ECB 2009. gada pārskats - Nesenie notikumi saistībā ar valūtas maiņas kursu pasaulē (debates) 
Priekšēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir kopējās debates par šādiem jautājumiem:
ziņojums, ko Ekonomikas un monetārās komitejas vārdā iesniedza B. Balz kungs, par ECB 2009. gada pārskatu un
Komisijas paziņojums par neseniem notikumiem saistībā ar valūtas maiņas kursu pasaulē.
Burkhard Balz
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Tikko tika izteikts lūgums ievērot kārtību. Varbūt daži deputāti varētu ņemt vērā šo lūgumu.
Dāmas un kungi! Mans ziņojums būtībā ir saistīts ar Eiropas Centrālās bankas darbību 2009. gadā, citiem vārdiem sakot, laikā, kad ekonomikas un finanšu krīze būtiski ietekmēja ekonomikas, finanšu un arvien vairāk arī politisko darbību. Šī krīze sākumā bija tikai finanšu krīze, taču tā izplatījās, un krīzes otrais vilnis ietekmēja arī visu faktisko ekonomiku. Visā pasaulē samazinājās ekonomiskā darbība, un krīzes dēļ kritās nodokļu ieņēmumi un pieauga sociālie izdevumi, kas izraisīja valstu parāda apjoma palielināšanos. Turpmāki ekonomikas stimulēšanas pasākumi veicināja arī parāda apjoma palielināšanos. Budžeta deficīta pieauguma dēļ valdības visā Eiropas Savienībā noteica vērienīgus stingrības pasākumus. Manuprāt, šādi pasākumi bija nepieciešami un atsevišķos gadījumos tie bija pat īpaši nepieciešami. Taču tie ierobežoja valdību rīcības spēju.
Ekonomiskā darbība sāka atjaunoties 2009. gada otrajā pusē, taču bija bažas, ka finanšu un ekonomikas krīze 2010. gadā var izvērsties par valstu parādu krīzi. Manuprāt, šādi draudi joprojām nav novērsti. Pēdējo dienu notikumi Īrijā skaidri apliecina, ka problēma saistībā ar dalībvalstu pārmērīgām parādsaistībām vēl ne būt nav atrisināta, un tāpēc es piekrītu priekšsēdētājam Van Rompuy kungam, ka nedrīkst pieļaut to, ka eiro zaudē vērtību. Bet tāda ir pašreizējā situācija. Taču šajā ziņojumā ir analizēti 2009. gada notikumi, kad, jāatzīst, ka ECB problēmas risināja pienācīgi - patiesībā, pat labi. Bankas veiktie pasākumi bija īpaši veiksmīgi, un tie novērsa daudzu finanšu institūciju sabrukumu. Taču finanšu institūcijas ne vienmēr pilnībā novirzīja likviditāti turpmākajā faktiskajā ekonomikā, un tādējādi pilnībā netika izmantotas šo pasākumu ekonomikas atveseļošanas iespējas.
Daži minētie pasākumi bija ārkārtas pasākumi, un tāpēc pašreiz, rūpīgi plānojot, tie ir apdomīgi jāatceļ. Iespējams, problēmas Grieķijā un citās eiro zonas valstīs daļēji radās attiecīgās valsts vainas dēļ, taču tās arī norādīja uz būtiskām problēmām ekonomikas un monetārajā savienībā. Tika pārkāpti Stabilitātes un izaugsmes pakta principi. Pašreiz mēs redzam šādas rīcības sekas, ietverot notikumus Īrijā. Minētie pārkāpumi ir jānovērš, un ir jāierobežo turpmāki pārkāpumi. Stabilitātes un izaugsmes pakts ir jānostiprina, un ekonomikas un monetārajai savienībai ir jābūt līdzsvarotākai.
Līdz šim ekonomikas un monetārās savienības politika nav bijusi pietiekami saskaņota, kas radīja eiro zonas dalībvalstu būtiskas ekonomikas atšķirības, un šādas politikas dēļ eiro zonā nav iepriekš izstrādāta krīzes pārvaldības mehānisma. Šīs atšķirības eiro zonā ir jānovērš, lai nepieļautu jaunu krīzi. Tādējādi strukturālo reformu process un finanšu jomu reglamentējošo noteikumu pārskatīšana varētu stiprināt eiro zonu. Eiropas Centrālās bankas neatkarība būs arī viens no būtiskiem jaunās ekonomikas pārvaldības aspektiem, jo īpaši saistībā ar nesen izveidoto Eiropas Sistēmisko risku padomi, un Parlaments arī turpmāk īpaši nopietni izvērtēs ECB darbību.
Esmu pilnīgi pārliecināts, ka Eiropas Savienība un eiro zona pārvarēs šo krīzi un ka tās būs spēcīgākas nekā jebkad. Taču turpmākajos mēnešos mums ir jāizdara būtiski secinājumi pēc notikušā. Tas nebūs viegli, taču saskaņā ar līdzšinējo pieredzi Eiropas Savienība visstraujāk attīstās tad, kad grūtības ir aiz muguras. Tādējādi arī šī krīze ir iespēja, kura būtu jāizmanto.
Nobeigumā es vēlos pateikties visiem ēnu referentiem no citām grupām par ļoti patīkamu un veiksmīgu sadarbību, gatavojot šo ziņojumu. To nedrīkst uzskatīt par pašsaprotamu, bet šajā gadījumā tas ir jo īpaši jāuzsver.
Jean-Claude Trichet
Priekšsēdētāja kungs, Balz kungs, dāmas un kungi! Saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību esmu gandarīts pārrunāt Eiropas Centrālās bankas 2009. gada pārskatu. Jo īpaši tāpēc, ka Eiropas vēlēšanu dēļ tika mainīts grafiks, un pagājušā gada martā es stāstīju par iepriekšējā gada pārskatu. Tāpēc šogad šī ir mana otrā uzstāšanās Parlamentā.
Vispirms es vēlos izteikt gandarījumu par Eiropas Parlamenta rezolūcijas priekšlikumā atkārtoti pausto atbalstu regulārām uzklausīšanām Ekonomikas un monetārajā komitejā, un, vispārēji runājot, ciešo sadarbību ar Eiropas Centrālo banku. Es to īpaši atbalstu tādēļ, ka Eiropas Parlaments šogad ļoti uzskatāmi apliecināja gatavību un spēju aizstāvēt svarīgās Eiropas intereses, jo īpaši saistībā ar finanšu uzraudzības tiesību aktu kopumu.
(DE) Vispirms es vēlos sniegt īsu pārskatu par monetārās politikas pasākumiem, kurus Eiropas Centrālā banka īstenoja finanšu un ekonomikas krīzes laikā. Es arī vēlos atskatīties uz ECB darbību tās pirmo divpadsmit gadu pastāvēšanas laikā. Nobeigumā es minēšu galvenās problēmas, kas būs jārisina 2011. gadā.
Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es vēlos runāt par pasākumiem, kas tika veikti krīzes laikā.
Monetārās politikas jomā 2009. gads ECB bija nopietnākais pārbaudījums. Vispirms visā pasaulē notika spēcīga ekonomikas lejupslīde, un pēc tam 2008. gada rudenī sākās finanšu krīze. Inflācijas spiediena ietekmē mēs turpinājām īstenot līdzšinējo politiku, kas paredzēja vēl vairāk samazināt galvenās likmes. Kopumā tikai septiņos mēnešos - no 2008. gada oktobra līdz 2009. gada maijam - mēs samazinājām galveno refinansēšanas likmi par 325 bāzes punktiem. Tādējādi galvenā refinansēšanas likme bija 1 %.
Lai mājsaimniecības un uzņēmumi eiro zonā varētu izmantot šos īpaši izdevīgos finansēšanas noteikumus, arī 2009. gadā mēs nodrošinājām - un pat palielinājām - kreditēšanas atbalstu eiro zonas bankām. Tas tika darīts, lai atrisinātu problēmas saistībā ar neveiksmīgiem finanšu tirgiem, kas mazināja monetārās politikas spēju ietekmēt cenu stabilitātes perspektīvas, pieņemot tikai ar procentu likmēm saistītus lēmumus. Galvenais tā dēvētais nestandarta pasākums ir pilna apjoma piešķīruma likviditātes nodrošinājums saistībā ar refinansēšanas darbībām attiecībā uz eiro zonas bankām, pamatojoties uz labu kredītnodrošinājumu, un atbilstoši galvenajai refinansēšanas likmei, kas attiecīgajā brīdī dažiem maksājuma termiņiem ir spēkā vairākas nedēļas. Mēs 2009. gadā arī pagarinājām ilgāka termiņa refinansēšanas operāciju maksājuma termiņus līdz vienam gadam. Tie, protams, bija ārkārtīgi svarīgi lēmumi.
Kā pareizi uzsvērts jūsu sagatavotajā rezolūcijas priekšlikumā par ECB gada pārskatu, šis palielinātais kreditēšanas atbalsts palīdzēja veiksmīgi izvairīties no depresijas vai daudz dziļākas recesijas, kas notiktu nevajadzīgas papildu spriedzes gadījumā. Es vēlos uzsvērt, ka visi mūsu veiktie pasākumi bija pilnīgi saskaņā ar noteikumu vidēji ilgā termiņā nodrošināt cenu stabilitāti visā eiro zonā. Mums ir izdevies atbilstoši īstenot savus pienākumus, un to apliecina pozitīvs inflācijas rādītājs un stabilas prognozes par inflāciju eiro zonā.
2009. gadā daži finanšu tirgus aspekti uzlabojās, taču vairākos eiro zonas valdību obligāciju tirgu segmentos atkal palielinājās spriedze. Tā kā vienmērīga obligāciju tirgus darbība ir pamatnoteikums, lai pārnestu ECB galvenās procentu likmes, un tāpēc mēs nolēmām iejaukties eiro zonas parāda vērtspapīru tirgus darbībā, lai palīdzētu pareizāk pārnest monetārās politikas nosacījumus uz ekonomiku. Tādēļ mēs izstrādājām vērtspapīru tirgu programmu. Mēs atjaunojām visu likviditāti, lai šī programma neietekmētu mūsu nostāju monetārās politikas jomā.
Rezumējot visus minētos apstākļus, es vēlos uzsvērt, ka visi nestandarta pasākumi, kurus mēs īstenojām finanšu krīzes laikā, ir pagaidu pasākumi, un tie tika izstrādāti tā, lai tos varētu atcelt. Daži nestandarta pasākumi, kas tika īstenoti 2009. gadā un 2010. gada sākumā, jau ir atcelti, jo situācija dažos finanšu tirgos ir uzlabojusies un eiro zonas ekonomika atveseļojas.
Es vēlos ar jums dalīties dažās pārdomās par sasniegumiem saistībā ar eiro. Manuprāt, pamatā ir trīs aspekti.
Pirmkārt, ECB izpildīja savu saskaņā ar Līgumu paredzēto pienākumu, proti, nodrošināja cenu stabilitāti. Faktiski vidējais inflācijas rādītājs eiro zonas valstīs pēdējos gandrīz 12 gados ir 1,97 %. Tas pilnībā atbilst mūsu definīcijai par cenu stabilitāti, proti, mūsu mērķim noturēt gada inflācijas likmi eiro zonā zem 2 % atzīmes un vidējā termiņā - tuvu 2 % atzīmei. Tas nozīmē, ka pēdējos 12 gados eiro sistēma ir bijusi stabilitātes un drošības garants, un tāda tā, lielākoties, bija arī pēdējā laikā, neraugoties uz grūtībām, kuras izraisīja pasaules finanšu krīze.
Otrkārt - un, apsverot galvenokārt ECB monetārās politikas uzticamību -, kā es jau minēju, inflācijas prognozes ir nepārtraukti noturējušās līmenī, kas atbilst cenu stabilitātes nosacījumiem.
