Kérdések órája (a Bizottsághoz intézett kérdések)
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B7-0203/2009).
A következő kérdéseket nyújtották be a Bizottsághoz.
Első rész

Tárgy: A textil- és a ruhaipar védelme a nemzetközi kereskedelemben
A textil- és ruhaipar területén az Európai Unió egyes országaiban, köztük Portugáliában tapasztalható súlyos helyzet következetes és összehangolt politikai stratégiát tesz szükségessé, amely támogatja az innovációba, a differenciálódásba, a szakképzésbe és a szerkezetváltásba történő befektetést.
Ugyanakkor emellett a nemzetközi kereskedelem tekintetében is meg kell hozni a szükséges intézkedéseket az uniós országok iparágai - különösen a legérzékenyebb ágazatok, mint a textil- és a ruhaipar - védelme érdekében.
Milyen intézkedéseket készül tenni a Bizottság az Európai Unió országainak textil- és ruhaipara védelmében a harmadik országokkal, különösen az ázsiai államokkal, köztük Dél-Koreával kötendő új szabadkereskedelmi megállapodásokkal kapcsolatosan?
Milyen intézkedéseket készül tenni a Bizottság annak érdekében, hogy a pénzügyi piac szabályozása mellett a kereskedelmi piac szükséges és sürgős világszintű szabályozására is sor kerüljön?
Catherine Ashton
a Bizottság tagja. - Nagyon szorosan nyomon követjük, hogy a pénzügyi válság milyen hatást gyakorol az ipari ágazatainkra, így többek között a textil- és ruhaiparra, amely fontos és erőteljes iparág az Európai Unióban.
A válságra válaszul kidolgoztuk az európai gazdaságélénkítési tervet, amelyet az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap, illetve az állami támogatási intézkedésekhez kapcsolódó, ideiglenes közösségi keretrendszer egészít ki. Ezek az intézkedések a textil- és ruhaiparban is érvényesültek: például a globalizációs alapból származó támogatást például azoknak a munkavállalóknak a visszaintegrálására használták fel, akiket elsősorban az ágazatban működő kis- és középvállalkozások bocsátottak el Olaszországban, Máltán, Spanyolországban, Portugáliában, Litvániában és Belgiumban.
A textil- és ruhaipari ágazat évtizedeken át tartó, irányított kereskedelmet tudhat maga mögött. 2009 elején az ágazatot teljes mértékben liberalizálták. Az ágazat meg tudott felelni a liberalizáció kihívásainak, szerkezetátalakítás és modernizáció ment végbe, ami nem volt könnyű.
Az ágazat csökkentette a tömegtermelést, és a nagyobb hozzáadott értéket képviselő és technológiaigényesebb termékek gyártását helyezte előtérbe. Ma az európai textiltermékek innovatív jellegükről és technológiai teljesítményükről ismertek a világban. Az ágazat sikeresen fejlődik, és világszínvonalú exportteljesítményt tud fenntartani. A piachoz jutás kérdése tehát kiemelt fontosságú az ágazat számára, és nagyon örülök annak, hogy az ágazat pozitív eredményekkel tudta alkalmazni a megújult piacrajutási stratégiánkat.
És természetesen, kereskedelmi tárgyalásaink, például a Koreával kötendő szabadkereskedelmi megállapodás tárgyalásai vagy a többoldalú kereskedelmi tárgyalások során figyelembe vesszük a különböző ipari ágazatok érzékeny pontjait, így a textil- és ruhaiparét is, és kiegyensúlyozott megállapodások megkötésére törekszünk.
Ilda Figueiredo
(PT) Éppen tegnap beszéltünk a Dél-Koreával kötendő szabadkereskedelmi megállapodás problémájáról, és a biztos asszony tudja, hogy szüksége van üzleti szervezetekre. El szeretném mondani neki, hogy Portugáliában találkoztam különböző üzleti szervezetekkel, amelyektől megtudtam, hogy rendkívül aggasztónak találják a Dél-Koreával kötendő szabadkereskedelmi megállapodás záradékait. Európa-szerte szintén komoly aggályok vannak.
A szakszervezetek is aggódnak, és mindazok, aki ismerik a dél-európai országokat, például Portugáliát vagy Spanyolországot, és azokat a területeket, ahol ezek az ipari ágazatok erőteljesen jelen vannak, nagyon jól tudják, mennyire súlyos mértéket öltött a munkanélküliség. Vannak olyan települések, különösen Portugália északi részén, ahol a munkanélküliek aránya meghaladta a 20%-ot! Vannak olyan textilipari települések, ahol a munkanélküliek aránya meghaladta a 20%-ot! Attól félünk, hogy ez a helyzet tovább súlyosbodhat egy olyan országban, ahol már most is nagyfokú a szegénység. Ezért azt kérdezem Öntől, hogy konkrétan mit fognak tenni...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
David Martin
Figueiredo asszony javára írható, hogy komolyan aggódik a textilgyárak bezárása által kiváltott társadalmi hatás és az ipart érő kár miatt. De egyetért-e a biztos asszony velem abban, hogy a Dél-Koreával kötendő szabadkereskedelmi megállapodás ugyanannyi lehetőséget biztosít az európai textilgyártóknak, mint amennyi veszéllyel jár, és ugyanakkor lehetővé teszi, hogy minőségi textilipari termékeink bejussanak a koreai piacra?
Catherine Ashton
a Bizottság tagja. - Tökéletesen megértem a felfokozott érzelmeket. Ez egy nagyon fontos iparág, és teljes mértékben egyetértek David Martinnal, aki részletesen is ismeri a Dél-Koreával kötendő megállapodást.
Kétségtelen, hogy mi sokkal több ruhát exportálunk Koreába, mint amennyit ők hoznak ide, tehát valós lehetőségek rejlenek ebben a piacban. Vitathatatlan, hogy amikor mérlegeljük a kereskedelemmel kapcsolatos lépéseinket, gondolnunk kell arra, hogy milyen hatást gyakorolunk az iparágakra - és pontosan ezt tesszük.
Nagyon boldogan folytatnám ezt a párbeszédet Önökkel, és boldogan nyújtanék további tájékoztatást arról, hogyan közelítjük meg ezt a kérdést, mert magam is azt a nézetet vallom, hogy támogatnunk kell az iparunkat a gazdasági visszaesés idején, és nem feledkezhetünk meg a szegénységről és a nélkülözésről, ami egy ilyen helyzetben kialakulhat. Ezenkívül új kereskedelmi lehetőségeket kell teremtenünk, amelyek ténylegesen hozzájárulnak e gazdaságok és ezen ágazatok fellendüléséhez. Pontosan ezekre a dolgokra törekszünk.

Tárgy: Az Európai Unió prioritásai az éghajlatváltozásról szóló kormányközi konferencián
Melyek lesznek az Európai Unió prioritásai a decemberben, Koppenhágában tartandó, az éghajlatváltozásról szóló ENSZ kormányközi konferencián?
Stavros Dimas
a Bizottság tagja. -
A kérdés nagyon időszerű, és nagyon röviden azt a választ tudnám adni, hogy kiemelt célunk lesz, hogy Koppenhágában megállapodást érjünk el a fejlett országok kibocsátás-csökkentési kötelezettségvállalásai és nemzeti szinten megfelelő kibocsátás-csökkentési módszerei, valamint a finanszírozás tekintetében.
De szeretnék kicsit többet mondani. Már csak kevesebb mint három hónapunk van Koppenhágáig, az éghajlatváltozással kapcsolatos tárgyalások döntő szakaszba értek.
250 oldalnyi tárgyalási anyaggal az asztalon a tárgyalások még nem jutottak el arra a szintre, hogy egy kellően nagyra törő és részletekbe menő megállapodást köthessünk. Ugyanakkor a legtöbb tárgyaló fél érzi a helyzet sürgősségét és készen áll arra, hogy foglalkozzon azokkal a területekkel, ahol közelíteni kell az álláspontokat. A klíma-megállapodás legfőbb célja az, hogy a globális felmelegedés mértékét 2 °C alatt tartsuk, ezt a célt pedig a G8-ak legutóbbi csúcstalálkozóján és a legnagyobb gazdaságok fórumán is támogatták.
