Testszkennerek - Hírszerző szolgálatok működése a terrorizmusellenes stratégiák összefüggésében (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a közös vita a terrorizmus elleni harcról, valamint a Tanács és a Bizottság nyilatkozatáról: Testszkennerek - Hírszerző szolgálatok működése a terrorizmusellenes stratégiák összefüggésében.
Alfredo Pérez Rubalcaba
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Azzal szeretném kezdeni ezt a vitát, hogy köszönetet mondok a Parlamentnek azért a lehetőségért, hogy higgadt vitát folytathatunk a terrorizmusellenes politikáról, és kiemelten a terrorizmusellenes politika egyes elemeiről. Üdvözlöm továbbá ennek a vitának az időzítését, mivel ésszerű időtartam telt el a tavaly decemberben Detroitban elkövetett sikertelen támadás által előidézett világméretű felbolydulás óta.
Természetesen az a véleményem, hogy egy ehhez hasonló esemény bekövetkeztekor, amikor olyan fenyegetést kell kezelnünk, mint amit a terrorizmus fenyegetése jelent, akkor reagálnunk kell, de én sokkal inkább a csendes és folyamatos, a lassú, de biztos munkának vagyok a híve, ahogyan ezt az én hazámban mondjuk. Szeretném kihangsúlyozni a Parlament előtt, hogy a terrorizmus fenyegetése továbbra is ugyanolyan valóságos, mint amilyen az EU összes országában volt.
Tudjuk, hogy a terroristák figyelnek bennünket, tudjuk, hogy nagyon találékonyak, és folyamatosan próbálják változtatni módszereiket, hogy kijátsszák a terrorizmus elleni harcban alkalmazott stratégiáinkat. Ezért a mi stratégiáinknak is találékonyaknak és változatosaknak kell lenniük; fejlesztenünk kell azokat, és ami a legfontosabb, tanulnunk kell saját hibáinkból, mivel minden bizonnyal elkövetünk hibákat.
Ezt szem előtt tartva valamennyien tisztában vagyunk azzal, hogy ha nem kerül sor decemberben egy elhibázott támadásra, akkor most valószínűleg nem folytatnánk vitát erről a témáról parlamenti megbízatásunk alatt. Más szavakkal: ez a vita az elővigyázatosság szükségességéből és különösen azokból a következtetésekből fakadt, amelyeket valamennyien levontunk a detroiti siker vizsgálatából, amelyet az előbb említettem.
A mai vita középpontjában szerepel továbbá egy elemzés arról, hogy hol hibáztunk a vélhető támadás kezelése során, és azokról az intézkedésekről, amelyeket az egyes országok elfogadtak az ilyen jellegű hibák ismételt elkövetésének elkerülése érdekében. Ezért adatok elemzéséről beszélünk, terrorizmusellenes szolgálatokról beszélünk; adatok kicseréléséről beszélünk, és testszkennerekről beszélünk. Egy olyan támadás során elkövetett hibákról beszélünk, amely szerencsére nem történt meg.
Annak figyelembevételével, hogy ez mai vitánk tárgya, szeretnék megemlíteni néhányat a legnyilvánvalóbb következtetések közül, amelyeket szerintem levonhatunk a sikertelen detroiti támadásból. Öt következtetésünk van.
Először, Detroit rávilágít arra a tényre, hogy a terroristák továbbra is kiemelt célpontnak tekintik a polgári repülést.
Másodszor, Detroit rávilágít az adatok összegyűjtésének, ugyanakkor integrálásának és elemzésének fontosságára is.
Harmadszor, Detroit rávilágít arra, hogy az Al-Kaida tagjai képesek támadásokat indítani az általunk saját területüknek nevezett területeken kívülről. Ez vonatkozik az Arab-félszigeten működő Al-Kaidára (arra a terrorista szervezetre, amely a gyanú szerint a sikertelen detroiti támadás mögött áll) vagy az iszlám Maghreb-országokban működő Al-Kaidára, amely valamennyiünkre nézve fenyegetést jelent.
A negyedik következtetés, amelyet levontam, az, hogy a detroiti eseményeknek emlékeztetniük kell minket arra, mennyire fontos, hogy foglalkozzunk a radikalizálódási folyamat megfordításával. Véleményem szerint a feltételezett terroristák személyisége nagyon fontos tényező ennek a kérdésnek a kapcsán.
És végül: Detroit felszólít minket arra, hogy kiemelten figyeljünk oda a működésképtelen államokra vagy minden olyan államra, amely körülményei miatt ki van téve annak a veszélynek, hogy működésképtelenné válik.
Az első és a második következtetés a polgári repülés ellen irányuló folyamatos fenyegetésre, valamint a rendelkezésünkre álló összes adat integrálásának szükségességére vonatkozik; ezek közvetlenül elvezetnek minket az adatokkal, azok felhasználásával és a testszkennerekkel kapcsolatos ma délutáni vitához vagy vitákhoz.
Azt kell mondanom, hogy ez a vita nem új, és ez nem is az első alkalom, amikor erről a tárgyról vitát folytatunk ebben a Parlamentben. De Kerchove úr, a terrorizmusellenes koordinátor beszélt az információkezelésről és a személyes adatok védelméről érdekes és világos jelentésében egy vita során, amelyet november 26-án ebben a Parlamentben erről a tárgyról folytattunk. Az adatok és az adatok elemzése kulcsfontosságú a terrorizmus megelőzése és kezelése érdekében folytatott küzdelemben, ami a ma délutáni vita tárgya.
Azonosítanunk kell a terroristákat; tudnunk kell, hol terveznek támadásokat, ki látja el őket fegyverekkel; ismernünk kell az őket támogató alapvető infrastruktúrákat; ismernünk kell kommunikációs rendszereiket; és ezt adatbázisok és erre szakosodott források igénybevételével tudhatjuk meg. Ki kell egymás között cserélnünk a rendelkezésünkre álló adatokat, hogy megszerezhessük a rendelkezésre álló összes információt, ezeket megfelelően kell kezelnünk.
Sietek hozzátenni, hogy a múltban elszenvedett támadások egy része elkerülhető lett volna, ha az információkat kellő időben a terrorizmusellenes intézkedések meghozataláért felelős személyek rendelkezésére bocsátjuk; más szavakkal, ha az információkat integrált, és ha megbocsátanak nekem ezért a kifejezésért, intelligens módon kezeljük, ami nem mindig így történik. Ez elvezet bennünket az információk kezelésével kapcsolatos vitához.
Rendelkezésünkre állnak az EU keretei, amelyeken belül lehetőségünk van az információk megfelelő módon történő kicserélésére. A közelmúltban elfogadott stratégiánk a Tanács múlt novemberi következtetéseinek részét alkotja. Ennek az a célja, hogy a terrorizmusellenes stratégia hasznosságának és hatékonyságának növelése érdekében a biztonsági erők és a felderítő szolgálatok rendelkezésére bocsássuk a szükséges adatokat. A szükséges adatokat, és csak azokat, mivel a válogatás nélkül beömlesztett adatok alkalmanként negatív hatást is gyakorolhatnak saját értékükre és hatékonyságukra.
Amint ezt ez a stratégia is jelzi, az adatcserére vonatkozó döntéseknek koherensnek, professzionálisnak, hatékonynak, életképesnek, megbízhatónak és érthetőnek kell lenniük minden polgár és a velük dolgozó minden szakember számára. Iránymutatásainak megfelelően a stratégiának szem előtt kell tartania azokat a nyilatkozatokat és aggályokat, amelyekkel már foglalkoztunk ebben a Parlamentben; a terrorizmus elleni harc szükségességét, valamint az emberi jogok, a magánélethez való jog és a személyes adatok védelmének kérdését.
Amint a vita kezdetén mondtam, egy másik következtetést is levonhatunk a vélhető detroiti támadásból, nevezetesen azt, hogy a kereskedelmi repülőgépek továbbra is a terroristák alapvető célpontjai között szerepelnek. A vélelmezhető terroristának nyilvánvaló módon sikerült felszállnia a repülőgépre elegendő mennyiségű robbanóanyaggal ahhoz, hogy robbanást idézhessen elő a levegőben, és ilyen módon kijátszotta összes felderítő rendszerünket és az összes repülőtéri biztonsági rendszerünket és mechanizmusunkat. Más szavakkal, nyilvánvaló módon felül kell vizsgálnunk ezeket a biztonsági mechanizmusokat, mivel egyértelműen elégtelennek bizonyultak egy olyan támadás megelőzésére, mint a vélhető detroiti támadás, ami szerencsére nem következett be.
Összegezve, folyamatosan tovább kell fejlesztenünk biztonsági szolgálatainkat, hogy ezzel megpróbáljuk elkerülni azt, hogy a terroristák vagy a feltételezett terroristák felszálljanak a kereskedelmi légi járatokra. Meg kell akadályoznunk, hogy bárki is képes legyen fegyverekkel, robbanóanyagokkal vagy robbanóanyagok kémiai prekurzoraival felszállni repülőgép fedélzetére. Amennyiben ez a két biztonsági intézkedés nem bizonyul elégségesnek, akkor többet kell tennünk repülőgépeink védelme és a repülés közben bekövetkező incidensek megelőzése érdekében.
Pontosan ezek alkotják annak a vitának a kereteit, amelyet ebben a Parlamentben és a Tanácsban folytatunk erről az aggasztó kérdésről, a testszkennerek kérdéséről.
Amint tisztelt képviselőtársaim is tudják, a repülésbiztonság kérdéseiben a Bizottság rendelkezik a releváns joghatósággal a célok felállítása és a rendeletek megalkotása területén. Ezeket az ügyeket megvitatják a Közlekedési Miniszterek Tanácsának formális és informális ülésein. Szeretném azonban megemlíteni azt, hogy a repülésbiztonságnak ez a kérdése a Miniszterek Tanácsának informális ülésén is téma volt, amelyre néhány héttel ezelőtt Toledóban került sor.
Ebben a Tanácsban egyetértésre jutottunk különféle kérdésekben: először is abban, hogy helyes és megfelelő az, hogy az EU közös álláspontot foglaljon el a testszkennerek és általánosabban repülőtereink összes védelmi mechanizmusának ügyében; annak nincs semmi értelme, ha egyes repülőterek kevésbé védettek, mint mások, mert ez lényegében azt jelenti, hogy kevésbé vagyunk védettek. Ezért nagyon örülnénk, ha az Európai Unió képes lenne megállapodásra jutni és közös álláspontot elfoglalni ebben a vitában.
Másodszor, egy bonyolultabb, kényes kérdésben, ahol különféle szempontokat kell mérlegelni: először és nyilvánvaló módon meg kell állapítanunk, hogy a testszkennereknek ez a típusa mennyire hatékony annak megakadályozásában, hogy a terroristák felszállhassanak a repülőgépekre robbanóanyagokkal vagy robbanóanyagok kémiai prekurzoraival. Másodszor azt is meg kell állapítanunk és elemeznünk kell, hogy ezek a szkennerek összeegyeztethetők-e az emberek magánélethez és intimitáshoz való jogával, ami nyugtalanítja a Tanácsot, a Bizottságot és ezt a Parlamentet. A harmadik kérdés, amelyben megállapodtunk, az volt, hogy meg kell állapítanunk, felmerülhetnek-e egészségügyi kockázatok azoknál, akik a kereskedelmi repülőjáratokra történő felszálláskor áthaladnak ezeken a gépeken.
Ennek a három kérdésnek a tekintetében: a Bizottság három tanulmányon dolgozik a testszkennerek hatékonyságának, egészségügyi hatásainak, valamint az emberek magánélethez és intimitáshoz való jogával és alapvető szabadságjogaival való összeegyeztethetőségének tekintetében. Ezek a tanulmányok a közeljövőben hozzáférhetőek lesznek a Tanács és a Parlament számára.
Ezért a toledói informális Tanácson megállapodás született ezeknek az információknak a kutatásáról és közléséről, hogy megalapozott vitát folytathassunk, és remélhetőleg egyhangú álláspontra jutunk ebben a kérdésben, ami nagyon kívánatos lenne.
Ennek a közös álláspontnak az elérése után teljes mértékben figyelembe vesszük azt az állásfoglalást, amelyet a Parlament a testszkennerekről folytatott vita után 2008. október 23-án elfogadott. A vita során megtárgyaltuk az emberi jogokra gyakorolt hatások, az egészségügyi kockázatok, valamint a gazdasági hatások kiértékelésének szükségességét, valamint az európai adatvédelmi biztossal folytatandó konzultáció szükségességét. Ezeket a szempontokat figyelembe kell vennünk következő vitánk során.
Újból szeretnék köszönetet mondani a Parlamentnek a lehetőségért, hogy megvitathatjuk ezeket a kérdéseket, és szeretnék köszönetet mondani a Parlamentnek a vita időzítésével kapcsolatos rugalmasságáért.
Siim Kallas
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Azért vagyunk itt, hogy benyújtsunk egy közös álláspontot a terrorizmus elleni harc egyes aspektusairól. Közlekedési biztosként számomra egyértelműen az utasok biztonsága a legfontosabb szempont. Ez közös közlekedési politikánkban is fontos prioritás, és mindig rendkívül fontos.
A Northwest Airlines 253. számú detroiti járatán december 25-én megkísérelt terrortámadás újból megerősítette a polgári repülés elleni fenyegetés létét. Szeretném kihangsúlyozni, hogy az EU jelenleg érvényben lévő repülésbiztonsági normáit megfelelő módon végrehajtották december 25-én az amszterdami Schiphol repülőtéren.
Az incidens mindenekelőtt megmutatta a felderítés kudarcát, ami "az összefüggések meglátásának” kudarca volt. A repülés továbbra is a terroristák célpontja marad. Nem hagyhatjuk figyelmen kívül ezt a tényt. Ezért a repülésbiztonságot minden megfelelő eszközzel garantálnunk kell, az alapvető jogok teljes betartásával.
