Vrcholná schůzka EU-Rusko ve Stockholmu dne 18. listopadu 2009 (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise o vrcholné schůzce EU-Rusko ve Stockholmu dne 18. listopadu 2009.
Cecilia Malmström
úřadující předsedkyně Rady. - (SV) Paní předsedající, jak jste před okamžikem uvedla, 18. listopadu se bude ve Stockholmu konat vrcholná schůzka EU-Rusko. EU tak má možnost zhodnotit své vztahy s Ruskem. Vím, že řada poslanců zde v Parlamentu vývoj v Rusku velmi sleduje. Ráda bych vám proto představila hlavní otázky, jimiž bychom se chtěli při vrcholné schůzce zabývat, a jsem si jistá, že Komise bude chtít k oblastem, které spadají do její působnosti, doplnit více podrobností.
V obecném smyslu chceme samozřejmě vrcholnou schůzku využít k rozvoji strategického partnerství mezi EU a Ruskem. Ze spolupráce s Ruskem můžeme hodně získat ve všech oblastech. Máme-li účinně řešit globální výzvy, Rusko potřebujeme. Musíme však Rusku také jasně říci, že se naše partnerství musí zakládat na respektování společného závazku a společných hodnot. To znamená dodržování lidských práv, demokracie a právního státu. Vrcholná schůzka nám umožní na Rusko vyvinout tlak, aby splnilo své smluvní závazky v těchto a dalších oblastech.
Jednou z nejdůležitějších otázek bude změna klimatu. Rada bude klást důraz na skutečnost, že úzká spolupráce mezi EU a Ruskem je důležitá k tomu, abychom dosáhli výsledku v Kodani. Rusko by mělo přislíbit hmatatelné a porovnatelné snížení svých emisí skleníkových plynů, které bude odpovídat dvoustupňovému cíli, na kterém se dohodla skupina G8 v L'Aquila.
S tím je spojena energetická otázka - je to záležitost energetické účinnosti a zabezpečení energie. Co se týká postavení Ruska jako nejdůležitějšího energetického partnera EU, umožní nám vrcholná schůzka zdůraznit, že je třeba v oblasti energetiky znovu získat důvěru a transparentnost ve vztazích mezi EU a Ruskem. Vyjádříme rovněž naše zklamání, že Rusko nedávno odstoupilo od Smlouvy o energetické chartě.
Doufáme, že bude vytvořen a na vrcholné schůzce schválen silnější mechanismus včasného varování. Musí ho doplnit jasné záruky od Ruska a jednotlivě od dalších příslušných třetích zemí, že tranzit nebo vývoz zemního plynu do EU nebude omezován nebo zastaven v případě budoucích energetických sporů.
Samozřejmě využijeme tuto příležitost k diskusi o hospodářské a finanční krizi. Rada by chtěla na vrcholné schůzce dosáhnout dohody o nezbytnosti trvalého, koordinovaného úsilí v reakci na krizi a potvrzuje, že budeme trvat na otevřenosti našich ekonomik a na nutnosti vyhnout se ochranářským opatřením. Díky vrcholné schůzce budeme mít také příležitost zhodnodit dosažený pokrok v naší práci týkající se čtyř společných prostorů. Využijeme této příležitosti, abychom zdůraznili, jak je důležité učinit pokrok v oblastech, kde je to potřeba či kde se objevily problémy.
Změna v postoji Ruska, pokud jde o Světovou obchodní organizaci, vytvořila novou situaci, a my se jsme nyní v procesu jejího analyzování. Prodlevy v přistoupení Ruska k WTO budou mít vliv na naše dvoustranné vztahy, mimo jiné pokud jde o jednání o nové dohodě mezi EU a Ruskem. Zopakujeme naši podporu přistoupení Ruska k WTO, a to je pro integraci Ruska do světového hospodářství důležité.
Mezitím musíme pracovat na zbývajících obchodních a hospodářských problémech, například poplatcích za přelet nad územím Sibiře, opatřeních na hranicích, která brání dovážení užitkových vozidel do Ruska, diskriminačních silničních daních, plánech omezit dovoz kontejnerů po silnicích, exportních clech na dřevo a ochranářských opatřeních, která Rusko nedávno přijalo.
Jsem si velmi dobře vědoma velkých obav, které Evropský parlament sdílí ohledně stavu lidských práv v Rusku. Je to vidět zejména z vašeho rozhodnutí udělit letošní Sacharovovu cenu ochráncům lidských práv v Rusku. Švédské předsednictví vaše obavy sdílí a zajistíme, aby otázky lidských práv byly jedním z hlavních témat vrcholné schůzky. Prohlášení prezidenta Medveděva o lidských právech, demokracii a právním státu samozřejmě vítáme, musí ale být provázeno konkrétními činy. Stav lidských práv v Rusku je znepokojivý. Poukážeme zejména na nejnovější události na severním Kavkazu, který byl dějištěm násilí proti ochráncům lidských práv, pracovníkům pro předcházení trestným činům, zástupcům orgánů a širokému obyvatelstvu. Je obzvláště znepokojivé, že k zabíjení ochránců lidských práv a novinářů docházelo nejen na severním Kavkazu, ale i v celém Rusku. Zopakujeme proto naši výzvu Rusku, aby udělalo vše, co je v jeho silách, a zajistilo, aby ochránci lidských práv mohli vykonávat svou činnost, aniž by museli žít ve strachu z násilí, útrap nebo hrozeb.
Pokud jde o zahraniční politiku a bezpečnostní otázky, zdůrazníme význam zachování a rozvíjení dialogu týkajícího se bezprostředního okolí, které spolu sdílíme. Máme-li učinit pokrok v dosažení mírového řešení dlouhotrvajících konfliktů, je třeba, abychom na tom spolupracovali s Ruskem. Samozřejmě, že se neodchýlíme od našich základních zásad.
Poukážeme na otázku Gruzie a budeme připomínat, že Rusko musí v plném rozsahu ctít své závazky vyplývající ze šestibodového plánu stanoveného dne 12. srpna a následně podle dohody ze dne 8. září 2008. Musíme také znovu získat nezbytnou důvěru, pokud jde o Achalgori, Horní Kodori a hraniční přechod v Perevi. Rusko rovněž vyzveme, aby využilo svůj vliv a zajistilo Kontrolní misi EU přístup do gruzínských oblastí Jižní Osetie a Abcházie ve shodě s jejím celonárodním mandátem. Vrcholná schůzka nám také umožní zhodnotit pokrok, kterého bylo dosaženo v ženevských rozhovorech, a v tomto ohledu očekáváme, že Rusko bude nadále pokračovat ve svém angažovaném přístupu.
Uvědomujeme si, že potřebujeme s Ruskem spolupracovat, pokud jde o nevyřešené konflikty v Podněstřía Náhorním Karabachu. Zdůrazníme význam stálého závazku k dosažení mechanismů řešení konfliktů, jejichž základem jsou Minská skupina a formát "5+2" v Podněstří.
Aktivní závazek Ruska k podpoře dialogu mezi arménským a ázerbájdžánským prezidentem ve věci Náhorního Karabachu je samozřejmě vítán. Zdůrazníme však Rusku rovněž důležitost zapojení Minské skupiny ve všech fázích. EU je připravena zapojit se do minského procesu a podpořit jej, mezi jinými i pomocí opatření na podporu důvěry. Vrcholná schůzka by měla vyjádřit podporu EU ratifikaci a uplatňování nových protokolů mezi Arménií a Tureckem. Další záležitosti v této oblasti souvisí s euro-atlantickým partnerstvím a východním partnerstvím.
Pokud jde o euro-atlantickou bezpečnost, budeme na Rusko naléhat, aby přijalo aktivní účast v korfuském procesu, a to před přijetím výhledového rozhodnutí v Aténách. Vrcholná schůzka by měla od Ruska vyžádat potvrzení, že podporuje základní zásady procesu, jinak řečeno naprostý respekt k nařízením Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) a řádné uplatňování těchto nařízení, že OBSE je hlavním fórem pro diskusi o korfuském procesu, a potvrzení toho, že by měly být všechny aspekty zastřešující bezpečnostní strategie řešeny vyváženým způsobem.
Co se týče EU, my jsme připraveni informovat Rusko o všech důsledcích souvisejících s východním partnerstvím a znovu zdůraznit, že v individualních případech třetí země mohou mít v souladu s prohlášením z května 2009 v Praze právo se zúčastnit. Vrcholná schůzka nám také umožní vznést řadu mezinárodních a regionálních otázek. Myslím si, že je velmi pravděpodobné, že budou vzneseny otázky jako Írán, Afghánistán/Pákistán, Jižní Kavkaz a pochopitelně Blízký východ.
