Muiden kuin Latvian kansalaisten äänioikeus paikallisvaaleissa (keskustelu) 
Puhemies
(PT) Esityslistalla on seuraavana keskustelu David Hammersteinin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän, Alexandra Dobolyin Euroopan parlamentin sosialistiryhmän, Willy Meyer Pleiten Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston sekä Marian Harkinin Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä, joka koskee muiden kuin Latvian kansalaisten äänioikeutta paikallisvaaleissa - B6-0007/2009).
David Hammerstein
laatija. - (ES) Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa on jäsenvaltio joka käyttää "kansalaisuutta vailla olevien" käsitettä satojen tuhansien kyseisessä maassa asuvien ihmisten leimaamiseen. Ylivoimainen enemmistö näistä ihmisistä on syntynyt ja työskentelee tässä maassa, mutta silti heidät leimataan "kansalaisuutta vailla oleviksi". Tämä on vääryys Euroopan unionissa.
Se on vääryys, koska Euroopan unioni perustuu syrjimättömyyteen ja tasa-arvon periaatteeseen, joka nyt kyseisessä maassa kielletään: se ei tunnusta näiden ihmisten oikeuksia ja kohdistaa ryhmään historiallista syrjintää vain sen etnisen alkuperän perusteella. Se ei ole hyväksyttävää.
Olemme vetoomusvaliokunnassa käsitelleet tähän liittyviä konkreettisia tapauksia. Ensimmäisessä niistä eräs mies kertoi: "Sain äänestää ensimmäisen kerran ollessani Saksassa opiskelemassa. Sain äänestää Saksan paikallisvaaleissa, mutta omassa maassani en ole pystynyt äänestämään, koska siellä minua ei tunnusteta. Minulla ei ole muuta passia. Minulla ei ole muuta maata. Minulla on vain tämä maa, enkä saa äänestää." Tämä on väärin.
Käsittelimme vetoomusvaliokunnassa erästä toista tapausta, jossa miehelle, joka oli läpäissyt Latvian kielikokeen ja tunsi kaikki vaadittavat lait, ei kuitenkaan myönnetty kansalaisuutta, koska valtio katsoi, että - lainaan Latvian suurlähettilään sanoja - "tämä mies ei ole lojaali valtiota kohtaan". Miten tämä on mahdollista? Miten voi olla mahdollista, että 20-25 prosenttia Euroopan unionin yhden jäsenvaltion väestöstä on tässä tilanteessa?
Me vaadimme, että ihmisten perusoikeuksia kunnioitetaan ja kaikille tiedotetaan tilanteesta, sillä eräät valtiot ovat liittyneet Euroopan unioniin täyttämättä Kööpenhaminan kriteereitä. Me pyydämme myös, että komissiota painostetaan tämän asian suhteen, sillä toistaiseksi Euroopan komissio on osoittanut vain heikkoutta ja täydellistä kiinnostuksen puutetta.
Alexandra Dobolyi
Arvoisa puhemies, on surullista huomata, että tänään, lähes viisi vuotta laajentumisen jälkeen, Latvian suurinta vähemmistöään kohtaan osoittamasta kunnioituksesta on hyvin vähän näyttöä. Euroopan parlamentin ja monien muiden virallisten organisaatioiden suositukset ovat kaikuneet täysin kuuroille korville.
Suuri osa Latvian väestöstä on vieraantunut valtiosta ja sen instituutioista. Ei ihme, että kansalaistaminen etenee hitaasti. Tekemällä ihmisistä muukalaisia ja myöntämällä heille muukalaispassit ei herätetä tunnetta yhteenkuuluvuudesta valtion kanssa. Nämä ihmiset eivät osallistu. He eivät tee päätöksiä. He eivät äänestä, eivät edes niissä kaupungeissa, joissa heidän osuutensa asukkaista on jopa 40 prosenttia ja joiden poliittiset päätökset vaikuttavat suorasti heidän elämäänsä.
Onko tämä tilanne hyväksi vai pahaksi Euroopan unionille? Tämä on kysymys, johon komission ja neuvoston on vastattava. Demokratia ei voi kukoistaa ilman kansalaisyhteiskuntaa, eikä kansalaisyhteiskuntaa ole ilman osallistumista. Osallistuminen alkaa paikallisyhteisöjen tasolta.