Az utazóközönség, a média és a légi közlekedésben érdekeltek valamennyien jogosan kérdezik tőlünk azt, hogy az érvényben lévő biztonsági intézkedések elegendőek-e, vagy szükség van-e további lépések megtételére. Ebben a tekintetben az új átvilágító technológiák, az úgynevezett "testszkennerek” ma mindenhol vita tárgyát alkotják.
Ami a testszkennerek repülőtéri használatát illeti, a repülésbiztonsági szakértők azon a véleményen vannak, hogy ezek a készülékek jobb érzékelési képességekkel rendelkeznek, mint a jelenlegi átvilágító berendezések. Egyes vélemények szerint jelentősen jobbak. Vannak, akik úgy gondolják, hogy ez nem jelent túl nagy előnyt, de az ma még nem teljesen világos, hogy ezek a készülékek mivel tudnak hozzájárulni a repülőterek biztonságához, és hogy milyen következményekkel járnak az egészségre és a magánéletre nézve.
Amint ezt a Parlament korábban, 2008-ban megjegyezte, a testvizsgáló technológia használata számos kérdést felvet, különösen a magánélethez való jog, az adatvédelem és az egészség tekintetében. Áprilisban szeretnék beterjeszteni önök elé egy jelentést a képalkotó technológiáról és annak használatáról az EU repülőterein. Ez a jelentés foglalkozik az Európai Parlament 2008. évi állásfoglalásában felvetett kérdésekkel.
Komolyan meg kell vizsgálnunk ezeket a kérdéseket. Ezenkívül el kell döntenünk, hogy nemzeti vagy európai szinten lehet-e jobban kezelni ezeket az aggályokat. Véleményem szerint az EU keretrendszere megfelelőbb lenne. Ezt a 9/11 óta kialakított közös megközelítési móddal kapcsolatban szerzett tapasztalataink alapján mondom, valamint az egységes repülési piac hatékonyságának céljából. Az EU keretrendszere egységes szabványokat garantálna mind a biztonság, mind pedig az egyéni jogok tiszteletben tartása szempontjából.
Végül szeretném kihangsúlyozni, hogy a repülőtéri biztonság sokkal összetettebb kérdés, mint egy új átvilágítási technológia bevezetése. A polgári repülést célzó terrorizmus elleni harchoz egyesített és összehangolt intézkedések széles választékára van szükségünk - felderítés, profilalkotás, különféle kutatási módszerek és nemzetközi együttműködés. Amint a miniszter úr az előbb mondta, a terroristák fejlődnek. Nekünk is fejlődnünk kell, és a testszkennerek ennek a választéknak csak az egyik elemét jelentik.
Várom véleményüket, és köszönöm figyelmüket.
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Ez a Bizottság új, kettős megközelítési módja. Amint ezt a korábbi vita megmutatta, most, hogy érvénybe lépett a Lisszaboni Szerződés, az EU szintjén végzett munka új szakaszába lép. Nagyon örülök, és megtiszteltetésnek tartom, hogy együtt dolgozhatom önökkel a terrorizmus elleni harcban és a biztonsággal kapcsolatos más kérdésekben. Ezt úgy fogjuk tenni, hogy közben - természetesen - teljes mértékben tiszteletben tartjuk azt, hogy a tagállamok viselik a végső felelősséget az ezen a területen végzett összes műveleti és felderítési munkáért.
Szeretném emlékeztetni önöket arra - néhányan ezt már hallották néhány héttel ezelőtt -, hogy tettem egy ígéretet arra nézve, hogy kiértékelem az összes terrorizmusellenes politikát. Első lépésként felkértem a saját szolgálataimat arra, hogy készítsenek egy áttekintést és egy felmérést mindenről, amit eddig sikerült elérni. Ennek alapján fogom eldönteni, hogyan kell továbblépnem. Ki kell értékelnünk és teljesen meg kell értenünk azt, ami a kezünkben van, annak hatásait, mi az, ami esetleg hiányzik, és hol van átfedés, mert csak így javasolhatunk új és alaposabban átgondolt intézkedéseket. Nagyon várom, hogy beterjeszthessem önök elé ezt az értékelést, és megvitathassam azt önökkel.
De ez a leltárkészítés nem azt jelenti, hogy nem vagyok teljes mértékben tisztában azzal a ténnyel, hogy a terrorizmus fenyegetése nem csökkent. Amint munkatársam, Kallas úr és a Tanács elnöksége is mondta, tudjuk, hogy a terrorizmus továbbra is az értékeink és demokráciáink elleni legnagyobb fenyegetések közé tartozik. A denveri repülőjárat esete a közelmúltban ezt jól megmutatta.
Vannak statisztikai adataink a Europoltól, amelyek azt mutatják, hogy 2008-ban az EU tagállamai összesen 515 meghiúsult vagy sikeresen elkövetett terrortámadásról számoltak be Európán belül; 359 személyt állítottak bíróság elé terrorizmus vádjával összesen 187 eljárás során; ezeknek 50%-a az Al-Kaidával vagy az iszlám terrorizmussal, 39%-a pedig a szeparatista terrorizmussal, például az ETA spanyolországi tevékenységével állt kapcsolatban. Azt is tudjuk, hogy 2008-ban tragikus események zajlottak le és szörnyű bombatámadás történt Mumbaiban, amely európai polgárok ellen is irányult, közöttük ennek a Parlamentnek a képviselői ellen is. Ezek az események és a Europoltól kapott számadatok félreérthetetlenül beszélnek: a terrorizmus továbbra is létezik, és nagyon fontos, hogy ne csökkenjen az éberségünk, és gondoskodjunk arról, hogy minden eszközt bevessünk a terrorizmus elleni harcban, természetesen mindig az alapvető jogok teljes tiszteletben tartásával.
Ha megvizsgáljuk a ma rendelkezésünkre álló eszközöket, akkor látjuk, hogy kezünkben van az EU terrorizmusellenes stratégiája, amelyet a madridi és a londoni támadás után dolgoztunk ki. Ez a stratégia rávilágít arra az elkötelezettségre, amelyet az EU vállalt a terrorizmus elleni globális harc mellett, az emberi jogok tiszteletben tartásával, és Európa biztonságosabbá tétele mellett, hogy annak polgárai olyan térségben élhessenek, amelyet szabadság, biztonság és jogszerűség jellemez. Ez a kötelezettségvállalás természetesen még ma is érvényes.
Szabadság nem létezhet biztonság nélkül, és biztonság sem létezhet szabadság nélkül. Ez az oka annak, hogy az alapvető jogok tiszteletben tartása a terrorizmus elleni harc során nem egyszerűen követelmény bármely demokratikus társadalommal szemben, hanem elengedhetetlenül szükséges annak biztosításához, hogy politikáink hitelesek, legitimek és tartósak maradhassanak. Ez az oka annak, hogy a Bizottság csak olyan intézkedéseket javasol, amelyeket továbbra is alávet az EU törvényességi vizsgálatainak, különös tekintettel az alapvető jogokra és a szigorú hatásvizsgálatra, a személyes adatokra és az egyénekre gyakorolt hatást is ide számítva.
A terrorizmus, mint tudjuk, globális jelenség, és ezért ragaszkodunk az együttműködéshez szövetségeseinkkel, partnereinkkel és a nemzetközi szervezetekkel, szerte a világon.
Ami a terrorizmus elhárításának és megelőzésének belső dimenzióját illeti, terrorizmusellenes stratégiánkban vannak bizonyos kulcsfontosságú célkitűzések arra nézve, hogy az Unió milyen módon járulhat hozzá a terrorizmus elleni harchoz. Teljes mértékben osztom ezeket a célkitűzéseket, különösen azt, hogy véget kell vetnünk az erőszakos radikalizációnak, meg kell óvnunk kritikus infrastruktúránkat, támogatnunk kell az áldozatokat, javítanunk kell a nemzeti hatóságok közötti információcserét és együtt kell működnünk az összes vonatkozó érintett féllel. Reagálnunk kell a nem konvencionális fenyegetésekre, és tovább kell fejlesztenünk a fenyegetések észlelését. Meg kell fosztanunk a terroristákat pénzügyi erőforrásaiktól, és többet kell befektetnünk a kutatásokba és a technológiai fejlesztésekbe.
Ezeknek a politikáknak ezt a továbbfejlesztését természetesen erősen támogatja az Európai Bizottság, a tagállamokkal való együttműködésben. Az elmúlt év során a Bizottság jelentős mértékben hozzájárult a tagállamok jogi kereteinek közelítéséhez ebben a munkában. Megszületett például az európai elfogatóparancs, amely az egész Európai Unióra kiterjedő közös megegyezést hozott létre a terrorista bűncselekményekről, és megkönnyítette a kiadatási eljárást az EU tagállamai között. Ezenkívül belefogtunk fontos tevékenységekbe az interneten folytatott terrorista visszaélések ellen, ezen tevékenységeink a terrorista radikalizációt elősegítő feltételeket veszik célba, elindítanak egy európai programot a kritikus infrastruktúra védelmére, és korlátozzák a terroristák hozzáférését a tetteik elkövetéséhez szükséges eszközökhöz - a finanszírozáshoz és a robbanóanyagokhoz.
A robbanóanyagokkal kapcsolatos biztonság fokozására vonatkozó európai uniós cselekvési terv fontos intézkedésekről rendelkezik, hogy megnehezítse azoknak a terroristáknak a dolgát, akik robbanóanyagot akarnak használni egy támadáshoz. Szeretnék javaslatot tenni egy jogi keretrendszer létrehozására az azokkal a prekurzorokkal kapcsolatos veszélyek kezelésére, amelyek felhasználhatók rögtönzött robbanóeszközök elkészítéséhez. Ebben az évben ezt megteszem.
Rendelkezésünkre áll továbbá a CBRN cselekvési terv, amelyet tavaly júniusban javasolt a Bizottság, és amelyet a Tanács elfogadott. Ez a cselekvési terv 130 intézkedést tartalmaz. A végrehajtás megkönnyítésére a Bizottság 100 millió EUR összeget különített el, amely a Bizottság meglévő pénzügyi programjaiból bocsátható rendelkezésre.
Teljes mértékben elkötelezett vagyok annak garantálása mellett, hogy az Európai Bizottság az elkövetkező években tovább fogja fejleszteni az együttműködés előmozdítójaként és katalizátoraként betöltött szerepkörét, a szakértői hálózatokat, a bevált módszerek kicserélését, az erőforrások összevonását, valamint a transznacionális kihívások közös megközelítési módjainak kutatását és fejlesztését. Emellett felül kell vizsgálnunk pénzügyi erőforrásaink felhasználásának módját. Ez megvalósítható egy belső biztonsági pénzalap létrehozásával, amelyről a stockholmi program rendelkezik.
A sok ezer polgár adatainak összegyűjtésével és tárolásával kapcsolatos nemzetközi információcsere során tömeges méretekben nagyon magas adatvédelmi normákat kell betartani - és ez nagyon szembetűnő volt a múltkori vitánk során - a visszaélések és a nem megfelelő adatkezelés megelőzése érdekében. Arról is gondoskodnunk kell, amint ezt Kallas biztos úr is elmondta, hogy megtaláljuk a megfelelő összefüggéseket. Munkatársammal, Viviane Reding asszonnyal közösen a közeljövőben be fogok nyújtani egy közös adatvédelmi rendszert, amely a rendészeti és a bírósági együttműködésre is kiterjed majd.
Az értékelés során mindezt mérlegelni fogjuk, és a belső biztonsági stratégia összefüggésében tesszük ezt, amelyet rövid időn belül beterjesztünk önök elé.
Végül hadd fejezzem be annak hangsúlyozásával, hogy hosszú távon csak akkor lehetünk sikeresek a terrorizmus elleni harcban, ha továbbra is képesek leszünk kommunikálni értékeinket, és ha továbbra is tiszteletben tartjuk az alapvető jogokat. El kell kerülnünk azt, hogy politikáinkat kétértelműnek tekintsék, vagy azt állítsák róluk, hogy kettős mércét alkalmaznak. Csak akkor védhetjük meg erkölcsi fölényünket, és csak akkor akadályozhatjuk meg a társadalmainktól és életmódunktól való elidegenedést, ha hűségesek maradunk a demokráciával és a jogállamisággal kapcsolatos értékeinkhez.
Elnök
Ön nagyon reményteljes jövőt vázolt fel előttünk. Talán eljön az a nap, amikor ön, Kallas úr és Reding asszony egyszerre képviselheti a Bizottságot.
Manfred Weber
a PPE képviselőcsoport nevében.. - (DE) Elnök úr, Rubalcaba úr, biztos úr és biztos asszony! Nagyon örülök annak, hogy ma nemcsak a SWIFT-hálózatról és a testszkennerekről beszélünk, hanem általános vitát is folytatunk a terror elleni háborúról, mert ez a tárgy valamennyiünket érint. Visszatekintve azt kell mondanunk, hogy a terrorizmus valós fenyegetést jelent Európa népei számára. Meghozunk pozitív intézkedéseket, és szeretném kiterjeszteni őszinte köszönetnyilvánításomat a közigazgatási szervekre is. A biztonságért felelős emberek jó munkát végeztek az elmúlt években. Partnereinknek is szeretnék köszönetet mondani.
Most a jövő felé kell fordulnunk. Mivel fogunk szembenézni a következő néhány év során? Ebben a tekintetben van három konkrét kérésem vagy javaslatom. Az első az európai hatóságok közötti együttműködésre vonatkozik. Minden egyes dokumentum címsora kihangsúlyozza az együttműködés fontosságát és megerősítését. Ezek csodálatos szavak, de a gyakorlatban semmi sem történik. Toledóben sem történt semmi a gyakorlati együttműködés tekintetében. Nem teszünk semmit - ez teljesen egyértelművé vált Detroitban. Hiányzik a hatóságok közötti együttműködés. Itt van a probléma. Ezért arra kérem a Tanácsot, hogy végre-valahára végezze el munkáját ezen a területen, és felszólítom a Bizottságot, hogy nyújtson be megfelelő javaslatokat.
Második szempontom az, hogy meg kell vizsgálnunk az adatgyűjtéssel és a mobiltelefonokkal kapcsolatos érvényben lévő jogszabályainkat, például az adatok megőrzése esetén. Ezért az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoportja támogatja önöket ebben az értékelésben. Néhány év eltelte után nagyon fontos ennek a vizsgálatnak az elvégzése.
