Rajatylittävää terveydenhoitoa koskevat yhteisön toimet (keskustelu)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Florenzin laatima ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suullinen kysymys komissiolle rajatylittävää terveydenhoitoa koskevista yhteisön toimista B6-0013/2007).
John Bowis 
laatijan sijainen. - (EN) Arvoisa puhemies, suhtaudun hyvin myönteisesti tähän keskusteluun ja siihen, että asiassa voidaan nyt edetä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamien tuomioiden johdosta. Tiedän, että myös komissio pyrkii tähän.
Osallistuessani tammikuussa Potsdamissa Saksan puheenjohtajuuskauden ensimmäiseen terveydenhuoltoa koskevaan konferenssiin olin hyvin iloinen siitä, että Saksan hallitus tukee määrätietoisesti potilaiden liikkuvuuden edistämistä. Odotamme nyt, että komissio vie asiaa eteenpäin ja saattaa sen päätökseen kansalaisten eduksi.
Lainasin Potsdamissa Jean Giraudoux'ta, koska meillä on ongelma ja mielestäni tämä lainaus kuvaa sitä. Hän totesi:
"Jamais poète n'a interprété la nature aussi librement qu'un juriste la réalité."
(EN) Arvoisa puhemies, yksikään runoilija ei ole koskaan tulkinnut luontoa niin vapaasti kuin lakimies tulkitsee totuutta. Pyydän anteeksi kaikilta lakimiehiltä, jotka kuulevat tämän, mutta minun on todettava, että tällä hetkellä Euroopan unionissa lakimiehet päättävät potilaiden liikkuvuutta koskevista asioista. Miksi? Sen vuoksi, etteivät Euroopan unionin poliitikot ole onnistuneet tekemään sitä.
Jos olette tyytyväisiä siihen, että lakimiehet, joita ei ole valittu vaaleilla, päättävät kansallisesta ja EU:n terveyspolitiikasta, teidän ei tarvitse tehdä mitään. Voitte vain odottaa, kunnes nähdään, paljonko tästä aiheutuu kustannuksia. Jos kuitenkin katsotte kuten minä, että päätöksenteon olisi oltava parlamentin jäsenten tehtävä, meidän on toimittava viipymättä ja taattava oikeusvarmuus ja annettava ohjeet koko tällä potilaita koskevalla alalla.
Ei ole kuitenkaan mitään syytä joutua pakokauhun valtaan. Kyse ei ole valtavista määristä. Suurin osa kansalaisista käyttää mieluummin paikallisia palveluja, ja kieleen liittyvät näkökohdat saattavat tietysti ehkäistä matkustamista kovin kauas. Suurin osa meistä on kiinnostunut valtioiden rajat ylittävistä terveydenhoitopalveluista vain siinä tapauksessa, että on joutunut odottamaan liian kauan. Mielestämme on parempi, että parannetaan paikallista palvelujen tarjontaa ja tehdään potilaiden liikkuvuudesta tarpeetonta. Tämä sinällään olisi jo tavallaan hyvä seuraus Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamista tuomioista. Haluamme kuitenkin myös tietää, miten uusi järjestelmä toimii tarvittaessa käytännössä.
Tavoitteenamme ei ole yleiseurooppalainen terveydenhuolto, vaan haluamme tarjota potilaille paremmat mahdollisuudet ohittaa hitaat ja riittämättömät paikalliset tai kansalliset palvelut. Ilman selkeyttä, järjestelmiä ja ohjeita nähtävissä on kuitenkin huomattavia ongelmia, kun potilaat ja heitä hoitavat terveydenhuollon asiantuntijat yrittävät selviytyä monimutkaisesta järjestelmästä, ja terveydenhuollon varoja hoitavat ovat sekasorron vallassa, kun he yrittävät selviytyä täysin ennalta arvaamattomasta palvelujen rahoitustarpeesta.