Összehasonlítható és még nagyra törőbb kibocsátás-csökkentési célokat kell kijelölni a fejlett országok csoportja számára, amelyek együttvéve kevesebb, mint 15%-os csökkentést kínálnak fel az 1990-es kibocsátási szintekhez viszonyítva. Ez elmarad a tudósok által meghatározott 25-40%-os csökkentéstől. Üdvözöljük, hogy Japán megemeli saját kibocsátás-csökkentési célszámát. Az EU felajánlotta, hogy 30%-os csökkentési célt vállal, ha mások is hasonló kötelezettségvállalást tesznek.
A fejlődő országoknak megfelelő csökkentési intézkedéseket kell tenniük, hogy 2020-ra saját kibocsátásuk növekedése 15-30%-kal a megszokott mérték alatt maradjon. Az EU azt javasolja, hogy a fejlődő országok (a legkevésbé fejlett országok kivételével) alakítsanak ki és hajtsanak végre terveket szén-dioxid-kibocsátásuk növekedésének alacsonyan tartása érdekében, és e tervek tartalmazzák a legfontosabb kibocsátás-csökkentési intézkedéseiket. Később e tervek alkotnák a célzott pénzügyi és egyéb támogatások alapját.
A megfelelő nemzetközi finanszírozásnak alapvető szerepe lesz abban, hogy a tárgyaló felek eredményes megállapodást érjenek el Koppenhágában. A pénz lesz a megállapodás kulcseleme. Mobilizálnunk kell a magánberuházásokat és ösztönöznünk kell egy erőteljes nemzetközi szén-dioxid-piac létrehozását, de jelentős mértékű közfinanszírozásra is szükség lesz. E tekintetben érdemes megemlíteni a globális technológiai partnerséget, amelynek célja az, hogy megkétszerezze az alacsony szén-dioxid-kibocsátású technológiákba történő beruházásokat. Ezenkívül erősebben kell támogatnunk a legszegényebb és a leginkább kiszolgáltatott országokat abban, hogy alkalmazkodjanak az éghajlatváltozás egyre erősödő negatív hatásaihoz.
Múlt héten, 2009. szeptember 10-én a nemzetközi tárgyalások felgyorsítása érdekében a Bizottság közleményt fogadott el az éghajlatváltozás kezelésére szolgáló nemzetközi finanszírozás növeléséről. Nyomasztó feladat előtt állunk, és intenzív tárgyalások várnak ránk az elkövetkező hónapokban - de a kudarc nem lehet alternatíva.
Brian Crowley
Elnök úr, köszönöm Dimas biztos úr válaszát.
Csak néhány szót mondanék: tudjuk-e, hogy mi az Amerikai Egyesült Államok valódi álláspontja, most, hogy új kormányuk van, és hogy ugyanazokat a csökkentési értékeket alkalmazzák-e, mint amit az EU javasol? Másodszor, ami Brazíliát, Oroszországot, Indiát és Kínát illeti, amelyek nagy mennyiségű szén-dioxid és más gázok kibocsátói, milyen szerepet fognak ők betölteni, és mi, itt az Európai Unióban, milyen nyomást gyakorolhatunk rájuk, hogy ugyanazoknak a normáknak feleljenek meg, amelyeket mi saját magunktól megkövetelünk?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Tisztelt elnök úr, biztos úr! Mindannyiszor, ha az éghajlatváltozásról beszélünk, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást elősegítő intézkedésekről van szó, illetve az éghajlatváltozást kiváltó okok csökkentéséről. Tekintettel a koppenhágai konferenciára a következő kérdést szeretném feltenni: milyen prioritást kap az energiahatékonyság növelése - a fejlődő országok esetében is -, és milyen megbeszéléseket folytatnak az ivóvízválság és az élelmezés válságával kapcsolatban?
Paul Rübig
(DE) Létezik-e olyan hatásvizsgálat, amely az európai versenyképességnek a 20%-os vagy 30%-os csökkentésből eredő változásait értékeli, illetve azt, hogy mindez hogyan érinti majd a kis- és középvállalkozásokat, és mindenekelőtt a munkahelyeket?
Stavros Dimas
a Bizottság tagja. - Ami az Egyesült Államokat illeti, az új kormány elkötelezett amellett, hogy a korábbi kormány által vállaltaknál sokkal nagyra törőbb csökkentést valósítson meg. Az USA ugyanakkor még mindig nem vállal annyit, mint az Európai Unió, és az amerikaiak által kitűzött célok nem érik el azt a szintet, amely a tudományos álláspont szerint szükséges ahhoz, hogy a globális felmelegedés mértéke ne érje el a 2 °C-t, amiben a legnagyobb gazdaságok vezetői is megállapodtak 2009 júliusában L'Aquilában, ideértve az amerikaiakat, a kínaiakat és az Ön által említett országok vezetőit.
De az Egyesült Államokban még nem zárult le a vita. A Markey-Waxman törvényjavaslatról már szavaztak a képviselőházban, és most a szenátus fog szavazni róla. Elég sok rendelkezést kell még tisztázni, és látnunk kell, hogy a végén milyen eredményre jutnak, mert ez a törvényjavaslat ambiciózusabb is lehet annál, mint amilyennek most tűnik.
Tisztázni kell például, hogy a kibocsátás-csökkentések számítása magában foglalja-e a "meg nem valósult erdőirtásba” történő beruházások által elért csökkentéseket (attól függően, hogy ezt beleszámítják-e az USA kibocsátás-csökkentési céljába vagy a finanszírozásba vagy máshová) annak érdekében, hogy meg lehessen határozni, hogy mennyiben összehasonlíthatók az Egyesült Államok, az Európai Unió és más fejlett országok céljai.
Tény, hogy úgy látjuk, hogy az új amerikai kormány nagyon pozitív hozzáállást tanúsít. Szoros együttműködést folytatunk, és reméljük, hogy együtt jó eredményt sikerül elérnünk Koppenhágában, azaz egy olyan megállapodást, amely tartalmazza az általam korábban említett elemeket.
Ami Brazíliát, Kínát, Indiát, Mexikót és más fejlett országokat illeti, természetesen azt várjuk tőlük, hogy a kibocsátásuk növekedésével arányos csökkentést valósítsanak meg, azaz a megszokott mértéknél 15-30%-kal kevesebb legyen a kibocsátásuk. Ez az arány megint csak az, ami a tudomány mai állása szerint szükséges ahhoz, hogy a globális felmelegedés mértékét 2 °C alatt tartsuk. A fejlett országok által végrehajtott kibocsátás-csökkentések önmagukban nem lesznek elegendők.
Ezen országok némelyike már tett nemzeti intézkedéseket a kibocsátások csökkentésére: ezek energia-hatékonysági intézkedések vagy megújuló energiaforrásokba történő beruházások voltak. Mindazonáltal fokozni kell az együttműködést ezekkel az országokkal - az információcserét, a technológiai együttműködést és a technológiaátadást -, hogy elérjük a szükséges szintű csökkentéseket.
Ami a költségcsökkentést - és ahogyan Önök is említették - az energiahatékonyságot illeti, azok a beruházások, amelyek az energiahatékonyságot célozzák, minden érintett számára győztes helyzetet teremtenek. Például az importált kőolaj fogyasztásának csökkentésével nemcsak azt érjük el, hogy pénzt spórolunk és azt a pénzt nem a kőolaj-kitermelő országoknak fizetjük ki, de emellett a szén-dioxid-kibocsátás is csökken.
Számos országban, különösen a fejlődő országokban, ahol problémák vannak a légszennyezéssel (Kínában például jól ismert a levegőszennyezés problémája), e lépések járulékos haszna az lesz, hogy javul a levegő minősége.
