Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Santini
Arvoisa puhemies, nimeni ei ole eilisen kokouksen läsnäololistassa, mutta olin kyllä läsnä, kuten käy ilmi ryhmäni kaikkien kokousten allekirjoituksista. Pyydän teitä korjaamaan tämän virheen.

Puhemies
Jäsen Santini, asia korjataan.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)
  

De Rossa
Arvoisa puhemies, olin paikalla koko eilisen komission ja neuvoston Yhdysvaltojen tragediaan liittyviä lausuntoja koskevan keskustelun ajan. Tästä hirmuteosta johtunutta Euroopan lentokoneteollisuudelle aiheutunutta kriisiä ei kuitenkaan mainittu kertaakaan. Parlamentin velvollisuutena on tehdä selväksi komissiolle ja neuvostolle, että Euroopan ilmailuala ja lentokoneteollisuus yleensä tarvitsevat tukea, jotta voimme säilyttää eurooppalaisen lentokoneteollisuuden, erityisesti lentoyhtiömme. Muuten joudumme erittäin vaikeaan tilanteeseen, ainakin jos Yhdysvallat antaa tukea omille lentoyhtiöilleen, kuten on ehdotettu. On äärimmäisen tärkeää, että tällä hetkellä uhattuna olevat kymmenettuhannet työpaikat pelastetaan.

Puhemies
Jäsen De Rossa, merkitsemme asian muistiin. Puheenjohtajakokous laatii seuraavan istunnon esityslistan. Toimitamme pyyntönne eteenpäin.

Omaisuuden hukkaamiskielto ja todistusaineiston säilyttäminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Marinhon laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0274/2991) Ranskan tasavallan, Ruotsin kuningaskunnan ja Belgian kuningaskunnan hallitusten aloitteesta neuvoston puitepäätöksen tekemiseksi omaisuuden hukkaamiskieltoa ja todistusaineiston säilyttämistä koskevien päätösten täytäntöönpanosta Euroopan unionissa (5126/2001 - C5-0055/2001 - 2001/0803(CNS)).

Marinho
Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä pyritään siihen, että jäsenvaltio tunnustaa oikeaksi toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa tehdyn omaisuuden hukkaamiskieltoa tai todistusaineiston säilyttämistä koskevan oikeuspäätöksen, jotta oikeuskäsittelyn yhtenäisyys olisi taattu jo ennen oikeudenkäyntiä. Tämän Ranskan, Ruotsin ja Belgian hallitusten aloitteesta laaditun puitepäätöksen pitää tulla voimaan 31. joulukuuta 2002 mennessä ja sitä sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa ilman ratifiointia tämä on erittäin tärkeä asia mikä on sitä paitsi ollut yleissääntönä tähänastisissa rikosoikeudellisissa järjestelyissä. Lyhyesti sanottuna: kyse on siitä, että jossakin jäsenvaltiossa tehdyllä oikeudenpäätöksellä automaattisesti taataan, että missäpäin Euroopan unionia tahansa sijaitsevaa omaisuutta, arvopapereita, tai todistusaineistoa, joka on keskeistä rikoksen jäljittämisen ja siitä rankaisemisen kannalta, ei hukata, hävitetä tai salata rikostutkimukselta. Tämä vastavuoroisen tunnustamisen menettely sisältyy alkuperäiseen rajat ylittäviä rikoksia koskevaan päätösehdotukseen, joka käsitti esimerkiksi huumausaineiden salakuljetuksen, unionin talousarvioihin liittyvät veropetokset, rikosten tuoton pesun, euron väärentämisen, lahjonnan sekä ihmiskaupan.
Kansalaisvapauksia käsittelevässä valiokunnassa kuitenkin oltiin, ja varsin hyvään aikaan, sitä mieltä, että tämänkaltaisen erityisesti sisämarkkinoiden toimintaan liittyviin rikoksiin rajoittuvan rikkomusten määrittelyn myötä suljetaan ulkopuolelle muita rikkomustyyppejä, joista mainitsen erityisesti meitä tällä hetkellä eniten huolestuttavan terrorismin. Nähdäkseni 2 artiklan uusi muotoilu, jota varten saimme muuten kollegaltamme Ana Paláciolta arvokasta apua, vastaa paljon paremmin siihen tehokkuuden vaatimukseen, joka on asetettu vapauteen, oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvalle alueelle. Kyse on painon panemisesta vastavuoroisen tunnustamisen periaatteelle, joka on rikollisten ja heidän järjestöjensä jäljittämisen perustana Euroopan puitteissa. Uskon, että olemme nykyisin täysin tietoisia sen välineellisestä merkityksestä, ja juuri siksi pyydän, että alkuperäisen päätösehdotuksen 2 artiklaan tehty tarkistus 5 hyväksyttäisiin tässä täysistunnossa ja otettaisiin huomioon komissiossa ja neuvostossa. Siten tämä päätösehdotus ja sen jälkeen tehtävät ehdotukset, jotka tietysti koskevat terrorismin vastaista taistelua, kuten komission jäsen António Vitorino kertoi eilen, ovat keskenään johdonmukaisia.
Arvoisa puhemies, tämä päätös on sen laajuinen kuin se on, se on pieni panos yhteisen oikeusalueen rakentamiseen, mutta juuri näistä pienistä asioista, pienistä kivistä, rakennetaan se eurooppalaisen oikeuden rakennus, jonka suojaan mahtuvat kaikki Euroopan kansalaiset. Juuri tällä tavoin voidaan estää eurooppalaisen oikeustyhjiön syntyminen sekä taistella toimielinten tarmottomuutta ja niiden väitettyä byrokratiaa vastaan. Meidän tehtävänämme on todistaa kansalaisille, että Eurooppa kykenee myös suojelemaan heitä, että eurooppalainen siviili- ja rikoslainsäädäntö on mahdollinen toteuttaa. Sen tehtävä on tietysti kansalaisuuden voimistaminen, mutta myös kaikkialla läsnä olevan, kasvottoman ja isänmaattoman rikollisuuden vastustaminen. Edes pahimmat pessimistit eivät kiistä, että nämä asiat vievät meitä hyvään suuntaan. Valtioiden itsemääräämisoikeus eristää ne muista ja helpottaa sitten rikosten tekoa ja rikollisten elämää. Kiirehtikäämme siis heti huomisaamusta, tarkasti sanoen huomenna pidettävästä ylimääräisestä Eurooppa-neuvostosta lähtien, vapauksien Euroopan eli maailman suurimman demokraattisen, vapaan ja oikeudenmukaisen alueen rakentamista.

Ford
Arvoisa puhemies, tuen esittelijä Marinhoa. Viimeviikkoiset todella traagiset tapahtumat korostavat terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen taistelun tärkeyttä. Terrorismin vastaiseen taisteluun tarkoitettu yhteenliittymä, jota pyrimme kaikkialla maailmassa rakentamaan, yrittää löytää parannuskeinon ongelmaan, mutta on muistettava myös tällaisten tapahtumien ennalta ehkäiseminen turvallisuuden ja diplomatian keinoin. Myös muita toimia tarvitaan, mikäli aiomme estää tuollaisten rikosten toistumisen.
Toinen rahanpesua koskeva direktiivi on jo sovittelumenettelyssä, ja pyrimme saamaan sen hyväksytyksi. Meidän on tunnustettava, että Euroopan unionin tasolla tarvitsemme vain yhden oikeusalueen. On epäjohdonmukaista, että ihmiset hakevat turvapaikkaa yhdestä jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon Euroopan unionin sisällä. On epäjohdonmukaista, että meillä on tilanne, jossa vangitsemismääräys ei ole voimassa kaikkialla Euroopan unionissa. Yksi esimerkki tästä on tapaus, jossa henkilö pakeni Yhdistyneeseen kuningaskuntaan Ranskasta ja onnistui lykkäämään karkotustaan takaisin Ranskaan. Häntä syytetään terrorismista, ja oikeusjuttu on itse asiassa odottanut häntä viisi vuotta.
Tänä aamuna edessämme olevilla mietinnöillä pyritään edistämään asioita. Jäsen Marinhon mietintö on osa Ranskan, Ruotsin ja Belgian hallitusten aloitetta, ja onnittelen häntä ja niitä tästä mietinnöstä. Yhdessä jäsenvaltiossa annetun tuomioistuimen päätöksen olisi automaattisesti oltava voimassa kaikkialla unionissa. Meidän on alettava soveltaa jäsen Marinhon vaatimaa vastavuoroista tunnustamista.
Osama bin Ladenilla on pankkitili Lontoossa. Voidaan toivoa, että tämä mietintö helpottaa tuon tilin ja muualla Euroopassa olevien vastaavien tilien jäädyttämistä, mikäli tämä osoitetaan välttämättömäksi. Euroopan sosialistipuolueen puolesta tuen tätä mietintöä ja vastaavia muita toimia, joita seuraa muissa mietinnöissä tänä aamuna ja tulevina viikkoina ja kuukausina. Paras muistomerkki noille viime viikolla traagisesti kuolleille viattomille ihmisille on toimia niin, että tämän toistuminen estetään. Tämä on yksi pieni osa tätä prosessia.

Reding
. (FR) Arvoisa puhemies, komissio on iloinen Ranskan, Belgian ja Ruotsin aloitteesta, joka koskee omaisuuden hukkaamiskieltoa ja todistusaineiston säilyttämistä koskevien päätösten vastavuoroista tunnustamista. Tämä on nimittäin ensimmäinen ehdotus sitten neuvoston ja komission hyväksymää toimenpideohjelmaa rikosoikeudellisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen panemiseksi täytäntöön. Olen myös erittäin kiitollinen mietinnön esittelijä Marinholle. Hänen mietintönsä on erinomainen, ja sitä paitsi - mitä esittelijä painottaa - vastavuoroinen tunnustaminen tulee olemaan ratkaiseva askel rikosoikeudellisessa yhteistyössä.
Te tiedätte kaikki, että perinteinen oikeudellinen yhteistyö on hidasta ja byrokraattista, mikä on täysin kansalaisten etujen vastaista, ja ajankohtaiset tapahtumat korostavat sitä paitsi nopean ja tehokkaan oikeudellisen yhteistyön välttämättömyyttä. Voin myös kannattaa esittelijän tarkistuksissaan noudattamaa lähestymistapaa, etenkin sitä tosiasiaa, että tämä aloite ei ole riittävän kunnianhimoinen. Se koskee ainoastaan hyvin rajallista joukkoa rikoksia, jotka on jo harmonisoitu yhteisön tasolla, eikä kata tiettyjä perinteisiä rikoksia, kuten murhaa, aseellista ryöstöä tai raiskausta. Sitä paitsi se ei koske myöskään terroritekoja.
Mietinnön esittelijä siis ehdottaa ehdotuksen soveltamisalan laajentamista kaikkiin rikoksiin, joista voidaan langettaa vähintään kuuden kuukauden vapausrangaistus, ja komissio on täysin samaa mieltä. Komissio on muuten jo puhunut neuvostolle tämän laajennuksen puolesta, ja neuvottelut ovat alkamassa. Parlamentilla on siis hyvät mahdollisuudet saada aloitteesta entistä kunnianhimoisempi, mikä olisi sopusoinnussa valtion- ja hallitusten päämiesten tavoitteiden kanssa. Valtion- ja hallitusten päämiehet vahvistivat vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen rikosoikeudellisissa asioissa Tampereen Eurooppa-neuvostossa. Arvoisa puhemies, tässä hengessä suhtaudun myönteisesti tähän positiiviseen ja kunnianhimoiseen mietintöön.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

Ulkorajojen ylittäminen ja Schengen-yhteistyön kehittäminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Coelhon laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0233/2001) ulkorajojen ylittämisestä ja Schengen-yhteistyön kehittämisestä (10846/1999 - C5-0042/2000 + (11329/3/1999 - C5-0043/2000) + (SCHAC 2533/1/2000 - C5-0729/2000) + (SEK(2000) 1439 - C5-0730/2000 - 2000/2015/(COS)).

Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Schengen-yhteistyö alkoi vuonna 1985 viiden jäsenvaltion välillä. Valtioiden väliset rajat haluttiin lakkauttaa, jotta henkilöt voisivat liikkua vapaasti ja jotta voitiin ryhtyä korvaaviin toimiin muiden muassa poliisiyhteistyössä, huumeiden torjunnassa, luovutusmenettelyssä ja Schengenin tietojärjestelmän perustamisessa. Nykyään kaikki jäsenvaltiot ovat mukana Schengen-yhteistyössä, vaikka Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat siihen vain osittain. Yhteistyön piiriin kuuluu myös kaksi unionin ulkopuolista valtiota, Islanti ja Norja, jotka ovat mukana Pohjoismaiden passiunionissa. Amsterdamin sopimuksen myötä Schengenin säännöstö sisällytettiin perustamissopimuksiin, jolloin tietyt kolmanteen pilariin kuuluvat asiat siirrettiin yhteisön pilariin, esimerkiksi viisumit, turvapaikat, maahanmuuttoasiat ja oikeudellinen yhteistyö siviiliasioissa.
Tätä mietintöä laatiessani kiinnitin huomiota eräisiin kysymyksiin, joihin pitäisi mielestäni löytää mahdollisimman nopeasti ratkaisu.
Ensiksi: laajentuminen muihin jäsenvaltioihin. Euroopan parlamentti pitää Schengen-alueen laajentamisesta myönteisenä, mutta se pahoittelee, ettei sille ole annettu riittävästi tietoa tai ettei sitä ole peräti kuultu muodollisesti tässä asiassa tapahtuneesta kehityksestä. Pidämme Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin osittaista osallistumista myönteisenä ja väliaikaisena askeleena, jonka suuntana on täysimääräinen osallistuminen.
Toiseksi: avoimuuden puute. Voisi luulla, että Schengenin säännöstön sisällyttäminen olisi lisännyt avoimuutta huomattavasti. Tulokset synnyttävät kuitenkin pettymystä. Toisin sanoen säännöstö julkistettiin myöhään ja epätäydellisenä ja, kummallista kyllä, Euroopan parlamentti saa nykyisin vähemmän tietoa Schengenistä kuin silloin, kun yhteistyö oli selvästi hallitustenvälistä.
Kolmanneksi: säännöstön sisällyttäminen perustamissopimuksiin. Se olisi voinut mahdollistaa merkittävän edistyksen, mutta tulos oli kaoottinen ja epäjohdonmukainen, mikä johtui osaksi ehkä jäsenvaltioille myönnetystä aloiteoikeudesta. Toisaalta perustamissopimuksen säännöksiä on tulkittu rajoittavasti neuvostossa, minkä takia Euroopan parlamentti ei ole voinut osallistua kokonaisvaltaisemmin lainsäädäntömenettelyyn kolmannen pilarin puitteissa.
Neljänneksi: "Schengenin perversioksi" kutsumani piirre. Yleissopimuksen 2 artiklan 2 kohdassa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus ottaa yksipuolisesti uudelleen käyttöön henkilöiden tarkastukset sisärajoilla yleisen järjestyksen tai kansallisuuden turvallisuuden takia. Ne on otettu käytäntöön jo Ranskassa, Belgiassa, Alankomaissa, Espanjassa ja viimeksi Italiassa. Emme vastusta niin kutsuttujen "turvaventtiilien" olemassaoloa. Me kaikki olemme tietoisia, että ennen kaikkea näinä aikoina enemmän vapautta tarkoittaa myös enemmän turvatoimia. Meidän on kuitenkin painotettava, että mikäli meillä ei olemassa säännöskehystä, jossa tarkennetaan, milloin tuohon artiklaan voi vedota, annamme avoimet valtuudet kaikkeen. Siksi, ja ottaen huomioon tulostaulun, haluaisin pyytää komissiota esittämään muodollisen ehdotuksen, joka koskee neuvoston aiempaa sopimusta koskevia säännöksiä, tarkastusten hyväksymistä määräajaksi, suhteellisuuden periaatetta sekä tarkastuskauden uudistamisehtoja.
Viidenneksi: Schengen-yhteistyö ja poliisiyhteistyö. Schengen-yhteistyö on erotettu poliisiyhteistyöstä ja sitä kehitetään eri tahtia kuin Europolia. Kuitenkin se, että näitä kahta säännöskokoelmaa tarkastellaan erillisinä, varsinkin kun otetaan huomioon kysymys asiakirjojen luottamuksellisuudesta, on johtanut siihen, että rikosoikeudelliset ja turvallisuusasiat ovat muuttuneet entistä salamyhkäisemmiksi ja sekavammiksi kansalaisten silmissä. Kolmanteen pilariin kuuluva jäsenvaltioiden välisen tiivistetyn yhteistyön parlamentaarinen ja oikeudellinen valvonta on yhä riittämätöntä ja voimatonta.
Kuudenneksi: ehdokasvaltioihin laajentuminen. Laajentuminen muuttaa merkittävästi Euroopan ääriviivoja ja uudet jäsenvaltiot joutuvat vastuuseen Euroopan unionin tuhansien kilometrien pituisten uusien ulkorajojen valvonnasta. Schengen-sopimuksen noudattamisen tarkistaminen kesti nykyisiltä jäsenvaltioilta huomattavan kauan. Niinpä luulen, että meidän on edettävä kahdessa vaiheessa, jotka ovat säännöstön hyväksyminen liittymisen yhteydessä ja säännöstön myöhempi täysimääräinen täytäntöönpano, johon kuuluu rajojen kaataminen, kun aika on kypsä.
Seitsemänneksi: SIS, Schengenin tietojärjestelmä, on Euroopan suurin tietokanta ja ensimmäinen kokemuksemme laajassa mittakaavassa tapahtuvasta kansainvälisesti arkaluonteisten tietojen vaihdosta. Käytännössä toivotaankin, että pitkällä aikavälillä tietojärjestelmästä tulisi Euroopan laajuinen. Schengenin tietojärjestelmää ei saa jatkossa johtaa salaa pelkästään hallitustenvälistä yhteistyötä tehden vaan yhteisölliseltä pohjalta siten, että sen hallinta uskotaan riippumattomalle virastolle, jota Euroopan parlamentti valvoo. Tätä yhteistyötä pitää rahoittaa Euroopan unionin talousarviosta ja siihen pitää kuulua yhteisöllinen tietojärjestelmä, jossa tiedot pidetään erillisinä ja ne kerätään erilaisten yleissopimusten turvin.
Arvoisa puhemies, haluaisin päättää puheenvuoroni kiittämällä kaikkia kollegoitani heidän tämän mietinnön laatimisen aikana antamastaan avusta ja erityisesti kollegaani van Lankeria, joka auttoi monissa kompromissiehdotuksissa.

Hannan
Arvoisa puhemies, Yhdistynyt kuningaskunta ei sovella suurinta osaa Schengenin säännöstöstä. Brittikonservatiivien Schengeniä koskeva politiikka on siksi melkein samanlaista kuin meidän euroa koskeva politiikkamme. Toivomme kaikkea hyvää naapureillemme ja liittolaisillemme, mutta ei ole meidän asiamme kertoa heille, kuinka viedä eteenpäin sellaisia aloitteita, joihin meillä itsellämme ei ole mitään aikomusta osallistua. Vastaavasti puolueeni pidättyy äänestämästä, mikä on jo näissä tilanteissa tulossa perinteeksi.
Toinenkin asia on tulossa perinteeksi näissä tilanteissa. Mikään Schengeniä koskeva mietintö ei ole täydellinen ilman rutiinivalitusta siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlannin tasavalta eivät osallistu siihen. Joten jäsen Coelhon muuten ihailtavassa mietinnössä on 2 kohta, jossa aika töykeään äänensävyyn vaaditaan noita kahta valtiota lopettamaan rajavalvonta.
Parlamentti on toistuvasti ilmaissut kannan, jota myös komission jäsen Vitorino on toistanut, jonka mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan opt-out-ratkaisu on Euroopan yhtenäisasiakirjan mukaan laiton. Uskon, että se on juridisesti väärin päätelty, mutta tänään en aio korostaa sitä. Aion pikemminkin korostaa, että pyrkiessään kyseenalaistamaan poikkeusluvan, jota kaikki osapuolet aikoinaan ymmärsivät, parlamentti ei toimi hyvässä uskossa. Kannattaa palauttaa mieliin ne olosuhteet, joissa Schengenin sopimus sisällytettiin perustamissopimuksiin. Kuten kaikkien perustamissopimusten muutosten, myös tuon päätöksen tekoon vaadittiin yksimielisyyttä. Ilman Yhdistyneen kuningaskunnan suostumusta Schengenin säännöstö olisi edelleen erillisessä oikeudellisessa rakenteessa.
Brittihallitus omaksui kannakseen sen, että mikäli muut valtiot halusivat jatkaa eteenpäin käyttäen Euroopan yhteisöjen toimielimiä ja mekanismeja, ei olisi Ison-Britannian asia estää niitä. Vastaavasti se salli muiden valtioiden edetä perustamissopimuksissa, mutta ainoastaan sillä edellytyksellä, että Yhdistyneen kuningaskunnan omaan rajavalvontaan ei puututa. Tästä on kirjoitettu takuu Amsterdamin sopimukseen.
Kuitenkin heti kun Amsterdamin sopimus tuli voimaan, Euroopan komissio ja parlamentti kyseenalaistivat opt-out-mallin. Yhdistynyt kuningaskunta oli, eikä ensimmäistä kertaa, sallinut muiden valtioiden käyttää Euroopan perussopimusten yhteisiä menettelyitä vain nähdäkseen, kuinka nuo valtiot alkavat äänekkäästi vaatia Ison-Britannian osallistumista. Näin kävi Schengenin tapauksessa ja sosiaalisen peruskirjan tapauksessa sekä talous- ja rahaliiton tapauksessa kaikissa näissä tapauksissa Iso-Britannia suostui uuteen EU-aloitteeseen siinä ymmärryksessä, että asia ei vaikuttaisi siihen itseensä vain nähdäkseen, että tästä poikkeuksesta kiistellään myöhemmin. Tämä ei varmaankaan ole unionin kannalta mikään hyvä tapa edetä. Jos opt-out-ratkaisut eivät enää ole oikeudellisesti luotettavia, ainoaksi vaihtoehdoksi jää loppujen lopuksi kansallisen veto-oikeuden hillitsemätön käyttö. Otaksun, että se olisi parlamentin integraatiota kannattavalle enemmistölle vielä vastenmielisempi vaihtoehto kuin se on minulle.

