Взаимно признаване на професионалните квалификации (разискване) 
Председател
Следващата точка е въпросът с искане за устен отговор, зададен от Malcolm Harbour, Andreas Schwab, Evelyne Gebhardt, Cristian Silviu Buşoi, Heide Rühle, Adam Bielan и Kyriacos Triantaphyllides, от името на комисията по вътрешния пазар и защита на потребителите, към Комисията относно прилагането на Директива 2005/36/ЕО относно признаването на професионалните квалификации (O-0108/2009/rev.2 - B7-0217/2009).
Malcolm Harbour
Г-н председател, с Ваше позволение бих искал да предложа да изчакаме малко, защото това е въпрос с искане за устен отговор към Комисията и се надявахме, че г-н Макрийви ще бъде тук, но виждам, че г-н Самецки ще направи изказване. Не познавам г-н Самецки и затова ми е интересно, че той е тук, за да отговори на въпрос, по който работят г-н Макрийви и неговият екип. Благодаря Ви много.
Имах намерение да приветствам тук г-н Макрийви и да му благодаря за свършената работа, но се надявам, че ще предадете приветствията ни по повод на това, заради което щеше да бъде неговата последна поява при нас. Все пак искам да изразя особеното си задоволство, че г-н Barnier се присъедини към нас като много активен член на моята комисия, за да чуе това, тъй като става дума за досие, което в голяма степен ще бъде в неговата област, ако Парламентът, разбира се, одобри неговата номинация и Комисията продължи по-нататък. Така или иначе е чудесно, че той е тук.
Свободното движение на специалисти и директивата относно взаимното признаване на професионалните квалификации са сред ключовите въпроси, за които моята комисия е загрижена най-много в цялото изграждане на единния пазар. Съвсем закономерно разискваме въпроса тази сутрин с Комисията, като в основни линии искаме актуална информация относно напредъка при транспонирането на преразгледаната директива, по която моята комисия работи през периода 2004-2005 г., и за това, как точно се прилага от държавите-членки. Моментът е много подходящ и защото професор Monti дойде в комисията ни в понеделник, за да ни осведоми за задачата, свързана с председателя на Комисията, за бъдещата насока на вътрешния пазар. Той специално подчерта, че част от проблема с вътрешния пазар всъщност не е липсата на законодателство, а последователното прилагане и ефективност на съществуващите инструменти, с които с разполагаме, за да бъде създаден вътрешният пазар.
По отношение на взаимното признаване на професионалните квалификации, както ясно посочва текстът на нашия въпрос, вече ни е известно, че граждани от целия Европейски съюз се сблъскват със значителен брой проблеми, свързани с признаване на професионалните квалификации. По този въпрос има едно от най-високите равнища на оплаквания в механизма Solvit, който ние твърдо подкрепяме на равнище правителства на държавите-членки. Много хора не са доволни от липсата на ясни решения, а също и от липсата на контакт между разрешаващите органи в различните държави-членки. Едно от нещата, които постигна нашето собствено проучване - и тази комисия възложи проучване по въпросната тема - е да покаже, че е необходимо постоянно подобряване на координираната дейност за подпомагане на хората, когато трябва да се възползват от своите права съгласно взаимното признаване. Другият аспект е, че от извършената от нас и останалите работа става ясно, че не е голям броят на професиите, които мислят в посока включване в Европейската квалификационна рамка. Има сериозни въпроси, които трябва да зададем във връзка с механизма - за това, доколко е улеснен достъпът до него и доколко ефективен е на практика. От статистиката и данните става ясно - и съм уверен, че след малко ще го чуем от Комисията - че транспонирането на този инструмент закъснява в почти всички държави-членки. Задействането му отнема много повече от очакваното от хората време и това само по себе си поражда опасения за сложността на самия инструмент.
За да можем да видим нещата цялостно в контекста на работата на комисията по вътрешния пазар през следващите пет години, аз се радвам, че всички координатори на комисията са днес тук - така мисля - и искам да им благодаря за извършената съвместно с мен работа по оформянето на бъдещия дневен ред на тази комисия. Този въпрос за взаимното признаване на професионалните квалификации не е изолиран. Той е част от убеждението ни, че ролята на нашата комисия е да продължи да проучва, да насърчава и да дава препоръки за бъдещото развитие на ключови законодателни решения, основните градивни елементи на единния пазар.