Näin ollen potilaat, lääkärit ja hallinnosta huolehtivat tarvitsevat vastauksia joihinkin peruskysymyksiin. Potilaat esittävät seuraavanlaisia kysymyksiä. Onko minulla oikeus saada palveluja? Kuinka pitkä on perusteeton odotusaika hoitoon pääsyyn? Onko ehtojen ja ihmisten välillä eroja, esimerkiksi iän osalta? Miten haen tarvittaessa lupaa hoitoon pääsyyn? Miten päätän itse tai miten lääkärini päättää, mitä vaihtoehtoja minulla on käytettävissäni? Mikä maa, mikä sairaala, mikä erikoislääkäri sopii minulle? Entä jälkihoito? Voinko maksaa itse lisäkustannukset, jos hinta on korkeampi kuin kotimaassani? Kuka päättää siitä, onko saamani hoito uusien perusteiden mukaista? Vastaus on saatava ennen lähtöä, ei vasta sen jälkeen. Miten valitan, jos olen eri mieltä päätöksestä? Onko minun ryhdyttävä joka kerta oikeustoimiin? Kuka pystyy tarkistamaan terveydenhuollon ammattilaisia koskevat tiedot? Miten potilastietoja vaihdetaan? Kuka maksaa matkakustannukseni? Entä lapsen saattajan matkakustannukset? Miten voin valittaa, jos kaikki ei sujukaan hyvin? Miten voin saada korvausta? Mikä toimii kansainvälisenä rajapintana eri järjestelmien välillä, esimerkiksi Beveridge- ja Bismarck-järjestelmien välillä tai euroalueen ja muun alueen välillä? Tarvitaanko keskusselvitystoimisto saamisia ja maksuja varten kullekin maalle tai koko Euroopan unionille? Lopuksi haluan vielä tietää, käsittääkö järjestelmä myös mielenterveydelliset ongelmat.
Tarvitaan yhteisön lainsäädäntöä, jotta voidaan vastata joihinkin näistä kysymyksistä, ja kansallista lainsäädäntöä, jotta voidaan vastata muihin niistä. Ennen kaikkea tarvitaan kuitenkin ohjeita, jotta voidaan selkeyttää tilannetta potilaiden ja terveydenhuollon ammattilaisten kannalta. On tunnusteltava tilannetta ja otettava huomioon saadut kokemukset hyödyntäen esimerkiksi osaamiskeskuksia. On joudutettava terveydenhuollon ammattilaisia ja potilasturvallisuutta koskevien toimintamallien käyttöönottoa ja järjestettävä ulkomailla eläkepäiviään viettävien E121-järjestelmä kuntoon.
Kansalaiset ovat äänestäneet esittämällä tuomioistuimille vaatimuksensa, joihin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vastannut ja vahvistanut heidän oikeutensa. Nyt tarvitaan poliittisia toimia, joilla voidaan ottaa käyttöön järjestelmä, josta kansalaiset ovat mielissään ja jota he pitävät Euroopan unionin antamana etuna.
Markos Kyprianou
Arvoisa puhemies, en ole varma, voinko sanoa, että olemme edenneet paljon sen jälkeen, kun keskustelimme tästä asiasta ensimmäisen kerran, mutta voin varmasti todeta, että olemme oikealla tiellä. Muistatte varmaan, että keskustelimme tästä asiasta ensimmäisen kerran jo ennen palveludirektiivistä aikaan saatua lopullista ratkaisua. Parlamentti pyysi, että tehtäisiin terveydenhuoltoa ja terveydenhoitopalveluja koskeva ehdotus. Lupasin tuolloin, että tekisin niin heti, kun palveludirektiiviä koskeva asia saataisiin ratkaistua. Näin teinkin viime syyskuussa, kun esitin tämän ehdotuksen.
Monia asioita on jo käsitelty, joten yritän välttää toistamasta niitä. Toteaisin kuitenkin, että pyrimme ensinnäkin säilyttämään Euroopan unionissa terveyttä, terveydenhuoltoa ja terveydenhoitopalveluja koskevien asioiden erityisluonteen ja vastaamaan sekä sosiaalisten tavoitteiden saavuttamista että sisämarkkinoiden hyödyntämistä koskevaan haasteeseen. On totta, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin määritteli parametrit ja oikeudet antamissaan tuomioissa. Mielestäni näitä oikeuksia ei saisi kuitenkaan pitää ongelmana, vaan ne olisi nähtävä mahdollisuutena. Olenkin kanssanne samaa mieltä päätöslauselmaesityksen tätä asiaa koskevasta osasta.
Meillä on käytettävissämme Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen määrittelemät todelliset ratkaisut. Nyt onkin kyse siitä, miten niitä voidaan hyödyntää potilaiden, jäsenvaltioiden, kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien ja palvelujentarjoajien eduksi. Voimme tehdä tämän paitsi potilaiden liikkuvuuden myös rajatylittävää terveydenhoitoa koskevien kaikkien muiden näkökohtien osalta.
Olen samaa mieltä siitä, että perimmäisenä tavoitteena on oltava se, että Euroopan unionin kansalaiset saavat parasta terveydenhoitoa siellä, missä he asuvat. Meidän olisi Euroopan unionissa saavutettava tasa-arvon varmistamista terveysalalla koskeva tavoitteemme. Tiedämme kuitenkin, että tämä on pitkän aikavälin tavoite ja ettei tämä tietyissä olosuhteissa ole ehkä mahdollista, toteutettavissa olevaa tai edes toivottavaa, kun otetaan huomioon taloudelliset, ja mikä tärkeämpää, tieteelliset näkökohdat. Vastaisuudessakin on edelleen joskus tarpeen hyödyntää rajatylittävän terveydenhoidon tarjoamia mahdollisuuksia.