Van Lancker
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää hyvin lämpimästi kollega Coelhoa hänen erinomaisesta mietinnöstään ja vuorostani kiittää häntä ryhmäni nimissä hyvästä yhteistyöstä. Se, minkä oikeastaan olisi pitänyt olla vuosittainen keskustelu Schengen-yhteistyön toteuttamisesta, saa tänään enemmän ajankohtaista arvoa, nyt kun oikeusministerien ja sisäasiainministerien neuvostot keskustelevat eurooppalaisista toimista taistelussa kansainvälistä terrorismia vastaan. Kukaan ei voi kiistää sitä, että Schengenin sopimuksella voisi olla tässä osansa.
Minua hirvittävät oikeiston vetoomukset, kuten eilen täysistunnossa, joissa vaaditaan nyt henkilöiden vapaan liikkuvuuden lopullista hautaamista, samoin kuin sen vetoomus eräänlaisen Isoveli valvoo -tilanteen luomisesta. Keskustelu Schengenin sopimuksesta ryhmässäni on koskenut aina välttämätöntä mutta vaikeaa tasapainoa seuraavien asioiden välillä: henkilöiden vapaa liikkuvuus, oikeusvaltion periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen sekä oikeus turvallisuuteen poliisi- ja oikeudellisen yhteistyön myötä. Haluan, että näin on myös jatkossa.
Siitä huolimatta, että Schengenin sopimus on toiminut nyt jo kuuden vuoden ajan vapauden, oikeudenmukaisuuden ja oikeuden edelläkävijänä, meidän on kuitenkin todettava kollega Coelhon mietinnössä, että monet asiat ontuvat yhä. Haluaisin mainita niistä kolme.
Ensinnäkin Schengenin sopimus on olemassa, ja kuitenkin meidän on todettava, että poliisiyhteistyö ei ole vieläkään tehokasta ja että tehokkuutta on puuttunut tietojen vaihtamisesta, joka voi tuottaa tärkeitä tuloksia taistelussa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Vuosikertomuksessa tosiaankin todetaan, että selviä parannuksia on tapahtunut, mutta herääkin kysymys, asetetaanko painopisteet oikeisiin kohtiin. Suoraan sanottuna, käytetäänkö Schengenin tietojärjestelmää todellakin taistelussa kansainvälistä rikollisuutta ja terrorismia vastaan, kuten YK:n yleissopimuksessa määritellään? Eikö se toimi ennen kaikkea tietojärjestelmänä ei-toivottua maahanmuuttoa vastaan? Sallinette, että esitän tämän kysymyksen tänään uudelleen, seurasipa siitä sitten mitä tahansa.
Sitten toiseksi Schengenin sopimusta sitä vastoin kyllä käytetään eurooppalaisten ja kansainvälisten huippukokousten vuoksi järjestettävien mielenosoitusten yhteydessä. Yksikään demokraatti ei vastusta sitä, että hävitystä tekemään tulevat mellakoijat pysäytetään. Kuitenkin se tapa, millä rauhallisia mielenosoittajia pysäytetään käyttäen tarkastuksia sisärajoilla ja vaihtaen tietoja SIS-järjestelmän pohjalta, on liikaa kaikille, jotka puolustavat vapaata sananvapautta.
Sitten kolmanneksi, poliisiyhteistyö ja tietojen vaihto vaativat asianmukaista oikeuslaitoksen ja parlamenttien harjoittamaa valvontaa. Tässä Schengenin sopimus suistuu täysin raiteiltaan. Mennään jopa niin pitkälle, että neuvosto päättää olla julkistamatta enää kertomuksia, koska Schengenin sopimus on nyt niin sanotusti osa yhteisön säännöksiä, ikään kuin Schengenin sopimusta ei siten olisi enää olemassa. Minun ryhmäni pitäisi joka tapauksessa hyvänä sitä, että Schengenin sopimus korvattaisiin tosiaankin avoimilla ja demokraattisesti valvotuilla eurooppalaisilla säännöillä, mutta sitä odotettaessa haluamme, että Euroopan parlamentti alkaa yhdessä jäsenvaltioiden parlamenttien kanssa valvoa Schengenin sopimusta.

Boumediene-Thiery
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tavoitteemme on kehittää Euroopan unionia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena, jossa kansalaisten oikeuksia kunnioitetaan ja henkilöiden vapaa liikkuvuus turvataan. Mutta jo yli 20 vuoden ajan järjestöaktivistit, kuten monet edustajatkin, ovat puhuneet kansalaisten Euroopan, yhteisvastuullisen ja avoimen Euroopan puolesta, sellaisen Euroopan puolesta, joka ei olisi avoin vain tavaroille ja pääomille vaan ennen kaikkea ihmisille.
Hetken aikaa uskoimme Schengenin synnyttämään toivoon, toivoon, jonka tukehduttivat heti ylivarovaisuus sekä rohkeuden ja kiihkottoman poliittisen analyysin puute. Jos Schengen merkitseekin Euroopalle huomattavaa edistystä tietyillä alueilla kuten poliisiyhteistyössä ja oikeudellisessa yhteistyössä saavutetun kehityksen ansiosta, on tämä edistys vielä nykyään - älkäämme pelätkö sanoja - ontuvaa ja syrjivää. Vaikka Schengenin yleissopimus onkin täysimääräisesti tullut voimaan useissa Euroopan maissa, on ihmisten välillä edelleen epätasa-arvoa, joka johtuu siitä, että joillakin ihmisillä ei ole Euroopan kansalaisuutta tai henkilöpapereita - huolimatta tiettyjen henkilöiden tai heidän perheidensä hyvin pitkäaikaisesta oleskelusta Euroopassa. Monet Euroopan unionin maat eivät myönnä samoja oikeuksia kaikille maaperällään asuville, vaikka kaikilla on samat velvollisuudet. Tähän lisätään maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikka, joka vaihtelee maasta toiseen, menettelyjä, erilaisia tarkastuksia ja poliisin pakkotoimenpiteitä, jotka aikaansaavat inhimillisesti katsoen dramaattisia tilanteita kuten tänään Sangattessa, Pohjois-Ranskassa. Keskellä Eurooppaa, Eurotunnelissa, tuhannet miehet, naiset ja lapset yrittävät joka päivä henkensä uhalla päästä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Odottaessaan pääsyä sinne nämä ihmiset on koottu vastaanottokeskukseen, epäinhimillisiin oloihin, missä heidän ainoana tukenaan on humanitaarisia järjestöjä, joilla ei ole mitään toimivaltuuksia eikä varoja, kuten Punainen risti. Nämä menettelytavat palauttavat mieleeni katkeria muistoja. Puhuttaessa poliittisista päättäjistä he kohtelevat pakolaisia ja turvapaikanhakijoita edelleenkin kylmästi, tekopyhästi ja ylivarovaisesti. Tätä ei voida hyväksyä heti Euroopan unionin perusoikeuskirjan hyväksymisen jälkeen. Kuvitelkaa, että poliisit ovat jopa uskaltaneet ampua turvapaikanhakijoita oikeilla luodeilla! On totta, että teidän ei tarvitse kuvitella, koska muut eurooppalaiset poliisit ovat tehneet niin jo aiemmin. Nämä tosiasiat pilaavat edelleen edustajakokoustemme mainetta niiden tuhansien kansalaisten edessä, jotka vaativat loppua epätasa-arvolle ja epäoikeudenmukaisuudelle, loppua "Euroopan linnoitukselle".
Näistä syistä äänestämme tätä mietintöä vastaan. Siinä unohdetaan kaikki nämä realiteetit eikä esitetä mitään vaihtoehtoa. Meidän on kuitenkin yhdessä, ja erittäin nopeasti, löydettävä konkreettisia ja oikeudenmukaisia ratkaisuja kaikkiin näihin dramaattisiin tilanteisiin ja etenkin Sangatten pakolaisten kärsimyksiin, kaikkien niiden hätähuutoihin, jotka tulevat etsimään turvapaikkaa ja apua Euroopasta.

Krarup
Poliisia, puolustusvoimia, rikosoikeutta, Schengeniä ja rajatarkastuksia koskevat nykyiset päätöksentekoprosessit muistuttavat lähinnä eräänlaista poliittista ruumiinryöstöä. Tämänpäiväinen mietintö, jossa käsitellään ulkorajojen ylittämistä ja Schengen-yhteistyön kehittämistä, ja eilinen komission ehdotus ovat todellisuudessa saman asian kaksi eri puolta. Kuten tanskalainen rikosoikeuden professori eilen hyvin selkeästi sanoi, inhottavaa asiassa on, että "EU:n komissio ja muut toimielimet yrittävät Yhdysvaltoihin kohdistettujen hyökkäysten turvin edistää laajaa yhdenmukaistamista, joka merkitsee sitä, että rikosoikeutta, rikosoikeudenkäyttöä ja poliisitutkintaa koskevat kansalliset perinteet joutuvat väistymään sellaisten enemmän tai vähemmän paniikinomaisesti päätettyjen toimien tieltä, joiden tarkoituksena on tiukentaa valvontaa ja jotka ovat kansalaisten yksilön vapauden vastaisia." Hän sanoi lisäksi: "Poliitikot haluavat osoittaa toimintakykyä, mutta EU:n rikoslainsäädännön yhdenmukaistamiseen ei ole kuitenkaan tarvetta. Yhdenmukaistaminen ei vähennä terroritekoja lainkaan." Viesti oli tämä.
Mietinnön valmistumisen jälkeen sattuneet uudet tapahtumat tekevät nopeasti tämänpäiväisestä mietinnöstä vanhentuneen. Jokaiseen poliittiseen päätökseen liittyy kysymys siitä, saavutammeko tavoitteitamme, ja toiseksi, saattavatko käyttöön otetut välineet nämä tavoitteet huonoon valoon? Pelkään, että vastaus ensimmäiseen kysymykseen on: "Ei, emme saavuta asetettuja tavoitteita", ja vastaus toiseen kysymykseen siitä, saattavatko välineet tavoitteet huonoon valoon, on valitettavasti - kaikkien saamiemme kokemusten perusteella - myönteinen. Valvonnasta aiheutuu haittaa, ja jokainen, joka viitsii lukea valvontaneuvoston vuosikertomuksen 1998-1999 ja myöhempiä lausuntoja, jossa käsitellään Schengen-viranomaisiin liittyvää puutteellista valvontaa, on samaa mieltä kanssani.

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, laiton maahanmuutto on kaikilla Euroopan unionin rajoilla tuttu ilmiö, jolla on joillakin alueilla erityisen voimakas ja valtavan laajalle ulottuva inhimillinen, yhteiskunnallinen ja taloudellinen vaikutus. Sallikaa minun keskittyä näihin unionin rajaseutuihin, kuten Andalusiaan, joita kymmenien henkilöiden saapuminen päivittäin koettelee raaimmin.
Andalusia, joka sijaitsee maantieteellisesti Maghreb-maiden lähinaapurissa, on kovan maahanmuuttopaineen alaisena ilman, että sillä on asianmukaisia välineitä paineen hellittämiseksi. Espanjan hallintoviranomaiset ovat tunnustaneet julkisesti, että tilanne on kestämätön, ja toisaalta kahdenkeskisissä suhteissa Maghreb-maiden ja Marokon kuningaskunnan kanssa eletään nyt vaikeita aikoja kalastusongelman, huumausaineiden salakaupan ja laittoman maahanmuuton takia.
Muutamat meistä ovat jo vuosien ajan puhuneet tarpeesta myöntää Schengenin sopimuksen puitteissa Andalusian kaltaisille rajaseuduille erityisasema, ja antaa näille Euroopan unionin alueille välineet, joilla voitaisiin hallinnoida tehokkaammin näiden maahanmuuttajien saapumista. On myös tarpeen antaa niille mahdollisuus esittää keskushallinnolle ja Euroopan unionille ehdotuksia, jotka koskevat niiden henkilöiden työtä, oleskelua ja välttämätöntä yhteiskunnallista sopeuttamista, jotka muuttavat pakkotilanteessa Gibraltarin salmen kautta Andalusian kaltaisiin vastaanottomaihin.

Reding
. (FR) Arvoisa puhemies, aivan ensimmäisenä esitän komission nimissä onnittelumme Euroopan parlamentin ja sen mietinnön esittelijän perusteellisesta työstä. Mietintö rajojen ylittämisestä ja Schengen-yhteistyön kehittämisestä koskettaa aihetta, joka on keskeinen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisessa. Schengenin säännöstöllä on nimittäin yksi erityinen piirre. Yhtäältä se takaa vapaan liikkuvuuden, joka on yksi perustamissopimuksen pääkomponenteista, ja toisaalta se tekee tosiasian siitä, että on välttämätöntä tukea tätä vapautta ulkorajojen yhtenäisen valvonnan vakaalla politiikalla ja muilla korvaavilla toimenpiteillä. Schengenin säännöstön saattaminen osaksi Euroopan unionia merkitsi kuitenkin itse asiassa tämän sopimuksen kuolemaa, mutta se elää edelleen termiä ympäröivän symboliikan kautta. Schengenin säännöstö luotiin laboratorioksi, jonka piti varmistaa Euroopan yhtenäisasiakirjassa määrätyn tulosvelvoitteen täytäntöönpano. Myöhemmin säännöstö eriteltiin ja saatettiin osaksi unionia, ja vähä vähältä Euroopan yhteisön ja unionin lainsäädäntö korvaa ja kehittää Schengenin yleissopimusta ja muita siihen liittyviä päätöksiä.
Esimerkiksi yhteisiä konsulaatteja koskevista ohjeista ja yhteisestä käsikirjasta on tullut asetuksia, ja kolmanteen pilariin perustuvat uudet ehdotukset täydentävät tai korvaavat sopimuksen vastaavia määräyksiä, jotka eriteltiin tähän pilariin kuuluviksi. Lisäksi komissio esitti viime heinäkuussa neuvostolle ja parlamentille ehdotuksen, joka yhdistää yhteen ainoaan oikeudelliseen välineeseen viisi kategoriaa henkilöitä, jotka voivat liikkua vapaasti alueella, jolla ei suoriteta tarkastuksia. Tämä ehdotus on seurausta Euroopan parlamentin ilmaisemasta toiveesta yhdistää kaikki erilliset määräykset ja säännökset, joilla ohjataan ihmisten liikkumista. Komissio aikoo myös esittää Schengenin yleissopimuksen 2 artiklaan liittyvän ehdotuksen tukeakseen paremmin tarkastusten palauttamiseen sisärajoille liittyvää suojalauseketta. Työtä on vielä jäljellä, mutta tavoite on saada Schengenin säännöstö "amsterdamisoitua" lähitulevaisuudessa. Arvoisa puhemies, luulen siis, että olisi ongelmallista ja vaikeaa ryhtyä laatimaan säännönmukaista kertomusta Schengenin säännöstöstä, koska siitä tulisi kertomus niistä eri välineistä, jotka ovat korvanneet tai ovat korvaamassa sitä. Mutta voin laittaa töihin komission, joka tiedottaa parlamentille edelleen säännöllisesti kehityksestä tällä toimialalla, jota voimme semanttisen yksinkertaisuuden vuoksi kutsua Schengenin toimialaksi.
Lisäksi parlamentille tiedotetaan kaikista lainsäädännöllisistä ja käytännön toimenpiteistä Tampereen Eurooppa-neuvoston jälkeen käyttöön otetun tulostaulukon avulla, jota päivitetään säännöllisesti. Komissio katsoo, että Schengenin säännöstön saattamisen osaksi unionia pitäisi tapahtua ensisijaisten tarpeiden pohjalta, ja ne ovat riippuvaisia kehityksestä sekä neuvoston ja parlamentin poliittisesta tilanteesta. Näihin ensisijaisiin tarpeisiin kuuluvat aivan luonnollisesti Schengenin tietojärjestelmän kehittäminen ja tietenkin myös - tämä kiinnostaa teitä paljon - ehdokasvaltioihin liittyvät kysymykset. Nämä muuten ovat mietinnön esittelijän huolenaiheita, jotka komissio voi vain jakaa.
Mitä tulee Schengenin tietojärjestelmään (SIS II), antaisin mielelläni joitakin tietoja viimeaikaisista tapahtumista. Tiedätte, että 28. ja 29. toukokuuta kokoontunut oikeus- ja sisäasioiden neuvosto ei päässyt yksimielisyyteen hallitustenvälisestä rahoituksesta. Neuvosto päätyi siis yhteisön talousarviosta otettavaan rahoitukseen. Lisäksi puheenjohtajavaltio Belgia ja Ruotsi esittivät kaksi aloitetta, joista yksi koski ensimmäistä pilaria ja toinen kolmatta pilaria ja joiden tarkoitus on antaa komissiolle, komitean avustamana, vastuu siitä, että SIS II:n - puhutaan siis vuosien 2002 ja 2006 välisestä ajasta - kehittäminen laitetaan alulle. Näiden kahden ehdotuksen, joita neuvosto parhaillaan analysoi, päätavoite on ennen kaikkea antaa tämän kehittämisvaiheen rahoitukselle oikeusperusta. Mutta toisaalta on tehtävä lainsäädäntöehdotuksia SIS II:n erilaisista olennaisista aspekteista, etenkin hallinnointia ja toimintoja koskevista kysymyksistä. Koska komissiolla on osavastuu rahoituksen järjestämisestä, se aikoo myös esittää tiedonannon, jonka tarkoitus on kattaa SIS II:n eri aspekteja: oikeudelliset ja tekniset kysymykset sekä rahoituskysymykset, mutta myös suunniteltavat eri valmisteluvaiheet, samoin kuin yleismenetelmä, jota käytetään, kunnes SIS II on lopullisesti vahvistettu.
Arvoisa puhemies, hyvä mietinnön esittelijä, lopuksi voin vakuuttaa teille, että komissio ottaa päätöslauselmanne huomioon arvioidakseen toteutettuja ja toteuttamattomia toimia sekä määritelläkseen ensisijaiset tavoitteensa toiminnassa Schengen-asioissa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

Pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevat menettelyt jäsenvaltioissa
Puhemies
 Esityslistalla on seuraavana Watsonin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0291/2001) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista.

Watson
. (EN) Arvoisa puhemies, minulla on kunnia nähdä nimeni liitettynä tähän mietintöön, mutta suurimman osa työstä on kuitenkin tehnyt kristillis-demokraattikollegani Ingo Schmitt, joka vei tämän mietinnön läpi valiokunnassa. Äänestyksen tuloksen vuoksi hän päätti olla esittelemättä sitä täysistunnossa, ja minä teen sen valiokuntani puolesta.
Komissio on tehnyt ehdotuksen neuvoston direktiiviksi pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista. Komissio on tuonut esiin ehdotuksia lukuisiksi turvapaikkahakemuksien käsittelyä koskeviksi säännöiksi. Tämä on ensimmäinen askel kohti yhteistä turvapaikkajärjestelmää, jota komissio on ehdottanut ja jota parlamentti on monissa yhteyksissä tukenut. Nämä säännöt asettavat vastaanotto- ja säilöönottotiloista, pakolaisaseman sisällöstä ja hakemusprosessista. Ne määräävät määräaikoja hakemuksille ja vetoomuksille, ja niissä otetaan käyttöön erityissääntöjä, joiden mukaan toimitaan sellaisissa tapauksissa, joita ei oteta käsiteltäväksi.
Kunniatehtäväni on esitellä valiokunnan puolesta lukuisia tarkistuksia näihin ehdotuksiin. Tiedämme, että nämä tarkistukset eivät ole sitovia, mutta toivomme, että niitä harkitaan huolellisesti ja että ne otetaan huomioon politiikkaa suunniteltaessa. Tarkistuksemme pyrkivät selvittämään ja vahvistamaan turvapaikanhakijoiden asemaa. Pyrimme varmistamaan, että Geneven sopimusta ja sen pöytäkirjoja sekä Euroopan ihmisoikeussopimusta noudatetaan asianmukaisesti, kun turvapaikkahakemuksia käsitellään. Tarkoituksenamme on varmistaa turvapaikanhakijoille oikeus jäädä jäsenvaltioiden alueelle, kunnes heidän hakemuksestaan on tehty päätös. Mielestämme pitäisi kiinnittää erityistä huomiota sellaisten naisten ja lasten hakemuksiin, jotka ovat erityisesti altistuneet huonolle kohtelulle niissä maissa, joista he pakenevat. Pyrimme parantamaan turvapaikanhakijoiden mahdollisuuksia saada oikeusapua ja korostamamme, ettei turvapaikanhakijoita pidä lähettää takaisin sellaisiin paikkoihin, joissa heidän henkensä voi olla vaarassa.
Yleisesti torjumme sen käytännön tai vastustamme sitä käytäntöä, jonka mukaan turvapaikanhakijoita pidetään säilöönottokeskuksissa. Minä ainakin pidän myönteisenä äskeistä Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimen tekemää päätöstä, jossa kiellettiin Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen käytäntö lukita turvapaikanhakijat säilöönottokeskuksiin, olivatpa ne sitten kuinka uudenaikaisia tahansa. Uskomme, että turvapaikanhakijoilla, jotka ovat usein pakenemassa lähtömaassa heihin kohdistuvaa hirvittävää vainoa, on oikeus ihmisarvoiseen kohteluun saapuessaan meidän maihimme. Ymmärrämme jäsenvaltioiden paineet, mutta vastustamme turvapaikanhakijoiden oikeuksien häivyttämiseen tähtäävää suuntausta, joka näyttää vähitellen etenevän.
Uskomme, että pakolaisaseman määrittämisen on edelleen oltava oikeudellinen asia eikä poliittinen asia tai poliittiseen tarkoituksenmukaisuuteen liittyvä asia. Yhteiskunnan terveyttä arvioidaan sekä sen käytäntöjen että sen suunnan perusteella, johon se on menossa. Valiokunnassani uskotaan, että komission politiikka vie meidät oikeaan suuntaan, vaikka me pyrimmekin selventämään sitä joidenkin sellaisten henkilöiden oikeuksien kohdalla, joihin tämä politiikka kohdistuu.
Kyseessä ei ole pelkästään meidän oikeudelliset tai humanitaariset velvoitteemme, vaan kyseessä on myös terveen järjen käyttö talouden ja hallinnon kannalta. Mitä enemmän turvapaikkahakemuksia hallitus hylkää ehkäpä halvan ja lyhytaikaisen kansansuosion toivossa sitä enemmän hakemuksia se saa, sitä enemmän se on sidottu pitkällisiin prosesseihin, jotka maksetaan veronmaksajan taskusta. Meidän tarkistuksemme pyrkivät varmistamaan hallinnollisen tehokkuuden lisäksi humanitaarisen lähestymistavan niitä meidän planeettamme asukkaita kohtaan, jotka ansaitsevat tukemme ja suojelumme. Toivon, että parlamentti seuraa valiokunnan tässä mietinnössä viitoittamaa tietä.

Duff
Arvoisa puhemies, ulkoasioita käsittelevä valiokunta pitää myönteisenä valiokunta-asteella tehtyjä muutoksia tähän mietintöön, koska EU:n yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan kehittyessä on välttämätöntä ottaa kokonaan huomioon sen vaikutus ulkomaailmaan ja erityisesti lähinaapureihimme. Nämä maat, joista moni on ehdokasvaltio, ovat pakolaisongelman polttopisteessä. Suurimmalla osalla niistä ei ole mitään kokemusta pakolais- ja turvapaikkapolitiikasta. Niiltä puuttuu kaikki taloudelliset ja inhimilliset voimavarat, joita tarvitaan oleskelulupahakemusten käsittelyyn. Ulkoasioiden valiokunta oli myös sitä mieltä, että on tärkeää lisätä viittaus EU:n perusoikeuskirjaan sekä velvoite kunnioittaa olemassa olevan kansainvälisen lain sitoumuksia. Lopuksi olemme myös pitäneet kiinni siitä, että EU:n uusien menettelyjen tulisi tähdätä kansainvälisten suhteiden parantamiseen olemalla mahdollisimman selkeitä, läpinäkyviä ja perusteltuja, jotta kolmansien maiden ja niiden kansalaisten olisi nykyistä helpompi tulkita niitä.

