Az online szerzői jogok közös kezelése (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Giuseppe Gargani szóbeli kérdése az online szerzői jogok közös kezeléséről - B6-0459/2008).
Jacques Toubon
Elnök asszony, ez a kérdés központi jelentőségű Európa jövőbeni kulturális gazdasága számára. Az információs társadalom szerzői jogairól szóló irányelv léte ellenére is rendkívül bonyolult a helyzet a szerzői jogok és az online szolgáltatásokhoz kapcsolódó hasonló jogok kollektív kezelése tekintetében, különösen a szerzői jogok területi jellege és a pán-európai engedélyezési rendszer hiánya miatt. Ezt a helyzetet az Európai Bizottság részéről a koherens politika hiánya még bonyolultabbá tette, mivel az egységes piacért és a szerzői jogokért felelős főigazgatóság egyrészről, és a versenypolitikáért felelős főigazgatóság másrészről gyakran csak a saját számlájukra dolgoznak a nélkül, hogy bármiféle áttekintéssel rendelkeznének az érintett ágazatról, különös tekintettel Európa kreatív tehetségeinek érdekeire.
Sőt azzal, hogy elutasította a jogalkotást, és figyelmen kívül hagyja a Parlament által elfogadott különféle állásfoglalásokat, és e helyett azt választotta, hogy az ágazatot ajánlásokkal és a Belső Piaci és Szolgáltatási Főigazgatóság ajánlásaival és közigazgatási határozataival szabályozza, a jogbizonytalanság légköre alakult ki. Ezzel a háttérrel szemben most azt látjuk, hogy a Versenyjogi Főigazgatóság bírósági eljárást indított ennek az ágazatnak az egyik szereplője ellen, aki csak a Bizottság 2005. évi ajánlásának megfelelően próbált meg eljárni.
Így a Bizottság ezt a határozatot hozta a CISAC ellen júliusban. Nem rótt ki pénzbüntetést, e helyett megkísérelt módosítani azon a módon, ahogyan a CISAC és tagszövetségei működnek. Ez a helyzet tükrözi azt a tényt, hogy az Európai Bizottság úgy döntött, figyelmen kívül hagyja a Parlament által kifejtett figyelmeztetéseket, különösen a 2007. március 13-i állásfoglalásában, amely egyébként konkrét javaslatokat tartalmazott az ellenőrzött versenyre, valamint az Európai Unión belül a kisebbségi kultúrák védelmére és ösztönzésére.
Ezen kívül, azóta egy sorozat kezdeményezést láttunk, melyek közül csak egy volt jogalkotási jellegű: volt egy eltúlzott értékelés a beszedő társaságokról szóló ajánlatról, egy értékelő jelentés és egy Zöld Könyv a 2001. évi irányelvről, kérdések az otthoni másolásról, a Kutatási Főigazgatóság határozatával a Hetedik Keretprogram alapján kiadott pályázati felhívások 20%-hoz szabad hozzáférés, az előadóművészek jogainak időbeli kiterjesztése, amelyre vonatkozóan egy irányelvet kellett megfontolni és így tovább.
Ezért a Jogi Bizottság a következő kérdést tette fel: nem gondolja a Bizottság, hogy kívánatosabb lenne azt biztosítani, hogy minden bevezetendő változásról, például, ami a CISAC tagjait érinti, széles körben konzultálni kellene valamennyi érdekelt féllel, hogy a Bizottság által magáévá tett eltérő álláspontokból származó jelenlegi jogi helyzet abszurditásának véget vessünk? Nem kívánja-e az Európai Bizottság újra megfontolás tárgyává tenni az erre az ágazatra vonatkozó politikáját a Parlament 2007. március 13-i állásfoglalásának fényében, hogy globális megközelítést találhassunk, amely figyelembe veszi nem csak a felhasználók, hanem az engedélyesek és a kreatív közösség érdekeit is? Meg vagyunk győződve róla, hogy a CISAC ügy bizonyítja, hogy a Bizottság megközelítése, azaz, hogy nem kötelező rendelkezéseket, vagyis "puha jogot” fogadott el, illetve pusztán igazgatási határozatokat hozott, következetlen és ellentétes a jogbiztonság elvével, mivel az érintett felek sem fellebbezni, sem vitatkozni nem tudnak.
