmän tai vähemmän kolhiutunut monesta syystä, jotka velvoittavat meidät ponnistelemaan yhdessä jatkuvasti ja muuttumattomasti rauhan ja vaurauden saavuttamiseksi.
Minun on muistutettava teille, että Eurooppamme yhteisöllisen rakennuksen kaikissa pilareissa on huolto-ongelmia. Siksi yhteisön politiikoissa pitää olla jotakin, josta te puhuitte: "Enemmän Eurooppaa". Se on totta, ennen kaikkea siinä vaiheessa, kun yhteistä maatalouspolitiikkaa ja rakennerahastoja uudistetaan, kun syrjäisimpiä alueita vahvistetaan ja muotoillaan todellinen eurooppalainen maahanmuuttostrategia. Se on totta myös silloin, kun uudistetaan toimielimiä ja kun määritellään alueiden rooli ja mukanaolo 2000-luvun Euroopan ja asianmukaisen ympäristöpolitiikan rakentamisessa laiminlyömättä myöskään sosiaalipoliittisia kysymyksiä eli työllisyyttä ja pk-yrityksiä.
Älkää myöskään unohtako kahdessa toimessanne, neuvoston puheenjohtajana ja Espanjan pääministerinä, viedä Eurooppaa enemmän ulkomaailmaan. Tästä syystä unionin ulkosuhteita on tarkistettava, esimerkiksi neuvoston Kuubaa koskevaa yhteistä kantaa sekä Saharan tulevaisuutta, josta on järjestettävä itsemääräämisoikeutta koskeva kansanäänestys, unohtamatta vuoropuhelua Välimeren naapureidemme kanssa Marokosta aina Lähi-itään asti ja maantieteellisesti etäämpänä olevien valtioiden kanssa, kuten Argentiinan tapauksessa Latinalaisen Amerikan kanssa tai Yhdysvaltain ja Kiinan kanssa.
Kuten aina, voitte tietysti luottaa meihin Euroopan yhteisessä poliittisessa taistelussa terrorismia vastaan.
Toivotan teille onnea tässä ainutlaatuisessa tehtävässä. Toivon myös, että kesäkuussa voimme kaikki yhdessä juhlia onnistunutta lopputulosta, koska Euroopan hyvä on kaikkien hyvä, etenkin syrjäisimmillä alueilla.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puheenjohtajakautenne ensisijaisissa painopistealueissa ei tarkastella tai niissä jätetään kauas taka-alalle eräitä toimintalinjoja, jotka ovat keskeisiä unionille sekä myös Espanjalle ja kansakunnalleni, ja siksi niitä pitää käsitellä vuonna 2002: yhteinen maatalouspolitiikka, yhteinen kalatalouspolitiikka ja rakennerahastojen tulevaisuus. Sitä vastoin aiotte valjastaa puheenjohtajakautenne omavaltaisen pakkomielteenne, eurooppalaisen monimuotoisuuden vastustamisen, palvelukseen kieltämällä Espanjan eri kansallisuuksilta ja alueilta osallistumisen neuvostoon ja turvautumalla itsemääräämisoikeuteen, joka on historianvastainen ja ajastaan jäänyt käsite unionissa. Arvoisa puheenjohtaja Aznar, jos te olisitte oikeassa, meidän olisi pääteltävä, että olette täällä tänään läsnä jonkin ulkomaisen toimielimen puheenjohtajana.
Me emme ole sitä mieltä. Edustan kansakuntaani samalla, kun olen täysin ristiriidattomasti Espanjan ja Euroopan unionin kansalainen. Te olette sekaantunut omavaltaisesti asioihin, jotka on ratkaistu perustamissopimuksissa ja käytännössä ja yritätte unohtaa, että tulevaisuudessa me emme kysy, ilman että kyse olisi itsemääräämisoikeudesta tai vielä vähemmän eriytymispyrkimyksistä, ainoastaan, miksi Slovakia voi toimia kalastuksesta vastaavan neuvoston puheenjohtajana, mutta Galicia, Andalusia tai Kanariansaaret eivät voi olla sen jäseniä, vaan myös miksi Maltan tai Luxemburgin kansallinen historia tunnustetaan niin kuin pitääkin, mutta sitä ei tehdä Galician, Baskimaan, Katalonian, Skotlannin, Walesin tai Flanderin kohdalla.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jäsenyysneuvottelujen tähän asti vaikein vaihe alkaa Espanjan puheenjohtajakaudella. Siksi maataloutta ja aluetukea koskevien lukujen käsittely vaatii erittäin suurta varovaisuutta ja harkitsevuutta. Erityisesti maanviljelijöille maksettavien suorien tukien käsittelyssä on noudatettava oikeaa tarkastelutapaa. Jos emme halua saada moitteita siitä, että tuotantomääriin keskittyvä tuotanto viedään äärimmäisyyteen asti, meidän on keskityttävä suoran tulotuen järjestelmän siirtämisen sijasta enemmänkin yhdenmukaiseen maaseutupolitiikkaan ehdokasvaltioissa. Varsinkin kun otetaan huomioon odotettavissa olevat vaikeudet ja tukia koskevat vastakkaiset edut, tarvitaan erittäin suurta neuvottelutaitoa. On varmasti erittäin tärkeää, että neuvottelut mahdollistavat kestävän ja vakaan tulevaisuuden, ja tarkoitan vuotta 2004 ja Agenda 2000:ta pitemmällä aikavälillä.

Evans, Jonathan
Esityksessä, jonka pääministeri Aznar piti aamupäivällä, annetaan ymmärtää, että hänen puheenjohtajakaudestaan tulee määrätietoinen ja asiallinen ja että sen aikana sitoudutaan tarkastelemaan suuria kysymyksiä. Puheenjohtajavaltion on hoidettava monia kansainvälisiä tehtäviä, joista terrorismin vastaisen maailmanlaajuisen sodan edistäminen on vaikein ja tärkein.
Puheenjohtajavaltio on luvannut edistää päättäväisesti yhteisvastuullista toimintaa Yhdysvaltojen kanssa tänä kriisiaikana, ja se on oikein, mutta muitakin ulkomaisia ongelmia riittää. Zimbabwen murhenäytelmä laajenee laajenemistaan, mikä edellyttää sitä, että EU:n on ryhdyttävä kiireellisesti toimiin: on otettava välittömästi käyttöön älykkäitä rangaistuksia, ja on tehtävä selväksi, miten vaarallisia seurauksia voi aiheutua siitä rikollisesta tiestä, jolle Mugabe on lähtenyt.
Puheenjohtajavaltion on vastattava samanlaisiin haasteisiin taloudellisella rintamalla. Jos Eurooppa suhtautuu vakavasti tavoitteeseen, jonka mukaan siitä tulee maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietopohjainen talous vuoteen 2010 mennessä, Barcelonan huippukokouksesta saattaa tulla todellinen totuuden hetki. Meillä ei yksinkertaisesti enää ole varaa epäonnistua. Euroopan on onnistuttava. Tukholman huippukokouksen jälkeen asiat ovat itse asiassa taantuneet. Uudet sosiaaliset ja ympäristölliset tavoitteet ovat lukkiuttaneet vapauttamisprosessin. Sen jälkeen on laadittu ainakin kolme uutta EU-direktiiviä, joissa vähennetään suoraan työmarkkinoiden joustavuutta, ja lisää on luvassa; on myös laadittu uusia kansallisia lakeja, kuten Ranskassa, jotka estävät liike-elämän toimimisen. Tällainen tuhoaa työpaikkoja.
Niillä tavoitealueilla, joilla kilpailua on tarkoitus lisätä, tilannetta on suoraan sanottuna mahdoton hyväksyä. Kun on kyse rahoituspalveluista - esimerkiksi tietoliikenteestä - vapauttaminen on liian hidasta. Energiamarkkinoiden ja postipalvelujen vapauttaminen on jäänyt reilusti aikataulustaan. Jos Eurooppa haluaa todella nousta maailmanlaajuisen talousjohtajan asemaan vuosikymmenen loppuun mennessä, sen on sitouduttava asiaan. Meidän on helpotettava yrityksien perustamista ja hoitamista sekä tuoton tallettamista ja sijoittamista. Se tarkoittaa sitä, että on tarkasteltava monenlaisia etuja. Odotamme pääministeri Aznarin näyttävän meille tietä.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, parlamentti käy komission kanssa vilkasta keskustelua uudesta eurooppalaisesta hallintotavasta, European governancesta. Parlamentti on vastustanut monia ehdotuksia tarmokkaan, elävän parlamentarismin edun ajamiseksi. Olemme silti myös sopineet komission kanssa joistakin asioista. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, yksi asia, jota me molemmat toivomme mutta johon neuvosto ei ole tähän asti vielä suostunut, on toimielinten välinen työryhmä, jossa parlamentti, komissio ja neuvosto voivat keskustella uuteen hallintotapaan liittyvistä asioista. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, pyydän teitä huolehtimaan siitä, että neuvosto hyväksyy tämän yhteisen menettelytavan.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission puheenjohtaja, olemme sitä mieltä, että meitä pitäisi joka tapauksessa kohdella samalla tavalla kuin neuvostoa, toissijaista lainsäädäntöä koskevissa asioissakin. Olemme sitä mieltä, että meillä pitäisi olla oikeus ottaa säädös uudelleen käsiteltäväksi (ns. call back -menettely), mikäli toissijainen lainsäädäntö ei toimi hyvin. Lisäksi olemme sitä mieltä, että puitedirektiiveissä olisi oltava eräänlainen auringonlaskun lauseke (sunset clause), eräänlainen aikaraja.
Olemme joka tapauksessa komission kanssa yhtä mieltä siitä, että Euroopan unionin lainsäädännön ja päätöksentekoprosessin tehokkuutta olisi jatkuvasti valvottava. Tämä koskee markkinoiden vapauttamistakin, jonka yhteydessä epäilemme usein, tehdäänkö se kohtuullisesti ja sosiaalista tietoisuutta osoittaen. Tällöin arvioitavia kysymyksiä ovat esimerkiksi: johtaako vapauttaminen aina pitkällä aikavälillä alhaisempiin hintoihin? Johtaako se aina kilpailuun, vai usein myös monopoleihin ja oligopoleihin, sillä kertaa vain Euroopan laajuisiin?
Millaiset ovat mahdollisuudet pk-yrityksissä, joista me kaikki kannamme huolta, vapauttamisen yhteydessä, erityisesti pienillä aloilla? Miten keskittyminen etenee esimerkiksi viestinnän alalla? Italia on jo mainittu tänään. Tällaisia asioita ei usein haluta nähdä. Millainen on nettovaikutus työllisyyteen ja palkkoihin?
Nämä ovat asioita, joita en ota puheeksi sen tähden, että minä olisin tai ryhmäni olisi vapauttamista vastaan. Otan ne puheeksi, koska haluamme vapauttamisen tapahtuvan kansalaisten etujen mukaisesti, kohtuullisesti, sosiaalisen tietoisuuden säilyttäen.
Arvoisa komission puheenjohtaja ja arvoisa neuvoston puheenjohtaja, monet hallitukset arvostelevat vapauttamisen täytäntöönpanoa ja toteuttavat sitä hitaasti ehkä senkin takia, että niillä on tunne, että se ei johda aina hyvään tulokseen, kuten on tarkoitus, ja sen takia, että heillä on sellainen tunne, että omat kansalaiset eivät aina ymmärrä kaikkia etuja, joita tällä vapauttamisstrategialla on.
Siksi haluan pyytää teitä harkitsemaan Barcelonan prosessiin ja Lissabonin prosessiin liittyvästi, miten vapauttaminen, jota te haluatte edistää ja jatkaa ohjelmassanne, voi tapahtua kansalaisten etujen mukaisesti, jotta sosiaalisetkin näkökohdat otetaan huomioon. Vapauttamisstrategian noudattamista ei voi jatkaa sokeasti.
Berlusconi on sitä mieltä, että meidän pitää vahvistaa Eurooppaa olemalla amerikkalaisempia kuin amerikkalaiset itse, mutta minä vastaan hänelle, että meidän on edettävä vapauttamisessa omalla eurooppalaisella tavallamme!

Ortuondo Larrea
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te mainitsitte juuri "Enemmän Eurooppaa" ja terrorismin vastaisen taistelun kahtena suurena tavoitteenanne, joista olen yhtä mieltä ja joiden osalta toivotan teille suurta menestystä.
Eurooppaa ei kuitenkaan voida rakentaa ainoastaan valtioiden hallituksista käsin ja sulkemalla muut julkiset toimielimet pois. Siksi suosittelen, että otatte esimerkkiä Saksasta ja edellisestä puheenjohtajavaltiosta Belgiasta, jonka työskentelyyn saimme havaita kaikkien sen alueiden ja itsehallintoalueiden edustajien ottavan osaa.
Espanjan hallitus päinvastoin estää jatkuvasti kaiken itsehallintoalueiden osallistumisen eurooppalaisten toimielinten työskentelyyn, myös silloin kun näissä päätetään itsehallintoalueiden yksinomaisesta toimivallasta, mitä tapahtuu usein Ecofin-neuvostossa sekä verotus- ja rahoitusasioiden yhteydessä, joista Baskimaan ja Navarran itsehallintoalueilla on täysi itsemääräämisoikeus.
Väkivallan kitkemiseksi mainitsen teille Ison-Britannian ja Irlannin hallitusten esimerkin, sillä niiden sovittelun avulla syntyivät pitkäperjantain sopimukset ja Ulsterin rauhanprosessi. Pyydänkin, ettette te ja kansanpuolue pidä jääräpäisesti kiinni liitostanne ETA:n terroristeja tukevan Herri Batasuna -puolueen kanssa ainoana tavoitteenanne pakottaa Baskimaan hallitus poikkeustilaan, vaan että sen sijaan tukeutuisitte demokraattiseen vuoropuheluun ratkaistaksenne ikiaikaisen poliittisen konfliktin baskien enemmistön kanssa, kansan, joka haluaa elää rauhan vallitessa ja siten, että sen oikeutta päättää vapaasti tulevaisuudestaan kunnioitetaan.

Borghezio
Arvoisa puhemies, emme voi hyväksyä motoksi "Enemmän Eurooppaa", vaan sitä pitää täydentää sanoilla "enemmän vapautta", "enemmän identiteettiä". Olemme sellaisten kansalaisten Euroopan vakuuttuneita kannattajia, joita pidämme veljinämme baskeista korsikalaisiin, flaamilaisiin ja padanialaisiin ja näin ollen myös vapauden ja itsenäisyyden kannattajia, ja pidämme tärkeänä Euroopan rakentamishanketta ja katsomme sen olevan myös ratkaisu maailmanlaajuistumisen synnyttämiin suuriin vaaroihin. Tähän yhtenäiseen "Enemmän Eurooppaa" -ajatukseen pitäisi sisältyä selkeitä sitoumuksia ja ajatuksia Euroopan kansalaisten vapauden ja identiteetin puolustamiseksi. Jotta Eurooppaa "olisi enemmän", on ensimmäiseksi sitouduttava erikoispiirteidemme ja taustojemme kielellisten, alueellisten, kansallisten, kulttuurillisten suojelemiseen, ja näiden asioiden puolesta kansalaiset Padanian kansasta lähtien taistelevat. Tämä merkitsee että on noudatettava suuntaviivaa, joka on päinvastainen kuin se, jota kohti meitä ajavat sellaista teknokraattista harvainvaltaa vahvistavat direktiivit, jota mikään kansanäänestys ei ole legitimoinut, ja se ohjaa ja johtaa tällä hetkellä koko Euroopan unionin politiikkaa.
Ja lisäksi, miten sitoutumista terrorismin vastaiseen taisteluun jota kannatamme voidaan olla yhdistämättä laittomaan maahanmuuttoon liittyviin vaaroihin, sillä juuri laiton maahanmuuttohan muodostaa otollisen maaperän terrorismin syntymiseen. Eräässä Euroopan neuvoston päätöslauselmassa kehotetaan rajoittamaan maahan pääsijöiden määrää, jotta työttömyys valtioissa ei lisääntyisi ja pahenisi. Miksi tähän päätöslauselmaan ei vedota?

Brok
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, Espanjan puheenjohtajakausi osuu ulkopoliittisesti ajankohtaan, jolloin on estettävä kahden ydinasevaltion välinen sota, saatava aikaan rauha Lähi-itään ja saatettava Barcelonan prosessi menestykselliseen päätökseen, koska jos emme onnistu näillä alueilla, välittömiin etuihimme kohdistuvat seuraukset voivat olla hirveitä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, luulen, että voimme päästä eteenpäin nimeämillänne painopistealueilla. Tämä kaikki liittyy kansainvälisesti ja kansallisestikin terrorismin torjuntaan, ja erään edeltävän puhujan puheen jälkeen haluaisin ilmaista, että ei ole minkäänlaista poliittista oikeutusta terrorismille, joka on torjuttava sekä Euroopan unionin sisällä että sen ulkopuolella.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen seurannut viimeksi kuluneiden kuukausien aikana, että ette ole puheenjohtajakauttanne viisaasti valmistellessanne ajautunut ulkopolitiikassa kahdenvälisten suhteiden vaaraan, kuten Berliinissä, Lontoossa ja Pariisissa osittain tapahtui. Oletan, että tämä johtuu havainnostanne, että kansainvälisen ja valtioiden sisäisen terrorismin torjuntaan ja rauhan turvaamiseen liittyvät tehtävät voidaan hoitaa vain yhteisin ponnistuksin, ei kukin erikseen, ja että meidän on tästä syystä alettava harjoittaa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Olen kiitollinen siitä, että voitte ilmeisesti edetä tähän suuntaan.
Puheenjohtajakautenne osuu tärkeään vaiheeseen vielä kahdesta muustakin syystä. Valmistelukunnan työn aloittamisen yhteydessä voitte asettaa painopistealueita, jotka vaikuttavat siihen, millainen Euroopan unioni on tulevaisuudessa sen kansalaisten silmin katsottuna. Siksi pyydämme tukeanne sille, että valmistelukunnalla on tarvittavat toimintamahdollisuudet, jotta se voi toimia edellytystensä mukaisesti. Puheenjohtajakaudellanne on tehtävä lisäksi Euroopan unionin laajentumista valmistelevat päätökset, siis Euroopan unionin tulevaa ulkoista hahmoa koskevat päätökset. Toivomme, että teemme kanssanne näissä asioissa erittäin läheistä yhteistyötä seuraavien kuuden kuukauden aikana.

Terrón i Cusi
Arvoisa puhemies, Laekenissa tehtiin kaksi hyvin tärkeää päätöstä terrorismin vastaisen eurooppalaisen oikeudellisen alueen perustamiseksi: terrorismia koskeva yhteinen määrittely ja yhteiset rangaistukset sekä eurooppalainen etsintä- ja pidätysmääräys. Parlamentti oli pyytänyt näitä kahta tointa sinnikkäästi Watsonin mietinnössä haluan onnitella häntä valinnasta sekä hänen sanoistaan , ja mielestäni työmme neuvoston ja komission kanssa sen kehittämiseksi on ollut myönteistä.
Laekenissa myös arvioitiin Tampereen työohjelman täytäntöönpanoa. Palaan siihen lyhyesti myöhemmin. Haluaisin kuitenkin sanoa, että lisäksi pysyvien edustajien komiteassa tehtiin 27. joulukuuta joukko terrorismin vastaista taistelua koskevia päätöksiä. Päätös, jolla mahdollistetaan Euroopan unionissa toimivia henkilöitä ja järjestöjä koskevan luettelon laatiminen, on merkittävä. Näihin päätöksiin sovelletaan yhteisen kannan 4 artiklaa, jossa muistutetaan tarpeesta tehdä perustamissopimuksessa ja asiaa koskevissa kansainvälisissä sopimuksissa mainittua yhteistyötä poliisi- ja oikeusasioissa. Olemme iloisia tästä päätöksestä, jolla on kiistämätöntä vertauskuvallista arvoa. Toivomme, että Euroopan terrorismin rahoituksen vastaisia toimia voidaan myös alkaa soveltaa piakkoin.
Arvoisa puhemies, lisäksi toivon, että neuvosto jatkaa sitä erinomaista yhteistyötä, mitä se on viime aikoja lukuun ottamatta tehnyt parlamentin kanssa.
Nyt, kun tärkeimmät terrorismin vastaisen taistelun välineet on jo hyväksytty, on alettava soveltaa niitä. Te voitte ja teidän pitää vakuuttaa ne valtiot, joilla on eniten asiaa koskevia epäilyksiä.
Haluaisin myös tuoda esiin maahanmuuttokysymykseen liittyvän huolenaiheen. Työohjelmassanne te siirrytte humanitaarisista syistä tapahtuvasta maahanmuutosta laittoman maahanmuuton torjuntaan. Unohdatte tärkeän kokonaisuuden: oikeudet ja velvollisuudet sekä henkilöiden laillisen maahanmuuton järjestämisen. Komissiossa on jo näitä asioita koskevia asiakirjoja.
Olkaa hyvä ja vauhdittakaa koko työohjelmaa, jotta meidän ei täydy pahoitella täytäntöön panemattomia päätöksiä, niin kuin Laekenissa tapahtui joidenkin Tampereella tehtyjen päätösten kohdalla.

Mayol i Raynal
Senyor President Aznar, puheenjohtajakautenne iskulauseena on Más Europa, "Enemmän Eurooppaa". Más Europa tarkoittaa, että katalonian kieli, jota puhuu lähes 10 miljoonaa eurooppalaista, hyväksytään täysimääräisesti: tässä viittaan perusoikeuskirjaan ja kulttuuriseen monimuotoisuuteen. Más Europa tarkoittaa, että ministeriemme on voitava osallistua suoraan heitä koskeviin päätöksiin, joita tehdään Euroopan tasolla; tässä viittaan Maastrichtin sopimukseen. Más Europa tarkoittaa, että ei pidä syyllistyä ekologiseen valtionrikokseen eli ryhtyä toteuttamaan kansallista vesistösuunnitelmaa. Tässä viittaan elinympäristöjä ja vettä koskeviin eurooppalaisiin direktiiveihin. Más Europa tarkoittaa myös, että kaikkien kansakuntien on halutessaan voitava liittyä täysimääräisesti unioniin, ja tässä viittaan useisiin parlamentin päätöslauselmiin, joissa tunnustetaan kansakuntien oikeus määrätä toimistaan.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, tiedän Esquerra Republicana de Catalunya -puolueeni eli Katalonian tasavaltalaisen vasemmistopuolueen tavoin, että emme voi luottaa teihin, kun on kyse näistä demokraattisista edistysaskelista. Arvoisa puhemies, kun katson lippumme tähtiä, näen Euroopan kaikilla kolkilla vanhoja ja uusia kansakuntia, jotka ovat nousemassa. Ne haluavat kaikki ottaa paikkansa, oikeutetun paikkansa, tässä yhteisessä rakennuksessa. Saanen päättää puheenvuoroni katalonian kielellä...
... Visca Catalunya lliure! Visca Europa unida!

Méndez de Vigo
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kun katselen tässä Euroopan lipun tähtiä, luulen, että jotkut ovat erehtyneet paikasta ja tulleet tänne esittämään nurkkakuntaisia vaatimuksia. En puutu siihen keskusteluun, koska täällä on puhuttava Euroopasta. Olemme kokoontuneet puhumaan nimenomaan ohjelmasta, jossa yhdistyvät kunnianhimo ja näkemys.
Arvoisa puheenjohtaja, siksi on suuri ilo saada täällä käsiinsä puolivuotisohjelma, jonka avulla voidaan, kuten parlamentin enemmistö on osoittanut, saada aikaan paljon asioita ja tehdä lukuisia aloitteita.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on totta, että parlamentin perinteenä on vaatia vuorossa olevaa puheenjohtajavaltiota tekemään asioita. Uskon kuitenkin, että oikeutetuksi korvaukseksi siitä, miten paljon täällä on vaadittu tänään, parlamentin on sitouduttava erääseen mielestäni ensiarvoisen tärkeään asiaan: Barcelonan prosessista on tultava tämän puheenjohtajakauden keskeinen osa-alue. Barcelonan prosessi on tarpeellinen Lissabonissa aloitetun prosessin loppuun saattamiseksi, ja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te itse sanoitte, ettei ole olemassa suurempaa sosiaalista yhdentymistä kuin työllisyyden luominen. Nyt, kun Euroopan taloudessa eletään vaikeita aikoja, on tarpeen antaa sellainen selkeä merkki, että Euroopan unioni on valmis ryhtymään tähän ponnistukseen. Siksi me parlamentissa ja minun ryhmässäni lupaamme hyväksyä von Wogaun mietinnön ensi viikolla perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa, jotta Lamfalussyn raportissa esitetyt toimet voitaisiin käynnistää. Uskon, että ne ovat markkinoille selvä merkki siitä, että olemme valmiita pääsemään oikeudenmukaiseen sopimukseen arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, olen iloinen teidän läsnäolostanne, sillä komissiolla on paljon sanottavaa tästä aiheesta noiden markkinoiden vapauttamisesta, toimielinten välistä tasapainoa kunnioittaen. Tästä näkökulmasta Euroopan parlamentin sitoumus liittyy osaksi kunnianhimoisen ja näkemyksellisen puheenjohtajavaltion oivallisia aloitteita.
Arvoisa puhemies, luulen olevani ainoa puhuja, joka ei ole käyttänyt koko puheaikaansa.

McNally
Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, kiitän teitä esityksestänne, joka koski Espanjan puheenjohtajakauden painopistealueita. Otan kantaa vain yhteen painopistealueeseen, eli siihen, että olette päättänyt saattaa kaasu- ja sähköalan yhtenäismarkkinat päätökseen. Suhtaudumme epäilevästi lähestymistapaanne. Haluatte, että EU:ta ohjataan viiden pääperiaatteen mukaisesti: avoimuuden, vapauttamisen, kilpailun, läpinäkyvyyden ja keskinäisten yhteyksien mukaisesti. Ne ovat avoimien markkinoiden perusedellytyksiä. Energia-alalla ei kuitenkaan ole kyse samoista asioista kuin muiden tavaroiden tai palvelujen yhteydessä. Olisi erittäin vaarallista ryhtyä hätiköityyn ja huonosti harkittuun vapauttamistoimeen. Oma maanne on Kalifornian tavoin kärsinyt viime aikoina laajoista sähkökatkoista, jotka johtuvat vapauttamisesta.
Vapauttaminen johtaa siihen, että kaasun kysyntä kohoaa pilviin, minkä vuoksi joudumme tuomaan kaasua maista, joiden hallinnolliset olot ovat hyvin epävakaat. Meidän on varmistettava, että energiantuotannossa voidaan hyödyntää myös kotoperäisiä energialähteitä. Energiantuotannon turvaaminen voidaan taata parhaiten siten, että energiaa käytetään järkevästi; tämä on eräs viisaan vapauttamisen sääntelyyn liittyvistä edellytyksistä. Olkaa hyvä ja varmistakaa, että energiatehokkuudesta tulee avainasemassa oleva kansallinen indikaattori Barcelonan huippukokouksessa. Jos markkinat avataan epäoikeudenmukaisesti eri maissa, se johtaa huomattavaan kaunaisuuteen. Tuemme voimakkaasti ponnistuksianne, joiden tarkoituksena on painostaa eräitä hallituksia, jotka pitävät markkinansa suljettuina, vaikka nämä samat hallitukset hyödyntävätkin muita avoimia markkinoita. Odotan teidän vakuuttavan, että energia-alaa vapautetaan hyvin ankarasti säännellyissä puitteissa, joilla suojellaan ympäristöä ja otetaan huomioon sosiaaliset seuraukset, joista jotkin ovat hyvin vakavia. Toisin kuin jäsen Evans, pidämme tätä tärkeänä asiana.

Puhemies
Haluaisin ilmoittaa parlamentille, että koska olemme jäljessä aikataulusta, odotan voivani kutsua neuvoston puheenjohtajan mukaan keskusteluun noin klo 12.45 tai 12.50. Tämä tarkoittaa sitä, että on todennäköistä, että äänestys toimitetaan vasta klo 13.00. Tästä ilmoitetaan parlamentin näyttötauluilla, joten ne kollegat, jotka haluavat osallistua äänestykseen, voivat tehdä niin. Haluaisin kuitenkin kuulla pääministerin vastauksen rauhallisessa ilmapiirissä, jos se vain on mahdollista.

Tajani
Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Espanja saa meiltä täyden tukemme, ja sillä on olennaisen tärkeä tehtävä sellaisen Euroopan rakentamisessa, joka ei merkitse pelkästään yhteisen rahan Eurooppaa, vaan myös yhteisen ulkopolitiikan ja yhteisen puolustuksen Eurooppaa. Unionin yhteistä toimintaa arvioidaan terrorismin vastaisesta taistelusta alkaen, eikä tämä ole Espanjan sisäinen asia vaan olennaisen tärkeä kysymys, jonka pitää koskea meitä kaikkia, kuten Euroopan Afganistanin tapahtumiin osallistumisen kohdalla tapahtuu. Yhdymme tahtoon ryhtyä toimiin Lähi-idässä, koska ainoastaan ratkaisemalla Israelin ja Palestiinan välinen kriisi onnistumme iskemään terroristijärjestöjen ytimeen. Jotta Eurooppa näet kykenisi osaltaan edistämään sitä, että syyskuun 11. päivän attentaateista vastuussa olevien vastaiset toimet onnistuvat, pelkkä sotilaallinen toiminta ei riitä, vaan tarvitaan ennen kaikkea politiikkaa.
Lainmukaisten olojen palauttaminen kansainvälisellä tasolla edistää talouskasvua, ja tämän myötä paranevat myös Euroopan kansalaisten olot, ja heille meidän on taattava turvajärjestelmä, jossa ei painoteta pelkästään sosiaalisia asioita ja joka kumoaa vanhan tavan panna asiat tärkeysjärjestykseen. Valmistelukunnan tehtävänä on osoittaa, mihin suuntaan meidän on lähdettävä uuden peruskirjan luomiseksi, ja me toivomme, että hallitustenvälinen konferenssi voitaisiin järjestää vuoden 2003 toisella vuosipuoliskolla, jotta vältyttäisiin siltä, että Euroopan tulevaisuudesta keskustellaan silloin, kun vaalikampanja on täydessä vauhdissa.
En voi kuitenkaan olla vastaamatta eräisiin istuntosalissa esitettyihin väitteisiin, ennen kuin päätän puheenvuoroni. Italian ja sen demokraattisesti valitun hallituksen vahva tuki Euroopan yhdentymiselle ei kuulu tähän keskusteluun. Olemme aina valmiit pyytämään ja tarjoamaan selvityksiä asioihin, ja vahvistamme, että kukaan ei voi ajatella Italian toimivan muunlaisessa roolissa kuin Euroopan yhtenäisyyden rakentamisen yhtenä itsenäisistä osapuolista. Miten sen sijaan sosialistit selittävät sen sopimuksen, joka allekirjoitettiin Berliinissä DDR:n perillisten ja muuria haikailevien kanssa? Tämä sopimus on ristiriidassa paitsi Saksan kansan, myös kaikkien eurooppalaisten vahvojen vapauspyrkimysten kanssa.

Hughes
Arvoisa puhemies, pidän puheenvuoron sosialistiryhmän puolesta, ja esittelen parlamentin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan kannan. Barcelonan huippukokouksesta tulee Espanjan puheenjohtajakauden todellinen merkkipaalu, ja on olennaisen tärkeää, että vastaamme kokonaisvaltaiseen taloudelliseen alamäkeen syventämällä ja vahvistamalla entisestään prosessia, joka määriteltiin Lissabonissa ja jota kehitettiin edelleen Tukholmassa ja Göteborgissa.
Lissabonin poliittista sekoitusta, joka muodostuu toisiaan tukevista asioista eli talousuudistuksista, täystyöllisyydestä, sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta ja kestävästä kehityksestä, on vahvistettava sellaisten konkreettisten toimien avulla, joilla parannetaan kasvun ja työpaikkojen luomisen mahdollisuuksia. Olisi vakava virhe keskittyä - kuten jotkut ovat tehneet tämänpäiväisessä keskustelussa - vain yhteen Lissabonin prosessiin liittyvään näkökulmaan, eli rakenneuudistukseen. Tässä vaiheessa on kehitettävä ja vahvistettava Lissabonin prosessin yhtenäisyyttä.
Tämä merkitsee konkreettisesti sitä, että haluamme, että Barcelonassa kehitetään tiettyjä painopistealueita, joista joitakin heijastellaan komission tällä viikolla hyväksytyssä tiivistelmäkertomuksessa.
Seuraavat asiat ovat vain havainnollisia esimerkkejä, kun otetaan huomioon, miten rajoitetusti meillä on aikaa. Haluamme, että pyrimme päättäväisesti saavuttamaan tavoitteen, jonka mukaan työllisyysasteen on oltava 70 prosenttia vuoteen 2010 mennessä. Tähänastinen edistyminen on ollut hyvää, ja haluamme, että työttömien osallistuminen aktiivisiin työvoimapoliittisiin toimiin nostetaan vähintään 20 prosentin tasolle lähes kaikissa jäsenvaltioissa. Haluamme kuitenkin mennä vielä pidemmälle ja asettaa uuden tavoitteen 44 prosenttiin, tasolle, jolla kolme parhaiten suoriutunutta jäsenvaltiota ovat ja joka on saavutettava viiden vuoden kuluessa. Tänä aikana on muun muassa ryhdyttävä lisätoimiin, kun on kyse naisista ja ikääntyneistä työntekijöistä, jotka voivat ja haluavat pysytellä työmarkkinoilla; on myös ryhdyttävä toimiin edullisen ja hyvälaatuisen lastenhoidon saatavuuden parantamiseksi. On asetettava tavoitteita nuorisotyöttömyyden vähentämiseksi ja elinikäisen oppimisen, koulutuksen ja parannetun liikkuvuuden uudelleen korostamiseksi. On myös ryhdyttävä lisätoimiin, jotta väestötieteellisiä muutoksia voitaisiin tarkastella sellaisen yhdennetyn lähestymistavan avulla, jonka tarkoituksena on suojella kestäviä ja yleisiä eläkeoikeuksia.

Sudre
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, unionin puheenjohtajavaltio Espanja on ottanut tunnuslauseekseen "Enemmän Eurooppaa". Suuri osa eurooppalaisista on samalla kannalla; hehän ovat käyttäneet 1. tammikuuta alkaen samaa rahayksikköä. "Enemmän Eurooppaa" - sen ei pidä merkitä turhantarkan ja kaikkialla läsnä olevan Euroopan korostamista, vaan päinvastoin poliittisen Euroopan korostamista siellä, missä se on tarpeen, jotta voisimme vahvistaa kansainvälistä merkitystämme ja jotta taloutemme voisivat vahvistua ja luoda enemmän työpaikkoja.
Espanja ryhtyy kolmannen kerran unionin puheenjohtajavaltioksi. Sillä on siis selvästi kokemusta tällä alalla, ja, mikä vielä tärkeämpää, se harjoittaa José Maria Aznarin - jota haluan tervehtiä - hallituksen johdolla onnistunutta sisäpolitiikkaa, joka osoittautuisi erittäin hyödylliseksi, jos sitä sovellettaisiin Eurooppaan.
Kun on kyse terrorismin torjunnasta, ei valitettavasti ole tarpeen takertua murhenäytelmiin, joita espanjalaiset joutuvat liian usein kokemaan ETAn ja sen rikostovereiden barbaaristen tekojen vuoksi. Näin ollen on helppo ymmärtää, erityisesti 11. syyskuuta sattuneiden tapahtumien jälkeen, että puheenjohtajavaltio Espanja haluaa ensisijaisesti ja selvästi ryhtyä torjumaan terrorismia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella.
Kansalaiset odottavat tosiasiassa kuitenkin Euroopalta ja yleisesti ottaen viranomaisilta, että ryhdytään täyttämään edellytyksiä, joiden avulla voitaisiin parantaa talouden kilpailukykyä ja edistää mahdollisimman monen ihmisen hyvinvointia. Arvoisa pääministeri, olette onnistunut siinä omassa maassanne, ja olemme varmoja siitä, että pystytte antamaan tarvittavaa pontta sille, että Lissabonissa määriteltyä tavoitetta, jonka mukaan täystyöllisyys on saavutettava vuoteen 2010 mennessä, vahvistetaan ja että se pannaan täytäntöön jo maaliskuussa Barcelonassa täsmällisen aikataulun mukaisesti.
Ketään ei hämmästyttäne se, että suhtaudun Réunionin saaren edustajana myönteisesti puheenjohtajavaltio Espanjan ilmoitukseen, jonka mukaan se haluaa nimenomaisesti jatkaa Amsterdamin sopimuksen 299 artiklan 2 kohdan täytäntöön panemista, jotta näiden alueiden erityispiirteet otettaisiin huomioon jokaisessa unionin politiikassa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan vielä täsmentää, että yleiskokouksen ensimmäistä kokousta ei pidetä Euroopan parlamentin toimitalossa Strasbourgissa, vaan eräässä parlamentin toimipisteessä eli Brysselissä.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Espanja on ottanut syystäkin tärkeimmäksi ensisijaiseksi painopistealueekseen terrorismin vastaisen taistelun. Se on jälleen syystä osoittanut, mikä merkitys rahanpesulla on terrorismille. Tätä nykyä terrorismin todellinen alullepanija ei nimittäin ainakaan Euroopassa ole aatemaailma vaan raha. Huolenaiheenamme on, onko neuvostossa mahdollista selvittää terrorismin vastaista taistelua vaikeuttavat ongelmat, jotka aiheutuvat siitä, että jotkin hallitukset torpedoivat yhteisön rahanpesun vastaiset ehdotukset.
Arvoisa puhemies, toiseksi puheenjohtajavaltio Espanja kiinnittää huomiota maahanmuuttoon ja tarpeeseen valvoa sitä. Puheenjohtajavaltion työohjelmassa puhutaan myös syrjäisimmistä alueista. Haluaisin kytkeä nämä kaksi ongelmaa toisiinsa ja osoittaa, että vaikka syrjäisimmät alueet ovat melko etäällä mantereenpuoleisesta yhteisöstä, ne ovat osa sitä, ja että nyt on tarpeen valvoa laitonta maahanmuuttoa näillä alueilla. Minusta asianmukaisin menettely ei ole sellainen, jonka jotkin paikallisviranomaiset ovat omaksuneet: myönnetään ilmaisia lippuja, jotta Kanariansaarten laittomat maahanmuuttajat siirtyisivät mantereelle. On kuitenkin mahdollista, että mikäli yhteisön tasolla ei ryhdytä toimiin tässä asiassa, muut paikallisviranomaiset katsovat välttämättömäksi toimia samoin.
Arvoisa puhemies, vaikuttaa siltä, että viime vuosina sekä neuvostossa että komissiossa on unohdettu, missä Latinalainen Amerikka sijaitsee. Tuntuu siltä, että merikortti on hukassa. Puheenjohtajavaltio Espanja tuo esille iberoamerikkalaisen huippukokouksen merkityksen ja myös neuvoston puheenjohtajan esityksessä aivan oikein osoitetaan, miten tärkeää on avustaa eräitä valtioita kuten Argentiinaa ja Kolumbiaa. Minusta on erittäin tärkeää, että puheenjohtajavaltio Espanja tarttuu uudestaan ruoriin, sijoittaa Latinalaisen Amerikan maanosan merikortteihin ja vahvistaa, uuden päivämatkan myötä, samalla tavoin kuin 1400-luvullakin, Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välistä sidettä.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi lämmin tervetulotoivotus Espanjalle sen aloittaessa puheenjohtajakautensa.
Arvoisa pääministeri Aznar, tunnemme teitä kohtaan suurta luottamusta, ja toivotammekin teille ja hyville suunnitelmillenne paljon menestystä tulevan puolen vuoden aikana.
Käsitykseni mukaan on tärkeää, että Euroopan tulevaisuutta koskevia ehdotuksia laativan valmistelukunnan työ saadaan hyvin käyntiin. On myös tärkeää, että tämä tapahtuu nopeasti, ja olen iloinen kuullessani, että työ aiotaan aloittaa jo helmikuun lopussa. Kuulin teidän sanovan, että Euroopan unionin toimielinten uudistus eli syventäminen on tarpeen, jotta laajentuminen voitaisiin toteuttaa menestyksekkäästi. Olen täysin samaa mieltä. Kuulin teidän myös vetoavan yhteispäätösten ja avoimuuden lisäämisen puolesta. Haluan tukea sitäkin. Euroopan parlamentista on tultava tavallinen parlamentti, jolla on täysi lainsäädännöllinen toimivalta, ja neuvoston on toisena lainsäätäjänä toimittava entistä avoimemmin, ehkäpä Saksan liittoneuvoston mallin mukaisesti.
Tuen myös pääministeri Aznarin suullisesti esittämää kantaa, jonka mukaan terrorismin vastaista politiikkaa on nopeutettava ja Europolia vahvistettava. Pääministeri Aznar, olette oikeassa sanoessanne, että huumekauppaan on puututtava entistä ankarammin. Huumekauppa näyttää olevan yhdessä ihmiskaupan kanssa yksi terrorismin suurimmista rahoittajista. On erittäin tarpeellista tukahduttaa tämä paha, ja toivon, että saatte siihen myös Alankomaiden tuen.
Lopuksi huomio sosiaali- ja talouspolitiikasta. Puhuitte siitä, miten välttämätöntä on lisätä työvoiman liikkuvuutta. Kotimaassani, Alankomaissa, vallitsee työvoimapula. Tarjolla on kymmeniätuhansia työpaikkoja, todennäköisesti jopa yli 100 000 työpaikkaa, joihin ei löydetä ihmisiä. Tarkoitan terveydenhuoltoalaa ja julkista liikennettä. Nämä alat toimivat huonosti, koska työvoimasta on puutetta. Miksi ei perusteta Euroopan työvoimatoimistoja, joissa analysoitaisiin, missä valtioissa on työvoimapulaa ja missä ylimääräisiä ihmisiä? Nopeiden kielikurssien avulla pitää toki voida auttaa Saksan miljoonia työttömiä löytämään työpaikka esimerkiksi Alankomaista. Jos voitte tehdä asialle jotain, autatte sekä työvoimapulasta kärsiviä valtioita että niitä, joissa työvoimaa on liikaa.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, kun puhuitte Espanjan puheenjohtajakauden kuudesta painopistealueesta, onnistuitte olemaan sanomatta sanaakaan ympäristönsuojelusta. Myönnän, että se on rehellistä ja avointa. Olen joutunut liian usein viimeksi kuluneiden 12 vuoden aikana kuulemaan neuvoston puheenjohtajilta, kuinka he kauden alussa puheenjohtajakautensa painopistealueista kertoessaan ovat tulleet samalla ilmoittaneeksi, mitä he eivät aio tehdä. Te ette edes väitä tekevänne mitään. Minusta se on erittäin avointa toimintaa, erittäin selvää. Kun ajattelen kollega Salafrancaa, joka toi esiin Groucho Marxin, olen hänelle siitä erittäin kiitollinen. Minullekin tuli mieleen Groucho Marx, kun kuuntelin puhetta, koska minun on pakko myöntää, että se kuulosti minusta enemmän kuin groteskilta. Groucho Marx edustaa groteskia, ja minusta on enemmän kuin groteskia, että puheenjohtajavaltio Espanjalla ei ole mitään sanottavaa ympäristönsuojelusta sinä vuonna, jona on kulunut 10 vuotta Rion ympäristökokouksesta ja jona ympäristökokous järjestetään Johannesburgissa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja Aznar, se ei ole ympäristöministerinne tehtävä, se on teidän tehtävänne. Haluaisin muistuttaa teitä siitä, että edellinen Eurooppa-neuvosto, Göteborgin Eurooppa-neuvosto, vaati teitä, neuvostoa, arvioimaan kevään kokouksessa, siis Barcelonassa, mitä vielä pitäisi tehdä. Teidän on siis sanottava jotain päästökaupoista. Teidän on kerrottava, milloin aiotte ratifioida Kioton sopimuksen. Teidän on esimerkiksi kerrottava, milloin aiotte toteuttaa kuudennen ympäristöohjelman alakohtaiset strategiat. Se ei missään tapauksessa ole maanne ympäristöhallinnon tehtävä, vaan se on teidän tehtävänne. Arvoisa puheenjohtaja Aznar, koska arvostamme aina läheistä ja hyvää yhteistyötä neuvoston kanssa, tarjoan teille tähän asiaan liittyvää apua, jos hallituksenne tarvitsee sitä. Olen valmis antamaan teille ryhmäni puolesta kaiken tarvittavan tuen kaikella kunnioituksella tietysti , jotta voitte hoitaa tehtävänne vuoden alussa.

Carlsson, Gunilla
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja Aznar, pidän puheenjohtajuuttanne myönteisenä asiana! Euron todellinen käyttöönotto on juhlahetki meille, jotka haluamme eurooppalaista yhteenkuuluvuutta ja taloudellista kehitystä. EU:n pitää nyt huolehtia siitä, että euro vastaa niitä tavoitteita, joita sille on asetettu. Sen vuoksi onkin niin tärkeää, että Espanja painottaa dynaamista ja kilpailukykyistä Eurooppaa.
Parlamentin sosialistiryhmän puheenjohtaja, joka ei muuten tunnu olevan kovinkaan kiinnostunut tästä keskustelusta, kommentoi tätä asiaa hyvin "valittavaan" sävyyn. Tosiasiahan on, että te, neuvoston puheenjohtaja Aznar, olette hallituksen päämiehenä tehneet Espanjasta entistä dynaamisemman valtion nykyaikaistamalla hallintoa ja elinkeinoelämää. Espanjassa toteutetut tärkeät rakennemuutokset ja veroalennukset ovat vähentäneet esteitä uusien yritysten tieltä ja luoneet uusia työtilaisuuksia. Tämä vähentää työttömyyttä ja lisää hyvinvointia Espanjassa. Se on ehkä ikävää jäsen Barón Crespon kannalta, mutta hyvä asia espanjalaisten kannalta. Tällainen muutos on saatava aikaan EU:ssakin, jos haluamme olla tosissamme Lissabonin prosessin osalta. Sosialistien passivisuuden vuoksi kaksi vuotta kymmenestä on mennyt hukkaan. Puheenjohtajavaltio Espanjan on nyt lisättävä painostusta, eikä sen pidä pelkästään puhua sellaisesta politiikasta, joka parantaa Euroopan ihmisten hyvinvointia, kehitystä ja mahdollisuuksia, vaan sen on myös harjoitettava kyseistä politiikkaa.
Laajentuminen on nyt ratkaisevassa vaiheessa. Luotan siihen, että Espanja, joka on kokenut diktatuurin ja joka on varmistanut demokratian ja vapauden Euroopan yhteistyön avulla, takaa nyt sen, että neuvosto ei laiminlyö mitään laajentumiseen liittyvää työtä puheenjohtajakautenne aikana ja että Espanja osoittaa samaa yhteisvastuullisuutta ja hyvää tahtoa kuin maatanne kohtaan on osoitettu jo 15 vuoden ajan.
Lopuksi haluan todeta, että odotan myös puheenjohtajakautta, jonka aikana Yhdysvaltain suhteitamme leimaavat ystävyys, kunnioitus ja itsenäisyys. Onnea aikomuksissanne!

Sakellariou
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa valtiosihteeri, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, Kölnissä kesäkuussa 1999 pidetystä ylimääräisestä Eurooppa-neuvostosta lähtien Euroopan unionilla on ollut eurooppalainen turvallisuus- ja puolustusidentiteetti, joka ensimmäistä kertaa todella ansaitsee nimen "yhteinen". Olemme edistyneet valtavasti tällä alueella, ja sen ansiosta meillä on mahdollisuus hoitaa niin sanotut Petersbergin tehtävät nopean toiminnan joukoilla, jotka ovat toimintavalmiit vuonna 2003, itsenäisesti ainakin omalla mantereellamme ja joka tapauksessa vastaavalla YK:n mandaatilla.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin esittää lyhyen huomautuksen siihen, mitä te sanoitte, ja osoittaa hartaan pyynnön puheenjohtajavaltio Espanjalle. Aluksi huomautus: te mainitsitte nopean toiminnan joukot myös Euroopan unionissa esiintyvän terrorismin torjunnan välineenä. Minusta terrorismin torjunta on demokraattisissa valtioissamme ensi sijassa sisäisen järjestyksen ja oikeuslaitoksen tehtävä. Jos tarvitaan sotilaallisia toimiakin, kuten syyskuun 11. päivän jälkeen, niin sanottu oikeusvaltioperiaate on silti voimassa. Puheenjohtajavaltio Espanjalle suunnattu pyyntö kuuluu näin: sotilaallisissa operaatioissa, jotka toteutetaan yksinomaan Euroopan unionin johdolla, on oltava mahdollista käyttää hyväksi Naton materiaalisia resursseja, erityisesti kuljetuksessa ja tiedustelussa sekä osittain myös komentorakenteissa.
On todella hämmästyttävää, että EU:n ja Naton välistä kaivattua sopimusta ei ole vieläkään saatu aikaan Turkin vastustuksen vuoksi. Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen Laekenin Eurooppa-neuvostossa ilman EU:n toimeksiantoa esittämä ehdotus on huono, eikä sitä voi hyväksyä. Siksi pyydän, että puheenjohtajavaltio Espanja huolehtii siitä, että teemme sopimuksen Naton kanssa, jotta turvallisuus- ja puolustuspolitiikkamme on varmistettu.

De Sarnez
Arvoisa puhemies, Espanja ottaa vastuulleen Euroopan unionin puheenjohtajuuden hetkellä, joka on historiallinen Euroopan rakentamisen kannalta. On nimittäin sattunut kaksi merkittävää tapausta. Euroopan kansoilla on nyt euroja taskuissaan. Kyse on mahtavasta menestyksestä, ja meidän on rakennettava nopeasti sellainen poliittinen Eurooppa, joka kansoilta puuttuu. Toinen merkittävä tapaus sattui 11. syyskuuta, ja se muistutti meille, mikäli se nyt oli tarpeen, millaiset uudet uhat kohdistuvat maailmaan. Puheenjohtajavaltio Espanja joutuu vastaamaan tähän kaksinkertaiseen haasteeseen. Puheenjohtajavaltio Espanja, joka asettaa terrorismin torjunnan etualalle ohjelmassaan, vastaa näin sellaisen Euroopan vaatimuksiin, josta on tultava turvallisuuteen perustuva alue ja oikeusvaltio kaikkien Euroopan kansalaisten kannalta. On tosiaan turvauduttava kaikkiin toimiin Euroopan tasolla oikeusvaltion välineiden vahvistamiseksi, eli on otettava käyttöön eurooppalainen pidätysmääräys ja varojen jäädyttämismahdollisuus, on tunnustettava oikeuden päätökset vastavuoroisesti ja on kehitettävä Eurojust-verkostoa.
Jotta voisimme vastata kansalaistemme vaatimuksiin, meidän on kuitenkin vastattava toiseenkin haasteeseen: meidän on kehitettävä voimakas, mahtava ja siis demokraattinen poliittinen Eurooppa. Puheenjohtajavaltio Espanja voi hyödyntää yleiskokouksen tekemää työtä, jotta voitaisiin vihdoin ryhtyä yksinkertaistamaan perustamissopimuksia, jaottelemaan selvästi Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden väliset toimivaltuudet sekä erityisesti laatimaan eurooppalaista perustuslakia.
Tiedän, miten määrätietoisesti puheenjohtajavaltio Espanja suhtautuu kaikkiin näihin kysymyksiin. Ohjelma, joka meille tänään esitetään, on niiden haasteiden tasalla, jotka odottavat meitä. Tunnemme näkemyksenne ja tahtonne, ja siksi luotamme teihin.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, huomenna parlamentissa hyväksytään päätöslauselma, joka koskee komission yhteisen kalatalouspolitiikan tulevaisuutta koskevaa ja hahmottelevaa vihreää kirjaa.
Toivoisin, että puheenjohtajavaltion valitsema motto "Enemmän Eurooppaa" muuntuisi tänä uudistamisen vuoden aikana kalastuksen lopulliseksi liittämiseksi yhtenäismarkkinoiden osaksi. Samalla haluaisin osallistuvampaa yhteistä kalatalouspolitiikkaa, jonka määrittelyyn ja soveltamiseen eivät ottaisi osaa ainoastaan keskushallinnot vaan myös ne alueet, joilla on toimivaltaa kalastusasioissa, sekä tietysti taloudelliset ja sosiaaliset toimijat.
Arvoisa puhemies, kalastusta liikuttavat kansainväliset muuttujat, aivan samoin kuin koko taloutta. Sitä uudistettaessa ei voida sulkea silmiä tältä tosiasialta. Olemme kuitenkin huolestuneina havainneet, kuinka yhteisön laivaston pääsyä ulkopuolisille vesille rajoitetaan vähä vähältä ja kuinka kala-apajien hankkimisen sijasta laivastomme menettää niitä. Kuuden kuukauden kuluttua voimme arvioida tätä puheenjohtajakautta sen tulosten perusteella ja saada selville, onko se kyennyt muuttamaan tämän suuntauksen.
Koska tämä taloudellinen toiminta on tärkeä useille eurooppalaisille alueille, jotka ovat suurimmaksi osaksi syrjäisiä tai tavoitteen 1 alueita ja koska sillä on taloudellista yhdentymistä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta lisäävä vaikutus, toivomme, että otatte sen ensisijaisena tavoitteena huomioon silloin, kun suunnitellaan Euroopan sosiaalimallin suojelemista koskevia strategioita, jotka mainitsitte puheenvuorossanne. Haluaisin, että sitoutuisitte siihen yksiselitteisesti ja auttaisitte siten alaa elvyttämään kilpailukykynsä ja palauttamaan luottamuksen siihen.

Elles
Arvoisa puhemies, haluaisin käsitellä erästä keskusteluun liittyvää näkökohtaa eli Euroopan unionin toimielimien pitkän aikavälin uskottavuutta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tulitte tänne tänään ilmoittamaan, että olette sitoutunut - mihin suhtaudumme hyvin myönteisesti - syventämään demokraattista valvontaa, ja sovitte myös siitä, että tulette puhumaan parlamentille muutaman kerran ennen kuin puheenjohtajakautenne päättyy.
1980-luvun puolestavälistä alkaen olemme edistyneet huomattavasti, kun on kyse perustamissopimuksien tarkistamisesta siten, että parlamentti voisi osallistua laajemmin demokraattiseen prosessiin. Ennen kuin perustamissopimuksia tarkistetaan seuraavan kerran vuonna 2004, jolloin pidetään myös EU-vaalit, on kuitenkin edettävä pidemmälle, kun on kyse Euroopan toimielimien uudistamisesta.
Komission puheenjohtaja Prodi on myötävaikuttanut suuresti siihen, että toimielimien työntekijöiden eteneminen uralla perustuu ansioitumiseen sekä siihen, että eri sääntöihin ja asetuksiin on tehty muutoksia, joita parlamentti pääsee tarkastelemaan tulevien kuukausien aikana. Ongelmana on, että vain harvat tässä parlamentissa tai ulkomaailmassa tietävät komissiossa tehdyistä muutoksista. Olisi hyvä laatia asiakirja, jossa selvitetään, mitä on tapahtunut, jotta saisimme tietää, mitä on ollut tekeillä.
Arvoisa parlamentin puhemies, olette sitoutunut uudistamaan perin pohjin työskentelymenetelmiämme, ja koska olette ollut virassanne vasta vuorokauden ajan, emme voi vielä odottaa muutoksia, mutta tuemme teitä, erityisesti, kun on kyse parlamentin talousarviosta vuodeksi 2003, jotta työskentelytapaamme muutettaisiin merkittävästi.
Lopuksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ilmoititte ohjelmassanne, että:
"Näin ollen se pyrkii edistämään Laekenin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti keskustelua, joka koskee niitä ehdotuksia, jotka pääsihteeri esittää ennen Barcelonan huippukokousta, jotta Sevillan Eurooppa-neuvosto voisi tehdä ehdotuksista toimintaan liittyviä johtopäätöksiä."
Kun on kyse todellisen demokraattisen prosessin eduista, onko mahdollista, että meitä parlamentin jäseniä kuultaisiin niistä asiakirjoista, joita aiotte esittää Barcelonan ja Sevillan neuvostoille? Ulkomaailmassa neuvosto tunnetaan usein nimellä "Kremlin West" (läntinen Kreml), yhtenä viimeisistä paikoista, joissa lakeja säädetään suljettujen ovien takana, ja me parlamentin jäsenet haluaisimme teidän palaavan todellisuuteen.
(Suosionosoituksia)

Sauquillo Pérez del Arco
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, en huomannut, että puheenjohtajavaltio Espanjan ensisijaisten painopistealueiden joukossa olisi mainittu maailmaan yhteisvastuullisesti suhtautuvaa eurooppalaista politiikkaa. Euroopan sosialistipuolueen ryhmän koordinaattorina haluaisin teidän tarkentavan yhteiskunnallista kehitystä ja köyhyyden poistamista koskevia aikomuksianne. Nämä asiat ovat olleet komission, parlamentin ja aiempien puheenjohtajavaltioiden tavoitteita.
Mainitsitte Monterreyn kansainvälisen konferenssin. Mikä on kantanne rahoitusta tarvitseviin politiikkoihin? Kuka ne rahoittaa? Kannatatteko jäsenvaltioiden enemmistön viime kehitysasioista vastaavassa neuvostossa hyväksymää tavoitetta, joka on 0,7 prosenttia BKT:stä? Mitä on yhteistyö Latinalaisen Amerikan ja Välimeren maiden kanssa, kun sen painopisteenä ovat kaupalliset suhteet ja köyhyyden torjuminen? Mikä on kanta Yhdistyneiden Kansakuntien koulutusta ja terveyttä kaikille -ohjelmia koskeviin sitoumuksiin? Mikä on kanta Afrikan tämänhetkisiin selkkauksiin? Toivon, että luotatte Euroopan parlamenttiin, kansalaisyhteiskuntaan ja kansalaisjärjestöihin kaikissa näissä asioissa.
Arvoisa puheenjohtaja Aznar, toivotan teille Euroopan kannalta hedelmällistä puheenjohtajakautta.

Bodrato
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja Aznar esitti Espanjan puheenjohtajakauden selkeäksi tavoitteeksi "Enemmän Eurooppaa", ja hän selitti, miten hän aikoo toteuttaa tämän ohjelman. Koska aikaa on vähän, voimme käydä lyhyesti läpi vain muutamia kysymyksiä. Ensimmäinen kysymys koskee valmistelukuntaa, jonka on määrä viedä päätökseen ihmisoikeuskirjahanke edistämällä yhteisön menetelmää ja liittovaltiosuunnitelmia poliittisen demokratian, taloudellisen yhdentymisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden varmistamiseksi.
Toinen kysymys koskee Lissabonin uudistuksia, jotka kietoutuvat nyt yhteen euron käyttöönoton kanssa. Yhteinen raha vahvistaa sisämarkkinoita, ja se on ratkaiseva askel kohti poliittista Eurooppaa ja yhteistä talouspolitiikkaa. Yhteinen raha vahvistaa Euroopan asemaa maailmanlaajuistumisessa, mutta vie kansallisilta järjestelmiltä pois mahdollisuuden palauttaa kilpailukykyään devalvaation avulla. On välttämätöntä, että vakaussopimusta noudatetaan. Talouden elpyminen ja työllisyyden kasvu kuitenkin edellyttävät, että viedään eteenpäin riittävän päättäväisesti rakenneuudistuksia, joista puheenjohtaja Prodi täsmällisin sanoin muistutti. Tämän strategian on oltava johdonmukainen sellaisten yleisimpien integrointi-, yhteenkuuluvuus- ja yhdentämisperiaatteiden kanssa, jotka sisältyvät Euroopan sosiaalisen mallin suojelemiseksi kehitettyihin erilaisiin politiikkoihin. Ei ole helppoa tavoitella johdonmukaisesti sellaisia päämääriä, jotka saattavat vaikuttaa ristiriitaisilta, mutta tämä on sen hetken haaste, jossa elämme.
Kolmas kysymys koskee sitä "poliittista" panosta, jonka Eurooppa voi antaa terrorismin vastaiselle taistelulle ja joka on pitänyt kaikki suuret demokratiavaltiot kiireisinä syyskuun 11. päivänä jälkeen. Painotan erityisesti Välimeren politiikan vauhdittamista ja Lähi-idän rauhanaloitteita ja samalla muistutan, että näissä kysymyksissä Espanja on useissa tilaisuuksissa toiminut edistyksellisesti.
Lopuksi haluan sanoa, että tuen puheenjohtaja Aznarin lupausta siitä, että Argentiinan kysymyksen merkitystä painotetaan, sillä tuo maa kärsii kriisistä, joka on vaaraksi jopa maan demokratialle ja jonka vaikutukset voivat heijastua siihen vaikeaan tilanteeseen, jossa muut Latinalaisen Amerikan maat elävät.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, näin viimeisenä puhujana haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajaa siitä, että hän on ollut läsnä koko keskustelun ajan.
Lyhyessä puheenvuorossani minäkin haluaisin ensin ilmaista iloni siitä, että edustajainhuoneessa on ollut läsnä tänään nimenomaan Espanjan pääministeri José María Aznar, joka on jo kauan ennen syyskuun 11. päivän tapahtumia ottanut yhdeksi poliittisten valintojensa ohjenuoraksi vapauden puolustamisen ja sen uhkaajien, kuten terroristimurhaajien, vastaisen taistelun. Tämän poliittisen toiminnan tulokset eivät voi olla valoisampia Euroopassa.
Arvosia neuvoston puheenjohtaja, toiseksi unionin maahanmuuttopolitiikassa tarvitaan teidän antamaanne sysäystä ja reagointianne tähän päivänpolttavaan kysymykseen, joka on varmasti puheenjohtajavaltion tavoitteiden joukossa. Mainitsen esimerkiksi väistämättömän tarpeen vauhdittaa sitä yhteisön lainsäädäntöä, jossa säädetään esimerkiksi sellaisista tärkeistä näkökohdista kuin perheiden yhdistäminen, turvapaikkamenettely tai turvapaikanhakijoiden vastaanotto-olot. Se on tarpeen, jotta saisimme laadituksi muuttovirtojen järjestelyjä koskevia määräyksiä, joiden avulla voitaisiin taistella tehokkaasti niitä vastaan, jotka käyvät kauppaa inhimillisillä tarpeilla ja aiheuttavat traagisia kuolemantapauksia joissakin osissa Eurooppaa, esimerkiksi Andalusian ja Espanjan rannikoilla.

