Отражението на икономическата криза върху световната търговия (разискване) 
Председател
Следващата точка е разискването по въпроса с искане за устен отговор, зададен от Vital Moreira - от името на комисията по международна търговия, към Комисията относно отражението на икономическата криза върху световната търговия - B7-0005/2010).
Vital Moreira
Г-жо председател, ще задам въпроса от името на моята комисия, комисията по международна търговия, в качеството си на неин председател.
Въздействието на кризата върху световната търговия сочи евентуален спад от 10% през 2009 г. Това представлява най-голямото свиване след Втората световна война, предизвикано от срив на търсенето в световен мащаб. Поддържането на международната търговия е жизненоважно за ЕС и другите държави, ориентирани към износ. Въпреки поетите от Г-20 ангажименти мерките в отговор на икономическата криза, ограничаващи и нарушаващи търговията, се увеличиха както в държавите от Г-20, така и в световен мащаб.
Първият подвъпрос е: какви стъпки са предприети от Комисията за справяне с подобни мерки, и обратното, предприети ли са стъпки от страна на трети държави срещу някоя от мерките на ЕС за стимулиране на икономическия растеж?
Втори подвъпрос: съществуват индикатори за това, че някои по-малко засегнати от кризата страни с бързо развиващи се икономики се превръщат в двигатели на растежа в международната търговия. В такъв случай промишлеността на ЕС би трябвало да пренасочи износните си пазари и евентуално характеристиките на продуктите си. Каква стратегия възнамерява да следва Комисията, за да позволи промишлеността на ЕС да стане по-конкурентоспособна?
Трети подвъпрос: световната криза и последвалият спад в световната търговия имат множество последствия върху развиващите се страни, където се концентрира най-голямата безработица. Какви мерки за адаптиране възнамерява да предприеме Комисията в търговските си връзки и в частност за най-бедните държави в света?
Четвърто: големите търговски дефицити се пораждат от прекомерните разходи и задлъжнялост на някои държави-членки, както и на САЩ, от една страна, и от търговските излишъци в големите, ориентирани към износ икономики на някои нововъзникващи пазари, от друга. Тези търговски дефицити допринесоха за глобалните дисбаланси, които са в основата на световната икономическа криза. Каква стратегия възнамерява да следва Комисията, за да смекчи тези глобални дисбаланси в търговската си политика?
Пето и последно: социалният ефект от икономическата криза и последвалият спад в световната търговия ще продължат по-дълго от икономическото възстановяване. Например, понастоящем наблюдаваме знаци за икономическо възстановяване, но нивата на безработица остават много високи. Кога възнамерява Комисията да проведе оценка на въздействието на последиците от кризата върху работните места в Европа и в развиващите се страни? Каква стратегия възнамерява да следва тя, за да интегрира в международните правила на СТО социалното и свързаното с околната среда измерение на търговията?
Това са петте въпроса, които комисията по международна търговия иска да отправи към новия член на Комисията, отговарящ за търговията, г-н Де Гухт, когото приветствам на трибуната за първата публична размяна на мнения с Парламента и в частност с членовете на комисията по международна търговия. Благодаря Ви предварително за отговорите, които - не се съмнявам -ще можете да дадете на зададените Ви въпроси.
Карел де Гухг
Г-жо председател, бяха зададени много на брой обхватни въпроси, които на практика изискват доста повече време, отколкото имам.
Предлагам да съсредоточа първия си отговор върху приноса на търговската политика за икономическото възстановяване. Първо, относно въздействието на кризата върху търговията, трябва да ни успокоява фактът, че световната търговия е намаляла само с 10%. Това не е случайно, а е резултат от силната политическа воля, изразена на различните срещи на високо равнище на Г-20. Това е резултат също от систематичното наблюдение на рестриктивните мерки върху търговията от страна на Световната търговска организация (СТО), Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) и Комисията.
Като цяло само няколко страни са прибягнали до търговски протекционизъм. По този начин международната общност е избягнала протекционистки порочен кръг от типа на наблюдавания по времето на Голямата депресия. За да се поддържа доброто състояние, е важно да останем изключително бдителни. Когато бъдат идентифицирани протекционистки или рестриктивни мерки по отношение на търговията, ще предприемем действия срещу тях с всички налични търговски инструменти, като нашата стратегия за пазарен достъп или дори механизма за уреждане на спорове на СТО.
Външните източници на растеж ще са от съществено значение за икономическото възстановяване на Европейския съюз. Поради това аз съм съгласен с вас, че европейската промишленост трябва да е насочена към нововъзникващите и бързо развиващи се пазари.
Посредством търговската си политика ние можем да им помогнем в това отношение, чрез понататъшно отваряне на тези пазари и намаляване на всякакви бариери за търговията и инвестициите.
Това ще бъде постигнато посредством споразуменията за свободна търговия, които понастоящем договаряме, и чрез задълбочаване на търговското и икономическото партньорство с ключови търговски партньори, като например САЩ и Китай, при които Трансатлантическият икономически съвет и диалогът на високо равнище вече са поставили стабилни основи. Това ще бъде приоритет за мен като член на Комисията, отговарящ за търговията.
През следващите седмици Комисията ще състави новата обща програма за устойчив растеж и възстановяване на Европейския съюз посредством своята "Стратегия 2020". Тази стратегия ще има ефективно външно измерение, при което търговската политика играе ключова роля.
В един глобализиран свят европейската "Стратегия 2020" трябва да бъде вектор за насърчаване на откритостта и конструктивната международна икономическа ангажираност. Това ще бъде и централна тема на съобщение относно бъдещите приоритети на търговската политика, което възнамерявам да представя по-късно през тази година.
Но търговската политика се отнася до много повече неща от конкурентоспособността и растежа. Тя се отнася също до разпространяването на нашите ценности в световен мащаб и трябва надлежно да интегрира и измерението за развитие.
Стремежът към активен принос за целите за развитието вече е важна част от търговската политика на Европейския съюз. Настоящите многостранни преговори представляват кръг от преговори за развитие. Ние имаме двустранни и регионални преговори с развиващи се страни и автономни преференции в полза на тези страни. Ние им помагаме да дадат своя принос, а също и да се възползват от глобалната икономика, така че да подобрят условията си на живот по начин, който осигурява по-голяма политическа стабилност и социален напредък.
По отношение на социалните въпроси съм съгласен, че търговията трябва да допринася за подпомагането на тези хора в нашите общества, които са пострадали най-силно от икономическата криза, по-специално тези, които са загубили работните си места. В това отношение считам, че търговията ще ни е необходима - при това все повече - за да запазим нашата система за социална защита в Европа.
Нашият европейски обществен модел, съчетанието от свободна икономика и висока степен на социална защита, трябва да бъде запазен по устойчив начин, а това ще се отрази на растежа.
В обобщение, предстоящата "Стратегия 2020" на Комисията за Европейския съюз ще подкрепя пълно възстановяване от кризата с ускорено преминаване към по-разумна и по-екологична икономика. Политиката на свободна търговия ще бъде важен елемент както с приноса си за икономическото възстановяване на Европа, така и като вектор за външното разпространение на нашите принципи: откритост, социална защита и опазване на околната среда, устойчивост и конструктивна ангажираност на световната сцена.