Kuten totesin, teimme aloitteen syyskuussa 2006. Ajatuksena oli toteuttaa laaja kuulemisprosessi, joka päättyi 31. tammikuuta 2007. Kuvailemme ja analysoimme tiedonannossa kaikkia ongelmia ja kysymyksiä, jotka ovat monimutkaisia. On edettävä asteittain. Tarvitaan laaja ratkaisu, jotta voidaan käsitellä kaikkia rajatylittävään terveydenhoitoon liittyviä näkökohtia ja ratkaista ne, mutta tämä ei tarkoita, että meidän olisi odotettava, kunnes kaikki nämä kysymykset on ratkaistu ennen kuin esitämme ehdotuksen, vaan voimme toteuttaa asian vaiheittain.
Analysoimme parhaillaan kuulemisen aikana saatua materiaalia. Olemme saaneet yli 270 kannanottoa jäsenvaltioilta, alue- ja paikallisviranomaisilta sekä eurooppalaisilta, kansallisilta ja alueellisilta järjestöiltä, jotka edustavat potilaita, terveydenhoitopalvelujen tarjoajia, terveydenhuollon ammattilaisia, sosiaaliturvalaitoksia, sairausvakuutuslaitoksia, yliopistoja ja sairaaloita, ja jopa yksittäisiltä kansalaisilta. En halua vaikuttaa mitenkään perusteellisen analyysin tuloksiin, mutta minun on todettava, että ensimmäinen arviointi vahvistaa, että tarvitaan yhteisön toimia, jotta voidaan käsitellä niitä erilaisia kysymyksiä, joita kuvaillaan kuulemisasiakirjassa, esimerkiksi oikeusvarmuutta ja terveydenhoitojärjestelmien välisen yhteistyön tukemista. Lisäksi on todettava, että vaikka eri näkökohtia koskevista yksityiskohdista on monia erilaisia näkemyksiä, kokonaiskuva on selkeä. Näyttää siltä, että potilaat, terveydenhuollon ammattilaiset ja koko terveydenhuoltojärjestelmät voivat saada lisäarvoa jonkinlaisista terveydenhoitopalveluita koskevista yhteisön toimista.
Komissio analysoi parhaillaan yhteenvetoa, joka on laadittu Internet-sivustollamme jo julkaistujen kaikkien kannanottojen perusteella. Materiaalista laaditaan yhteenvetokertomus, josta saa käsityksen saaduista näkemyksistä ja ajatuksista. Kertomuksen on määrä valmistua keväällä.
Euroopan parlamentin näkemykset ja kannanotot ovat kuitenkin meille erittäin tärkeitä, joten ne ovat ratkaiseva tekijä.
Varmistamme, että tähän aloitteeseen liittyvät terveydenhoitopalveluja koskevat mahdolliset tulevat ehdotukset ovat sopusoinnussa yleishyödyllisiä palveluja koskevan työn kanssa sekä tietysti myös sosiaaliturvajärjestelmien koordinointia koskevien säädösten modernisoinnin kanssa. Kaikkien näiden aloitteiden on oltava keskenään johdonmukaisia ja koordinoituja.
Komissio aikoo esittää kuulemiseen ja sen tuloksiin perustuvia käytännön ehdotuksia myöhemmin tänä vuonna. Pyrimme löytämään ratkaisun, jonka avulla voidaan saada todellista lisäarvoa luomatta lisää byrokratiaa ja joka on toissijaisuusperiaatteen mukainen.
Françoise Grossetête
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, muistamme parlamentissa palveludirektiivin käsittelyn aikana käydyt kaikki keskustelut, joiden tavoitteena oli jättää terveydenhuoltopalvelut tämän direktiivin ulkopuolelle. Olimme sitä mieltä, ettei terveydenhoito ole samanlainen palvelu kuin muut palvelut ja että sitä oli ehdottomasti käsiteltävä eri tavalla ja ennen kaikkea ettei terveydenhuoltopalveluja saa tarkastella pelkästään sisämarkkinoiden näkökulmasta.