Puhemies
Ennen kuin kutsun seuraavan puhujan, pyydän parlamentin kollegoja istuutumaan, jotta voimme kuunnella puheenjohtajavaltion vastausta parlamentaarisen arvokkaasti.

Aznar
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, paljon kiitoksia. Kiitän kaikista tämän istunnon aikana käytetyistä puheenvuoroista, joita olen kuunnellut erittäin tarkasti. Hyvät jäsenet, haluan sanoa teille, että olen eittämättä samaa mieltä monista täällä esitetyistä pyrkimyksistä. Olen samaa mieltä myös monista huolenaiheista, eikä ketään ihmetyttäne, etten ajattele aivan samoin joistakin kuulemistani asioista. Minun on epäilemättä kuitenkin sanottava, että yleisesti ottaen minusta tuntuu, että siinä vaiheessa kun ajatuksiamme ja hankkeitamme pannaan täytäntöön, niitä perusasioita, tavoitteita ja pyrkimyksiä, joista eurooppalaiset toimielimet ja yleensä Euroopan kansalaiset voivat olla yhtä mieltä, edistetään tai voidaan edistää kohtuullisessa määrin tulevaisuutta silmällä pitäen.
Ensinnäkin haluaisin korostaa toimielinten välisen vuoropuhelun merkitystä, ja sen puitteissa haluaisin jälleen kerran korostaa sitoutumistani. Meillä on tilaisuus puhua tästä eurooppalaisesta sysäyksestä sekä puheenjohtajavaltio Espanjan työskentelyssä sekä maaliskuussa Barcelonan Eurooppa-neuvoston jälkeen että kesäkuussa Sevillan Eurooppa-neuvoston jälkeen. Tämä ei tietenkään riipu siitä, miten Espanjan hallituksen jäsenet ovat esillä parlamentissa eri yhteyksissä.
Haluan sanoa teille, että neuvoston puheenjohtajana en pidä mitenkään ongelmallisena järjestää asiaa, jota joku teistä pyysi: että toimielinten välistä vuoropuhelua varten perustettaisiin työryhmä, johon ottaisivat osaa neuvosto, parlamentti ja komissio ja jonka tarkoituksena olisi tietysti tarkastella, kuinka toimintamme sujuu. Uskoisin, ettei komissiolla ole mitään sitä vastaan. Siksi olen tästä näkökulmasta tietoinen teidän huolenaiheistanne, ja olen joistakin niistä samaa mieltä, kuten toiseen ja kolmanteen pilariin kuuluvien asiakirjojen käsittelystä, joka täytyy ratkaista kaikin mahdollisin tilanteen, tekojen ja asian arkaluonteisuuden edellyttämin vakuuksin, kuten monissa kansallisissa parlamenteissa tehdään asettamalla turvallisuus- ja varauksellisuustakeita. On ilmeistä, että voimme edistyä monissa kysymyksissä, ja siksi puheenjohtajavaltio ei pitäne toimielinten välisen työryhmän asettamista ongelmallisena.
Mikäli sallitte, haluaisin keskittyä puheenvuorossani puheenjohtajakauden tavoitteisiin ja työohjelmaan, en mihinkään muuhun. Hyvät jäsenet, uskon, että käsillä on Euroopan unionin kannalta hyvin tärkeä ja historiallinen tilaisuus, joka on todella merkityksellinen. Mielestäni tätä tilaisuutta ei saa jättää hyödyntämättä. Se on nähtävissä vähintäänkin useassa seikassa. Maailmankuva on muuttunut syyskuun 11. päivän jälkeen, ja muutos on ollut dramaattinen. Maailmassa tärkeintä on nykyisin terrorismin vastainen taistelu ja turvallisuus. Sama syyskuun 11. päivän jälkeinen muutos aiheuttaa maailmassa perinpohjaisia strategisia muutoksia. Ne määrittelevät tulevaisuuden maailman, jota on pohdittava ja josta on keskusteltava eurooppalaisissa toimielimissä, joissa on otettava siihen kantaa tulevaisuutta silmällä pitäen. Euroopan unioni ei voi, sellaisena kuin se on eri toimielintensä muodossa, jättäytyä sivuun näitä maailmassa tapahtuvia perusteellisia strategisia muutoksia koskevasta pohdinnasta ja osallistumisesta niihin.
Toiseksi tämä tilaisuus on monesta syystä hyvin tärkeä taloudellisessa mielessä. Ensiksikin meillä on ensimmäistä kertaa käytössämme yhtenäisvaluuttamme euro, joka on menestykseksi osoittautunut vakauden tae. Toiseksi, valtioidemme talouksissa tarvitaan voimakkaita uudistuksia rakenteellisista syistä, joista puhun myöhemmin. Kolmanneksi elämme suhdannemielessä taloudellista taantumavaihetta, ja mikäli emme kykene hyödyntämään euron käyttöönottoa ja vauhdittamaan taloudellisia uudistuksia, hukkaamme eittämättä varsin tärkeän tilaisuuden elvyttää talouksiamme.
Kolmantena on korostettava, että olemme lähestulkoon päättämässä epäilemättä poikkeuksellisen laajakantoista operaatiota, jota voimme kutsua laajenemiseksi tai laajentumiseksi, kuinka vain haluamme; loppujen lopuksi kyse on kuitenkin poliittisesta operaatiosta, jonka tuloksena Eurooppa yhdistyy jälleen. Tämä tavoite riittäisi yksin huipentamaan sen kunnianhimon, joka on Euroopan menneisyyttä taaksepäin tarkastelemaan kykenevällä poliittisella sukupolvella, joka huolehtii tulevaisuutemme ennakoimisesta ja järkevästä järjestelystä.
Lopuksi olemme tietoisia, että meidän on tehtävä toimielinten uudistus, ja siksi olemme esittäneet valmistelukunnan ja hallitustenvälisen konferenssin koollekutsua.
Kaikki nämä pyrkimykset tekevät tilaisuudesta ratkaisevan. Haluan välittää Euroopan parlamentille puheenjohtajavaltio Espanjan sitoutumisen näihin yhteisiin pyrkimyksiin, ja samalla haluan välittää sen lupauksen työskennellä johdonmukaisesti, jotta saavuttaisimme tavoitteemme tehokkaammin. Siksi olemme kirjanneet ylös muutamia ensisijaisia painopistealueita, joita haluaisin kommentoida lyhyesti puheenvuorojenne pohjalta.
Ensinnäkin terrorismin vastainen taistelu ei ole enää vain joidenkin vaan kaikkien ongelma, johon jotkut voivat kenties paneutua perusteellisemmin. Kuitenkin se on ehdottomasti kaikkien vastuulla. Niin kuin olen sanonut, pidän toki arvossa Euroopan parlamentin toimintaa ja ponnisteluja tässä kysymyksessä. Epäilemättä meidän ei pidä tarkastella terrorismin vastaista taistelua yksinään vaan myös suhteessa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseen sekä Tampereen sitoumuksiin, jotka ovat osa sitä entistä yhdentyneempää Eurooppaa, jonka haluamme luoda tulevaisuudessa.
Nythän moni puhuja, erityisesti jäsen Poettering, peräsi lujuutta terrorismin vastaisessa taistelussa. Se on oikein. On kysyttävä, onko Euroopan unioni osannut yleisesti ottaen olla tällä historiallisella hetkellä tilanteen tasalla. Uskon järkiperustein, että on, että eurooppalainen pidätys- ja luovutusmääräys jota kaikki Euroopan unionin 15 jäsenvaltiota muuten tukevat terroristijärjestöjen rahoituksen torjuminen sekä terrorismia tukevia henkilöitä ja järjestöjä koskevan luettelon laatiminen ovat erinomaisia edistysaskeleita. Toivon ja haluan, että Euroopan parlamentti ottaa 5. helmikuuta pidettävässä istunnossaan ratkaisevan askeleen siihen suuntaan.
Miten se on tehtävä? Se on tehtävä siten, että oikeusvaltion vakuudet turvataan. Hyvät jäsenet, olitte aivan oikeassa sanoessanne, että oikeusvaltio ja vapautemme on turvattava täysimääräisesti. Se on totta, emmekä saa juuri silloin unohtaa, että nimenomaan nämä asiat taataan demokratioissa, ja että nimenomaan ne terroristit tai terrorismin tukijat haluavat turmella ja hävittää.

Nimenomaan demokratian säilyttäminen oikeusvaltiossa on eittämättä paras takeemme. Terrorismin vastaisessa taistelussa ei saa olla olemassa, eikä ole, välimaastossa olevia alueita, koska ei ole olemassa elämän ja kuoleman välimaastoa, sen enempää kuin laillisuuden ja laittomuuden tai lain noudattamisen ja terrorismin kanssa liittoutumisen välimaastoakaan. Se mitä on, on selkeä puolustautuminen, mikä tapahtuu tarpeen mukaan joko kansainvälisesti kansainvälisen liittoutuman tai sisäisen sitoutumisen tai kaikkien tekemän kansainvälisen yhteistyön kautta, jotta säilyttäisimme vapautemme ja oikeusvaltiomme. Tämä saavuttamiseksi meidän täytyy kehittää turvallisuuteen, tiedusteluun, joukkojen väliseen yhteistyöhön ja yhteisiin tutkintaryhmiin liittyviä operatiivisia näkökohtia sekä yhteisön oikeuteen liittyviä asioita, jotka ovat Euroopan yhdentymisprosessin ratkaiseva osa.
Jos olemme johdonmukaisia ja pidämme terrorismia yhtenä sivilisaatiomme suurimmista tämänhetkisistä uhkista, meidän on otettava se tavoitteeksemme määritellessämme Euroopan unionin turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa. Minusta tämä näkökohta on erittäin tärkeä, ja sitä kannattaa tarkastella aivan erityisenä kohtana ainakin kahdessa luvussa, jotka koskevat Euroopan unionin kannalta erittäin merkityksellisiä suhteita: ensiksikin tarkasteltaessa suhteita Yhdysvaltain kanssa, sillä sen kanssa on keskusteltava myös rikosoikeudellisista kysymyksistä. Tässä asiassa puolustamme tietysti luovutusjärjestelmäämme ja pidämme kiinni kannastamme, joka on selkeästi kuolemanrangaistuksen vastainen tai tuomioistuimia kehen tahansa henkilöön kohdistettavia oikeudenkäyntejä puoltava. Meidän on kuitenkin keskusteltava siitä.
Meidän on myös keskusteltava voidaksemme toimia jotenkin niiden huolenaiheiden osalta, joita jotkut teistä esittivät Venäjän kanssa tehtävän yhteistyön merkityksestä terrorismin vastaisessa taistelussa.

Puhemies
Arvoisa pääministeri, olen pahoillani, että joudun keskeyttämään teidät.
Hyvät kollegat, minun on todellakin vaadittava, että istuudutte hiljaa paikoillenne. Pyydän vahtimestareita kehottamaan keskustelevia jäseniä istumaan tai poistumaan istuntosalista.
Emme voi työskennellä parlamentissa oloissa, joita on mahdoton hyväksyä, ja vielä tällaisena hetkenä!

Aznar
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan sanoa teille, että näitä asioita voimme edistää käynnistämällä kansainvälisen rikostuomioistuimen toiminnan ja parantamalla kansainvälisen oikeusturvan välineitä. Haluaisin kuitenkin päättää terrorismin vastaisen taistelun käsittelemisen sanomalla selkeästi yhden asian: älkäämme koskaan unohtako tiedän, ettei parlamentin suuri enemmistö tee sitä uhrien antamaa moraalista opetusta emmekä sitä, mitkä ovat keskeisimmät velvollisuutemme.
Ei ole ainoastaan virhe jättää terrorismi tuomitsematta ja puhua vuoropuhelusta, tukea terrorismia ja puhua vuoropuhelusta tai murhata ja puhua vuoropuhelusta; se on myös loukkaus, joka kohdistuu terveeseen järkeen ja niiden ihmisen muistoon, jotka ovat menehtyneet tai vaarantaneet henkensä nimenomaan siksi, että he ovat puolustaneet ihmisoikeuksia, vapauksia, oikeusvaltiota ja demokratiaa, erityisesti eräissä maissa.

Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, toiseksi haluaisin todeta, että euro on osoitus eurooppalaisesta menestyksestä, ja siksi voimme ehkä puhua keskenämme laajemmasta tai suppeammasta luettelosta, jossa on mainittu euroon käyttöönottoon mahdollisesti eniten vaikuttaneiden tai toiminnastaan tunnustuksen ansainneiden henkilöiden nimet. Ennen kaikkea euro on kuitenkin selkeä osoitus Euroopan, eurooppalaisen yhteiskunnan, sen toimielinten ja Euroopan kansalaisten menestyksestä. Se on ajatuksen synnyttäjien ja alkuunpanijoiden menestys, sen toteuttajien menestys, ja ennen kaikkea haluamme, että se on menestys Euroopan tulevaisuuden kannalta.
Hyvät jäsenet, minusta euro ei ole päätepiste vaan lähtökohta, jotta voimme yrittää sitten, kun Euroopan talous on tervehdytetty tätä prosessia on pidettävä yllä ja jatkettava toteuttaa Lissabonin strategian mukaisen Euroopan, jossa vallitsee täystyöllisyys, joka on kilpailukykyisempi ja jossa on enemmän mahdollisuuksia tarkastella mahdollisuuksiamme maailmassa hyvinvoinnin näkökulmasta. Ilmiselvästi meidän on toimittava näin. Sen takia Euroopalle on ehdottoman tärkeää yhdistää euron käyttöönotto talousuudistuksiin ja tarkastella tätä kokonaisuutta Barcelonan Eurooppa-neuvostossa.
Hyvät jäsenet, haluan ainoastaan palauttaa nopeasti mieleenne muutamia lukuja. 1990-luvulla Amerikan yhdysvaltojen kasvu oli yhtä vuotta lukuun ottamatta joka vuosi yli kolme prosenttia. 1990-luvulla Euroopan unionin kasvu oli yhtä vuotta lukuun ottamatta joka vuosi alle kolme prosenttia. Kuten sanoin puheenvuorossani, Euroopan unioni on menettänyt tuloistaan kuusi prosenttiyksikköä Yhdysvaltoihin verrattuna. Kuten sanoin, Yhdysvaltojen tekninen uusiutumiskyky ja eurooppalaiset investoinnit Yhdysvalloissa, joilla on siellä suotuisammat edellytykset kuin Euroopan valtioissa, on aiheuttanut Euroopan talouksissa syvän kriisin.
Minusta me tekisimme virheen, jos emme huomaisi, että tämänhetkisen talouskriisin lisäksi on olemassa rakenteellisia tekijöitä, jotka vaativat huomiotamme. Siksi Barcelonan Eurooppa-neuvosto on nyt, kun euro on otettu käyttöön, kerrassaan keskeinen virstanpylväs. Miksi? Jotta täystyöllisyyden tavoite olisi mahdollinen.
Mikäli sallitte ilmauksen, kuulun niihin, joiden mielestä parasta sosiaalipolitiikkaa, solidaarista politiikkaa ja terveen järjen politiikkaa on edelleen sellainen politiikka, jonka avulla on mahdollista luoda työpaikkoja ja vauhdittaa talouskasvua, jolloin yhteiskunnasta tulee vauraampi, oikeudenmukaisempi, solidaarisempi ja tasapuolisempi.
(Suosionosoituksia). Kyse on juuri tästä. Siksi puhumme liikenteestä, energiasta ja rahoitussuunnitelmista. Toivon, että komissio ja parlamentti voivat todellakin ratkaista viimeaikaiset erimielisyytensä ja laatia rahoitustoimintaa koskevan suunnitelman. Siksi puhumme myös koulutuksesta ja työllisyydestä. Se on todellakin tapa työskennellä kilpailukykyisemmän ja edistyksellisen Euroopan hyväksi. Omana käsityksenäni haluan kertoa teille, että Yhdysvaltojen talous tervehtyy ja että se pääsee kilpailukyvyssä, työllisyydessä ja taloudessa paljon Euroopan edelle. Kenenkään ei pidä sekoittaa näitä asioita siihen, ettei eurooppalaista sosiaalimallia pidettäisi yllä tai että se kyseenalaistettaisiin. Voimme säilyttää eurooppalaisen sosiaalimallin ainoastaan tekemällä siitä kestävän sekä toteutettavissa ja rahoitettavissa olevan, ja se saadaan aikaan kasvun ja työllisyyden avulla, joita meidän pitää epäilemättä tukea.
(Suosionosoituksia)
Puhuin jo selkeästä sitoutumisestani laajentumiseen. Tässä yhteydessä mainitsen kolme konkreettista kysymystä. Laajentumisen toteutuminen on mahdollista ja toivottavaa, ja meidän on ponnisteltava, jotta tämä tavoite olisi saavutettu 31. joulukuuta tänä vuonna. On täytettävä kolme perusedellytystä, joista ensimmäinen on eriyttämisperiaate: vain riittävän valmiit maat saavat liittyä. Toiseksi on noudatettava yhteisön säännöstöä: sitä ei saa kyseenalaistaa, jos halutaan, että laajentuminen tapahtuu aikataulun mukaan. Kolmanneksi on noudatettava Agenda 2000 -ohjelmaa ja Berliinin sitoumuksia, jotka sisältävät ja joissa selitetään laajentumisen perusasiat. Jos näitä kolmea kohtaa noudatetaan, neuvotteluluvut ja yhteiset kannat voidaan päättää muistettavasti laajentumiseen. Lähitulevaisuudessa on muotoiltava uudestaan päätöksiä ja tehtävä niitä, mutta olemme kuitenkin edistäneet merkittävästi suurta poliittista operaatiota, laajentumista.
Siitä puheen ollen haluan viitata vielä yhteen kysymykseen, joka liittyy lujasti valmistelukunnan asettamiseen, toimielinuudistuksiin ja Enemmän Eurooppaa -tavoitteeseen. Hyvät jäsenet, minä uskon yhdentyneeseen ja monimuotoiseen Eurooppaan. Ymmärrän, että jotkut voivat olla sitä mieltä, että Enemmän Eurooppaa -tavoitteen tai entistä yhdentyneemmän Euroopan mukana häviää oikeudellis-poliittinen ulottuvuus tai kansallisvaltiot sellaisina kuin me olemme ne tähän asti tunteneet. Niin ei käy. Lisäksi se yhdentynyt Eurooppa, joka on johdattanut meidät tänne asti, on historiallisessa mielessä uusi asia ja merkitsee suurta onnistumista, se on jotakin, joka meidän on osattava säilyttää koko monimuotoisuudessaan. Kunkin kansallisvaltion on jaettava demokraattisesti toimivalta kansallisvaltion, itsehallintoalueiden tai alueiden sekä paikallishallinnon kesken.
Euroopan unionin on valtioiden muodostamana liittona kanavoitava osallistumista. On kuitenkin ilmiselvää, ettei meidän pidä sekoittaa näkökulmia tai mahdollisuuksia tai ettei meidän pidä muokata perustavasti jotakin, joka on antanut Euroopalle takeet turvallisuudesta, vauraudesta, vapaudesta ja taloudellisesta menestyksestä. Valmistelukunnan on pidettävä näitä seikkoja lähtökohtanaan ja hoidettava tehtävänsä sopimuksen mukaisesti, ja vuoden 2004 hallitustenvälisen konferenssin on hoidettava ne edustaen jäsenvaltioita.
Hyvät jäsenet, lopuksi puhun lyhyesti ulkopolitiikkaan ja yhteiseen turvallisuuteen liittyvistä kysymyksistä. Haluaisin sanoa, että nyt kun Euroopan puolustuspolitiikan toteuttamiskelpoisuus on tuotu julki, toisen pilarin kehittäminen on ehdottomasti perustehtäviämme. Hyvät jäsenet, olen yhtä mieltä sen jäsenen kanssa, joka täällä sanoi, että Atlantin liiton kanssa voitaisiin päästä tarkoituksenmukaisiin operatiivisiin sopimuksiin. Niihin on ehdottoman välttämätöntä päästä täällä turvallisuus- ja puolustusulottuvuutta vailla olevassa Euroopassa, jossa sen puutetta valitetaan kaiken aikaa. Toivonkin, että ne jäsenvaltiot, joilla on eniten vastuuta noiden sopimusten tekemisessä, olisivat kyllin järkeviä solmiakseen ne lähitulevaisuudessa.
Me voimme ja meidän täytyy voida ottaa enemmän vastuuta turvallisuuskysymyksissä ja se on tietenkin yksi tärkeimmistä haasteistamme tulevaisuudessa. Kun keskustellaan siitä, mitä voivat olla ensisijaisten painopistealueiden peruselementit, olen maininnut Yhdysvallat ja Venäjän, vaikkakaan en halua olla itsepintainen. Hyvät jäsenet, haluan kertoa näkemykseni asiasta: vuoropuhelussa Yhdysvaltojen ja Venäjän kanssa määritellään suurelta osin eurooppalaisten maanmiestemme tulevaisuus. Hyvät jäsenet, muilta osin meillä on monta tärkeää kysymystä käsiteltävänämme, ja yksi niistä on Välimeren alueen vuoropuhelu. Se ei ole pelkästään puheenjohtajavaltio Espanjan alulle panema asia vaan erittäin tärkeä kysymys euroa käyttävässä ja laajentuvassa Euroopassa. Arvoisa puhemies, jotta en pitkittäisi puheenvuoroani pyydän anteeksi sitä mainitsen vain yhden seikan, sillä täällä on välistä mainittu sanat yhteisvastuullisuus ja kehitys.
Jos Välimeren etelänpuoleiset maat haluavat pitää nykyisen työllisyys- ja varallisuusasteensa, niiden on luotava kymmenen vuoden aikana 40 miljoonaa työpaikkaa. Tämä on Välimeren etelänpuoleisille maille haaste sekä niiden väestönkasvun että niiden taloudellisen tilanteen kannalta. Se on ehdottomasti haaste kaikille Euroopan maille. Olisikin hyvä pohtia kovasti, mitä pystymme tekemään kun tulee aika vastata noihin haasteisiin.
Minusta Latinalaisen Amerikan Madridissa pidetään toinen Euroopan unionin, Latinalaisen Amerikan ja Karibian maiden välinen konferenssi; ensimmäinen järjestettiin Rio de Janeirossa pitää olla Euroopan unionin ensisijaisten painopistealueiden joukossa, ja niihin kuuluu myös kiinnostus kehitykseen ja maailman vakauteen. Hyvät jäsenet, nämä olivat ne huomiot, jotka halusin tehdä, kun puheenjohtajavaltio Espanja on ensimmäisen kerran läsnä edustajainkokouksessa.
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Panen merkille, että haluatte tulla parlamenttiin Barcelonan huippukokouksen jälkeen; kyse on mielestämme tärkeästä lisätilaisuudesta, jolloin toimielimemme voivat käydä vuoropuhelua.

Äänestykset
Puhemies
Siirrymme äänestykseen.
Poetteringin PPE-DE-ryhmän puolesta, Barón Crespon PSE-ryhmän puolesta, Coxin ELDR-ryhmän puolesta, Cohn-Benditin Verts/ALE-ryhmän puolesta, Wurtzin GUE/NGL-ryhmän puolesta, Collinsin UEN-ryhmän puolesta ja Bonden EDD-ryhmän puolesta työjärjestyksen 150 artiklan 1 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jättämä ehdotus päätökseksi (B5-0032/2002) valiokuntien jäsenten lukumäärästä
(Parlamentti hyväksyi päätöksen.)
Työjärjestyksen 150 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetty ehdotus puheenjohtajakokouksen päätökseksi (B5-0021/2002) suu- ja sorkkatautia käsittelevän väliaikaisen valiokunnan asettamisesta.
(Parlamentti hyväksyi päätöksen.)
Bushill-Matthewsin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0463/2001) kuluttajansuojapolitiikan yleisistä näkökohdista ja erityisesti direktiivin 90/314/EY soveltamista koskeva kuluttajatiedotus ja -valistus (2001/2136(INI)).
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi yhteisön toimintaohjelmasta sellaisten valtioista riippumattomien järjestöjen tukemiseksi, jotka toimivat ensisijaisesti ympäristönsuojelun alalla (13397/1/2001 - C5-0643/2001 - 2001/0139(COD)).
(Parlamentti hyväksyi yhteisen kannan.)
Jacksonin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0462/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi vesivaroja ja terveyttä koskevan pöytäkirjan tekemisestä yhteisön puolesta vuoden 1992 yleissopimukseen maasta toiseen ulottuvien vesistöjen ja kansainvälisten järvien suojelusta ja käytöstä (KOM(2001) 483 - C5-0644/2001 - 2001/0188(CNS)).
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Puhemies. Äänestykset ovat päättyneet.
-

Inglewood
. (EN) Yritin kertoa parlamentille, että, kuten jotkut kollegat tietävät, lähes koko karjani sairastui suu- ja sorkkatautiin, ja eläimet jouduttiin teurastamaan. Koska katson kuitenkin, etteivät ehdotetun tutkintavaliokunnan toimet vaikuta minuun taloudellisesti, äänestin tutkinnan puolesta.

Euroopan parlamentin kvestorien vaali
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Euroopan parlamentin kvestoreiden vaalin toinen äänestyskierros.
Äänestäneitä oli 570 ja annettuja ääniä 567. Ehdoton enemmistö: 284.
Poos: 304 ääntä - valittu
Balfe: 288 ääntä - valittu
Smet: 288 ääntä - valittu
Marinho: 264 ääntä
Maes: 116 ääntä.
Asiasta ei tarvitse äänestää enempää. Kaikki viisi kvestorin virkaa on täytetty. Onnittelen kaikkia valittuja henkilöitä.
Kutsun teidät lyhyeen vastaanottotilaisuuteen.
(Istunto keskeytettiin klo 13.24 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Puhemies
Haluaisin ilmoittaa parlamentille, että Intian hallitus on suonut sosialistiryhmän kollegallemme John Humelle kunnian vastaanottaa lähitulevaisuudessa Mahatma Gandhin rauhanpalkinnon. Palkinnon sai viime vuonna Nelson Mandela. Kun otetaan huomioon John Humen merkittävä sitoutuminen rauhan ja sovittelun edistämiseen Irlannissa, olen hyvin tyytyväinen voidessani onnitella häntä. Olen varma siitä, että parlamentti on hyvin ylpeä tästä tunnustuksesta, joka on myönnetty eräälle ansioituneimmista jäsenistämme.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Venäjän-suhteista vastaava valtuuskunta on tänään saanut kunnian vastaanottaa vieraina venäläisiä kollegojamme, kuten Vladimir Lukinin. Näen, että Vladimir, joka on vanha ystäväni, on jo lehterillä. Vladimir, olet hyvin tervetullut. Hän on Venäjän federaation parlamentin alahuoneen, duuman varapuhemies ja EU:n ja Venäjän välisen parlamentaarisen yhteistyövaliokunnan varapuheenjohtaja. On hienoa nähdä sinut täällä, ja toivon, että voimme tavata henkilökohtaisesti. Minun ei pitäisi puhemiehenä puhua tällaisia. Vladimir, olen opetellut vasta eilisestä lähtien puhemiehen tavoille, mutta on mukava nähdä vanhoja ystäviä parlamentissa.

Euron käyttöönotto
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu euron käyttöönotosta. Eurot ovat kilisseet taskuissamme muutaman viikon ajan, ja Euroopan yhteisön pitkäaikainen haave on näin toteutunut. Kyse on hienosta kunnianosoituksesta Euroopan keskuspankin ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän toimintakyvylle, pankki-, rahoitus- ja kaupalliselle järjestelmälle sekä jälleenmyyntijärjestelmälle, samoin kuin ja ennen kaikkea Euroopan kansalaisille, jotka ovat hyväksyneet euron niin auliisti, että se on melkein korvannut asianomaisten jäsenvaltioiden valuutan.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, nyt kun Maastrichtin sopimuksen allekirjoittamisesta on kulunut lähes kymmenen vuotta, euro on jo taskuissamme ja uskoisin, että myös kansalaisten sydämissä.
Euron käyttöönotto on sujunut näiden kahden ensimmäisen viikon aikana poikkeuksellisen hyvin. Toiveikkaimmatkin ennusteemme on toteutunut yli odotusten. Eurooppalaiset ovat osoittautuneet innokkaiksi ja vastuuntuntoisiksi ja kaikki vaihtoon osallistuvat toimijat ovat paneutuneet siihen huolellisesti.
Euron 1. tammikuuta tapahtunut liikkeeseenlasku huipentaa hankkeen, jonka hyväksi olemme tehneet työtä monen vuoden ajan. Kansalaistemme mielestä Euroopan rakentaminen edistyy hitaasti. Kun sitä tarkastellaan historiallisesta näkökulmasta, voidaan kuitenkin huomata, että edistyminen on ollut huomattavan vauhdikasta. Jäsenvaltiot tarvitsivat tuhat vuotta valtioidensa rahayksiköiden yhtenäistämiseen, mutta yhteisössä se onnistuttiin tekemään hiukan yli 40 vuodessa.
Kommenttieni aluksi haluaisin esittää kunnianosoitukseni niille miehille ja naisille, jotka mahdollistivat tämän hankkeen onnistumisen. Heitä on paljon, ja joidenkin nimet on mainittu tänä aamuna. En aio toistaa niitä, sillä ne ovat kaikkien mielessä, mutta hankkeella sallitte kai tämän ilmaisun ei ole pelkkiä isiä vaan myös äitejä, ja haluaisin tuoda heidät esille yhden yksittäisen henkilön muodossa. Hän on Christa Randzio-Plath, jossa henkilöityy parlamentin ja sen talous- ja raha-asioiden valiokunnan paneutuminen ja sitoutuminen euroon.
Olisi kuitenkin epäoikeudenmukaista, jos en mainitsisi kahta muuta parlamentaarikkoa. He ovat Karl von Wogau, joka oli talous- ja raha-asioiden valiokunnan puheenjohtajana tärkeässä osassa sekä Euroopan komission entinen puheenjohtaja Jacques Santer. Lisäksi haluan mainita edeltäjäni Yves Thibault de Silguyn, joka oli merkittävässä osassa edellisellä kaudella.
Teimme parlamentin kanssa tehokasta yhteistyötä ja toivon, että voimme tehdä sitä edelleen voidaksemme edistyä tehtävässämme. Siksi haluaisin sanoa teille, että eurokolikkojen ja -setelien käyttöönotto ei ole vain erään hankkeen huipentuma. Se on myös uuden aikakauden alku Euroopan rakentamisen historiassa.
Euron fyysinen olemassaolo antaa meille mahdollisuuden ottaa uusia edistysaskelia yhdentymisprosessissamme. Puhun tästä aiheesta myöhemmin, mutta nyt haluan keskittyä näiden vaihdon ensi päivien ratkaisevimpiin näkökohtiin.
Ensinnäkin haluan tuoda esiin eurooppalaisten innostuksen uudesta valuutasta. Se on epäilemättä ollut keskeinen tekijä operaation onnistumisen kannalta. Euroopan kansalaiset ovat ottaneet sen nopeasti osaksi jokapäiväistä elämäänsä.
Ennen tammikuun 1. päivää eurosarjojen myynti oli jo osoittautunut menestykseksi. Tammikuun 1. päivästä alkaen kuluttajat alkoivat käyttää suuria määriä seteleitä. Automaattiottojen määrät ovat olleet ensimmäisinä päivinä ennakoitua suurempia. Pankkien tiskeillä on ollut tammikuun ensimmäisen viikon aikana niin kova tungos, että joissakin maissa ottojen tai vaihtojen määrä on ollut tiskillä suurempi kuin pankkiautomaateissa.
Toinen merkki yhteisvaluutan menestyksestä kansalaisten keskuudessa on ollut nopea siirtyminen euromääräisiin maksuihin. Se nousi 20 prosenttiin jo 2. tammikuuta, ensimmäisenä työpäivänä. Tähän mennessä, eli alle yhdeksän päivän päästä tuosta ajankohdasta, yhdeksän kymmenestä maksusta suoritetaan euroissa. Kyse on siis menestyksestä, mikäli yli 90 prosenttia tapahtumista suoritetaan euromääräisinä kahden viikon kuluttua.
Toiseksi haluaisin kommentoida pankkiautomaattien mukauttamista, joka on myös ollut nopeaa ja tapahtunut koko euroalueella. Kaksi vuotta sitten komissio ja Euroopan keskuspankki alkoivat ottaa yhteyttä pankkeihin, jotta nämä muuttaisivat suunnitelmiaan ja mukauttaisivat automaatit käytännöllisesti katsoen välittömästi. Tämä toimi oli menestys. Keskimäärin 80 prosenttia automaateista oli mukautettu 1. tammikuuta. Luku oli 97 prosenttia 2. tammikuuta ja 97 prosenttia 3. tammikuuta. Tammikuun 4. päivä käytännössä kaikista automaateista sai vain euroja.
Yksi kauppaa koskeva huomio: suurin osa kansalaisista on halunnut päästä ennen kaikkea irti kansallisesta rahastaan ja saada vaihtorahat euroina, eli he ovat osoittaneet haluavansa käyttää yksinomaan euroa mahdollisimman nopeasti. Suurin osa kauppiaista noudatti lupaustaan antaa vaihtorahat euroina, mikä mahdollisti vanhojen rahojen nopean vetämisen pois käytöstä.
Euromääräisten maksujen nopeutuminen yhdistettynä kauppiaiden enemmistön harjoittamiin poikkeustoimiin auttoi estämään pitkien jonojen syntymisen kaupoissa. Lauantai 5. tammikuuta oli ratkaiseva päivä tässä mielessä. Testi oli ratkaiseva, ja jonot olivat tavanomaisia kaikissa eurovaltioissa. Tilanne ei muuttunut seuraavana maanantaina, kun monessa Euroopan maassa alkoivat alennusmyynnit.
Tammikuun ensimmäinen viikko oli kuitenkin äärimmäisen hankala kaupalle. Yhtäältä ennakkotoimitukset kaupoille olivat riittämättömiä tai niiden kohdalla oli kuljetusongelmia joissakin jäsenvaltioissa. Toisaalta moni kuluttaja käyttivät ostostentekoa hyväksi päästäkseen eroon nimellisarvoltaan suurista kansallisista seteleistä, mikä aiheutti pian varsin monessa operaatioon osallistuneessa valtiossa pienten setelien saamista koskevan ongelman, joka saatiin kuitenkin ratkaistuksi tavalla tai toisella.
Sitten hintoja koskeva kommentti: hintakäyttäytyminen on aihe, johon komissio halusi kiinnittää jäsenvaltioiden ja kaikkien vaihdon toimijoiden huomion tammikuun 1. päivää edeltävinä kuukausina. Voin kertoa teille, että asiasta vastaavien kansallisten viranomaisten esittämien raporttien mukaan hinnat eivät ole nousseet merkittävästi euroon siirtymisen vuoksi, muutamaa yksittäistapausta lukuun ottamatta. Päinvastoin, joissakin tapauksessa hintoja on tarkistettu alaspäin, vaikka on paikallaan sanoa myös, että yksittäistapauksissa niitä on voitu tarkistaa ylöspäin.
Toistan, että yleensä ottaen ei ole voitu havaita merkittävää hintojen nousua, ja sen vuoksi emme odota euroon siirtymisen heijastuvan kielteisesti tammikuun inflaatioon.
Yhteenvetona komission mielestä näiden kahden ensimmäisen viikon saldo on erittäin myönteinen.
Historian suurin vaihto-operaatio on sujunut käytännössä kömmähdyksittä. Se on mahtava riemuvoitto unionille ja osoitus huolellisten valmistelujen oivallisuudesta. Kaikkien päätekijöiden, eurojärjestelmän, komission, yksityisten toimijoiden ja kaikkien kansalaisten, ponnistelut ovat kantaneet hedelmää.
Euron käyttöönoton onnistuminen on luvun loppu, kuten aiemmin sanoin, muttei suinkaan teoksen loppu. Meidän on nyt korjattava menestyksemme hedelmät vahvistamalla ja syventämällä talouspolitiikkojen koordinaatiota sekä tekemällä tarpeelliset rakenneuudistukset lisätäksemme unionimme kasvua ja työllisyyttä.
Sitä samaa energiaa ja kunnianhimoa, jotka ovat ohjanneet euron toteutumista, on nyt käytettävä sellaisten talouspolitiikkojen koordinoimiseen, jotka mahdollistavat kasvun ja työllisyyden lisääntymisen. Lyhyellä aikavälillä euroalueen vakaus on mahdollistanut nykyisestä talouden taantumasta selviämisen tapahtuvan tasapainoisesti ja soveliaasti.
Talousarvioiden loppusaldojen selvä kasvu on luonut varannon, jonka avulla on mahdollista lievittää talousarvioiden alijäämien lievää kasvua, joka on syntynyt maailmanlaajuisen taantuman seurauksena.
Toivomme, että vuonna 2002 voimme jälleen päästä tyydyttävään kasvuvauhtiin, mikä puolestaan vaikuttaa koko maailmantalouden elpymiseen. Eurosetelien ja -kolikkojen käyttöönoton onnistuminen poistaa epävarmuuden ja helpottaa tätä elpymistä palauttamalla kuluttajien ja yritysten luottamuksen.
Keskipitkällä aikavälillä Euroopan unioni asetti Lissabonissa kasvumahdollisuuksien vahvistamista ja työpaikkojen luomista koskevat selkeät tavoitteet. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi on tärkeää pitää yllä sykettä, joka auttaa meitä toteuttamaan työllisyysasteen ja tuottavuuden nostamista varten tarvittavat uudistukset.
Tälle vuodelle komissio ehdottaa kolmea ensisijaista aluetta: ensiksikin työllisyyspolitiikkoja ja erityisesti aktiivisia työmarkkinapolitiikkoja, toiseksi talousuudistuksia kilpailukyvyn, yhdentymisen ja verkkoyrityksiin investointien vahvistamiseksi ja kolmanneksi investointia tietoon kilpailukyvyn ja työllisyyden kasvattamiseksi. En puhu enää enempää näistä aiheista, joista komission puheenjohtaja puhui eilen.
Tässä yhteydessä uskon, että koordinaatiota pitää vahvistaa analysoimalla paremmin taloudellista tilannetta ja euroalueen politiikkayhdistelmiä: on suhtauduttava avoimemmin asianmukaisia politiikkoja koskevan yhteisymmärryksen saavuttamiseen sekä annettava jäsenvaltioiden ja komission käyttöön tietoa niistä pääasiallisista talouspoliittisista toimista, joita kukin valtio soveltaa tulevaisuudessa. Näin yhteisön käytössä oleva vertaisarviointi voi toimia tehokkaasti.
Edistyminen merkitsee sitoumustemme perustamissopimuksiin sekä vakaus- ja kasvusopimukseen sisältyvien täyttämistä. Se merkitsee myöskin uusista haasteista selviämistä. Komissiona ponnistelemme ja työskentelemme näiden asioiden parissa ja toivomme, että voimme luottaa parlamentin apuun, joka on tähän asti ollut aina ulottuvillamme. Toivomme, että voimme edelleen tehdä sen kanssa samaa tehokasta ja sopuisaa yhteistyötä, jota se on tehnyt aiemmin.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen. Kuten huomasitte, moniin henkilöihin on jo viitattu ja heitä on kiitelty tänään. Meidän pitää tietysti kiittää teitä, henkilökuntaanne ja komission jäsenten kollegiota kaikesta työstä, jota olette tehneet vuosien aikana, jotta tästä tulisi totta. Onnittelemme teitä ja osoitamme teille kunnioitusta sen johdosta.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, puhe, jonka nyt pidän, on viimeinen puhe, jonka pidän täällä istuntosalissa talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsenenä. Olen kuulunut tuohon valiokuntaan 22 vuotta. Huomisesta lähtien olen ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan jäsen. Olen vakuuttunut siitä, että Euroopan unionin toteutumisen seuraavana askeleena on oltava poliittinen unioni. Olen iloinen saadessani tulevaisuudessa olla mukana sen rakentamisessa.
Kun muistelen näitä vuosia, haluaisin muistella ensinnäkin kollegaamme Basil de Ferrantia, joka nyt on valitettavasti jo kuollut ja joka laati aikoinaan ensimmäiset sisämarkkinoiden toteuttamista koskeneet mietinnöt ja antoi näin alkusysäyksen koko tälle kehitykselle. Alussa oli kaupan teknisiä esteitä käsitellyt työryhmä, josta kehittyi sitten parlamentin Kangaroo Group. Ne olivat ensimmäisiä sisämarkkinoiden toteuttamista koskeneita aloitteita. Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnan puheenjohtajana eli edeltäjänämme, hyvä jäsen Randzio-Plath, toimi silloin Jacques Delors, joka sittemmin Ranskan valtiovarainministerinä ja myöhemmin Euroopan komission puheenjohtajana loi perustan näiden ajatusten toteutumiselle.
Haluaisin muistella myös Jacques Moreauta, joka esitteli vuonna 1984 kanssani Euroopan parlamentin ensimmäisen mietinnön ehdotuksista sisämarkkinoiden toteuttamiseksi.
Kun näkee, kuinka innokkaasti euro, tämä Euroopan unionin 300 miljoonan ihmisen uusi raha, otettiin vastaan 1. tammikuuta, on muistettava, kuinka vaikea sen alku yhtäältä on ollut. Toisaalta on kysyttävä, mitkä ovat edellytykset euron, tämän yhteisen rahan, pitkän aikavälin menestykselle?
Haluaisin mainita kolme edellytystä: ensimmäinen on vakaus- ja kasvusopimuksen johdonmukainen toteuttaminen. On lähes ironista, että toteamme nyt, että isänmaani Saksa kamppaili aikoinaan voimakkaimmin vakaus- ja kasvusopimuksen ja sen tiukkojen kriteerien noudattamisen puolesta ja että nykytilanteessa voidaan tai pitää oikeastaan olettaa, että Saksasta tulee ensimmäinen maa, jota sopimuksen seuraamukset koskevat. Olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän on oltava johdonmukaisia, jos haluamme, että euro on vakaa pitkällä aikavälillä ja että korot pysyvät pitkällä aikavälillä alhaisina Euroopan unionin yrityksille investointien ja kasvun mahdollistamiseksi.
Toinen edellytys on se, että meidän on harjoitettava jäsenvaltioissa ja Euroopan unionissa samoihin periaatteisiin nojaavaa talouspolitiikkaa. Euroopan parlamentin tahdon mukaan, jota sen laaja enemmistö kannatti, näiden periaatteiden olisi oltava sosiaalisen markkinatalouden periaatteita.
Kolmanneksi meidän edettävä poliittisen unionin suuntaan. Sanoimme aikoinaan ennen Maastrichtia, että haluamme sekä talous- ja rahaliiton että poliittisen unionin. Sanoimme jo silloin, että talous- ja rahaliitto ei kestä pitkään ilman poliittista unionia. Meidän on oltava johdonmukaisia. Meidän on nyt aloitettava poliittisen unionin valmistelut. Sen tärkein tekijä on yhteinen ulko- ja puolustuspolitiikka.
Lopuksi haluaisin viitata asiaan, josta Jacques Delors on puhunut. Jacques Delors huomautti kerran erittäin osuvasti erään loputtoman keskustelun yhteydessä, jota kävimme Euroopan sisämarkkinoista, että sisämarkkinoihin ei saa rakastua. Tunteilla ei siis ole tässä sijaa. Samaa sanoisin myös rahasta, vaikka joillakin meistä on rahaan erittäin tunnepitoinen, lähes eroottinen suhde. Mutta me nimenomaan tarvitsemme ja meidän on nimenomaan vapautettava tunne yhteisestä eurooppalaisesta identiteetistä, Euroopasta. Se on varmasti Euroopan parlamentin kaikkein tärkein tehtävä.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, käteisen euron käyttöönotto ei ole vain logistinen ja organisatorinen menestys, vaan se vaikuttaa jo nyt eurooppalaisen identiteetin muodostumiseen ja löytämiseen. Siihen eivät voi vaikuttaa edes euroskeptikot Italiassa.

Käsin kosketeltava euro tekee Euroopan unionista arkipäiväisen ja realiteetin, kuten parlamentin jäsenet aina ovat sanoneet. Euro oli ensimmäisten suorien vaalien jälkeen Euroopan parlamentin, ennen kaikkea talous- ja raha-asioiden valiokunnan, niin sanottu ensimmäinen valinta. Siksi euro on kahden vuosikymmenen ajan kuulunut Euroopan parlamentin menestystarinoihin. Olemme puolustaneet markkinoita ja valuuttaa ja vaikuttaneet niihin. Minusta siitä on kiitettävä parlamentin kaikkia jäseniä, myös teitä, jäsen von Wogau.
(Suosionosoituksia)
Eurosta tulee nähdäkseni vuoden 2002 myönteisin sana. Eurohan kuvastaa Euroopan dynamiikkaa ja päättäväisyyttä eurooppalaisen identiteetin luomisessa, Euroopan kilpailukyvyn parantamisessa talouden ja työllisyyden hyväksi ja irtisanomattoman solidaarisuuden yhteiskunnaksi kasvamisessa. Rahaliitto saattaa valmiiksi sisämarkkinat oikea vastaus globalisaation haasteisiin ja tekee niistä hyödylliset kaikille pk-yrityksille ja ennen kaikkea ihmisille.
Eurosta tulee menestys, koska sen hyväksyvät markkinoiden lisäksi myös ihmiset. Monet iloitsevat lopultakin ja sitäkin me parlamentin jäsenet olemme aina ennustaneet euromaassa asumisesta. Käteisen euron käyttöönotto innostaa kaikkia ja luo optimismin ilmapiirin, jota me tarvitsemme välttämättä Euroopassa investointeihin, sisämarkkinoiden kysynnän lisäämiseksi ja työllisyyden parantamiseksi. Käyttöönotto kruunaa ja palkitsee pitkään jatkuneet ponnistelut rahaliiton hyväksi. Monet kysyvät jo, miksei käteistä euroa otettu käyttöön jo paljon aikaisemmin, kuten parlamentin jäsenet aina ovat vaatineet. Tanskan, Ruotsin ja Ison-Britannian on oman etunsa vuoksi liityttävä euroalueeseen, ennen kuin unioni laajenee Keski- ja Itä-Euroopan maihin.
Saksan markka on raha, jolla on komea menneisyys. Kolme rahaliiton vuotta lupaavat meille euron yhtä vakaata tulevaisuutta. Rahaliitossa on ainakin tähän asti ollut alempi inflaatioaste kuin D-markan vuosikymmeninä. Siihen liittyy alempi korkotaso, joka takaa hyvät, investoinneille suotuisat rahoitusolot. Rahaliitto on näin ollen säilyttänyt sen, mitä Maastrichtin sopimuksessa poliittisesti luvattiin: hintavakauden.
Käteisen euron käyttöönotto hyödyttää näkyvästi kuluttajiakin: pitkäikäisten kulutustavaroiden, kuten autojen, hinnat alenevat. Euro mahdollistaa sisämarkkinaohjelman loppuun saattamisen yhteydessä myös kuluttajia hyödyttävään kilpailun. Tämä johtaa keskipitkällä aikavälillä hintoihin kohdistuvaan paineeseen ja yllyttää ostamaan laadukkaampia tuotteita.
Talous- ja rahaliiton, Euroopan unionin sisäisen uudistuksen ja Euroopan perustuslain loppuun saattaminen sekä EU:n itälaajentumisen onnistuminen ovat suuria haasteita, joihin Euroopan on vastattava. Emme saa kuitenkaan unohtaa yhtä asiaa: euro ei ole vain rahaa koskeva hanke, vaan se on aina ollut myös poliittinen hanke ja osa Euroopan poliittista yhdentymistä.
Eurooppa on pieni osa maapalloa, ja siksi rahaliiton valmiiksi saattamat sisämarkkinat ovat varmasti oikea vastaus. Euro todistaa lisäksi eurooppalaisten kyvyn organisoida Euroopan kaikkien valtioiden etujen mukaisia yhteisiä etuja. Se on samalla yhdysside ja alkusysäys muille rohkeille eurooppalaisille hankkeille.
William Shakespeare totesi oikeutetusti: "Jos raha kulkee edellä, kaikki tiet ovat avoinna". Tämä pätee toivottavasti myös talous-, finanssi-, työllisyys- ja sosiaalipolitiikkojen tehokkaampaan ja parempaan koordinointiin. Euro tarvitsee välttämättä eräänlaisen taloudellisen hallituksen tarjoamia talousliitännäistoimia. Suhdannekehitystä ei tapahdu enää kansallisvaltioissa vaan taloudellisissa kysymyksissä. Siksi Barcelonan Eurooppa-neuvoston on jätettävä vakaus- ja kasvusopimuksen, joka tarjoaa kyllä liikkumavaraa, dogmaattinen tarkastelu ja siirryttävä vakaaseen politiikkaan, jossa painotetaan rahapoliittisen ja talouspoliittisen vakauden lisäksi myös sosiaalista vakautta.
Erityisen tärkeää oli Euroopan parlamentin osallistuminen rahapoliittiseen keskusteluun Euroopan keskuspankin kanssa. Parlamentti puolusti Euroopan keskuspankin riippumattomuutta, mutta yhtä hyvin tämän toimielimen demokraattista vastuuta. Siksi on erittäin tärkeää, että olemme organisoineet ja saaneet aikaan kulttuurivallankumouksen Euroopassa, sillä tätä demokraattista vastuuta ei aiemmin ollut jäsenvaltioiden ja kansallisten keskuspankkien välillä. Se tekee rahapolitiikasta avointa ja ymmärrettävää ja auttaa paljastamaan tätäkin salaisuutta. Rahapolitiikka ei nimittäin ole neutraalia, vaan se vaikuttaa reaalitalouteen, kasvuun ja työllisyyteen.

Peijs
Arvoisa puhemies, ryhmässäni on päätetty, että puoli neljältä on valittava aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan koordinaattorit. Olen yksi ehdokkaista, joten minun täytyy lähteä sinne. Saanko pyytää, että jäsen Pronk saisi lukea sijastani kahden minuutin puheenvuoroni, jos nimeni ilmestyy taululle?

Puhemies
Jäsen Peijs, en vastusta asiaa, jos parlamentti hyväksyy sen, niin kuin se mielestäni voi tehdäkin. Toimikaamme siis tältä pohjalta.

Peijs
Kiitos.

Maaten
Arvoisa puhemies, minä pidän itse puheenvuoroni. Kuluvan tammikuun 1. päivänä monet Euroopan kansalaisista tutustuivat ensimmäisen kerran uuteen valuuttaan: euroon. Ja mikä tutustuminen: suunnilleen kahden viikon kuluessa euro on korvannut kaikkialla kansalliset valuutat. Jos olisi kuunneltu parlamentin toivetta ja levitetty euroseteleitä kansalaisille jo ennen tammikuun 1. päivää, olisi varmaankin saatu ehkäistyä useita pienehköjä ongelmia, mutta eipä se nyt ole niin vakavaa.
Olen täysin samaa mieltä siitä, että euroon siirtyminen on ollut suuri menestys. Kehut tästä menestyksestä kuuluvat ennen kaikkea Euroopan kansalaisille, mihin viittasittekin jo itse, niin kuin kunnon liberaalin kuuluukin. Kansalaiset ovat ottaneet valuuttojen vaihdon vastaan innostuneesti ja kärsivällisesti. Lisäksi on kehuttava kauppiaita. Heidän harteillaan on ollut tosiasiallisen toteutuksen taakka, ja minusta hekin ovat euroon siirtymisen sankareita.
Arvoisa puhemies, käteiseurojen käyttöönotto on minusta kuitenkin vasta ensimmäinen askel, mihin komission jäsen Solbes jo viittasikin. Nyt on elintärkeää huolehtia, että uusi valuutta pysyy menestyksenä. Siihen tarvitaan kaikkien mukana olevien jäsenvaltioiden myötävaikutusta: poliittista tahtoa tukea valuuttaa ja olla saattamatta sitä huonoon valoon, niin kuin jotkut Italian hallituksen jäsenet tekivät, poliittista rohkeutta antaa vakaussopimuksen olla rauhassa, jotta euron taloudelliset toimintaedellytykset säilyvät, ja poliittista voimaa rakentaa uutta euron menestyksen luomalle perustalle. Nyt, kaikkien aikojen menestyksekkäimmän eurooppalaisen hankkeen jälkeen, on tullut hetki jatkaa sisämarkkinoiden kehittämistä täydellisiksi. Jos todella haluamme saavuttaa Lissabonissa asetetut tavoitteet, meidän on ponnisteltava kovasti, jotta sisämarkkinoiden vapauttamista ja joustavoittamista voitaisiin jatkaa.
Siinä hankkeessa on suurin piirtein viisi selvää painopistealuetta: postipalvelu-, liikenne-, sähkö-, kaasu- ja vesiala. Vapaassa ja joustavassa tietotaloudessa, johon pyrimme Euroopassa, niiden vapauttaminen on välttämätöntä ja myös kansalaisten edun mukaista. Näin kansalaiset näkevät, mitä hyötyä heille on Euroopan unionista. Arvoisa puhemies, vain tälle tielle lähtemällä voidaan realisoida Euroopan unionin taloudellinen voima ja pitää uusi valuutta vahvana.

Abitbol
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, eurosetelien todella onnistunut käyttöönotto todistaa vain ja ainoastaan yhdestä asiasta: Euroopan kansojen suuresta viisaudesta. Markkinat, joilla on aina muitakin vaihtoehtoja, suhtautuvat ilmeisesti asiaan paljon maltillisemmin. Oli miten oli, luulen, että kansalaisten kannalta hintatasosta tulee todellinen kriteeri, jonka perusteella euroalueen valuutta hyväksytään.
Tämä valuutta vailla valtiota tulee joka tapauksessa aiheuttamaan uusia ongelmia. Kauppiaat ovat jo joutuneet toimimaan vapaaehtoisina pankkiireina euron käyttöönoton yhteydessä. Voidaan katsoa, että heidän etunsa vastasivat tuolloin kuluttajien etuja. Väärään rahaan liittyvä ongelma on kuitenkin jo käynyt ilmi. Väärää rahaa on jo liikkeellä, ja on selvää, että eri valuutat tulevat toden teolla sekoittumaan ensi kesänä euroalueen pohjoisten ja eteläisten maiden välillä. Esimerkiksi 200:n ja 500 euron setelit, joita ei ole painettu Ranskassa ja Etelä-Euroopan maissa, saapuvat alueelle. Näinhän on jo nyt, kun on kyse Saksasta peräisin olevista seteleistä. Ensi kesänä näitä seteleitä suorastaan tulvii. Yksikään kauppias ei voi tietenkään tunnistaa mahdollisia vääriä rahoja, jotka vastaavat sentään, suonette anteeksi, yli 3 500:aa vanhaa frangiparkaamme, eli noin puolta Ranskassa maksettavasta vähimmäispalkasta. Komissio on vastuussa korvauksien maksamisesta uhreille ja niille hyväuskoisille, jotka erehtyvät luulemaan vääriä rahoja oikeiksi, koska valtiota ei ole. Entä maksavatko jäsenvaltiot tai Euroopan keskuspankki korvauksia Euroopan kansalaisille ja kauppiaille, jotka ottavat epähuomiossa vastaan vääriä rahoja kykenemättä havaitsemaan asiaa?

Della Vedova
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, uskon, että euron menestymisestä ei ole minkäänlaisia epäilyksiä, ja ansio tästä kuuluu Euroopan keskuspankille, komissiolle ja kaikille niille, jotka ovat tehneet sen hyväksi työtä, myös parlamentille. Kollegamme von Wogau sanoi, että seuraava vaihe on poliittinen unioni. Tuen tätä näkemystä, mutta minusta olisi virhe ajatella, että euron menestyminen ja sen kyky toimia vakaana, vahvana ja luotettavana valuuttana riippuu poliittisesta unionista, joka sen sijaan on luotava muita syitä varten. Eurosta tulee vahva valuutta, jos Euroopan taloudesta tulee vahva.
Arvoisa komission puheenjohtaja, viittasitte puheenvuoronne aikana useaan kertaan siihen, että on tärkeä sovittaa talouspolitiikat yhteen. Mielestäni yksi asia on vielä tärkeämpi kuin talouspolitiikkojen yhteen sovittaminen, jolla voi olla jopa kielteisiä vaikutuksia, jos sitä viedään liian pitkälle. On tärkeää, että Euroopassa on hyvät talouspolitiikat: euron vahvuus riippuu tästä. Meidän on pantava yhteen asialliset politiikat eikä nykyisiä kankeita tapoja. Euron vahvuus riippuu siis siitä, kyetäänkö näiden asiallisten politiikkojen avulla lujittamaan talousjärjestelmiä kollega Maaten puhui tästä ja vapauttamaan ne korporativismin ja valtiojohtoisuuden taakoista, vapauttamaan markkinat jne. Kaikki tämä on usein tulosta siitä, että talouspolitiikkaa on harjoitettu vähemmän eikä enemmän, ja näiltä osin uskon, että eri politiikkojen vertailu ja eri maiden omaksumien monien ratkaisujen vertailu on rikkaus, joka eräänlaisen esikuva-analyysin avulla saattaisi edistää prosesseja, joissa otetaan myönteisellä tavalla mallia muista.
Sisämarkkinoiden kehykset, joita pitää vielä toki hioa, ja niihin liitetty vakaussopimus tämä talousrakenne puuttui itse asiassa monilta mailta, esimerkiksi Italialta ovat riittävän laajat, jotta ne voivat vahinkoa tai vaaraa aiheuttamatta sisältää kunnollisen valikoiman vaihtoehtoja, jotka yksittäisille valtioille osoitetaan. Tästä valikoimasta ja jo siitäkin, että tunnustetaan monet eri vaihtoehdot, nousee mielestäni vahva talous ja näin ollen myös vahvan yhteisen rahan edellytykset.

Pronk
Arvoisa puhemies, luen tosiaankin jäsen Peijsin tekstin, ja vieläpä hänen paikaltaan sitä korostaakseni, mutta selvyyden vuoksi: seison täysin tekstin takana. Euron käyttöönottohanke on onnistunut. Alankomaissa ja Irlannissa euron käyttöönotto on jo käytännöllisesti katsoen saatettu päätökseen. Yli 90 prosenttia kaikista maksuista suoritetaan jo euroissa. Olen ylpeä siitä, jäsen Peijs sanoo - ja minä olen täysin samaa mieltä hänen kanssaan -, että Euroopan kansalaiset ovat olleet niin innostuneita uutuudesta, ottaneet euron käyttöön salamannopeasti ja jättäneet omat valuuttansa sivuun.
Eurooppalaiset eivät ole tarvinneet pitkiä siirtymäkausia. Erityinen kiitoksen ja tunnustuksen sana on nyt varmaankin osoitettava vähittäiskaupalle, joka on ottanut sangen monet vaikeudet joustavasti vastaan. Myös pankit ja niiden työntekijät ovat tehneet paljon sen hyväksi, että kaikki on sujunut hyvin. Nyt meidän on otettava tärkeä seuraava askel. Euron on pysyttävä vakaana, vahvana valuuttana. Ensisijaista silloin on, että keskuspankin puheenjohtaja pysyy siellä missä on ja pitää tarkoin silmällä pankin tavoitteita, nimittäin matalaa inflaatiota. Melkeinpä vielä tärkeämpää on, että jäsenvaltiot alkavat tajuta, etteivät ne ole yksin ja täysin riippumattomia, vaan että kaikella mitä ne tekevät ja ennen kaikkea jättävät tekemättä, on seurauksia koko yhteisön ja valuutan vakauden kannalta.
Markkinoiden luottamuksen säilyttämiseksi on hyvin tärkeää, että varsinkin suuret jäsenvaltiot - ja ehkäpä erityisesti Saksan liittotasavalta - ryhtyvät nyt vihdoinkin tarvittaviin toimenpiteisiin, joiden avulla niiden markkinat avataan kokonaan, niiden työmarkkinoista tehdään entistä joustavammat ja niiden eläkejärjestelmistä entistä kestävämmät ja niiden sosiaaliedut ajanmukaistetaan. Nämä valtiot ovat tällä hetkellä unionin edistyksen jarru eivätkä unionin moottori. Valuutan mahdollinen heikkous on tähän mennessä ollut näiden jäsenvaltioiden, ei keskuspankin syytä, sillä keskuspankki toimii erinomaisesti lukuun ottamatta maksutasejärjestelmiä, kuten TARGETia, ja kuluttajajärjestelmää.