Nämä ihmiset - ja puhumme nyt yli 15 prosentista Latvian väestöstä, noin 372 000 ihmisestä - ovat syntyneet tai eläneet suurimman osan elämästään Latviassa. EU:n on ryhdyttävä toimiin heidän puolestaan. Miksi komissio ei tee mitään? EU:n muiden jäsenvaltioiden Latviassa asuvat kansalaiset saavat äänestää ja olla ehdolla kunnallisvaaleissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa, mutta sadoilla tuhansilla maassa syntyneillä tai siellä suurimman osan elämästään asuneilla ihmisillä ei ole tätä oikeutta.
Kysyn komissiolta ja neuvostolta, mitä ne ovat tehneet selvittääkseen tämän kysymyksen Latvian viranomaisten kanssa, ja pyydän niitä toteuttamaan viipymättä lisätoimia.
Willy Meyer Pleite
laatija. - (ES) Arvoisa puhemies, ryhmäni, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto, ei epäröinyt esittää tätä suullista kysymystä komissiolle, kun useissa vetoomusvaliokunnan kokouksissa tulimme tietoisiksi tästä monien Latvian kansalaisten tilanteesta.
Arvoisat komission jäsenet, tällainen kansalaisten erottelu Euroopan unionissa 2000-luvulla on tuomittavaa. Se on täysin Euroopan unionin periaatteiden ja arvojen vastaista. Valtiossa, joka on ollut Euroopan unionin jäsen vuodesta 2004 ja jossa on tuskin 2,5 miljoonaa asukasta, on tällä hetkellä voimassa laki, joka yksinkertaisesti estää puolta miljoonaa ihmistä käyttämästä kansalaisoikeuksiaan.
Näitä ihmisiä kutsutaan kansalaisuutta vailla oleviksi. Heillä on mustat passit, ja tästä syystä heitä kutsutaan "mustiksi" tai "munakoisoiksi". Jopa keskushallinto, valtio ja hallitus itse, kutsuu heitä tällä nimityksellä, ja näillä kansalaisilla ei ole laillista oikeutta äänestää tai asettua ehdolle vaaleissa.
Me katsomme näin ollen, että Euroopan komission olisi painostettava voimakkaasti Latvian hallitusta, jotta se alkaisi noudattaa suosituksia, joita sille ovat esittäneet monet elimet, muun muassa Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunta, Yhdistyneiden Kansakuntien rotusyrjinnän poistamista valvova komitea, Euroopan neuvoston parlamentaarinen yleiskokous, Euroopan neuvoston alue- ja paikallishallintoasiain kongressi sekä Euroopan neuvoston ihmisoikeusvaltuutettu, sekä parlamentin Latvian liittymisestä käydyssä keskustelussa antamaa suositusta, 11. maaliskuuta annettua päätöslauselmaa, jossa todettiin selvästi, että kansalaisten erottelun ongelmaan, joka koskee kansalaisia, joiden on todistettava, ovatko he syntyneet ennen vuotta 1940, on löydettävä todellinen ratkaisu. Nykyinen tilanne ei yksinkertaisesti voi jatkua.
Mielestäni tällaista ei pitäisi suvaita. Emme voi elää rinnakkain Euroopan unionissa tämän tilanteen jatkuessa, ja siksi pidämme hyvin tärkeänä, että komissio, Euroopan unionin viranomaiset ja me kaikki teemme samansuuntaisia ehdotuksia, jotta tämä epäkohta saadaan poistettua.
Ryhmämme edellyttää, että komissio tekee tätä silmälläpitäen konkreettisia ehdotuksia tässä keskustelussa esiin tuoduista kysymyksistä. Olemme huolissamme myös siitä, että uusien sääntöjen mukaan - ja tämä nostatti viime vuonna opiskelijamellakoita - 60 prosenttia opetuksesta on annettava latvian kielellä, mikä on selvää venäjän kielen syrjintää.