Schmitt, Ingo
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, luullakseni valiokunta, jonka enemmistö hyväksyi tämän mietinnön, on valitettavasti väärällä tiellä. Haluan myös perustella ajatukseni lyhyesti. Noin vuosi sitten, kun tätä aihetta käsittelevä komission työasiakirja esitettiin, yritimme löytää kompromissiratkaisun tässä erittäin arkaluonteisessa ja vaikeassa aiheessa. Sovimme, että pakolaiset jaetaan tietoisesti kolmeen ryhmään, joista ensimmäisen muodostavat turvapaikanhakijat, toisen kriisialueilta väliaikaisesti tulevat pakolaiset ja kolmannen ihmiset, jotka haluavat tietoisesti muuttaa EU:n jäsenvaltioihin ja luoda tänne tulevaisuudessa elämänsä kiinnekohdan.
Olimme samaa mieltä myös siitä, että kolmannen ryhmän järkevä sääntely onnistuu ainoastaan vähentämällä perusteettomien turvapaikkahakemusten määrää - vältän tietoisesti voimakkaita sanoja - tai ainakin käsittelemällä niitä johdonmukaisesti.
Mehän tiedämme, että korkeintaan 10 tai 15 prosenttia jätetyistä hakemuksista on Geneven yleissopimuksen mukaan täysin aiheellisia, sellaisenaan hyväksyttäviä hakemuksia. Tämän vuoksi valiokunnan enemmistö on mielestäni tehnyt kaksi virhettä: se luopuu ensinnäkin vaivalla saavuttamastamme yksimielisyydestä ja tekee toiseksi karhunpalveluksen perustelluista syistä pakolaisiksi joutuneille, todellakin poliittisista syistä vainotuille, käsittelemällä epäoikeutetusti Saksaan tai muihin EU:n jäsenvaltioihin tulleita ikään kuin samalla tavalla, mikä heikentää perustelluista syistä pakolaisiksi joutuneiden asemaa.
Valtiosta riippumattoman vainon kelpuuttaminen pakenemissyyksi, jäsenvaltioiden, ainakin suurista pakolaisvirroista kärsivien jäsenvaltioiden, mahdollisuuksien rajoittaminen turvallisen lähtömaan käsitteen tehokkaassa käyttöönotossa sekä kysymys siitä, miten selvästi perustelemattomia hakemuksia käsitellään, kaikki nämä mietintöön sisältyvät asiat johtavat siihen, ettei ole enää mitään todella tehokasta keinoa käsitellä suurta aiheettomien hakemusten määrää.
Haluaisin vedota teihin vielä kerran painokkaasti! Tiedän, kuinka vaikea aihe tämä on. Tiedän myös, miten arkaluonteinen aihe tämä on. Yrittäkäämme kuitenkin säilyttää täysin entisellään nämä yhteiset periaatteet, joista neuvottelimme vuosi sitten niin sopuisasti! Toivon, että Saksassa sisäasianministerinsä kanssa aivan toisella tavalla puhuvat saksalaiset sosiaalidemokraatit muuttaisivat vielä tänään äänestyskäyttäytymistään. Lisäksi toivon, että löydämme taas yksimielisen näkökannan, joka antaa perustelluista syistä pakolaisiksi joutuneille, poliittisista syistä vainotuille, oikeudenmukaisen aseman myös EU:n jäsenvaltioissa.

Evans, Robert J
Arvoisa puhemies, kiitän valiokuntamme puolesta jäsen Watsonia tämä mietinnön tuomisesta täysistuntoon. Kuuntelin tarkasti, mitä jäsen Watson ja jäsen Schmitt äsken sanoivat. Jäsen Schmitt puhui paljon perusteettomista hakemuksista, ja tietenkin meidän on tutkittava hyvin kaikki hakemukset. Jäsen Schmitt sanoi, ja olen hänen kanssaan samaa mieltä, että jäsenvaltioiden on tehtävä enemmän voidakseen käsitellä niitä perussyitä, jotka pakottavat ihmiset muuttamaan toiselta puolelta Eurooppaa ja toiselta puolelta koko maailmaa. Perussyihin puuttuminen ei ole kuitenkaan helppoa niissä maissa, joista monet turvapaikan hakijat tulevat. Lukumäärältään eniten turvapaikanhakijoita tulee Afganistanista, Iranista ja Sri Lankasta ja tällä hetkellä, kuten tiedämme liiankin hyvin, ei ole helppoa puuttua nopeasti Afganistanin tilanteeseen: seuraamme tilannetta melko kauhistuneina.
Lähialueilla meihin vaikuttaa tällä hetkellä yhteisen käytännössä sovellettavan turvapaikkajärjestelmän puuttuminen sekä erillisenä asiana yhteinen maahanmuuttopolitiikka, joka tulee myöhemmin. Näemme kuitenkin ainakin Isossa-Britanniassa ja Ranskassa, ja espanjalaisten kollegojen mukaan Espanjassakin, joka ilta televisiosta kunnollisen järjestelmän puuttumisen traagisen ilmenemismuodon. Turvapaikanhakijat ovat epätoivoisia ihmisiä, jotka monissa tapauksissa pakenevat sotaa, väkivaltaa ja kidutusta. Jäsen Schmitt, kyllä jotkut heistä pakenevat vain köyhyyttä, mutta meidän ei pitäisi lyödä heitä sen takia. Meidän on kunnioitettava heitä ja varmistettava, että heitä kohdellaan oikeudenmukaisesti.
Tässä mietinnössä vaaditaan korkeita standardeja turvapaikanhakijoiden vastaanottoon, jotta sillä aikaa, kun heidän tapaustaan käsitellään, varmistettaisiin, etteivät he ole rikollisia. Hirvittävistä tilanteista pakenevia ihmisiä ei tarvitse säilyttää vankiloissa, säilöönottokeskuksissa. Tässä olen jäsen Watsonin kanssa samaa mieltä. Sotaa ja kidutusta pakenevia ei pidä toivottaa tervetulleeksi piikkilangoin ja aseistetuin vartijoin. He haluavat, että heidän tapauksensa käsitellään asianmukaisesti, he tarvitsevat oikeudenmukaisen järjestelmän ja he tarvitsevat järjestelmän, jossa yksilö on prosessin keskipisteenä. Tässä mietinnössä edetään jonkin verran tähän suuntaan, mutta se on osa laajempaa kokonaisuutta, jossa edetään kohti yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää, johon liittyy erillinen rinnakkainen maahanmuuttojärjestelmä. Toivon, että voimme hyväksyä tämän mietinnön tarkistettuna ja jatkaa työskentelyä tällä alueella, koska työtä on paljon.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Hyvät kollegat, minulla on ilo ilmoittaa teille, että Kiinan kansantasavallan kansankongressin valtuuskunta on saapunut viralliselle lehterille.

Valtuuskuntaa johtaa Li Shu-Zheng, Kiinan kansantasavallan kansankongressin ulkoasiainvaliokunnan varapuheenjohtaja. Li Shu-Zhengin seurassa on seitsemän kansankongressin jäsentä sekä useita kansankongressin ulkoasioiden osaston korkean tason jäseniä.
Toivotan lämpimästi tervetulleeksi koko kiinalaisen valtuuskunnan, joka on juuri osallistunut 18:nteen Euroopan parlamentin ja Kiinan väliseen parlamenttien väliseen tapaamiseen. Tämä tapaaminen pidettiin 17.-18. syyskuuta 2001. Se antoi aihetta useille kahdenkeskisille tapaamisille poliittisten ryhmien ja valiokuntien puheenjohtajien kanssa, samoin kuin tapaamiselle parlamentin puhemies Fontainen kanssa.
Vuosien kuluessa Euroopan parlamentin ja Kiinan kansankongressin välinen vuoropuhelu on kehittynyt ja kattaa nykyään suuren joukon kysymyksiä. Toivomme, että tämä vuoropuhelu syvenee jatkuvasti ja yhteistyömme Kiinan kansantasavallan kanssa vahvistuu.

Pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevat menettelyt jäsenvaltioissa (jatkoa)
Ludford
Arvoisa puhemies, tämän tärkeän mietinnön tavoitteena on tuottaa oikeudenmukainen turvapaikkajärjestelmä: oikeudenmukainen turvapaikanhakijoille, mutta myös veronmaksajille. Jäsen Schmittiä muistutan siitä, että tässä mietinnössä ei ole kyseessä se, kenet voidaan hyväksyä pakolaiseksi, vaan se, kuinka päätetään, mitkä hakemukset ovat perusteltuja.
On harhaluulo otaksua, että jos antaa turvapaikanhakijoille vähemmän apua hakemusten tekemisessä, he jotenkin katoavat ja kuluttavat siten vähemmän aikaa ja rahaa. Hallitusten, jotka tavoittelevat kansansuosiota väärin perustein turvapaikkaa hakeneiden hakemusten hylkäämismääriä koskevilla otsikoilla, olisi kerrottava totuus. Totuus on, että mutkien oikaiseminen menettelyn varhaisessa vaiheessa maksaa loppujen lopuksi enemmän hallinnon, tuomioistuinten, lakimiesten kustannuksissa sekä ruoan- ja suojan kustannuksissa. Pelkäänpä, että jäsen Schmitt ei oivaltanut tätä totuutta ja on johtanut jotenkin harhaan ryhmänsä jäseniä. Vetoan siis konservatiivi-/kristillisdemokraattiryhmän maltillisiin jäseniin, että he yhtyisivät parlamentin enemmistöön turvapaikkamenettelytakuiden vahvistamisessa, koska on kannattavaa sijoittaa korkealaatuisiin alkuvaiheen päätöksiin, mukaan luettuina sellaisiin asioihin, kuten avustamiseen tulkkauksessa, juridiseen neuvontaan, asianmukaisiin haastatteluihin ja kohtuullisiin määräaikoihin.
Oikeudenmukaista kohtelua koskevassa kysymyksessä haluaisin korostaa erityisesti turvallisen kolmannen maan käsitteen käyttämistä. Ryhmäni hyväksyy tämän käsitteen käytön ohjenuorana, mutta yksittäistapauksissa on voitava jättää se hyväksymättä. On aivan oikeudenmukaista, että esimerkiksi Kanadasta tulevalla turvapaikanhakijalla on suurempi työ saada viranomaiset vakuuttuneiksi siitä, että turvapaikka on oikeutettu, verrattuna esimerkiksi Irakista tuleviin hakijoihin. Olisi kuitenkin oltava mahdollista ratkaista tämä yksilöllisesti eikä vain yleisesti hylätä hakemukset.

Lambert
Arvoisa puhemies, olemme viime päivien aikana kuulleet paljon meille tärkeistä arvoista, erityisesti demokratiasta ja vapaudesta. Haluaisin lisätä tähän luetteloon ihmisyyden, ihmisarvojen kunnioittamisen ja samanarvoisuuden lain edessä. Tästä syystä pidän siis myönteisenä Watsonin nyt esittelemää mietintöä. Tämä näkökulma selittääkin, miksi minun ryhmäni ei tue PPE-DE-ryhmän esittämiä tarkistuksia, jotka hylkäsimme valiokunnassa ja jotka meidän mielestämme vähentäisivät turvapaikanhakijoiden oikeuksia.
Pidän erityisen myönteisenä joitakin valiokunnan ehdottamia tarkistuksia, joissa todetaan, että pakolaisasema pitäisi pikemminkin tunnustaa kuin myöntää: pakolaisasema on laillinen oikeus, ei ystävällisen hallituksen lahja. Pidän myönteisenä myös sen tunnustamista, että on olemassa sellaisia vainon muotoja, jotka eivät sisälly Geneven sopimukseen. Keskustelimme sellaisesta asiasta parlamentissa juuri eilen eli naisten sukupuolielinten silpomisesta. Ryhmäni uskoo, että meidän olisi laajennettava Geneven sopimusta ja että yhteinen turvapaikkapolitiikka saa tämän laajennuksen lopulta aikaan. Pidämmekin myönteisenä sitä tilannetta, että sukupuoliulottuvuus on tunnustettu tässä mietinnössä.
Pidämme lisäksi myönteisenä sen tarpeen tunnustamista, että turvapaikkahakemuksiin liittyvän haastattelu- ja arviointiprosessin pitäisi tapahtua hakijan omalla kielellä. Tämä on erittäin tärkeää, koska tässä voi kirjaimellisesti olla hakijan kannalta kyseessä elämä tai kuolema. Kuinka voimme odottaa, että kidutuksesta, nöyryytyksestä tai seksuaalisesta halventamisesta kärsinyt henkilö voisi ilmaista sen kielellä, jolla hän juuri ja juuri tulee toimeen.
Ryhmäni kuitenkin hylkää turvallisen kolmannen maan käsitteen. Kun näemme, kuinka suuri vaihtelu jäsenvaltioissa vallitsee siinä, mitä pidetään turvallisena, näemme ongelmat, joita tämän käsitteen soveltamisesta voi koitua, varsinkin kun otetaan uudet vainon muodot huomioon. Kuten paronitar Ludford sanoi, jokaista hakemusta on käsiteltävä objektiivisesti. Tarvitsemme mahdollisimman korkeat standardit ja tässä suhteessa tämä mietintö sisältää merkittäviä parannuksia.

Frahm
Arvoisa puhemies, ne viimepäiväiset kuvat, joita olemme nähneet Afganistanista, osoittavat meille selvästi, että ongelma ei poistu vaan että pakolaisvirrat valitettavasti jatkuvat oman maanosamme harjoittaman politiikan välittömänä seurauksena. Kuulen monien puhuvan Euroopan yhteisestä turvapaikkapolitiikasta. Se voisi tosiaankin olla erittäin viisas ajatus, mutta haluaisin puolestani sanoa, että voin tukea kyseistä politiikkaa vain, jos se on hyvä. Esittelijä ehdotti mietinnölle alun perin sellaista muotoa, joka olisi loukannut turvapaikanhakijoiden oikeuksia ja mahdollisuuksia maissamme. Valiokunnassa päästiin lopuksi yksimielisyyteen nimenomaan vaatimuksesta, jonka mukaan meidän pitäisi päätyä sellaiseen linjaan, joka lähinnä vastaisi vallitsevaa tilaa. Mielestäni olisi hyvä asia, jos Euroopan parlamentti pystyisi nyt antamaan selkeän viestin, josta kävisi ilmi, että jos EU:lle halutaan yhteinen turvapaikkapolitiikka, kyseessä ei missään olosuhteissa saa olla sellainen politiikka, jossa turvapaikanhakijoille annetaan huonommat ehdot kuin heillä on jäsenvaltioissa nykyään. Toivon hartaasti, että iltapäivällä järjestettävän äänestyksen tulos olisi tällainen.

Blokland
Arvoisa puhemies, Eurooppaa uhkaa kaksi vaaraa. Yksi vaaroista on, että rakennetaan "Euroopan linnake", johon kukaan ulkomaalainen ei ole enää tervetullut ja jota ei kiinnostaa mikään muualla maailmassa. Tämä ei ole toivottavaa eikä myöskään kansainvälisten velvoitteiden mukaista. EU:n jäsenvaltioiden on huolehdittava pakolaisista, eikä pelkästään porteillaan seisovista pakolaisista vaan myös muualla olevista pakolaisista. Vaikka komission ehdotus ei koske tätä asiaa, pidän kuitenkin välttämättömänä pyytää täällä kiinnittämään huomiota leireillä asuviin lukuisiin pakolaisiin. Myös he ansaitsevat tukea ja huomiota usein enemmän kuin he nyt saavat. Siksi UNHCR:n (YK:n pakolaisjärjestön) on saatava kunnollinen rahoituksellinen sysäys.
En siis halua "Euroopan linnaketta", mutta on olemassa myös toinen vaara: Euroopasta tulee eräänlainen leikkikenttä, minne lähes kaikki pääsevät helposti nauttimaan monista eduista. Sekin on yhtä vähän toivottavaa. Se asettaa liian raskaan taakan Euroopan valtioiden mahdollisuuksille. Nykyisin, kun monet selvästikin löytävät rahaa ja tiensä tulla Eurooppaan hakemaan turvapaikkaa, turvapaikkamenettelyjen on oltava yksinkertaisia ja tiukkoja. Muuten erot verrattuna elämään pakolaisleireillä muuttuvat vieläkin räikeämmiksi. Komission ehdotuksesta on tullut järkevä ja realistinen asiakirja, jossa on yleisesti ottaen hyvä tasapaino yksinkertaisuuden vaatimuksen ja oikeusvaltion välillä.
Parlamentin komission asiakirjaan esittämistä tarkistuksista kuitenkin puuttuu liian usein välttämätön tasapaino. Siksi suurin osa niistä jää vaille kannatustani.

Berthu
Arvoisa puhemies, direktiiviehdotus, joka koskee pakolaisaseman myöntämismenettelyä, jonka perustamissopimuksen määritelmän mukaan oletetaan yhdistävän jäsenvaltiot saavutettavien tulosten kohdalla, mutta jonka muodosta ja keinoista jätetään päätösvalta kokonaan kansallisille viranomaisille, on todellisuudessa äärimmäisen pikkutarkka teksti. Siinä määritellään hyvin pitkästi ja yksityiskohtaisesti esimerkiksi se, mikä on perusteeton turvapaikkahakemus (28 artiklassa), mikä on turvallinen kolmas maa (22 artiklassa ja liitteessä I) ja mikä on turvallinen lähtömaa (liitteessä II). Aivan kuin jäsenvaltiot olisivat sylilapsia ja aivan kuin niiden virkamiehet eivät koskaan elämässään olisi käsitelleet ainuttakaan turvapaikkahakemusta. Mutta kaikkein omituisinta on, että tässä ehdotuksessa on löydetty keinot olla yhtä aikaa pikkutarkka ja liian salliva. Sillä tekstissä ei juuri ole säännöksiä, joihin ei olisi innoittanut huoli myöntämisestä turvapaikanhakijoille sitä, mitä sanotaan korkean tason takeiksi, jotka ovat samalla - tätä ei pidä unohtaa - matalan tason takeita jäsenvaltioiden kansalaisille. Siteeraan yhtä esimerkkiä monien muiden joukossa, 25 artiklaa, jossa määrätään, että jos hakijan lausumia ei voida vahvistaa todisteiden avulla, vaan ne ainoastaan vaikuttavat todennäköisiltä, asia on ratkaistava hakijan eduksi. Tämä on ele, jota voidaan pitää periaatteessa jalomielisenä ja joka todellakin on sitä, mutta joka nykyisessä levottomassa tilanteessa sivuuttaa muut asiaan liittyvät ja etenkin Euroopan kansalaisten intressit.
Tämän vuoksi olemme sitä mieltä, että tänään ehdotetun tekstin pitäisi olla ainoastaan lopullisen direktiivin ensimmäinen osa. Tämän ensimmäisen, turvapaikanhakijoiden suojelemiselle omistetun osan jälkeen, on laadittava toinen osa, joka omistetaan Euroopan kansalaisten suojelemiselle, niiden, jotka parhaassa tapauksessa ovat maksajia ja pahimmassa tapauksessa uhreja, sillä - älkäämme unohtako sitäkään - vähintään kolme neljäsosaa nykyään jätetyistä turvapaikkahakemuksista osoittautuu lopulta perusteettomiksi. Älkää sanoko meille, hyvä komission jäsen, että nämä tekstit tulevat myöhemmin. Ne on esitettävä samaan aikaan, jotta voimme saada niistä yleiskuvan.
Sanottuani äskeisen tuskin uskallan muistuttaa Euroopan parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan mietinnössä ehdotetuista tarkistuksista. Palaan asiaan äänestysselityksessäni. Tässä vaiheessa sanon ainoastaan, että ne ovat niin järjettömiä, että ne lopulta saivat itse mietinnön esittelijän, jolle oli tässä onnettomassa tilanteessa pakko etsiä sijainen, eroamaan tehtävästään. Kaikki nämä tekstit, direktiivi ja tarkistukset, saavat meidät viimeaikaisten turvallisuudesta käymiemme keskustelujen yhteydessä palauttamaan mieliimme, että on täysin epätervettä, että annamme nykyään vuosittain 400 000-500 000 turvapaikanhakijalle luvan saapua alueellemme. Hakemuksista hylätään lopulta suurin osa, mutta hakijat, joita kuitenkaan ei karkoteta, elävät puolilaittomassa tilanteessa. Tämä irrallinen, kontrolloimaton väestö kasvaa joka vuosi ja tulee paisuttamaan muita laittoman maahantulon lähteitä.
Arvoisa puhemies, nähdessämme tänään esitetyt tekstit me toteamme, että yhteisön toimielimet ovat vielä kaukana ensisijaisen aseman antamisesta kansalaisten turvallisuudelle.

Fiori
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, meitä on pyydetty esittämään näkemyksemme aiheesta, johon liittyy sen erityispiirteiden vuoksi hyvin laaja toimenpiteiden kirjo. On helppo puhua ympäripyöreästi turvapaikkaoikeudesta vetoamalla siihen, että jokin periaate on koskematon, ja tämä koskemattomuuskysymys on yhä selvempi tänä vaikeana aikana, jolloin maailmaa ovat koetelleet dramaattiset tapahtumat ja jolloin yhteisvastuullisuus ja tahto ovat tunteita, joihin me kaikki hämmennyksemme keskellä tunnemme halua vedota, koska haluamme rakentaa erilaisia ja parempia järjestelmiä ihmisten, eri maailmojen ja kulttuurien välille. Yhtä selvää kuitenkin myös on, että nimenomaan tällä hetkellä emme voi etääntyä päämäärästämme tarkastella tiiviisti todellisuuteen pohjautuvia konkreettisia tilanteita ja näkymiä. Kuten kollega Schmitt aikaisemmin esitti, direktiiviehdotuksessa on meidän näkemyksemme mukaan monimutkaisia sanamuotoja, jotka ovat vastoin sitä suuntausta, jonka olimme omaksuneet työssämme viime vuonna ja jotka nostavat esiin mielestämme vakavia poliittisia ongelmia. Onko esimerkiksi oikein hyväksyä, että turvallisena pidetyn kolmannen maan katsotaan olevan samanlainen aina ja riippumatta siitä, millaiseen konkreettiseen tilanteeseen kulloinenkin turvapaikanhakija on maassaan joutunut? Tai onko oikein, että vaikka jokin hakemus on selkeästi perusteeton, se johtaa joka tapauksessa aina monimutkaiseen ja kalliiseen päätöksentekomenettelyyn? On itsestään selvää, että tällaiset varmat asiat tarjoavat selkeää hyötyä sekä niille, joilla on painavia syitä pyytää suojelua että vastaanottavalle maalle.
En haluaisi pitkittää puhettani tämän ilmeisen perusteettomuuskysymyksen taustalla olevista oikeudellisista ja filosofisista seikoista, mutta Watsonin mietinnön aiheen kaltaisissa hyvin vaikeissa asioissa meidän on nyt vahvemmin kuin koskaan näytettävä tahtomme rakentaa vastustamatta ja auttaa ilman sellaisia reaktioita, jotka ovat yhteiskuntajärjestelmiemme kannalta kielteisiä ja jopa tuhoisia. Niinpä kun käsittelemme sanamuotoja, joilla puhutaan turvapaikkaoikeuksien laajentamisesta, alustavasta kielteisestä päätöksestä ja muutoksenhakumenettelystä, olen sitä mieltä, että analysoituamme näitä sanamuotoja tarkasti, moni on varmasti sitä mieltä, että ne ovat sekavia.

