Explicaţii privind votul
Explicaţii orale privind votul
Jan Březina
(CS) Am votat împotriva raportului Böge referitor la mobilizarea de resurse din Fondul european de ajustare la globalizare deoarece, în special în cazul cererii austriece, ea implică o abordare foarte nesistematică care se reflectă într-un nivel nemaiîntâlnit de ridicat al sprijinului pe persoană. Dacă trebuie să existe sprijin individual limitat în timp destinat să îi ajute pe lucrătorii afectaţi de surplusul de personal ca rezultat al globalizării, un astfel de sprijin trebuie să fie corelat cu nevoile individuale reale şi cu contextul economic. Totuşi, nu se întâmplă acest lucru ci, dimpotrivă, procedura de stabilire a acestui sprijin a fost întâmplătoare şi arbitrară. De aceea, în opinia mea, este necesar să se stabilească criterii solide. Utilizarea în acest mod a fondurilor nu constituie o soluţie a problemei şi reprezintă, de fapt, o irosire a banilor contribuabililor.
Syed Kamall
Dle preşedinte, motivul pentru care cred că mulţi dintre noi sunt interesaţi de comerţ este cu adevărat ideea referitoare la modul în care îi ajutăm să iasă din sărăcie pe cei din ţările cele mai sărace. Ştim că una dintre cele mai bune căi de a-i ajuta să iasă din sărăcie este sprijinirea întreprinzătorilor din ţările mai sărace. Întreprinzătorii din multe ţări sărace au mare nevoie de ajutor şi de pieţe deschise şi este important să îi sprijinim.
Dar va trebui, de asemenea, să privim în interiorul graniţelor noastre pentru a vedea modul în care punem bariere în calea facilitării comerţului cu ţările mai sărace. În multe cazuri, ţările mai sărace văd regulile comerciale ca fiind îndreptate împotriva lor şi au în vedere lucruri cum ar fi politica agricolă comună, subvenţiile pentru bumbac, standardele sanitare şi fitosanitare şi tarifele din UE pentru importurile cu o valoare mai mare. Este important să arătăm că sistemul comercial este cu adevărat deschis şi că ajutăm ţările sărace, cât de mult posibil, să eradicheze sărăcia.
Nirj Deva
Dle preşedinte, dacă vrem să atenuăm sărăcia din lume va trebui să dezvoltăm comerţul mondial. Dacă, din cauza crizei financiare actuale la nivel mondial, alunecăm pe panta protecţionismului, singurul lucru pe care-l vom face este să întârziem scoaterea a milioane de oameni din starea de sărăcie, iar milioane de oameni vor muri. Dacă nu abordăm această provocare chiar acum şi nu privim dincolo de criză, vom lăsa în urma noastră o moştenire atât de jalnică încât milioane de oameni se vor afla în imposibilitatea de a trăi.
Avem o criză alimentară, avem schimbarea climatică, avem încălzirea globală, avem inundaţii, cutremure şi tot felul de catastrofe care ne solicită ajutorul, iar singurul mod în care putem ridica pe toată lumea este dezvoltarea comerţului mondial şi sunt foarte recunoscător că noul comisar pentru comerţ desemnat mă ascultă.
Marc Tarabella
(FR) Dle preşedinte, în legătură cu această rezoluţie referitoare la Organizaţia Mondială a Comerţului şi în pofida opiniei exprimate de către antevorbitor, cred că nu comerţul internaţional este cel care va ajuta aproape un miliard de oameni să moară sau să sufere de foame, ci agricultura de subzistenţă. Ea va face acest lucru cu mult timp înainte de a o face comerţul internaţional.
Am avut deja o posibilitatea de a vorbi pe această temă în cursul dezbaterii şi am votat împotriva acestei rezoluţii doar pentru că a fost respins amendamentul referitor la serviciile publice şi la necesitatea ca guvernele să poată controla serviciile publice legate de probleme fundamentale cum ar fi apa şi energia.
Explicaţii scrise privind votul
Andrew Henry William Brons  
în scris. - Nu suntem capitalişti adepţi ai intervenţiei minime a statului şi credem în ajutorul statului pentru lucrătorii care nu din vina lor şi-au pierdut locul de muncă. Am dori ca statele suverane să acorde ajutor propriilor lucrători. Nu suntem, desigur, nici măcar în favoarea aderării la UE. Cu toate acestea, există Fondul european de ajustare la globalizare şi i s-au alocat fonduri.
Acest fond este un substituent nepoftit pentru ajutorul din partea statelor membre. Dacă s-ar fi propus ca lucrătorii britanici să fie ajutaţi din acest fond, în mod evident aş sprijini acest lucru. De aceea, cu părere de rău, trebuie să susţin sprijinirea lucrătorilor suedezi, olandezi şi austrieci cu bani din acest fond. În cazul unui un vot negativ, banii nu ar fi înapoiaţi contribuabililor. Ar fi reţinuţi de către UE şi apoi vor fi probabil cheltuiţi pentru o cauză mai puţin merituoasă.
Diogo Feio  
Fondul european de ajustare la globalizare a fost instituit pentru a acorda asistenţă suplimentară lucrătorilor afectaţi de consecinţele schimbărilor majore din structura comerţului internaţional. Portugalia, Germania, Spania, Ţările de Jos, Suedia, Irlanda şi Austria au apelat deja la el, ceea ce indică faptul că această problemă afectează statele membre din diferite zone geografice şi cu diferite modele şi traiectorii economice.
Astfel de situaţii, care se petrec la o scară alarmantă, cer factorilor de decizie să reflecteze cu grijă la modelul economic şi social european, precum şi la durabilitatea şi viitorul acestuia. În plus, ele înseamnă că este de-a dreptul crucial să se promoveze metode de a crea noi locuri de muncă de calitate. Pentru ca acestea să aibă succes, trebuie să asigurăm sprijin, să îndepărtăm greutăţile şi să eliminăm procedurile birocratice nejustificate din calea celor care, în pofida dificultăţilor, mai doresc încă să rişte în a porni noi afaceri şi a întreprinde proiecte inovative.