Известно ни е, че през 2011 г. Комисията трябва да преразгледа директивата относно взаимното признаване. Запланували сме заседание на националните парламенти и техните членове, на което да обсъдим това предложение. Вече сме провели изслушване по въпроса и сме изготвили доклада за проучването. Това са инструментите, които моята комисия може да използва и ако координаторите се съгласят, уверен съм, че някъде през 2010 г. ще сме в процес на изготвяне на доклад по собствена инициатива, който да представим при обсъждането в Комисията.
Това е контекстът на въпроса. Очакваме с нетърпение отговора на Комисията, който да постави рамката, но това е само началото на процеса и съм уверен, че новият член на Комисията ще може да продължи работата и да си сътрудничи с нас, така че действително да разработим това важно законодателство и да постигнем един по-добре работещ общ пазар.
Павел Самецки
Г-н председател, искам да благодаря на членовете на комисията по вътрешния пазар и защита на потребителите за това, че повдигнаха тези важни въпроси.
Преди да отговоря на отделните въпроси, позволете ми да започна с един общ преглед. Целта на Директивата относно признаването на професионалните квалификации е да улесни свободното движение на наши граждани във вътрешния пазар. Две години след края на периода за транспониране, транспонирането е завършило в 22 държави-членки, а четири държави-членки има вероятност да го приключат до края на годината. На този етап обаче аз съм загрижен за Гърция, от която все още не сме получили никаква мярка за транспониране.
По отношение на първия въпрос. Транспонирането се оказа предизвикателство за държавите-членки, най-вече защото то засяга повече от 800 различни професии. Тези професии често са регулирани от федерални или регионални закони. Това обаче не може да бъде извинение за каквито и да е закъснения, а и Съдът на Европейските общности до този момент не е счел за приемливи такива закъснения в шест свои решения.
По отношение на втория въпрос - основните проблеми са свързани със здравните професии и архитектите, при които съществува по-голяма степен на хармонизиране на квалификационните изисквания на европейско равнище. Проблеми има също така и при професии с по-голяма трансгранична мобилност на работници, като например учители или екскурзоводи.
По третия въпрос, приоритет на Комисията е да гарантира правилно и последователно изпълнение на директивата. За тази цел сме разработили кодекс за поведение относно административните практики и ръководство, насочено към гражданите, които също ще спомогнат за по-голяма последователност.
Що се отнася до пречките, които бяха посочени от Solvit, отлично сме запознати с практическите проблеми, като например забавяния в процедурата по признаване, липса на отговор от компетентните национални органи, необосновани решения, изгубени досиета и т.н. Понякога на мигранти се предоставя погрешна информация и те биват насочвани да следват грешни процедури. Все пак мрежата Solvit се доказа като ефективна при решаването на много от тези проблеми.
Но не е само Solvit. В момента във всички държави-членки има национални центрове за контакт, които предоставят информация и съдействие на гражданите, като Комисията очаква в бъдеще те да бъдат още по-активни. Освен това информационната система за вътрешния пазар също предоставя начини за подкрепа на повече от 1 200 случая на обмен на информация за много от регулираните професии тази година. Това доведе до подобрения на ежедневното административно сътрудничество между държавите-членки.
И накрая, по последния въпрос. Комисията не е в състояние да направи преценка дали е необходима реформа към момента. Това ще бъде направено по време на последваща оценка, предвидена в директивата. Разбира се, намерението ни е да се придържаме към графика, определен в директивата. От следващата Комисия ще зависи как да продължи по-нататък.
Kurt Lechner
Г-н председател, госпожи и господа, през 2005 г. приехме тази директива след няколко години работа и разисквания в Парламента и тя влезе в сила. През 2007 г. тя започна да се прилага. Сега сме 2009 г. и е трудно да се приеме, че директивата не е приложена навсякъде, особено след като не е съвсем нова, тъй като вече имаше направени предложения. Мога единствено да насърча Комисията да упражни по-голям натиск върху държавите-членки.
Очаквах, че проблемите ще се крият в практическото управление на директивата. Това е основната тема на предстоящите разследвания: да се определи къде съществуват конкретни местни проблеми и да се установи какво всъщност се случва. Някой вече се позова на факта, че 20% от жалбите към SOLVIT са свързани с този проблем. Това е много сериозен въпрос. Г-н Harbour основателно подчерта - и не искам да повтарям казаното от него - важността на този проблем за вътрешния пазар от икономическа гледна точка.
Все пак, отделно от икономическите въпроси, една от основните свободи на гражданите също така е да могат да упражняват своята професия и да разгърнат възможностите си в друга държава, например когато сключат брак или се преместят в друга държава по друга причина. Това е реален проблем за гражданите на Европа.