Terrón i Cusí
Arvoisa puhemies, en voi olla vastaamatta tässä salissa käytettyyn puheenvuoroon, joka koski Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän kantaa tähän kysymykseen.
Hyvä jäsen Schmitt, ryhmässäni ollaan täysin yhtä mieltä siitä, että niitä kolmea eri ihmisryhmää, jotka saapuvat unioniin, on kohdeltava eri tavoin. Näin on siinä määrin, että tuemme, toisin kuin Euroopan kansanpuolue, Wiebengan mietintöä ensimmäiseksi mainitsemanne ryhmän kohdalla, jotta suurina joukkoina konflikteja pakenevia väliaikaisia pakolaisia varten olisi olemassa jokin vastaanottosäännöstö.
Turvapaikoista ja pakolaisuudesta olemme samaa mieltä, että turvapaikanhakijoita pitää kohdella suojelua pyytävänä ryhmänä, joka haluaa päästä maahan humanitaarisista syistä, aivan samoin kuin perheiden yhdistämistä pyytävät henkilötkin. Hyvä jäsen Schmitt, ongelmana on, että huolimatta siitä, mitä te sanotte Saksan sisäministeri Schilyn sanovan, ryhmäni ei voi luopua siitä käsityksestä, että pakolaiset ovat yksilöitä ja että kutakin tapausta pitää käsitellä erikseen sen yksilöllisten piirteiden mukaan, ei kansallisuuden, sen kolmannen turvallisen maan mukaan, jossa turvapaikan hakija on mahdollisesti pysähtynyt jne. Kolmas maa voi olla turvallinen yhdelle mutta ei välttämättä toiselle, älkääkä pakottako minua antamaan esimerkkejä, sillä ne ovat aina vastenmielisiä.
Emme voi luopua tästä käsityksestä ja sitä paitsi haluamme antaa, sitten kun Euroopan unioni saa käyttöönsä ensimmäisen yhdenmukaistetun lainsäädäntönsä pakolaisasioissa, vakuuttavan merkin, että kannatamme tuota yhteistä lainsäädäntöä, mutta emme halua madaltaa turvapaikanhakijoille annettavan suojan ja heidän oikeuksiensa tasoa. Euroopan unioni on perinteisesti näyttänyt tässä asiassa hyvää esimerkkiä ja antanut merkittävää apua muiden muassa UNHCR:n kaltaisille järjestöille.
Turvapaikasta ja maahanmuutosta olemme epäilemättä samaa mieltä, että maastamuuttajat eivät ole pakolaisia. Ongelmana kuitenkin on, ettei olla kyllin rohkeita ja laadita selkeitä maahanmuuttolakeja, joiden avulla sellaisten henkilöiden, jotka yhteiskuntamme ja työmarkkinamme pystyisivät sulattamaan ilman, että turvapaikkajärjestelmän, joka on vuosikausia ollut ainoa avoin ovi, pitäisi sen takia sortua. Tästä olemme täysin samaa mieltä. Tämä on kantamme, joka on mielestäni varsin selvä.

Schmidt, Olle
Arvoisa puhemies, haluan kiittää valiokunnan puheenjohtajaa ja valiokuntaa hyvin harkitusta mietinnöstä. Viime vuosien kasvavat pakolaisvirrat osoittavat, että yhteistä pakolaispolitiikkaa tarvitaan niin EU:ssa kuin maailmanlaajuisestikin.
Eri jäsenvaltioiden enemmän tai vähemmän paniikinomaiset reaktiot ihmisten kaipuuseen löytää turvapaikka, löytää uusi elämä Euroopassa, ovat olleet täysin ristiriidassa EU:n edustamien humanististen arvojen kanssa. EU:n rajoilla on tapahtunut useita murhenäytelmiä. Kyse on ollut aluksista, jotka ovat menneet nurin, epätoivoisista pakolaisista, jotka ovat piiloutuneet kontteihin, ja pakolaisista, jotka ovat yrittäneet uida Euroopan unioniin.
Arvoisa puhemies, olen useasti vaipunut synkkyyteen monien jäsenvaltioiden ja komission esittämien ehdotusten vuoksi, joiden pääasiallisena tarkoituksena vaikuttaa olevan pakolaisten pysäyttäminen, estäminen, poistaminen ja karkottaminen. Ne, jotka ovat maininneet, että EU on kehittymässä kohti Eurooppa-linnoitusta, eivät ole valitettavasti täysin väärässä.
Arvoisa puhemies, tämän perusteella direktiiviehdotuksessa mennään oikean suuntaan. Yksilön oikeuksia korostetaan eivätkä ehkäisevät toimet vallitse. Pitää tietenkin paikkansa, että EU:ssa tarvitaan yhteisiä turvapaikkasääntöjä, mutta yksittäisille jäsenvaltioillekin on jätettävä mahdollisuus anteliaamman tilannearvion tekemiseen. Valiokunta on taannut tämän mahdollisuuden. Valiokunta vahvistaa myös yksilön oikeuksia Geneven yleissopimuksen mukaisesti. Kyse on lasten asemasta, mahdollisuuksista pitää pakolaisia säilössä, pakolaistapauksia käsittelevien henkilöiden tietojen parantamisesta ja kohtuullisista käsittelyajoista. Kyse on yksinkertaisesti paremmasta oikeusturvasta.
Arvoisa puhemies, olen kuitenkin hieman huolissani siitä, miten neuvosto käsittelee asiaa jatkossa. Meidän on puolustettava Geneven yleissopimuksen ehdotonta vaatimusta siitä, että jokaisen pakolaisen tapausta on arvioitava yksilöllisesti, aivan kuten jäsen Sarah Ludford sanoi.
Mitään turvallisia valtioita ei käsitykseni mukaan ole olemassakaan. Jotta me eurooppalaiset emme menettäisi täysin mainettamme, tarvitaan toisenlaista pakolaispolitiikkaa, joka perustuu kunnioitukseen, avoimuuteen ja oikeusturvaan. Emme voi olettaa Naurun kaltaisten valtioiden kantavan vastuuta ihmisistä, jotka pakenevat barbaarisia hallituksia, kuten sellaista, joka Afganistanissa on vallassa. Humanismia ja inhimillisyyttä tarvitaan entistä enemmän nyt, kun Yhdysvaltoja kohdanneesta murhenäytelmästä on kulunut viikko.

Sylla
Arvoisa puhemies, haluan ilmaista tyytyväisyyteni kollegamme, jäsen Watsonin, pakolaisaseman myöntämistä koskevaan mietintöön sisältyvien ehdotusten selkeyteen. Mielestäni hän on osannut yhdistää erilaiset näkökohdat. Minun mielestäni mietintö täydentää yhtä aikaa sekä perusoikeuskirjaa että Geneven yleissopimusta. Kuten komissio toivoi, uskon, että meillä on vihdoinkin käytössämme hyvä pohja keskustelulle. Tiedämme kaikki, että eri mailla on hyvin erilaiset käsitykset pakolaisten vastaanotosta. Tiedämme myös, että asian käsittely on monimutkaista ja vaikeaa. Tämän mietinnön avulla ongelmista päästään hiukan yli. Lisäksi se parantaa apua ja tukea, joita voimme antaa pakolaisille. Olen myös tyytyväinen siihen, että komissiomme on ottanut huomioon uudet vainon muodot, sillä on totta, että joitakin vuosikymmeniä sitten otimme vastaan sellaisia pakolaisia Chilestä ja Neuvostoliitosta, jotka pakenivat diktatuureja, vainoa, jonka taustalla olivat heidän maidensa valtaapitävät. Mutta myös nykyään on olemassa todellisia sorron muotoja, jotka pakottavat meidät harkitsemaan toisin ja ottamaan huomioon vaikka vain naisiin kohdistuvat sukupuolielinten silpomiset ja terroristiryhmiin, uskonnollisiin fundamentalisteihin, liittyvät uudet vainon muodot, ja uskon olevan hyvä, että nämä asiat on otettu huomioon.
Menisin jopa vielä pidemmälle, sillä mielestäni meidän on aika pohtia turvapaikkojen myöntämistä terveydellisten seikkojen perusteella, kun aidsin kaltainen katastrofi on tuhoamassa yhtä mannerta, ja samoin lapsisotilaiden vastaanottamista, kun nämä ovat asekauppiaiden käsissä. Mielestäni on myös tärkeää, että tämä mietintö on ajan tasalla syrjinnän vastaisessa taistelussa. Päätän puheenvuoroni sanomalla, että viime viikkoina, Yhdysvalloissa viime viikolla tehtyjen kauheiden iskujen takia, pelko hyökkäyksistä afgaanisiviilejä vastaan on ollut todellinen. Tällä hetkellä Sangatten leirillä on 600 ihmistä, ja he vastustavat lujasti terrorismia. He pyytävät, että heidät vastaanotettaisiin. Olen sitä mieltä, että jos pystyisimme vastaanottamaan heidät, tämä ele olisi yksi tapa rikkoa yhteys terrorismin ja islamin välillä, mutta olen myös sitä mieltä, että nämä ihmiset olisivat vankkoja liittolaisia taistellessamme terrorismia vastaan.
Jäsen Watson, rohkenen sanoa teille, että teihin sopii Camus'n lause, jonka mukaan hänen kapinansa on myös muiden kapina. Kiitos tästä mietinnöstä.

Pirker
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, neuvoston ehdotus luo pakolaisille mahdollisuuden saada Geneven yleissopimuksen mukaisen pakolaisaseman koko unionin alueella voimassa olevien yhtenäisten kriteerien perusteella. Neuvoston ehdotus takaa todellisille pakolaisille nopeat ja turvalliset menettelyt - heidän osuutensa kaikista turvapaikkahakemuksen jättävistä on noin 10 prosenttia - ja se takaa myös nopean hakemuksen hylkäämisen. Noin 90 prosenttia hakijoista anoo turvapaikkaa muista kuin todelliseen pakolaisuuteen perustuvista syistä, ja on parempi, ettei kielteistä päätöstä tarvitse odottaa vuosikausia. Tämä ehdotus takaa myös asylum shopping -ilmiön (edullisimman kohtelun tarjoavan maan etsintä) loppumisen. Siihen tarvitaan tosin muitakin toimenpiteitä. Niitä ovat Dublinin yleissopimus, Eurodac-järjestelmä ja turvallisia kolmansia maita, turvallisia lähtömaita koskevat säännökset.
Euroopan kansanpuolue tukee siksi tätä neuvoston ehdotusta. Kuitenkin PPE-ryhmän puolesta painotan, ettei turvapaikkaoikeutta saa käyttää täällä esitettävien tarkistusten ja ehdotusten avulla poliittisesti väärin mitä erilaisimmista syistä tapahtuvaan maahanmuuttoon. Se on tosiasioiden väärinarviointia. Euroopan on hyödynnettävä nykyisiä maahanmuutto- ja turvapaikka-asioita koskevia keinojaan ja apuvälineitään sitten, kun alueellemme tulee pakolaisia sota-alueilta. Emme saa ryhtyä epärealistisiin toimenpiteisiin. Tulevaisuudessa on varmistettava, että turvapaikkaoikeus koskee vain poliittisen vainon kohteeksi joutuneita ja ettei sitä laajenneta koskemaan ryhmiä, joita jotkut yrittävät täällä kyllä esittää poliittisiksi, mikä ei kuitenkaan missään tapauksessa vastaa Geneven yleissopimuksen mukaisia todellisia oloja.
Meidän on pyrittävä auttamaan todellisia pakolaisia nopeasti ja mahdollisimman hyvin sekä huolehtimaan jatkotoimenpitein heidän integroitumisestaan yhteiskuntaan. Kaikille muille sen sijaan on tehtävä selväksi, että Euroopan unioni joutuu käyttämään uusia välineitä maahanmuuttoasioissa myös taloudellisista syistä.

Ceyhun
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, varsinkin nyt tämänhetkisten tapahtumien valossa tämä tänään todella asiallisesti käymämme keskustelu on esimerkkinä muillekin parlamenteille. Tämä on erittäin tärkeä keskustelu, ja juuri siksi se onkin niin vaikea. Meidän on valitettavasti alettava taas poistaa turvapaikanhakijoihin kohdistuvia ennakkoluuloja, joista useimmat ovat perusteettomia mutta joihin on kuitenkin suhtauduttava vakavasti. Juuri nyt on mielestäni tärkeää, että lopetamme pitkät puheet ja alamme toimia.
Viimeaikaisten kauheiden tapahtumien jälkeen painokkaasti sotilaallisia keinoja vaatineiden pitäisi minusta oikeastaan myöntää, että meidän poliitikkojen on kannettava juuri tällä hetkellä vastuuta ja näytettävä, ettemme joudu paniikkiin vaan pystymme toimimaan myös vastuuntuntoisesti varsinkin tämän selvitettävänämme olevan ongelman vuoksi. Parlamentin konservatiiviseen piiriin kuuluville kollegoilleni minun on siksi sanottava, ettemme käyttäydy siten kuin olisimme jäsen Schmittin tai jäsen Pirkerin kanssa täysin samaa mieltä, koska pidämme heistä. Aiomme äänestää joidenkin tarkistusten kohdalla eri tavalla kuin ryhmämme. Käyttäytymisemme johtuu seuraavasta asiasta: olemme toki suunnattoman iloisia, että parlamentin sosialistiryhmä tekee kaikkensa, jotta pakolaiset saisivat lisää suojaa ja oikeuksia - se on meistä hyvä asia - mutta meillä saksalaisilla sosiaalidemokraateilla on silti yksi ongelma. Emme voi hyväksyä maamme perustuslain vastaista sopimusta tai päätöstä. Saksan perustuslain vuoksi meidän on toisin sanoen hylättävä tällä hetkellä noin 17 esitettyä tarkistusta. Meidän on siksi äänestettävä joidenkin äsken mainitsemieni tarkistusten kohdalla eri tavoin kuin ryhmämme. Se ei kuitenkaan tarkoita, että meillä olisi oikeastaan erilaiset päämäärät. Meillä on aivan samat tavoitteet. Toimimme tämänpäiväisessä äänestyksessä kuitenkin eri tavalla, koska ajattelemme politiikkamme uskottavuutta Saksassa. Emme voi pettää kansalaisiamme ja hyväksyä ratkaisua, joka ei olisi Saksassa lainkaan toteutettavissa. Tästä syystä äänestämme eri tavalla.

Kaufmann
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, nyt kun jotkut pyrkivät synnyttämään Yhdysvaltain kauheiden tapahtumien nojalla turvapaikanhakijoiden vastaista asennetta, Euroopan unionin on sitäkin tärkeämpää muotoilla sellaiset pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevat vähimmäisvaatimukset, jotka edistävät ihmisoikeuksien säilyttämistä. Komission ehdotus täyttää tämän vaatimuksen. Pidän erittäin myönteisenä kahta sen ehdottamaa säännöstä.
3 artiklan 3 kohdassa viitataan jäsenvaltioiden mahdollisuuteen suojella muitakin kuin Geneven yleissopimuksen perusteella suojeltavia henkilöitä. Silloin myös esimerkiksi väkivaltaisten fundamentalistien kynsistä pakenevat algerialaiset tai raiskausten uhrit voisivat saada turvapaikan - Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun virasto esitti tämän vaatimuksen jo kauan sitten, mutta esimerkiksi minun kotimaassani sitä ei valitettavasti vielä sovelleta. Liitteessä I luetellaan ehdot, jotka niin kutsutun turvallisen kolmannen maan on täytettävä. Näiden ehtojen mukainen toiminta merkitsisi jatkossa EU-valtioista tehtävien karkotusten vähenemistä.
Olen iloinen, että asiasta vastaava valiokunta paransi eikä huonontanut komission kelvollista ehdotusta, toisin kuin alkuperäisellä esittelijä Schmittillä oli tarkoituksena. Esitetty direktiivi on siksi tärkeä askel kohti Euroopan unionin entistä inhimillisempää turvapaikkapolitiikkaa.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, tämä on ensimmäinen niistä direktiiveistä, jotka päättävät ensimmäisen vaiheen siinä aikataulussa, jonka puitteissa esitellään pitemmällä aikavälillä yhteinen turvapaikkamenettely ja yhdenmukaistetaan turvapaikan saavien henkilöiden asema. Tämä on Tampereen sopimusten ja Amsterdamin perustamissopimuksen hengen ja sisällönkin mukaista , vaikka olisi syytä keskustella yhteisen turvapaikkamenettelyn ja pakolaisaseman myöntämisen tai hylkäämisen juridisesta perustasta. Haluaisin esittää komissiolle lyhyesti muutamia teknisluonteisia varauksia, jotka liittyvät nyt tarkastelemaamme direktiiviluonnokseen.
Ensimmäinen liittyy turvapaikkamenettelyn vähimmäisehtojen venyttämiseen. Minusta ehdotus on liian sääntelevä eikä yhteisellä turvapaikkamenettelyllä ole mitään tekemistä kaikissa jäsenvaltioissa yhtäläisen menettelyn kanssa. Pelkäänkin, että komissiossa on menty pitemmälle kuin Tampereella sovittiin.
Toinen varaus koskee komission käsittelyaikojen sääntelyä kohtaan osoittamaa kiinnostusta, sillä kysyn itseltäni: onko pitkä käsittely hakijoiden mielestä estävä tekijä? Tämä ei tarkoita, että kannattaisimme pitkää menettelyä. Käytännössä kuitenkin niissä Euroopan valtioissa, joissa käsittelyajat ovat pitkiä, yli kaksi tai kolme vuotta, hakijoita on paljon, kun taas Espanjan kaltaisissa maissa, joissa käsittelyajat ovat paljon lyhyempiä, tilastot ovat paljon vaatimattomampia. Käsittelyaikojen yhdenmukaistaminen tuntuu hyväksyttävältä, jos se johtuu menettelyjen juridista kauneutta koskevasta huolesta, mutta pelkään sen voivan osoittautua tehottomaksi ja herättää pelkoa sekä lakiin liittyvistä että aineellisista ja poliittisista syistä.
Kolmas ja viimeinen varaus on käsitteellinen. Uskon, että vaikeudet päätösten yhdenmukaistamisessa johtuvat enemmänkin pakolaisaseman määrittelystä kuin sen saamiseksi tarvittavista menettelyistä. Sellaiset käsitteet kuin "kolmas turvallinen maa", "kolmansien vaino", "selkkauksista johtuva vaino" tai "valtion tai muun kuin valtion harjoittama vaino" ovat joitakin esimerkkejä tästä ongelmasta. Kuten äsken sanoin, ehkä olisi pikemminkin vastustettava määrittelyä kuin menettelyjä.

Cerdeira Morterero
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa edustajainhuoneelle, että tämä ehdotus, josta keskustelemme tänään, on monestakin syystä merkittävä.
Ensiksikin minusta on tehtävä erittäin selväksi, että kyse on ensimmäisestä ja mielestäni hyvin tärkeästä askeleesta kohti Euroopan yhteistä turvapaikkajärjestelmää, joka kattaa pitkällä aikavälillä koko unionin.
Toiseksi emme mielestäni saa nyt unohtaa, että emme tee muuta kuin toteutamme yhden tavoitteen, josta sovittiin Tampereen Eurooppa-neuvostossa, jossa luvattiin kunnioittaa turvapaikkaoikeutta minkäänlaisia ehtoja asettamatta.
Kolmanneksi, vaikka poliittisissa ryhmissä saatetaankin olla eri mieltä joistakin ehdotuksen yksittäisistä kohdista, emme saa unohtaa, että tosiasiassa varustamme kaikki Euroopan kansalliset järjestelmät rakenteella, joka voi toimia tehokkaasti Geneven pakolaisasemaa koskevan yleissopimuksen mukaisesti. Uskon, että Euroopan unioni ei voi katsoa parlamentin suunnalta toisaalle olemalla panematta täytäntöön välineitä, joita Euroopassa on juuri tällä hetkellä kehitteillä. Minusta on tarpeen palauttaa mieleen perusoikeuskirja, joka hyväksyttiin vähän aikaa sitten tässä samassa parlamentissa ja jossa, mikäli se otetaan huomioon tässä asiassa, on aina kehitettävä Geneven yleissopimuksessa sovittuja asioita eikä koskaan katkaista niiltä siipiä. Emme nimittäin saa unohtaa yhtä tosiasiaa, sitä, että vuoden 1996 jälkipuoliskolta lähtien Euroopan unionista turvapaikkaa hakevien henkilöiden määrä on lisääntynyt huomattavasti, kun taas ne päätöslauselmat, joissa tämä oikeus tunnustetaan ja myönnetään, ovat vähentyneet hälyttävästi.
Kaiken tämän takia uskon, että niiden tarkistusten avulla, jotka olemme hyväksyneet valiokunnassa ja joista äänestetään tänään täysistunnossa, olemme parantaneet merkittävästi neuvoston aikanaan tekemää ehdotusta. Samalla on pantu painoa joillekin erittäin mielenkiintoisille näkökohdille, jotka koskevat ennen kaikkea turvapaikanhakijalle annettavia takeita, karkottamisen kieltämisen periaatetta sekä kaikissa niissä prosesseissa välttämättömiä vähimmäisehtoja, joissa tehdään tämän aseman tunnustamista koskevia päätöksiä, jotka taas edellyttävät tapauskohtaista tutkimusta. Luulen, että olemme komission erimielisyyksistä huolimatta ottaneet tarkistustemme myötä suuren askeleen eteenpäin, mikäli hyväksymme ne tänään myös täysistunnossa.