Ruffolo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, kaksi euron käyttöönottoon liittyvää näkökohtaa otettiin esiin komission jäsen Solbesin ja kollegoiden puheenvuoroissa: euron kiistaton menestys ja euron tulevaisuudennäkymät. Haluaisin käyttää lyhyen puheenvuoroni puhuakseni tästä toisesta näkökohdasta, koska euro edustaa todellakin avointa ovea tulevaisuuteen. Uskonkin, että sen lisäksi, että euron käyttöönotolla on suuri symbolinen merkitys, sillä ei ole välittömästi ja lyhyellä aikavälillä vaikutuksia talouteemme, inflaatiotasoon ja työllisyystasoon; sen sijaan olen sitä mieltä, että se tarjoaa Euroopalle loistavan tilaisuuden kehittää vakautta ennen kaikkea kahdessa mielessä: keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Keskipitkällä aikavälillä Eurooppa joutuu kohtaamaan ongelman, miten irrottaa talous yhdysvaltalaisen talouden kulusta. Vienti, ja näin ollen enimmäkseen yhdysvaltalainen kysyntä, näet ohjaa vielä tälläkin hetkellä Euroopan kehitystä. Tällaisissa oloissa Yhdysvaltojen nykyiset taantumasuuntaukset voivat heijastua meihin sen sijasta, että kykymme itsenäiseen kasvuun tasoittaisi näitä vaikutuksia. Rahapolitiikan yhdenmukaistaminen voi merkittävästi helpottaa tätä sisäisen kysynnän kasvukykyä, mutta kasvukykyä ei saa jättää ainoastaan sen varaan. Sitä pitää vahvistaa sellaisen talouspolitiikan avulla, jossa rahatoimet yhdistetään verotustoimiin, ja ennen kaikkea tutkimuspolitiikan ja innovatiivisia investointeja koskevan politiikan avulla, ja tällaista politiikkaa kaavailtiin Lissabonissa, siis sitä ainoastaan kaavailtiin, mutta ei pantu alulle.
Pidemmällä aikavälillä nousee esiin sellainen ongelma, että euro olisi mahdollinen maailmanlaajuinen varavaluutta tasapainoisesti dollarin kanssa. Korostimme jo eräässä parlamentin päätöslauselmassa, että valuuttapolitiikan keskeinen periaate ei ole se, että on vahva euro tai heikko euro vaan vakaa euro, mutta tietenkin sellaisten heilahtelujen puitteissa, joilla ei ole horjuttavia vaikutuksia. Tämän vuoksi ennemmin tai myöhemmin on tarpeen edistää jonkinlaista yhteisymmärrystä Yhdysvaltain ja Euroopan rahapolitiikoista, mikä on keskinäisen ja yhteisen edun mukaista. Euro merkitsee siis toki suurta tilaisuutta, mutta tuohon tilaisuuteen on vielä tartuttava. Tämä mahdollisuuksien tila minua ennen puhuneet kollegatkin muistuttivat tästä on täytettävä politiikalla, Euroopan poliittisella kyvyllä, sellaisella vastuullisella talouden hallinnalla, joka edistää Euroopassa itsenäiseen kehitykseen tarvittavia tekijöitä sen rajojen sisäpuolella ja joka takaa valuutan tehokkaan hallinnan sen rajojen ulkopuolella.

Lang
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, euroalueen hallitukset väittävät ja vakuuttavat yhteen ääneen ja vuorotellen Euroopan keskuspankin kanssa, että eurooppalaiset ovat vastaanottaneet innokkaina, jopa euforisessa tilassa, euron, keisarillisen valuutan, uuden Reichsmarkin (Saksan markan). Virallisten puheiden mukaan mikään ei ole himmentänyt tätä riemukasta syntymää. Tästä todistaa se, että kun euron käyttöönotosta on kulunut 15 päivää, lähes kaikissa kauppatoimissa käytetään tätä valuuttaa.
Rehellisyyden nimissä on todettava, että nämä karkeat propagandapuheet eivät lainkaan vastaa todellisuutta. Mikään ei oikeastaan toiminut niin kuin piti. Ensimmäisinä päivinä euroista oli pula. Pankit eivät suostuneet hoitamaan tehtäviään: ne kieltäytyivät rahanvaihdosta tai asettivat vaihtotoimille ylärajan ja yrittivät kaiken kukkuraksi laskuttaa rahanvaihdosta. Pankkiautomaateista ei saa 20 euron seteleitä, automaatit eivät hyväksy muissa maissa painettuja euroja, ja houkutus ryhtyä väärentämään rahaa kasvaa, koska kukaan ei tunnista uusia seteleitä. On myönnettävä, että eurooppalaiset eivät käytä euroa innostuksen vallassa, vaan pakosta ja väkisin, koska heidän omaa kansallista valuuttaansa on entistä harvemmin saatavilla.
Vaikka Saksassa ei noudatetakaan siirtymäkautta, jotkut saksalaiset maksavat edelleen markoissa, vaikka niillä ei olekaan enää ollut kurssia 1. tammikuuta alkaen. Euro ei siis hyödytä mitenkään jokapäiväistä elämää. Siitä on vain haittaa, ja se tulee kaikille kalliiksi, puhumattakaan, että sen käyttöönotto edellytti sellaisia itsemääräämisoikeuden vastaisia toimia, joita on mahdoton hyväksyä. Nyt kaikki eurooppalaiset käyttävät vierasta valuuttaa. Hintainflaatio on lisäksi kiihtymässä. Kaikki voivat nähdä tämän käydessään ostoksilla: hinnat ovat liukuneet kaikkialla hyvin huolestuttaviin mittasuhteisiin, erityisesti, kun on kyse jokapäiväisistä ja ensisijaisen tärkeistä tuotteista.
Tilanne ei kenties ole sama kuin Ruhrin alueella 1920-luvulla, mutta olot muistuttavat 1970-lukua. Alennusmyynnit voivat pelastaa tammikuun hintaindeksin, mutta odottakaamme koko vuoden lukuja. Odottakaamme myös ensimmäisiä eurosta johtuvia epäsosiaalisia kilpailun vaikutuksia palkkoihin, yrityksien siirtymisiin ja irtisanomisiin. Niinpä meidän on vahvistettava - kansojen itsemääräämisoikeuden nimissä - kansojen oikeutta palauttaa tulevaisuudessa oma kansallinen valuuttansa, kuten federalistisesta neuvostoikeestä vapautuneet kansat tekivät.

Berthu
Arvoisa puhemies, puheenjohtaja Prodi kertoi meille tänä aamuna, että eurokolikkojen ja -setelien liikkeeseenlasku oli onnistunut loistavasti. Monet puhujat ovat myös menneet vielä pitemmälle muistuttamalla, miten innokkaasti kuluttajat muka hyökkäsivät uuden valuutan kimppuun.
Tällainen esitystapa tuntuu meistä liioitellulta. Kolikkojen ja setelien vaihto sujui kyllä teknisesti hyvin, mutta kuluttajat eivät voineet tehdä muuta kuin ryhtyä käyttämään uusia valuuttatunnuksia ennemmin tai myöhemmin. Todellinen koe on kuitenkin se, miten euroa hallinnoidaan tulevina vuosina. Jos olisin federalisti, en suhtautuisi tähän ilahtuneesti, vaan pikemminkin huolestuneesti. Sellaiset henkilöt kuin Jacques Delors, joiden paikka politiikan pelilaudalla eroaa suuresti meidän paikastamme, sanovat nyt nimittäin aivan samaa kuin me olemme aina sanoneet, eli että euro ei voi toimia tällaisenaan. Kuten Romano Prodi julisti, yhdentymistä on nopeutettava. On vahvistettava talouteen liittyvää pilaria tai siirryttävä poliittiseen Eurooppaan, kuten toiset sanovat. Toisin sanoen, ylikansallista ja yhdentävää valtaa on voimistettava Euroopan tasolla, eli supervaltiota tarvitaan enemmän, tarkasteltiinpa asiaa miltä kannalta hyvänsä.
Arvoisa puhemies, tästä kenkä puristaa. Onko Eurooppa valmis hyväksymään tällaisen supervaltion? Ei! Euroopan kansakunnat ovat ensinnäkin kaikilta osin niin erilaisia, että on mahdotonta muodostaa ihanteellista valuutta-aluetta. Jotkut läsnäolijat vastaisivat epäilemättä, että juuri tästä syystä on tarpeen muodostaa supervaltio, jolla olisi yhdenmukaistamista edistäviä valtuuksia. Kyllä, on totta, että se olisi tarpeen, mutta samalla se on entistäkin mahdottomampi ajatus. Tällaisessa noidankehässä euroalueen maat joutuvat rimpuilemaan tulevina vuosina. Voisimme myös puhua nopeuskilpailusta. Jotta euro toimisi, siitä vastuussa olevat tahot onnistuvat joko varsin pian hajauttamaan kansakuntien rakenteen ja rakentamaan supervaltion, jolloin euro kestää kyllä, mutta Euroopan ja demokratian taso on mitä on, tai sitten kansakunnat toimivat siten, että on mahdotonta hallita yhtenäisvaluuttaa, koska ne säilyttävät eroavuutensa. Arvoisa puhemies, tiedämme, kumpaa vaihtoehtoa pidämme parempana, sekä sen takia, että isänmaamme on meille tärkeä, että sen takia, että olemme vakuuttuneita kansallisten puitteiden ensisijaisesta merkityksestä, kun on kyse demokratiasta ja yhteisvastuullisuudesta.
On kuitenkin olemassa kolmaskin vaihtoehto, eli yhtenäisvaluutta ilman valtiota. Voisimme kannattaa ajatusta, mutta kukaan ei itse asiassa tiedä, miten se toimisi epäsymmetristen sokkien yhteydessä. Markkinoillakaan ei sitä paitsi uskota siihen, kuten euron jatkuva heikkous on todistanut viime päivien aikana. Niinpä euro johdattaa meidät seikkailuun, jonka poliittiset ja rahoitukselliset seuraukset voivat olla hyvin raskaat; kuluttajia ei ole varoitettu näistä seurauksista, eivätkä he ole valmiit vastaamaan niistä. Euron luojien pitäisi tosiaan huolestua asiasta.

Tannock
Arvoisa puhemies, setelien ja kolikkojen käyttöönotto on vihdoin tehnyt eurosta poliittisen tosiasian euroalueen 300 miljoonan kansalaisen kannalta. Olen kotoisin maasta, joka ei kuulu euroalueeseen, ja edustan puoluetta, joka vastustaa siihen liittymistä. Odotin osittain, että vieraan valuutan hyväksyttäminen väkisin aiheuttaisi enemmän ongelmia ja kaunaisuutta kansan keskuudessa. Tähän mennessä kaikki on sujunut hyvin, vaikka hintojen pyöristäminen onkin johtanut inflaation hienoiseen kasvuun. Onnittelen Euroopan keskuspankkia, komissiota ja kansallisia keskuspankkeja siitä, miten ne ovat hoitaneet tätä suurta hanketta ilman, että ryöstöjen tai väärennöksien määrä on kasvanut, vaikka kyseenalaistankin edelleen 500 euron suuruisen setelin tarpeellisuuden, koska se voi vain edistää rikollisuutta.
Ison-Britannian konservatiivipuolue katsoo luonnollisen varovaisesti, että vaikka euro voikin helpottaa matkustajien elämää ja parantaa hintojen avoimuutta yhtenäismarkkinoilla, sen tarkoituksena on ensisijaisesti vahvistaa yleiseurooppalaista identiteettiä, jotta poliittista yhdentymistä voitaisiin edistää - minkä Tony Blair ja Labour-puolueen johtama hallituksemme ovat myöntäneet kaikille - ja jotta rahapolitiikan lisäksi voitaisiin valvoa myös verotusta.
"Yhden koon" rahapolitiikka ei voi sopia aina kaikille maille, kuten komission pessimistisessä talouskertomuksessa vuodeksi 2001 myönnetään, ja se aiheuttaa yhdessä vakaus- ja kasvusopimuksen verotuksellisten rajoituksien kanssa vakavia vakautta horjuttavia ongelmia ja joustavuuden puutetta, kun on kyse eräistä talouksista, kuten olemme jo nähneet Irlannin keinotekoisen noususuuntauksen yhteydessä. Epäsymmetristen sokkien kehittymisen uhka kasvaa laajentumisen jälkeen, kun Euroopan työmarkkinat ovat edelleen uudistamatta ja laajalti liikkumattomat. Puheenjohtaja Prodi on myöntänyt tämän luontaisen uhkan olemassaolon, ja hyvin pian tullaan vaatimaan EU:n talousarvion kasvattamista ja välittömien EU-verojen kantamista, jotta voitaisiin ottaa käyttöön takuusummia; niiden avulla olisi mahdollista maksaa korvauksia niille maille, joihin ongelmat kohdistuvat, sen vuoksi, että ne ovat menettäneet oikeuden devalvoida valuuttaansa tai alentaa korkokantaansa. Toivotan eurolle kuitenkin kaikkea hyvää, koska se on tärkeimpien kauppakumppaniemme käyttämä valuutta ja koska myös Yhdistyneen kuningaskunnan hyvinvointi riippuu sen vakaudesta.
Toivon, että pessimistinen ennusteeni, joka heijastelee komission omaa ennustetta, osoittautuu ajan kuluessa vääräksi. Haluaisin myös, että komission jäsen Solbes vahvistaisi, onko hän samaa mieltä siitä, että jos Yhdistynyt kuningaskunta haluaa liittyä euroalueeseen, se joutuu sitomaan punnan kahdeksi vuodeksi ERM II -valuuttakurssimekanismiin, ennen kuin on mahdollista jatkaa eteenpäin. Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi onnitella teitä sen johdosta, että teidät valittiin.

Solbes
. (ES) Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin kiittää kaikkia puhujia heidän huomioistaan.
Haluaisin aloittaa kiittämällä erityisesti Karl von Wogauta hän osallistumisestaan 22 vuoden ajan tähän prosessiin. Olemme pahoillamme, että hän jättää talous- ja raha-asioiden valiokunnan, mutta tiedämme, että hän auttaa yhä toiminnallaan parlamenttia ja Euroopan rakentamista ulkoasioiden valiokunnasta käsin.
Karl von Wogau sanoi Jacques Delorsiin viitaten, ettei euroon voi rakastua, ja kuitenkin Christa Randzio-Plath sanoi, että kansat ovat onnellisia. Molemmat seikat liittyvät mahdollisesti yhteen perustavaan asiaan, joka on se, että euro on eurooppalaisen identiteetin ensimmäinen osa, jolla on vaikutusta rahaliiton jäsenvaltioiden kaikkiin kansalaisiin.
Sen lisäksi, että euro on hyvin tärkeä aivan kuten rajojen poistaminen eli sisämarkkinat, joilla on vaikutusta kuitenkin vain tavaroihin, sillä kansalaisiin niillä oli vaikutusta ainoastaan näiden ylittäessä rajan tiettyyn aikaan se on sitä paitsi eurooppalaisen identiteettimme osa, jota käytämme päivittäin aamuvarhaisesta iltamyöhään kaikissa rahaliittoon kuuluvissa valtioissa ja täysin samoissa oloissa. Se on piirre, jota on pidettävä erittäin myönteisenä yhteisten piirteidemme joukossa, joilla ei kuitenkaan ole mitään tekemistä yhtenäisyyden kanssa, sillä meillä on ilmiselvästi myös selkeästi erottavia piirteitä.
Tästä lähtien euro on keskuudessamme kolikkoina ja seteleinä, ja se tuo mukanaan lievän talouskasvun, kun epävarmuus katoaa. On kuitenkin totta, mistä olen muutaman puhujan kanssa yhtä mieltä, että keskeiset asiat juontavat juurensa mahdollisesta kasvukyvystämme tai toisin sanoen kyvystämme panna Lissabonin prosessi alulle kunnianhimoisemmin kuin tähän mennessä.
Voimme sanoutua irti kytköksestämme Yhdysvaltojen kanssa, kuten jäsen Ruffolo toivoo, se olisi miellyttävää. Vuoden 2001 kokemus on kuitenkin osoittanut, että suhteellinen kaupallinen itsenäisyys ei estä meitä kolhiutumasta Yhdysvaltojen kriisin takia, mikä johtuu siitä, että eri yritysten ja rahoitusmarkkinoiden sisäisistä suhteista aiheutuvat talousvaikutukset välittyvät meille vaikutuskanavia pitkin.
Valuuttakurssi on euron todellinen koetinkivi. Olen aina sanonut, että valuuttakurssi ei koskaan ole ollut unionin poliittisena tavoitteena. Rahapoliittisena tavoitteenamme on pitää inflaatio matalana. Olemmekin vakuuttuneita, että pitkällä aikavälillä matalan inflaation valuutta on vakaa, haluttu ja turvaa antava valuutta, joka on tärkeässä roolissa talouselämässä.
Jos jätetään varsinaiset taloudelliset näkökohdat pois laskuista, kuinka käy institutionaaliselle rakenteellemme? Onko euro taloushallinnon alku? Minusta me hahmottelimme Maastrichtissa mallin, joka perustuu yhteiseen rahapolitiikkaan ja koordinoituihin kansallisiin talouspolitiikkoihin. Minusta tämä on mallimme. Meidän on nähtävä vaivaa, jotta euro olisi menestys tältä pohjalta. En ala pähkäillä, pitääkö meidän edetä enemmän vai vähemmän yhdentymispolitiikoissa. Olen mahdollisesti niiden linjoilla, jotka kannattavat pitemmälle menevää poliittista yhdentymistä, mutta ymmärrän myös, että tämä päätös on tehtävä kaikkien 15 jäsenvaltion kesken toisaalla, toisilla foorumeilla ja toisen keskustelun tuloksena. Olen kuitenkin vakuuttunut, että voimme edistää talouspolitiikkojen koordinointia, joka ei missään nimessä tarkoita talouspolitiikkojemme yhdistämistä, sillä tilanteemme ovat erilaisia ja toiminnan pitää olla sen mukaista.
Kuten niin monta kertaa aikaisemmin, tänäänkin on välistä sekoitettu keskenään vakaussopimukset ja talouspoliittiset suuntaviivat. Onko vakaussopimus ongelma unionin talouspolitiikalle? Tästä aiheesta olemme käyneet muutaman kerran keskustelua tässä salissa. Pitäisin yhtä kiinni siitä, mitä olen aina sanonut: vakaussopimus ei ole enempää eikä vähempää kuin tarpeellinen väline, jonka avulla meidän on mahdollista soveltaa sellaista budjetti- ja rahapolitiikan välistä politiikkayhdistelmää, jolla edistetään matalan koron rahapolitiikkaa. Talouden rakennemuutokset ja kasvun edistäminen sekä kansallisten talouspolitiikkojen ja kokonaispolitiikan yhtäpitävyys rahapolitiikan kanssa on hoidettava talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kautta. Meillä on välineitä, joita meidän on parannettava, mutta uskon, että järjestelmästä on hyötyä. Politiikkojen yhdistelmä on yksi puheenjohtajavaltio Espanjan kulmakivistä, niin kuin Ecofin-neuvoston puheenjohtaja on tähdentänyt, ja olen varma, että saamme vielä tilaisuuden keskustella tästä keskeisestä kohdasta parlamentissa. Kuten aiemmin sanoin, rakenneuudistukset säilyttävät tietenkin edelleen paikkansa tulevaisuuden ratkaisevana asiana.
Kommentoisin nyt euroalueen laajentumista. Olemme havainneet sen ulkopuolelle ensi vaiheessa jääneissä maissa suurempaa kiinnostusta siihen, mitä kokeilumme euroalueella sujuu. Mikä vielä enemmän, uskaltaisin jopa sanoa, että kolmessa ulkopuolisessa maassa on ilmennyt merkittävää lisäkiinnostusta, joka heijastuu joihinkin julkituotuihin poliittisiin seikkoihin tai viime päivinä havaitsemiimme asioihin. On totta, että euroa arvosteleviakin on yhä olemassa ja että euroskeptikkoja pelottaa nyt se, mitä tapahtuu 1015 vuoden kuluttua, sillä ongelmat eivät ilmene lyhyellä aikavälillä. Siitä emme luonnollisesti sano mitään. Mielipiteeni on, että on vaikea arvioida, mitä tapahtuu 1015 vuoden kuluttua, mutta itse olen vakuuttunut, että meillä on silloin paljon vähemmän ongelmia kuin nyt.
Mitkä ovat ensivaiheessa euroalueen ulkopuolelle jääneiden maiden liittymisedellytykset? Aivan samat kuin muillakin, ei sen enempää tai vähempää. On täytettävä Maastrichtin ehdot, minkä lisäksi Tanskalla ja Yhdistyneellä kansakunnalla on oikeus jättäytyä euroalueen ulkopuolelle. Ensimmäisessä vaiheessa alueen ulkopuolelle jääneitä maita eikä ehdokasvaltioita varten aiota tehdä mitään muutoksia. Unionin kaikkien jäsenvaltioiden tasapuolinen kohtelu on mielestämme olennainen periaate, jota ei pidä muuttaa.
Vielä viimeinen huomio pienemmästä aiheesta, joka on kuitenkin tietyssä määrin juuri se, joka on ollut suurimpana huolenaiheenamme tänään: käytännön ongelmat euron käyttöönotossa. Ovatko kaupat joutuneet pankin rooliin? Eivät. Ennakkotoimitusten kautta kaupat ovat antaneet pontta yhteisvaluutan nopeaan käyttöönottoon. On totta, että joitakin käytännön ongelmia on ilmennyt, mutta pikemminkin siksi, että jotkut kansalaiset ovat halunneet käyttää kauppoja pankkeina yrittäessään vaihtaa nimellisarvoltaan korkeaa kansallista valuuttaa kaupassa eikä pankissa, niin kuin olisi pitänyt tehdä.
Onko vakavia rahanväärennösongelmia? Ei ole, ei vakavia tai vähemmän vakavia. Tällä hetkellä tiedossamme ei ole väärennöksiä, joita voisi kutsua teknisesti "euroväärennöksiksi". Kopioita on otettu. Euroja on tehtailtu skannerilla, mutta ne eroavat todella paljon oikeista euroista, ja siksi ei pitäisi nyt esiintyä tämänkaltaisia huolenaiheita, joita aina välistä ilmenee. Minusta eurolla on erittäin korkea turvakerroin, joka poikkeaa suuresti muista maailmassa laajalle levinneistä kansallisista valuutoista, ja sen on taattava meille, ettei tämänkaltaisia tilanteita synny.
En myöskään pidä oikeina joitakin koneiden toimintaa koskevia väittämiä. Käytännön ongelmia on. Kuka tahansa tietullin kautta kulkeva huomaa, ei edes kaukana täältä, etteivät kaikki koneet toimi unionin valtioiden kaikilla rahoilla. Nämä ovat käytännön ongelmia, joille meidän ei pitäisi panna liikaa painoa: ne ovat vain pieniä sattumuksia erittäin merkittävässä ja mutkikkaassa prosessissa.
En myöskään usko, että hintaongelmat olisivat merkittäviä tai että alennusmyyntien hinnoilla olisi vaikutusta tammikuun hintoihin, sillä sitä ne eivät ole olleet aiemminkaan, koska niitä ei ole koskaan otettu huomioon.
Viime viikolla puhuessani Ecofin-neuvoston edellisen puheenjohtajan Reyndersin kanssa sanoimme, että tämän prosessin selkeänä opetuksena on ollut, että seuraavalla kerralla, kun vaihdamme valuutan, meidän ei pidä tehdä sitä 1. tammikuuta. Koska olen kuitenkin varma, ettei tämä tilanne tule eteemme, luulen, että voimme laistaa jopa tästäkin kokemuksesta.
Hyvät jäsenet. Paljon kiitoksia suunnattomasta yhteistyöstänne tänä aikana. Se on auttanut olennaisesti jäsenvaltioita tekemään hyvää työtä, väestöä saamaan enemmän tietoa ja lisäksi kannustanut komissiota työskentelemään.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.

Julkiset hankinnat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Zappalàn laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0378/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi julkisia tavara- ja palveluhankintoja sekä julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta (KOM(2000) 275 - C5-0367/2000 - 2000/0115(COD)),
Zappalàn laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0379/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta (KOM(2000) 276 - C5-0368/2000 - 2000/0117(COD)).

Zappalà
. (IT) Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi onnitella teitä siitä, että teidät valittiin parlamentin puheenjohtajaksi: haluan toivottaa teille ja koko parlamentille onnea tulevaksi kahden ja puolen vuoden ajanjaksoksi.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, täysistunnossa on määrä äänestää sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja ja julkisia rakennusurakoita koskevasta direktiivistä että erikoisaloja, toisin sanoen vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen alaa koskevasta direktiivistä. Nämä asiat tulevat käsiteltäviksi täysistunnossa sellaisen työrupeaman jälkeen, johon komissiolta kului neljä vuotta, joiden aikana on järjestetty useita kuulemisia ja tehty useita tutkimuksia ja arvioita. Ennen kuin nämä asiat tulivat parlamentin äänestettäväksi, niitä käsiteltiin parlamenttissakin vielä kaksi vuotta julkisessa kuulemisessa, johon osallistuttiin hyvin aktiivisesti, ja sen jälkeen, kun se oli kuullut alueiden komiteaa, ammattialajärjestöjä ja ammatti-ihmisiä koko Euroopasta.
Tällaisen työmäärän ei pitäisi yllättää, kun ottaa huomioon, että unionin alueella julkisiin hankintoihin uppoaa vuosittain noin 15 prosenttia kokonaisbruttokansantuotteesta, eli yli 1 500 miljardia euroa. Voimassa olevien direktiivien perusteella arvioidaan, että vain 20 prosenttia kyseisestä summasta käytetään direktiiveissä esitettyjen sääntöjen mukaisesti, koska se kynnysarvo, jonka ylittäminen velvoittaa niiden soveltamiseen, on suhteellisen korkea ja joka tapauksessa suurin piirtein kolmansien maiden osallistumissopimusten mukainen. Voimassa olevat direktiivit ovat peräisin ajalta, jota ei voi enää verrata nykyhetkeen, vaan ne edellyttävät tarkistusta ja mukauttamista uusiin tekniikoihin sekä uusiin markkinatilanteisiin. Nimenomaan tarve toteuttaa yhä voimakkaammin sisämarkkinoita antoi komissiolle syyn tutkia ja ehdottaa kyseisiä direktiivejä. Tällä aiheella on huomattava merkitys, eikä sitä voitu eikä voida käsitellä pintapuolisesti. Kollegojemme lisäksi neljä parlamentin valiokuntaa, joilta on pyydetty lausunto, sekä asiasta vastaava oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta tarkastelivat tekstejä ja tekivät tarkistusehdotuksia; käytännöllisesti katsoen puolella jäsenistä oli mahdollisuus tutkia tekstejä, keskustella niistä ja ehdottaa tarkistuksia.
Tekstien sisällöstä on helppo tehdä yhteenveto: voimassa olevat direktiivit tarkistetaan päivittämällä ne, käyttöön otetaan sähköiset ostomekanismit, teknisiä eritelmiä koskevia standardeja selkiytetään, hankintasopimusten myöntämisperusteita koskevia säännöksiä täsmennetään, kynnysarvoja yksinkertaistaan, käyttöön otetaan julkisia hankintoja koskeva yhteinen "sanasto".
Kokonaisuudessaan ehdotukset voidaan hyväksyä, ja itse asiassa ne onkin hyväksytty: tunnemme kaikkien niiden merkityksen, ja kaikki toivomme, ettei niiden käsittelyyn liittyisi hankaluuksia. On kuitenkin tarpeen korostaa, mitkä ovat ja ovat olleet suurimmat esiin nousseet ongelmat, jotka herättävät keskustelua yksittäisissä poliittisissa ryhmissä, poliittisten ryhmien kesken sekä kansallisten edustajien kesken.
Nyt puhun kynnysarvosta, toisin sanoen arvosta, jonka alittuessa direktiivien noudattaminen ei ole pakollista. Kuten olen jo painottanut, kyseinen jo suhteellisen korkea arvo vastaa kuitenkin komission ehdotuksen mukaan kolmansien maiden kanssa tehtävien sopimusten mukaista arvoa. Kyseistä arvoa on ehdotettu nostettavaksi. Tästä syntyy kaksinkertainen ongelma: sellaisten hankintojen määrä vähenee, jotka kuuluvat direktiivin noudattamisvelvoitteen piiriin, ja tästä hyötyvät mahdollisesti ne kolmannet maat, joiden kanssa nykyisiä sopimuksia ei voida tarkastella uudelleen. Tästä myös seuraa, että tarjouskilpailujen ilmoittamisesta vastaavat viranomaiset voivat toimia yhteisten sääntöjen ulkopuolella, mikä voi olla vaaraksi ilmoittamismenettelylle. Eräät tahot huomauttavat, että kynnysarvojen korottamisesta huolimatta eurooppalaisten säännösten pohjalta tehdyt hankintasopimukset eivät vähene, koska tietyn kynnysarvon alittuessa yritykset eivät hyödy taloudellisesti siitä, että ne siirtyvät oman alueensa ulkopuolelle ja vielä vähemmän siirtyessään oman maansa ulkopuolelle. Haluan esittää vielä toisen huomion, joka liittyy siihen, että jokaisella jäsenvaltiolla ja jokaisella paikallishallinnolla on mahdollisuus soveltaa paikallisia säännöksiä, kun kynnysarvot alittuvat. Tästä seuraa, että mitä korkeampia kynnysarvot ovat, sitä enemmän säännökset vaihtelevat unionin jäsenvaltioissa, ja näin ollen unionin säännöt ovat vieläkin epäyhtenäisemmät.
Olen sitä mieltä, että olipa kynnysarvo mikä tahansa, ei pidä myöntyä siihen, että unionissa on toisistaan poikkeavia lainsäädäntöjä. Niiden olemassaolo kaventaisi eikä laajentaisi sisämarkkinoita; tämä merkitsisi myös sitä, että yksittäisillä alueellisilla lainsäädäntöviranomaisilla olisi mahdollisuus kieltää muilta kuin paikallisilta toimijoilta pääsy sekä omalle että kansalliselle alueelle. Näin pitäisi tapahtua ainoastaan siltä osin kuin asiasta ei ole direktiiveissä määrätty mitään. Tästä seuraa, että direktiivien yleisen sisällön on oltava osa myös kansallisia tai alueellisia lainsäädäntöjä, ja tästä asiasta onkin esitetty tarkistus.
Toinen tärkeä asia koskee ympäristö- ja sosiaalinäkökohtia. Jotkut ovat ehdottaneet, että direktiiviin liitettäisiin aihetta koskevia erityissääntöjä. Tämä asia herätti laajaa ja syvällistä keskustelua, ja se saattaisi myös olla syy palauttaa asia valiokuntakäsittelyyn, mikäli äänestyksessä ei onnistuta muodostamaan kantaa, johon sopiva enemmistö yhtyy. Mielestäni sellaiset säädökset, joiden kautta on määrä luoda jonkin taloudellisen toiminnan sisämarkkinat ja joiden on määrä vahvistaa kilpailua, eivät voi sisältää periaatteita, joista ei ole määrätty kyseistä alaa koskevissa säädöksissä. Komission ehdotus sisältääkin jo asianmukaisia mainintoja siitä, että tarjouskilpailuja laadittaessa on noudatettava kaikkia ympäristöön ja työntekijöiden oikeuksiin liittyviä voimassa olevia periaatteita. Näitä säädöksiä ei voida laajentaa tai muuttaa hyödyntämällä direktiivejä, joiden on määrä koskea urakoita, hankintoja ja palveluja. Vaikuttaa siltä, että asiaa koskevilla tarkistuksilla, jotka muuten hyväksyttiin eräissä lausunnon antaneissa valiokunnissa ja asiasta vastaavassa valiokunnassa, halutaan esittää uusia sääntöjä. Mikäli kyseiset tarkistukset hyväksytään myös täysistunnossa, siinä tapauksessa olen sitä mieltä, että on parempi säilyttää nykyiset tekstimuodot eikä sellaisia tekstejä, jotka saattaisivat heikentää eräitä olennaisen tärkeitä seikkoja.
On toinenkin kysymys, joita näissä säädöksissä ei voida jättää huomioimatta ja jota komissio ei sen sijaan ole tarkastellut asianmukaisesti: henkiset palvelut. Nyt on jo aika vetää selkeä ja jyrkkä raja henkisen palvelun ja suoritteen, suunnittelun ja toteuttamisen välillä. Eräiden ammattialajärjestöjen on vaikea käsittää tätä ajatusta, ja omasta mielestään ne suojelevat kantoja, jotka ovat olleet vakiintuneita jo kauan. Mutta henkisen työn tulosta ei voi verrata tuotteen valmistamiseen, eikä yritys voi tehdä kaikkea, toisin sanoen sekä työn suunnittelua että sen toteuttamista lukuun ottamatta poikkeustapauksia tai tapauksia, joissa se hyödyntää erityistekniikoita. Tämä johtuu kahdesta syystä: älyllisen työn tulosta ei voi koskaan mitata määrällisesti, eikä yksi idea ole koskaan samanlainen kuin toinen. Koko Euroopan historia läpi vuosisatojen on ollut täynnä erilaisia teoksia, jotka ovat taiteellisen arvonsa ansiosta merkityksellisiä ajasta riippumatta. Kaikkea tai mitä tahansa palvelua ei voi verrata taideteokseen, mutta aivotyön tulosta ei pidä sekoittaa pelkkään suoritteeseen. Hankkeen toteuttavalla yrityksellä on taitoja ja kokemusta sekä toteuttamiseen tarvittavaa tekniikkaa, ja sellaisena se onkin kaikkein sopivin suunnittelemaan ja toteuttamaan teknisellä tasolla muiden ideoita, mutta tähän se jääkin joitakin harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta. Erottamalla henkiset palvelut ja suoritteet toisistaan tehdään oikeutta eri ammattialoille ja älyllisen työn tuloksille. Loppuun viety hankinta, joka nähdään pelkän työn suunnittelun ja suoritteen tuloksena, on asianmukainen, jos yrityksen sisällä tai yhdessä sen kanssa toimii henkisten palvelujen tarjoajia, jotka soveltuvat tehtävään voimassa olevien sääntöjen mukaisesti. Näihin havaintoihin perustuu tarkistus, jossa ei määrätä, että suunnittelu- ja toteutussopimuksen on oltava joko yhteinen tai erillinen, vaan jossa velvoitetaan perustelemaan yhteinen sopimus siinä tapauksessa, että sellainen tehdään, ja niihin perustuu myös tarkistus, jossa määritetään selkeästi, mitä tarkoitetaan alustavalla, lopullisella ja toteutussuunnitelmalla.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan sanoa, että parlamentin käsiteltäväksi annetaan kaksi pääosin toistensa kaltaista direktiiviä, koska eräät erityisalat on vapautettu tai vapautetaan lähitulevaisuudessa. Televiestintäalan katsotaan olevan jo vapautettu, minkä vuoksi sitä ei käsitellä. Komissio on suoraan tai jäsenvaltioiden erillisestä pyynnöstä todennut, että myös vesi- ja energiahuollon sekä kuljetusalalla markkinat ovat asteittain vapautuneet, mikä heikentää varmasti toisen direktiivin merkitystä, mutta ensimmäistä ei tämän vuoksi tarvitse kuitenkaan muuttaa.
Toivon, että puolueettomat huomiot saavat meidät hyväksymään sellaiset säännöt, jotka on tehty nimenomaan tiettyä alaa varten ja jotka eivät sisällä haitallisia lisäyksiä, säännöt, jotka edistävät sisämarkkinoiden toteutumista entisestään, säännöt, joissa otetaan huomioon, että uusia maita liittyy pian unioniin omine perinteineen ja vaatimuksineen, säännöt, joilla pyritään yhä enemmän yhdenmukaistamaan ohjeita eikä pirstaloimaan niitä.
Lisäksi mielestäni on syytä tunnustaa, että komission tekemä työ ja sen sisältämä ehdotus ansaitsevat mitä suurinta arvostusta.
Viimeiseksi minun on sanottava, että olen ylpeä siitä, että olen voinut antaa panokseni, syventää ja toivon mukaan parantaa sellaisia säännöksiä, joilla ei pelkästään ole oma tehtävänsä entistä yhtenäisemmän ja vahvemman Euroopan rakentamisessa, vaan joiden avulla saadaan aikaan muutos tapaan, jolla torjutaan petoksia ja korruptiota, ilmiöitä, jotka ovat talouden alalla usein vallalla. Mikäli tarpeen, jotta suurilta porsaanrei'iltä voitaisiin välttyä, on parempi, että direktiivit jätetään tällaisiksi kuin että luodaan sääntöjä, jotka jättävät liikaa liikkumavaraa.

Rapkay
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sallikaa minun tarkastella julkisten hankintojen taloudellista ja kilpailupoliittista tilannetta talous- ja raha-asioiden valiokunnan näkökulmasta. Kollega Zappalàhan viittasi juuri siihen, että ainakin komission arvion mukaan 1415 prosenttia unionin BKT:sta koostuu valtion tai julkisia palveluja tuottavien yritysten tekemistä rakennus-, toimitus- ja palvelusopimuksista.
Kun tämä muutetaan luvuiksi, saadaan tulokseksi, että 15 prosenttia unionin noin 900 miljardin euron vuosittaisesta BKT:sta on noin 125130 miljardia euroa. Se ei todellakaan ole pieni summa. Sisämarkkinat eivät ole juurikaan kehittyneet tällä julkisten hankintojen alalla. Siihen on saatava muutos. Rajat ylittävän hankintasopimuksen teko on edelleen poikkeus. Määräykset ovat monimutkaisia ja menettely on jäykkä, aikaa vievä ja byrokraattinen, eikä käytännössä ole myöskään mahdollista ottaa huomioon yhteiskunnallisia tarpeita ja ympäristönäkökohtia. Parlamentti on nimittäin esittänyt tällaisia vaatimuksia komission vihreästä kirjasta ja tiedonannosta vuosina 1996 ja 1998 antamissaan lausunnoissa. Siksi nyt on tutkittava taloudellisia ja kilpailupoliittisia tavoitteita. Tavoitteena on siis auttaa sisämarkkinoita toteutumaan tällä alueella. Siihen tarvitaan selkeitä, avoimia määräyksiä, jotka eivät syrji ketään.
Toisaalta on kuitenkin taattava, ettei yksikään tarjoaja voi saada perusteetonta etua. Siksi on tehtävä selväksi, että työoikeudellisia, työehtosopimuksellisia ja ympäristölainsäädännöllisiä määräyksiä on myös noudatettava. Siksi kollega Zappalàn viimeinen huomautus, jonka mukaan meidän pitäisi erottaa taloudelliset asiat muista asioista, ei pidä aivan paikkaansa. Taloudellisen hyödyn saavuttamiseksi ei saa tietenkään kiertää muitakaan määräyksiä. Se kuuluu yhteisiin pelisääntöihin, ja niitä on noudatettava.

Hughes
Arvoisa puhemies, työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on jo kauan puhunut sen puolesta, että sosiaaliset ja työllisyyttä koskevat normit pitäisi ottaa laajemmin huomioon julkisten hankintojen yhteydessä kahdessakin mielessä. Ensinnäkin siten, että varmistetaan, että kaikki tarjoajat noudattavat voimassa olevia oikeudellisia määräyksiä, jotta vältyttäisiin epäreilulta kilpailulta. Pyytäisin parlamentin jäseniä pitämään tämän mielessä, kun otetaan huomioon, mitä esittelijä sanoi johdannossaan. Tämä asia on otettava huomioon sikäli, että kyse ei ole sosiaalisista vaatimuksista - ja kyseenalaistamme hankintamenettelyn objektiivisuuden - vaan aivan päinvastoin: tärkeintä on, että kaikille tahoille, jotka osallistuvat hankintamenettelyyn, luodaan yhtäläiset kilpailumahdollisuudet.
Haluammekin, että sosiaaliset vaatimukset otetaan huomioon siten, että hankintaviranomaisten sallitaan pyrkiä tiettyihin sosiaali- ja työllisyyspoliittisiin tavoitteisiin, kuten yhtäläisten mahdollisuuksien luomiseen ja sosiaaliseen integroitumiseen, kun on kyse julkisista hankinnoista. Tämä edellyttää kuitenkin aina ehdottomasti, ja korostan jälleen, että asiaa on tarkasteltava sen valossa, mitä esittelijä sanoi, että tilanne ei johda kilpailun vääristymiseen. Tämä tehdään toistuvasti selväksi oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan tarkistuksissa, joihin vaikutti puolestaan työllisyysvaliokunnan lausunto.
Työllisyysvaliokunnan lausunnossa tarkasteltiin hankintamenettelyn eri vaiheita, ja siinä esitettiin suosituksia, jotka liittyvät kuhunkin vaiheeseen. Ensimmäiseen vaiheeseen on tarpeen sisällyttää viittaus lakiin, jota on tarkoitus soveltaa, ja viittaus on merkittävä tarjousasiakirjoihin. Ehdokkaiden eli hankintamenettelyn tarjoajien on päästävä tarkastelemaan kaikkia tietoja, jotka koskevat niitä sosiaali- ja työllisyyspoliittisia vaatimuksia, jotka heidän on otettava huomioon.
Yleisdirektiivin 27 artikla on tässä mielessä erityisen tärkeä. Haluan kiinnittää parlamentin jäsenten huomion jäsen Bergerin esittämään tarkistukseen 129. Se on erinomainen tarkistus, ja toivon, että parlamentti tukee sitä.
Toisessa vaiheessa on varmistettava, että ensimmäisessä vaiheessa vahvistettuja normeja noudatetaan asianmukaisesti, ja mahdollisuus osallistua hankintamenettelyihin on evättävä niiltä henkilöiltä, jotka eivät ole aikaisemmin noudattaneet näitä sosiaali- ja työllisyyspoliittisia normeja. Tässä yhteydessä 46 artikla on erityisen tärkeä, ja kiinnitän parlamentin jäsenten huomion tarkistuksiin 82, 86, 87 ja 89.
Kun ehdokkaat valitaan ja hankintasopimus myönnetään, on varmistettava, että työsuojelua ja työoloja koskevia oikeudellisia määräyksiä noudatetaan. Näin sanotaan 53 artiklassa, joka on kiinnittänyt eniten huomiota oikeudellisten asioiden valiokunnassa käydyissä keskusteluissa. Haluan kiinnittää tässä yhteydessä parlamentin jäsenten huomion tarkistuksiin 134 ja 140. Toivon vilpittömästi, että pääsemme sopimukseen toisesta näistä tarkistuksista, kun äänestämme asiasta huomenna.
Lopuksi haluan sanoa, että on otettava käyttöön asianmukainen muutoksenhakumenettely, jonka avulla varmistetaan, että näitä vaatimuksia noudatetaan, kun sopimus pannaan täytäntöön. Tässä mielessä tarkistus 108 on muiden tarkistuksien ohella tärkeä.
Haluaisin kiinnittää huomionne vielä yhteen tärkeään tarkistukseen. Sitä korostettiin työllisyysvaliokunnan lausunnossa, ja se liittyy suojatyöpaikkoihin. Tarkistuksessa 36 jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus varata tiettyjä sopimuksia suojatyöpaikkaohjelmille tai suojatyöpaikoille, joissa enemmistö paikoista on vammaisilla. Asiasta on keskusteltu jo kauan joissakin jäsenvaltioissa, erityisesti omassani. Toivon, että tarkistus hyväksytään huomenna ja että tähän viitataan selvästi tulevassa direktiivissä.
Tällainen on työllisyysvaliokunnan lausunnon ydin. Kaikkia näitä huolenaiheita heijastellaan tarkistuksissa, joita tarkastellaan huomenna. Toivon parlamentin tukevan niitä.

Schörling
Arvoisa puhemies, ympäristöähän voidaan suojella monella tavalla. Euroopan parlamentissa yritämme suojella sitä ennen kaikkea kahdella tavalla. Yritämme joko direktiivien ja asetusten avulla kieltää tai vähentää ympäristöä häiritsevää toimintaa tai kehottaa direktiivien ja asetusten avulla yksityishenkilöitä, yrityksiä ja julkisia viranomaisia toimimaan niin, että ympäristölliset häiriöt vähenisivät. Haluaisin sanoa esittelijä Zappalálle, että ne ajat ovat ohi, jolloin saatoimme tarkastella pelkästään taloudellisia perusteita, ja että EY:n perustamissopimus velvoittaa meidät nyt todellakin siihen, että otamme taloudellisten seikkojen ohella huomioon myös yhteiskunnalliset näkökohdat ja ympäristönäkökohdat. Näiden kahden julkisia hankintoja koskevien direktiivien on sen vuoksi annettava kunnille, maakäräjille ja valtion virkamiehille mahdollisuus sellaisiin tavara- ja palveluhankintoihin, joista kohdistuu mahdollisimman vähän rasitteita ympäristöön.
Komission ehdotus on mielestäni siinä mielessä kummallinen, että se estää tällaisen ympäristöystävällisen hankinnan. Olemme selkeästi sisällyttäneet julkisia hankintoja koskevan, ympäristönäkökohtien huomioimiseen liittyvän mahdollisuuden niihin kahteen ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan lausuntoon, joiden valmistelijana olen toiminut. Nämä lausunnot hyväksyttiin kokonaisuudessaan ilman minkäänlaisia tarkistuksia, mikä merkitsee erittäin vahvaa ja selkeää ympäristövaliokunnan kannanottoa. Olen myös ilokseni pannut merkille, että suurin osa ympäristövaliokunnan tarkistuksista on hyväksytty asiasta vastaavassa valiokunnassa.
Asiasta vastaava valiokunta on kuitenkin päätynyt parissa kohdassa merkillisiin tuloksiin. Kyse on ennen kaikkea julkisia tavara- ja palveluhankintoja sekä julkisia rakennusurakoita koskevasta direktiiviehdotuksesta, jonka 53 artiklaa on valiokunnan mukaan muutettava siten, että julkisissa hankinnoissa olisi huomattavasti helpompi ottaa huomioon ympäristönäkökohdat, samalla kun käsiteltävinä olevista kahdesta direktiivistä toisessa, nimittäin vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen alan hankintoja koskevassa direktiiviehdotuksessa, ei vastaavaa muutosta tarvitse valiokunnan mukaan tehdä 54 artiklaan, joka kuitenkin siis vastaa täysin ensin mainitun direktiivin 53 artiklaa. Oletan, että kyse on erehdyksestä, mutta haluan kuitenkin korostaa tätä ja kehotan kaikkia äänestämään tarkistuksen 140 puolesta, joka koskee julkisia tavara- ja tuotehankintoja sekä julkisia rakennusurakoita käsittelevää mietintöä.
Nämä tarkistukset ovat tärkeitä. Kuten sanottu, näiden kahden direktiivin pitää olla samanlaisia. Jos "hankintaviranomaiselle taloudellisesti edullisin tarjous " muotoilu jätetään jäljelle, merkitsee se sitä, että hankintaviranomaisen ei tarvitse ottaa huomioon ympäristönäkökohtia tai yhteiskunnan etua tai elinkaarta koskevaa laajaa näkökulmaa. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että todellakin muutamme tätä kohtaa siten, että se vastaa julkisia tavara- ja tuotehankintoja sekä julkisia rakennusurakoita koskevan direktiiviehdotuksen muotoilua.
Nämä kriteerit sisältyvät nimittäin myös kuudenteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan. Ne sisältyvät yhdennettyyn tuotepolitiikkaan, ja sääntöjenhän on myös Amsterdamin sopimuksen mukaisesti edistettävä kestävää kehitystä, vain muutaman esimerkin mainitakseni. En voi ymmärtää sitä, että komissio on heikentänyt nykyistä direktiiviä aivan käsittämättömällä tavalla, sillä komission mielestä on kiellettyä ottaa arviointiperusteeksi esimerkiksi tuotteen elinkaarta koskeva näkökulma. Tämä asia on kuitenkin jo viety oikeuteen. Julkisasiamies on antanut selkeän lausunnon, jonka mukaan ympäristövaliokunnan ja minun näkemykseni ovat oikeita ja komission näkemys on väärä.
Olen myös erittäin iloinen niistä tarkistuksista, joita työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on tehnyt, koska kestävä kehitys merkitsee sitä, että huomioon on otettava niin taloudelliset, yhteiskunnalliset kuin ympäristöllisetkin näkökohdat. Toivon sen vuoksi, että kannatamme niitä tarkistuksia, joita vihreiden ryhmä ja PSE-ryhmä ovat esittäneet.

Kuhne
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin esittää kantani siitä, onko taloudellinen lainsäädäntö näennäisesti neutraalia ja voidaanko se erottaa muista näkökulmista. Alakohtainen direktiivi tarjoaa esimerkin. Siinä nimittäin näennäisesti neutraali lainsäädäntö voi saada aikaan hyvin erilaisia vaikutuksia. Kun sanotaan: direktiivin soveltamisalaan kuuluvat tieyhdistykset, mutta eivät ulkoistetut yritykset, yritykset, joilla on sama päämäärä, kuuluvat yhtäkkiä aivan erilaisten määräysten soveltamisalaan, eivätkä vaikutukset ole neutraaleja.
Tästä syystä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta, joka ei muuten ole tunnettu siitä, että se ottaisi erityisesti huomioon sosiaaliset tai ympäristönäkökohdat, katsoi puoluerajat ylittäen olevansa valmis sisällyttämään nämä näkökohdat ehdotuksiinsa. Haluaisin vielä korostaa muutamia niistä, koska me emme vain keskustelleet, vaan sisällytimme käsiteltävänä olevaan ehdotukseen huomattavia teollisuusvaliokunnan, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan, ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnan johtopäätöksiä.
Tärkein ehdotuksemme on sellainen, että työ- ja sosiaalilainsäädännöllisten määräysten lisäksi on noudatettava vielä palvelun suorituspaikkakunnan kuten ehdotuksessamme lisäksi sanotaan työnantajien ja työntekijöiden välisiä kollektiivisia sopimuksiakin. Väärinkäsitysten välttämiseksi totean, että teollisuusvaliokunta saattaa tyytyä myös sanamuotoon "yleisesti sitovat työehtosopimukset", varsinkin kun oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan ehdotus saattaa aiheuttaa muitakin väärinkäsityksiä.
Meidän on joka tapauksessa tehtävä selväksi yksi asia, ja totean tämän sen jäsenvaltion kannalta, josta olen kotoisin: emme saa antaa osan poliittisista puolueista lietsoa työmarkkinoihin liittyviä pelkoja edessä olevan itälaajentumisen vuoksi, samalla kun osa parlamentista haluaa avata ovet, niin että pelot ovat mahdollisesti oikeutettuja. Emme saa ottaa niskoillemme moitteita siitä.
Olen tyytyväinen myös siihen, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta sisällytti mietintöönsä vaatimuksemme siitä, että yritykset voidaan sulkea tarjousmenettelystä, jos ne eivät noudata työehtosopimuksia ja muita työ- ja sosiaalioikeudellisia velvoitteitaan toimipaikan sijaintimaassa tai jossakin muussa maassa. Sisällytimme nyt käsiteltävänä olevaan ehdotukseen alakohtaiseksi direktiiviksi kaksi tärkeää kohtaa, joilla on merkitystä esimerkiksi kunnallisille yrityksille, ja esitämme, että sidossuhteessa olevat yritykset tai yhteisyritykset, joiden pääasiallinen toiminta muodostuu kyseessä olevien sopimusten mukaisista töistä, jäävät direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Sekin löytyy ehdotuksesta.
Myös energian tai polttoaineen ostaminen on jätettävä tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Näin säilytetään nykyinen tilanne, mikä on hyvä asia, kun otetaan huomioon vapauttamisen asteen vaihtelu Euroopan unionissa, ja vältetään se, että syntyy se alussa kuvaamani vaikutus, että esimerkiksi tieyhdistyksiä ja ulkoistettuja yrityksiä kohdellaan eri tavoin. Kannatamme myös sitä, että postipalvelut kuuluvat direktiivin soveltamisalaan. Tämä ei tosin koske kaikkia postipalveluja, vaan vain niitä, joilla ei vielä ole vapaata kilpailua.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta olisi tulokseen erittäin tyytyväinen, jos työehtosopimuksia koskeva ehdotukseni hyväksyttäisiin lopullisessa äänestyksessä ja jos muutkin esittämäni kohdat otettaisiin huomioon.

Jonckheer
Arvoisa puhemies, pidän itse asiassa puheenvuoron toisesta direktiiviehdotuksesta. Saanen vuorostani onnitella teitä siitä, että teidät valittiin.
Haluaisin ilmoittaa täysistunnolle, että talous- ja raha-asioiden valiokunta hyväksyi jo 12. kesäkuuta 2001 yksimielisesti lausunnon, jonka olen valmistellut. On tärkeää, että lausunto hyväksyttiin yksimielisesti, koska talous- ja raha-asioiden valiokunta myönsi, että julkisia hankintoja koskevat menettelyt ovat välineitä, jotka liittyvät kestävän kehityksen strategiaan, ja että ympäristöasiat on sisällytettävä kaikkiin unionin politiikkoihin, kuten perustamissopimuksessa määrätään.
Toimivaltaisilla viranomaisilla, jotka ovat poliittisessa vastuussa, on oltava näissä puitteissa oikeus määrätä ympäristöllisistä ja sosiaalisista kriteereistä, joita ne aikovat käyttää, kun on kyse julkisista hankintasopimuksista, noudattaen tietenkin syrjimättömyyden periaatetta.
Jotta en toistaisi, mitä muut kollegat ovat jo sanoneet, haluan kiinnittää huomionne kahteen kohtaan. Talous- ja raha-asioiden valiokunta ehdotti hankintasopimuksiin liittyvien menettelyjen yksinkertaistamista erityisesti siten, että kaksinkertaistetaan ne kynnysarvot, joista alkaen direktiiviä ryhdytään soveltamaan julkisiin hankintoihin, ja toisaalta valiokunta ehdotti myös, että erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä suojeltaisiin siten, että hankintayksiköt voisivat määrätä, että niille voidaan myöntää 15 prosentin kiintiö tarjouspyyntöjen kokonaismäärästä.

Lehne
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme periaatteessa sitä mieltä, että ympäristöpoliittisia ja sosiaalipoliittisia asioita olisi oikeastaan säädeltävä ympäristölainsäädännössä ja sosiaalilainsäädännössä. Kaikista periaatteista on kuitenkin poikkeuksia. Koska emme tietenkään ole myöskään vieraantuneet maailmasta, tiedämme, ettemme voi käydä keskustelua julkisia hankintoja koskevista komission direktiiviehdotuksista jättämällä sosiaaliset ja ympäristönäkökohdat kokonaan huomiotta. Siksi meille on aivan selvää, että sosiaaliset ja ympäristönäkökohdat ovat tärkeitä tämän päätöksen tekemisen yhteydessä. Erottelemme ne kuitenkin selkeästi. Olemme sitä mieltä, että ehtojen on oltava samat kaikille Euroopan sisämarkkinoiden taloudellisille toimijoille. Joku edeltävistä puhujista käytti termiä yhtäläiset toimintaedellytykset, level playing field.
Yhtäläiset toimintaedellytykset on taattu tietysti vasta, kun kriteerit, joita haluamme soveltaa taloudellisten kriteerien lisäksi, sisältyvät jo tarjouskilpailun ehtoihin eikä niitä sovelleta vasta jälkeenpäin, kun tarjouskilpailu on päättynyt ja on kyse hankintasopimuksesta. Tästä syystä PPE-ryhmä on ollut keskusteluissa alusta alkaen sitä mieltä, että mikäli tällaisia kriteerejä otetaan huomioon, niitä on sovellettava tarjouskilpailun ehdoissa eikä vasta myöhemmin hankintasopimusta tehtäessä. Siksi haluaisin kiinnittää huomionne siihen, että 53 artikla, jota käsiteltiin useasti ja joka oli todella yksi keskustelun riidanalaisista kohdista, eniten keskustelua herättäneistä kohdista, koskee hankintasopimusta. Tästä syystä PPE-ryhmä haluaa äänestyksessä rajoittaa 53 artiklaa koskevia tarkistuksia. Haluamme mahdollisimman vähän muutoksia komission ehdottamaan 53 artiklaan. Vain siten voimme varmistaa, että lopulta ei synny manipuloinnin mahdollistavia mahdollisuuksia, joiden avulla tarjouskilpailut järjestävillä viranomaisilla on lopulta kuitenkin mahdollisuus tehdä sellaisten kriteerien nojalla, jotka on sisällytetty keskusteluun vasta jälkeenpäin, päätöksiä, joiden tausta on aivan erilainen kuin ne taustat, joista me nyt keskustelemme ja jotka perustuvat objektiivisiin kriteereihin.
Minusta se on ratkaiseva ero, jota on käsiteltävä myös oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa ja joka ei kenties ole käynyt täysin tyhjentävästi ilmi ryhmissä käytävissä keskusteluissa.
Sanon vielä yhden asian: vastustamme sitäkin, että direktiiviin sisällytetään tai jäsenvaltioiden lainsäätäjien sallitaan käyttää ehtoja, jotka he panevat täytäntöön myöhemmin ja jotka lopulta käytännöllisesti katsoen hävittävät sisämarkkinat. Kun esimerkiksi kotimaassani Saksassa keskustellaan parhaillaan työehtosopimuslaista, joka johtaa käytännössä siihen, että yleisesti sitovia työehtosopimuksia siitä olen yhtä mieltä jäsen Kuhnen kanssa ei oteta tarjouskilpailun perustaksi nehän ovat kuin lakeja, joita on noudatettava , vaan ehtoina voidaan käyttää alueellisia tai jopa yrityksen sisäisiä työehtosopimuksia, se johtaa siihen, että tarjouskilpailu voidaan muokata sellaiseksi, että siihen voi lopulta osallistua vain yksi ainoa yritys. Se merkitsee sisämarkkinoiden loppua. Se on aivan järjetöntä, emmekä halua olla mukana sellaisessa. Siksi vastustamme tarkistuksia, joilla tarjotaan mahdollisuuksia tällaiseen menettelyyn. Olen kuitenkin sitä mieltä, että minä ja ryhmäni voimme tukea jäsen Kuhnen teollisuusvaliokunnan puolesta esittämää tarkistusta, nimittäin sitä, että rajoitutaan yleisesti sitoviin sopimuksiin.
Kynnysarvoista ryhmäni ei ole vielä tehnyt lopullista päätöstä. Teemme sen huomenna ennen äänestystä pidettävässä ryhmäkokouksessa, koska ryhmässämme ei olla niistä vielä yksimielisiä. Haluaisin kuitenkin kiinnittää huomionne siihen, että kollega Zappalà on tehnyt oikein mielenkiintoisen kompromissiehdotuksen tarkistus 147 siltä varalta, että kynnysarvoa päätettäisiin nostaa, varmistaakseen, että direktiivin perusperiaatteet ovat voimassa myös kynnysarvoa pienempiä sopimuksia tehtäessä.
Nyt voi sanoa, että se on itsestään selvä asia, mutta tarkistus sisältää merkittävän uudistuksen. Minusta se olisi aitoa edistystä sisämarkkinoiden, nimittäin sen aiheellisuuden kannalta, mitä ollaan nyt tekemässä, ja tarjouskilpailumenettelyn aiheellisuuden kannalta. Nyt perusperiaatteiden voimassaolo ei ole varmaa kaikissa jäsenvaltioissa kynnysarvon alapuolella. Jos tarkistus hyväksyttäisiin, se olisi minusta aitoa edistystä. Pyydän erityisesti komissiota harkitsemaan vielä kantaansa tarkistukseen 147 ja ilmoittamaan parlamentille huomenna, voiko se hyväksyä tämän tarkistuksen, koska minusta se voisi olla hyvä kompromissi kynnysarvoissa.
Lopuksi haluaisin kiittää sydämellisesti esittelijöitä, erityisesti Zappalàa. Tämä hanke kuuluu parlamentin vaikeimpiin lainsäädäntöhankkeisiin, ja te olette tähän asti luotsannut meitä sen karikoissa erittäin onnistuneesti. Haluaisin kiittää teitä siitä.