Paní předsedající, vážení poslanci, hovořila jsem poměrně dlouho, ale vím, že na tuto záležitost kladete velký důraz. Jedná se o důležitou vrcholnou schůzku, která má na pořadu jednání mnoho bodů a velmi se těším, že uslyším vaše názory a návrhy, až budeme činit závěrečné přípravy před tímto setkáním.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komise. - Paní předsedající, je tomu rok, co jsme přezkoumávali vztahy mezi EU a Ruskem a rozhodli jsme, že by Evropská unie - navzdory našim neshodám s Ruskem ohledně konfliktu v Gruzii - měla spolupracovat s tímto velkým sousedem a pokračovat mimo jiné v jednání o nové dohodě. Usoudili jsme také, že bychom své vztahy měli založit na posouzení svých vlastních zájmů. Stockholmská vrcholná schůzka, která se uksuteční příští týden, se proto zaměří - jak už bylo řečeno - na oblasti, kde existuje oboustranný zájem, například otázku změny klimatu a energetiku, ale i celosvětovou hospodářskou krizi.
Finanční krize Rusko tvrdě zasáhla, a to je přesně taková politická oblast, v níž Evropská unie má rovněž jednoznačný zájem na hledání společného politického přístupu. Závazky G20 byly významným krokem správným směrem. Myslím si, že je velmi důležité, že je nyní podporují všichni partneři. Je také klíčové, aby Rusko nepodlehlo pokušení protekctionismu. Tendence k ochranářským praktikám již poškozuje podniky v EU.
Jednoznačně si myslíme, že nejlepší cestou kupředu je spolupracovat v mezinárodní rovině založené na pravidlech. Vrcholná schůzka bude příležitostí k tomu, abychom znovu zdůraznili význam přistoupení Ruska k WTO. V souvislosti s úmyslem Ruska dokončit jednání souběžně s Běloruskem a Kazachstánem, s nimiž plánuje celní unii, je ještě třeba vyřešit mnoho nezodpovězených otázek. Zároveň doufáme, že schůzka přispěje k lepšímu porozumění ohledně nového přístupu Ruska. To je důležité nejen v souvislosti s probíhajícími jednáními o nové dohodě, která v současné době Komise vede. Tato dohoda musí obsahovat jasná, právně závazná ustanovení o obchodu a investicích, ale i o energii.
Vrcholná schůzka by měla rovněž vnést jasno do podmínek dvoustranného obchodu od 1. ledna 2010 podle nového systému vnějších společných tarifů celní unie.
Nyní bych přešla k otázce změny klimatu. Moje kolegyně již řekla, že by vrcholná schůzka měla zdůraznit vedoucí úlohy, které by Rusko a Evropská unie měly společně hrát v dosažení výsledků na konferenci v Kodani. V tom Rusko může podstatně přispět vzhledem k obrovskému prostoru, který pro snižování emisí má, pokud zlepší energetickou účinnost. Budeme proto Rusko žádat, aby se zavázalo k ambicióznějšímu snižování skleníkových plynů, srovnatelnému s cíli, které jsme si sami stanovili v EU.
Pokud jde o energetickou bezpečnost, pokračuje práce na posílení mechanismu včasného varování. Litujeme toho, že Rusko odstoupilo od Smlouvy o energetické chartě, připomínáme však, že zásady obsažené v této smlouvě byly potvrzeny v rámci ruského předsednictví G8, například v Petrohradském prohlášení. Měly by proto tvořit základ naší práce v oblasti zabezpečení energie v rámci nové dohody EU-Rusko. I když bychom měli být připraveni jednat o přání Ruska ohledně uskutečnění širší debaty o mezinárodních aspektech zabezpečení energie, rovněž se domnívám, že především budeme také chtít položit základy našich dvoustranných energetických vztahů.
I když budeme s Ruskem pracovat na řadě aspektů mezinárodních vztahů, musíme současně učinit větší pokrok v naší spolupráci týkající se společného sousedství. Proto budeme i nadále vysvětlovat náš názor, že politická a hospodářská stabilita, kterou podporuje východní partnerství, je v zájmu všech dotčených stran. Budeme nadále povzbuzovat Rusko v konstruktivním úsilí za účelem vyřešení přetrvávajících otázek a konfliktů, například v Podněstří nebo Náhorním Karabachu, ale i prostřednictvím ženevského procesu.
Návrh prezidenta Medveděva na širší diskusi o euro-atlantické bezpečnosti vedl k novým rozhovorům pod záštitou OBSE. Myslím si, že je nyní důležité, aby nás tato debata neodvedla od bezodkladného úkolu, kterým je vyřešení současných přetrvávajících konfliktů. Strategické partnerství EU-Rusko - jak již bylo řečeno - musí být založeno na společných závazcích v oblasti lidských práv a demokracie. Rusko přijalo závazky jako člen Organizace spojených národů, OBSE a Rady Evropy, a tyto závazky musí být plněny.
Myslím si, že je také mimořádně důležité, abychom šli ještě dále a spolupracovali na všech těchto klíčových otázkách. Víme, že náš vztah mezi Ruskem a EU je složitý, ale skýtá mnohé příležitosti a velký potenciál. Budeme proto sledovat náš základní směr, kterým je kritický, ale zároveň konstruktivní závazek vůči našemu sousedovi, s přesvědčením, že i Rusko ví, že jeho zájmy spočívají v udržení skutečného strategického partnerství s námi.
Michael Gahler
, jménem skupiny PPE. - (DE) Paní předsedající, je dobře, že existuje pravidelná vrcholná schůzka mezi EU a Ruskem, neboť je pochopitelně hodně věcí k diskusi. Klíčovými tématy obsažného pořadu jednání jsou plánovaná dohoda o spolupráci, zajištění dodávek energie, přistoupení Ruska k WTO, změna klimatu, situace na Kavkazu, a především stav demokracie a právního státu v Rusku.
Odzbrojení, kontrola zbrojení a případný protiraketový štít jsou také na pořadu jednání. Kromě toho rovněž všichni čelíme hrozbám v podobě mezinárodního terorismu a fundamentalismu. Země jako Írán je výzvou pro EU i Rusko. Oba patříme ke Kvartetu pro Blízký východ, a spolu se Spojenými státy musíme pracovat na řešení situace v tomto regionu.
Doufáme, že brzy budou příhodné podmínky pro bezvízové cestování mezi EU a Ruskem. Jsem si jistý, že neomezené mezilidské kontakty jsou nejlepším způsobem, jak poskytnout zejména mladým Rusům skutečnou představu o životě a ideálech Evropanů a o našem přístupu k Rusku.
Nezbytný předpoklad, který nám umožní prosadit tento program, je podle mého názoru dohoda v rámci EU a jasnost našeho poselství směřujícího k okolnímu světu. I když je to klišé, až příliš často jsme kvůli maličkostem zakusili vzájemný rozkol nebo jsme dovolili, aby mezi námi takový rozkol vyvstal, přes rozdíly. V této souvislosti by se žádná vláda členské země EU neměla domnívat, že může v dlouhodobém horizontu sama lépe sjednat dohodu na rovnocenném základě s Ruskem, než jak můžeme dosáhnout prostřednictvím společného tlaku ze strany EU.
Jako společenství hodnot sdílíme názor na situace právního státu a lidských práv v Rusku, a měli bychom to potvrdit. Bohužel jsme museli udělit Sacharovovu cenu ruské organizaci. Děkuji předsednictví za jeho jasný postoj v tomto ohledu.
Jelikož jsme všichni stejně závislí na dodávkách energie, musíme zajistit, aby tyto dohody v trojstranném partnerství mezi Ruskem, Ukrajinou a EU byly formulovány tak, aby se zabránilo nežádoucímu poklesu v tlaku zemního plynu v různých částech území EU, ke kterým každou zimu dochází. Na Kavkazu musíme společně požadovat neomezený přístup pro pozorovatele EU.
Pokud jde o odzbrojení nebo protiraketový štít, musí EU dát zcela jasně najevo svůj postoj k Rusku a Spojeným státům. Pokud těchto cílů dosáhneme, potom nás Rusko bude brát vážně a budeme dobře koexistovat.
Adrian Severin
jménem skupiny S&D. - Paní předsedající, debaty o Rusku nás velmi často rozdělují na idealisty a pragmatiky; na konfrontační geostratégy a ústupkáře; na veterány studené války a nové utilitární oportunisty. Myslím si, že je nejvyšší čas pohnout se z těchto dilematických manicheismů a zcela jasně říci, v čem spočívá naše přání zahájit konstruktivní a účinný dialog s Ruskem.
Podle mého názoru bychom ve svých vztazích s Ruskem měli vždy ukazovat neústupnost v oblasti našich strategických názorů, ale pružnost z taktického hlediska. Měli bychom vždy bránit naše hodnoty a zájmy, ale měli bychom také projevit empatii a respekt k cílům a zájmům Ruska.