Treškārt, mūsuprāt, panākumus nodrošināja tas, ka ECB ir pilnīgi neatkarīga no politiskās ietekmes, ņemot vērā tās uzdevumu nodrošināt cenu stabilitāti un saistībā ar tās atklātajiem paziņojumiem, jo īpaši, nosakot cenu stabilitātes līmeni. ECB divu pīlāru monetārā stratēģija ļauj īstenot tālredzīgus un vidēja termiņa pasākumus, kam pamatojas uz stabilām analītiskajām pamatnostādnēm. Šīs pamatnostādnes paredz veikt arī rūpīgu finanšu un kredītu sistēmas darbības analīzi, ņemot vērā inflācijas monetāro raksturu vidējā un ilgākā termiņā.
Mūsuprāt, šī visaptverošā pieeja ļauj pieņemt pamatotus un saskaņotus lēmumus, turklāt šī pieeja ir stabila un tālredzīgāka par īstermiņa nepastāvību.
Attiecībā uz eiro ārējiem aspektiem es vēlos norādīt, ka Eiropas valūta ir iekarojusi savas pozīcijas starptautiskā līmenī. 2009. gadā eiro veidoja aptuveni 30 % no starptautiskā parāda vērtspapīriem un no ārvalstu valūtas rezervēm.
Apsverot eiro ārējos aspektus, man ir jāatgādina pašreizējais valūtas maiņas kurss pasaulē, un es aicinu šos jautājumus risināt īpaši piesardzīgi.
Ir divi galvenie jautājumi. Viens no tiem ir saistība starp rūpniecības valstu galvenajām svārstīgajām konvertējamām valūtām, piemēram, dolāru, eiro, jenu, sterliņu mārciņu un Kanādas dolāru. Šīs valūtas ir svārstīgas kopš Bretton Woods sistēmas sabrukuma 1970. gadu sākumā. Es vēlos uzsvērt starptautiskajā sabiedrībā valdošo uzskatu, ka valūtas maiņas kursu pārmērīgs svārstīgums un nekonsekventas izmaiņas nelabvēlīgi ietekmē ekonomikas un finanšu stabilitāti.
Es arī vēlos norādīt, ka ECB augstu vērtē paziņojumus, ko nesen sniedza ASV valsts iestādes, proti, ASV Valsts kases sekretārs un Valsts bankas vadītājs, atkārtoti uzsverot, ka Amerikas Savienotās Valstis ir ieinteresētas saglabāt stabilu dolāra vērtību pret citām lielākajām konvertējamām valūtām. Es pilnīgi piekrītu šim uzskatam. Saglabāt dolāra vērtību, salīdzinot to ar citu attīstīto valstu valūtām, ir Amerikas Savienoto Valstu, Eiropas un visas pasaules interesēs.
Otrs svarīgs jautājums ir saistīts ar to jaunās ekonomikas valstu valūtām, kurās ir norēķinu konta pārpalikums un nav pietiekami elastīgs valūtas maiņas kurss. Šajā jautājumā starptautiskās sabiedrības viedoklis ir viennozīmīgs - un to pagājušajā nedēļā atkārtoti apliecināja Koreja un arī Komisija -, un tas paredz, ka attiecīgās jaunās ekonomikas valstis un starptautiskā sabiedrība ir ieinteresētas izveidot tirgus noteiktas valūtas maiņas sistēmas, kas veicinātu valūtas maiņas kursa stabilitāti, lai atspoguļotu galvenos pamatnosacījumus un lai konkurences nolūkos nepieļautu valūtu devalvāciju.
ECB mēdza sacīt, ka nedrīkst sēdēt uz veciem lauriem. Un pašlaik šī frāze ir vēl aktuālāka nekā jebkad. Mums būs jārisina daudzas problēmas. Visām attiecīgajām valsts iestādēm un privātā sektora pārstāvjiem ir pilnībā jāuzņemas atbildība, un tas attiecas uz izpildstruktūrām, centrālajām bankām, regulatoriem, uzraudzītājiem, kā arī privāto sektoru un finanšu nozari. Jo īpaši šī krīze skaidri apliecināja, ka mērķtiecīgu ekonomikas pārvaldības reformu ieviešana ir gan eiro zonas valstu, gan visas eiro zonas interesēs.
Priekšsēdētāja Van Rompuy kunga priekšlikumā par ES ekonomikas pārvaldības reformu, kuru Eiropadome apstiprināja 2010. gada oktobra sanāksmē, ir izklāstīti priekšlikumi par to, kā uzlabot pašreizējo uzraudzības sistēmu ES līmenī, un šie pasākumi ir plaši piemērojami arī tajās ES valstīs, kuras nav iesaistījušās monetārajā savienībā. Taču, apsverot konkrētas prasības eiro zonas valstīm, mūsuprāt, tās nav pietiekamas, lai nodrošinātu pēc iespējas labāku vienotas valūtas ekonomikas darbību.
Esmu pārliecināts, ka tuvākajos mēnešos Eiropas Parlaments palīdzēs Eiropai veikt nepieciešamās izmaiņas ekonomikas pārvaldības jomā. Ņemot vērā Parlamenta likumdošanas kompetenci finanšu uzraudzības jomā un saistībā ar ESRK, tas ir apliecinājis savu apņēmību iesaistīties īpaši svarīgu jautājumu risināšanā.
Paldies par to, un es atgādinu, ka, manuprāt, Parlamentam būs izšķiroša nozīme debatēs par ekonomikas pārvaldību.
Ar finanšu regulu ir saistīta vēl kāda svarīga problēma. Mums būtu pilnīgi jāņem vērā krīzes laikā gūtās mācības un jāturpina līdzšinējie panākumi finanšu reformas jomā. Rezolūcijas priekšlikumā ir arī uzsvērts tas, ka īpaši svarīgi ir nekavējoties īstenot "Bāzele III” standartus. Komisijas likumdošanas priekšlikumi par vērtspapīru pārdošanu un ārpusbiržas atvasinājumu operācijām arī ir nepieciešami pasākumi, kuru mērķis ir pārredzamāka un elastīgāka finanšu sistēma.
Nākamais gads būs izšķirošs. Ir paredzēts 2011. gadā pieņemt pārskatīto pārvaldības dokumentu kopumu, organizēt padziļinātas apspriedes par krīzes pārvaldības sistēmu un, iespējams, sākt procedūru par grozījumiem Līgumā. Visas šīs reformas ir jāīsteno pareizi, lai eiro zona un Eiropa kopumā turpmāk spētu vēl kompetentāk un pārliecinošāk risināt iespējamās problēmas.
Arī pirmais Eiropas Sistēmisko risku padomes darbības gads būs 2011. gads. Kā minēts arī jūsu sagatavotajā rezolūcijas priekšlikumā, mēs darām visu, kas ir mūsu spēkos, lai atbalstītu šīs jaunās iestādes darbību. Vienlaicīgi, protams, joprojām ir spēkā ECB pilnīga neatkarība un sākotnējie pienākumi, kā to paredz Māstrihtas Līgums, un es to jau minēju Parlamenta deputātiem.
Mēs arī turpmāk pildīsim savu pienākumu. To paredz Līgums. Jūs varat paļauties uz to, ka mēs attaisnosim iedzīvotāju cerības.
Olli Rehn
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es vēlos pateikties referentam Burkhard Balz par lielisko un visaptverošo ziņojumu saistībā ar ECB 2009. gada pārskatu. Komisija atzinīgi vērtē ziņojumu, kurā ir pienācīgi atspoguļoti galvenie jautājumi. Šajā ziņojumā ir izklāstīts un uzslavēts ECB darbs krīzes novēršanā. Komisija piekrīt referentam, ka ECB prezidenta Jean-Claude Trichet vadībā prasmīgi un pakāpeniski palīdzēja risināt šo sarežģīto situāciju.
Es vēlos izmantot iespēju un pateikties Jean-Claude Trichet par lielisko sadarbību un jo īpaši par viņa būtisko ieguldījumu šajā sarežģītajā laikā. ECB ir pārraudzības iestāde, kas, īstenojot nestandarta pasākumus, būtiski palīdzēja pārvarēt krīzi, veicināt ilgtspējīgu izaugsmi un veidot jaunas darba vietas.
Šajā ziņojumā ir pamatoti uzsvērts tas, ka finanšu krīze pierādīja, ka eiro zonā ir nepieciešama stingrāka ekonomikas uzraudzība. Komisija tam piekrīt, un tieši tāpēc tā izstrādāja vairākus tiesību aktu priekšlikumus, lai pastiprinātu ekonomikas pārvaldību ES, jo īpaši eiro zonā.
Mēs īstenojām arī vairākus Feio kunga ziņojumā minētos priekšlikumus par ekonomikas pārvaldības stiprināšanu un izvēršanu Eiropas Savienībā. Ekonomikas un monetārā komiteja ir saņēmusi Komisijas priekšlikumus, un tā strādās pie tiem līdz nākamā gada jūnijam, un es to novērtēju un atbalstu.
Es vēlos runāt arī par debašu otro daļu, kas attiecas uz nesenajiem notikumiem saistībā ar valūtas maiņas kursu pasaulē. Pēdējās nedēļās ārvalstu valūtas tirgi tiešām ir arvien svārstīgāki, un galveno valūtu savstarpējās maiņas kurss ir īpaši mainīgs.
Kopš šī gada jūnija eiro vērtība ir pieaugusi, salīdzinot ar dolāru, jo eiro rādītāji eiro zonas ekonomikā ir stabilāki un ASV monetārā politika joprojām paplašinās. Taču pavisam nesen eiro vērtība, salīdzinot ar lielākajām valūtām, mazliet kritās, un pieaugošās bažas par dalībvalstu valsts finansēm - galvenokārt Īrijā - ietekmēja arī eiro vērtību. Faktiski eiro vērtība pašlaik ir tuvu eiro vidējai vērtībai ilgtermiņā, ņemot vērā kopējo vērtības samazinājumu šogad, ko izraisīja nepamatoti augstas vērtības noteikšana iepriekšējā gada beigās. Salīdzinot ar rādītājiem gada sākumā, eiro vērtība ir faktiski samazinājusies par aptuveni 7 %.
Apsverot attīstīto valstu lēnu atveseļošanos un lielās kapitāla plūsmas uz jaunās ekonomikas valstīm, daudzas valstis gribēja samazināt savas valūtas vērtību vai vismaz konkurētspējas nolūkos nepalielināt valūtas vērtību. Tāpēc ir svarīgi, ka valstu vai valdību vadītāji G20 augstākā līmeņa sanāksmē, kas pagājušajā nedēļā notika Seulā, īpaši skaidri un stingri apņemtos konkurences nolūkos nesamazināt savas valūtas vērtību.
G20 augstākā līmeņa sanāksmes dalībnieki arī vienojās turpināt darbu, lai līdzsvarotu pasaules valstu izaugsmi. Tika panākta vienošanās par provizorisku pamatnostādņu izstrādi. Ir skaidrs, ka īpaši svarīgi ir nodrošināt elastīgu valūtas maiņas kursu, lai atjaunotu nepieciešamo līdzsvaru un lai valūtas maiņas kurss atbilstu ekonomikas pamatprincipiem, kā uzsvēra prezidents Trichet. Komisija arī turpmāk atbalstīs šo svarīgo G20 dalībvalstu darbu, kas būs arī viena no galvenajām prioritātēm Francijas G20 prezidentūras laikā nākamajā gadā.