Прилагането на правилна стратегия, естествено, предполага работа в тясно сътрудничество с Парламента, както и със Съвета и с други заинтересовани страни, и аз очаквам с нетърпение да си сътрудничим при съставянето на обща програма.
Christofer Fjellner
Г-жо председател, аз също искам да започна изказването си, като приветствам члена на Комисията. За мен е удоволствие да Ви видя тук. Имаме големи очаквания и надежди за Вас. Предстои Ви важна задача.
Преди една година имах големи опасения. Когато търговията рухна и ние очаквахме световната търговия да се развие по начин, невиждан от Втората световна война, ситуацията действително беше много сериозна. Световната банка заяви, че 17 от страните от Г-20 са въвели общо 47 нови търговски бариери и тарифи. Русия наложи тарифи върху автомобилите, Китай ограничи вноса на храни, Индия забрани вноса на играчки, а Аржентина въведе лицензи за внос на текстилни и кожени изделия. Беше почти като състезание по протекционизъм - модел от 30-те години на миналия век, който беше обезпокоителен.
Въпреки това нямаше търговска война. Считам, че е важно да спрем и да помислим защо се случи това. Според мен основната причина беше Световната търговска организация, световният регулаторен орган за търговия, който принуждава страните да се държат по определен начин и да не прибягват до протекционизъм и популизъм. Бих казал, че е прекалено рано да заявяваме, че кризата е свършила. Кризата не е отминала. Всички ние знаем, че безработицата е най-висока в късната фаза на икономическия цикъл - и именно безработицата води до протекционизъм и популизъм. Ако се огледаме сега, ще видим, че някои страни още не са преминали през кризата; може би дори най-лошото им предстои. Поради това имам известни опасения, когато слушам някои членове на Съвета на министрите, които не казват много за нови пазари или свободна търговия, а по-скоро критикуват глобализацията и говорят за защита на европейските дружества и европейските работни места. Това не е непременно протекционизъм, но понякога те се доближават много до него. Това е във всеки случай израз на меркантилизъм, който считам за пагубен.
Вместо това трябва да работим заедно и да мислим как да направим Европа по-конкурентоспособна, като я направим по-отворена. Това ще изисква обмислени действия и лидерство от наша страна. Трябва да помислим какво можем да направим, за да сме сигурни, че има по-малко бариери за търговията, а не повече - по-специално когато става въпрос за вземане на решения относно Корея и задължителното обозначаване на произхода, и когато има нарастваща необходимост от климатични налози. Ние в Парламента трябва да помислим също и за това.
Kader Arif
Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, понастоящем Европа претърпява безпрецедентна криза, която освен икономическа и финансова, е преди всичко криза на системата.
Още преди да започнем да се занимаваме с отражението на икономическата криза върху световната търговия, което е темата на настоящото разискване, искам да изясня един въпрос: търговията не е жертва на кризата; тя е един от факторите, които допринасят за кризата.
Действително ние преминаваме през период на големи глобални дисбаланси, които се подхранват, от една страна, от прекомерните търговски дефицити на някои страни за сметка на нарастваща вътрешна задлъжнялост, и от друга страна, от търговските излишъци, стимулирани от износа на определени страни, по-конкретно нововъзникващите икономики с вътрешно потребление, което не нараства със същата норма.
Освен това провежданата досега политика за либерализация на търговията само е увеличила тези дисбаланси, като по-специално е отслабила най-бедните страни на планетата. Поради това тези страни, които са насърчавани да се специализират в износ на монокултури, са се оказали в бедстващо положение, сблъсквайки се с изключителни промени в цените на суровините, нестабилността на които се е увеличила в резултат на международни спекулации.
Странен е светът, който определя като своя първа цел на хилядолетието за развитие премахването на бедността и глада, а едновременно с това спекулира с повишаването на цените на пшеницата.
Въпреки това именно хората, които защитаваха либерализацията и дерегулацията на всяка цена през 90-те години на миналия век, сега също са в затруднение. Увеличаващите се загуби на работни места, спрелият, понякога дори отрицателен растеж и развиващата се социална криза са фактори, които означават, че не можем повече да си позволим да губим работни места в името на този култ. В условия на криза как да обясним на служителите, които губят работните си места, че основното е да се поддържа дерегулирана търговия, дори за сметка на внезапни и понякога трагични трансформации?
Поради това кризата, през която преминаваме, определено е криза на системата и ние трябва да реагираме, като създадем нов модел за развитие. В настоящата й стратегия за "Глобална Европа" концепцията, разработена от Комисията, се основава в значителна степен на достъп до пазара и либерализация на всички сектори.
Г-н член на Комисията, считам, че трябва да преформулираме тази стратегия, която е неправилна и понякога води до влошаване на условията. Няма да съживим износа на нашата промишленост, като принуждаваме развиващите се страни да се отворят още повече. Това само ще влоши ситуацията в тези страни, където са 70% от тези 59 милиона души в света, които са загубили работните се места през 2009 г.
Напротив, от съществено значение е да разгледаме нова стратегия, която намира точния баланс между откритостта, защитата и подпомагането. Искам да се върна към тези идеи. Не можем да пренебрегнем обстоятелствата, които накараха Съединените американски щати да продължат използването на инструмент за защита на търговията или Китай да постави пред Световната търговска организация въпроса за европейските антидъмпингови мерки.
Действително, когато сме изправени пред несправедливи практики, ясно е, че е необходима защита, но нейният принцип трябва да се приеме и да се защитава в международен план, а неоснователните понякога обвинения в протекционизъм да бъдат отхвърлени веднъж и завинаги.
Освен това необходимостта от подпомагане за търговските политики става по-очевидна с всеки изминал ден, а то зависи по-специално от това политиките, които се прилагат от Съюза, да са наистина съвместими. Съвместимостта на политиките не е теоретичен въпрос, а абсолютна необходимост, ако искаме да определим нов модел за развитие.
Метин Казак
от името на групата ALDE. - Г-жо Председател, уважаеми г-н Комисар, уважаеми колеги, финансовата криза наистина се отрази пагубно върху търговията в държавите-членки на Европейския съюз. Например в страни като България износът за първите 11 месеца на миналата година е спаднал с цели 24 % спрямо миналата година, а вносът с 35%. Особено засегнати сектори са недвижимите имоти и туризмът. Това рефлектира изключително силно върху заетостта. Отчита се значително нарастване на междуфирмената задлъжнялост, неразплащане на държавни и общински организации по обществени поръчки и т.н.
Представените по-горе проблеми са характерни и за други страни и се нуждаят от комплексно разрешение на общностно ниво, което изисква тясно сътрудничество и между различните дирекции в Европейската комисия. Комисарят De Gucht подчертава важността за подпомагане на разширяването на дейността и възможностите на европейските компании, прилагането на ясни предпазни търговски инструменти, успешно приключване на преговорите от Доха, използването на нови възможности за директни чужди инвестиции и тяхната защита, както и нова инвестиционна политика в условията на финансова криза.
Осъществяването на тези цели, както и успешното приключване на споразуменията за икономическо сътрудничество със страните от Африка, Карибския басейн и Тихоокеанския регион, са също тясно свързани с възстановяването от финансовата криза.