To je jediný možný základ, na kterém bychom mohli vybudovat důvěru a vzájemné porozumění a nalézt oboustranně účinná a přijatelná řešení.
Z konkrétnějšího hlediska musíme změnit obsah našeho východní sousedství: aby se ze soupeření proměnilo ve společné strategie a společné projekty. Společná strategie pro Černomořskou oblast by možná měla pozvolna doplnit naši strategii a dát více smyslu našemu současnému přístupu.
V tomto kontextu musíme velmi spravedlivě a velmi otevřeně přistoupit k otázce přetrvávajících konfliktů a nechat stranou veškerá tabu, abychom našli pragmatická řešení.
Musíme také pomoci Rusku plnit jeho reálné potřeby, abychom se neocitli v pasti závislosti na jeho dodávkách ropy a zemního plynu, když musíme dosáhnout své nezávislosti z energetického hlediska.
Musíme přijít snápaditějším řešením, které nám umožní nalézt skutečnou spolupráci, technologickou spolupráci a exploatační spolupráci, otevírání trhů v oblasti energetiky.
Musíme společně s Ruskem usilovat o nové celosvětové bezpečnostní uspořádání nebo o novou globální bezpečnostní dohodu. Myslím si, že by iniciativa pana Medveděva neměla být ihned zamítnuta. Někteří si myslí, že za touto iniciativou je agenda, kterou nemůžeme akceptovat. Jiní se domnívají, že neexistuje žádná agenda a že je to pouze zkouška našich reakcí. Ať už za tím stojí cokoli, naše současná bezpečnostní uspořádání jsou poplatná době, ve které vznikla, a my je musíme aktualizivat. Musíme prozkoumat, co ještě platí, a musíme doplnit něco nového.
Poslední věc, kterou zmíním, je to, že musíme využít nových transatlantických vztahů případně i k dosažení třístranného dialogu Rusko-Spojené státy-Evropa. O takovém třístranném přístupu musíme uvažovat přinejmenším i proto, aby Rusko a Spojené státy neuzavíraly dohody bez naší účasti.
Kristiina Ojuland
jménem skupiny ALDE. - (ET) Paní předsedající, dámy a pánové, paní Ferrero-Waldner, vystupující za skupinu Aliance liberálů a demokratů pro Evropu, ráda bych jasně zdůraznila, že dobré sousedské a vzájemně prospěšné vztahy mezi Evropskou unií a Ruskem jsou velmi důležité. Takové dobré vztahy však vyžadují dobrou vůli na obou stranách, něco, na co poukázal prezident Havel ve svém dnešním vystoupení.
Dámy a pánové, všichni víme, že Rusko vždy oceňovalo silné partnery. A dnešní příprava na vrcholnou schůzku, která se za týden koná, skutečně, co se týče Evropské unie, ukazuje, že pokud chceme, umíme mluvit jedním hlasem. A to je velmi důležité - jak také ukazuje námi vypracované usnesení - a když tedy naslouchám shromáždění a zástupcům Komise, mám velmi dobrý pocit. A není třeba zdůrazňovat, že i ratifikace Lisabonské smlouvy pro to vytváří větší a širší základy.
Nyní se ovšem na to pojďme podívat z pohledu Ruska. Rusko má příští týden skutečně velmi dobrou příležitost, aby ukázalo upřímný zájem s námi spolupracovat, ať už v oblastech, jako je energetická bezpečnost nebo příprava nové rámcové dohody mezi Evropskou unií a Ruskem, nebo, například, zásady chování a názorů ruské strany ohledně přistoupení k WTO. Je pravda, že v současné panují určité rozporné postoje: prezident Meveděv a předseda vlády Putin vyslali rozdílné signály. Skutečně doufám, že příští týden si udělá Evropská unie určitou jasnost v tom, jaký směr tedy Rusko zaujme vůči WTO. A Evropská unie musí podle mne Rusko v jeho cestě směrem k WTO podpořit.
Samozřejmě však je spolupráce na dohodě v oblasti změny klimatu a dosažení takové dohody velmi důležitou otázkou, na které Rusko může prokázat, jak s námi spolupracuje. Spolupráce na této dohodě představuje něco velice konkrétního a dojde k ní velmi brzy - v prosinci na vrcholné schůzce v Kodani - a je to skutečně otázka, kde bychom měli mít možnost všechno rozvážit a podívat se, zda je tato spolupráce mezi Evropskou unií a Ruskem tedy možná, či nikoliv.
Dámy a pánové, za uplynulý rok již bylo velmi často řečeno, že vztahy mezi Evropskou unií a Ruskem by měly být pragmatičtější, a měla jsem už příležitost slyšet, jak tuto myšlenku někteří zpochybňují, a jestli to tedy znamená, že Evropská unie odhazuje lidská práva, základní hodnoty a to, co je předmětem demokracie. Myslím si, že bychom to za žádných okolností neměli dělat, neboť pokud bychom to udělali, pak bychom úplně devalvovali sami sebe, ale i Evropskou unii jako celek. A předkládáním otázky lidských práv v žádném případě nechceme Rusko pronásledovat, tlačit je do kouta nebo ho poučovat; rozvoj lidských práv je především nástrojem na ochranu lidí žijících v Rusku; je to způsob, jak chránit obyčejné lidi.
A černé mraky v oblasti lidských práv se nad Moskvou stahují znovu, neboť - jak jste slyšeli včera - ústavní soud projednával možné opětovné zavedení trestu smrti od příštího roku, což pro liberály rozhodně představuje je velmi složitý problém. Dámy a pánové, nemohu už zde k tomuto tématu říci více, ale co se týče konfliktů, chceme o nich samozřejmě diskutovat a rozhodně bychom o nich diskutovat měli.
Werner Schulz
Paní předsedající, dámy a pánové, nejen, že tento rok slavíme dvacáté výročí pádu Berlínské zdi a výročí mírové revoluce, ale rok 1989 byl rovněž rokem, kdy zemřel Andrej Sacharov, jenž sehrál významnou úlohu v pádu totalitního režimu ve východním bloku. Andrej Sacharov nám také zanechal jednu radu, totiž že jeho země potřebuje porozumění a tlak - empatický tlak. Nepřekládal bych však dnes slovo davlenije jako tlak , ale spíše jako empatickou podporu, a zejména empatickou podporu ve všech oblastech, kde Rusko postupuje směrem k modernizaci a kde se začínají objevovat známky sociálně tržního hospodářství, demokracie a právního státu.
Ruský prezident Medveděv nedávno vyjádřil své obavy ohledně stagnace a problémů v jeho zemi a požádal o podporu svého úsilí o uskutečnění reformy. Tuto podporu bychom poskytnout měli, je-li to skutečná žádost Ruska. Týká se mimo jiné i zapojení Ruska do mezinárodních regulačních rámců, jako je WTO a Energetická charta. Z tohoto důvodu nesmíme vytvářet žádné zbytečné překážky. Rusko rovněž musí uznat, že není schopno se s touto krizí vypořádat jen vlastními prostředky.
Jak však již dnes řekl Václav Havel, partnerství také vyžaduje, abychom si navzájem říkali celou pravdu. Rád bych proto řekl toto: kde jsou zfalšované volby, dokonce i v konceptu řízené demokracie se začne tvořit cynismus, a proto je tak důležité pozorování voleb. Kde jsou kriticky píšící novináři vražděni, umírá rovněž i pravda. Žádný pokrok nevytvoříme způsobem "změna prostřednictvím obchodu". Namísto toho musíme své vztahy s Ruskem zakotvit na pevném hodnotovém základě.
Charles Tannock
jménem skupiny ECR. - Paní předsedající, skupina ECR akceptuje, že Rusko je významným hospodářským partnerem a světovou diplomatickou velmocí, ale toto postavení s sebou nese i odpovědnost. První takovou odpovědností je respektovat územní celistvost svých sousedů, jako je Ukrajina a Gruzie, a zříci se urážlivého konceptu "blízkých" zemí.
Rusko také musí vzhledem k množství nevyřešených vražd novinářů a aktivistů za lidská práva přijmout konkrétní kroky na ochranu lidských práv a právního státu. Udělení Sacharovovy ceny hnutí ochránců lidských práv Memorial jen ukazuje, jak vážně v tomto Parlamentu vnímáme tento problém.
Rusko musí spolupracovat i v předcházení šíření jaderných zbraní, zejména v Íránu, a aby deklarovalo svoji solidaritu se západem v jeho postoji proti tomuto nebezpečnému režimu, mělo by Íránu neprodat systém řízených střel S300.
Velmi zneklidňující je rovněž rostoucí nostalgie k Sovětskému svazu a Stalinovi.