Harmadszor, éppen most folytattunk vitát a SWIFT-rendszerről. Szeretném megkérdezni a Parlamenttől, hogy az Egyesült Államokkal való együttműködésünket miért így kellett megszervezni. Azért így kellett megszervezni, mert mi, európaiak nem vagyunk olyan helyzetben, hogy önállóan ki tudnánk értékelni az adatokat. Ezért felmerül az a kérdés, hogy eléggé magabiztosak vagyunk-e ahhoz, hogy önálló értékelést végezhessünk. Ez egy további gondolat a jövőre nézve.
Saïd El Khadraoui
az S&D képviselőcsoport nevében. - (NL) A számomra engedélyezett rövid idő alatt a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja nevében szeretnék felsorolni három alapvetően fontos feltételt, amelyet mi elengedhetetlennek tartunk a testszkennerek lehetséges bevezetése kérdésének kiértékelése szempontjából, amelyeket a közelmúltban mint csodaszert erőltettek.
Először is el kell fogadnunk egy egyeztetett, összehangolt európai megközelítési módot. Ezért európai szabályokra van szükségünk, ellenkező esetben egyszerűen csak áthelyezzük máshova a biztonsági problémát, és káoszt idézünk elő, a Tanács soros elnöke utalt is erre, de szeretnék rámutatni a spanyol elnökségnek arra, hogy a Tanács számos tagja időközben önálló megközelítést alakított ki, és arra kérem önöket, hogy ezt kifejezetten utasítsák el.
Másodszor, globális megközelítési módra van szükségünk a biztonság és a terrorizmus elleni harc kérdéseiben, és ez azt jelenti, hogy kerülnünk kell az elsietett következtetések levonását, hogy véget kell vetnünk a nyilatkozatok politikájának, hogy a testszkennerek lehetséges bevezetését szintén nem szabad az érvényben lévő vagy a potenciális intézkedések átfogó összefüggésétől elszigetelten vizsgálni, és hogy nyilvánvaló módon más szempontok összefüggésében is vizsgálnunk kell ezt a kérdést, ide tartozik például a közegészségügy és a költségvetési vonzatok.
A harmadik pont az, hogy nem szabad tovább azt a benyomást keltenünk, mintha ezek a testszkennerek 100%-os biztonságot garantálnának. Látni fogják például, hogy ezek a berendezések csak a testen elhelyezett robbanóanyagokat képesek megtalálni, de a testen belül nem.
Összegezve, elnök úr, azt szeretném mondani, hogy ezért én is támogatom a Bizottságnak azt a megközelítési módját, hogy a javaslat benyújtása előtt végezzük el a szükséges vizsgálatokat.
Gesine Meissner
az ALDE képviselőcsoport nevében.. - (DE) Elnök úr! Rubalcaba úr helyesen mondta, hogy jelenleg nem rendelkezünk biztonságos rendszerrel a légi közlekedéshez. Nagyobb biztonságra van szükségünk ezen a területen. A detroiti és a müncheni események megmutatták, hogy léteznek biztonsági rések. Ezért akarják őrült sietséggel bevezetni a testszkennereket, mintha ezek csodaszerek lennének. Ezek a berendezések már működnek az Egyesült Államokban, Hollandiában és más országokban.
Ez azonban felveti azt a kérdést, hogy a testszkennerek vajon valóban biztonságosabbá teszik-e a légi közlekedést. Ez az egyik kritikus kérdés, amelyet fel kell tennünk önmagunknak. Valójában egész sor kérdést fel kell tennünk a testszkennerekkel kapcsolatban. Milyen típusú technológiát használnak? Milyen típusú sugárzást bocsátanak ki? Okozhatnak-e egészségkárosodást? Mit tesznek láthatóvá az emberi szem számára? Csak néhány zöld vagy piros pontot, vagy a teljes embert átvilágítják-e? És végül: tudjuk-e garantálni az adatok védelmét? Emellett ezek a szkennerek drágák. Ha telepíteni akarjuk őket, ki fogja állni a számlát?
Nagyon sok kérdést meg kell válaszolni, és most ebben a folyamatban vagyunk. Önök is erre törekednek, és megkísérelnek bemutatni valamilyen megoldást. Bármi is történik, olyan megoldásra van szükségünk, amely egész Európát lefedi. Tel Aviv-ot is figyelembe kell vennünk, és másféle módszer alkalmazását is mérlegelnünk kell. A bombák használóit, nem pedig a bombákat kell keresnünk. Nem vehetjük át egy az egyben ezt a módszert, mert diszkriminációt alkalmaz, hanem minden lehetőséget meg kell vizsgálnunk, és közben óvnunk kell alapvető jogainkat.
Judith Sargentini
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében.. - (NL) A Parlament régebben megfogalmazta azokat a követelményeket, amelyeket a testszkennereknek teljesíteniük kell ahhoz, hogy bevezethetők legyenek. Ezek a műszaki előírások kiterjednek a magánélet, az emberi méltóság, az egészség, valamint a döntési szabadság védelmének kérdéseire.
Vannak olyan technológiák, amelyek az összes ilyen követelménynek megfelelnek, vagyis a röntgensugarak alkalmazását, röntgenfelvételek készítését és a meztelen képeket túlhaladottnak kell tekintenünk, és ez az a pont, ahol rossz úton járunk. A londoni Heathrow Repülőtéren a döntés szabadságának figyelembevétele nélkül alkalmazzák ezt a berendezést. Új berendezés bevezetésére készülnek Olaszországban. A holland igazságügyi miniszter ennek a berendezésnek a bevezetésére szólít fel Európa összes repülőterén, nemcsak az Egyesült Államokba induló járatok, hanem az összes járat esetében.
Ha tovább folytatjuk a technológiáról zajló régi vitát, akkor továbbra is kitérünk a valós kérdés, a súlyos kérdés, nevezetesen annak a kérdésnek a felvetése elől, hogy ez a berendezés valóban használ-e, és ilyen társadalmat akarunk-e látni? Egyetértek képviselőtársammal, a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportjának tagjával, aki valóban felteszi ezeket a kérdéseket. Mérlegelnünk kell, miféle Európában akarunk élni, mert tökéletes biztonság nem létezik.
Peter van Dalen
az ECR képviselőcsoport nevében. - (NL) A szkennerek legújabb generációja kielégíti a Parlament által lefektetett követelményeket. A biztonsági személyzet az emberi test körvonalainak megjelenített képét látja, amelyen megjelennek foltok, ha valaki folyadékot, fegyvert vagy más tiltott cikket tart magánál. Ilyen jellegű foltok megjelenése esetén a kérdéses utasokat a helyszínen elkülönítve ellenőrzik.
Emellett a legkorszerűbb szkennereknek nincsenek egészségügyi hatásaik. Az általuk kibocsátott sugárzás még a mobiltelefonok sugárzásánál is gyengébb. Sőt mi több, a szkennerek még felhasználóbarátak is. Rövidebb lesz a sor a biztonsági ellenőrzésnél, mivel több utast lehet átvilágítani egy óra alatt. Így a szkennerek még a légi utasok költségeit is befolyásolják.
A legkorszerűbb szkennerek azonban, elnök úr, kiegészítő biztonsági eszközök. A profilkészítésre és a felderítési adatok megfelelő cseréjére szintén nagyon nagy szükség van. Nekem az a véleményem, hogy kiegészítő eszközökként gyorsan bevezethetjük ezeket az eszközöket.
Rui Tavares
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (PT) Néhány nappal ezelőtt kaptam egy e-mailt egy testszkennereket árusító lobbizótól. Ez az e-mail a "Detroit utáni korszakról” beszélt. Nincs ebben semmi meglepő. Egy-egy ilyen berendezés ára 250 000 EUR. Szerencsésnek mondhatja magát az, aki most testszkennereket árusít, de az e-mailt olvasva és erre a Detroit utáni korszakra gondolva, egy amatőr kísérlet után, amit egy terrorista elkövetett, akit a repülőgép többi utasa lefegyverzett, azt kérdeztem magamtól, hogy ez a támadás valóban megérdemli-e, hogy történelmi korszakot nevezzenek el róla.
Nem, nem érdemli meg, legfeljebb azt, hogy a hamisítatlan arcátlanság korszakának nevezzük el. Nem tekinthetünk bármit ürügynek arra, hogy növeljük a hétköznapi emberek magánéletébe történő behatolás szintjét. Az európai polgároknak azt is tudniuk kell, hogy mi itt, a Parlamentben felelősségteljesen viselkedünk. Igen, valóban ki kell vizsgálnunk a terrorizmust. Való igaz, hogy a rendőrségnek és a repülőtereknek mindig több és több adatra van szükségük, de az is nagyon fontos, hogy a kutatásokat egyértelműen meghatározott feltételezésekre építsük, de a Tanács és a Bizottság sok feltételezést tett. Sajnálom, de azt kell mondanom, hogy ezek helytelenek.
Az a gondolat, hogy a terrorfenyegetés nem csökkent, vitatható és ezzel kapcsolatban vitatandó is. Az a gondolat, hogy a terrorizmus fejlődik, és hogy nekünk is fejlődnünk kell, igaz, de az az első, hogy jól kell elvégeznünk a feladatainkat, mivel a detroiti támadás, pontosabban a támadási kísérlet nagyon könnyen elkerülhető lett volna. Mi meg most jövőbeni adatbázisokról és rendészeti gyakorlatokról vitatkozunk.
Ha esetleg felfedezik, hogy a terroristák le tudják nyelni a bombakészítéshez szükséges anyagokat, akkor majd endoszkópos vizsgálatokat fognak végezni a repülőtéren? Valóban errefelé akarunk haladni? Eljön az az idő, amikor ennek a Parlamentnek le kell ülnie, és alaposan meg kell vitatnia ezt a kérdést, a polgárok jogainak figyelembevételével.
Rolandas Paksas
az EFD képviselőcsoport nevében. - (LT) Az Európai Parlamentnek minden tőle telhetőt meg kell tennie annak érdekében, hogy a felderítő ügynökségek, ha ellenállást tapasztalnak, ne használhassák fel a terrorizmus elleni háborút kínzások, titkos börtönök vagy akár egy coup d'état (államcsíny) igazolására.
Elnök úr! Hadd idézzem az üzbegisztáni brit nagykövet, Craig Murray úr tanúvallomását, amelyet az Európai Parlament ideiglenes bizottsága előtt tett: "A kínzás nagyon sok bizonyítékát láttam Üzbegisztánban. Véletlenül a kezembe került egy fogvatartott dossziéja, aki a kihallgatás során meghalt, mivel forró vízbe nyomták”. Tanúvallomása során egy másik tisztviselő, Sir Michael Wood kijelentette, hogy "a kínzásokkal kicsikart bizonyítékok felhasználása nem tilos az ENSZ kínzás elleni egyezménye alapján, amennyiben a kínzást nem mi magunk hajtjuk végre”.
Vajon meg lehet-e ennél jobban csúfolni az emberi jogokat?
Elnök úr! Felszólítom önt, hogy újból nyissa meg a parlamenti vizsgálatot, és újból hívja össze a CIA-foglyok rendkívüli európai kiadatásával és bebörtönzésével foglalkozó ideiglenes bizottságot.
Philip Claeys
(NL) Ügyelnünk kell arra, hogy a terrorizmusról folytatott vita ne szűküljön le a testszkennerekről vagy az adatvédelemről folytatott vitára. Megdöbbentő, hogy sem a Tanács, sem pedig a Bizottság nem tett említést nyilatkozatában a radikális iszlámról, amely továbbra is a nemzetközi terrorizmus táptalaja és melegágya. Mivel a politikai korrektség jegyében már nem engedik meg nekünk, hogy lássuk az igazságot, minden megközelítési mód már a megkezdése előtt kudarcra van ítélve.
A Bizottság és a Parlament nagy hangsúlyt helyez a polgári jogok tiszteletben tartására, ami helyes és szükséges, de fennáll annak a veszélye, hogy elveszünk a formalizmusban, és ezt tapasztaltuk a terrorizmus finanszírozását nyomon követő programról folytatott vita során. Bizonyos körök bűnösök abban, hogy felkorbácsolják a közhangulatot a terrorizmus kezelésének bármilyen lehetséges megközelítési módja ellen, és abban, hogy nincsenek a kezünkben eszközök, amelyekkel szolgálhatnánk Európa polgárainak érdekeit.
Werner Kuhn
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoportja számára a terrorizmus elleni háború a 21. század egyik legfontosabb kihívása. Mind technikai, mind pedig parlamenti szinten szembe kell néznünk ezzel a kihívással.
A Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottságban nemcsak a folyadékok kézipoggyászban történő szállítását tiltó rendeleteket hajtunk végre, hanem a testszkennerekkel kapcsolatos kérdéseket is tüzetesen vizsgáljuk. Egy valamit szeretnék elmondani mindenekelőtt. Jelenleg nem tudunk tökéletes biztonságról gondoskodni, amint ezt sok más felszólaló már kihangsúlyozta, és erre a jövőben sem leszünk képesek. Fejleszthetjük azonban azokat a természetes technikákat, amelyek lehetővé teszik a számunkra a teljes biztonság aszimptotikus megközelítését.
Figyelembe kell vennünk bizonyos alapvető szabályokat, a Parlamenten belül és kívül egyaránt. Abban a kérdésben már megállapodás született az összes képviselőcsoport között, hogy a lehető legkisebbre kell szorítani az utasok egészségére gyakorolt hatásokat. Ezért korszerű testszkennereket kell bevezetnünk, amelyek egy konkrét alapelv szerint működnek. Természetesen magától értetődik, hogy óvnunk kell a személyiségi jogokat. Emellett nemcsak a meztelen testet vizsgáló testszkennerekre kell utalnunk, amikor példákat mondunk az alkalmazandó átvilágítási típusokra.
A Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság megállapodott az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottsággal arról, hogy a Bizottság március végéig vagy április elejéig, de mindenképpen a nyári szünet előtt beterjeszt elénk egy javaslatot a testszkennerekre vonatkozó jogszabályról. Nagyon sok szempontot figyelembe kell vennünk ezen a területen. Ide tartozik a következetes együttműködés a vezető szerepet betöltő Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság, valamint az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság között, a berendezések megbízhatósága, az európai tanúsítás és az egységes feltételek megteremtése egész Európában, hogy gondoskodhassunk arról, hogy a kontinensen belül biztonság uralkodjon.
Claude Moraes.
Elnök úr! Ön azt mondta, hogy ennek a területnek három felelős biztosa van. Ennek nagyon örülünk. Hadd idézzem azt a biztost, aki éppen nincs itt. Reding biztos asszony ezt mondta a múlt héten: "Azt tudjuk, hogy a testszkennerek jelentős mértékben képesek megsérteni a magánéletet, ezért ilyen hatásaikat teljes mértékben figyelembe kell vennünk.”
Pontosan ilyen jellegű nyilatkozatokat kell tennünk ebben a korai szakaszban. Mi, a Szocialisták és Demokraták úgy gondoljuk, hogy a technológia felhasználható a terrorizmus elleni harcban, és Malmström asszony helyesen fogalmazott, amikor erről beszélve átfogóbb jogi keretrendszerbe helyezte ezt.
Ez egy nagyon komoly küzdelem. Engem már nagyon sokszor megállítottak repülőtereken. Ha a technológiának köszönhetően gyorsabban átjuthatok az ellenőrzéseken úgy, hogy nem tévesztenek össze valaki mással, az nagyszerű, de az a sok ember, akit én a választókerületemből képviselek, és akivel a biztonsági szolgálatok durván bántak, vagy akit kipécéztek maguknak, egyszerűen csak biztonságot akar. Ezt fogjuk megkapni a Közlekedési Bizottságtól ebben a jó, közös megközelítési módban, de ők a terrorizmus hatásaitól akarják a polgári szabadságjogaikat megvédelmezni úgy, hogy egyetlen repülőtér se legyen gyenge láncszem. Azoknak a tagállamoknak, amelyek ezt már elkezdték, tudniuk kell, hogy egy páneurópai megközelítési módra, egy hatékony és biztonságos megközelítési módra van szükség.
Sarah Ludford
Elnök úr! Arról akarok beszélni, hogy a felderítő szolgálatok mennyire tartják tiszteletben a jogállamiság elvét. Az Egyesült Királyság Fellebbviteli Bíróságának egy mai döntése szétzúzta a brit kormány titkolózási kísérletét. Megerősítette azt a megdöbbentő igazságot, amit a Parlament már három éve kimondott, hogy az Egyesült Királyság titkosszolgálatai összejátszottak egy brit lakos és kiadatási áldozat, Binyan Mohamed megkínzásában.
Mit gondol a Tanács az EU-Szerződés 6. cikkének és a kínzás elleni egyezménynek erről a totális megsértéséről? 2006-ban én vezettem a rendkívüli kiadatással és kínzással foglalkozó ideiglenes bizottság európai parlamenti képviselőkből álló delegációját Londonban. Az Egyesült Királyság akkori védelmi minisztere, Geoffrey Hoon, az ülés felét arra pazarolta, hogy engem ócsároljon, amiért azt mondtam, hogy ki akarjuk vizsgálni az Egyesült Királyság bűnrészességét. Bocsánatkéréssel tartozik nekem, és ami ennél is fontosabb, a brit és az európai polgároknak.
Négy eseménynek kell most megtörténnie az Egyesült Királyságban: az Egyesült Királyságnak a terrorizmus elleni háború során elkövetett bántalmazásokban való bűnrészességének teljes független vizsgálata, amelyek bántalmazásokra azokban az években került sor, amikor az Egyesült Királyság munkáspárti kormánya Bush bábjaként tevékenykedett; a kínzások elleni egyezmény megsértésének gyors rendőrségi vizsgálata és szükség esetén bűnvádi eljárás lefolytatása; annak nyilvánosságra hozatala, hogy az Egyesült Királyság felderítőtisztjei milyen utasításokat kaptak, és hogy utasították-e őket arra, hogy hallgassanak a kínzásokról; és egy teljes parlamenti elszámoltatás - ami nem történt meg az Egyesült Királyságban a felderítő szolgálatok tekintetében.
Philip Bradbourn
Elnök úr! Visszatérve a testszkennerekre, fenntartom azt az álláspontomat, hogy üdvözölnünk kell minden olyan intézkedést, amely növeli az utazóközönség biztonságát.
Ezeknek az intézkedéseknek azonban arányosaknak kell lenniük, és meg kell adniuk az ártatlan utazóknak - a túlnyomó többségnek - azt a tiszteletet, amelyet megérdemelnek. Az Amerikai Egyesült Államokban elkövetett karácsonyi repülőgép-robbantási kísérlet után láthattuk, milyen sok intézkedést vezettek be reflexszerűen azért, hogy minden elképzelhető eszközzel növeljék a biztonságot. Egyes tagállamokban, és különösen az én hazámban, az ilyen készülékek használata mára kötelezővé vált, és nincsenek alternatív lehetőségek, mint például a motozás - ez az úgynevezett "ha nincs szkennelés, nem repülhetsz” taktika.
Alapvetően ellenzem ezt a politikát. A magánélet szempontjából azt kell mondanom, hogy az Egyesült Királyság kormányának az a döntése, hogy a testszkennerek bevezetése érdekében felülbírálja a gyermekvédelmi törvényeket, egyszerűen botrányos. Figyelembe kell vennünk azt a tényt, hogy karácsonykor - ekkor történt az az esemény, amely miatt újból megnyitották ezt a vitát - nem a hiányos repülőtéri biztonsági intézkedések idézték elő a bajt. Hogy az Egyesült Államok elnökét idézzem: "A felderítési adatok megfelelő kicserélését szolgáló rendszer vallott kudarcot.”
Egyes szakértők máris azt mondják, hogy ezekkel a szkennerekkel nem lehet kiszűrni a szokásos robbanóanyagokat.
És végül: sajnálatos módon azt kell mondanom, hogy szerintem szükségünk van megfelelő rendszerre az utasprofil-készítéshez.
Mario Borghezio
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! A terrorizmus folyamatosan fejlődik, és nekünk mindig ismernünk kell ezt a változó forgatókönyvet.
Az egyes terroristákat nagyon nehéz azonosítani, és mi most itt adatvédelmi törvényekről és arról vitatkozunk, hogy elfogadjunk-e vagy sem technológiai szempontból fejlettebb intézkedéseket. Véleményem szerint sokkal inkább a luxemburgi Európai Közösségek Bírósága által meghozott egyes ítéletekkel kellene foglalkoznunk, amelyek megbontják a terrorizmus elleni, vagy hogy a megfelelő nevén nevezzem, az iszlám terrorizmus elleni nyugati küzdelem frontjának egységét, és nagyon óvatosan kellene bánnunk a jogi és politikai korrektség fogalmával.
A jogi és politikai korrektség nem alkalmazható mindenkire, ezzel sehova sem fogunk eljutni, és ez elgyengít bennünket, miközben nagyon határozott magatartást kellene tanúsítanunk, mert létezik egy állhatatos fenyegetés, amely most, amikor a terroristákat annyira nehéz azonosítani, még súlyosabb. Ennyit a testszkennerekről. Bárhova képesek eljutni: holnap reggel ott lehetnek azon a repülőgépen, amelyre éppen felszállni készülünk.
Ha Európa továbbra is ragaszkodik a polgári szabadságjogok túlzott garantálásához, akkor ezzel lehetővé tesszük nemzeteink belső biztonságának rendkívül súlyos megbontását, és a biztos úrnak emiatt kellene aggódnia. Én inkább túlzottan általánosítónak és gyávának tekintem őt, mert nem képes néven nevezni az iszlám terrorizmust és az általa képviselt veszélyt.
Martin Ehrenhauser
(DE) Elnök úr! A 2000. évben világszerte 1 200 ember halt meg terrortámadások következtében. Nyolc évvel később, 2008-ban ez a szám elérte a 16 000-et. Összehasonlításként: nap mint nap 6000 ember hal meg AIDS-ben.
Mit mondanak nekünk ezek a számok? Először: a terrorizmus olyan hisztériát kelt, amelynek eredményeként a polgárok jogait indokolatlan mértékben korlátozzák, például a testszkennerekkel vagy a jelenlegi SWIFT-megállapodással. Másodszor: a terrorizmus elleni háború kudarcot vallott. Csak fokozta a problémát. Ami az európai uniós biztonsági szolgálatok közötti együttműködést illeti, azt szeretném mondani, hogy az Európai Parlamentnek sürgősen demokratikus ellenőrzési jogra van szüksége ezen a területen, az összes demokratikus tagállamban érvényben lévő normához hasonlóan. Emellett azt szeretném javasolni, hogy a Bizottság támogassa a közös szabványosított felhasználói interfész (CSUI) bevezetését. Elő kell mozdítanunk ennek az interfésznek a kifejlesztését, és ezt a Bizottságnak kell finanszíroznia.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Elnök úr! Amikor olyan súlyos témával foglalkozunk, mint a terrorizmus, akkor nem szabad megvárnunk, hogy az események bekövetkezzenek, mielőtt mi cselekednénk. Meg kell előznünk az eseményeket, de mi nem ezt tesszük. Sajnálatos módon csak az egyes támadások következtében változtatunk, amilyen például a meghiúsult detroiti támadás is volt, amely ma döntések meghozatalára kényszerít minket a légi közlekedés biztonságának garantálása érdekében.
A repülőtéri testszkennerekkel kapcsolatos döntés meghozatala olyan felelősség, amely elől nem térhetünk ki, hölgyeim és uraim. Nem várhatunk tovább, mert a terroristák sem várnak.
Következésképpen a Bizottságnak a lehető leggyorsabban garantálnia kell az egyének méltóságának és magánéletének megőrzését és azt, hogy ezeknek a berendezéseknek ne legyenek az egészségre nézve káros hatásai.
Ennek garantálása után el kell fogadnunk az Európai Unió egészére vonatkozó döntéseket. Azoknak, akik aggódnak alapvető jogaink megsértése miatt, azt mondom, hogy nem létezik nagyobb jog az élethez való jognál, azoknak pedig, akik a szabadságot tartják mindennél fontosabb kincsnek, azt mondom, hogy csak az élhet valóban szabadon, aki biztonságban él.
Juan Fernando López Aguilar.
(ES) Elnök úr! A terrorizmus globális fenyegetést jelent, és kezelésének felelősségében valamennyien osztozunk. A Lisszaboni Szerződés ebben a tekintetben is lefekteti azokat az alapokat, amelyeken végre felépíthetünk egy közös terrorizmusellenes politikát az Európai Unióban.
Teljes mértékben egyetértek a Tanács soros elnökének megjegyzéseivel, és szeretnék rávilágítani néhány olyan elemre, amelyen ezt a közös politikát fel kell építenünk.
Az első lépés az információcsere fokozása, különös tekintettel a terrortámadások megelőzésére irányuló erőfeszítésekkel és a finanszírozási mechanizmusokkal kapcsolatos információkra.
A második az összes elért tudományos és technológiai vívmány alkalmazása a terrorizmus elleni harcban, az egyének alapvető jogainak megfelelő tiszteletben tartásával.
A harmadik a harmadik országokkal való együttműködés, különös tekintettel Afganisztánra, Pakisztánra és Afrika szarvának országaira.
Negyedszer, a légi biztonságról folytatott vitában gondoskodnunk kell arról, hogy a technológiai vívmányok, nevezetesen a testszkennerek, összeegyeztethetők legyenek az emberi egészséggel és a magánélettel, és mindenekfelett arról, hogy ne érintsék hátrányosan a repülőtéri ügyintézést vagy az utasok kényelmét.
Létezik azonban három intézményi elem is. Az első a COSI, a Belső Biztonsági Állandó Bizottság. A második a terrorizmusellenes intézkedésekről szóló nyilatkozat, amelyet az Európai Unió Bel- és Igazságügyi Tanácsának (JHA) utolsó toledói informális ülésén kiadtak. A harmadik a transzatlanti biztonsági térség, amelynek gondoskodnia kell az Egyesült Államokkal való szoros együttműködés fejlesztéséről ennek a közös fenyegetésnek a leküzdéséhez.
Charles Goerens
(FR) Elnök úr! A terrorizmus megelőzésének egyik eszköze az információ. De az információnak terjednie kell. Ma valóban ez a helyzet? Ez erősen kérdéses. Az Egyesült Államok felderítő szolgálatai vajon folyamatosan tájékoztatják európai társszervezeteiket? Ami az Amszterdam-Detroit járaton letartóztatott vélelmezhető terroristát illeti, mindenesetre van okunk kételkedni.
Ettől az incidenstől eltekintve továbbra is fennáll az a kérdés, hogy a terrorizmusellenes adatok kicserélésére szolgáló rendszer felhasználói általában véve valóban betartják-e a kölcsönösség elvét. Sürgősen szükség van egy parlamenti ellenőrző szervre.
Valójában Parlamentünket nem kell felszólítani polgáraink újabb és újabb személyes adatai átadásának támogatására, ha ezzel ellentétben az Egyesült Államok hatóságai megtagadják szolgálatainktól a terrorizmusellenes harchoz nélkülözhetetlen adatokat. Ez maga után vonja egy parlamenti ellenőrző szerv létrehozását az Európai Parlamenten belül.
Mara Bizzotto
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Be kell vallanom, hogy amikor csak a felderítés és a technológia szempontjából beszélünk a terrorizmus elleni harcról, akkor mindig az az érzésem, hogy még mindig nem jutottunk el a legfontosabb kérdésekhez, és még mindig a tünetekre, nem pedig az okokra összpontosítva próbálunk meggyógyítani egy betegséget.