Indiferent de câtă asistenţă li se acordă lucrătorilor, aceasta va fi inutilă dacă societăţile continuă să se închidă una după alta şi dacă nu putem inversa scurgerea de investiţii din Europa.
Cazurile în discuţie, pe care le susţin, se referă la Suedia, Austria şi Ţările de Jos şi au câştigat o largă susţinere în cadrul comisiilor parlamentare preocupate atât de prezentarea propunerii de rezoluţie, cât şi de emiterea unui aviz.
Ilda Figueiredo  
Deşi ne păstrăm poziţia critică în legătură cu Fondul european de ajustare la globalizare deoarece credem că ar fi fost mai important ca în primul rând să se adopte măsuri pentru prevenirea şomajului, am votat în favoarea mobilizării acestui fond pentru a asigura în continuare asistenţă lucrătorilor afectaţi de urmările restructurării societăţilor sau liberalizării comerţului internaţional.
Acest caz se referă la mobilizarea a aproximativ 16 milioane de euro pentru Suedia, Austria şi Ţările de Jos în scopul de a asigura asistenţă pentru lucrătorii disponibilizaţi în industria de automobile şi de construcţii.
Aceasta este cea de-a cincea mobilizare a fondului în anul 2009, conducând la o sumă totală de 53 milioane de euro care a fost folosită din totalul planificat de 500 milioane de euro. Este de-a dreptul simptomatic faptul că puţin peste 10 % din suma planificată a fost utilizată într-o perioadă de criză socială severă şi, în sine, aceasta demonstrează necesitatea revizuirii regulamentelor care guvernează fondul.
Françoise Grossetête  
Am votat în favoarea raportului Böge referitor la mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare. Scopul lui este de a proteja locurile de muncă şi de a uşura reintegrarea pe piaţa muncii pentru lucrătorii care au fost disponibilizaţi în urma modificărilor structurii comerţului internaţional şi a crizei financiare şi economice mondiale.
La trei ani de la crearea lui în anul 2006 şi în actualul context al crizei economice şi financiare globale, este hotărâtor să se uşureze condiţiile care guvernează utilizarea acestui fond european. Suedia, Austria şi Ţările de Jos sunt astăzi ţinta acestor măsuri mai eficiente şi mai rapide şi aştept cu nerăbdare ca toate statele membre UE să aibă un acces mai mare la această finanţare. Fiind interconectat cu cadrul financiar 2007-2013, valoarea maximă anuală a fondului nu poate depăşi 500 de milioane de euro, dar implementarea în întregime a acestor fonduri, contrar a ceea ce se petrece astăzi, este de o importanţă crucială. -
Uniunea Europeană trebuie să utilizeze toate resursele aflate la dispoziţia sa pentru a face faţă consecinţelor crizei economice.
Jörg Leichtfried  
în scris. - (DE) Votez în favoarea raportului referitor la furnizarea a 15,9 milioane de euro ca asistenţă pentru Austria, Suedia şi Ţările de Jos. Ca şi consecinţă a crizei economice mondiale, 744 de lucrători au fost disponibilizaţi doar în industria de furnizare de componente auto din Stiria. Cererea de asistenţă, prezentată în mod corect de către Austria, în valoare de 5 705 365 EUR din Fondul european de ajustare la globalizare, este acum aprobată de către UE.
Această cerere este absolut justificată deoarece Austria a fost lovită extrem de puternic de prăbuşirea exporturilor. De exemplu, exportul de autovehicule rutiere şi autoturisme a scăzut cu 51,3 % şi respectiv 59,4 %. Ca urmare a strânsei interconexiuni între societăţile din industria de automobile şi nivelul scăzut de diversificare a multor furnizori, criza se resimte de la un capăt la celălalt al industriei de automobile.
Jean-Luc Mélenchon  
Lucrătorii suedezi, austrieci şi olandezi sunt sacrificaţi pentru globalizare. Reiterăm opoziţia noastră puternică faţă de filozofia care sprijină acest fond, care face din lucrătorii europeni doar "variabile de ajustare” permiţând funcţionarea lină a unei forme de globalizare neoliberală care nu este niciodată pusă în discuţie. Interesele giganţilor, cum ar fi societatea Ford din SUA, care este proprietarul actual al Volvo Cars, care şi-a trecut în cont un profit de aproape 1 miliard de dolari în al treilea trimestru din 2009, sau Aviva, Axa şi BlackRock, principalii acţionari ai Heijmans NV, iau astăzi locul interesului general al cetăţenilor europeni. Fondul contribuie la acest jaf.
Nuno Melo  
Uniunea Europeană este o zonă a solidarităţii. Acest spirit este contextul pentru Fondul european de ajustare la globalizare. Fondul asigură sprijinul esenţial pentru a ajuta şomerii şi victimele relocalizărilor care apar în contextul globalizării. Acest lucru este chiar mai necesar dacă înţelegem că un număr din ce în ce mai mare de societăţi îşi schimbă locaţia, beneficiind de avantajul costului redus al forţei de muncă din alte ţări, în special China şi India, deseori cu preţul unui dumping la nivel social, al forţei de muncă şi al mediului.
Andreas Mölzer  
Încă o dată, consecinţele globalizării trebuie să fie amortizate prin mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare (FEAG). De data aceasta, din păcate, a fost puternic lovită şi Stiria. În ultimele luni, 744 oameni din nouă societăţi diferite şi-au pierdut locul de muncă şi, din acest motiv, provincia Stiria a solicitat asistenţă din partea UE. Ca şi în cazul cererilor anterioare, totul a fost verificat foarte amănunţit şi mă bucur că populaţia din Stiria îndeplineşte toate cerinţele. În special în cursul prezentei crize financiare şi economice ne vin din nou foarte clar în minte efectele negative ale globalizării.