Santini
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että joudun aloittamaan puheenvuoroni sanomalla, että tämä ehdotus tuottaa eri syistä suuren pettymyksen, ja samoin olen pettynyt tähän asti käytyyn keskusteluun joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta: keskustelussa jotkut puhujista osoittivat, etteivät he tunne kovin hyvin rajoja inhimillisyyden ja ylenpalttisen sallivan asenteen, välttämättömien tarkastusten ja tarpeettomien kidutusten välillä, mutta ennen kaikkea monet osoittivat keskustelun aikana sen, etteivät he tiedä, että oikeussäännöt eivät ole ikään kuin kuminauhalle kirjoitettuja, ne eivät siis ole niin joustavia kuin jotkut haluaisivat, vaan ne sisältävät kiintopisteitä ja tukipylväitä, joiden asettamia rajoja ei sovi ylittää. Syy, miksi tämä sääntöehdotus on mielestäni hylättävä on, että se on epätasapainoinen. Turvapaikanhakijan asema asetetaan siinä jopa liian selkeästi erikoisasemaan painottamalla liikaa niiden asioiden merkitystä, jotka aikaisemmin esitin tiivistetysti, ja lisäksi ehdotus asettaa jäsenvaltiot ja asiasta vastaavat elimet todella vaikeaan tilanteeseen, jossa niiden on perusteellisesti punnittava turvapaikanhakijoita koskevat vaatimukset.
Toinen syy on, että tämä teksti tuntuu olevan puhtaasti teoreettinen, koska se on hyvin kaukana todellisuudesta, johon teksti kuitenkin väistämättä ennen pitkää liittyy: tämä liittyy sellaisten maiden jokapäiväiseen todellisuuteen, jotka ei pelkästään kotimaani Italian, mutta erityisesti sen todellisuuteen joutuvat päivittäin selvittelemään valvomattoman maahanmuuton ongelmia.
Toinen syy olla hyväksymättä tämäntyyppinen lähestymistapa johtuu myös siitä, että jäsenvaltioiden pakolaisaseman myöntämismenettelyssä tekemät arviot ovat kovin erilaisia. Tämän vuoksi voi esiintyä niin sanottuja toissijaisia pakolaisvirtauksia, toisin sanoen pakolaiset tulevat unionin alueelle muita sallivampaa politiikkaa harjoittavan valtion kautta, ja sen jälkeen he siirtyvät toiseen, tiukempaa politiikkaa soveltavaan valtioon unionin sisällä.
Ehdotuksessa ei näytetä edes osattavan tehdä selkeää eroa kolmen eri turvapaikanhakijaryhmän välillä: Geneven yleissopimuksen mukaisesti määritellyt poliittisen vainon kohteena olevat pakolaiset; pakolaiset, jotka tulevat sotaisten konfliktien runtelemilta alueilta; maahanmuuttajat, jotka jättävät kotimaansa taloudellisista ja ammatillisista syistä. Emme voi hyväksyä, että näitä kolmea niin erilaista turvapaikanhakijaryhmää kohdellaan täysin samanlaisen säännöstön pohjalta. Lisäksi näyttää siltä, että komissio haluaisi vieläpä tehdä turvapaikan nykyistä myöntämismenettelystä yksinkertaisemman laajentamalla sen koskemaan myös sellaisia henkilöitä, joiden tapaukset eivät ole Geneven yleissopimuksen periaatteiden eivätkä Tampereen Eurooppa-neuvoston suuntaviivojen mukaisia, mutta ne eivät liioin ole Amsterdamin sopimuksen IV lukuun liitettyjen aihetta koskevien uudistusten mukaisia.
Tämän vuoksi komission ehdotus on epäasianmukainen, mutta myöskään parlamentin valiokunnan lainsäädäntöehdotus ei ole kovin todellisuudenmukainen. Mietinnössä ehdotetaan sisällöltään tavanomaisia sääntöjä, joita pitäisi sitten soveltaa vakavassa ja kriittisessä tilanteessa. Tulkaapa katsomaan, mitä Italian rannikoilla on tapahtunut jo kymmenen vuoden ajan; tulkaapa katsomaan, minkälaisissa oloissa siellä tehdään työtä, jotta nämä ihmiset voitaisiin ottaa vastaan eikä heitä heitetä vankilaan, koska silloin ymmärrätte, miten epäasianmukaisia nämä ehdotetut linjaukset ovat.
Kuten aikaisemmin sanoin, tässä ei pidä sekoittaa inhimillisyyttä lujaan otteeseen: nämä kaksi asiaa voidaan sovittaa yhteen. Jos ajattelette, että Italiaan rantautuu joka päivä 300400 pakolaista, ja yksinomaan eilen heitä saapui 1000, voitte ymmärtää, miksi tietty määrä varovaisuutta on tarpeen, tai pikemminkin välttämätöntä. Hyvät kollegat, ei siis ole syytä sortua puhumaan kyynelehtivään äänensävyyn, jollaista hetki sitten kuulin. Ei ole tapauksia, joissa näitä ihmisiä olisi kohdeltu epäinhimillisesti, eikä ketään ole vangittu tilapäisesti; pakolaiset otetaan vastaan, ja heidät ravitaan, minkä jälkeen heidät tunnistetaan ja luokitellaan, jotta voitaisiin erotella toisistaan luvattomat maahantulijat, jotka käännytetään, ja luvallisesti maahan tulleet, joita avustetaan maahan jäämisessä, ja jotta olisi mahdollista pyrkiä tunnistamaan rikolliset maahan soluttautujat.
Niinpä tarvitaan lujaa otetta, sitä vastoin ei liian sallivaa asennetta. Tästä syystä ryhmämme tukee kaikkia jäsen Schmittin tekemiä tarkistuksia, joilla mietintö pyritään palauttamaan alkuperäiseen tekstimuotoonsa, jossa määrätään kohtuullisista säännöistä ennen kaikkea sellaisia jäsenvaltiota varten, jotka elävät tällaisissa vaikeissa oloissa. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, lyhyesti sanottuna: sen jälkeen, kun nämä ihmiset ovat ylittäneet Italian rajan, Schengenin sopimuksen ansiosta heitä saapuu teidän jokaisen kotimaahan täysin luvallisesti, vaikka ette haluaisikaan vastaanottaa heitä.

Puhemies
Tämän jäsen Watsonin mietintöä koskevan keskustelun päätteeksi annan puheenvuoron komission jäsen Redingille. Arvoisa komission jäsen, rohkenen ilmoittaa teille, että tapojemme vastaisesti meillä on käytössämme hiukan aikaa, niin että jos haluatte käyttää tämän ajan, olisimme siitä iloisia.

Reding
. (FR) Kiitos, arvoisa puhemies. Todellakin, se lähentelee ihmettä, että saa kuulla sanottavan Euroopan parlamentille, että on aikaa puhumiseen, kun on kuitenkin ollut edustajana kymmenen vuoden ajan.
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, komissio on tyytyväinen siihen perusteelliseen tapaan, jolla parlamentti on tarkastellut tätä ehdotusta. Haluan sanoa jäsen Watsonille, kuinka paljon arvostamme hänen työtään. Tarkistukset muuten tulevat lukumääränsä ja laatunsa ansiosta varmasti rikastuttamaan keskustelua tällä ratkaisevalla hetkellä, jolloin rakennetaan yhteistä turvapaikkapolitiikkaa.
Haluan aivan ensimmäiseksi asettaa tämän ehdotuksen kontekstiinsa. Tampereen Eurooppa-neuvosto halusi todellakin ottaa käyttöön yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän ja päätti toteuttaa sen kaksivaiheisesti. Ensimmäiseksi päätettiin hyväksyä yhteiset minimivaatimukset perustamissopimuksen 63 artiklassa luetelluissa asioissa ja sitten luoda yhteinen menettely ja yhtenäinen asema kansainvälistä suojelua nauttiville henkilöille. Ensimmäisen vaiheen toteuttaminen vaati komissiolta tietyn määrän lainsäädäntöaloitteita, mikä muuten tapahtui viime syyskuun 12. päivänä hyväksytyn, pakolaisaseman määrittämistä ja toissijaista suojelua koskevan direktiiviehdotuksen myötä. Tämä vaihe on siis nyt saatu päätökseen. Ja lisäksi komissio ehdotti marraskuussa 2000 antamassaan tiedonannossa - parlamenttinne, arvoisa puhemies, tulee ottamaan kantaa tähän tiedonantoon lokakuun 2. päivä - siirtymistä toiseen vaiheeseen erityisen metodin mukaisesti. Komissio aikoo esitellä tiedonannossa tämän metodin, ja se ottaa opikseen ensimmäisestä työvuodesta ja tekee ehdotuksia uusista kimmokkeista, näin Laekenin Eurooppa-neuvoston aattona.
Ehdotus, josta keskustelemme tänään, on yksi tämän järjestelmän tärkeimmistä ja myös arimmista elementeistä. Sitä valmisteltiin etenkin maaliskuussa 1999 esitetyn valmisteluasiakirjan alussa käydyistä laajoista neuvotteluista saatujen oppien pohjalta. Euroopan parlamentilla oli tilaisuus ottaa kantaa asiaan kesäkuussa 2000, ja komissio on suurelta osin ottanut huomioon sen tuolloin esittämät suositukset.
Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen päätöslauselma, osuu asiaa koskevien töiden käännekohtaan. Puheenjohtajavaltio Belgia, komission tukemana, aikoo nimittäin hyödyntää tulevat kuukaudet saadakseen aikaan ratkaisevaa edistystä turvapaikka-asiassa. Tämän asiakirjan, kuten ylipäänsä maahanmuuttoa koskevien asiakirjojen, pitäisi olla yksi avaintekijöistä, kun ollaan puolivälissä Tampereen päätösten täytäntöönpanon arviointia, ja siksi Eurooppa-neuvosto laatii sen tämän vuoden lopulla. Tässä kontekstissa ministerineuvoston pitäisi lähiaikoina, 27.-28. syyskuuta, käydä ensimmäinen alustava keskustelu niiden kysymysten pohjalta, joiden vastaukset määräävät sen tavoitetason, johon me kaikki aiomme pyrkiä tässä asiassa. Sillä on muistettava, että tavoitteena on itse asiassa lähentää toisiinsa turvapaikkamenettelyjä koskevia kansallisia säännöksiä. Lisään, että tämä tavoite koskee myös kahta muuta ehdotusta, turvapaikanhakijoiden vastaanotto-olosuhteita ja turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämistä. Nämä kolme tekstiä liittyvät sitä paitsi toisiinsa. Ne on nähtävä kokonaisuutena, ja uskon, että parlamenttinne on aina nähnyt asian näin. Kannustan, jos sallitte, Euroopan parlamenttia ilmaisemaan mahdollisimman nopeasti kantansa näihin kahteen muuhun aloitteeseen.
Nimenomaan turvapaikkamenettelyistä puhuttaessa on myönnettävä, että asenteet ovat hyvin kaukana toisistaan tiettyjen tärkeiden kysymysten kohdalla. Se ei muuten ole mielestäni yllättävää, koska tämä aloite koskee useita teknisesti monimutkaisia - mikä on vielä helppoa - mutta poliittisesti arkoja kysymyksiä, mikä on todellinen ongelma politiikkojemme tämänhetkisessä tilassa. Lisäksi ensimmäistä käsittelyä ei vielä ole saatu valmiiksi neuvoston teknisissä elimissä. Jäsenvaltioiden valtuuskunnilla ei siis vielä ole ollut tilaisuutta ilmaista kantaansa tietyistä merkittävistä säännöksistä. Arvoisa puhemies, tämä selittää nimenomaan, että minun on vaikeaa nyt ilmaista lopullisesti kantaani muutoksenhakumenettelyjä koskeviin tarkistuksiinne, koska meillä ei vieläkään ole käytössämme neuvoston tekemää analyysia ja tutkimusta.
Kansalaisvapauksia käsittelevässä valiokunnassa käydyt keskustelut, samoin kuin jäsen Watsonin esittelemän erinomaisen päätöslauselmaluonnoksen sisältö, vahvistavat sitä tunnetta, että tällä hetkellä eivät kohtaa - te tiedätte sen ja sen tunsi tänä aamuna - Euroopan parlamentin odotukset ja neuvoston kyky saada aikaan sopimus, jonka pitäisi olla yksimielinen. Voisi sanoa, että komissio istuu kahden tuolin välissä. Se aikoo kuitenkin hyödyntää teidän lausuntoanne, samoin kuin suuntaviivoja, joita saadaan ministereiden keskustelusta, valmistellakseen sitten muutetun ehdotuksen, jolla saavutetaan helpommin mahdollinen yksimielisyys. Tässä tilanteessa vaikuttaa oleelliselta pitää yllä alkuperäisessä ehdotuksessa tavoiteltu tasapaino; toisella puolella painaa huoli turvapaikanhakijoiden oikeuksien vahvistamisesta - on välttämätöntä kunnioittaa kansainvälisiä välineitä, erityisesti Geneven yleissopimusta - ja toisella pyrkimys tehokkaisiin ja nopeisiin menettelyihin samoin kuin sellaisen lähenemisen tason toteuttaminen, jonka avulla voitaisiin ehkäistä asylum shopping -ilmiö (edullisimman kohtelun tarjoavan maan etsintä). Siksi komissio - toistan tämän ja haluan sanoa sen erittäin selvästi parlamentin mietinnön esittelijälle - suhtautuu erittäin myönteisesti yleiseen lähestymistapaan, joka päätöslauselmaluonnoksessa näkyy. Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä joitakin niistä ehdotuksista, jotka helposti kyseenalaistaisivat tämän kaksoistavoitteen toteutumisen ja loppujen lopuksi kyseenalaistaisivat tämän tekstin hyväksymisen, jota me kaikki hartaasti toivomme. Esimerkiksi erotus tavanomaisen ja nopeutetun menettelyn - jota todellisuudessa, ainakin käytännöllisesti katsoen, käytetään jäsenvaltioissa - välillä on yksi tämän järjestelmän keskeisistä kysymyksistä. Jos hyväksyisitte tarkistukset, joiden tarkoitus on erotuksen poistaminen, se vaarantaisi vakavasti mahdollisuudet hyväksyä ehdotus. Hyvä esittelijä, sitä vastoin komissio on ehdottomasti valmis ottamaan harkintaan, tiettyjen tarkistusten hengen tai kirjaimen, sellaisten tarkistusten, jotka parantavat hakijan suojaa kyseenalaistamatta peruserotusta, josta äsken puhuin. Komissio jakaa myös niissä eri tarkistuksissa ilmaistut huolenaiheet, joilla pyritään parantamaan entisestään päätösten laatua ja samalla hakijoiden tilannetta ja pyritään lisäämään menettelyjä hoitavien kansallisten viranomaisten tehokkuutta. Lainsäädäntö ei kuitenkaan välttämättä ole sopivin keino, kun halutaan päästä sellaiseen tavoitteeseen, jonka toteutuminen on usein riippuvainen hallinnollisten menettelyjen parantamisesta ja lähentämisestä. Nämä normit saavutetaan todennäköisimmin ottamalla käyttöön muita yhteistyövälineitä, etenkin avoimen yhteistyön menetelmä, jonka laajentamista turvapaikka-asioihin komissio ehdottaa tulevina viikkoina.
Toisaalta tietyt tarkistukset sopivat paremmin Dublinin yleissopimuksen yhteisöllistämiseen ja pakolaiskäsitteen määritelmään liittyviin päätöslauselmiinne, joihin juuri kiinnitin huomionne. Joitakin muita ehdotuksia on otettava harkintaan. Komissio siis kannattaa tämän direktiivin ja kansainvälisten tai yhteisön ihmisoikeussopimusten välisen yhteyden vahvistamista. Erityisesti yhdenmukaisuus Euroopan unionin perusoikeuskirjan kanssa on ilmaistava selkeästi ja varmistettava. Lisäksi on hyödyllistä tuoda esiin tällaisen tekstin hyväksymisen vaikutus unionin laajentumisen yhteydessä, samoin kuin sen merkitys kansainvälistä suojelua koskevan toimintaohjelman päivittämisessä. Tarkoitan nyt erityisesti YK:n pakolaisjärjestön Geneven yleissopimuksen 50-vuotisjuhlien johdosta alullepanemaa maailmanlaajuista neuvotteluprosessia.
Lopulta komissio voi vain ilmaista jakavansa huolenne tämän direktiivin toimeenpanon entistä järjestelmällisemmän seurannan varmistamisesta. Tällainen toimenpide on sitä paitsi välttämätön, jotta voidaan seurata ja nopeuttaa siirtymistä yhtenäiseen menettelyyn, josta Tampereella päätettiin tehdä Euroopan unionin lopullinen tavoite.
Arvoisa puhemies, lopuksi komissio haluaa vakuuttaa arvostavansa erittäin paljon tänään esitetyn päätöslauselmaluonnoksen laatua. Komissio jakaa yleisesti ottaen luonnoksen hengen. Sen on kuitenkin tiedotettava selkeästi parlamentille esiin tulevista vaikeuksista. Meidän on otettava huomioon nämä ongelmat muutetun ehdotuksemme valmistelussa, ja toisaalta on toivottava, että Laekenin Eurooppa-neuvosto antaa Euroopan unionille kimmokkeen, jota tarvitaan, jotta vihdoinkin voidaan muuttaa todellisuudeksi Tampereella 1999 julkistettu tavoitetaso.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.
(Istunto keskeytettiin klo 10.55 äänestyksen alkamista odotettaessa ja sitä jatkettiin klo11.00)

Banotti
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, halusin lähettää teille sähköpostia tästä asiasta, mutta valitettavasti en voi lähettää tällä hetkellä sähköpostia. Tiedän, että monella teistä on ollut erityisiä vaikeuksia GroupWise-ohjelman kanssa. Viime viikon alun jälkeen on selvitetty muita tietokoneongelmia, jotka liittyvät päätietokonejärjestelmään, mutta GroupWise-ohjelmaan liittyviä ongelmia ei ole vielä selvitetty. Olen koko ajan yhteydessä LSU-MEP Help-Deskiin ja toivon saavani konkreettista tietoa GroupWise-tilanteesta myöhemmin tänään. Palvelimesta vastaava yritys on täällä auttamassa ratkaisun löytämisessä.
Halusin lähettää myös toisen sähköpostin, jossa neuvotaan kollegoita olemaan lentokentällä ainakin kaksi tuntia ennen lennon lähtöä, koska lisääntyneet turvatarkastukset aiheuttavat viivytyksiä.

Lynne
Valitettavasti minun on taas otettava työjärjestyspuheenvuoro, joka koskee tupakoimista työpaikalla. Kun olin valmistautumassa työpaikkahäirintää koskevaan puheenvuorooni, ihmiset takanani olevassa kopissa polttivat oven ollessa auki. Sain astmakohtauksen juuri ennen kuin minun piti puhua. Tämä on esimerkki häirinnästä työpaikalla.

Puhemies
Olette aivan oikeassa. Tämä ei liity mitenkään teidän terveysongelmiinne, vaan kyse on kohteliaisuudesta. Jäsenet eivätkä ketkään muutkaan saa polttaa muualla kuin tupakointiin tarkoitetuilla alueilla.

ÄÄNESTYKSET
Folias
. (EL) Arvoisa puhemies, olen ymmärtänyt, että komissiolla on julkilausuma, joka koskee mietintöäni, ja haluaisin kuulla sen.

Reding
. (FR) Arvoisa puhemies, komission jäsen Barnier otti eilen yhteyttä talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajaan selittääkseen hänelle komission kantaa tähän asiaan. Voin siis vakuuttaa teille, että hyväksymättä suoraan ehdotettuja tarkistuksia komissio ryhtyy tarvittaviin toimiin saavuttaakseen parlamentin toivoman tuloksen, ja kun neuvosto hyväksyy asetuksen muuttamisen, komissio antaa julkilausuman, jossa se vahvistaa niiden väärinkäytösten ja petosten torjuntaan tarvittavien edellytysten lujittamisen, joista on määrätty jo komission ja edunsaajamaiden välillä solmituissa rahoitussopimuksissa, ja sitoutuu parantamaan parlamentille suunnattua tiedotusta.

Theato
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Reding, paljon kiitoksia tästä selvityksestä. Emme halua viivyttää varojen virtausta ehdokasvaltioihin, ja sovittuani asiasta eri ryhmiä edustavien kollegojen kanssa haluaisinkin ilmoittaa, että äsken esitetyillä ehdoilla voimme siirtyä lopulliseen äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Ria Oomen-Ruijtenin laatima parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0293/2001) yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta [C5-0323/2001 - (EN) 1998-0225 (COD)]
(Parlamentti hyväksyi yhteisen tekstin.)

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Ennen kuin aloitamme äänestyksen, minulla on ilo ilmoittaa, että viralliselle lehterille on saapunut Burkina Fason presidentin puoliso Chantal Compaore, joka on myös Afrikan yhtenäisyysjärjestön suurlähettiläs vastuualueenaan naisten sukupuolielinten silpomisen vastainen toiminta, sekä Tansanian sosiaaliasiain varaministeri Shamin Kahn. Toivotan heidät lämpimästi tervetulleeksi koko parlamentin puolesta.
(Äänekkäitä suosionsoituksia)

ÄÄNESTYKSET (jatkoa)
Puhemies
Äänestykset päättyvät tähän.

Oomen-Ruijtenin mietintö (A5-0293/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tiedättekö, mitä eroa on rikkidioksidilla ja rikkitrioksidilla? Varmasti tiedätte! Te tiedätte, että rikkidioksidi merkitään kaavalla SO2, ja rikkitrioksidi merkitään kemiassa kaavalla SO4. Aivan varmasti te tiedätte tämän. Minä en tiennyt, ja tämän direktiivin ansiosta minun oli kerrattava kemian tietojani, mikä on minun itseni kannalta myönteinen asia, sillä jos minusta ei olisi tullut Euroopan parlamentin jäsentä, minulle ei olisi tullut tilaisuutta kerrata kemiallisia kaavoja, joiden merkitys on hyvin tärkeä tässä mietinnössä, jossa määrätään, että SO2- eli rikkidioksidipäästöjä on rajoitettava. Äänestin ilman muuta direktiivin puolesta kaikkien eläkeläisten hyvinvoinnin hyväksi.
Riitta Myllerin mietintö (A5-0292/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tämäkin direktiivi liittyy kemiallisiin päästöihin, jotka vahingoittavat hengittämäämme ilmaa. Haluaisin vahvistaa, että äänestin direktiivin puolesta, kuten moni meistä, mutta en tehnyt niin vain siksi, että tämän ansiosta tulevina vuosisatoina on mahdollista hengittää vähemmän saastunutta ja terveytemme kannalta vähemmän vaarallista ilmaa, vaan myös siksi, että uskon, että jos koko maailma saa tietää, että Euroopassa hengitetään entistä terveellisempää, puhtaampaa ja vähemmän saastunutta ilmaa, tänne tulee entistä enemmän turisteja, jotka tulevat katsomaan historian ja luonnon tarjoamaa kauneutta, jota löytyy koko Euroopasta esimerkiksi Skotlannista, jossa te asutte, tai Genovasta ja Liguriasta, jossa minä asun ja heitä tulee vieläkin enemmän, jos ilma on puhtaampaa!
Oomen-Ruijtenin ja Myllerin mietinnöt (A5-0293 and 0292/2001)

Bordes, Caudron ja Laguiller
. (FR) Äänestimme sekä Oomen-Ruijtenin että Myllerin mietintöjen puolesta, koska molemmissa aiotaan asettaa päästörajoja tietyille ilman epäpuhtauksille. Niin rajallisia kuin hankkeet ovatkin, ne merkitsevät pientä parannusta suhteessa tämänhetkiseen tilanteeseen.
On kuitenkin todettava, että kunnioituksesta kapitalistisia intressejä kohtaan - kansallinen egoismi on toinen tapa ilmaista asia - ehdotetut tekstit lykkäävät soveltamista vuoteen 2010. Kun halutaan suojata yksityisiä etuja, jopa ehdottamalla yleisen edun toimenpiteitä, siitä kärsii aina jälkimmäinen.
Marinhon mietintö (A5-0274/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin näiden sääntöjen puolesta, joiden mukaan jokainen 15 jäsenvaltiosta hyväksyy toisten jäsenvaltioiden lainsäädännön ja näin ollen tunnustaa vastavuoroisesti tuomiot ja päätökset aloittamalla tästä direktiivistä, joka liittyy rahaomaisuuden takavarikointiin tai todistusaineiston säilyttämiseen. Arvoisa puhemies, kannatan tämänkaltaista Eurooppaa. Haluaisin eurooppalaisen rikoslain, eurooppalaisen siviilimenettelylain ja eurooppalaisen rikosmenettelylain. Uskon, että Euroopan tulevaisuuteen kuuluu, että kaikissa jäsenvaltioissa on samat oikeussäännöt.

