Jmenná evidence cestujících (PNR) (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise o jmenné evidenci cestujících (PNR).
Diego López Garrido
Paní předsedající, v souladu s Lisabonskou smlouvou předložilo předsednictví Rady Parlamentu dvě dohody o využívání údajů jmenné evidence cestujících, známé jako "dohody PNR", jednu z roku 2007 uzavřenou se Spojenými státy a druhou z roku 2008 uzavřenou s Austrálií. Požádali jsme Parlament, aby s oběma dohodami vyslovil souhlas, aby mohly vstoupit trvale v platnost, protože v současné době se uplatňují pouze prozatímně.
Podle Lisabonské smlouvy je věcí Parlamentu rozhodnout, zda s těmito dohodami vysloví souhlas nebo je odmítne, čímž stanoví podmínky, za kterých mohou být údaje PNR o cestujících na letadlech letících z Evropské unie sdíleny se třetími zeměmi.
Rada chápe obavy Parlamentu - ve shodě s tím, o čem jsme právě diskutovali - konkrétně, pokud jde o shromažďování a sdílení osobních údajů, což se týká také zařazení osoby na seznam cestujících daného letu letících mimo území EU. Rada proto požádala Komisi, aby v tomto směru předložila dokument s obecnými pokyny.
Musím konstatovat, že návrh usnesení, s nímž jsme se seznámili, se jeví být velmi případný, a kromě toho vítáme konstruktivní postoj Parlamentu, že prozatím o dohodách nebude hlasovat, a skutečnost, že návrh usnesení požaduje vytvoření vhodného mechanismu pro přezkum dohod.
V případě Spojených států je pravdou, že již existuje zpráva přezkoumávající fungování dohody, a Rada vyjádří své stanovisko, jakmile Komise navrhne a předloží svá doporučení ohledně nové dohody se Spojenými státy. V případě dohody s Austrálií se ještě neuskutečnil přezkum toho, jak dobře dohoda funguje. Bude na Komisi, aby rozhodla, zda počká na takový přezkum dohody, než předloží nový mandát pro vyjednávání.
Až Komise navrhne nové mandáty pro vyjednávání se Spojenými státy a s Austrálií, Rada je pečlivě posoudí. V tomto směru samozřejmě jako vždy vezme v potaz žádosti Parlamentu.
Pokud jde o žádost Rady vůči Komisi o obsáhlejší a všeobecnější nařízení o použití údajů PNR, měli bychom si připomenout, že již v roce 2007 Komise navrhla rámcové rozhodnutí. Během švédského předsednictví se rozhodlo o zastavení diskusí o rámcovém rozhodnutí, protože švédské předsednictví se oprávněně domnívalo, že se vstupem Lisabonské smlouvy v platnost bude tato otázka spadat do oblasti, v níž spolurozhoduje Parlament, a proto se této diskuse musí účastnit i Parlament.
V důsledku toho předsednictví nemůže zatím přijmout stanovisko k obsahu budoucího obecného systému pro údaje cestujících, kteří jsou na seznamu osob cestujících mimo EU, dokud Komise nenavrhne směrnici o používání takových údajů a dokud neproběhne rozprava s Parlamentem v rámci postupu spolurozhodování, což je postup, který používáme od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dne 1. prosince minulého roku.
V každém případě naše představy se v tomto směru shodují a jsou v souladu s kritérii a stanovisky, které lze vyvodit z návrhu usnesení Parlamentu, jenž je pouze prozatímní. Chtěl bych z něj vyzdvihnout tři body. Zaprvé údaje mohou být používány pouze za tím účelem, za kterým byly získány, což je stejná podmínka jako ta, o níž jsme hovořili již dříve ve vztahu k dohodě SWIFT. Zadruhé shromažďování těchto údajů musí být ve shodě s našimi právními předpisy na ochranu údajů. Kromě toho musí za třetí existovat řada záruk a ochranných opatření vztahujících se na předávání takových údajů do třetích zemí.
Tyto tři zásady považuji za důležité. Jsou obsaženy v návrhu usnesení a v tomto ohledu s návrhem souhlasíme.
Cecilia Malmström
členka Komise. - Paní předsedající, rostoucí počet zemí uznává, že je důležité shromažďovat údaje, a to včetně členských států EU. Tyto údaje používají k boji proti terorismu a jiným závažným trestným činům.
Aby bylo zajištěno dodržování základních zásad ochrany údajů a aby se údaje PNR používaly jen pro účely vynucování práva, podepsala EU s řadou zemí dohody o předávání a využití údajů PNR. Dvě z těchto dohod, konkrétně s USA a s Austrálií, čekají na váš souhlas, aby mohly být uzavřeny.
Ve svém usnesení navrhujete odložit hlasování o vyslovení souhlasu a žádáte Komisi, aby předložila návrh řady požadavků, které budou muset splňovat všechny dohody PNR se třetími zeměmi. Komisi rovněž žádáte o to, aby tyto dohody znovu vyjednala na základě směrnic pro vyjednávání, které by měly být v souladu s těmito požadavky. Myslím si, že to je rozumná strategie.
Ve svém usnesení se zmiňujete také o dohodě PNR s Kanadou. Tato dohoda byla spojena s řadou závazků z kanadské strany a s rozhodnutím Komise o přiměřenosti. Tyto dokumenty ztratily ke dni 22. září loňského roku platnost a s Kanadou by proto měla být vyjednána nová dohoda.
Z praktických důvodů to nebylo možné provést do září 2009. Tím však není snížena úroveň ochrany údajů PNR předávaných do Kanady. Samotná dohoda PNR nemá datum skončení platnosti; nikdy nebyla ukončena, a proto je i nadále v platnosti. Agentura kanadské pohraniční služby Komisi, předsednictví rady a členským státům dopisem potvrdila, že své závazky bude beze změny plnit až do doby, kdy vstoupí v platnost nová dohoda.