Но поредица от въпроси стоят на дневен ред и някои от тях бяха вече посочени. Дали ефективно използваме европейското финансиране при борбата с високата безработица, какво може да направи Европейският съюз при настоящия дефицит, обезценяване на валутата и високата инфлация, които имат пряко влияние върху търговията? Какви са инструментите на търговската политика на Европейския съюз за справяне с финансовата криза и нейния отзвук? Какви мерки да се предприемат, за да се избегне повтарянето на криза от такъв размер и за да се продължи развитието на търговията? Каква ще е нашата стратегия спрямо страни като Индия и Китай, които заплашват да променят цялостната финансова система? За намирането на тези отговори разчитам изключително на тази стратегия "ЕС 2020".
Yannick Jadot
Г-жо председател, г-т член на Комисията, искам да Ви благодаря за това, че поставихте в подходящ контекст измислицата за свързания с кризата протекционизъм. Считам, че в контекста на разискването е разумно да изтъкнете, че няма да избухне световна война, свързана с възраждането на протекционизма.
Сега искам да разгледам въпроса от друг ъгъл. За мен въпросът в крайна сметка не се отнася до това, какво е отражението на икономическата криза върху търговията, а най-вече се отнася до отражението на търговията и в частност на търговските политики, предприети през последните 20 години, върху кризата, която преживяваме понастоящем.
В известен смисъл кризата с храните, която преживяхме преди две и половина години, настъпи преди финансовата криза и действително беше криза на световните селскостопански пазари. По същия начин продължава да ни се казва, че либерализацията на търговията с Китай е добра за нас. Мисля, че на определен етап, освен ако не включим социални, парични, фискални и, разбира се, екологични въпроси, Китай ще има не само сравнително предимство пред Европа - той ще има абсолютно предимство пред нея.
Като логично следствие при всички национални обсъждания - и като ключова фигура на белгийската сцена Вие знаете това - всички политически партии сега установяват, че е невъзможно в един глобализиран свят да се справят със социален дъмпинг, екологичен дъмпинг, паричен дъмпинг и фискален дъмпинг.
По подобен начин можем да считаме, че стратегията, на която всички ние, европейците, се надявахме след падането на Берлинската стена, а именно че социалната демокрация ще настъпи със свободната търговия, не функционира, както виждаме от примера с Китай.
Г-н член на Комисията, Вие цитирахте Лисабонската стратегия, иновациите, екологичната икономика, а знаете, че тази европейска стратегия се проваля. Действително, ако не дадем приоритет на Лисабонската стратегия пред стратегията "Глобална Европа", можем да се запитаме какви промишлени сектори ще останат в Европа. Какво определя нашия избор в Европа при вземане на решения за промишлеността, селското стопанство, икономиката и, разбира се, социалната област и околната среда, така че да сме наясно как функционира търговията с останалата част от света? Докато не определим това, ще следваме неуспешна стратегия.
Аз имам един по-специфичен въпрос: на 4 февруари 2010 г. се проведе среща на Комитета по търговия с финансови услуги на СТО, която беше съсредоточена по-специално върху предизвикателствата на финансовата криза и либерализацията на финансовите услуги. Можете ли да ни кажете какъв беше резултатът от тази среща и какво е Вашето мнение по този въпрос, ако сте имали възможност да я следите?
Jacek Włosowicz
Г-жо председател, в сегашната глобална икономика повечето граници позволяват по-ефективен поток от хора, капитал и услуги. Разбира се, целта е да се осигурят по-добри условия на живот. Всичко това е много хубаво, доколкото повечето страни постигат положителен баланс и ръст на БВП. Проблемите започват, когато икономиката се забави, пазарните показатели спаднат рязко и започват да се появяват проблеми с безработицата. Отварянето на границите, освен че създава по-добри условия на живот, води до взаимна зависимост между различните икономики. Това е другата страна на монетата. Това се вижда ясно при настоящата ситуация. Например забавянето на германската икономика има отрицателен ефект върху полската икономика поради това, че Германия е един от ключовите партньори в износа на Полша. За щастие, брутният вътрешен продукт на Полша показва положителен растеж, което е изключение в Европа, но обезпокоителен е фактът, че равнището на безработица се увеличава в продължение на няколко месеца. Този пример показва много ясно, че правителствата трябва да мислят не само как да решават икономическите проблеми в собствените си държави, а трябва също да стигнат до споразумение как заедно могат да разработят защитни механизми, така че в бъдеще да бъдат защитени от подобни ситуации.
Считам, че настоящата криза ще бъде проверка за всички нас. По принцип имам предвид държавите, които принадлежат към Европейския съюз. Не можем да позволим ситуация, при която някои страни се опитват да прикрият използването на държавен интервенционизъм, докато в името на свободната конкуренция на други не се позволява държавна помощ. Разбира се, осъзнавам, че конкретни правителства могат в известен смисъл да станат заложници на своите избиратели, но ако ще изграждаме Европейска общност за доброто на всички, трябва да определим ясни правила и да ги спазваме. Трябва също да използваме силните си страни - напреднали технологии и човешки капитал. Само по този начин по-нататъшното засилване на сътрудничеството между нашите държави ще бъде ефективно и ние, като граждани на Европейския съюз, ще имаме възможност да мислим за бъдещето при по-добри условия и да се надяваме, че нашата (...).
(Председателят отнема думата на оратора)
Joe Higgins
Г-жо председател, световният капитализъм преживява своята най-тежка криза след Голямата депресия. Както и тогава, именно работническата класа и бедните плащат висока цена и страдат от последиците, независимо дали в Европа или в най-бедните страни в света.
Проучвания на Световната банка предвиждат, че само през 2010 г. още 64 милиона души ще изпаднат в крайна бедност заради кризата и че поради това през 2009 г. между 30 000 и 50 000 деца вече са починали в Африка от недохранване. Тази криза има пагубни последици за световната търговия, но казаното например на финансовата среща на високо равнище на Обединените нации през миналата година, че отговорът е в приключването на кръга от търговски преговори в Доха, е напълно погрешно. По данни на уважаваната неправителствена организация "War on Want" още 7,5 милиона работници са застрашени от загуба на работните си места, включително в най-бедните страни.
Тази криза на световния капитализъм е засилена в голяма степен от дейностите на финансовите спекуланти на световните пазари. Тъй като не са доволни от развитието на кризата, тези паразити сега я използват, за да извлекат допълнителни милиарди. Дали Европейската комисия видя вчерашното заглавие във "Файнeншъл таймс": "Рекорден брой наддавания срещу еврото"? А какво прави Комисията? Паднала е на колене пред спекулантите и настоява най-силно засегнатите от кризата страни, като Гърция, да съкратят силно заплатите на работниците, пенсиите и обществените услуги.
Какво мислите, че ще направи такава драконовска програма от съкращения за търговията в Европа или в света? Ако се намали способността на работническата класа да закупува стоки и услуги, се намалява търсенето на тези стоки и услуги, което означава, че се съкращават още милиони работни места на работници, които предоставят тези стоки и услуги. Това конкретно е предписанието на Комисията. Поради това десетките хиляди гръцки работници, които протестираха вчера, бяха напълно прави. Капитализмът може само да донесе повече страдания и кризи. Трябва да го заменим със система на човешка солидарност, която се основава на ценностите на демократичния социализъм.