Berger
Arvoisa puhemies, aluksi teille sydämelliset onnittelut valinnastanne.
Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluaisin aluksi onnitella ryhmäni puolesta esittelijää ja kiittää häntä ja kaikkia valiokuntien lausuntojen valmistelijoita valtavasta työstä, joka tähän mietintöön on liittynyt.
Mehän olemme jo pitkään, yli puolitoista vuotta, työskennelleet näiden komission kahden direktiiviehdotuksen parissa. Aiheesta järjestettiin julkinen kuuleminen vuosi sitten. Minusta on nyt tiiviiden neuvottelujen ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa erittäin pitkään jatkuneiden äänestysten jälkeen jo aika, että päätämme huomenna täysistunnon äänestyksessä ensimmäisen käsittelyn ja toivon, että äänestys voidaan toimittaa.
Lukuisat tarkistukset, joita olemme käsitelleet jo valiokunnassa ja joita joudumme osittain käsittelemään vielä huomenna täysistunnossakin, eivät merkitse sitä, että olisimme eri mieltä komission periaatteellisista lähtökohdista. Nykyisten direktiivien yhdistäminen, yhdenmukaistaminen ja ajanmukaistaminen on varmasti merkittävä askel. Ryhmälläni on niiden muiden tärkeiden asioiden lisäksi, joita on osittain jo käsitelty täällä, yksi keskeinen asia, josta emme voi olla yhtä mieltä komission kanssa. Se koskee sopimuksen tekoperusteiden uudistamista. Komissio ei ainoastaan yhdistä nykyisiä perusteita, vaan aikoo olennaisesti muuttaa nykyistä oikeustilaa.
Komission ehdotuksessa pienennetään merkittävästi nykyisen direktiivin mukaista liikkumavaraa. Pienennös tapahtuu ennen kaikkea laadullisten kriteerien, erityisesti sosiaalisten, ekologisten ja terveydellisten kriteerien kustannuksella.
Komissio on itse osoittanut molemmissa tulkitsevissa tiedonannoissaan, kuinka näitä liikkuma- ja muotoiluvaroja voidaan soveltaa nyt syrjimättä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuinkin on antanut suuntaa antavissa tuomioissaan ja nimenomaan nyt asiassa Helsinki antamassaan ratkaisuehdotuksessa erittäin hyvän ja luotettavan tulkinnan nykyisestä lainsäädännöstä. Komissio ei näytä poliittista syistä voivan hyväksyä nykyistä oikeustilaa. Siksi se aikoo muuttaa sitä olennaisesti. Jotkut kollegat ovat todennäköisesti aivan sekaisin, koska monet niistä asioista, joita komissio on tulkitsevissa tiedonannoissaan kiitettävästi tuonut esille, eivät ole enää mahdollisia komission esittelemässä uudessa oikeustilassa, jos emme päätä huomenna muuttaa sitä. Toimeksiantajien, kuten kuntien, on vain oltava itsekkäämpiä, ajateltava enemmän vain välitöntä omaa etuaan. Taloudellisen edun on oltava yksiselitteisesti toimeksiantajan. Nimitämme tätä Itävallassa "Florian-periaatteeksi": palakoon mieluummin naapurin talo kuin omani! Tarkoitan sitä, että haittoja ja kustannuksia, jotka koituvat muiden paikallisviranomaisten osalle, ei enää oteta huomioon sopimuksista päätettäessä. Komissio haluaa kieltää myös tuotteen valmistukseen liittyvien perusteiden soveltamisen. Näin esimerkiksi tarjouskilpailusta, joissa edellytetään kestävän metsänhoidon periaatteiden mukaisesti valmistettuja puutuotteita tai biologisesti viljeltyjä tai lajinmukaisesti hoidetuista eläimistä valmistettuja elintarvikkeita, tulee lainvastaisia ja niissä syrjitään perinteisiä tarjoajia.
Näin mitätöidään perustamissopimuksen tavoitteet, esimerkiksi ympäristönsuojelun sisällyttäminen kaikkiin politiikan aloihin sekä kestävän kehityksen politiikka, ja rajoitetaan lisäksi kaupunkien, kuntien, alueiden ja osavaltioiden itsemääräämisoikeutta ja demokratiaa. Kiellämme tällöin EU:n oikeuden nojalla demokraattisesti valittua elintä, kaupunkia tai kuntaa, päättämästä, että se jatkaa ympäristöystävällistä hankintapolitiikkaa tai ottaa sen käyttöön. En usko, että lisäämme sillä Euroopan unionin suosiota kansalaisten keskuudessa.
Juuri nämä Euroopan kaupunkien ja kuntien näkymät aiheuttavat sen, että ryhmäni enemmistö kannattaa kynnysarvojen korottamista. Maassa, jossa rakentaminen on ilmastollisista syistä erittäin kallista, jo pelkkä koulun rakentaminen ylittää kynnysarvon jopa oman kuntani kaltaisessa pienessä kunnassa. Tarjouskilpailun kustannukset ovat huomattavasti suuremmat. Tätä summaa ei voi kuitenkaan enää säästää, koska se on edelleen liian pieni houkuttelemaan tarjoajia muista maista. Täällä korostettiinkin jo, että sisämarkkinasäännöt ovat voimassa myös kynnysarvojen alapuolella.
Lopuksi haluaisin vedota ennen kaikkea PPE:hen, että se sittenkin hieman muuttaisi sopimuksen tekoperusteita koskevaa kantaansa, jonka se omaksui valiokunnassa. Olemme ehdottaneet tarkistuksiini 134 ja 110 erilaisia kohta kohdalta äänestyksissä tehtäviä muutoksia. Olen sitä mieltä, että tältä pohjalta pitäisi olla mahdollista parantaa komission tekstiä näiltä osin.

Thors
Arvoisa puhemies, on hyvä, että käymme tätä keskustelua parlamentissa nyt, kun täällä on vielä useita jäseniä paikalla, ja että emme pelkästään keskustele "juristeriasta". Julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamista koskevat direktiivit kuuluvat todellakin tärkeimpiin keinoihimme, joiden avulla pystymme kaikkein tehokkaimmin estämään hallinnossa esiintyvän lahjonnan. Kyse on kaikkein vihatuimmista ja rakastetuimmista direktiiveistä, joiden vaikutukset ulottuvat melko pitkälle EU:n eri osien kansallisiin hallintoihin.
Valiokunnan kuulemistilaisuudessa huolestuin monien muiden tavoin siitä, että rajat ylittäviä tarjouksia tehdään niin vähän. Uskon, että tärkeintä tämän keskustelun ja tämän käsittelyn jälkeen on, että saamme mahdollisimman hyvin toimivat direktiivit, joihin liittyy tärkeä seuraamuksia koskeva mekanismi. Moniin asioihin on jäänyt paljon toivomisen varaa.
Ympäristökysymyksistä on jo puhuttu paljon, mutta uskoakseni on tärkeää, että otamme huomioon sen, että ympäristökysymyksissä meidän on annettava julkisille viranomaisille samat mahdollisuudet kuin mitä vaadimme kaikkein edistyksellisimmiltä yrityksiltä. Miksi julkinen sektori ei voisi kilpailla tällä alalla samalla tavoin kuin yksityinen sektori?
Komission mielestä rahoille on saatava mahdollisimman paljon vastinetta, mutta haluan sanoa, että tässä yhteydessä kyse on melko usein kunnallisesta itsehallinnosta. Kunnallinen itsehallinto toimii niin, että jos tehdään virheitä ja jos kansalaiset ovat tyytymättömiä, he voivat vaihtaa päättäjiä. Päättäjät haluavat, että heidän kunnissaan tehdään hyviä ympäristöä koskevia päätöksiä. Mielestäni se väite on hyvin harhaanjohtava, jonka mukaan olemme hyväksyneet direktiivin, joka koskee esimerkiksi sitä, miten meidän on edistettävä uusiutuvan energian käyttöä. Miksi meillä ei sitten ole sellaista hankintaa koskevaa direktiiviä, joka edistäisi tätä asiaa? Tätä väitettä on toistettu, mutta se on hyvä mainita jälleen kerran. Yhdyn siihen arvioon, jonka mukaan komission ehdotukseen sisältyvä kanta on joustamaton vallitsevaan oikeuskäytäntöön verrattuna.
Ympäristökysymysten ja niin kutsuttujen sosiaalisten kysymysten välillä on kuitenkin ero. Meillä on melko yhtenäiset edellytykset, kun kyse on ympäristökysymyksistä, mutta direktiivit ovat hyvin erilaiset, kun kyse on sosiaalisista kysymyksistä. On kiinnostavaa huomata, että monet heistä, jotka ovat puhuneet sosiaalisista kysymyksistä, edustavat Saksaa. Olen kotoisin pienestä EU:n jäsenvaltiosta. Sieltä saamieni kokemusten mukaan suomalaisten yritysten on ollut erittäin vaikeaa päästä Saksan rakennusmarkkinoille ja myös Ruotsin markkinoille, juuri niin kutsuttujen työehtosopimusten vuoksi. Sen vuoksi on tärkeää, että emme hyväksy epäselviä määräyksiä. Edellytykset eivät ole yhtenäisiä, kun on kyse sosiaalisista kysymyksistä. Me emme tiedä, mitä säännöstöä sillä alalla pitäisi noudattaa.
Haluaisin kuitenkin liberaaliryhmän puolesta antaa yhden tärkeän merkin, nimittäin että jos raja-arvojen nostamista koskevat ehdotukset hyväksytään, emme voi tukea ehdotuksia, koska olemme sitä mieltä, että ehdotukset rajoittavat tätä käyttöaluetta entisestään. Olemme monessa yhteydessä sanoneet, että emme voi tukea tätä, koska koko pyrkimys, koko kysymys olisi silloin tarkoitukseton. Sen vuoksi haluan vedota tässä kysymyksessä kollegoihini. Lopuksi haluaisin korostaa, että yksi esitetyistä kompromissitarkistuksista ei ole todellakaan monien valtioiden käytännön mukaan aito kompromissitarkistus.

Hautala
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella Teitä siitä, että Teidät valittiin suurella äänimäärällä varapuhemieheksi.
Kerron näihin direktiiveihin liittyvän tapauksen kotikaupungistani Helsingistä. Helsingin liikennelaitos, joka on julkinen hankintaviranomainen, kilpailutti jokin aika sitten eräitä bussilinjoja ja asetti kriteerejä muun muassa sen suhteen, että hankittavien bussien pitäisi olla mahdollisimman vähäpäästöisiä, siis ympäristöystävällisiä. Niinpä Helsingin kaupunki sitten päätyi hankinnassaan sellaiseen bussiin, joka toimii maakaasulla ja jonka päästöt ovat hyvin alhaisia.
Kilpaileva tarjoaja ei tähän tyytynyt vaan valitti kansalliseen tuomioistuimeen muun muassa siitä, että Helsingin kaupunki oli valinnut tarjouksen, joka ei ollut taloudellisesti kaikkein edullisin, siis halvin. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen julkisasiamies on hiljattain antanut tästä asiasta lausuntonsa, josta saattaa tulla tuomioistuimen päätös. Itse asiassa julkisasiamiehen lausunto tukee hyvin voimakkaasti Helsingin kaupungin näkemystä siitä, että julkisella hankintaviranomaisella pitää olla oikeus asettaa ympäristöystävällisiä kriteereitä, joita se käyttää tarjouskilpailuissaan, ja myös sen mukaisesti valita tuotteita. On mielenkiintoista, että julkisasiamiehen kanta on täsmälleen sama kuin komission ympäristöasioista vastaavan pääosaston ja erilainen kuin sisämarkkinoista vastaavan pääosaston kanta. Nyt haluaisinkin kiinnittää komission jäsen Bolkesteinin huomiota tähän ratkaisuun, josta saattaa todellakin tulla lopullinen; sitä emme tietysti vielä tiedä.
Nämä direktiivit ovat taloudelliselta merkitykseltään hyvin suuria; meidän velvollisuutemme on mahdollistaa se, että pelisäännöistä tulee mahdollisimman avoimia ja reiluja sekä tarjouskilpailuista mahdollisimman avoimia ja että julkisille viranomaisille mahdollistetaan se, että ne voivat edistää ympäristöystävällisiä ja myös sosiaalisesti edullisia ratkaisuja.
Arvoisalle ja rakkaalle kollegalleni Astrid Thorsille haluaisin sanoa, että tietenkin sosiaalilainsäädäntö on erilaista eri maissa, mutta ehkä juuri sen takia meidän pitäisi myös sallia, että julkinen viranomainen voi noudattaa omia sosiaalisia kriteerejään, ja meidän tulisi poliittisten ryhmien kesken löytää kestäviä kompromisseja näissä kysymyksissä.

Ainardi
Arvoisa varapuhemies, saanen myös onnitella teitä siitä, että teidät valittiin. Niiden kollegojeni jälkeen, jotka korostivat, että kyse on tosiaan jättiläismäisestä mietinnöstä, joka on vaatinut paljon työtä, pyrin kahdessa minuutissa tarkastelemaan sitä, mitä pidän olennaisena asiana, kun otetaan huomioon asiaan liittyvät tahot, etenkin paikalliset ja alueelliset yhteisöt sekä kansalaiset.
Zappalàn mietinnössä, jonka oikeudellisten asioiden valiokunta on hyväksynyt, parannetaan mielestäni komission alkuperäistä direktiiviehdotusta. Voimassa olevan lainsäädännön yksinkertaistamisen ja päivittämisen varjolla komission ehdotuksessa esitetään tosin asetuksien yhdenmukaistamista, mutta tässä yhteydessä tavoitellaan pääasiassa, jopa ainoastaan, vapauttamista, ja sitä en voi hyväksyä. Niinpä, kun on kyse hintojen myöntämisperusteista, edullisinta hintaa suositaan sosiaalisten ja ympäristöllisten kriteerien kustannuksella. Kuten eräät muutkin kollegat, olen tosiaan sitä mieltä, että panokset ovat merkittäviä. Julkisten viranomaisten olisi asetettava työllisyys ja kestävä kehitys etusijalle, kun on kyse heidän taloudellisesta toiminnastaan. Sen sijaan etusijalle asetetaan ainoastaan rahoitukselliset kriteerit. Euroopan ammatillinen yhteisjärjestö on kuitenkin korostanut jo maaliskuusta 2000 alkaen, että yhteisön järjestelmässä, jota sovelletaan julkisiin hankintoihin, kiinnitetään liikaa huomiota hintoihin sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden sekä tasa-arvon ja työllisyyden kustannuksella.
Kuten sanoin, Zappalàn mietinnössä parannetaan komission direktiiviä, etenkin siten, että kynnysarvoja, jotka liittyvät julkisten hankintasopimuksien myöntämiseen, korotetaan 50 prosenttia, sekä siten, että sosiaaliset ja ympäristölliset kriteerit otetaan paremmin huomioon. Jos mietintö hyväksyttäisiin tällaisenaan, se olisi mielestäni todellinen edistysaskel nykyiseen tilanteeseen verrattuna. Tästä huolimatta kyse on kuitenkin pohjimmiltaan vapauttamismenettelyjen laillisesta vahvistamisesta.
Komission tiedonannossa, joka annettiin 15. lokakuuta, komissio joutui ehdottamaan sosiaalisten ja ympäristöllisten näkökulmien sisällyttämistä julkisten hankintasopimuksien myöntämismenettelyihin. Tiedonanto ei kuitenkaan ole oikeudellisesti sitova. On siis mentävä pitemmälle ja muutettava ajatuksenjuoksun suuntaa - sitä ryhmäni tekemissä tarkistuksissa vaaditaan. Myöntämisperusteisiin on sisällytettävä työllisyys, ympäristö ja aluesuunnittelu yhtä tärkeinä asioina kuin taloudelliset kustannuksetkin. Ryhmäni äänestää tietenkin sen perusteella, mitä komission tarkistuksista sekä huomenna ehdotettavista tarkistuksista päätetään.

Crowley
Arvoisa puhemies, minäkin yhdyn kollegoihini ja onnittelen teitä sen johdosta, että teidät valittiin uudelleen varapuhemieheksi. Haluan myös onnitella esittelijää ja kaikkia lausunnon valmistelijoita työstä, jota he ovat tehneet tämän asian parissa, joka voi vaikuttaa hyvin yksinkertaiselta mutta joka osoittautuu erittäin vaikeaksi, kun sen yksityiskohtiin tutustuu lähemmin ja kun sitä yrittää analysoida. Sen sijasta, että toistaisin jo sanottua, haluaisin tarkastella kolmea erityistä kohtaa.
Ensinnäkin, kun on kyse niiden kynnysarvojen korottamisesta, joiden ylittymisen jälkeen tarjouksia on tarkasteltava uudelleen, on tärkeää pyrkiä 50 prosentin suuruiseen korotukseen, koska on jo käynyt ilmi, että nykyiset kynnysarvot eivät ole johtaneet yrityksien ja toisaalta yrityksien ja virastojen välisen rajat ylittävän toiminnan lisääntymiseen. Tämä johtuu siitä, että sopimuksentekoon liittyvät raja-arvot ovat liian alhaisia, ja taloudellinen tosiasiahan on, että toiminnan siirtäminen toiseen jäsenvaltioon edellyttää ylimääräisiä varoja ja arvokkaampaa sopimusta, jotta tällainen siirto olisi kannattava. Ei ole järkevää väittää, että julkisia varoja pitäisi käyttää vain viallisen tai vanhentuvan järjestelmän tukemiseen. On syytä käyttää varat hyvin - kuten perusrakenteiden parantamiseen, parempien palvelujen tuottamiseen ja paikallisten työpaikkojen määrän mahdollisimman suureen lisäämiseen - mutta niitä ei pidä käyttää vain korvaamaan yksityisiä ja muita sijoituksia tai muita aloitteita, joiden avulla voidaan luoda paikallisia työpaikkoja.
Toinen alue, joka koskee ympäristöllisiä näkökohtia, on myös hyvin tärkeä. Lienemme kaikki samaa mieltä siitä, että aluetta koskevat vähimmäisnormit on vahvistettava. On opittava aikaisemmista virheistä ja varmistettava, että valvonta ja järjestelmät ovat tarkoituksenmukaisia, jotta voimme taata, että se, mitä siirrämme tuleville sukupolville, on paremmassa kunnossa kuin silloin, kun saimme sen itse haltuumme. Tämän ei pidä kuitenkaan antaa haitata tai estää kehitystä. On ylläpidettävä näiden asioiden välistä sopivaa keskitasoa ja tasapainoa.
Kolmas kohtani koskee sosiaalisia velvoitteita, ja olen täysin samaa mieltä erityisesti niiden jäsenten kanssa, jotka sanoivat, että sopimuksen myöntämisestä on aiheuduttava sosiaalista hyötyä hankintaviranomaiselle ja sen edustamalle toimialalle. Tätä ei kuitenkaan pidä käyttää keinona haitata sopimuksien etenemistä tai ylimääräisenä byrokraattisena kerrostumana, jota hyödynnetään, jotta voitaisiin estää jotakin tahoa ehdottamasta mahdollisimman hyvää hintaa.
Viimeinen kohtani koskee laatuun perustuvia valintaperusteita. On selvää, että meidän on varmistettava, että ne, jotka ovat syyllistyneet rikoksiin, kuten petoksiin, jotka ovat osallistuneet järjestäytyneeseen rikollisuuteen ja jotka ovat sekaantuneet yhteisön varoihin ja raha-asioihin, on suljettava pois julkisia hankintasopimuksia koskevista neuvotteluista. Olen kuitenkin huolestunut kysymyksestä, joka liittyy tuomioihin, jotka eivät vielä ole lopullisia: toimimme sekä tuomareina että valamiehistönä, kun kiellämme joltakin henkilöltä oikeuden osallistua tarjouskilpailuun, vaikka ei olisikaan annettu lopullista tuomiota siitä, onko kyseinen henkilö syyllistynyt johonkin rikokseen, tai analysoitu asiaa. Tähän on suhtauduttava hyvin varovaisesti.
Lopuksi haluan sanoa, että on jo aika yhdistää nämä kaksi direktiiviä, selventää tekstejä ja parantaa sen oikeudellisen kehyksen varmuutta, jonka puitteissa ihmiset joutuvat toimimaan. Kaikkein tärkeintä on kuitenkin, että toimi on nähtävä pyrkimyksenä taata paremmat julkiset palvelut kaikille.

Van Dam
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella teitä siitä, että teidät valittiin uudelleen parlamentin varapuhemieheksi.
Arvoisa puhemies, komissio ehdottaa nykyisten julkisia hankintoja koskevien direktiivien yhdistämistä ja nykyaikaistamista. Se on perusteltua, sillä direktiivit ovat liian monimutkaisia ja liian byrokraattisia sekä hankintoja hoitavien että liike-elämän kannalta.
Voimmeko toteuttaa poliittisia ihanteita tarjouskilpailuja koskevien menettelyjen kautta? Se tuntuu olevan tätä aihetta koskevan pitkällisen keskustelun ydinkysymys. Mietinnön tarkistuksella 98 halutaan lisätä edullisimman tarjouksen arviointiin sekä sosiaaliset että ympäristöön liittyvät perusteet. Ympäristöön - ilman muuta unionin toimivaltaan kuuluva politiikan ala - liittyviä perusteita voidaan mitata puolueettomasti hallintanormien avulla, joten niitä voidaan hyvin soveltaa käytäntöön. Meistä mennään kuitenkin liian pitkälle, jos Euroopan tasolla määrätään, että kansallisten toimielinten on punnittava arvioinnissaan myös sosiaalisia perusteita. Sosiaalipolitiikasta on päätettävä kansallisella tasolla, niin myös tulevaisuudessa. Lisäksi tällä tarkistuksella tehdään menettelystä huomattavasti monimutkaisempi sekä hankintoja hoitavien että tarjousten tekijöiden kannalta. Se voi johtaa kaikenlaisiin uusiin kiistakysymyksiin ja tulkintaeroihin. Seurauksena olisi, että direktiivistä tulisi yhtä vaikeasti sovellettava kuin nykyinenkin on.
Tuemme lämpimästi sitä, että rikkomuksiin syyllistyneet yritykset suljetaan pois kilpailusta. Kotimaassani on tällä hetkellä vireillä useita kanteita urakoitsijoita vastaan, ja näyttää, että petoksista on tulossa laajalle levinnyt ilmiö. Tekstillä annetaan selvä signaali liike-elämän suuntaan: kansalaisten rahoja ei sovi huijata.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, nämä kaksi direktiiviä ovat tärkeitä, kun kyse on hyvin toimivien sisämarkkinoiden luomisesta. EU:n julkinen hankinta nousee 1,5 miljardiin euroon vuodessa, joista pelkästään jo Ruotsin osuus on 40 miljoonaa. Luvut osoittavat, miten tärkeitä selkeät ja yksinkertaiset pelisäännöt ovat.
Pienten ja keskisuurten yritysten on pystyttävä kilpailemaan yhtäläisin ehdoin. Jos EU:sta on tarkoitus tehdä maailman kilpailukykyisimmät markkinat vuoteen 2010 mennessä, vaaditaan, että pieniä ja keskisuuria yrityksiä on kannustettava ja niiden edellytyksiä on helpotettava. Kynnysarvojen säilyttäminen on tärkeää, jotta voisimme saada aikaan ratkaisuja, joista on hyötyä kuluttajille ja jotka piristävät kilpailua. Siten voimme lisätä hankintojen määrää ja luoda edellytykset hankintoja koskeville eurooppalaisille markkinoille. Se estää protektionistista käyttäytymistä kansallisilla markkinoilla ja helpottaa poliitikkojen mahdollisuuksia toimia säästäväisesti kansalaisten verovarojen osalta, mikä onkin hyvin tärkeää!
Myös ympäristönäkökohtia ja yhteiskunnallisia tarpeita koskevien sääntöjen on oltava selkeitä. Tänään käsittelemämme kaksi direktiiviä ovat taloudellisia direktiivejä. Jos ja kun ympäristöllisiin ja sosiaalisiin tekijöihin kiinnitetään huomiota, sen on tapahduttava siinä vaiheessa, kun hankintaperusteet määritellään. Näin säännöt ovat selvät tarjoajille, ja he tietävät, mitkä ovat hankinnan edellytykset. Hankintasopimus on myönnettävä sille tarjoajalle, jonka tarjous on taloudellisesti edullisin.
Olen myös täysin samaa mieltä siitä, mitä jäsen Thors sanoi kokemuksistaan, jotka koskevat pieniä valtioita ja Saksan markkinoita. Kotimaastani löytyy samanlaisia kokemuksia. Haluan kuitenkin myös täysin tunnustaa sen valtavan kilpailun puutteen, joka vallitsee kotimaani rakennusalalla, minkä vuoksi myös asumiskustannuksemme ovat niin korkeat.
Tavoitteemme on oltava rajat ylittävien hankintasopimuksien yksinkertaistaminen, tehostaminen ja lisääminen, jotta laatu paranisi ja kustannukset pienenisivät.

Gebhardt
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella teitä valinnastanne. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, monien lakien laita on kuin mielivaatteidemme laita. Jos emme hoida niitä, ne muuttuvat nopeasti rumiksi ja lopulta käyttökelvottomiksi. Ne eivät täytä enää käyttötarkoitustaan. Siksi on vain hyvä, että komissio on nyt kanssamme muuttamassa 1970-luvulta peräisin olevaa julkisia hankintasopimuksia koskevaa lainsäädäntöä kahdella direktiivillä sisämarkkinoiden ja nykypäivän vaatimusten mukaisiksi. Julkisia hankintasopimuksia koskevien direktiivien uudistamisesta on puhuttu jo paljon; siihen minun ei tarvitse lisätä mitään. Haluaisin kuitenkin varoittaa painokkaasti siitä, että me tosin parannamme julkisia sopimuksia koskevaa lainsäädäntöä teknisesti ja teemme siitä käyttökelpoisempaa, mutta huononnamme samanaikaisesti sen sisältöä. Komission ehdotus johtaa nimittäin siihen. Sisämarkkinoiden häiriötön toiminta ja kilpailu ovat siinä kaikkein tärkeimpiä asioita. Ihmisten oikeutetut toiveet ja edut jätetään huomiotta. Parlamentti ei saa sallia sitä.
Mitkään mekanismit ja talousideologiat eivät velvoita meitä. Meitä velvoittavat Euroopan kansalaisten tarpeet, ja meidän on lisäksi huolehdittava siitä, ettei heidän verorahojaan tuhlata. Hyvin toimivat sisämarkkinat auttavat meitä siinä, jos niillä noudatetaan ihmisläheisiä periaatteita. Siksi julkisia hankintoja koskevia sopimuksia ei voida tehdä yksinkertaisesti alhaisimman tarjouksen tekijän kanssa. Sosiaalisten edellytysten on oltava ratkaisevia perusteita samoin kuin ihmisten terveyden ja ympäristön hoidon. Ryhmäni on tehnyt niitä koskevia tarkistuksia, joiden hylkääminen johtaisi nähdäkseni siihen, ettei direktiiviä voi hyväksyä. Esitän esimerkin: on suorastaan itsestään selvä asia, että sopimuksen osapuolten on noudatettava työsuojelua ja työoloja koskevia säännöksiä sekä kaikkia työntekijöiden kollektiivisiin ja yksilöllisiin oikeuksiin liittyviä työoikeudellisia velvoitteita. Niihin kuuluvat myös niiden työehtosopimusten noudattaminen, jotka ovat voimassa paikkakunnalla, jossa palvelu tarjotaan. Muuten joudumme helposti syrjinnän tai palkkojen polkemisen kierteeseen, josta kärsivät monet työntekijäperheet. Sellaista sisämarkkinoiden kilpailu ei saa olla.
Kilpailua ei saa myöskään käydä ympäristön kustannuksella. Siksi on aivan selvää, että julkisten hankintayksiköiden on vaadittava tiukkojen ympäristönsuojelua koskevien vaatimusten noudattamista. Sallikaa minun sanoa vielä lopuksi muutama sana eurooppalaisten tarjouskilpailujen kynnysarvoista. Koska tämänhetkiset kynnysarvot eivät todistettavasti ole lisänneet rajat ylittävää vaihtoa julkisia hankintoja koskevissa tarjouksissa, niitä voidaan huoletta korottaa. En vastusta niiden kaksinkertaistamistakaan. Korkeammat kynnysarvot estävät byrokraattisen kuormituksen lisääntymisen pienissä hankkeissa. Ne auttavat lisäämään joustavuutta selkeiden hankkeiden suunnittelussa ja toteutuksessa ja säästämään veronmaksajien rahoja. Kansalaiset ovat meille kiitollisia, kun emme pakota heidän kunnanjohtajiaan tuhlaamaan kuntien rahoja.
Haluaisin pyytää anteeksi sekä esittelijä Zappalàlta että arvoisalta komission jäseneltä, etten voi jäädä seuraamaan istunnon loppua, koska vierailijaryhmä on odottanut minua jo kello neljästä lähtien, ja minun on kyllä lopultakin mentävä sen luo, vaikka oikeastaan olisin mielelläni kuullut arvoisan komission jäsenen vastauksen.

Wallis
Arvoisa puhemies, keskustelun ytimenä on yleisten etujen suojeleminen, kun on kyse julkisten viranomaisten myöntämistä sopimuksista. Sisämarkkinoiden yhteydessä on kyse myös rajat ylittävien tarjouksien tekemisestä ja rajat ylittävästä työnteosta. 15 prosenttia EU:n BKT:stä - panos on merkittävä, kun pyritään saavuttamaan yleisen politiikan tavoitteet. Meidän pitäisi pyrkiä saavuttamaan kansalaisten kannalta suurin hyöty ja tarjoajien kannalta prosessin läpinäkyvyys. Suurin hyöty ei kuitenkaan voi koskaan perustua pelkkiin rahoituksellisiin vaatimuksiin. Pelkkien hintojen perusteella ei voida täysimääräisesti arvioida julkista etua tai sitä, mikä tarjous on edullisin.
Muistan, kun olin erään paikallisviranomaisen jäsen, miten eräskin valtuusto tuhlasi aikaa, ponnistuksia ja rahaa, kun se yritti päästä järkevään sopimukseen kouluaterioiden tarjoamisesta; sopimus osoittautui täysin epätyydyttäväksi. Hinta oli kyllä kohdallaan, mutta vain asianajajat voittivat.
Tavoitteet, joihin julkiset viranomaiset pyrkivät, muodostavat perustellusti, julkisen edun mukaisesti, sekoituksen, joka koostuu ympäristöllisistä ja sosiaalisista tavoitteista. Niin kauan kuin kilpailumahdollisuudet ovat yhtäläiset ja menettely on ehdottoman läpinäkyvä, tällaiset tavoitteet ja valinnat voivat ja niiden pitäisi olla päteviä, kuten Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on hiljattain vahvistanut. Tällaiset valinnat ovat tosiaan pätevä ja erottamaton osa paikallista poliittista elämää.

MacCormick
Arvoisa puhemies, on onnellinen yhteensattuma, että toimitte tänä iltapäivänä puhemiehenä, koska näin voin sanoa, miten ylpeä olen siitä, että vastaamme molemmat samasta vaalipiiristä nykyisten äänestysjärjestelyjen mukaisesti; olemmehan molemmat kotoisin Skotlannista. Olette tuottanut kunniaa vaalipiirillemme toimimalla arvokkaasti ja hienosti viime viikkojen aikana, ja olemme siihen hyvin tyytyväisiä.
Kuten hyvin tiedätte, vaalipiirissämme ei ole itsestään selvää, että julkisin varoin tuotetut tai tehdyt asiat ovat huonoja ja että vain yksityisiin varoihin perustuva toiminta on hyvää. Komissiokaan ei ole tätä mieltä. Kuten jäsen Wallis juuri sanoi, keskustelu kohdistuu kuitenkin siihen nimenomaiseen kysymykseen, mitä päätöksiä julkiset viranomaiset voivat tehdä asianmukaisesti eli sellaisin demokraattisin menettelyin, jotka perustuvat yleiseen hyötyyn, ja mistä markkinoiden voi sitten antaa järkevästi päättää.
On ratkaisevan tärkeää tehdä selvä ero näiden kahden asian välille. Jäsen Hautala esitti kysymyksen, johon komission jäsenen on vastattava, kun hän vastaa tänään tähän keskusteluun. Se on kysymys, jonka voi esittää myös jäsen Zappalàlle, jonka mukaan meidän pitäisi huomioida vain taloudelliset edellytykset eikä esimerkiksi ympäristöllisiä tai sosiaalisia edellytyksiä. Jos dieselkaasut saastuttaisivat vakavasti Helsingin tai Edinburghin ilman, kustannukset nousisivat. Joku joutuisi lopulta maksamaan ilman puhdistamisesta. Olisi vain omituisen taloudellisen ajatusmallin mukaista pitää tätä muuna kuin taloudellisena kustannuksena. Kääntäkäämme siis asia toisinpäin: kysymme, kuka päättää, onko Helsingin tai Edinburghin bussien oltava ympäristöystävällisiä ja ympäristöä säästäviä? Kuka voi parhaiten päättää asiasta? Onko siitä parasta päättää Brysselissä? Vai Euroopan parlamentissa Strasbourgissa? Entä Lontoossa? Ei, päätös on parasta tehdä Edinburghissa tai Helsingissä.
Tällaiset päätökset on tehtävä paikallisella tasolla. Emme tietenkään halua päätöksen johtavan epäoikeudenmukaisiin seurauksiin. Päätöksen on oltava avoin ja läpinäkyvä. Ketkä voivat tehdä tarjouksia sopimuksista ja millä ehdoilla ne myönnetään heille? Hyvä niin, mutta niin ei voida estää paikallisia asiantuntijoita, jonkin alueen asukkaita, sanomasta, mitä he edellyttävät heitä palvelevilta tahoilta. Jos se estetään yhteisön oikeuden mukaisella määräyksellä, Euroopan suosio ei kasva sen kansalaisten keskuudessa. Julkisten viranomaisten on kannettava selvä vastuu yhteisestä hyvästä. Haluaisin kuulla komission vastauksen tähän.

Cossutta
Arvoisa puhemies, arvostan komission direktiiviehdotusta ja oikeudellisten ja parlamenttimme sisämarkkina-asioiden valiokunnassa hyväksyttyä mietintöä. Tarvitaan kuitenkin tarkistuksia, joissa menetelmiin sisällytetään tehokkaammin sosiaalisia, ympäristöllisiä ja yhdenvertaisen kohtelun vaatimuksia. Ehdottamissani tarkistuksissa pyritään vahvistamaan hankintaviranomaisten asemaa hankintojen tarjoajien laadun valvonnassa, ja niissä korostetaan julkisten ja yksityisten hankintojen ympäristövaikutusten arvioinnin merkitystä. Korostan myös sitä, että hankintasopimusten ulkopuolelle on jätettävä rahanpesuun, petokseen ja rahankiristykseen syyllistyneet henkilöt. Haluan esittää asian päättäväisesti tässäkin tilaisuudessa jo siitäkin syystä, että kotimassani Italiassa mafia on yhä vallalla, mutta päinvastoin kuin Italian hallituksen ministeri Lunardi väittää, yhteiseloon mafian kanssa ei pidä missään nimessä suostua.

Harbour
Arvoisa puhemies, saanen myös onnitella teitä sen johdosta, että teidät valittiin ensimmäiseksi varapuhemieheksi.
Haluaisin tuoda erilaisen näkökulman keskusteluun, jota käymme tänä iltapäivänä. Emme ole keskustelussa kuulleet niiden ihmisten kantoja, jotka toimivat nyt julkisten viranomaisten hankkijoina koko Euroopan unionissa sen valtavan kehityksen ansiosta, jota on tapahtunut, kun on kyse julkisten hankintasopimuksien tekemisestä kaikkialla Euroopan unionissa.
Tänä iltapäivänä emme ole vielä kuulleet niistä ihmisistä, jotka vievät taloutta eteenpäin, koska heillä on vapaa pääsy tarjouksia koskeviin tietoihin, jotka ovat saatavilla edullisesti ja helposti sähköisessä muodossa. Tämä pätee yrityksiin, järjestöihin, palvelujen tuottajiin, valmistajiin ja urakoitsijoihin koko Euroopan unionissa. Kävin muutama viikko sitten tällaisessa yrityksessä, joka sijaitsee vaalipiirissäni. Yritys työllistää 80 ihmistä. Yrityksestä otetaan joka aamu tietokoneen avulla yhteys Euroopan yhteisöjen viralliseen lehteen. Lehdessä esitetään viisi tai kuusi tarjouspyyntöä, jotka koskevat kaikki Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Yrityksen toiminta ei suuntaudu tällä hetkellä vientiin, mutta se saa virallisen lehden välityksellä edullisesti ja helposti tietoa asiakkaista, julkisista viranomaisista, normien mukaisesti. Lehdessä tehdään ja esitetään viikoittain tarjouksia heidän puolestaan.
Tässä yhteydessä haluan tarkastella taloudellisten, ympäristöllisten ja sosiaalisten kysymyksien välistä tasapainoa. Yritys, joka sijaitsee Yhdistyneen kuningaskunnan teollisuusalueella, työllistää 80 ihmistä - mikä merkitsee 80:tä suureen tarpeeseen tulevaa työpaikkaa - ja noudattaa kaikkia Yhdistyneen kuningaskunnan oikeuden mukaisia sosiaalisia vaatimuksia. Sillä on täysi oikeus tehdä tarjouksia. Miksi asian pitäisi olla toisin? Miksi yrityksen pitäisi toimia toisin? Kyse on ensisijaisesti taloudellisesta välineestä. Sellaiseksi se suunniteltiin alun alkuaan. Saatamme haluta lisätä sen sosiaalisia tehtäviä; ainakin monet tuolla puolella istuvat kollegat haluaisivat tehdä niin. Käymme vielä monta keskustelua jäsen Thorning-Schmidtin ja muiden kollegojen kanssa siitä, onko vaatimuksia lisättävä, jotta työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä voitaisiin edistää. Hyvä niin. Jos yritykset hyväksyvät asian, niillä pitäisi olla oikeus tehdä tarjouksia.
Haluan palata jäsen MacCormickin mainitsemiin kohtiin, koska hän esittää mielestäni liikaa vastalauseita. Kun on kyse Helsingin kaupungin tekemästä bussisopimuksesta, Helsingin viranomaiset olivat varmasti tehneet päätöksen siitä, millaiset ja miten ympäristöystävälliset bussit heille sopivat parhaiten, ennen kuin he esittivät tarjouspyynnön. Kun tehdään julkisia hankintasopimuksia, ei voida edellyttää, että bussien valmistajat esittävät Helsingin kaupungille ympäristöasioihin liittyvän arvioinnin, ennen kuin he tekevät tarjouksensa. Jos Helsingin viranomaiset olisivat tehneet sopimuksen 100 bussista, jotka toimivat luonnonkaasulla, niin sehän sopii, jos he kerran halusivat toimia näin. Toimintaperustan on kuitenkin oltava avoin ja yhtenäinen.
Haluan lopuksi tarkastella kynnysarvoja koskevaa kysymystä. Keskustelu tuntuu hyvin omalaatuiselta. Viittaan erityisesti talous- ja raha-asioiden valiokunnan erääseen lausuntoon, jonka yhteydessä kollegamme, joka ei valitettavasti ole paikalla, sanoi haluavansa yksinkertaistaa asioita korottamalla kynnysarvoja, mutta hän halusi samanaikaisesti myöntää 15 prosenttia sopimuksista pk-yrityksille. Onko hän sitä mieltä, että kun huomattava määrä sopimuksista poistetaan julkisia palveluhankintoja koskevan menettelyn piiristä korottamalla kynnysarvoja, parannetaan pk-yrityksien asemaa? Millaisessa maailmassa me oikein elämme?
Haluamme, että pk-yritykset kilpailevat tällä alueella. Haluamme, että paikalliset viranomaiset tarjoavat sopimuksia yhdenmukaiselta ja avoimelta pohjalta, jotta kansalaisemme saisivat rahoilleen vastinetta. Haluamme pakottaa viranomaiset toimimaan näin. Vain siksi, että he pitävät sitä vaikeana, siksi, että he katsovat, että se maksaa liikaa - todennäköisesti koska he eivät halua noudattaa kaikkia vaatimuksia - he haluavat myöntää sopimuksia salaisesti, eivät avoimelta pohjalta. Juuri tästä on kyse kynnysarvojen korottamisen yhteydessä. Sitä ei pidä tehdä. Se heikentää sellaisen järjestelmän arvoa, joka toimii jo nyt hyvin. Pitää pyrkiä parantamaan, ei tuhoamaan.

McCarthy
Arvoisa puhemies, minunkin vaalipiirissäni on yrityksiä, jotka hyötyvät tästä julkisia palveluhankintoja koskevasta menettelystä. Ne hyötyvät tosiaan siitä, että ne toimivat julkisten viranomaisten eurokolikkoautomaatteina, vaikka Iso-Britannia ei kuulukaan euroalueeseen. Tällainen toiminta tarjoaa paljon mahdollisuuksia. Haluan kuitenkin esittää komission jäsenelle muutaman hyvin asiallisen kysymyksen, ja toivon, että hän vastaa niihin vastineessaan.
Arvoisa komission jäsen, kynnysarvoihin liittyvää kysymystä on selvennettävä, kuten jäsen Harbour mainitsi. Haluaisin oikeasti tietää, miten kynnysarvojen korottaminen vaikuttaisi julkisiin palveluhankintamarkkinoihin ja erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin sekä kuluttajiin. Haluaisin myös tietää, kun on kyse kansainvälisistä velvoitteistamme, jotka ovat Maailman kauppajärjestön WTO:n kolmansien maiden kanssa tekemän julkisia hankintoja koskevan sopimuksen mukaisia, suosisiko tilanne - kuten komission yksiköt ovat väittäneet - Yhdysvaltoja ja Japania ja haittaisiko se EU:n hankkijoita, koska toimisimme kahden selvästi toisistaan eroavan menettelyn mukaisesti.
Haluaisin esittää kysymyksiä, jotka liittyvät sosiaalisiin vaatimuksiin. Parlamentin jäsenet ovat jo korostaneet, että samalla, kun sosiaaliseen edistykseen liittyviä kovia vaatimuksia sisällytetään myöntämismenettelyihin, on noudatettava kilpailulainsäädännön, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteita. Pitäisi olla mahdollista yhdistää taloudelliset uudistukset ja kilpailupolitiikka ja toisaalta voimakas ja järkevä sosiaalinen oikeudenmukaisuus ja sosiaalisen edistyksen periaatteet. Jos järjestelmä on läpinäkyvä ja perustuu avoimeen kilpailuun, en ymmärrä, miksi emme voi estää tämän käyttämistä suojelupoliittisena sumuverhona, kun on kyse tarjouksien julkaisemisesta. Miksi komissio ei ole sisällyttänyt eurooppalaisen tapaoikeuden mukaisten hyvien toimintatapojen koko voimaa tämän direktiivin ytimeen, jotta voitaisiin varmistaa, että takaamme, että julkisissa hankintamenettelyissä noudatetaan korkeimpia sosiaalisia ja taloudellisia normeja? Olemme varmasti sen velkaa julkisille viranomaisille, kuluttajille ja yrityksille. Miksi komissio on poikennut vapaaehtoisen lähestymistavan tieltä?
Toivon, että komissio hyväksyy kollegani, jäsen Hughesin mainitsemat tarkistukset, jotta voisimme varata sopimuksia suojatyöpaikkaohjelmia varten. Toivon, että komissio kunnioittaa parlamentin toiveita ja omaksuu lujan linjan, kun on kyse tästä direktiivistä, jotta voitaisiin varmistaa, että työvoimaa koskevia perusnormeja noudatetaan ja että näitä normeja rikkovat tahot voidaan sulkea menettelyn ulkopuolelle.

De Clercq
Arvoisa puhemies, lämpimät onnittelut valinnastanne. Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tällä mietinnöllä on enemmän vaikutusta kuin ensi näkemältä luulisi. Julkis-, usein alue- tai paikallishallinnossa tehdään vuosittain tuhansia hankintasopimuksia. Julkiset hankinnat kattaisivat näin ollen noin 14 prosenttia Euroopan koko BKT:stä. Nykyinen lainsäädäntö on kuitenkin liian monimutkaista, liian monitahoista, minkä vuoksi tämä markkinasegmentti on tähän asti jäänyt aivan liian suuressa määrin paitsi sisämarkkinoiden eduista.
Nyt esillä oleva mietintö ei siis saa ampua ohi maalien, joita ovat lainsäädännön yksinkertaistaminen ja entistä laajempien mahdollisuuksien antaminen Euroopan tarjouskilpailuille. Muun muassa näistä syistä vastustan ankarasti kynnysarvojen liiallista korottamista siten, että noin 8-12 prosenttia kaikista Euroopan unionissa tehtävistä hankinnoista kuuluisi tämän säädöksen piiriin. Myös sosiaalisten ja ympäristöperusteiden käyttöönotossa on edettävä varovaisesti. Jos ehtoja on liian paljon ja ne ovat liian yksityiskohtaisia, sekä kaupungeilla ja kunnilla että pk-yrityksillä on jälleen paljon vaikeampaa. Meidän on ymmärrettävä, että juuri nämä tahot joutuvat ensisijaisesti kosketuksiin tämän eurooppalaisen lainsäädännön kanssa. Meidän on tuotava heidät lähemmäksi Eurooppaa ja tuotava heidän kauttaan esiin eurooppalaista sanomaa. Sitä ei varmastikaan saada aikaan pykäläpöhöllä.

Wuermeling
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, sydämelliset kiitokset ja kunnioitukseni esittelijälle, joka on hankkinut aineistoa energisesti, kurinalaisesti ja viisaasti. Ihailen häntä erityisesti siitä, ettei hän ole osittain erittäin vaikean menettelyn aikana menettänyt roomalaista iloisuuttaan. Suuret kiitokset myös kollegoille, minusta tämä keskustelu on ollut yksi tähän asti mielenkiintoisimmista oikeudellisten asioiden valiokunnassa.
Täällä käyty keskustelukin on osoittanut, että käsitykset kynnysarvoista ja sosiaaliturvan tasosta vaihtelevat kaikkien ryhmien sisälläkin, ja voimme odottaa huomista äänestystä hyvin jännittyneinä.
Minusta uusien direktiivien on oltava edistyksellisiä, oikeudenmukaisia ja toimivia. Tuemme komission esittämää nykyaikaistamista, esimerkiksi sähköisten huutokauppojen ja sähköisessä muodossa jätettyjen tarjousten käyttöön ottamiseksi. Olen kuitenkin erittäin huolestunut siitä, että yhdessä suhteessa direktiivi ei muutu oikeudenmukaisemmaksi. Tarkoitan sosiaaliturvan ja ympäristönsuojelun tasoa.
Haluaisin vielä painokkaasti korostaa myös ryhmäni muille jäsenille, että nyt ei ole kyse siitä, että sosiaaliset ja ympäristöperusteet eivät ollenkaan kuuluisi sopimusmenettelyyn. Ei! Kollega Hager esitti tilanteen erittäin selvästi. Niiden taso on määriteltävä hankinnan kohteen määrittelyn yhteydessä. Haluamme välttää sen, että hankintasopimuksen tekomenettelyn lopuksi, kun tarjouksia on verrattu ja on todettu, että tarjous 1 on taloudellisesti edullisin, tarjous 2 on sitä huonompi, tarjous 3 vielä huonompi ja tarjous 4 kaikista huonoin, aloitetaan arviointi uudelleen sen toteamiseksi, että yksi yritys on sosiaalisempi, koska se on ottanut palvelukseen enemmän vammaisia, että toinen yritys on ekologinen, koska sillä on jätehuoltojärjestelmä, jolloin hankintasopimus myönnetäänkin taloudellisesti edullisimmaksi todetun tarjouksen sijasta kalliimmalle yritykselle. Tämän tilanteen me haluamme välttää, sillä se olisi sisämarkkinoiden edun vastainen. Siksi tämä on meille niin tärkeä asia, ja tällaisia vaatimuksia sisältävää direktiiviä emme oikeastaan tarvitsisikaan.

Koukiadis
Arvoisa puhemies, onnittelen teitä, ja toivon, että työskentelette jatkossakin yhtä tehokkaasti.
Talous- ja raha-asiain valiokunnan esityksen ansiosta jo pitkälti voitettu taistelu sosiaalisista kriteereistä ja ympäristökriteereistä osoittaa, että Euroopan parlamentti on edelleenkin eurooppalaisen sosiaalisen mallin ja kansainvälisessä ympäristössä Euroopan kilpailukyvyn takaavan kestävän kehityksen pääasiallinen puolestapuhuja. Sosiaalisia kriteereitä ja ympäristökriteereitä koskevat tarkistukset, joita on arvioitava kokonaisuutena, eivät aseta yrityksille uusia velvoitteita tai kasvata niiden menoja, vaan niissä esitetään itsestään selviä asioita: työsuojelua ja ympäristöasioita koskevan yhteisön säännöstön kunnioittamista Euroopassa.
Yksimielisesti tulee myös hyväksyä talous- ja raha-asiain valiokunnan samassa hengessä esitetty kanta, jonka mukaan hankintasopimuksissa voidaan asettaa ehdoksi vähäosaisten tai syrjäytyneiden työllistämisen kannustaminen tai työttömyyden torjunta. Unionissahan on yleisesti hyväksytty periaate, jonka mukaan työllisyyspolitiikka pitää sisällyttää yhteisön kaikkiin politiikkoihin. Siksi tämän kannan hyväksyminen osoittaa, että uskomme siihen, minkä olemme allekirjoittaneet ja myös tarkoitamme sitä.
Ilahduttavaa onkin, että 7 artiklaan lisätyssä uudessa kappaleessa sekä määritellään työsuojelua koskevat lainsäädännön kehykset että vaaditaan, että säännökset ovat sopusoinnussa Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksen nro 94 sekä sen direktiivin kanssa, joka käsittelee työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon. Euroopan unionin kehittyneiden jäsenvaltioiden perusvelvollisuuksiin kuluu, että niiden säännökset ovat sopusoinnussa kansainvälisissä sopimuksissa määriteltyjen työsuojelua koskevien vähimmäisvaatimusten kanssa.
Kynnysarvoja on myös pohdittu. Uskon, että niitä korottamalla voidaan todellakin välttää pk-yritysten sulkeminen markkinoiden ulkopuolelle. Pk-yritysten sulkeminen ulkopuolelle on väistämätöntä, mikäli niiden on kilpailtava yhteisössä yhdessä suurten yritysten kanssa noudattaen direktiivissä säädettyjä monimutkaisia menettelyjä. Tarkistuksella edistetään näin ollen sekä työllisyystilannetta että yritysten kannattavuutta.
Lopuksi vetoan komissioon, jotta markkinoilla käytettävien sähköisten huutokauppojen lisäksi sähköisiin hankintamekanismeihin sisällytettäisiin myös muita mekanismeja. Sellaisia ovat jotkin julkisten hankintaviranomaisten käyttämät mallit, kuten sähköiset luettelot, sähköiset julkisten hankintojen ostotavat sekä joukko muita vastaavia yritysten käyttämiä sähköisiä hankintamekanismeja.

Thorning-Schmidt
Arvoisa puhemies, julkisiin hankintoihin kytkeytyvät toimintaperiaatteet ovat erittäin tärkeitä, jotta yhteiskuntaa voitaisiin kehittää kestävään suuntaan. Kunnilla ja keskushallinnon organisaatioilla pitää sen vuoksi tietenkin olla oikeus kiinnittää huomiota ympäristöön, työympäristöön ja sosiaalisiin tavoitteisiin, kun ne tekevät hankintoja. Jäsen Harbour, kyse on nyt oikeudesta eikä velvollisuudesta, jollaisena te yritätte asian esittää. Kyse on oikeudesta, joka kunnilla pitää olla. Asiassa pitää tietenkin ottaa asianmukaisesti huomioon, että kilpailu ei vääristy. EU:llahan on joitakin hyviä sekä ympäristö- että sosiaalialaan liittyviä tavoitteita, mutta jos emme sisällytä näitä tavoitteita EU:n koko lainsäädäntöön, niillä ei ole juuri mitään merkitystä, emmekä me pääse asioissa juurikaan eteenpäin. Valtion ja kuntien on pystyttävä asettamaan ympäristövaatimuksia hankittaville tuotteille, ja tässä yhteydessä on erityisen tärkeää korostaa, että valtion ja kuntien on pystyttävä asettamaan vaatimuksia, jotka koskevat koko tuotteen elinkaarta. On hämmästyttävää, että EU:n oma ympäristömerkki on saanut niin heikon aseman komission ehdotuksessa, sillä kun valtio ja kunnat määrittelevät teknisiä tietoja, niiden on tietenkin pystyttävä viittaamaan EU:n omaan ympäristömerkkiin. Olemme useiden tarkistusten avulla pyrkineet sisällyttämään yhteiskunnalliset ja ympäristölliset näkökohdat tähän mietintöön. Toivon, että komissio tarkastelee tätä asiaa myönteisesti tällä kierroksella.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Zappalàa siitä, miten paljon työtä hän on tehnyt tämän hyvin monimutkaisen ja tärkeän asian parissa, kuten monet jäsenet ovatkin jo sanoneet tämän iltapäivän aikana.
Komissio hyväksyi toukokuussa 2000 kaksi direktiiviehdotusta, joiden tarkoituksena oli yksinkertaistaa ja uudenaikaistaa julkisia hankintamenettelyjä koskevia yhteisön sääntöjä. Ehdotuksissa pyritään uudella merkittävällä tavalla mukauttamaan direktiivejä julkisia hankintamenettelyjä koskeviin uudenaikaisiin vaatimuksiin. Yksinkertaistaakseen asioita komissio on ehdottanut neljän olemassa olevan direktiivin järjestämistä uudelleen kahdeksi uudeksi direktiiviksi.
Panen merkille, että parlamentti on hyödyntänyt tätä neljän direktiivin järjestämistä uudelleen, kun se kyseenalaistaa yhteisön säännöstön sellaisilla alueilla, joilla komissio ei ole ehdottanut muutoksien tekemistä. Viittaan tässä erityisesti tarkistuksiin, joiden avulla pyritään korottamaan kynnysarvoja, mikä kaventaa merkittävästi direktiivien ulottuvuutta - saanen sanoa jäsen McCarthylle - erityisesti, kun on kyse pienistä ja keskisuurista yrityksistä. Jos nämä ehdotukset hyväksyttäisiin, komission pitäisi harkita vakavasti, onko ehdotusta syytä hyväksyä ylipäätään.
Monien esitettyjen tarkistuksien avulla voidaan parantaa julkisiin hankintoihin liittyviä toimia, ja tarkistuksiin on syytä suhtautua myönteisesti. Komissio tukee näitä tarkistuksia, jotka edistävät yksinkertaistamis- ja uudenaikaistamisprosessia. Kyse on tarkistuksista 1, 3, 167, 141, 4, 13, 16, 17, 24, 28, 34, 36, 174, 40, 50, 128, 53, 79, 80, 85, 88, 97, 109 - sikäli kuin se koskee tuotantoprosesseja - ja 112.
Komissio voi myös hyväksyä joidenkin tarkistuksien pääsisällön, jos niitä vielä luonnostellaan lisää, eli tarkistukset 2, 10, 42 osittain, 45, 46, 47, 123, 52 osittain, 93 ja 95 osittain, 109, 110 ja 154, jotka koskevat sitä, missä määrin ympäristölliset näkökohdat voidaan ottaa huomioon myöntämisprosessin eri vaiheissa. Komissio voi myös hyväksyä tarkistukset 11, 15, 48 osittain, 51, 129, 52, 86, 87, 124, 89, 100 osittain, 110 ja 164, jotka koskevat tarvetta varmistaa, että tarjoajat noudattavat työlainsäädäntöä, ja ne voidaan sisällyttää direktiiviin tarkoituksenmukaisessa muodossa. Sama pätee osittain tarkistukseen 163, joka koskee tietojen antamista alihankinnasta.
Komissio voi myös hyväksyä eri tarkistukset, joiden avulla pyritään tarkastelemaan julkisten hankintojen lisääntyvää keskittämistä. Tämä edellyttää tarkistuksien uudelleen muotoilemista, ja kyse on tarkistuksista 5, 6, 20 osittain, 126, 21, 41, 168, 172 osittain ja 175.
Samalla lailla voidaan hyväksyä tarkistus 38, joka koskee hankintaviranomaisten muodostamia yhdistyksiä, sekä tarkistukset 39 ja 40.
Jotkin tarkistukset liittyvät hankintaviranomaisten käytettävissä oleviin lukuisiin sähköisiin välineisiin, nimittäin tarkistukset 23, 54 ja 65, jotka koskevat käänteisiä sähköisiä huutokauppoja, samoin kuin tarkistukset 74 ja 104, joissa tarkastellaan toimijoiden toimittamien tietojen yhtenäisyyttä ja luottamuksellisuutta.
Kun on kyse tietojen luottamuksellisuudesta, tarkistus 31 voidaan hyväksyä osittain, vaikka tarkistuksesta 77 tulisikin ylimääräinen ja se jouduttaisiin hylkäämään.
Eri tarkistukset, jotka koskevat kilpailevaa neuvottelumenettelyä, etenkin kun on kyse osallistujien korvauksista, voidaan ottaa huomioon, eli tarkistukset 9, 56, 57 osittain, 58 osittain, 137 osittain ja 138.
Eri tarkistukset, joita luonnehtisin selittäviksi ja joissa tarkastellaan monenlaisia aiheita, voidaan myös hyväksyä, eli tarkistukset 7, 125 osittain, 18, 142, 26, 30, 35, 46 osittain, 70, 113, 114, 121, 132, 153, 169, 170 ja 171. Jos tarkistuksen 147, joka koskee sitä, voidaanko perustamissopimusta soveltaa alle kynnysarvojen, muotoilua muutetaan, sen pääsisältö voidaan myös hyväksyä, jos se sijoitetaan johdanto-osan kappaleeseen.
Toisaalta komissio voi vain hylätä tarkistukset, joissa kyseenalaistetaan yhteisön säännöstö, joissa poiketaan direktiivien uudenaikaistamisesta tai joissa järjestelmästä tehdään monimutkaisempi. Komissio ei voi vastaavasti hyväksyä seuraavia tarkistuksia:
Tarkistuksia, joiden tarkoituksena on korottaa direktiivin kynnysarvoja - kuten sanoin aikaisemmin - 50 prosenttia, jolloin direktiivejä ei voitaisi enää soveltaa moniin sellaisiin sopimuksiin, jotka direktiivit nyt kattavat, nimittäin tarkistuksia 32, 33, 67, 130, 101, 105 ja 106. Tarkistus 147 ei lievennä näiden tarkistuksien valitettavia seurauksia, vaikka sen tarkoitusperät olisivatkin hyvät. Itse asiassa direktiivien olemassaolon tarkoitus ei ole itsessään riittävä ilman direktiivien yksityiskohtaisia menettelyihin liittyviä sääntöjä, joilla taataan direktiivien yhdenmukainen ja oikeudellisesti varma soveltaminen ja joilla suojellaan taloudellisten toimijoiden oikeuksia tehokkaiden parannuskeinojen avulla.
Tarkistuksia, joissa vahvistetaan uudet poikkeukset, jotka kohdistuvat direktiivien soveltamisalaan perustelematta poikkeuksia asianmukaisesti, jolloin poikkeukset johtaisivat siihen, että yhteisön kilpailu ei enää kohdistuisi joihinkin julkisiin hankintasopimuksiin, eli tarkistuksia 37, 38 osittain, 122, 136, 150 ja 157.
Tarkistuksia, joissa heikennetään julkisia hankintasopimuksia koskevien sääntöjen varsinaista tavoitetta eli sen varmistamista, että julkisten hankintojen tekijät eivät anna muiden kuin taloudellisten näkökulmien vaikuttaa päätöksentekoonsa, nimittäin tarkistuksia 12, 14, 98, 134, 140 ja 166, jotka koskevat myöntämisedellytyksiä, joiden vallitessa on mahdollista noudattaa muita kuin taloudellisia - etenkin sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä - edellytyksiä.
Tarkistuksia, joissa horjutetaan pyrkimyksiä, joiden tarkoituksena on uudenaikaistaa direktiivejä siten, että tarkistuksissa kavennetaan sähköisten hankintasopimuksien käyttöalaa, nimittäin tarkistuksia 70 osittain, 73, 75, 102, 103, 115, 117 ja 131.
Tarkistuksia, joissa pk-yrityksille asetetaan suhteettomia vaatimuksia alihankintojen sääntelyn ja muiden vaatimuksien myötä, nimittäin tarkistuksia 42, 48 osittain, 49, 76, 100 osittain, 116, 133, 152 ja 159.
Tarkistuksia, joissa vähennetään tarjouskilpailujen läpinäkyvyyttä, erityisesti tarkistuksia 62, 68 ja 78, ja joissa laajennetaan neuvottelujen ulottuvuutta, kuten tarkistuksia 57, 61 osittain, 66 ja 151.
Tarkistuksia, joissa rajoitetaan puitesopimuksien käyttöä perustelematta rajoituksia selvästi, kuten tarkistuksia 25, 27, 135, 139, 63, 64 ja 158.
Tarkistuksia, joissa myöntämismenettelyihin sisällytetään ympäristöllisiä näkökohtia tavalla, joka ei ole direktiivien mukainen, nimittäin tarkistuksen 45 sitä osaa, joka koskee ekotuotemerkkejä, tarkistusta 92, joka koskee arviointivaihetta, ja tarkistusta 109, joka koskee teknisten eritelmien määritelmää ja niiden yhteensopivuutta ympäristön kanssa.
Tarkistuksia, jotka eivät ole yhteensopivia kilpailevan neuvottelumenettelyn joustavuuden kanssa, erityisesti tarkistuksia 55, 58 osittain, 59, 60 ja 160.
Tarkistuksia, joissa on kyse muistakin tapauksista, joissa joihinkin rikkomuksiin syyllistyneet henkilöt suljettaisiin hankintamenettelyn ulkopuolelle; ehdotettuun järjestelmään pitäisi sisällyttää vain ne tapaukset, joihin kohdistuisi rikosoikeudellisia seuraamuksia kaikissa jäsenvaltioissa. Tästä syystä ei ole mahdollista ottaa huomioon joitakin näistä tapauksista, nimittäin tarkistuksia 81, 82 ja 83. Toisaalta, jotkin näistä tapauksista sisältyvät jo 46 artiklan 2 kohtaan, jossa määrätään ulkopuolelle sulkemisen mahdollisuudesta. Tarkistukset 84 ja 90 pitäisi myös hylätä, koska ne voivat johtaa tilanteeseen, jossa on mahdotonta tehdä sopimusta sellaisen yrityksen kanssa, joka yrittää päästä taloudellisesti uudelleen jaloilleen.
Tarkistuksia, jotka ovat ylimääräisiä tai jotka vaikuttavat todennäköisesti merkittävästi direktiivien muihin määräyksiin ilman hyvää syytä, nimittäin tarkistuksia 8, 19, 20 osittain, 22, 29, 30 osittain, 43, 127, 44, 45 osittain, 55, 59, 60, 69, 70 osittain, 71, 72, 94, 96, 108, 111, 143, 156, 162, 172 osittain ja 173.
Tarkistuksia, jotka poikkeavat perusteettomasti toimivaltuuksista, jotka lainsäädäntövallan käyttäjä on myöntänyt komissiolle voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti, nimittäin tarkistusta 107.
Viimeinen tarkistuksien luokka, jota komissio ei voi hyväksyä ja joka koskee ensimmäistä ehdotusta, koostuu niistä tarkistuksista, joissa poistetaan selventävät muutokset, joiden tarkoituksena on parantaa oikeusvarmuutta. Kyse on tarkistuksesta 99, joka koskee myöntämisperusteiden painottamista, tarkistuksesta 100, joka koskee tarjouksia, jotka ovat valtiontukien vuoksi poikkeuksellisen alhaisia, tarkistuksista 144, 145, 146, 148 ja 149, joissa muutetaan työsopimuksien määritelmää, ja tarkistuksesta 161, joka koskee määräaikoja säänteleviä periaatteita.
Tämä koski ensimmäistä direktiiviä.
Toinen direktiivi eli niin sanottu julkisia palveluja koskeva direktiivi on toinen ehdotus, jonka komissio hyväksyi toukokuussa 2000. Yksinkertaistamiseen ja uudenaikaistamiseen liittyvien tavoitteiden lisäksi, jotka juuri mainitsin, toisen ehdotuksen tarkoituksena on erityisesti tarkistaa direktiivin soveltamisalaa, kun otetaan huomioon kyseisten sektorien käynnissä oleva tai tuleva vapauttaminen. Ehdotuksessa järjestetään myös uudelleen olemassa olevia tekstejä siten, että ehdotetut muutokset kootaan yhdeksi tekstiksi. Voin vain toistaa, millaisia epäilyjä aiheutui erityisesti niistä tarkistusehdotuksista, jotka koskivat kynnysarvoja.
Monien esitettyjen tarkistuksien avulla voidaan parantaa merkittävästi julkisiin hankintoihin liittyviä toimia, ja tarkistuksiin on syytä suhtautua myönteisesti. Komissio tukee tarkistuksia, jotka ovat sen omaksuman linjan mukaisia, kuten tarkistuksia 2, 7, 21, 37, 43, 47, 95, 111 ja 116. Komissio voi myös, tosin hieman vastentahtoisesti, hyväksyä tarkistuksen 29, kun otetaan huomioon, miten yksimielisesti se hyväksyttiin sekä parlamentissa että neuvostossa.
Komissio voi myös hyväksyä monien tarkistuksien pääsisällön, jos niiden muotoilua tarkistetaan:
Tarkistukset 3, 18, 34 osittain, 35, 36, 38, 40, 64, 87, 89, 92, 96, 99, 101, 118 ja 119, jotka koskevat teknisiä eritelmiä, mahdollisuutta ottaa ympäristölliset näkökohdat huomioon myöntämisprosessin eri vaiheissa ja teknisen ja rahoituksellisen suorituskyvyn todistamista.
Tarkistukset 4, 9, 44 osittain, 56, 90 osittain, 93, 97 osittain ja 108 osittain; ne koskevat muun lainsäädännön, etenkin sosiaalipoliittisen lainsäädännön, huomioon ottamista, sopimuksien täytäntöönpanoon liittyviä lausekkeita ja määräyksiä, jotka koskevat alihankintaa.
Tarkistukset 57, 59, 60 ja 109, jotka koskevat poissulkemisperusteita, voidaan hyväksyä osittain, sikäli kuin pakolliset poissulkemiset rajoitetaan koskemaan hankinnan tekijöitä, jotka ovat julkisia viranomaisia, ja sikäli kuin pakollisia poissulkemisperusteita koskeva luettelo vastaa luetteloa, joka vahvistetaan julkista sektoria koskevassa direktiivissä.
Tarkistukset 66 osittain, 67, 68 ja 69, jotka koskevat määräyksien yksinkertaistamista ja joissa mainitaan myöntämisvaatimuksien suhteellinen painottaminen.
Tarkistus 70, kieliversiosta riippuen, koska kaikissa kieliversioissa ei vaadita muutoksien tekemistä; tarkistus koskee poikkeuksellisen alhaisia tarjouksia.
Tarkistus 76, joka koskee hiilen ja kiinteiden polttoaineiden sektoria, voidaan hyväksyä sikäli, että siinä edellytetään, että direktiivin 1994/22 vapaaehtoinen noudattaminen otetaan huomioon 29 artiklassa mainituissa tarkoituksissa. Tällaiseen vapaaehtoiseen noudattamiseen ei ole kuitenkaan yhdistetty lainolettamia.
Tarkistukset 78, 79, 80, 81, 82, 83, 85 ja 86, jotka koskevat oikaisukeinojen avoimuuden parantamista. Jos komission 29 artiklaa koskevan ehdotuksen pääsisältö hyväksytään, komissio voi myös tukea tarkistuksia 13 ja 16, jotka koskevat postipalvelujen tarjoajien siirtämistä julkista sektoria koskevan direktiivin piiristä julkisia palveluja koskevan direktiivin soveltamisalaan. Tarkistuksessa 15 on kyse tavoitteesta, jonka mukaan hiilen polttamisesta syntyvää lämpöä voidaan hyödyntää taloudellisesti, ja tarkistus otetaan huomioon tarkistuksen 29 ohella. Tarkistuksen tämänhetkistä muotoilua ei voida hyväksyä, koska sen vaikutukset eroaisivat huomattavasti siitä, mitä on alun perin tarkoitettu.
Kun on kyse sopimuksien myöntämisestä sidossuhteessa oleville tahoille, tarkistus 27 voidaan hyväksyä osittain, sikäli kuin tarkastellaan mahdollisuuksia myöntää palvelusopimuksia uusille sidossuhteissa oleville yrityksille sekä tiettyjen palvelusopimuksien myöntämistä yhteisyrityksille. Tarkistukset 51 ja 75, jotka koskevat niiden tietojen luottamuksellisuutta, jotka on toimitettu sähköisten välineiden avulla, voidaan hyväksyä. Eri tarkistukset, joita luonnehtisin selittäviksi ja joissa tarkastellaan monenlaisia aiheita, voidaan myös hyväksyä, nimittäin tarkistukset 22, 30, 53, 113 osittain ja 117.
Toisaalta komissio voi vain hylätä tarkistukset, joissa kyseenalaistetaan yhteisön säännöstö, joissa poiketaan direktiivien uudenaikaistamisesta tai joissa järjestelmästä tehdään monimutkaisempi. Komissio ei voi vastaavasti hyväksyä seuraavia tarkistuksia:
Tarkistuksia, joiden tarkoituksena on korottaa direktiivin kynnysarvoja arviolta 50 prosenttia, jolloin direktiiviä ei voitaisi enää soveltaa niihin moniin sopimuksiin, jotka se kattaa tällä hetkellä, ja jolloin avoimuutta vähennettäisiin huomattavasti. Kyse on tarkistuksista 20, 46, 72, 102, 105 ja 107.
Tarkistuksia, joissa vahvistetaan uudet poikkeukset, jotka kohdistuvat direktiivien soveltamisalaan, ilman että poikkeuksia perustellaan asianmukaisella tavalla, jolloin poikkeukset johtaisivat siihen, että yhteisön kilpailu ei enää kohdistuisi joihinkin julkisiin hankintasopimuksiin, eli tarkistuksia 6, 19, 24, 25, 26, 27 osittain, 28, 45 ja 84.
Tarkistuksia, jotka muuttaisivat huomattavasti 29 artiklassa ja liitteessä X vahvistettuja ehtoja, joiden myötä komissio voi myöntää oikeudellisesti sitovia poikkeuksia, jos vapauttaminen on johtanut tosiasialliseen kilpailuun tai jos se johtaisi siihen, että tämä direktiivi ja yhteisön muu lainsäädäntö olisivat keskenään ristiriidassa. Kyse on tarkistuksista 31, 58 ja tarkistuksesta 76, jos sen sisällyttäminen liitteeseen X johtaisi lainolettamaan, ja tarkistuksesta 77.
Tarkistuksia, joissa heikennetään julkisia hankintasopimuksia koskevien sääntöjen varsinaista tavoitetta eli sen varmistamista, että julkisten hankintojen tekijät eivät anna muiden kuin taloudellisten näkökulmien vaikuttaa päätöksentekoonsa, nimittäin tarkistuksia 8, 17, 65, 94, 104, 110 ja 122, jotka koskevat myöntämiskriteerejä, joiden vallitessa on mahdollista noudattaa muita kuin taloudellisia kriteerejä ja etenkin sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä kriteerejä.
Tarkistuksia, joissa horjutetaan pyrkimyksiä, joiden tarkoituksena on uudenaikaistaa direktiivejä siten, että tarkistuksissa kavennetaan sähköisten hankintasopimuksien käyttöalaa, nimittäin tarkistuksia 49, 50, 73, 74 ja 103.
Tarkistuksia, joissa pk-yrityksille asetetaan suhteettomia vaatimuksia alihankintojen sääntelyn myötä, nimittäin tarkistuksia 32, 41 ja 42, ja tarkistuksia, joissa myöntämismenettelyihin sisällytetään sosiaalisia näkökohtia tavalla, joka ei ole direktiivien mukainen, nimittäin tarkistuksia 33, 55, 62, 63, 71 ja 88.
Tarkistuksia, jotka koskevat teknisiä eritelmiä ja joissa esitetään ympäristöllisiä näkökohtia tavalla, joka ei ole direktiivien mukainen tai joissa esitetään epätarkoituksenmukaisia vaatimuksia teknisten ratkaisujen vastaavuudesta. Kyse on tarkistuksen 34 siitä osasta, joka koskee ekotuotemerkkejä, tarkistuksen 36 osasta, joka koskee kustannuksia, sekä tarkistuksista 39, 91, 98 ja 100.
Tarkistuksia, jotka eivät ole yhteensopivia tämän direktiivin joustavuuden kanssa - direktiiviä voidaan soveltaa sekä julkisiin että yksityisiin kaupallisiin tahoihin - ja tarkistuksia, joissa määräyksiä siirretään julkista sektoria koskevasta direktiivistä ilman hyvää syytä, nimittäin tarkistuksia 10, 11, 52, 54, 59 osittain, 60 osittain ja 61.
Tarkistuksia, jotka ovat ylimääräisiä ja jotka johtaisivat huomattavaan oikeudelliseen epävarmuuteen tai jotka vaikuttaisivat todennäköisesti merkittävästi direktiivien muihin määräyksiin ilman hyvää syytä, eli tarkistuksia 1, 5, 12, 14, 23, 48, 66 niiltä osin, jotka koskevat myöntämiskriteerien painottamista, 106, 112, 114, 115, 120, 121, 123 ja 124.
Huomaan, että vastatessani parlamentille - ja kun otetaan huomioon se tosiasia, että parlamentti ansaitsee kuulla komission vastauksen kaikkiin esitettyihin tarkistuksiin - olen puhunut 24 minuutin ajan. Voin vastata kysymyksiin, jotka minulle on esitetty keskustelun aikana, mutta pelkään, että se kestäisi paljon pidempään kuin minulle suotu puheaika, joten on täysin teidän päätettävissänne, miten haluatte minun toimivan.

