Závěry Rady pro zahraniční věci o mírovém procesu na Blízkém východě, zejména pokud jde o situaci ve východním Jeruzalému (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise k závěrům Rady pro zahraniční věci o mírovém procesu na Blízkém východě, včetně situace ve východním Jeruzalému.
Cecilia Malmström
Pane předsedající, konflikt na Blízkém východě byl jedním z témat, o němž jsme zde s Parlamentem diskutovali na samotném počátku švédského předsednictví. Je to dobrý pocit moci se vrátit a tímto způsobem vám podat zprávy na konci našeho předsednictví.
Švédský ministr zahraničních věcí, Carl Bildt, byl minulý týden účasten jednání Výboru pro zahraniční věci, předložil zprávu a vedl dlouhé diskuse, jejichž tématem byl mimo jiné Blízký východ. V uplynulém týdnu Rada pro zahraniční věci diskutovala o situaci na Blízkém východě a přijala závěry. S potěšením mohu oznámit, že všech 27 členských států vyjádřilo podporu těmto závěrům, které jednoznačně vyjadřují stanoviska EU k mírovému procesu na Blízkém východě.
Prostřednictvím těchto závěrů chce Rada a předsednictví vyslat z Evropy jednoznačné poselství, které, jak doufáme, může vést k tomu, že jednání mezi oběma stranami budou brzy obnovena. Jsme znepokojeni tím, že v mírovém procesu na Blízkém východě bylo dosaženo nedostačujícího pokroku. Z toho důvodu jsme jednoznačně vyjádřili podporu úsilí Spojených států k dosažení míru. EU vyzývá strany, aby přijaly zodpovědnost a zahájily jednání o všech otázkách konečného statusu, mezi něž patří Jeruzalém, hranice, uprchlíci a bezpečnost. Naše závěry rovněž odráží postoj EU k situaci na Blízkém východě, který vychází z mezinárodní práva, jejž zastáváme již dlouho a při řadě příležitostí jsme jej vyjádřili.
Postoj EU mimo jiné spočívá v tom, že bude dosaženo shody na řešení vytvořením dvou států, které budou založeny na hranicích z roku 1967, a že osady jsou nelegální. Jeruzalém představuje otázku konečného statusu a my jsme se jasně vyjádřili, že, má-li být dosaženo skutečného míru, je třeba se v jednáních dohodnout na statusu Jeruzaléma coby budoucího hlavního města dvou států. Obnovení jednání mezi Izraelem a Palestinou bylo po velkou část roku spojeno s otázkou osad. Izraelská vláda nedávno oznámila, že částečně a dočasně přistoupí ke zmrazení výstavby osad. Rada pro zahraniční věci toto rozhodnutí uvítala a my věříme, že přispěje k obnovení smysluplných jednání.
Nicméně s obavami přijímáme překvapivé rozhodnutí izraelské vlády ze dne 13. prosince, že osady poprvé začlení do národního programu prioritních oblastí. Rozhodnutí odporuje myšlence zmrazení výstavby osad a narušuje úsilí vytvořit prostředí, které může pomoci k dosažení dlouhodobého řešení konfliktu. Na začátku září navštívila má kolegyně, švédská ministryně pro mezinárodní rozvojovou spolupráci Gunilla Carlsson, Výbor pro rozvoj při Evropském parlamentu. Slíbila, že bude sledovat lokální vývoj situace, nabídne pomoc a zasáhne v oblastech, které nám všem leží na srdci - situace uvnitř a kolem východního Jeruzaléma, osady a otázky jako přístup a pohyb, konkrétně s ohledem na pásmo Gazy. Tento slib jsme splnili.
V několika uplynulých měsících přijala EU pod vedením předsednictví jednoznačný postoj k osadám a pokračujícímu uzavření pásma Gazy. Politika uzavření pásma je nepřijatelná a kontraproduktivní. EU nadále vyzývá k okamžitému a bezpodmínečnému otevření hraničních přechodů pro humanitární pomoc, obchodní zboží a osoby. Rada rovněž vyzývá k úplnému provedení rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1860 a k dodržování mezinárodního humanitárního práva. Ti, kteří drží uneseného izraelského vojáka Gilada Šalita v zajetí, jej musí okamžitě propustit.
Chtěla bych se obšírněji vyjádřit k problematice pásma Gazy. Jistě, věříme, že vyjednávací úsilí Egypta a Ligy arabských států může nadále pokračovat. Je důležité zabránit tomu, aby mezi západním břehem Jordánu, východním Jeruzalémem a pásmem Gazy vzniklo permanentní rozdělení. Očekáváme uspořádání svobodných a spravedlivých voleb, jakmile to okolnosti dovolí. Jedna věc je jasná - míru mezi Izraelem a Palestinci může být dosaženo pouze za předpokladu, že Palestinci budou sjednocení.
Naši diplomatičtí zástupci v této oblasti důkladně sledují situaci ve východním Jeruzalému. Dle jejich názoru Izrael usiluje o oslabení palestinské komunity ve městě. To nás znepokojuje. EU navýší svoji podporu východnímu Jeruzalému s cílem usnadnit životní podmínky Palestinců. Závěry Rady obsahují významné poselství týkající se východního Jeruzaléma, což jednoznačně dokládá naše obavy ohledně stávající situace. Je důležité mít na paměti, že osady mezi Izraelem a Sýrií a mezi Izraelem a Libanonem představují nezbytné předpoklady k vytvoření míru na Blízkém východě. EU uvítala nedávná prohlášení ze strany Izraele a Sýrie, v nichž potvrdily svoji vůli k pokračování v mírovém procesu. Je samozřejmé, že by to mělo nesmírně pozitivní dopad na celou oblast.
Catherine Ashton
kandidátka na místopředsedkyni Komise. - Pane předsedající, v uplynulém týdnu přijala Rada zcela zásadní závěry ohledně mírového procesu na Blízkém východě. V nich jasným a rozhodným způsobem vyjádřila své principiální postoje k řadě klíčových otázek. Nebudu tyto závěry rozebírat nebo opakovat to, co zde zaznělo od předsednictví. Stačí, když vyjádřím svou naději, že opětovným potvrzením svých zásad jsme možná pomohli k tomu, aby Palestina znovu nabyla odvahy a získala vůli k zahájení mírového procesu. Závěry budou samozřejmě pomocí i pro mě, neboť mi poskytnou jasné nasměrování v následujících měsících.
Pozvali jste mě, abych zde hovořila o naší politické práci i o situaci ve východním Jeruzalému. Je to oblast, která nás hluboce znepokojuje. Východní Jeruzalém je spolu s ostatním území na západním břehu Jordánu okupovaným územím. EU je proti demolici palestinských domovů, vystěhování palestinských rodin, výstavbě izraelských osad a stavbě "separační zdi". EU se k těmto otázkám vyjadřuje na politické úrovni, skrze diplomatické kanály a ve svých veřejných prohlášeních. Situaci rovněž řešíme praktickou pomocí, která je zaměřena na podporu palestinských obyvatel ve východním Jeruzalému. Ve městě například chybí 1200 školních tříd pro palestinské děti, snažíme se tedy posílit vzdělávací zařízení. Dále umožňujeme palestinským nemocnicím ve východním Jeruzalému, aby mohly nadále fungovat, a odvádíme mnoho práce mezi palestinskými mladými lidmi ve městě, kteří se potýkají s vysokou nezaměstnaností a psychologickými problémy. V současné době vyvíjí EU ve východním Jeruzalému činnost, jejíž náklady dosahují 4,6 milionů.
Dalším bodem, který vzbuzuje naše obavy, je samozřejmě situace v pásmu Gazy. Stále vyzýváme k tomu, aby byl umožněn průchod pomoci, zboží a osob. Jsme hluboce znepokojeni každodenními životními podmínkami osob žijících v pásmu Gazy: od lednového konfliktu nemohou dárci pracovat na opravách a přetrvávají vážné problémy, jako je nedostatek čisté pitné vody. Izrael by měl bezodkladně otevřít hraniční přechody, což by umožnilo obnovu soukromého sektoru a omezilo závislost pásma Gazy na pomoci.
Nastal čas přejít od slov k činům a uplatnit závěry Rady v praxi. Nyní musíme uvažovat o tom, jakým způsobem lze opět zahájit politický proces. Zdá se, že obě strany se, co se týče finálního ujednání, od sebe vzdálily. Zanedlouho se do této oblasti vypravím a mým hlavním cílem bude setkat se s klíčovými aktéry a přímo zjistit, jakým způsobem může EU přispět ke změně. Domnívám se, že se všichni shodneme na tom, že celkovou a prvořadou prioritou je obnovení jednání mezi Izraelem a Palestinou - ne pouze v zájmu jednání jako takového, ale jednání s cílem dosáhnout mírové dohody a obrátit list. Nemůžeme - a ani samotný region si nemůže dovolit - tolerovat další kolo bezvýsledného jednání. Jednání s přestávkami probíhají již několik let od podepsání prohlášení o zásadách v Oslu v září 1993. Je tomu již 16 let. Jednání by měla vycházet z mezinárodního práva a dodržovat předchozí dohody. Jejich předmětem by měly být veškeré otázky, včetně statusu Jeruzaléma jako budoucího sdíleného hlavního města.