Nobeigumā es vēlos jūs informēt par svarīgiem notikumiem saistībā ar eiro zonu. Vakar Ecofin Padome atbalstīja Īrijas valdības prasību ES par finansiālu atbalstu, un ministri vienojās ar Komisiju un ECB, ka, sniedzot atbalstu Īrijai, tiks garantēta drošība finanšu stabilitātei Eiropā. ES finanšu atbalstu var saņemt atbilstoši programmai, vienojoties par stingriem politikas nosacījumiem, kurus Īrijas valsts iestādes pašlaik pārrunā ar Komisiju un SVF sadarbībā ar ECB. Izmantojot šo programmu, izšķirošā veidā tiks risinātas Īrijas problēmas ekonomikas jomā, un šajā programmā ir paredzēts arī fonds gadījumā, ja banku nozares darbībai būs nepieciešami papildu līdzekļi. Lai novērstu saspringtību banku nozarē, būs jāīsteno dažādi pasākumi, ietverot parādsaistību īpatsvara samazināšanu un reorganizāciju, lai nodrošinātu Īrijas banku sistēmas pareizu darbību kopējā ekonomikā.
Pašreiz notiek tehniskās pārrunas par ES un SVF programmu, un tās ir paredzēts pabeigt līdz novembra beigām. Es varu paziņot, ka papildus ES un SVF finansējumam arī Apvienotā Karaliste un Zviedrija izteica gatavību ieguldīt līdzekļus šajā programmā, pamatojoties uz divpusēju aizdevuma līgumu, un tās ir labas ziņas.
Kopumā vakar pieņemtie lēmumi ir būtiska virzība uz priekšu, lai kopīgi stabilizētu Īrijas ekonomiku, un tādējādi arī nodrošinātu finanšu stabilitāti Eiropā.
Jean-Paul Gauzès
Priekšsēdētāja kungs, Trichet kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi! Protams, arī es vēlos izteikt atzinību ECB par darbu, un es piekrītu kolēģa Balz kunga minētajam un tam, kas ir izklāstīts rezolūcijā. Īsajā man atvēlētajā laikā es tikai vēlos piebilst, ka mums ir jāņem vērā Eiropas iedzīvotāju intereses.
Kāpēc šodien es to saku? Tāpēc, ka vakar vakarā visos Francijas televīzijas kanālos nākamais prezidenta amata kandidāts demonstratīvi saplēsa palielinātu EUR 10 banknotes kopiju, paskaidrojot, ka, saplēšot šo banknoti, viņš simboliski pieliek punktu visām mūsu problēmām.
Tā, protams, nav taisnība. Lai atrisinātu radušās problēmas, mums ir jāsadarbojas un jāziņo par to, kas jau ir paveikts. Kā jūs, prezidenta kungs, jau minējāt, uzraudzības, organizācijas un reglamentēšanas jomā ir paveikts lielisks darbs. Kā jūs pats apgalvojāt, jūs varat paļauties uz Parlamenta atbalstu. Taču mums ir jāveic nopietns darbs saistībā ar tiem iedzīvotājiem, kuri neizprot jūsu ziņojumus.
Katru dienu virsraksti preses izdevumos vēsta par arvien bargākiem risinājumiem un neticamiem scenārijiem, un es vēlos pastāstīt, ka piektdien es devos kaujas laukā, kā politiķi mēdz teikt, un es tikos ar apmēram 100 vai 150 cilvēkiem. Viņi visi man uzdeva vienu un to pašu jautājumu: kas notiks ar eiro? Eiropas iedzīvotāju bažas nesaskan ar Eiropas Centrālās bankas paveikto darbu.
George Sabin Cutaş
Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es vēlos pateikties referentam Balz kungam par sadarbību. Arī es atzinīgi vērtēju to, ka pēc Lisabonas Līguma stāšanās spēkā Eiropas Centrālajai bankai ir piešķirts ES iestādes statuss.
Otrkārt, es vēlos norādīt uz būtiskām makroekonomikas atšķirībām eiro zonas dalībvalstīs, kas pierāda nepieciešamību labāk saskaņot ekonomikas un monetāro politiku. Stabilitātes un izaugsmes pakts nav atbilstošs dokuments pašreizējo ekonomisko atšķirību risināšanai. Viens no šīs problēmas risinājumiem varētu būt ES līmenī izlaist valdību obligācijas. Šāds solidaritātes mehānisms nodrošinātu stabilu finansējumu tām dalībvalstīm, kuras ir nonākušas īpaši smagā situācijā, tas arī veicinātu efektīvāku budžeta uzraudzību un ievērojami uzlabotu likviditāti. Vienotajai valūtai būtu jānosaka fiskālie ierobežojumi un kopīgais ilgtermiņa parāds.
Finanšu pakalpojumu sniedzēju pārgalvība veicināja ekonomikas un finanšu krīzi. Turklāt neseno pret dažām dalībvalstīm vērstu spekulāciju dēļ šīm valstīm ir grūtāk saņemt aizdevumu starptautiskajos finanšu tirgos, un tas ietekmē visas eiro zonas stabilitāti. Tāpēc, manuprāt, ir nepieciešams izstrādāt pastāvīgu mehānismu, kas aizsargātu eiro zonas valstis pret spekulatīviem uzbrukumiem. Eiropas Komisijas pienākums ir kontrolēt pašreizējo kredītreitingu aģentūru darbību un izveidot struktūru attiecībā uz ES līmeņa kredītreitinga aģentūru.
Ir arī jāņem vērā tas, ka valstu ieviestie stingrības pasākumi var būtiski palēnināt Eiropas ekonomikas atveseļošanos. Tāpēc ir nepieciešams izveidot ES līmeņa ekonomikas pārvaldības modeli, kurā fiskālā konsolidācija tiktu saistīta ar pasākumiem, kas paredz jaunu darba vietu izveidi.
Komisijai ir arī jāizvirza konkrēti mērķi, kā samazināt konkurētspējas atšķirības Eiropas valstu ekonomikas sistēmās, un tai ir arī jāveicina ieguldījumi videi draudzīgas atjaunojamās enerģijas jomā.
Sylvie Goulard
Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs! Vispirms es vēlos teikt, ka es piekrītu tiem, kuri izteica atzinību referentam, kurš, manuprāt, sagatavoja ļoti skaidru ziņojumu.
Šajā ziņojumā referents uzsver jauninājumus, kas ir paredzēti Lisabonas Līgumā, un es vēlos sirsnīgi pateikties jums, Trichet kungs, par to, ka jūs šovakar tiem, kuri, šķiet, nemaz nezina par būtisko jaunumu - starp citu, ieskaitot tos, kuri šo līgumu parakstīja un atbalstīja šī līguma ratificēšanu -, vēlreiz atgādinājāt to, ko paredz Lisabonas Līgums, proti, ka Stabilitātes pakta reformu varēs publiski pārrunāt šajā plenārsēžu zālē.
Komisija Rehn kunga vadībā sagatavoja vairākus vajadzīgus un diezgan drosmīgus priekšlikumus. Īpaši drosmīgi ir tie, kuros tiek ierosināts veikt stingrākus pasākumus, ņemot vērā makroekonomiskas atšķirības, kuras būtībā Balz kungs minēja savā ziņojumā. Turklāt jūs, Trichet kungs, vairākas reizes minējāt "kvalitatīvu lēcienu”, citiem vārdiem sakot, virzību uz priekšu pārvaldības jomā.
Es pilnīgi piekrītu Gauzès kunga minētajam; novērtējot faktisko situāciju, ir jāapsver, vai priekšlikumi, ko septembrī iesniedza Komisija, ir pilnīgi atbilstoši un vai nebūtu jāņem vērā pašreizējās krīzes pieredze, lai sasniegtu pēc iespējas lielāku progresu. Es vēlos norādīt, ka tie, kuri izveidoja eiro, neparedzēja, ka mēs vienkārši koordinēsim ekonomikas politiku ilgtermiņā. Bija paredzēts izveidot politisku savienību, proti, nodrošināt iespēju pieņemt lēmumus Parlamenta vadībā.
Runājot ar iedzīvotājiem, manuprāt, diezgan pārsteidzoši ir tas, ka ES ir dažas vadošās dalībvalstis, kuras vada kopējos procesus un vienlaicīgi arī uzrauga šo procesus. Tāda ir pašreizējā sistēma, citiem vārdiem sakot, ES var salīdzināt vienlaicīgi ar autovadītāju, struktūru, kas uzliek sodu, un to struktūru, kas kontrolē pārējo mašīnu satiksmi. Man liekas, ka šādas ceļu satiksmes sistēmas nav nevienā valstī. Tāpēc mēs vēlamies mazliet palielināt soda naudu, un mēs pie tā strādāsim. Paldies par atgādinājumu, ka tas jau tika darīts attiecībā uz finanšu uzraudzības sistēmas reformu, kas bija visas Eiropas interesēs.
Sven Giegold
Priekšsēdētāja kungs! Vispirms manis pārstāvētās grupas vārdā es vēlos pateikties Balz kungam par sadarbību pārrunu procesā. Mēs varējām ierosināt dažus priekšlikumus, lai šis ziņojums būtu vēl pilnīgāks. Laika posmā no 2009. gada līdz 2010. gada Eiropas Centrālā banka īstenoja ārkārtējus pasākumus, un ņemot vērā ārkārtējo ekonomisku situāciju, es vēlos vēlreiz pateikties Trichet kungam par minētajiem pasākumiem, jo īpaši tāpēc, ka arī ECB darbinieki ne vienmēr šos pasākumus atbalstīja.
Šajā laika posmā mēs pārliecinājāmies, ka Stabilitātes un izaugsmes pakts nav atbilstošs dokuments. Tāpēc ir efektīvi jākoordinē ekonomikas politika, kurā tiktu ņemti vērā ne tikai valsts parādi, bet arī privātie parādi, un kuras mērķis būtu nodrošināt ekonomikas stabilitāti ne tikai tajās valstīs, kurās ir budžeta deficīts, bet arī tajās, kuras gūst peļņu. Apsverot cenas, ir jāvērtē ne tikai patēriņa cenas, bet arī īpašuma cenas, spekulatīvus darījumus šajā jomā un iespējamo burbuļu veidošanos.
Turklāt mēs pastāvīgi atgādinām to, ka vispirms Eiropas Savienībā beidzot ir nepieciešami noteikumi par nodokļu konkurenci. Ir nepieļaujami, ka tiek īstenotas vērienīgas stingrības pasākumu programmas attiecībā uz izdevumiem, bet valstīs joprojām nav ierobežota nodokļu konkurence attiecībā uz ienākumiem.
Īpaši nepieņemami - un to nav iespējams paskaidrot pilsoņiem - ir tas, ka pašlaik ES glābj Īrijas bankas, taču netiek veikti pasākumi, lai ārkārtīgi zemo uzņēmuma peļņas nodokli, kas ir 12,5 %, pielīdzinātu vidējam līmenim Eiropā, kas ir 25 %. Ir nepieciešamas skaidras pārrunas šajā jautājumā.
Es arī lūdzu Trichet kungu komentēt divus šī ziņojuma aspektus - saistībā ar 21. punktā minēto pārredzamību un 39. punktā paredzētajiem vērtspapīriem. Šos divus aspektus jūs vēl neesat komentējis. Visu referentu un ēnu referentu vārdā es būtu pateicīgs, ja jūs komentētu konkrēti šos aspektus.
Kay Swinburne
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos izteikt atzinību Balz kungam par ziņojumu. Katru dienu ir kāda jauna krīze saistībā ar eiro, un visiem ir skaidrs, ka, lai izdzīvotu, ir nepieciešamas jaunas pārvaldības metodes un jauni noteikumi, un ECB ir grūti no malas risināt pasaules nozīmes jautājumus.