Важно е да признаем, че проблемите са неизбежни. Това е сложен въпрос, необходимо е време за прилагане, участват различни култури и традиции, по-специално що се отнася до професиите и понятията за качество и квалификации в рамките на тези професии. Ето защо не е възможно да бъде призната безусловно всяка квалификация от една държава в друга. За мен и за нас, тук става въпрос не толкова за решаването на отделни случаи на затруднения, които неизбежно ще настъпят, а по-скоро за разследване - и това именно е ролята на SOLVIT - дали съществуват недостатъци в структурите или в системата и дали и как могат да бъдат направени подобрения.
Бих искал да подчертая, че тази тема никога няма да се изчерпи. Това е въпрос за години напред, тъй като нови професии и нови длъжностни характеристики, разбира се, се появяват непрекъснато. Поради тази причина това е текуща задача на Комисията и Парламента, но също и на държавите-членки, чиято добра воля бих искал да призова по отношение на този въпрос.
Evelyne Gebhardt
Г-н председател, първо бих искала да кажа, че е изключително възмутително, че тук не присъстват членове на Комисията, защото това е въпрос, отправен към Европейската комисия. Това показва неуважение към Парламента. Това е просто възмутително и го считаме за напълно неприемливо.
(Реплики)
Да? Да, той не стана. Е, съжалявам. Не мога да го приема.
И за да продължим по въпроса, госпожи и господа, тук става дума за гражданите в Съюза, за хората, които имат право да се движат свободно в целия Европейски съюз и да упражняват професиите си там, където живеят и където изберат да работят. Създадохме това законодателство, така че това да става по-лесно и за да може процесът по признаването на професионалните квалификации да бъде действително осъвременен. Според мен е просто възмутително, че в много случаи държавите-членки не са предприели необходимите стъпки, за да приложат това законодателство и да гарантират, че гражданите действително имат тази свобода на движение. Все още трябва да бъде направено много от Европейската комисия в това отношение.
Бих искала да насоча вниманието към един въпрос, който е много важен за мен и който сме поставяли многократно в Парламента. Трябва да гарантираме, че европейската професионална карта, която ние предложихме, ще бъде въведена. По този начин гражданите ще получат нещо, което ще им предостави възможност да се движат навсякъде в Европа. Има организации, които се опитват да го правят. Аз обаче считам, че е важно да попитаме Европейската комисия дали това е област, в която тя може да участва, за да ускори процеса.
Cristian Silviu Buşoi
Свободното движение на хора е едно от основните права на гражданите на Европейския съюз. Това включва също и свободното движение на специалисти, което е ключово условие, за да се гарантира, че вътрешният пазар функционира максимално ефективно.
Както беше посочено във всички изказвания досега, въпреки приемането на Директивата относно признаването на професионалните квалификации през 2005 г. специалистите, които желаят да упражнят своето право на свободно движение, продължават да срещат множество трудности. Аз лично се запознах с няколко такива случая, свързани с различни професии, за които ме уведомиха не само румънски граждани, но също и други европейски граждани.
Моите колеги от комисията по вътрешния пазар и защита на потребителите ми оказаха честта да бъда докладчик за европейската мрежа Solvit. Както беше посочено, значителна част от случаите, които Solvit трябва да реши, са свързани с недостатъци в системата за взаимно признаване на професионалните квалификации.
Колеги, считам, че трябва да анализираме подробно проблемите, които са подадени в центровете на Solvit, за да видим какво можем да подобрим.
Необходима е също така по-добра комуникация между центровете за контакт, за да се насърчи взаимното разбирателство между държавите-членки. Те трябва да разберат как работят другите системи в Европейския съюз, за да бъде използвана максимално възможната гъвкавост при прилагането на тази директива, както и за да се избегнат административните пречки, които възпрепятстват пътя на специалистите.
Накрая, желателно е петте държави-членки, които все още не са завършили транспонирането на директивата, или която и да е държава от 22-те, която я е завършила, но все още има проблеми с транспонирането или я е транспонирала неправилно, да коригират бързо тези недостатъци. Крайната цел е да се улесни безпроблемната работа на вътрешния пазар за предоставяне на услуги, който е пряко зависим от проблемите, свързани с признаването на професионалните квалификации.
Heide Rühle
Г-н председател, г-н член на Комисията, смятам, че всички сме съгласна с целта. Разбира се, всички желаем гражданите на Европа да могат да се движат свободно и да упражняват своите професии. Въпросът е защо тази директива все още не се прилага правилно след четири, дори вече почти пет години. Смятам, че би било логично, ако комисията участваше не само в изготвянето и приемането на законодателството, но и в изготвянето на анализ след това относно причините, поради които има такова забавяне на транспонирането.