Chtěla bych poděkovat zpravodajce, paní Sophii in 't Veldové a ostatním politickým skupinám za konstruktivní přístup k těmto dokumentům, díky kterému dohody s USA a s Austrálií budou prozatímně platit až doby, kdy budou znovu vyjednány. Mezitím předložím Radě jako součást balíčku PNR soubor tří doporučení směrnic pro vyjednávání.
Balíček bude obsahovat za prvé sdělení o celkové vnější strategii v oblasti PNR včetně obecných požadavků, které by měla každá dohoda PNR se třetí zemí splňovat; zadruhé dvě směrnice pro vyjednávání vztahující se k novým jednáním o dohodách PNR s USA a Austrálií a směrnice pro vyjednávání o nové dohodě s Kanadou; za třetí nový návrh Komise týkající se systému EU pro jmennou evidenci cestujících založený na výsledcích hodnocení dopadu.
Tento balíček vezme náležitě v potaz doporučení, která jste předložili v tomto usnesení, ale také v usneseních z listopadu 2008. Kromě toho náležitě zohlední doporučení evropského inspektora ochrany údajů, pracovní skupiny pro ochranu údajů zřízené podle článku 29 a vnitrostátních orgánů pro ochranu údajů. Domnívám se, že je důležité předložit systém EU pro jmennou evidenci cestujících současně s danými opatřeními, aby byla zajištěna soudržnost a shoda mezi vnitřními a vnějšími politikami EU v oblasti PNR.
Závěrem chci říci, že toto usnesení vítám a budu postupovat podle těchto doporučení. Těším se na další spolupráci s vámi v těchto otázkách.
Axel Voss
Paní předsedající, paní komisařko, pane Lópezi Garrido, u analýzy údajů jmenné evidence cestujících (PNR) jde tak jako u údajů SWIFT o pokus dosáhnout souladu mezi bojem proti globálnímu terorismu a závažné trestné činnosti na jedné straně a základními právy všech občanů na ochranu soukromí a na svobodné rozhodování o informacích na druhé straně. Musíme si však být vědomi rovněž toho, že v tomto věku mobility není možné v Evropě ani ve světě dosáhnout přiměřené bezpečnosti bez efektivní a rychlé výměny údajů.
V digitálním věku je rovněž nutné zajistit zvláštní ochranu, pokud jde svobodné rozhodování o informacích a o soukromí. Proto považuji za zásadní přesněji rozlišovat mezi údaji potřebnými pro boj s trestnou činností a citlivými osobními údaji. Co se mne týče, pro mne není sporu o tom, že v dohodě musí být pevně zakotveny kontroly, právo na odvolání, právo na informovanost, nároky na odškodnění a také délka lhůty pro uchovávání údajů. Co se týče použití metody "push", musí se ověřit, zda pro naléhavé případy nemohou nebo nemusí existovat výjimky.
Pokud jde o využití údajů PNR, mělo by se týkat rovněž závažné trestné činnosti. Za ni považuji trestné činy, jako jsou dětská pornografie, obchodování s lidmi, vraždy, znásilnění a také obchod s drogami. Podle mého názoru by to přispělo rovněž k ochraně osobních práv dotčených osob.
Myslím, že je dobré, že činíme rozhodnutí o dohodě o údajích PNR s úmyslem vytvořit základní vzor pro všechny budoucího dohody tohoto druhu a doporučit Komisi rámec pro vyjednávání, aby vzala v potaz naše vlastní představy, pokud jde o ochranu údajů. V budoucnosti snad budeme mít prostor pro to, abychom společně s našimi transatlantickými partnery zvažovali boj proti terorismu a trestné činnosti ve společné instituci. Tím bychom se nepochybně o něco přiblížili stavu, kdy bychom globalizovanému zločinu čelili v globálním měřítku.
Birgit Sippel
Paní předsedající, k této dohodě bych chtěla říci několik základních poznámek. Mezi ní a dohodou SWIFT samozřejmě existují podobnosti, ale také rozdíly. Kdyby dnes Evropský parlament musel hlasovat o dohodě o jmenné evidenci cestujících (PNR), nemohli bychom učinit nic jiného, než ji zamítnout. To je zcela jasné. Vůči této dohodě stále máme závažné námitky. Budu se jim brzy ještě jednou podrobně věnovat. Proto jsem nebyla s pokojena, když se mluvilo o odložení hlasování. Na rozdíl od dohody SWIFT však důvody pro toto odložení byly rozhodně dobré. Chtěla bych však jasně říci, že pro nás to neznamená, že se hlasování může donekonečna odkládat a že bychom od nynějška dlouhá léta měli provizorní dohodu. Pro nás je velmi důležité, abychom k novému mandátu pro vyjednávání dospěli rychle, nejlépe ještě do letní přestávky, abychom si mohli rychle ujasnit upřesňující otázky, pokud jde o to, jak se s těmito údaji bude nakládat a jaké údaje se vlastně mají shromažďovat.
Ochrana údajů hraje důležitou roli a zde bych ráda využila příležitost a znovu se věnovala otázce, jaké údaje by se vlastně měly předávat. Údaje PNR zahrnují devatenáct jednotlivých položek. Na základě rozhovorů jsem se dozvěděla, že je samozřejmě možné - pokud chcete - vytvořit z těchto údajů osobnostní profily. Ti, s nimiž máme tyto dohody, prohlašují, že o ně nemají zájem, že je nebudou vytvářet a že příslušné údaje smažou. Jestliže se však určité údaje, které lze využít k vytvoření osobnostního profilu, vůbec nepoužijí, pak se musíme zamyslet nad tím, zda by se vlastně měly shromažďovat nebo - v případě, že dosáhneme dohody - zda musí být veškeré údaje předávány. To je zásadní otázka. Musíme rovněž ověřit, jaká míra ochrany je u předávaných údajů zajištěna. Víme, že předpisy v dohodách s USA a s Austrálií se velmi liší. S ohledem na další požadavky ostatních zemí, které s námi chtějí uzavřít podobné dohody, musíme zajistit, aby u každé dohody, které dosáhneme, vždy platily zvláštní normy.