Rovněž by se měla odehrávat v dohodnutém časovém rámci a za efektivní pomoci mediace. Je třeba dosáhnout vážného závazku a získat politickou vůli obou stran, Izraele i Palestiny, k zahájení vážných a smysluplných jednání. Evropská unie pomáhá oběma stranám k tomu, aby tento závazek učinily, a nabízí jim podporu na obtížné cestě k jednáním. Jsem zde, abych zajistila, že Evropa pracuje efektivním a rovnoměrným způsobem.
EU vždy důsledně podporovala Izrael i Palestince tím, že jim poskytovala čas a prostor k bilaterálním jednáním. Naše pomoc umožnila palestinské samosprávě vybudovat orgány budoucího palestinského státu, tak, aby byl schopen zaručit služby svému lidu a mohl se stát spolehlivou sousedskou zemí v regionu. Nyní jsou však Palestinci rozděleni, jak politicky, tak fyzicky. Ve věrohodných jednáních je třeba mít silného a sjednoceného palestinského partnera. Bude-li Palestina silným partnerem, bude to k užitku izraelské strany, ne na její úkor.
Izrael učinil první krok tím, že dočasně a částečně zmrazil výstavby osad. Věříme, že to přispěje k obnovení smysluplného jednání.
Spojené státy jsou nadále nepostradatelným a klíčovým aktérem na Blízkém východě. Málokdy byly podmínky k efektivnímu partnerství mezi EU a USA tak příznivé jako nyní. Je na čase je uvést do praxe tím, že budeme důkladně sjednocovat své postoje a strategie. EU bude nadále podporovat Spojené státy a úzce s nimi spolupracovat prostřednictvím blízkovýchodního kvartetu. Je třeba kvartetu dodat nový impuls - vyžaduje to stávající patová situace v mírovém procesu. Blízkovýchodní kvartet může být zdrojem opatrné, avšak zároveň dynamické mediace, která je nyní potřeba.
Pro mír na Blízkém východě je třeba celkové řešení. Sýrie i Libanon mají důležitou úlohu. Těšíme se na uskutečnění arabské mírové iniciativy. Měla by být součástí řešení. Náš přístup by měl být zaměřen regionálně a na všechny aktéry. Izraelsko-palestinský bilaterální rámec by měl být doplněn o rámec multilaterální.
V nadcházejících měsících je mým záměrem zůstat v úzkém kontaktu s Parlamentem ohledně všech zmíněných otázek. Jsem si vědoma toho, že Parlament sehrává velmi aktivní úlohu, a to nejen z pozice rozpočtového orgánu. Na politické úrovni spolupracují delegace Evropského parlamentu přímo s izraelským knessetem a palestinskou legislativní radou (PLC). V uplynulém týdnu navštívila delegace v palestinské legislativní radě okupovaná palestinská území a o tamější situaci přinesla velmi znepokojivé zprávy.
Na závěr, vítám skutečnost, že pracovní skupina Parlamentu pro mírový proces pokračuje ve své činnosti a v průběhu tohoto týdne se s ní opět setkám.
Ioannis Kasoulides
jménem skupiny PPE. - Pane předsedající, v průběhu návštěvy mladých izraelských a palestinských vedoucích představitelů v Evropském parlamentu jsme vedli hlubokou debatu, v níž bylo nastíněno mírové urovnání jejich budoucnosti- bezpečné a uznávané řešení, kdy budou vytvořeny dva státy na základě hranice z roku 1967 a Jeruzalém bude hlavním městem obou z nich; demilitarizace palestinského státu; obnovení arabské mírové iniciativy z roku 2007; záruky Severoatlantickou aliancí; a otázka uprchlíků, jež bude vyřešena způsobem, který nezmění demografický charakter židovského státu.
Mladí již mají vizi společné budoucnosti, zatímco starší se stále hádají, zda by měli zahájit jednání. Egyptská iniciativa pro palestinské usmíření - aby existoval pouze jeden mluvčí - stále rozvažuje a nadále se očekává bezpečnostní uspořádání v pásmu Gazy, jehož součástí bude osvobození vězňů, např. Gilada Šalita. A zatím situace na místě vypadá tak, jak to uvádí zpráva vedoucího mise ve východním Jeruzalému, že se stále snižují šance na realizaci palestinského státu.
S politováním musím konstatovat, že Izrael, demokratický stát, věnuje tak málo pozornosti tomu, že některé jeho činy mají očima mezinárodní veřejnosti ničivý dopad a pouze zpětně se pokouší o zmírnění způsobených škod.
Hannes Swoboda
Pane předsedající, paní Malmströmová, pane místopředsedo Komise a paní vysoká představitelko EU pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, na prvním místě bych chtěl vyjádřit své upřímné díky švédskému předsednictví za tuto iniciativu. Byla to dobrá iniciativa a chtěl bych vám poblahopřát. Rovněž bych chtěl poděkovat baronce Catherine Ashtonové za to, že se zde poprvé objevila na straně Komise, přestože hovořila především z pozice vysoké představitelky EU pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku. Toto všechno se týká společné zahraniční a bezpečnostní politiky. V určitém smyslu nemusí být důležité, ve kterém křesle sedíte. Důležité je, že jste zde přítomna a že zastupujete společnou zahraniční politiku.
Můj druhý bod spočívá v tom, že prohlášení přijaté Radou je dobré a v žádném případě není namířeno proti Izraeli. Naopak, je v zájmu Izraele a jeho bezpečnosti a stability. Je velmi důležité to zdůraznit. Pokud máme jako Evropané v tomto ohledu sehrát aktivní úlohu, je nezbytné, abychom v ní nadále pokračovali. Chtěl bych vás, paní baronko Ashtonová, požádat, abyste si to vzala k srdci.
Před několika dny jsme byli ve Spojených státech a vedli jsme diskuse se svými kolegy z Kongresu. Prezident Barack Obama má kvůli jednostrannému přístupu Kongresu a nedostatku porozumění situaci Palestinců velmi málo možností. Pro situaci v Izraeli máme velké pochopení. Rovněž jsme proti jakékoli formě terorismu a chceme, aby byl onen zajatý voják konečně navrácen ke své rodině. Stejně nás však znepokojuje politováníhodná situace, v níž se nachází Palestinci s ohledem na všechny záležitosti, o nichž se prohlášení zmiňuje, zejména co se týče hranic z roku 1967, obtížné situace v Jeruzalému a výstavby osad, a i s nimi soucítíme. Je zcela nepochopitelné, přestože se jedná o pokračování politiky několika uplynulých let, že byl přijat vysoce konfliktní přístup k rozrůstání osad. Nejdříve byla výstavba zastavena a poté byly osady začleněny do národního programu prioritních oblastí. Poté vše pokračovalo přirozeným vývojem a skrze palestinské osady byly vystavěny silnice. Způsob, jímž je Palestincům každodenně odebírána půda, je naprosto nepřijatelný.
To, co se přihodilo delegaci Parlamentu je rovněž naprosto nepřijatelné. Vyjádří se k tomu i Proinsias De Rossa. Poslanci tohoto Parlamentu se musí spojit s Radou a Komisí a jednoznačně prohlásit, že poslanci Parlamentu mají právo cestovat do pásma Gazy a přesvědčit se o tamější situace na vlastní oči. Co před námi Izrael skrývá? Proč brání poslancům Parlamentu ve stupu do pásma Gazy? To nesmíme připustit a já věřím, že se společně postavíme proti. Transparentnost a otevřenost, mimo jiné, představují nezbytné předpoklady pro smysluplnou politiku na Blízkém východě. Musíme to jednoznačně podpořit.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
jménem skupiny ALDE. - (NL) Pane předsedající, paní baronko Ashtonová, pane místopředsedo Komise, paní úřadující předsedkyně Rady, za prvé bych, paní Malmströmová, chtěla poblahopřát celému švédskému předsednictví k závěrům Rady o konfliktu na Blízkém východě obecně a konkrétně o východním Jeruzalému.
