Az élelmiszerek minőségének biztosítása - Harmonizáció vagy a szabványok kölcsönös elismerése (rövid ismertetés) 
Elnök
A következő napirendi pont a Petre asszony által a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság nevében "Az élelmiszerek minőségének biztosítása - az előírások harmonizálása vagy kölcsönös elismerése” címmel készített jelentés rövid ismertetése.
Maria Petre
előadó. - (RO) Mindenekelőtt szeretnék köszönetet mondani az Európai Bizottságnak a mezőgazdasági termékek minőségéről szóló zöld könyv ezen örvendetes kezdeményezéséért és a témáról indított konzultációért.
A zöld könyv választ ad arra a valós igényre a tagállamok részéről, hogy népszerűsítsék mezőgazdasági termékeik image-ét, különösen a kedvező minőségük szempontjából, mind az európai fogyasztók, mind a többi ország fogyasztói körében. Ezek a magas szintű normák a fogyasztók óhajának tesznek eleget, és a maximális hozzáadott érték elérését szolgálják. Bár az együttdöntési eljárás nem alkalmazandó, remélem, hogy az Európai Parlament véleményét mindenképpen figyelembe fogják venni az elkövetkező szakaszokban.
Szeretnék köszönetet mondani a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságban dolgozó kollégáimnak is, és különösen a szakértőknek a jelentés népszerűsítéséhez nyújtott támogatásukért.
A jelentés legfontosabb javaslatai közé tartozik a forgalmazási előírások egyszerűsítése, a fogyasztók jobb tájékoztatása, különösen az élelmiszertermékek eredetéről, valamint az európai minőségi termékek jobb, globális szintű védelme.
A minőségpolitikát nem lehet elszakítani a közös agrárpolitika jövőjétől és a kihívásoktól, mint a klímaváltozás, a biológiai sokféleség megőrzése, az energiaellátás vagy a vízkészlettel való gazdálkodás. Ugyanakkor a fogyasztók, amint azt mindnyájan tudjuk, egyre nagyobb érdeklődést tanúsítanak nem csupán az élelmiszerbiztonság, hanem az élelmiszerek származása és előállítása iránt is.
A tanúsítási rendszereket a fogyasztók a magasabb minőség garanciájának tekintik. Az előírásoknak azt a célt kell szolgálniuk, hogy támogassák a mezőgazdasági termelőket a fogyasztók elvárásainak megfelelő minőségű termékek szállítása tekintetében, elkerülhetővé tegyék a fogyasztók csalódottságát és elősegítsék az árak összehasonlítását a termékek minőségi skálája esetében.
Előadóként az alapvető előírások és az európai mezőgazdasági termelők által betartandó rendelkezések bonyolult európai rendszerének egyszerűsítését szeretném elérni. Támogatom az egyszerűsítést és az olyan szabályok elfogadását, amelyek megfelelően garantálják az élelmiszerbiztonságot az EU-ban.
Az előírások kidolgozására is egyszerűsítést javasolok, a Bizottság eljárásainak rövidítése, e teher más szervekre történő átruházása, illetve a nemzetközi normákra való hivatkozás révén. Szerintem az egyszerűsítés során tekintetbe kell venni az állami hatóságokra és az érdekeltekre háruló adminisztrációs feladatokat. Mivel a piac szükségletei változnak és fejlődik a technológia, a forgalmazási előírások részben elavulhatnak, ezért szükség lehet a kiigazításukra vagy frissítésükre.
Az Európai Uniónak ragaszkodnia kell ahhoz, hogy minden élelmiszeripari termék megfeleljen a rá vonatkozó termelési szabályoknak, különösen a higiénia és a biztonság vonatkozásában. Emellett az Európai Uniónak egyenlő versenyfeltételeket kell biztosítania a helyben előállított és a harmadik országokból származó termékek számára. Támogatom az elsődleges termékek származási helyének kötelező feltüntetését, jelezve, hogy a termék "az Európai Unióban készült” vagy azon kívül.
Ezt a rendszert a feldolgozott élelmiszeripari termékekre is ki szeretném terjeszteni, feltüntetve a legfőbb összetevők és a felhasznált nyersanyagok származását, ezáltal összekapcsolva ezeket a termék utolsó feldolgozásának helyével. Úgy vélem, hogy szabályokat kell elfogadni a "hegyvidéki” és a "szigeti” kifejezések használatára vonatkozóan, mivel ez jelentős hozzáadott értéket hozna létre e hátrányos helyzetben lévő területek mezőgazdasági termékeinek és élelmiszereinek esetében.