Holnap a Bizottság tovább akarja folytatni ezt a "puha jogi” megközelítést azzal, hogy ismételten elfogad egy ajánlást, ezúttal az online kreatív tartalomról, ami foglalkozik a több területre kiterjedő engedélyezés kérdésével is. Ez nem az együttdöntési eljárás szerinti ajánlás lesz. Tervezi-e a Bizottság a Parlament bevonását ennek az ajánlásnak a hatékony módon történő megfogalmazásába? Vagy a Bizottság ismételten figyelmen kívül kívánja hagyni a tagállamokat és polgáraikat képviselőket ebben az ágazatban, ami oly kulcsfontosságú Európa jövőbeni gazdasága és kultúrája szempontjából?
A miatt két javaslatom van. Először is, amint az otthoni másolás esetén történt, a Bizottság hozzon létre egy fórumot valamennyi érintett számára, hogy ezt a dossziét meg lehessen nyitni, és mindazok megvizsgálhassák, akiknek azt ismerniük kell. A Parlament a maga részéről így is, úgy is megadja a véleményét. A Jogi Bizottság már most létrehozott egy ad hoc munkacsoportot a szerzői jogi kérdésekre, azzal a feladattal, hogy valamennyi érintettnek mutassa be a szellemi és művészi tulajdonjogokra vonatkozó egyértelmű és hosszú távú globális jövőképét, valamint annak szerepét a tudás és kultúra gazdaságban. Ez a csoport holnap reggel tartja első ülését.
Charlie McCreevy
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, úgy vélem, hogy ezeket a kérdéseket tágabb összefüggésben kell elhelyezni, mivel egyre inkább lendületbe jön a vita arról, hogy hogyan kellene engedélyezni a zenét az interneten. Több zene áll a fogyasztók rendelkezésére az interneten mint valaha, bár ennek ebből alig rendelkezik bármelyik is megfelelő engedéllyel. Ezért aztán ebből szinte semmi nem hoz bevételt a művészet vagy a zenei producerek számára. 2006-ban az illegális és legális dalletöltések aránya 40:1-hez volt, és évente több mint 20 milliárd felvételt töltenek le illegálisan. Így tehát itt valami nem stimmel.
Az online szolgáltatók azt állítják, hogy a zeneengedélyezés Európában túlságosan bonyolult, és ezért van az, hogy még mindig nincs törvényes online szolgáltatás egyik új tagállamban sem.
Ez a Gargani úrtól kapott kérdéssorozat háttere. Mindenki egyetért azzal, hogy egyszerűsíteni kell a zene engedélyezését az internetes letöltésekkel és a mobil telefonokhoz. De senki sem akar a folyamat vesztese lenni.
Létezik-e olyan egyszerű mód, amellyel elérhetjük, hogy az egész Európában minden jogra kiterjedő licencek legyenek. A kérdés megválaszolásában figyelemmel kell lennünk arra, hogy a legtöbb szerző, zeneszerző és előadóművész a szerzői jogok révén keletkező bevételből él. Így jönnek ki a pénzükből minden hónapban.
Hogyan tudjuk tehát a hatékonyságot és a méltányosságot egyensúlyba hozni? A Bizottság megtette ajánlásait 2005-ben. Amint a 2008. évi ezekről az ajánlásokról szóló értékelő jelentés rámutat, néhány szerzői jog tulajdonos, például a zenekiadók követték tanácsunkat, és létrehozták az egész Európára vonatkozó licenceket. Miközben a kis beszedő társaságok attól tartanak, hogy ezek a platformok nem hagynak mozgásteret a résrepertoárok számára, most azt kell biztosítanunk, hogy ilyen legyen. A jelek bíztatóak. Már vannak EU licencek a kis zenekiadók számára. Miközben ezek az erőfeszítések folyamatosak, nem szabad idő előtt jogalkotásba fognunk. Esélyt kell adni a folyamatban lévő szerkezetátalakításnak. Ugyanakkor ébereknek kell maradnunk, hogy a kis repertoár ne legyen vesztes.
Hadd szóljak egy szót a CISAC ügyben a Bizottság által a közelmúltban elfogadott anti-tröszt határozatról. A határozat megtiltja az európai beszedő társaságok versenyellenes gyakorlatát, amely korlátozza képességüket, hogy felkínálják szolgáltatásaikat a szerzőknek és az online szolgáltatóknak. E korlátozások megszüntetése lehetővé teszi majd a szerzők számára, hogy megválasszák melyik beszedő társaság kezelje szerzői jogaikat. Megkönnyíti majd az online szolgáltatók számára is, hogy licenceket szerezzenek több országban történő hasznosításra a választásuk szerinti egyetlen beszedő társaságtól.