Věřím tomu, že každý to považuje za důležité znamení - poprvé byla vedoucími delegací EU jednohlasně přijata a schválena společná zpráva o východním Jeruzalému, a především nyní, tedy poté, co vstoupila Lisabonská smlouva v platnost. Dalším znamením je skutečnost, že závěry navržené švédským předsednictvím byly rovněž jednohlasně přijaty, včetně těch, které se týkají východního Jeruzaléma. Doufám, že si izraelské orgány uvědomují význam těchto událostí.
Dámy a pánové, o Blízkém východě vedeme rozpravu pravidelně jednou za několik měsíců a někdy se to podobá procesí v Echternachu: jedna krůček vpřed, poté se zdá, že nastane krok zpět, a pak naděje, že k němu nedojde. Bohužel bychom oprávněně mohli zmalomyslnět, avšak i nadále doufáme. Samozřejmě je nanejvýš důležité - i pro moji skupinu - aby Izraelci i Palestinci mohli žít bok po boku v míru ve dvou oddělených státech, těžit ze všech dostupných příležitostí k rozvoji a jeden druhém zaručit bezpečnost. Věřím, že na tom se všichni shodneme. Rovněž se shodneme na tom, jaké kroky by k tomu v ideálním případě vedly, a samozřejmě jsme připraveni se sami zapojit.
Jeruzalém je jedním z nejkrásnějších měst na světě - je to skutečně mimořádné místo - a je tedy velkou tragédií, že lidem, kteří v něm společně žijí, se nedaří žít v míru. V zájmu blahobytu a zachování Jeruzaléma věřím, že v několika dnech, které zbývají do Vánoc, toho bude možné ještě dosáhnout.
Caroline Lucas
jménem skupiny Verts/ALE. - Pane předsedající, ráda bych uvítala prohlášení Rady a Komise, má otázka však zní, kdy přejdeme od pěkných slov - s nimiž jedině souhlasím - k činům, kdy dojde na skutečnou činnost? Znovu a znovu slýcháme tatář slova o tom, že musíme zajistit, aby Izrael udělal to či ono, potřebujeme však vyvinout reálný tlak, aby k tomu skutečně došlo, neboť v opačném případě nás bude Izrael nadále jednoduše ignorovat, jak tomu je nyní.
Má otázka zní, co můžete učinit v praxi k tomu, abyste zajistili, že tu dojde ke skutečnému posunu a pokroku? Co se mě týče, mělo by to zahrnovat např. zrušení dohody o přidružení mezi EU a Izraelem.
Pokud jde o situaci ve východním Jeruzalému, velmi vítám iniciativu švédského předsednictví, jeho jednoznačný postoj k úloze Jeruzaléma coby hlavního města dvou států a vaši neústupnost ohledně toho, že je nezbytné, aby Izrael zmrazil svoji činnost ve výstavbě osad ve východním Jeruzalému.
Rovněž bych chtěla ocenit práci autorů samotné zprávy vedoucích misí EU o východním Jeruzalému. Zpráva je jednoznačná a obsahuje jasnou vizi, již v těchto debatách příliš často postrádáme. Popisuje, jakým způsobem je politika Izraele spočívající v nelegálním zabírání východního Jeruzaléma úmyslně navržena tak, aby oslabila palestinskou komunitu ve městě a zabránila Palestině v dalším rozvoji. Vedoucí misí však vyzvali Radu, aby přijala celou řadu doporučení v návaznosti na jejich zprávu, a já se domnívám, že bychom měli být svědky toho, že se Rada urychleně zachová dle jejich slov.
Pokud to EU myslí vážně s tím, že je odhodlána dosáhnout řešení, kdy budou vytvořeny dva státy, musí učinit vše co bude možné k tomu, aby zachovala a posílila palestinský charakter a identitu východního Jeruzaléma. Prohlášení a zpráva vedoucích misí poukazuje na to, jak toho prakticky dosáhnout.
Peter van Dalen
Pane předsedající, především v současné adventní době se řada lidí modlí za mír na Blízkém východě, někdy však ztrácíme naději a domníváme se, že k němu nikdy nedojde. Přesto je důležité, aby všechny strany nadále pracovaly na dosažení míru, možná však právě v tom tkví hlavní problém. Jsou všechny strany schopny a ochotny pracovat na dosažení míru? Izrael se v minulosti již pokusil dospět k míru výměnou půdy za mír - mám na mysli jeho stažení z části pásma Gazy - avšak bohužel to k míru nevedlo. Naopak, raketové útoky zesílily a v roce 2009 Izrael vojensky zabral pásmo Gazy. Nyní Izrael oznámil dočasné pozastavení výstavby na západním břehu Jordánu. Rovněž byla odstraněna řada zátaras na silnicích. Bylo to gesto, které mělo napomoci k obnovení mírových jednání.
Tento čin ze strany vlády Benjamina Netanjahua je na izraelské standardy nadprůměrný, avšak stále jsme svědky malého pokroku na palestinské straně. Lidé neustále říkají, že to co, dělá Izrael, je nevýznamné, mně se však nedaří zachytit nějaké palestinské gesto k zahájení rozhovorů. Je palestinská strana ochotna a schopna přičinit se k zahájení dalších rozhovorů? Zdá se, že se hnutí Hamás zapletlo do bojů s hnutím Fatah a že jej Írán drží zkrátka. Mahmúd Abbás je pravděpodobně již jen loutkou, která už nemá nijak velký vliv. Domnívám se, že je na čase, aby i palestinská strana dala jasně najevo, že chce mír.
Kyriacos Triantaphyllides
Pane předsedající, paní baronko Ashtonová, vítáme rozhodnutí, které dne 8. prosince přijala Rada Evropské unie. Potvrzuje, že Evropská unie podporuje vytvoření dvou států na základě hranic z roku 1967.
Nicméně z našich nedávných návštěv na místě vyplývá, že v situaci, která převládá na dotčených územích, je vytvoření palestinského státu téměř nemožné. Konkrétně mám na mysli výstavbu separační zdi, demolici palestinských domů a především vytváření osad na území celého západního břehu Jordánu, zejména v okolí východního Jeruzaléma.
V těchto osadách nyní žije na 500 tisíc osob. Co je ještě důležitější, ve východním Jeruzalému se usiluje o vytvoření ohrady pomocí vystavěných osad kolem města, čímž se docílí toho, že Palestinci budou nuceni opustit své domovy. V současné době je zjevné, že izraelská vláda využívá rozhovory k tomu, aby získala čas. Pomalu a jistě se snaží získat nadvládu nad celým palestinským územím.
Evropská unie by měla podporovat řešení vytvořením dvou států a kromě toho přijmout konkrétní opatření proti Izraeli. Přetrvávající porušování lidských práv je pro Evropskou unii dostačujícím důvodem k tomu, aby na Izrael uvalila sankce v souladu článkem 2 Smlouvy, neboť, bude-li EU na jedné straně podporovat mírový proces, avšak na straně druhé bez omezení nadále posilovat hospodářské vztahy s Izraelem, dosáhne pouze toho, že poslouží jeho politice, která spočívá v nátlaku na Palestince, aby opustili svá území, a v rozšiřování izraelské nadvlády nad celou Palestinou.
Bastiaan Belder
Pane předsedající, ztratila Evropa veškerou soudnost? Tuto rétorickou otázku nám položily Spojené státy na začátku prosince. Příčinou této ostré kritiky ze strany Kongresu bylo jednostranné ustanovení východního Jeruzaléma jako hlavního města plánovaného palestinského státu v návrhu usnesení Rady, které je nyní v oběhu. Z pozice předsedy delegace pro vztahy s Izraelem jsem si představoval a doufal jsem v konstruktivnější začátek našeho transatlantického dialogu. Rovněž ihned dodávám, že podrobné prozkoumání návrhu prohlášení Rady i jeho konečného znění mě i naše protějšky v Kongresu zanechalo extrémně rozladěné. Zejména se důrazně se distancuji od návrhu rozdělit Jeruzalém. Prohlášení Rady o Blízkém východě považuji za vážnou diplomatickou a politickou překážku v mírovém procesu, a jsem tudíž hluboce zklamán tím, že ministři zahraničí jsou vedeni ze všech předsednictví právě tím švédským, které má napjaté vztahy židovským státem.