Berthu
. (FR) Äänestimme tämän Marinhon mietinnön puolesta, jossa tuetaan Ranskan, Ruotsin ja Belgian aloitetta, jonka tarkoitus on saada neuvosto hyväksymään puitepäätös, joka helpottaisi huomattavasti oikeudellista yhteistyötä Euroopassa; kyse olisi todellakin tietyn omaisuuden hukkaamiskieltoa tai tietyn todistusaineiston säilyttämistä koskevien oikeudellisten päätösten automaattisen vastavuoroisen tunnustamisen hyväksymisestä määrättyjä rikoksia koskevien tutkimusten yhteydessä. Tämä menetelmä antaa mielenkiintoisen välineen yhteistyön tehostamiselle samalla, kun noudatetaan eri jäsenvaltioiden rikosoikeudellisia järjestelmiä.
Me kannattaisimme jopa hiukan selkeämpää etenemistä. Ehdotetun tekstin mukaan uutta vastavuoroisen tunnustamisen menettelyä sovellettaisiin omaisuuden hukkaamiskieltoa koskeviin päätöksiin tarkkaan määriteltyjen ja tyhjentävästi lueteltujen rikosten yhteydessä, joita ovat huumausaineiden salakuljetus, yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvat petolliset menettelyt, rikoksen tuoton pesu, euron väärentäminen, lahjonta ja ihmiskauppa. Tällä listalla ei kuitenkaan ole muita rikoksia, jotka kuitenkin pitäisi kiireesti tukahduttaa; yksi esimerkki on terrorismi, jonka vähän aikaa sitten jälleen kerran tuomitsimme. Tämän takia Ranskan puolesta -liikkeen edustajat yhtyivät tarkistukseen 5, jonka mukaan rikokset, joita päätös koskisi, määriteltäisiin yleisemmin: kaikki ne, joista voidaan määrätä vapausrangaistus, jonka enimmäispituus on vähintään kuusi kuukautta.
Jos olisi mentävä omaisuuden hukkaamiskieltoa tai todistusaineiston säilyttämistä pidemmälle, olisi syytä tutkia tarkemmin suojeluoikeusjärjestelmää, jota pyynnön vastaanottava jäsenvaltio voisi käyttää tehokkaasti, mutta myös nopeasti.
Watsonin mietintö (A5-0291/2001)

Schulz
Arvoisa puhemies, 34 Saksan sosiaalidemokraattista puoluetta edustavan kollegan puolesta sekä myös omasta puolestani haluaisin selvittää seuraavan asian, joka liittyy Watsonin mietinnöstä, entisestä Schmittin mietinnöstä, äänestämiseen: meillä on Saksan liittotasavallassa tällä hetkellä sellainen tilanne, että Saksan liittotasavallan maahanmuuttolainsäädäntöön, turvapaikkalainsäädäntöön ja oleskeluoikeuteen liittyvät kysymykset ovat joutuneet maailmanlaajuisen keskustelun kohteeksi. Saksan liittohallitus, Saksan liittopäivät, liittovaltiot, puoluetoimikunnat ja useamman puoleen jäsenistä koostuvat puoluetoimikunnat ovat käsitelleet erittäin tehokkaasti osittain myös Watsonin mietintöön liittyviä ongelmia, ja Saksan parlamentissa sekä parlamentin, hallituksen ja liittoneuvoston välillä käydään parhaillaan lainsäädäntöasioita koskevia neuvotteluja. Me Saksan sosiaalidemokraattisen puoleen edustajat joudumme pohtimaan tällaisessa tilanteessa komission ehdotuksia, esittelijä Schmittin - nyt Watsonin - kantaa ja eri ryhmien ehdotuksia, jotka ovat osittain päinvastaisia ja osittain yhteensopivia niiden asioiden kanssa, joista me saksalaiset sosiaalidemokraatit käymme sisäpoliittista keskustelua.
Ryhmämme kannasta poiketen äänestimme siksi joidenkin asioiden kohdalla tyhjää tai hylkäsimme ehdotukset, jolloin PPE-DE-ryhmän kanssa samansuuntainen kantamme näkyy vain pöytäkirjaan painetussa tekstissä - sisällöstä olemme pääsääntöisesti eri mieltä. Lopullisessa äänestyksessä kannatimme kuitenkin ryhmämme tavoin Watsonin mietintöä myös lojaalisuuden tunteesta sosiaalidemokraattista ryhmää kohtaan, vaikka suhtauduimmekin joihinkin kohtiin Saksan valtiosääntöoikeuden vuoksi kovin epäilevästi ja jouduimme myös toimimaan sen mukaisesti. Haluan selvittää parlamentille, että koska jouduimme äänestämään näistä asioista ennen kuin olemme päättäneet sisäpoliittisen kantamme, kaikki täällä päättämämme seikat eivät välttämättä ole Saksassa keskustelun aiheena olevien asioiden kanssa yhdenmukaisia.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, suonette anteeksi, mutta tarkoitukseni ei ole olla epäkunnioittava jäsen Watsonia kohtaan, johon olen sympaattisella tavalla kiintynyt, mutta mieleeni tuli Sherlock Holmes ja hänen uskollinen avustajansa Watson. Mieleeni tuli nyt lausahdus "Yksinkertaista, rakas Watson!", koska haluan sanoa, että on selvää, että meidän pitää toimia hallitsemattoman ja laittoman maahanmuuton pysäyttämiseksi. Minun oli kuitenkin valitettavasti äänestettävä tätä toimenpidettä vastaan. Miksi, arvoisa puhemies? Siksi, että vieressäni istuvan ystäväni, jäsen Borghezion, erinomaisia tarkistuksia ei hyväksytty, tarkistuksia, joiden avulla haluttiin rajoittaa maahanmuuttoa, jotta ei kävisi kuten minulle kävi Brysselissä, jossa heti, kun olin pistänyt nenäni ulos parlamenttirakennuksesta, eräät maahanmuuttajan näköiset henkilöt varastivat minulta salamannopeasti parlamentin jäsenkalenterini, jota etsin edelleen toistaiseksi tuloksetta.

Borghezio
Arvoisa puhemies, poliittisen turvapaikan perusperiaate on osa kansojemme vahvinta oikeudellista perinnettä, mutta Watsonin mietinnössä sorrutaan mielestämme vakavaan virheeseen: siinä periaate laajennetaan koskemaan monia sellaisia tapauksia, jotka jäävät tämän merkittävän ja korkea-arvoisen julkisoikeudellisen periaatteen perinteisen merkityksen ulkopuolelle. Tarkistuksillani oli yksi ainoa tarkoitus kiitän kollega Fatuzzoa, että hän muistutti asiasta ja korosti sitä eli estää turvapaikka-aseman ja poliittisen turvapaikka-aseman väärinkäyttö ja torjua näin laitonta maahanmuuttoa, joka kuten eräs Euroopan parlamentin jäsenistä korosti näiden päivien aikana käydyssä keskustelussa saa aikaan myös terrorismia sisällään pitävän kulttuurikeitoksen. Minusta on siis vakava asia, että eräät poliittiset ryhmät, jotka näyttävät haluavan vastustaa laitonta maahanmuuttoa, halusivatkin luopua ajatuksesta äänestäessään tarkistuksiani vastaan.

Berthu
. (FR) Kuten voitiin pelätä, Euroopan parlamentti hyväksyi juuri komission esittämän, pakolaisaseman myöntämistä koskevan direktiiviehdotuksen, jonka liian sallivan luonteen tuomitsin alustavan keskustelun aikana. Mutta kaiken lisäksi parlamentti keksi vielä, miten se voi lisätä ehdotukseen tarkistuksia, jotka pahentavat vielä enemmän tämän direktiivin puutteita ja lujittavat vastustustamme.
Etenkin alkuperäisessä ehdotuksessa säädetään periaatteesta, jonka mukaan turvapaikkahakemuksen hylkäämispäätöksestä valittaminen lykkää päätöksen täytäntöönpanoa (hakija voi jäädä kyseisen valtion alueelle odottamaan lopullista päätöstä), mutta jäsenvaltiot voivat poiketa tästä tietyissä tapauksissa, varsinkin kun hakemus on hylätty ilmeisen perusteettomana. Euroopan parlamentti kuitenkin poisti tarkistuksella 85 tämän poikkeusmahdollisuuden. Tästä seuraa, että jopa silloin, kun hakemus on ilmeisen perusteeton, hakija voisi siis jäädä alueellemme odottamaan valitustaan koskevaa lopullista tuomiota. Tämä tarkoitus vahvistettiin hyväksymällä tarkistus 5, jonka tarkoitus on luoda "oikeus jäädä vastaanottavan maan alueelle kunnes lopullinen päätös on annettu". Lisäksi tarkistuksen 96 hyväksyminen estää jäsenvaltioita väistämään tämän onnettomuuden, koska se estää niitä poistamasta muutoksenhakumahdollisuuden silloin, kun turvapaikkahakemus on hylätty selvästi perusteettomana.
Kaikki nämä tarkistukset ovat hyvin vakavia, sillä niillä pyritään sijoittamaan kuukausien ajaksi turvapaikanhakijoita, jotka tunnetusti käyttävät väärin asemaansa, odottamaan lopullista päätöstä, joka pakostakin on kielteinen. Sillä välin he tietenkin katoavat maan alle.
Ne, jotka äänestivät näiden tekstien puolesta, tietävät aivan hyvin, mitä he tekevät. He haluavat suosia massiivista maahanmuuttoa, minkä todistaa tarkistuksen 126 hylkääminen. Siinä sanottiin, että turvapaikkahakemus on ilmeisen perusteeton, jos hakija on laatinut sen ainoastaan "taloudellisista syistä tai yleistä hätätilannetta tai sotilaallista selkkausta paetakseen". Tällainen maillemme tuotettu onnettomuus voi vain lisätä kaaosta entisestään.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet esittelijä Watsonin mietinnön puolesta. Olemme samaa mieltä siitä, että EU:n on määrättävä jäsenvaltioissa sovellettavat vähimmäisvaatimukset, jotka koskevat pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista. Olemme kuitenkin selvillä siitä, että direktiivi kuuluu EY:n perustamissopimuksen neljännen osan alaisuuteen eikä koske Tanskaa, kuten Tanskan asemaa koskevassa pöytäkirjassa määrätään.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Äänestimme kaikkien niiden tarkistusten puolesta, joilla pyritään laajentamaan pakolaisten suojelua ja oikeuksia, samoin kuin näin muutetun mietinnön puolesta.
Vastustamme kuitenkin kohtaa, jossa painotetaan jäsenvaltioiden "oikeutta valvoa maahanmuuttoa ja saapumista niiden alueelle", mutta itse asiassa annetaan niille oikeus määrätä rajoittavista toimista.

McKenna
. (EN) Vihreät/EFA-ryhmä pitää myönteisenä ehdotuksia turvapaikkamenettelyjen yhteensovittamisesta kaikkialla EU:ssa, koska se on tärkeä ja välttämätön askel eteenpäin. Näissä ehdotuksissa tarjotaan perusnormit kolmella avainalueella: turvapaikkahakemusten hyväksyttävyyden määrittelystä vastaavan viranomaisen valtuuksien, riippumattoman instituution, jonka puoleen hakija voi kääntyä hakemuksensa uudelleen käsittelyä varten sekä vetoomusmenettelyn alueella. Erityisen myönteisenä pidämme hakemusten käsittelylle esitettyjä määräaikoja, mikä varmistaa sen, että tämänhetkinen ruuhka jäsenvaltioissa voidaan purkaa ja voidaan alkaa soveltaa nykyistä oikeudenmukaisempaa menettelyä.
On kuitenkin muistettava, että yritys vakiinnuttaa yhteiset normit, jotka koskevat turvallista maata ja turvallisen lähtömaan käsitettä, on yleisesti ottaen rajoittava, ja jäsenvaltiot voivat käyttää sitä ja ne voivat käyttää sitä väärin. Tiedän, että omassa maassani Irlannissa hallituksella on kahdenvälisiä sopimuksia Romanian ja Nigerian kanssa, ja se suunnittelee allekirjoittavansa muitakin sopimuksia tulevaisuudessa. Näiden sopimusten tarkoitus on nopeuttaa karkotusmenettelyä, ja ne ovat kaukana siitä, mitä asiassa pitäisi tehdä. Mielestämme jokaisen turvapaikkavaatimuksen käsittelyn ja päätöksen pitäisi perustua kuhunkin yksittäiseen tapaukseen. On välttämätöntä, että näitä käsitteitä ei sisällytetä direktiiviin, koska se antaisi mahdollisuuden kaikenlaisille väärinkäytöksille, ja mielestäni sama pitää paikkansa myös turvapaikkamenettelyn nopeuttamisen osalta, mikä voi myös heikentää menettelyn laatua.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt
. (SV) Olemme huolestuneita siitä, että yhteisön tasolla saatetaan olla ottamassa käyttöön käsitteitä turvalliset lähtömaat ja turvalliset kolmannet maat. Ihmisoikeuksia saatetaan rikkoa kaikissa valtioissa, ja sen vuoksi mitään maata ei voi automaattisesti pitää turvallisena. Turvapaikanhakijalla on oltava oikeus tutkintaan riippumatta siitä, mistä maasta hakija on lähtöisin.
Mietintö antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden valita itse, haluavatko ne hyödyntää turvallisia maita koskevaa luetteloa vai eivät. Tilanne on kuitenkin huolestuttava, kun kyse on turvallisia maita koskevasta periaatteesta yhteisön tasolla. On erittäin tärkeää, että pidämme yhteisesti kiinni Geneven yleissopimuksen periaatteista, joiden mukaan kaikilla on oikeus henkilökohtaiseen tutkintaan.

Souchet
. (FR) New Yorkin ja Washingtonin iskujen jälkeen kaikki politiikat, jotka koskevat ihmisten liikkumista, voidaan käsittää enää vain siten, että kansalaisten turvallisuudelle annetaan ehdoton etusija. Turvapaikkapolitiikan täytäntöönpano ei välty tältä vaatimukselta.
Tässä suhteessa, tänään vielä enemmän kuin eilen, Watsonin mietinnön suositukset kuitenkin näyttävät esimerkiltä siitä, mitä ei pidä tehdä, koska ne johtaisivat siihen, että maidemme kansalaisille kuuluva turvallisuustaso heikkenisi selvästi ja vaarallisesti.
Jos lisäämme loputtomasti - mielettömyyteen asti, kuten Watsonin mietinnössä ja parlamentin hyväksymissä tarkistuksissa ehdotetaan - kaikenlaisia takeita sellaisten turvapaikanhakijoiden eduksi, joiden hakemus on todettu ilmeisen perusteettomaksi, vaikka tiedämme, että kolme neljäsosaa hakemuksista kuuluu tähän ryhmään, avaamme tien, jalomielisyyden nimissä, erittäin pahoille virheille. Periaatetta, jonka mukaan epäselvissä tapauksissa asia on ratkaistava hakijan eduksi, on vaikea sovittaa yhteen turvallisuusvaatimuksen kanssa. Hetkellä, jolloin on syytä olla erittäin tiukka, parlamenttimme sitoutuu liialliseen sallivuuteen, jonka suojassa laiton maahanmuutto voi vain vahvistua ja terroristiverkostojen tunkeutuminen alueellemme edetä.
Miksi muuten kaikki Watsonin mietinnön ehdotukset koskevat ainoastaan turvapaikanhakijoita eikä mikään Euroopan maiden kansalaisten turvallisuutta? Tällainen epäsymmetria, joka muuten sisältyy yhtä hyvin direktiiviluonnokseen kuin Watsonin mietintöönkin, ei ole hyväksyttävää. Se on ehdottomasti korjattava, jotta voidaan kunnioittaa yhtä aikaa todellisten turvapaikanhakijoiden oikeutettua oikeutta ja maidemme kansalaisten oikeutettua pyrkimystä turvallisuuteen ja suojeluun.
Marquesin mietintö (A5-0248/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, muutama päivä sitten söin illallista eräässä kauniissa italialaiskaupungissa kauniin vaalean bulgarialaistytön seurassa, ja hämmästyksekseni hän kysyi minulta yhtäkkiä: "Miksi te myönnätte edelleen koheesiorahastosta rahaa Kreikalla, Espanjalle, Portugalille ja Irlannille? Ehdokasvaltioissa me pelkäämme kovasti sitä, että näin ei tapahdukaan meidän maissamme, joissa on huomattavasti alhaisempi bruttokansantuote. Jäsen Fatuzzo, ettekö te voisi ehdottaa, että koheesiorahastoa alettaisiin heti soveltaa ehdokasvaltioissa, jotka ovat hyvin huolissaan, koska ne ovat pian yhä kauempana tilanteesta, jossa teidän maanne ovat?"
Arvoisa puhemies, olisinko mitenkään voinut kieltäytyä ottamasta vastaan tuon kauniin vaalean bulgarialaistytön esittämää pyyntöä? Olisitteko te kieltäytynyt? Minusta oli oikein toimia hänen pyyntönsä välittäjänä.

Bonde, Krarup ja Sandbæk
. (DA) Olemme äänestäneet mietintöä vastaan, koska siinä ei mielestämme arvostella koheesiorahastoa tarpeeksi voimakkaasti. Yhteisvaluutan käyttöönoton pitäisi vähintäänkin johtaa tuensaajamaissa, Irlannissa, Portugalissa, Kreikassa ja Espanjassa, siihen, että rahaston toimet pysäytetään, kunnes ensimmäiset Etelä- ja Itä-Euroopan valtiot on otettu EU:n jäseniksi. Varat voidaan kanavoida sinne, missä niitä tarvitaan eniten - nimittäin ehdokasvaltioihin.
Haluaisimme myös, että koheesiorahaston tavoitteiden saavuttamista käytäisiin läpi entistä perusteellisemmin ja kriittisemmin. Mietinnössä keskitytään liian yksipuolisesti siihen, että maiden väliset ja kahden painotetun politiikanalan väliset jakoperusteet säilytetään, ja huomiota kiinnitetään liian vähän siihen, onko rahaston varat jaettu onnistuneesti. Ei riitä, että todetaan pelkästään, että tuensaajavaltioissa on myönteinen yhteiskuntataloudellinen kehitys, jonka perusteella voidaan päätellä, että rahaston varat on jaettu onnistuneesti.

Coelho
. (PT) Onnittelut jäsen Sérgio Marquesille oivallisesta mietinnöstä. Se on merkittävä asiakirja, jossa tuodaan esille eräitä keskeisiä asioita. Haluaisin painottaa niistä seuraavia:
1. Yhteenkuuluvuus on perustamissopimuksissa mainittu tavoite, jonka toteuttaminen on tärkeää
Sosiaalinen ja taloudellinen yhteenkuuluvuus, joka on vahvistettu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklassa yhdeksi unionin keskeisistä tavoitteista, edellyttää eri alueiden välisten erojen pienentämistä ja mahdollisen epätasapainon torjumista yhteisön sopusointuisen kehityksen vauhdittamista silmällä pitäen. Todellisuus on osoittanut, että tämän tavoitteen saavuttamiseksi täytyy tehdä vielä paljon.
2. Koheesiorahasto korjaa keskeisen epäkohdan
Yhteenkuuluvuus on erittäin tärkeä myös talous- ja rahaliiton kehittymiselle, joka edellyttää jäsenvaltioiden talouksien lähentymistä. Kuten esittelijä kuitenkin aivan oikein painottaa, Maastrichtin sopimukseen ei kuulunut minkäänlaisia tukijärjestelyjä tai suhdannekorjauksia talous- ja rahaliiton puitteissa, ja siksi rakennerahastojen ja erityisesti koheesiorahaston merkitys korostuu entisestään.
3. Yhteenkuuluvuuden tavoite ei pääty laajentumiseen
Esittelijä pitää hälyttävänä, että nykyisten jäsenvaltioiden väliset erot saattavat kasvaa laajentumisen ja siihen liittyvän voimatasapainon muuttumisen myötä. On tärkeää ehkäistä ja välttää tällaista kehitystä ja vastata siten niille, jotka valmistautuvat tilastojen turvin lopettamaan yhteenkuuluvuusponnistelun nykyisissä 15 jäsenvaltiossa. Yhteenkuuluvuuden tavoite ei ainoastaan jatku laajentumisen jälkeen, vaan sitä voidaan ja sitä pitää vahvistaa siitä eteenpäin. Laajentuminen on siis unionin yhteisvastuullisuudelle valtava haaste, joka edellyttää huolellista ja tehokasta valmistelua, jossa otetaan huomioon koko unioni ja sen erityiset ominaisuudet.