Având în vedere acest lucru, este şi mai de neînţeles faptul că Parlamentul a adoptat astăzi o rezoluţie care promovează şi mai mult liberalizarea şi desfiinţarea barierelor comerciale şi, prin aceasta, o mai mare globalizare. Până când în UE nu va apărea o modificare a gândirii, vom putea doar acţiona pentru a reduce daunele cauzate de globalizare în ţările în cauză. Prin urmare, am votat fără rezerve în favoarea acordării ajutorului din fond.
Wojciech Michał Olejniczak  
Am susţinut mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, deoarece situaţia de pe piaţa muncii ne cere astăzi să acţionăm în numele lucrătorilor. Crizele anterioare au fost caracterizate de faptul că ele au afectat regiuni specifice şi erau concentrate într-un singur loc. În acele vremuri, toţi cei care şi-au pierdut locul de muncă sau au avut probleme financiare puteau să meargă în străinătate să caute de lucru sau puteau să aibă mai multe locuri de muncă. Astăzi, în contextul caracterului global al crizei financiare, astfel de opţiuni nu mai sunt disponibile.
Situaţia actuală de pe pieţele financiare cere să susţinem multe milioane de oameni care şi-au pierdut locurile de muncă în cursul anului trecut. Nu vorbesc, desigur, doar despre ajutor în căutarea unui loc de muncă, ci, de asemenea, despre utilizarea elasticităţii pieţei muncii, ajutarea lucrătorilor în obţinerea de noi calificări şi organizarea pregătirii corespunzătoare, de exemplu, în utilizarea calculatoarelor sau consiliere profesională. Cei mai mulţi bani din FEAG ar trebui destinaţi promovării spiritului antreprenorial şi acordării de asistenţă pentru activităţile independente deoarece, în momentul în care oamenii şi-au pierdut locul de muncă, demararea unei afaceri şi generarea de venituri pe cont propriu reprezintă o posibilitate de păstrare a stabilităţii financiare şi de dezvoltare.
Cred că programe ca Fondul european de ajutare la globalizare sunt foarte necesare deoarece ele răspund unei situaţii specifice şi îi ajută direct pe cei care au suferit cel mai mult din cauza efectelor crizei.
Aldo Patriciello  
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, înainte de toate aş dori să felicit raportorul pentru munca sa excelentă. Fondul european de ajustare la globalizare este un instrument utilizat din ce în ce mai mult de către Parlamentul European din cauza etapei dificile de convergenţă economică cu care se confruntă continentul nostru.
Aceasta indică faptul că, în faţa crizei, Parlamentul European a fost capabil să adopte măsuri politice în beneficiul cetăţenilor pe care îi reprezentăm, printr-o sinergie a unor obiective politice cu spectru larg. Din acest motiv, am votat în favoarea acestui fond cu convingerea că el va constitui un instrument fundamental de integrare profesională şi, prin urmare, socială a lucrătorilor care şi-au pierdut locul de muncă.
Marit Paulsen, Olle Schmidt şi Cecilia Wikström  
Suedia a cerut asistenţă din Fondul european de ajustare la globalizare în legătură cu disponibilizările din sectorul industriei automobilelor din Suedia.
Suntem convinşi de caracterul benefic al comerţului liber şi al economiei de piaţă pentru dezvoltarea economică şi de aceea, în principiu, ne opunem acordării de asistenţă financiară ţărilor sau regiunilor. Cu toate acestea, această criza economică a fost mai adâncă decât orice altă criză prin care a trecut Europa din anii treizeci încoace şi a lovit deosebit de puternic producătorii de autovehicule din Suedia, în special Volvo Cars.
Disponibilizările făcute de către Volvo Cars sunt considerate de către Comisie ca având un "efect negativ semnificativ asupra economiei locale şi regionale” din partea de vest a Suediei. Volvo Cars este un angajator important în partea de vest a Suediei. Dacă Parlamentul European nu acţionează, lucrătorii de la Volvo Cars şi furnizorii acesteia vor fi puternic afectaţi. Riscul de marginalizare socială şi excludere permanentă este foarte mare, ceea ce noi, ca liberali, nu putem accepta. Ne exprimăm compasiunea profundă faţă de toţi cei afectaţi de şomaj şi am dori foarte mult să vedem că acestor persoane li s-a pus la dispoziţie instruire profesională.
Suedia este un contribuabil important la UE şi, de aceea, este important ca angajaţii din firmele care funcţionează în Suedia, dacă sunt afectaţi de criza economică, să primească de asemenea asistenţă din partea UE.
Marie-Christine Vergiat  
M-am abţinut de la votul pentru o mobilizare suplimentară a Fondului de ajustare la globalizare.
Printre altele, votul se referă la două plăţi în total de aproape 24 milioane de euro către industria de autovehicule din Suedia şi Austria. O altă cerere se referă la o societate de construcţii din Ţările de Jos.
Industria de autovehicule este principalul beneficiar al acestui fond, dar chiar şi aşa, ea închide fabrici în mod constant, îşi mută producţia în alte locaţii, disponibilizând multă forţă de muncă şi punându-şi subcontractanţii într-o poziţie vulnerabilă. Suplimentar, a primit alte tipuri de ajutor financiar din partea statelor membre în contextul planurilor de redresare economică, precum şi alte forme de sprijin acordat în special în legătură cu politicile de combatere a schimbărilor climatice.