Bolkestein
Saanen ehdottaa, että yritän vastata lyhyesti eri kysymyksiin, joita on esitetty, ja jos puhun mielestänne liian pitkään, ilmoitattehan siitä minulle.

Puhemies
Kiitoksia kattavasta selvityksestänne. Voisitte kenties antaa meille vastauksen kirjallisesti mutta tehdä yhteenvedon tärkeimmistä kohdista.

Bolkestein
Vastauksena jäsen Zappalàlle haluaisin sanoa, että rakennusurakoita koskevien hankintasopimuksien nykyisessä määritelmässä lausutaan selvästi, että tällaiset sopimukset sisältävät vain rakentamisen tai sekä suunnittelun ja rakentamisen. Jos tätä lähestymistapaa muutetaan, estetään tai ainakin haitataan suuresti avaimet käteen -rakentamista, julkisia tai yksityisiä kumppanuuksia, toimilupien myöntämistä ja kilpailevaa neuvottelumenettelyä. Tästä syystä komissio vastustaa rakennusurakoiden suunnittelun ja täytäntöönpanon erottelemista.
Vastauksena jäsen Schörlingille totean, että komissio on ehdottanut tuotteiden tai palvelujen ympäristöllisten ominaisuuksien käyttämistä mahdollisena myöntämiskriteerinä, kunhan ne hyödyttävät hankintaviranomaisia. Näin julkiset hankintojen tekijät voivat arvioida tuotteiden tai palvelujen ominaisarvoa ja myöntää sopimuksia taloudellisesti edullisimman tarjouksen tehneelle taholle. Ehdotetuissa tarkistuksissa mennään vielä pitemmälle sikäli, että niissä sallitaan yleisempien ympäristöllisten näkökohtien, kuten hankittujen tuotteiden tai palvelujen ympäristöön kohdistuvien pitkäaikaisten vaikutuksien, huomioon ottaminen myöntämisvaiheessa. Tällaiset näkökulmat eivät ole mitattavissa, eikä niitä voida hyödyntää, kun arvioidaan tuotteiden tai palvelujen ominaislaatua. Tästä syystä näitä näkökulmia ei voida käyttää myöntämisvaiheessa.
Vastauksena jäsen Rapkaylle ja jäsen Hughesille huomautan, että julkisia hankintoja koskevien direktiivien tarkoituksena on sovittaa yhteen sopimuksien myöntämismenettelyjä, ei määrätä, mitä velvoitteita - sosiaalisia tai muita - yksityisten tarjoajien on noudatettava, kun sopimus on myönnetty. Tarjoajien odotetaan joka tapauksessa noudattavan kaikkia soveltuvia lakeja ja velvoitteita, olivatpa ne sosiaalipoliittisia tai eivät.
Komissio on kuitenkin halukas lausumaan direktiivien johdanto-osien kappaleissa, että tarjoajien on noudatettava soveltuvia sosiaalisia sääntöjä, kuten työehtosopimuksia, joita sovelletaan yleisesti tehtäessä julkisia hankintasopimuksia. Komissio on myös samaa mieltä siitä, että hankintaviranomaisia pitäisi vaatia ilmoittamaan sopimusasiakirjoissa, mistä lähteestä saa tietoa soveltuvista sosiaalisista velvoitteista.
Vastauksena jäsen Hautalalle haluaisin sanoa, että kun on kyse ennakkotapauksesta, joka on parhaillaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tarkasteltavana, komissio on ottanut huomioon julkisasiamiehen päätelmät. Päätelmissä ei voida kuitenkaan ennakolta tuomita itse päätöstä. Kun vielä otetaan huomioon tiedonanto, joka koskee ympäristöä ja julkisia hankintasopimuksia, komissio - kuten se selvitti tuomioistuimessa pidetyn kuulemistilaisuuden yhteydessä - ei näe esteitä sille, etteikö päästökriteerejä voitaisi ottaa huomioon, jos se aiheuttaa ulkoisia kustannuksia itse hankkijalle, kuten Helsingin kaupunkia koskeva tapaus on osoittanut. Komissio odottaa tästä syystä tuomioistuimen päätöstä ja tarkastelee tulkintaa uudelleen päätöksen valossa; jos se on tarpeen, komissio harkitsee Euroopan parlamentin esittämiä tarkistuksia koskevan kantansa tarkistamista.
Haluaisin vastata jäsen Lehnelle, mutta koska hän on lähtenyt istuntosalista, jätän väliin sen osan vastauksestani.

Zappalà
. (IT) Arvoisa komission jäsen, pitää paikkansa, että jäsen Lehne ei ole paikalla, mutta pyydän teitä vastaamaan joka tapauksessa. Joku välittää sitten teidän vastauksenne jäsen Lehnelle. Tämä on laaja keskustelu, jossa on kyse paljon enemmästä kuin henkilökohtaisista näkemyksistä.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, komissio auttaa aina mielellään parlamentin jäseniä, kun he muodostavat kantansa. Saanen tästä syystä sanoa, että jos jäsen Lehne olisi ollut läsnä, olisin lausunut seuraavaa - ja haluan tietysti tuoda asian esille, vaikka jäsen Lehne ei olekaan paikalla.
Jäsen Lehne totesi, että sosiaali- ja ympäristöpoliittisia lausekkeita on sisällytettävä varsinaisiin sopimusasiakirjoihin ja ettei lausekkeiden pitäisi vaikuttaa valintoihin myöntämisvaiheessa. Tästä syystä tuen hänen kantaansa, jonka mukaan myöntämiskriteerejä koskevaa 53 artiklaa ei pitäisi muuttaa. Tällaiset näkökulmat voidaan ottaa huomioon, kun se on tarkoituksenmukaista, joko tarjousasiakirjoissa tai sopimuslausekkeissa.
En voi tukea jäsen Zappalàn esittämää tarkistusta 147, koska siinä ei taata oikeusvarmuutta taloudellisille toimijoille.
Saanen päättää tähän vastaukseni parlamentille ja lopettaa sanomalla, että nyt on todella tarpeen varmistaa, että julkisia hankintoja koskevat sääntömme vastaavat edelleen tarkoituksenmukaisella tavalla aina vain monimutkaisempia hankintoihin liittyviä vaatimuksia. Tästä syystä parlamentin ja neuvoston on nyt pyrittävä varmistamaan, että nämä direktiivit hyväksytään mahdollisimman pian.
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että olen puhunut lähes puolen tunnin ajan, mutta olen sitä mieltä, että parlamentilla on oikeus saada täydellinen vastaus moniin esitettyihin tarkistuksiin. Komissio odottaa huomista äänestystä.

Zappalà
Arvoisa puhemies, kun ottaa huomioon, miten tärkeästä aiheesta on kyse, haluaisin vain pyytää komission jäsentä tarkentamaan erästä asiaa. Haluaisin joka tapauksessa kiittää häntä kaikista hänen esittämistään huomioista, joita pidin ilman muuta tärkeinä, vaikka vaadinkin nyt ja vaadin myös huomenna riippumattomuutta parlamentille, joka tekee päätöksiä poliittisesti eikä muiden asioiden vuoksi. Olen kuitenkin sitä mieltä, että tarkistukseen 147 annettu vastaus vaikuttaa ristiriitaiselta: vaikka komissio vastustaa kynnysarvojen nostamista se, mitä oikeudellisten ja sisäasioiden valiokunnassa järjestettyjen kuulemisten, tapaamisten ja keskustelujen aikana on sanottu, johtuu uskoakseni siitä, että hankintojen kohdalla direktiivien soveltamisen halutaan yleisesti ottaen olevan mahdollisimman laajaa niiden nostaminen johtaisi komission edustajan sanojen mukaan siihen, että hankintojen määrä laskisi.
Tarkistuksella 147 pyritään kuitenkin juuri laajentamaan hankintasopimusten perustaa, joten en ymmärrä, miksi komissio panee vastaan. Olisin kiitollinen, jos komission jäsen selittäisi minulle nyt, myöhemmin, yksityisesti tai millä tavalla tahansa, mitä ovat ne tarkistuksessa 147 olevat asiat, joissa on jotakin vikaa. Arvoisa puhemies, tämä on tärkeää, sillä emme käsittele nyt vähäpätöistä aihetta. Toistan, jos nyt ei ole sopiva hetki puhua asiasta, koska meidän on keskeytettävä työmme tai siirryttävä muihin aiheisiin tai muusta syystä, olen valmis tapaamaan komission jäsenen myöhemminkin, mikäli se hänelle sopii, jotta hän selittäisi minulle, mikä on ongelmana tarkistuksessa 147, jossa minun mielestäni kaikenlaisille hankinnoille asetetaan sataprosenttisesti sellaiset ehdot, joiden perusteella eurooppalaisia säännöksiä voidaan noudattaa.

Bolkestein
Arvoisa puhemies, yritän puhua lyhyesti. Vuoteen 1971 asti ainoat säännöt ja periaatteet, joita voitiin soveltaa julkisiin hankintoihin, olivat ne säännöt ja periaatteet, joita suojeltiin itse perustamissopimuksessa, etenkin 28 ja 49 artiklojen määräykset. Kokemus on kuitenkin osoittanut, että markkinoiden todellinen avautuminen ja tosiasialliset ja tehokkaat sisämarkkinat edellyttivät, että näitä sääntöjä ja periaatteita oli selvennettävä sellaisten yksityiskohtaisten määräyksien avulla, joilla pyrittiin sovittamaan yhteen kansallisia menettelyjä.
Ei ole hyväksyttävää palata 1970-luvulla vallinneeseen oikeudelliseen tilanteeseen - mihin juuri esitetty tarkistukseen 147 sisältyvä ehdotus johtaisi - etenkin kun on kyse ehdotuksesta, jonka tarkoituksena on uudistaa lainsäädäntöä. Lisäksi, tällainen toimi veisi taloudellisilta toimijoilta mahdollisuuden hyödyntää erästä tärkeimmistä edistysaskelista, jotka on saavutettu julkisten hankintojen alalla, eli he eivät voisi enää hyödyntää oikeuksiaan sellaisten tehokkaiden oikeudellisten oikaisukeinojen avulla, jotka taataan niissä kahdessa direktiivissä, joilla säännellään oikaisukeinoja, kun on kyse sopimuksista, joihin sovelletaan julkisia hankintoja koskevia direktiivejä. Tästä syystä tarkistuksen 147 käyttöönotto ei yksinkertaisesti edistä niiden tarkistuksien hyväksyttävyyttä, joiden tarkoituksena on korottaa kynnysarvoja kautta koko direktiivin.

Puhemies
Asiassa on vielä epäselvyyksiä. Löydämme varmasti molemmin puolin keinon, jonka avulla voimme ratkaista ongelman.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Ilman otsoni
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Daviesin laatimasta mietinnöstä (A4-0454/2001) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi ilman otsonista (PE-CONS 3658/2001 - C5-0524/2001 - 1999/0068(COD)).

Davies
Arvoisa puhemies, en ole seurannut edellisen mietinnön käsittelyä yksityiskohtaisesti, mutta jos komission jäsen Wallström on samanlaisella tuulella kuin komission jäsen Bolkestein, olen iloinen siitä, etten joudu tänään esittämään tarkistuksia.
Vaihdan tyystin sävyä ja kerron, että luin muutama viikko sitten tyttärelleni Katelle Charles Dickensin, 1800-luvun brittiläisen kirjailijan, teosta "Joululaulu". Kitupiikki istui konttorissaan kirjoittamassa. "Kello oli vasta kolme, mutta oli jo varsin pimeää - koko päivänä ei ollut juuri nähty valoa - ja viereisten toimistojen kynttilät näyttivät ruskehtavassa ilmassa punertavilta tahroilta."
On varmasti suuri tyytyväisyyden aihe Euroopan kaupunkien asukkaille, että emme nykyään enää joudu hengittämään tuota "ruskehtavaa ilmaa". Se, että ilmanlaatu on nyt parempi kuin vuosisatoihin, osoittaa, että olemme edistyneet ympäristöasioissa ja että olemme saavuttaneet jotakin.
Tekemistä riittää kuitenkin vielä, ja komissio on asettanut hiukkaset ja otsonin toimintansa prioriteeteiksi Puhdasta ilmaa Eurooppaan -ohjelmassaan.
Otsonista aiheutuva saastuminen johtaa vuosittain kymmenientuhansien ihmisten ennenaikaiseen kuolemaan. Saasteet aiheuttavat hengitysvaikeuksia, yskää, päänsärkyä ja silmien ärsytystä. Maailman terveysjärjestö WHO ei ole vielä kyennyt määrittelemään kynnysarvoa, jonka alapuolella vaikutuksia ei esiinny.
Saasteet voivat myös vahingoittaa kasvillisuutta, heikentää satoja ja estää metsien kasvamisen; lisäksi saasteet voivat happosateiden tavoin syövyttää rakennuksien ja taideteoksien materiaaleja ja tuhota ne.
Ongelmaa voidaan käsitellä direktiiviluonnoksen avulla. Se oli aluksi huomattavan heikko ehdotus, jonka tärkeimpänä tekijänä oli asettaa tavoitteet WHO:n suuntaviivojen mukaisten tavoitearvojen ylityksille vuoteen 2010 mennessä, mutta tavoitteet eivät olisi olleet sitovia jäsenvaltioiden kannalta. Direktiiviluonnoksessa edellytettiin myös lyhyen aikavälin toimintasuunnitelmien laatimista kiireellisten ongelmien ratkaisemiseksi, tiedottamista ja terveysvaroituksien antamista.
Parlamentti on voinut hyödyntää kahden viime vuoden aikana toimivaltuuksiaan, joiden myötä se voi osallistua päätöksentekoon, parantaakseen tämän lain voimaa. Olemme vahvistaneet yleisön oikeutta saada tietoa. Olemme helpottaneet toimia, joiden avulla niskoittelevat maat on voitu nimetä, ja ne on saatu häpeämään, niin että ne ovat parantaneet suorituksiaan. Olemme varmistaneet, että materiaaleille aiheutuvat vahingot on lisätty kriteereihin, joita on tarkoitus tarkastella. Olemme korostaneet uudelleen, että toivomme, että otsonitasoja vähennetään pitkällä aikavälillä vuoteen 2020 mennessä kansallisia päästöylärajoja koskevan direktiivin ehdotuksien mukaisesti.
Olemme kuitenkin ennen kaikkea tarkastelleet muita kuin sitovia lyhyen aikavälin tavoitteita. Sen sijaan että jäsenvaltioiden pitäisi pyrkiä saavuttamaan nämä tavoitteet sikäli kuin se on mahdollista, kuten alkuperäisessä ehdotuksessa sanotaan, olemme vaatineet, että tehokkaisiin toimiin on ryhdyttävä, jos tavoitteita ei voida saavuttaa "suhteellisilla toimilla". Haluan korostaa, että hyväksyimme tämän sanamuodon sen vuoksi, että sekä komissio että oma oikeudellinen yksikkömme ilmoittivat meille, että sen avulla direktiivin määräykset voidaan panna täytäntöön ja jäsenvaltiot voitaisiin saada vastuuseen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa, jos ne eivät ryhdy tällaisiin toimiin. Olemme toisin sanoen hyödyntäneet toimivaltuuksiamme, joiden myötä voimme osallistua päätöksentekoon, ja muuttaneet hyviä aikeita täynnä olevan lausunnon oikeudellisesti sitovaksi sitoumukseksi.
Oli miten oli, Euroopan ympäristötoimisto on arvostellut toimiamme ja kysynyt: "Mihin tarvitsemme direktiiviä, jos vuotta 2010 koskevat tavoitteet eivät ole sitovia?" Tässä on kuitenkin ymmärretty väärin otsonista aiheutuvan saastumisen luonne. Se on luonteeltaan mitä suurimmassa määrin rajat ylittävä. Vaikka tavoitearvojen pahimmat ylitykset ovatkin vähentymässä Euroopassa, kokonaistaso nousee edelleen, mikä johtuu lähes varmasti saastumisesta, jonka alkulähteet ovat kaukana alueeltamme.
En usko, että Espanja, Italia, Saksa tai kukaan meistä joutuu kohtaamaan oikeudellisia seuraamuksia sen vuoksi, että saasteet ovat peräisin Kiinasta. Haluan, että läsnä olevilta jäsenvaltioilta vaaditaan, että ne tekevät kaiken, mikä on realistisesti mahdollista, saavuttaakseen tavoitteet, ei sen enempää eikä sen vähempää.
"Ruskehtava ilma" antoi mielestäni huomattavasti pontta Kitupiikin tarinalle. Se ei nyt kuitenkaan liity asiaan. Voisin kenties pyytää tytärtäni Katea kirjoittamaan 2000-luvun version, jossa puhdas ilma olisi pääosassa.
Komission ja edellisen puheenjohtajavaltion Belgian avulla parlamentti on kuitenkin tällä välin voinut käyttää neuvotteluvaltuuksiaan, ja yksinkertaisesta toivomuslistasta on tehty vaatimus, joka kohdistuu eri hallituksiimme, jotta ne ryhtyisivät toimiin, joiden avulla voidaan parantaa merkittävästi ilmanlaatua Euroopassa.
Olemme varmistaneet, että muutokset ovat suurempia ja direktiivi kunnianhimoisempi kuin mitä olisimme voineet järkevästi odottaa, kun luonnos esiteltiin ensimmäistä kertaa.
Voimme olla ylpeitä siitä, mitä olemme saavuttaneet.

García-Orcoyen Tormo
Arvoisa puhemies, ilman otsonia koskevassa direktiivissä yritetään ratkaista ongelma, joka liittyy maanpinnan lähellä syntyneeseen ja ilmaan jääneeseen alailmakehän otsoniin, joka vahingoittaa, kuten kaikki tiedämme, niin ihmisten terveyttä, kasvillisuutta, ekosysteemiä kuin koko ympäristöäkin. Me tiedämme, että otsonikeskittymät johtuvat otsonin prekursorien kasaantumisesta ilmakehään, mutta niiden poistaminen ei tietenkään ole helppoa, sillä tietyissä tilanteissa nämä prekursorit vähentävät ilmakehän otsonia.
Erilaisissa kansallisissa mittauksissa on todettu, että esimerkiksi sellaisessa ilmastossa, jossa ilma on erittäin kirkas ja ilmakehä stabiili, prekursorien vähentämisestä ei seuraa toivottua otsonikeskittymien vähenemistä, vaan käykin aivan päinvastoin. Siksi otsonikeskittymiä koskevan ongelman ratkaiseminen on todella monimutkaista. Pelkkä prekursorien syntylähteiden sulkeminen, kuten esimerkiksi ilmakehään savua otsonin prekursoreja tupruttavan tehtaanpiipun sulkeminen, ei ole riittävä toimi.
Esittelijä ja useat ympäristövaliokunnan jäsenet, joukossa minä itse, ovat kahden vuoden ajan tehneet kovaa työtä yhtäältä komission ehdotuksen parantamiseksi, mikä on kiistämättä tarpeellista, mutta myös niin tasapainoisen ehdotuksen laatimiseksi, että jäsenvaltiot voisivat noudattaa sitä mahdollisimman kattavasti. Viime lokakuussa onnistuttiin lopulta laatimaan yhteinen teksti, joka hyväksyttiin sovittelukomiteassa.
Haluan tähdentää, että pidän hyväksytyssä ehdotuksessa erittäin myönteisenä pitkän aikavälin tavoitteiden ja lyhyellä aikavälillä tapahtuvan riskitilanteiden hoitamisen yhdistämistä sekä kaikkia niitä toimia, joiden tarkoituksena on johtaa siihen, että ilman otsoniarvoja valvotaan ja seurataan tarkasti kaikissa jäsenvaltioissa.
Minusta on myös tärkeää alkaa noudattaa avointa tiedotuspolitiikkaa, sillä väestön on saatava enemmän ja tähdellisempää tietoa ilmakehän otsoniarvoista.
Eräs tärkeä näkökohta on sääolojen tarkastelu ja niiden vertailu eri jäsenvaltioiden välillä. Vertailun on todella mahdollistettava tiedon keruu, jotta voidaan tarkastella ongelman kehittymistä eri jäsenvaltioissa.
Tämä direktiivi on tärkeä askel oikeaan suuntaan. Sen myötä saastumista voidaan tarkastella kokonaisvaltaisesti, ja uskomme, että se on yhdessä jäsenvaltioiden päästökattoja koskevan direktiivin kanssa erittäin tärkeä väline, jonka avulla ympäristöongelmia, eritoten saastumista, voidaan hoitaa horisontaalisesti.

Lund
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää komission jäsen Wallströmiä ja esittelijä Chris Davisia siitä hyvästä työstä, jota he ovat tehneet tämän asian parissa. Juuri otsonin osaltahan me olemme omituisessa tilanteessa. Yläilmakehän otsonikerros on liian ohut, mikä aiheuttaa ongelmia, muun muassa terveysongelmia, ja täällä maan päällä otsonipitoisuus on päinvastoin liian suuri. Olemme mielestäni kuitenkin päässeet sovitteluneuvotteluissa hyvään tulokseen, joka on oikeastaan parempi kuin moni meistä uskalsi toivoa kuultuamme joidenkin jäsenvaltioiden kielteisiä kantoja, joita niillä oli tähän asiaan liittyvien ilmanlaatua koskevien ongelmien ratkaisemisesta. Yhdessä kansallisia päästörajoja koskevan direktiivin kanssa, jonka esittelijänä toimi vieressäni istuva jäsen Riitta Myller, tämä direktiivi vaikuttaa myönteisesti otsonikeskittymien alentamiseen Euroopassa ja erityisesti Euroopan suurkaupungeissa.
Mielestäni on hyvä, että pidämme lähtökohtana WHO:n arvioita, jotka koskevat olemassa olevia terveys- ja ympäristövaaroja. Olemme pystyneet asettamaan joitakin osatavoitteita, joitakin vuotta 2010 koskevia tavoitearvoja, jotka olisi saavutettava. On tietenkin huolestuttavaa, että olemme monien vuosien ajan joutuneet hyväksymään sen, että WHO:n raja-arvot ylittyvät jonkin verran tiettyinä päivinä vuodessa. Sen vuoksi oli mielestäni hyvä, että hyväksyimme myös sen, että tarvitsemme joitakin pidemmän aikavälin tavoitteita, jotka koskevat WHO:n tavoitearvojen noudattamista. Sitä ei määritelty niin tarkasti kuin parlamentti halusi. Vahvistimme vuoden 2020 vertailuvuodeksi. Monet meistä olisivat halunneet, että vuodesta 2020 olisi tullut tiukempi tavoite WHO:n suositusten saavuttamisen kannalta. Uskoakseni on myös hyvä, että jäsenvaltioita ei pelkästään velvoiteta laatimaan konkreettisia ohjelmia, jotka koskevat tavoitteiden saavuttamista, vaan että ne myös velvoitetaan jossain määrin tiedottamaan kansalaisille laadituista ohjelmista ja saavutetuista tuloksista - sekä myönteisistä että kielteisistä tuloksista, ja pidän myönteisenä myös sitä, että saamme joitakin sääntöjä, jotka koskevat sitä, milloin kansalaisia pitää varoittaa liian korkeista otsonikeskittymistä. Kaikkia kansalaisia on varoitettava, mutta erityisesti niitä kansalaisia, jotka kuuluvat sellaisiin ryhmiin, jotka ovat erityisen herkkiä tällaisille ongelmille.
Lopuksi haluaisin sanoa, että mielestäni on myös hyvä, että ehdokasvaltiot on saatu mukaan yhteistyöhön jo näin varhaisessa vaiheessa, sillä mehän voimme jo nyt todeta, että direktiivi astuu voimaan ennen kuin ensimmäiset ehdokasvaltiot liittyvät unionin jäseniksi, ja näin ne myös voivat heti liittymisajankohtanaan noudattaa niitä velvoitteita, jotka direktiivi niille asettaa. Toivon, että voimme tämän direktiivin avulla ennaltaehkäistä ja vähentää niitä haitallisia vaikutuksia, joita liian korkeat otsonikertymät aiheuttavat ihmisten terveydelle ja kasvillisuudelle, ja että tämä päivä muistetaan jatkossa hyvänä päivänä Euroopan ilman laadun kannalta.

Korhola
Arvoisa puhemies, nyt kolmannessa ja viimeisessä käsittelyssä oleva direktiivi parantaa uskoakseni ilman laatua Euroopassa. Se muuttaa vuodelta 1996 olevaa direktiiviä vastaamaan ilman epäpuhtauksien kansallisia päästörajoja ja Maailman terveysjärjestön suosituksia. Parlamentin työ direktiivin laatimisessa oli merkittävä, joten vielä kerran lämpimät onnittelut Daviesille ja muille yli kahden vuoden mittaisessa prosessissa vaikuttaneille kollegoille. Lisäksi on syytä antaa erityinen kiitos jälleen kerran Belgian toiminnalle neuvoston puheenjohtajana.
Nyt hyväksytyssä direktiivissä jäsenvaltiot velvoitetaan esittämään suunnitelmat, joiden avulla ihmisten ja kasvillisuuden suojelemiseksi välttämättömät raja-arvot alittuvat vuoteen 2010 mennessä. Vuosi 2020 on vertailuvuosi pitkän aikavälin tavoitteelle ja direktiivin myöhemmälle tarkistamiselle. Erityisellä riskialueella edellytetään myös lyhyen aikavälin toimintasuunnitelmia sekä aktiivista ja avointa tiedottamista.
Tämän direktiivin kannalta on erityisen olennaista, että myös kaikki hakijamaat pyritään saamaan mahdollisimman aikaisessa vaiheessa mukaan, sillä typen oksidien ja haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen kaukovaikutus alailmakehän otsonipitoisuuksiin on merkittävä. Esimerkiksi Suomessa pääosa alailmakehän otsonista on peräisin kaukokulkeumasta eli päästöistä, joihin maamme ilman Euroopan unionia ei voisi todellisuudessa juuri lainkaan vaikuttaa.
Arvoisa puhemies, kuten olette henkilökohtaisesti huomanneet, olemme saapuneet viidennen vaalikauden puoliväliin. Parlamentti on jo vaalikauden tässä vaiheessa voinut merkittävästi vaikuttaa unionin ja hakijamaiden ilmanlaadun parantamiseen. Ympäristöalalla parlamentti on siis käyttänyt uutta, entistä suurempaa valtaansa hyvin ja vastuullisesti. Tätä työtä on jatkettava, komissiota on rohkaistava laatimaan esityksiään entistä kunnianhimoisemmin ja neuvoston kanssa kehittynyt hyvä yhteistyö ympäristöalalla on pidettävä lämpimänä ja toimivana.

Wallström
. (SV) Arvoisa puhemies, olen tietenkin iloinen, että lähestymme nyt sitä ajankohtaa, jolloin voimme hyväksyä ilman otsonia koskevan direktiivin. Tämän direktiivin ansiosta voimme suojata kasvillisuutta ja ihmisten terveyttä liian korkeiden otsonikeskittymien haitallisilta vaikutuksilta, paitsi niissä tapauksissa, jolloin sitä ei pystytä saavuttamaan suhteellisilla toimilla. Pidän sen vuoksi 11. marraskuuta 2001 annettua sovittelukomitean hyväksymää yhteistä tekstiä erittäin myönteisenä.
Kuten on jo korostettu, direktiivin tärkeitä kohtia on parannettu, samalla kun prosessi on edennyt yhteisestä kannasta lopulliseen direktiiviin. Siitä on tullut selkeämpi ja johdonmukaisempi, mikä on ollut mahdollista Euroopan parlamentin erittäin laadukkaiden ehdotusten ja sovittelun aikana käytyjen onnistuneiden neuvottelujen ansiosta. Haluaisin yksinkertaisesti käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää erityisesti esittelijä Chris Daviesia ja kaikkia sovittelukomitean jäseniä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo12.00.

Kuudes ympäristöä koskeva yhteisön toimintaohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Myllerin laatimasta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suosituksesta (A5-0456/2001) toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi kuudennesta ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (11076/1/2001 - C5-0434/2001 - 2001/0029(COD)).

Myller
. Arvoisa puhemies, haluan aivan ensiksi kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman osalta antaa kiitokset parlamentin eri ryhmien "varjoesittelijöille" hyvästä yhteistyöstä. Tämä "varjoesittelijöiden" kanssa tehty yhteistyö on merkinnyt sitä, että ainakin äänestyslista on hyvin erinäköinen kuin ensimmäisessä käsittelyssä: on keskitytty ainoastaan kaikkein tärkeimpiin tarkistuksiin. Toivon, että tämä hyvä yhteistyö myös jatkuu huomenna äänestyksissä. Myös komissio on ollut hyvä yhteistyökumppani: me olemme käyneet paljon keskusteluja. Erityiskiitos Ruotsille, joka toimi puheenjohtajana ensimmäisen käsittelyn aikana.
Ohjelman keskeisenä tavoitteenahan on integroida ympäristöpolitiikka muihin politiikan osa-alueisiin. Tältä osalta tämä on jatkoa viidennelle ympäristötoimintaohjelmalle, mutta tässä integroinnissa täytyy päästä konkreettisiin tavoitteisiin ja todellisiin tuloksiin, ja silloin tarvitaan myös rakenteellisia muutoksia esimerkiksi komission omassa toiminnassa. Integroinnin tavoitteena on tietenkin se, että politiikan eri osa-alueilla itsessään otetaan ympäristönäkökulma huomioon. Erityinen paino tulee olla energiapolitiikan, liikennepolitiikan, maatalouden ja kalastuksen aloilla, koska nämä ovat ympäristön kannalta vaikeimpia.
Tulevassa maatalousuudistuksessa on otettava suunta kohti kestävämpiä menetelmiä, ja uusissa välineissä ympäristön tilan kehittämiseksi on otettava käyttöön EU:n tukipolitiikan selkeä kohdistaminen ympäristönäkökulmaan. Se ristiriita, joka tällä hetkellä on tukien osalla ympäristönäkökulmasta, on poistettava. Ympäristöä rasittavat tuet tulee kartoittaa, ja niistä on päästävä eroon viimeistään vuonna 2010. Raha on muutenkin hyvä konsultti, ja tässä mielessä myös esimerkiksi ympäristö- ja energiaveroja on kehitettävä. Olen myös iloinen siitä, että olemme parlamentissa hyvin laajalti voineet hyväksyä sen, että myös EU:n tasolla on kehitettävä ympäristöverotusta.
Keskeisille ympäristöongelmille tulee asettaa laadulliset ja määrälliset tavoitteet ja aikataulut. Tämä on ollut hyvin ristiriitainen kysymys, komissio ei ole tätä tukenut, neuvostossa on myös epäilyjä. Itse olen sitä mieltä, että tämän tyyppisessä ohjelmassa on erittäin tärkeää ymmärtää ne vaatimukset, joita ympäristönäkökulmasta päätöksenteolle asetetaan. Asettamalla tavoitteet ja jaksottamalla ne järkevästi luodaan poliittiselle päättäjälle mahdollisuudet ymmärtää, mitä kello on lyönyt, minkälaisia päätöksiä tässä tilanteessa tulee tehdä. Mielestäni näitä tavoitteita tarvitaan erityisesti politiikan ohjausvälineinä.
Komissio esittää teemakohtaisia strategioita, joilla sitten tulevaisuuden ympäristöpolitiikkaa ohjataan. Komissio ehdottaa kuutta, parlamentti on lisännyt kaupunkiteemakohtaisen aloitteen, ja se on varsin pitkälti hyväksytty. Teemakohtaiset strategiat on hyväksyttävä yhteispäätösmenettelyssä. Mielestäni se on aivan päivänselvää, koska niiden kautta tullaan ohjaamaan ympäristöpolitiikkaa keskeisiltä osilta.
Tarkistuksia - kuten sanoin - on kovin vähän, mutta yhdestä haluan sanoa muutaman sanan. Se on Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän tarkistus yhteisen kannan hylkäämisestä. Mielestäni se ei tuo mitään hyvää tälle asialle enkä ymmärrä sen sisältöä; vain parantamalla yhteistä kantaa saamme aikaan parannuksia eurooppalaisessa ympäristöpolitiikassa.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin kiittää esittelijää, joka otti ensimmäisessä käsittelyssä huomioon Euroopan parlamentin vetoomusvaliokunnan huolenaiheita. Kun otetaan huomioon sen jokapäiväiset käytännöt, nuo huolenaiheet eivät tietenkään voi liittyä muuhun kuin lainsäädännön noudattamiseen, mikä otetaan huomioon joissakin esittelijän tarkistuksissa ja kompromissitarkistuksissa. Ympäristöpolitiikan on oltava osa kaikkia politiikkoja, niin kuin joissakin tarkistuksissa sanotaan, ja kansalaisten on myös osallistuttava ja saatava tietoa, mikä myös tuodaan esille joissakin tarkistuksissa.
En salaa sitä, että pienen asturialaisen kaivosalueen asukkaana minulla itselläni, ei ryhmälläni, on lieviä vaikeuksia hyväksyä tarkistusta, jossa puhutaan määrätyn pituiseksi ajaksi myönnettävistä tuista niille hankkeille, jotka saattavat vahingoittaa ympäristöä. Ei yleensä ottaen, mutta kylläkin silloin, kun ajattelen nimenomaan asuinaluettani, jolta on rakennemuutosten myötä kadonnut yli 30 000 työpaikkaa. Siksi minun on hieman vaikea hyväksyä tämänkaltaisia tarkistuksia. Muista tarkistuksista olemme täysin yksimielisiä.
Olemme myös joidenkin kollegojen kollegani Jonas Sjöstedt varmasti todistaa sen kanssa samaa mieltä, että tämä viimeisin ehdotus ei ole se, jonka Euroopan parlamentti laati. Se on ehdotus, josta keskusteltiin, josta kaikki ryhmät pääsivät sopimukseen keskenään ja esittelijä puolestaan komission ja neuvoston kanssa. Tuloksena oli nyt käsiteltävä ehdotus. Siksi olen myös yhtä mieltä esittelijän kanssa siitä, että emme voi hyväksyä liberaaliryhmän tarkistusta, jossa esitetään ehdotuksen palauttamista, vaan äänestämme sitä vastaan.
Arvoisa puhemies, ehdotus on välttämätön. Viides ympäristöä koskeva toimintaohjelma on jo päättynyt. Euroopan unioni tarvitsee seuraaviksi vuosiksi selkeän strategian, johon kuuluu konkreettisia sitoumuksia ja aikatauluja. Minusta juuri tämä voi olla sellainen ehdotus, ja siksi se on pantava täytäntöön.

Gutiérrez-Cortines
Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani sanoa, että tässä toisessa käsittelyssä puolueet ovat nähneet vaivaa lähentääkseen kantojaan. Vaikka neuvosto ja komissio ovat ponnistelleet hyväksyäkseen ensimmäisen käsittelymme lukuisat tarkistukset, voimme mielestäni sanoa nyt, että juuri parlamentti on nähnyt vaivaa löytääkseen näkökulmia ja lähentääkseen yhteisiä kantoja. Siinä mielessä minun on korostettava jäsen Myllerin roolia.
Meistä tämä on järkevä ohjelma, joka mahdollistaa komission työskentelyn ja lainsäätämisen ja antaa valtioiden toimia toteuttamiskelpoisten ohjelmien puitteissa, ja siksi sitä pitää meidän mielestämme tukea. Se luo sopivat puitteet, joissa Euroopan kansojen kehitys voidaan yhdistää keskeiseen kestävän kehityksen politiikkaan, ja uskon, että se riittää. Jos näin tapahtuu, sovittelussa on tehtävä selväksi, että tietyt osa-alueet kuuluvat toissijaisuuden piiriin.
Puhun myös periaatteista. Hinku yleistää kaikki toimet ja juurruttaa yhdenmukainen politiikka kaikkiin maihin on kestävän kehityksen vastainen ja globalisaatiohenkinen ajatus. On hyvin helppoa vastustaa maailmanlaajuistumista, kun puhutaan taloudesta, ja olla kutsumatta sitä sillä nimellä, kun pakotetaan kaikki käyttämään samaa pukua. Kestävässä kehityksessä pannaan paljon painoa yhteiskunnallisille periaatteille, tekniselle toteutettavuudelle ja sille asiayhteydelle, jossa toimia sovelletaan. Kestävän kehityksen ensimmäisenä periaatteena on osata yhdistää yleiset periaatteet kunkin kansan, paikan, ilmaston ja tilanteen edellyttämien mittojen mukaan tehtyyn pukuun.
Meillä on oltava kanttia myöntää, että valtaapitävillä on vapaus ommella nuo mittatilauspuvut ja sovittaa puvun malli, josta emme luovu, oikeisiin mittoihin.
Toisaalta tuemme täällä myös tieteellistä politiikkaa ja uskomme, että kansanpuolueen ja parlamentin tehtävänä on tässä tapauksessa tukea neuvostoa ja komissiota, koska yhteispäätösmenettely ei ole ainoastaan parlamentin oikeus, vaan myös vastuu, joka on annettu parlamentille valtaapitävien auttamista varten. Siksi noudatamme esimerkiksi kaikkia niiden yleissopimusten päivämääriä, jotka komissio ja neuvosto tekevät muiden Euroopan valtioiden kanssa. On toimittava vastuuntuntoisesti ja tuettava politiikkaa, jonka eteen ne ovat nähneet niin paljon vaivaa.
Me tuemme aihekohtaisia strategioita ja tieteellisempää politiikkaa juuri siksi, että se edellyttää sopeutumista asioiden tilaan sekä valtioiden ja alan tilanteeseen ja ongelmaan. On arvioitava, onko olemassa sovelluskelpoisia tekniikoita ja voidaanko niitä soveltaa, sillä käytettävä tekniikka saattaa monta kertaa olla erilainen ilmaston, olojen, yrityksen kokoluokan jne. takia. Tulosten on kuitenkin oltava samoja.
Tuemme siis tulevan ohjelman tieteellisyyttä sekä sen taloudellisten ja sosiaalisten vaikutusten tutkimusta, sillä jos meillä ei ole yhteiskunnallisia periaatteita, meillä ei ole kestävää kehitystä. Juuri siksi kannatamme pelkkää tukien uudistamista eli sitä, että tukien laadusta riippumatta niille asetetaan enimmäiskesto, erityisesti tietyillä aloilla esimerkiksi hiilialalla joilla yritykset ovat joutuneet lopettamaan toimintansa komission määräämien lakien takia ja joilla on nyt se ongelma, että niillä sovelletaan tiukempia kriteerejä kuin muilla aloilla.
Kun määrittelemme ensin ympäristöhaittoja aiheuttavien tulevien tukien kriteerit, saamme huomata, että viisi vuotta ei riitä yhden sukupolven takaisin voittamiseen eikä joidenkin haittaa kärsineiden alueiden elpymiseen.
Toisaalta emme hyväksy korvausperiaatetta, koska se ei anna takeita teollisuudelle, kansalaisille eikä yhteiskunnalle. Lisäksi tietyillä aloilla, tietyissä maissa tai tiettyjen virkamiesten tai asiantuntijoiden keskuudessa sitä voidaan tulkita hyvin vapaasti ja ryhtyä yhteiskuntaa vahingoittaviin toimiin, joilla ei ole oikeudellisia takeita. Oikeudellisten takeiden periaate on kuitenkin oikeusvaltioille ominainen periaate.
Toivon, että menettelyt voidaan viedä päätökseen.

Hulthén
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijä Mylleriä, joka on työskennellyt pitkään tämän toimintaohjelman parissa ja taistellut määrätietoisesti sen selvittämiseksi. On mukava tietää, että olemme vihdoinkin päässeet siihen vaiheeseen, jossa meidän on otettava kantaa kuudenteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan.
Tätä asiaa ajatellen ei ehkä ole kovinkaan yllättävää, että moni meistä toivoo, ja on toivonut, että ohjelma olisi ollut parempi, ja olemme pettyneitä, että ohjelmasta ei tullut niin hyvä kuin olisimme toivoneet. Samalla olemme ehkä myös hieman turhautuneita sen epäoikeudenmukaisen vallanjaon vuoksi, joka meistä joskus tuntuu vallitsevan toimielinten välillä, ja haluaisimme jotenkin tuoda sen ilmi juuri nyt, kun kyse on kuudennesta ympäristöä koskevasta toimintaohjelmasta.
Siinä tapauksessa kuitenkin toivoisin, että liberaalit ja muut, jotka ajattelevat näin, ottavat itseään niskasta kiinni ja unohtavat turhautumisensa. Erottakaamme toisistaan politiikka ja oikeudelliset asiat, sallikaa meidän tehdä niitä asioita, joihin meillä on toimivalta, sallikaa meidän tehdä ne hyvin ja sallikaa meidän käydä toimielimiä koskevaa ja perustuslaillista riitaa jossakin muussa yhteydessä kuin nyt, kun kyse on kuudennesta ympäristöä koskevasta toimintaohjelmasta.
Tutkikaa, mikä kuudes ympäristöä koskeva toimintaohjelma on! Katsokaa, mihin aiomme sitä käyttää. Aiomme nimittäin käyttää sitä unionin koko politiikan johtotähtenä, ei pelkästään ympäristöpolitiikassa vaan myös muilla aloilla. Se on myös koko sen kestävän kehityksen strategian kulmakivi, jonka aiomme viedä Johannesburgiin myöhemmin tämän vuoden syyskuussa. Meillä ei ole mitään syytä hylätä tätä asiakirjaa. Meidän on hyväksyttävä se tänään.
Esittelijä Myller mainitsee yhteisen ympäristöverotuksen. Haluaisin käyttää tilaisuuden hyväkseni ja kertoa Ruotsissa äskettäin raportoidusta asiasta, jonka mukaan voimakkaasti vähentyneiden, ilmastoa muuttavien kaasujen määrän vähentyminen johtuu juuri hiilidioksidiverosta. Se on lisäperuste sille, että meidän on jatkettava taistelua yhdessä komission kanssa, jotta neuvosto vakuuttuisi siitä, että meidän on nyt aika luoda yhteinen ympäristöverotus erityisesti, kun kyse on hiilidioksidista.

Maaten
Arvoisa puhemies, kävimme viime vuoden toukokuussa ensimmäisen keskustelun komission kuudennesta ympäristöä koskevasta toimintaohjelmasta. Tuolloin me liberaaliryhmässä kritisoimme komission ehdotusta kovin sanoin. Meistä se oli aivan liian laaja, ja siinä ilmeni vakavaa painopistealueiden puutetta. Samanaikaisesti kysyimme itseltämme, oliko kymmenen vuoden suunnitelma aivan tätä päivää.
Nyt olemme kahdeksan kuukautta pidemmällä, ja komissio, neuvosto ja parlamentin ympäristövaliokunta ovat selventäneet ehdotusta. Entä tyytyväisyys, edistys? Valitettavasti kummastakaan ei ole tietoakaan. Tuolloin esillä olleesta ehdotuksesta on tällä välin tullut täysin riisuttu. Arvoisa puhemies, ministerineuvoston kanta on kaikilta osin suuri pettymys. Viime kerralla puhuin vielä joulukuusesta, jossa oli paljon ehdotuksia, jotka laskivat tekstikokonaisuuden arvoa.
Nykyinen suunnitelma muistuttaa enemmän tyhjää lipasta kuin joulukuusta. Muoto on vielä juuri ja juuri esittelykelpoinen, mutta sisältö merkitsee vakavaa epäonnistumista. Voin heti sanoa, mistä se ei johdu. Esittelijämme, jäsen Myller, on tehnyt erittäin hyvää työtä, ja komission jäsen on tehnyt parhaansa terävöittääkseen suunnitelmaa ja ottaakseen parlamentin toiveet paremmin huomioon. Neuvosto on sen sijaan tuottanut pettymyksen jokaisen ehdotukseen tehdyn olennaisen parannuksen kohdalla. Ihminen tulee katkeraksi tajutessaan, että jos me parlamentissa äänestämme suunnitelman nykyversion puolesta, olemme oikeastaan täysin samassa pisteessä kuin aloittaessamme - komission ja parlamentin kahden vuoden kovan työn jälkeen. Voiko tätä mitenkään selittää Euroopan kansalaisille? Heidän mielestään ympäristö on tärkeä asia! Nyt neuvosto on tuhonnut kaiken sen hyvän työn, mitä on tehty.
Mitä sitten olisi pitänyt tapahtua? Ryhmässäni kaivataan tähän kokonaisuuteen sisällöllisiä painopistealueita, joiksi pitäisi meidän mielestämme määritellä ilmastonmuutos, energia, jätteet ja biologinen monimuotoisuus. Lisäksi olemme sitä mieltä, että suunnitelman olisi pitänyt olla paljon lyhyempi ja yhtenäisempi ja sisältää enemmän visioita. Neuvostoa ei meidän mielestämme voi enää kuvata muuksi kuin keisariksi ilman vaatteita. Se näyttää ehkä mukavalta pikavilkaisun perusteella, mutta ei kestä lähempää tarkastelua.
Hyvät kollegat, tämä ei ole mikään strategia, se ei yllä edes samaan kuin nykyinen politiikka yhteen niputettuna. Se merkitsee siksi askelta taaksepäin. Ehdotammekin tämän ehdotuksen hylkäämistä kokonaisuudessaan.

Schörling
Arvoisa puhemies, kun on kyse työskentelystä ympäristökysymysten parissa ja erilaisista toimista, ohjelmista, lainsäädännöistä, yleissopimuksista ja niin edelleen, olemme usein hämmentyneitä ja kärsimättömiä, koska asiat etenevät niin hitaasti ja on niin vaikeaa konkretisoida se, miten ympäristöä ja terveyttä koskevat tavoitteet pitää muotoilla ja toteuttaa. Tämä on koskenut myös kuudetta ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa. Aluksi ei ollut varmaa, saisimmeko ylipäänsä minkäänlaista toimintaohjelmaa. Kun sitten näimme komission ehdotuksen, pidimme sitä erittäin epämääräisenä ja mielestämme siitä puuttui sekä laadullisia että määrällisiä tavoitteita ja aikatauluja. Ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa pitää tietenkin asettaa ympäristötavoitteita, jos ohjelman laatimisella halutaan ylipäänsä olevan mitään merkitystä. Esittelijä Myller ja ympäristövaliokunta ovat todellakin pyrkineet parantamaan kuudetta ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa. Haluaisin kiittää esittelijää siitä, ja haluaisin kiittää myös muita kollegoja hyvästä yhteistyöstä.
Kun neuvoston kanta on nyt parlamentin toisessa käsittelyssä, voimme todeta, että neuvosto on todellakin sisällyttänyt kantaansa hyvin monia parlamentin esittämiä tarkistuksia. Kun kyse on aikataulujen ja niin edelleen konkretisoinnista, tilanne etenee edelleen hyvin hitaasti. Meidän on nyt käytettävä tilaisuutta hyväksemme ja muutettava tilannetta hyväksymällä valiokunnan tarkistukset ja ne kompromissitarkistukset, joita monet puolueryhmät ovat esittäneet.
Ohjelman yleisenä tavoitteena on purkaa muun muassa ympäristöpaineiden ja talouskasvun välillä vallitseva yhteys. Tuotannon ja kulutuksen kasvu ovat tähän saakka mitätöineet toteutetut parannukset. Toisena yleisenä periaatteena on luoda kestävän kehityksen perusta ja painottaa kestävää kehitystä sekä soveltaa ennalta varautumisen ja vaarallisten aineiden korvaamisperiaatetta. Jotta tämän toteuttaminen olisi mahdollista, haluaisin kehottaa kaikkia jäseniä kannattamaan tarkistusta 44, jonka mukaan meidän on viimeistään vuonna 2003 selvitettävä, mitkä EU:n tuet vievät kehitystä täysin päinvastaiseen suuntaan, toisin sanoen aiheuttavat ympäristöhaittoja, ja määrättävä minä vuonna niiden on oltava poistettu.
Pidän kaikkia kemikaaleista ja torjunta-aineista esitettyjä tarkistuksia hyvinä. Kemikaalijärjestöjen kattojärjestö CEFIC on esittänyt näkökohtia, joiden mukaan tarkistukset ovat ristiriidassa kemikaalistrategiaa koskevan mietinnön kanssa. Haluaisin korostaa, että tämä näkemys on täysin tuulesta temmattu. On surullista, että tehty analyysimenetelmä on näinkin epätäydellinen ja yksipuolinen. Valkoisen kirjan esittelijänä voin vakuuttaa teille, että nämä tarkistukset ovat sekä hyvä asia että ne vahvistavat kuudetta ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa.
Olisimme jäsen Hulthénin tavoin toivoneet, että ELDR-ryhmän laatiman ehdotuksen ohjelma olisi ollut vahvempi ja että olisimme saaneet siihen enemmän omia kantojamme. Nyt meillä on se ehdotus, mikä meillä on. Meillä on paljon työtä jäljellä ja monia asioita, joista meidän on päästävä yksimielisyyteen näissä toimielimissä. Sen vuoksi haluaisin päättäväisesti torjua liberaaliryhmän ehdotuksen ja kehottaa kaikkia äänestämään ympäristövaliokunnan ehdotuksen ja esitettyjen kompromissiehdotusten puolesta.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin käsitellä ELDR-ryhmän ehdotusta, joka koskee yhteisen kannan torjumista. Emme voi tukea kyseistä ehdotusta. Mielestämme olisi vastuutonta, jos emme päättäisi kuudennesta ympäristöä koskevasta toimintaohjelmasta.
Minäkin olisin halunnut, että ehdotuksessa olisi menty paljon pidemmälle. Alkuperäinen ehdotus oli hyvin heikko ja epämääräinen. Tosiasia kuitenkin on, että osa parlamentin tekemistä lisäyksistä on sisällytetty yhteiseen ehdotukseen. Sen vuoksi meillä on huomenna mahdollisuus sisällyttää ohjelmaan useita niistä määrällisistä tavoitteista ja aikatauluista, joiden haluamme todella sisältyvän ohjelmaan. Tätä mahdollisuutta emme voi jättää käyttämättä.
Meidän on tarkasteltava tätä ehdotusta oikeassa asiayhteydessä. Tämän ympäristöohjelman aikana Euroopan unioniin liittyy laajentumisen yhteydessä monta uutta jäsenvaltiota. Tämä saattaa aiheuttaa joitakin ongelmia myös ympäristötyössä. Ympäristötyö saattaa hidastua ja uusien ympäristölakien aikaansaaminen saattaa vaikeutua. Ei olisi kovinkaan viisasta, että meillä ei olisi tässä tilanteessa ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa. On kuitenkin hyvä, että olemassa on ohjelma, joka sisältää aikatauluja ja konkreettisia tavoitteita, joista voimme pitää kiinni, kun laajentuminen toteutuu, jotta ympäristötyön vauhti ei pysähtyisi.
Ryhmäni aikoo äänestää niin valiokunnan lausunnon puolesta kuin kaikkien niiden kompromissitarkistustenkin puolesta, joihin olemme näissä neuvotteluissa päätyneet. Se ei ole täydellinen, mutta se voidaan mielestämme hyväksyä.
Haluan erityisesti mainita tarkistuksen 10, joka on mielestäni tärkeä. Kyse on Euroopan investointipankista. Melko moni äänesti tarkistusta vastaan valiokunnassa. Se on mielestäni käsittämätöntä, sillä tässä tarkistuksessa kyse on juuri siitä merkittävästä asiasta, että ympäristönäkökohdat on sisällytettävä muihin politiikan aloihin, mihin Euroopan investointipankki ei ole pystynyt. Tarkistuksessa 10 vaaditaan, että ympäristöön pitäisi kiinnittää enemmän huomiota, minkä pitäisi olla itsestään selvä asia. Sen vuoksi onkin niin tärkeää, että Euroopan investointipankki saa selkeän viestin, josta käy ilmi, että tämä koskee myös sitä. Sama koskee kemikaalipolitiikkaa, jota haluamme tiukentaa.