William  Dartmouth
Г-жо председател, ще цитирам големия инвеститор Уорън Бъфет: "когато приливът се оттегли, се вижда кой е без бански костюм". През миналата година икономиката на Обединеното кралство се е свила с 4,8%. Същото се е случило и в Италия. Германската икономика се е свила с 5%, а търговията на Европейския съюз - още повече.
Ще се съсредоточа върху третия въпрос, който е: каква стратегия възнамерява да следва Комисията, за да позволи промишлеността на ЕС да стане по-конкурентоспособна?
Преди Договора от Лисабон имаше Лисабонска стратегия и в нея Европейският съюз възнамеряваше, цитирам: "да стане най-конкурентоспособната и динамична икономика, основана на знанието, в света". Сега една предпоставка за конкурентоспособна и динамична икономика, основана на знанието, е наличието на гъвкава работна сила. Какво е направил Европейският съюз, за да я създаде?
Създадоха Директивата за временните работници през 2008 г. и това не беше от полза за най-гъвкавата част на пазара на труда. Директивата за временните работници е още една необмислена и неподходяща директива на Европейския съюз, която отново непропорционално и неблагоприятно е засегнала Обединеното кралство, където са една трета от всички временни работници в Европейския съюз. Впрочем именно чрез гъвкава работна сила ще се измъкнат хората от бедността.
Поредицата от необмислени директиви на Европейския съюз стои на пътя на една конкурентоспособна и динамична икономика, основана на знания, която възниква в държавите членки.
Икономическата криза в Европейския съюз показва, че Европейският съюз е без бански костюм.
Béla Glattfelder
(HU) Искам да говоря по два въпроса: търговския дефицит и въглеродните емисии. В документа правилно се твърди, че растежът на търговския дефицит на Европейския съюз и на Съединените щати в голяма степен е допринесъл за международната икономическа криза. Търговският дефицит на Европейския съюз е нараснал от 75 млрд. евро през 2004 г. до 243 млрд. евро през 2008 г. Това е трикратно увеличение за 4 години. Това означава, че потреблението на всеки европейски гражданин е превишило произведената стойност с 500 евро. Такъв голям търговски дефицит и потребление, което превишава производството в такава голяма степен, не са устойчиви. Необходими са мерки за намаляване на търговския дефицит, защото ако не направим това преднамерено, законите на икономиката спонтанно ще наложат такава промяна. Обаче ще е на много по-висока социална цена. Настоящите събития в Гърция илюстрират това.
По отношение на енергията световната търговия е не само нарушена от протекционизъм, а също и от механизми за подпомагане на цените на енергията. Използването на нефт се субсидира в някои развиващи се страни, като нефт се предлага на цени, по-ниски от тези на международния пазар, като се използват и бюджетни ресурси за подпомагане на използването на електроенергия. В същото време европейските производители трябва да плащат данъци, квоти за въглеводороден диоксид, ако искат да използват енергия в производството. В Копенхаген стана ясно, че развиващите се страни искат да възпрепятстват споразумението за опазване на климата, тъй като не са склонни да приемат свързаните със съкращенията санкции. Необходими са мерки за предотвратяване на това, тъй като няколко икономисти сега изтъкват, че евтиният въглероден диоксид предоставя по-голяма конкурентоспособност на Китай от евтината работна ръка. Ако не намалим потреблението на енергия, има опасност отново и отново...
(Председателят отнема думата на оратора)
David Martin
(EN) Г-жо председател, както казаха и другите оратори, пълното въздействие на финансовата криза сега става ясно. Ако вярвате на Комисията, търговията е спаднала с 10% през 2009 г. Ако вярвате на Международния валутен фонд, тя е спаднала с 12,3% през 2009 г.
Международната организация на труда признава, че 212 милиона души в целия свят са останали без работа през 2009 г., като техният брой се е увеличил с 34 милиона от 2007 г.
Африканските държави на юг от Сахара, които имаха фискален излишък от 0,3% от БВП през 2008 г., имаха дефицит от 6,4% през 2009 г. Казано по друг начин, излишък от три милиарда се е превърнал в дефицит от 64 милиарда, като 67 милиарда са извадени от покупателната способност на африканските държави на юг от Сахара.
Всички части на света са пострадали от тази криза, но третият свят, развиващият се свят, е пострадал най-силно. И именно поради това днес Oxfam са направили призив за така наречения "данък Робин Худ".
Това е разновидност на данъка "Тобин", който облага спекулативната търговия с финансови продукти, акции, облигации, стокови и валутни сделки. Данъкът "Робин Худ" е в размер на едва 0,05% от сделките, но ще набере милиони за проекти за развитие в третия свят.
Необходими са между 34 милиарда и 45 милиарда, за да бъдат изпълнени Целите на хилядолетието за развитие, а банките са получили един трилион долара за гарантиране на ликвидността. Банките трябва не просто да върнат тези парични средства: те трябва да поправят щетите, които са нанесли на широката общественост.
По тази начин данъкът "Робин Худ" предоставя една добра възможност за справяне с бедността и за да се гарантира, че банките имат обществено полезен принос.
Ще погледне ли г-н Де Гухт сериозно на предложението на Oxfam, което има вероятност да бъде подкрепено от британския министър-председател, и ще го подкрепи ли като член на Комисията, отговарящ за търговията?
Olle Schmidt
(SV) Г-жо председател, нашият континент е богат. Европейският съюз трябва да подкрепи особено отговорно свободната и справедлива търговия. Финансовата криза създава световна икономическа рецесия, която е понижила търговията с 10% през 2009 г., както вече беше заявено, така че търговията сега е на равнището от 2005 г. Развиващите се страни са особено уязвими при спадане на износа им и имат проблеми с получаването на финансиране от банките. За държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, например, търговията със стоки представлява 50% от тяхната търговия. Следователно тези държави са изключително уязвими при кризи. Спад на растежа от 1% води до изпадането на 20 милиона души в бедност.
Тук Европейският съюз трябва да окаже отговорна подкрепа като богата част от света и да гарантира, че финансовата криза няма да доведе още хора до бедност и изключване. Европейският съюз трябва да работи, за да гарантира, че най-бедните страни получават увеличени нива на ефективна помощ и облекчаване на дълговете, по целесъобразност. В този контекст, приятели, вярвам, че някои от страните, от които идвате, могат да направят повече, за да гарантират, че помощта, предоставена от тях, ще бъде увеличена, подобрена и по-ефективна. Не трябва винаги да се обръщаме към Европейския съюз; има някои неща, с които можем да се справим сами в собствените си страни.
Най-важният приоритет за Съюза е кръгът от преговори в Доха да бъде приключен и селскостопанската политика на Европейския съюз просто да бъде отхвърлена. Не е основателно богатият Европейски съюз да принуждава бедните стопанства в Африка да участват в конкуренция. Ново споразумение за свободна търговия е най-добрият начин за извеждане на света от финансовата криза и предотвратяване на протекционизма.
Европейският съюз може и трябва да действа като предвестник на либерализацията на световната търговия. Глобализацията и международната търговия в същността си са положителни. Протекционизмът е и винаги е бил лошо нещо. Тези от вас, които вярват, че протекционизмът учи и помага на света по някакъв начин, трябва да си извадят поука от историята.