Ke zmíněnému prohlášení Rady mám několik zásadních námitek. Tímto způsobem velmi těžko povzbudíme palestinskou samosprávu k obnovení rozhovorů s Izraelem. Prohlášení mimo to odporuje principu blízkovýchodního kvartetu, stanoveného dne 9. listopadu 2008, a to, že "třetí strany by neměly zasahovat do bilaterálních jednání". Spojené státy ve své oficiální reakci na prohlášení Rady dne 8. prosince tuto zásadu ještě jednou zdůraznily. Nezbývá nám tedy nic jiného, než se vzdát tváří v tvář bezvýchodné situaci v mírovém procesu? Jistěže ne! Po nedávné návštěvě delegace v Izraeli pevně věřím tomu, že postupný a jednoznačný proces sbližování mezi Státem Izrael a palestinskou samosprávou je nezbytný a zároveň proveditelný. Postupné předání správy na západním břehu Jordánu, například oblasti C, upevňování hospodářské spolupráce a posilování a ustavování spolehlivých palestinských orgánů skutečně posune mírový proces vpřed. Vyzývám tudíž Radu a Komisi, aby přestaly s kontraproduktivními prohlášeními k mírovému procesu a namísto toho vkládaly investice do konkrétních projektů, jejichž součástí bude spolupráce mezi Izraelci a Palestinci. To je osvědčený evropský postup, není-liž pravda?
Diane Dodds
Pane předsedající, coby členka delegace Parlamentu v Izraeli jsem se zájmem naslouchala komentářům Rady pro zahraniční věci k mírovému procesu na Blízkém východě a prohlášení Komise. Avšak podobně jak to vyjádřil předchozí kolega ve mně zanechávají převládající pocit znepokojení. Izrael je jedinou fungující demokracií v oblasti. Oblíbenou taktikou jeho oponentů je terorismus namířený proti státu. Domnívám se, že prohlášení Rady a Komise nedávají dostatečnou váhu bezpečnostním obavám Izraele. Ve skutečnosti jsem si ani nevšimla, že by se o nich vysoká představitelka zmínila ve svém projevu v této sněmovně.
Dále se domnívám, že prohlášení Izrael příliš zatěžuje v tom smyslu, že by nemusel uspět v procesu pokroku a při řešení otevřených otázek - především ohledně Jeruzaléma.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Pane předsedající, pravdou zůstává, že tato rozprava je velmi neobyčejná, neboť při ní Cecilia Malmströmová sedí v křeslech Rady - doufám, že ji brzy uvidíme sedět v křeslech Komise. Uvidíme, na které židli sedí!
V každém případě, pane předsedající, závěry Rady právě nevzbuzují optimistické myšlení. Rada vyjádřila své hluboké znepokojení nad nedostatečným pokrokem v mírovém procesu na Blízkém východě a žádá o jeho obnovení na základě rezolucí Rady bezpečnosti OSN, závěrů Madridské konference a stanoveného plánu. Nic nového pod sluncem.
Rovněž se v něm uvádí, že Evropská unie je připravena zásadním způsobem přispět k vyřešení problémů, které zde oba řečníci nastínili: problém východního Jeruzaléma, problém s vodou, bezpečnostní problém a problém s hranicemi.
Naskytla se tam však řada nových prvků a byl bych rád, kdyby se k nim naši hosté vyjádřili. Za prvé bych chtěl vědět, zda dle jejich názoru souvisí osmiměsíční moratorium a rozhodnutí Izraelské vlády ohledně osad s novou vládou Spojených států.
Rovněž bych rád věděl, co si myslí o prohlášeních, která včera učinil zástupce hnutí Hamás v pásmu Gazy u příležitosti dvacátého druhého výročí, v nichž uvedl, že nemají v úmyslu Izraeli jakkoli ustupovat a nehodlají jej uznat. Co si myslí o zákonu kontinuity, který se projeví na izraelském lidu v referendu o obsazení okupovaného území?
Na závěr, co si myslí o Goldstoneově zprávě a skutečnosti, že ji přijala Rada OSN pro lidská práva? Domníváte se, že mírovému procesu pomůže, nebo naopak, jak tvrdí Izrael, domníváte se, že jej bude spíše blokovat a překážet mu?
Proinsias De Rossa
Pane předsedající, chtěl bych přivítat konkrétně dva závazky uvedené v prohlášení Rady, které mohou přinést novou dynamiku: podporu dvouletému programu palestinské samosprávy k ukončení izraelské okupace a ustanovení palestinského státu, a připravenost Unie uznat palestinský stát, jakmile to bude možné.
Minulý týden jsem stál v čele oficiální delegace Evropského parlamentu na okupovaná palestinská území a opět jsem se na vlastní oči přesvědčil o tom, že Izrael proti Palestincům používá systém apartheidu, jehož součástí je zabavování a ničení jejich domovů, území, vody a chrámů.
Několik hodin po zveřejnění prohlášení Rady bylo zrušeno povolení mé delegace ke vstupu do pásma Gazy. Nemohl to učinit stát, který k nám chová přátelské vztahy. Zcela jistě se jedná o zásah do demokratického práva tohoto Parlamentu na přiměřené a demokratické vztahy s našimi protějšky, kteří byli zvoleni palestinským lidem.
Mezi lidmi, s nimiž jsme se setkali v oblastech, které jsme navštívili v Hebronu, východním Jeruzalému a Ramalláhu, jsme viděli všeobecnou skleslost a beznaděj. Kde je beznaděj, tam dojde k násilí. Můžeme nyní učinit pokrok, nebo nechat situaci sklouznout do hořkého násilí, které umírněným palestinským politickým představitelům vezme vedoucí postavení. Tato volba je na nás.
Chtěl bych vyzvat Radu i baronku Catherine Ashtonovou, které přeji vše nejlepší, aby obnovily zapojení Unie do tohoto procesu - aby nejen očekávaly, že blízkovýchodní kvartet obnoví své zapojení do procesu - a aby zavedly časový plán, který bude shodný s dvouletým časovým plánem palestinské samosprávy pro provádění principů, které jsme zde nastínili, dle mého názoru velmi odvážně, v průběhu minulého týdne.
Musíme důrazně hájit lidská práva. Musíme jednat. Musíme využít svého přístupu k trhům k tomu, abychom Izraeli dodali impuls. Nemám na mysli sankce. Mám na mysli zajištění toho, aby přístup na náš trh byl využit jako impuls k tomu, aby Izrael začal jednat ve shodě se svými mezinárodními závazky. Rovněž musíme konečně přesvědčit Spojené státy k bezodkladnému opětovnému zapojení na stejném základě, jako jsme navrhli minulý týden.
Chris Davies
Pane předsedající, zpráva vedoucích misí EU o východním Jeruzalému má dost šokující vyznění. Nesmíme chodit kolem horké kaše. Tato zpráva jasně popisuje, že to, co se děje ve východním Jeruzalému, se rovná etnickým čistkám. Palestinské domovy jsou odcizovány, jejich obyvatelé jsou nuceni je opouštět a naděje na mír jsou pošlapávány. Otázka tedy zní: co s tím uděláme?
Velmi vítám závěry Rady. Víme, že jsou silné, jelikož izraelská vláda se okamžitě odmítla jimi zabývat. Nic nového, podle nich. Zvykli si na to, že našimi slovy se nemusí zabývat, neboť po nich nikdy nenásledují činy. Jednají s námi s despektem. A proč by ne - jsme tak důvěřiví, že dokonce platíme účty za okupující mocnost! Necháváme Palestince napospas, zatímco by to měl být Izrael, který bude splácet účty, ne naši daňoví poplatníci.
Mají-li naše slova mít váhu, pak bychom měli zrušit, nebo alespoň pohrozit, že zrušíme dohodu o přidružení, nicméně nám bylo řečeno, že žádný z našich ministrů zahraničí se o této možnosti ani nezmínil. Otázka tedy zůstává: kde je politika? Dobrá, politiku máme. Je to v závěrech. Kde jsou tedy činy? Izrael se nepohne, dokud jej k tomu někdo nedonutí.
Franziska Katharina Brantner
(DE) Pane předsedající, chtěla bych uvítat baronku Catherine Ashtonovou v její nové pozici. Rovněž bych chtěla poděkovat švédskému předsednictví za usnesení a za potvrzení toho, že řešení, kdy budou vytvořeny dva státy, nebude možné dlouhodobě uplatnit, pokud nebudeme schopni vyřešit problém s osadami. Byla zde několikrát zmíněna zpráva vedoucích misí a my se domníváme, že je velmi dobrá. Z toho vyplývají dvě otázky. Jaký je současný status této zprávy a kde bude zveřejněna? Za druhé, co učiní Komise a Rada k tomu, aby byla uskutečněna doporučení ve zprávě? Chtěla bych nyní citovat tři doporučení obsažená ve zprávě. První z nich:
"vyhýbat se a předcházet finančním transakcím subjektů z členských států EU, které podporují výstavbu osad ve východním Jeruzalému tím, že budou přijaty odpovídající právní předpisy EU"; za druhé, "zajistit, aby produkty vyrobené v osadách ve východním Jeruzalému nebyly vyváženy do EU v souladu s Dohodou o přidružení mezi EU a Izraelem"; a za třetí, "zajistit pokyny k označování země původu na produktech z osad pro hlavní odběratele z EU".