A konečně nemůže Rusko každou zimu znovu a znovu využívat jako diplomatické zbraně svůj zdánlivý monopol na dodávky zemního plynu do Evropy. Odhodlání EU diverzifikovat zdroje a dodávky v souladu se společnou politikou pro vnější energetickou bezpečnost určitě posílí naši pozici při jednáních s Ruskem.
Vladimír Remek
jménem skupiny GUE/NGL. - (CS) Vážení přítomní, nedovedu si představit, že by zástupci EU řídící se rezolucí navrženou Evropským parlamentem dosáhli ve Stockholmu nějakého výsledku. Kdyby měla ruská delegace podobná doporučení, je summit odsouzen ke krachu. Chceme, aby jednání pomohlo spolupráci mezi EU a Ruskem? Slovně ano. V dokumentu je Rusko často označováno za klíčového partnera EU. Téměř vše ale podmiňují požadavky a podmínky, nikoli návrhy. Příklad: na Rusko je kladena odpovědnost za úspěch konference o klimatu v Kodani. Přitom právě ono zachránilo Kjótský protokol, když např. USA ho tehdy ratifikovat odmítly. A mezi některými nereálnými postoji vůči Rusku je i úkol řešit svobodu médií. Určitě není ideální. Ale vždyť i my jsme, vážení kolegové, na minulém plénu odhlasovali v případě Itálie, že to je její vnitřní věc. A to je členská země Unie. Tak co chceme řešit v Rusku? Pokud má být Rusko důležitým partnerem, pak s ním podle toho také jednejme.
Fiorello Provera
Paní předsedající, dámy a pánové, hlasování o tomto návrhu usnesení se zdržím, neboť je pro mne poněkud protichůdný. V usnesení se v podstatě uznává, že se za posledních deset let hospodářská spolupráce mezi Ruskem a Evropou výrazně zlepšila. Připouští se, že Rusko posílilo vztahy v oblastech energetiky, obchodu, vízové liberalizace, kontroly nedovoleného přistěhovalectví, boje proti terorismu, změny klimatu a zahraniční politiky a dosáhlo zlepšení v otázkách, jako je íránská jaderná výzbroj, a mírový proces na Kavkazu a Blízkém východě.
Všechno toto považujeme za žádoucí, a přitom v tomtéž usnesení silně kritizujeme vnitrostátní situaci v Rusku. Panuje všeobecný pocit averze k Rusku a nedůvěra k němu, a to není dobrý základ pro spolupráci, po které voláme. To neznamená, že bychom měli zavírat oči před situací v oblasti demokracie a lidských práv v této zemi, ale myslím si, že podpora a důvěra jsou v současné chvíli zapotřebí více než kritika, právě proto, aby bylo možné stav lidských práv v Rusku zlepšit.
Zoltán Balczó
(HU) Pokud se zabýváme otázkou vztahů EU-Rusko, musím se také zmínit o dnešním slavnostním zasedání.
Je to 20 let, kdy padla Berlínská zeď, a tím byla ukončena éra sovětské komunistické diktatury. Maďaři patřili k největším obětem této diktatury. Musím zmínit dvě další skutečnosti. Především: daný status quo mohl pokračovat po desetiletí, neboť i západní velmoci chtěly zachovat tuto situaci, která panovala po skončení druhé světové války. Zadruhé: ani tehdy neplatilo, že Sovětský svaz rovná senerovnal ruský lid; ruský lid také trpěl komunistickou diktaturou. Rusko je samozřejmě náš mimořádně důležitý hospodářský a strategický partner.
Evropská unie se vyslovuje proti porušování lidských práv. Je to tak jistě správné. Má však morální právo tak činit poté, co získala podpis Václava Klause na Lisabonskou smlouvu tak, že nechala v platnosti Benešovy dekrety, čímž také akceptovala, aby v důsledku toho určití lidé nesli kolektivní vinu?
Na posledním zasedání jsme jednali o vrcholné schůzce USA-EU. Nosným tématem rozpravy bylo: co musíme vykonat pro to, abychom mohli být přijímáni jako dobrý partner Spojených států? Nálada, kterou zde vnímám dnes, je cosi jako: jaké podmínky Rusku uložíme, abychom je mohli přijímat jako spolehlivého partnera? Myslím si, že pokud obě tyto země považujeme za významné partnery, musíme s nimi oběma usilovat o mnohem vyváženější spolupráci.
Paweł Zalewski
(PL) Paní předsedající, nadcházející vrcholná schůzka EU-Rusko bude potvrzením toho, jaký význam Evropská unie přikládá vztahům s Ruskem. Rád bych v této souvislosti upozornil na dvě otázky, které jsou zásadní z hlediska zájmů Ruska a Evropské unie. Tyto otázky evidentně tyto vztahy ovlivňují a vlastně je budou určovat.
Mám na mysli problémy spolupráce v oblasti energetiky a bezpečnosti. Mají-li Evropská unie a Rusko dosáhnout dobrých výsledků společně, a to je jistě náš cíl, musíme své hledisko vysvětlit jednoznačně. Naši ruští partneři tak činí optimálním způsobem, který brání nejasnostem a mnohoznačnostem, neboť z nejednoznačného postoje pramení nedorozumění. Je nezbytné, aby Evropská unie utvářela svůj postoj přesně tak.
Krokem, který vysoce oceňuji, je dohoda největších politických skupin v Evropském parlamentu , které bylo dosaženo ve společném a skutečně velmi dobrém návrhu usnesení. Bylo by však ještě lepší, pokud by byl zahrnut třetí pozměňovací návrh, který zdůrazňuje význam spolupráce EU-Rusko v oblasti energetiky, ale také ukazuje základ, na němž by se taková spolupráce měla uskutečnit. Rozumí se tím, že by zvláště v době hospodářské a finanční krize měla být tato spolupráce založena na udržení finančních nákladů na minimální úrovni, ale také to, že by měly být uvedeny veškeré podmínky související s dodávkami energie.
Poslední věc se týká bezpečnosti. Chtěl bych se několika slovy vyjádřit k návrhu mé politické skupiny, skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů), ke konání rozpravy na téma rusko-běloruských vojenských cvičení, která obsahují přípravu na útok ze západní Evropy, z území států patřících k Evropské unii a NATO. S velkým zklamáním jsem přijal informace, že pro tuto rozpravu není v programu schůze prostor, a nebude tudíž předmětem jednání.
Knut Fleckenstein
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, moji předřečníci již jasně zdůraznili řadu bodů a problémů, jako například situaci v oblasti lidských práv. Je pro nás důležité, abychom tyto body nejdříve vyjasnili, neboť teprve tak budeme schopni vést otevřenou a přímou diskusi. Jestliže Rusko v současné době po vzoru amerického modelu znovu vážně hovoří o zavedení trestu smrti, nemůžeme opomíjet potřebu vyjádřit náš postoj k této věci.
Mám dvě stručné poznámky. Moje první připomínka se týká přistoupení Ruska k WTO a mým upřímným přáním, které směřuje i k Radě a Komisi, je, abychom poskytli tomuto úsilí co možná nejvíce podpory. Ovšemže musí sehrát svou úlohu také Rusko, ale oba na tuto účast spoléháme a bylo by jak pro Rusko, tak pro nás dobré, kdyby vývoj v této věci pokročil kupředu. To, že chce Rusko přistoupit k WTO, a nikoli jen uzavřít celní unii s Běloruskem a Kazachstánem, je krok správným směrem.
Můj druhý bod se týká upřímného přání, abychom neztratili ze zřetele vývoj naší spolupráce v oblastech vědy a výzkumu, ale i v oblasti občanské společnosti. Potřebujeme nový podnět ke kulturním výměnám, ale i výměnným pobytům mládeže, a to nejen jednosměrným, jak řekl pan Gahler, ale v obou směrech. Každý takový mladý člověk, který se pobytu zúčastní, podporuje procesy vzájemného porozumění i pro další a stane se poslem příznivějšího vývoje v našich vztazích. Doufám, že budeme více hovořit o těchto společných zájmech a že budou mít tato hlediska rovněž větší význam.
Heidi Hautala
(FI) Paní předsedající, chci velmi stručně zmínit tři body. Bylo by dobře, kdyby si Rusko uvědomilo, že se musí proměnit ve stát podléhající právu. Lze si jen těžko představit, že by se Rusko jako hospodářství nebo společnost mohlo rozvíjet dříve, než bude mít nezávislé soudnictví. Jen těžko si dokážeme představit, že by se zahraniční společnosti mohly domnívat, že je bezpečné investovat v této zemi, jestliže tam neexistuje nezávislé soudnictví.