Janusz Wojciechowski
(PL) Г-жо председател, една от областите, в които трябва да търсим начини за борба с кризата, е търговията със селскостопански продукти. През последните години, под натиска на Световната търговска организация, ние сме въвели много доброволни ограничения върху производството и износа на селскостопански продукти в Европейския съюз. Например проведохме голяма реформа на пазара на захар, която намали производството на захар в Европа с една трета и затвори много захарни рафинерии. Много стопанства спряха да отглеждат захарно цвекло, увеличихме безработицата и не постигнахме никакви социални или икономически ползи. Това беше подарък за големите захарни концерни, които преместиха производството си извън Европа и днес внасяме захар от тях.
Считам, че по време на тази криза трябва да осигурим силна защита на нашата икономика и нашите производители. Тук не говоря за протекционизъм, а за политика на равни възможности, които понастоящем не са предоставени на нашите производители. В Европейския съюз са в сила различни високи стандарти, например в селското стопанство има стандарти за хуманно отношение към животните. Правилно е тези стандарти да се насърчават, но трябва да изискваме същите стандарти да се спазват от тези, които изнасят своите продукти за Европейския съюз. Например ако въведем забрана за отглеждането на кокошки носачки в клетки, не трябва в същото време да внасяме яйца от страни, в които се използва този метод. Трябва да действаме по подобен начин по отношение на много други въпроси. Трябва да спазваме едно просто правило - за износителите да има същите изисквания, както и за нашите собствени производители, тъй като без това, освен икономическата криза (...).
(Председателят отнема думата на оратора)
Jaroslav Paška
(SK) Финансовата криза, предизвикана от финансовия сектор на Съединените американски щати, прерасна много бързо в икономическа криза, която незабавно засегна всички области на икономическия живот. Неизбежните последици бяха бърз спад в покупателната сила на потребителите, намаляване на производството, по-висока безработица, спад на данъчните постъпления и по-малко средства за финансиране на държавните бюджети.
Разбира се, успоредно с намаляването на производството в целия свят беше необходимо да спадне и стойността на търгуваните стоки. Следователно ако сега си зададем въпроса, как да постигнем стабилност или дори растеж в обема на световната търговия, госпожи и господа, това може да стане единствено посредством ефективни мерки за прекратяване на икономическия срив, посредством мерки за стабилизиране на икономиката и постепенно възстановяване на икономически растеж.
Настоящата икономическа система е толкова взаимно свързана и глобализирана, че по мое мнение е илюзия да се разчита на ограничени изкуствени намеси, които са насочени към специфични сектори и не създават добавена стойност.
Илиaна Ивaнова
Уважаеми колеги, кризата неминуемо доведе до значително намаляване на обемите на световната търговия, а това се изразява и в свиване на производството и на инвестициите, както и в ограничени възможности за растеж. Същевременно националните правителства са силно изкушени да налагат бариери, за да запазват родните производства.
През изминалата 2009 г. наблюдавахме обезпокоително нарастване на различните форми на национална защита, както в отделни държави-членки на Европейския съюз, така и в новите развиващи се икономики. За малките и средни предприятия, които са гръбнакът на европейската икономика, този протекционизъм затруднява достъпа до международните пазари и поставя допълнително бреме и ограничения.
За преодоляване на тези проблеми и стимулиране предприемачеството и търговията, считам, че Европа се нуждае преди всичко от силен вътрешен пазар. Това може да бъде постигнато, ако европейската икономика е достатъчно конкурентна, иновативна и основана на високи стандарти за качество. Както отбелязва и Европейската комисия, въпреки постигнатия напредък, трябва да продължим с усилията за увеличаване капацитета на образователните системи за принос към едно иновативно и динамично общество на знанието.
Важна предпоставка, според мен, за преодоляване на търговските дисбаланси са стабилни публични финанси в Европейския съюз, които да гарантират устойчивост на националните икономики и европейската валута. Стабилността на Еврото е от ключово значение за доверието на търговските ни партньори. Допълнителен стимул за възраждане на търговията и инвестициите е и своевременното осъществяване на необходимите структурни реформи, които да поставят нови устойчиви основи за растеж.
Не на последно място по значение считам, че вътрешният пазар би укрепнал и от разумното и навременно разширяване на Еврозоната, което ще допринесе за икономическата интеграция на европейските държави и ще направи европейската икономика още по-влиятелна спрямо нейните международни партньори.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Г-жо председател, както показват цифрите за 2009 г. и както вече беше посочено, финансовата криза, която настъпи в началото на 2008 г., доведе до значителен спад според данните на търговската статистика.
Във всеки случай изглежда сме съумели да избегнем сериозното изкушение на протекционизма, който възникна по време на кризата през 30-те години на миналия век, и изглежда тенденцията за възникването на нови рестриктивни мерки е изчезнала в края на миналата година. Това е изложено в Петия доклад относно мерки с потенциално рестриктивен характер върху търговията, приет от Комисията в края на миналата година.
Независимо от това много страни са приели тези рестриктивни мерки, страни с различна икономическа основа, като Съединените американски щати, Китай, Аржентина, Русия и Индонезия, а също и много развиващи се страни. Именно тези развиващи се страни имат нужда от отворени пазари за продуктите си.
По тази причина призовавам г-н Де Гухт, в качеството си на член на Комисията, отговарящ за развитието, да се стреми към по-широка и по-свободна търговия в света, към водачество на Европейския съюз при намаляване на протекционистките бариери в развитите страни и към по-голям ангажимент за вземането предвид на развитието при търговските преговори.
Georgios Papastamkos
(EL) Г-жо председател, госпожи и господа, считам, че намаляването на световната търговия премина границите на самата рецесия. Проучванията показват, че липсата на финансиране за търговията от страна на банките се дължи в голяма степен на забавянето на търговията.
Искам да задам два въпроса: първо, какво е положението с международните ангажименти за многостранното финансиране на търговията? И второ, какви са резултатите от по-гъвкавата рамка за финансиране с цел улесняване на достъпа на предприятията до финансиране на европейско равнище?
Като преминавам към световната търговия, искам да изтъкна, че правилата, дисциплините и ангажиментите на Световната търговска организация в голяма степен са предотвратили използването на рестриктивни мерки върху търговията, като в същото време са предоставили гъвкавост за приемането на политики, насочени към икономическо възстановяване.
Въпреки това призоваваме Комисията да наблюдава отблизо мерките, приети от нашите търговски партньори, и тяхното въздействие върху европейския износ, включително политиките за закупуване на продукти от национално производство, прилагани от важни търговски партньори на Европейския съюз. В същото време не трябва да пренебрегваме динамичното увеличение в износа на някои нововъзникващи икономики.
В настоящия случай искам да подчертая по-специално въпроса за конкурентоспособността на европейските продукти на световните пазари, които съществуваха преди и продължават да съществуват независимо от икономическата криза.
Най-накрая, това, което ни е необходимо, наред с други неща, е да постигнем реципрочност с нашите търговски партньори по отношение на пазарния достъп, да възстановим условията за лоялна конкуренция на международните пазари и да гарантираме, че внасяните продукти подлежат на същите правила като стоките, произведени в рамките на Европейския съюз.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Г-жо председател, (не се чува) вече е в много затруднено положение поради световната рецесия и намаляващото търсене на определен брой продукти в световен мащаб. Въпреки това протекционизмът допълнително нанася преки вреди на международната търговия и интересите на Европейския съюз.