Musíme také důkladně zvážit otázku, k čemu se budou tyto údaje používat. Původně se stále tvrdilo, že pro účely boje proti terorismu. Nyní však má jít také o závažnou trestnou činnost. O tom můžeme diskutovat. Musíme se však při tom zabývat většími podrobnostmi. Víme, že dokonce v samotné Evropské unii se právní systémy a právní kultura velmi liší. To může znamenat, že definice toho, jaký trestný čin je závažný, se zcela liší podle toho, o jaký druh trestné činnosti se jedná. To znamená, že si musíme znovu důkladně ujasnit, o čem se vlastně bavíme, tvrdíme-li, že by se jejich využití mělo samozřejmě týkat také závažné trestné činnosti.
Doufám, že v budoucnosti při uplatňování dohody zajistíme pravidelnou výměnu informací mezi orgány. Úřadující předseda Rady zmiňoval, že co se týče dohody s USA, byl proveden první přezkum. Oficiálně jsme však jeho výsledky dosud neobdrželi. To bylo v únoru. Chtěla bych, aby se v budoucnu zprávy nejen pravidelně vypracovávaly, nýbrž byla bych také ráda, kdyby je Evropský parlament dostával okamžitě k dispozici.
Je velmi důležité, aby byla vytvořena jednotná dohoda. Otázku údajů je třeba znovu přezkoumat. Jsem však přesvědčena, že na základě dosavadní diskuse pravděpodobně dosáhneme dobré dohody, a proto další vyjednávání vidím jako zcela pozitivní skutečnost.
Sophia in 't Veld
jménem skupiny ALDE. - Paní předsedající, jakožto zpravodajka bych nejprve chtěla poděkovat stínovým zpravodajům za výbornou, příjemnou a plodnou spolupráci, jejímž výsledkem je společné usnesení. Samozřejmě se nejedná o konečné slovo, protože naše rozhovory o tématu a textu budou pokračovat. Dnes zvažujeme žádost Rady o vyslovení souhlasu se dvěma dohodami, s USA a s Austrálií.
Tato sněmovna vždy zaujímala velmi kritický postoj k používání a předávání údajů PNR. Ve skutečnosti se Parlament v roce 2004 snažil dosáhnout u evropského Soudního dvora prohlášení dohody s USA za neplatnou. Odporovalo by tudíž našim dřívějším postojům, kdybychom bez dalších okolků vyslovili souhlas.
Protože Parlament je však jako vždy odpovědný a ochotný spolupracovat, uznáváme, že odmítnutím těchto dvou dohod by vznikla právní nejistota a způsobili bychom občanům a dopravním společnostem praktické problémy. Proto místo toho navrhujeme hlasování odložit a žádáme Komisi, aby vypracovala soudržný přístup k používání údajů PNR, jenž bude založen na jednotném souboru zásad. Jsem velmi potěšena skutečností, že Komise a Rada přivítali tuto strategii a jsou odhodlány rychle a pružně pracovat. Komisi vyzýváme, aby především balíček PNR, jak je nyní nazýván, stihla předložit do letní přestávky.
Protože stále více zemí požaduje předávání údajů o cestujících, jeví se takový soudržný jednotný přístup jako pragmatická volba. Dále je zde zaniklá dohoda PNR s Kanadou - nebo jaký je vlastně její právní status, protože to není zcela jasné - a také ad acta uložený návrh evropského systému PNR. Tento návrh usnesení překládá množství základních zásad a minimálních požadavků týkajících se balíčku PNR a ty jsou tak říkajíc našimi podmínkami pro vyslovení souhlasu. Rozhodujícím momentem nebo rozhodujícím slovem zde je proporcionalita, protože musí být přesvědčivě dokázáno, že stejného cíle opravdu nelze dosáhnout méně rušivými prostředky. To je skutečně klíčová podmínka.
V této souvislosti je konkrétně potřeba se podívat na údaje API a systém ESTA. Musíme například velmi jasně rozlišovat mezi hromadným shromažďováním a využívám údajů o všech cestujících za účelem automatického vyhledávání, například profilování a dalšího vyhledávání údajů, na jedné straně a cíleným vyhledáváním podezřelých osob na druhé straně, například zjišťováním lidí, kteří jsou uvedeni na seznamu sledovaných osob nebo osob, jež mají zakázáno cestovat letadlem. To je něco zcela jiného a zde musíme velmi pečlivě rozlišovat.
Zadruhé v souladu s našimi dřívějšími usneseními musí být stanoveno jasné a přísné omezení účelu. Trváme na tom, aby údaje byly používány jen k vymáhání práva a k zajištění bezpečnosti, a to na základě velmi přesných definic toho, co je organizovaná mezinárodní trestná činnost a mezinárodní terorismus. Musíme velmi jasně vysvětlit, o čem vlastně hovoříme. Veškeré používání údajů PNR musí být v souladu s normami EU pro ochranu údajů. Naší hlavní povinností je zastupovat zájmy našich vlastních evropských občanů. Mají právo vědět, že v mezinárodních vztazích a ve vnitřních politikách trváme na dodržování evropských právních předpisů.