Aceste fonduri, care sunt destinate a fi utilizate pentru pregătirea profesională a oamenilor care au fost disponibilizaţi - o măsură necesară dacă vor să găsească un nou loc de muncă- nu sunt acordate în schimbul angajamentului industriei europene a autovehiculelor de a nu mai disponibiliza nici unul din lucrătorii ei.
Nici măcar nu intră în discuţie să sprijin o astfel de politică care, de fapt, susţine relocalizările.
Ilda Figueiredo  
Acest buget revizuit reflectă în mod clar contradicţiile dintre bugetele Uniunii Europene. Pe de o parte, valorile lui globale sunt reduse în comparaţie cu nevoile politicilor de coeziune socială şi economică. Pe de altă parte, fondurile nu au fost cheltuite, deoarece ţările care au cea mai mare nevoie de aceşti bani au probleme în a prinde în buget cofinanţarea necesară.
Cu toate acestea, ele au respins propunerile pe care le-am prezentat de reducere a cerinţelor de cofinanţare, în special pe timp de criză. O astfel de contradicţie şi iraţionalitate a politicii comunitare favorizează doar ţările cele mai bogate şi mai dezvoltate şi are drept rezultat exacerbarea decalajelor sociale şi a diferenţelor regionale. De aceea, am votat împotrivă.
Raportul în sine justifică poziţia noastră în momentul în care subliniază că "există motive diferite pentru aparenta încetinire a plăţilor comparativ cu ritmul aşteptat în funcţie de statul membru în cauză. În primul rând, situaţia economică actuală a cauzat, în unele cazuri, dificultăţi în asigurarea cofinanţării naţionale. În al doilea rând, faptul că implementarea dezvoltării rurale în 2009 indică un profil mai puţin dinamic faţă de anul relevant al perioadei anterioare de programare se explică, de asemenea, prin aprobarea întârziată a anumitor programe, în cazul României şi Bulgariei, printr-o lipsă de experienţă suficientă în implementarea programelor de dezvoltare rurală.”
Nikolaos Chountis  
Am votat împotriva propunerii deoarece, per ansamblu, promovează liberalizarea pieţelor şi un sistem de comerţ care este exclusiv în detrimentul ţărilor sărace şi în curs de dezvoltare şi nu indică o preocupare reală faţă de necesităţile de mediu ale planetei. Consider că ar trebui respinse liberalizarea comerţului şi rezultatele ei catastrofale, care au contribuit la criza financiară, economică, climatică şi alimentară actuală şi la pierderea de locuri de muncă, sărăcie şi dezindustrializare. Am votat, de asemenea, împotriva propunerii deoarece nu garantează respectul deplin al drepturilor guvernelor de a-şi proteja capacitatea de reglementare şi de furnizare de servicii fundamentale, în special în domeniul bunurilor şi serviciilor publice, cum ar fi sănătatea, educaţia, cultura, comunicaţiile, transportul, apa şi energia.
Din păcate, au fost respinse amendamentele depuse de către Grupul Confederal al Stângii Unite Europene/Stânga Verde Nordică. Vom lupta pentru o reformă adevărată a sistemului comercial internaţional orientată către introducerea de norme pentru un comerţ echitabil care respectă normele internaţionale în materie de justiţie socială, respect faţă de mediu, suveranitate şi siguranţă alimentară, agricultură durabilă, dezvoltare viabilă şi diversitate culturală.
Anne Delvaux  
Am votat împotriva adoptării propunerii comune de rezoluţie referitoare la perspectivele Agendei de Dezvoltare de la Doha în urma celei de-a 7-a conferinţe ministeriale a OMC. Am făcut acest lucru dintr-o perspectivă generală deoarece, în mod evident, îi lipseşte viziunea în ceea ce priveşte promovarea dezvoltării şi a respectului pentru ţările în curs de dezvoltare, dar mult mai specific pentru că, deşi este importantă încheierea cu succes a Rundei Doha, aceasta nu poate fi făcută cu orice preţ. Comerţul internaţional trebuie să ţină cont de lunga tradiţie a Europei în cooperarea cu cele mai sărace ţări. În plus, pe tema agriculturii şi a liberalizării serviciilor, nu susţin abordarea recomandată de această rezoluţie, cu atât mai mult cu cât nu au fost acceptate toate amendamentele menite să echilibreze textul. De exemplu, nu se pune în discuţie să fim de acord cu accelerarea negocierilor în sectorul serviciilor (în scopul realizării unui grad mai mare de liberalizare).
În sfârşit, regret faptul că rezoluţia a aprobat consolidarea acordurilor bilaterale de liber schimb. Acest tip de acord este deseori mult mai nefavorabil pentru ţările în curs de dezvoltare. Trebuind să se confrunte singure cu UE, acestea se află într-o poziţie de negociere mult mai slabă şi au tendinţa de a fi aduse într-o situaţie fără nicio scăpare.
Diogo Feio  
După mine, Runda Doha are o importanţă fundamentală pentru comerţul internaţional şi poate ajuta în mare măsură la reducerea sărăciei în ţările în curs de dezvoltare şi la distribuţia mai corectă a beneficiilor globalizării. Din acest motiv, este important ca Agenda de Dezvoltare de la Doha să ia în considerare acest efect şi să aducă o contribuţie reală la îndeplinirea Obiectivelor Mileniului.
Este vital pentru membri OMC să continue să evite adoptarea de măsuri protecţioniste, care ar putea avea un impact extrem de împovărător asupra economiei mondiale. Sunt convins că neadoptarea de măsuri protecţioniste a condus la o mai bună, deşi înceată, redresare după criza economică cu care ne confruntăm în prezent.
De aceea, este hotărâtor pentru membrii OMC să lupte împotriva protecţionismului în relaţiile lor bilaterale şi multilaterale în cadrul acordurilor viitoare.