Един от международните търговски участници, които са въвели допълнителни търговски бариери с отрицателен ефект, е Русия. От началото на финансовата криза Русия е наложила определен брой от така наречените "временни” антикризисни тарифи върху някои видове внос, като месото и млечните продукти, мебелите и някои стоманени продукти. Друг случай, който можем да си спомним, е временната тарифа върху лекарствата, която Русия е наложила върху износителите от Европейския съюз.
Още по-смущаващо е, че на 1 януари 2010 г. възникна митнически съюз между Русия, Беларус и Казахстан. Вследствие на това общо 30% от производствените линии на Европейския съюз получиха увеличени тарифи. Разбира се, основният проблем е, че Русия, както Беларус и Казахстан, не е член на Световната търговска организация и поради това не е обвързана с правилата на Световната търговска организация за ограничаване на едностранното увеличение на вносните тарифи и други рестриктивни мерки върху търговията. Тъй като Русия не е член на Световната търговска организация, не разполагаме с механизъм за уреждане на спорове с тях.
Г-н член на Комисията, имам два въпроса към Вас. Как оценява Комисията настоящите търговски проблеми на Европейския съюз с Русия и имаме ли конкретна стратегия за разглеждане на въпроса с членството на Русия в Световната търговска организация?
Daniel Caspary
(DE) Г-жо председател, госпожи и господа, чухме няколко пъти, че световната търговия е спаднала драматично през последните три месеца, независимо от успешните опити на много от членовете на Световната търговска организация да запазят пазарите отворени, доколкото е възможно. Аз също съм много благодарен за това, че Европейският съюз изигра високо ефективна роля в това отношение и почти не въведе никакви протекционистки мерки.
В моята страна има една поговорка, която гласи, че атаката е най-добрата форма на защита. Искам да се върна към това, което г-жа Andrikienтоку-що каза относно мерките, които Русия е предприела. Ние трябва да попитаме с какви ефективни мерки разполагаме, за да можем да предприемем офанзива срещу тези търговски партньори, които не са спазили споразуменията, сключени в Г-20, които са въвели протекционистки мерки, които са затворили пазарите и са спомогнали за предизвикването и дори задълбочаването на спада в световната икономика, вместо да го предотвратят.
Не трябва ли да използваме по-активно нашата стратегия "Глобална Европа" и да наложим прилагането на точките, които съдържа? Не е ли сега точното време да действаме изпреварващо за нашите интереси, вместо просто да предотвратяваме протекционизма? Имам предвид възможна нова инициатива, която ще ни позволи най-накрая да осъществим напредък в рамките на Световната търговска организация. Считам, че бързо трябва да предприемем логичната стъпка за договаряне на споразумения за свободна търговия. Имаме резултат в Южна Корея. И все пак, какво се случи по отношение на Индия, Канада, Колумбия и Перу? Няма ли да изпратим много положителен сигнал, ако сега осъществим напредък с тези споразумения за свободна търговия?
Много от членовете на ЕП споменаха развиващите се страни. Не е ли това идеалната възможност най-накрая да се постигне някакъв напредък при споразуменията за икономическо партньорство, така че развиващите се страни и държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (АКТБ) да могат да бъдат по-добре интегрирани в световната търговия, така че да могат да се предприемат ефективни мерки за създаване на икономически растеж и борба с бедността? През последните десетилетия стана ясно, че държавите, които са участвали в световната търговия, са имали най-високи нива на растеж. Очаквам с нетърпение Вашия отговор, г-н Де Гухт.
Theodoros Skylakakis
(EL) Г-жо председател, моят първи коментар е свързан с това, че корелациите в нашите търговски отношения с бързо развиващите се икономики не са статични. Например когато има напълно различни норми на растеж между Европейския съюз и Китай, нетарифните пречки, прилагани срещу нас, които считаме, че са били от по-малко значение, когато китайската икономика е била по-малка, имат все по-лоши резултати за нас, тъй като относителното значение на Китай се увеличава, а нашето намалява.
В същото време с намаляването на нашия относителен размер преговорните ни възможности също намаляват. Поради това съществува възможност, посредством която Съюзът може да наложи своята политика и ефективно да намали пречките за нашия износ в бързо развиващите се икономики и да ограничи социалния и екологичния дъмпинг. Времето работи против нас дори повече от преди в резултат на кризата.
Моят втори коментар е свързан с това, че с промяната на корелациите се увеличава значението на трансатлантическите търговски отношения и на насърчаването на по-функционален американски пазар, който ще увеличи трансатлантическата търговия и ще даде и на двете страни повече преговорни възможности.
Тук също има една възможност, защото изграждането на трансатлантическия пазар ще отнеме време, тъй като това е сложен процес. Как Съединените американски щати оценяват важността на тези отношения? За жалост фактът, че президентът Обама няма да присъства на предстоящата среща на високо равнище в Мадрид, не е окуражаващ знак.
Въпросът е: счита ли Комисията, че има необходимост от спешни действия, докато все още разполагаме с необходимите преговорни възможности?
Tokia Saïfi
(FR) Г-жо председател, икономическата и финансова буря, през която току-що преминахме, нанесе много щети. Нашите икономики са дезориентирани и ние днес все още се борим да се изравним с нововъзникващите сили.
Сега е времето, г-н член на Комисията, да водите амбициозна и съдържателна европейска търговска политика, която неотменно да е насочена към защита на нашите търговски интереси и да се основава на взаимна отвореност на пазарите и на използване на нашите конкурентни предимства.
Европейският съюз трябва първо да намери подходящ междинен вариант между напълно свободната търговия и протекционизма. Според мен този трети вариант трябва да бъде въплътен в създаването на рамка за справедлива търговия. Европейският съюз разполага с определени ценности: спазване на защитата на интелектуалната собственост, лоялност по отношение на инвестициите, достъп до пазарите, борба с нетарифните пречки за търговията и спазване на социалните и екологичните стандарти. Следователно той е длъжен да гарантира, че тези ценности са приети като принципи в Индия и Китай, нововъзникващи икономики, които са не само наши клиенти и конкуренти, а и наши партньори.
Освен необходимостта от установяване на балансирана търговия, г-н член на Комисията, Вие трябва да подпомагате засилването на конкурентоспособността на нашите европейски дружества. Как може да се постигне това? Иновациите, инвестициите в научноизследователска и развойна дейност, и международното влияние на конкурентни клъстери изглежда са някои от ключовите фактори, които ще ни извадят от кризата.
Ние също трябва да съсредоточим нашите действия върху иновационните дружества, по-специално малките и средните предприятия, като ги освободим от всякакво административно и данъчно бреме, и върху зелените технологии и услуги.
(Председателят отнема думата на оратора)
Krisztina Morvai
(HU) Трябва да се изправим пред фундаменталния въпрос, дали свободната търговия, настоящата система, контролирана от Световната търговска организация, е добра за хората или трябва да обмислим нов ръководен принцип, който не бих нарекла протекционизъм, а по-скоро икономическо самоопределение? Искам да предложа да видим разликите между тези два ръководни принципа в три области. Какво означава глобалната световна търговия в настоящата си форма и обем по отношение на създаването и запазването на работни места в Европа, по-специално когато имаме предвид дребните търговци, малките и средните предприятия, семейните предприятия и малките стопанства в европейските страни, които се носят по течението и са загубили възможности за напредък поради настоящата глобална, либерализирана световна търговия? Ако помислим за солидарността, добре ли е това за бедните, развиващи се страни, които вместо да развиват собствено земеделие и промишленост, са длъжни да отворят своите пазари? Добре ли е за околната среда стоките да се доставят от големи разстояния?