Za poslední uznáváme, že v období vyznačujícím se nebývalou mobilitou je orgánům pro stíhání trestných činů a bezpečnostním orgánům nutné poskytnout nezbytné prostředky k plnění jejich poslání, ale Evropa má také povinnost chránit naše práva a svobody. Jsem přesvědčena, že s chystaným balíčkem PNR máme jedinečnou možnost to napravit.
Jan Philipp Albrecht
Paní předsedající, nechci opakovat to, co plným právem řekli kolegové přede mnou, nýbrž chci spíše pronést několik obecných poznámek.
Nevím, jestli jste viděli film Minority Report. Jestli ne, pak bych vám doporučoval se na něj podívat. V tomto příběhu z budoucnosti se agentury pro stíhání trestných činů snaží pomocí systému prevence zločinu zatknout zločince dříve, než spáchají trestný čin. Takzvané jednotky PreKrim neustále sledují myšlenky lidí a jejich chování. Zní to skvěle. Zdánlivě bezchybný systém konečně zajistil bezpečnost. Pak se stane podezřelým sám hlavní vyšetřovatel a domeček z karet se zřítí.
Nechci vás teď dále obtěžovat podrobnou recenzí tohoto skvělého a dosud aktuálního filmu, ale chci poukázat na využívání nekontrolovaného přístupu k veškerým informacím o cestujících z celého světa k profilování, neboť právě k tomu v USA přinejmenším od 11. září 2001 dochází Tento nekontrolovaný přístup odporuje nejen veškerým předpisům Evropské unie o ochraně údajů, ale také základním ústavním zásadám, jako jsou presumpce neviny, právo na spravedlivý proces a zákaz zneužívání pravomoci.
Podle našeho názoru dohody, které EU sjednala s USA a Austrálií o přístupu k údajům jmenné evidence cestujících, vážně porušují evropská základní práva a ustanovení právního státu, na což jsme jakožto Evropský parlament několikrát upozornili, jak na to již jasně poukázala paní poslankyně in 't Veldová. Jakožto Evropský parlament tyto dohody nemůžeme podpořit, ale žádáme Komisi a Radu, aby předložily nový mandát, který upřednostní mezinárodní ochranu občanů před takovým systémem prevence zločinu.
Ryszard Czarnecki
Paní předsedající, nejsem vynikajícím filmovým kritikem jako předešlý řečník. Nechtěl bych, aby se naše rozprava změnila v diskusi o filmech.
Abych se vrátil konkrétně k tématu naší rozpravy, předávání údajů PNR by ve skutečnosti mělo být něčím zcela samozřejmým. Dříve tomu bývalo tak, že tyto údaje se shromažďovaly ke komerčním účelům, ale v současnosti mohou dobře posloužit v boji proti terorismu. Tato legitimní záležitost se však stala v jistém smyslu součástí - řekněme si to bez obalu - nepochybné interinstitucionální války, která se mezi Evropským parlamentem a Radou odehrává již řadu let. Není dobré, že návrh, který je podle mého názoru a podle názoru naší skupiny tak velmi věcný a legitimní, představila Rada nezávisle, aniž by jej konzultovala s Parlamentem. Protože takto se proti návrhu, jenž je skutečně rozumný, nyní automaticky staví ti, kdo jsou sice pro předávání údajů, ale chtějí bránit Evropský parlament jako silný orgán, jenž se řídí vlastními pravidly a vyznačuje se pevnou politickou vůli činit společná rozhodnutí.
Mám dojem, že v rozpravě o PNR, se ti kdo podporují předávání údajů PNR, paradoxně nacházejí v opačném táboře, protože se jim nelíbí způsob, jímž Rada jedná s Parlamentem. Řekněme si to naplno - z mezinárodní zkušenosti víme, že se to nestalo poprvé. Navíc dokonce i někteří z těch, kdo podporují předávání údajů PNR, si myslí, že bychom dnes měli politicky demonstrovat a ukázat Radě, kde je její místo, stručně řečeno potrestat ji za její aroganci.
Závěrem, ať se nám to líbí nebo nelíbí, tímto způsobem, vyléváme s vaničkou i dítě, jak praví polské přísloví. Dáváme sice docela oprávněně Radě políček, ale na druhé straně v jistém smyslu omezujeme naše prostředky v boji proti terorismu, mafii a organizovanému zločinu.
Eva-Britt Svensson
Paní předsedající, na rozdíl od předešlého řečníka bych chtěla panu poslanci Albrechtovi blahopřát k jeho přirovnání ze světa filmu. Domnívám, že je občas důležité nechat kulturu kriticky upozornit na nedostatky ve společnosti a to je něco, co bychom se od ní zde v Parlamentu mohli učit. Chtěla bych poděkovat rovněž zpravodajce, paní poslankyni in 't Veldové, za to, že se v této záležitosti stejně jako v mnoha jiných angažuje ve prospěch ochrany soukromí a právního státu.
Onehdy španělské předsednictví prohlásilo, že cestování letadlem souvisí s právem na volný pohyb, jež je základním právem. To bychom dnes, když diskutujeme o údajích PNR, měli mít na paměti, protože v pozadí za využíváním údajů PNR se skrývá úmysl rozhodovat, kdo má právo létat a kdo ho nemá. Pochopitelně se to dotýká našich práv - nejen práva na volný pohyb, ale také práv, která jsou obsažena v mezinárodních úmluvách o politických a občanských právech, ke kterým jsme přistoupili.
Cílem EU a vnitřní mobility je odstranit hranice a dosáhnout v EU větší svobody pohybu. To se týká jen některých lidí, ale pro žadatele o azyl, uprchlíky atd. - velkou část z nich vlastně tvoří ženy a děti - se rozhodnutí týká toho, zda mají nebo nemají právo na to, aby jim bylo umožněno letět. To pro tyto lidi může být otázkou života a smrti. Proto je důležité, abychom se zde v Parlamentu a v Komisi opravdu důkladněji zabývali tím, jak budou údaje PNR využity. Jde tu o svobodu pohybu, ale také o mezinárodní úmluvy a naše občanská práva.