José Manuel Fernandes  
Mă declar în favoarea unui rol de lider al Uniunii Europene în cadrul negocierilor actuale cu OMC, astfel încât Runda Doha să se încheie ţinând cont de noile provocări globale, cum ar fi schimbările climatice, securitatea şi suveranitatea alimentară. Sper că rezultatul va conduce la noi oportunităţi de piaţă şi la o consolidare a normelor privind comerţul multilateral, astfel încât comerţul să se pună în slujba dezvoltării durabile. OMC ar putea gestiona mai bine globalizarea. Cu toate acestea, recunosc că, în contextul actualei crize economice, normele şi angajamentele adoptate în cadrul OMC i-au împiedicat în mare măsură pe membri acesteia să revină la măsuri comerciale restrictive şi i-au determinat să adopte măsuri de redresare economică.
Membrii OMC trebuie să îşi păstreze angajamentul privind combaterea activă a protecţionismului. Sper că se va ajunge la o mai mare cooperare între OMC şi celelalte organizaţii şi organisme internaţionale, cum ar fi Organizaţia Naţiunilor Unite pentru Alimentaţie şi Agricultură (FAO), Organizaţia Internaţională a Muncii (OIM), Programul Organizaţiei Naţiunilor Unite pentru Mediu (UNEP), Programul Organizaţiei Naţiunilor Unite pentru Dezvoltare (UNDP) şi Conferinţa Naţiunilor Unite pentru Comerţ şi Dezvoltare (UNCTAD). Prin urmare, am acordat un vot favorabil.
Ilda Figueiredo  
Această rezoluţie subliniază poziţia neoliberală a Parlamentului asupra Rundei Doha, care a început în 2001, deşi doar cu referire ocazională la problemele sociale şi Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului.
În orice caz, reacţia sa principală este accentuarea liberalizării totale a pieţei mondiale. Ea refuză să accepte că este timpul pentru o schimbare a priorităţilor în comerţul internaţional şi pentru o respingere a comerţului liber din cauza contribuţiei negative pe care a adus-o la criza financiară, economică, alimentară şi socială cu care se confruntă acum omenirea, prin creşterea şomajului şi a sărăciei,. Comerţul liber serveşte doar intereselor ţărilor bogate şi principalelor grupuri economice şi financiare.
Prin respingerea amendamentelor propuse de către noi, ei au spus nu unei schimbări totale în negocieri, care ar fi acordat prioritate dezvoltării şi promovării sociale, creării de locuri de muncă cu drepturi şi combaterii foametei şi sărăciei. Este regretabil faptul că ei nu au considerat ca fiind de primă prioritate abolirea paradisurilor fiscale, promovarea suveranităţii şi siguranţei alimentare, sprijinirea calităţii serviciilor publice şi respectarea dreptului guvernelor de a-şi conserva economiile şi serviciile publice, în special în domeniul sănătăţii, educaţiei, apei, culturii, comunicaţiilor şi energiei.
Bruno Gollnisch  
Nu, comerţul liber mondial nu constituie o soluţie la criza actuală. Dimpotrivă, el este una dintre principalele ei cauze. Negocierile din cadrul Rundei Doha au mers prost de la bun început şi s-au aflat în impas timp de un an din cauza unei probleme fundamentale, şi anume, sistemul şi-a atins limitele tolerabile în cazul tuturor ţărilor - fie ele dezvoltate, emergente sau cel mai puţin dezvoltate, termen care în jargonul internaţional desemnează acele ţări care sunt copleşite de sărăcie şi sunt obligate să se integreze într-o piaţă globală ultracompetitivă care le înghite. Noi trăim în Europa conform paradoxului perpetuat de pseudoelitele care ne guvernează şi care vor ca noi toţi să fim în acelaşi timp şi bogaţi şi săraci: săraci, pentru că trebuie să fim prost plătiţi pentru a concura în războiul comercial împotriva ţărilor cu un nivel salarial redus, şi bogaţi, astfel încât să putem consuma produsele din import, ieftine şi deseori de slabă calitate, care ne inundă pieţele.
În urmă cu câteva zeci de ani, un laureat francez al premiului Nobel pentru economie a venit cu soluţia evidentă: comerţul liber este posibil şi de dorit doar între ţările sau entităţile care au acelaşi nivel de dezvoltare. În acest fel, el este benefic în mod reciproc pentru partenerii implicaţi. Pentru restul, comerţul trebuie să fie reglementat, fie că aceasta place sau nu profeţilor ultraliberalismului.
Sylvie Guillaume  
Sper că Runda de Dezvoltare de la Doha va conduce la instituirea, de către noi, a unor relaţii comerciale corecte şi echitabile. De aceea, prin grupul meu politic am aprobat amendamentele care sunt menite să îmbunătăţească această rezoluţie în scopul de a consolida cerinţele legate de dezvoltare; pentru a cere ca serviciile publice să nu intre în discuţie în cadrul negocierilor asupra serviciilor; pentru a cere, în legătură cu tarifele industriale, să se recunoască necesitatea de a se lua în considerare nivelul de dezvoltare al fiecărei ţări şi de a nu se deschide deodată competiţiei aceste sectoare; şi, în sfârşit, pentru a se menţine tratamentul special şi diferenţial pentru anumite tipuri de producţie din sectorul agricol.
Nuno Melo  
Diferitele dezechilibre dintre sistemul comerţului internaţional contribuie, în mod incorect, la accentuarea disimetriilor dintre continente. În legătură cu aceasta, orice ajută la corectarea dezechilibrelor actuale este benefic pentru oricine şi contribuie cu siguranţă la crearea unui sistem multilateral bazat pe reguli mai drepte şi mai echitabile. Aceasta ne va da un sistem comercial care serveşte tuturor. Acesta este spiritul Programului de Dezvoltare de la Doha.