A kapcsolódó gondok, azaz az ivóvíz és az élelmezés problémája tekintetében elmondhatom, hogy ezek megoldása az Európai Unió szakpolitikai célkitűzései között szerepel. Támogatjuk azokat a politikákat, amelyek javítják az ivóvíz minőségét és az ivóvízellátást, különösen a nagyon szegény országokban. Az élelmezés kérdését nagyon óvatosan közelítettük meg, például amikor megvizsgáltuk a bioüzemanyagokról szóló irányelvet, hogy ne legyen verseny az élelmezési célú, illetve a bioüzemanyagok előállítására szánt nyersanyagok között. Mindig figyelembe vesszük ezeket a fontos kérdéseket.
Ami a hatásvizsgálat és a versenyképesség kérdését illeti, ezeket alaposan megvitattuk az energia- és klímacsomag elfogadásakor. A Bizottság, de az ipari szektor és különböző ágazatok is számos vizsgálatot végeztek. A jogszabályainkban előírt rendelkezések biztosítják a szükséges garanciákat a többi európai iparág, különösen a kis- és középvállalkozások versenyképességének megőrzéséhez, például ingyenesen kiosztott kibocsátási egységekkel, sok esetben a kibocsátásuk 100%-ának erejéig.
Nem feledkezünk meg tehát ezekről a dolgokról, és természetesen ugyanez érvényes akkor is, ha a 30%-ot tűzzük ki célul. És persze, ha a 30% elérése lesz a cél, az azt fogja jelenteni, hogy Koppenhágában nagyra törő megállapodást érünk el, és az összes fejlett ország az EU kötelezettségvállalásaihoz hasonló, összehasonlítható kibocsátási célokat vállal, a fejlődő országok pedig olyan kibocsátás-csökkentési intézkedéseket alkalmaznak, amelyek egyenlő feltételeket teremtenek az egész világon. Akkor összehasonlítható kibocsátás-csökkentési kötelezettségek lesznek, ami azt jelenti, hogy megszűnnek a versenyképességgel kapcsolatos problémák.

Tárgy: Intézkedések az energiahatékonyság javítása és a megújuló energia igénybe vétele érdekében tett befektetések ösztönzésére
Az Európai Környezetvédelmi Ügynökség a közelmúltban ismertette a 2008-as év ideiglenes adatait az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése tekintetében. E statisztikák szerint a 2007-es szinthez viszonyítva a 15 régi uniós tagállam kibocsátásai 1,3%-kal csökkentek, a 27 tagállam Uniójának kibocsátásai pedig 1,5%-kal, ami fontos lépés a Kiotói Jegyzőkönyv azon célkitűzésének megvalósítása útján, hogy a hivatkozási év, 1990 adataihoz képest 2012-ig 8%-kal csökkenjen az üvegházhatású gázok kibocsátása.
Tekintettel arra, hogy az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkenése elsősorban a fuvarozási és lakásépítkezési ágazatokon, illetve az intenzív energiafelhasználó iparágakon belül az energiahatékonyság javításának és a megújuló energia igénybe vételének köszönhető, azt szeretném kérdezni az Európai Bizottságtól, hogy milyen konkrét kezdeményezéseket kíván indítani, hogy a tagállamokat támogassa az energiahatékonyságba történő beruházások és a megújuló energiák használatának ösztönzésében.
Stavros Dimas
a Bizottság tagja.. - (EL) Tisztelt elnök úr! Képviselőtársaim nagyon helyesen felhívták a figyelmet arra, hogy folyamatosan javul a helyzet az üvegházhatású gázok kibocsátása terén, ami részben az energiahatékonysági intézkedéseknek tudható be, illetve annak, hogy a fuvarozási és lakásépítési ágazatban egyre nagyobb mértékben alkalmaznak megújuló energiaforrásokat.
A Bizottság szeretné hangsúlyozni, hogy az energiahatékonyság és a megújuló energiaforrások más politikai célokat is szolgálnak, például az uniós energiaellátás biztonságának javítását, az EU versenyképességének növelését, a munkahelyteremtést, valamint a polgárok életszínvonalának javítását.
Mindezek érdekében a Bizottság tovább folytatja az Európai Unió e konkrét ágazatra vonatkozó jogszabályainak és programjainak fejlesztésére irányuló munkáját, és továbbra is biztosítja a pénzügyi támogatást.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Mivel 2020-ig 10 év áll rendelkezésünkre, és addig az épületek energetikai teljesítménye terén, illetve a közlekedési ágazatban jelentős eredményeket érhetünk el az üvegházhatású gázok csökkentésében, és mivel gazdasági válság közepén vagyunk, amikor emberek veszítik el állásukat, hangsúlyoznunk kell, hogy a "zöld” gazdaság több millió munkahelyet képes teremteni. A különleges helyzetekre különleges megoldásokat kell találnunk. Ezért remélem, hogy a megoldás az lesz, hogy Önök, az Európai Bizottság, összefognak a Parlamenttel, és együtt képesek leszünk innovatív megoldásokat találni arra, hogyan fektessünk be többet az energiahatékonyságba. A Parlament érdekes megoldásokra tett javaslatot: az Európai Regionális Fejlesztési Alap keretében rendelkezésre álló támogatások növelése 2014-től; egy új, 2014-től működésbe lépő, különleges alap létrehozása, valamint egy csökkentett héa-kulcs alkalmazásának lehetősége, nem feledkezve meg ugyanakkor az energiahatékonyságról és a megújuló energiák alkalmazásáról. Önök talán tudnak többet mondani nekünk erről.
Seán Kelly
Egy egyszerű kérdést szeretnék feltenni: a Bizottság szerint a tagállamoknak hogyan kellene egyensúlyt teremteniük a megújuló energiaforrások fokozott használata és aközött, hogy a villamosenergia-árakat a verseny érdekében alacsonyan tartsák?
Andreas Mölzer
(DE) Milyen beruházási ösztönzőket kellene életbe léptetni annak érdekében, hogy a háztartásokban is felgyorsítsuk a megújuló energiaforrásokra történő átállást, ne csak az ipari és kereskedelmi vállalkozások esetében?
Stavros Dimas
a Bizottság tagja.- (EL) Elnök úr! Kelly úr kérdésére válaszolva el szeretném mondani, hogy az üvegházhatású gázok kibocsátás-kereskedelme várhatóan sok pénzt generál majd a tagállamok államkincstárában, és a kormányok az általuk tett intézkedések keretében az ebből származó pénz egy részét felhasználhatják az alacsony bérből élők támogatására, illetve azon személyek vagy családok megsegítésére, akik a lakásuk megfelelő fűtésének költségeit képtelenek fedezni, vagy csak más alapvető szükségleteik feláldozásával képesek rá. Tehát Kelly úr kérdésére azt válaszolom, hogy van eszköz és pénz a tagállamok kezében, más egyéb dolog mellett.
A megújuló energiaforrásokról szóló új irányelv megköveteli a tagállamoktól, hogy támogatást nyújtsanak és reformokat vezessenek be a közigazgatás szintjén és az infrastruktúrák tekintetében, hogy ezáltal előmozdítsák a megújuló energiaforrások fejlődését. Minden tagállam vállalta bizonyos célok megvalósítását 2020-ig, és jövő év júniusáig be kell nyújtaniuk a megújuló energiákra vonatkozó nemzeti cselekvési terveiket, amelyben ismertetik, hogyan fogják megvalósítani a kitűzött célokat.
Ami az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv felülvizsgálatát illeti, a Bizottság vállalta, hogy még több közösségi forrást bocsát rendelkezésre és új finanszírozási lehetőségre tesz javaslatot az irányelv végrehajtásának támogatása érdekében. A Bizottság már most közvetlen finanszírozást nyújt az olyan, energiahatékonysághoz és a megújuló energiaforrásokhoz kapcsolódó különböző projektek számára, mint például a következők:
a kutatási és technológiafejlesztési keretprogramon alapuló számos kutatási és fejlesztési törekvés;
727 millió euró támogatás a 2007-2013 közötti időszakra az "Intelligens energia - Európa” elnevezésű program keretében, amelynek célja az, hogy segítsünk megszüntetni a megújuló energiaforrások fejlődése előtt álló akadályokat, javítsuk az üzleti környezetet és növeljük az emberek tájékozottságát;
több mint 500 millió euró az európai gazdaságélénkítési program keretében a tengeri szélerőműparkokkal kapcsolatos projektek részére; ezzel az a célunk, hogy lendületet adjunk a magánberuházásoknak ebben az ágazatban, és
a Bizottság és az Európai Beruházási Bank közös irányítása alá tartozó, fenntartható energiák finanszírozására irányuló kezdeményezés 2009 tekintetében 15 millió eurós költségvetéssel rendelkezik, és célja az, hogy pénzalapokat mobilizáljon a tőkepiacokról és a Marguerite alapból, azaz az európai energiaügyi, éghajlat-változási és infrastrukturális alapból, amelynek kezelését az Európai Beruházási Bank végzi.