A 2005. évi ajánlásra és a CISAC határozatra ugyanazok az elvek az irányadók: mindkettő ösztönzi azoknak a korlátozásoknak a megszüntetését, amelyek megakadályozzák a szerzőket és zeneszerzőket abban, hogy szabadon válasszák meg beszedő társaságukat, és jogkezelőket abban, hogy több területre kiterjedő licenceket szerezzenek.
Ami az online kreatív tartalomról szóló ajánlás előkészítését illeti, a Bizottság ezt az ajánlást 2009. első negyedévében kívánja elfogadni. A 2008. évi az online kreatív tartalomról folytatott nyilvános konzultáció rámutatott, hogy a több területre kiterjedő engedélyezés témája az audiovizuális munkák esetében még nem érett meg arra, hogy azzal a tervezett ajánlás foglalkozzon.
A Bizottság pályázatot írt ki egy független tanulmányra az audiovizuális munkák több területre kiterjedő engedélyezése témájában azzal a céllal, hogy az ilyen gyakorlat gazdasági és kulturális vonatkozásait elemezzék. A Bizottság jelenleg elemzi a pályázatokat, és a vizsgálat eredménye 2009 végére áll majd rendelkezésre. Szorosan együttműködünk az Európai Parlamenttel és a tagállamokkal az online kreatív tartalommal kapcsolatos fejlemények ügyében, különösen azzal, hogy részt veszünk az Európai Parlament által szervezett különféle meghallgatásokon, és a Miniszterek Tanácsa audiovizuális munkacsoportjának vitáiban.
Mivel az online kreatív tartalomra vonatkozó fejlődés nagyon gyors ütemben zajlik, nincs konszolidált gyakorlat, amelyre ebben a fázisban kötelező érvényű jogszabályt lehetne alkotni. Jelenleg ilyen európai szintű jogszabály feltehetően veszélyeztetné az új üzleti modellek kialakulását és az érintettek körében az együttműködési folyamatokat. Emiatt az ajánlás tűnik a legmegfelelőbb eszköznek annak elősegítésében, hogy a kreatív tartalomszolgáltatók átkerüljenek az online környezetbe.
Toubon úr azt az érdekes javaslatot tette, hogy esetleg legyen egy a kis beszedő társaságokkal foglalkozó munkacsoport, és úgy vélem, hogy ez egy nagyon kiváló ötlet. A Bizottság kész arra, hogy ezt elősegítse, és megpróbáljon szerepet találni a kis társaságok számára az online világban, így elfogadjuk ezt a javaslatot.
Manuel Medina Ortega
a PSE képviselőcsoport nevében. - (ES) Toubon úr ragyogó expozét tartott a probléma jogi vetületeiről. Így nekem ezzel a vonatkozással nem kell foglalkoznom.
Én ezt a kérdést egy sokkal gyakorlatiasabb szinten vizsgálnám. A szerzői jogok ügyében a Versenyjogi Főigazgatóság azon az alapon indul el, hogy a szerzők ugyanolyan súlyúak, mint a médiavilágot irányító hatalmas multinacionális vállalatok. Ez pedig nem igaz.
A szerzők és az előadók valójában munkavállalók. Lehet, hogy van néhány sztár - mint azok, akik a magazinokban megjelennek - akiknek van valamennyi választási lehetőségük. Azonban a szerzők, előadóművészek és alkotók óriási többsége nem rendelkezik ezzel a választási szabadsággal. Az ő helyzetük gyakorlatilag ugyanaz mint a munkavállalóké, akik a saját szerzői jogi társaságaikon keresztül szervezik meg magukat.
Azt állítani, hogy a szerzőknek ezen ezrei, tízezrei, akár százezrei, akik Európában naponta dolgoznak és jövedelmüket szerzői társaságaikon keresztül szerzik meg, úgy működnek, mintha multinacionális vállalatok lennének, olyan fikció, aminek semmi köze nincs a valósághoz.
Ha nem arról az alapról indulunk ki, hogy a jelenlegi európai szerzői társaságok mind ezernyi tagjuk konkrét érdekeit képviselik, és ennek megfelelően járnak el, sohasem fogjuk megérteni, hogy mi a valóság.
Szerintem a Bizottság valószínűleg csak a munkáját végzi, de amikor vizsgálatokról, tanulmányokról beszél, elkezdek aggódni, mert ki végzi el ezeket a vizsgálatokat, ki fizet ezekért a tanulmányokért és miféle nyomást gyakorló csoportok befolyásolják őket?