Korakas
. (EL) Paljon mainostettu taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus on laskelmoitu yritys johtaa harhaan Euroopan kansoja ja alistaa ne palvelemaan suurpääomaa.
Se, että kapitalismissa toimii epätasaisen kehityksen armoton laki, ei ole ainoastaan meidän arviomme, se on todellisuutta ja komission omatkin kertomuksissaan esittämät tiedot varmistavat, että yhteisön jäsenvaltioiden kesken ei voida puhua lähentymisestä vaan päinvastoin etääntymisestä rikkaiden ja köyhien alueiden välillä jopa yhden jäsenvaltion sisällä.
Tyypillinen esimerkki on Kreikka, jossa BKT, sellaisilla alueilla kuin Epeiros, Lesbos ja Peloponnesos, ei ole kasvanut vaan pienentynyt. Hampurissa henkeä kohden laskettu tulo on 440 prosenttia korkeampi kuin Epeiroksessa, joka on EU:n köyhin alue. Kreikassa ja Portugalissa 22 prosenttia väestöstä jää köyhyysrajan alle.
EU:n päätökset kärjistävät entistä enemmän sosiaalisia ja taloudellisia ristiriitoja, koska ne palvelevat monopolistisia valintoja. EMU ja vakautussopimus vievät jäsenvaltioilta mahdollisuuden harjoittaa rahapolitiikkaa, ne pakottavat pitämään talouden kurissa ja vähentämään sosiaalimenoja ja julkisia investointeja. Kansantulolle ja valtiontaloudelle erityisen kielteisiä seurauksia ovat yksityistämiset ja yleensä ottaen rakennemuutokset, joita edistetään markkinoiden vapauttamisella ja taantumuksellisilla työmarkkinoita koskevilla päätöksillä.
Epätyypillisten, väliaikaisten ja määräaikaisten työmuotojen hallitseva asema, osa-aikatyö ja muutokset sosiaaliturvajärjestelmissä yhdistettynä pääoman keskittymiseen kärjistävät nykyistä sietämätöntä tilannetta.
Yhteisön määrärahoista rahoitettavat rakenteelliset interventiot eivät tähtää alueiden todelliseen kehittämiseen. Niissä ei oteta huomioon alueiden erityispiirteitä eikä vahvoja puolia, vaan ne määrätään suurpääoman vaatimuksesta tuottamaan enemmän voittoa ja palvelemaan vakautussopimuksen tavoitteita. Tämän politiikan tuloksena merkittäviä määrärahoja käytetään näennäishankkeisiin, perinteisten tuotantoalojen alasajoon ja infrastruktuurihankkeisiin, jotka palvelevat yksityistä pääomaa, helpottavat markkinoiden vapauttamista ja monopolien hallitsematonta toimintaa.
Työntekijät taistelevat näitä EU:n poliittisia valintoja ja tavoitteita sekä niiden kielteisiä seurauksia vastaan, seurauksia, joiden maksajina ovat köyhät kansankerrokset, työntekijät ja eläkeläiset, pienviljelijät ja pk-yritykset erityisesti pienteollisuuden ja kaupan alalla.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Kannatamme periaatteita, jotka ovat olleet koheesiorahaston perustamisen johtoajatuksina. Kuten mietinnön esittelijäkin, olemme todellakin sitä mieltä, että Maastrichtin sopimuksessa "ei sovittu minkäänlaisesta tuki- ja rakennesopeutusjärjestelmästä talous- ja rahaliiton oloissa" ja että vakaus- ja kasvusopimus "on käytännössä merkinnyt julkisten investointien rajoittamista" . Jaamme ajatuksen siitä, että tällaisista rahastoista on hyötyä ympäristöä kunnioittavassa aluesuunnittelussa.
Olemme kuitenkin myös sitä mieltä, että näiden rahastojen logiikka on ristiriidassa Euroopan rakentamisen uusliberalistisen logiikan kanssa. On oikein hienoa "liittää saarialueita, erillisalueita ja syrjäseutualueita keskusalueisiin" , mutta olisi vielä parempi olla kasvattamatta tätä tilan jakaantumista yksityistämällä järjestelmällisesti julkisia palveluita. Tästä näkökulmasta katsottuna mietintö ei mene tarpeeksi pitkälle kritiikissään ja edellyttää, että euron ja vakaussopimuksen taloudelliset kriteerit voidaan saada yhteensopiviksi todellisen aluekehityksen vaatimusten kanssa. Tämän vuoksi jätimme äänestämättä, jottemme ruokkisi tällaista illuusiota.
Nogueira Románin mietintö /A5-0247/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tässäkin asiakirjassa käsitellään sellaisten rahastojen käyttötapoja, joita Euroopan unionilla on käytössään ja joiden tarkoituksena on parantaa tilannetta, jossa huonompiosaiset Euroopan kansalaiset elävät. Arvoisa puhemies, eläkeläispuolueen edustajana haluaisin tämän asian yhteydessä kertoa koko parlamentille, joka kuuntelee minua hyvin tarkkaavaisesti kuten huomaatte, että viittaan tällä tietysti televisioihin, jotka ovat auki toimistoissamme eläkeläispuolue esittää pyynnön, että sellaisten rahastojen määrää korotetaan ja nostetaan huomattavasti, joita Euroopan unionilla pitää olla käytössään voidakseen harjoittaa toimintaansa ja politiikkaansa. Saamme aivan liian vähän varoja, aivan kuin Euroopan maille annettaisiin almuja. Euroopan maiden täytyy sen sijaan saada huomattavasti enemmän varoja kaikkien niiden Euroopan kansalaisten hyväksi, joiden täytyy voida tuntea, että Eurooppa on merkittävä ja heitä lähellä.

Korakas
. (EL) EU:n talouksille tyypillisen epätasapainoisen kapitalistisen kehityksen on osoittanut todeksi kehitys viime vuosikymmenellä, jolloin jäsenvaltioissa epätasapaino rikkaitten ja vähemmän kehittyneiden alueiden välillä on syventynyt, jopa yhden EU:n jäsenvaltion sisällä. Lähentymisen ja yhteenkuuluvuuden sijasta tapahtuu etääntymistä, joka yhä vain syvenee ja polarisoi entisestään rikkautta ja köyhyyttä.
Mietinnösssä itsessään tunnustetaan, että EU:n "alueiden taloudellisessa ja sosiaalisessa tilanteessa on edelleen suurta epätasapainoa", joka "syventää joidenkin jäsenvaltioiden sisäisiä alueellisia eroja". North Yorkshiren, Franche-Comptén ja Hampurin rajaamalle keskusta-alueelle keskittyy puolet (47 prosenttia) tuloista, vaikka se käsittää vain 1/7 EU:n pinta-alasta ja 1/3 väestöstä, samalla kun 18 prosenttia EU:n väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella.
Tähän johtavat työvoiman liikkuvuuden strategiat, jotka vahvistavat demografista keskittymistä ja rikkauksien keskittymistä unionin rikkaille keskusalueille, joustavat työmuodot, äärimmäinen yksityistäminen ja kaikkien kansallisten ja yhteisön politiikkojen alistaminen palvelemaan voiton tavoittelun lakia. Työpaikkojen luomisen sijasta tapahtuu joukkoirtisanomisia ja työttömyys ampaisee korkeuksiin.
Mietinnössä itsessään mainitaan, että kymmenen köyhimmän alueen työttömyysaste nousee 23 prosenttiin. Valtioissa, jotka ovat pääasiallisia hyödynsaajia rakennerahastoista, eli Italiassa, Espanjassa ja Kreikassa, vertailtaessa virallisesti ilmoitettuja työttömyyslukuja vuosilta 1988 ja 1998 havaitaan selvää nousua varsinkin Kreikassa, jossa vuoden 1988 6,7 prosentista on noustu vuoteen 1998 mennessä 11,7 prosenttiin, eli työttömyys on kasvanut noin 75 prosenttia.
Näillä rakenteellisilla toimenpiteillä ei ole pyritty alueiden todelliseen kehittämiseen niiden erityispiirteet huomioon ottaen, vaan ne on uhrattu suurpääoman voiton tavoittelun alttarille. Rakenneinterventioiden varat ovat toisaalta riittämättömiä ja rajoitettuja, toisaalta 30-40 prosenttia köyhimpiin jäsenvaltioihin virtaavasta kokonaisrahoituksesta palaa rikkaampiin jäsenvaltioihin teknisen tietämyksen tai pääomahyödykkeiden hankkimiseen.
Tämän rahoitustuen hintana on ollut perinteisten tuotantoalojen alasajo, viljelykasvien muutokset, maataloustuotteiden tuhoaminen ja alueiden autioituminen.
Köyhät kansankerrokset joutuvat maksamaan seuraukset, ja hyödyn saavat monopolistiset suurpedot ja erilaiset loiset niiden ympärillä, koska yhteisön varat ovat 30 hopearahaa liittymisestä EU:hun, ne ovat tavallaan tietynlainen korvausmuoto suurpääomalle siitä, että niiltä on viety suuri osa niiden kansallisesta suojelukehyksestä.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Mietinnössä todetaan, että rakennerahastot, joiden tarkoitus on etenkin edistää aluekehitystä ja miesten ja naisten välistä tasa-arvoa, ovat vielä kaukana tavoitteesta. Mietinnön itsepintainen vaatimus naisten asemaa parantavan yleisen politiikan laatimisesta on kiitettävä ja paljastaa merkittävän viivästymän. Me katsomme myös, että "on olemassa vaara, että suunnitelmat talouden ja talousarvion vakauden säilyttämiseksi toteutetaan vähentämällä julkisia ja etenkin liikenteen infrastruktuureihin sekä vähiten kehittyneiden alueiden tutkimukseen ja kehittämiseen suunnattavia investointeja" .
Mietinnössä ei kuitenkaan mennä analyysin loppuun asti eikä tehdä riittävää pesäeroa tällaisten rajoitusten vaikutuksiin. Työllisyysasiassa siinä esimerkiksi vedotaan jäsenvaltioihin, jotta nämä "jatkaisivat Amsterdamissa aloitettua työllisyyspolitiikkaa koskevaa prosessia" , ja viitataan kansallisiin työllisyyttä koskeviin toimintasuunnitelmiin. Nämä jälkimmäiset kuitenkin vain kääntävät toiminnallisiksi termeiksi dogmin työmarkkinoiden välttämättömästä joustavuudesta ja vastustavat käytännössä epävakaisuuden vastaista taistelua, johon mietinnön esittelijä muuten vetoaa. Koska emme halunneet tukea tällaista kantaa, jätimme äänestämättä.

Marques
. (PT) Ohjelmakauden 19941999 ja samalla Delors II -paketin voimassaolon päättää 11. rakennerahastoja koskeva vuosikertomus vuodelta 1999. Tämä paketti vaikutti ratkaisevasti alueelliseen kehitykseen sekä perusrakenteiden ja tuotannon että sosiaalisen yhdentymisen osalta.
Nyt kun kausi 19941999 on päättynyt, 11. vuosikertomuksessa kuitenkin todetaan, että yhteenkuuluvuuden tilanne on epätyydyttävä. Edinburghin toimintapaketin yhteydessä talousarvion toteutumiseksi tehdyistä ponnisteluista sekä tapahtuneesta edistymisestä huolimatta Euroopan unionin alueiden taloudellisessa ja sosiaalisessa tilanteessa on edelleen suurta epätasapainoa ja Euroopan unionin syrjäisten alueiden (ulkoalueet mukaan lukien) ja keskusalueiden välillä on yhä eroja. Rakennerahastojen käyttöönotto ei ole auttanut riittävästi rikkaiden alueiden ja vähemmän kehittyneiden alueiden välisten erojen tasaamisessa.
Tässä yhteydessä haluaisin ilmaista tukeni kollegani Nogueira Románin tekstille, ja korostan ikään kuin päätelmänä, että ulkoalueiden syrjäistä sijaintia ja saaristoasemaa voidaan kompensoida kehittämällä rakennerahastojen rahoittamia toimia, joilla pyritään lisäämään tuotantoketjujen kilpailukykyä, helpottamaan tiedonsaantia ja määrittelemään mainittujen alueiden rooli laajentuneessa Euroopan unionissa. Viimeksi mainitun on vahvistettava siksi nykyistä koheesiopolitiikkaansa, joka on yhä tarpeellisempi laajentumisen haasteiden tullessa eteemme.
Valenciano Martínez-Orozcon mietintö (A5-0285/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, Martínez-Orozcon mietintö on hyvin merkittävä, mistä olette varmasti kanssani yhtä mieltä. On toimittava niin, että naisilla ei pelkästään naisilla, mutta tässä tapauksessa naisilla on yhteiskunnassa sellaiset oikeudet, jotka eivät ole vähempiarvoisia miesten oikeuksiin verrattuna. Joissakin paikoissa naisilla on enemmän oikeuksia, mutta esimerkiksi minun kotonani naisilla on paljon enemmän oikeuksia kuin miehillä muualla maailmassa naiset joutuvat valitettavasti jopa kidutuksen kohteeksi, kuten tässä tapauksessa on kyse. Niinpä vaadin, ettei Euroopan unioni anna enää penniäkään sellaisten maiden tukemiseksi, joissa naisia edelleen ympärileikataan, ja että Euroopan unioni harjoittaisi politiikkaa, joka edistäisi ihmisoikeuksien kunnioittamista näissä maissa, joille annamme varojamme.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Vaikka emme hyväksy kaikkia ehdotettuja toimenpiteitä, äänestimme tämän mietinnön puolesta.
Naisten sukupuolielinten silpominen on barbaarinen tapa, joka on hävitettävä sen sisältämän väkivallanteon sekä sen fyysisten seurausten takia mutta myös tämän tavan syiden takia, sillä tarkoitus on siunata naisten pitäminen alempiarvoisessa asemassa.
Ne, jotka vetoavat tässä yhteydessä perinteisiin, tapoihin, uskontoon tai mihin tahansa muuhun pötypuheeseen, peittävät vain tekopyhyyden alle antautumisensa barbarismin edessä. Ne, jotka uskaltavat puhua oikeudesta kulttuuriseen erilaisuuteen, näyttävät vain halveksuntansa, joka kohdistuu naisiin yleensä sekä niihin kansoihin, joiden naiset ovat tämän barbarismin uhreja.

Darras
. (FR) Kiitän mietintömme esittelijää Elena Valenciano Martinez-Orozcoa ja koko komissiota laadukkaasta työstä, jonka he ovat meille esittäneet, ja niistä rohkean yhteiskunnan valinnoista, jotka he saavat meidät tänään tekemään.
Koska naisten sukupuolielinten silpomisella on vaarallisia vaikutuksia terveyteen ja se jättää vakavia ja korjaamattomia seurauksia, jotka yhdynnän, raskauden ja synnytyksen yhteydessä aiheuttavat vakavia komplikaatioita, jotka voivat johtaa kuolemaan, minusta on tänään todellakin välttämätöntä äänestää tämän mietinnön puolesta ja siten tuomita kaikki naisten sukupuolielinten silpominen, olipa se minkä asteista tahansa.
Tämä mietintö ansaitsee tulla hyväksytyksi varsinkin siksi, että siinä pyydetään neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita luokittelemaan kaikenlaisen naisten sukupuolielinten silpomisen rikokseksi ja rankaisemaan rikoksesta kyseisessä maassa vakituisesti asuvaa rikoksen tehnyttä henkilöä, vaikka rikos olisi tehty EU:n rajojen ulkopuolella. Tätä rikoksen ekstraterritoriaalisuuden periaatetta on kannatettava voimakkaasti.
Jos vielä on tarvetta osoittaa, miksi on välttämätöntä äänestää tällaisen mietinnön puolesta, annan seuraavan syyn: sen, että on tällaisen käytännön uhri, mutta myös sen, että on syntynyt naiseksi paikkaan, jossa on vaarassa joutua sukupuolielinten silpomisen kohteeksi, on oltava pätevä ja pakottava syy turvapaikan tai suojelun myöntämiseen. On välttämätöntä, että Amsterdamin sopimuksen osaston IV mukaisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan osana komissio, neuvosto ja jäsenvaltiot toteuttavat oleskeluluvan myöntämistä tämän käytännön uhreille koskevia toimia ja tunnustavat naisten, nuorten ja tyttölasten, joita uhkaa sukupuolielinten silpominen, oikeuden turvapaikkaan.
Kaikilla ihmisillä on oikeus samanarvoisuuteen, vapauteen ja ihmisarvoon, ja niiden nimissä minusta on ja meistä on oltava välttämätöntä suojella naisia ja äänestää epäröimättä tämän ehdotuksen puolesta. Tässä on kyseessä poliittinen vastuumme.

Kirkhope
. (EN) Brittikonservatiivit tietenkin pitävät naisten sukupuolielinten silpomiskäytäntöä erittäin valitettavana kaikkialla, missä sitä tapahtuu, ja panemme tyytyväisenä merkille, että joissakin maissa se on jo lainvastaista, mutta emme usko, että tämä mietintö auttaa lopettamaan menettelyn kokonaan.
Tästä syystä konservatiivit ovat pidättäytyneet äänestämästä, koska olemme sitä mieltä, että kansainväliseltä kannalta olisi diplomaattisesti painostettava enemmän niitä maita, joissa naisten sukupuolielinten silpominen on edelleen sallittu, ja että maailmanlaajuinen koulutus ja diplomaattiset aloitteet olisivat paras tapa lopettaa tämä menettely.
Emme tietenkään missään tapauksessa halua, että vuoden 1951 Geneven sopimusta laajennetaan siihen sisältyvien turvapaikkakriteerien osalta, olipa tarkoitus kuinka hyvä tahansa.

Sacrédeus
. (SV) Olen äänestänyt tämän erittäin tärkeän mietinnön puolesta puolustaakseni ainutlaatuista, yhtäläistä ja loukkaamatonta ihmisarvoa. Kyse on sen yhteisen arvoperustan ilmaisemisesta, jonka varassa Euroopan yhteistyön on viime kädessä oltava.
Naisten sukupuolielinten silpominen johtaa peruuttamattomiin terveydellisiin vaurioihin ja saattaa johtaa kuolemaan. Kaikenlainen naisten sukupuolielinten silpominen, olipa se minkä asteista tahansa, on naiseen kohdistuva väkivallanteko. Se loukkaa naisten tai tyttöjen perusoikeuksia, kuten oikeutta yksilön koskemattomuuteen ja fyysiseen ja henkiseen terveyteen, sekä seksuaali- ja lisääntymisoikeuksia.
Tällaista ihmisen loukkaamista ja silpomista ei voi missään tapauksessa perustella islamin kaltaisen uskonnon kunnioittamisella tai kulttuurisiin tapoihin tai rituaaliseremonioihin vetoamalla. Uskonnonvapaudella ja naisten sukupuolielinten silpomisella ei ole mitään tekemistä keskenään.
Naisten sukupuolielinten silpominen on rikos naisten ja lasten ihmisarvoa kohtaan, joka taataan useissa kansainvälisissä yleissopimuksissa. Jäsenvaltioiden rikosoikeudellisten lainsäädäntöjen mukaan se on rikos ja se on kiellettyä. Lisäksi se on ristiriidassa EU:n perusoikeuskirjan periaatteiden kanssa.
Sen vuoksi on jo aika, että kaikenlainen naisten sukupuolielinten silpominen julistetaan rikolliseksi EU:n jäsenvaltioissa - riippumatta siitä, onko nainen suostunut siihen vai ei - ja että kaikkia sellaisia henkilöitä rangaistaan, jotka avustavat sukupuolielinten silpomisessa tai kehottavat, neuvovat tai kannustavat siihen.
Smetin mietintö (A5-0275/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, en voinut olla puhumatta kollegamme Smetin mietinnöstä, jossa tunnustetaan, että naiset saavat työstään keskimääräisesti pienempää palkkaa kuin miehet. Entä miksi en voinut olla puhumatta aiheesta? Koska haluan vahvistaa tässä istuntosalissa, että juuri tästä syystä on oikein, että monissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa naiset saavat eläkettä viisi vuotta aikaisemmin kuin miehet. Näin on Italiassa, Kreikassa, Saksassa, Espanjassa ja monissa muissakin valtioissa, mutta ei kaikissa. Mielestäni tämä käytäntö on oikein, sillä se kompensoi osin sitä pientä palkkaa, jota naiset saavat tekemästään työstä. Niinpä haluaisin, että kaikissa 15:ssä Euroopan unionin jäsenvaltiossa toimittaisiin samoin.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Vaikka samapalkkaisuutta koskeva direktiivi on 25 vuotta vanha, miesten ja naisten palkoissa esiintyy kuitenkin edelleenkin eroja. Arvioidaan, että 15 prosenttia palkkaeroista johtuu sukupuolesta eikä muista tekijöistä kuten palvelusvuosista, johtavaan asemaan liittyvästä vastuusta ja niin edelleen. Periaate, jonka mukaan mies- ja naispuolisille työntekijöille on maksettava samanarvoisesta työstä samaa palkkaa, ei siis ole vielä toteutunut käytännössä. Sen vuoksi on ryhdyttävä lisätoimiin, jotta voitaisiin varmistua siitä, että työ ja toimi ovat ratkaisevia palkan suuruuden kannalta - ei sukupuoli. Tuemme mietintöä, joka sisältää mielestämme monia järkeviä suosituksia. Haluaisimme korostaa, että palkan määrittelyn on oltava avointa, jos haluamme poistaa epäoikeudenmukaiset palkkaerot. Haluamme myös korostaa, että yksittäisissä valtioissa on varmistettava sellaiset ehdot, jotka antavat naisille kohtuullisen mahdollisuuden osallistua työmarkkinoille (mahdollisuus lastenhoitoon ja niin edelleen), jos haluamme saavuttaa tavoitteen siitä, että samanarvoisesta työstä maksetaan samaa palkkaa.

Figueiredo
. (PT) Tiedetään hyvin, että vaikka naisten ja miesten samaa palkkaa samanarvoisesta työstä koskeva periaate on kirjattu Kansainvälisen työjärjestön yleissopimukseen nro 100 vuodelta 1951 ja vuoden 1957 Rooman sopimukseen, jota kehitettiin ja paranneltiin myöhemmin yhteisön toisessa lainsäädännössä, syrjintää ilmenee yhä, kuten Smetin mietinnössä todetaan, ja se on keskimäärin 28 prosentin luokkaa Euroopan unionissa. Vaikka otetaan huomioon työmarkkinoilla naisten ja miesten välillä vallitsevat rakenteelliset erot, kuten muun muassa ikä, koulutus, ammatti ja tyypillinen urakehitys, naisten palkat ovat sittenkin keskimäärin15 prosenttia pienempiä kuin miesten palkat. Tämän voivat selittää ainoastaan arvosyrjinnän mekanismit, mitä ei voida hyväksyä. Yhä jatkuvaa naisten palkkasyrjintää ja sen mekanismeja tarkastellaan suhteellisen perusteellisesti, vaikka puutteitakin on paljon, erityisesti Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden tilastotiedoissa.
Kuten esittelijä mainitsee, yksi asia on kuitenkin selvä: palkkaeroja voidaan kaventaa ainoastaan kaksitahoisella politiikalla: yhtäältä on parannettava naisten asemaa työmarkkinoilla ja toisaalta päästävä eroon palkanmuodostukseen liittyvästä syrjinnästä.
Niinpä meistä on tärkeää, että tälle kysymykselle pannaan mahdollisimman paljon painoa, myös komission ehdotukselle käynnistää Euroopan laajuinen samaa palkkaa koskeva kampanja vuonna 2002. On kuitenkin yhtä tärkeää esittää myös vuoden 1975 samaa palkkaa koskevan direktiivin tarkistamista ja päivitystä koskeva ehdotus.