A Bizottság emellett ösztönzi a tagállamokat, hogy az EU kohéziós politikájának alapjaiból rendelkezésükre álló pénz egy nagy részét olyan projektek támogatására használják fel, amelyek az energiahatékonysághoz és a megújuló energiaforrásokhoz kapcsolódnak.

Tárgy: Fejlesztési segélyek válság idején
Van-e a jelenlegi gazdasági válságban valós esély arra, hogy különleges lehetőségeket teremtsünk azon államok számára, amelyeket e probléma a legjobban sújt? Itt elsősorban az úgynevezett harmadik világ különösen szegény országairól van szó. Van-e lehetőség a fejlődő országoknak szóló segélyprogramok kibővítésére? Milyen lépések történnek a fejlődő országok rendelkezésére bocsátott eszközök gyorsabb felhasználása érdekében, amennyiben saját gondjaink - például az alulfinanszírozott költségvetés vagy a rövid idő - e lehetőségek elé akadályokat gördítenek? Hogyan lehetne egyszerűsíteni az ezek bővítését célzó eljárásokat?
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - A Bizottság - saját hatáskörén belül - eddig mindig gyors segítséget nyújtott, ha katasztrofális társadalmi következmények megakadályozásáról volt szó a fejlődő országokban, különösen a legkevésbé fejlett országokban, amelyek többsége AKCS-állam.
Ilyen intézkedések voltak például a következők: a segélyezési kötelezettségvállalások betartása és új források rendelkezésre bocsátása, kontraciklikus fellépések, a támogatások hatékonyságának javítása, a gazdasági tevékenység és a foglalkoztatás fenntartása, a mezőgazdaság újjáélesztése, a "zöld növekedésbe” való beruházás, a kereskedelem és a magánberuházások ösztönzése, együttműködés a gazdaságirányítás (economic governance) és a stabilitás érdekében, valamint a leginkább kiszolgáltatott fejlődő országok védelme.
Már konkrét intézkedésekre és eljárásokra került sor a támogatás biztosításának felgyorsítása érdekében. Az eseti sebezhetőségi "FLEX” eszköz (V-FLEX) 500 millió eurót fog mobilizálni az Európai Fejlesztési Alapból. A V-FLEX kiegészíti a Világbank és az IMF intézkedéseit, és a leginkább kiszolgáltatott országokat célozza meg, amelyeknek gyenge a reagálási képességük. Ezeknek az országoknak gyors támogatás formájában nyújt segítséget, amelynek révén fenntarthatják a kiemelt ráfordításaikat elsősorban a szociális ágazatban.
Mivel a V-FLEX korábban nem előirányozott tartalékalapokat használ fel, további finanszírozást képvisel e kifejezetten kiszolgáltatott országok számára. Ezenkívül 80 millió eurót mobilizáltak a meglévő EFA FLEX mechanizmus keretében azon országok támogatására, amelyek 2008-ban jelentős exportveszteségeket szenvedtek. Emellett folyamatban van az EK költségvetéséből támogatott országok együttműködési stratégiájának félidős értékelése, és felgyorsították az EFA-támogatásból részesülő AKCS-országok félidős értékelését, hogy 2010 elején újból meghatározzák és kiigazítsák a nemzeti stratégiákat és a kijelölt összegeket.
Ugyanakkor emlékeztetni szeretnék arra, hogy a fejlesztési politika megosztott hatáskörű terület az EU-ban. A hivatalos fejlesztési támogatással, azaz az ODA-val kapcsolatos kötelezettségvállalások teljesítésének elsődleges felelőssége magukat a tagállamokat terheli. Határozott meggyőződésem, hogy a válságot a tagállamok nem használhatják kifogásként arra, hogy visszafogják az adományozói támogatásokat és ígéreteket, és kitartok amellett, hogy elkötelezett módon továbbra is biztosítanunk kell a beígért támogatási szinteket, mind az uniós tagállamok, mind pedig más adományozók részéről. E tekintetben nyilvánosan ellenőrizzük a tagállamok által juttatott hivatalos fejlesztési támogatásokat az éves Monterrey-felmérésünk keretében.
A tagállamoktól begyűjtött információk alapján úgy látjuk, hogy az EU összesített hivatalos fejlesztési támogatása a 2008. évi 49 milliárd euróról 2009-ben 53,4 milliárd euróra, 2010-ben pedig 58,7 milliárd euróra nő. Ez azt is jelenti, hogy a 2010-es kollektív célok csak akkor lesznek elérhetők, ha a tagállamok további lépéseket tesznek egyéni céljaik megvalósítása érdekében. Ez a válság azt is megmutatta, hogy meg kell erősítenünk az ODA biztosítására irányuló mechanizmusokat, amit azt tisztelt képviselőtársam is megjegyezte.
A párizsi nyilatkozatban meghatározott nemzetközi segélyhatékonysági napirend és az accrai cselekvési menetrend most fontosabb, mint valaha. Most, amikor a gazdaság ilyen nehéz helyzetben van, különösen nagy a felelősségünk abban, hogy a világ szegényei számára hatékonyan juttassuk el fejlesztési támogatásainkat. Személyesen is védelmezni fogom e megközelítést a novemberi fejlesztési tanácsban, és az elkövetkező hetekben kiemelten fogok foglalkozni a globális pénzügyi válság politikai vonatkozásaival.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Köszönöm válaszát. Az EU-nak nem kellene aktívabbnak lennie nemzetközi szinten? Most a pénzügyi intézményekre gondolok, például a Nemzetközi Valutaalapra és a Világbankra, amelyeknek rugalmasabbnak kellene lenniük a támogatási szintek megállapításakor és a támogatások odaítélésekor a válság idején. Hogyan tudjuk megszüntetni az adózással kapcsolatos szabálytalanságokat és azt, hogy különböző vállalatok illegálisan kimentsék nyereségüket a szegény országokból? Végül hogyan tudjuk méltányosan liberalizálni a kereskedelmi forgalmat, azok javát szolgálva, akik segítséget érdemelnek?
Franz Obermayr
(DE) Akkor, amikor nem megfelelő az erőforrás-ellátás, különösen fontos célzott intézkedéseket tenni annak érdekben, hogy megfelelő mennyiségű támogatás jusson el a megfelelő emberekhez, a megfelelő időben. Ezért a kérdésem a következő: milyen intézkedéseket terveznek a jövőre nézve a gazdasági támogatás hatékonyságának értékelése és e támogatás hatásának számszerűsítése érdekében?
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Az első kérdésre válaszolva, a nemzetközi intézményekkel, azaz az IMF-fel és a Világbankkal folytatott együttműködésről elmondhatom, hogy például a V-FLEX mechanizmus érdekében nagyon szorosan együttműködünk ezekkel az intézményekkel. Sőt, együtt határoztuk meg azokat az országokat, amelyeknek elsősorban részesülniük kell ennek az új eszköznek a pozitív hatásaiból.
Emellett többször is hangsúlyoztuk annak fontosságát, hogy az intézmények több kölcsönt nyújtsanak a fejlődő országoknak, és a 280 milliárd USA-dollár összegű lehívási jogból 8 milliárd USA-dollár fog a fejlődő országokhoz kerülni. Tehát úgy vélem, hogy valóban megteszünk mindent azért, hogy a nemzetközi intézmények ebbe az irányba haladjanak, és ez lesz a Bizottság álláspontja is, azaz Almunia úr és az én álláspontom, amikor október elején találkozunk a Világbank és az IMF képviselőivel Isztambulban.