Директивата относно признаването на професионалните квалификации не е единствената директива, която създава проблеми. Когато има толкова много дела в Съда на Европейския съюз, когато има толкова много процедури за обжалване и когато SOLVIT участва толкова активно в този въпрос, това следва да послужи като предупредителен сигнал към нас. Трябва да разгледаме по-внимателно причините за това. Има няколко причини. От една страна, винаги е лесно да се каже, че държавите-членки носят отговорността за забавянето. Другата причина несъмнено е протекционизмът. Различните култури и правни системи определено също играят известна роля. Как влияе европейското законодателство на тези различни правни системи? Това също е въпрос, който трябва да разгледаме.
В допълнение трябва да разгледаме дали директивата е имала желания ефект или дали е било невъзможно да постигне определени резултати още в самия си замисъл. Считам, че е много важно отново да разгледаме този въпрос. Този вид предварителен анализ е един от важните въпроси, които тази комисия ще трябва да разгледа и по които да бъде постигнат напредък.
Аз обаче също имам въпроси към Комисията. Изненадана съм, че тези насоки се появяват след повече от четири години. Това можеше да се случи много по-рано. Все пак приветствам насоките. Прочетох ги и определено са полезни. Въпреки това щеше да е от полза, ако бяха изготвени по-рано. Искам да се присъединя към г-жа Gebhardt по зададения въпрос, какво се случва с европейската професионална карта. Това ще бъде втората важна стъпка.
Adam Bielan
Г-н председател, кризата, която засегна Европейския съюз през последните месеци, показа безспорно колко е важен вътрешният пазар за работата на целия Съюз. Не може да приключим неговото изграждане, без да сме въвели определена свобода за миграция на хората, която се гарантира, наред с другото, от Директивата относно взаимното признаване на професионалните квалификации. Ето защо е тъжен и буди безпокойство фактът, че четири години след приемането на директивата тя все още не е влязла в сила в четири държави и никоя от държавите-членки не я е приела преди крайния срок, посочен в директивата, 20 октомври 2007 г.
Във връзка с това моят първи въпрос към Европейската комисия е следният: не беше ли Комисията твърде пасивна през последните четири години и какво точно направи Комисията, за да могат всички държави да транспонират директивата навреме? Второ, бих искал да попитам кога Комисията ще публикува доклад, с който се прави оценка на транспонирането на директивата и какво ще бъде използвано като основа за изводите в доклада? Директивата за услугите следва да бъде приложена в края на годината. За нас, в Парламента, днес вече е ясно, че много държави няма да могат да приемат закони за това навреме. Бих искал да попитам каква връзка вижда Комисията между тези два документа?
В заключение, много важен въпрос за държавата, която представлявам, е този за миграцията на медицински сестри. Директивата въвежда хармонизиране на квалификационните изисквания за медицински сестри. Бих искал да попитам какви конкретни действия е предприела Комисията, за да помогне на медицинските сестри от държавите от Централна и Източна Европа, включително на тези от Полша?
Andreas Schwab
(DE) Г-н председател, г-н член на Комисията, първо бих искал да изразя искрената си благодарност на Комисията за това, че ни представи своето становище. Искам обаче и да подчертая, че след междуинституционалното споразумение между Комисията и Парламента - и видях това да се случва с Директивата за услугите, която разисквахме в Брюксел преди няколко месеца - Парламентът има право да поиска от съответния член на Комисията да присъства, за да отговори на трудните въпроси. Не смятам, че можем да решим въпроса с тази Комисия и няма смисъл да се опитваме.
От името на Парламента бих искал да обясня на представителя на Комисията, който е тук, че считаме тази част от междуинституционалното споразумение за изключително важна. Защо ли? Не просто от формални причини, а защото това е много важен политически въпрос за гражданите на Европейския съюз. Г-н Bielan посочи преди малко Директивата за услугите, която може да работи само ако професионалните квалификации се признават и от двете страни. Това е много важно, но много хора го свързват и с усещане за безпомощност, ако са с впечатлението, че техният работодател използва несъответствия в трансграничното взаимно признаване на професионалните квалификации само за да им намали възнаграждението.
Тези хора се чувстват пренебрегнати и безпомощни. Лично съм бил свидетел на това при няколко случая тук, на границата между Германия и Франция. Явно обаче това не е единствената проблемна област. Вярно е, че не можем да премахнем всички трудности от днес за утре и че този процес ще продължава да бъде проблем и в бъдеще, както каза г-н Lechner, докладчикът. Въпреки това именно ние трябва да покажем на гражданите, че обръщаме сериозно внимание на техните опасения, а според мен това включва и сериозно отношение към въпроса от страна на Комисията.