Még mindig nem jött el az ideje annak, hogy a terrorizmus problémáját a kérdés lényegének vizsgálatával kezeljük, ahelyett hogy annak külső hatásaira korlátozódnánk? A probléma lényegének kezelése például annak tudatosítását jelenti, hogy a terrorizmus annak közvetlen megnyilvánulása, hogy képtelenek vagyunk vagy nem vagyunk hajlandók integrálni az etnikai csoportokat Európa társadalmának szövetébe.
Szeretném tudni, és felteszem a kérdést a Parlamentnek: akarunk-e vitázni a terrorizmusról? Van-e bátorsága a Parlamentnek ahhoz, hogy szembenézzen egy politikai vitával a muzulmánok európai integrációjáról, vagy arról, hogy hajlandók-e osztani a nyugati értékeket, jogokat és szabadságokat? Ebből a célból benyújtottam egy kérdést a Bizottsághoz a burka viseléséről, így akartam rávenni a Parlamentet arra, hogy nyíltan szembenézzen ezzel a kérdéssel. Úgy tűnik, hogy senki sem hajlandó foglalkozni ezzel a tárggyal.
Szeretném tudni, és megkérdezem önöktől, hölgyeim és uraim, akik az összes politikai csoportot képviselik: ha az Európa népeit képviselő politikai fórum nem képes véleményt formálni ezekben a tárgykörökben, akkor miről képes véleményt formálni?
Diane Dodds
Elnök úr! Észak-Írország képviselőjeként túlságosan is jól ismerem a terrorizmusnak az ártatlan polgári személyekre gyakorolt szörnyű hatásait: gyilkosság és súlyos sérülések történtek, miközben az emberek a szombati bevásárlásukat intézték a belfasti Shankhill Road-on; fiatalok és öregek egyaránt robbantás áldozatává váltak Enniskillenben, ahol a világháborúkban elesettekre emlékeztek - ezeket a tetteket az ír köztársasági mozgalom nevében követték el. Mi itt a biztonsági erők közötti együttműködésről beszélünk. Észak-Írország tapasztalatai alapján láthatjuk, hogy az ő hozzájárulásuk sok emberéletet megmentett; efelől nincs semmi kétségem. Támogatnunk kell biztonsági erőinket azokkal a felszerelésekkel, amelyekre szükségük van a terrorcselekmények megakadályozásához.
Azoknak, akik ma szembeállítják a biztonságot a döntés szabadságával és az adatvédelemmel, mérlegelniük kell, milyen álláspontot is képviselnek. Higgyék el nekem, hogy a terrorizmus életeket pusztít el, és szétzúzza a közösségeket. Még azt is mondta ma valaki ebben a Parlamentben, hogy a terrorizmus csak egy hisztéria. Micsoda végletes badarság! Higgyék el nekem, hogy amikor egy fegyveres megpróbálja elvenni valakinek az életét, az hideg és halálos realitás - és erről az én választókerületem nagyon sokat tud.
Carlos Coelho
(PT) Elnök úr! Szerintem valamennyien egyetértünk abban, hogy meg kell védelmeznünk az embereket és a javakat, és gondoskodnunk kell a tömegközlekedés biztonságáról. Léteznek jogos aggályok a testszkennerekkel kapcsolatban. Remélem, hogy ezek közül hármat meg fognak oldani azok a tanulmányok, amelyeken a Bizottság jelenleg dolgozik. Kérem, hogy haladéktalanul fejezzék be, és nyújtsák be ezeket a Parlamenthez. Először: szükségesek és hatékonyak-e ezek a készülékek? Másodszor: károsak-e az egészségre nézve, vagy sem? Harmadszor: megsértik-e az egyének magánéletét és méltóságát, vagy sem?
Vannak azonban más aggályok is. Eleinte azt mondták nekünk, hogy ezeknek használata opcionális lesz. Az emberek eldönthetik, hogy alávetik-e magukat a szkennereknek, vagy inkább a személyes ellenőrzés hagyományos módját választják. Úgy tűnik azonban, hogy egyes tagállamok a "ha nincs ellenőrzés, nem repülhetsz” alapelvet hajtják végre, kötelező jelleggel.
Szeretnék gratulálni Cecilia Malmström biztos asszonynak azért az átfogó értékelésért, amelyet meg kíván vitatni a Parlamenttel, és szeretném kihangsúlyozni, hogy felelősséggel tartozunk olyan megoldások megtalálásáért, amelyek az egyének jogainak megsértése nélkül mozdítják elő a biztonságot.
Nathalie Griesbeck
(FR) Elnök úr! Valamennyien harcolni akarunk a terrorizmus és az ellen a fenyegetés ellen, amelyet a demokráciákra nézve jelent; meggyőződésem, hogy ebben a kérdésben egyetértés uralkodik ebben a Parlamentben. Bár erősen túlzónak tekintem azt a közmondást, hogy "aki hajlandó egy kevés szabadságot feláldozni egy kevés biztonságért, végül mindkettőt elveszíti”, ennek ellenére meggyőződésem, hogy minden tőlünk telhetőt meg kell tennünk a szabadság és a biztonság közötti egyensúly megtalálása érdekében, mivel ez a demokrácia alapja, és mivel e nélkül az egyensúly nélkül a terroristák győznek, ha sikerül valamennyiünket terrorizálniuk.
Két kérdésem van a testszkennerekkel kapcsolatban. A biztonság tekintetében: ezek a szkennerek valóban lehetővé teszik-e ma a biztonsági feltételek garantálását? A szabadság tekintetében: az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság tagjaként szeretném tudni, hogy létezik-e bármilyen egészségügyi kockázat, ill. fennáll-e a személyiségi jogok és így az alapvető jogok megsértésének kockázata ezeknek a képeknek a felhasználása kapcsán. Eltökélten várjuk meg a Bizottság munkájának eredményét, hogy tovább tudjunk lépni, és ezt együttesen, Európai Unióként tudjuk megtenni, az európai demokratikus térség biztonságának garantálása érdekében.
Elnök
Időhiány miatt nem fogadhatok el további hozzászólási kérelmeket a "kék kártyás” vagy a "catch-the-eye” eljárás alapján.
Gerard Batten
Elnök úr! A terrorizmus a meghatározás szerint erőszak és megfélemlítés alkalmazása politikai célok elérése érdekében.
Nekünk, akik értékeljük a békét, a szabadságot és a demokráciát, foglalkoznunk kell a terrorizmussal, mert az valóban létezik. A Sinn Féin/IRA most kormányzati pozíciókat tölt be Észak-Írországban. Bombákkal, lövöldözéssel és gyilkosságokkal jutottak el odáig, hogy sikereket értek el a választásokon..
Létezik-e jobb példa a terrorizmus sikerére a kommunizmus Oroszországban, Kelet-Európában és Ázsiában elért sikereinél?
Kínát a hatalomban eltöltött 61 év után még mindig terrorizálja a Kínai Kommunista Párt. Ennél jobb példa nem létezik a terrorizmus sikerére.
Az Európai Bizottságban, amelyről a Parlament tegnap szavazott, vannak kommunisták, a brutális kelet-európai kommunista rezsimek volt apparatcsikjai és azok elvtársai. És az Európai Bizottság elnöke, Barroso úr is természetesen egy volt maoista. Nem kétséges, hogy a jövőbeni terroristák ezt rendkívül bátorítónak találják majd.
Carlo Fidanza
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Társadalmaink biztonsága olyan érték, amelyről nem mondhatunk le, és amelyre eltökélten kell törekednünk.
Teljesen nyilvánvaló, hogy a biztonsági kapuknál végrehajtott hatékonyabb ellenőrzéseket támogatni kell a felderítési rendszerek közötti magasabb szintű együttműködéssel és a csúcstechnológiát képviselő eszközök használatával. Az európai miniszterek jól tették, hogy nem engedték magukat sodortatni az érzelmek hullámával, hanem arra összpontosítottak, hogyan lehet elkezdeni ennek a műveletnek az egyeztetését.
Egyes kormányok jogszerűen kezdték meg a testszkennerek kipróbálását az érzékenyebb útvonalakon. Ha azonban nem akarunk egy olyan európai légteret, amelyre nem egységes szabályok vonatkoznak, akkor a lehető leggyorsabban meg kell szereznünk a folyamatban lévő tanulmányok eredményeit. Magától értetődik, hogy meg kell védelmeznünk a személyiségi jogokat, de nem szabad kihasználnunk az emberek félelmeit.
Beszéljünk az egészségről, erősítsük meg az elővigyázatosság alapelvét, kérjünk megerősítést a rádióhullámoknak vagy a röntgensugaraknak való kitettségből fakadó lehetséges ártalmakról, de fejezzük be a magánéletbe történő behatolás feletti jajveszékelést, amelyet arctalan testek elmosódott képe miatt folytatnak, és amelyeket azonnal törölnek - ne tegyünk úgy, mintha a GPS, a mobiltelefon és a TV-kamera nem lenne már évek óta az életünk része.
Mindaddig, amíg nem sikerül felszámolnunk a nemzetközi terrorizmus központjait, meg kell hoznunk ezeket az áldozatokat, határozott válaszokat és hatékony megoldásokat felkínálva a polgároknak, egyetlen korlátozással, ez pedig az egyén testi épsége.
Elnök
Hölgyeim és uraim! Most a catch-the-eye eljárás következik. Felsorolom azoknak a nevét, akiket fel fogok szólítani. Egy perc eltelte után egyszerűen kikapcsolom a mikrofont. Nem fogok leütni a kalapácsommal, nem fogok könyörögni, és nem akarom, hogy félreértsenek.
A következő sorrendben szólítom a felszólalókat:
Zasada úr
Iacolino úr
Matula úr
Leichtfried úr
Enciu úr
Flašíková Beňová asszony
Tannock úr
Ernst asszony
Rivasi asszony
és Mölzer úr.
Mindenki egy percet kap, és kész. Mindenki mástól elnézést kérek.
Artur Zasada
(PL) Elnök úr! A mai vita fényében a testszkennerek repülőtéri használata továbbra is megválaszolatlanul hagy sok kérdést. Az utasok biztonsága természetesen mindenek felett áll, de arról sem szabad megfeledkeznünk, hogy az alkalmazott védelmi módszereknek arányosaknak kell lenniük. Az ilyen típusú berendezések használata továbbra is a megválaszolatlan kérdések egész sorát hagyja maga mögött. Milyen hatást gyakorolnak a szkennerek az átvilágított utasok egészségére? Hogyan fogják garantálni az átvilágított emberek képeinek védelmét? Nem lenne jobb megszigorítani a jelenlegi rendszert, mint eurómilliárdokat elkölteni egy berendezésre, amikor tudjuk, hogy ez a berendezés nem észleli az emberi testben elrejtett robbanóanyagokat? Elleneznünk kell a szkennerek kötelező bevezetését az európai repülőtereken mindaddig, amíg nem kapunk választ ezekre a kérdésekre.
Végül van egy megjegyzésem - az a benyomásom, hogy találtunk egy megoldást, és most keressük azt a problémát, amit megoldhatunk vele. Lehetséges, hogy a szkennerek egyfajta megoldást jelentenek, de egészen biztosan nem oldják meg a repülőterek biztonságának problémáját.
Salvatore Iacolino
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Lényegében a következőket akarom kijelenteni: nincs még egy olyan súlyos probléma, mint a személyiségi jogok és a magánélet védelme, ha ezek a jogok nem részesülnek megfelelő védelemben.
Néhány héttel ezelőtt azért fogadtuk el ebben a Parlamentben a stockholmi programot, mert sikerült egyensúlyt teremtenünk a különféle igények között: először a személyes szabadságra, másodszor a magánéletre, harmadszor pedig a biztonságra vonatkozó igény között.
Ha ma annak garantálásával kell foglalkoznunk, hogy az Európai Unió kezelje ezt a közös problémát, mert a tagállamok előresiettek, akkor ennek valószínűleg az az oka, hogy a gyakorlatban nem feltétlenül sikerült megfelelni egy jelentős kihívásnak, ilyen például a határátkelési pontok védelme és más hasonló ügyek.
Ezért felszólítom a spanyol elnökséget és a biztosokat arra, hogy működjenek együtt a megerősített együttműködés és a tájékoztatás kultúrája alapján.
Iosif Matula
(RO) Szeretném rögtön felszólalásom elején tisztázni azt, hogy a teljes vita során nem egyszerűen megerősítettük a terrorizmus kockázatának létezését, hanem arra is rámutattunk, hogy mindig egy lépéssel előbbre kell járnunk a kérdéses jelenség elleni harcban.
Annak a vitának azonban, amelyet a testszkennereknek az Európai Unió összes tagállamának repülőterein történő bevezetéséről folytatunk, átfogóbb következményei is vannak. Ennek az intézkedésnek a hatékonysága erősen vitatható a miatt a tény miatt, hogy ez a technológia nem képes észlelni a lenyelt anyagokat vagy a por formájú robbanóanyagokat. Az utasok egészsége tekintetében is felvet biztonsági problémákat, különösen azoknak az esetében, akik rendszeresen áthaladnak ezeken az átvilágító készülékeken.
A polgárok alapvető jogait, a magánélethez és a méltósághoz való jogát sem hagyhatjuk figyelmen kívül mindaddig, amíg a szkennerek részletes képet mutatnak az emberi testről. Véleményem szerint független tanulmányokat kell lefolytatni nemcsak az alkalmazott technológia biztonságának megállapítására, hanem a hatékonyságot is ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Jörg Leichtfried.
(DE) Elnök úr! Egyetlen alapelv vonatkozik a légi közlekedés biztonságára, mégpedig az, hogy az európai felelősség folyamatosan növekszik. Az egyes tagállamok már nem tehetik azt, amit éppen akarnak. Különösen vonatkozik ez a testszkennerekre. Az "egyetlen megállás” biztonsági alapelvet alkalmazzuk, ami azt jelenti, hogy vagy kell lenniük európai rendeleteknek a testszkennerek szabályozására, vagy pedig nincsenek se rendeletek, se pedig testszkennerek. A másik alternatívát az az alapelv alkotja, hogy mindenki azt csinál, amit akar, és senki sem azt teszi, amit tennie kellene, de mindenki csinál valamit.