Taču varbūt tieši tas ir problēmas cēlonis. Līdz šim vairums lielāko pasaules līmeņa tirgu dalībnieku veiksmīgi sadarbojās, lai kopīgi meklētu risinājumus pasaules finanšu krīzes radītajām problēmām. Nav dzirdēts par saskaņotas rīcības gadījumiem saistībā ar izmaiņām finanšu pakalpojumu reglamentējuma jomā, jo īpaši attiecībā uz atvasinātajiem vērstpapīriem. Taču, apsverot valsts valūtu un starptautiskās bankas, ir lielas bažas, ka daudzpusēja koordinācija var būt neefektīva.
Ja ECB prioritāte būs aizsargāt eiro, ASV Valsts bankas prioritāte būs aizsargāt dolāru, bet Ķīnas - aizsargāt jenu, tad cietīs visas iesaistītās puses.
Kopš savas darbības sākuma ECB ir paveikusi lielu darbu, lai saskaņotu dažādas kultūras un izmantotu metožu atšķirības monetārās politikas jomā. Es ceru, ka, neraugoties uz milzīgu iekšējo spiedienu, ECB izmantos savu pieredzi šajā jomā, lai uzlabotu sadarbību ne tikai ES, bet arī pasaules līmenī.
Jürgen Klute
Priekšsēdētājas kundze! Vispirms es vēlos sirsnīgi pateikties Balz kungam par konstruktīvo sadarbību. Jāuzsver, ka, neskatoties uz atšķirīgiem viedokļiem, sadarbība bija veiksmīga.
Daudzi domāja - un es vēlos šo faktu vēlreiz uzsvērt -, ka krīze eiro zonā ir aiz muguras. Notikumi Īrijā liecina par to, ka tā nav. Tāpat kā iepriekš Eiropa labprātīgi piedāvā palīdzību finanšu tirgiem. ES dalībvalstis joprojām ir spiestas piedāvāt savas valsts obligācijas finanšu tirgos un censties iemantot spekulantu uzticību, ieviešot postošus stingrības pasākumus. Pagājušajā nedēļas nogalē mēs atkal redzējām, kādas ir šīs darbības sekas. Šoreiz tā nebija Grieķija, kas tika vainota maldināšanā, bet gan pirmrindniece Īrija, kas bija spiesta lūgt finanšu palīdzību Eiropai, lai glābtu valsts banku sistēmu - sistēmu, kas arī ilgi tika uzskatīta par lielisku piemēru ierobežojumu atcelšanas jomā.
Vienlaicīgi finanšu nozares pārstāvji jau piesardzīgi vērtē situāciju arī Portugālē, jo arī šajā valstī procentu likmes turpina palielināties. Eiropas Centrālā banka ir daļēji atbildīga par šīm problēmām. Tā nav izmantojusi un joprojām neizmanto eiro obligācijas, lai piedāvātu pieņemamu risinājumu kā alternatīvu pašreizējai pieejai, kas atgādina kazino mahinācijas. Puse Eiropas valstu atgūstas pēc krīzes, bet ECB pasīvi noraugās, kā pārējās valstis grimst arvien dziļāk nabadzībā un nedrošībā. Valstu ekonomikā ir noteikti graujoši ierobežojumi, kas, iespējams, ir izdevīgi Eiropas magnātiem, kuri darbojas ieguldījumu un banku jomā, taču tie nepalīdz Īrijai, monetārajai savienībai un ECB.
Trichet kungs, es lūdzu nepievērst uzmanību vienkāršotajam finanšu sistēmas raksturojumam, kuru sniedza Merkel kundze. Lai glābtu ekonomikas un monetāro savienību, nedrīkst neizmantot Eiropas obligāciju iespējas. Eiro obligācijas ir jāizmanto pirms spekulanti ir noskatījuši savu nākamo upuri.
(Runātājs piekrita atbildēt uz zilās kartes jautājumu, kas uzdots saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Hans-Peter Martin
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Man ir jautājums Klute kungam: kā priekšlikumu attiecībā uz Eiropas valstu obligācijām un eiro obligācijām var savienot ar Vācijas Federālās konstitucionālās tiesas viedokli šajā jautājumā, un kāds būtu iznākums, ja šo metodi ierosinātu izvērtēt Vācijas Federālajai konstitucionālajai tiesai Karlsrūē?
Jürgen Klute
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Es piekrītu, ka to ir grūti novērtēt. Es nevaru uzreiz atbildēt uz šo jautājumu. Ir skaidrs, ka šis gadījums ir sarežģīts, taču, manuprāt, pašlaik ir iespējams novērtēt lēmumus. Diemžēl es nevaru uzreiz atbildēt uz šo jautājumu.
John Bufton
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze! Es ar lielu interesi lasīju Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumu par Eiropas Centrālās bankas gada pārskatu. Ziņojumā ir apgalvots, ka viens no pašreizējo problēmu cēloņiem bija krasi atšķirīgā situācija eiro zonas dalībvalstīs. Ziņojumā ir konstatēts, ka "minētā nelīdzsvarotība ievērojami apgrūtina atbilstošas monetārās politikas īstenošanu eiro zonā”, un vairākkārt tiek atkārtots, ka "finanšu krīze dažās eiro zonas valstīs ir nopietna problēma visai eiro zonai” un liecina par "eiro zonas darbības nepilnībām.”
Es mēģinu izdomāt, kāda jēga ir ekonomikas politikas stingrākai saskaņošanai eiro zonā. Automātiski tika pieņemts lēmums pastiprināt ekonomikas pārvaldību, taču finanšu krīzi atsevišķās dalībvalstīs izraisīja ierobežojumi attiecībā uz obligātu politikas saskaņošanu, kā arī ārēji apstākļi, kurus mēs nevaram ietekmēt. Iespējams, sistēma neļauj nodrošināt elastīgu ekonomiku un pieņemt patstāvīgus lēmumus, lai valstis varētu efektīvi risināt savas problēmas, piemēram, saistībā ar inflācijas rādītājiem.
Ziņojumā šis aspekts ir izklāstīts, norādot, ka krīze, vēlāk īstenotie palīdzības pasākumi un ekonomikas stimulēšanas instrumenti "veicināja tālejošus un stingrus pasākumus, kas... būtiski ierobežo valdību spēju rīkoties.”
Viens arguments ir tāds, ka, ja tiek izmantota vienota valūta, ir nepieciešami turpmāki pasākumi, lai izlīdzinātu atšķirības dažādās dalībvalstīs, tostarp arī atšķirīgo labklājības līmeni. Taču ikvienam reāli domājošam cilvēkam ir skaidrs, ka tas nenotiks. Tas ir pretrunā cilvēka raksturam, kas, neraugoties uz sarežģījumiem, protams, atbalsta demokrātiju.
Vai eiro zona ir gatava janvārī dalībvalstu pulkā uzņemt Igauniju? Mani pārsteidza frāze, ka "eiro ieviešana Igaunijā liecina par eiro valūtas statusu”, norādot, ka "minētais statuss rosinās (citas) dalībvalstis censties pievienoties eiro zonai.”
Aizstāvot eiro ideoloģiskajā līmenī, uzplaukuma un neveiksmes laika posmā radīsies problēmas monetārajā jomā. Vienota valūta var pastāvēt tikai cieši integrētā federālā vidē. Iespējams, ka tādējādi Komisija ir tikai radījusi problēmas.
Lai gan Apvienotā Karaliste nav eiro zonas dalībvalsts, taču to ietekmē problēmas eiro zonas valstīs, jo tā piedalās palīdzības pasākumos, un to ietekmē arī sarežģītā ekonomiskā situācija ES, taču nav jēgas teikt: "Mēs jau teicām, ka tā būs.” Ir jāraugās nākotnē.
Hans-Peter Martin
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Būtu labi, ja Balz kunga ziņojums būtu sagatavots saskaņā ar atrunu un tā būtu atruna memuāros. Trichet kungs, manuprāt, mēs uzzinātu daudz vairāk, ja jūs paskaidrotu informāciju, kas ir sniegta nodaļā par 2008.-2009. gadu. Pretējā gadījumā mēs maldāmies tumsā, un ir iemesls domāt, ka ir daudzi ārēji apstākļi, kuri mums pašlaik nav zināmi. Taču jūs, Trichet kungs, minējāt, ka atkal ir paplašināti ilgtermiņa finansēšanas pasākumi. Varbūt tas ir labi. Pēc kāda laika posma mēs redzēsim, vai tā patiešām bija laba doma. Nevajag vienmēr vainot Alan Greenspan.
Mani uztrauc tas, ka iedzīvotāji netiek informēti par šī likviditātes atbalsta faktisko izlietojumu, un manī bažas rada arī tas, ka daudzi uzskata, ka palīdzības pasākumi Īrijai nav pārredzami. Ir zināms, ka Īrija jau saņēma atbalstu EUR 130 miljardu apmērā, un EUR 35 miljardi no šīs summas tika samaksāti Vācijas uzņēmuma meitas uzņēmumam Hyporealestate. Bet kāpēc tiek izdarīts tāds spiediens? Kāpēc nedrīkst atklāt to, kas patiesībā finansē Īrijas bankas? Vai manas dzīvības apdrošināšana ir Allianz vai Vācijas banku rokās, kā tas vienmēr tiek uzsvērts. Ja tas tā ir, vai šīm debatēm ir kāda nozīme? Ja tas tā ir, mums būtu iedzīvotājiem godīgi jāatklāj, kas saņem šo palīdzību, un ka, iespējams, tā ir viņu nauda, kas diemžēl tika ieguldīta Īrijā, kuras banku sistēma ir veidota uz nestabiliem pamatiem. Protams, tas arī liek vērtēt, vai efektīvai sistēmas darbībai ir nepieciešamas visas Īrijas bankas. Kāpēc mēs nespējam pieņemt, ka viena vai vairākas no tām varētu ciest neveiksmi? Ne vienmēr var izmantot risinājumu, kāds tika izmantots Leman Brothers gadījumā. Riski ir jāsadala godīgi, jo ir skaidrs, ka liela daļa agrākās peļņas nonāca privātās nozares budžetā.
Ildikó Gáll-Pelcz
(HU) Priekšsēdētājas kundze! Vispirms es vēlos izteikt atzinību referentam par lielisko darbu. Eiropas Parlaments ir galvenā iestāde, ar kuras starpniecību tiek īstenota Eiropas Centrālās bankas atbildība pret Eiropas pilsoņiem, un esmu ļoti gandarīta, ka ECB prezidents Trichet kungs piedalās šajā plenārsēdē un ka viņš regulāri piedalās sarunās ar Ekonomikas un monetāro komiteju par jautājumiem monetārajā jomā.
Finanšu ekonomika ir pasaules līmeņa jautājums, un nesenā krīze ir pasaules līmeņa krīze. Tieši tāpēc, lai izkļūtu no šādas krīzes, ir nepieciešams pasaules līmeņa risinājums. Ir jāņem vērā fakts, ka dalībvalstu ekonomiskās un finansiālās problēmas ietekmē eiro stabilitāti visos aspektos. Es arī šajā jautājumā piekrītu referentam. Diemžēl EMS neievēroja visas Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības un nespēja nodrošināt to ievērošanu dalībvalstīs. Tāpēc pieauga valstu parādi un sākās jauns krīzes vilnis jeb valsts parāda krīze.
Esmu pārliecināta, ka jautājumi saistībā ar ECB neatkarību un atbildību lēmumu pieņemšanas procesā tiks veiksmīgi atrisināti un ka šie risinājumi un reformu programmas, kuru mērķis ir izveidot veiksmīgu ekonomisko savienību, stiprinās Eiropas Savienību un eiro zonu. Esmu pārliecināta, ka mēs ņemsim vērā krīzes laikā gūtās mācības, ka mēs mācīsimies no savām kļūdām un ka šī krīze sniegs jaunas iespējas.
Robert Goebbels
(FR) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Eiro ir nonācis grūtībās, taču kura konvertējamā valūta spētu izvairīties no šādām grūtībām nesaprātīgas finanšu politikas izraisītas krīzes dēļ?