Надявам се, че ще можем да работим заедно с новата Комисия по този въпрос, за да постигнем напредък. Бих искал да ви помоля да уредите това с генералната дирекция, която отговаря за тази област.
Bernadette Vergnaud
(FR) Г-н председател, госпожи и господа, вече разисквахме опасенията, свързани с транспонирането на Директивата за услугите. В този смисъл примерът на Директивата относно признаването на професионалните квалификации е знакова. Някои държави не успяха да спазят крайния срок за транспониране и имат проблеми, дължащи се на пропуски в текста. Макар тази директива да поставя стабилна основа за взаимно признаване, специфичните характеристики на определени професии не са отчетени. Факт е, че признаването на квалификациите без установени действителни общи равнища на квалификация и обучение, включително за висше образование, може да доведе единствено до усложнения и да създаде недоверие сред държавите-членки, специалистите и гражданите.
Най-очевидният пример са медицинските професии. Например френските акушерки имат право да пишат рецепти и са обучени да го правят, но това не е така в други държави. Какво се случва, когато акушерка без такова разрешение пристигне във Франция без допълнително обучение и трябва да напише лекарска рецепта? По същия начин определени специалности не съществуват във всяка държава-членка.
Тази директива е ключова за свободното движение на работници, което е в основата на европейския проект, но трябва да се подобри и улесни, а съществуващите трудности трябва да се използват за идентифициране на професиите, за които е необходимо езиково обучение и хармонизиране на обучението.
Бих искала да спомена забележителната инициатива, която се подкрепя от всички здравни специалисти, да бъде създадена европейска карта. Това е действителна гаранция както за преносителя, така и за клиента или пациента, и призовавам Комисията да разшири обхвата и да включи и други професии, тъй като това ще ни даде възможност да подобрим взаимното признаване и да спечелим доверието на гражданите.
Антония Първанова
(EN) Г-н председател, когато разискваме взаимното признаване на професионални квалификации и доброто функциониране на вътрешния пазар, трябва да разгледаме настоящото положение в здравния сектор, което може да наложи допълнително обсъждане на директивата и нейното прилагане.
Освен цялостното прилагане на тази директива, особено важно е да бъдат въведени допълнителни мерки, които да се прилагат спрямо взаимното признаване не само на дипломи, но и на квалификациите на здравните специалисти. Предоставянето на здравни услуги изисква подходящи езикови умения, регистрация чрез националните регулатори и най-вече способността да се предоставят безопасни и висококачествени грижи.
Смятам, че е необходим по-добър обмен на информация между държавите-членки по отношение на регистрацията на здравни специалисти, например чрез обща база данни на Европейския съюз. Система за гарантиране на компетентността също е ключов елемент за предоставяне на безопасни здравни грижи и следва да помислим за общи стандарти за оценка на компетенциите и уменията.
Мобилността на здравните специалисти е въпрос също и на обществено здраве и обществена сигурност. На тези основния Съдът на Европейските общности вече одобри допълнителни национални предпазни механизми за движението на стоки. Има логика тези мерки да бъдат прилагани и по отношение на предоставянето на здравни услуги, особено когато нови комуникационни технологии дават възможност за спорни практики, като например консултация с лекар по електронен път. Трябва да се справим с предизвикателството, свързано със застаряването на населението, а това ще създаде още по-голям натиск върху работната сила в сферата на здравеопазването в Европа.
Осигурявайки, от една страна, мобилността на здравните специалисти, в същото време трябва да можем да гарантираме на всички европейски граждани достъпни здравни услуги, доставени навреме, според най-високите стандарти за качество. Това е отговорност на всички нас. Надявам се, че европейските институции и държавите-членки ще я обсъдят сериозно, като се има предвид фактът, че някои национални здравни системи са останали почти без специалисти и това ще ни затрудни изключително много предоставянето на основни здравни услуги.
Małgorzata Handzlik
(PL) Г-н председател, ако искаме нашите граждани да бъдат мобилни - а именно това е необходимо на европейската икономика - те трябва да са сигурни, че когато получат квалификациите си, например в Полша, няма да имат проблеми с признаването на тези квалификации в която и да е държава-членка. Разбирам отлично мащаба на проблема. Тези 800 регламентирани професии, за които говори г-н Самецки, заедно с множество подзаконови разпоредби за тези професии на национално и регионално равнище, са значително предизвикателство за администрациите на държавите-членки. Предизвикателството обаче за нашите граждани, които имат проблеми с признаването на техните квалификации, е принципно как да се ориентират в сложността на цялата система. Това се потвърждава от данните от Solvit и именно за това проблемът с изпълнението на директивата навреме е само един аспект от нашето разискване.