Zadruhé bych ráda zdůraznila, že potřebujeme přesvědčit Rusko, aby se zavázalo k mezinárodním pravidlům. V Evropské radě máme ten problém, že Rusko dosud neratifikovalo Protokol č. 14, což by umožnilo posílit účinnost Evropského soudu pro lidská práva. My v Baltském regionu po Rusku rovněž chceme, aby přistoupilo k Úmluvě o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států, uzavřené v Espoo.
Zatřetí, lidská práva jsou zcela jistě sama o sobě důležitá. Velice mě potěšilo, když paní Malmströmová hovořila o tom, že na vrcholné schůzce má být vznesena otázka lidských práv. Vezměte s sebou prosím výsledky dialogu o lidských právech prosím, ať se o tom dozví veřejnost.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Paní předsedající, za týden se uskuteční vrcholná schůzka EU-Rusko. Chci o tom hovořit v den, který je obzvláště významný pro mou zemi, neboť je to den, kdy Polsko znovu získalo svou nezávislost. Nezávislost nejen Polska, ale i dalších zemí v tomto regionu byla vždy ohrožována sovětským, a poté ruským imperialismem.
Nyní, když konečně jsme začlenění do struktur Evropy svobodných národů, chceme se cítit bezpečně, a o to víc nesmíme přehlížet, jak se Rusko pokouší budovat znovu své impérium a že se nikdy nesmířilo se ztrátou této své nadvlády. To je důvodem, proč Rusko zaútočilo na Gruzii. To je důvodem, proč se toho všeho dopuští, podstatou všech jeho snah a úsilí, ať už je to Anschluss Jižní Ossetie a Abcházie, hrozby Ukrajině, zasahování do protiraketovéhu štítu v Polsku a České republice a používání energetických zdrojů jako nástroje k vydírání. To je důvod, proč existuje zároveň něco symbolického i neblahého v tom, že bezprostředně před vrcholnou schůzkou EU-Rusko země, která v současné době předsedá Evropské unii a hostí vrcholnou schůzku - Švédsko - , stáhla své ekologické veto k projektu Nord Stream. Nord Stream nemá jakýkoli hospodářský význam a jeho jediným cílem je zrušit v praxi zásadu energetické solidarity, jež měla být jednou z hlavních zásad a myšlenek Lisabonské smlouvy.
Slovy jednoho oblíbeného rčení své země vyzývám všechny staré země EU: nevydávejte se touto cestou! Nedělejte obchody s Ruskem, které je politicky motivované proti novým členským státům, hrozí to zhroucením myšlenky společné Evropy.
Anna Rosbach
(DA) Paní předsedající, svoboda tisku je v Rusku jen teorií, nikoli praxí. Kriticky píšící novináři jsou zastrašováni, pronásledováni a vražděni. Rusko je v pořadí zemí světa z hlediska svobody sdělovacích prostředků uvedeno na 153. místě - jinými slovy svoboda médií v Rusku je v současné době horší než v Bělorusku, Súdánu a Zimbabwe. Ptám se, zdali by to, co se děje, mělo být oceňováno? To ale není všechno. Máme problém s dodávkami zemního plynu evropským občanům. Rusko letos znovu hrozí, že budou přerušeny dodávky plynu, a existují náznaky, že se budeme muset připravit na to, že tato eventualita bude hrozit každou budoucí zimu. Je opravdu správné, abychom za to Rusko oceňovali?
Chtěla bych Radě a Komisi navrhnout, že namísto příjemného povídání s Rusy bychom spíš měli vystoupit a nahlas říci, že to není přijatelné. Co vlastně skutečně hodláte učinit ohledně nepříznivého vývoje ve vztazích mezi Ruskem a EU? Nebo jen chcete npokračování toho, co je? Skutečně chcete tento nepříznivý vývoj oceňovat?
Nick Griffin
Paní předsedající, jsme svědky nekončící rétoriky na téma přátelství a spolupráce mezi všemi státy pod sluncem kromě Ruska. Čína se dopouští genocidy v Tibetu. Turecko popírá svůj holokaust vůči Arménii. Spojené státy srovnávají Irák se zemí a my se před nimi plazíme. Ale pro Rusko máme pouze nabubřelá a pokrytecká kázání. Tato konfrontační rusofobie nestoudně roztáčí kola nové studené války podněcované americkou lobby novodobých válečných štváčů.
Samozřejmě, že existují některé místní rozdíly mezi Ruskem a jeho sousedy, proč se ale nemůžeme shodnout na tom, aby vrcholná schůzka příští týden byla využita k pokusu vybudovat vazby a spolupráci mezi východní a západní částí naší civilizace? Z historických a kulturních důvodů je to mnohem praktičtější a bezpečnější než pokusy o vytváření jednoty s Tureckem, odvěkým a ustavičným protivníkem Evropy.
Francisco José Millán Mon
(ES) Paní předsedající, vztahy s Ruskem jsou velmi významné: je to stálý člen Rady bezpečnosti a vojenská velmoc; jeho spolupráce je nezbytná pro řešení otázky jaderných pokusů Íránu, otázky Blízkého východu, odzbrojení, změny klimatu aj.
Mimoto je Rusko sousední zemí Evropy a zemí, s níž má řada členských států EU významné hospodářské vztahy a na níž je energeticky vysoce závislá. Je to země, s níž máme dvě pravidelné výroční vrcholné schůzky (které zcela jistě poskytují dobrou příležitost ke zhodnocení stavu tohoto vztahu).
V současné době jednáme o nové dohodě o partnerství, která by měla posílit spolupráci v tzv. "čtyřech společných prostorech". Nejdůležitější z nich je podle mého názoru hospodářský a energetický prostor: potřebujeme otevřenost, jasná pravidla, investiční záruky, a Rusko v prvé řadě potřebuje přistoupit k WTO.
Vrcholná schůzka, která se bude konat příští týden, by proto měla poskytnout příležitost k vyjasnění ruských záměrů v souvislosti s WTO a zajistit, aby Rusko neučinilo kroky, které s tímto přistoupením nejsou slučitelné. Kromě toho by nemělo být umožněno, aby se znovu opakovala krize v dodávkách zemního plynu z minulých let, a tato nová dohoda musí zahrnovat zásady evropské energetické charty, která, jak již bylo řečeno, je smlouvou, od které Moskva bohužel odstoupila.
Musíme ale usilovat o zlepšení situace i v dalších třech prostorech. Zmínil jsem již význam Ruska jako hráče na světové scéně.
Dámy a pánové, s Ruskem můžeme společně udělat řadu věcí, ale jak už bylo rovněž řečeno, existuje jeden aspekt tohoto vztahu, na který bychom neměli zapomínat, totiž že Rusko je evropskou a sousední zemí. Je nutné, aby dodržovalo lidská práva a závazky, které v tomto ohledu ukládá svým členům Rada Evropy.
Jedna z nejzřejmějších chyb vnější politiky EU je to, že neexistuje jednotná politika, co se týče Ruska. S nástroji Lisabonské smlouvy bude tuto politiku snazší vytvářet, ale musíme ji jako členské státy také skutečně chtít vytvořit a nepokračovat v upřednostňování dvoustranných jednání s Moskvou, která se navzájem občas otevřeně liší.
Kristian Vigenin
(BG) Paní předsedající, paní Ferrero-Waldner, paní Malmström, nemohu začít své vystoupení, aniž bych zmínila, že jsme si dnes v této sněmovně připomněli dvacet let od pádu Berlínské zdi.
Určitým způsobem se zdálo, že jsme kladli zvláštní důraz na to, čeho jsme během těch let dosáhli, na skutečnost, že se Evropa stala jednotnou, díky změnám, k nimž došlo před dvaceti lety, a že jedna země se jaksi neúčastnila, i když, pokud by to byla chtěla, máme-li být upřímní, mohla tyto změny zastavit - totiž Sovětský svaz.
Říkám to proto, že podle mého názoru tyto změny byly nakonec možné právě proto, že západ zahájil politiku spolupráce se Sovětským svazem. Aniž bych se snažil vytvářet paralelu mezi Sovětským svazem a současným Ruskem, chci říci, že to, co jsme slyšeli od paní Ferrero-Waldnerové a paní Malmströmové, mě těší, neboť to pokračuje v této politice pragmatického partnerství s Ruskem tím, že upozorňuje, že existují problémy, kde Evropská unie nemůže bez zapojení Ruska dosáhnout úspěšného výsledku.
Rád bych samozřejmě zdůraznil, že jsme jistě znepokojeni situací v oblasti lidských práv a dalšími záležitostmi, jako například skutečností, že se podle hodnocení provedeného oganizací Amnesty International situace mění k horšímu: místní volby byly zmanipulované a problematický je i způsob, jakým fungují občanské organizace. Každopádně musíme být v našem přístupu k Rusku jednotní.