Willy Meyer  
După 30 ani de fundamentalism de piaţă liberă, economia globală se confruntă cu cea mai gravă criză de la Marea Recesiune din anii treizeci. Programul neoliberal al Organizaţiei Mondiale a Comerţului (OMC), implicând dereglementarea, liberalizarea şi privatizarea serviciilor, a adus şi mai multă sărăcie pentru majoritatea populaţiei lumii, atât în ţările în curs de dezvoltare cât şi în cele industrializate. Grupul meu a respins întotdeauna liberalizarea comerţului şi efectele ei devastatoare, care contribuie la actuala criză financiară, economică, climatică şi alimentară.
Din aceste motive, am votat împotriva rezoluţiei Parlamentului referitoare la Conferinţa Ministerială a OMC, iar grupul meu a propus să se ceară un nou mandat pentru negocierile din cadrul OMC. Un astfel de mandat ar trebui să fie adaptat la situaţia mondială actuală. El va trebui să urmărească instituirea unei reforme reale a sistemului comercial internaţional şi să asigure adoptarea unor reglementări de comerţ echitabil care respectă acordurile internaţionale şi reglementările naţionale în materie de justiţie socială, mediu, suveranitate alimentară şi agricultură durabilă.
Andreas Mölzer  
Propunerea comună de rezoluţie prezentată de Grupul Partidului Popular European (Creştin Democrat), Conservatorii şi Reformiştii Europeni şi Grupul Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa referitoare la Agenda de Dezvoltare de la Doha şi OMC continuă tendinţa liberalizării globale în toate domeniile economice. Nu există nicio îndoială că desfiinţarea barierelor comerciale şi stimularea comerţului în unele zone va aduce o mai mare prosperitate. În egală măsură, am văzut că, în special între ţările având un nivel de dezvoltare asemănător, comerţul liber este, de asemenea, benefic.
Cu toate acestea, dacă partenerii comerciali sunt prea diferiţi sub aspectul stadiului lor de dezvoltare, există, în multe cazuri, efecte negative pentru ambele părţi. Deschiderea completă a pieţelor ţărilor în curs de dezvoltare pentru exporturile din ţările industrializate a condus uneori la distrugerea structurii economiei locale, la creşterea nivelului sărăciei populaţiei şi, ca urmare, la un număr mai mare de oameni care doresc să emigreze în ţările vestice. Pe de altă parte, Europa a fost inundată de mărfuri ieftine din Orientul Îndepărtat, a căror fabricare, în multe cazuri, a implicat exploatarea lucrătorilor. Producţia internă a fost relocalizată sau închisă, ceea ce a condus la şomaj în Europa. În consecinţă, din acest punct de vedere, anumite bariere comerciale sunt perfect logice, de exemplu, pentru a păstra suveranitatea alimentară în Europa. Nu ar trebui uitat faptul că liberalizarea serviciilor de pe pieţele financiare a jucat un rol uriaş în actuala criză financiară şi economică. Totuşi, propunerea de rezoluţie pledează în favoarea continuării procesului de liberalizare şi acordării unui rol mai mare OMC ca parte a politicii noii ordini mondiale şi, din acest motiv, am votat împotriva ei.
Evelyn Regner  
Am votat astăzi împotriva rezoluţiei referitoare la Agenda de Dezvoltare de la Doha deoarece mă opun oricărei liberalizări a serviciilor publice. Am în vedere în special liberalizarea furnizării apei, a serviciilor de sănătate şi a serviciilor din sectorul energetic. Pentru coeziunea socială, este vital ca toţi cetăţenii să aibă acces la servicii publice. Aceste servicii trebuie asigurate la un înalt nivel calitativ, cu respectarea principiului universalităţii şi, înainte de toate, ele trebuie să fie accesibile. În acest sens, autorităţile naţionale ar trebui să aibă mai multă putere discreţionară şi posibilităţi mai largi de a-şi structura serviciile.
Frédérique Ries  
În această epocă a globalizării, un sistem eficient de reglementare a comerţului este mai relevant ca oricând. Acesta este rolul Organizaţiei Mondiale a Comerţului, care a fost creată în 1995 pentru a înlocui GATT. După cum se subliniază în propunerea comună de rezoluţie depusă de grupurile politice de dreapta din Parlament, în favoarea căreia am votat la amiază, OMC are de jucat un rol esenţial în a asigura o mai bună gestionare a globalizării şi a face ca beneficiile acesteia să fie distribuite mai uniform. În mod clar, cei care sunt pentru protecţionism, pentru închiderea noastră către noi înşine, îşi aleg greşit ţinta în momentul în care fac din OMC arma mortală a liberalizării necontrolate. Directorul general actual al acestui organism al Organizaţiei Naţiunilor Unite, Pascal Lamy, a fost cel care a indicat în 1999 calea de urmat: cea inversă, a globalizării controlate.
Pentru a urma această cale, Parlamentul European propune câteva soluţii practice: accesul pe piaţă complet scutit de taxe şi lipsit de contingente pentru ţările cel mai puţin dezvoltate, o reuşită a Rundei Doha pentru ţările în curs de dezvoltare, cerinţe în termeni de standarde de mediu şi sociale şi un mandat sub controlul Comisiei asupra problemelor agricole. Propunând aceste soluţii, subliniem totodată că Uniunea Europeană trebuie să acorde prioritate obiectivelor ei politice şi să nu se concentreze doar asupra obiectivelor comerciale.