(DE) Návrhy obsažené v této zprávě jsou velmi konkrétní a přesné. Jaké kroky máte nyní v plánu učinit k jejich uskutečnění?
Patrick Le Hyaric
(FR) Pane předsedající, paní komisařko, paní ministryně, děkuji vám a vítám vaše komentáře.
Evropa má nyní k dispozici dva zásadní dokumenty, jimiž může prosazovat nové mírové iniciativy. Prvním z nich je odvážná zpráva švédského předsednictví, o níž jste se před chvíli, paní Cecilio Malmströmová, zmínila. Tato zpráva vyzývá k pokroku v souladu s myšlenkou vytvoření dvou států, kdy jedním z nich bude Palestina v rámci hranic z roku 1967, s východním Jeruzalémem coby hlavním městem.
Za druhé je to text našich velvyslanců, vedoucích misí, který poukazuje na to, že izraelské orgány používají strategii, jejíž součástí je ničení domů, osídlování území a porušování lidských práv. Cílem této strategie je odříznout Jeruzalém od západního břehu Jordánu a tím znemožnit samotnou myšlenku vytvoření palestinského státu.
Nicméně slova, která zazní v naší sněmovně, nebudou mít žádný dopad, pokud po nich nebudou následovat konkrétní činy. Musíme jednat a můžeme začít zrušením dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Izraelem do doby, kdy izraelská vláda začne dodržovat mezinárodní právo. Je tedy třeba zajistit ukončení kolonizace, zrušení blokády pásma Gazy, odstranění zdi hanby, návrat uprchlíků a propuštění všech politických vězňů.
Chtěl bych říci ještě jednu věc. Propuštění vojáka Gilada Šalita v této sněmovně již zaznělo. Souhlasím s tím, co tu bylo řečeno. Parlament však musí zároveň vyjádřit podporu i propuštění dalšího evropského mladého občana, francouzského Palestince Salaha Hamouriho. Ano, svobodu pro Gilada Šalita, ale i pro Salaha Hamouriho!
Simon Busuttil
(MT) Dovolte mi prosím, abych začal blahopřáním Radě k odvážným závěrům, k nimž dospěla v minulém týdnu. Dle mého názoru jsme od Rady doposud neměli tak jednoznačné, konkrétní a odvážné závěry k natolik citlivému tématu, jako jsou ty z uplynulého týdne. Z toho důvodu Radě gratuluji.
Nicméně bych rád dodal, že nyní musíme přejít k činům, neboť situace v Jeruzalému se zhoršuje každým dnem a již nelze nadále přihlížet. Existují problémy s do očí bijícími porušeními mezinárodního práva a mnoho obtíží, jež řadě osob přináší velké utrpení, včetně vypovězení z domovů, zboření jejich domů a výstavba nelegálních obydlí. Tváří v tvář takové nespravedlnosti nemůžeme mlčet, jelikož mlčením bychom vyslali poselství o tom, že zákon, diplomacie a opěvovaný princip mírového řešení konfliktů jsou bezcenné. Nemyslím si, že bychom dovolili, aby se něco podobného stalo v naší zemi. Musíme tedy jednat, vytvořit správné prostředí pro budování důvěry mezi oběma stranami a ustavit dva oddělené a životaschopné státy, které mohou v míru společně existovat. Dovolte mi vyjádřit uznání tomu, jakou pomocnou úlohu v tomto ohledu sehrává Jordánsko. Poslední slovo baronce Catherine Ashtonové - byla vám přidělena nová funkce stanovená Lisabonskou smlouvou, velmi důležitá funkce, která nám přináší novou příležitost. Prosím, zasaďte se o to, abychom této příležitosti využili.
Rosario Crocetta
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, byli jsme v Ramalláhu, když jsme se dozvěděli, že Evropa přijala nové rozhodnutí k mírovému procesu na Blízkém východě. Viděli jsme, jak se v tvářích palestinských zástupců začíná objevovat naděje a úsměvy.
Ty dny byly naplněny emocemi a utrpením, které se zračilo na tvářích dětí držících se okenních rámů svých domovů na silnici do Hebronu, opuštěné cestě, kam žádný Palestinec nesmí vkročit. Byli jsme svědky utrpení pětaosmdesátileté stařenky, vyhnané ze svého okupovaného domova, nucené přespávat v chladu ve stanu postaveném na zahradě vedle toho, co býval její vlastní dům, a utrpení na tvářích Palestinců, kteří za pomoci evropských fondů postavili farmu, jež byla následně zpustošena izraelskými vojáky.
Izrael má právo být nezávislým státem, avšak i Palestinci mají právo na svoji vlast, svůj stát a cestovní pas. Rozhodnutí Rady Evropy představuje významný krok vpřed, musíme však okamžitě jednat. Izraelsko-palestinský konflikt je pouze vrškem ledovce konfliktu rozsáhlejšího. Poslední den naší návštěvy nám, delegaci Evropského parlamentu, izraelské orgány zabránily ve vstupu do pásma Gazy. Domnívám se, že v tomto případě by měla vysoká představitelka, baronka Catherine Ashtonová, vystoupit na protest jménem demokratické Evropy.
Chtěl bych poděkovat panu Proinsiasovi De Rossovi, který delegaci vedl, a ostatním jejím členům, neboť v průběhu dní strávených v Palestině mohli zranitelní lidé vidět a slyšet tvář a slova Evropy, která obhajuje práva a přeje si učinit více, což bude nezbytné.
Hannu Takkula
(FI) Pane předsedající, paní komisařko, paní Catherine Ashtonová, domnívám se, že nová vysoká představitelka musí žasnout nad tím, nakolik Evropský parlament splnil svůj domácí úkol. Jaké dějepisné knihy asi četl, pokud si není vědom toho, jakým způsobem vznikl Stát Izrael v roce 1947? Z toho důvodu se interpretace, kterou přijala Rada pod švédským vedením, zdá lehce podivná.
Musíme pamatovat na to, že si Evropská unie musí stát za svými hodnotami. Máme demokracii, lidská práva a svobodu přesvědčení, což je důležité. Dále, Izrael není jedinou demokratickou zemí na Blízkém východě. Neměli bychom tam vytvářet antidemokracie ani nedemokracie, jelikož ty nerespektují naše hodnoty.
Rovněž je velmi důležité mít na paměti, že myšlenka rozděleného Jeruzaléma, který by se stal městem dvou zemí, je docela nepředstavitelná. Evropská unie by podobnou věc jakékoli jiné demokratické zemi nenavrhla. Musíme samozřejmě zajistit, aby Izrael mohl zachovat svůj demokratický systém a svá práva ve vlastním hlavním městě, a Evropská unie může být zapojena do mírového procesu, což by měla, avšak v diplomatické roli, ne z pozice lékaře nebo soudce.
Je politováníhodné, že Gilad Šalit, který je státním příslušníkem Francie - občanem Evropské unie - a izraelským vojákem stále nebyl propuštěn. Je to dokladem smýšlení palestinské správy a hnutí Hamás o Evropské unii. Nemají sebemenší respekt vůči našim zásadám a principům. Potřebujeme jít dále a měli bychom opustit vzdušné zámky, z nichž se skládá velká část usnesení Rady.
Izrael je demokracie; má stejné hodnoty jako my. Musíme hájit demokracii a právo tamějších obyvatel na kompletní a bezpečnou existenci a na mír - a míru může být dosaženo za předpokladu, že teroristické organizace, hnutí Hamás a jeho stoupenci zastaví útoky proti Izraeli a jeho občanům. Zde máme možnost společně bojovat proti terorismu a umožnit Izraeli, aby existoval jako národ.
Frieda Brepoels
(NL) Pane předsedající, vedoucí delegace EU v Jeruzalému a Ramalláhu ve své zprávě ze dne 23. listopadu zcela jednoznačně uvedli, že Izrael se aktivně podílí na nelegálním zabírání východního Jeruzaléma a na jeho naprosté izolaci od ostatního území na západním břehu Jordánu. Sama sebe se tedy ptám, z jakého důvodu Rada pro zahraniční věci neučiní správné závěry z těchto faktů. Proč jednoduše ignoruje konkrétní doporučení, zejména tak významné faktické zprávy - která je její vlastní zprávou - a tím, s vědomím toho, že současný vývoj je nevratný, dokonce zpochybňuje šance na ustanovení nezávislého a funkčního palestinského státu společně se Státem Izrael? Mírový proces na Blízkém východě nepotřebuje nejasná prohlášení. Je nejvyšší čas a příhodná chvíle k tomu, aby se Evropská unie ujala aktivní a viditelné úlohy v regionu, což je samozřejmě možné tehdy, když prokážeme odvahu k zaujetí jasného a jednoznačného postoje, především co se týče východního Jeruzaléma.