Simon Busuttil
(MT) Chtěl bych pronést tři stručné poznámky. První poznámka: Právě před chvílí jsme se zabývali dohodou SWIFT a konstatovali jsme, že jsme si z ní odnesli určitá ponaučení. Domnívám se, že Parlament si odnesl jedno z těchto ponaučení, totiž že větší moc s sebou nese větší odpovědnost. Domnívám se, že strategie, kterou Parlament přijal ve věci dohody PNR, dokazuje, že dokonce i Parlament pochopil, že má více moci, a proto musí přijmout více odpovědnosti. Bylo by dobré, kdybychom toto zjištění zdůraznili.
Druhá poznámka: Je tato dohoda důležitá, nebo ne? Podle mého názoru je opravdu velmi důležitá. Boj proti terorismu je důležitý pro bezpečnost našich občanů a v tomto směru neseme velkou odpovědnost. Kdyby se něco závažného stalo, občané by se na nás obrátili s otázkou: "Co jste udělali pro zajištění naší bezpečnosti?"
Třetí poznámka: Přináší tato dohoda problémy, pokud jde ochranu údajů a soukromí občanů? Domnívám se, že ano, přináší, vyvolává jisté otazníky, kterými se musíme důkladně zabývat, abychom dosáhli dohody, která dokáže zajistit a ochránit zájmy občanů, zejména ty, jež se týkají jejich soukromí. Proto se domnívám, že usnesení, které máme před sebou, je dobré a vyvážené. Jasně ukazuje, čeho chce Parlament dosáhnout, pokud jde o tuto dohodu, snaží se dokázat, že své pravomoci užíváme zodpovědně. Proto bych chtěl blahopřát zpravodajce tohoto usnesení k její práci na tomto materiálu.
Saïd El Khadraoui
(NL) Paní předsedající, pane Lópezi Garrido, paní komisařko, dámy a pánové, rozprava o údajích jmenné evidence cestujících (PNR) se velmi podobá naší předcházející rozpravě o dohodě SWIFT. V podstatě hovoříme o snaze nalézt zdravou a přijatelnou rovnováhu mezi bezpečností a ochranou soukromí. Oba aspekty jsou důležité a je mezi nimi nutné vytvořit citlivou rovnováhu. Problémy evropské letecké dopravy, ke kterým došlo v posledních dnech, opět ukázaly, jakou zásadní roli má osobní a nákladní doprava v organizaci současné společnosti. Téměř každý dříve či později poletí letadlem.
Proto je pro nás nepřijatelné nepřetržité předávání a aktualizování desítek údajů, často probíhající zcela bez vědomí dotyčných osob, aniž by byly zajištěny naprosto spolehlivé záruky proti zneužití; zvláště, když například orgány USA již velmi dlouho k vyhodnocení toho, zda je určitá osoba podezřelá, používají celou řadu rozmanitých zdrojů informací, od žádosti o udělení víza až po vstupní kontrolu na letišti. Před několika týdny jsem měl ve středisku PNR ve Washingtonu možnost být přímo u toho, jak se celý tým nepřetržitě věnuje tomu, aby den co den počáteční neroztříděný seznam asi 5 000 osob postupně zkrátil na úsporný výčet několika málo lidí, kterým bude odepřen vstup na území USA. Je zřejmé, že proti takovému zákazu vstupu na území USA je možné jen správní odvolání.
Je jasné, že pro tento toku údajů musí platit určitá omezení a že je nutné stanovit minimální podmínky, které jsou uvedeny v usnesení, například, že údaje budou sloužit výhradně k odhalování terorismu a mezinárodní trestné činnosti. Souhlasím s kolegy, kteří říkali, že toto musí být opravdu jasně definováno, že vše musí samozřejmě probíhat v souladu s evropskými normami na ochranu údajů, což platí i pro předávání údajů do dalších třetích zemí, kde je to na místě.
Podle mého názoru je také nutné, abychom poněkud více ujasnili otázku "citlivých" údajů PNR, protože v tomto směru u několika věcí ještě zůstává, jak se domnívám, prostor pro interpretaci. Proto podporuji navrhované odložení, aby bylo možné předložit nový mandát pro vyjednávání, a to pokud možno brzy, jenž zohlední naše otázky. Beru na vědomí konstruktivní postoj Rady a Komise a jako mí kolegové očekávám, že do léta budeme mít více jasno.
Judith Sargentini
(NL) Napětí skutečně polevilo, dámy a pánové. Paní poslankyně in 't Veldová vypracovala vynikající usnesení, které přivítaly Komise i Rada. Již to je samo o sobě skvělé a já s ní souhlasím: Myslím, že je velmi rozumné v tomto kritickém okamžiku prohlásit, že připravujeme jednotné jasné pokyny pro všechny budoucí dohody o jmenné evidenci cestujících (PNR), jež počítají s proporcionalitou, to znamená s předáváním výhradně takových údajů, které jsou skutečně a zcela nesporně nezbytné k zamýšlenému účelu, totiž boji proti terorismu, a vysvětlit, že toto je jediným cílem. Tyto pokyny musí rovněž na zřeteli reciprocitu a dbát o to, aby údaje nebyly uloženy celá léta, aby byly stanoveny časové lhůty a abychom zůstali věrní našim základním právům. Evropská úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod již byla uznána za závaznou, a proto také bude muset být v těchto dohodách PNR zohledněna. Proto mi připadá, že je vhodné předložit tuto záležitost Agentuře Evropské unie pro základní práva ve Vídni, a chtěla bych o to Komisi požádat.