Egy ilyen jellegű intézkedés bevezetéséhez meg kell vitatnunk, ki állja a költségeket, és hogyan történik a finanszírozás, mivel a folyadékszkennerek és a testszkennerek egyaránt roppant nagy összegekbe kerülnek. Történetesen én vagyok ennek a területnek az előadója, és nagyon örülnék, ha azt látnám, hogy a Tanács fokozatosan elkezd lépéseket tenni ebben a kérdésben, mivel nagyon fontos elvben kijelenteni, hogy a közbiztonság közügy, és ezt legalább részben közpénzekből kell finanszírozni.
Ioan Enciu.
(RO) Szeretném felhívni a Bizottság, a Tanács és képviselőtársaim figyelmét a mellékhatásokra, valamint a karcinogén körülmények és genetikai mutációk fokozott kockázatára, gamma-, röntgen- és terahertz-sugárzásnak való ismételt kitettséget követően.
A röntgensugárzás hatásai és kockázatai jól ismertek az orvostudományban, amely nem javasolja az ilyen jellegű sugárzásnak való ismételt kitettséget. A nyilvánosság kevesebbet tud a terahertz-sugárzás hatásairól. Attól a ténytől eltekintve, hogy a terahertz-sugárzást alkalmazó szkennerek pontos 3D képeket alkotnak az emberi testről, ami megsérti az egyén magánélethez való jogát, az ilyen jellegű sugárzásnak való ismételt kitettség kiválthatja a DNS-láncok károsodásait, és a későbbiekben genetikai rendellenességeket okozhat.
Szeretném kihangsúlyozni, hogy a kockázatok és az a szorongás, amelynek ki lennénk téve, ha sor kerülne a testszkennerek kiterjedt használatára, a hatékonyságukkal kapcsolatos bizonytalanságokkal együtt nem indokol egy ilyen megoldást ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Monika Flašíková Beňová.
(SK) A terrorizmusnak nincsenek értékei, és semmiféle mélyebb értelme sincs. A terrorizmus egyetlen célja a halál. Polgári személyek halála a lehető legalacsonyabb költségekkel. Talán ez a különféle öngyilkos támadók története. Ezzel a céllal kapcsolatban további szomorú tény, hogy a terrorizmus különféle intézkedések bevezetésére kényszerített minket, amelyeknek célja a polgári lakosság megvédelmezése olyan módszerekkel, amelyek bizonyos értelemben korlátozzák a polgári lakosság jogait.
Ezért nagyon hasznos lenne, ha ez a plenáris ülés valamikor jóváhagyná a szkennereket, és ha elkezdenénk gondolkodni jogszabályok elfogadásán és az igazságszolgáltatás és a belügyek területének összehangolásán, mert csak az új technológiai intézkedések elfogadása nyújthat nekünk valódi segítséget a terrorizmus elleni harcban.
Charles Tannock
Elnök úr! Véleményem szerint botrányos az a tény, hogy Gordon Brown miniszterelnök a közelmúltban bejelentette a visszaszórással működő, röntgensugaras technológiát alkalmazó, az egész testet vizsgáló testszkennerek brit repülőtereken történő kötelező használatát.
Ez a legelső alkalom, amikor arra kényszerítenek embereket, köztük gyermekeket és terhes nőket is, hogy vessék alá magukat ionizáló sugárzásnak, és széles körben alkalmazzák egészséges embereken, nem orvosi okokból.
Az alacsony energiájú lágy röntgensugarak valójában nagyobb mértékben elnyelődnek, mint a nagyobb energiájú kozmikus sugárzás, amelynek az utasok repülés közben ki vannak téve, és ezért veszélyesebbek, nem pedig veszélytelenebbek a bőrre és a lágy szövetekre nézve. Ezenkívül a diagnosztikai céllal alkalmazott orvosi röntgensugárzás lehetővé teszi a felhasználó, a beteg számára ólompajzs viselését a nemi szervek tájékán, és ezzel csökkentik az összlakosságot érő dózist, amely DNS-károsodásokat és jövőbeni genetikai mutációkat okozhatna - ezeknél a készülékeknél azonban ez sem lehetséges.
Orvosként és rendszeres utazóként teljes mértékben elutasítom ennek a drákói intézkedésnek a bevezetését, egészségügyi okokból, nem is beszélve a magánélet sérelméről és az eredménytelenségről, és remélem, hogy az EU elutasítja az ilyen jellegű kötelező intézkedések egész Európára történő kiterjesztését. Szerintem sokkal eredményesebb lenne az izraeli típusú utasprofil-készítés bevezetése.
Cornelia Ernst
(DE) Elnök úr! Vitathatatlan tény, hogy a testszkennerek egyértelműen a magánéletbe történő behatolást, méghozzá súlyos behatolást képviselnek. Fel kell tennünk magunknak két kérdést. Az első kérdés arra vonatkozik, hogy ez a reagálás arányos-e, és valóban hozzájárul-e a terrorizmus elleni harc célkitűzésének eléréséhez. Jelenleg nem rendelkezünk egyértelmű válasszal erre a kérdésre. Ezért támogatom azt, amit Malmström asszony mondott arról, hogy értékelnünk kell a szkennerek összes típusát. Szeretném, ha elvégeznék ezt az értékelést, mielőtt bármit is teszünk.
A második kérdésem az egészségügyi kockázatokra vonatkozik. Minden jelenlévő, és azok a képviselők is, akik jelenleg máshol tartózkodnak, minden héten többször is kénytelen lesz áthaladni testszkennereken. Nekem hetente legalább kétszer kellene ezt megtennem. Ez hosszú távú intézkedés, és szeretném tudni, hogy milyen mértékű egészségkárosodást fog nekem okozni. Semmiféle valós felmérés nem készült ezen a területen. Szeretném nagyon világosan leszögezni, hogy nem vagyok hajlandó kitenni magam a testszkennereknek mindaddig, amíg ezek a felmérések el nem készülnek. Ezért egyértelmű válaszokat akarok, nem pedig elsietett reagálásokat.
Michèle Rivasi
(FR) Elnök úr! Szeretném meghatározni a szkenner, az egészség és a terrorizmus közötti összefüggést. Mit mond az Intézményközi Sugárvédelmi Bizottság, amely egyesíti az Európai Bizottságot, az IAEA-t, vagyis a Nemzetközi Atomenergia-ügynökséget és a Nukleáris Energia Ügynökséget? Azt mondja, hogy terhes nőket és gyermekeket nem szabad testszkennereknek alávetni, még rendkívül alacsony dózis esetén sem.
Valójában tisztában kell lennünk azzal, hogy az alacsony dózisú sugárzásnak való rendszeres kitettség rákot és fejlődési rendellenességeket okozhat. Kérdésem ezért a kockázatok igazolására vonatkozik. Tekintettel arra, hogy léteznek alternatív technológiák, amelyek lehetővé teszik ugyanezeknek a céloknak az elérését, ezeket a szkennereket valójában nem is kell igazolni az adott célkitűzés kapcsán, és tudnunk kell ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Andreas Mölzer
(DE) Elnök úr! Nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy a félretájékoztatás és az Egyesült Államok titkosszolgálata által meghozott rossz döntések újra meg újra lehetővé tették a nemzetközi terrorizmus tetteinek megvalósulását. Ennek ellenére a különféle terrorizmusellenes intézkedések hasznosságát soha senki nem kérdőjelezte meg. Ehelyett minden egyes támadást a polgári jogok és szabadságok újabb és újabb korlátozásai követték. Az Európai Parlament erre csak most eszmél rá, amikor az EU polgárait arra kényszerítik, hogy szó szerint és pénzügyi szempontból is vetkőzzenek le az Egyesült Államok előtt. Az átlátható polgár egyre inkább valósággá válik, és mindez az azoktól a titkosszolgálatoktól kapott adatokra és információkra épül, amelyeknek szerepe és megbízhatósága erősen vitatható, nem utolsósorban az afganisztáni és az iraki háborúk óta.
A testszkennerek előnyeivel, megvalósíthatóságával, valamint a személyiségi jogokkal való összeegyeztethetőségével kapcsolatos kételyek mellett rendkívül valószínűtlennek tűnik, hogy ezek eltérítik a radikális iszlamistákat terrorista szándékaiktól. Következetes intézkedések meghozatalával kell harcolnunk az iszlám terrorizmus ellen, de véget kell vetnünk az EU polgárainak folytonos ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Alfredo Pérez Rubalcaba
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elnök úr! Figyelmesen meghallgattam mindegyik képviselőcsoport és minden egyes képviselő felszólalását ebben a témában. Hallottunk néhány rendkívül érdekes véleményt, és üdvözlöm ezeket a véleményeket.
Szeretném emlékeztetni önöket arra, hogy - amint ezt legelső felszólalásomban elmondtam -, nem vagyok híve annak, hogy támadások vagy látszólagos támadások után folytassunk vitát olyan összetett és érzékeny témáról mint a terrorizmus elleni harc.
Nyilvánvaló módon meg kell vizsgálnunk ezeket a támadásokat vagy látszólagos támadásokat annak megállapítása érdekében, hogy mi romlott el biztonsági rendszereinkben, de nem kétséges, amint ez újra meg újra elhangzott ma délután, hogy a terrorizmusellenes politikának alaposan átgondolt, higgadt és mérlegelt politikának kell lennie, és ezt a politikát arányosan kell alkalmazni.
Ha elfogadunk olyan intézkedéseket, amelyek aláássák alapelveinket, akkor ezzel valószínűleg súlyos hibát követünk el. Ezért elemeznünk kell például azt, ami Detroitban történt, hogy megpróbáljuk megelőzni a hibákat, de nem szabad reflexszerűen reagálnunk minden egyes támadás után, mivel ez valószínűleg olyan intézkedések elfogadását eredményezné, amelyek egyes esetekben egyszerűen értelmetlenek lennének.
Európának van stratégiája terrorizmusellenes politikájához. Jó stratégiával rendelkezünk a terrorizmus elleni küzdelemhez az Európai Unióban, amely az elmúlt évek során bebizonyította hatékonyságát. Csak meg kell néznünk az egyes országok biztonsági erőinek tevékenységét, ha látni akarjuk, hogy ezek a tevékenységek sok esetben milyen nagymértékben az évekkel ezelőtt bevezetett közös stratégia alkalmazására épülnek.
Van egy fontos személyiségünk, a terrorizmusellenes koordinátor, akinek hozzászólásai rendkívül érdekesek voltak. Megismétlem: javaslom, hogy vizsgálják meg részletesen az ebben a Parlamentben elmondott utolsó beszédét, mert meggyőződésem, hogy ez egy kiváló beszéd volt, amely rávilágít stratégiánk kiterjedésére. A közelmúltban valójában a megelőzés útján próbáltunk konkrétan kifejezést adni ennek a stratégiának, alkalmazásának korai éveivel ellentétben, amikor sokkal nagyobb hangsúlyt helyeztünk a nyomozásra.
A terrorizmus elleni harc legfontosabb eleme természetesen a megelőzés, más szavakkal a támadások megelőzése. Ezért összpontosítjuk közös erőfeszítéseinket, amint már mondtam, a megelőzésre. Emellett ezért összpontosítunk olyan aspektusokra, mint a radikalizálódás, amelyet a biztos asszonyhoz hasonlóan én is megemlítettem beszédemben. Nagyon fontosnak tartjuk azoknak a politikáknak az elemzését, amelyeket az egyes országokban bevezettek a radikalizálódás megelőzése érdekében, amely kétségtelenül az elmúlt években elszenvedett sok terrortámadás alapvető oka.
Ezenkívül nagyon fontosnak tartjuk a pontos információcserét. Ezt már sok alkalommal kihangsúlyozták ebben a Parlamentben. Nagyon fontos, hogy ne a rendelkezésünkre álló összes információt adjuk át, hanem a címzett számára releváns információkat kell átadni. Ezeket az információkat kell továbbítani. Nem az a cél, hogy elárasszuk önmagunkat információkkal, hanem az, hogy rendelkezzünk olyan információ-kezelési eszközökkel, amelyek a lehető leghatékonyabbá teszik az információcserét.
Az Európai Unió a közelmúltban jelentős eredményeket ért el ebben a tekintetben. Van stratégiánk, amely végrehajtása esetén javítani fogja például információcsere-rendszereink működését. A cseréről szólva gondolok a Europolra, gondolok a Eurojustra, gondolok a COSI-ra, amelyet több képviselőtársam is megemlített, és végül gondolok az információcserére és hatékonyabbá tételének módjaira.
Végül, igen, a vitatható testszkennerek most napirenden szerepelnek, és meggyőződésem, amint első felszólalásomban is mondtam, és amint a biztos asszony is mondta, hogy ezt a kérdést meg kell oldanunk. Az lenne az ideális, ha képesek lennénk döntést hozni egy közös európai megoldásról. Ha ez nem sikerül, akkor mindegyik ország végrehajthatja a saját politikáját, és valószínű, hogy még ha sikerül is döntést hoznunk egy közös megoldásról, akkor is lesz néhány ország, amely úgy dönt, hogy a saját politikáját viszi tovább, a saját törvényei alapján. Ám nemigen férhet kétség ahhoz, hogy ebben a kérdésben egy közös álláspont rendkívül hasznos lenne.
Egy ilyen álláspont elfogadásához és összhangban azzal, amit mostani beszédem elején mondtam, higgadt és megfontolt vitára van szükségünk, amely a Bizottság által jelenleg tanulmányozott három elemre összpontosít: az első a szkennerek hatékonysága (hatékonyak-e, vagy sem, hol vannak a korlátaik, és képesek-e arra, amit elvárunk tőlük); a második az alapvető jogokkal és az egyéni szabadságokkal való összeegyeztethetőségük; a harmadik pedig a rajtuk áthaladó emberek egészségével való összeegyeztethetőségük.
Véleményem szerint ez az a három téma, amit vizsgálnunk kell. Miután a jelentések a rendelkezésünkre állnak, elfogadunk egy közös álláspontot, amely meggyőződésem szerint szükséges.
Elnök úr! Szeretném újból elmondani, milyen nagyra értékelem a Parlamentben elhangzott hozzászólásokat, amelyeket rendkívül hasznosnak tekintek a Tanács munkája szempontjából.