Muistan, että Francon diktatuurin aikana kotimaassani Espanjassa oli kiellettyä puhua baskin, katalaanin tai galegon kieltä. Nuo kielet olivat yksinkertaisesti kiellettyjä. Tänään niillä on puolivirallinen asema. Tämä tilanne tulisi mielestäni saattaa voimaan kaikkialla, niin että lopulta kaikki Euroopan unionin kansalaiset voivat ilmaista itseään äidinkielellään, jolla olisi oltava sama virallinen asema kuin kaikilla muilla kielillä, joita kyseisessä valtiossa voidaan käyttää.
Kehotan näin ollen komissiota toimimaan tarmokkaasti ja päättäväisesti ja lopettamaan tässä Euroopan unionin jäsenvaltiossa tapahtuvan erottelupolitiikan.
Christopher Beazley
(EN) Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuorona totean, että parlamentin jäsenillä voi olla erilaisia näkökantoja keskusteltavasta kysymyksestä, mutta teillä puhemiehenämme on oikeus ja itse asiassa velvollisuus opastaa jäseniä siitä, millä tavoin he voivat ilmaista näkemyksiä, joiden ilmaisemiseen heillä on oikeus.
Katson, että edellinen puheenvuoro sisälsi lausumia, jotka ovat hyvin lähellä Euroopan unionin jäsenvaltion hallituksen halventamista. Paheksun tätä. Luulen, että työjärjestyksen säännöt asianmukaisesta käyttäytymisestä parlamentin keskusteluissa eivät salli jäsenten käyttävän sellaista kieltä, jota juuri jouduimme kuulemaan.
Puhemies
(PT) Koska en tulkinnut edellisen puhujan puheenvuoroa mainitsemallanne tavalla, en käyttänyt työjärjestyksen minulle antamia valtuuksia.
Willy Meyer Pleite
(ES) Arvoisa puhemies, koska minut mainittiin, haluan sanoa, että seison joka ainoan sanani takana.
Jacques Barrot
Arvoisa puhemies, Espanja mainittiin äsken esimerkkinä, mutta juuri Espanjan valtio on itse asiassa ratkaissut ongelman.
Komissio on tietoinen venäjänkielisen vähemmistön erityisistä olosuhteista Latviassa. Osana liittymistä edeltävää strategiaa nähtiin suurta vaivaa näiden ihmisten kansalaistamisen ja integroinnin edistämiseksi Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön ja Euroopan neuvoston suositusten mukaisesti.
Komissio on toistuvasti painottanut, että kaikkien osapuolien, myös vähemmistöjen itsensä, on annettava panoksensa tähän monitahoiseen prosessiin ja esitettävä ratkaisuja.
Mitä tulee muiden kuin Latvian kansalaisten osallistumista paikallisvaaleihin koskevaan nimenomaiseen kysymykseen, Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa taataan vaalikelpoisuuden osalta vain EU:n kansalaisten oikeus osallistua Euroopan parlamentin vaaleihin ja kunnallisvaaleihin asuinjäsenvaltiossaan, vaikka he eivät olisi kyseisen valtion kansalaisia.
Sellaisten henkilöiden osallistumista vaaleihin, jotka eivät ole EU:n jäsenvaltioiden eivätkä siten EU:n kansalaisia, ei säädellä yhteisön lainsäädännössä.
Tästä syystä komissio ei voi keskustella Latvian kanssa näiden ihmisten osallistumisesta paikallisvaaleihin. Nämä kysymykset ovat jäsenvaltioiden päätösvallan alaisia asioita.
Ymmärrän kyllä suullisen kysymyksen laatijoiden kuvaaman tilanteen, mutta valitettavasti en voi antaa heille mitään muuta vastausta, joten meidän on annettava Latvian itsensä hoitaa tämä ongelma, jonka ratkaisemiseen unionilla ei ole oikeudellisia mahdollisuuksia.