Не трябва обаче да забравяме, че множество проблеми възникват поради липсата на доверие в държавите-членки спрямо системите за образование и обучение в други държави-членки. В крайна сметка ни липсва сътрудничество, ресурси и ангажираност на националните администрации. Въвеждането на европейска професионална карта е добра идея и имахме възможността да я обсъдим по време на предишния мандат на Европейския парламент. Такава карта обаче трябва да улеснява движението на хора, а не да го затруднява. Въвеждането на тази карта - и искам да го подчертая категорично - не трябва да се превръща в поредната пречка във вътрешния пазар.
Госпожи и господа, само след по-малко от десет дни изтича крайният срок за транспониране на Директивата за услугите. Споменавам това, защото то е важно и в контекста на нашето разискване днес. Тези две директиви се допълват взаимно в определени отношения. Транспонирането на Директивата относно признаването на професионалните квалификации не може да бъде наречено успех и ще си позволя отново да призова от тази трибуна за ускоряване на работата по двете директиви, тъй като без тях няма да имаме напредък с вътрешния пазар.
António Fernando Correia De Campos
(PT) Г-н председател, както на всички ни е известно, 15 директиви бяха консолидирани в единен законодателен акт за взаимното признаване на професионалните квалификации. Това породи няколко практически проблема с транспонирането в различни държави-членки. Трудностите са добре известни и Комисията следва да направи списък с точките, които представляват пречка, и да анализира проблемните области, установени при транспонирането на тази важна разпоредба за вътрешния пазар.
Протекционизмът, който се проявява на различни равнища, представлява пречка не само за свободното движение на хора, но също и за вътрешния пазар. Трябва да се опитаме да идентифицираме неясните области, така че да не пострада ефективността на директивата поради недоверие. Не искаме от Съюза да прави това, което трябва да бъде направено от държавите-членки, но е необходимо усилие, за да се улесни процесът, като се помогне за разбиване на професионалната корпоративност.
За да се подобри транспонирането на тази директива, ще бъде необходимо разширяване на признаването на квалификации чрез мрежите Solvit и EURES, насърчаването на общи платформи, създаването на ефективни контактни точки и, не на последно място, обвързването на тази директива с Директивата за услугите.
Louis Grech
(MT) Най-големият проблем, засягащ правилното прилагане на тази директива, е липсата на доверие между държавите-членки по отношение на техните системи. Незаинтересоваността на държавите-членки към взаимното сътрудничество е видна и в непоследователния подход, който имат към информационната система на вътрешния пазар. Всяка държава-членка твърди, че използва системата, но честотата на използване е различна в зависимост от целите на използване. Невъзможно е система за обмен на информация да работи добре, когато държавите-членки не я използват по един и същи начин. Необходимо е наличието на цялостен набор от данни, който да се актуализира редовно, и е нужно създаването на ориентир за всички държави-членки, като всяка държава-членка ще въвежда всички необходими данни, а това ще даде възможност за конкретното прилагане на директивата.
Искам Комисията да ни уведоми за плановете за действие, които тя смята да приеме с оглед правилното транспониране на тази директива, ако наистина желаем да приемем идеята за единен пазар, а не просто да я тълкуваме, както сметнем за добре.
Catherine Stihler
(EN) Г-н председател, преди да продължа с въпроса си, тази сутрин се говори много за Solvit. На последното заседание на комисията по вътрешния пазар и защита на потребителите бяхме уведомени за недостатъчното финансиране на Solvit центровете. Би било да имате това предвид преди изслушването Ви, г-н Barnier, но има един стажант, който управлява организацията в една голяма държава-членка. Не можем да позволим това да продължава, защото Solvit ни служи чудесно.
Въпросът ми към Комисията е свързан със здравните специалисти. Некомпетентен специалист е заплаха за здравето на пациентите и, в най-крайните случаи, може да причини смърт.
Обсъжда ли се в Комисията правно задължение за компетентните органи активно и ефективно да обменят информация за заличени специалисти, за да се гарантира, че мобилността на здравни специалисти не излага на опасност сигурността на пациентите?
Съществуващата в момента информационна система на вътрешния пазар дава възможност за споделяне на информация, но само когато компетентен регулатор има запитване към нейния регистър относно кандидат, затова ни е необходим по-добър обмен, така че да предупреждаваме органите, когато дадено лице е било заличено поради некомпетентност.