To je závěr, který si musíme odnést z uplynulých let. Chci také uvést, že jeden z bodů, které v připravovaném usnesení našeho Parlamentu chybí, je východní partnerství. Chtěl bych, aby na nadcházející vrcholné schůzce byla otázce východního partnerství věnována zvláštní pozornost, neboť jen tak můžeme zajistit úspěch této naší nové politice.
Paweł Robert Kowal
(PL) Paní předsedající, Rusko si zaslouží, abychom je brali vážně. Myslím, že kdyby naši partneři v Kremlu naslouchali vystoupení paní komisařky, byli by velmi překvapeni jejím hodnocením vztahů EU-Rusko.
Náš přístup k příští vrcholné schůzce EU-Rusko postrádá odvahu a upřímnost, které jsou nezbytné k serióznímu jednání o základních otázkách, jež dnes stojí před EU a Ruskem. Pokud nebude existovat upřímnost v rámci EU, pokud nebudou mít, jen několik dní po závěrečné ratifikaci Lisabonské smlouvy v České republice, slova o energetické solidaritě žádný význam a budou přijímány další kroky směrem k vybudování severního plynovodu; pokud v našich vztazích nebude náležitě zohledněna y Energetická charta či Sarkozyho plán nebo nedávné ruské vojenské provokace na východních hranicích Polska, ničeho nedosáhneme.
Rád bych něco slyšel od paní komisařky, a řekněte nám to prosím upřímně: které prvky ve vztazích EU-Rusko považujete za svůj osobní úspěch? Kde v této oblasti můžeme uspět? Bez upřímnosti nic nevybudujeme.
Andreas Mölzer
(DE) Paní předsedající, paní komisařko, válka v Gruzii, spory kvůli plynu a neschopnost Evropské unie shodnout se na přijatelně jednotném postoji v souvislosti s Ruskem, zanechaly svou stopu.
Zároveň je Rusko pro Evropu nepochybně významným strategickým partnerem, a nejen ve smyslu energetických dodávek. Brzy uvidíme, zda nové memorandum pro zabránění energetické krizi a evropský systém včasného varování budou mít nějaký praktický dopad - přinejmenším až nastane příští spor s plynem. Pravda je, že naše závislost na ruském plynu nemůže být odstraněna snadno, a dokonce i projekt Nabucco na této situaci sotva co změní. Bylo by naivní se domnívat, že by Teherán nebyl schopen vytvářet nátlak na Evropu.
Myslím si, že Evropská unie potřebuje citlivou a realistickou politiku vůči Rusku. Musí nalézt rovnovánu mezi evropskými a ruskými zájmy a rovněž ukázat respekt k ruským historickým citlivým oblastem, pokud jde o geopolitické záležitosti. Jinak nám v brzké době budou dělat starosti nejen doba ledová ve dvoustranných vztazích, ale i mrznoucí občané v Evropě kvůli sporům s plynem.
Vytautas Landsbergis
(LT) Podporuji postoj, který zaujímá pan Zalewski, mám-li být přesný, pozměňovací návrh 1, neboť se vážně věnuje dvěma otázkám, které jsou pro Evropskou unii klíčové. Zaprvé neschvalujeme to, jak tato třetí země arogantně ignoruje a odmítá EU jako svého rovnocenného a respektovaného partnera ve věcech vnější energetické bezpečnosti, které jsou pro Evropskou unii důležité. Zadruhé nesouhlasíme s protievropským předělem, který pochopitelně tato třetí země zavádí v projektu plynovodu Nord Stream. Musíme se postavit proti těmto lobbistům, a včas narušit rozdělení Evropy, a nesmíme přehlížet ruskou aroganci vůči nám, tím myslím Evropskému parlamentu. Nesmíme umožnit Gazpromu - hlavnímu podílníkovi v projektu Nord Stream - aby zcela ignoroval naše parlamentní usnesení o hrozbách, které představuje tento plynovod pro životní prostředí.
Problémem není pouze tragický ekologický stav Baltského moře, ale rovněž morální pozice našeho orgánu. Když jsme zde hlasovali minulý rok, požadovali jsme, aby bylo provedeno posouzení dopadů na životní prostředí, nezávislé a nezaplacené předem, a aby byly poskytnuty záruky národům žijícím na pobřeží Baltského moře pro případ katastrofy. Gazprom se ani neobtěžoval Evropě odpovědět. Je to jako plivnutí do tváře Parlamentu a my nemůžeme reagovat tak, že řekneme "Ano pane, je nám potěšením". Musíme se chovat důstojně a se ctí, bez manipulování ani blokování zvláštních diskusí, které v současné době poslanci Evropského parlamentu k problémům týkajícím se života v oblasti Baltského moře iniciují. Pokud bychom, pod tíhou obav, schvalovali vražednou baltskou a novou moskevsko-berlínskou hranici v tomto moři, včetně ruských námořních lodí chránících plynovod, pohřbíme naši svobodnou budoucnost. Ve skutečnosti klábosením o energii prodáváme naši budoucnost.
Hannes Swoboda
(DE) Paní předsedající, opravdu musíme Rusko brát vážně, jak řekl pan Kowal, zejména po podepsání Lisabonské smlouvy, v souvislosti s čímž je zajímavé, že prezident, který dlouho odmítal smlouvu podepsat, Václav Klaus, zaujal obzvláště nekritický postoj k Rusku. Brát Rusko vážně znamená rozvíjet citlivý, a pragmatický ekonomický vztah s Ruskem, ale neznamená to, že bychom neměli být kritičtí k politickému vývoji v Rusku, zejména pokud jde o otázku lidských práv.
S velkým zklamáním jsme zjistili, co se stalo při posledních volbách, že věci nebyly jednoznačně úplně tak, jak by měly být. Jsme samozřejmě zneklidněni zejména útoky na ochránce lidských práv. Nechci svalovat vinu za tyto útoky na ruskou vládu. Co já chci, a co požadujeme v tomto usnesení, které je velmi vyvážené, je to, aby Rusko bralo ochranu těchto ochránců lidských práv vážně. To se neděje, alespoň ne v uspokojivé míře. V této souvislosti bychom se měli více než na předsedu vlády Putina soustředit na prezidenta Medveděva. Rozdíly možná nebudou příliš velké, ale pokud některý z nich přijal přiměřeně osvícený, kladný postoj, je to dozajista president Medveděv, a my bychom ho v tom měli posílit a podpořit.
Pokud jde o energetickou otázku: zde také potřebujeme pěstovat velmi klidný, rozumný vztah. Nemám nic proti Nord Streamu, ani proti South Streamu, ale nechci být závislý na nikom, na žádné zemi, pokud jde o dodávky plynu. Proto velmi podporuji plynovod Nabucco. Mnohočetnost, rozmanitost - to jsou klíčové faktory v zásobování plynem, ať už přichází jakýmkoli plynovodem, jako Nabucco, nebo přes stanoviště zkapalněného zemního plynu. Není to způsobeno tím, že dotčenou zemí je Rusko, ale Evropa by neměla být závislá na nikom.
Pokud teď vezmeme do hry Ukrajinu, osobně bych byl rád, kdyby ukrajinští politici přijali svou plnou odpovědnost a zajistili investice, které byly dohodnuty s Evropou. Vím, že Rusko často využívá situace, ale pokud Ukrajina splní své sliby, pak Rusko nebude mít možnost situace využívat, protože dané investice budou na Ukrajině zajištěny.
Elena Băsescu
(RO) Chci poblahopřát autorům usnesení, že se jim podařilo sladit postoje různých politických skupin. Summit ve Stockholmu je dobrou příležitostí k tomu, abychom našim členským státům ukázali, že umíme být jednotní. Třebaže hovoříme 23 jazyky, tak když dojde na obranu našich hospodářských, politických a energetických zájmů, dokážeme se vyjádřit jednohlasně.
Evropská unie musí věnovat zvláštní pozornost energetické bezpečnosti, a to zajišťování stálých dodávek z Ruska, ale i rozvoji alternativních projektů, jako je Nabucco a celoevropský ropovod Constance - Terst.
Pro nás, Rumuny, se energetickou bezpečností rozumí bezpečnost v černomořské oblasti. Na evropskou energetickou politiku mohou mít dopad nevyřešené konflikty v tomto regionu.
Současně potřebujeme nahradit přístup založený na sférách vlivu přístupem založeným na oblasti důvěry. Rusko musí v tomto regionu maximálního zájmu spolupracovat s Evropskou unií. Energetická bezpečnost má zásadní význam pro dosažení pokroku v některých průlomových projektech pro rozvoj Evropské unie.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Paní předsedající, skutečně je potřeba vytvořit nové partnerství a navázat spolupráci mezi EU a Ruskem. To je však v současné době negativně ovlivněno historickou diskusí mezi několika členskými státy EU a Ruskem. Vztahy mezi Evropskou unií a Ruskem nemohou být rukojmím těchto diskusí o historii.