Euroopan unioni kannustaa toimillaan kansalaisten liikkuvuutta, ja tämä vaikuttaa väistämättä myös terveydenhoitoon. Tämä vaikuttaa tietysti terveydenhuollon ammattilaisiin, joilla on oikeusvarmuutta koskevia vaatimuksia, ja potilaisiin, jotka haluavat saada laadukasta hoitoa. Tämän vuoksi on muutamia ongelmia, kuten jäsen Bowis totesi. On kieleen, hoidon seurantaan, terveydenhuollon ammattilaisten vastuuseen ja hoidon laatuun liittyviä ongelmia. Mielestäni on tärkeää todeta, ettei potilaiden liikkuvuus saisi missään tapauksessa heikentää terveydenhuoltojärjestelmiä eikä terveydenhuollon turvallisuutta. Tämä on ehdottoman tärkeää.
Potilaiden ja terveydenhuollon ammattilaisten liikkuvuus ei saa myöskään johtaa potilaiden jakautumiseen kahteen ryhmään: niihin, jotka voivat saada muunlaisia terveyspalveluja valtion rajojen toisella puolella, ja niihin, joilla ei ole mahdollisuutta tähän. Näin ollen olisi mielenkiintoista kehittää yhteisössä yhdenmukaisia terveyttä koskevia indikaattoreita. Samoin olisi toteutettava entistä perusteellisempia tutkimuksia, jotta ymmärrettäisiin paremmin paikalliset tarpeet ja voitaisiin paremmin kohdentaa toimet niihin kansalaisiin, jotka todennäköisesti hakeutuvat hoitoon toisessa jäsenvaltiossa. Näin voitaisiin löytää sopivin säädösratkaisu. Tätä varten tarvitaan mekanismi tietojen keräämistä ja kansallisten viranomaisten välistä tietojen vaihtoa varten.
Lopuksi toteaisin, että on seurattava hyvin tarkkaan nykyisiä ylilyöntejä, jotka liittyvät Internetin avulla itse tehtäviin diagnooseihin ja itselääkitykseen. Tällainen toiminta on rajatylittävää. On välttämätöntä huolehtia potilaille tiedottamisesta ja luoda todellinen eurooppalainen merkintä, jotta voidaan varmistaa Internetiä käyttävien potilaiden turvallisuus ja asianmukainen tiedotus. Arvoisa komission jäsen, voitte olla varma siitä, että luotamme teihin ja saatte täyden tukemme ehdotukselle, jonka esitätte meille lähiaikoina.
Linda McAvan
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tiedätte valiokunnassa käydyn keskustelun perusteella, että tämä asia on erittäin tärkeä PSE-ryhmälle ja minulle. Pidämme terveydenhoitopalveluja yhtenä Euroopan sosiaalisen mallin pilareista, ja arvot, joihin tämä malli perustuu - yleinen kattavuus, korkealaatuisen hoidon takaaminen, oikeudenmukaisuus ja yhteisvastuullisuus sekä sen varmistaminen, että palveluja on saatavissa tarpeen eikä maksukyvyn mukaan - ovat meille ja tälle mallille erittäin tärkeitä. Mielestämme kaikkien teidän tekemienne rajatylittäviä terveydenhuoltopalveluja koskevien aloitteiden olisi perustuttava näihin periaatteisiin. Tässä olisi oltava kyse terveydenhoidon takaamisesta kaikille eikä markkinoiden eräille palvelujentarjoajille tarjoamista mahdollisuuksista. Mielestäni eri ryhmiä edustavat useat muutkin kollegat ovat jo todenneet tämän.
Jäsen Bowis puhui oikeusvarmuudesta, jota tarvitaan useilla eri aloilla. Juuri tällaisista asioista kansalaiset kirjoittavat minulle ja esittävät minulle kysymyksiä. He ovat kuulleet oikeuksistaan mutta eivät ole varmoja, miten he voivat hyödyntää niitä. Näin ollen haluamme todellakin selkeän oikeuskehyksen potilaiden liikkuvuuden ja terveydenhuollon ammattilaisten liikkumisen takaamiseksi. Eikä vain sen vuoksi, että kansalaiset saisivat oikeuksia, vaan jotta he tietävät, että näillä terveydenhuollon ammattilaisilla on asianmukainen pätevyys ja että he ovat päteviä tarjoamaan palveluita ja että jäsenvaltiot jakavat keskenään tietoja.
Arvoisa komission jäsen, lopuksi toteaisin, että mainitsitte tunnustavanne terveydenhuollon erityisluonteen. Terveysministerit sopivat viime vuoden kesäkuussa joukosta arvoja ja periaatteita. Mahdatteko ottaa ne huomioon, kun laaditte ehdotuksianne myöhemmin tänä vuonna?