Искам да предложа като начална стъпка, поне за земеделието и храните, да обмислим въвеждането на принцип за самоопределение по отношение на храните, което означава, че общностите и страните имат право да решават какво искат да произвеждат, как искат да го произвеждат и след това как искат да го продават. Потребителите имат право на качествени, здравословни и питателни храни, а ние знаем, че това не са храните, които се транспортират от хиляди километри, а местно произведените, местно обработените и местно продаваните храни.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Искам да приветствам члена на Комисията за неговото назначаване. Възможно ли е той да ни предостави по-подробна информация относно отражението на икономическата криза върху световната търговия със селскостопански продукти? Г-жа Andrikienвече спомена случай с Руската федерация, които заявиха, че са готови да забранят вноса на птиче месо до 2015 г., тъй като покриват своите нужди от вътрешно производство.
При условие че насърчаването на по-конкурентна селскостопанска система в една открита световна търговска среда е едно от задълженията, възложени от президента Барозу на новия член на Комисията, отговарящ за земеделието, ще се възползвам от присъствието на члена на Комисията в залата, за да го попитам как гледа на сътрудничеството с неговия колега, отговарящ за земеделието, по отношение на приключването на преговорите като част от кръга от преговори в Доха.
Seán Kelly
(EN) Г-жо председател, първо искам да кажа, че Комисията трябва да бъде приветствана за отхвърлянето на едно неотдавнашно предложение на Световната търговска организация, че трябва да забраним продажбата на безмитен алкохол и спиртни напитки. Ако беше прието, това щеше да струва 2 млрд. евро на европейската икономика и стотици работни места в целия Европейски съюз. Това беше идея, която се основаваше по-скоро на моралистки проповеди, отколкото на научни доказателства от Световната търговска организация и за щастие беше отхвърлена от Комисията.
Второто нещо, на което искам да обърна внимание е, че банките основно са отговорни за много от проблемите, които наблюдаваме понастоящем, но какво всъщност се случи? Появи се нова теория - че са прекалено големи, за да се провалят. Считам, че много от тях са не прекалено големи, за да се провалят, а по-скоро са прекалено големи за собствените си възможности. Това се вижда от неморалните заплати, които някои от тях получават, а също и от гротескните бонуси, които взимат. Нито един банкер не трябва да получава повече от министър-председателя на собствената си страна и трябва да се стремим към...
(Председателят отнема думата на оратора)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Г-жо председател, международната търговия, заедно с финансовия сектор, е областта от световната икономика, която е пострадала най-много в резултат на икономическата криза. Изчислено е приблизително, че световният търговски оборот през миналата година е спаднал с около 10% в резултат на кризата. В допълнение политиката на протекционизъм, приета от много страни като основно средство за борба с рецесията, има неблагоприятно отражение върху търговията. Едва ли някой се нуждае от аргументи относно предимствата на свободната търговия в световната икономика. Можем да кажем, че просперитетът, който са постигнали страните със свободни пазари през втората половина на миналия век, се е дължал в голяма степен на свободната търговия, която се е развивала динамично през този период. Спадът в световната търговия, нарастването на безработицата, по-специално в развиващите се страни, увеличаването на бедността и социалното изключване - тази неблагоприятна тенденция може да бъде спряна чрез възстановяване на динамичната търговия при лоялна и справедлива (...).
(Председателят отнема думата на оратора)
Michael Theurer
(DE) Г-жо председател, г-н член на Комисията, първо искам да ви поздравя за назначаването Ви в Комисията. Радваме се да видим в нея такъв стабилен, успешен политик и известен либерал. Ще Ви е необходима цялата Ви способност за убеждаване, за да създадете нов стимул в международната търговска политика на Европейския съюз. Трябва да се борим срещу всяка протекционистка тенденция. Историята ясно показва, че страните, които са участвали в световната търговия, са се радвали на по-добър растеж от тези, които не са участвали.
Изправени сме също пред нов световен ред. Някои от играчите, например Китай, имат система на държавен капитализъм, но може да използват съвсем различни методи на тази арена. Поради това аз призовавам Комисията да разработи нова стратегия за световната търговия. Ясно е, че ние трябва да вървим напред с кръга от преговори за развитието в Доха, тъй като правилният подход е многостранният. Въпреки това ще са ни необходими всички усилия, за да осъществим напредък във връзка с Китай.
Daniel Caspary
(DE) Г-жо председател, искам да се върна към един въпрос, който споменаха други двама оратори. Г-н Де Гухт, за щастие Вие отговаряте също за Трансатлантическия икономически съвет (ТИС). Ще съм много благодарен, ако поставите Трансатлантическия икономически съвет на предно място във вашата програма с цел решаване на всички проблеми, които разгледахме.
Все още Европа и Съединените американски щати отговарят за почти 60% от световната икономика. Ако съумеем да премахнем само малка част от бариерите за търговията на трансатлантическия пазар, можем да направим много повече за нашите граждани и, разбира се, за служителите, отколкото е постигнато чрез много други мерки, в които сме вложили много повече усилия през последните пет години. Аз ще съм много благодарен, ако отделите внимание на Трансатлантическия икономически съвет.
Карел де Гухт
Г-жо председател, ако трябва да се опитам да дам балансиран отговор на всички въпроси, които бяха зададени, и на всички проблеми, които бяха повдигнати, считам, че ще ми бъде необходим най-малко половин час. Доколкото разбирам, разполагам само с две или три минути.
След като казах това, позволете ми да започна с една обща забележка. Аз наистина не мисля, че протекционизмът е решение. Независимо от това дали вие вярвате или не, ако се върнем назад в историята, именно благодарение на международната търговия нашите страни са станали проспериращи.
Второ, Европа има трансформационна икономика, което означава, че трябва да внасяме, за да можем да изнасяме. Идеята, че можем да изнасяме, без да внасяме, е напълно погрешна и противоречи на фактите.
Поради това аз съм твърдо убеден, че трябва да имаме споразумения за свободна търговия с големи икономически партньори, че трябва да постигнем успех при кръга от преговори в Доха и че трябва допълнително да либерализираме международната търговия, но това не означава, че не трябва да вземаме предвид фактът, че тази международна търговия трябва също да бъде справедлива и че имаме право да защитаваме интересите си. Комисията със сигурност ще направи това, когато е необходимо, а ние ще използваме механизмите за обмен на търговски данни, с които разполагаме, за да имаме въздействие върху това, което считаме за несправедливо нарушаване на търговията.
Бяха зададени някои много специфични въпроси, от г-н Jadot например, относно срещата на 4 февруари на Световната търговска организация и какъв е резултатът от нея. Основното послание на срещата беше, че правилата от Общото споразумение по търговията с услуги не представляват пречка за правото на страните да гарантират ефективно финансово регулиране. Причината е, че Общото споразумение по търговията с услуги има много общ обхват за разумни финансови мерки, така че този финансов регламент, независимо от това дали е на национално или европейско ниво, със сигурност не противоречи на правилата на Общото споразумение по търговията с услуги.