Czesław Adam Siekierski  
Am plăcerea de a saluta rezoluţia referitoare la OMC, deoarece, la momentul de faţă, ea constituie o problemă excepţional de importantă. Prin natura sa, criza este mondială, iar ieşirea din ea cât mai curând posibil este în interesul nostru, al tuturor. Cred că o cale de a limita criza în mod eficient este dezvoltarea comerţul mondial. Este mai uşor să restricţionezi reforma economiilor la nivel regional sau naţional, dar, pe termen lung, aceasta nu constituie o modalitate bună de a combate criza, care are extindere globală, iar combaterea ei necesită instrumente comune care să fie utilizate la scară mondială. De aceea, ar trebui să facem totul pentru a accelera negocierile în cadrul Organizaţiei Mondiale a Comerţului, deoarece aceste negocieri liberalizează comerţul. Va trebui, totodată, să adoptăm principii sănătoase de competitivitate. În cadrul acestor principii, standardele de calitate ale produselor şi condiţiile de producţie sunt deosebit de importante, inclusiv în contextul combaterii schimbărilor climatice şi al reducerii emisiilor de CO2. Mărfurile foarte sensibile, cum sunt produsele agricole şi alimentare, necesită o abordare deosebit de temeinică. Va trebui să ne gândim pe viitor dacă, împreună cu liberalizarea la scară mondială în cadrul OMC a comerţului cu produse agricole, nu ar trebui, de asemenea, să introducem standardizarea unor elemente ale politicii agricole la nivel mondial. Ar trebui luată în considerare natura specifică a sectorului agricol - dependenţa lui de condiţiile climatice, problemele de calitate legate de siguranţa alimentară, condiţiile de producţie şi problema siguranţei aprovizionării cu alimente. În negocierile din cadrul OMC, va trebui să dovedim mai multă înţelegere faţă de alţii şi mai multă bunăvoinţă.
Nikolaos Chountis  
Am votat împotriva propunerii, deoarece se sprijină în întregime pe doctrina şi politica "războiului contra terorii” care continuă să fie utilizate pentru a justifica restricţii ale drepturilor şi libertăţilor şi pentru a legaliza intervenţia şi acţiunile militare introduse prin Tratatul de la Lisabona. De asemenea, Parlamentul European a fost exclus în ultimă instanţă de la colegiferarea, examinarea şi controlul măsurilor referitoare la drepturile persoanelor şi politicile antiteroriste şi, prin aceasta, i s-a diminuat rolul în anumite probleme esenţiale. În sfârşit, aş dori să subliniez faptul că, dincolo de orice altceva, s-a adoptat, din păcate, un amendament care denaturează rolul ONG-urilor, transformându-le în furnizori de informaţii şi vehicul al diverselor servicii de securitate "antiteroriste”, în loc de ajutoare în cadrul societăţilor în care sunt active.
Carlos Coelho  
Accesul public la documente constituie un factor esenţial în asigurarea faptului că există un control democratic al instituţiilor şi că acestea funcţionează eficient, sporind, astfel, încrederea cetăţenilor. În cadrul Programului de la Stockholm, Consiliul a reafirmat importanţa transparenţei şi a solicitat Comisiei să examineze cea mai bună cale de asigurare a transparenţei în procesul decizional, a accesului la documente şi a bunei guvernări, în perspectiva noilor oportunităţi oferite de către Tratatul de la Lisabona. Nu am nicio îndoială că temeiul juridic pentru reglementările aplicabile accesului la documente necesită modificări, la fel ca şi contextul legal în care ar trebui să funcţioneze, în special în ceea ce priveşte relaţia dintre instituţiile Uniunii şi cetăţeni.
Sunt de asemenea necesare îmbunătăţiri de substanţă, ca, de exemplu, a ceva ce eu consider că este fundamental, şi anume capacitatea Parlamentului de a-şi exercita dreptul la control democratic prin accesul la documente sensibile. Transparenţa, fie în relaţia cu publicul. fie în termeni interinstituţionali, este un principiu fundamental al UE. Acţiunile întreprinse şi deciziile luate de către toate instituţiile, organismele, serviciile şi agenţiile UE trebuie să fie ghidate de conformitatea cât mai deplină posibil cu principiul deschiderii.
Diogo Feio  
Problema în discuţie se referă la Tratatul de la Lisabona, în special la modul de a împăca articolele 75 şi 215 din acesta, referitoare la competenţa Parlamentului în procedurile de adoptare de măsuri restrictive împotriva anumitor persoane şi entităţi.
Dat fiind că articolul 215 pare să excludă Parlamentul din procesul de luare a deciziilor, articolul 75 prevede procedura legislativă ordinară şi, prin aceasta, participarea acestei instituţii la definirea şi adoptarea măsurilor pentru prevenirea terorismului şi activităţilor asociate.
Din moment ce motivaţia măsurilor restrictive prevăzute la articolul 215 este, adeseori, chiar combaterea terorismului, este important să se stabilească dacă aceasta este o excepţie de la articolul 75 şi, în cazul unui răspuns afirmativ,dacă este acceptabil ca Parlamentul să fie exclus în mod sistematic de la procedura de adoptare a acestora.
Cred că este evident faptul că legiuitorul a intenţionat să încredinţeze exclusiv Consiliului adoptarea acestor măsuri. Această mişcare poate fi bazată pe motive de rapiditate şi unitate în luarea deciziilor. Cu toate acestea, în orice situaţie care nu este urgentă, cred că ar fi un avantaj consultarea Parlamentului atunci când trebuie adoptate astfel de măsuri.
Ilda Figueiredo  
Lupta contra terorismului este din nou utilizată ca scuză pentru a prevedea măsuri restrictive şi sancţiuni contra guvernelor unor state terţe, persoanelor fizice sau juridice, grupurilor sau entităţilor nestatale. Acest lucru este inacceptabil, deoarece raportul în sine admite faptul că, în practică, este dificil să se facă deosebirea între tipurile de ameninţări, chiar dacă face câteva încercări în acest sens.