Sarah Ludford
Elnök úr! Feltettem egy közvetlen kérdést a Tanácsnak, amelyre választ várok. Azt kérdeztem, hogy mit gondol a Tanács az EU-Szerződés 6. cikkének - az alapvető jogokról szóló rendelkezésnek - durva megsértéséről az Egyesült Királyság Fellebbviteli Bírósága azon döntésének fényében, amely megerősítette, hogy az Egyesült Királyság bűnös volt ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Siim Kallas
a Bizottság tagja. - Elnök úr, hölgyeim és uraim! Nagyon köszönöm hozzájárulásukat, de azt kell mondanom, hogy ma nem kaptunk javaslatot új készülékeknek az összes tagállamban és az összes repülőtéren történő kötelező jellegű bevezetésére nézve. Nem ez a helyzet. Jelenleg gondosan vizsgáljuk ezeket az új technológiákat, és az eredményeket önök elé fogjuk tárni április után, egy alapos jelentés elkészítése után, amely megvizsgálja ezeknek az új technológiáknak az összes aspektusát.
Nekem, személyesen, vannak kétségeim, különösen ennek az új technológiának a hatékonyságával, és amint valaki itt fogalmazott, használatának arányosságával kapcsolatban, de nem szabad visszakézből elutasítanunk az új technológiákat. A terrorizmus fejlődik, és nekünk is fel kell használnunk az összes technológiai vívmányt polgáraink és utasaink megvédelmezésére. Tehát ne démonizáljuk az új technológiákat. Munkatársainkkal, Cecilia Malmström asszonnyal és Viviane Reding asszonnyal együtt közös európai megközelítési módot fogunk javasolni, a technológiával, a jogszabályokkal, az alapvető jogokkal és a magánéleti kérdésekkel és aspektusokkal kapcsolatos összes szükséges követelmény figyelembevételével. Határozottan valamilyen közös európai megközelítési módot fogunk javasolni, egy olyan megközelítési módot, amelyről meggyőződésem szerint konszenzusos egyetértés van, amelyet a Parlament és tudomásom szerint sok tagállam is előnyben részesít.
Tehát ezt fogjuk tenni a közeljövőben. Be fogunk terjeszteni egy jelentést, majd utána folytatjuk ezt a vitát. Higgyenek nekem, nem szervezünk összeesküvést valamiféle új gépek azonnali bevezetésére; nem létezik olyan műszaki megoldás, amely tökéletesen golyóálló lenne, vagy amely 100%-os biztonságot garantálna, és a repülésbiztonság különösen összetett terület, ahol egyesített intézkedések széles körére és emellett nagyon erős nemzetközi együttműködésre is szükségünk van.
Tehát a jelentés elkészülte után konkrét javaslatokkal fogunk előállni, és minden bizonnyal közös európai megközelítési módot fogunk javasolni arról, hogy milyen szabványokat és követelményeket kell figyelembe venni, ha a tagállamok új átvilágító technológiák bevezetése vagy használata mellett döntenek.
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Ez a vita valóban rendkívül fontos. A terrorizmuselhárítás fontos eszköz a terrorizmus elleni harcban. Mi itt, az Európai Unióban fájdalmas tapasztalatokat szereztünk a terrorizmus hatásairól és arról a fenyegetésről, amelyet nemcsak az egyénekre, hanem a társadalmakra, a demokráciákra és az alapvető értékeinkre nézve jelent.
Természetesen a tagállamok viselik a felelősséget a műveletekért és saját felderítésükért, de nekem meggyőződésem, hogy európai szinten sokkal többet tehetünk a rendelkezésünkre álló eszközök egyeztetése és finomhangolása érdekében. Ezért megkértem szolgálataimat arra, hogy nagyon gyorsan végezzék el a már most is a rendelkezésünkre álló politikák, keretrendszerek és eszközök elemzését, hogy láthassuk, mit lehet továbbfejleszteni, és hogyan tudjuk azokat felhasználni még értelmesebb módon. Egyetértek azokkal a képviselőtársaimmal, akik ezt mondták. Én is meg vagyok győződve arról, hogy a Europol, Eurojust és a tagállamok hatóságai sokkal jobban és sokkal koordináltabb módon is végezhetnék a munkájukat. Minden bizonnyal léteznek olyan intézkedések, amelyekkel ezt elérhetjük.
A Detroitban történtekhez hasonló események nagyon fontosak, mivel a riasztócsengő szerepét töltik be, és ráébresztenek bennünket arra a tényre, hogy a terrorizmus még mindig létezik, és továbbra is súlyos fenyegetést jelent. Ránk, politikusokra hatalmas elvárások és nyomások nehezednek, hogy gyorsan cselekedjünk, vezessünk be fejlesztéseket, és azonnal védjük meg a polgárokat. Ez teljesen természetes. Felelősséggel tartozunk a biztonság megvédelmezéséért, ugyanakkor azért is, hogy alapos elemzés, felmérés és vita után cselekedjünk, hogy helyénvaló és arányos intézkedéseket tudjunk javasolni, amint ezt Siim Kallas biztos úr és a Tanács is mondta. Ezt fogjuk tenni. Emellett az alapvető jogok tiszteletben tartását is teljes mértékben figyelembe fogjuk venni.
A Bizottság tehát így végzi a munkáját. Ennek az értékelésnek az elvégzése után részletesebb javaslatokkal fogunk visszatérni önökhöz és folytatjuk majd ezt a vitát. Nagyon köszönöm ezt a fontos és rendkívül lenyűgöző vitát.
Elnök
A vitát lezárom.
Inés Ayala Sender.
(ES) Elnök úr! Mielőtt befejeznénk, szeretnék felvetni egy ügyrendi kérdést és hangot adni meglepetésemnek, mert amikor a catch-the-eye eljárás elkezdődött, felemeltem a kezem, mert azt hittem, hogy akkor kezdődik, de önnek akkor már kész listája volt. Csak azt szeretném, hogy szabványosítsuk a catch-the-eye kritériumokat, hogy valamennyien felszólalhassunk, mivel úgy tűnt, hogy más képviselők annak ellenére is felszólalhattak, hogy ön azt mondta, hogy kész listája van.
Ezért szeretném kifejezni meglepetésemet, és azt kérem, hogy a következő alkalommal valamennyien tudjuk, mit kell tennünk annak érdekében, hogy felszólalhassunk.
Elena Oana Antonescu
írásban. - (RO) A terrorizmus továbbra is komoly veszélyt jelent az Európai Unióban. Ez az oka annak, hogy az összes tagállam fokozta a megelőzésére és leküzdésére szolgáló eszközök továbbfejlesztésére irányuló erőfeszítéseit. A Lisszaboni Szerződés elfogadása lehetőséget kínál a sokkal hatékonyabb reagálásra a terrorizmus elleni harchoz közvetlenül és közvetve kapcsolódó összes területen. A testszkennerek használata kényes kérdés. Úgy gondolom, hogy vannak fontos szempontok, amelyeket gondosan meg kell vizsgálnunk, mielőtt döntést hozunk ebben az ügyben. Ezek a kérdések a szkennerek hatékonyságával, a magánélethez való jog tiszteletben tartásával, használatuk pénzügyi hatásaival - mivel beszerzésük nagyon sokba kerül -, és mindenekfelett azzal kapcsolatosak, hogy ezeknek a készülékeknek a használata milyen hatást gyakorol azoknak az egészségére, akiket ezekkel átvilágítanak. Az Európai Bizottságnak hamarosan el kell készülnie három tanulmánnyal, amelyek a testszkennerek használatával és hatásaival foglalkoznak. Ezért úgy gondolom, hogy feltétlenül meg kell várnunk a szakértők következtetéseit, és csak ezeknek alapos elemzése után szabad döntést hoznunk az erre a kérdésre vonatkozó közös álláspontunkról.
John Attard-Montalto
írásban. - Amikor a terrorizmusellenes intézkedések kérdése felmerül, a vita mindig a polgári szabadságokra gyakorolt hatásokra összpontosít. Én mindig azon az állásponton voltam, hogy ez a prioritások kérdése. Annak kérdése, hogy az utasok hajlandók-e feláldozni kényelmüket biztonságukért. A polgári szabadságokért küzdő csoportoknak mérlegelniük kell az összes javasolt új intézkedést. Azok, akik a testszkennerekhez hasonló új intézkedéseket javasolnak, bizonyítaniuk kell azoknak szükségességét. Jóllehet a megoldások általában kompromisszumra épülnek, ebben az esetben nincs lehetőség kompromisszumra. Nyilvánvaló, hogy a jelenlegi eljárások, különösen a motozás, nem elégségesek. Megállapították, hogy a testszkennerek hatékonyabbak. A problémát az jelenti, hogy ezek sérthetik az utasok méltóságát. Ezért ez az a kérdés, amelyet meg kell oldanunk. Sok lehetséges megoldás létezik.
Például külön testszkenner az ellentétes nemű utasok számára, velük azonos nemű személyzettel ellátva.
Vilija Blinkevičiūt
írásban. - (LT) A légi közlekedés biztonságának garantálása a terrorizmus elleni harcban kétség nélkül létfontosságú, de tisztáznunk kell, hogy az ennek a biztonságnak a garantálása érdekében meghozott intézkedések milyen hatást gyakorolnak egészségünkre, alapvető jogainkra és szabadságainkra, magánéletünkre és méltóságunkra. A testszkennerek mint az egyik lehetséges műszaki megoldás használata rendkívül súlyos kérdés az új technológiáknak a polgárok biztonsága érdekében történő használatát illetően, és ezért remélem, hogy a Bizottság végül bemutatja a testszkennereknek az emberek egészségére, valamint az alapvető emberi jogokra és szabadságokra gyakorolt hatásairól készített felmérését. Szeretném felhívni a figyelmet arra a tényre, hogy az új műszaki intézkedések alkalmazása során, amelyek a magas szintű repülőtéri biztonság elérésére irányulnak, az emberi jogok és a biztonság között is feltétlenül meg kell húznunk a határokat, mivel ezek az intézkedések nemcsak a polgárok védelmével kapcsolatosak, hanem a jogaikra és szabadságaikra gyakorolt hatásokkal is. A Bizottságnak még be kell mutatnia azt a hatásvizsgálati jelentést, amely megerősíti, hogy éppen a testszkennerek garantálják a légi utasok hatékony védelmét, és ezért még mindig vannak kételyek azzal kapcsolatban, hogy ezek a műszaki biztonsági megoldások valóban biztonságosak, hatékonyak és megbízhatóak-e. Ezért a jelenlegi helyzet kiértékelését követően folytatnunk kell a munkát ezen az érzékeny területen.
Nessa Childers
írásban. - Az Európai Parlament nem adhatja hozzájárulását a testszkennerek bevezetéséhez, amelyek lényegében egyfajta röntgengépek, mielőtt az európai hatóságok megfelelő módon meg nem oldják az ezekkel kapcsolatos, tényleges egészségügyi és magánéleti aggodalmakat. Tisztában vagyok azzal, hogy a rendszeresen repülők körében léteznek aggodalmak, és én is aggódom más utasok, például a terhes nők és a gyermekek testszkennerrel történő vizsgálata miatt. Komoly aggodalmakat vált ki továbbá ezeknek a képeknek a tolakodó jellege, és nekünk gondoskodnunk kell az európai polgárok magánéletének védelméről, mielőtt hozzájárulnánk ezeknek az időrabló és költséges gépeknek a széles körben történő elterjesztéséhez. Tekintettel az amerikai hatóságoknak arra a beismerésére, hogy nem a repülőtéri technológia, hanem biztonsági szolgálataik kudarca vezetett a közelmúltban bekövetkezett detroiti esethez, véleményem szerint egy ilyen vitatott technológiába történő beruházás előtt meg kell vizsgálnunk több különféle, kevésbé költséges módszert - ilyen lehet például a felderítés fokozása, különféle átkutatási módszerek és a továbbfejlesztett nemzetközi együttműködés. Az amerikai alapító atyák egyike, Benjamin Franklin egyszer ezt mondta: "Aki a biztonságot messze a szabadság elé helyezi, az egyiket sem érdemli meg”, és meggyőződésem, hogy Európának a következő hónapok során figyelembe kell vennie ezt a tanácsot.
Proinsias De Rossa
írásban. - A Nemzetközi Újságíró Szövetség, amely 125 ország 600 000 újságíróját képviseli, felszólította az izraeli hatóságokat, hogy vonják vissza Jared Malsin újságíró deportálásának elrendelését, akit azért deportáltak, mert a ciszjordániai és a gázai helyzetről írt jelentéseiben kritizálta az izraeli kormányt. A szövetség a sajtószabadság tűrhetetlen megsértéseként elítélte az újságíró deportálását. Ezenkívül 13 izraeli emberi jogi szervezet tiltakozott az izraeli Knesszetnél és Netanyahu miniszterelnöknél az izraeli emberi jogi szervezetek ellen folytatott egyre erősödő szisztematikus kampány miatt. Jelentések szerint Izrael most azt követeli, hogy az Európai Unió szüntesse meg az Izraelben és a megszállt palesztin területeken működő emberi jogi szervezetek pénzügyi támogatását. Azt kérem öntől, elnök úr, hogy vegye fel a kapcsolatot Netanyahu miniszterelnökkel és tisztázza vele, hogy az EU a szólásszabadság tiszteletére, a saját kormány kritizálásának jogára, a sajtószabadságra és a békés tiltakozás jogára épül, amely jogok a demokratikus állam alapvető elemei. Netanyahu miniszterelnököt arra is emlékeztetni kell, hogy az EU kereskedelmi megállapodásai előírják, hogy azoknak, akikkel üzleti kapcsolatban állunk, tiszteletben kell tartaniuk ezeket a jogokat.