Jacques Barrot
a Bizottság alelnöke. - (FR) Elnök asszony, szeretnék köszönetet mondani az előadónak, Petre asszonynak ezért a jelentésért. A mezőgazdasági termékek minőségére vonatkozó európai politika fontos kérdés a mezőgazdasági termelők, általában véve az élelmiszerlánc résztvevői és természetesen a fogyasztók számára. A Bizottság ezért elfogadta a mezőgazdasági termékek minőségéről szóló zöld könyvet, és a jogalkotásai javaslatainak kidolgozása előtt konzultált az érdekeltekkel.
A Bizottság üdvözli a jelentését, Petre asszony, akárcsak az Európai Parlament különféle bizottságaiban lezajlott vitákat. Ezek a megbeszélések kiegészítették a konzultációs időszak során kapott 560 hozzászólást. A konzultáció bevezetésének az volt a célja, hogy segítse a Bizottságot a stratégiai irányok meghatározásában, amelyeket egy idén május végén esedékes közleményben kíván közzétenni.
A Bizottság szándéka, hogy segítse az európai mezőgazdasági termelőket azoknak a megterhelő termelési feltételeknek a kommunikálásában, amelyeknek meg kell felelniük. Mint mondtam, az előállítási hely feltüntetésére irányuló javaslat nagyon alacsony támogatottságot kapott, az európai előírásoknak való megfelelést tanúsító európai logó ötletét pedig még kevesebben támogatták. Másrészről viszont igény van a "származási ország” feltüntetésére.
A Bizottság üdvözli a kereskedelmi előírások egyszerűsítésére irányuló politikájának támogatottságát. A Bizottság mindig a jogszabályok egyszerűsítése mellett volt, ha ez szükséges. Ezért, Petre asszony, Ön ezzel mintegy megsarkantyúz minket, és a munkánk folytatására ösztönöz.
A Bizottság tudomásul vette a választható fenntartott jelölések meghatározására irányuló kérést, amilyen például a "farm-” vagy a "hegyvidéki”. Biztosíthatom Önöket arról, hogy a zöld könyvre reagálók többségének is ez volt az álláspontja.
Ami a földrajzi információkat illeti, a Bizottság osztja a véleményét. Az eljárásokat egyszerűsíteni kell, vagy legalábbis fel kell gyorsítani. Jelenleg a zöld könyvre adott válaszokat vizsgáljuk, hogy eldöntsük, hogyan tegyük ezt meg.
Az ügynökség kérdése egyelőre nyitva marad. Addig is gondosan tanulmányozni kell az ilyen szervvel járó előnyöket és hátrányokat.
Ami a WTO-val folytatott tárgyalásokat illeti, biztosíthatom Önöket, hogy az európai minőségbiztosítási rendszerek elismerésének továbbra is szilárd helye van a Bizottság napirendjén. Úgy tűnik, kialakulóban van valamiféle konszenzus a harmonizálás szükségességéről, a tanúsítási rendszerek keretének létrehozásáról és az e rendszerek közötti kölcsönös elismerés megvalósításáról. Lehet, hogy az iránymutatások is elegendőek lesznek, és ezzel el lehet kerülni a túl sok adminisztratív megszorítást.
Ez az első lépés a mezőgazdasági termékekre vonatkozó, valódi minőségpolitika felé. A Bizottság most türelmetlenül várja a következő lépéseket, számítunk az eredményekben gazdag megbeszélésekre, és - kollégám, Fischer Boel asszony nevében szólva - biztosíthatom Önöket arról, hogy a Bizottság minden esetben be fogja vonni a Parlamentet az ezen a téren következő intézkedéseibe. Olyan területről van szó, amelyek a fontosságát nagyon helyesen hangsúlyozta, Petre asszony, nemcsak a termelők számára, de fogyasztóként mindnyájunk szempontjából.