Ami a második kérdést illeti, őszintén úgy gondolom, hogy az első válaszomban erről a témáról is beszéltem. Részletesen elmondtam, hogyan kell ennek történnie. Természetesen szívesen elismétlem az elhangzottakat, de a lényeg az, hogy különös figyelmet kell fordítanunk arra, hogy a támogatások megfelelő módon kerüljenek felhasználásra.

Tárgy: Demográfia és fejlesztéspolitika Afrikában
Az Egyesült Nemzetek egy tanulmánya szerint az afrikai kontinens lakossága 2050-re megduplázódhat, és lakóinak száma elérheti a kétmilliárdot. 2050-ben Afrika népessége kétszerese lehet Európáénak. Egy afrikai asszony átlagosan 5 gyermeket szül, ezzel szemben a Közel-Keleten ez a szám 1,7, az Európai Unióban pedig 1,47.
Milyen intézkedéseket tervez a Bizottság annak érdekében, hogy a külpolitikát és a fejlesztési együttműködési politikát a fenti adatoknak megfelelően igazítsa, figyelembe véve hosszú távon a bevándorlásra és környezetre vonatkozó politikákat is?
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - A Bizottság osztja a tisztelt képviselőnek azzal kapcsolatos aggodalmát, hogy az afrikai népességnövekedés és a magas termékenységi ráták hosszú távú hatása jelentős mértékben hozzájárulhat ahhoz, hogy fokozott nyomás nehezedjen Afrika természeti erőforrásaira, és mindez meghatározhatja az afrikai kontinens fejlődési görbéjét.
A termékenységi ráták fontos részei a történetnek. Az ENSZ népesedési osztálya szerint Afrika teljes népessége ma 8%-kal alacsonyabb annál, mint ami akkor lenne, ha a termékenységi szint az 1970-es szinten maradt volna. Sőt, Afrikában a termékenységi ráta 2050-re várhatóan 2,5% alá esik. A kontinens városi részein a kialakulóban levő középosztály rétegében - az európai szintekhez hasonló mértékben - kevesebb gyermek születik. Ez egy reményteljes történet, azon országok története, amelyek politikai stabilitást és lenyűgöző gazdasági növekedést értek el.
E kihívásokkal szembesülve az Európai Bizottság olyan fejlesztési politikát dolgozott ki, amely a szegénység elleni küzdelmet, a fenntartható fejlődés támogatását és a politikai kihívások megoldását tűzte ki célul annak érdekében, hogy ezzel is elősegítse a stabilitást. Ezen a téren a Bizottságot kötelezi az 1994. évi nemzetközi népesedési és fejlesztési konferencián elfogadott stratégia, amelyet 1999-ben felülvizsgáltak.
A stratégia kiterjesztette a családtervezés fogalmát oly módon, hogy az magában foglalja a szexuális és a reprodukciós egészséget és az ezekkel kapcsolatos jogokat is. Hangsúlyozza az emberi jogokat, a nők szerepének erősítését, valamint az egészségügybe és az oktatásba való befektetés, illetve annak fontosságát, hogy a reprodukciós egészség terén átfogó szolgáltatásokat biztosítsanak azoknak, akinek erre szükségük van. A nők iskolázottságának különösen nagy hatása van a reprodukciós magatartásukra.
Számos tanulmány szoros kölcsönös viszonyt mutatott ki az oktatás és a termékenység között: az iskolázottság szintjének növekedésével rendszerint csökkenek a termékenységi ráták. A Bizottság programjai keretében közel 1,7 milliárd eurót készül az oktatásra fordítani a 2007 és 2013 közötti időszakban. Szilárdan elkötelezettek vagyunk amellett, hogy növeljük az egészségügyi rendszereknek nyújtott, kollektív uniós támogatás szintjét és hatékonyságát, ezzel biztosítva az alapvető szolgáltatások egyetemes rendelkezésre állását többek között a reproduktív egészség terén. E tekintetben a millenniumi fejlesztési célokra vonatkozó uniós napirend keretében az EU vállalta, hogy további 8 milliárd euró hozzájárulást nyújt - ebből 6 milliárd eurót Afrika számára - az egészségügy fejlesztésére, feltéve, hogy minden támogatási kötelezettségvállalás teljes mértékben teljesül.
A környezeti nyomás kezelése érdekében elsődleges fontosságú biztosítani azt, hogy fenntartható legyen a helyi megélhetés. Ez azt jelenti, hogy küzdeni kell az elsivatagosodás és a talajdegradáció ellen, növelni kell a mezőgazdaság termelékenységét, meg kell állítani a biodiverzitás, az erdők és más természeti erőforrások - például az óceánok és a szárazföldi vizek - túlzott kihasználását, és végül biztosítani kell, hogy az éghajlatváltozás ne lépjen túl bizonyos határokat, és segíteni kell Afrika népességét az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásban.
A Bizottság a tagállamokkal együttműködve dolgozik egy környezetvédelmi integrációs stratégián annak biztosítása érdekében, hogy a fejlesztési együttműködési erőfeszítések hozzájáruljanak e célok eléréséhez. A koppenhágai klímacsúcsra történő felkészülésünket ennek fényében kell értékelni.
Az EU jelenleg együttműködést folytat az Afrikai Unióval és más regionális szervezetekkel annak érdekében, hogy megerősítsék a környezetvédelmi és éghajlat-változási kérdések megoldásával kapcsolatos kapacitásukat. Az EU támogatja az erdészeti irányítás javításával foglalkozó fontos kezdeményezéseket, különösen az erdőgazdálkodás szabályozása, irányítása és az erdészeti termékek kereskedelme révén.
Fiorello Provera
(IT) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! A kérdésemmel egy konkrét szempontot szerettem volna hangsúlyozni: azt, hogy a világ népességének növekedése egyaránt hatással van a nyersanyagok felhasználására és a szennyezésre. Ugyanakkor a fejlődő országokban a demográfiai növekedés különösen szembetűnő, és társadalmi és gazdasági következményekkel is jár. A kérdésem a következő: nem lenne lehetséges olyan támogatási politikákat végrehajtani a fejlődő országokban, esetleg a nem kormányzati szervezetek rendszerén keresztül, amelyeknek családtervezési politikák is részüket alkotják?
Andreas Mölzer
(DE) Érdekes tény, hogy Afrika népességének kétharmada mindössze 8 afrikai államban él, míg a kontinensen összesen 53 állam található. Tehát az afrikai túlnépesedés problémája egyértelműen meghatározott országokra korlátozódik. Ezek a tények milyen mértékben befolyásolják az Európai Unió fejlesztési politikáját?
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Nincsen konkrét családtervezési politikánk, de ez megváltozhat és meg is változik az érintett kormányok kérésére. Sok nő hal meg az elfogadhatatlan körülmények között végzett terhességmegszakítások miatt. Azokban az országokban, ahol a törvény engedélyezi az abortuszt, a Bizottság szintén támogatni fogja ezeket a programokat. Tehát az, hogy mi teszünk-e ilyen intézkedéseket, valójában az érintett országoktól függ.
Ami a második kérdést illeti, el kell mondanom, hogy amikor megvizsgáljuk az afrikai kontinenst és a születési rátákat, egyértelmű kapcsolat fedezhető fel a gazdasági fejlődés, a városiasodás szintje, illetve a termékenységi ráták között, mint ahogyan ezt a bevezetőmben is elmondtam. Ez nem új jelenség. Már rengeteg más országban is láthattuk, szerte a világon. A világszerte terjedő városiasodással és - a remélhetőleg javuló növekedési adatokkal - arra számíthatunk, hogy a termékenységi ráták csökkenhetnek. Ez azonban nem korlátozódik néhány országra, mint ahogyan a tisztelt képviselő állítja. Ez inkább egy olyan jelenség, amely az érintett ország fejlődéséhez kapcsolódik.