Ezért az Európai Unióban a tagállamok között is és a tagállamokon belül is demokratikus rendszerünk van. Az Európai Parlament képviselőinek felelőssége, hogy alázatosan vállalják magukra ebben a Házban a társadalmi valóság kifejezésének szerepét, ami talán nem található meg az irodákban vagy a nagy gazdasági tanulmányokban.
Olyan helyzetben találjuk magunkat, ha nem vigyázunk, hogy ha ebben az ágazatban is megpróbáljuk a deregulációt alkalmazni, mint másutt, végül meg fogjuk ölni az alkotást, pedig az egyike az egyedi értékeinknek. Minden problémája ellenére is Európát a nagy alkotás jellemzi. Végül olyan audiovizuális iparunk lesz, amelynek a tartalma teljesen kiürül; ez már látható más országokban. Ezért úgy vélem, hogy itt és most erőfeszítéseink egy részét arra kell szánnunk, hogy olyan intézményi rendszert hozzunk létre ezen alkotók számára, amely lehetővé teszi nekik a cselekvést.
Azt hiszem, hogy ez az absztrakt eljárás azt gondolni, hogy a kis muzsikus, a kis zeneszerző meg tudja magát védeni, egyszerűen abszurd.
Ha Beethoven ma élne, és alkotná szimfóniáit, és ha rákényszerülne, hogy belépjen a nemzetközi piacra, hogy versenyezzen a nagy zenei multikkal, éhen halna. Pénzügyi helyzete sokkal rosszabb lenne, mint ami volt a XVIII. és a XIX. században. Úgy vélem, ez az a kulcsfontosságú pont, amit meg kell értetnünk.
Toubon úr említette Bizottságunk döntését, hogy létrehozunk egy munkacsoportot a szellemi tulajdon védelme érdekében. Reméljük, hogy a Bizottság és különösen McCreevy úr, aki mindig is nagy barátja volt ennek a Jogi Bizottságnak, kész lesz a velünk való együttműködésre, aggályaik továbbítására, de az odafigyelésre is. Ez a munkacsoport meg fogja hallgatni azoknak az ezreknek a véleményét is, akik jelenleg alázatosan nagy szellemi munkát végeznek és, akik lehetővé teszik, hogy az általunk létrehozott audiovizuális médiumok tartalommal teljenek meg.
Ha nem, fennáll az a valós veszély, amint már mondtam, hogy egy hatalmas nagy audiovizuális rendszert hozunk létre, amit teljesen üres, ami csak a reklámok foglalnak el és aminek semmi konkrét tartalma nincs.
Ennek eredményeként, elnök asszony, úgy vélem, hogy a javaslat, a szóbeli kérdés és az állásfoglalásra irányuló indítvány, amit mi beterjeszteni tervezünk ennek a függetlenségnek és az európai kultúra ezen egyedi azonosságának a megerősítését célozza, amit nem helyettesíthet semmiféle a szabad versenyre épülő absztrakció.
Eva Lichtenberger
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, biztos, 2004-ben a Jogi Bizottság tartott egy meghallgatást, ami egyebek között a beszedő társaságok szerepére összpontosított. Néhány művész igen mély benyomást keltő módon demonstrálta azokat a problémákat, amelyekkel a jelenlegi, a beszedő társaságokon keresztül működő rendszerben szembesülnek. Önök akkor a "puha jogi” jogalkotási - vagyis inkább nem jogalkotási - megközelítést választották, ami egyszerűen csak még több jogi bizonytalanságot hozott létre közben azzal az eredménnyel, hogy egyre több panasszal és irritációval szembesülünk az egyértelműség hiánya miatt ebben a helyzetben. Ez egy valódi probléma, biztos.
Az a rendszer, amelyet ön javasol, piaci koncentrációt eredményez majd, az erősek javára válik, és figyelmen kívül hagyja például a kulturális sokszínűségről szóló egyezményt, amikor Európa művészetéről és kultúrájáról van szó. Ebben a rendszerben a kisebbségi kultúrák azok, amelyek nem tartoznak a főáramhoz, vagy amelyek kisebbségi nyelveket használnak, elkerülhetetlenül károsodnak, mert a rendszer egyszerűen nem vesz róluk tudomást.