Elnök
A napirendi pontot ezzel lezárom. A szavazásra holnap kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Magor Imre Csibi  
írásban. - Ebben a nagymértékben globalizált világban a mezőgazdasági termelőkre egyre nagyobb nyomás nehezedik. Ahhoz, hogy versenyképesek legyenek, vagy a költségeket kell lefaragniuk, vagy magas színvonalú réspiaci termékekre kell szakosodniuk. Így az élelmiszerminőségi rendszerek nemcsak a fogyasztóknak biztosítanak megbízható termékeket, de egyúttal a vidékfejlesztést is támogatni tudják. Ahhoz, hogy a mezőgazdasági termelőknek alternatívát adhassunk a vidékfejlesztésben, egyszerűsítenünk kell a forgalmazási előírásokat és meg kell erősítenünk a kistermelők részvételét fokozó ösztönzőket. Az előírások egyszerűsítése azonban nem jelent alacsonyabb minőséget vagy megbízhatóságot. Az élelmiszerek forgalomba hozatalára vonatkozó uniós előírások már most is a legszigorúbbak közé tartoznak a világon. A minőségi rendszerek iránti bizalom megőrzése érdekében ezeket fokozottabb ellenőrzések és nyomon követési rendszerek alkalmazása mellett kell bevezetni. Emellett az "oltalom alatt álló földrajzi jelzések” vagy "oltalom alatt álló eredetmegjelölések” esetében szükséges lenne a címkén feltüntetni a fő összetevő(ke)t a származási hellyel együtt, amennyiben a termék nem ugyanarról a helyről származik. A fogyasztók ezeket a termékeket speciális, egy bizonyos származásból vagy gazdálkodási módból eredő minőségjegyekkel azonosítják. Vannak azonban olyan esetek, amikor a címkén feltüntetett összetevő nem pontosan ugyanaz, mint amit valójában az élelmiszerben használnak, példa erre a nem Pármából származó "pármai sonka”.
Véronique Mathieu  
írásban. - (FR) A fogyasztóknak egyre nagyobb igényei vannak a mezőgazdasági termékek minőségével, eredetével és biztonságosságával kapcsolatban. Az EU sikeresen bevezetett egy minőségi címkézési rendszert, amely garantálja a regionális termékek és a hagyományos termelési módszerek megbízhatóságát. A tagállamoknak és az EU-nak most az a feladata, hogy népszerűsítse ezeket a minőségi termékeket, és tegyen többet a nemzetközi szintű védelmük érdekében. Ez feltételezi az európai termékek és a harmadik országok termékei közötti tisztességes verseny garanciáját, különösen azáltal, hogy védi az európai mezőgazdasági termelőket minden olyan termékkel szemben, amely egy elismert nevet bitorol. Azoknak a termékeknek, amelyek nevével esetleg vissza lehet élni, a WTO nemzetközi oltalmát kell élvezniük, a harmadik országokból érkező, oltalom alatt álló megjelölés bejegyzése iránti kérelmeket pedig mindig fokozottan kell ellenőrizni. A fogyasztók jobb tájékoztatása érdekében fontos, hogy a címkén feltüntessék az elsődleges termékek származási országát, a feldolgozott termékek esetében pedig a fő összetevők származását és a termék utolsó feldolgozásának helyét.
Az EU-nak ugyanakkor biztosítania kell a "feltételes piaci hozzáférés” elv fenntartását, azzal az ajánlással, hogy a WTO fogadjon el szigorúbb védelmi előírásokat a minőségi termékekre, hogy az importált termékekre ugyanazok a minőségi és biztonsági követelmények vonatkozhassanak, mint az európai termékekre.
Czesław Adam Siekierski  
Elnök asszony, a minőség kulcsszó az egész élelmiszeripari láncolatban, azaz a "szántóföldtől az asztalig”. Rendkívül fontos, hogy az uniós fogyasztókkal megismertessük az élelmiszerek területén bevezetett magas szintű követelményeket és előírásokat - amelyeket a mezőgazdasági termelőknek és a mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek előállítóinak be kell tartaniuk -, valamint az ezzel járó költségeket. Az uniós élelmiszereket a jó minőségük és az ennek megfelelő szigorú előírások különböztetik meg a többitől. Ugyanez az importált árukról nem mindig mondható el.
Nem hiszem, hogy további, közösségi szintű tanúsítási rendszereket vagy újabb jelképeket kellene létrehoznunk, hogy megkülönböztessük az élelmiszeripari termékeket az EU-ban. Ez csak félrevezetné a fogyasztókat. Ehelyett inkább a promóciós intézkedésekre kellene koncentrálni, hogy tájékoztassuk a fogyasztókat a már használatban lévő uniós jelképekről, amelyekben a fogyasztóknak a minőség garanciáját kellene látniuk.
A másik kihívást a regionális termékekre vonatkozó kérelmek értékelési folyamatának javítása és a bejegyzési folyamat felgyorsítása jelenti. Sajnálatos módon az ilyen kérelmek feldolgozása az Európai Bizottságnál évek óta húzódik. Lengyelországban a Kis-Lengyelország és a Kielce régió még mindig arra vár, hogy bejegyezzék az olyan termékeket, mint a fasola korczyńska (a korczyni bab), a kiełbasa lisiecka (a lisieckai kolbász), a wiśnia nadwiślanka (a Visztula régióból származó cseresznye), a śliwka szydłowska (a szydlowi szilva), a jabłka łąckie (a łąckói alma), az obwarzanek krakowski (a krakkói bagel) és a fasola z Doliny Dunajca (a Duna-völgyi bab).