Tárgy: Az EU és Kolumbia közötti szabadkereskedelmi tárgyalások felfüggesztése
Mivel egyértelmű bizonyíték van arra nézve, hogy Kolumbiában továbbra is szakszervezeti aktivistákat ölnek meg, és különösen annak fényében, hogy 2008-ban 25%-kal nőtt e gyilkosságok száma, a Bizottság készen áll-e az EU és Kolumbia között kötendő szabadkereskedelmi megállapodásról szóló tárgyalások felfüggesztésére?
Catherine Ashton
a Bizottság tagja. - Az emberi jogok védelme a legmagasabb prioritást kapja az Európai Unió Kolumbiával fenntartott kapcsolataiban. Ezért szorosan nyomon követjük a kolumbiai helyzetet.
Tudunk azokról a nehézségekről, amelyek áthatják a kolumbiai szakszervezeti mozgalmat, és tudunk a szakszervezeti vezetőket és tagokat folyamatosan érő fenyegetésekről, az ellenük elkövetett gyilkosságokról.
Mindezeket információforrásainkból, a nemzetközi egyezmények által létrehozott szervek által kiadott jelentésekből és nyilatkozatokból tudjuk, valamint az olyan szervekkel folytatott megbeszéléseinkből, mint például az Európai Szakszervezeti Szövetség, az ETUC.
Jelenleg is komoly aggályaink vannak az alapvető ILO-egyezmények Kolumbiában történő hatékony végrehajtásával kapcsolatban. Folyamatosan sürgetjük a kormányt, hogy fokozza erőfeszítéseit a népesség leginkább kiszolgáltatott csoportjainak védelme, illetve valamennyi emberi jogi jogsértés kivizsgálása és szankcionálása érdekben.
Az emberi jogok védelmezőit és a szakszervezeti tagokat ért közelmúltbéli támadások ügyében az EU-trojka nagykövetei Bogotában diplomáciai lépéseket tettek. Ezekről a kérdésekről az Európai Unió és Kolumbia tisztviselői között a közelmúltban szervezett, magas szintű találkozón is szó esett.
Ezenkívül nemrég kétoldalú emberi jogi párbeszédet indítottunk a kolumbiai kormánnyal, amelynek keretében rendszeresebb és szisztematikusabb információ- és tapasztalatcserére nyílik majd lehetőség az emberi jogok terén. Ez a párbeszéd segít majd a technikai együttműködésben is.
Emellett törekszünk arra, hogy további garanciákat foglaljunk bele a tervezett többpárti kereskedelmi megállapodásba annak érdekében, hogy a fenntartható fejlődéssel foglalkozó fejezet részeként javítsuk az alapvető munkaügyi és környezetvédelmi egyezmények végrehajtását Kolumbiában. Azt is javasoljuk, hogy civil társadalmi intézmények kövessék nyomon a munkaügyi törvények végrehajtását. Reméljük, hogy ily módon a megállapodás segíteni fog abban, hogy javuljon a munkajogi aktivisták helyzete Kolumbiában.
Jim Higgins
Tudom, hogy az emberi jogok kiemelt fontosságúak, ezért egyszerűen nem értem, hogy az Európai Unió, amely azzal büszkélkedik, hogy az emberi jogok világbajnoka, még gondolatban is hogyan foglalkozhat egy olyan rezsimmel kötendő kereskedelmi megállapodással, mint Kolumbia.
2009 januárja óta huszonhét szakszervezeti tagot gyilkoltak meg. Ez a szám magáért beszél, és a múltban már beigazolódott, hogy ezeket az országokat csak úgy lehet jobb belátásra késztetni, ha gazdaságilag megszorongatjuk őket - ez történt akkor is, amikor Dél-Afrika ellen szankciókat vezettünk be.
Őszinte meggyőződésem, hogy inkább küldöttséget kellene küldenünk Kolumbiába, hogy első kézből felmérjék a valós helyzetet, ahelyett, hogy párbeszédet folytatunk velük. Oda kell küldenünk a saját embereinket, és fel kell függesztenünk minden kereskedelmi tárgyalást Kolumbiával mindaddig, amíg meg nem győződünk arról, hogy az emberi jogokat ugyanúgy tiszteletben tartják, mint a világ más részein.
David Martin
Nagyon örülök, hogy Higgins úr feltette ezt a kérdést. Abszolút igaza van az általa leírt helyzettel kapcsolatban, és Ön, biztos asszony, most elismerte az üggyel kapcsolatos tényeket.
Mindezek fényében a Bizottság felfüggeszti-e a GSP+ megállapodást Kolumbiával, és felfüggeszti-e a szabadkereskedelmi tárgyalásokat mindaddig, amíg biztosítékokat nem kapunk a kolumbiai kormánytól arra vonatkozóan, hogy a szakszervezeti tagok, az emberi jogi aktivisták és mások biztonságosan tevékenykedhetnek az országban?
Catherine Ashton
a Bizottság tagja. - Hálás vagyok mindkét felszólalónak, és megértem szenvedélyes és erőteljes érzéseiket. Nem vagyok viszont meggyőződve arról, hogy a tárgyalások felfüggesztésével azt érnénk el, amit a két képviselőtársam elérni szeretne. Véleményünk szerint folytatni kell a párbeszédet, tovább kell dolgoznunk azon, hogy megbeszéléseink során abszolút garanciákat kapjunk azon a téren, amit a két képviselőtársam említett, és ami a legfontosabb, hogy ezeket a megállapodásainkba is belefoglaljuk.
Ezt a megközelítést választottam. De szeretném gyorsan hozzátenni, hogy mindez nem jelenti azt, hogy nem kértem fel azokat, akikkel már beszéltem, hogy továbbra is mondják el a véleményüket, és segítsenek abban, hogy a megfelelő utat kövessük, és természetesen folyamatosan felülvizsgáljuk azt. De most úgy döntöttem, ezt az utat választom.

Tárgy: A nemzetközi kereskedelem helyreállítása
A nemzetközi kereskedelmi növekedés 2008-as érezhető lelassulását követően 2009-ben a gazdasági recesszió jelenlegi mértékét jelentősen meghaladó további visszaesés következett be. Az Európai Tanács (2009. március 19-20-i ülésén) felismerve, hogy a "szabad és tisztességes kereskedelem a globális gazdaságélénkülés kulcsfontosságú eleme”, "a bilaterális kereskedelmi tárgyalások és a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) dohai fejlesztési fordulójának mihamarabbi lezárását” szorgalmazta.
A Bizottság ezzel összefüggésben tud-e tájékoztatást adni arról, hogy:
A kereskedelem finanszírozása területén milyen kezdeményezéseket tett? A jelenleg folyamatban levő kereskedelmi tárgyalások hol tartanak és milyen intézkedések történtek az Európai Unió külkereskedelmének megerősítése érdekében?
Catherine Ashton
a Bizottság tagja. - Természetesen igaz, hogy a nemzetközi kereskedelmet különösen erőteljesen érintette a válság. A Kereskedelmi Világszervezet titkárságának becslése szerint a globális kereskedelem 2009-ben 10%-kal csökken: a fejlett országokban 14%-os lesz a visszaesés, a feltörekvő gazdaságokban pedig körülbelül 7%-os. Ez erőteljes válaszlépéseket kíván meg, és ez az, amit mi teszünk, mind a kereskedelemfinanszírozás, mind pedig a többoldalú és a kétoldalú tárgyalások terén.
A tagállamokkal együtt számos fontos lépést tettünk a kereskedelemfinanszírozás rendelkezésre állásának javítása érdekében. Ha a kereskedelmi partnereknek nem állt szándékukban vagy nem voltak képesek exportfinanszírozás-biztosítást nyújtani, a tagállamok léptek közbe az exporthitel-ügynökségeken keresztül.
A rövid lejáratú biztosítások tekintetében segítséget nyújtott a Bizottság arra irányuló határozata, hogy ideiglenesen könnyítenek az ilyen támogatás felajánlásának feltételein. Ezenkívül hozzájárulunk ahhoz, hogy ideiglenesen megkönnyítsék a közép- és hosszú lejáratú hitelbiztosításokra vonatkozó OECD-szabályokat.