Hyland
Arvoisa puhemies, en ilmaise ensimmäistä kertaa parlamentissa tuntevani huolta ydinvoimaloiden turvallisuudesta, erityisesti niiden ydinvoimaloiden, joista tiedetään, että niitä johdetaan huonosti, koskapa ne uhkaavat miljoonien kansalaisten elämää ja terveyttä. Ison-Britannian hallituksen ydinvoimala, joka sijaitsee Sellafieldissä, on juuri tällainen ydinvoimala. En ole ainoa, joka on tätä mieltä: johdon lukuisat kommellukset ja vakavat tekniset puutteet ovat yleisesti tiedossa, vaikka niitä onkin yritetty salailla.
On käsittämätöntä, että Ison-Britannian hallitus on ryhtynyt perustelemaan toiminnan jatkamista Sellafieldin ydinvoimalassa sen nykyisessä vaarallisessa tilassa; sen lisäksi hallitus haluaa myös lisätä siellä harjoitettavaa toimintaa antamalla ydinvoimalan hoidettavaksi myös MOX-polttoaineen käsittelyn. Koska Sellafieldin ydinvoimala sijaitsee lähempänä Irlantia kuin useimpia Ison-Britannian pääsaaren alueita, Irlannin hallitus on jälleen vastustanut vakavasti tämän vaarallisen ydinvoimalan toiminnan jatkamista.
Parlamentin arkistoista näkyy, että olen moneen kertaan vedonnut komissioon, jotta se käyttäisi toimivaltuuksiaan, jotka sille on annettu Euratom-sopimuksen 35 artiklassa, ja tarkastaisi Sellafieldin ydinvoimalan. Komissio vastasi hiljattain poliittisen ryhmäni esittämiin kysymyksiin vahvistamalla, että se on tarkastanut ydinvoimalan viimeksi lähes kymmenen vuotta sitten eli vuonna 1993. Kun otetaan huomioon, miten monta kertaa kaikki poliittiset ryhmät ovat ottaneet asian esille parlamentissa, miten komissio voi perustella sen, että se vaikenee eikä ryhdy toimiin, kun on kyse näin vakavasta yleisestä huolenaiheesta? Vetoan komissioon, jotta se ryhtyisi välittömästi tarkastamaan Cumbriassa sijaitsevassa laitoksessa harjoitettavaa toimintaa, ja pyydän komission jäsentä vahvistamaan vastauksessaan, että näin toimitaan.

Bernié
Arvoisa puhemies, komissio yhdistää useat alakohtaiset direktiivit, kuten ilmastonmuutosta ja jätehuoltoa koskevat direktiivit, ja se haluaa näin kehittää innovatiivisen ohjelman, jolla voidaan parantaa ympäristön laatua. Tuloksena on todellinen sekamelska, jota kansalaisten on mahdotonta käsittää. Neuvostohan palasi järkevämpään kantaan, eikä se asettanut pakottavia aikatauluja tai pakottavia määrällisiä tavoitteita. Mitä esittelijä siis haluaa? Onko esimerkiksi järkevää ottaa käyttöön korvaamisperiaate, jota ei ole vielä määritelty poliittisesti eikä oikeudellisesti?
Ympäristörikoksiin, ympäristöveroon ja ympäristövahinkovastuuseen liittyviä kysymyksiä on myös tarkasteltava. Lisäksi olisi syytä toimia yhdenmukaisesti kemikaaliasioissa viime marraskuussa hyväksytyn päätöslauselman kanssa. Näitä kysymyksiä, jotka ovat talousverkostossa ratkaisevassa asemassa, ei pidä käsitellä hätäisesti tämän mietinnön yhteydessä. Olen myös huolestunut siitä, miten biologista monimuotoisuutta on tarkasteltu, kun otetaan huomioon, millaisia hankaluuksia Natura 2000 -verkoston käyttöön ottaminen on aiheuttanut niin Ranskassa kuin muuallakin.
Hyväksytty lähestymistapa ei ole tältäkään osin oikea, ja vaihtoehtoja riittää. Äänestämme siis sen tarkistuksen puolesta, jossa vaaditaan koko mietinnön hylkäämistä. Asiaan on suhtauduttava edelleen realistisesti ja käytännönläheisesti. Palatkaamme kuudennen ympäristöä koskevan yhteisön toimintaohjelman alkuperäiseen tavoitteeseen eli siihen, että pyrimme varmistamaan korkeatasoisen suojelun ottaen huomioon toissijaisuusperiaatteen ja yhteisön eri alueiden tilanteiden erilaisuuden. Siinäkin on mielestäni riittämiin haastetta.

Jackson
Arvoisa puhemies, toivon, että pääsemme sopimukseen kuudennesta ympäristöä koskevasta toimintaohjelmasta mieluummin ilman sovittelumenettelyä. Haluaisin kiittää valiokunnan puolesta jäsen Mylleriä valtavasta työstä, jota hän on tehnyt mietinnön hyväksi. Korostan tukevani hänen tekemäänsä työmäärää, koska olen itse asiassa eri mieltä monista johtopäätöksistä, joihin hän on päätynyt. Olemme kuitenkin tarkastelleet asiaa niin laajamittaisesti, että emme luultavastikaan hyötyisi siitä, että veisimme prosessin niin pitkälle, että pääsisimme nauttimaan Brysselissä myöhään illalla pidettävän sovittelumenettelyn iloista.
Valiokunnan ja esittelijän tekemät tarkistukset eivät oikeastaan paranna itse sisältöä, ja jos ne jossakin kohdassa tekevätkin niin, tulokset todennäköisesti vain haittaisivat ympäristöä koskevan toimintaohjelman onnistumismahdollisuuksia. Kiinnitän huomionne tarkistukseen 11, joka on todella vanhentunut.
Arvostelen jäsen Bernién tavoin sitä, missä määrin esittelijä turvautuu kapulakieleen. Vanhoja kliseitä toistellaan jälleen uupumukseen saakka. Kemianteollisuus saa kaiken syyn niskoilleen, ja korvaamisperiaate tuodaan taas esiin tarkistuksissa, joita valiokunta pyytää parlamenttia harkitsemaan. Tarkistuksessa 1 - ja jossakin määrin myös tarkistuksessa 30 - oletetaan, että korvaamisperiaate on täysin hyväksytty käsite. Sitä se ei ole. Korvaamisperiaate on oletuksista ja epäilyistä koostuva seos, jonka vihreä liike on sekoittanut yleispäteväksi patenttilääkkeeksi. Tarkistuksissa korvaamisperiaatteesta puhutaan kuin ainakin täysin hyväksytystä politiikasta, mutta edes meidän pitäisi toimia johdonmukaisesti. Schörlingin mietinnössä, josta äänestimme muutama kuukausi sitten, vedottiin komissioon, jotta se määrittelisi korvaamispolitiikan periaatteet, joten voimme nyt tuskin käsitellä politiikkaa ikään kuin se olisi todella olemassa.
Tarvitsemmeko kuudetta ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa? En suhtaudu asiaan yhtä kyynisesti ja epätoivoisesti kuin jotkut ELDR-ryhmän jäsenet. Olisi hyödyllistä ja toivottavaa laatia jonkinlainen kartta tai muistilista. Komissio on luultavasti ottanut opikseen aikaisemmista virheistä ja pitää sen vuoksi tärkeänä ohjelman laatimista. Säälin komission jäsentä, joka halusi pienimuotoisen ohjelman ja joka sai laajamittaisen ohjelman!
Pahoittelen myös, samoin kuin kenties komission jäsenkin, että ohjelma alistettiin täydelle yhteispäätösmenettelylle, koska se pidensi varmasti prosessia parantamatta mitenkään itse sisältöä. Mielestäni parasta ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa on se, että siinä keskitytään täytäntöönpanon parantamiseen. Halusimme aikaisemmin toimintaohjelman, jonka avulla halusimme painostaa neuvostoa hyväksymään lainsäädännön. Nyt ongelmana on, että neuvosto hyväksyy lait, mutta ei sitten tee juuri mitään niiden hyväksi.
Jos täytäntöönpanoa ei paranneta, harhautamme Euroopan kansat uskomaan, että asiat ovat paranemassa, kuten vanhan Labour-puolueen mainoksissa sanottiin. Kotona Yhdistyneessä kuningaskunnassakaan asiat eivät ole paranemassa, mutta sanat on helppo lausua, vaikka niiden johdosta ei useinkaan ryhdytä toimiin, ja meidän tehtävänämme on huolehtia siitä, että toimiin ryhdytään.

Bowe
Arvoisa puhemies, minulla on valmis puheenvuoro, mutta on myönnettävä, että jäsen Jackson eksytti minut ajattelemaan sitä, miten asiat paranevat paranemistaan sen jälkeen, kun ihminen saavuttaa tietyn iän. Jäsen Jackson on selvästikin saavuttanut tämän iän, ja nyt hän on sitä mieltä, että kaikki oli ennen paremmin.
Haluan jäsen Jacksonin tavoin myös kiittää esittelijää hyvästä työstä. Asiakirjan puolesta kannattaa äänestää, mutta se olisi vielä kannattavampaa, jos siihen sisältyisi muutamia muitakin parlamentin tarkistuksia.
Kemikaalipolitiikasta, biologisen monimuotoisuuden säilyttämisestä, ilmaston muutoksista, liikenteestä ja ilman ja veden laadun suojelemisesta on esitetty selviä ja hyödyllisiä ehdotuksia, joiden varaan voitaisiin sovittelumenettelyssä rakentaa.
Parlamentin veropoliittisissa tarkistuksissa on tehty joitakin hyvin vakavia ja järkeviä ehdotuksia. Tällä hetkellä on kuitenkin vielä harkittava tarkemmin Euroopan laajuisen ympäristöveron käyttöön ottamista. Se vaikuttaisi tällä hetkellä hyvin erilaisten kärpästen ampumiselta tykillä, mikä ei käsittääkseni olisi kovin onnistunut ratkaisu.
Meidän on parlamenttina nyt yhdistettävä voimamme ja ryhdyttävä huomenna sovittelumenettelyyn, jonka yhteydessä on tehtävä yhteistyötä, jotta saavuttaisimme yhteisymmärryksen siitä, miten aiomme suojella ympäristöä yhteisessä kodissamme, Euroopassa, ja miten aiomme säilyttää sen tulevia sukupolvia varten. Odotan innolla, että huomisaamulla voisimme ryhtyä toimeen ja että kristillisdemokraatit auttavat meitä siinä.

De Roo
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Mylleriä. Hän on saanut ympäristövaliokunnassa läpi erinomaisen mietinnön. Minun on silti sanottava, että neuvoston ehdotus on heikko ja mielikuvitukseton, sillä ei ole konkreettisia tavoitteita ja se on yhtä sanapuuroa. Kritiikkini kohdistuu myös niihin neljään vihreään ministeriin, jotka lupasivat edistystä mutta eivät ole saaneet sitä aikaan.
Ehdotus, joka meillä nyt on, ei sovellu myöskään käytettäväksi EU:n nuorille suunnattuna propagandamateriaalina, niin kuin komission jäsen Wallström ehdotti. Siksi se joutaa roskakoriin, ja ryhmäni selvä enemmistö aikookin kannattaa liberaalien tarkistusta, jonka mukaan yhteinen kanta on hylättävä.
Kahden suuren ryhmän, kristillisdemokraattien ja sosialistien, on nyt tehtävä poliittinen valinta. Jos ne äänestävät tarkistusta vastaan ja hylkäävät sen, ne kantavat myös vastuun tästä löysästä, sisällyksettömästä puurosta.
Vihreät kannattavat tietenkin kaikkia tarkistuksia, joilla pyritään ehdotuksen parantamiseen. Yksi prosentti vähemmän kasvihuonekaasuja vuodessa, puun sertifiointi, hyvä ja huono puu, tarkistus, johon GUE viittasi, Euroopan investointipankki, kemianpolitiikka ja korvaamisperiaate. Jäsen Jackson, minun on sanottava, että tämä ei ole mitään vihreää kuvitelmaa, tämä on olemassa olevaa politiikkaa Tanskassa ja Ruotsissa, eikä edes Tanskan uusi oikeistolainen hallitus aio muuttaa sitä.
Lainsäädännölliset puitteet teollisuuden ja Euroopan komission vapaaehtoisille sopimuksille ovat kaikki hyviä tarkistuksia, mutta en juuri uskalla toivoa, että nämä tarkistukset saisivat vaadittavat 314 puoltoääntä. Se merkitsee sitä, että loppujen lopuksi Euroopan komission virkamiehet saavat tahtonsa läpi, samat virkamiehet, jotka ehdottivat politiikaksi, ettei ylipäänsä tuotaisi käsiteltäväksi mitään kuudetta toimintaohjelmaa. Siksi tämä on tappio politiikalle ja myös eurooppalaiselle ympäristöpolitiikalle. Pääsyyllinen on kristillisdemokraattinen ryhmä, joka antaa tiettyjen Euroopan komission virkamiesten sanella kantansa.
Vielä ei kuitenkaan ole liian myöhäistä. Äänestämme huomenna, ja toivon, että osa kristillisdemokraateista tulee kenties järkiinsä ja on valmis äänestämään joidenkin järkevien tarkistusten puolesta, niin että saamme ehkä sovittelumenettelyn, jossa on vielä jotain sisältöä ja jossa on kyse muustakin kuin silkasta sanapuurosta.

Blokland
Arvoisa puhemies, jo 1970-luvulta saakka meillä Euroopan parlamentissa on ollut tapana näyttää ympäristöä koskevien toimintaohjelmien avulla suuntaa ympäristöpolitiikalle. Siihen aikaan se oli hyvin tärkeää, sillä meidän oli aloitettava suunnilleen tyhjästä. Sittemmin on saavutettu paljon, mutta nyt mieleeni hiipii yhä epämukavampi tunne. Viidennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman arvioinnista kävi selvästi ilmi, että olemme sivuraiteella. Viidennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tavoitteita ei ole saavutettu muun muassa siksi, että moni jäsenvaltio ei ole pannut ympäristölainsäädäntöä täytäntöön. Koska emme onnistu laatimaan ohjelmaa, jolla olisi lisäarvoa siihen nähden, mitä jo nyt teemme ympäristöasioissa, herää kysymys, onko meidän jatkettava ympäristöä koskevien toimintaohjelmien tekemistä. Näistä syistä kannatankin jäsen Maatenin tarkistusta, jonka mukaan neuvoston yhteinen kanta pitäisi hylätä. Tämä ei ole tarkoitettu kritiikiksi esittelijä Mylleriä tai komission jäsen Wallströmiä kohtaan, vaan tässä on kyse neuvoston osuudesta.
Arvoisa puhemies, jatkakaamme nyt viidennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman todellista täytäntöönpanoa. Ratkaisevia asioita ovat nykyisen ympäristölainsäädännön täytäntöönpano ja noudattaminen, varsinkin laajentumista ajatellen.

Santini
Arvoisa puhemies, toiseen käsittelyyn ehdotettu yhteinen kanta voisi antaa aihetta ajatella, että kyse on puhtaasti toiminnallisesta ja käytännöllisestä vaiheesta, jonka kautta voidaan siirtyä soveltamaan päätöksiä. Mutta kuten lukuisat kollegat ovat sanoneet, tähän keskusteluun liittyy edelleen eräitä olennaisia seikkoja, jotka on selvitettävä. Vaikka neuvosto näet onkin ottanut vastaan suurimman osan niistä tarkistuksista, jotka Euroopan parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä, kuudennesta puiteohjelmasta puuttuvat toimintaan liittyvät tarkat aikataulut, eikä strategisia tavoitteita ole määritelty riittävän konkreettisesti. Meidän ei pidä unohtaa, että ajanjakso, jona tämän ohjelman pitäisi toimia, on noin kymmenen vuotta; näin ollen sellainen etenemissuunnitelma, jonka aikataulut ovat likimääräiset ja sisältö on suurpiirteinen, ei käy mitenkään päinsä.
Ennen kaikkea Euroopan parlamentin uusissa tarkistuksissa kehotetaan ryhtymään päättäväisiin ja ankariin toimiin torjunta-aineiden aiheuttamaa vaaraa vastaan tämä pätee sekä nykyisiin jäsenvaltioihin että niihin maihin, jotka odottavat liittymistä mutta lisäksi on sitouduttava torjumaan kasvihuoneilmiötä, melusaastetta, joka rasittaa meitä joka paikassa ja jatkuvasti, liian usein sattuvia ihmisen välinpitämättömyydestä johtuvia ympäristökatastrofeja, joiden syitä ja joista vastuussa olevia on usein vaikea jäljittää.
Lopuksi haluan sanoa, että Euroopan parlamentin tarkistuksilla pyritään konkretisoimaan eräitä ehdotuksia, joista eräitä on jo tuotu esiin ja joista haluan tehdä yhteenvedon mainitsemalla vähintään neljä olennaisen tärkeää seikkaa eli neljä kaikkein tärkeimmiksi määriteltyä tavoitetta: ilmastonmuutos, biologinen monimuotoisuus, ympäristön ja ihmisen terveyden välinen suhde, jätteiden hävittäminen. Näin elintärkeissä asioissa on tietenkin pakko toimia hyvin tarkasti ja hyvin vastuullisesti, eikä niiden käsittelyä voi lykätä tuonnemmaksi, kuten neuvosto näyttää haluavan tehdä.

Wallström
. (SV) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, uuteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan liittyvä ehdotus on tarjonnut jännittävän matkan. Tämä on ollut erittäin opettavainen kokemus. On selvää, että joskus minua on jonkin verran lohduttanut, että te olette joka tapauksessa sanoneet ystävällisiä ja kilttejä asioita sekä minusta että taitavasta esittelijästä.
Meidän olisi ehkä pitänyt keskustella hieman enemmän kuudenteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan liittyvistä odotuksista jo kuulemisajankohtanani. Olisimme ehkä selvittäneet tämän asian jo varhaisemmassa vaiheessa. Voin nimittäin todeta, että tähän keskusteluun sisältyy monia ristiriitaisia ja hieman epäloogisia toiveita.
Ymmärrämme, että pidemmälle ulottuva ohjelma olisi tarpeellinen, koska ympäristöongelmat syntyvät usein vasta useiden vuosien kuluttua. Tarvitsemme myös enemmän aikaa suunnitteluun, jotta voisimme ryhtyä oikeisiin toimiin. Toisaalta haluaisimme erittäin mielellämme asettaa konkreettisia tavoitteita ja ryhtyä konkreettisiin toimiin, sillä siten voimme painostaa jäsenvaltioita. Emme kuitenkaan voi pelkästään keksiä uskottavia, kymmenvuotiskautta koskevia tavoitteita. Yleiset tavoitteet ovat olemassa, ja meidän on tietenkin erittäin tärkeää tietää, että tämä on oikea etenemissuunta. Samalla kyse on kuitenkin toimintaohjelmasta, johon me olemme keskittyneet. Meidän on ilmoitettava, kuinka aiomme saavuttaa tavoitteet, ja konkreettisten tavoitteiden ja aikarajojen on sisällyttävä asianomaisiin aihekohtaisiin strategioihin ja niihin eri lainsäädäntöehdotuksiin sekä muihin ehdotuksiin, joita teemme tämän kymmenvuotiskauden aikana. Ohjelman tarkoituksena ei siis ollut pelkästään jatkaa aiempaa toimintaa, ei pelkästään lisätä pitkää lainsäädäntöehdotuksia koskevaa luetteloa niihin luetteloihin, jotka jo sisältyvät viidenteen toimintaohjelmaan, jonka täytäntöönpanossa sitä paitsi esiintyy todellakin puutteita, kuten jäsen Jackson aivan oikein sanoi. Tähän asiaan meidän on puututtava.
On kuitenkin tärkeää korostaa niitä asioita, joista todella olemme yhtä mieltä, kuten yleisestä rakenteesta ja painotuksista. Meidän on uskallettava sanoa, että nämä neljä kysymystä ovat kaikkein tärkeimpiä kysymyksiä. Kyse on myös tätä kymmenvuotiskautta koskevan ympäristöpolitiikan perusperiaatteista ja laajapohjaisten konsultaatioiden ja ympäristöasioita koskevan laajapohjaisen päätöksenteon tarpeesta. Olemme yhtä mieltä siitä, mitä kysymyksiä on käsiteltävä. Näitä ovat ilmaston muutos, luonto ja biologinen moninaisuus, ympäristöön ja terveyteen liittyvät toimet sekä se, kuinka käytämme luonnonvarojamme, ja jätekysymys. Olemme myös yhtä mieltä siitä, että voimassa oleva lainsäädäntö on pantava täytäntöön käytännössä täysin, ympäristönäkökohdat on sisällytettävä täysin kaikkiin muihin politiikan aloihin ja lainsäätäjillä, päättäjillä ja kansalaisilla on oltava oikeus tutustua samoihin asiakirjoihin.
Seuraavaa kymmentä vuotta koskeva strategia perustuu todellakin viidenteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan, jota on kehitetty kuvaamalla, kuinka ympäristöpolitiikka ja haasteet ovat muuttuneet. Nykyään elintavallamme, kulutustottumuksillamme, tuotantomenetelmillämme ja sillä tavalla, jolla me yksityishenkilöinä elämme ja toimimme, on vaikutusta ympäristöongelmiin.
Ympäristöä koskeva toimintaohjelma on haastava. Olen tietoinen siitä ja olen siitä vastuussa. Uskon kovasta arvostelusta huolimatta, että on oikein ryhtyä johonkin uuteen ja pyrkiä löytämään uusi rakenne. Omasta puolestani pidän tärkeänä, että ympäristöä koskevan toimintaohjelman muoto olisi sellainen, jota muutkin kuin asiantuntijat voivat seurata ja arvioida, kun uusia ehdotuksia syntyy ja aloitteita esitetään, kuten äskettäin esimerkiksi ilmastopaketin yhteydessä. Sen vuoksi en ole tietenkään samaa mieltä siitä, että neuvoston kanta olisi hylättävä. Kun olemme kerran tehneet kaiken tämän työn, meidän pitäisi varmaan kuitenkin yrittää viedä se loppuun ja auttaa toisiamme mahdollisimman paljon!
Ympäristövaliokunta tukee periaatteessa täysin neuvoston yhteiseen kantaan sisältyvää, tulevan ympäristöpolitiikan kehittämistä koskevaa yleistä menettelytapaa. Sama koskee myös vaatimusta, jonka mukaan politiikan on perustuttava osallistumiseen ja vuoropuheluun ja parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin tuloksiin. Tämä merkitsee sitä, että meidän on analysoitava edessämme olevat ongelmat ja niiden mahdolliset ratkaisut hyvin perusteellisesti, samalla kun perehdymme ajankohtaiseen tutkimukseen, käytämme indikaattoreita ja niin edelleen. Silloin teemme politiikkaa, joka perustuu luotettavaan työhön, mikä vastaa tämän ohjelman strategista luonnetta.
Kuten sanoin, tämä merkitsee myös sitä, että ohjelmaan on turha sisällyttää enemmän tai vähemmän mielivaltaisia tavoitteita ja aikarajoja. Samalla haluan välttää mahdollisia väärinkäsityksiä ja tuoda selkeästi esille, että tuen tietenkin selkeiden tavoitteiden ja aikarajojen käyttämistä. Ehdotuksemme tulevat myös sisältämään sellaisia, ja niistä on keskusteltava sekä parlamentissa että neuvostossa. Ohjelman sisältämät yleiset tavoitteet ovat yleisesti tunnustettuja, ja niin asian pitää ollakin.
Hyväksyn tietenkin myös ne ylimääräiset tavoitteet, joita komissio ehdotti Göteborgin huippukokouksen kynnyksellä antamassaan kestävää kehitystä koskevassa tiedonannossaan, toisin sanoen tarkistukset 11, 15, 16 ja 27. Tämä edellyttää kuitenkin sitä, että ne ovat täysin tiedonantomme mukaisia. En voi hyväksyä, että ohjelmaan sisällytetään muita tavoitteita, kuten tarkistuksissa 17, 24, 25, 26, 34 ja 42 on tehty.
On myös ilahduttavaa, että valiokunta tukee aihekohtaisia strategioita koskevaa ajatusta ja ehdotusta sekä ehdotettua sisältöä. Valiokunta on lisännyt kaupunkiympäristöä koskevan ehdotuksen. Se sisältyy tarkistuksiin 32 ja 33, joiden pääkohdat voimme hyväksyä. Tämä luo siten vakaan perustan jatkossa tehtävälle työlle ja yhteistyölle.
Ongelmana on, että ehdotus, jonka mukaan strategioiden pitäisi olla valmiit toteutettaviksi viimeistään kolmen vuoden kuluttua, on ristiriidassa parhaimpien tieteellisten tulosten, laajapohjaisten neuvottelujen ja laajapohjaisen osallistumisen kanssa. Meidän on myös pidettävä mielessä, että meillä on käytettävissämme seitsemän aihekohtaista strategiaa. Yhdessä tarkistuksen 12 kanssa, joka sisältää vaatimuksen, jonka mukaan kaikista aihekohtaisista strategioista päätetään yhteispäätösmenettelyn kautta, tämä merkitsisi sitä, että komission pitäisi esitellä kaikki aihekohtaiset strategiat viimeistään vuodenvaihteessa, jotta yhteispäätösmenettelylle jäisi aikaa. Pystymme ehkä selviämään aikarajasta jonkin yksittäisen aihekohtaisen strategian osalta, mutta tuskin kaikkien osalta. Sen vuoksi kehottaisin, että Euroopan parlamentti ei ajaisi tätä kysymystä liian aktiivisesti. Antakaa meille mahdollisuus kehittää strategioita ja esittää toimintapaketti, joka on sopeutettu kyseessä oleviin ongelmiin parhaalla mahdollisella tavalla. Emme siis voi hyväksyä tarkistuksia 12, 13 ja 41, mutta aion tiedottaa Euroopan parlamentille aihekohtaisten strategioiden parissa tekemästämme työstä, ja aiomme antaa suullisia kertomuksia joka vuosi, jotta tarkistuksessa 14 esitetty vaatimus täyttyisi.
Minun on ilmoitettava parlamentille, että vastustan useimpia kemikaaleja koskevia tarkistuksia. kemikaaleihin liittyvänä ongelmana on, että korvausperiaatteesta ei ole olemassa mitään sovittua määritelmää. Sen vuoksi meidän on tarkasteltava sitä huolellisesti, ennen kuin teemme siitä oikeudellisesti sitovan. Tietenkin periaate on mielestäni toimiva, mutta ennen kuin teemme siitä oikeudellisesti sitovan, meidän on pyrittävä löytämään kestävä määritelmä. Voin vain todeta, että on käytännössä mahdotonta toteuttaa ehdotusta, jonka mukaan REACH-rekisterin pitäisi kattaa kaikki olemassa olevat aineet ja jonka mukaan kaikki tuotteet on varustettava etiketillä aineista ja valmisteista poiketen. Voimme kuitenkin periaatteessa hyväksyä tarkistuksen 31, jossa käsitellään kemikaalien ja torjunta-aineiden parissa tehtävän työn koordinointia, vaikka koordinointi onkin jo käynnissä.
Pidämme vapaaehtoisia sitoumuksia ja sopimuksia koskevaa kysymystä osana erilaisten poliittisten välineiden hyödyllistä sekoitusta, joka muun muassa kattaa oikeudelliset ja taloudelliset välineet. OECD:n mukaan yhteisön jäsenvaltioissa on yli 300 sopimusta. Ne eroavat voimakkaasti toisistaan, sillä ne on joustavasti sopeutettu eri tilanteisiin ja tavoitteisiin. Komissio aikoo antaa tiedonannon, jossa tutkitaan tämän välineen mahdollisuuksia. On liian aikaista vahvistaa, miltä ohjelman sisältämät sopimukset myöhemmin näyttävät, ja sen vuoksi emme voi hyväksyä tarkistuksia 9 ja 40.
Komissio tukee yleisesti useita muita kysymyksiä, jotka koskevat esimerkiksi kestävää kehitystä ja yhdentymistä, yhteisön tason verotustoimia, ympäristörikoksia ja niin edelleen. Aiemmin mainitsemieni tarkistusten lisäksi komissio voi tukea tarkistuksia 2, 3, 4, 5, 6, 8, 18, 19, 21, 39 ja 45 sekä osia tarkistuksista 43, 46, 47. En voi kuitenkaan hyväksyä muita esitettyjä tarkistuksia.
Arvoisa puhemies, lähestymme ratkaisevaa hetkeä, kun on kyse seuraavat kymmenen vuotta kattavasta ympäristöä koskevasta toimintaohjelmasta. Esittelijä Myllerin toiminta on saanut tämän toisen käsittelyn yhteydessä paljon arvostusta. Keskustelua ei tarvitse käydä uudestaan, koska hänen tarkistuksensa olivat tarkkaan valittuja, mikä enteilee hyvää menettelyn seuraavan vaiheen kannalta. Toivon, että neuvostolla on, komission tukemien tarkistusten perusteella, myönteinen asenne, kun se käsittelee parlamentin lausuntoa, jotta me, komissio, neuvosto, parlamentti ja muut osapuolet, voisimme yhdessä jatkaa työtämme ympäristömme säilyttämiseksi ja parantamiseksi. Kiitos mielenkiintoisesta keskustelusta!

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 19.10 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Yhdennetty tuotepolitiikka
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana García-Orcoyen Tormon laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0419/2001) komission vihreästä kirjasta yhdennetystä tuotepolitiikasta (KOM(2001)68 - C5-0259/2001/2117(COS)).

García-Orcoyen Tormo
. (ES) Arvoisa puhemies, tunnustan, että on ilo nähdä teidät täällä, koska luulin jo melkein, että olisin yksin istuntosalissa. Kiitän myös kovasti komission jäsentä, joka on raskaan päivän päätteeksi täällä kanssamme.
Yhdennettyä tuotepolitiikkaa koskevan vihreän kirjan on oltava mielestäni se kehys, jonka perusteella muotoiltavien suuntaviivojen ja ehdotusten kautta annetaan kuluttajien täysimääräiseen käyttöön kaikki ne markkinoiden tarjoamat välineet ja mahdollisuudet, joiden avulla näiden markkinoiden toiminta voidaan sopeuttaa paremmin kestävän kehityksen käytäntöihin.
Tämän uuden näkökulman on syrjäytettävä Euroopan unionin tähänastinen lähestymistapa, joka perustuu pääasiassa tuotantoalalla tapahtuvaan ympäristön parantamiseen, mikä tehdään saasterajoituksia koskevien määräysten ja sellaisten vapaaehtoisuuteen perustuvien välineiden avulla, joilla edistetään ympäristön parantamisen huomioon ottavien yritysten ja tuotteiden esille nostamista.
Meidän on tunnustettava, että nämä 1990-luvun alussa alulle pannut vapaaehtoiset toimet, kuten eurooppalainen ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä (EMAS) ja ympäristömerkki, eivät ole menestyneet odotetulla tavalla ja että ennen kaikkea ne eivät ole olleet samanlaisia kaikissa jäsenvaltioissa. Ainoastaan 3 200 yritystä koko Euroopassa on saanut EMAS-todistuksen ja niin kutsutun Euroopan ympäristömerkin on saanut 70 yrityksen tuottamat 350 tuotetta.
Minusta tämä tilanne johtuu pääasiassa järjestelmän jäykkyydestä ja siitä, että kuluttajien ympäristöä säästäviin tuotteisiin kohdistunut kysyntä on ollut vielä heikkoa. Komissio on tietoinen tästä ongelmasta, ja siksi se on laatinut yhtenäistä tuotepolitiikkaa koskevan vihreän kirjan, joka on enemmän tai vähemmän oikeaan osuva ja tasapainoinen. Ympäristöasioiden valiokunnassa sen tasapainoisuudesta on kiistelty paljon, mutta minä olen tietysti sitä mieltä, että komissiossa on oltu hyvin kiinnostuneita tästä asiasta.
On esitetty erilaisia menetelmiä, joiden tarkoituksena on vauhdittaa tätä välttämättömänä pidettyä tuotteiden ja niiden kulutuksen ympäristöystävällisemmäksi tekemistä. Ehdotus sisältää joukon ohjeita, jotka avaavat pelikentän erilaisille pelkät ympäristönäkökohdat ylittäville politiikoille ja markkinavälineille ja jotka raivaavat tien päätyäkseen yksityiskohtaisempina ja kehittyneempinä seuraavan valkoisen kirjan sivuille.
Kyse on ratkaisevasta ajatusmallista, jolla edistetään ympäristöparannuksia Euroopan unionin markkinoiden kautta, jolloin tulee mahdolliseksi asettaa tuotteille ympäristön kannalta oikeat hinnat, piristää kysyntää oikeammalla tavalla ja yleistää puhtaan tuotannon välineiden käyttö. Sitä paitsi uskon, että tällä lähestymistavalla voimistetaan ympäristöpolitiikan laajentamista muille osa-alueille, kuten taloudelliselle ja sosiaaliselle alueelle, ja siten täytämme paremmin Cardiffin ja Göteborgin valtuutukset.
Minusta parlamentti on tarkentanut ja selkiyttänyt komission ehdotusta tarkistuksillaan, jotka koskevat yhdennetyn tuotepolitiikan suuntaviivoja sekä kunkin toimijan yritysten, hallinnon ja kuluttajien roolia. Lisäksi se tarkastelee jaettua vastuuta selkeästi ilman, että se merkitsisi tuottajan vastuun vähenemistä, mutta ottaen huomioon ja painottaen myös hallinnon ja kuluttajien vastuuta.
Esimerkiksi hallinto voi olla erittäin merkittävä ympäristöä säästävämpien markkinoiden vauhdittaja julkisten hankintojen kautta. Parlamentti osoittaa myös käyttökelpoisia markkinavälineitä yhdennetyn tuotepolitiikan soveltamiseksi: taloudellisia välineitä, joita voisivat olla verokannustimet jne.
Lisäksi parlamentin tekstissä korostetaan paremman ja laajemmalle levinneen ympäristömerkin merkitystä, tarvetta parantaa eurooppalaisia standardeja, tarvetta kehittää yksinkertaisesti sovellettavia ja kaikissa jäsenvaltioissa samanlaisia tuotteiden elinkaarta mittaavia parametreja ja indikaattoreita. Mietinnössä ei kuitenkaan unohdeta, ettei markkinoiden eikä yritysten vapaata kilpailua pidä vahingoittaa. Viimeiseksi tekstissä osoitetaan, että ratkaisevassa osassa on tiedotus, jonka pitää olla selvempää, todenmukaista ja sujuvaa.
Luulen, että olen ottanut huomioon suurimman osan täysistunnossa esitetyistä tarkistuksista. Olen hyväksynyt ne ja hylännyt ainoastaan sellaiset, jotka eivät mielestäni sovi vihreän kirjan puitteisiin ja asiayhteyteen. Minusta se on hyvä ehdotus, joka ansaitsee koko parlamentin tuen.

Lucas
Arvoisa puhemies, vaikka vihreässä kirjassa on varmasti asioita, jotka ovat ylistämisen arvoisia, meistä tuntuu kuitenkin kokonaisvaltaisesti siltä, että kyse on menetetystä poliittisesta tilaisuudesta. Komissiolla on suuret institutionaaliset toimivaltuudet, joita se voisi käyttää yhdennetyn tuotepolitiikan edistämiseksi. Saamme aivan liian usein sen käsityksen, että komissio tarkkailee asioita sivusta sen sijaan, että se toimisi aktiivisesti.
On selkeytettävä yhdennetyn tuotepolitiikan suhdetta EU:n kestävän kehityksen strategiaan ja kuudenteen ympäristöalan toimintaohjelmaan, ja asiaan liittyviä pohdintoja on sovitettava yhteen. Näitä yhteyksiä pitäisi mielestämme selventää entisestään huomattavasti.
Totean yhteenvedonomaisesti teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan esille ottamista muista huolenaiheista, että olemme sitä mieltä, että ehdotetussa strategiassa luotetaan liikaa vapaaehtoisiin sopimuksiin. Niilläkin on selvästi oma merkityksensä, mutta niiden avulla ei voida korvata lainsäädäntöä vaan täydentää sitä. Tarvitsemme siksi selkeitä vertailukohtia, tavoitteita ja aikatauluja vapaaehtoisille sopimuksille, jotta voisimme varmistaa, että ne toimivat.
Vihreässä kirjassa keskitytään lähes yksinomaan tuotteisiin ja jätetään palvelut huomiotta. Tällöin menetetään jälleen mahdollisuus sisällyttää ympäristönäkökohtia aina vain useampaan taloutemme osa-alueeseen.
Vihreän kirjan kenties suurin puute on kuitenkin riittämätön tietoisuus laajemmasta kansainvälisen kaupan kontekstista, jonka mukaan monien ehdotusten oikeudellisuus olisi valitettavasti kyseenalainen. Yhdennetyn tuotepolitiikan tehokkuutta haitataan vakavasti, ellei komissio tunnusta yksiselitteisesti, mitä uudistuksia on tehtävä erityisesti Maailman kauppajärjestön mielestä, jotta sen toimiin voidaan ryhtyä.
Vastaavasti silloin, kun on kyse julkisista hankinnoista, on olennaisen tärkeää sisällyttää ympäristönäkökohtia julkiseen hankintatoimintaan, mutta tälle on olemassa esteitä, jotka olisi pitänyt selvemmin tunnustaa vihreässä kirjassa; siinä olisi myös pitänyt kehittää strategioita ongelman ratkaisemiseksi.
On hyvin merkittävää, että alueiden komitea viittaa lausunnossaan erityisesti paikallisten ja alueellisten viranomaisten toiminnan rajoitettuun ulottuvuuteen silloin, kun ympäristönäkökohtia sisällytetään julkiseen hankintatoimintaan, ja alueiden komitea huomauttaa, että niitä kaupunkeja vastaan, jotka ovat yrittäneet sisällyttää ympäristönäkökohtia julkiseen hankintatoimintaan, on jo ryhdytty oikeudellisiin toimiin. Tällaiset asiat on muutettava. Odotamme mielenkiinnolla voivamme tarkastella kunnianhimoista uutta valkoista kirjaa lähitulevaisuudessa.

Santini
Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä kuljetaan jälleen sillä vaikealla tiellä, jolla kulutustuotteiden ja palvelujen välttämätön lisääminen yritetään sovittaa yhteen ympäristönsuojeluvaatimusten kanssa. Annan arvoa komission ehdotukselle, esittelijän konkreettiselle lähestymistavalle sekä sille tinkimättömyydelle ja kiihkottomuudelle, jolla hän käsitteli aihetta.
Jokaisella tuotteella on elinkaarensa, joka alkaa siitä hetkestä, kun sitä tarjotaan käytettäväksi kuluttajalle, joka tuotetta käyttäessään tarkastelee välittömästi sen ympäristökestävyyttä, joka on hieman vaikea termi, mutta kaikki ymmärtävät nykyään sen merkityksen. Mietintö on arkaluonteinen, eikä asioiden käsittely pääty hyödykkeen käyttöön ja niin sanotusti sen elinkaaren päättymiseen. Usein kaikkein vakavimmat ongelmat syntyvät päinvastoin silloin, kun tuote poistuu käytöstä ja se pitää hävittää, "lähettää eläkkeelle", toisin sanoen tuhota maailmasta, jossa se on hoitanut tehtäväänsä.
Ympäristön kannalta kaikkein vaikeimmat vaikutukset alkavat näkyä juuri tässä vaiheessa, koska kaikkia tuotteita ei voi tuhota saman tekniikan avulla, eikä niiden vaarallisuusaste tai niiden biologinen hajoamisaste ole samanlainen. Ja nyt komissio ehdottaa sellaista aloitetta, jossa silmät suljetaan hankalalta tilanteelta, kuten meillä on tapana sanoa: jotta tuote olisi helppo hävittää sen elinkaaren lopussa, se pitää suunnitella tätä päämäärää silmällä pitäen, ja tämä on mietinnön arvokkain näkökohta. Niinpä ehdotamme sellaisten kannustimien luomista, joilla edistetään etukäteistutkimuksia parempien tietojen saamiseksi tuottajista, joiden pyrkimyksenä on käyttää sellaisia tekniikoita ja raaka-aineita, joiden avulla tämä päämäärä voidaan saavuttaa.
Ehdotuksessa ei sivuuteta erästä tekijää, josta voi muodostua este tavalle, jolla tuotantomaailmaa lähestytään: kustannukset. Tekstissä sanotaan melko konkreettisin sanoin, että sen lisäksi, että kannustetaan tukemaan niitä tuottajia, jotka joutuvat vastaamaan kaikkein suurimmista kustannuksista biologisesti hajoavien tuotteiden tarjoamiseksi, on myös suunniteltava sellainen hintapolitiikka, joka antaa niille mahdollisuuden noudattaa markkinoilla erilaisia tariffeja ja vaikkapa vielä kerran muuttaa näihin tuotteisiin kohdistuvaa verorasitetta.
Kehotamme siis tarkkaavaisuuteen niitä, jotka tekevät työtä ympäristön ja meidän hyväksemme.

Müller, Rosemarie
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, me valmistamme tuotteita, ja mitä me teemme tuotteelle sen elinkaaren lopussa? Vihreän kirjan tarkoituksena on vastata tähän kysymykseen ekologiselta kannalta. Tähän asti siihen on mielestäni vastattu riittämättömästi. Seuraukset ovat tunnetut: tuotteiden valmistukseen ja käyttöön liittyvä ympäristön huomattava kuormittuminen, johon liittyy myös työntekijöiden ja kuluttajien terveyden vaarantuminen.
Meidän ei pitäisi enää jatkaa tällaista politiikkaa, vaan todella siirtyä yhdennettyyn politiikkaan. Voimme saada aikaan taloudellisia säästöjä, eikä meidän tarvitse poistaa ympäristöhaittoja. Näistäkin syistä tarvitsemme strategiaa, jotta voimme kehittää ympäristöystävällisempiä tuotteita ja palveluja. Käsiteltävänä oleva mietintö, jota on täydennetty valiokunnassa hyväksytyillä tarkistuksilla, luo hyvät puitteet ekologisesti suuntautuneelle tuotepolitiikalle. Komission ehdotus ei tosin ollut mikään hyvä perusta valiokunnassa käydyille keskusteluille. Ehdotuksessa esitetyt lausumat olivat väljiä, niistä eivät käyneet ilmi jatkomenettelyn rakenteet, enkä voinut havaita ehdotuksessa myöskään koordinoitua keskusteluprosessia. Tarkoitan sitä, että yrityksiä ja kuluttajia ei saada ympäristöystävällisen tuotteen puolustajiksi ehdotusten sekasotkulla.
Komission on jatkossa panostettava sanomansa selkeyteen. Minun ryhmäni mielestä on tärkeää, että kaikki ympäristökustannukset sisältyvät tuotteen hintaan. Verokannustimiakin on silti käytettävä, jotta epäedullisemmassa asemassa olevat kuluttajatkin voivat ostaa ympäristöystävällisiä tuotteita.
Eurooppalaista tuotestandardointia on käytettävä enemmän, mutta palvelujakin on tuotettava ottamalla ympäristönäkökohdat huomioon. Lisävaihtoehtona ympäristöystävällisten tuotteiden markkinoiden luomiseksi on esimerkiksi taloudellisten ohjausvälineiden käyttäminen. Meidän olisi tutkittava niiden käyttöä ja vaikutusta ja, mikä on erittäin tärkeää, meidän olisi varmistettava, että EU:n ympäristölainsäädäntöä ei kumota.
Esittelijä on tehnyt hyvää työtä, kun otetaan huomioon komission ehdotuksen puutteet. Jatko ei saa tosin jäädä puheenvuorojen varaan. Meidän on tehtävä konkreettisia ehdotuksia ympäristöystävällisten tuotteiden tukemiseksi. Tuottajille ja kuluttajille on annettava tietoa tuotteiden ekologisista ominaisuuksista. Käsiteltävänä oleva mietintö on alku, konkreettinen sisällöllinen työ on vielä tehtävä.

Paulsen
Arvoisa puhemies, en aio olla erityisen kriittinen vaan pyrin odottamaan kiinnostuneena tulevaa valkoista kirjaa, sen sijasta, että keskustelisin hieman kummallisesta vihreää kirjaa koskevasta ehdotuksesta.
Turvallisten elintarvikkeiden alalla, jonka parissa eniten työskentelen, on nyt monien skandaalien ja katastrofien jälkeen vihdoin päädytty "pellosta pöytään" -periaatteeseen, joka on erittäin tehokas, kun kyse on lakien säätämisestä ja asiayhteyksistä. Haluaisin, että valkoisen kirjan lähtökohtana olisi melkein sama periaate, jotta voisimme noudattaa tuotekohtaista linjaa ja tarkastella sitä sen omassa asiayhteydessä: ovatko tuotteen valmistukseen käytetyt raaka-aineet ehtyviä vai ehtymättömiä, mitä energiamuotoa käytetään, kun kyse on energian kulutuksesta, mitä kemikaaleja käytetään ja millainen on tuotteen logistista etenemistä kuvaava kulkukaavio. Se on ennen kaikkea tärkeää, koska ruoka, vesi ja kotitalouskemikaalit muodostavat todellakin niin suuren osan tuotteista. Ne muodostavat yli puolet maantiekuljetuksistamme ja kuluttavat erittäin paljon voimavaroja siitä huolimatta, että emme ehkä edes pidä niitä tuotteina. Kaipaan sen vuoksi strategiaa, jossa kaikki on jäljitettävissä, jossa voimme seurata tuotteen historiaa, ja periaatteita, jotka ovat voimassa, oli kyse sitten autosta tai lounasmakkarapaketista.

Wallström
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää parlamenttia sen päätöslauselmasta, joka koskee komission vihreää kirjaa, ja muistuttaa teitä siitä, että kyse on vihreästä kirjasta eli yhdennettyä tuotepolitiikkaa koskevan keskustelun aloittamisesta. Haluaisin erityisesti kiittää jäsen García-Orcoyen Tormoa siitä, että hän toimi tälle haastavalle ja vaikealle asialle omistautuneena esittelijänä. Haluaisin myös kiittää teitä puheenvuoroistanne. Olen suurelta osin samaa mieltä asioista, joita on esitetty tämän lyhyen keskustelun aikana.
Koska yhdennetty tuotepolitiikka vähentää tuotteiden ympäristövaikutuksia koko niiden elinkaaren aikana, yhdennetyn tuotepolitiikan tavoitteet ovat ehdottoman tärkeässä asemassa, jotta voisimme ratkaista ympäristöön liittyvät ongelmat. Tästä syystä yhdennetty tuotepolitiikka on avainasemassa kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa, ja sen merkitystä korostetaan myös kestävän kehityksen strategiassa. Ongelmana on, että markkinoilla on nykyään monenlaisia tuotteita, joiden pitkiin tarjontaketjuihin osallistuu monenlaisia toimijoita. Tästä syystä on mahdotonta kehittää "yhden koon" välinettä. Sen sijaan tarvitsemme monenlaisia välineitä, ja niiden täsmällinen määrittely riippuu siitä, mikä väline on tehokkain tarjontaketjun kulloisessakin vaiheessa. Välineet voivat olla sekä vapaaehtoisia että pakottavia. Olen samaa mieltä siitä, että vapaaehtoisten toimien pitäisi olla täydentäviä, ja meidän on varmistettava, että emme käytä pelkästään niitä.
Kun tarkastelemme yhdennettyä tuotepolitiikkaa Euroopan tasolla, on myös tunnustettava, millaisia kokemuksia asiasta on saatu useissa jäsenvaltioissa - kuten Tanskassa, Saksassa, Ruotsissa ja Italiassa, vain muutamia mainitakseni - viime vuosien aikana. Käsite on tästä syystä laajalti hyväksytty, ja siitä ollaan kiinnostuneita. Vuonna 1999 epävirallinen ympäristöneuvosto pyysi komissiota esittämään asiasta vihreän kirjan. Tästä syystä esittelin tämän asiakirjan, jotta voisimme ryhtyä keskustelemaan siitä, millaisessa muodossa eurooppalaista yhdennettyä tuotepolitiikkaa pitäisi harjoittaa. Kantansa asiaan esitti 130 asianomaista tahoa, ja heidän lausuntonsa olivat yleensä myönteisiä, mutta palaute muistutti myös täällä ilmaistuja kantoja, eli että käsitettä pidetään toisinaan liian epämääräisenä eikä kovin helposti ymmärrettävänä. He sanoivat kuitenkin, että asia kuulostaa hyvältä, ja neuvoston, talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean lausunnot olivat yleensä ottaen myös myönteisiä.
Vihreässä kirjassa esitetään strategia ja välineitä, joiden avulla eurooppalaisesta yhdennetystä tuotepolitiikasta voidaan tehdä totta. Monet välineet ovat jo olemassa, kuten julkisia hankintoja koskeva lainsäädäntö, eurooppalaiset ympäristömerkit ja yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä EMAS, vain joitakin mainitakseni. Toisilla alueilla meidän on vielä oltava innovatiivisia ja kehitettävä uusia välineitä. Vihreässä kirjassa pyrittiin ottamaan selvää asianomaisten tahojen kannoista tästä eteenpäin.
Komissio ei toiminut näin pelkästään siksi, että se halusi kehittää parhaan mahdollisen politiikan, vaan myös siksi, että yhdennetty tuotepolitiikka edellyttää onnistuakseen kaikkien asianomaisten tahojen aktiivista osallistumista. Päätöslauselmanne saattaa asianomaisten tahojen kuulemisprosessin päätökseen, ja sen avulla voimme kehittää valkoista kirjaa. Päätöslauselmanne ja asianomaisten tahojen esittämien lausuntojen perusteella on käynyt selväksi, että valkoisessa kirjassa on ryhdyttävä tarkastelemaan konkreettisia ympäristöongelmia. Tämän olemme oppineet tästä keskustelusta. Sellaiset asiat kuin ilmaston muutokset, vaaralliset kemikaalit ja biologinen monimuotoisuus vaikuttavat meihin kaikkiin. Jos pidämme ympäristöongelmia lähtökohtanamme välineiden sijaan, meidän on helpompi välittää ajatusta siitä, että yhdennetty tuotepolitiikka on muutakin kuin välineiden kokoelma; emme kenties pyrkineet tähän riittävän selvästi vihreässä kirjassa. Vihreä kirja on yhdistettävä konkreettisiin ympäristöongelmiin, jotta voisimme kuvailla, miten näitä välineitä on käytettävä. Tähän jäsen Paulsenkin viittasi.
Nämä välineet ovat kuitenkin tärkeitä. Niitä on kehitettävä edelleen, koska emme voi tarkastella miljoonia tuotteita yksitellen. Totean kuitenkin myös, että meidän on kohdistettava toimemme tiettyihin tuotteisiin ja sektoreihin. Ehdotatte tätä aivan oikein päätöslauselmanne 24 ja 25 kohdissa.
On myös luotava strategia yhdennetyn tuotepolitiikan ja sen etujen täytäntöön panemiseksi, ja komission on tarkasteltava huolellisesti toimia, jotka kuuluvat yhdennetyn tuotepolitiikan soveltamisalaan, sekä sitä, miten strategia liittyy muihin politiikkoihin. Aion pyytää komissiota hyväksymään asiakirjan tämän vuoden toisen neljänneksen aikana.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen Wallström.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Eurooppa ja avaruus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Alyssandrakisin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0451/2001) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Euroopan avaruusstrategian uusi vaihe (KOM(2000)597 - C5-0146/2001/2072(COS)).

Alyssandrakis
. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, käsiteltävänä oleva Euroopan komission ehdotus koskee avaruuspolitiikan kehittämistä ei vain yksittäisissä jäsenvaltioissa, vaan koko Euroopan unionissa. Komission asiakirja laadittiin yhdessä Euroopan avaruusjärjestön kanssa, ja siinä esitetään kolmea toimintalinjaa, jotka ovat perustan vahvistaminen avaruudessa toteutettavalle toiminnalle, tieteellisen tiedon lisääminen ja toimiminen markkinoiden ja yhteiskunnan hyväksi.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnössä suhtaudutaan myönteisesti näihin kolmeen toimintalinjaan ja tunnustetaan avaruusalan kehittämisestä saatava kokonaishyöty. Laukaisujärjestelmien kehittäminen on kieltämättä kaiken muun avaruusalan toiminnan välttämätön edellytys. Tätä alaa voidaan rakentaa Euroopan valtioiden viime vuosikymmenten aikana kehittyneen ja erityisesti Arian-laukaisujärjestelmän kehittämisessä syntyneen teknisen osaamisen pohjalta.
Toinen toimintalinja muotoutuu täysin luontevasti, sillä ulkoavaruus on ihanteellinen paikka sellaiselle tutkimukselle, jota on mahdoton tehdä maapallolla. Tästä esimerkkinä ovat astronominen tutkimus säteilytaajuuksilla, jotka eivät läpäise maapallon ilmakehää, tutkimukset painottomassa tilassa jne.
Kolmas toimintalinja on erityisen laaja ja käsittää kaiken sen, mitä kutsutaan avaruusalan sovelluksiksi. Ne ulottuvat satelliittiviestinnästä navigointiin ja maapallon seurantaan, ja niistä on tullut kiinteä osa jokapäiväistä elämäämme. Tässä yhteydessä korostaisin, että välttämätön edellytys sille, että ihmiskunta voisi hyötyä avaruusalan toiminnasta on, ettei ulkoavaruudesta muodostuisi sotilaallisen kilpavarustelun kenttää. Mielestäni on erittäin tärkeää, että komission asiakirjan aivan ensimmäisessä kappaleessa korostetaan, että avaruutta tulee hyödyntää vain rauhanomaisiin tarkoituksiin.
Arvoisa puhemies, olen erityisen huolissani siitä, että asiasta on jätetty tarkistus, jossa asiakirjaan ehdotetaan lisättäväksi seuraava ilmaisu "näihin tavoitteisiin on mahdollista sisällyttää sotilaallisia sovelluksia rauhanturvaoperaatioissa". Tämän tarkistuksen hyväksyminen avaisi tietä kaikenlaiselle sotilaalliselle toiminnalle avaruudessa, kunhan se vain esitetään "rauhanturvaoperaationa", ja viime vuosina on nähty paljon tämäntapaista toimintaa. Lyhyesti sanottuna, on kyse Troijan puuhevosesta, joka vääristää asiakirjan luonnetta ja avaa tietä kielteiselle kehitykselle.
Vetoan kaikkiin kollegoihini, jotta he säilyttäisivät komission asiakirjan tekstin sisällön muuttumattomana. Lisäksi ehdotan, että he hyväksyisivät parlamentin jäsen Souladakisin lausunnossa olevat tarkistukset 2, 3 ja 4. Arvoisa puhemies, korostan, että avaruuden militarisoinnin vastaisella kannalla on valtava merkitys, varsinkin kun Yhdysvaltojen hallitus teki äskettäin päätöksen, jolla se vetäytyy ABM-sopimuksesta, ja myös siksi, että Yhdysvallat pitää sitkeästi kiinni niin sanotun ohjuskilven kehittämisestä. Osoittaakseni, mihin nämä päätökset johtavat, olen jättänyt tarkistuksen 5. Saanen esittää omana mielipiteenäni, että GMES-aloitteeseen on sisällytetty myös sotilaallisia toimintoja.
Keskustelemme myös avaruuspolitiikan toteuttamisesta. Valtioiden välisen yhteistyön pohjalta mantereellamme on jo useita vuosia toiminut Euroopan avaruusjärjestö, joka on vaikuttanut huomattavasti Euroopan valtioiden avaruusalan toiminnan kehittämiseen. Euroopan unionin ja Euroopan avaruusjärjestön välinen tiivis yhteistyö on siksi täysin luontevaa, ja tämä yhteistyö jo nyt tuottanut hedelmää. Komission asiakirjassa mainitaan Euroopan avaruusjärjestön panos ja ehdotetaan, että ajan mittaan järjestö liitettäisiin osaksi Euroopan unionin toimielimiä siten, että se säilyttäisi riippumattomuutensa. Saanen korostaa, etten ole asiasta samaa mieltä. Epäilen, että jos näin käy, Euroopan avaruusjärjestö menettää riippumattomuutensa, johon nojautuen se on kyennyt nousemaan maailmanlaajuisesti huippuasemaan. Kansainvälinen yhteistyö on avaruusalalla ensiarvoisen tärkeää, ja perustellusti komission asiakirjassa se nähdään myönteisenä asiana, ja siinä korostetaan, että yhteistyötä ei pitäisi kehittää ainoastaan Venäjän federaation, Yhdysvaltojen, Kiinan ja Japanin kanssa, vaan myös vähemmän kehittyneiden maiden kanssa, joille Euroopan unioni voisi tarjota pääsyn avaruuteen.
Arvoisa puhemies, puutun lopuksi rahoituskysymykseen. Kuten tiedämme, ulkoavaruuden hyödyntäminen on hedelmällistä, mutta se myös maksaa. Komission tutkimuksen ja kehittämisen kuudennessa puiteohjelmassa avaruus- ja ilmailualat asetetaan etusijalle. Vaikka tämä osoittaa hyviä tarkoitusperiä, ei se vielä riitä. Laajempi sitoutuminen rahoitukseen on paitsi toivottavaa myös välttämätöntä.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, tämä keskustelu on merkittävä Euroopan unionin avaruuspolitiikan tulevaisuudelle. Toivon, että nyt äänestettävänä olevassa päätöslauselmassa annetut suuntaviivat ovat hyödyksi kansoillemme ja koko ihmiskunnalle.

Souladakis
. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission ehdotusta tarkastellut ulkoasioiden valiokunta hyväksyy pääpiirteittäin siinä esitetyt suuntaviivat. Valiokunnassa ollaan kuitenkin sitä mieltä, että yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa (YUTP) tarkastellaan komission ehdotuksessa enemmänkin taloudellisiin ja alan kehitysnäkymiin kuin turvallisuuteen ja puolustukseen liittyvänä kysymyksenä, mitä se sitten merkitseekään Euroopalle. Tämä asenne johtunee siitä, että YUTP on vielä kehitysvaiheessa. Tältä näkökannalta katsottuna uskon, että komission esityksen edistyessä seuraavaan vaiheeseensa, se muotoutuu ulkopolitiikkaan ja puolustukseen liittyvien järjestelmien osalta oikeaan suuntaan.
Sisällöstä on huomautettava ensinnäkin, että avaruuspolitiikka on jäsenvaltioissa monimuotoista, ja se pitäisi saattaa jotakuinkin yhtenäiseksi. Toiseksi on sanottava, että avaruusalaa hyödynnetään väistämättä sotilaallisesti, mutta sen pitäisi rajoittua vain rauhanomaisiin tarkoituksiin. Tällaista toimintaa ovat esimerkiksi operaatiot, joissa toteutetaan Petersburgin tehtävien kaltaisia tavoitteita. Valiokunnassamme ei kuitenkaan hyväksytä sellaista avaruuden sotilaallista hyödyntämistä, jota on nähty tunnetussa Tähtien sota -elokuvassa. Avaruusasemien käyttö ohjustentorjunnassa on siis sallittava, samoin kuin satelliittien tuhoamiseen tähtäävien sotatoimien estäminen.
Tähän suuntaan pitää siis avaruuspolitiikan mielestämme kehittyä. Kaikkia edellä mainittuja toimintatapoja pitää soveltaa rauhanomaisesti, jäsenvaltioiden politiikkoja pitää yhtenäistää, ja kaikki alan kehityssuunnitelmat pitää liittää osaksi yhtenäistä eurooppalaista avaruuspolitiikkaa, sillä Euroopan televiestinnän turvallisuus ja jäsenvaltioiden oma turvallisuus eivät oikeastaan voi olla riippuvaisia Yhdysvaltojen tai Venäjän satelliittijärjestelmistä. Aloite on siis kiinnostava sekä alan kehitysnäkymien kannalta että poliittisesti, ja sillä on tärkeä merkitys Euroopan yhteiselle ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikalle.

Radwan
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi haluaisin kiittää kollega Alyssandrakisia sujuvasta yhteistyöstä. Euroopan unionin kunnianhimoisena tavoitteena on Lissabonin Eurooppa-neuvostosta alkaen ollut tulla maailman parhaaksi, ja tietysti myös tekniikan ja tieteen alalla, jolloin en tosin tarkoita ensi sijassa eilen kokeilemaamme äänestyskonetta, vaan kehittyneempiä tekniikoita, kuten televiestintää, maan havainnointia satelliitin välityksellä ja ympäristönsuojelua. Näillä aloilla Euroopan on koottava voimansa sen osoittaa menneisyys. Toulousessa sijaitsevat Airbus ja Ariane ovat edelläkävijähankkeita, jotka todistavat, että Eurooppa on kilpailukykyinen maailmanlaajuisesti, kun se yhdistää voimansa. Teollisuus keskittyy yhä enemmän, ja meidän on luotava Euroopan unionin, ESAn ja jäsenvaltioiden välille eurooppalaisiakin rakenteita, jotka mahdollistavat yhtenäisen ja entistä tehokkaamman yhteistyön.
Meidän on ajateltava myös Euroopan ulkopuolelle ulottuvaa kansainvälistä yhteistyötä. En ajattele pelkästään Yhdysvaltoja, vaan ajattelen myös Venäjää ja Kiinaa. Eurooppalaisen tutkimuspolitiikan olisi tietysti oltava sellaista, että se houkuttelee nuorta polveakin. Minä olen toiminut ilmailu- ja avaruusteollisuudessa ja olen ymmärtänyt, että tätä alaa on opiskellut viime vuosina yhä harvempi nuori. Meidän on itse tartuttava toimeen eikä panostettava maahanmuuttajiin niin kuin muilla aloilla tehdään.
Me tarvitsemme kuitenkin selvät tavoitteet. Siksi esitämme jäsenvaltioille hartaan pyynnön, että ne tukisivat Galileo-hanketta. Teollisuudenkin olisi oltava tässä asiassa edelläkävijä. Tulevaisuudessa on tärkeää, että vastuuta eivät kanna vain valtiolliset elimet, vaan että teollisuuskin vaikuttaa sellaisten palvelujen kehittämiseen, joita kansalaiset voivat käyttää ja joita voidaan markkinoidakin.
Lopuksi haluaisin käsitellä tärkeää asia, josta on jo puhuttu, eli niin sanottua avaruuden militarisointia. Minusta Euroopan ei tarvitse kehittää strategista puolustusaloitetta SDI:tä, tähtien sotaa. Minusta on erittäin kyseenalaista, onko sotilaallinen käyttö rinnastettava siihen. Emmehän me puhu televiestinnän militarisoimisestakaan, vaikka armeija käyttää puhelinta. Me haluamme kehittää eurooppalaista ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, nopean toiminnan joukkoja, me lähetämme sotilaita muihin maihin, ja näiden joukkojen on saatava tarvittavia tietoja. Siksi meidän olisi harkittava eurooppalaisella tasolla sitä, että itsenäistyisimme tällä alalla, jotta voisimme tulevaisuudessa käyttää omaa infrastruktuuria, jotta voimme kantaa vastuun omista sotilaistamme ja poliittisen vastuun tällä alalla. Siksi pyydän teitä hyväksymään Giles Chichesterin ja minun yhdessä esittämän tarkistuksen. Emme todellakaan voi puhua SDI:stä, vaan kyse on infrastruktuurin järkevästä käytöstä Euroopan etujen hyväksi.