Ještě jednu věc bychom měli vzít v potaz, a sice že se nyní stalo běžnou praxí, že občané komunikují s cizími státy - v tomto případ často s USA - prostřednictvím určitých firem, konkrétně leteckých společností, které s tím nemají nic společného, některé z údajů o mně by neměly vlastně potřebovat a neměly by se snažit hrát tuto roli zprostředkovatele. S tím je třeba něco udělat.
Cornelia Ernst
(DE) Paní předsedající, svoboda nad oblaky, jak zpíval v jedné písni zpěvák a textař Reinhard Mey, s touto dohodou s USA o předávání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) vezme rychle za své. V srpnu zažil na vlastní kůži jeden ze zaměstnanců naší skupiny, jaké důsledky má omezení této svobody. Protože orgány USA zařadily jeho jméno na seznamy teroristů, letadlo, na jehož palubě se nacházel, nesmělo vstoupit do amerického vzdušného prostoru. Jak všichni v této sněmovně víme, má to vážné nevýhody a později vyšlo najevo, že se jednalo o nedorozumění.
V současnosti dostávají orgány USA řadu rozmanitých údajů - čísla kreditních karet, údaje o rezervacích, údaje o výběru místa k sezení a o zvláštních požadavcích na jídlo, IP adresy, informace o cestujícím -, aniž by byla jasně definována pravidla pro ochranu údajů. Chtěla bych jasně říci, že odmítáme jak toto, tak i hromadné předávání údajů týkajících se letecké dopravy, označovaných jako PNR, realizované způsobem, se kterým se nyní počítá. Tuto současnou podobu nemůžeme podpořit, protože k předávání nedochází za konkrétním účelem a není přiměřené nebo efektivní. Závěrem bych chtěla říci, že nesmíme připustit vznik proaktivní analýzy rizik spojených s cestovními vzorci a vzorci chování. Potřebujeme nařízení o poskytování informací podle vzoru amerického zákona na ochranu soukromí.
Manfred Weber
(DE) Paní předsedající, paní komisařko, pane Lópezi Garrido, chtěl bych také na úvod provést stručné srovnání s rozpravou o dohodě SWIFT. Velmi mne potěšilo, že zástupce Rady hovořil o pevných cílech pro vyjednávání o nové dohodě SWIFT. Jsem velmi překvapen tím, jaké účinky a vliv měly na Radu Lisabonská smlouva a prohlášení Parlamentu, že nyní chce hájit evropské zájmy. Doufám, že téhož elánu se dočkáme i teď, pokud jde o údaje jmenné evidence cestujících, a že Rada je ve stejné míře odhodlána bojovat za evropské zájmy.
Zadruhé bych chtěl říci, že se domnívám, že se všichni shodneme, že z hlediska právní jistoty leteckých společností a cestujících mají takové dohody smysl, pokud jde o otázku práv na ochranu údajů. Normy, které chceme, aby platily, jsme jasně formulovali ve společném usnesení.
Za třetí bych chtěl zmínit věc, která sice nemá přímou spojitost s dohodami, ale má nepochybný vztah k tomuto tématu, totiž diskusi v rámci Rady, zda rovněž potřebujeme evropský systém PNR, případně zda jej máme vytvořit. Poslední vážnou teroristickou hrozbou v Evropě byl případ Detroit, kdy se útočník zmocnil letadla a chtěl letět do Detroitu. To se stalo loni před Vánocemi.
V tomto případě jsme se dověděli, že ve Spojeném království bylo známo, že tato osoba představuje hrozbu. Osoby, které rozhodovaly o tom, zda může či nemůže letět, však neměly přístup k potřebným informacím. Chtěl jsem tím říci, že jsem přesvědčen, že v Evropské unii není problémem, zda máme k dispozici dostatek údajů. Domnívám se, že již víme, kdo představuje hrozbu. Problémem je dostat tyto údaje tam, kde jsou zapotřebí, aby bylo možné předejít ohrožení.
V Toledu španělské předsednictví navrhlo - a jsem za tento návrh vděčný -, abychom v Evropě posílili spolupráci orgánů pro boj s terorismem prostřednictvím síťových propojení. Tento návrh však bohužel nepřijali evropští ministři vnitra. Místo toho bylo navrženo, aby se vytvořily nové soubory údajů a shromažďovaly se nové údaje. Často mívám dojem, že pro ministry vnitra je shromažďování nových údajů jednodušší možností. Chtěl bych vás požádat: Postarejte se nejprve o síťové propojení příslušných orgánů, pak bychom toho v boji proti terorismu mnoho dokázali.
Tanja Fajon
(SL) Jsem přesvědčena, že všichni poslanci Evropského parlamentu si uvědomují, jak jsou důležité včasné a přesné informace, aby bylo možné zajistit bezpečnost mnoha jejich cest. V současné době, kdy čelíme chaosu v letecké dopravě, máme všichni mnohem jasnější představu o rozsahu denního pohybu cestujících. Bohužel finanční ztráty mnoha leteckých společností v důsledku neuskutečněných letů a množství lidí, kteří čekali a dosud čekají na volné místo v nejbližším dostupném letu, o tom svědčí dostatečně výmluvně. Doufám, že budeme opět brzy moci bezpečně létat.
Každý cestující, jenž letí letadlem, poskytuje své údaje výlučně jen orgánům odpovědným za boj s terorismem a organizovanou trestnou činností. S tím nemám žádné problémy. Když na Twitteru dobrovolně zveřejním podrobnosti o tom, kdy a kam cestuji, pak mi nevadí, že se tyto údaje využívají k zajištění každodenní bezpečnosti letecké dopravy. Námitky mám však proti skutečnosti, že dohody PNR nestanovují předem určené podmínky a kritéria pro všechny země stejně, že nekonkretizují, jaké údaje musíme poskytnout, a že nevíme, k jakým konkrétním účelům orgány tyto údaje použijí.