Multilaterális szinten határozottan támogatjuk a G20-ak keretében tett arra irányuló kötelezettségvállalásokat, hogy a nemzeti exporthitel-ügynökségek számára - szükség esetén - megfelelő kormányzati exporthitel-biztosítási kapacitást bocsássanak rendelkezésre, és emellett támogatjuk a multilaterális finanszírozó szervezetek azon erőfeszítéseit, hogy új kereskedelemfinanszírozási lehetőségeket nyújtsanak vagy növeljék a meglévő lehetőségek keretösszegeit.
A kivitel megszilárdítása és növelése érdekében folytatjuk a már megkezdett kereskedelmi tárgyalásokat. A tisztelt képviselők tudják, hogy a multilaterális fronton a prioritás továbbra is az marad, hogy nagyra törő, kiegyensúlyozott és átfogó módon zárjuk le a dohai fordulót, ami komoly előnyöket hozhat a világ, és természetesen az európai gazdaság számára.
Az Újdelhiben zajlott közelmúltbéli találkozó, amelyen jelen voltam, új politikai lendületet adott, és a G20-ak közelgő, pittsburghi találkozójával együtt remélhetőleg lehetővé teszi számukra, hogy 2010-ben megállapodásra jussunk.
Az elkövetkező hónapokban komoly megbeszéléseket kell folytatnunk a legfontosabb WTO-partnerekkel annak érdekében, hogy előremozdítsuk a tárgyalásokat azon csomag alapján, amelyről eddig finoman, puhatolózva tárgyaltunk. Amint azt a képviselők is tudják, számos bilaterális megállapodást szeretnénk elérni ezzel kapcsolatban.
Georgios Papastamkos
(EL) Elnök úr! A gazdasági válság nyomása miatt sok állam intézkedéseket vezet be saját belföldi iparuk erősítése érdekében. Erre a legújabb példa Barack Obama amerikai elnök döntése, hogy vámot vessenek ki a Kínából érkező gumiabroncsokra.
A Bizottság értékelte-e már, hogy a harmadik országbeli kereskedelmi partnereink által alkalmazott politikák, mint például a "Vásárolj amerikai terméket” vagy a "Vásárolj kínai terméket” kampány milyen hatást gyakorol az európai exportra?
Catherine Ashton
a Bizottság tagja. - Ami azt illeti, az Egyesült Államokkal és Kínával is tárgyaltam a "Vásárolj amerikai terméket”, illetve a "Vásárolj kínai terméket” kampányról - az utóbbi országból múlt héten érkeztem haza -, amelyek nagyon különböző programok; legalábbis igen megbízható források erről tájékoztattak. Olvastam a "Vásárolj amerikai terméket” programra vonatkozó jogszabályt. Én sokkal inkább amiatt aggódom, hogy az USA egyes államai hogyan hajtják végre ezt a jogi aktust, mint amiatt, amit e jogszabály szövege tulajdonképpen mond.
A "Vásárolj kínai terméket” program teljesen más kérdés. Bizonyos mértékig megnyugtatott, amit Csen Tö-ming kereskedelmi miniszter és Tang Csia-hszüan miniszterelnök-helyettes mondott nekem múlt héten a program céljáról és arról, milyen bánásmódban részesülnek majd az európai vállalkozások. Mindazonáltal továbbra is éberen figyelek arra, hogy az európai vállalkozásokat sem közvetlenül, sem pedig közvetve ne érje hátrány.
Ami a gumiabroncsokkal kapcsolatos jelenlegi helyzetet illeti, amelyre, azt hiszem, a tisztelt képviselő utalt, jelenleg figyeljük, hogy pontosan mi fog történni. A tisztelt képviselő nagyon helyesen mutatott rá arra, hogy ez egy fontos terület, amelyet szemmel kell tartanunk, nem szabad lemaradnunk az eseményekről. Természetesen boldogan tájékoztatom Önöket a helyzet alakulásáról.
Elnök
Mivel Moraes úr nincs jelen, a 27. kérdés így kimarad.

Tárgy: Az európai marha- és bárányhús-termékek forgalmazásáról
Milyen intézkedésekkel segíti jelenleg az Európai Unió az európai marha- és bárányhús-termékek harmadik országokban történő értékesítését, és kíván-e az Európai Bizottság új kezdeményezéseket előterjeszteni e folyamat ösztönzésére?
Catherine Ashton
a Bizottság tagja. - Aktívan dolgozunk azért, hogy megoldjuk a meglévő, nagyon összetett és alapvető állat-egészségügyi akadályokat, hogy ezzel segítsük az olyan európai termékek, mint például az ír marha- és bárányhús piaci értékesítését. A piacrajutási stratégia, és különösen a 2007-ben elindított piacrajutási együttműködés központi szerepet kap a Bizottság ez irányú munkájában. A piacrajutási stratégia erősebb együttműködést teremt a Bizottság, a tagállamok és a vállalkozások között, ezzel segítve azt a munkát, ami az akadályok felismerése, elemzése, fontossági sorrendbe állítsa és megszüntetése érdekében folyik.
E stratégia sajátossága az, hogy különböző kereskedelempolitikai eszközök megfelelő elegyét foglalja magában. Ez többoldalú és kétoldalú csatornák alkalmazását jelenti, és a hivatalosabb közép-, illetve hosszú távú politikai eszközök politikai szerződésekkel és egyesített kereskedelmi diplomáciával egészülnek ki.
Az elmúlt években jelentős mértékben fokoztuk a piacrajutással kapcsolatos erőfeszítéseinket, és számos sikertörténetünk is van, amelyek bizonyítják, hogy jó irányba haladunk. Például sikerült néhány országot korlátok közé szorítani és feloldani az uniós húskivitelre vonatkozó tilalmat, amelyet 2008 decemberében vezettek be a dioxin- és PCB-szennyezéssel kapcsolatos írországi eset miatt. Emellett a közelmúltban sikerült megnyitni Szaúd-Arábiát, Jordániát és a Fülöp-szigeteket az uniós marhahús-behozatal előtt, és elértük, hogy az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedésekről szóló egyezménnyel (SPS) kapcsolatos bizonyos kérdéseket a kereskedelem szempontjából barátságosabb módon kezeljék Egyiptomban és Izraelben.
Kitartunk amellett, hogy különböző szinteket kell fenntartani olyan országokkal mint például Indonézia, Malajzia és Korea, hogy egyes jogszabályaikat tökéletesen összhangba hozzuk az SPS-egyezményben, illetve az Állat-egészségügyi Világszervezet nemzetközi szabványaiban foglalt követelményekkel. Arra kértük az EU marhahússal foglalkozó vállalkozásait, hogy tájékoztassanak az aggályaikról és tegyenek javaslatokat arra vonatkozóan, hogyan szüntethetjük meg az akadályokat a legfontosabb piacokon. E tekintetben nemrég nagyon pozitív visszajelzés érkezett, és az ír vállalkozói szövetség előadása segítségünkre lesz a prioritások megállapításában és a munkánk folytatásában.
Liam Aylward
Megkérdezhetem a biztos asszonytól, hogy mérlegelné-e az élelmiszerek népszerűsítésére irányuló költségvetés alapos és mindenre kiterjedő vizsgálatát? Ez a költségvetés, amely már 1970 óta működik, nagyon szűk termékkörre terjed ki és reformot igényel. Ezenkívül egyetért-e a biztos asszony azzal, hogy az uniós élelmiszerágazat versenyképességének javítása segít az Európai Uniónak abban, hogy kilábaljon a gazdasági recesszióból?
Seán Kelly
Közismert, hogy az európai marha- és bárányhús-termékek megfelelnek a legmagasabb szintű előírásoknak. Milyen intézkedéseket tesz a Bizottság, illetve tesz-e intézkedéseket annak ösztönzése vagy megkövetelése érdekében, hogy hasonló előírások vonatkozzanak a kereskedelmi partnerekre, különösen Brazília esetében?