Christine De Veyrac
írásban. - (FR) Közel tíz évvel szeptember 11. után a terrorfenyegetés továbbra is jelen van, és a repülőgépek a terroristák kedvelt eszközei között szerepelnek, amelyeken keresztül csapást mérhetnek országainkra. Meg kell találnunk azt a módot, amellyel megvédelmezhetjük polgárainkat és megelőzhetjük, hogy terrorcselekmények áldozataivá váljanak. A testszkennerek jelentik az egyik lehetőséget a biztonság megerősítésére a repülőtereken és a repülőgépek fedélzetén. A döntés meghozatala előtt azonban meg kell győződnünk arról, hogy ezek a gépek nem sértik a személyes szabadságokat, és hogy nem károsak az utasok vagy a repülőtéri személyzet egészségére nézve. Nagy érdeklődéssel várom azt a tanulmányt, amelyet az Európai Bizottság márciusban készül benyújtani erről a kérdésről. A használatukkal kapcsolatos különféle aspektusok tekintetében a jelentésnek lehetővé kell tennie a szkennerek tanúsítását egész Európában, a polgári szabadságok és az egészség védelmének garantálására, a biztonság javításával egyidejűleg. Annak érdekében, hogy minden polgár azonos szintű védelmet élvezzen, remélem, hogy miután az Európai Bizottság benyújtotta ezt a tanulmányt, rá tudjuk venni a tagállamokat arra, hogy állapodjanak meg egymással erről a kérdésről.
Kinga Gál
írásban. - (HU) Tisztelt Elnök Úr! Képviselőtársaim! A nemzetközi repülőtereken alkalmazott biztonsági intézkedések eszköztára folyamatosan bővül, ahogy a repülésbiztonság, a mi biztonságunk, újabb és újabb kihívással szembesül. Ugyanakkor a repülésbiztonság javítása érdekében meghozott, vagy éppen még tervezett, tesztelt intézkedések számos eleme már túllép a szigorúan vett szükséges repüléstechnikai, repülésbiztonsági intézkedéseken. Ezért ezeket a kérdéseket teljes összefüggésükben is vizsgálni kellene. A biztonság kérdése kulcsfontosságú életünkben, a legfontosabb. De biztonságban csak úgy érezzük magunkat, ha e közben nem korlátozzák aránytalanul jogainkat, nem sértik meg személyiségi jogainkat, adott esetben nem károsítják egészségünket, összességükben a biztonságunk érdekében hozott intézkedések nem aránytalanok, nem megkerülhetők és megfelelően hatékonyak. Olyan eszközökre van szükségünk, olyan testszkennerek alkalmazása lehet hasznos, amelyek használata: - biztosítja az utasforgalom hatékony ellenőrzését; - alapvetően önkéntes alapon történik, figyelembe véve többek között az életfontosságú egészségügyi implantátumokkal (elektromos szívritmus szabályozóval, vagy fémimplantátummal) élő utazókat; - egészségre nem ártalmas, sem gyermekre, sem várandós nőre, sem gyakran utazó személyekre; - továbbá képi adatokat nem rögzítenek, csakis arra használják, hogy megfelelő jelzést adjanak abban az esetben, ha kockázat merül fel. Ezért bármilyen vitának akkor van további értelme a tesztszkennerek bevezetéséről, ha elkészültek a fenti feltételeket kellően elemző hatástanulmányok. Csak a feltételeknek megfelelő eszközök alkalmazása lehet számunkra elfogadható.
Jim Higgins
írásban. - Nem várhatunk a következő katasztrófa bekövetkezéséig, mielőtt lépéseket tennénk a légi utasok megvédelmezése érdekében. A dublini repülőtéri hatóság (DAA) kétmillió euró értékű pályázatot írt ki testszkennereknek a dublini repülőtérre történő beszerzésére. A DAA azt mondta, hogy ha a Közlekedési Minisztérium megadja az engedélyt, ami nagyon valószínűnek tűnik, és a berendezés sikeresnek bizonyul, akkor a szkennerek használatát ki lehet terjeszteni Cork és Shannon repülőtereire. De az adatvédelmi biztos aggódik, hogy az ír hatóságoknak a szkennerek bevezetésével kapcsolatos lépései alaposan átgondoltak-e, és kellőképpen összehangolják-e a biztonsági igényeket és az egyének magánélethez való jogát. A manchesteri repülőtér, ahol az egyik szkennert tesztelik, határozottan állítja, hogy a fekete-fehér képek nem pornográf vagy erotikus jellegűek, és ezeket a képeket csak egyetlen tisztviselő nézi meg egy távoli helyen, és utána azonnal meg is semmisítik a képeket. A testszkennerek nem tévedhetetlenek, de jelenleg ezek alkotják a rendelkezésünkre álló legjobb technológiát, és nekünk az elérhető eszközöket kell használnunk a terrorfenyegetés csökkentésére. Páneurópai megközelítési módra van szükségünk a szkennerek kérdésének tekintetében - a repülőtéri biztonságnak mindenhol azonosnak kell lennie. Kíváncsian várom, hogy a Bizottság jelentése milyen következtetésekre jut a testszkennerek hatásairól.
Danuta Jazłowiecka
írásban. - (PL) Hölgyeim és uraim! A mai vitát hallgatva az a benyomásom támadt, hogy jelenleg az a fő probléma, amellyel az európai országoknak szembe kell nézniük, hogy fokozzák-e a testszkennerek használatát a repülőtereken, vagy pedig korlátozzák bevezetésük lehetőségeit. Én azonban úgy látom, hogy nem ez ennek a kérdésnek a helyes felfogása. Ebből a szempontból az emberi jogok védelme garantálásának problémája sem igazán fontos. Azt az alapvető kérdést kell feltennünk magunknak, hogy a speciális szolgálatok által javasolt új módszerek és berendezések hatékonyan használhatók-e. Ha szabadságunk egy részét feladjuk a biztonság érdekében, akkor biztonságunk valóban garantálva lesz? Az ezzel kapcsolatban kapott információk miatt rendkívül szkeptikusak vagyunk. Ha a megfelelő szolgálatok az útlevelek hatékony ellenőrzéséről sem képesek gondoskodni, és ha nem tudják felhasználni a rendelkezésükre álló információkat - a detroiti járaton történt incidens ezt világosan megmutatta -, akkor milyen garanciáink vannak arra nézve, hogy képesek lesznek hatékonyan használni az új berendezéseket? A történelem arra tanít bennünket, hogy válsághelyzetekben a speciális szolgálatok a legegyszerűbb utat akarják választani. Új jogköröket, több pénzt és új berendezéseket követelnek, miközben a rendelkezésükre álló lehetőségeket sem tudják teljesen kihasználni. Valakinek ki kell állnia a józan ész és az egészséges szkepticizmus mellett, és én úgy látom, hogy az Európai Parlamentnek fontos szerepet kell játszania ebben a kérdésben.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
írásban. - (PL) Az elmúlt évek eseményei arra kényszerítettek minket, hogy keressünk új megoldásokat, amelyek a lehető legnagyobb biztonságról gondoskodnak az utasok számára. A terrorfenyegetés késztetésére készségesebben beleegyeztünk saját szabadságunk korlátozásába. Remélem, hogy mielőtt döntést hoznánk a testszkennerek általános repülőtéri bevezetéséről, alapos elemzést készítünk azok hatékonyságáról és biztonságáról, valamint azokról a költségekről, amelyek fel fognak merülni. Nem akarjuk, hogy megismétlődjön az, ami az A1/H1N1 influenza elleni vakcina tömeges bevezetése kapcsán történt, amikor a kormányok pánikszerűen vásároltak hatalmas oltóanyagkészleteket, óriási költségért, miközben semmiféle garanciát nem kaptak a gyártóktól az oltóanyagok biztonságára nézve, és most ezek a készletek ott maradtak felhasználatlanul. Talán hatékonyabb lenne az izraeliek által kidolgozott megoldások használata, akik az utasok magatartásának megfigyelésére és a leggyanúsabb emberek, de nem mindenkinek az alapos ellenőrzésére helyezik a hangsúlyt. Ez a rendszer sok éven keresztül bizonyította a hatékonyságát.
Petru Constantin Luhan
írásban. - (RO) Európai parlamenti képviselőként kötelességünk részt venni azoknak a kérdéseknek a megoldásában, amelyek a testszkennerek tárgyában felmerültek, mind a terrorizmus elleni harc, mind pedig az európaiak polgári és személyiségi jogai tekintetében.
Teljes mértékben egyetértek azzal, hogy életképes megoldásokat kell találnunk polgáraink biztonságának javítására. Kötelességünk azonban, hogy gondoskodjunk polgártársaink összes jogának védelméről az egész Európai Unióban. Ez magában foglalja a magánélethez való jogot és a személyes méltósághoz való alapvető jogot, amit egyensúlyba kell hoznunk a repülőtéri készülékek biztonsági koncepciójával. Ezzel kapcsolatban felmerül az a kérdés, hogy vajon ezek a testszkennerek jelentik-e a legéletképesebb megoldást a repülőtéri biztonsági problémák megoldására.
Úgy gondolom, hogy Európának igent kell mondania a megoldások megtalálására a terrorizmus és a szervezett bűnözés elleni harchoz, és nemet kell mondania a magánélethez való jog és a személyes méltóság megsértésére, mert ezek a jogok a demokrácia egyik alapelvét alkotják.
Ioan Mircea Paşcu
írásban. - Minden egyes alkalommal, amikor egy valóságos terrorista vagy egy terroristajelölt felszáll egy repülőgépre, kijátszva derék biztonsági őreink és csodálatos berendezéseik éberségét, ezzel sok millió utas életét megkeseríti az elkövetkező évekre. A 9/11 terroristák minden képzeletet felülmúló sikereket értek el: mindörökre megváltoztatták - rosszabbá tették - az életünket! Mi itt, keleten, meg akartunk szabadulni a saját "nagy testvérünktől”, és megkaptuk cserébe annak "nyugati”, sokkal kifinomultabb, de nem kevésbé rettenetes változatát. Egyes repülőtereken sok "biztonsági őr” elképesztő magatartást tanúsít; a törvényen felül állónak tekintik önmagukat, gyanús személyként tekintenek minden egyes utasra, és arra is veszik maguknak a bátorságot, hogy minden egyes csomagot ellenőrizzenek, bármilyen magyarázat és természetesen bocsánatkérés nélkül, ha "gyanújuk” megalapozatlannak bizonyul. És ha valaki merészel tiltakozni, akkor az arcába nevetnek. Szerintem mindenki egyetért azzal, hogy ez túlkapás. Legfőbb ideje tehát, hogy a Bizottság megvizsgálja ezeknek a társaságoknak a tevékenységét, és bevezessen bizonyos magatartási normákat, amelyeket a becsületes polgárok hatalmas tömegeivel szemben tanúsítani kell. Elvégre az Alapjogi Chartát minden egyes európainak egyformán tiszteletben kell tartania, még azoknak is, akik a biztonságért felelnek repülőtereinken.
Joanna Senyszyn
írásban. - (PL) Ha hatékonyan akarunk harcolni a terrorizmus ellen, akkor összehangolt cselekvésre van szükségünk, az EU-nak a szkennerekkel kapcsolatos szabályait is ide számítva. Azok között az alapelvek között, amelyeket elfogadunk, szerepelnie kell az alapvető jogok és a személyes adatok védelmének, valamint még valaminek, ami ugyanilyen fontos - a polgárok egészsége védelmének. Az átvilágító berendezések kötelező használatára vonatkozó döntést meg kell hoznunk. Ha az átvilágítás önkéntes alapon történik, akkor nincs értelme erről beszélni. Ugyanis elég nehéz lenne azt feltételezni, hogy a terroristák önként beleegyeznek az átvilágításba. Természetesen nagyon fontos kérdés a szkennerek egészségügyi biztonsága. Az ezzel kapcsolatos vélemények megoszlanak, a Cseh Nukleáris Biztonsági Hivatal véleményétől kezdve, amely szerint az átvilágító berendezés által kibocsátott sugárzás káros az emberi egészségre nézve, egészen a Francia Központi Polgári Repülési Igazgatóság véleményéig, amely teljesen biztonságosnak tekinti ezeket a berendezéseket. Feltétlenül szükség van további vizsgálatokra annak kimutatására, hogy a szkennerek melyik típusa biztonságos egészségügyi szempontból és használatuk lehetséges mellékhatásainak szempontjából. A kutatásokat az Európai Bizottságnak kell koordinálnia a tagállamok teljes együttműködésével. Az alkalmazott szkennereknek rendelkezniük kell biztonsági tanúsítvánnyal, amely lehetővé teszi használatukat az összes tagállamban. Ilyen módon elkerülhetjük az egyes tagállamok számára jelentkező kutatási költségek megkettőzését, és biztosak lehetünk abban, hogy polgáraink egészségét minden egyes tagállamban egyformán óvják.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
írásban. - (PL) Elnök úr! Európa néhány repülőterén új módszert vezettek be az utasok átvizsgálására. A biztonság jelenlegi formái mellett bevezették a teljes testszkennerek használatát. A légi utasok többsége ezt határozottan ellenzi, mivel az átkutatásnak ezt a formáját az alapvető emberi jogok megsértésének tekinti, ide számítva a magánélethez és a személyes méltóság védelméhez való jogot. Emellett, és ez nagyon fontos, ezt a vonakodást csak még jobban elmélyíti az azzal kapcsolatos ismeretek hiánya, hogy ezek a szkennerek milyen hatást gyakorolnak az átvilágított személyek egészségére.
Nem léteznek egyértelmű rendeletek az átvilágítással összegyűjtött adatok tárolásáról és védelméről. Azzal is szoktak érvelni, hogy a szkennerek közel sem annyira hatékonyak, mint ahogyan azt gyártóik állítják. Csak reménykedhetünk abban, hogy hatékonyságukról nem az fog kiderülni, hogy hasonló a sertésinfluenza elleni vakcinák hatékonyságához, amelyek a végleges elemzés szerint csak a gyógyszergyártó konszernek bevételeinek növelése szempontjából voltak hatékonyak. Mindezeknek az indokolt kételyeknek a figyelembevételével úgy gondolom, hogy az Európai Bizottságnak meg kell határoznia az utasok jogainak védelmét szolgáló alapelveket, amelyeknek ezzel egyidejűleg a biztonságot is garantálniuk kell.