Ne dăm seama că este necesar un alt cadru de conformitate cu dreptul internaţional. Nu acceptăm politica standardelor duble în relaţia cu guvernele statelor terţe, cu persoane fizice sau juridice, cu grupuri sau entităţi nestatale, stabilită conform intereselor Statelor Unite sau ale marilor puteri europene. Nu lipsesc exemplele în acest sens. Pentru a menţiona doar câteva, avem cazul ocupării ilegale a Saharei Occidentale, cu Aminatou Haidar şi alte persoane care fac parte din populaţia sahrawi deţinute în Maroc, şi acţiunile Turciei împotriva kurzilor şi împotriva Ciprului.
De aceea, noi am votat împotriva acestui raport, chiar dacă suntem de acord cu unele din paragrafele sale, în special acolo unde solicită clarificarea din partea Comisiei.
Bruno Gollnisch  
Fermitatea acestui Parlament oscilează în permanenţă între necesitatea de a lua anumite măsuri împotriva organizaţiilor teroriste şi statelor care le susţin, cum ar fi blocarea resurselor lor economice sau impunerea unor sancţiuni diplomatice sau economice, etc., şi respectul faţă de drepturile persoanelor şi organizaţiilor de a se apăra împotriva unor astfel de acuzaţii şi sancţiuni.
În mod clar, acest Parlament a ales să acorde o prioritate mai mare dreptului suspecţilor în defavoarea apărării naţiunilor. Cu toate acestea, dacă democraţiile nu pot, de fapt, să combată terorismul prin negarea propriilor valori, atunci ele nu îşi pot permite nici să dea impresia că sunt slabe sau incapabile. Cred că exact aceasta este impresia pe care o dă prezenta rezoluţie. De aceea, lăsând la o parte aspectele instituţionale, am votat împotrivă.
Sylvie Guillaume  
Am votat în favoarea acestei rezoluţii deoarece este important ca noi, deputaţii din Parlamentul European, să ne exercităm controlul parlamentar asupra deciziilor de impunere a unor sancţiuni împotriva persoanelor asociate cu Al-Qaida şi cu talibanii, precum şi împotriva persoanelor care ameninţă statul de drept în Zimbabwe şi Somalia. Temeiul juridic ales este inacceptabil; solicităm să fim consultaţi prin procedura legislativă ordinară şi să fim informaţi referitor la evoluţia activităţii Comitetului de sancţiuni al ONU. În cele din urmă, referitor la această temă, regret puternica abordare administrativă pe care Consiliul o păstrează chiar dacă aici vorbim despre măsuri referitoare la drepturile persoanelor.
Timothy Kirkhope  
în scris. - Grupul ECR este cel mai puternic susţinător al măsurilor împotriva terorismului în UE şi crede în primul rând că guvernele naţionale din Uniunea Europeană trebuie să conlucreze pentru a aborda ameninţarea permanentă a terorismului. Grupul ECR a decis totuşi să se abţină în cazul acestei rezoluţii din două motive: în primul rând, ne opunem oricărei legislaţii care se îndreaptă către o politică externă şi de securitate comună europeană şi, în al doilea rând, dorim să vedem în schimb o coordonare şi o cooperare îmbunătăţite şi consolidate între UE şi guvernele naţionale şi suntem foarte dezamăgiţi de faptul că această rezoluţie nu reflectă acest lucru în mod suficient.
Nuno Melo  
Judecata sănătoasă care stă la baza întrebărilor adresate merge dincolo de simpla evaluare a doctrinei şi de consecvenţa dintre intenţiile declarate şi interpretarea lor. Există, de asemenea, o consecinţă practică, care apare din vechiul proverb care spune că cel care poate să facă mai mult, cu siguranţă poate să facă şi mai puţin, şi se referă la următoarele: ce sens are ca un organism care deţine competenţă în chestiuni penale şi în prevenirea şi combaterea atacurilor teroriste, prin implicarea sa în procesul de codecizie, să fie ulterior exclusa priori atunci când sunt în joc alte măsuri care, prin faptul că afectează drepturile cetăţenilor, pot fi de asemenea importante în acest context?
Este deosebit de important ca modul în care este interpretat Tratatul de la Lisabona în legislaţie să corespundă în realitate consolidării declarate a puterilor şi competenţelor Parlamentului. Aşa cum s-a menţionat, în unele cazuri ar trebui să fie posibilă cel puţin existenţa unui temei juridic dublu atunci când drepturile cetăţenilor sunt în joc, iar politicile antiteroriste sunt ameninţate. În alte cazuri, precum Zimbabwe şi Somalia, ar trebui să se prevadă consultarea opţională, consacrată, de fapt, în Declaraţia de la Stuttgart asupra Uniunii Europene, care de asemenea a fost menţionată.
Andreas Mölzer  
În ultimii ani, din ce în ce mai multe libertăţi au fost restrânse în numele combaterii terorii. Prin Acordul SWIFTşi Programul de la Stockholm, în special, "persoana transparentă” devine, mai mult ca oricând, o realitate. Cu siguranţă că, în era tehnologiei moderne, a globalizării şi a UE fără frontiere, este important ca autorităţile să conlucreze şi, de asemenea, să se pregătească în mod corespunzător. Cu toate acestea, statul nu trebuie să se coboare până la nivelul teroriştilor. Trebuie să ne gândim doar la rolul îndoielnic al UE şi al anumitor state membre referitor la zborurile CIA şi la închisorile secrete ale SUA.
Monitorizarea legalităţii este o importantă contragreutate pentru a asigura că unui acuzat i se acordă drepturile minime în conformitate cu cerinţele unei democraţii moderne. Raportul aflat în discuţie nu este suficient de clar în ceea ce priveşte abordarea lui şi, de asemenea, spune prea puţine despre neajunsurile din trecut şi problemele referitoare la protecţia datelor. Prin urmare, m-am abţinut de la vot.