Valstu parāds ir nopietna problēma. Un budžeta deficīta pieaugumu veicināja palīdzības pasākumi privātajām bankām. Turklāt ekonomika bija jāatjauno. Finanšu krīze ātri izplatījās faktiskajā ekonomikā, kas veicināja strauju ekonomikas lejupslīdi un bezdarba pieaugumu.
Izskatās, ka valstis, kurās tika īstenota nesaprātīga finanšu politika, nav ņēmušas vērā krīzes laikā gūtās mācības. Tie, kas pārcieta notikumus saistībā ar Wall Street and City, veic mahinācijas valūtu tirgos un nodarbojas ar vērstpapīru pārdošanu, pamatojoties uz kredītriska mijmaiņas darījumu līgumiem (CDS), kuri viņiem pat nav noslēgti. Aizdevumu procenti tām valstīm, kuras ir uz bankrota robežas, tiek palielināti, netieši liekot īstenot bargu politiku, kuras dēļ šīm valstīm būs vēl grūtāk atmaksāt aizdevumu.
Eiropas solidaritāte tiek apliecināta ar grūtībām un atturīgi. Īstenojot palīdzības pasākumus Grieķijai, palīdzību galvenokārt saņem Francijas un Vācijas bankas, kuru īpašumā ir Grieķijas parādu portfelis. Īstenojot palīdzības pasākumus Īrijai, palīdzību galvenokārt saņem Lielbritānijas un Vācijas bankas, kuras ciestu lielus zaudējumus, ja Īrijas bankas bankrotētu.
Eiro vērtība joprojām ir svārstīga, taču tas nenozīmē, ka Eiropas vienotā valūta ir vāja. Šī situācija liecina par spriedzi, kas valda tirgū, jo īpaši, ņemot vērā cīņu starp ASV un Ķīnu valūtas jomā.
Kopš šī gada sākuma Ķīna pārdod dolārus, nevis tos aizņemas. Amerikas Savienotajās Valstīs situācija nodokļu jomā ir sliktāka nekā Eiropā. To veicina federālā budžeta deficīts un milzīgs deficīts privātajā sektorā. Četrdesmit astoņos no 50 Amerikas Savienoto Valstu štatiem ir budžeta deficīts.
Van Rompuy kungs minēja, ka eiro cīnās, lai izdzīvotu. Viņš maldās. Eiro ir stabilitātes garants, kā to nupat raksturoja Trichet kungs, un tas dzīvos ilgāk nekā Van Rompuy kungs, jo ES un tās atbalsta struktūra - Eirogrupa - ir svarīgākā ekonomiskā apvienība pasaulē. Neskatoties uz faktiskajām problēmām, kurām Eiropai joprojām nav skaidru risinājumu, ir jānorāda, ka 27 ES dalībvalstis ir lielākās preču importētājas un eksportētājas valstis un lielākās pakalpojumu eksportētājas valstis pasaulē.
ES iekšējais tirgus ir maksātspējīgākais iekšējais tirgus pasaulē. Turklāt Eiropas uzņēmumu eksporta apjoms iekšējā tirgū ir divreiz lielāks nekā ārējā tirgū. ES ieplūst lielākā daļa trešo valstu tiešo ieguldījumu. ES uzņēmumiem pieder lielākie ieguldījumu krājumi pasaulē.
Eiropas Savienībā ir 500 miljonu iedzīvotāju jeb 7 % no pasaules iedzīvotājiem, un ES veido 30 % no pasaules IKP. Amerikas Savienotās Valstis veido 25 % no pasaules IKP, bet Japāna un Ķīna - katra 8 %.
Eiropas Savienība sniedz arī 55 % no pasaules attīstības atbalsta, un tai varētu būt lielāka ietekme, ja tās vadītāji izrādītu mazliet lielāku politisko drosmi un izmantotu Eiropas spēku.
Nobeigumā es vēlos teikt, ka starptautisko finanšu jomā ir nepieciešama precīza un pārredzama sistēma. Problēmas ir jārisina kopīgiem spēkiem.
Sophia in 't Veld
Priekšsēdētājas kundze! Kā jau uzsvēra kolēģis Gauzès kungs dažiem nepatīk eiro, viņuprāt, eiro ir visa ļaunuma sakne, un viņus iepriecina iespējamais eiro zonas sabrukums. Taču šie cilvēki maldās, un viņi dzīvo pagātnē. Eiro neizraisīja pašreizējās problēmas, bet gluži pretēji - eiro nodrošina to, lai situācija nepasliktinātos. Vienota valūta ir nepieciešama, taču eiro zonā ir nepieciešama arī atbilstoša pārvaldība. Turpmāk nedrīkst pieļaut vienprātīgu un brīvu sadarbību, kuras pamatā ir vienprātība.
Dārgie kolēģi, mēs atrodamies kuģī, kurā ir radusies milzīga sūce, un pašreiz ir jāizvēlas vai nu nogrimt, vai arī peldēt. Taču valdības joprojām uzskata, ka varētu pietikt ar to, ja tiktu izveidotas operatīvās un darba grupas un ja varētu vienoties par ciešāku sadarbību, bet varbūt tomēr nē. Labā ziņa ir tā, ka Īrijas gadījumā valdības darbojas apņēmīgāk un ātrāk, jo ir nepieciešams un īpaši ieteicams rīkoties ātri. Runa nav tikai par atsevišķu valstu glābšanu, runa ir par eiro zonas uzticamību. Runa ir par to, ka visa pasaule mūs vēro.
Vai mēs gribam un spējam attiecīgi rīkoties? Lai nodrošinātu mūsu valūtas stabilitāti, ir jāpanāk tas, lai pārējās valstis spētu uzticēties eiro zonai, jo mūsu labklājība ir atkarīga no tā, vai citas valstis uzticas eiro zonai. Tāpēc es aicinu valstu politiķus atturēties no populistiskas rīcības un publiski neplēst eiro banknotes, bet aizstāt to ar atbildības par vienoto valūtu uzņemšanos.
Nobeigumā es vēlos pieminēt stingrības pasākumus. Tie tiek ļoti bieži kritizēti, un daži pat apgalvo, ka tie kaitēs ekonomikai. Protams, ir jārīkojas piesardzīgi, taču šie pasākumi ir nepieciešami, lai ilgtermiņā noregulētu situāciju valsts finanšu jomā, un tie arī apliecina solidaritāti eiro zonas valstīs. Manuprāt, ir jāapsver ne tikai izdevumi, bet arī ienākumi, jo arī šajā jomā - attiecībā uz darba tirgu, pensijām un sociālo nodrošinājumu - jau sen ir nepieciešamas reformas.
Peter van Dalen
(NL) Priekšsēdētājas kundze! Eiropas Centrālajai bankai 2009. gads bija notikumiem bagātākais gads kopš eiro ieviešanas brīža. Krīzes apkarošanā tika un joprojām tiek ieguldīts liels darbs. Manuprāt, ir nepieciešama piemērotāka un stingrāka pieeja krīzes pārvarēšanā. Eiropas Ārkārtas fonda izveide nav strukturāls risinājums. Šis fonds nemazinās milzīgos parādus, kurus tādas valstis kā Grieķija vai Īrija nekad nespēs atmaksāt. Taču ļoti noderīga ir stingra budžeta disciplīna un ar to saistītie automātiskie naudas sodi. Par laimi Balz kunga ziņojumā tas ir skaidri izklāstīts. Padomei šāda pieeja būtu jāņem vērā arī, piemērojot Stabilitātes un izaugsmes paktu. Līdzekļu samazinājums ir nepieciešams, ja vēlamies pārvarēt krīzi. Šis princips lielākajai daļai Parlamenta deputātu būtu jāņem vērā arī attiecībā uz Eiropas budžetu. Budžeta pieaugums par 2,9 % jau ir iespaidīgs kompromiss. Nevar gaidīt, ka iedzīvotāji sapratīs Parlamenta vēlmi iet tālāk un pieņemt vēl lielākus kompromisus. Tāpēc es aicinu to nedarīt!
Jaroslav Paška
(SK) Priekšsēdētājas kundze! Saskaņā ar to sarunu protokolu, kurā eiro zonas valstu finanšu ministri piedalījās šī gada septembra sākumā, un ko publicēja Reuters preses aģentūra, jūs, Trichet kungs, apgalvojāt, ka, ja jūs būtu zinājis, ka Slovākija nepiekritīs labprātīgi sniegt finansiālo palīdzību Grieķijas valdībai, jūs nebūtu atbalstījis Slovākijas uzņemšanu eiro zonā. Šī projekta mērķis bija aizsargāt lielas finanšu iestādes, lai tās neciestu milzīgus zaudējumus, kas radušies tādēļ, ka Grieķija nespēj atmaksāt savus parādus, un, ja es pareizi atceros, jūs nepārprotami apgalvojāt, ka jāizrāda labprātīgs solidaritātes apliecinājums.
Prezidenta kungs, iespējams, ikdienā slēdzot darījumus vairāku miljardu eiro vērtībā, jūs neesat pamanījis, ka ar jūsu mēnešalgu manis pārstāvētajā valstī gandrīz 100 ģimeņu varētu segt iztikas izdevumus.
Trichet kungs, ja, jūsuprāt, ģimenēm, kuru ienākumi ir no EUR 600 līdz 700 mēnesī, vai pensionāriem, kas iztiek ar EUR 300 mēnesī, būtu jātaupa uz ikdienas iztikas rēķina tāpēc, lai jūsu kolēģi, kuri vada bankas un finanšu fondus, nezaudētu peļņu, spētu izmaksāt lielas prēmijas un varētu sevi palutināt ar papildu porciju kaviāra, lūdzu, neatsaucieties uz solidaritāti.
Es saprotu, ka situācija Eiropā ir īpaši sarežģīta, taču jums nav nekādu tiesību nosodīt Slovākijas rīcību.
Elisa Ferreira
(PT) Priekšsēdētājas kundze! Iejaukšanās notikumos Īrijā pilnībā liecina par to, ka ES vispirms ir nepieciešams kopīgs risinājums attiecībā uz Eiropas bankām, jo īpaši lielajām bankām. Faktiski mēs šodien atklāti apspriežam valstu neveiksmes, taču joprojām nav zināmi skaidri priekšlikumi, kā atrisināt problēmas saistībā ar Eiropas bankām.
Iejaukšanās Grieķijas situācijā un attiecīgo notikumu gaita liecina, ka Eiropā ir nepieciešami Eiropas līmeņa risinājumi un ka līdzšinējais risinājums galvenokārt ir saistīts ar divpusēju palīdzību, kas paredz, ka, pamatojoties uz neskaidriem un nedrošiem kritērijiem, partnervalstu lēmums ir saistošs visām attiecīgajām valstīm. Eiropas Centrālā banka (ECB) šo gadījumu atrisināja, novēršot dažas nepilnības, jo īpaši attiecībā uz valsts parādu. Taču ir jāņem vērā tas, ka vidējā termiņā šāds risinājums nav piemērots.
Tāpēc es vēlos ECB prezidentam uzdot trīs jautājumus. Pirmkārt, kā ECB vērtē priekšlikumu par drošu paraugu, veidojot uzticamu solidaritātes sistēmu dalībvalstīs attiecībā uz valsts parādu? Tas ir nepieciešams, un mums ir jāņem vērā attiecīgā situācija. Otrkārt, kādu domstarpību dēļ, ja tās ir iespējams uzskaitīt, ECB izlēma neievērot atsevišķus ieteikumus, kas minēti Van Rompuy kunga vadītās operatīvās grupas sagatavotajā ziņojumā? Treškārt, vai ECB uzskata, ka ES ir pieļaujamas pieaugošās atšķirības saistībā ar dalībvalstu attīstību, un vai ir kāda nozīme kopīgiem instrumentiem, kas ir paredzēti situācijas izlīdzināšanai attiecībā uz šīm attīstības stratēģijām?