Rihards Pīks
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (LV) Kiitos, arvoisa puhemies. Minun on muistutettava teitä siitä, että pienessä kotimaassani Latviassa asuu 2,3 miljoonaa ihmistä, joista noin 1,6 miljoonaa on etniseltä alkuperältään latvialaisia. Tästä huolimatta Latvian keskus- ja paikallishallinto tarjoavat perusasteen opetusta kahdeksalla vähemmistökielellä, joista eräitä, esimerkiksi romania ja viroa, puhuvat hyvin harvat. Puhuttaessa venäjänkielisistä kansalaisuutta vailla olevista ei voida käyttää käsitettä "perinteinen vähemmistö". Sen mukaan, miten tämä käsite Länsi-Euroopan maissa ymmärretään, heidän voitaisiin sanoa olevan tulokkaita tai maahanmuuttajia, jotka neuvostomiehityksen aikana tulivat Latviaan ja nauttivat monia etuoikeuksia. Ensinnäkin heidän ei tarvinnut oppia uuden asuinmaansa ja sen kansan kieltä, vaan heillä oli etuoikeus voida puhua vain venäjää. Maani on hyväksynyt yhden Euroopan avokätisimmistä kansalaistamislaeista nimenomaan tullakseen näitä ihmisiä vastaan. Niiden kymmenen vuoden aikana, jotka tämä laki on ollut voimassa, noin 50 prosenttia kansalaisuutta vailla olevista on hankkinut kansalaisoikeudet. Äskettäin, vuoden 2008 lopulla, suoritettu kyselytutkimus osoitti kuitenkin, että niistä henkilöistä, jotka eivät ole saaneet Latvian kansalaisuutta, 74 prosenttia ei halunnut saada sitä. Toiseksi, vain kolmasosa kansalaisuutta vailla olevista on käyttänyt oikeuttaan rekisteröidä Latvian itsenäisyyden palauttamisen jälkeen syntyneet lapset Latvian kansalaisiksi - vain kolmasosa. Syytä tähän en tiedä. Tatjana Ždanoka, joka valittiin Euroopan parlamenttiin Latviasta ja edustaa alkuperältään venäläisiä Latvian kansalaisia, ei peittele sitä, että jos kansalaisuutta vailla oleville myönnetään äänioikeus, seuraavana askeleena vaadittaisiin venäjälle toisen virallisen kielen asemaa. Mitä se tarkoittaa? Ensinnäkin se tarkoittaa Venäjältä Latviaan tulleiden henkilöiden etuoikeutetun aseman säilyttämistä, ja toiseksi se olisi [kuoleman]tuomio Latvian kielelle ja kulttuurille, sillä Latvian venäjänkielisten lisäksi heitä on Venäjällä 140 miljoonaa lisää, ja heidän nationalistiset tavoitteensa kasvavat. Latvian kielen ei olisi mahdollista selviytyä, koska olemme pieni maa ja meitä on niin vähän. Me emme liittyneet Euroopan unioniin säilyttääksemme neuvostomiehityksen luoman jakautuneen yhteiskunnan vaan päästäksemme siitä eroon ja säilyttääksemme oman identiteettimme. Kiitos.
Proinsias De Rossa
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, komission jäsen Barrot'n vastaus oli suuri pettymys. Olisin odottanut häneltä myönteisempää vastausta huolimatta niistä oikeudellisista rajoitteista, joiden puitteissa hän joutuu toimimaan. Odotin hänen sanovan, että hän tekisi kaikkensa kannustaakseen Latviaa muutokseen Euroopan unionin monimuotoisuuden periaatteen hengessä.
Olen kotoisin Irlannista; puhun englantia. Englanti on äidinkieleni, mutta en ole englantilainen: olen irlantilainen. Todellisuus on se, että Euroopan unioni koostuu monista valtioista. Lähes kaikissa niissä on vähemmistöjä ja valtaväestöjä, jotka liittyvät niiden historiaan jonkin suurvallan osana, suurvaltana tai siirtomaana. Meidän on vain täytynyt elää tämän kanssa.
Jos muuttaisin Latviaan ja asuisin ja työskentelisin siellä jonkin aikaa, voisin äänestää paikallisvaaleissa. Latviassa on kuitenkin satoja tuhansia ihmisiä, jotka ovat syntyneet siellä mutta eivät saa äänestää paikallisvaaleissa. Tämä on vääryys, mutta totean Rihards Pīksille, että se on myös itsetuhoista, sillä vaikeuksien ja pelkojen voittamiseksi meidän on saatava kaikki valtioidemme asukkaat tuntemaan itsensä tervetulleiksi. Meidän on rohkaistava heitä osallistumaan politiikkaan. Jos ihmisille annetaan mahdollisuus äänestää paikallisvaaleissa, he voivat tuntea olevansa osa yhteisöään ja osallistuvansa omien paikallisyhteisöjensä hallinnointiin, ja tämä auttaisi, kuten sanoin, poistamaan esteitä.