Ford
Arvoisa puhemies, yhdyn kollegoihini ja onnittelen jäsen Alyssandrakisia hänen mietinnöstään, joka koskee komission tiedonantoa neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan avaruusstrategian uudesta vaiheesta. Tämä ei ole ensimmäinen avaruutta käsittelevä mietintö, jonka jäsen Alyssandrakis on laatinut, ja epäilenpä, ettei se jää viimeiseksikään.
Sosialistiryhmä tukee mietintöä. Olemme sitä mieltä, että avaruutta voidaan hyödyntää tärkeisiin siviili- ja teollisuustarkoituksiin. Euroopalla ei ole varaa jäädä syrjään. Euroopalla ei ole varaa antaa Yhdysvaltojen ja muiden avaruusvaltojen, kuten Venäjän, Kiinan ja Japanin, jättää meidät jälkeensä. Meidän on kehitettävä avaruustoiminnan teknistä perustaa, erityisesti kantoraketteja, jotta Eurooppa voisi lopulta toimia riippumattomasti.
Sitä ennen meidän on tehtävä yhteistyötä niiden tahojen kanssa, jotka yrittävät kuroa kiinni Yhdysvaltojen saavuttaman valtavan etumatkan. Tästä syystä suhtaudumme myönteisesti siihen, että mietinnössä lausutaan, että avaruustutkimus on merkittävä painopisteala tutkimuksen ja kehittämisen kuudennessa puiteohjelmassa. Jos Eurooppa ei onnistu tekemään yksiselitteistä sopimusta Yhdysvaltojen kanssa siitä, että Eurooppa voi kaikissa yhteyksissä käyttää GPS-järjestelmää, sen on tehtävä yhteistyötä muiden tahojen kanssa sekä Euroopan unionin sisä- että ulkopuolella, niin teollisuuden kuin hallinnonkin edustajien kanssa, kehittääkseen oman riippumattoman järjestelmänsä.
Tuemme jäsen Chichesterin esittämää tarkistusta sikäli, että voimme sisällyttää sotilaalliset sovellukset rauhanturvaamiseen liittyviin tarkoituksiin. Tuemme samanaikaisesti esittelijän omaa tarkistusta 5, jossa pahoitellaan sitä, että Yhdysvallat on vetäytynyt ballististen ohjusten torjuntajärjestelmien rajoittamista koskevasta sopimuksesta, ja sitä, että parhaillaan ollaan kehittämässä kansallisia ohjuspuolustusjärjestelmiä, minkä uskomme johtavan uuteen varustelukilpailuun Itä-Aasiassa.
Jotta kantamme kävisi ehdottoman selväksi, voimme myös tukea esittelijän tarkistusta 2, jos tarkistus 1 hyväksytään, sikäli että avaruutta on mielestämme hyödynnettävä rauhan saavuttamiseksi eikä selkkauksien synnyttämiseksi.
Emme pidä näitä asioita ristiriitaisina, vaan pikemminkin sellaisina, että ne asettavat rajan, jonka toiselle puolelle emme halua mennä.
Toivon, että saavutamme huomisessa äänestyksessä sen, mihin pyrimmekin, kuten olen tänä iltana asian esittänyt.

Lucas
Minäkin haluan onnitella esittelijää ja keskittyä vain yhteen avainasemassa olevaan asiaan sinä lyhyenä aikana, joka minulla on käytettävissäni, nimittäin avaruuden militarisoinnin vaaroihin.
Monet Euroopan kansalaiset suhtautuvat hyvin arvostelevasti ehdotettuun Yhdysvaltojen kansalliseen ohjuspuolustusjärjestelmään, jota he pitävät oikeutetusti hyökkäävänä järjestelmänä, joka johtaa epäilemättä uuteen ja kalliiseen kansainväliseen varustelukilpailuun. Miten paljon huolestuneempia he mahtaisivat olla, jos he tietäisivät, mihin jotkut heidän omista poliitikoistaan ja lainsäätäjistään pyrkivät? En tarkoita täällä läsnä olevia henkilöitä, mutta on muita tahoja, jotka haluavat kunnianhimoisesti käynnistää omat kotitekoiset EU-ohjelmansa, joiden tarkoituksena on avaruuden militarisointi. Tällaiseksi eräät tahot haluavat Euroopan avaruusohjelman muodostuvan. Tämän mietinnön myötä on lähetettävä selvä viesti ja tehtävä ehdottoman selväksi, että avaruutta on hyödynnettävä ainoastaan rauhanomaisiin tarkoituksiin kansainvälisen oikeuden mukaisesti. Tästä syystä suhtaudun erityisen myönteisesti siihen, miten jäsen Alyssandrakis on korostanut asiaa mietinnössään, ja arvostan suuresti tarkistuksia, joita hän on esittänyt vahvistaakseen näitä näkökulmia entisestään.
Niinpä pahoittelen myös suuresti PPE-ryhmän esittämiä tarkistuksia, joissa esitetään jälleen ajatus avaruuden käyttämisestä sotilaallisiin sovelluksiin. Vaikka hyväksynkin sen, että sotilaalliset sovellukset on sijoitettu niin sanottujen rauhanturvatoimien yhteyteen, olen edelleen huolestunut siitä, että tämä voi johtaa syöksykierteeseen. Olen hyvin iloinen siitä, ettei jäsen Radwan halua EU:n ryhtyvän käymään Tähtien sotaa, mutta olen huolestunut siitä, että hänen tarkoitusperänsä voidaan ymmärtää väärin: jotkin tahot voivat tarkastella rauhanturvaamista eri näkökulmasta kuin hän.
Meidän on myös muistettava, missä yhteydessä Euroopan avaruusjärjestö ESA julkaisi kertomuksensa joulukuussa 2000; niin sanotut kolme viisasta miestä tarkastelivat kertomuksessa ESAn tulevaisuutta ja totesivat, että jos ryhdytään kehittämään sellaista eurooppalaista puolustusjärjestelmää, johon sisältyy myös avaruuteen liittyvä tekijä, se edellyttää merkittävien julkisten sijoituksien tekemistä Euroopan tasolla. He jatkoivat toteamalla, että he pitävät ESAn toimintakyvyn hyödyntämistä johdonmukaisena, kun on kyse Euroopan avaruuspolitiikan turvallisuuteen suuntautuvien näkökulmien kehittämisestä. Kaikki tämä edistää sitä hyvin todenmukaista mahdollisuutta, että Euroopan avaruuspolitiikkaan sisällytetään erityinen sotilaallinen piirre, ja tästä syystä on aika ilmaista mietinnön myötä kiireellisesti, että haluamme varata avaruuden rauhanomaista käyttöä varten.

Chichester
Arvoisa puhemies, esitän myös onnitteluni jäsen Alyssandrakisille hänen mietintönsä johdosta ja sen työn vuoksi, jolla hän myötävaikuttaa tähän valiokuntamme toimintaan liittyvään erityisalueeseen.
Huomautan ensinnäkin, että avaruuden käyttämistä tutkimusta ja kaupallisia sovelluksia varten ylenkatsotaan usein yleismaailmallisesti, koska kyse ei ole niin dramaattisista hankkeista kuin Apollon laskeutumisesta kuuhun; asia on kuitenkin erittäin tärkeä, kuten mietinnössä korostetaan. Suhtaudun myönteisesti tavoitteisiin, jotka on esitetty eurooppalaista politiikkaa koskevassa tiedonannossa.
Tunnustan, että pidän erityisesti 10 kohdasta, jossa kehotetaan teollisuutta edistämään avaruuden kaupallista käyttöä. Se on tärkeä edistysaskel. Haluamme teollisuuden osallistuvan laajamittaisesti avaruuden hyödyntämiseen.
Minusta näyttää siltä, että tämä mietintö on eräänlainen alkuruoka - tai alkupala - verrattuna Galileo-hanketta koskevaan mietintöön, jota tarkastelemme ensi kuussa Strasbourgissa pidettävällä istuntojaksolla. Etenkin 12 kohdassa viitataan siihen, että Galileo-hanke on osa eurooppalaista strategiaa, ja kyseisessä kohdassa korostetaan hankkeen merkitystä liikenteelle. Tämä on syytä panna huolellisesti merkille.
Meidän on tunnustettava vaikeudet, jotka liittyvät avaruuden hyödyntämisen, avaruustutkimuksen ja avaruuden käytön rahoittamiseen. Suhtaudun myös erityisen myönteisesti siihen, että mietinnössä viitataan kansainvälisen yhteistyön merkitykseen, kun halutaan houkutella muita valtoja ja kumppaneita mukaan. Palaan kysymykseen, joka koskee sotilaallisten sovelluksien käyttämistä rauhanturvatoimien yhteydessä. On todettava realistisesti, että avaruushankkeita on rahoitettava puolustusmäärärahoista monella alalla. Ei pidä pelätä tähän rahoituslähteeseen turvautumista, kun on kyse sovelluksista, jotka on tarkoitettu rauhan turvaamista varten. Tätä on hyvin tärkeää korostaa. Pahoittelen, että jäsen Alyssandrakis pelästyi viittaustani sotilaallisiin sovelluksiin. Hänen pitäisi ottaa paremmin huomioon käsite "rauhanturvatoimet".

Langenhagen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, se pyörii sittenkin. Näitä Galileo Galilein sanoja voidaan käyttää Euroopan avaruuspolitiikan nykyisestä tilanteesta. Kun olen tarkkaillut lähes loputonta köydenvetoa Euroopan laajuisen satelliittinavigointijärjestelmä Galileon perustamisesta, minua on epäilyttänyt. Olen sitäkin ilahtuneempi, että nyt on tehty eräitä myönteisiä aloitteita Euroopan avaruusalan vauhdittamiseksi. Se on aivan välttämätöntä, muuten Eurooppa menettää yhteyden tähän tärkeään ja tulevaisuuteen suuntautuvaan huipputeknologian haaraan. Satelliitit ovat tärkeitä, käytämme niitä sitten viestintään, navigointiin tai maan havainnointiin.
Meidän ei pitäisi tehdä sitä virhettä, että käytämme mukavuudenhaluisesti muiden, ystävällistenkään valtioiden, kehittämiä järjestelmiä. Meidän on pikemminkin todistettava omat kykymme tällä alalla, sillä vain siten meillä on luotettava toimintavapaus ja Euroopan teollisuudella on mahdollisuus terveeseen tulevaisuuteen.
Puhun omasta kokemuksesta moninkertaisena parlamentin Euroopan laajuista satelliittinavigointijärjestelmää koskevan mietinnön esittelijänä. Meillä on Euroopassa niin arvokkaita valmiuksia tällä alalla, että niitä ei pitäisi jättää käyttämättä. Mottona on oltava: tartu toimeen. Siihen tarvitaan poliittinen signaali.
Ensimmäinen vaihe on yhdenmukaisen avaruuspoliittisen strategian luominen. Siinä komissio on tehnyt erittäin hyvää työtä. Tuen voimakkaasti ehdotettuja toimintalinjoja. Euroopan on arvostettava tulevaisuudessa enemmän avaruusalaansa.
Sallikaa minun tiivistää Euroopan avaruusalan kannalta tärkeimmiksi katsomani asiat kenties ristiriitaiselta vaikuttavaan käsitepariin: riippumattomuus ja yhteistyö. Riippumattomuus merkitsee vahvuutta, itsenäisiä rakenteita, tulevaisuuteen suuntautuvia työpaikkoja. Yhteistyö puolestaan merkitsee yhteensopivuutta ja vaihtoa EU:n suhteiden vahvistamiseksi. Avaruusala on saatava uuteen nousuun.

Savary
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella kollegaamme Konstantinos Alyssandrakisia tästä erinomaisesta opillisesta mietinnöstä, joka kannustaa meitä kehittämään yhteisön avaruuspolitiikkaa. Kun tarkastellaan Galileo-hankkeen edistymistä, näyttää kuitenkin siltä, että olemme vielä hyvin kaukana tavoitteestamme eikä meidän pidä luopua varmoista asemistamme ryhtyäksemme tavoittelemaan tähtiä. Toisin sanoen, tällä hetkellä tilanne on se, että hallituksien välinen toiminta on parempaa kuin yhteisön tasolla harjoitettava toiminta. Kaikkialla maailmassa avaruuteen liittyvien toimien kehittäminen edellyttää tiettyjen vaatimuksien täyttämistä. Ei pidä ensinnäkään pelätä julkisin varoin rahoitettuja julkisia ponnistuksia. Kaikki ei toimi markkinoiden välityksellä: eivät sen enempää amerikkalaiset, venäläiset kuin ranskalaisetkaan raketit. Toiseksi meidän ei pidä unohtaa, että sotilasala rahoittaa suurelta osin siviilialaa. Jos torjumme tämän kaksijakoisuuden, on hyvin vaikeaa heittäytyä mukaan Euroopan avaruusstrategiaan, kun otetaan huomioon, että parlamenttimme rauhantahtoisuus hyödyttää loppujen lopuksi amerikkalaista sotahenkisyyttä; se tuli huomattua Galileo-hankkeen yhteydessä. Tämä on mielestäni pidettävä myös visusti mielessä. Amerikkalaiset sanoivat, etteivät he tarvitse Galileo-hanketta, koska se häiritsee heidän strategista ja sotilaallista suuntautumistaan GPS-järjestelmään. Lopuksi totean, että on myös harjoitettava todellista teollisuuspolitiikkaa. Luulen kuitenkin, että emme vielä täytä näitä vaatimuksia. Se on valitettavaa, mutta tähän suuntaan on mentävä, jos haluamme, että unionista tulee jonakin päivänä sellainen avaruusvalta, jollainen sen pitäisi ja pitää olla, jos se haluaa säilyttää korkean teknisen tason.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että olen sitä mieltä, että jos haluamme edetä avaruusalalla, meidän on ryhdyttävä tiiviimpään yhteistyöhön niiden kanssa, jotka ovat kiinnostuneita alasta, ja sivuutettava ne tahot, jotka eivät pidä alaa tärkeänä. En tarkoita tällä pelkästään Galileo-hanketta, vaan myös Euroopan avaruuspolitiikan tulevaisuutta.

De Veyrac
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän ensinnäkin esittelijää tästä mietinnöstä, jossa esitellään suuntaviivat, joita on seurattava, jotta voisimme siirtyä uuteen vaiheeseen Euroopan avaruuspolitiikassa. Halusin käyttää tänään puheenvuoron avaruuteen liittyvästä aiheesta, koska se on lähellä sydäntäni ja koska minulla on onni asua Toulousessa, jossa suorastaan ryvemme ilmailu- ja avaruusasioissa, kuten jäsen Radwan sanoi. Kaksi suurimmista maailmanlaajuisista avaruusalan alihankkijoista sijaitsee nimittäin Toulousessa, ja monet Euroopan avaruusjärjestön Ranskassa harjoitettavista toimista on koottu Ranskan valtiollisen avaruustutkimuskeskuksen yhteyteen.
Tiedämme kaikki, että satelliittien avulla suojellaan ja tarkkaillaan ympäristöä, ehkäistään vaaroja ja puolustetaan alueitamme. Satelliiteilla on entistä suurempi merkitys jokapäiväisen elämämme kannalta. Yhteensovitetun avaruuspolitiikan edut ovat jo ulottuvillamme, ja niiden avulla on voitu edistää yhteistyötä. Kuten monet teistä sanoivat, nyt on vaihdettava suuremmalle vaihteelle ja luotava todellinen eurooppalainen politiikka. Kuten jäsen Langenhagen sanoi, koska Euroopan unionilla on tällä alalla suuret mahdollisuudet, sen on annettava itselleen keinot onnistua.
Se, että eurooppalaisen Galileo-satelliittinavigointijärjestelmän jatkamista koskevia päätöksiä ei ole tehty, on valitettava esimerkki siitä, mitä meidän on vältettävä. Jo tehdyt sijoitukset ovat merkittäviä, eikä tällaisia viiveitä pidä hyväksyä, kun on kyse yhteisymmärrykseen pääsemisestä, koska se vähentää kerta kerralta uskottavuuttamme. Arvoisa komission jäsen, tiedän kuitenkin, kuten kaikki muutkin, että teette parhaanne, jotta hanke voitaisiin viedä päätökseen.
Maaliskuussa pidettävässä kuljetusalan neuvostossa on tehtävä päätös Galileo-hankkeen jatkamisesta, ja parlamenttimme on käytettävä koko vaikutusvaltaansa, jotta hanketta jatkettaisiin.
Valtioidemme edustajat sitoutuivat Laekenin Eurooppa-neuvostossa parantamaan yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan toimivuutta. Kuten mietinnössä korostetaan, jos avaruutta tulee käyttää vain rauhanomaisiin tarkoituksiin, niihin voi sisältyä myös sotilaallisia toimia, joilla pyritään turvaamaan rauhaa, kuten vaaditaan parlamentin jäsenien Chichesterin ja Radwanin tarkistuksessa, joka on esitetty PPE-DE-ryhmän nimissä.
Miten voidaan kuvitella, että Euroopan unioni luo yhteisen puolustuspolitiikan, jos se ei suo itselleen teknisiä keinoja onnistua siinä, kun on kyse avaruusalasta?
Hyvät kollegat, avaruuspolitiikallemme on vahvistettava realistiset ja johdonmukaiset puitteet. Kyse on ympäristömme suojelusta, yksilöiden turvallisuudesta ja rauhan turvaamisesta.

Martin, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin onnitella teitä siitä, että jatkatte edelleen tehtävässänne. Kiitän teitä siitä, että viittasitte perusoikeuskirjaa valmistelleessa valmistelukunnassa aina uskonnollisiin arvoihin ja moititte niitä. Eurooppalaiset arvot ovat hyvin usein onttoja fraaseja. Kun käsittelemme tätä mietintöä, asiat voisivat kuitenkin olla aivan toisin, koska mietintö tarjoaa mahdollisuuden siihen, että Eurooppa osoittaa erittäin tärkeällä alalla, että toimimme toisin kuin muut. Voimme tehdä avaruudesta rauhan tilan. Periaatteilla on siinä taas erittäin tärkeä rooli.
Tarkistuksessa 1 todetaan kuitenkin: "mikä voi sisältää myös sotilaallisen käytön rauhan säilyttämiseen tähtääviä toimia varten." Avaruus rauhan säilyttämiseen tähtääviä toimia varten? Siitä voisi kysyä kärkevästi, ketä vastaan? Marsilaisia vastaan, jotka hyökkäävät tänne, vai kuten Chichester totesi Eurooppaan myöhemmin perustettavan sotilasteollisen kokonaisuuden hyväksi? Viimeksi mainittu vaihtoehto olisi tuhoisa. Niin synnyttäisimme vaivihkaa täsmälleen samanlaisen riippuvuuden sotilasteollisesta kokonaisuudesta, joka nyt on niin luonteenomaista ainoalle jäljelle jääneelle supervallalle, ja puhuisimme samalla edelleen eurooppalaisista arvoista. Se olisi tekopyhää! Suosittelen tarkistuksen 1 hylkäämistä, mutta muiden kannattamista. Varsinkin kun on kyse kristillisistä ja uskonnollisista arvoista, joita te, arvoisa puhemies, olette aina korostanut.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, Yhdysvallat sanoutui yksipuolisesti irti ohjuksentorjuntasopimuksesta. Tämä tapahtui sen jälkeen, kun maan oman tiedustelupalvelun mukaan ohjusuhkaa "konnavaltiosta" ei ole edes olemassa, ei ainakaan kymmeneen vuoteen. Amerikkalaislehtien mukaan kongressin republikaanit painostivat tiedusteluelimiä muuttamaan kantaansa ja luomaan perusteettoman uhkakuvan. Tähän kuvitelmaan vastataan nyt sitten luomalla valtava ohjuskilpi.
Kukaan ei ole lopullisesti suojassa epäoikeudenmukaisuudelta ja siitä voimaa saavalta terrorismilta. Syyskuun katalista terrori-iskuista näemme, missä todelliset turvallisuusuhkat ovat. Ohjuskilpi militarisoi avaruuden, torjuntaohjukset toimivat avaruudessa. Tästä on seurauksena uudelleen alkava varustelukilpa, mutta Yhdysvaltain esimerkkiin vastaten mekin teemme pienen periaateratkaisun täällä: Galileota voidaan mielestämme käyttää sotilaallisiin tarkoituksiin rauhanturvatehtävissä.
Maailman ihmiset tarvitsevat yhteistä, kaikille kuuluvaa turvallisuutta ja oikeudenmukaisuutta. Sen tulee olla unionin keskeinen päämäärä. Terroristijahti ei lopu koskaan, jos emme poista kapinoiden ja oikeustaisteluiden syitä. Suurella vaivalla kylmän sodan aikana saatu avaruuden rauha, demilitarisointi, on päättymässä ilman järjellistä syytä. Aina löytyy ihmisiä, jotka ovat valmiita tekemään mielettömyyksiä. Onko niin, että kun mielettömyys ei koske yksittäisiä rakennuksia, vaan koko maailmaa, se on hyväksyttävämpää? Kun huolehdit vain omasta turvallisuudestasi, olet kylvämässä sodan siementä.

Caudron
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan komissio on laatinut neuvoston pyynnöstä tiedonannon, joka koskee tarvetta kehittää nopeasti johdonmukainen avaruusstrategia yhteistyössä Euroopan avaruusjärjestön kanssa. Olen esittelijä Alyssandrakisin tavoin tyytyväinen siihen, ja onnittelen esittelijää hänen tekemänsä työn laadukkuudesta.
Komissio ehdottaa avaruustoiminnan perustusten vahvistamista lisäämällä tieteellistä tietoa. Esittelijä korostaa teknisen perustan kehittämistä. Kaikki tämä edellyttää käsittääkseni merkittävää julkista tukea, niin rahallista kuin muutakin tukea.
Tutkimuksen kuudes puiteohjelma, jonka yleisesittelijänä toimin, vastaa osittain tähän vaatimukseen, koska puiteohjelman seitsemään ensisijaiseen aihealueeseen kuuluvat ilmailu ja avaruus; puiteohjelman määrärahat ovat suuruudeltaan hieman yli miljardi euroa. Ehdotin mietinnössäni myös toimia, jotka liittyvät avaruustutkijoiden ja -insinöörien koulutukseen, sekä toimia, joiden tarkoituksena on ratkaista heidän ammatilliseen liikkuvuuteensa liittyvät ongelmat, jotka johtuvat tutkimuslaitosten sijainnista.
Päätän vuorostani puheenvuoroni muistuttamalla avaruuden sotilaallistamisen vaaroista. Vaaroja riittää, mutta olen sitä mieltä, että on mahdotonta harjoittaa sotilaallisia toimia, kun pyritään ehkäisemään tai hallitsemaan selkkauksia, jotta rauha voitaisiin turvata tai palauttaa. Se ei tarkoita sitä, etteikö ensisijaisena tavoitteenamme pidä olla avaruuden käytön kehittäminen yleisen edun ja julkisen palvelun tarkoituksissa.

De Palacio
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin onnitella teitä siitä, että uusitte paikkanne.
Hyvät jäsenet, ensiksi haluaisin onnitella jäsen Alyssandrakisia ja kiittää häntä hänen selkeästä ja rakentavasta mietinnöstään, ja lisäksi haluan kiittää kaikkia teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäseniä sekä kaikkia muita tähän keskusteluun osallistuneita ja mietinnön kanssa tekemisissä olleita eri valiokuntien jäseniä.
Minulla on tänään suuri ilo osallistua tähän keskusteluun komission puolesta ja kollegani Busquinin asemasta, jonka kanssa teemme tiivistä yhteistyötä kaikissa avaruuteen liittyvissä asioissa, ennen kaikkea siksi, että minulla on tällä toimialalla vastuuta Galileo-hankkeen kautta.
Te keskustelette tänään mietinnöstä, joka on tärkeä maamerkki sellaisessa Euroopan avaruuspolitiikassa, jonka rakentamisen yhteisön toimielimet ovat aloittaneet viime aikoina. Se tukee poliittisesti sitä työtä, jota komissio ja Euroopan avaruusjärjestö ovat tehneet yhteisessä työryhmässä ja joka on täysin päätöslauselmaesityksen suositusten mukaista. Kollegani Busquin on kovasti paneutunut tähän asiaan, ja luulen hänen pohtivan lähinnä sitä, mitä Eurooppa tarvitsee, jotta se olisi vuonna 2010 kansainvälisesti kilpailukykyisin tietoon pohjautuva yhteiskunta.
Käsittelen puheenvuorossani kolmea asiaa. Ensimmäinen koskee Euroopan avaruuspolitiikan luonnetta. Se heijastaa näkemystä Euroopasta, jossa tietoyhteiskunnan mahdollisuuksia hyödynnetään täysimääräisesti, erityisesti perustumalla Lissabonin päätelmien hengen mukaisesti minkä on oltava myös Barcelonan hengen mukaista todellinen Euroopan tutkimusalue. Tässä Euroopassa pyritään sitä paitsi määrätietoisesti ruokkimaan kestävää kehitystä, joka on Göteborgin Eurooppa-neuvostosta asti ollut yksi unionin ensisijaisista tavoitteista. Tässä Euroopassa halutaan ottaa kansalaiset paremmin mukaan päätöksentekoon ja antaa siten käytännön esimerkki hyvästä hallintotavasta. Juuri tässä suhteessa parlamentin rooli on ehdoton avainkysymys, ennen kaikkea kun on selvitettävä teknisiä kysymyksiä, jollainen avaruuskin on.
Yleisten periaatteiden lisäksi on mainittava kaksi yksittäistä näkökohtaa: ensinnäkin halumme ottaa omaksi avaruuden kansainvälisen ulottuvuuden ja vastuumme maailmassa varustamalla Eurooppa hyvässä mielessä ajateltua itsenäisyyttä varten tarvittavilla välineillä. Toiseksi on mainittava halu työskennellä rauhan ja Euroopan kansalaisten turvallisuuden säilyttämiseksi.
Esittelijä oli huolissaan joistakin asioista, joiden osalta haluan painottaa, että GMES-aloite on vain ja ainoastaan rauhan väline ja tarkoitettu ympäristön ja turvallisuuden valvontaan.
Toinen näkökohta on alan viimeaikainen edistys. Viime vuonna avaruuspolitiikan alalla otettiin nimittäin huomattavia edistysaskelia ensinnäkin tänään teidän arvioitavanne olevan tiedonannon myötä ja toiseksi liitteenä olevan neuvoston päätöslauselman kautta. Euroopan unionin politiikasta on tullut Euroopan avaruustoiminnan strateginen ulottuvuus.
Konkreettisten esitysaskelten osalta mainitsen kaksi keskeistä vaihetta: ensimmäinen on komission ja Euroopan avaruusjärjestön yhteisen työryhmän perustaminen, josta annettiin toinen tiedonanto. Se esitettiin vuoden 2001 lopussa unionin ja avaruusjärjestön neuvostolle ja parlamentille. Toinen on GMES-aloitteen täytäntöönpanostrategian yhteinen valmistelu. Siihen liittyen on laadittu toimintaohjelma ensinnäkin unionin tasolle ja toiseksikin Euroopan avaruusjärjestöä varten, ja järjestön ministerineuvostossa hyväksyttiin vielä lisäosan laatiminen.
Vuonna 2001 pystyttiin kuitenkin edistymään vain osittain, esimerkiksi siksi, ettei edellisessä liikenneasioista vastaavassa neuvostossa päästy Galileo-hanketta koskeviin lopputuloksiin.
Olen kovin pahoillani näistä viivästyksistä ja haluaisin tehdä taas kerran selväksi, että mielestäni hankkeen toteutettavuutta ei voida kyseenalaistaa millään taloudellisilla perusteilla, vaan loppujen lopuksi epäilykset koskevat sitä, riittääkö poliittinen tahto niin mittavan hankkeen kuin Galileon toteuttamiseen. Toivon, että nämä epäilykset voidaan hälventää lähiviikkojen aikana ja että maaliskuussa unioni on lopullisesti tehnyt myönteisen päätöksen asiasta.
Kolmas kysymys koskee tulevaisuutta: mitä on vielä tekemättä? Paljon. Jotta Eurooppa voisi esittää sille kuuluvaa roolia, kaikkien asianosaisten on oltava kiinteissä neuvotteluväleissä toistensa kanssa ja erityisesti komission ja Euroopan avaruusjärjestön yhteistyön on oltava toimivampaa. Lyhyellä aikavälillä kyse on siitä, että näiden kahden toimielimen välille on neuvoteltava sopimuskehys, jolla muodollistetaan niiden välinen yhteistyö ja myönnetään avaruusjärjestölle valta toimia unionin avaruusohjelmia toimeenpanevana elimenä. Myöhemmin on järjestettävä avaruuskysymyksiä koskeva epävirallinen neuvoston kokous, jonka osanottajia ovat sekä tutkimuksesta vastaava neuvosto että Euroopan avaruusjärjestön neuvosto.
Keskipitkän aikavälin ehdotuksena on, että avaruuspolitiikkaa koskevat päätökset tehdään unionin ja Euroopan avaruusjärjestön neuvostoissa sekä Euroopan parlamentissa ja että ne perustuvat valtion- ja hallitusten päämiesten laatimiin suuntaviivoihin. Pitemmällä aikavälillä Euroopan avaruusjärjestön ja tarkemmin sanottuna avaruuspolitiikan pitäisi nimenomaan kohta aloitettavan unionin tulevaisuutta koskevan keskustelun puitteissa näkyä myös perustamissopimuksessa.
Ennen kuin päätän puheenvuoroni, haluaisin esittää eräitä huomioita, jotka koskevat joitakin Alyssandrakisin mietinnön suosituksia. Tarkemmin sanottuna ne koskevat taajuuksia. Tällä alalla luodaan parhaillaan työryhmän muodossa toimivaa eurooppalaista koordinaatiomenetelmää. Siihen osallistuvat alan lainsäädännöstä vastaavat kansalliset tahot. Toinen asia on mietintäryhmän työryhmäraportin ja parlamentin näkökulman yhtäpitävyys siitä, että maailmanlaajuinen kilpailutilanne on tutkittava tarkoin ja että on ryhdyttävä erityisesti laukaisualustoja koskeviin asianmukaisiin toimiin. Olemme myös erittäin kiinnostuneita ajatuksesta järjestää kansainvälinen konferenssi yhteistyömahdollisuuksien tutkimiseksi. Kuten jäsen Alyssandrakis tietää, Venäjän kanssa tehdään jo nyt kiinteää yhteistyötä.
Lopuksi ja yleisesti ottaen kuudennen puiteohjelman on mahdollistettava eteneminen useassa suosituksessa osoitettuun suuntaan, sillä avaruus ei ole ensimmäistä kertaa yhtenä kyseisen puiteohjelman ensisijaisista tavoitteista, mutta myös siksi, että Euroopan avaruusjärjestöllä on ensimmäisen kerran mahdollisuus osallistua siihen täysivaltaisena jäsenenä.
Hyvät jäsenet, tällä hyväksyttävänänne olevalla mietinnöllä kannustetaan merkittävästi ja voimakkaasti ponnisteluja todellisen eurooppalaisen avaruuspolitiikan soveltamiseksi. Yrityksen onnistuminen edellyttää, että kaikki asianosaiset tarttuvat toimeen ja että te kaikki tuette sitä päättäväisesti.
Olen samaa mieltä kuin jotkut muut puhujat, esimerkiksi jäsen Savary ja jäsen Caudron, ettemme voi jähmettää Euroopan unionin välttämätöntä kapasiteettia ja mukanaoloa avaruustekniikan alalla pelkästään sillä verukkeella, että joitakin hankkeita voidaan käyttää kahteen tarkoitukseen. On ilmaistu selvästi, että GMES-aloite on rauhaan tähtäävä hanke, jonka budjetin, rahoituslähteiden tai käytön taustalla ei ole sotilaallisia tarkoituksia; asia on täysin päinvastoin. Samaa voimme sanoa Galileo-hankkeesta.
Emme onnistu estämään avaruuden osittaista militarisoitumista mikäli sille on tapahtunut niin sillä, ettemme yksinkertaisesti mene sinne. Meidän on haluttava päättäväisesti olla siellä Euroopan unionin - koko maailman mittakaavassa rauhaan perustuvan alueen - kriteerien mukaisesti.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen de Palacio.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Tieliikenne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kahdesta suosituksesta ja yhdestä mietinnöstä:
Hatzidakisin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0437/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista annetun neuvoston direktiivin 96/53/EY muuttamisesta (9068/1/2001 - C5-0433/2001 - 2000/0060(COD));
van Damin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0469/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi asetusten (ETY) N:o 881/92 ja (ETY) N:o 3118/93 muuttamisesta kuljettajatodistuksen käyttöön ottamiseksi (10353/1/2001 - C5-0473/2001 - 2000/0297(COD)) ja
Groschin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0430/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi maanteiden tavara- ja henkilöliikenteen kuljettajien ammattikoulutuksesta (KOM(2001)56 - C5-0037/2001 - 2001/0033(COD)).

Hatzidakis
. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, ryhtyessäni laatimaan tätä mietintöä luulin siihen kuluvan vähemmän aikaa. Sen laatiminen oli ongelmallisempaa kuin olin kuvitellut. Tänään olemme kuitenkin pääsemässä asiassa myönteiseen lopputulokseen, ja se on tärkeää.
Direktiiviehdotuksen tarkoituksena on yhdenmukaistaa koko Euroopan unionissa liikennöivien muiden linja-autojen kuin nivellinja-autojen sekä nivellinja-autojen suurin sallittu pituus. Asiasta ei ole vielä laadittu selviä sääntelypuitteita. On vain taattu, että enintään 12 metrin pituiset muut linja-autot kuin nivellinja-autot ja enintään 18 metrin pituiset nivellinja-autot voivat vapaasti liikennöidä Euroopan unionissa. Jäsenvaltioissa sallitaan esimerkiksi muille linja-autoille kuin nivellinja-autoille neljä erilaista enimmäispituutta, minkä vuoksi joitakin linja-autoja ei voida käyttää Euroopan unionin laajuisessa liikenteessä, ja näin vääristetään kilpailua. Jäsenvaltiot halusivat yhdenmukaistaa ainakin koko Euroopan unionin alueella liikennöivien linja-autojen enimmäispituudet ja pyysivät komissiota esittämään asiasta ehdotuksen.
Haluan muistuttaa kollegoitani, että parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä kolme tarkistusta. Jotta mahdollistettaisiin linja-autojen taloudellinen liikennöinti käyttöikänsä loppuun asti, ehdotimme ensimmäisessä tarkistuksessa pidennettäväksi siirtymäaikaa, jona jäsenvaltiot voivat sallia alueellaan sellaisten linja-autojen liikennöinnin, joiden mitat eivät täytä uuden direktiivin vaatimuksia, komission ehdottamasta joulukuusta 2009 vuoteen 2015 asti. Neuvosto pidensi tätä määräaikaa vielä vuoteen 2020, ja aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta hyväksyi täysin tämän muutoksen. Toisessa tarkistuksessa Euroopan parlamentti ehdotti samaa enimmäispituutta - 18,75 metriä - nivellinja-autoille ja linja-autojen ja perävaunujen yhdistelmille. Yhteisessä kannassa hyväksyttiin myös tämä tarkistus, ja näin ei tässäkään asiassa ole ongelmia. Viimeisessä tarkistuksessa mahdollistettiin, että enintään 13,5 metrin pituiset muut linja-autot kuin nivellinja-autot voivat olla kaksiakselisia. Linja-autojen, joiden pituus on 13,5 metristä 15 metriin, on oltava kolmiakselisia, jotta yhteen akseliin kohdistuvaa sallittua enimmäispainoa ei ylitetä. Myös tämä tarkistus hyväksyttiin. Vain sitä osaa tarkistuksesta, joka koski jäykän linja-auton määritelmää, ei hyväksytty, mutta kyse on kuitenkin vain terminologisesta seikasta. Huomattakoon, että yhteisessä kannassa hyväksytään komission ehdotus ohjattavuutta koskevien uusien vaatimusten käytöstä. Näitä vaatimuksia käsitellään parhaillaan Yhdistyneiden kansakuntien talouskomissiossa Genevessä.
Huomautan, että Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta voivat enintään kolmen vuoden ajan direktiivin voimaantulosta kieltää sellaisten linja-autojen liikennöinnin alueellaan, jotka eivät täytä vanhoja ja tiukempia ohjattavuusvaatimuksia. Jäsenvaltiot voivat myös turvallisuus- tai muista syistä paikallisesti rajoittaa pitkien linja-autojen käyttöä. Asia määritellään valiokunnassamme paljon keskustelua herättäneessä yhteisen kannan 7 artiklassa. Sen uskotaan ottavan suurelta osin huomioon huolen, joka ilmeni joissakin aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan toisessa käsittelyssä hylätyissä tarkistuksissa.
Selvää siis on, että voin ainoastaan pyytää täysistunnolta samaa kuin komissioltakin eli sitä, että se hyväksyisi edellä mainitun yhteisen kannan ilman muutoksia, koska sen avulla kyetään saavuttamaan kohtuullinen tasapaino sisämarkkinoiden, sääntelypuitteiden, turvatoimien sekä teknisten ja kaupallisten näkökohtien välille.

Van Dam
. (NL) Arvoisa puhemies, ehdotettuun kuljettajatodistuksen käyttöön ottamista koskevaan asetukseen sisältyy, että kaikilla kuljettajilla, jotka ovat Euroopan unioniin sijoittautuneen rahtiliikenneyrityksen palveluksessa, on mukanaan yhdenmukainen asiakirja. Näin valvontaelimet voivat koko EU:n alueella nähdä helposti, onko kyseinen kuljettaja otettu palvelukseen oikealla tavalla, toisin sanoen voimassa olevan kansallisen sosiaalilainsäädännön säännösten mukaisesti. Tällä hetkellä valvontaa on vaikea harjoittaa, koska säännökset ja asiakirjat ovat eri maissa erilaisia.
Parlamentti tuki tätä aloitetta ensimmäisessä käsittelyssä. Huomautettiin tosin, ettei tämän ehdotuksen voitu odottaa ratkaisevan kaikkia olemassa olevia ongelmia. Onhan olemassa myös kahdenvälisiä, kansainvälisiä ja CEMT-toimilupia, joiden perusteella Euroopan unionin ulkopuolisista maista tulevat kuljettajat voivat tietyissä oloissa työskennellä Euroopan unionin alueella laillisesti. Näiden kuljettajien laillisen ja laittoman käyttämisen ero ei näytä olevan riittävän selvä joillekin yrityksille. Tämä ehdotus vaikuttaa siksi ainoastaan niihin kuljettajiin, jotka ovat EU:hun sijoittautuneiden yritysten palveluksessa ja ajavat näiden yritysten omistamia kuorma-autoja.
Ensimmäisessä käsittelyssä parlamentin kanta oli, että säännöksen soveltaminen yhtäältä muihin kuin EU-kuljettajiin ja toisaalta EU-kuljettajiin oli toteutettava vaiheittain niiden hallinnollisten toimenpiteiden vuoksi, joihin jäsenvaltioiden on ryhdyttävä. Näin parlamentti osoitti tuntevansa alan tilanteen, jossa muut kuin EU-kuljettajat muodostavat tärkeimmän ongelman, ainakin jos lähtökohtana pidetään tällaisista käytännöistä tehtyjen valitusten määrää. Siksi parlamentti äänesti sen puolesta, että asetuksen soveltamista EU-kuljettajiin lykätään kahdella vuodella. Lisäksi parlamentti katsoi, että myös ajokortin numeron ja sosiaaliturvatunnuksen piti kuulua todistukseen kirjattaviin tietoihin. Yhteisessä kannassaan neuvosto osoitti olevansa pitkälti samaa mieltä parlamentin kanssa. Se tunnistaa kuvatut ongelmat ja pitää todistusta vähintäänkin rakentavana osana kansainvälisessä tieliikenteessä nykyisin ilmenevien kilpailun vääristymien ratkaisua. Parlamentin tarkistuksista neuvosto on hyväksynyt suoraan ainoastaan sen, joka koski ajokortin numeron ja sosiaaliturvatunnuksen sisällyttämistä todistukseen. Niitä tarkistuksia, jotka koskivat asetuksen vaiheittaista soveltamista muihin kuin EU-kuljettajiin ja EU-kuljettajiin, neuvosto ei ole suoraan hyväksynyt. Neuvosto suostuu kyllä vaiheittaiseen soveltamiseen, mutta se ei ole vielä - nykyisin saatavilla olevien tietojen perusteella - halukas määrittelemään lopullisesti sitä, milloin asetusta aletaan lopullisesti soveltaa Euroopan unionista tuleviin kuljettajiin. Asetusta pitäisi soveltaa EU-kuljettajiin vasta, jos voimassa olevan asetuksen arvioinnista ilmenisi, että tämä toisi tosiasiallista lisäarvoa. Lisäksi neuvosto on esittänyt tulkinnan tarkastusosuudesta: myönnetyistä todistuksista pitäisi tarkastaa 20 prosenttia.
Esittelijänä teen sen päätelmän, että neuvoston ja parlamentin kannat eivät ole kovin kaukana toisistaan. Molemmat tunnistavat ongelman ytimen ja pikaista ratkaisua vaativan puolen: muut kuin EU-kuljettajat. Asetuksen täytyykin tulla tämän ryhmän kohdalla voimaan mahdollisimman pian. Siitä ei ole mitään erimielisyyttä neuvoston ja parlamentin kesken. EU-kuljettajista haluan huomauttaa, että saatavilla olevien tietojen perusteella pikaisen ratkaisun tarve on tässä ryhmässä paljon pienempi. Neuvoston määrittelemä arviointi tuntuu minusta hyvältä keinolta saada käyttöön lisää tietoa. Olen kuitenkin silti sitä mieltä, että on erittäin toivottavaa asettaa tälle arvioinnille määräpäivä. Siksi olenkin hyvin tyytyväinen komission jäsen de Palacion liikennevaliokunnalle antamaan kirjalliseen sitoumukseen, jonka mukaan hän aikoo teettää kyseisen arvioinnin kolmen vuoden kuluessa. Luotan siihen, että komission jäsen vahvistaa tämän ilmoituksen suullisesti tässä istunnossa.
Arvoisa puhemies, kaiken kaikkiaan luulen, että parlamentti voi olla tyytyväinen nyt käsiteltävänä olevaan tekstiin. Haluankin kehottaa hyväksymään sen ja komission jäsenen sitoumuksen muutoksitta.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin vielä esittää yksittäisen huomautuksen kollega Groschin mietinnöstä. Voin kannattaa mietintöä, mutta silti on erittäin tärkeää, että kokelaat testataan jokaisen koulutusjakson jälkeen asianmukaisesti ja että päivittäinen käytäntö otetaan huomioon jatkokoulutuksessa. Jos säädetään, että kaikkien kuljettajien on saatava koulutusta mutta koulutus on annettava kansallisten normien mukaisesti, edistetään niin sanottua koulutusmatkailua, ja sitähän me emme nimenomaan halua.

Grosch
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, maantiekuljetusten vapauttaminen on epäilemättä johtanut siihen, että tarjonta on lisääntynyt Euroopassa ja hinnat ovat laskeneet. Vastaavasti kilpailu on tiukentunut, mikä on johtanut väistämättä myös siihen, että se tapahtuu useissa yrityksissä tarkoitushakuisesti osittain turvallisuuden ja työolojen kustannuksella.
Nyt käsiteltävänämme olevalla direktiivillä maanteiden tavara- ja henkilöliikenteen kuljettajien ammattikoulutuksesta on tarkoitus esitellä siihen sinänsä liittyvä liitännäistoimenpide ja parantaa kuljettajien asemaa. Tekniikan kehittyminen sekä tiukentuneet ympäristö- ja turvallisuusvaatimukset ovat mielestämme riittäviä perusteita vaatiaksemme ensinnäkin parempaa ammattikoulutusta ja toiseksi koulutuksen jatkamista säännöllisellä jatkokoulutuksella.
Alan edustajien kanssa käymissämme lukuisissa keskusteluissa olemme kuitenkin myös todenneet, että työvoiman puute ei saa johtaa siihen, että direktiivi vaikeuttaa asioita entisestään. Siksi olemme pyrkineet valiokunnassa ja haluankin kiittää kaikkia ryhmiä, jotka osallistuivat keskusteluun erittäin rakentavasti tekemään tarkistuksia, joiden ei ole tarkoitus muuttaa direktiiviä kokonaan vaan tehdä siitä hieman joustavampi. Ensinnäkin olemme luoneet eräänlaisen yhteyden ajokorttiin, koska tiedämme, että ajokorttiin johtavalla koulutuksella on monissa jäsenvaltioissa jo tiettyjä edellytyksiä, joita pidämme samanarvoisina nyt ehdotettavan koulutuksen kanssa. Mielestämme on vastaavasti tärkeää, että koulutukseen osallistutaan, mutta ei kahta kertaa, ensin ajokortin saamiseksi ja sitten koulutuksen muodossa.
Oppimistavoitteita koskeva ajattelutapa oli sama. Emme halunneet määrätä kaikista yksityiskohdista, vaan jätimme oppimistavoitteet yleisiksi, minkä vuoksi sijoitimme ne liitteeseen, koska se mahdollistaa oppimistavoitteiden joustavan käsittelyn ja niiden mukauttamisen kehitykseen.
Nykyinen koulutus vaihtelee, ja siksi päätimme, että jäsenvaltiot voivat tutkia sitä tarkemmin komission kanssa. Tavoitteena on samanlainen koulutus kaikkialla. Jos maa tarjoaa jo koulutusta, sitä ei tarvitse muuttaa direktiivin vuoksi.
Jatkokoulutus vaikuttaa meistä tärkeältä jatkokehityksen kannalta, ja me toivomme, että yhteys ajokorttiin luodaan, koska meistä ajokorttiin liittyvästä jatkokoulutuksesta tulee jatkossa erittäin tärkeää.
Päädyimme silti joustavaan ratkaisuun eli seitsemän tunnin, siis yhden päivän, jatkokoulutukseen, emmekä suurempiin kokonaisuuksiin, jotta yrityksiin ei kohdistuisi liian suurta rasitusta. Yhden päivän eli 0,05 prosentin koulutusajalla työntekijän vuosittaisesta työajasta emme ole nähdäkseni liioitelleet.
Pidän erittäin tiukasti kiinni myös siitä, että koulutuspaikka voidaan valita joustavasti. Kun puhumme nykyään niin paljon liikkuvuudesta Euroopassa, koulutuspaikan ei välttämättä tarvitse olla sidoksissa yritykseen tai kuljettajan asuinpaikkaan. Jos todistuksen on tarkoitus olla voimassa Euroopan laajuisesti, koulutustakin on voitava saada Euroopan laajuisesti. Samanaikaisesti kyllä tiedämme, että tämä on tosin mielenkiintoinen ja tärkeä direktiivi, mutta että sillä ei valitettavasti ratkaista kaikkia ongelmia. Kollega van Dam mainitsi äsken kahdenväliset luvat, jotka ovat edelleen voimassa Euroopassa, mikä johtaa siihen, että väärinkäytökset ovat mahdollisia. Me tiedämme senkin, että tietyt yritykset käyttävät edelleen hyväkseen sitä mahdollisuutta ja se on minusta jotenkin valitettavaa van Damin mietinnössä , että rajoitamme tämän yhtenäisen kuljettajatodistuksen niihin maihin, jotka eivät ole EU:n jäseniä. Myös 15 jäsenvaltion alueella liioitellaan näissä asioissa. En mainitse yritysten nimiä, mutta tiedämme joitakin tällaisia tämän alan yrityksiä.
Lopuksi haluaisin sanoa, että tämä kaikki voisi muodostaa kokonaisuuden, jos saisimme huomenna yhtenäisen kuljettajatodistuksen, direktiivin ajo- ja lepoajoista, vastaavan kortin, joka todistaa ne oikeiksi ja lisäksi ajokorttidirektiivin ja nyt käsiteltävänä olevan koulutuksen. Sitä olisi helppo valvoa, ja siksi vetoan vielä parlamentin puolesta komissioon ja erityisesti jäsenvaltioihin, että valvontaa olisi parannettava. Jokaisella direktiivillä, oli se sitten kuinka hyvä tahansa, on arvoa vain, jos sen noudattamista valvotaan säännöllisesti ja jos näin tapahtuu yhtä lailla kaikissa jäsenvaltioissa.

Simpson
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella kolmea esittelijäämme eli jäsen Hatzidakisia, jäsen van Damia ja jäsen Groschia heidän tekemästään työstä. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsenten tietomäärä ei lakkaa hämmästyttämästä minua, etenkin kun on kyse teknisistä yksityiskohdista, kuten linja-autojen akselien määrästä, kääntöympyröistä ja niin edelleen. Olen heille kiitollinen heidän tekemästään työstä. Kun on kyse Hatzidakisin mietinnöstä, PSE-ryhmä on tyytyväinen yhteiseen kantaan, ja sama pätee van Damin mietintöön. Äänestämme vastaavasti niiden puolesta.
Kun on kyse Groschin mietinnöstä, suhtaudun direktiiviin myönteisesti, koska siinä myönnetään, että meillä on nyt tilaisuus parantaa tieturvallisuutta. Kuljettajien työskentelyolosuhteilla on välittömiä taloudellisia ja turvallisuuspoliittisia vaikutuksia. Ammattikuljettajien koulutusjärjestelmän käyttöön ottaminen parantaa kuljettajien asemaa. On myös tärkeää tunnustaa, että kun laajentuminen otetaan huomioon, ehdokasvaltioiden on sisällytettävä nämä määräykset lainsäädäntöönsä. Tiedän, että kuljettajakoulutus kuuluu monien jäsenvaltioiden peruskoulutukseen, mutta niissä maissa, joissa näin ei ole, kaikki kuljettajat voivat saada asianmukaista koulutusta tämän direktiivin myötä.
Valiokunnassa otettiin esille toissijaisuuteen liittyvä kysymys, ja se on myös otettu esille useissa tarkistuksissa täysistunnossa. Ryhmäni uskoo, että kompromissikanta, joka saavutettiin valiokuntakäsittelyssä esittelijämme Groschin avulla, mahdollistaa sen, että direktiivissä voidaan esittää pelkkiä suuntaviivoja, eikä näin ollen ole tarpeen vedota toissijaisuusperiaatteeseen. Tästä syystä ryhmäni vastustaa useimpia tarkistuksia, joissa puolletaan tätä periaatetta, ja tukee esittelijän kantaa. Äänestämme myös tarkistuksen 43 puolesta, jossa ehdotetaan direktiivin tehokkuuden arvioimista, ja äänestämme muita tarkistuksia vastaan, joissa pyritään liialliseen ohjailevuuteen. Lyhyesti sanottuna, olemme samaa mieltä esittelijän kanssa.
Kiitän kaikkia esittelijöitä heidän tekemästään työstä ja onnittelen heitä kaikkia siitä, että he laativat kolme hyvin tasapainotettua mietintöä.

Sanders-ten Holte
Aivan ensimmäiseksi haluan kiittää kaikkia kolmea esittelijää siitä suuresta työstä, jonka he ovat tehneet. Erityisesti haluan onnitella esittelijä van Damia hänen tekemästään tärkeästä työstä. Gotthardin tunnelin onnettomuus osoitti selvästi, että yhtenäistä eurooppalaista lainsäädäntöä tosiaan tarvitaan ja kiireesti, jotta voidaan ryhtyä tiukkoihin toimiin niitä laittomasti palkattuja kuljettajia vastaan, joilla ei ole tarvittavia papereita. Se, ovatko todistukset riittävä keino, selviää kuitenkin varmasti vasta arvioinnista. Haluaisin onnitella myös esittelijä Groschia hänen mietinnöstään. Siinäkin on kyse siitä, että kuljettajille asetetaan yhtenäiset vaatimukset, koska tämä on selvästikin kansainvälinen ammatti. Loppujen lopuksi kyse on teiden turvallisuudesta ja rehellisestä kilpailusta niillä, ja silloin on hyvin tärkeää, että jokaisella kuljettajalla on takanaan kunnollinen koulutus ennen kuin hän lähtee tien päälle, että kuljettaja voi erikoistua ja saada jatkokoulutusta ja että kaikkien jäsenvaltioiden ja liittymisneuvotteluja käyvien valtioiden vaatimukset ovat vertailukelpoisia. Tämän hyvin tärkeän ammatin arvostuskin nousee tällä tavoin, ja siitä tulee houkuttelevampi. Liberaaleille on erittäin tärkeää, että riippumaton taho myös testaa oppimistulokset kunnolla. Silti tarvitaan jonkin verran joustavuutta ja käytännöllisyyttä. Komission ehdottama koulutuksen kesto on tarpeettoman pitkä ja toimii esteenä. Lisäksi kunnollisella kokeella varmistetaan paljon paremmin, että kuljettaja on tosiaan oppinut sen mitä luulee oppineensa. Sellainen joustavuus, jota jäsen Bradbourn ja muut aikovat saada mukaan, menee meistä kuitenkin liian pitkälle. Emme aio kannattaa useimpia tarkistuksia, koska ne tekevät asetuksen tosiasiassa tarpeettomaksi ja kumoavat kokeen, jolloin ammumme maalin ohi.

Bouwman
Arvoisa puhemies, komission jäsen ja esittelijät, kollegat, haluan käyttää tilaisuutta vielä hyväkseni viitatakseni siihen, että olemme oikeastaan hyvin lyhyessä ajassa koonneet useiden mietintöjen avulla - enkä tarkoita pelkästään nyt käsiteltävänä olevia mietintöä vaan myös niitä, jotka koskivat työajan järjestämistä ja joiden yhteydessä työntekijöiden, mutta myös itsenäisten kuljettajien työaika palautettiin keskimäärin 60 tunnista 48 tuntiin - hitaasti mutta varmasti paketin, jossa yritämme saada läpi ainakin joitakin ehdotuksia, joiden lähtökohtana on huolemme turvallisuudesta, huolemme ympäristöstä ja tehokkuudesta ja joilla pyritään parantamaan maanteiden rahtiliikenteen toimintaympäristöä kokonaisuutena ja kuljettajan osuutta siinä. On jo viitattu onnettomuuksiin, joita sattuu jatkuvasti, ja myös niihin onnettomuuksiin, joissa on osallisina kolmansista maista tulevia paperittomia henkilöitä.
Haluan viitata esittelijä van Damin mietinnössä siihen seikkaan, että olemme oikeastaan kyenneet toteuttamaan tämän kohtuullisen lyhyessä ajassa, ja siksi haluankin tukea hänen ponnistuksiaan ja olla enää esittämättä kaiken maailman tarkistuksia, jotta päästään etenemään mahdollisimman nopeasti huolimatta siitä, että ehdotukseen sisältyy epäilemättä joitakin erehdyksiä, jotka tulevat esiin kolmen vuoden kuluessa toteutettavan arvioinnin yhteydessä - oletan ainakin, että lupaus vahvistetaan aivan kohta. Olen lisäksi samaa mieltä Brian Simpsonin huomautuksista, joiden mukaan se tapa, jolla toissijaisuusperiaatetta sovelletaan kollega Bradbournin tarkistuksissa ei sittenkään ole se tapa, jolla meidän tällä hetkellä pitäisi toimia. Vihreiden ryhmässä aiomme ehdottomasti äänestää tätä lähestymistapaa vastaan. Lopuksi kiitoksen sana esittelijä Hatzidakisille ja tietysti esittelijä Groschille. Esittelijä Hatzidakis: tämä oli tekninen tarkistus. Nämä ovat niitä mietintöjä, jotka olemme aikanaan toimittaneet puhemiehelle mielellämme, ja toivotan teille paljon menestystä seuraavassa työssänne kuljetusten alalla.

Vatanen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, keskustelemme nyt kolmesta maantieliikennettä koskevasta ehdotuksesta, jotka eivät itsessään ole suurelle yleisölle jännittävimmästä päästä; poliittiset pisteet jäävät siis vähiin. Mutta pienetkin askeleet ovat tarpeen joustavien kuljetusten varmistamiseksi. Kiitän mietinnön laatijoita heidän erinomaisesta työstään ja esimerkiksi herra Groschia hyvin rakentavasta suhtautumisesta kollegoidensa muutosesityksiin. Herra Hatzidakisin mietinnön suhteen täytyy olla erityisen tyytyväinen siihen, että neuvosto sallii nyt vanhojen linja-autojen käytön taloudellisen käyttöikänsä loppuun asti. Muu olisikin ollut järjetöntä resurssien tuhlausta.
Mittojen osalta haluan mainita kuorma-autojen tilanteen. Suomessa ja Ruotsissa ovat sallittuja tavanomaista suuremmat kuorma-autot. Meillä ne voivat olla kuusi ja puoli metriä pidempiä kuin muualla EU:ssa. Nämä mitat tulisikin ehdottomasti ottaa käyttöön koko EU:n alueella. Jos näin meneteltäisiin, kasvaisi kuorma-autojen lastimäärä neljästäkymmenestä tonnista kuuteenkymmeneen tonniin. Edut ovat maallikollekin ilmiselvät. Ruuhkaisilla teillämme säästyisi tilaa, koska kaksi suomalaista kuorma-autoa vastaa kolmea muun EU:n kuorma-autoa. Keskinen Eurooppa voisi silloin tällöin ottaa oppia pohjoisten maiden pragmaattisuudesta. Sujuvampi liikenne, mutta myös suuruuden ekonomia johtaisivat puhtaampaan ympäristöön. Juuri tätähän liikenteen valkoisessa kirjassa kuulutetaan; merci, madame Palacio Vallelersundi. Siksi pyydänkin komissiota reagoimaan asiaan ja harkitsemaan tämän suuntaista esitystä.
On muistettava, että maantieliikenne on Euroopalle ylivoimaisesti tärkein kuljetusmuoto, joka kaiken lisäksi tarjoaa ovelta-ovelle-kuljetukset. Valitettavan heikosti toimivia rautateitä tulee toki parantaa. Se, että jäänmurtajat kulkevat nopeammin kuin rahtijunat, on absurdia. Tosin suomalaiset jäänmurtajat eivät ole kovin hitaita. Tieliikenteelle ei tule kuitenkaan laittaa kapuloita rattaisiin, päinvastoin. Euroopan dynaamisuus riippuu kukoistavasta taloudesta, jonka elinehto toimivat maantiekuljetukset ovat. Yhtenäisin säännöin varmistamme tasapuoliset kilpailuedellytykset niin kuljetusmuotojen välillä kuin jäsenvaltioiden kesken. Uskon, että nämä esitykset ovat askel oikeaan suuntaan.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää kollegoita hyvästä maantieliikennettä koskevien mietintöjen valmistelusta. Näillä toimilla parannetaan liikenneturvallisuutta, ja se on tärkeä asia.
Ajoneuvojen suurimmista sallituista mitoista on saatu aikaan kohtuullisen tasapainoinen yhteinen kanta, kuten esittelijä Hatzidakis totesi. Siirtymäajan pidentäminen mahdollistaa nykyisen linja-autokannan järkevän käytön sen elinkauden loppuun saakka. Aikaa on nyt todella riittävästi. Tekninen kehitys antaa mahdollisuuden käyttää yhä pidempiä ajoneuvoja ottamalla samalla huomioon myös turvallisuustekijät. Linja-autojen enimmäispituisuuksien yhdenmukaistamisella vähennetään myös vääristymiä kilpailussa.
Yhdenmukaisen kuljettajatodistuksen käyttöönotolla edesautetaan alan tasapuolista kilpailua ja parannetaan myös liikenneturvallisuutta. Asetuksen soveltaminen vain kolmansien maiden kuljettajiin on ainakin ensi vaiheessa perusteltua.
Tämä kolmas mietintö tavara- ja henkilöliikenteenkuljettajien ammattikoulutuksen yhtenäistämisestä voi sekä edistää liikenneturvallisuutta että parantaa kuljettajien asemaa. Samalla voidaan myös nostaa alan arvostusta ja lisätä sen houkuttelevuutta nuorten parissa. Tämäkin on tärkeä seikka. On myös hyvä huomata, että parempi ajotapa säästää myös ympäristöä. Kuljettajien peruskoulutusvaatimus ei saa kuitenkaan estää jo alalla olleiden kuljettajien palaamista uudelleen alalle. Se on huomioitu tässä mietinnössä. Koulutukseen osallistumisen on oltava mahdollisimman joustavaa. Koulutusohjelma tulisi laatia siten, että yhden jakson pituus olisi vähintään seitsemän tuntia. Tärkeintä on kuitenkin varmistaa, että koulutuksella pystytään todella parantamaan kuljettajien ammattitaitoa, aivan kuten Sanders-ten Holte tuossa äsken korosti.