Seán Kelly
(GA) Priekšsēdētājas kundze! Es pārstāvu Īriju, un man ir jāatzīst, ka es nelepojos ar notikumiem savā valstī. Taču es esmu pārliecināts, ka lielākā daļa šīs valsts iedzīvotāju vēlas darīt visu, kas ir nepieciešams, lai atrisinātu pašreizējo situāciju.
Ir nepieciešams atrisināt divus jautājumus, lai uzlabotu pašreizējo situāciju Īrijā. Pirmkārt, diemžēl mēs bijām spiesti lūgt ECB un SVF īslaicīgu atbalstu. Otrkārt, un galvenokārt, ir nepieciešama efektīvāka Eiropas iestāžu uzraudzības sistēmas pamatstruktūra, lai nepieļautu to, ka viltīgu banku, nolaidīgu regulatoru un vājas valdības sadarbības dēļ šāda situācija atkārtotos. Treškārt, es lūdzu iedzīvotājus nesatraukties par uzņēmumu peļņas nodokļa palielināšanu, jo, pirmkārt, tas attiecas uz subsidiaritātes principu, otrkārt, ir jāņem vērā tas, ka citās ES valstīs nodokļu likmes ir līdzīgas, un, treškārt, pārgalvīga rīcība tikai pasliktinātu pašreizējo situāciju Īrijā.
(GA) Es esmu pārliecināts, ka Īrijas iedzīvotāji atbalstīs šo lēmumu un ka turpmāk situācija uzlabosies.
Proinsias De Rossa
Priekšsēdētājas kundze! Komisārs Rehn kungs un Trichet kungs mums šovakar atklāja vairāk nekā Īrijas valdība, kas mūs maldināja un kas mums meloja vairākus mēnešus. Tai bija svarīgāk aizsargāt savu vēsturisko mantojumu nekā ilgtermiņā aizsargāt cilvēku iztikas līdzekļus un Īrijas un Eiropas valūtu.
Es lūdzu komisāru Rehn kungu un Trichet kungu nodrošināt to, lai tiktu noteikts tāds palīdzības sniegšanas termiņš un izvirzīti tādi mērķi attiecībā uz deficītu un parādu, lai tiktu ņemti vērā Eiropas sociālie mērķi un lai netiktu apdraudēta Īrijas spēja nodrošināt ekonomikas attīstību un izveidot darba vietas.
Es arī vēlos zināt, vai jūs pilnīgi apzināties to, ka, palielinot pašreizējo 12,5 % uzņēmumu peļņas nodokļa likmi Īrijā, krīzes situācija Īrijā un Eiropā netiks atrisināta, bet šāds lēmums varētu radīt īstu postažu Īrijā ekonomikas un nodarbinātības jomā.
Olle Schmidt
(SV) Priekšsēdētājas kundze! Es izsaku lielu atzinību Trichet kungam un Rehn kungam par lielisko darbu, kas paveikts pašreizējā sarežģītajā situācijā. Man jums abiem ir konkrēts jautājums. Es pārstāvu valsti, kas nav eiro zonas valsts, un pašlaik šajā valstī ir šāds viedoklis: "Tieši tāpēc mēs 2001. gadā noraidījām eiro ieviešanu. Šis gadījums pierāda, ka mums bija taisnība - eiro nav dzīvotspējīga valūta.”
Protams, šāds apgalvojums nav pareizs. Tāpēc es lūdzu jūs, kungi, atbildēt uz manu jautājumu. Manuprāt, jūs spēsiet un jūsu pienākums ir paskaidrot, kas izraisīja pašreizējo situāciju Eiropā un eiro zonā? Vai cēlonis bija problēmas eiro zonā un saistībā ar vienoto valūtu? Vai arī šo situāciju izraisīja daži politiķi atsevišķās valstīs, piemēram, Īrijā, Portugālē, Spānijā un Grieķijā, kuri neatbilstoši pildīja savus darba pienākumus? Kungi, jums ir jāsniedz atbildes uz šiem jautājumiem. Pretējā gadījumā es nespēšu šo situāciju izskaidrot savas valsts iedzīvotājiem.
Joe Higgins
Priekšsēdētājas kundze! Man ir jautājums Trichet kungam. Jūs esat Eiropas Centrālās bankas prezidents, un kā jūs un Eiropas Komisija varējāt pilnīgi padoties spekulantu un atsevišķu krāpnieku spiedienam starptautiskajos finanšu tirgos? Jūs ļāvāt tiem radīt paniku tirgos saistībā ar krīzi Īrijā, un šīs panikas mērķis bija panākt ES iejaukšanos, lai nodrošinātu obligāciju īpašniekiem atbalstu vairāku miljardu apmērā parādu likvidēšanai. Viņi draudēja ar uzbrukumiem Portugālei un Spānijai, un tāpēc jūs un komisārs Rehn kungs pakļāvāties nevēlētu, anonīmu un nezināmu tirgus diktatoru spiedienam.
Es lūdzu jūs sniegt paskaidrojumu. Privātie spekulanti un obligāciju īpašnieki, slēdzot privātus darījumus ar privātajiem nekustamo īpašumu tirgotājiem un privātbankām Īrijā, peļņas gūšanas nolūkos riskē pazaudēt vairākus desmitus miljardu eiro, un, īstenojoties šim riskam, jūs atbalstāt nožēlojamo Īrijas valdību, noveļot nastu uz to strādājošo cilvēku, pensionāru un nabadzīgo iedzīvotāju pleciem, kuri ir spiesti atlīdzināt radušos zaudējumus. Tagad jūs aktīvi iesaistījāt arī SVF, lai izskaustu neoliberālo kapitālismu, liekot par to maksāt Īrijas iedzīvotājiem.
Būtībā viņiem nebūtu par to jāmaksā, un viņiem ir jāaizstāvas pret šo nopietno uzbrukumu, kas apdraud pakalpojumu nozari, dzīves līmeni un demokrātiju šajā valstī.
Gerard Batten
Priekšsēdētājas kundze! Mani vēlētāji Londonā vienkārši nevar atļauties no katras ģimenes provizoriski aprēķināto GBP 288 summu ziedot palīdzības pasākumiem Īrijai - kopā septiņu miljardu eiro vērtībā. Īrijai ir jāuzņemas atbildība par savām kļūdām: valdība pieņēma nepareizus ekonomiskus lēmumus un veicināja nepamatotu būvniecības uzplaukumu. Taču sliktākais lēmums bija valstī ieviest vienoto Eiropas valūtu.
Lai atrisinātu problēmas šajā valstī, vispirms ir jāatsakās no eiro, taču Īrijas valdība izlēma pakļauties Eiropas Savienības finanšu pārvaldības prasībām. Jo ilgāk Īrija vilcināsies atteikties no eiro, jo sekas būs smagākas. Protams, tas attiecas arī uz Portugāli, Itāliju, Spāniju, Grieķiju un bez šaubām arī uz citām valstīm. Vienīgais saprātīgais lēmums, ko pieņēma iepriekšējā nepatīkamā leiboristu vadītā valdība, bija atteikums ieviest eiro. Koalīcijas valdībai nevajadzētu mest naudu vējā.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētājas kundze! Batten kungam ir taisnība. Īrijas valdība pieņēma nepareizus valstiskus lēmumus, un es apliecinu Īrijas iedzīvotāju nožēlu par to, ka mūsu valsts šajā plenārsēžu zālē tiek pieminēta šādā kontekstā. Taču šajā situācijā mēs paļaujamies uz solidaritāti. Iespējams, Batten kungs neizprot šī vārda nozīmi vai to, ka Īrijai Anglija ir tikpat svarīga, cik Anglijai svarīga ir Īrija un tās ekonomika.
Ir jāatceras, ka visas valstis ir ļoti cieši saistītas.
Es vēlos uzdot dažus jautājumus, jo pašreizējā emocionālajā situācijā ir nepieciešams būt mierīgiem un iegūt precīzu informāciju.
Kāpēc šovakar netiek pieminēti banku stresu testi, ņemot vērā, ka situācija Īrijas bankās ir ārkārtīgi saspringta un saspīlēta?
Es arī vēlos zināt, kādi ir ECB pienākumi. Manuprāt, šis jautājums tika pieminēts debašu sākumā, ņemot vērā, ka visas bankas ir saistītas. Vācijas, Francijas un citu valstu bankām, kuras ieguldīja līdzekļus Īrijas bankās, ir jāizvērtē savas rīcības iemesli un sekas.
Nobeigumā es vēlos norādīt, ka pašlaik politiskā situācija Īrijā ir nestabila. Diemžēl ir jārīko vispārējās vēlēšanas.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Priekšsēdētājas kundze! ES dibinātājs Robert Schuman sacīja, ka Eiropas Savienības attīstības procesā būs vairākas krīzes, un pašreiz ir iespējama strauja attīstība, jo krīze ir dažādās jomās. Tas ļoti apdraud politisko sistēmu Eiropas Savienībā un dalībvalstīs.
Jānorāda, ka zināmā mērā Īrijas problēmu cēlonis ir vāja valdība. Politiķiem tagad ir jārīkojas piesardzīgi, lai risinājums neradītu vēl lielākas problēmas. Piemēram, Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas pārstāvis šodien sacīja, ka uzņēmumu peļņas nodokļa likme Īrijā būtu jāpielīdzina vidējam līmenim Eiropā, taču šāds lēmums Īrijai, tās attīstībai un nodarbinātībai var izrādīties liktenīgs. Mērķis ir atgūt naudu, veicinot Īrijas attīstību un nodarbinātību valstī, nevis radot papildu slogu. Mums ir jāpalīdz Īrijai, nevis tā jāsoda.
Wolf Klinz
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Trichet kungs! Visiem ir skaidrs, ka Eiropas Centrālās bankas galvenais uzdevums ir nodrošināt monetāro stabilitāti un ka labākais veids, kā to panākt, ir saglabāt politisko neatkarību. Mēs jūs vienmēr esam atbalstījuši šajā jomā.
Krīze pēdējos divos gados liecina, ka ECB ir vēl kāds uzdevums, un tas ir nodrošināt finanšu tirgu un finanšu sistēmas stabilitāti. Arī šo uzdevumu jūs izpildījāt ļoti profesionāli un pārliecinoši. Taču, lai to izdarītu, jums bija jāsadarbojas ar attiecīgo valstu valdībām. Tādējādi ECB nevarēja nodrošināt pilnīgu politisko neatkarību, jo tai bija jāsadarbojas ar valdību pārstāvjiem.
Es vēlos zināt, kā ECB plāno darboties turpmāk, lai nodrošinātu neatkarību un turpmāku darbību, neļaujot valdībām izmantot šo iespēju, lai apdraudētu ECB neatkarību.
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētājas kundze! Neraugoties uz solījumiem un priekšlikumiem, atšķirības un nelīdzsvarotība dažādu eiro zonas valstu ekonomikā pieaug, un ir jājautā, vai nav pienācis laiks pārskatīt politikas? Vai jūs neredzat, ka, liekot valstīm ar vāju ekonomiku stingri ievērot Stabilitātes un izaugsmes pakta neracionālos kritērijus, atšķirības, nevienlīdzība, bezdarbs un nabadzība tikai pieaug?
Vai, jūsuprāt, nav pienācis laiks pievērst uzmanību sociālajai ilgtspējai? Kā piemēru var minēt situāciju Portugālē, kur strādājošie iedzīvotāji plāno šonedēļ rīkot vispārējo streiku, tādejādi iebilstot pret tā dēvēto stingrības politiku, kas paredz samazināt atalgojumu un ieguldījumus un kas tikai padziļinās recesiju. Vai, jūsuprāt, nav pienācis laiks mainīt politiku, par prioritāti noteikt sociālo ilgtspēju un izstrādāt solidaritātes mehānismus, jo īpaši...