Lulling
. (DE) Siitä, että miesten ja naisten pitäisi saada sama palkka samanarvoisesta työstä, on keskusteltu jo varhaisista nuoruusvuosistani lähtien, ja siitä on jo kauan. Kansainvälisen työjärjestön yleissopimus samapalkkaisuudesta on tehty jo vuonna 1951, ja ETY:n perustamissopimuksen 119 artikla on ollut olemassa jo vuodesta 1958 lähtien.
Kuten aina, kun on kyse missä tahansa elämäntilanteessa olevien naisten oikeudenmukaisesta kohtelusta, poliitikkojen lisäksi nykyään vielä pääasiassa miesten johtamien ammattiyhdistystenkin on valitettavasti vaikea toteuttaa samapalkkaisuuden periaatetta.
Direktiivi miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä on annettu jo vuonna 1975. Meillä on toimintaohjelmia ja naisten ja miesten tasa-arvoon liittyvä yhteisön strategia. Meillä on lukemattomia päätöksiä ja ohjeita. Meillä on Pekingissä vuonna 1995 pidetyn YK:n naisten maailmankongressin toimintaohjelma. Nyt meillä on lisäksi tämä mietintö, ja sen tosiasian valossa, että naisten ja miesten palkkojen väliset erot ovat EU:ssa keskimäärin vielä lähes 30 prosenttia, tämä mietintö ei varmastikaan ole tarpeeton, sillä juuri naisten asioita koskevassa politiikassa tiedämme, että luja tahto vie vaikka läpi harmaan kiven.
Tämän myös minun kannattamani päätöslauselman 17 johdanto-osan kappaleessa ja 19 kohdassa olemme tehneet monia hyviä ja käyttökelpoisia ehdotuksia, jotta saamme poistettua nämä palkkojen väliset erot, jotka näkyvät myös naisten eläkkeelle siirtymisen jälkeen alhaisina eläkkeinä ja aiheuttavat näin ollen naisten elinikäistä syrjimistä.
On selvää, että tähän vaaditaan ennen kaikkea työmarkkinaosapuolia, mutta myös asianosaisten naisten ja heidän etenkin naisjärjestöissä olevien edustajiensa rohkeutta. Meillähän on oikeastaan vankka oikeusperusta palkkasyrjinnästä valittamiseen.

Patakis
. (EL) Työntekijöitä, naisia ja miehiä, vaivaavien sosiaalisten ongelmien ankara todellisuus ei ainoastaan mitätöi käytännössä kaikkein julmimmalla tavalla kaikkia julistuksia kansalaisten tasa-arvosta ja hyvinvoinnista, vaan muuttaa ne provokaatioiksi ja irvikuviksi.
Julman markkinatalous- ja kilpailupolitiikan ensimmäisiä uhreja ovat naiset. Työttömyys tekee tuhoaan naisten keskuudessa. Naisille tarjotaan avokätisesti joustavia työmuotoja, joiden johdosta naisista tulee halpatyövoimaa, joka saa huonompaa palkkaa samasta työstä; naisten työpaikat ovat vähemmän turvattuja ja heidän on vaikeampi päästä työmarkkinoille, he saavat edelleen pääasiassa alempia ja vähemmän erikoistuneita työpaikkoja ja harvoin vastuuta ylemmissä hallinnollisissa tehtävissä talous- ja yhteiskuntaelämässä sekä politiikassa.
Sosiaaliset oikeudet ja sosiaalituet saavat kohtalokkaita iskuja, joita ennakoidut muutokset eläke- ja hyvinvointijärjestelmissä vain entisestään pahentavat, mikä vain entisestään pahentaa naisten asemaa, koska heillä on monia tehtäviä ja he toimivat monissa rooleissa samaan aikaan.
Yhtäläiset mahdollisuudet naisille eivät ole ajateltavissa hyväksikäytön, työttömyyden ja vajaatyöllisyyden yhteiskunnassa ilman tasa-arvoisia sosiaalisia mahdollisuuksia, ilman hyvinvointivaltiota.
Naisille on turvattava yhtäläiset mahdollisuudet, on vahvistettava ja laajennettava suojelevaa lainsäädäntöä, joka koskee terveydelle haitallisia ammatteja ja raskaana olevien naisten suojelua, ja on säädettävä toimenpiteitä, joilla sosiaaliturva ulotetaan kaikkiin epätyypillisiin työmuotoihin.
Vain työväestön taistelu voi johtaa kansanvastaisten politiikkojen kumoutumiseen ja työntekijöiden aseman parantumiseen. Vain näin parannetaan käytännössä myös naisten asemaa yhteiskunnassa. Tässä taistelussa me seisomme samassa rintamassa.
Anderssonin mietintö (A5-0283/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tapasin jokin aika sitten veljeni. Minulla on veli, jonka nimi on Edgardo Fatuzzo, ja hän asuu Novarassa, mutta valitettavasti me tapaamme harvoin. Viimeksi, kun tapasimme ja kun hän kuuli, että olen eläkeläispuolueen jäsen, jonka eläkeläiset ovat valinneet Brysseliin, ja että olen Italiassa tämän puolueen pääsihteeri, hän sanoi minulle: "Olet mukana politiikassa, joten sinähän tiedät, että kun teemme työtä ja olemme yli 50-vuotiaita, työpaikalla meidän annetaan selvästi ymmärtää, että siellä odotetaan kuin kuuta nousevaa, että jättäisimme työpaikkamme, ja meidän annetaan ymmärtää olevamme siellä vain rasite. Ja tämä johtuu siitä, että nuorilla on enemmän tietoa ja heille maksetaan pienempää palkkaa; me taas omaksumme hitaasti kehityksen tuomia uudistuksia ja saamme suurempaa palkkaa."
Niinpä haluaisin, että työpaikkakiusaamiseksi katsottaisiin myös se, että vanhuksia syrjitään pelkästään sen vuoksi, että he ovat ikääntyneet työvuosiensa aikana, eikä asiakirjassa valitettavasti näy yhtäkään mainintaa tästä näkökohdasta.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Mietinnössä asetetaan samalle tasolle se, mitä siinä kutsutaan ylhäältä alaspäin (esimiehestä alaiseen) suuntautuvaksi kiusaamiseksi tai alhaalta ylöspäin (alaisesta esimieheen) suuntautuva kiusaaminen, horisontaalinen (saman tason työntekijöiden välinen) kiusaaminen ja näiden sekoitukset.
Vaikka mietinnössä tuomitaan häirintä, siinä siis peitellään sitä, että suhteet näillä eri tasoilla eivät vastaa toisiaan. Työnantajalla on työntekijöihinsä nähden valtaa, jota näillä alaisilla ei ole työnantajaansa nähden.
Niillä, jotka ovat työnantajan rakentaman hierarkian huipulla, on oikeus päättää alaistensa tehtävistä, jopa työpaikoista. Uusi ilmaus "työpaikoilla tapahtuva häirintä" perustuu vanhoihin hyväksikäyttösuhteisiin.
Se, että jätimme äänestämättä, tarkoittaa, että vaikka olemmekin samaa mieltä häirinnän tuomitsemisesta, vaikka se mietinnössä tehdäänkin erittäin rajallisesti, emme halunneet kannattaa mietinnön huolimattomuudesta johtuvia valheita.

Figueiredo
. (PT) Äänestimme tämän mietinnön puolesta, koska mielestämme siinä käsitellään oikealla tavalla vakavaa ongelmaa, työpaikoilla tapahtuvaa häirintää, sukupuolinen häirintä mukaan luettuna.
Kuten mietinnössä sanotaan, Dublinin säätiön tekemä 21 500 työntekijää koskeva tutkimus osoittaa, että 8 prosenttia EU:n alueella asuvista työntekijöistä ilmoittaa joutuneensa viimeisen 12 kuukauden aikana häirinnän kohteiksi työpaikalla, mikä tarkoittaa, että työntekijöiden kokonaismäärään suhteutettuna luultavasti yli 12 miljoonaa työntekijää kärsii häirinnästä kaikissa 15 jäsenvaltiossa. Mietinnössä painotetaan myös, että häirintä, jonka todellista laajuutta ei vielä tunneta, on vakava työelämän ongelma, minkä lisäksi lyhytkestoisten sopimusten kasvava määrä ja työpaikan epävarmuus erityisesti naisten kohdalla edesauttavat sellaisten tilanteiden syntymistä, jotka tukevat erilaisia ahdistelumuotoja.
Tuemme siksi mietinnössä esitettyjä toimia tämän ilmiön torjumiseksi, mukaan luettuina toimet häirinnän ehkäisemiseksi ja perusteellisempi perehtyminen ilmiöön, myönteisten kokemusten vaihto ja vihreän kirjan esittäminen viimeistään vuoden 2002 maaliskuussa, jonka jälkeen on laadittava toimintaohjelma, johon kuuluu yhteisön tasoisia toimia työpaikoilla tapahtuvan häirinnän estämiseksi.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Kahdeksan prosenttia Euroopan unionin työntekijöistä eli 12 miljoonaa ihmistä ilmoittaa olleensa työpaikalla kiusaamisen ja sukupuolisen häirinnän kohteena. Vaikutukset ovat tuhoisia niiden - useimmiten naisten - fyysiseen ja henkiseen terveyteen, jotka häirinnästä joutuvat kärsimään. Kuten mietinnön esittelijä korostaa, näiden käytäntöjen taustalla on "lyhytkestoisten sopimusten kasvava määrä ja työpaikan epävarmuus". Työpaikoilla tapahtuvan häirinnän torjumiseksi on siis tärkeää antaa jokaiselle työntekijälle jälleen vakaa työsuhde, tyydyttävät työolot ja kelvollinen palkka. Mutta jokaisella työntekijällä on myös oltava enemmän oikeuksia yrityksissä: oikeus järjestäytyä, oikeus puolustautua ja oikeus saada nauttia sosiaalieduista (esimerkiksi työpaikkalääkärin palveluista).
Meidän on myös luotava erityisesti tätä kysymystä koskevaa yhdenmukaista lainsäädäntöä, ja sitä on sovellettava kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. Tällä hetkellä ainoastaan Ranskalla on häirinnän vastaista lainsäädäntöä. Lisäksi on yhtä lailla tärkeää selkeyttää työnantajan vastuuta näissä asioissa. Tämä mietintö menee oikeaan suuntaan, ja siksi äänestimme sen puolesta.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt
 - (SV) Olemme jättäneet äänestämättä esittelijä Jan Anderssonin laatimaa mietintöä työpaikoilla tapahtuvasta häirinnästä.
Suhtaudumme pohjimmiltamme myönteisesti Euroopan unioniin. Euroopan integraatio antaa mahdollisuuden saavuttaa ratkaisuja rajat ylittäviin ongelmiin kuten ympäristöön, kauppaan, rajat ylittävään liikkuvuuteen, ihmisoikeuksiin ja konfliktinhallintaan liittyviin ongelmiin. Uskomme myös toissijaisuusperiaatteeseen, toisin sanoen että päätökset pitää tehdä mahdollisimman lähellä asianosaisia. Sen vuoksi ajamme aktiivisesti Euroopan unionin perustuslakia koskevaa kysymystä, jossa vastuunjako on selkeä kaikkien kohdalla. Kaikille kansalaisille on oltava täysin selvää, että EU:n on toimittava vain parhaiten hallitsemiensa kysymysten, nimittäin rajat ylittävien kysymysten, parissa.
Työpaikoilla tapahtuva häirintä on tietenkin ongelma, ja kaikki mahdollinen on tehtävä työpaikoilla tapahtuvan häirinnän lopettamiseksi. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että EU ei ole paras taso tämän ongelman torjumiseen. Meistä on tärkeää, että EU:ssa keskitytään sen sijasta asioihin, joissa voidaan olla todella hyödyksi. Tämä ei voi olla sellainen asia.
Coelhon mietintö (A5-0233/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tässä jäsen Coelhon asiakirjassa vahvistetaan Euroopan unionin ulkorajojen ylittämistä koskevat säännöt. Meidän on siis muistettava, että muutaman vuoden päästä rajat laajenevat: Euroopan unionin rajat siirtyvät paljon kauemmaksi itään. Niinpä meidän pitää välittömästi, eikä vasta vuonna 2004, säännellä tiukemmin ylitystä ja kulkua tulevilla rajoilla, jotka eivät ole samat kuin tällä hetkellä, sekä lisätä oikeasti ja konkreettisesti mahdollisuuksia liikkua 15:n jäsenvaltiomme muodostavalla alueella. Yhteenvetona haluan sanoa, että ulkorajoilla on toimittava ankarammin ja on helpotettava ylitystä entisillä ulkorajoilla, jotka ovat 15 jäsenvaltion sisärajat mutta jotka ovat pian 23 unionin jäsenvaltion sisärajoja.

Alyssandrakis
. (EL) Mietinnössä esitetään runsaasti paljastavia tietoja siitä, kuinka Schengen-sopimus toimii käytännössä niissä 10 valtiossa, joissa sitä sovelletaan täysimääräisesti, ja mietintö todistaa suurimmaksi osaksi oikeiksi näkemyksemme Schengen-sopimuksen autoritaarisesta, demokratian vastaisesta ja keskittävästä luonteesta. Konkreettisina esimerkkeinä mietinnössä myönnetään, että avoimuudessa ja demokraattisessa valvonnassa esiintyy aukkoja ja laiminlyöntejä, jopa EU:n paljon puhuttua perusoikeuskirjaa on rikottu, Europol ei toimi avoimesti, Euroopan parlamentti ei saa tietoja jne. Mietintö on erityisen paljastava Schengenin tietojärjestelmän (elektroninen rekisteri) osalta, jossa 89 prosenttia henkilötiedoista koskee yksilöitä, joita ei ole etsintäkuulutettu. Asiakirjoja, jotka olisi pitänyt tuhota, on käytetty poliisien rekisterien täydennyksenä, on säilytetty sellaisten henkilöiden tietoja, "joiden henkilöllisyyttä on väärinkäytetty, yrittämättä ilmoittaa tämän henkilöllisyyden lailliselle omistajalle asiasta", samalla kun "tietojen syöttämiseltä järjestelmään puuttuvat selkeät arviointiperusteet, erityisesti mitä tulee ei-toivottuihin ulkomaalaisiin".
Henkilöiden vapaan liikkumisen osalta mietinnössä arvostellaan Englantia ja Irlantia, jotka edelleen tekevät rajatarkistuksia, sekä Ranskaa, joka valvoo Alankomaista tulevia kansalaisia maan huumausainelainsäädännön vuoksi, mutta sanaakaan ei sanota rajatarkistuksista ja rajalta käännyttämisistä, jotka kohdistuivat EU:n kansalaisiin, jotka olivat tulossa Ranskaan ja Ruotsiin ottamaan osaa mielenosoituksiin Nizzassa ja Göteborgissa. Kaikista edustavimman kuvan Schengen-sopimuksen todellisuudesta tarjoaa kuitenkin Genova: toisaalta tukahduttavalla poliisivalvonnalla rajoitettiin ihmisten vapaata liikkumista ja maahanpääsyä, toisaalta elektronista tietojärjestelmää ja poliisiyhteistyötä (Europol) käytettiin täysimittaisesti ja jopa väärinkäytöksiin asti.
Kaikki tämä vakuuttaa, että Schengenin sopimus on työkalu, joka helpottaa Euroopan tukahduttamiskoneiston työtä, tekaistuja syytteitä ja epäiltyjen seurantaa, kansanliikkeiden terrorisointia. Tilanne on käymässä entistäkin vaarallisemmaksi nyt, kun USA on EU:n avulla ja suostumuksella käynnistänyt noitavainon syyskuun 11. päivän traagisten tapahtumien perusteella; siis väitetyn terrorismin torjumisen nimissä pyritään tukahduttamaan kaikki äänet, jotka kamppailevat vastaan tai vielä kyseenalaistavat USA:n ja EU:n kansanvastaisen politiikan.
Mietinnön ehdotuksista jotkin ovat teknisiä (parempi tiedottaminen Euroopan parlamentille, neuvoston hyväksyntä sitovalle lakikehykselle, joka koskee henkilötietojen suojaa, yhteisen valvontaviranomaisen roolin vahvistaminen). Näiden ohessa mietinnössä kuitenkin ehdotetaan yhteisön tietojärjestelmää, eli yhtenäistä elektronista verkkoa Schengen-tiedoille, Europolille ja tulliviranomaisille, entistäkin tehokkaampaa rekisteriä ja aina vain vapauden, turvallisuuden ja oikeuden nimessä!
Edellä mainituista syistä me Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot äänestimme mietintöä vastaan.

Berthu
. (FR) Joitakin päiviä New Yorkia ja Washingtonia kohdanneiden kauheiden iskujen jälkeen Eurojust-yksikön pääjohtaja Michèle Coninsx, joka on myös Belgian korkein syyttäjä, antoi merkittävän lausunnon äskettäin 14.9. ilmestyneessä suuressa pariisilaisessa päivälehdessä. Kysymykseen, onko islamilainen huuma jo vahvasti juurtunut Eurooppaan, hän vastasi, että Eurooppa voi muodostaa näille terroristeille logistisen tukikohdan, johon he pystyvät vetäytymään, ja että rajat on todellakin suhteellisen helppo ylittää Schengen-alueen takia.
Tämä ajankohtainen toteamus liittyy valitettavasti lukuisiin muihin toteamuksiin, joita on viime vuosien aikana lausuttu eri yhteyksissä, esimerkiksi huumausaineiden salakuljetuksen, taidevarkauksien, laittoman maahanmuuton tai järjestäytyneen rikollisuuden yhteydessä. Sitä enemmän yllätyin tutustuessani meille tänään esitettyyn voitonvarmaan kertomukseen Schengenin järjestelmästä. Esimerkiksi neuvoston johdannossa sanotaan, että tuhannet matkustajat ovat esteettä ylittäneet avoimet rajat, ilman että turvallisuus Schengen-alueen sisällä olisi kärsinyt siitä näkyvästi. On kysyttävä, mahtaako neuvoston vuosikertomuksen laatija kärsiä hallusinaatioista.
Euroopan parlamentin mietintö puolestaan ei ainoastaan toista samoja virheitä, vaan lisää niihin vielä Yhdistyneelle kuningaskunnalle ja Irlannille osoitetun pyynnön osallistua täysimääräisesti Schengen-yhteistyöhön ja näin ollen poistaa kokonaan henkilöiden tarkastukset rajoiltaan. Tämä olisi toki käytännöllisempää Ranskalle, mistä katoaisivat maan pohjoisosissa pääsyä Isoon-Britanniaan odottavien laittomien maahanmuuttajien dramaattisen suuret keskittymät. Tämä ei kuitenkaan ratkaise peruskysymystä: miten nämä laittomat maahanmuuttajat ovat voineet matkustaa koko Euroopan läpi Calais'n kaupunkiin asti tulematta nähdyiksi? Eikö juuri tässä näy musertavalla tavalla Schengenin järjestelmän vastuu?
Heti Yhdysvalloissa tehtyjen terrori-iskujen jälkeen pyysimme Euroopan unionia tarkistamaan kaikki politiikkansa asettaakseen kansalaisten turvallisuuden ensisijaiseen asemaan. Toki me kuulimme eilen istuntosalissa kauniita puheita terrorismia vastaan, mutta toteamme jo tänään, että tavanmukainen tuuliajo alkaa uudelleen ilman mitään tunnonvaivoja.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Sillä verukkeella, että kyseisten Euroopan unionin jäsenvaltioiden sisärajoilta poistetaan asteittain tarkastukset, Schengenin järjestelmä vahvistaa tarkastuksia unionin omilla rajoilla ja tiukentaa sisäänpääsyehtoja.
Vaikka Schengenin väitetään helpottavan ihmisten liikkumista, se tekee liikkumisesta hankalampaa kaikille niille, jotka eivät ole kotoisin Euroopan unionista. Kielteinen kantamme äänestyksessä tästä mietinnöstä ilmaisee meidän vastustavan sekä Schengenin sopimuksen henkeä että sen kirjainta.
Euroopan unionin laajentuminen tiettyjen Itä-Euroopan maiden liittyessä siihen tekee Schengenin yleissopimuksesta vielä tyrmistyttävämmän, sillä Schengen-alueen rajat asettavat ylimääräisiä esteitä niiden kansallisten yhteisöjen sisälle, jotka asuvat yhtä aikaa useissa maissa.
Jopa sopimuksesta saatava vähäinen hyöty eli tarkastusten loppuminen Schengen-alueen sisärajoilla on satunnainen, sillä nämä tarkastukset ovat jäsenvaltioiden päätäntävallassa ja niillä on mahdollisuus ottaa ne uudelleen käyttöön.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Coelhon mietintö Schengen-yhteistyön kehittämisestä ei tyydytä meitä useista syistä. Schengenin logiikan vahvistamisen ehdottaminen merkitsee nykyään sitä, että kaikki ne, turvapaikanhakijat ja maahanmuuttajat, jotka taloudellisista ja/tai poliittisista syistä pyrkivät elämään ja asumaan Euroopan unionissa, suljetaan entistä tiukemmin ulkopuolelle. Tämä "Euroopan linnoitus" on epäoikeudenmukainen ja epäinhimillinen, minkä osoittaa päivittäin maahanmuuttajien pakolaiskeskuksissa, säilöönottokeskuksissa ja muissa suljetuissa keskuksissa saama kohtelu. Tämä Schengen-Eurooppa ei ole demokraattinen, mitä mietinnön esittelijä korostaa painottaessaan avoimuudessa ja demokraattisessa valvonnassa ilmenneitä puutteita. Tarvitaan toisenlaista maahanmuuttajien vastaanottopolitiikkaa, ja etenkin on määritettävä kaikkien niiden asema, joilla ei ole henkilöpapereita, ja kunnioitettava perusoikeuksia.
Miten uskottava voi vielä olla tämä alue ilman rajoja, jolla sallitaan kansalaisten vapaa liikkuminen, kun jäsenvaltiot ottavat itselleen oikeuden sulkea rajansa rauhanomaisilta mielenosoittajilta, kuten kävi Nizzan ja Genovan huippukokousten aikana? Oikeus liikkua vapaasti Euroopassa on tunnustettava luovuttamattomaksi oikeudeksi. Näistä syistä emme voi äänestää tämän mietinnön puolesta.

Marchiani
. (FR) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklassa asetetaan tavoitteeksi "pitää yllä ja kehittää unionia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena, jossa henkilöiden vapaa liikkuvuus taataan".
Toisin sanoen Euroopan kansalaisten vapaa liikkuvuus, jonka usein hiukan liian nopeasti tulkitaan olevan Schengenin sopimusten koko sisältö, ei voi toteutua, näiden samojen sopimusten mukaan, kuin silloin, kun kansalaisille taataan vapaus, turvallisuus ja oikeus.
Tämänhetkinen tilanne ja Yhdysvaltoja juuri kohdanneet mielettömät iskut palauttavat meidät kuitenkin raa'asti joidenkin realiteettien äärelle; teoria loukkaamattomasta länsimaisesta alueesta, joka olisi turvassa väkivallalta ja jossa olisi enää kyse vain oikeuksien myöntämisestä vaatimatta enää velvollisuuksia ja pidättyen periaatteessa kaikista pakkotoimenpiteistä, on juuri hajonnut pirstaleiksi.
Ja vaikka emme katso, että meidän ilmeisen myötätuntomme uhreja ja Amerikan kansaa kohtaan olisi välttämättä työnnettävä meitä vastedes osallistumaan sokeasti kaikkiin Washingtonissa päätettyihin ristiretkiin, on selvää, että samantyyppinen uhka leijuu meidän eurooppalaisten pääkaupunkiemme yllä.
Yhtä hyvin voisi sanoa, jäsen Coelho, että tilanteen huomioon ottaen mietintönne vaikuttaa meistä surrealistiselta, sillä meidän näkökulmastamme tarkastusten palauttaminen rajoille ei meistä ole koskaan ollut niin välttämätöntä kuin nyt.
(Puheenvuoroa lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti)

Puhemies
Äänestysselitykset päättyvät tähän.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 12.20.)