Charalampos Angourakis
(EL) Pane předsedající, politika EU směřuje společně se Spojenými státy a Severoatlantickou aliancí k podpoře izraelské vlády v její kriminální politice genocidy na palestinském lidu. K tomuto závěru dospěli členové delegace Evropského parlamentu, kterým izraelské orgány zakázaly vstup do okupovaného pásma Gazy.
Politika EU a nedávné rozhodnutí především poskytují další čas izraelským vládám, které se zabývají válečnými zločiny, jak je nám to známo ze zprávy OSN o válce v pásmu Gazy, aby mohly pokračovat ve svých plánech na okupaci.
Vyhýbavě hovoří o tom, že se Evropská unie nedrží spravedlivé globální výzvy k vytvoření funkčního a nezávislého palestinského státu na základě území z roku 1967 s hlavním městem ve východním Jeruzalému. Evropská unie v tomto směru nepodniká žádné praktické kroky. Naopak, posiluje vztahy s Izraelem, který pokračuje ve výstavbě osad, zejména ve východním Jeruzalému, ve stavbě separační zdi a v ostudné a zločinné izolaci pásma Gazy.
Odmítáme imperialistické plány pro Blízký východ a stojíme po boku palestinského lidu a všech ostatních, kteří bojují na jejich straně.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Musím říci, že závěry zasedání Rady ministrů, které se konalo v uplynulém týdnu, nejsou zcela vyvážené a kromě toho mám pocit, vzhledem k tomu, že se tímto tématem dlouhodobě zabývám, že příliš nepokročily co se týče našeho úsilí o mírové soužití těchto dvou národů.
Chtěla bych tedy říci, že jsem si vědoma toho, že můžeme učinit víc. Musíme být nejen mediátory, ale i aktivními mediátory tohoto mírového procesu a musíme trvat na tom, aby se řešení této katastrofální situace stalo rovnocenným, aby bylo rovnocenným a přijatelným řešením pro oba státy, a aby se na něm oba státy - Palestina i Stát Izrael, stejným dílem podílely
Rada se snažila vrátit Palestince zpět k jednacím stolu i přes jejich nesouhlas s některými izraelskými opatřeními, a my rovněž trváme na tom, aby byly co nejdříve odstraněny zbytečné překážky mírovému procesu. Demolice palestinských domovů ve východním Jeruzalému a výstavba osad a separační zdi na okupovaném území jsou nepřijatelné. Stejně tak je však nepřijatelné, abychom vystavili Izrael útokům a teroristické činnosti namířené proti občanům Státu Izrael a přitom jej nebyli schopni aktivně bránit.
Samozřejmě bych chtěla zdůraznit, že je rovněž nezbytné dodržovat mezinárodní právní rámec, bez nějž nemůžeme mít naději ve stabilní vývoj v regionu. Dle mého názoru jsme my, Evropané, EU a občané našich států, připraveni podat pomocnou ruku a já přeji baronce Catherine Ashtonové, aby dosáhla úspěchu ve své misi ve zmíněném regionu a vrátila se s dobrými zprávami.
Alexandra Thein
(DE) Pane předsedající, paní Malmströmová, paní baronko Catherine Ashtonová, dámy a pánové, jsem členkou delegace pro vztahy s palestinskou legislativní radou, jinými slovy s palestinským parlamentem. Minulý týden byl naší delegaci Izraelem zakázán vstup do pásma Gazy. Situace v pásmu Gazy je velmi znepokojivá, především nyní, s příchodem zimy. Pouhých 10 % obyvatel může získat zásoby, které potřebuje, tím, že pašuje zboží přes tunely, a právě z toho důvodu jsou tunely tolerovány všemi stranami.
Před uskutečněním operace "lité olovo" byla situace opačná a 90 % obyvatel pásma Gazy bylo schopno se o sebe postarat. Izrael by jako okupující mocnost měl zodpovídat za zajištění potřeb populace na všech okupovaných územích. Izrael se své povinnosti dané mezinárodním právem vyhýbá, což znamená, že mezinárodní komunita a především EU musí zasáhnout.
Pokud dodáváme potravu 90 % obyvatel pásma Gazy, pak máme právo se přesvědčit o tom, kde jsou vynakládány peníze evropských daňových poplatníků, zda jsou využívány patřičným způsobem a zda dorazí k lidem, kteří to potřebují.
Hélène Flautre
(FR) Pane předsedající, i já bych chtěla poblahopřát Cecilii Malmströmové a švédskému předsednictví k jejich vynikajícím závěrům. Znovu oživují očekávání, která jsme všichni měli, konkrétně, že bude potvrzeno, že v souladu s mezinárodním právem EU skutečně nese zodpovědnost za mír v tomto regionu, což má dle mého názoru klíčový význam.
Překvapuje mě však, že jeden rok po vojenské invazi do pásma Gazy se v těchto závěrech nevyskytla ani zmínka o opatřeních v návaznosti na Goldstoneovu zprávu, kterou zajišťovala Rada. V jaké fázi se nacházíme v souvislosti s těmito opatřeními souvisejícími s Goldstoneovou zprávou, k nimž se Rada zavázala, zejména s ohledem na interní vyšetřování, které zahrnuje různé dotčené strany?
Dále mě velmi těší skutečnost, že východní Jeruzalém je považován za hlavní město budoucího palestinského státu, nebo za Jeruzalém obou států. Tyto závěry však postrádají konkrétní možnosti k akci. Na druhou stranu velká řada těchto možností je obsažena ve zprávě z mise, kterou připravily hlavy států či vlád, jež navštívily východní Jeruzalém.
Vyzývám tedy Komisi a Radu, aby nám vysvětlily konkrétní metody, jejichž prostřednictvím Evropská unie ve skutečnosti nebude uznávat ani legitimizovat zabrání východního Jeruzaléma, o nějž Izrael v současné době usiluje mimo jiné tím, že zavádí hospodářská opatření, a zároveň se bude podílet rozsáhlém vysídlování palestinských komunit.
Richard Howitt
Pane předsedající, chtěl bych uvítat přítomnost nové vysoké představitelky v naší sněmovně a rovněž významné závěry Rady k situaci na Blízkém východě, které připravilo švédské předsednictví.
Co se týče Goldstoneovy zprávy, chtěl bych jménem předsednictví poblahopřát Carlu Bildtovi za to, že se pochvalně vyjádřil - cituji - k "věrohodnosti a velké celistvosti" Goldstoneovy zprávy. Skutečně se domnívám, že by bylo užitečné, aby Cecilia Malmströmová zde v Evropském parlamentu zopakovala, co její velvyslanec uvedl v OSN - že EU naléhavě vyzývá Izrael a Palestince k tomu, aby zahájili přiměřená, věrohodná a nezávislá interní vyšetřování porušování lidských práv v souvislosti s konfliktem v pásmu Gazy.
Na závěr, mohl bych se zeptat předsednictví a vysoké představitelky, zda jsou si vědomy toho, že minulý týden schválila britská vláda pokyny k označování potravin, jimiž bude možné odlišit dovážené zboží z palestinských území a zboží z nelegálních izraelských osad, a zda by nám mohly sdělit, jaké mají plány k tomu, aby tuto radu rozšířily na evropskou úroveň. Jako voliči si můžeme zvolit, zda budeme platit náklady na mír. Jako spotřebitelé nechceme podporovat náklady na konflikt.
Ramon Tremosa i Balcells
Pane předsedající, domnívám se, že postoj, jejž Evropská unie nedávno zaujala k situaci na Blízkém východě pod vedením švédského předsednictví, který spočívá v uznání východního Jeruzaléma coby hlavního města budoucího nezávislého palestinského státu, může poškodit úsilí Evropy o to, aby sehrála významnou úlohu v mediaci mezi Izraelem a Palestinci. Může být kontraproduktivní ve vztahu k našemu společnému cíli ustavit v tomto neklidnému regionu mír.
Osobně se domnívám, že by bylo výhodnější a užitečnější, aby Evropská unie namísto jednostranného a neočekávaného vyhlášení nezávislého hlavního města palestinských území soustředila veškeré své úsilí na podporu a prosazování vytvoření skutečné demokracie na palestinských územích, například tím, že bude podporovat nenásilnou opozici. To by pomohlo izraelskému státu, demokracii a mezinárodní komunitě k nalezení věrohodného a legitimního partnera.
Jak to dnes uvedla Cecilia Malmströmová, status Jeruzaléma by měl být vyjednán oboustranně mezi Izraelci a Palestinci. Z toho důvodu se domnívám, že myšlenka řešení "dvou demokracií pro dva národy" by byla ve velké míře vhodnější než řešení "dvou států pro dva národy".