(Priekšsēdētāja pārtrauca runātāju)
Olli Rehn
Priekšsēdētājas kundze, godātie deputāti! Vispirms es vēlos pateikties par īpaši atbildīgām debatēm.
Jaakonsaari kundze apgalvoja, ka Eiropas Savienība krīzes situācijās vienmēr attīstās. Būtībā tas tā ir, un arī šajā gadījumā būs īstermiņa attīstība, taču ES ir jābūt kā ugunsdzēsēju brigādei un jānodzēš ugunsgrēki, kas izceļas un apdraud finanšu stabilitāti Eiropā. Pašlaik ES galvenokārt risina situāciju Īrijā, lai nodrošinātu Eiropas ekonomikas stabilitāti. Vienlaicīgi ES mēģina izveidot Eiropas ilgtermiņa struktūru, kas faktiski stiprinās ekonomisko savienību un monetāro savienību, kas jau ir samērā stipra, veidojot spēcīgu un īstu ekonomisko savienību, kas, citiem vārdiem sakot, paredz īstenot ekonomiskās un monetārās savienības sākotnējos mērķus.
Abi šie uzdevumi ir svarīgi, un mēs nevaram atļauties pret kādu no tiem izturēties vieglprātīgi. Mums ir jābūt kā ugunsdzēsēju brigādei, kas vienmēr ir gatava darbam - dzēšot liesmas mežā un vienlaicīgi veidojot jaunu struktūru Eiropā, kas nodrošinātu finanšu tirgu efektīvāku regulēšanu un veiksmīgāku ekonomiskās savienības darbību.
Īrija ir nonākusi sarežģītā situācijā. Jaakonsaari kundze ļoti labi zina, ka somiem ir teiciens, ko varētu tulkot aptuveni šādi: "Palīdzi otram, kad viņam klājas grūti, nevis tad, kad viss ir kārtībā.” Pašlaik galvenais ir būt mierīgiem un censties palīdzēt Īrijai, kas ir nonākusi grūtībās. No tā ir atkarīgs ne tikai Īrijas liktenis, bet arī Eiropas ekonomikas stabilitāte, un tāpēc nedrīkst pieļaut to, ka šī situācija varētu apdraudēt pirmās atveseļošanās pazīmes. Ir būtiski veicināt Eiropas ekonomikas ilgtspējīgu izaugsmi un nodarbinātību. Runa ir par Eiropas ekonomikas izaugsmi un nodarbinātību.
Paldies par šīm debatēm un es piekrītu Gauzès kunga apgalvojumam, ka mums ir labāk jāizskaidro sava rīcība un tās iemesli un ka mums ir jāsniedz iedzīvotājiem konkrētas garantijas. Pašlaik ir grūti laiki, un valda liela nenoteiktība. Parasti šādās situācijās ir saspringta gaisotne un notiek dezinformācija, un tāpēc mums visiem ir jādara viss iespējamais, lai atbilstoši informētu par problēmām. Lai to nodrošinātu, svarīga loma ir Eiropas Parlamentam un visiem klātesošajiem, kas pārstāv iedzīvotāju intereses.
Nemeklēsim vainīgo, bet stiprināsim Eiropu, kas iedzīvotājus pasargāja no daudz drūmākām sekām. Runāt par Eiropas projekta sabrukumu ir bezatbildīgi. Ja nebūtu Eiropas Savienības un tās garantētās aizsardzības, visām dalībvalstīm klātos daudz grūtāk. Eiro bija un joprojām ir Eiropas Savienības pamats, tā nav tikai tehniska monetārā vienošanās, tas ir Eiropas Savienības politiskās darbības pamatprojekts. Tāpēc ir svarīgi, lai mēs darītu visu, kas ir mūsu spēkos, lai aizsargātu un stiprinātu šādu Eiropas struktūru.
Nobeigumā es vēlos piebilst, ka Goulard kundze pieminēja kādu īpaši svarīgu aspektu, atgādinot Ekonomikas un monetārās savienības dibinātāju sākotnējo mērķi: izveidot ļoti spēcīgu politisko apvienību jeb, faktiski, politisko savienību. Prezidents Trichet kungs to var apliecināt labāk par mani, jo viņš piedalījās attiecīgajās sarunās, taču es šim apgalvojumam piekrītu, un tāpēc mūsu sagatavotais tiesību aktu kopums, kas ir pieejams jums un Padomei, paredz stiprināt monetāro savienību un beidzot izveidot īstu un spēcīgu ekonomisko savienību. Manuprāt, ir pienācis laiks EMS realizēt ekonomikas aspektu, un tieši tāds ir šī tiesību aktu kopuma mērķis, kas paredz stiprināt ekonomikas pārvaldību.
Komisijas loceklis. - (atbildot uz De Rossa kunga komentāru, ko viņš teica izslēgtā mikrofonā.) Priekšsēdētājas kundze! Jūs labi zināt to, ka esmu gatavs tikties ar Īrijas parlamenta deputātiem, lai pārrunātu ar Īriju saistītus jautājumus, taču, neraugoties uz to, cik svarīga un sarežģīta ir pašreizējā situācija Īrijā, šīs debates ir par ECB un Parlamenta ziņojumu par ECB.
Šajās debatēs izskanēja tik daudz jautājumu par Īriju, ka nav iespējams uz tiem visiem atbildēt. Kā es jau minēju, esmu gatavs tikties ar Īrijas parlamenta deputātiem, un es ceru jūs visus satikt rīt, lai mēs varētu rūpīgāk izskatīt šos jautājumus.
Jean-Claude Trichet
Vispirms es vēlos norādīt, ka uzdotie jautājumi ir ļoti atbilstoši, un tie attiecas uz visām pašlaik aktuālajām jomām.
Es sniegšu vienu atbildi uz vairāku Parlamenta deputātu jautājumiem, jo daži no tiem bija līdzīgi.
Vispirms es vēlos vēlreiz atkārtot: ECB ir atbildīga par EMS jeb monetāras savienības monetārajiem aspektiem. ECB izprot uzskatus par ekonomikas savienību, taču tā ir atbildīga par monetārajiem aspektiem, un ECB pienākums attiecībā uz Eiropas iedzīvotājiem un valdībām, kas atbalstīja Māstrihtas Līgumu, ir nodrošināt cenu stabilitāti. Lūk, kāds ir ECB uzdevums. ECB drīkst neatkarīgi nodrošināt cenu stabilitāti 330 miljoniem iedzīvotāju.
Es jau tikko paskaidroju, ka ECB nodrošināja cenu stabilitāti atbilstoši noteiktajam cenu stabilitātes līmenim, kas bija labākais līmenis pasaulē, un es vēlos piebilst, ka pašlaik mūsu noteikto cenu stabilitātes līmeni ievēro visas pasaules valstis. ECB nodrošina eiro stabilitāti jau vairāk nekā gandrīz 12 gadus, un, ņemot vērā mūsu rīcībā esošo informāciju, mēs ceram, ka to izdosies nodrošināt arī turpmākos desmit gadus.
Es vēlos, lai tas ir pilnīgi skaidrs, jo - kā minēja Olli Rehn - daudzi man uzdotie jautājumi ir saistīti ar ekonomisko savienību, kas, protams, attiecas uz EMS, taču ECB nav atbildīga par jautājumiem ekonomiskās savienības jomā. ECB ir idejas, priekšlikumi un ieteikumi un tai ir prognozes un analīze, un es, protams, par to vēl pastāstīšu.
Otrs galvenais komentārs ir šāds: šī ir smagākā pasaules līmeņa krīze kopš II Pasaules kara. Ja mēs - vadošās bankas, ieskaitot ECB, un valdības - būtu vilcinājušies, nevis pieņēmuši drosmīgus lēmumus, šī būtu smagākā krīze kopš I Pasaules kara, nevis kopš II Pasaules kara, ko veicinātu dziļa depresija, un tādēļ - lai nepieļautu dziļu depresiju pasaules līmenī - valdībām un parlamentiem bija nekavējoties jārīkojas.
Saskaņā ar mūsu analīzi par IKP risks saistībā ar nodokļu maksātājiem, kas tika mobilizēti, lai nepieļautu dziļu depresiju, ir līdzīgs reģionos abpus Atlantijas okeānam, un tas ir aptuveni 27 % no IKP. Šo summu, protams, neiztērēja, sedzot izdevumus vai zaudējumus, taču tas vienalga ir milzīgs atbalsts. Pretējā gadījumā krīzes sekas būtu ļoti smagas. Protams, tas liecina par to, ka pasaules finanšu un ekonomikas sistēma ir ārkārtīgi nestabila, un mums ir nepieciešami pasaules līmeņa risinājumi, lai to stabilizētu.
Taču šī nav Eiropas krīze. Pasaules līmeņa krīze ietekmē arī Eiropu un Eiropas valstu valdības, un tāda pati situācija ir arī ASV un Japānā, kas ir tikai divas no lielākajām attīstītajām valstīm. Arī šajās valstīs ir milzīgas problēmas, un es aicinu sniegt likumīgus ieteikumus situācijas uzlabošanai attīstītajās valstīs, nevis nopelt eiro, kas, kā es jau minēju, attaisnoja uz to liktās cerības.
Es arī vēlos piebilst, ka, apsverot finanšu un fiskālo situāciju attīstītajās valstīs, - saskaņā ar Goebbels kunga apgalvoto - situācija ES un visā Eiropā valsts finanšu deficīta jomā ir labāka nekā Japānā vai ASV. Saskaņā ar prognozēm nākamajā gadā, ņemot vērā konsolidēto fiskālo situāciju ES, finanšu deficīts būs aptuveni 6 % vai mazliet mazāks, bet pārējās divās lielākajās attīstītajās valstīs šis rādītājs sasniegs desmit vai vairāk procentu atzīmi.
Es to sacīju, lai pierādītu, cik šī problēma ir nopietna. ES gadījumā runa ir par vairāku dalībvalstu pieņemtiem nepareiziem lēmumiem, kas sarežģī situāciju attiecīgajās valstīs un rada finanšu nestabilitāti. Runa ir nevis par eiro, bet par finanšu nestabilitāti, ko izraisīja nepareiza fiskālā politika, un, protams, situācija tirgū, ņemot vērā tirgus ekonomikas politiku. Arī šajā gadījumā būtībā Eiropas kļūda bija slikta pārvaldība, slikta ekonomiskās savienības pārvaldība.
Diemžēl tas nepārsteidz, jo daži Stabilitātes un izaugsmes paktu nepareizi kritizē jau kopš tā pieņemšanas brīža. Es arī vēlos atgādināt to, ka es personīgi Parlamentā ziņoju par situāciju šajā jomā, jo lielākās valstis vēlējās atcelt šo paktu vai vismaz samazināt tajā noteiktās prasības. Diemžēl jāatzīst, ka runa ir par lielākajām eiro zonas valstīm un ka mazās un vidēja līmeņa valstis šajā jautājumā neiesaistījās. Tas notika 2004. un 2005. gadā. Jūs noteikti atceraties, ka tā bija smaga cīņa, jo šī lieta tika nodota izskatīšanai arī Eiropas Kopienu Tiesā, un Komisija - un es izsaku atzinību Komisijai - strādāja ļoti labi un attiecīgajā brīdī pat labāk par Padomi, un mēs Komisiju pilnībā atbalstījām. Un es vēlos jums visiem to atgādināt.
Daži jautājumi bija par to, kas tieši tagad ir jādara. Jāpiebilst, ka tad, kad Komisija iesniedza savu priekšlikumu, mēs jau uzskatījām, ka, mūsuprāt, ir jādara vairāk.