Yksi Irlannin suurimmista maahanmuuttajayhteisöistä ovat britit. He kaikki voivat äänestää Irlannin paikallisvaaleissa. Kaikki heistä eivät voi äänestää valtiollisissa vaaleissa, koska kaikilla heillä ei ole Irlannin kansalaisuutta, mutta he kaikki äänestävät Irlannin paikallisvaaleissa ja antavat hyvin tärkeän panoksen Irlannin poliittiseen elämään. Niinpä pyydän parlamentin latvialaisjäseniä - ja kaikkia sellaisista jäsenvaltioista tulevia jäseniä, joilla on vähemmistöön, tai jopa valtaväestöön, liittyviä ongelmia - muistamaan, että näiden vaikeuksien ja pelon voittamiseksi meidän on saatava ihmiset tuntemaan itsensä tervetulleiksi ja sisällytettävä heidät poliittiseen prosessiin sen sijaan, että pitäisimme heidät sen ulkopuolella.
Georgs Andrejevs
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, ensinnäkin on muistettava, että kun englantilaiset, ranskalaiset, belgialaiset ja hollantilaiset vuoden 1945 jälkeen lähtivät siirtomaistaan, venäläiset alkoivat virrata omiinsa. Myös vuonna 1949, kun Geneven yleissopimus kielsi siviiliväestön siirtämisen miehitetyille alueille, Latvian venäläistämistä tehostettiin, ja neuvostoviranomaiset järjestivät kahden miljoonan maahanmuuttajan muuttovirran.
Näin ollen voidaan sanoa, että kun Latvian tasavalta sai takaisin itsenäisyytensä vuonna 1991, neuvostovallan aikana tulleet tulokkaat olivat Latviassa laittomasti. Niinpä se, että Latvian hallitus kansalaistamisen kautta myöntää venäläisille kansalaisuuden, on humanitaarinen toimi, ei vähemmistön oikeus.
Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan mukaan kansalaisuuslait kuuluvat yleensä valtioiden sisäisiin asioihin, eivätkä muut valtiot, ei edes YK itse, voi sekaantua niihin. Tästä syystä Latvian viranomaisten kanta äänioikeuden myöntämiseen kansalaisuutta vailla oleville on vakaa ja muuttumaton: äänioikeus on kiinteä osa kansalaisuutta.
Tämä kanta on myös kansainvälisen oikeuden ja käytännön mukainen. Samalla Latvia on muilta mailta - paitsi Venäjältä - saamansa huomattavan rahoitusavun avulla ponnistellut kovasti helpottaakseen Latvian kansalaisuutta vailla olevien kansalaistamis- ja integrointiprosessia ja onnistunut laskemaan kansalaisuutta vailla olevien osuuden 16 prosenttiin vuoden 2008 lopussa.
Tavoitteenamme on varmistaa, että kaikki Latvian asukkaat voivat hakea kansalaisuutta ja käyttää oikeuksiaan täysimittaisesti ja tehokkaasti. Latvian tavoitteena on, että sillä on kansalaisia, joilla on kaikki oikeudet, ei kansalaisuutta vailla olevia, joilla on monia oikeuksia.
Ymmärrän, että tämä Latvian kanta on vastoin venäläisessä Diplomatic Herald -lehdessä julkaistua Karaganovin ja hänen täällä Euroopan parlamentissa istuvien kannattajiensa politiikkaa, mutta me emme koskaan anna periksi ja lakkaa puolustamasta maatamme näitä valheellisten tietojen levityskampanjoita vastaan.