Благодаря Ви, г-н председател, че поставихте този въпрос от името на комисията.
Philippe Juvin
(FR) Г-н председател, много беше казано за взаимното признаване на професионалните квалификации. Въпросът е: защо тази директива, така важна и толкова чакана от всички, е трудна за прилагане? Е, простичко казано, защото е трудна и сложна за прилагане в ежедневието и практиката.
Виждам три основни проблема: първият очевидно е езикът - въпрос, който беше засегнат; вторият е сложността на процедурите, които трябва да бъдат следвани, за да бъдат признати за валидни квалификациите на дадено лице - понякога хората буквално понасят мъчения, за да бъдат признати първоначалните им дипломи; и третият вероятно са различните видове първоначално обучение.
Във връзка с това смятам, че би било добре Комисията да поиска от държавите-членки да определят за всяка професия единен компетентен професионален орган, който да отговаря за продължаващото обучение - продължаващо обучение като едно от решенията. От тези компетентни органи да се изисква да заседават като съвет, на европейско равнище, който да определи общ европейски формат за сертифициране. По този начин специалистите постепенно ще преминат от първоначално разнородно равнище към едно общо равнище на продължаващо обучение.
Marc Tarabella
(FR) Г-н председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, Белгия е една от петте държави-членки, които все още не са транспонирали напълно Директивата относно признаването на професионалните квалификации. Все пак според информацията, която имам, единственото, което остава, за да се спази европейското право, е да бъде решен проблемът със специалистите в областта на пътуванията.
Като оставим настрана трудностите, присъщи на белгийската институционална система по отношение на транспонирането на различните европейски директиви, изглежда, че директивата, която разискваме тук, е особено сложна. Това вече беше посочено. Белгия не е единствената държава, засегната от липсата на транспониране, лошо транспониране или частично транспониране на директиви. Ето защо, в интерес на специалистите, призовавам Европейската комисия да помогне на държавите-членки, които изпитват трудности. Специалистите трябва да могат да се възползват от свободното движение на хора и свободата на установяване, които, искам да отбележа, представляват основната цел на тази директива.
Seán Kelly
(EN) Г-н председател, първо искам да благодаря на г-н Самецки за добрата му работа. Смятам, че всички сме съгласни с принципа, който разискваме тази сутрин тук, но той не следва да се прилага само в Европейския съюз, а и в целия свят.
Това беше наскоро разисквано в канадската делегация, което е стъпка в правилната посока. Ако обаче искаме такова напълно безпроблемно положение, трябва да гарантираме, че професионалните квалификации са равностойни в Европейския съюз, а най-добре и в целия свят.
Съществуват любопитни доказателства, които навеждат на мисълта, че поне в някои държави, когато студентите не достигнат образователния стандарт, за да отговарят на изискванията за курс, те отиват в друга държава и плащат, за да го преминат там.
Ето защо е необходимо независимо, подлежащо на проверка доказателство, че стандартите са равностойни и ако те са такива, то тогава няма никакво оправдание да не се транспонира този принцип в целия Европейски съюз и, да се надяваме, в скоро време и по целия свят, за да постигнем желаното - свободното движение на специалисти.
Alan Kelly
(EN) Г-н председател, нека посочим точно проблема. Неспособността на държавите-членки да се организират по отношение на признаването на квалификациите ни струва работни места. Неспособността на държавите-членки да се заемат достатъчно сериозно с това е сериозен проблем. Равнището ни трансгранична търговия за това, което би следвало да е единен пазар, е много далеч от необходимото. В процес сме на възстановяване на европейската икономика и част от този процес трябва да включва начини за засилване на трансграничната търговия и да направи работната сила по-мобилна, отколкото е сега.
Трябва да навлезем в нова ера на предприемачески иновации, в която ние в Европа ще работим заедно, за да произведем най-високотехнологичните продукти. Като се има предвид, че производствената ни база не функционира - в случая имам предвид Ирландия - износът на наши услуги представлява нов начин за засилване на търговията в рамките на Европа. За тази цел обаче Европа трябва да има стандарти, що се отнася до квалификациите.
Към момента неспособността държавите-членки да се споразумеят за правила по този въпрос ограничава възможността ни да продаваме тези същите услуги зад граница. За засегнатите лица това е ограничаване на свободното движение на работна сила.