Antonyia Parvanova
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kannatamme voimakkaasti kuulemiseen liittyviä komission toimia ja Euroopan parlamentin päätöslauselmaa, jossa esitetään yhteisön tulevan kehyksen kansanterveyttä koskevat ensisijaiset tavoitteet. Asiaa olisi kuitenkin ajateltava ja suunniteltava laajemmin. Tulevan lainsäädännön lopullisena päämääränä olisi oltava Euroopan unionin kansalaisten entistä parempi terveys mutta ei vasta silloin, kun he ylittävät rajan, koska silloin saattaa olla jo liian myöhäistä.
Päätöslauselman lisäksi haluaisin teidän tukenne seuraavalle asialle. Olisi sovittava terveydenhoidon perusvaatimuksista, jotta voidaan taata potilasturvallisuus ja terveydenhoidon laatu, ja otettava käyttöön terveydenhoitopalvelujen yhteinen luokittelu puuttumatta niiden järjestämistä koskevaan jäsenvaltioiden toimivaltaan, jolloin avoimuus lisääntyisi sekä potilaiden että rahoittavien laitosten eduksi. Lisäksi jäsenvaltioiden terveyshallinnossa olisi otettava käyttöön keskitettyjen palvelupisteiden periaate, mikä helpottaisi potilaiden valintoja ja mahdollisuutta käyttää valitusoikeutta.
Viimeinen asia, jota haluan korostaa, on ratkaisevan tärkeä sen kannalta, että potilaiden oikeuksia koskeva uusi oikeuskehys toimisi täydellisesti. Yhteisön tulevan kehyksen olisi sisällettävä potilaiden oikeuksia koskeva yhteinen peruskirja. Potilaiden olisi voitava käyttää oikeuksiaan Euroopan unionissa riippumatta terveydenhuollon laitosten ja välineiden omistuksesta, kansallisista sosiaaliturvajärjestelmistä, kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien organisoinnista tai siitä, käyttävätkö he sairaanhoitopalveluja kotimaassaan vai jossakin toisessa jäsenvaltiossa. Kaikkea tätä tarvitaan terveydenhoitoa koskevassa uudessa yhteisön oikeuskehyksessä, jolla voitaisiin parantaa pääsyä parhaimpaan terveydenhoitoon ja varmistaa kaikkien julkisia ja yksityisiä palveluja käyttävien potilaiden turvallisuus ja oikeudet Euroopan unionissa ja jossa kiinnitettäisiin lisäksi erityistä huomiota etnisiin vähemmistöihin, kuten romaneihin, sekä pakolaisiin, maahanmuuttajiin ja kodittomiin.
Kartika Tamara Liotard
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa komission jäsen, on sinänsä hyvä asia, että tarkastellaan rajatylittävää potilaiden liikkuvuutta. Potilaiden liikkuvuus on kuitenkin aivan eri asia kuin kaupallisten terveydenhuoltopalvelujen liikkuvuus. Nämä käsitteet sekoitetaan toisiinsa liian usein.
Potilaiden liikkuvuutta koskeva keskustelu ei saisi missään tapauksessa johtaa siihen, että kansallisia terveydenhoitojärjestelmiä heikennetään tai että jäsenvaltiot siirtävät vastuun yrittäessään tehdä omista terveydenhoitojärjestelmistään joko laadullisesti tai määrällisesti luotettavampia. Se ei myöskään saisi johtaa terveydenhoitomarkkinoiden vapauttamiseen tai siihen, että potilaiden on pakko etsiä hoitoa kotimaansa ulkopuolelta.
Potilaiden liikkuvuus on potilaan oikeus, mutta sitä ei missään tapauksessa saa käyttää verukkeena palveludirektiivin soveltamiselle terveydenhoitopalveluihin. Parlamentti vastusti tätä selkeästi ja menettäisi uskottavuutensa, jos se asettuisi nyt eri kannalle.
Urszula Krupa
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, koska käytettävissäni on vain minuutti aikaa rajatylittävistä terveydenhoitopalveluista keskusteltaessa, esitän asiani lyhyesti. Haluan vain huomauttaa, että vaikka tästä asiasta on todellista hyötyä tietyille potilasryhmille, jotka voivat valita hoitonsa Euroopan unionin eri jäsenvaltioista, tämä asia myös valitettavasti vaikuttaa hyvin kielteisesti tiettyihin terveydenhoitojärjestelmiin ja moniin potilaisiin, jotka ovat kotoisin köyhemmistä jäsenvaltioista. Näiden potilaiden terveydenhuoltopalvelujen saanti supistuu lääkärien maastamuuton tai taloudellisten syiden vuoksi.