Obracím se na vás s touto otázkou: Lze očekávat, že mandát pro vyjednávání o nové dohodě o předávání evidovaných údajů bude představen do léta nebo během něj? Dále budou všechny dohody mezi Evropskou unií a jednotlivými zeměmi, které je s námi chtějí uzavřít, dohodami vytvořenými na základě modelu, které budou obsahovat stejné vysoké a jasně definované normy využití a ochrany údajů? Jaké opatření učiníte, abyste předešli využití údajů PNR k profilování a stanovení rizikových faktorů? Jde mi o to, že jakákoliv možnost, kterou bychom připustili vytváření osobnostních profilů na základě etnického původu, národnosti, náboženství, sexuální orientace, pohlaví, věku nebo zdravotního stavu, je nepřijatelná.
K tomu bych chtěla dodat, že žádný systém shromažďování údajů sám o sobě není dostatečný. Bez spolehlivé výměny údajů a spolupráce výzvědných služeb nemůžeme zabránit pokusům o teroristické útoky. Velmi vhodným mementem zde byl nezdařený útok na letadlo mířící do Detroitu, k němuž došlo loni před Vánocemi. Především je nutné, abychom v boji proti terorismu účinně využívali nástroje, které již máme, a zvláště, aby probíhala lepší spolupráce.
Závěrem chci říci, že rozhodně nemám v úmyslu odmítnout dohodu, která by nám všem, občanům EU, poskytovala bezpečnost. Ještě méně si přeji, aby byla porušena naše základní práva na soukromí. Je však pravdou, že veškeré narušování našeho soukromí musí být vyváženo bezpečností a účinností opatření a ochranou lidských práv.
Eva Lichtenberger
(DE) Paní předsedající, dnes se zabýváme již druhým materiálem týkajícím se dohody s USA, která trpí značnými nedostatky v oblasti ochrany údajů. V důsledku toho opravdu začínám být nakloněna návrhu našeho evropského inspektora ochrany údajů, pana Hustinxe, jenž prohlásil, že by bylo rozumné jednou pro vždy vyjednat a uzavřít komplexní transatlantickou rámcovou dohodu o ochraně údajů. Tento úkol by se oběma stranám vyplatil a nám by pomohl v mnoha směrech.
Obecně se ukazuje, že na obou dvou stranách Atlantiku máme zcela rozdílná pojetí bezpečnosti. Jakožto Evropský parlament musíme rovněž dohlédnout na to, aby Komise pouze nepřijímalo to, co navrhují USA, nýbrž aby s citem pro míru a v postavení rovného partnera vnesla do těchto jednání naše normy. Proto je velmi důležité definovat pojem "závažná trestná činnost". Pro nás je rozhodující, aby byla zajištěna ochrana údajů, jinak je pro nás tato dohoda nepřijatelná.
Carlos Coelho
(PT) Pane Lópezi Garrido, paní Malmströmová, projevili jsme své znepokojení týkající se předávání údajů PNR do Spojených států. Takové údaje mohou být po provedení bezpečnostních kontrol uchovávány ještě léta a nikdo, kdo není občanem USA, nemá zajištěnu právní ochranu.
Dohody, které jsme uzavřeli s Austrálií a Kanadou, byly vždy přijatelnější a více v souladu se zásadou proporcionality, protože co se týče rozsahu, lhůty a množství podrobností povolovaly jen omezený přístup a umožňovaly dohled soudního orgánu. Souhlasím, že by jako základ pro uzavírání dohod se třetími zeměmi měly být stanoveny základní zásady a pravidla. Je totiž možné, že se dočkáme záplavy žádostí ze strany třetích zemí, jejichž tradice v oblasti ochrany údajů a dodržování lidských práv představují větší důvod ke znepokojení. Kromě toho, přejeme-li si skutečnou reciprocitu, budeme muset zvážit, zda nevytvoříme pro Evropskou unii jednotný systém, do něhož bude v rámci celého procesu zapojen Europol.
Pane Lópezi Garrido, paní Malmströmová, podle mého názoru bude jakákoliv dohoda přijatelná pouze tehdy, když poskytne záruky vhodné úrovně ochrany údajů a bude respektovat zásady nezbytnosti a proporcionality a platné předpisy EU. Je také velmi důležité, aby se používala pouze metoda "push", což znamená, že údaje musíme poskytovat my sami a nesmí si je automaticky brát orgány třetích zemí, které budou mít přístup do našich databází.
Podporuji proto společný návrh zpravodajky, paní poslankyně in 't Veldové, a politických skupin, aby se hlasování o souhlasu Parlamentu odložilo. Tím se získá více času pro vyjednávání, aby bylo možno reagovat na obavy, které jsme zde vyjádřili.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Ochrana osobních údajů je jedním ze základních práv evropských občanů. Lisabonská smlouva díky právnímu a závaznému charakteru Listiny základních práv Evropské unie dřívější ustanovení posiluje. Veškeré osobní údaje se musí zpracovávat v souladu se směrnicemi 46/1995, 58/2002 a 24/2006. Evropský parlament vlastně požaduje, aby každá mezinárodní dohoda týkající se osobních údajů byla podepsána pod podmínkou, že smluvní strany budou uplatňovat podobná ustanovení, jako jsou ta obsažená ve výše zmíněných směrnicích.