Ņemot vērā to, ko mēs jūtam, un ņemot vērā to, ko mēs vērojam saistībā ar Eiropas darbību kopumā un 27 dalībvalstīm un 16 (sākot ar rītdienu, 17) eiro zonas valstīm, mūsuprāt, Komisijas pirmajā priekšlikumā pārāk vāji bija atrunāti automātiskas darbības noteikumi un noteikumi attiecībā uz stingru pārvaldību saistībā ar jautājumiem budžeta uzraudzības jomā un konkurētspējas rādītājiem un atšķirībām.
Tāpēc, ņemot vērā to, ka pašreizējais Padomes priekšlikums vēl vairāk vājina Komisijas priekšlikumu, mēs jums, godātie Parlamenta deputāti, varam apliecināt tikai to, ka viss ir atkarīgs no tā, kāda izvērtīsies situācija, un pašreizējā situācija liecina, ka ir nepieciešama ļoti stingra kontrole, ļoti stingra pārvaldība.
ECB Padomes vārdā 2005. gadā es sacīju, ka mūs ļoti neapmierināja toreizējais Padomes viedoklis, kas tomēr tika pieņemts.
Es nevēlos iedziļināties šajā jautājumā, jo mēs vēl vairākkārt apspriedīsimies ar Parlamentu. Protams, es ņēmu vērā Goulard kundzes minēto Parlamenta, Padomes un Komisijas lielo darbu, veidojot galīgo Eiropas viedokli šajā jautājumā. Bet arī šajā jautājumā mūsu viedoklis ir ļoti skaidrs.
Tagad es vēlos īsi komentēt jautājumus par informācijas nodošanu. Protams, mūsu saziņas kvalitāte ir pastāvīgi jāuzlabo. Mēs cenšamies to darīt. Es tikai vēlos piebilst, ka, vērtējot mūsu iekšējo saziņu, mēs nosakām skaidrus noteikumus cenu stabilitātes jomā, ļaujot ikvienam izvērtēt mūsu darbu attiecīgajā brīdī.
Es arī vēlos norādīt, ka ECB bija pirmā lielā, centrālā banka, kas uzreiz pēc ECB Padomes sāka organizēt preses konferences. ECB pirmā sniedza sākotnējo paziņojumu par situācijas novērtējumu. Tas apliecina to, ka mēs pārskatatbildību saziņas jomā vērtējam tik augstu, cik vien tas ir iespējams.
Mēs tikai neatklājam ECB Padomes locekļu viedokli. Mūsuprāt, runājot par iestādi, kas izdod valūtu, kuru izmanto 16 Eiropas valstīs, kas ir vienotas, bet vienlaicīgi neatkarīgas, ir labāk, ja ECB Padome kopumā ir atbildīgā iestāde attiecībā uz mūsu lēmumiem.
Tika uzdoti vēl vairāki īpaši būtiski jautājumi. Es vēlos tikai komentēt piezīmi par to, ka ECB ir atbildīga par monetārajiem jautājumiem, bet, ņemot vērā to, ka ekonomiskos jautājumus risina valdības un Komisija, protams, ekonomiskie aspekti, kā parasti, ECB ir jāņem vērā kā jebkurai neatkarīgai centrālajai bankai - ja fiskālā politika ir stabila un pieņemama, tad monetārā politika var vieglāk nodrošināt cenu stabilitāti. Taču, ja fiskālā politika ir vāja, tas nopietni apgrūtina centrālās bankas lēmumu pieņemšanu.
Jānorāda, ka to var salīdzināt ar sadarbību ar valdībām, taču ECB ir pilnīgi neatkarīga, un, ņemot vērā faktu, ka, kā es jau paskaidroju, tā bija spiesta īstenot vairākus nestandarta pasākumus, ECB varēja īstenot monetāro politiku tik labi, cik vien tas ir iespējams tirgu nepareizas darbības apstākļos, un tāpēc ECB lēmumi saistībā ar procentu likmēm netika pareizi īstenoti kopējā ekonomikā.
Tāda ir nestandarta pasākumu būtība, proti, atjaunot pēc iespējas pareizāku monetārās politikas kanālu darbību, un ECB skaidri nošķīra - atgādinu, ka nesen notika pārrunas, kurās piedalījās Ben Bernanke - standarta pasākumus, kas ir galvenie noteikumi monetārās politikas jomā, un nestandarta pasākumus, kas ir paredzēti, lai atvieglotu monetārās politikas nosacījumu pārnešanu.
Es arī vēlos piebilst, ka es arī atceros ļoti svarīgu jautājumu...
(FR) Apsverot saziņas jautājumu, kuru uzdeva Gauzès kungs un kuru, manuprāt, atkārtoti uzdeva arī citi deputāti, dažos saziņas kanālos Eiropa tiek uzskatīta par grēkāzi. Ja rodas sarežģījumi, tajos vaino Eiropu. Mēs zinām, ka tā nav patiesība, un, protams, Eiropas Parlaments to zina vēl labāk.
Mēdz arī sacīt, ka neveiksmju cēlonis bija Komisija vai vainīga ir Eiropas Centrālā banka, vai vēl labāk - eiro. Tā ir klasiska situācija, kad tiek meklēts grēkāzis. Eiro ir valūta, kas spēja saglabāt pietiekamu stabilitāti vietējā un pasaules līmenī. Turklāt es vēl neesmu pateicis to, ka eiro ir lielākais sasniegums, ko kāda centrālā banka ir panākusi pēdējos 50 gados tajās valstīs, kurās eiro tika ieviests - to es pataupīju beigām, ja tā var teikt. Manuprāt, šī valūta faktiski ir stabila, un tā ir stabila arī vēsturiskajā aspektā. Tāpēc nemeklēsim vainīgo.
Es vēlos uzsvērt to, ka visiem ir daudz jāstrādā saziņas veicināšanas jomā, taču es aicinu to ņemt vērā arī Eiropas Centrālajai bankai un eiro sistēmai kopumā jeb centrālajām bankām visās eiro zonas valstīs. Turklāt es vēlos piebilst, ka bez šaubām šī problēma attiecas arī uz visām 27 dalībvalstīm, un tātad tā ir visas Eiropas Savienības problēma.
(Aplausi)
Priekšsēdētāja
Liels paldies, Trichet kungs, par izsmeļošajām atbildēm. Manuprāt, ir pienācis laiks sniegt izsmeļošākas atbildes, nekā tas parasti tiek darīts šajā Parlamentā.
Burkhard Balz
Priekšsēdētājas kundze! Es arī vēlos sirsnīgi pateikties Trichet kungam, komisāram Rehn kungam un galvenokārt Parlamenta deputātiem par ļoti atklātām un vispusīgām debatēm. Šīs debates bija īpaši objektīvas, neraugoties uz to, ka beigās godātie Īrijas deputāti ļāva vaļu emocijām, kas gan ir diezgan saprotami.
Īsajā man atvēlētajā laikā es vēlos komentēt trīs punktus. Pirmkārt, jautājumu par Eiropas Centrālās bankas neatkarību. Manuprāt, tas ir ļoti pareizi un svarīgi, ka valstu un valdību vadītāji - Eiropas goda pilsoņa un toreizējā Vācijas kanclera Helmut Kohl vadībā - panāca to, ka ECB ir jābūt neatkarīgai. Eiropas Centrālā banka ir eiro sargs. Manuprāt, galu galā krīzes pēdējos mēnešos eiro ir tik stabils tieši ECB pūliņu dēļ. Tāpēc es lūdzu jūs, Trichet kungs, arī turpmākajos mēnešos darboties pēc iespējas neatkarīgi. Ja iedzīvotājiem ir kas sakāms, noteikti uzklausiet viņus, taču galvenokārt prezidentam un valdes locekļiem ir jānodrošina ECB neatkarība.
Otrkārt, Eiropas Savienībai ir jābūt atklātākai pret tās pilsoņiem. Tas ir svarīgi. Galvenokārt nedrīkst viņiem vienmēr sniegt informāciju tajā valodā, kas ir oficiālā valoda Briselē, jo par to ir saņemtas sūdzības, bet informācija ir jānodrošina tādā veidā, lai mērķauditorija - Eiropas iedzīvotāji - to saprastu. Manuprāt, tas ir īpaši svarīgi.
Visbeidzot es vēlos norādīt uz "Bāzele III” standartiem, ko minēja Trichet kungs. Arī šo aspektu es noteikti vēlos uzsvērt. Mēs vēlamies tuvākajā laikā īstenot "Bāzele III” standartus. Taču es vēlos, lai "Bāzele III” standarti tuvākajā laikā tiktu īstenoti tikai tādā gadījumā, ja tie vienlaicīgi tiks īstenoti visās G20 valstīs. Mēs nedrīkstam pieļaut to, ka Eiropa atkal uzņemas vadību un ir vienīgais celmlauzis, jo tas ļoti nelabvēlīgi ietekmētu ES konkurētspēju starptautiskā līmenī. Tāpēc, manuprāt, Eiropā šie standarti ir jāīsteno vienlaicīgi ar citām pasaules valstīm, vai arī ir jāizvērtē citas iespējas.
Priekšsēdētāja
Kopīgās debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks rīt.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Elena Băsescu
Es arī vēlos izteikt atzinību Balz kungam par darbu, kas ieguldīts, sagatavojot šo ziņojumu. Stingrības pasākumiem, kurus ir paredzēts ieviest, nevajadzētu traucēt ekonomikas atveseļošanos. Manuprāt, ir jānodrošina līdzsvars starp fiskālās konsolidācijas procesu un nepieciešamību aizsargāt ieguldījumus jaunu darba vietu izveidē un ilgtspējīgā attīstībā. Mums ir jāņem vērā to dalībvalstu pieredze, kuras nebija gatavas dalībai eiro zonā, un tādēļ ES būtu jāapsver priekšlikums noteikt reālus termiņus. Pašreizējā situācijā būtu pieņemama viena vai divu gadu nobīde. Eiro zona ir jāpaplašina ar nosacījumu, ka tiek ievēroti Māstrihtas kritēriji. Tāpēc, manuprāt, eiro ieviešana nav tūlītējs risinājums, taču tā ir vidēja termiņa visaptverošas politikas stratēģijas daļa.
Edward Scicluna
rakstiski. - Es atbalstu šo ziņojumu. Taču ir jāņem vērā tas, ka pēc tam, kad sarunas par fiskālo konsolidāciju, regulām un makroekonomikas pārvaldību būs pabeigtas, mums būs jāizvērtē to ietekme uz ekonomisko darbību, kas jebkurā apspriešanā ir galvenais jautājums. Patiesībā ir nepieciešams atbilstošs un efektīvs reglamentējums un piemērotāka ekonomikas pārvaldība, lai varētu attīstīties mazie un vidējie uzņēmumi, kas ir galvenais ekonomikas attīstību veicinošs faktors. Diemžēl pēdējos divos gados šie uzņēmumi ir daudz cietuši. Tas radīja augstu bezdarba līmeni, kas turpina palielināties. ECB politika, kas paredz nodrošināt atbalstu vairāku miljardu eiro apmērā tām bankām, kuras ir nonākušas parādos, bija pareiza, taču daudzas bankas pārāk paļāvās uz ECB likviditāti. Tas izraisīja situāciju, ka bankas, kuras uzplaukuma gados pārāk vieglprātīgi izsniedza aizdevumus, pašlaik neizsniedz aizdevumus maziem uzņēmumiem. Ja mēs nerīkosimies, situācija ES neuzlabosies, neskatoties uz to, ka tas ir nepieciešams, lai samazinātu budžeta deficītu un valstu parādus. Bezdarbs pieaugs, un ekonomikas rādītāji neuzlabosies. ES ir jāpieņem pareizi lēmumi, lai atgūtu Eiropas iedzīvotāju uzticību.