Catherine Ashton
a Bizottság tagja. - Nem ismerem jól ezt a konkrét területet, amelyet a tisztelt képviselő említett, így, ha megengedi, írásban válaszolnék a kérdésére.
Ugyanakkor tökéletesen egyetértek azzal, hogy az iparág milyen értékkel és fontossággal bír az Európai Unió és a kereskedelem tekintetében. Ez egy olyan terület, amelyre komoly figyelmet kell fordítanunk. Fischer Boel biztossal szoros együttműködésben megvizsgáljuk a kereskedelmi megállapodásokat annak biztosítása érdekében, hogy a megállapodások mezőgazdasággal kapcsolatos részei valódi erőt és valódi lehetőséget hordozzanak magukban. Remélem, hogy a tárgyalásaink kibontakozásával párhuzamosan a tisztelt képviselő is többet lát abból, hogy milyen értéket tulajdonítunk ennek a területnek.
Ami a viszonosság elvét illeti, tárgyalásokat folytatunk harmadik országbeli tisztviselőkkel, illetve képzést nyújtunk számukra ahhoz, hogy megértsék és átlássák az uniós rendszert, és nagyobb bizalmuk legyen az uniós fogyasztóknak, illetve a saját fogyasztóinak nyújtott védelmi szintben.
Megköveteljük a harmadik országoktól, hogy tiszteletben tartsák nemzetközi kötelezettségeiket, nevezetesen a Kereskedelmi Világszervezet SPS-egyezményét, és gondoskodjanak arról, hogy követelményeik megállapításakor betartsák a nemzetközi normákat, valamint, hogy követelményeiket tudományos tényekre alapozzák.

Tárgy: A Cseh Köztársaság és Közép-Németország területén végzett barnaszén-kitermelés által okozott környezeti ártalmak
Hogyan értékeli a Bizottság a barnaszén külszíni fejtése, illetve a barnaszén-erőművek által a Cseh Köztársaságban és Közép-Németország területén okozott környezeti ártalmakat, és hogyan értékeli a működés leállítására, valamint a természetes környezet helyreállítására irányuló tervek megvalósítását - figyelembe véve a biztonsági szempontokat is?
Stavros Dimas
a Bizottság tagja.. - (EL) Tisztelt elnök úr! Arra a kérdésre, hogy a bányászat és a barnaszén erőművekben történő felhasználása milyen környezeti károkat okozhat, a közösségi jog megfelelő választ ad.
A bányászati hulladékokról szóló irányelv értelmében a bányászati hulladékot feldolgozó üzemeknek engedéllyel kell rendelkezniük, amely magában foglal egy hulladékgazdálkodási tervet, valamint egy, a létesítmény bezárására és a helyszín rehabilitációjára vonatkozó tervet. Ezeknek a létesítményeknek pénzügyi garanciát kell nyújtaniuk, amely fedezi az érintett földterület rehabilitációjának költségeit.
Az irányelv értelmében az illetékes hatóságoknak vizsgálatokat kell végezniük. A jogszabály továbbá kötelezettségeket ír elő a levegő, a víz és a talaj szennyezésének megakadályozása érdekében. Az irányelv 2008. május óta alkalmazandó az új létesítményekre. A már meglévő létesítményeknek az irányelv értelmében 2012. májusig engedélyt kell beszerezniük.
A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy 2012 közepéig nyilvántartás készüljön a területükön található bezárt, illetve elhagyatott létesítményekről, amelyek környezeti károkat okoznak vagy okozhatnak.
Az Európai Unió szabályozási kerete más irányelveket is magában foglal, ilyen például a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló irányelv, azaz az IPPC-irányelv vagy a nagy tüzelőberendezésekről szóló irányelv. Ami a környezeti felelősséget illeti, a talajról szóló irányelv már a Tanács előtt van, de ezzel kapcsolatban még nem történt előrelépés. E jogszabályok közül természeten az IPPC-irányelv a legfontosabb, amely a nagy tüzelőberendezések tekintetében előírja, hogy a legjobb elérhető gyakorlatok alkalmazásán alapuló engedélyt kell beszerezniük.
A nagy tüzelőberendezésekről szóló irányelv ugyanakkor kibocsátási határértékeket határoz meg a legfontosabb légköri szennyező anyagok tekintetében. Ha a létesítmény beszünteti a működést, az IPPC-irányelv értelmében az üzemeltetőnek intézkedéseket kell tennie annak érdekében, hogy megakadályozza a szennyezés kockázatát, illetve, hogy megtörténjen az érintett terület helyreállítása.
Ez a jogi keret magas szintű környezetvédelmet biztosít arra az esetre, ha a barnakőszén-tüzelésű erőművek működéséből adódóan esetleg környezeti károk következnének be.
Ami pedig az érintett létesítmények bezárását illeti, ezt attól függően ítélik majd meg, hogy a létesítmények megfelelnek-e a jogszabályi előírásoknak.
Bernd Posselt
(DE) Biztos úr, köszönöm a pontos és mindenre kiterjedő választ. Mindazonáltal én konkrétan a határ menti területekről is kérdeztem, azaz Németország és a Cseh Köztársaság, Németország és Lengyelország, illetve Lengyelország és a Cseh Köztársaság határ menti területeiről. Ezeken a területeken sok ilyen eset van. Azt szeretném megkérdezni, hogy véleménye szerint megfelelő-e a határokon átnyúló együttműködés az érintett államok között, és a Bizottság nyújt-e támogatást az e területeken megvalósuló, határon átnyúló intézkedésekhez, különösen a regionális programok részeként?
Stavros Dimas
a Bizottság tagja.. - (EL) Elnök úr! Először is, különböző finanszírozási források léteznek, 2007 óta a Cseh Köztársaság számára, és Németország számára is. De természetesen emlékeztetnem kell arra, hogy a tavaly decemberben elfogadott energia- és klímacsomaggal elegendő pénz áll majd rendelkezésre az üvegházhatású gázok kibocsátás-kereskedelmi rendszeréből. E gázok kibocsátásait - a megállapodás értelmében - felére kell csökkenteni az éghajlatváltozás és más kapcsolódó felhasználások elleni küzdelem érdekében.
Ez azt jelenti, hogy bizonyos létesítmények, különösen a külszíni bányák, lényegükből adódóan pusztítják a környezetet és a természetet, és különböző problémákat okoznak a talaj természetes állapotában és a vízben is, egyéb szennyező anyagok miatt. Mint tudjuk, az abból származó nagy mennyiségű szén-dioxid miatt a barnakőszén a legrosszabb tüzelőanyag. Egy 10-es skálán a barnakőszén talán az egyik legrosszabb lenne a szén-dioxid-kibocsátás tekintetében. De persze a kibocsátás-kereskedelemből pénzt is lehet szerezni, és ami Németországot illeti, el kell mondanom, hogy most, ebben a pillanatban is folyik a kibocsátások kereskedelme. Tehát pénz is származik ebből a forrásból. De ettől eltekintve, el szeretném mondani, hogy létezik olyan közösségi finanszírozás, amely segítséget nyújthat a bányászati tevékenységekből származó környezeti károk helyreállításában.
A 2000 és 2006 közötti időszakra vonatkozó regionális operatív programok finanszírozást nyújtottak olyan projektek számára, amelyek célja az volt, hogy helyreállítsák a barnakőszén bányászata által súlyosan károsított területeket a korábbi Kelet-Németország egyes szövetségi tartományaiban, például Szászországban, Szász-Anhaltban és Türingiában. A 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó programozási dokumentumokban rendelkezés született az ilyen támogatások folytatásáról.
Ami a Cseh Köztársaságot illeti, a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó, északnyugati regionális operatív program finanszíroz olyan tevékenységeket, amelyek célja az elhagyott bányaterületek helyreállítása és rehabilitálása. A "Környezetvédelem” operatív program - egyik kiemelt céljaként - szintén rendelkezik az elhagyott bányaterületek helyreállításáról, és az országok, illetve a regionális szervezetek közötti együttműködés mindkét félnek hasznára válik.
Elnök
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdések írásban kerülnek megválaszolásra (lásd a mellékletet).