Amikor a Jogi Bizottságban megkérdeztük öntől, hogy miért nem terjesztett be olyan javaslatokat, mint amelyeket a Lévai jelentés vázolt a Parlamentben, ön azt mondta, hogy a piac úgy is ebbe az irányba mozdul el, és ezért nem látta szükségét semmiféle változtatásnak ezen a ponton. Biztos, az egymásnak ellenmondó ítéletek, amelyeknek a közelmúltban tanúi voltunk, bizonyítja, hogy ez nem volt helyes megközelítés. Amire most szükségünk van, ha meg akarjuk védeni a kreatív potenciálunkat, az egy jövőorientált megoldás. Azt hiszem, többet kell gondolkoznunk általában is a jogok kötelező voltáról. Fenntartható-e ez még hosszú távon régi formájában ebben a hardver orientált formában? El fogjuk-e így is érni a szükséges célokat vagy pedig nem működik?
Biztos, én nem hiszem, hogy a további vizsgálatok és meghallgatások jelentik az előre vezető utat. Sajnos már láttuk, hogy mindig ugyanazokat az embereket hívják meg, akik a piac óriásait képviselik, nem pedig azokat a kis játékosokat, akiknek a véleményét következetesen figyelmen kívül hagyják. Más megközelítésre van szükségünk, és egyértelmű jogalkotásra irányuló javaslatra arra vonatkozóan, hogy a beszedő társaságok miként védhetik és védjék meg ezeket a jogokat és eszközöket.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Elnök asszony, tavaly az Európai Parlament állásfoglalással válaszolt a Bizottság 2005. évi a szerzői jogok határon átnyúló közös kezelésére vonatkozó ajánlására. Állásfoglalásában a Parlament kérte, tegyék egyértelművé, hogy ez az állásfoglalás kizárólag a zenei felvételek interneten keresztül történő értékesítésére vonatkozik. Kértük az azonnali és megfelelő konzultációt az érdekelt felekkel. Ezen kívül kértük, hogy nyújtsanak be egy rugalmas keretszöveg tervezetet a Parlamentnek és a Tanácsnak a szerzői jogok és társult jogok közös kezeléséről a határokon átnyúló online zenei szolgáltatásokkal kapcsolatban.
A szerzői jogok és a társult jogok kezelése az online zenei szolgáltatásokkal kapcsolatban változatlanul bonyolult és problémás kérdés, az információs társadalomban a szerzői jogok egyes vonatkozásai harmonizálásáról szóló kötelező érvényű irányelv ellenére. Ezek a nehézségek főleg az európai licencek hiányának tudhatók be. Az ajánlás nem egyértelmű megfogalmazása különösen aggályos. Ez azt jelenti, hogy az ajánlást lehetne esetleg más online felvételeket is tartalmazó szolgáltatásokra alkalmazni, mint például műsorszóró szolgáltatásokra. A különféle engedélyezési rendszerek alkalmazását illető egyértelműség következményes hiánya a jogbizonytalanság hiányához és nem kívánatos következményekhez, nevezetesen online műsorszóró szolgáltatásokhoz vezet.
Sajnálattal jegyzem meg azt is, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a Parlament ajánlásait. A Bizottság kizárólag a 2005. évi ajánlások figyelemmel kísérésére és végrehajtására korlátozta magát. Semmiképpen sem tud ez megbirkózni az ágazat folyamatos problémáival. Egyebek között a Bizottság politikája tükrözi a Szerzők és Zeneszerzők Társaságai Nemzetközi Konföderációja tekintetében meghozott döntés. A Bizottság kizárta bármiféle közös eljárás lehetőségét e társaságok részéről, például egy európai átlátható szerzői jogi rendszer létrehozására irányuló javaslat tekintetében. Ez annyit jelent, hogy a hatalmat ott hagyjuk a nagyvállalatokból álló oligarchia kezében, amelyek bilaterális megállapodásokat kötöttek a vezető előadókkal. Várható, hogy ennek a döntésnek az eredménye a választék további korlátozása és a kis cégeknek a piacról való eltűnése lesz a kulturális sokszínűség kárára.