Ģirts Valdis Kristovskis
Arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Latvian liberaali lainsäädäntö sallii kenen tahansa osoittaa lojaaliutensa Latvian valtiota ja länsimaisia demokraattisia arvoja kohtaan. Tämän tuloksena kansalaisuutta vailla olevien määrä on vuodesta 1993 vähentynyt 59 prosenttia. Valtaosa Latvian yrityksistä kuuluu venäläisille yrittäjille. Näillä perustein voimme hylätä Latvian valtiota vastaan esitetyt valitukset. Lisäksi on syytä huomauttaa, että Latviassa asuu ihmisiä, jotka Interfront-ryhmän jäseninä taistelivat Latvian itsenäisyyttä vastaan, vaativat Neuvostoliiton muodostaman pahan valtakunnan säilyttämistä ja jotka yhä kiistävät Latvian miehityksen, yhä puolustelevat neuvostovallan totalitaristisia rikoksia Baltian maissa ja äänestivät Latvian Euroopan unioniin ja Natoon liittymistä vastaan. On mahdollista, että nämä vakaumukset ovat huomattava Latvian kansalaisuuden hankkimista haittaava este. Antakaamme heidän siis elää omassa menneiden arvojen maailmassaan!
Tatjana Ždanoka
Arvoisa puhemies, keskustelemme Latvian tapauksesta juuri siitä syystä, että se on ainutlaatuinen. Latvian kansalaisuutta vailla olevat eivät ole minkään valtion kansalaisia, eikä heillä ole oikeutta osallistua mihinkään vaaleihin. Kaikki Latvian aikuiset kansalaisuutta vailla olevat olivat 1990-luvun alussa maassa pysyvästi oleskelevia henkilöitä. Heillä oli viimeksi mahdollisuus käyttää äänioikeuttaan 19 vuotta sitten, maaliskuussa 1990, kun Latvian korkein neuvosto valittiin. Puolitoista vuotta myöhemmin sama korkein neuvosto riisti kolmasosalta sen omista äänestäjistä näiden äänioikeuden. Tämä on ainutkertainen tapaus parlamentarismin historiassa.
Komission jäsen puhui vain kansalaisuutta vailla olevien integroimisesta yhteiskuntaan ja heidän kansalaistamisestaan. Tällainen lähestymistapa asettaa kuitenkin asiat väärään järjestykseen: kansalaisuutta vailla olevat ovat jo osa yhteiskuntaa - 32 prosenttia heistä on syntynyt Latviassa - ja monet heistä pitävät heidän oman maansa kansalaisuuden hakumenettelyä nöyryyttävänä ja kieltäytyvät kansalaistamisesta periaatesyistä.
Latvian poliittiselle eliitille tämän vähemmistön merkittävän osan perusoikeuksien pidättäminen on keino pysyä vallassa. Se käyttää vanhaa hajota ja hallitse -keinoa, ja siksi Euroopan unionin on toimittava Latvian kansalaisuutta vailla olevien puolesta.
Minä katson, että etniseen alkuperään perustuvan syrjinnän torjumisen ja osallistavan demokratian kaltaisten EU:n perusarvojen on mentävä kansallisen toimivallan edelle.
Christopher Beazley
(EN) Arvoisa puhemies, olemme tämän keskustelun kuluessa kuulleet, kuinka kaksi viime vuosisadan rikollista diktaattoria murskasivat Latvian demokratian, itsenäisyyden ja kaikki ihmisarvoisen yhteiskunnan normit. Latvian miehitti ensin Stalin, sitten Hitler, ja sitten taas Stalin. Latvian kansalaisia suljettiin vankiloihin, karkotettiin maasta ja teloitettiin. Tämän jälkeen Stalin siirsi maahan venäjänkielisten lisäksi myös ukrainankielistä ja valkovenäjänkielistä väestöä.
Me kaikki, myös Tatjana Ždanoka, tuomitsemme tänään Stalinin ja hänen tekonsa, mutta mitä me teemme niiden suhteen, arvoisa komission jäsen? Oletteko valmis vahvistamaan julkisesti paitsi sen, että teillä ei ole juridista oikeutta puuttua asiaan, myös sen, että kaikkien unionin jäsenvaltioiden on kunnioitettava täysimittaisesti vaalilainsäädännön asettamia oikeudellisia vaatimuksia? Tämä on mielestäni tärkeää paitsi Latvialle myös kaikille EU:n valtioille.