Euroopan unionin vauraiden vanhojen jäsenvaltioiden ensisijaisena tavoitteena on parantaa omien, eurooppalaisiksi kuvailtujen terveydenhoitojärjestelmiensä kehitystä, kilpailukykyä ja turvallisuutta. Nämä maat eivät ota ollenkaan huomioon tästä muille, paljon köyhemmille maille aiheutuvia kustannuksia. Erityisesti ei voi olla huomaamatta, että rikkaista tulee entistä rikkaampia ja heidän saamistaan palveluista turvallisempia, kun taas köyhistä tulee yhä köyhempiä. Lisäksi tätä kaikkea kuvaillaan kestävän kehityksen sekä yhtäläisten oikeuksien ja mahdollisuuksien mukaiseksi tai osaksi toissijaisuusperiaatteen noudattamista. Jälkimmäisellä on ollut valitettavat seuraukset Euroopan unionin kansalaisten kannalta. Rikkaiden ja vahvojen asema nimittäin paranee köyhien ja heikkojen kustannuksella.
Irena Belohorská
(SK) Minun on valitettavasti todettava, että komission tiedonanto terveydenhoitopalveluista on mielestäni epätyydyttävä. Komissio ei ole onnistunut esittämään riittäviä ja konkreettisia ehdotuksia terveydenhuollon järjestämisen koordinoimiseksi, koska tällaisten palvelujen järjestäminen kuuluu kansallisten viranomaisten toimivaltaan. Lisäksi tiedonannossa puolustetaan yksiselitteisesti sitä näkemystä, että terveydenhoitopalveluja olisi säänneltävä tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen mukaisesti.
Tässä yhteydessä haluaisin korostaa, etteivät potilaat ole tavaroita ja etteivät terveydenhuollon ammattilaiset ole samanlaisia palvelujentarjoajia kuin muut palvelujentarjoajat. Euroopan parlamentti yhtyi tähän periaatteeseen jokin aika sitten, kun parlamentti jätti terveydenhuollon palveludirektiivin ulkopuolelle. Vaikka rajatylittävien terveydenhuoltopalvelujen osuus on vain noin yksi prosentti kaikista terveydenhuoltopalveluista, komission tiedonannossa keskitytään potilaiden liikkuvuuteen, kustannusten korvaamiseen ja niin edelleen. Olisi kuitenkin ymmärrettävä, etteivät potilaat ole pikkutekijöitä eivätkä he hakeudu terveydenhoitoon ulkomaille säästääkseen vaan siksi, ettei heidän tarvitsemaansa hoitoa ole saatavilla kotimaassa. Tämän vuoksi ei voida mitenkään hyväksyä sitä, että tulevan direktiivin ainoana oikeusperustana olisi 95 artikla, jossa säädetään tavaroiden vapaasta liikkuvuudesta.
Komission olisi keskityttävä Euroopan unionin muihin kiireellisempiin ongelmiin. Tällaisia kysymyksiä on esimerkiksi se, miksi paksusuolisyövästä aiheutuva kuolleisuus on Slovakiassa 40 prosenttia suurempi kuin Ruotsissa, tai miten EU voisi edistää terveydenhoidon laadun parantamista esimerkiksi käyttämällä rakennerahastojen varoja tehokkaammin terveydenhoidon kehittämiseen.
Kunpa potilaat voisivat koota voimansa yhteen terveydenhuollon ammattilaisten kanssa muutosten aikaansaamiseksi yhtä tehokkaasti kuin maanviljelijät. Ehkäpä silloin tukea saisivat paitsi maanviljelijät ja karja myös ihmiset eli tässä tapauksessa potilaat.
Lisäksi komissio kiinnittää meidän huomiomme vastaanottajamaihin. Tässä yhteydessä haluaisin tuoda esiin lähtömaat. Itä-Euroopassa alkaa olla havaittavissa niin sanottuja valkoisia aukkoja eli alueita, joissa on pulaa terveydenhuollon ammattilaisista.
Charlotte Cederschiöld
(SV) Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa siitä, että se on esittänyt komissiolle tämän erinomaisen kysymyksen, jonka ansiosta meillä on mahdollisuus saada kuulla komission vastaus tärkeisiin kysymyksiin. Tämä tarjoaa myös meille sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan jäsenille mahdollisuuden tuoda esiin ne seikat, jotka ovat mielestämme tärkeitä. Terveysala on ala, joka kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan ja jolla on noudatettava toissijaisuusperiaatetta. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, ettei kansalaisilla olisi oikeutta terveyden- ja sairaanhoitoon muissa jäsenvaltioissa. Emme voi väittää puolustavamme potilaiden oikeutta turvalliseen ja korkealaatuiseen hoitoon, jos emme salli niiden kansalaisten hakeutua hoitoon toisessa jäsenvaltiossa, joiden jostakin syystä tarvitsee tehdä näin. Meidän on tehtävä kaikkemme näiden oikeuksien säilyttämiseksi kaikista niistä eri ongelmista huolimatta, joita kaikki parlamentin jäsenet tietävät hyvin esiintyvän. On ongelmia mutta myös myönteisiä puolia, etenkin tiedottamisen alalla.