V informační společnosti, především tam, kde je rozvinuta infrastruktura pro širokopásmovou komunikaci, se mohou středisko pro ukládání údajů a středisko pro zpracování údajů nacházet na různých místech nebo i v různých zemích. Proto požadujeme, aby každá mezinárodní dohoda týkající se osobních údajů stanovovala podmínku, že osobní údaje musí být uloženy a zpracovávány pouze na těch místech, kde platí podobná ustanovení, jako jsou ta, jež obsahuje evropská legislativa. Poslední věc, paní předsedající: Jak mohou evropští občané vyslovit svůj souhlas a především za jakých podmínek?
Diego López Garrido
Paní předsedající, rád bych v rámci závěru k této důležité rozpravě z naší strany pronesl tři komentáře.
První se týká otázky, kterou vznesl pan poslanec Weber, zda by Evropa mohla nebo měla mít vlastní systém pro údaje jmenné evidence cestujících a jaký by asi byl jeho rozsah. Jsme pro to, aby skutečně existovalo obecné nařízení týkající se předávání údajů cestujících - v zásadě leteckých pasažérů. Proto jsme požádali Komisi, aby provedla studii a případně aby připravila návrh směrnice stanovující obecné nařízení v tomto směru včetně - jak uvádí návrh usnesení paní poslankyně in 't Veldové - hodnocení dopadu na soukromí. To znamená, do jaké míry účinnost a proporcionalita, dvě zásady, které musíme brát v úvahu, mají dopad na soukromí, a tedy kam až by evropské nařízení v tomto směru mělo zajít a jaká opatření by v každém případě měla být přijata na ochranu základních práv?
Tuto věc zmínila paní poslankyně Fayotová: Jaká opatření by měla být přijata?
Domnívám se, že objasnit tyto věci může rozprava, kterou jsme vedli o dohodě SWIFT. Jsem přesvědčen, že zásady, o nichž jsme tehdy diskutovali a na nichž jsme se shodli, by se měly použít i zde. Hovoříme o právu na soukromí, o právu na soukromý život, o právu na vlastní osobnost a její obraz, která musí být vždy zachována. Základní práva jsou nedělitelná a v tomto případě se zabýváme něčím, co by mohlo ohrozit základní práva, proto jsem přesvědčen, že musíme jednat se stejnou péčí, o níž jsme hovořili v předešlé rozpravě.
Můj třetí, tedy poslední komentář souvisí s tím předcházejícím. Obecně nemám ten dojem, že bezpečnost a svoboda jsou dva protikladné principy, nebo jinak řečeno, že se v jejich případě jedná o hru s nulovým součtem, pro niž platí: když zajistíme více bezpečnosti, budeme mít méně svobody; když budeme více chránit základní práva a svobody a budeme v oblasti ochrany základních práv nekompromisní, utrpí tím bezpečnost.
Myslím, že se jedná o falešné dilema. Jsem naopak přesvědčen, že bezpečnost a svoboda jsou dva principy, které se vzájemně posilují. Ústavy a evropská legislativa proto vyjadřují a uznávají oba principy a oba jsou obsaženy i v Lisabonské smlouvě. Musíme mít stále na paměti, že součástí Lisabonské smlouvy je Listina základních práv, což je listina vyžadující dodržování základních práv, která je naprosto nedotknutelná a nesmí být porušována. Domnívám se proto, že pokud překročíme orientaci na krátkodobá hlediska - protože někdy naše myšlení tato krátkodobá hlediska velmi omezují - a myslíme v dlouhodobé perspektivě, pak se ukáže, že uvážlivá a promyšlená opatření, jejichž cílem je chránit naši bezpečnost, jsou vždy užitečná. Ochrana práv a svobod vždy přispívá k dobrým životním podmínkám občanů a nakonec také k jejich bezpečnosti.
Cecilia Malmström
členka Komise. - Paní předsedající, film Minority Report jsem viděla. Je to dobrý a zajímavý film, poněkud děsivý, ale dosáhnout něčeho takového se touto dohodo nesnažíme.
Myslím, že tato rozprava byla velmi zajímavá a konstruktivní a souhlasím, že se v něčem podobá diskusím o dohodě SWIFT nebo o programu TFTP. Jde tu o boj se závažnou organizovanou trestnou činností a s terorismem, ale také o to, jak ochráníme soukromí jednotlivců. Vyvstávají otázky týkající se ochrany údajů, zásady proporcionality, vyjasnění účelů, definic, právních jistot atd.
Vyjednávání o programu TFTP s našimi americkými přáteli nám přinese důležité zkušenosti, které můžeme použít při rozhovorech o PNR. Pomůže nám dále objasnit názory Evropské unie a být si v této věci blíže, což bude podle mne prospěšné. Myslím, že práce týkající se programu TFTP, na níž se doposud podílely všechny tři orgány, nám prakticky ukázala, jak můžeme spolupracovat - Rada, Parlament a Komise - na řešení těchto velmi náročných a citlivých problémů. Doufejme, že budeme mít dobré výsledky.
Rozpravě jsem naslouchala pozorně. Přečetla jsem si vaše usnesení. Myslím, že se jedná o velmi vyvážené a rozumné usnesení. Jak jsem řekla, budeme se o něj opírat a okamžitě zahájíme práci. V jejím průběhu se těším na dobrou spolupráci a na diskuse s vámi. Jak víte, již v průběhu svého slyšení jsem Parlamentu slíbila, že provedu inventuru všech opatření proti terorismu, která v Evropské unii máme - abych zjistila, která to jsou, vytvořila jejich seznam a diskutovala o nich s Parlamentem -, a také inventuru celkového uspořádání veškerých našich informací o datech a systémů pro sdílení dat, abychom o tom, až začneme s naší prací, měli přehled. Myslím, že je to důležité, a domnívám se, že se tím zvýší transparentnost a důkladnost našich diskusí.
Předsedající
Děkuji vám, paní komisařko, za tuto spolupráci. Doufám, že bude plodná. Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat na prvním dílčím zasedání v květnu.