Milí kolegové, demokracie je předpokladem míru.
Michael Gahler
(DE) Pane předsedající, nejprve bych rád vyjádřil, jak mě těší, že baronka Catherine Ashtonové sedí na straně Komise. Doufám, že tomu tak bude i nadále.
Chtěl bych předsednictví položit dvě otázky. V závěrech Rady ministrů zahraničí se nevyskytuje žádná zmínka o blízkovýchodním kvartetu. Je to způsobeno tím, že se Rada neshodla v otázce úlohy blízkovýchodního kvartetu v mírovém procesu, nebo jaký k tomu má důvod?
Za druhé, totéž platí pro hnutí Hamás. O této skupině není v závěrech zmínka, přestože je bohužel z politického hlediska důležitá. Co se za tím skrývá?
Frédérique Ries
(FR) Pane předsedající, vzhledem k tomu, že si Patrick Le Hyaric téměř dvakrát prodloužil čas vyhrazený na svůj projev, považuji za své právo hovořit svojí obvyklou rychlostí, nicméně půjdu přímo k věci.
Pod vedením švédského předsednictví jsme si zvykli na lepší, mnohem lepší standardy. Ať mi Cecilia Malmströmová prosím odpustí moji upřímnost. Pro začátek, označení a prohlášení východního Jeruzaléma coby hlavního města budoucího palestinského státu, jak to Cecilia udělala, je, dle mého názoru neobvyklý diplomatický omyl - eufemisticky řečeno. Tento omyl nespočívá v podstatě - aby někdo má slova nepochopil špatně - ale v tom, že toto prohlášení, které předurčuje finální výsledek jednání, znevažuje zúčastněné strany a blahosklonně jimi pohrdá. Kromě toho řada členských států přijala vlastní stanovisko a od prvního návrhu textu se distancovala.
Takže ano, samozřejmě, tisíckrát ano otevřenému hlavnímu městu, sdílenému hlavnímu městu, této formě sdílení, která od roku 2000 doposud patří ke Clintonovým parametrům pro vyjednaný mír, principu, jejž Ehud Barak a další přijali ve městě Taba. Dále si rovněž pamatujeme, jak mocným způsobem tuto zásadu v naší sněmovně hájili Avraham Burg a Ahmed Qurei. Jeruzalém: posvátné město tří náboženství, hlavní město knih, otevřené hlavní město. Jediný problém spočívá v tom, že naší úlohou není vnutit a prosadit sdílení, časový rozvrh a metody, ale - jak tu již zaznělo - podporovat dialog a tím umožnit, aby obě zúčastněné strany, Palestinci i Izraelci, dospěly k nějakému závěru.
Sarah Ludford
Pane předsedající, závěry Rady jsou skutečně vítaným a důrazným prohlášením postoje EU a jejího záměru sehrát mnohem silnější úlohu v obnoveném závazku blízkovýchodního kvartetu. Souhlasí tedy Rada a Komise s tím, že to, o co zde někteří naléhavě žádají, totiž zahájení bojkotu Izraele, je zcela špatný způsob, jak tohoto závazku dosáhnout? Bojkotovat a zároveň se angažovat nelze.
Správným přístupem je určitě ten, který ve svých závěrech zdůraznila Rada, tedy opětovně potvrdit další rozvoj bilaterálních vztahů s Izraelem. Jakkoli je to lákavé, Rada může být vlivným hráčem pouze z politického hlediska, nebo pomocí hospodářské podpory, pokud odolá pokušení - k němuž ji někdy přivádí frustrace z činů jedné nebo druhé strany - použít některou formu sankcí nebo trestu, jež by se uplatnily na tu či onu stranu. Tato situace je příliš spletitá a jednoduše podkopává souvislý a soudržný tlak ze strany EU na obě strany, aby se vrátily k vyjednávacímu stolu a dospěly k mírové dohodě.
Ivo Vajgl
(SL) Já se rovněž stavím proti vyjadřování hrozeb a sankcí a rovněž dávám přednost konstruktivní politice a dialogu. S politováním však musím konstatovat, že zde dnes příliš často zaznělo poselství o Izraeli coby demokratickém státu. Izrael je stát, který se nechová demokraticky ve vztahu k Palestincům a ve vztahu k našim společným cílům, jímž je ustavení dvou nezávislých, sebevědomých a bezpečných států, které budou společně existovat bok po boku. Z toho důvodu se, baronko Catherine Ashtonová, domnívám, že jste dnes obdržela řadu impulsů k rozvíjení konstruktivnější a efektivnější politiky Evropské unie. Musím bohužel říci, že Izrael nás nadále považuje za pouhé virtuální nebezpečí, ne za skutečný subjekt, s nímž by měl zahájit dialog a který by mu mohl být prospěšný při řešení problému.
Robert Atkins
Pane předsedající, jako členovi delegace, která minulý týden odcestovala do Palestiny, mi jednoznačně došlo, že existuje řada rozumných lidí, kteří se domnívají, že možnost vytvoření dvou států je již dávno pohřbena, z velké části kvůli izraelským aktivitám, v neposlední řadě kvůli návrhům na prodloužení zdi ještě dále do východního Jeruzaléma a za něj, čímž by se západní břeh Jordánu rozdělil na severní a jižní část.
Jaké zájmy budeme hájit a jaká opatření pravděpodobně přijmeme v případě, že se řešení pomocí vytvoření jednoho státu stane realitou?
Za druhé, jsou si předsednictví a Catherine Ashtonová vědomy toho, kolik názorů panuje, opět, mezi rozumnými lidmi, o frašce, která probíhá vzhledem k tomu, že mezi většinou osob převládá blízkovýchodní kvartet? Co učiníme, abychom zajistili, že náklady na tuto operaci budou vyváženy její efektivitou, která je nyní nulová?
Charles Tannock
Pane předsedající, souhlasím s izraelským ministrem zahraničí, Avigdorem Liebermanem, v tom, že závěrečná prohlášení Rady jsou pravděpodobně o mnoho lepší než předchozí švédský návrh, který jsem viděl před několika týdny, nicméně nejsou v nich zmínky o přijatých zásadách blízkovýchodního kvartetu, které hnutí Hamás neuznalo, jelikož nadále terorizuje úředníky palestinské samosprávy i civilisty v pásmu Gazy.
Rovněž, z jakého důvodu Carl Bildt, ministr zahraničí, oblast nenavštívil a neprokázal tím solidaritu s demokratickým Izraelem a umírněnými Palestinci?
Dále, proč bylo v tomto kritickém období zcela vynecháno zabrání východního Jeruzaléma?
EU musí být vyváženější a formálně rozpoznávat naše demokratické hodnoty se Státem Izrael a dokonce posílit účast Izraele v programech EU - mimořádně v tomto souhlasím s baronkou Ludfordovou - v souladu s Dohodou o přidružení, s cílem budovat důvěru Izraele v dobrou vůli EU s židovským státem.
Cecilia Malmström
Pane předsedající, děkuji za velmi konstruktivní rozpravu. Chtěla bych začít tím, že zodpovím některé konkrétní otázky a poté řeknu několi slov na závěr.
Goldstoneova zpráva je velmi důležitá. Je to významná zpráva. Je důležité její závěry důkladně prostudovat a EU vyzývala obě strany, Izrael i Palestince, aby zahájily přiměřená vyšetřování v duchu doporučení obsažených ve zprávě.
Co se týče blízkovýchodního kvartetu, existuje zmínka o blízkovýchodním kvartetu jako takovém a o tom, že je nutné, aby blízkovýchodní kvartet posílil své úsilí směrem k závěrům přijatým Radou. S ohledem na hnutí Hamás Rada nadále udržuje kontakty s palestinskými vedoucími představiteli pod vedením prezidenta Mahmúda Abbase a premiéra Saláma Fajjáda. Podmínky k zahájení rozhovorů s hnutím Hamás jsou dobře známy a doposud nebyly splněny.
Na závěr bych chtěla uvést, že mě nesmírně těší vysoká úroveň podpory našim závěrům v této sněmovně. Každý, samozřejmě s lehce se rozcházejícími názory, si cení toho, jak je významné jakýmkoli možným způsobem usilovat o podporu mírového procesu na Blízkém východě, a ve všech převládá obrovský pocit frustrace z toho, že jde kupředu tak zoufale pomalu. Vánoční klid, který brzy spočine na této sněmovně a na řadě míst ve světě, se v letošním roce do tohoto regionu opět nedostaví takovým způsobem, jakým bychom si přáli.