On myös aivan selvää tai ainakin olisi oltava aivan selvää, ettei Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen lainkäyttövaltaa voida heikentää johdetulla lainsäädännöllä. On siis olemassa vakiintunut käytäntö, ja perustamissopimuksen mukaan jokaisella kansalaisella on halutessaan oikeus tarjota palveluja toisessa jäsenvaltiossa noudattaen tietysti kyseisen maan lainsäädäntöä. Komission olisi mielestäni peruutettava kaikki sellaiset säädösehdotukset, joissa jäsenvaltiot ja hallitukset pyrkivät rajoittamaan voimassa olevaa primaarioikeutta potilaiden tai terveyspalvelujen tarjoajien osalta. On tärkeää, että tuleva komission ehdotus on askel eteenpäin eikä taaksepäin. Odotammekin suurin toivein komission jäsenen Kyprianoun toimia tässä asiassa.
Bernadette Vergnaud
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, terveydenhuoltopalvelut, jotka jätettiin palveludirektiivin ulkopuolelle, ovat Euroopan sosiaalisen mallin erittäin tärkeä pilari. Ne edistävät sosiaalista, alueellista ja taloudellista yhteenkuuluvuutta, niiden järjestäminen on yleishyödyllinen tehtävä, ja ne ovat myös Lissabonin strategian mukaisia.
Komission järjestämä kuulemismenettely ei saa rajoittua vain terveyspalvelujen vapaaseen liikkuvuuteen eikä sillä saa tavoitella vain näiden palvelujen sisämarkkinoiden toteuttamista. Näin tuloksena olisi eriarvoinen järjestelmä, josta hyötyisivät vain varakkaat ja parhaiten asioista selvillä olevat potilaat.
Kuulemisen on tarjottava mahdollisuus siihen, että voidaan määritellä selvästi Euroopan unionin tehtävä ja tuoma lisäarvo, jotta voidaan varmistaa terveyden suojelun korkea taso kunnioittaen jäsenvaltioiden kansallisia erityispiirteitä ja toimivaltaa.
Potilaiden ja terveydenhuollon ammattilaisten liikkuvuus on varmistettava niin, että noudatetaan seuraavia perusarvoja ja -periaatteita: yleinen kattavuus, yhteisvastuullisuus, laadukkuus, turvallisuus ja kestävyys.
Terveydenhoitopalveluja koskevan yhteisön oikeuskehyksen ja tarkemmin sanoen direktiivin käyttöönottaminen on mitä tärkeintä, jotta voidaan vahvistaa potilaiden, terveydenhuollon ammattilaisten ja sairausvakuutusjärjestelmien oikeudellista suojaa ja palauttaa näin kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisten luottamus.
Thomas Ulmer
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, terveysala ei tunne rajoja, ainakaan toivottavasti. Samalla tavoin terveydenhoitopalvelujen olisi oltava rajatylittäviä, eli jokaisella Euroopan unionin kansalaisella olisi oltava kaikkialla käytettävissään korkealaatuisia terveydenhoitopalveluja. Olemme nyt aloittamassa emmekä lopettamassa keskustelua, joten vilkas keskustelu on toivottavaa, sillä se johtaa päämääräämme. Terveys ei ole hyödyke, ja sisämarkkinat ovat loppujen lopuksi vain tila, jossa näitä palveluja tarjotaan.
Näiden palvelujen alalla tarvitaan erityisiä sääntöjä, joiden avulla tarkastellaan perusteellisesti kysymyksiä, jotka liittyvät laadun takaamiseen, potilasturvallisuuteen, lääkkeiden turvallisuuteen, epäonnistumisten ja virheiden yhteydessä maksettaviin korvauksiin sekä osaamiskeskuksiin. On kiinnitettävä erityistä huomiota potilaaseen, jonka suojelemisesta on kyse, koska hän on epäselvissä tapauksissa heikompi ja usein jopa muiden armoilla oleva osapuoli.
Kannatamme periaatteessa potilaiden ja palvelujen tarjoajien liikkuvuutta. Kulujen korvaamisessa, joka on oleellinen tekijä rajatylittävässä terveydenhoitopalvelujen tarjoamisessa, sitä vastoin on kyse toissijaisuusperiaatteesta. Tämä on tehtävä aivan selväksi jo nyt, vaikka asian käsittely onkin vasta varhaisessa vaiheessa.