Zuzana Roithová
(CS) A digitális tartalom piac jelenlegi állapota fenntarthatatlan, fragmentált és merev a monopóliumok miatt. Ezért örülök, hogy júliusban a Bizottság legalább valahogyan megvilágította a közös kezelést. Engem aggasztanak a tisztességtelen szerződéses feltételek, nem csak a szerzők, hanem a felhasználók számára is. Szeretném azt hinni, hogy a csehek és a kisebb országok más polgárai is meg fogják tudni vásárolni kedvenc dalaikat, digitális könyveiket vagy televíziós sorozataikat az interneten, például az iTunesból és más virtuális kereskedőházaktól határokon átmenően, ami gyakorlatilag lehetetlen ma. Szeretném azt hinni, hogy a szerzők szabadon választhatják meg a kollektív kezelést bármelyik tagállamból, és arra kényszeríthetik a vezetést, hogy javítsák a szolgáltatások minőségét és csökkentség működési költségeiket. Remélem, hogy a kollektív kezelés vissza fog tudni térni a hazai állam határai által nem korlátozott licencek felkínálási, beleértve az európai licenceket is, ám ez nem olyan könnyű. Nem hiszem, hogy a Bizottság júliusi behatolása a darázsfészekbe valóban rendszerváltoztatásokat fog létrehozni a digitális tartalom piacon. Szeretném arra kérni a Bizottság, hogy kérje a közös kezelésnek mint egésznek a független vizsgálatát, és nyújtson be jogalkotásra irányuló szöveget a Parlamentnek, amely tartalmazza az egész rendszer nagyjavítását e probléma valamennyi konkrét vonatkozásának megfelelő elemzése alapján.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Elnök asszony, biztos, ön bizonyította, hogy hajlandó odafigyelni és meghallgatni ezeket a kérdéseket. Én azonban csak egy kérdést szeretnék önnek feltenni, és van egy kérésem is.
A kérdés arra vonatkozik, hogy miként vegyen részt a Parlament abban a munkában, amelynek az elvégzését ön javasolja. A kérés az, hogy ha valamilyen fórumot hoznak létre, nekem lényegesnek tűnik, hogy annak kutatási eredményeit ne döntsék el előre, hanem az legyen valódi vita eredménye, és azt is gondolom, hogy ennek a fórumnak a tagjai legyenek gazdasági és kulturális sokszínűségünk képviselői.
Charlie McCreevy
a Bizottság tagja. - Szeretnék köszönetet mondani a tiszteletre méltó képviselőknek e kiterjedt vitáért.
Nem a szabályozóknak kell minden döntést meghozniuk. A Bizottság aktívan ösztönzi a zenei online engedélyezési piac kialakulását, de az idő előtti jogalkotási beavatkozás, a piac szükségleteinek és trendjeinek teljes körű elemzése nélkül nem tűnik az egészséges online kiskereskedelmi piac kifejlődése legjobb módjának Európában. Ha azonban nyilvánvalóvá válik, hogy a Bizottság jelenlegi intervenciói nem tudják létrehozni a XXI. századnak megfelelő online engedélyezési modellt, akkor egy más megközelítést teszünk megfontolásaink tárgyává.
Most az a lényeges, hogy valamennyi érintett, szerzők, előadók, kiadók, beszedő társaságok és lemeztársaságok összeüljenek és találják meg azt az engedélyezési struktúrát, amely lehetővé fogja tenni több törvényes online szolgáltatás megjelenését, miközben tisztességes eredményt őriz meg a szerzők számára.
Medina Ortega úr utalt arra, hogy mindenkinek az érdekét az szolgálja, ha egészséges kulturális ipar van egész Európában. Azt hiszem, a Bizottság minden tagja nevében szólok, amikor azt mondom, hogy ez a mi célunk. Azt hiszem az is helyénvaló, ha olyan rendszert vezetünk be, amelyben mindenki hasznot húz a kreativitásból és a kultúrából - ide értve a művészeket - és mindenki élvezheti azt ésszerű költségek mellett.
Tehát ez az, amit mi mindannyian megpróbálunk elérni. Eltérhet a véleményünk a tekintetben, hogy ezt miként érjük el. Az elmúlt néhány évben eltérő nézetek kifejezését hallgattam meg mind ebben a Házban és a Parlamenten kívüli csoportoktól is. Nem mindig értünk egyet abban, hogy miként tudjuk céljainkat elérni, de azt hiszem, mindannyian tudjuk, hogy mit akarunk megpróbálni és tenni.
Amikor én fórumot javasoltam - ezt említette Gauzès úr és mások is - arról volt szó, hogy szükséges összehozni a kis és nagy játékosokat egy adott fórumon, és különösen a kisebb beszedő társaságokat, amelyeket, amennyire én tudom, kihagyva érzik magukat ebből a vitából. Tehát ez az, amit én itt javaslok. Azt hiszem céljaink ugyanazok. Mindenképpen valamennyi érdeket figyelembe akarjuk venni, és egy megfelelő engedélyezési rendszert kívánunk létrehozni, egy olyan modellt, amely megfelel a mai világnak, nem pedig a 40-50 évvel ezelőtti világnak.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra 2008. szeptember 25-én, csütörtökön kerül sor.