Съгласен съм с моя колега г-н Grech, че държавите-членки не зачитат в достатъчна степен най-вече информационната система, използвана от тях, и някой трябва да поеме отговорността за това във всяка държава-членка. Настоятелно призовавам Комисията да идентифицира и да предприеме мерки за премахване на пречките, които възпрепятстват създаването на единен пазар в конкретния случай.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Г-н председател, бих искал да разгледам един аспект от това разискване. Изглежда има огромен недостиг на специализирани професии, което води до търговия с тези квалификации и до това истинските квалификации да не бъдат зачитани. Това може да създаде големи рискове както в сектора на сигурността, например, така и в големите съоръжения, като например химическите предприятия или нефтените рафинерии. Изглежда в това отношение националният надзор не отговаря на нуждите.
Бих искал да задам три въпроса на члена на Комисията. Първо, дали знае за това; второ, дали Европейската комисия може да ни представи сведения по въпроса; и трето, какво можем да направим.
Това е напълно абсурдно, нежелателно явление, което считам, че трябва да бъде отстранено.
Milan Zver
(SL) Госпожи и господа, разглеждаме един наистина много важен въпрос - този за взаимното признаване на професионалните квалификации в рамките на Европейския съюз. Това е съществен проблем, тъй като квалификациите се присъждат от образователните системи на държавите-членки на Европейския съюз, а те са не по-малко от 27.
Някои от вас може би ще си спомнят, че през месец март миналата година ние създадохме Европейската квалификационна рамка, която е механизъм, даващ възможност за сравнение между образователните системи. Един от проблемите при тази рамка обаче е, че тя не се прилага от държавите-членки. Някои от тях не я прилагат изцяло, а други я използват единствено като удобно средство за преобразуване на различни квалификации, длъжности, умения и образователни равнища.
Според мен в бъдеще пред държавите-членки стои тежка задача в това отношение и ако те наистина приложат Европейската квалификационна рамка, която е приета на равнище европейски институции, ще улеснят значително сравнението и взаимното признаване на образователните квалификации.
Павел Самецки
Г-н председател, уважаеми колеги, извинявам се, че не станах прав при първото ми включване. Това се дължи на липсата на опит и ранния час.
Най-общо бих искал да посоча няколко отделни въпроса. Първо, следва да се подчертае, че Комисията предоставя подкрепа на държавите-членки при подготовката на транспонирането на директивата. В случаите, когато срокът за транспониране е изтекъл, ние също полагаме активни усилия за извършване на транспонирането. През 2007 г. публикувахме насоки за транспониране. След това създадохме информационната система на вътрешния пазар, която в момента се използва доста активно от всички държави-членки, а също така през месец юни тази година публикувахме кодекс за поведение относно административните практики.
Преди година Комисията изправи пред Съда на Европейските общности държавите-членки, които не са спазили срока, и той постанови шест решения в полза на Комисията, които осъдиха липсата на транспониране във въпросните шест държави-членки. Съвсем наскоро публикувахме таблица с резултати, показваща състоянието на транспониране в държавите-членки, както и потребителско ръководство за граждани и икономическия сектор.
Накрая бих искал да ви благодаря за всички въпроси и коментари, и по-специално на председателя на комисията, Malcolm Harbour, за ценното му участие. Смятаме, че сега е ред на държавите-членки да изпълнят задълженията си. Комисията очаква с нетърпение установяването на специални отношения с Парламента и по отношение на това досие. По-специално ние имаме готовност да разискваме активно как работи директивата на практика и как най-добре да се възползваме от бързо променящата се среда през следващите години.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
Christa Klaß  
Една от обявените цели на тази директива е да изпълни изцяло действащите правни разпоредби, отнасящи се до свободата на движение на специалисти в рамките на Европейския съюз. Свободното движение на специалисти беше вече прието в Директива 2005/36/ЕО. Постоянно обаче възникват проблеми, по-специално в региони в близост до национални граници. Много хора от района, в който живея, работят в Люксембург, Белгия или Франция. Получавам множество запитвания от граждани, които преминават границата между две съседни държави, за да работят. Тези запитвания често са свързани с признаването на професионалните квалификации. Положението трябва да се промени. Професионалните организации са постигнали договореност за определени професии, но това не помага във всеки отделен случай и твърде често гражданите трябва да се преборят, за да им бъдат признати квалификациите. Възникват много трудности, когато в дадена държава определена професия не съществува или тази професия е организирана по различен начин, например физиотерапевти или хора с академична степен PhD по бизнес администрация. Същевременно в много области има недостиг на персонал. Медицински сестри или производители на инструменти, например, трябва в бъдеще да имат по-добри възможности на нашите пазари на труда, и най-вече вътрешният пазар трябва да функционира ефективно, що се отнася до работата. Необходима ни е прозрачна, проста и ясна процедура за признаване.