Vastaatte epäilemättä, että tämä herättää teissä voimakkaita tunteita ja että niiden monien venäjänkielisten latvialaisten tavoin, jotka ovat hankkineet kansalaisuuden, tekin hankkisitte sen maan kansalaisuuden, josta olette ylpeä, jossa olette syntynyt ja jossa asutte. Älkää torjuko sitä. Älkää pyytäkö etuoikeuksia, jos ette ole valmis kantamaan omaa osaanne vastuusta. Te voitte hankkia kansalaisuuden.
Eräs palestiinalainen pakolainen hankki Latvian kansalaisuuden. Jos hän pystyi oppimaan kielen, olen varma, että myös venäjänkieliset latvialaiset pystyvät siihen. Meidän on luonnollisesti muistettava, että valtaosa on hankkinut kansalaisuuden. Kuuluminen johonkin maahan tuo mielestäni sekä oikeuksia että velvollisuuksia.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Onnittelen Alexandra Dobolyita ja muita laatijoita. Tämä on yksi tämän päivän Euroopan unionin vakavimmista ihmisoikeuskysymyksistä. Ymmärrän kaikki latvialaisten ystäviemme kärsimät historialliset vääryydet, sillä he joutuivat stalinistisen neuvostovallan aikana hirveän sulauttamispolitiikan kohteeksi. Tunnen tuon käytännön varsin hyvin, mutta mikään ei voi perustella historiallista kostoa. Neuvoisin latvialaisia ystäviäni ottamaan esimerkkiä Suomesta, joka oli Ruotsin sorron alla vuosisatoja, mutta ei ole koskaan kostanut tätä ruotsinkielisille Suomen kansalaisille. On mahdotonta karkottaa tai sulauttaa useita satoja tuhansia ihmisiä, ja siksi heille on annettava heidän EU:n takaamat oikeutensa. Olen hyvin pahoillani komission jäsen Barrot'n vastauksesta, sillä sen sijaan, että EU antaisi selvän viestin siitä, että tilanne on kestämätön ja vastoin EU:n perusarvoja, komission jäsen Barrot nostaa kätensä ylös ja sanoo, ettei Euroopan unioni voi tehdä mitään. Tämä on hyvin surullista. Latvian valtaväestön ja venäläisvähemmistön välillä on löydettävä historiallinen kompromissi. Tämä on ainoa ratkaisu, muita ei ole. Kiitoksia tarkkaavaisuudestanne.
Inese Vaidere
(LV) Hyvät parlamentin jäsenet, esitin viime syksynä komission jäsen Benita Ferrero-Waldnerille kirjallisen kysymyksen, jossa ilmaisin huoleni siitä, että viisumihelpotukset, joita Venäjä myöntää Latvian ja Viron kansalaisuutta vailla oleville, ovat vähentäneet näiden halukkuutta hankkia asuinvaltioidensa kansalaisuuden. Komissaari Ferrero-Waldner oli kanssani samaa mieltä, mutta nyt eräät jäsenet - kysymysten laatijat - osoittavat täydellistä ymmärtämyksen puutetta Latvian tilannetta kohtaan. Jos kansalaisuutta vailla olevien oikeuksia yhä lisätään ja heille myönnetään äänioikeus paikallisvaaleissa, kansalaisuutta vailla olevien määrä, joka on puolittunut vuodesta 1995, ei mitä todennäköisimmin enää vähene. Latvian kansalaisuuslaki on yksi Euroopan liberaaleimmista. Kaikki kansalaisuutta vailla olevat voivat saada kaikki oikeudet, myös äänioikeuden, hankkimalla kansalaisuuden. Latvian kansalaisuutta vailla olevat ovat suora seuraus yli 50 vuotta kestäneestä neuvostomiehityksestä. Tietyt poliittiset voimat, jotka kannattavat Kremlin niin kutsuttua ulkovenäläisten suojelupolitiikkaa, käyttävät yhä näitä ihmisiä hyväkseen lisätäkseen omaa poliittista vaikutusvaltaansa. Kiitos.