Kaikissa 27 erilaisessa kansallisessa järjestelmässä on ongelmia, joten tällä hetkellä yhteisön laajuinen sairausvakuutuskassa ei ole mielestäni mahdollinen. En pidä sellaista edes tarkoituksenmukaisena. Tässäkään korvausten yhteydessä ei ole kysymys avoimista markkinoista vaan valtion hoitamasta keskitetystä järjestelmästä.
Kotimaassani, jossa edunsaajien maksujärjestelmä on tavattoman monimutkainen, avautuminen aiheuttaisi heti maan omien kansalaisten syrjintää, koska maksettaville etuuksille on asetettu yläraja eivätkä ne ole rajoittamattomia.
Minusta on edelleen tarkoituksenmukaista, että päävastuu tästä asiasta on ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnalla eikä sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnalla.
Markos Kyprianou
Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamentin jäseniä hyvin mielenkiintoisesta keskustelusta, josta on meille paljon hyötyä ja joka ohjaa työtämme ehdotuksen laatimisen seuraavissa vaiheissa muilta sidosryhmiltä, kuulemisesta ja jäsenvaltioista saamamme materiaalin ohella.
Haluan käsitellä vielä muutamia esille tulleita asioita. Ensinnäkin otamme aivan varmasti huomioon terveysministerien viime vuoden kesäkuussa hyväksymät terveyttä koskevat tavoitteet ja sosiaaliset arvot. Nämä ovatkin yksi ehdotuksessamme huomioon otettavista seikoista.
Samalla tarkastelemme potilaiden oikeuksia koskevaa tärkeää kysymystä, joka on osa yhteisön toimiin liittyvää kuulemista. On selvää, että tarkastelemme näitä kysymyksiä. Se, mitä välineitä käytetään vastaisuudessa, päätetään tietysti saatujen vastausten perusteella sen jälkeen, kun kuulemisen tulokset on analysoitu asianmukaisesti.
Haluan vahvistaa, että aikomuksemme on ottaa askel eteenpäin eikä vähentää tai heikentää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tunnustamia potilaiden oikeuksia. Pyrimme parantamaan näitä oikeuksia ja tekemään niistä toimivia ja konkreettisempia sekä tekemään mahdolliseksi sen, että niitä voidaan soveltaa yhtäläisesti kaikkiin Euroopan unionin kansalaisiin. Tieto ja tiedottaminen ovat tärkeitä tässä yhteydessä.
Kuten olemme jo todenneet, otamme toissijaisuusperiaatteen huomioon. Haluan kuitenkin muistuttaa teille ennen kaikkea, ettemme ehdota terveydenhuollon kansallisen tukemisen yhdenmukaistamista. Se ei ole tarkoituksena. Samalla haluan kuitenkin palauttaa mieliinne Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Watts antaman tuomion, jonka mukaan on tilanteita, joissa jäsenvaltioiden on perustamissopimuksen muiden määräysten perusteella muutettava tai mukautettava kansallisia terveydenhuoltojärjestelmiään.
Lopuksi toteaisin, että mielestäni asiaan sisältyy myös väärinkäsitys. Ensinnäkään tiedonantoon ei sisälly ehdotuksia, koska se on oikeastaan kuulemisasiakirja. Emme halunneet ennakoida parlamentin, jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kantoja, joten ehdotukset on jätetty tarkoituksellisesti pois tässä vaiheessa. Tiedonannossa vain kuvaillaan ongelmat. Vapaa liikkuvuus ja potilaiden liikkuvuus eivät ole Euroopan komission keskusteluun tuomia asioita - luulen, että keskustelimme tästä aikaisemminkin - vaan oikeuksia, jotka Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tunnustanut, pidimmepä siitä tai emme, ja toivon, että pidämme, kun se on vahvistanut, että sisämarkkinoita koskevat säännöt koskevat myös terveydenhuoltoa, vaikka tämä olisikin julkisesti rahoitettua.
Näin ollen ei ole kyse siitä, että komission aloitteessa esiteltäisiin jokin uusi ratkaisu, vaan siitä, miten komissio yhdessä parlamentin ja jäsenvaltioiden kanssa saisi tämän ratkaisun eli jo olemassa olevan järjestelmän toimimaan potilaiden hyödyksi ilman kansallisille terveydenhuoltojärjestelmille sekä niiden elinkelpoisuudelle ja toiminnalle aiheutuvia haittoja.
Tämä on meille suuri haaste mutta mielestäni myös suuri mahdollisuus, ja voimme saada tämän järjestelmän toimimaan kansalaisten hyödyksi.
Puhemies
Keskustelun päätteeksi olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.