Това ме отвежда до произхода на кризата, през която преминаваме. Да се надяваме, че по-голямата част е зад нас. Аз съм твърдо убеден, че тя е имала голямо въздействие върху търговията, но произходът на кризата е във финансовите дисбаланси, които са резултат от напълно погрешния избор на финансовите институции. Финансовата криза не възникна в Европа; тя дойде в Европа и в останалата част от света от Съединените американски щати.
Мога да се съглася, че кризата с храните от преди няколко години, която все още не беше напълно решена и приключена, така да се каже, е допринесла за големи дисбаланси, по-специално в развиващите се страни. Можем да кажем много за развиващите се страни, за доброто управление и т.н., но със сигурност не можем да обвиним развиващите се страни за произхода на финансовата криза. Това е очевидно и те са засегнати много сериозно от тази криза, така че трябва да вземем предвид това.
Имаше също някои въпроси, последния път от г-н Caspary и един от г-н Jadot, за това, какво ще правим с Трансатлантическия икономически съвет и със стратегическата инициатива за Китай?
Моето лично мнение е, че единственият добър отговор на икономическото развитие в Китай - което между другото няма да спрем - единственият добър отговор е самите ние да станем по-силни. Считам, че това е единственият добър отговор.
Ако погледнем на това от гледна точка на търговския дефицит, вярно е, че търговският дефицит с Китай значително се е увеличил, но ако погледнем глобалния търговски дефицит с Азия, той не се е увеличил толкова много. Също така в рамките на Азия другите азиатски страни са изправени пред много жестока конкуренция от страна на Китай.
Така че това, което трябва да направим, е самите ние да станем по-силни. Вярвам, че постигането на този трансатлантически пазар например е един от най-добрите отговори, които можем да дадем.
Разполагаме с неотдавнашен доклад, изготвен по искане на Парламента, който показва, че ако можем да намалим с 50% нетарифните бариери между Европа и Съединените американски щати, това ще има ефект, който ще е много по-голям в сравнение с кръга от преговори в Доха. Трябва да работим по този въпрос, но като казваме това, няма изобщо да бъде лесно.
Като говорим за кръга от преговори в Доха, аз твърдо вярвам, че трябва да се опитаме да приключим този кръг, тъй като той има много важни характеристики, сред които и това, че съществуващите тарифи не могат да бъдат увеличени повече, че ще можем да ги понижим. Второ, има силен подход по отношение на развитието в кръга от преговори в Доха, разбира се, при условие, че го запазим в настоящия му вид и това трябва да е целта на Европейската комисия.
Имаше също въпрос от David Martin относно данъка "Робин Худ”. Първо, трябва да кажа, че харесвам името Робин Худ повече от Тобин. Но освен това се страхувам, че данъкът "Робин Худ" е изправен пред същите проблеми, както и данъкът "Тобин", и че може да бъде осъществен само в глобален мащаб. Трябва също да имате предвид, че осъществяването дори в глобален мащаб предполага много скъп механизъм за неговото прилагане. Председателят Барозу каза за данъка "Тобин", че ние сме готови да го подкрепим, доколкото всички останали го правят и, разбира се, това е свързващата точка.
Една последна дума - г-н Higgins също зададе въпрос - за спекулациите и какво се е случило в резултат на тях, а също и по отношение на Гърция.
Това не е разискване за Гърция, така че няма да навлизам в подробности, но честно казано считам, че вина има и самата Гърция. Това, което не може да съществува при глобалната икономика, и това, което не може да съществува в Европейския съюз, е морален риск. Членството в Европейския съюз също предполага някакви задължения. Така че държавите-членки, които попадат в затруднено положение - ние със сигурност сме готови да ги подкрепим и да им помогнем, когато е възможно - трябва също да осъзнаят, че трябва да спазват правилата и че ако спазват правилата, тогава вероятно няма да попадат в затрудненото положение, в което са сега.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
Edit Herczog  
в писмена форма. - (HU) Свиването на световната икономика имаше особено вредно отражение върху страните от Централна и Източна Европа, тъй като спадът в търсенето е засегнал предимно продукти със съществена роля при износа, като автомобилите, битовата електроника и др. В същото време тези страни са засегнати сериозно също от кредитния срив. Засилването на износа е изключително важно, за да се гарантира, че тези страни ще имат възможност да се възстановят от затрудненията, възникнали от този двоен натиск и социалните проблеми в резултат на това, като нарастващата безработица. Финансирането на износители изглежда е основна пречка в тази област, тъй като периодите за плащане са станали по-дълги, кредитирането е станало по-скъпо и по-труднодостъпно, докато условията на кредитното застраховане също са се влошили. Именно поради това трябва да се разработят програми, насочени към въпросните страни, по-специално държавите-членки на Европейския съюз, за да им се помогне да преодолеят тези затруднения.
Andreas Mölzer  
Тенденцията за възлагане на дейности на външни изпълнители през 90-те години на миналия век доведе до прехвърлянето на капитал и експертни знания зад граница в рамките на световната икономика. Фактът, че са се създавали и продължават да се създават работни места в страни с ниски трудови възнаграждения, е довел до понижаване на средните трудови възнаграждения в Централна и Източна Европа, което на свой ред е предизвикало спад в нивата на потребление. Вследствие на това европейските дружества вече не създават по-голяма част от печалбите си от производството на стоки, което е същността на тяхната дейност Те се опитват да подобрят своите резултати посредством финансови сделки и спекулации. Именно оттук трябва да започнем. Трябва да наложим квота за обикновения дялов капитал, който дружествата могат да инвестират в акции, а също и за резервите, които могат да депозират във финансови пакети в трети страни. Второ, необходими са ни регламенти за дружествата, които са понесли щети в резултат на кризата. Трето, икономиката изисква не само нов капитал за банките, които са една от основната причина за кризата, а което е по-важно, също и нови регламенти за паричните преводи, стриктни насоки за продажбата на кредитни пакети и независим надзорен орган за новите преуспяващи стопански субекти, включително за области като късите продажби, които трябва да бъдат забранени.
Artur Zasada  
Ако прогнозите, представени сега от г-н Moreira, са правилни, прогнозираният спад в световната търговия ще бъде най-големият след Втората световна война. Излишно е да казваме, че държавите-членки на Европейският съюз и страните, които не принадлежат към Общността, предприемат мерки за увеличаване на конкурентоспособността и преодоляване на отражението на кризата. Проучванията, проведени от Центъра за икономическа политика и проучвания, показват, че след първата среща на Групата на двадесетте, посветена на кризата, са предприети 425 законодателни инициативи за борба с отраженията на кризата. Някои страни са прибягнали до протекционистки практики, докато други се опитват да либерализират търговията. С оглед на факта, че икономиката е като система от скачени съдове, Европейската комисия наблюдава ли законодателните инициативи, които се предприемат в рамките на Европейския съюз и в целия свят? Европейската комисия взима ли предвид това, когато предприема антикризисни мерки? С натрупването на протекционистки и либерализиращи мерки ще възникне ситуация, при която те ще се изключват взаимно и няма да имат отражение върху световната търговия.