Langenhagen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sanomalehdistä voi joka päivä lukea uutisia Euroopan teillä sattuneista vakavista onnettomuuksista, joita raskaiden ajoneuvojen liian väsyneet, ylirasittuneet ja kokemattomat kuljettajat ovat aiheuttaneet. Kukapa ei kysyisi silloin itseltään päätään puistellen, miten se on mahdollista teillämme 2000-luvun alussa. Maantiekuljetusten laatutasoa EU:ssa voidaan epäilemättä nostaa, ja sitä on nostettava. Kuorma-autonkuljettajan ammattia jatkuvasti kasvavine vaatimuksineen on kehitettävä, ja siitä on tehtävä houkuttelevampi. Maantieliikenteen turvallisuuttakin on lisättävä. Jää nähtäväksi, voiko komission esittämä vaihtoehto parantaa tilannetta. Minun mielestäni käsiteltävänä olevalla direktiivillä ei saada aikaan todella merkittävää lisäarvoa.
Koulutus on periaatteessa hyvä asia ja hyödyttää ammattikuntaa. Jokaisen kuorma-autonkuljettajan on kuitenkin jo nyt osoitettava ajokorttikokeessa omaavansa enemmän kuin laajat tiedot tieliikennelaista. Kotipuolessani sanotaan: kahteen kertaan tehty kestää pitempään! En kuitenkaan näe pakottavaa tarvetta sille, että direktiivissä vaaditaan monia asioita mielestäni tarpeettomasti kahteen kertaan. Ratkaiseva esimerkki: Saksassa on jo olemassa kolme vuotta kestävä koulutus, joka johtaa tavara- tai henkilöliikenteen kuljettajan ammattiin. Direktiivissä mainittuja ajallisia vaatimuksia, joita neuvosto muuten vielä pienentää, voi siihen verrattuna nimittää vain ammatilliseksi peruskoulutukseksi. Muuta 140 tunnissa ei ehdi antaa.
Puhuin lisäarvosta. Kun tarkastelen esitettyjen säännösten yksityiskohtia, havaitsen vaatimusten vain lieventyneen monissa kohdin. Niiden mukaan nimittäin 18-vuotias nuori saisi nyt ajaa Alppien soliin 40 tonnin raskaan ajoneuvon, jossa on vaarallisia aineita sisältävä kuorma, vain muutaman tunnin peruskoulutuksen jälkeen! Se ei voi olla tarkoitus. Kuorma-autonkuljettajan ammattia on kehitettävä. Direktiivi sopii siihen tarkoitukseen. Mutta maantieliikenteen turvallisuuteen liittyviä kohtia on parannettava. Kaikki saattaisi olla paljon helpompaa, jos uudet ajopiirturit saataisiin lopultakin käyttöön.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, käsiteltävänämme on tänään direktiivi kansainvälisen liikenteen suurimmista sallituista painoista. Tällöin ei ole tietenkään kyse pelkästään painoista, vaan myös mitoista. Tämä on tyypillistä taktiikkaa, että otsikossa ilmoitetaan oikeastaan tiiviisti, mistä on kyse, mutta sitten itse direktiivissä aihe tietysti laajenee vastaavasti.
Olen jo pitkään seurannut huolestuneena kehitystä eurooppalaisten linja-autojen osalta, koska tämä säännösten yksityiskohtaisuus ei oikeastaan olisi ollenkaan tarpeen Euroopan tasolla.
Me itse asiassa puolustamme Euroopan parlamentti on tästä aivan yksimielinen keskinäisen tunnustamisen periaatetta. Meidän olisi, aina kun vain mahdollista, myös käytännössä toteutettava keskinäisen tunnustamisen periaate. Yhdenmukaistamista olisi harjoitettava vain siellä, missä se on todella ehdottoman välttämätöntä. Tässä yhteydessä haluaisin kehua direktiiviä. Se on esimerkki siitä, miten lyhyitä ja täsmällisiä eurooppalaisia linja-autoja koskevien määräysten olisi oltava.
Oikeastaan toiveeni olisi, että tämä direktiivi kumoaisi kaikki muut linja-autoja koskevat direktiivit ja tarjoaisi näin valtioille ja kansoille mahdollisuuden tehdä linja-autoistaan sellaisia kuin ne tarvitsevat, koska Sisilian kuumassa ilmastossa ja pienessä kylässä käytettävän linja-auton on tietysti oltava erilainen kuin Lontoon ruuhka-ajan bussin tai Pohjois-Suomessa käytettävän linja-auton, jonka on kuljettava pitkiä matkoja. Siinä ei tarvita yhdenmukaistamista. Se on kallista ja aiheuttaa vaivaa, joka ei ole tarpeen. Komission olisi ehdottomasti pohdittava sitä, millä alueilla tarvitaan vapaaehtoisia sitoumuksia ja millä on laadittava standardeja. Meillä on erinomaisia standardointikomiteoita. Puitedirektiivejä haluamme vain, kun se on ehdottoman välttämätöntä.

Helmer
Arvoisa puhemies, nämä ehdotukset, jotka koskevat raskaan tavaraliikenteen kuljettajien koulutusta, ovat täysin tarpeettomia, kuten suuri osa parlamentin hyväksymästä lainsäädännöstä. Meidän tarvitsee vain hyväksyä vastavuoroisesti kansalliset tutkinnot ja kenties laatia löyhä puitedirektiivi, jotta voisimme varmistaa, että vähimmäisnormeja noudatetaan, etenkin kun on kyse kolmansien maiden kansalaisista. Tuloksena on kuitenkin tyypillinen EU-laki: tunkeileva, määräilevä ja hyvin kallis. Se muistuttaa joulukuusta, johon olemme ripustaneet toivomuslistamme, joissa ilmoitamme toivovamme kalliita helyjä. Ympäristöasiat ovat tärkeitä, mutta ne eivät vaikuta kuorma-auton kuljettajien ajotaitoon.
Ehdotukset, joissa puolletaan terveellistä ruokavaliota, ovat jo herättäneet laajamittaista huvittuneisuutta Ison-Britannian lehdistössä. Se, että pyydämme brittiläisiä kuljettajia luopumaan makkara- ja muna-annoksistaan, on kuin pyytäisimme paavia lähtemään diskoon - ehdotus saa meidät yksinkertaisesti näyttämään naurettavilta. Vielä pahempaa on kuitenkin odotettavissa: teollisuuden edustajat ovat arvioineet pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa, että nämä ehdotukset maksaisivat yli 200 miljoonaa euroa vuodessa alalle, johon kohdistuu jo nyt suuria paineita. Ajallinen sitoumus, jota yksittäisiltä omistajilta ja liikenteen harjoittajilta vaaditaan koulutuksen yhteydessä, on kestämätön ja johtaa siihen, että sadat ammatinharjoittajat joutuvat luopumaan alasta.
Annamme tässä parlamentissa jatkuvasti tyhjiä lupauksia pk-yrityksille ja niiden tarpeille, vaikka sivuutammekin niiden huolenaiheet aina vain uudelleen. Puhumme työttömyyden aiheuttamista ongelmista, ja sitten hyväksymme direktiivejä, joilla tuhotaan työpaikkoja. Nämä ehdotukset ovat osa komission keskitettyä hyökkäystä, joka kohdistuu maantiekuljetuksiin.
Minun on ilmoitettava, että suhtautumistapaani liittyy henkilökohtaisiakin syitä: poikapuoleni on kuorma-auton kuljettaja, ja hän on kollegojensa tavoin tyrmistynyt näistä ehdotuksista. Olen tarkastellut niitä turhaan, jotta voisin laatia todenmukaisen arvion niiden vaikutuksista yrityksiin. Kyse on suurista kustannuksista ja suurista haitoista, joita aiheutuu teollisuudelle - etenkin pienille yrityksille - ja Euroopan kilpailukyvylle. Lissabonin tavoitteiden saavuttaminen estetään jälleen, ja minkä vuoksi? Sellaisen hyödyn vuoksi, joka on parhaimmillaankin epämääräinen ja joka perustuu keinotteluun. Vaadin kollegoja torjumaan Groschin mietinnön. Pysähtykäämme hetkeksi tarkastelemaan suuria haittoja, joita aiheutamme, kun luomme rasittavien ja tarpeettomien lakien ryöpyn.

De Palacio
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, keskustelemme nyt kolmesta mietinnöstä, tarkasti sanottuna kolmesta lainsäädäntöehdotuksesta, joilla halutaan parantaa tieturvallisuutta ja taata sisämarkkinoiden parempi toiminta.
Mitä tulee suurimpiin kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallittuihin mittoihin ja suurimpiin kansainvälisessä liikenteessä sallittuihin painoihin, haluan onnitella jäsen Hatzidakisia hänen erinomaisesta työstään esittelijänä ja hänen näkemästään vaivasta, jotta koko käsittelyn lopuksi asioista päästäisiin viimein sopimukseen. Olen iloinen, koska mietinnön päätelmissä onnistutaan pääsemään kohtuulliseen tasapainoon sisämarkkinoiden lainsäädännön ja turvallisuuden välillä teknisiä ja kaupallisia näkökohtia unohtamatta. Juuri tämä olikin komission tarkoituksena sen esitellessä aloitteen, ja siksi kiitänkin parlamenttia, että se on hyväksynyt sellaisen yhteisen kannan, jota komissio voi tukea sellaisenaan ja tekemättä tarkistuksia. Kantaan on nimittäin sisällytetty kaikki parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä tekemät tarkistukset, minkä lisäksi siinä esitetään joitakin lieviä muutoksia komission alkuperäiseen ehdotukseen.
Kiitettyäni jäsen Hatzidakisia haluan kiittää jäsen van Damia hänen työstään ja vahvistaa hänelle oikopäätä, että komission aikomuksena on laatia arviointikertomus kolmen vuoden kuluessa siitä, kun asetus on tullut voimaan. Toivon, että sen avulla parlamentti voi äänestää asiasta neuvoston yhteisen kannan perusteella ja saattaa sen päätökseen. Se mahdollistaa sen, että me voimme käydä tehokkaaseen taisteluun työllisyyden hyväksi ja että voimme säädellä yhteisön kuljetusyritysten palveluksessa kuljettajina olevien kolmansien maiden kansalaisten tilannetta.
Lopuksi haluaisin puhua maanteiden tavara- tai henkilöliikenteen kuljettajien ammattikoulutuksesta. Haluan kiittää jäsen Groschia, joka laati tämän viimeisimmän tieliikennettä koskevan mietinnön, jota me käsittelemme tänään. Lisäksi toteaisin, että mietintö ja sen perusteet osoittavat, että Euroopan parlamentti on komission kanssa samaa mieltä ehdotuksen merkityksestä, vaikka se onkin tekninen. Ehdotetut toimet, joihin kuuluu vähimmäisvaatimusten määrittely, mahdollistavat täydellisen linja- ja kuorma-autojen kuljettajien koulutusta ja pätevyyttä koskevan paketin käyttöönoton.
Hyvä jäsen Langenhagen, tarkoituksena ei ole pakottaa supistamaan joidenkin valtioiden ammattikoulutusta, vaan esittää vähimmäisvaatimuksia, joita on noudatettava kaikissa maissa.
Siksi Saksassa tällä hetkellä vallitsevaa kolmen vuoden vaatimusta ei pidä muuttaa. Asia on aivan päinvastoin, sillä se on tiukempi kuin tämän direktiivin vähimmäisvaatimus. Tarvitaan kylläkin sitä, että kaikki saksalaiset kuljettajat eikä ainoastaan vähemmistö heistä, kuten nyt, saavat tätä koulutusta ja noudattavat sen ohjeita. Tavoitteena on nostaa ammattikuljettajien pätevyyttä ja yleensä maantiekuljetusten standardeja sekä taata tieturvallisuutta koskevat myönteiset tulokset.
Yleensä ottaen voimme hyväksyä suurimman osan tarkistuksista, joista joitakin on muutettava hieman. Jotkin tarkistukset meidän on kuitenkin hylättävä. Näin on esimerkiksi tarkistusten 2541 laita, sillä ne merkitsisivät aloitteen jättämistä kokonaan jäsenvaltioiden käsiin. Kannattaa muistaa, että tätä nykyä vain 5 prosenttia yhteisön linja- ja kuorma-autojen kuljettajista saa koulutusta. Vain 5 prosenttia.
Tämä ehdotus on siis keskeinen tilanteen parantamiseksi, ja vain sellaisen yhteisön lainsäädännön avulla, jossa tilanteeseen velvoitetaan, on mahdollista toteuttaa tämä tavoite, joka merkitsee turvallisuuden vähenemisen lisäksi selvää kilpailun vääristymistä. Kuitenkin, mitä tulee erityisesti tarkistukseen 37, sisällytämme komission muokattuun ehdotukseen joitakin jäsen Bradboumin huolenaiheista antaaksemme toissijaisuuden periaatteelle enemmän tilaa, sillä ymmärrämme, että joissakin hänen esittämissään näkökohdissa on perää.
Myös siinä tapauksessa, että komissiossa voitaisiin hyväksyä samanaikaisen koulutuksen periaate ajoluvan ja ammattipätevyyden hankkimiseksi, haluaisin mieluiten välttää kaikkea päällekkäisyyttä. Siitä syystä tarkistuksia 6, 16, 17 ja 18 ei voida hyväksyä. Tarkistusta 5, jossa määrätään vähimmäisperuskoulutuksen antamisesta ammattiaan jo harjoittaville mutta siinä alle kolme vuotta toimineille kuljettajille, ei voida myöskään hyväksyä, koska se voisi aiheuttaa vaikeuksia tällä alalla, jolla kärsitään nykyään vakavasti kuljettajien puutteesta. Sovitteluhengessä voisimme kuitenkin hyväksyä tarkistuksen 27. Komissio katsoo, että tarkistus 5, joka koskee muutaman tunnin koulutuksen liittämistä työpäivään, on kysymys, josta työmarkkinaosapuolten on voitava sanoa sanansa, ja siksi sitä ei voida hyväksyä.
Komissio pitää ongelmallisena tarkistusta 13, joka koskee koulutuspaikkaa. Ymmärtääksemme lyhytkestoisesta jatkokoulutuksesta voitaisiin tehdä jossakin määrin joustavaa, ja se pitäisi voida suorittaa niin tavanomaisessa asuinvaltiossa kuin kuljettajan sopimusvaltiossakin, mutta ei muualla, koska ajoluvasta ja ajokortista on olemassa samankaltaisia hyväksyttyjä määräyksiä.
Tarkistuksessa 19 esitetään pääasiassa kielitaitoon keskittynyt kansainvälisten kuljetusten vaihtoehto. Se ei ole tämän ehdotuksen tavoite ja siksi emme myöskään voi hyväksyä sitä vaan hylkäämme sen. Komissio ei myöskään tue tarkistuksia 2, 22 ja 23, koska ne eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan. Lopuksi olemme sitä mieltä, että tarkistukset 42, 44 ja 45, joissa koulutuksen kestosta säädetään liitteen sijasta artikloissa, ei voida myöskään hyväksyä.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni kiittämällä kolmea esittelijää heidän työstään. Kiitän myös parlamenttia siitä, että ennakoidusti kaksi näistä ehdotuksista, nimittäin suurimpia kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallittuja mittoja ja suurimpia sallittuja painoja koskeva ehdotus sekä yhdenmukaista kuljettajatodistusta koskeva ehdotus, hyväksytään ja että niitä koskevat käsittelyt voidaan päättää piakkoin, jotta niiden soveltaminen voidaan alkaa mahdollisimman pian. Toivon, että myöhemmissä käsittelyissä voimme päästä sopimukseen tavara- tai henkilöliikenteen ammattikuljettajien koulutuksesta, joka on mielestämme myös erittäin tärkeä asia tieturvallisuuden parantamiseksi ja markkinoiden vääristymisen välttämiseksi, tarkemmin sanoen Euroopan unionin kuljetusmarkkinoilla, sillä, kuten sanoin, monet ehdotetuista tarkistuksista hyväksytään. Lisäksi joitakin sellaisia, joissa puhutaan suuremman varan jättämisestä toissijaisuudelle, otetaan mukaan muutettuun ehdotukseen, jonka esittelemme aikanaan.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen de Palacio!
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

AKT/EY-kumppanuussopimus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Rodin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan suositus (A5-0412/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden kumppanuussopimuksen tekemisestä (2117/2000 - KOM(2000)324 - C5-0417/2000 - 2000/0124(AVC)).

Rod
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, vaikka mietinnön perusteluosan sävy onkin varsin kriittinen, suhtautumistapamme on pysyttävä rakentavana, ja suosittelen parlamentille myöhäisestä ajankohdasta huolimatta, että se hyväksyisi tämän AKT-EU-kumppanuussopimuksen ratifioimisen.
Cotonoun sopimuksen allekirjoittaminen ei ollut alun perin itsestään selvää. Vaikka AKT-valtiot ovatkin aina ilmaisseet halunsa jatkaa yhteistyötään Euroopan unionin kanssa, eurooppalaiset ovat harkinneet muitakin vaihtoehtoja. Euroopan edut ovat muuttuneet kansainvälisellä tasolla, ja Afrikasta on tullut toisarvoinen manner. Kymmenen eniten yhteisön tukea saavan valtion joukossa ei ole ainuttakaan AKT-valtiota. Lomén sopimuksesta ei ole tehty todellista poliittista arviota, mutta kun on kyse Cotonoun sopimuksesta, lähtökohdat ovat samat. Epäilemme kuitenkin, voiko Cotonoun sopimus synnyttää kestävän kehityksen dynamiikkaa ilman, että esitetään uusi määritelmä, joka on tasapainoisempi kansainvälisellä taloudellisella tasolla ja jossa kehitysmaat saavat vihdoin oikeuksia. Rakenteelliset syyt, jotka haittasivat Lomén yleissopimuksien onnistumista, ovat nimittäin edelleen olemassa: syitä ovat raskas velkojen takaisinmaksu, joka tukehduttaa AKT-valtioiden talousarvioita ja niiden mahdollisuuksia sijoittaa kestävään kehitykseen, se, että kaupan ehdot huononevat jatkuvasti AKT-valtioiden kannalta, koska ei ole olemassa kansainvälistä järjestelmää, jonka avulla voitaisiin säädellä perustuotteilla käytävää kauppaa, rakennesopeutuspolitiikka, jonka perusteella AKT-valtioille asetetaan talousarvioihin liittyviä rajoituksia, ja viimein epäjohdonmukainen eurooppalainen politiikka, jolla - rinnakkain unionin kehityspolitiikan kanssa - tuetaan unionin maataloustuotantoa ja viedään ylijäämät kehitysmaihin, mikä horjuttaa paikallisten markkinoiden rakennetta, mutta joka sallii myös sen, että teolliset kalastusalukset saavat hyödyntää AKT-valtioiden aluevesiä, mikä vaikuttaa väestön toimeentuloon ja vaikeuttaa biologisen monimuotoisuuden suojelemista. Meidän ei pidä myöskään aliarvioida AKT-valtioiden ryhmän sisäisiä toimintavaikeuksia, joidenkin maiden demokratiavajetta ja sitä, että turmeltuneet hallitukset käyttävät varoja tuottamattomalla tavalla.
Cotonoun sopimukseen ei sisälly uudistuksia. Siinä jatketaan ja korostetaan vapauttamista koskevaa suuntausta, jota ryhdyttiin noudattamaan neljännessä Lomén yleissopimuksessa ja jota kansainväliset elimet noudattavat edelleen. Kyse on kaupan vapauttamisesta ja ei-vastavuoroisten kauppajärjestelyjen sekä Stabex- ja Sysmin-vakauttamisjärjestelmien syrjäyttämisestä, jotta voitaisiin ryhtyä noudattamaan tulevaa kauppajärjestelmää, joka saanee Maailman kauppajärjestön WTO:n sääntöjen mukaisen alueellisen kauppakumppanuussopimuksen muodon. Pystyvätkö AKT-valtiot vastustamaan maailmanlaajuista kilpailua? Kärsiikö AKT-valtioiden ryhmän yhteenkuuluvuus siitä, että niiden ja vähiten kehittyneiden maiden, jotka saavat etuuskohtelun "Kaikki paitsi aseet" -aloitteen mukaisesti, välille tehdään ero? Kyse on myös taloudellisesta vapauttamisesta sen yleissopimuksen puitteissa, joka koskee palvelujen kaupallistamista. Tämän taloudellisen sektorin yksityistäminen on hyvin vaarallista AKT-valtioissa, koska niiden julkiset peruspalvelut, kuten koulutus, terveydenhoito ja oikeusjärjestelmä, ovat jo nyt heikkotasoisia tai niitä ei ole ollenkaan. Samoin viittaus teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehtyyn sopimukseen uhkaa niitä eteläisen pallonpuoliskon väestöjä, joilta uhataan viedä heidän omien luonnonvarojensa käyttöoikeus. Biologinen monimuotoisuus on uhattuna. Cotonoun sopimuksessa ympäristökysymykset on sitä paitsi siirretty taka-alalle. Tarkoituksena on vain rajoittaa kehityspolitiikkojen vaikutuksia ympäristöön, toisin kuin silloin, kun on kyse kestävän kehityksen strategiasta.
Cotonoun sopimuksessa on kuitenkin mielenkiintoisia seikkoja, joita on hyödynnettävä harkiten. Kansalaisyhteiskunnan tunnustaminen kumppaniksi on suuri uudistus. Sen edustajien on osallistuttava alkuvaiheessa kehitysstrategioita ja -politiikkoja koskevaan vuoropuheluun, heidät on otettava mukaan ohjelmien täytäntöönpanoon ja heidän on voitava hyötyä suoraan rahoituksesta. Tämä kansalaisyhteiskunta on määriteltävä, ja on varmistettava, ettei kumpikaan osapuoli välineellistä sitä. Jokaisen AKT-valtion kansalaisyhteiskunnan on siis järjestäydyttävä kansallisella ja alueellisella tasolla, jotta ne voisivat osallistua aktiivisesti omien maidensa kehittämiseen. Prosessi käynnistyi AKT-valtioiden kansalaisyhteiskuntafoorumin järjestämisen myötä. Euroopan unionin on tuettava prosessia, kuten puheenjohtajavaltio Belgia teki.
Yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen merkitys on vahvistunut tällä tasolla, koska sen on seurattava kansalaisyhteiskunnan osallistumista sekä erityisesti demokratiaprosessien täytäntöönpanoa. Edustajakokouksella ei kuitenkaan ole sitovia välineitä, joiden avulla se pääsisi tähän tavoitteeseen. Poliittinen vuoropuhelu on toinen tärkeä tekijä. Sen on kuitenkin oltava vastavuoroista, ja siihen on ryhdyttävä tosiasiallisesti. "Kaikki paitsi aseet" -aloitteen yhteydessä ei kuultu AKT-valtioita, ja seuraamukset ovat edelleen vaihtelevia. Lopuksi totean, että koska Euroopan yhteisö haluaa sijoittaa huomattavia summia eräisiin avainasemassa oleviin sektoreihin, maaohjelmissa on asetettava julkisten palvelujen sekä hallinnollisten ja toimielimiin liittyvien toimintaedellytyksien vahvistaminen etusijalle. Todellisuudessa Cotonoun sopimuksen soveltaminen on tässä yhteydessä ratkaisevassa asemassa. Esimerkiksi uudessa Cotonoun sopimuksessa määrätään tukien kehittyvästä ohjelmoinnista erityisesti maiden suoriutumisen perusteella. Mutta kuka määrittelee suoriutumista koskevat kriteerit? Arvioidaanko maiden kykyä palauttaa laaja makrotaloudellinen vakautensa vaiko tukien vaikutusta köyhyyden vähentämiseen? Komission yksikköjen toimivaltuuksien uusi jako ei näytä parantavan kehityspolitiikan johdonmukaisuutta. Missä määrin kaupan pääosasto voi edistää sellaista kaupan mallia, joka olisi AKT-valtioiden kannalta suotuisampi, ja puolustaa samalla Euroopan kaupallisia etuja? Lopuksi on sanottava, että se tosiasia, että kehityksen pääosastolta on vähitellen viety alaan liittyvät etuoikeudet, on huono enne.
Arvoisa puhemies, mitä meihin parlamentin jäseniin tulee - ja päätän puheenvuoroni tähän - kun olemme äänestäneet asiasta huomenna, tehtävämme on teoriassa päättynyt. Koska Euroopan kehitysrahastoa ei ole budjetoitu, meillä ei ole enää toimivaltuuksia seurata ja toteuttaa AKT-EU-yhteistyön tavoitteita. Tätä on mahdoton hyväksyä, ja meidän on pyrittävä yhdessä panemaan sopimus täytäntöön, jotta avustukset parantaisivat tosiasiallisesti AKT-valtioiden väestöjen elinoloja heidän elintarvikkeisiin, terveydenhoitoon ja koulutukseen liittyvien tarpeidensa mukaisesti.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, nyt on kulunut puolitoista vuotta, kun saatoimme onnitella komissiota Cotonoun sopimuksen johdosta, ja on oikeastaan hieman häpeällistä, että tähän mennessä vasta kolme EU:n jäsenvaltiota on ratifioinut sopimuksen. Olen hyvin selvillä, että muutama valtio aikoo ratifioida sopimuksen kevään aikana, mutta tilanne ei ole edelleenkään tyydyttävä. On vähintäänkin hyvä asia, että asia hyväksytään huomenna, vaikka olenkin esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että kyse on vain alusta, mutta haluaisin onnitella esittelijää hänen laatimansa mietinnön johdosta.
Maailmassa on kieltämättä tapahtunut melkoisesti sen jälkeen, kun sopimus allekirjoitettiin kesäkuussa 2000, mutta sehän ei vähennä sopimuksen tärkeyttä. Mielestäni voidaan sanoa, että sitä tosiasiaa, jonka mukaan ulkopolitiikka liittyy kehitysyhteistyöpolitiikkaan, on korostettu vahvasti aina vuoden 2000 kesäkuusta lähtien, ja olen iloinen myös siitä, että puhun tänään ulkoasiain valiokunnan puolesta, koska sehän tuo esille ulkopolitiikan ja kehitysyhteistyöpolitiikan välisen yhteyden. Komission jäsen Nielson totesi saman asian Berliinissä joulukuussa 2001 pitämässään puheessa, jonka aiheena oli "Afganistanista Zimbabween". Asioiden keskinäinen järjestys on samantekevä. Syyskuun 11. päivänä sattuneet tapahtumat osoittivat kuitenkin erittäin selvästi tämän yhteyden ja erityisesti ulkopolitiikan merkityksen. Syyskuun 11. päivän tapahtumat osoittivat, mitä voi tapahtua, jos emme varmista kehitystä kaikissa maailman osissa. Tehtävänämme on nyt seurata tätä kehitystä. Sama koskee Kosovon tilanteen seuraamista. Zimbabwen tapaushan osoittaa myös toisaalta selvästi, että ulkopolitiikka ja kehitysyhteistyöpolitiikka ovat yhteydessä toisiinsa, mutta toisaalta myös, että EU on onnistunut saamaan aikaan sopimuksen, jonka ansioista voimme toivottavasti saada aikaan hyviä tuloksia Zimbabwessa. Olen samaa mieltä komission jäsenen kanssa, joka totesi puheensa loppuhuomautuksissa - kuten minäkin nyt oman puheeni lopussa - että CFP-lyhenteen (YUTP) C-kirjain "...stands for common, not convenient and colonial" (merkitsee yhteistä, eikä sopivaa ja siirtomaavaltaista). Asia vaatii siis - mistä olen samaa mieltä - edelleenkin paljon työtä, ja sitä meidän on tehtävä myös parlamentissa.

Corrie
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää esittelijää siitä, miten suuren työn hän on tehnyt tämän asiakirjan parissa, sekä siitä, miten paljon tietoa siihen sisältyy. Olen kuitenkin pettynyt siihen, että hän suhtautuu asiaan niin pessimistisesti tarkastellessaan sekä mennyttä että tulevaa. Tuen tietenkin osittain hänen esittämäänsä kritiikkiä, joka kohdistuu liialliseen paperityöhön, päätöksenteon vajavaisuuteen, pitkiin täytäntöönpanoaikoihin ja kehitysmaiden suorituskyvyn puutteeseen. Tämä on johtanut turhautumiseen, mutta komission jäsen Nielson tarkastelee ongelmia tarmokkaasti.
Suhtaudun asiaan paljon optimistisemmin kuin esittelijä. Cotonoun sopimus on mielestäni oikeansuuntainen. Lomén yleissopimuksessa oli puutteita. Se oli kuitenkin ainutkertainen tapaus, ja paljon hyvääkin saavutettiin. Uusi kumppanuussopimus perustuu oikeisiin periaatteisiin ja vahvistaa vanhaa Lomén yleissopimusta. Köyhyyden vähentämisen on oltava oikea aihe. Ainoa ongelma on, miten se voidaan parhaiten panna täytäntöön. On keskusteltu paljon hankkeiden rahoittamisesta ja talousarvioista myönnettävästä tuesta. Pitäisikö myöntää monenvälistä vaiko kahdenvälistä tukea? Tuen voimakkaasti monenvälisen tuen myöntämistä kahdenvälisen tuen ohella, jos viimeksi mainittua tukimuotoa voidaan käyttää täydentämään jotakin hanketta.
Projektiapu ei ole mielestäni mennyt hukkaan. Ongelmana on ollut se, että maat eivät ole onnistuneet jatkamaan hankkeiden täytäntöönpanoa sen jälkeen, kun Euroopan unioni on saattanut ne päätökseen. Vastaavasti en ole vielä vakuuttunut siitä, että talousarviotukea voidaan valvoa riittävän tiukasti monissa kehitysmaissa, ja pelkään, että tämä johtaa lahjontaan.
Cotonoun sopimuksen uudet osatekijät, kuten poliittinen ulottuvuus, hyvän hallintotavan, konfliktien estämisen ja ratkaisemisen korostaminen, vuorovaikutus kansalaisyhteiskunnan kanssa, alueellinen lähtökohta, jonka tarkoituksena on vahvistaa kaupankäyntiä, ja yhteisen edustajakokouksen parlamentaarinen osatekijä, vaikuttavat uskoakseni eniten tilanteeseen. Kaikkien näiden ainesosien pitäisi lujittaa kumppanuutta.
Kaikki tämä on muuttanut viime vuoden aikana tehtävääni varapuheenjohtajana. Tehtäväni on todellakin ollut kuluneen vuoden aikana poliittisempi; olen esimerkiksi keskustellut konfliktien ratkaisemisesta ja hyvästä hallintotavasta presidentti Taylorin kanssa Liberiassa. Olen keskustellut myös Zimbabwen tilanteesta Botswanan, Malawin ja Mosambikin presidenttien kanssa kuunnellen ja katsellen, miten kyseinen tilanne vaikuttaa heidän maihinsa.
Kaikki tämä riippuu komission tehokkuudesta, valtuuskuntien määrärahoista ja henkilöstöstä. Useimmat näkemäni valtuuskunnat ovat tällä hetkellä hyvin huonosti varustettuja, koska niillä ei ole riittävästi määrärahoja ja koska ne joutuvat tekemään joutavanpäiväistä paperityötä. Se on parlamentin syytä. Kuten jäsen Dybkjær sanoi, meidän on vaadittava kaikkia maita ratifioimaan sopimus, jotta yhdeksäs Euroopan kehitysrahasto voisi tulla voimaan.
Tämän kumppanuuden on toimittava. Jos haluamme todella tehdä lopun maailmanlaajuisesta taloudellisiin syihin perustuvasta maastamuutosta ja terrorismista, kehitysmaihin on luotava sellainen elintaso, joka saa ihmiset jäämään kehitysmaihin ja tekemään siellä työtä.

Junker
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, sanoakseni tuloksen heti aluksi: Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä hyväksyy Cotonoun sopimuksen vakuuttuneena siitä, että vaikka se ei ole kovin hyvä, se ei enää voi muuttua yhtään paremmaksi. Lyhyt puheaika ei valitettavasti salli sopimuksen laajaa arviointia, minkä vuoksi joudun rajoittumaan muutamaan näkökohtaan.
Cotonoun sopimus jatkaa eurooppalaisten yhteistyötä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden kanssa. Yhteistyö alkoi Yaoundén sopimuksesta, ja sitä jatkettiin vuodesta 1975 lähtien yhteensä neljällä Lomén sopimuksella. Ensimmäisen Lomén sopimuksen osapuolina oli vain 46 AKT-valtiota ja yhdeksän silloisen Euroopan yhteisön jäsenvaltiota. Cotonoun sopimus yhdistää nyt toisiinsa 77 AKT-valtiota ja 15 EU:n jäsenvaltiota. Maantieteellistä laajenemista tärkeämpää on kuitenkin sisällön laajeneminen. Politiikan ja kauppapolitiikan merkitys on kasvanut blokkien hajoamisen ja sen aiheuttamien poliittisten muutosten vuoksi kaikkialla maailmassa, siis AKT-valtioissakin. Ihmisoikeuksien puolustaminen ja demokraattisten, oikeusvaltioperiaatteen mukaisten periaatteiden soveltaminen, vastuullinen valtionjohto ja kansalaisyhteiskunnan lujittaminen ovat tärkeitä sopimuskohtia, joiden rikkomisesta voidaan mahdollisesti määrätä seuraamuksia.
Cotonoun sopimuksessa määritelty poliittinen vuoropuhelu ja sen lisäksi vahvistettu velvollisuus ponnistella rauhan vakiinnuttamiseksi ja konfliktien ehkäisemiseksi ja sovittelemiseksi sekä köyhyyden torjunta lausuttuna tavoitteena ovat AKT-EU-yhteistyön tärkeitä välineitä, vaikkakaan eivät valitettavasti menestyksen takeita. Avainsanoiksi riittäkööt Sudan, Afrikan sarvi, Kongo, Zimbabwe, islamismi ja HIV tai AIDS. AKT-EU-yhteistyön parlamentaarinen seuranta on maailmanmalli. Cotonoun sopimus korottaa sen taas entiseen arvoonsa. Se vahvistaa parlamentaarisen luonteensa vuoksi myös parlamentin roolia avoimena keskustelufoorumina ja valvontaelimenä. Sekin on osa Cotonoun sopimuksen uutta luonnetta, ja sekin helpottaa ryhmämme päätöstä kannattaa tätä sopimusta.

Van den Bos
Tuleeko Cotonoun sopimuksesta hedelmällisempi kuin sen edeltäjistä, Lomén sopimuksista? Uudessa AKT-valtioiden kanssa tehtävässä yhteistyösopimuksessa on hyödynnetty tähänastisista kokemuksista opittua, ja se heijastaa uusia käsityksiä kaupasta, hyvästä hallintotavasta, kansalaisjärjestöjen avusta ja roolista. Kritiikkiä voi tietenkin esittää; minusta kollega Rod liioittelee kaiken kattavassa mietinnössään. Hänen analyysinsa mukaan Eurooppa on piru itse ja AKT-valtiot on julistettu pyhimyksiksi. Köyhyys aiheuttaa tuhoisia väkivaltaisia selkkauksia, ja köyhyys on rikkaan lännen syytä. Asia ei valitettavasti ole niin yksinkertainen. On epäreilua väittää, että Cotonoun sopimus johtaa pelkästään sääntelemättömään vapauttamiseen. Sopimuksessahan korostetaan perustellusti paljon muidenkin toimijoiden kuin paikallisten viranomaisten, esimerkiksi valtioista riippumattomien järjestöjen ja yksityissektorin osallistumisen tärkeyttä. Lahjoittajien lisäksi myös kehitysmaiden itsensä on opittava virheistään. Siksi onkin hyvä, että Cotonoun sopimuksessa vedotaan myös AKT-valtioiden omaan vastuuseen. On oikein lisätä apua ja ottaa huomioon tuettujen valtioiden suoriutuminen. Menestys ei pitkällä aikavälillä riipu vain meistä, vaan ennen kaikkea myös kumppaniemme omista taukoamattomista ponnisteluista. Onko komission jäsen Nielsen tästä samaa mieltä?
Hallinnon toimintakyky on tulosten saavuttamisen kannalta ratkaiseva asia. Vähintään yhtä tärkeää on vallan väärinkäytön ja ihmisoikeusloukkausten estäminen. Pidänkin suunniteltua laajaa vuoropuhelua Cotonoun sopimuksen ytimenä. On olennaisen tärkeää, että EU ja AKT-kumppanit eivät jätä asiaa hyvien aikomusten tasolle. Euroopan on nopeasti uudistettava omaa kehitys-, kauppa- ja maatalouspolitiikkaansa, ja AKT-valtioiden on panostettava täysillä demokratisointiin, poliittiseen vakauteen ja selkkausten ehkäisemiseen, jotta näissä valtioissa voi tapahtua sosiaalista kehitystä ja niistä voi tulla täysivaltaisia kauppakumppaneita.

Miranda
Arvoisa puhemies, haluan kiittää ja onnitella kollegaani Didier Rodia hänen erinomaisesta työstään. Haluan korostaa olevani suurimmaksi osaksi samaa mieltä sekä niistä huomioista, jotka hän esittää mietintönsä perusteluissa, että niistä päätelmistä, joita hän ehdotti meille kehitysyhteistyövaliokunnassa ja jotka myös hyväksyimme.
Rajoitun siis tekemään muutaman pikaisen huomion. Ensinnäkin haluan sanoa, että minusta tämän uuden yleissopimuksen suurimpana ansiona on, että olemme ylipäätään saaneet sen aikaan, sillä niin monet pitkään kestäneet ja ongelmalliset seikat ovat hankaloittaneet sen tekemistä. Näitä hankaluuksia alkoi ilmetä, kun kumppanuus AKT-maiden kanssa oli päättymässä ja ne huipentuivat muuttovirtojen aiheuttamaan myöhään ilmenneeseen ja sopimattomaan ongelmaan aivan neuvottelujen loppuvaiheessa. Sen lisäksi, että neuvottelujen ansiosta saatiin tehdyksi uusi yleissopimus 20 vuodekis, minusta neuvottelujen saattaminen lopullisesti päätökseen onkin juuri siksi yksi myönteisimmistä huomioon otettavista näkökohdista.
On kuitenkin tärkeämpiäkin syitä. Sellainen on esimerkiksi voimakkaampi vetoomus kansalaisyhteiskunnan osallistumiseksi, erityisesti, mikäli tämä ymmärretään laajasti, eikä osallistumisesta aiheudu ristiriitaa sen yhteistyön ja tuen kanssa, jota AKT-maiden yleisesti ottaen suurista rakenteellisista heikkouksista kärsivien keskushallintojen on saatava osakseen. Näin on myöskin aiotun alueellistamisen osalta, mikäli se toteutetaan huolellisesti eikä pakotetusti ja mikäli se ei aiheuta AKT-maiden pirstoutumista epäsuotuisalla tavalla.
On kuitenkin sanottava, että uudessa yleissopimuksessa on myös joitakin asioita, jotka herättävät meissä epäilyksiä. Ensinnäkin siinä asetetaan pitkin matkaa ehtoja ja yksipuolisia tavoitteita, joiden takia voidaan kyseenalaistaa AKT-maiden omia kehityspolitiikkoja koskevat valinnat sen lisäksi, että niiden takia voidaan päätyä tasavertaisten kumppanuussuhteiden huononemiseen. Toiseksi yleissopimuksessa on otettu nopea askel kohti Maailman kauppajärjestön kaupan vapauttamisajatusta kohti, vaikka se on, kuten tiedämme, osoittautunut erityisen kielteiseksi kehitysmaille. Sen lisäksi, että Euroopan unioni on tehnyt selkeän käännöksen itään päin muistelen, ettei yksikään AKT-maa ole enää niiden kymmenen maan joukossa, jotka ovat eurooppalaisen yhteistyön suurimpia edunsaajia emme voi kaihtaa näitä näkökohtia, jotka voivat vaarantaa kumppanuuden, jonka haluamme olevan hyödyllinen, molemmille osapuolille edullinen ja jonka toivomme voivan katkaista noita maita koettelevan hauraan kehittymisen ja suunnattoman köyhyyden kauden.

Belder
Arvoisa puhemies, me emme käy täällä juuri muuta kuin jälkipeliä. Cotonoun sopimusta koskevat neuvottelut saatiin päätökseen jo melkein kaksi vuotta sitten. Toivon silti, että neuvosto ottaa esittelijä Rodin mietinnön huomioon toiminnassaan. Onnittelen esittelijää hänen mietintönsä terävästä analyysista. Esittelijä suhtautuu synkästi tämän kehityshankkeen onnistumisen mahdollisuuksiin, koska Cotonoun sopimuksessa on edelleen joukko epäjohdonmukaisuuksia ja koska kehittymättömyyttä ei haluta poistaa, mihin liittyy vielä omien etujen ajamista. Olen samaa mieltä. Voin kuitenkin allekirjoittaa vain osittain ajatuksen siitä, että yhdentymistä maailmankauppajärjestelmään lykätään sen sijasta, että muutettaisiin järjestelmää kaikkein köyhimpien eduksi. Apu ilman kauppaa on tosin melko turhaa, mutta kauppa ei ole mikään kehityksen ihmelääke.
Lopuksi vielä sananen tulevista alueellisista kauppasopimuksista. WTO:n näkökulmasta ei ole juuri muuta tehtävää kuin jatkaa Lomén sopimusta tällä tavoin. Haluaisin kuitenkin esittää toisenkin näkökulman, nimittäin kehitysnäkökulman. En ole niinkään varma siitä, että alueellisista talouskumppanuussopimuksista on hyötyä kaikille kumppaneillemme. Etenkin vähiten kehittyneillä valtioille niistä on varsin vähän etua. Lisäksi voi kai käydä niinkin, että enemmän tai vähemmän keinotekoisesti jaetuilla alueilla syntyy eturistiriitoja eri valtioiden välille. Se on suoranaisesti ristiriidassa Euroopan unionin selkkausten ehkäisemisen politiikan kanssa, joka kuuluu sen asialistan tärkeimpiin kohtiin.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Nielson, hyvät kollegat, uusi yhteistyö- ja kehityssopimus, Cotonoun sopimus, tarjoaa huomattavasti entistä paremmat puitteet yhteistyölle AKT-valtioiden kanssa. Tuemme ponnekkaasti tätä sopimusta. Euroopan parlamentti on saanut aikaan tärkeitä sisällöllisiä ja poliittisia parannuksia. Siksi emme yhdy esittelijän erittäin kriittisiin arviointeihin ja perusteluihin. Olemme jopa sitä mieltä, että hän esitti melkoisen irvikuvan sopimuksesta.
Sallikaa minun esitellä kolme esittelijän analyysistä poikkeavaa erittäin myönteistä asiaa. Ensinnäkin yhteisen edustajakokouksen muuttaminen parlamentaariseksi on todellinen edistysaskel. Siksi AKT:n puolelta ovat kohtuullisen ajan kuluttua edustettuina vain vapaasti valitut parlamentin jäsenet eivätkä enää tähänastiseen tapaan osittain suurlähettiläät. Tämä periaate on vahvistettava yhteisen edustajakokouksen uudessa työjärjestyksessä, ja lisäksi sitä on myös noudatettava. Äänestämme AKT:n suurlähettiläiden edustajakokoukseen hyväksymistä vastaan, jos he sivuuttavat esimerkiksi vapaasti valittuja afrikkalaisia parlamentin jäseniä.
Toinen asia koskee yhteistyön alueellista suuntautumista. Se tekee lopun Afrikan valtioiden taloudellisesta hajanaisuudesta, ja sekin perustuu Euroopan parlamentin ehdotukseen. Alueellisten vapaakauppa- ja yhteistyösopimusten on muodostettava yhteistyömme tuleva painopiste. Ponnistelemme sen hyväksi, että aloitamme alueellisen parlamentaarisen yhteistyömme paikan päällä vielä tänä vuonna, esimerkiksi Kapkaupungissa maaliskuussa eteläisen Afrikan valtioiden kanssa järjestettävän kokouksen jälkeen tai vuoden kuluessa Länsi-Afrikan talousyhteisön kanssa.
Kolmanneksi tuemme demokratia- ja ihmisoikeuslausekkeen vahvistamista. Olemme sitä mieltä, että sen soveltaminen on lisäksi aloitettava nopeasti. Mainitsen esimerkkeinä Nigerian, Togon ja Zimbabwen. Toivomme, että näin viimeinkin saamme aikaan todellista parlamentaarista kumppanuutta Afrikan valtioiden ja muiden AKT-valtioiden parlamenttien edustajien kanssa.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, ystävämme Rod suosittelee, että parlamentti ratifioi Cotonoun sopimuksen, minkä lisäksi hän analysoi yksityiskohtaisesti sopimusta, sen merkitystä ja uudistuksia. Hänen näkökulmansa on kriittinen, ja olemme siitä yhtä mieltä samoista syistä kuin hänkin: perustamissopimuksessa on sen lyhyen ja väliaikaisen olemassaolon aikana huomattu epäkohtia ja puutteita. Se ei kuitenkaan estä meitä tukemasta sitä tai edistämästä sen ratifiointia.
Tämä sopimus syntyi varsin erilaisessa maailmassa kuin ensimmäinen Lomén yleissopimus. Maailman nykytilanteessa taloudelliset välineet eivät kuitenkaan enää riitä ohjaamaan maailmanlaajuistumista kohti oikeudenmukaisia päämääriä. Meidän on myös otettava käyttöömme yhteistyöpolitiikan välineitä. Vaikka sopimuksessa on puutteita, se on otettava tästä syystä kiitollisena vastaan, jotta siitä saataisiin mahdollisimman paljon irti.
Euroopan parlamentin osuus tähän sopimukseen ei voi rajoittua Euroopan kehitysrahaston valvomiseen. Uskon, että voimme saada aikaan merkittäviä asioita tämän sopimuksen avulla. Tällä hetkellä voimme levittää tietoa sen myönteisistä puolista ja yrittää saada se ratifioiduksi kansallisissa parlamenteissamme. On häpeällistä, että sopimuksen allekirjoittamisesta on kulunut puolitoista vuotta ja ainoastaan kolme 15 jäsenvaltiosta on ratifioinut sen.
Toinen tärkeä toimi, johon voimme ryhtyä, on lujittaa AKT-maiden parlamentteja ja auttaa niitä toimimaan tehokkaasti. Rod korostaa sopimuksen tuomana uutuutena kansalaisyhteiskunnan osallistumista ja tunnustaa valtion aina keskeisen roolin, mutta valtioiden sisällä tehokkaat parlamentit ovat paras keino välttää kurjuus, torjua korruptiota ja tehostaa yhteistyötämme, mikä on Cotonoun sopimuksen taustalla oleva tavoite. Kun tuemme kumppaneidemme parlamentteja, AKT-maiden ja Euroopan unionin yhteinen edustajakokous voi hoitaa sopimuksen sille antaman demokraattisen valvonnan tehtävän.
Rod tekee meille miljoonan euron kysymyksen: onko Cotonoun sopimuksen nojalla tehtävän yhteistyömme tavoitteena AKT-kumppaneidemme kehitys vai yritetäänkö sen avulla yksinkertaisesti juurruttaa liberalistista mallia näihin maihin? Entä riittääkö liberalistinen malli takaamaan oikeudenmukaisen kehityksen siellä? Minusta se yksin ei riitä. Meidän pitäisikin ponnistella, jotta Cotonoun sopimuksesta tulisi, pikemmin kuin puitteet kauppasuhteille, kunnollisten ja tasapuolisten poliittis-taloudellisten AKT-suhteiden väline ja jotta yhteistyömme näiden maiden kanssa olisi yksi sen solidaarisen ja demokraattisen maailmanjärjestyksen kulmakivistä, jota kovasti tarvitsemme ja johon ainakin minun ryhmäni on sitoutunut.

Howitt
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti Rodin mietintöön, ja olen samaa mieltä hänen kanssaan siitä, että EU:n ja AKT-maiden välisen yhteistyösopimuksen uudistaminen onnistuu parhaiten, kun otetaan huomioon haasteet, joita maailmanlaajuistuminen, taloudellinen vapauttaminen ja Euroopan komission ulkoisen avun uudistaminen asettavat. Kun Cotonoun sopimuksen allekirjoittamisesta on kulunut puolitoista vuotta, voimme tosiaan ryhtyä arvioimaan sopimusta tarkastelemalla sitä, miten sen luominen edistyi.
Ensinnäkin aikaisempi sopimus eli Lomén yleissopimus epäonnistui vahvoista puolistaan huolimatta eräässä asiassa, nimittäin köyhyyden torjunnassa. Suhtaudun hyvin myönteisesti siihen, että köyhyyden poistaminen on eräs uuden kumppanuussopimuksen päätavoitteista, mutta meidän on varmistettava, että sitä heijastellaan myös komission ohjelmoinnissa ja sen maakohtaisia strategioita koskevissa asiakirjoissa.
Ikävä kyllä, tähän mennessä tarkastellut strategioita koskevat asiakirjat osoittavat, että liikennealalle on myönnetty 35 prosenttia ja että makrotaloudellista tukea varten on myönnetty 25 prosenttia kaikista ohjelmoitavista varoista. Kehitysyhteistyövaliokunnassa on korostettu lukemattomia kertoja, että on tarpeen kylvää rahaa perusterveydenhoitoon ja peruskoulutukseen, mikäli suhtaudumme vakavasti köyhyyden vähentämiseen. Asiaa on syytä korostaa jälleen tänä iltana.
Toinen ratkaiseva muutos Lomén yleissopimukseen verrattuna koskee kansalaisyhteiskunnan osallistumista. Millaisia tuloksia voimme odottaa kuultuamme kertomuksia, joiden mukaan kansalaisyhteiskuntaa ei ole vielä otettu mukaan toimiin todellisella ja merkityksellisellä tavalla? Olen pettynyt huomatessani, että kun varoista olisi voitu myöntää 15 prosenttia suorituskyvyn parantamiseen, niistä on tähän mennessä myönnetty vain kaksi prosenttia maakohtaisia strategioita koskevissa asiakirjoissa. Johtuiko tämä siitä, että kansalaisyhteiskunnan järjestöjä ei kuultu, vai siitä, että kansalaisyhteiskunnan kyky omaksua asioita on niin alhainen?
Cotonoun sopimuksessa määrätään, että kansalaisyhteiskunnan osallistumisen on tapahduttava "alhaalta ylöspäin", mutta tämä on mahdotonta, jos suorituskyky puuttuu.
Lopuksi totean, että vaikka olenkin korostanut joitakin käytännön haasteita, jotka meitä odottavat, en aio enkä halua väheksyä sitä, miten suuri saavutus sopimuksesta neuvotteleminen ja sen allekirjoittaminen ovat ylipäätään. EU:n ja AKT-maiden välinen kumppanuus käy edelleen esikuvasta maailman pohjoisten ja eteläisten osien väliselle yhteistyölle, ja kunnioitamme saavutusta asianmukaisella tavalla, kun äänestämme Euroopan parlamentissa tällä viikolla sopimuksen ratifioimisen puolesta.

Nielson
Arvoisa puhemies, saanen ensin onnitella parlamentin jäseniä sen johdosta, että he ovat ottaneet tämän tärkeän askeleen kohti Cotonoun sopimuksen hyväksymistä.
Tiedätte kaikki, miten tärkeää on saattaa ratifiointiprosessi päätökseen, jotta sopimus voidaan panna täysimääräisesti täytäntöön, myös sen rahoituksellinen osa. Tiedätte myös, miten tärkeä EU:n ja AKT-maiden suhde on yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan yhteydessä.
Eräs hyvin tärkeä näkökulma on, että Cotonoun sopimuksen teksti on neuvoteltu teksti. Tätä heijastellaan välillisesti myös niissä lausunnoissa, joita monet ovat esittäneet tämän keskustelun aikana ja jotka koskevat sitä tosiasiaa, että sopimuksen tekeminen on melkoinen saavutus. Pääsimme sopimukseen käytyämme todellisia neuvotteluja. Jäsen Howitt huomautti tästä, kun hän luonnehti sopimusta esikuvaksi, jonka avulla voidaan laajentaa pohjoisen ja etelän välisen suhteen kokonaisvaltaisuutta. Sopimuksessa on paljon puutteita, ja suuri osa arvostelusta perustuu siihen, että sopimus on edelleen hyvin kunnianhimoinen ja että sitä on vaikea panna täytäntöön. Tämä liittyy odotuksiin, joita olemme asettaneet kumppanuusmaidemme tosiasialliselle osallistumiselle ohjelmointiprosessiin. Vastaan osittain jäsen Howittin kannanottoihin toteamalla, että päätös ei ole yksinomaan meidän tehtävissämme.
Otan nyt lyhyesti kantaa itse mietintöön. Mietinnön lähestymistapa Cotonoun sopimuksen kaupankäyntiä koskevaan ulottuvuuteen on mielestäni mielenkiintoinen, vaikka en voikaan olla samaa mieltä lähestymistavasta kokonaisuudessaan. On totta, että mietinnössä tehty arvio talous- ja kauppajärjestelmästä, joka on Cotonoun sopimuksen mukainen, perustuu kehitykseen ja pohjoisen ja etelän välisiin suhteisiin liittyvään poliittiseen käsitykseen. Emme esimerkiksi ole samaa mieltä mietinnön kanssa siitä, että Cotonoun sopimuksessa suositaan lähestymistapaa, jonka mukaan "kehitysyhteistyötä tarkastellaan vain markkinapelisääntöjen kautta". Olemme sitä mieltä, että Cotonoun sopimuksessa luodaan kattavat puitteet, joissa kaupankäynti on väline siinä missä muutkin välineet, joiden tarkoituksena on edistää kestävää kehitystä. Tulevien kauppasuhteiden ytimenä ovat talouskumppanuussopimukset, joiden tavoitteena on luoda suotuisat edellytykset sekä kaupankäynnin määrän että sen hyödyn lisäämiseksi.
On totta, että alueellisia talouskumppanuussopimuksia koskevien neuvottelujen tavoitteena on pyrkiä kauppavirtojen asteittaiseen ja joustavaan vapauttamiseen ja AKT-maiden sopeuttamiseen maailmantalouteen. Tässä yhteydessä on kuitenkin huomioitava niiden kehitystaso sekä kaupankäyntiin liittyvien toimien sosioekonominen vaikutus. Alueelliset talouskumppanuussopimukset perustuvat alueelliseen yhdentymiseen sekä alueelliseen yhdentymiseen liittyvien olemassa olevien aloitteiden lujittamiseen ja syventämiseen. Tästäkään syystä en ole samaa mieltä jäsen Belderin kanssa, jonka mukaan nämä aloitteet voivat olla uhkatekijöitä, kun on kyse konfliktien estämisestä. Odotamme selvästi, että tämä alueellinen yhteistyö kuuluu osana konfliktien estämiseen ja vahvistaa sitä. Käsitys perustuu saamiimme kokemuksiin.
Alueelliset talouskumppanuussopimukset liitetään myös kattaviin taloudellisiin ja sosiaalisiin toimiin, joita voidaan rahoittaa Euroopan aluekehitysrahastosta. Tätä ei pohdita mietinnössä tarpeeksi.
Jotkin mietinnön toteamukset voisivat mielestämme olla täsmällisempiä. Mietinnössä viitataan esimerkiksi siihen, että EU on vienyt naudanlihaa Länsi-Afrikkaan, ja siinä arvostellaan kovin sanoin paikallisen naudanlihan korvaamista EU:sta peräisin olevalla tuetulla naudanlihalla. Väite perustuu kuitenkin EU:n vientitilastoihin, jotka koskevat vuosia 1981-1991. Nyt on vuosi 2002, ja yhteisön vientipolitiikka, joka kohdistuu kehitysmaihin, on muuttunut viime vuosien aikana. Länsi-Afrikkaan suuntautuvan naudanlihan viennin vientitukia on vähennetty huomattavasti 1990-luvun alusta alkaen juuri siksi, että voisimme välttää sen, että paikallinen naudanliha korvataan EU:sta peräisin olevalla tuetulla lihalla. Tämä on johtanut siihen, että EU:n naudanlihanvienti Länsi-Afrikan talousyhteisön maiden yhteisöön kuuluviin maihin on vähentynyt asteittain: vuonna 1991 lihaa vietiin 54 000 tonnia, vuonna 2000 vain 1 600 tonnia. Kyse on klassisesta tapauksesta. Sellaisia on jo käsitelty johdonmukaisuutta koskevan keskustelun yhteydessä. Useimmat tapaukset ovat historiallisia, ja ne on jo ratkaistu. On kuitenkin muita hyvin todellisia ja merkittäviä ongelmia, joista on keskusteltava johdonmukaisuutta koskevissa neuvotteluissa, joten kehotan vakavasti kaikkia tähän keskusteluun osallistuvia tarkastelemaan todellisia ongelmia arkeologisen aineiston sijaan.
Vähiten kehittyneiden maiden kanssa solmitut kauppasuhteet ovat myös aiheuttaneet epäselvyyttä. Mietinnössä väitetään, että vähiten kehittyneet maat valitsevat ilman muuta "Kaikki paitsi aseet" -järjestelyn, kun taas muut maat voivat valita talouskumppanuussopimuksien ja tavanomaisen yhteisen tullietuusjärjestelmän välillä. Näinhän ei ole. On päinvastoin tärkeää korostaa, että vähiten kehittyneet maat osallistuvat alueellisiin talouskumppanuussopimuksiin liittyvään prosessiin. Alueellisten talouskumppanuussopimuksien avulla voidaan ylittää kaikki kaupan esteet, kuten terveydelliset ja kasvien terveyteen liittyvät toimet tai tekniset kaupan esteet, ja alueelliset talouskumppanuussopimukset perustuvat alueelliseen yhdentymiseen liittyviin olemassa oleviin aloitteisiin. Molemmat käsitteet ovat hyvin tärkeitä vähiten kehittyneiden maiden kannalta.
Saanen lopuksi korostaa, että alueelliset talouskumppanuussopimukset on sisällytettävä AKT-maiden ja EY:n kehitysstrategioihin. Tästä syystä on olennaisen tärkeää, että yhtäältä alueellisia talouskumppanuussopimuksia koskevat neuvottelut ja sopimuksien täytäntöönpano sekä toisaalta kehitysyhteistyöpolitiikka tukevat toisiaan ja että EU:n tarkoituksenmukaiset tukitoimet sisällytetään Euroopan kehitysrahaston säännönmukaiseen rahoitukseen. Alueellisten talouskumppanuussopimuksien myötä luodaan kauppapolitiikalle sellaiset puitteet, joiden on oltava täysin yhteneviä kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa.
On totta, että Cotonoun sopimuksen kaupankäyntiä koskevan esityslistan tavoitteet ovat kunnianhimoisia, mutta jos emme tee mitään vaan jatkamme aikaisemman lähestymistapamme noudattamista, otamme suuria riskejä, eikä AKT-maiden taloudellinen syrjäytyminen muuttuisi todennäköisesti miksikään. Tämä käy selvästi ilmi, kun tarkastelemme sitä, mitä tähän mennessä on tapahtunut menneisyydessä luotujen välineiden avulla. Cotonoun sopimuksessa luodaan välineet, joiden avulla AKT-maat voivat sopeutua maailmantalouteen ja vähentää köyhyyttä. Välineitä on käytettävä mahdollisimman hyvin. Olisi erehdys ajatella, että tämä sopimus ja käytössämme olevat välineet voisivat tepsiä. On olemassa oikein hyviä perussyitä sille, miksi nämä köyhät maat eivät ole onnistuneet sopeutumaan maailmantalouteen. Näissä maissa on todellisia ongelmia.
Mietintö on kirjoitettu ikään kuin olisi todenmukaista olettaa, että olisimme voineet helposti tarkastella ja muuttaa monia perimmäisiä kokonaisvaltaisia ongelmia osana Cotonoun sopimuksen luomista ja siitä käytyjä neuvotteluja. Toivottavasti en järkytä ketään, kun sanon, että asia ei ole aivan niin yksinkertainen. Missään vaiheessa ei harkittu sellaisten taloudelliseen kehitykseen liittyvien puitteiden tarjoamista AKT-maille, jotka eivät olisi perustuneet sille tosiasialle, että markkinatalous on tullut jäädäkseen. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että markkinatalous on ainoa vaihtoehto. Komissio ei yhdy tähän katsantokantaan. Itse asiassa koko AKT-maiden ja EU:n välisen yhteistyön sekä kaikkien muiden kehitysyhteistyöhön liittyvien ponnistuksiemme tavoitteet osoittavat, että pyrimme johonkin sellaiseen, jota ei olisi koskaan saavutettu, jos kehitysyhteistyö olisi jätetty markkinoiden huoleksi. Tästä syystä toimimme näin. Saanen päättää puheenvuoroni sovittelevammassa sävyssä ja lainata mietinnön loppuosaa, jota tuen voimakkaasti. "Onhan uusi AKT-EU-yhteistyösopimus jo sinällään suuri voitto. Lisäksi sopimukseen sisältyy uudistuksia, joita on tulkittava ja hyödynnettävä rakentavasti. Koska Euroopan parlamentilla ei ole valtuuksia muuttaa sopimustekstiä, sen on tärkeää pyrkiä saamaan sopimuksesta mahdollisimman suuri hyöty, jotta tuki todella edistäisi AKT-valtioiden väestön hyvinvointia vastaamalla niiden tarpeisiin elintarvikehuollon, terveydenhoidon, koulutuksen jne. aloilla." Tällaisiin sanoihin voin samastua. Suhtaudumme myönteisesti tähän päätelmään.
Haluan lopettaa ilmaisemalla komission puolesta syvää tyytyväisyyttä siihen, että Euroopan parlamentti on nyt osaltaan saattanut prosessin päätökseen, ja toivon, että se saatetaan yleisesti mahdollisimman pian päätökseen.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.30.)