Jak již uvedl i Hannes Swoboda, v odvětví energetiky jsme na sobě vzájemně závislí. Dosažení dohody po odstoupení Ruska od energetické charty bylo pro Evropskou unii a Rusko důležitým pokrokem. Bylo by rovněž prospěšné zřídit energetickou horkou linku, aby středoevropské členské státy netrpěly důsledky sporů mezi Ruskem a Ukrajinou.
A nakonec, máme plné právo odsuzovat porušování zásad právního státu a lidských práv v Rusku. Pozornost však musí být věnována i takovému porušování lidských práv, jako je odpírání občanství 400 000 Rusům žijícím v Lotyšsku. Tato skutečnost je upozorněním na to, že sama Evropská unie má dost vlastní práce.
Ivo Vajgl
(SL) Podporuji přístup paní Malmströmové a paní Ferrero-Waldnerové. S takovým přístupem se dle mého názoru ukáže, že tento dialog mezi Ruskem a Evropskou unií bude výhodný pro obě strany.
Dnes to pro nás byl slavnostní den: připomenuli jsme si pád Berlínské zdi. Nezdůraznili jsme však současně to, že další významná zeď se zhroutila v Rusku, a že byl zahájen proces přeměny, který stále ještě probíhá. Rusko je dnes lepší zemí, než jak tomu bylo před pádem Berlínské zdi, a někdy je třeba si tuto skutečnost připomenout. Někdy bychom za to měli Rusku, našemu významnému partnerovi, vyjádřit uznání, a nesmíme dopustit, abychom se nechávali unášet výlučně emocemi vyvolávané naší vlastní historií.
Rusko potřebujeme jako globálního partnera ve světových politikách i jako partnera ve vztazích mezi Evropskou unií a Ruskem. Neznamená to však, jak se jiní poslanci snažili naznačit, že se vzdáváme našich základních hodnot. Nemám čas na takové debaty.
Marek Henryk Migalski
(PL) Paní předsedající, především bych rád řekl něco paní Ferrero-Waldnerové. Možná jste tu nebyla dnes odpoledne, když hovořil prezident Havel. Jako paní Ojulandová a pan Schulz, i já bych chtěl zmínit prohlášení prezidenta Havla o povinnosti Evropské unie šířit dodržování demokracie a lidských práv.
Paní Malmströmová se o této povinnosti rovněž zmínila a já jí za to děkuji. Vy jste hovořila tak, jako kdyby se Evropská unie připravovala na summit se Švýcarskem. Hovořila jste o obchodu, podnikání, klimatickém balíčku a úplně jste zapomněla na podstatné věci a na to, co je možná pro Evropskou unii nejzásadnější. Moje přání, které adresuji vám, nám všem, a především občanům Ruské federace je takové, aby EU častěji zaujímala spíše pozice naznačené dnes paní Malmströmovou než ty, které předkládáte vy.
Andrew Henry William Brons
Paní předsedající, dříve, než začneme kritizovat Rusko za porušování lidských práv, měli bychom se podívat na podobné nešvary uvnitř Evropské unie: země, v nichž jsou stoupenci opozice fyzicky napadáni, např. v Maďarsku, nebo na ně útočí milice vládnoucí strany, jak je tomu dokonce ve Spojeném království, nebo na země, jako je Belgie, které zatýkají lidi za nenásilný disent nebo zakazují politické strany.
Vztahy s Ruskem musíme zakládat na zájmech našich členských států, a nikoli na pokryteckých výlevech.
Cecilia Malmström
úřadující předsedkyně Rady. - (SV) Paní předsedající, děkuji všem za velmi konstruktivní rozpravu. Myslím si, že se většina z nás shodne na tom, že Rusko je pro EU strategickým partnerem a že naše vztahy s touto zemí jsou důležité. Toto partnerství je třeba založit na vzájemném respektování, respektování společných závazků a také hodnot, které Evropská unie ctí a které se týkají oblasti lidských práv, demokracie a o zásad právního státu.
Musíme být v tomto ohledu velmi jednoznační. Myslím si, že ti, kdo mne kritizovali, jako například paní Rosbachová, pravděpodobně neslyšeli moji úvodní řeč, jelikož jsem v ní velmi jasně uvedla, že nás velmi znepokojuje vývoj v oblasti lidských práv v Rusku. Rusko je významnou sousední zemí. Samozřejmě, máme řadu nevyřešených problémů, a nikdo z nás snad nevěří, že všechny tyto problémy vyřešíme na summitu ve Stockholmu. Je to však cenná možnost setkat se a hovořit.
Máme společné problémy, ve kterých se nám možná podaří přiblížit se k vyřešení. Je zde otázka Středního východu a Afghánistánu a v tuto chvíli je samozřejmě velmi důležitý summit o klimatu v Kodani. Dále je zde přítomnost finanční a hospodářské krize a našeho společného úsilí v tomto ohledu, ale jsou zde i naše vztahy týkající se energetiky, přistoupení k WTO a různých otázek zahraniční a bezpečnostní politiky. Potřebujeme spolupracovat na řešení konfliktů v našem společném prostoru. Jedná se o vymezení konkrétních otázek, přičemž obě strany budou mít ze spolupráce prospěch. Musíme tak učinit korektně a respektovat důstojnost obou partnerů, aniž bychom se vzdali našich hodnot.
Doufám, že summit rovněž pomůže posílit naše strategické partnerství a otevře cestu ke konstruktivní spolupráci mezi námi. To by bylo pozitivním krokem. Četla jsem usnesení, na které se řada z vás odvolávala a o němž, myslím, budete zítra hlasovat. Myslím si, že je to mimořádně dobré usnesení a domnívám se, že ohledně těchto záležitostí panuje v Komisi, ale i v Radě a Evropském parlamentu celkem vysoký stupeň konsenzu.
Jak mnozí z vás uvedli, hovoříme-li směrem k Rusku, potřebujeme mluvit jednohlasně. Pokud se shodneme a budeme-li mít jasný a konstruktivní dialog, je to dobré pro Rusko, je to dobré pro EU a je to dobré v souvislosti s řadou souvisících otázek na evropské a světové scéně.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komise. - Paní předsedající, Rusko je strategickým partnerem na jedné straně, ale také sousedem, a jako soused je komplikovanější. Zejména v časech hospodářské nejistoty si však myslím, že je důležitější zajistit, aby vztahy mezi Evropou a Ruskem fungovaly, jak jen to je možné, tak, aby poskytovaly bezpečnost, stabilitu a prosperitu pro naše občany a rovněž pro občany Ruska. Proto musíme naše úsilí znásobit a nalézt společné východisko, pokud jde o otázky, u kterých se náš pohled liší - například u otázek lidských práv nebo u otázek společného sousedství - ale zůstat otevření i pro dialog a diskusi, která respektuje nejen naše odlišnosti, ale také naše společné závazky. To je, řekněme, obecná linie.
Nyní dovolte, abych uvedla několik velmi konkrétních věcí. Klíčovým cílem pro nás je a bude přistoupení Ruska k WTO. Mám na mysli, že je čas vyřešit některé otázky, které v těchto obchodních vztazích zůstávají otevřené. Některé z nich, jako například poplatky za přelet nad Podněstřím, řešíme již několik let. Na řadě summitů, kterých jsem se zúčastnila, byly pokaždé zmiňovány. Další, jako například navrhované nařízení omezující silniční přepravu kontejnerů, jsou nové a já osobně - i všechny útvary Komise - tyto otázky zmiňujeme, kdykoli s Ruskem hovoříme. Ve skutečnosti právě proběhlo kolegium pro partnerství, ale to bychom samozřejmě mohli opakovat znovu.
Druhý bod, o kterém se chci zmínit, je oblast energetiky. Evropská unie a Rusko jsou, jak jsem již řekla, důležitými partnery i v energetické oblasti. Jejich vztah je určen vzájemnou závislostí, která dává oběma stranám silnou motivaci k tomu, aby vybudovaly tyto vztahy na konkrétním a rovněž předvídatelném základě. Zajištění neomezených a nepřerušovaných dodávek energie do Evropské unie, což předejde nouzovým situacím a pomůže je překonávat, má proto mimořádnou důležitost. Právě toho chceme dosáhnout například prostřednictvím mechanismu včasného varování, který připravujeme, a důležité je, že na něm spolupracujeme s Ministerstvem energetiky Ruské federace. O této otázce jsme hovořili a tak doufám, že se můžeme posunout kupředu.