Na počátku švédského předsednictví jsme doufali, že úsilí prezidenta Spojených států Baracka Obamy přinese ovoce v jednání mezi Izraelem a Palestinou. Je nezbytné, aby EU a Spojené státy velmi úzce spolupracovaly. K tomu doposud nedošlo, avšak - jak tomu v tomto případě bylo vždy - musíme být trpěliví a vytrvalí. EU musí být důsledná a pevně stát na svém poselství ohledně východního Jeruzaléma, hranic, osad a bezpečnosti. Velmi mě těší vysoká míra shody zde v Parlamentu i co se týče našich závěrů, které jsou jednoznačné a důsledné. Stanou se dlouhodobým základem pro práci EU v budoucnosti. V tomto ohledu bude nezbytné zajistit, aby všechny orgány úzce spolupracovaly.
EU nadále pokračuje ve své misi evropské bezpečnostní a obranné politiky v regionu, a zejména Koordinační úřad Evropské unie pro podporu palestinské policie (Eupol Copps), v uplynulém roce významným způsobem přispěl ke zlepšení sociálních a hospodářských podmínek Palestinců na západním břehu Jordánu. EU rovněž podporuje přípravy na vytvoření nezávislého palestinského státu. Je tu potřeba odvést mnoho práce a my samozřejmě podporujeme program, který předložily palestinské orgány: Palestina: Ukončení okupace, ustavení státu.
Chceme-li dospět ke konci tohoto konfliktu, je třeba, aby mezi oběma stranami byla dojednána dohoda. Její součástí musí být veškeré záležitosti. Nemůžeme přijmout řešení, které je dáno jednostrannými opatřeními a následně se stane hotovou věcí. Řešení musí být komplexní. Musí v něm zaznít hlas Libanonu a Sýrie a je třeba, aby bylo součástí regionální strategie, skrze niž bude urovnán arabsko-izraelský konflikt. Tak daleko jsme ještě nedospěli, avšak EU i přesto učinila obrovský krok vpřed. Veškeré orgány se z velké části shodnou na tom, že je to zapotřebí, a já se těším na stálou spolupráci v této záležitosti.
Catherine Ashton
kandidátka na místopředsedkyni Komise. - Pane předsedající, ráda bych pouze podotkla, že otázka toho, ve kterém křesle sedím, se bude dle mého názoru stále vracet. Sedím zde, jelikož místo pro Radu je tam. Možná budu muset vstát a přejít na její místo, nebo mi budete muset vyhradit křeslo, které bude stejně vzdálené od obou, neboť vás ujišťuji, že ať si sednu kamkoli, bude to problém. Je mi však velkým potěšením být zde s Ceciliou a já se velmi těším na naši společnou práci.
Z rozpravy, již jsme nyní vedli, mi nejvíce vyvstává skutečnost, že ve velké míře - a domnívám se, Roberte Atkinsi, že v tom, co jste uvedl, můžete být výjimkou, jakkoli pečlivě jsem vám naslouchala - panuje všeobecné přesvědčení o tom, že usilujeme o nalezení řešení, kdy budou vytvořeny dva státy. U všech poslanců je znát velké emotivní zanícení, především, mohu-li to říci, u Proinsiase De Rossa a ostatních poslanců, kteří se z regionu nedávno vrátili a kteří na vlastní oči viděli, jak hrozivá je situace na místě.
Domnívám se, že významným charakteristickým rysem závěrů Rady je jejich naprostá jednoznačnost. Dávají mi skutečný pocit směru, jímž se musíme vydat. Další jasně vyjádřenou skutečností - a za to vděčíme práci předsednictví, již v tomto směru odvedlo - je frustrace, která v této sněmovně převládá nad tím, že se věci nehýbou, frustrace z toho, že názory se někdy docela liší, ale i přesto se spojí v přání nalézt řešení. Jemné rozdíly jsou důležité. Názory, které jste zaujali k rozdílům i k podobnostem, jsou pro mne důležité z hlediska směřování těchto rozprav a jednání v budoucnosti.
Zcela nepochybuji o tom, že musíme udělat dvě věci. První z nich jsou záležitosti spíše politického rázu, které jste zcela oprávněně zmínili. Jaký bude náš vztah? Já jsem teprve na začátku cesty a tato rozprava je pro mě nesmírně významná v tom, že mohu naslouchat názorům, které jsou prosazovány. Vyvozuji z nich zaprvé, že blízkovýchodní kvartet musí prokázat, že stojí za to úsilí a že je schopen se znovu obnovit. Již jsem o tom hovořila pomocí videotelefonu s pracovníky v Jeruzalému, mluvila jsem i s Tonym Blairem o jeho práci a s ministryní zahraničí Spojených států amerických Hillary Clintonovou. Bude-li to fungovat, je to velmi důležité, a výraz "znovu obnovit" ("reinvigorate") je zcela na místě.
Za druhé jsou tu témata týkající se dané oblasti, které předsednictví zmínilo v souvislosti se širšími otázkami ohledně ostatních zemí, s nimiž se musíme spojit. Dle mého názoru je z dnešního dne nejdůležitější: co bude EU schopna sama udělat?
To mne v jistém slova smyslu přivádí k tomu, čemu říkám praxe. Řada kolegů zde nadnesla konkrétní záležitosti, které se to týkaly toho, co dělá Spojené království v oblasti označování, otázek ohledně dohody o přidružení, nebo zda tato zpráva - zpráva vedoucích misí - a její doporučení, která jsem ještě nezvážila, jsou tam přítomny. Musíme všechny tyto otázky pečlivě zvážit, avšak zároveň je třeba, abychom prokázali praktickou podporu na místě samotném.
Popsala jsem skutečnost, že je třeba 1200 tříd, i naši práci v oblasti zdravotnictví. Ve velké míře se zasazujeme se o plán budování státu premiéra Saláma Fajjáda a o posilování orgánů, především co se týče právního státu. Je třeba, aby bylo vidět naše praktické zapojení na místě samotném, praktická práce na hledání způsobů, jimiž můžeme zlepšit situaci lidí, kteří tam musí každým dnem žít a kteří spoléhají na to, že jim poskytneme pomoc, kterou potřebují.
A to je ta nejdůležitější a nepraktičtější věc, kterou musím udělat přede všemi ostatními. Práci, již bych chtěla udělat, bych popsala následujícím způsobem: máme potenciál ovlivnit oblast politickou a hospodářskou. Chtěla bych tyto dvě věci spojit, nalézt způsob, jímž můžeme posílit to, co již děláme, podpořit práci, která probíhá, zefektivnit činnost blízkovýchodního kvartetu, propojit to, co dříve bylo svým způsobem propojeno - aby Rada a Komise pracovali bok po boku - a učinit z nich jedno, tak, aby to, co budeme dělat na místě, skutečně přineslo výsledky.
Na konci to budou pouze dvě strany, které se spojí, učiní rozhodnutí a naleznou mír. Avšak, než se dostaneme ke konci, máme významnou úlohu a já jsem odhodlána vaším jménem i jménem Komise a Rady zajistit, že tuto úlohu sehrajeme v plné míře.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (Článek 149)
Dominique Baudis  
V průběhu posledního zasedání Rady pro zahraniční věci oznámila Rada Evropské unie, že si přeje, aby byl v blízké budoucnosti vytvořen palestinský stát v rámci hranic z roku 1967 s východním Jeruzalémem jako jeho hlavním městem. Evropa tedy nastiňuje podmínky funkčního řešení konfliktu na Blízkém východě, které je přijatelné pro obě strany. Řešení, které Rada navrhuje, je spravedlivé. Izrael a Palestina jej mohou využít jako základ, podle nějž mohou vyměnit půdu za mír. Evropská unie zde má sehrát zásadní úlohu. Může podpořit mezipalestinské usmíření, bez něhož nebude existovat jednotný partner, který by jednal s Izraelem. Může povzbudit k obnovení izraelsko-palestinského dialogu v rámci Unie pro Středomoří.
Daciana Octavia Sârbu  
písemně. - Vítám nedávné závěry Rady k této záležitosti, především co se týče otázky východního Jeruzaléma. Rada zaujala jednoznačný postoj k několika klíčovým otázkám, mezi něž patří hranice z roku 1967, izraelské osady, přístup do pásma Gazy a podpora řešení, kdy budou vytvořeny dva státy, v nichž Jeruzalém bude sdíleným hlavním městem. To jsou i nadále některé ze zásadních sporných bodů. Radě se podařilo se k nim vyjádřit ve svých závěrech. Rada poskytla vysoké představitelce EU seznam konkrétních cílů a jasný směr, jímž by se podle EU mělo jednání stáčet. Věřím tomu, že tato jednoznačnost a jednota ze strany členských států povede k efektivnějšímu zapojení EU do jednání a k rozšíření kapacity k zapojení dalších klíčových aktérů v mírovém procesu.