Roberts Zīle
(LV) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, se, että yksikään kysymyksen laatijoista ei enää ole istuntosalissa, osoittaa, missä määrin tämä keskustelu heitä kiinnostaa, ja näin ollen he eivät kuulleet, mitä Inese Vaidere juuri sanoi - että Venäjän viisumipolitiikka on ase, jota ei käytetä Latvian kansalaistamisprosessin edistämiseen vaan täysin päinvastaisiin tarkoitusperiin. Valitettavasti mielipidekyselyt vahvistavat sen, että suurimmasta osasta näistä ihmisistä ei koskaan tule latvialaisia isänmaanystäviä, mutta valtaosa heistä on jo erään toisen maan patriootteja. Jos he saisivat vallan paikallishallinnossa, seuraava askel olisi luonnollisesti vaatimus itsehallinnosta ja virallisen aseman myöntämisestä heidän kielelleen. Me voimme jo nähdä, mitkä seuraavat vaiheet olisivat, sillä ne näkyvät Abhasian ja Etelä-Ossetian kaltaisten alueiden pitkän aikavälin tilanteen kehityksestä - näillä itsehallintoalueilla jaettaisiin Venäjän passeja. Kiitos.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Normaaleissa olosuhteissa olisi mahdollista ehdottaa, että maassa pysyvästi oleskelevat voisivat osallistua paikallisvaaleihin, mutta me kaikki tiedämme liiankin hyvin, että Latvian kansalaisuutta vailla olevien voidaan tuskin väittää tulleen maahan normaaleissa olosuhteissa. Heidän maahantulonsa oli suora seuraus siitä, että Neuvostoliitto miehitti Latvian. Se on myös tulosta viiden vuosikymmenen ajan toteutetusta venäläistämisprosessista, joka rikkoi kansainvälistä oikeutta. Meillä kaikilla on oikeus valita, hankimmeko kansalaisuuden vai olemmeko lojaaleita omalle valtiollemme, eikö totta? Jokaisella valinnalla on kuitenkin seurauksensa, ja tästä syystä voimme syyttää vain itseämme, emme sitä valtiota, joka tällaisen valinnanvapauden on antanut.
Henrik Lax
(SV) Mitkä ovat viisikymmentä vuotta kestäneen neuvostomiehityksen seuraukset Latvian kansalle? Miksi suuri osa venäjänkielisestä väestöstä ei halua hakea kansalaisuutta? Mikä on Venäjän osa kaikessa tässä? Latvia ei tarvitse meiltä tuomitsemista vaan tukea voidakseen rohkaista kansalaisuutta vailla olevia asukkaitaan hakemaan kansalaisuutta. Csaba Sándor Tabadjilta haluaisin kysyä, miksi Suomi haluaisi kostaa Ruotsille ja miten tämä liittyy asiaan.
Paul Rübig
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, on aivan normaalia, että Euroopan kansalaisilla on velvollisuus käydä koulua. Tämä käsittää tutustumisen asuinvaltion tapoihin ja kulttuuriin, jotta siellä on mahdollista asua. Oppivelvollisuus käsittää maan kielen ja mahdollisesti myös muiden kielien oppimisen. Se muodostaa myös ammattikoulutuksen perustan ja antaa kuvan siitä, miten maan kulttuuri on kehittynyt ja mihin suuntaan se on kehittymässä. Lisäksi opiskelijat saavat historian opetusta. Oppivelvollisuus, sellaisena kuin me sen käsitämme, auttaa ihmisiä elämään yhdessä sopusoinnussa toistensa kanssa. On selvää, että asuinmaansa kieltä on pystyttävä ymmärtämään. Tämä on hyvän oppivelvollisuusjärjestelmän tarkoitus. Tätä taustaa vasten tarkasteltuna totean, että monet Euroopan ongelmista voitaisiin ratkaista tarjoamalla tehokasta oppivelvollisuuteen perustuvaa opetusta kunkin maan kaikille asukkaille.
Jacques Barrot
komission varapuheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, olen kuunnellut tarkasti molempia puolia.
Tässä yhteydessä komission on hyvin vaikeaa ohittaa Latvian valtio ja puuttua tähän ongelmaan. Tässä tilanteessa voin ainoastaan kannustaa sitä käynnistämään sisäisen vuoropuhelun, jota pitäisin hyvin toivottavana. Valitettavasti en voi sanoa tähän enempää.
Puhemies
(PT) Keskustelu on päättynyt.