Pokud jde o Ukrajinu, a zejména otázky tranzitu zemního plynu, spolupracovali jsme v Komisi s ukrajinskými orgány, ale i s mezinárodními finančními institucemi na balíčku půjček, jenž by řešil potíže s financováním skladování zemního plynu z Ruska i reformu a modernizaci ukrajinského odvětví zemního plynu.
Dohody bylo dosaženo na konci července, a byly tím vytvořeny podmínky k finanční pomoci ze strany mezinárodních finančních institucí, která je založena na uplatňování řady podmínek. Doufáme, že to bude skutečně fungovat a musíme také zajistit, aby v oblasti energetiky existoval jasný a transparentní právní základ pro vztahy. Právě o to usilujeme, zejména v naší nové dohodě.
Co se lidských práv týče, opravdu jsem o nich hovořila. Hovořili jsme o lidských právech vždy, když jsme se zúčastnili summitu. Chtěla bych se krátce vyjádřit k trestu smrti, neboť pro nás, samozřejmě, dle zásad Společenství, je nepřijatelný. Ano, ústavní soud v Rusku v současné době tuto otázku projednává, ale bylo nám řečeno, že existují náznaky, že soud dojde k závěru, že Rusko je vázáno svým podpisem Protokolu č. 6 Evropské úmluvy o lidských právech, a tudíž s největší pravděpodobností nebude trest smrti uplatňovat. Doufejme, že tomu skutečně tak bude.
Jak jsem předtím uvedla, Rusko samotné přijalo, jako člen Organizace spojených národů a Rady Evropy, v oblasti lidských práv řadu velmi významných závazků. O těchto závazcích diskutujeme při každé z našich konzultací EU-Rusko na téma lidská práva. Vzhledem tomu, že k těmto konzultacím došlo ve Stockholmu teprve 5. listopadu, nebudu zacházet do podrobností, ale každý, kdo je informován, o této naší aktivitě ví.
Poslední z mých bodů je jistě pozitivní: spolupráce mladých lidí ve vědě a technologiích. Ano, jak zmínil pan Fleckenstein, stimulování výměn a spolupráce mezi mladými lidmi z Evropské unie a Ruska pro nás má klíčový význam a tomuto účelu zpřístupňujeme naše programy. Tyto programy se ukázaly jako prospěšné v rámci samotné Evropské unie, například TEMPUS a Erasmus Mundus. To je také cesta, ve které bychom měli pokračovat.
V této souvislosti již zahajujeme jednání s ruským sdružením pro rámcový program Evropského společenství pro výzkum a technologický rozvoj. Je to rovněž oblast s mimořádným hospodářským potenciálem.
Myslím si ovšem, že oblast působnosti našich vztahů je široká. Existuje řada věcí k jednání a s Ruskem se pokaždé neshodneme, dokážeme však vždy hovořit k jakékoli otázce, a to také činíme.
Předsedající
Obdržela jsem šest návrhů usnesení předložených v souladu s čl. 110 odst. 2 jednacího řádu.
Rozprava je ukončena.
Hlasování se uskuteční zítra, ve čtvrtek 12. listopadu 2009.
Písemná prohlášení (Článek 149)
Sebastian Valentin Bodu  
písemně. - (RO) Na prahu zimy je Evropa ohrožována krizí v oblasti dodávek zemního plynu podobné té, jaká se odehrála začátkem tohoto roku, kdy byla závislost na ruském plynu patrná více než kdykoli předtím. Mohlo by se stát, že i tuto zimu by se mohl opakovat scénář, založený opět na nedorozumění s Ukrajinou, ke kterému došlo minulou zimu, na což nedávno upozornil předseda vlády Putin.. Alternativní řešení k ruském plynu, projekt Nabucco, se v této souvislosti stává absolutní nutností. Dodávky plynu do Evropy nemohou být závislé na konfliktech mezi Ruskem a Ukrajinou. Je nezbytně nutné, aby všechny orgány EU učinily projekt Nabucco svou prioritou, jak se na tom v březnu shodla i Evropská rada. EU musí v souvislosti s projektem Nabucco mluvit jediným, společným hlasem. V zájmu Ruska je mít přístup k zemnímu plynu z kaspické oblasti. Odhodlaná, jednotná fronta ze strany Evropy by mohla Rusko Rusko ke stejnému jednacímu stolu. Nezabředáme do hospodářské soutěže mezi projekty. Nehovoříme o Nord Stream versus South Stream. Bavíme se o společném zájmu o zajištění alternativních zdrojů zemního plynu. A v neposlední řadě musí evropské orgány důrazně vyzvat Rusko a Ukrajinu, aby pocitem pýchy, diktovaným geopolitickými či volebními zájmy, nenechaly narušovat spolehlivost dodávek pro obyvatelstvo a ekonomiky EU.
András Gyürk
písemně. - (HU) Obnovené jednání o dohodě o partnerství a spolupráci EU-Rusko poskytuje oběma stranám příležitost k přezkoumání otázek, které nepochybně určují jejich vztahy. Po událostech několika uplynulých let není samozřejmě náhodou, že tento program pro jednání odráží rostoucí význam energetické výměny. Na základě tisku, nemůžeme si být v žádném případě jisti, že tento rok unikneme v oblasti dodávek zemního plynu krizi, která se začíná stávat její charakteristikou. Pokud se ještě jednou členské státy EU ocitnou bez plynu, směrnice o dodávkách zemního plynu EU, která dosud nebyla přijata, nebude mít bohužel žádný význam. To je důvod, proč EU musí usilovat o to, aby ze základů energetické charty, která stále ještě čeká na ratifikaci Ruskem, učinila nedílnou součást této nové dohody o spolupráci. V současnosti jsou jak energetický tranzit, tak přístup k trhu rozporuplnými otázkami. Ve skutečnosti, dokud se Rusko, které využívá výhod otevřeného trhu, bude angažovat jako investor ve většině členských států EU, bude soustavně blokovat svůj vlastní trh před západními společnostmi. Energetická charta může tento rozpor odstranit. Písemné zaznamenání tržních zásad může být i dobrým základem při jednáních o budoucích dlouhodobých smlouvách o dodávkách zemního plynu. Pokud nedojde k nastolení transparentních vztahů, v budoucnosti bude ještě stále možné stavět členské státy proti sobě, neboť ty i nadále platí za dodávky zemního plynu odlišné ceny.
Lena Kolarska-Bobińska  
písemně. - Paní předsedající, v Rusku je v současné době vyvíjen tlak na občanskou společnost ze strany státních orgánů. Organizace, jejichž jediným úkolem je pomoci chránit základní občanské svobody a lidská práva, jsou vyháněny soudními výstrahami, zamítáním správních povolení, a na některých místech v Rusku dokonce vraždou jejích členů.
Právě tento týden jsme četli zprávy, že Centrum pro lidská práva a Moskevsko-helsinská skupina, nejstarší organizace na ochranu lidských práv v Rusku, budou vyhnány ze svých prostor.
Vzhledem k tomu, že my v Evropském parlamentu se chystáme udělit letošní Sacharovovu cenu sdružení Memorial, mimo jiné Ljudmile Michajlovně Ajexejevě, která se podílela na založení Moskevsko-helsinské skupiny, musíme zdůraznit, že tento Parlament, tato Unie, má znamenat více, než jen obchod a zajištění toho, aby k nám plyn přicházel co možná nejlevněji. Jsme společenstvím hodnot, včetně těch, které se týkají občanských svobod, demokracie, lidských práv a lidské důstojnosti. Naši evropští vůdci musí příští týden během summitu hovořit i na jiné téma než jen o plynovodech a volném obchodu. Ještě nenastal čas k tomu, abychom nechali dohořívat svíčku ruské občanské společnosti. Děkuji vám.
Krzysztof Lisek  
Je pro nás velmi důležité mít s Ruskem dobré vztahy a kvalitní partnerství. Zároveň se snažíme rozvíjet naše východní partnerství, jež má za cíl povzbudit vztahy s Běloruskem, Ukrajinou, Moldavskem, Gruzií, Ázerbájdžánem a Arménií. Navzdory mnohým prohlášením Evropské unie a Polska o spolupráci s Ruskou federací je pro mě velmi znepokojující, že se v září v Bělorusku zúčastnilo tisíce ruských vojáků cvičení nazvaného Západ 2009. Cílem těchto cvičení bylo potlačit fiktivní povstání polské etnické menšiny. Pořádání společného rusko-běloruského vojenského cvičení na základě předpokladu, že agresorem by byl jeden z členských států Evropské unie, je nesmírně znepokojivé. Kromě toho mě překvapuje, že na to nebyla žádná reakce ani ze strany Evropské komise ani ze strany vysokého představitele EU pro zahraniční a bezpečnostní politiku. Doufám, že tato záležitost bude předmětem nadcházejícího summitu Evropské unie-Rusko, který se uskuteční ve Stockholmu dne 18. listopadu.
