Последиците в Европейския съюз от инцидента със заразените с диоксин фуражи (разискване) 
Председател
Следващата точка е изявлението на Комисията относно инцидента със заразените с диоксин фуражи и въздействието му върху Европейския съюз.
Джон Дали
Г-жо председател, както добре знаете, новата година започна със сериозен инцидент със заразени с диоксин фуражи в Германия. Службите на Комисията наблюдават отблизо напредъка и са в тясно сътрудничество с компетентните германски органи.
Аз вече обмислям възможните мерки, които да гарантират, че нашата система от високо равнище за безопасност на храните и фуражите ще бъде дори по-ефективна. Нека най-напред започна с фактите за инцидента: инцидентът излезе наяве, когато на 22 декември 2010 г. един от производителите на комбинирани фуражи уведоми компетентните германски органи, след получаването на подробни лабораторни резултати, че при провеждането на самостоятелни контролни тестове е установено наличие на проба, която не отговаря на изискванията на законодателството на ЕС.
От средата на ноември до средата на декември миналата година производител на биодизел е доставил седем партиди от мастни киселини, предназначени за технически цели, на производител на фуражни масла, който произвежда и масла за технически цели. Последното дружество е било регистрирано същевременно като производител на фуражни масла; очевидно е станало смесване на масла от фуражен клас и масла за технически цели. Четири от партидите, доставени през втората половина на месец ноември, са се оказали заразени с диоксин. Останалите три, доставени на фуражни заводи през първата половина на декември 2010 г., не са били заразени.
Все пак докато това бъде установено, а и като изцяло предпазна мярка, всички партиди бяха счетени и третирани като потенциално заразени. Общо около 2 300 тона потенциално заразени фуражни масла са били доставени на 25 производители на фуражи в Германия. Не са извършвани доставки на фуражни масла извън Германия.
Между 100 000 и 200 000 тона фураж, съдържащ от 2% до 10% от потенциално заразените масла, са доставени на около 4 800 стопанства в Германия. Като строго предохранителна мярка всички стопанства бяха блокирани, а търговската им дейност беше преустановена; това бяха стопанства за отглеждане на кокошки-носачки, за угояване на домашни птици, гъски, свине, за отглеждане на млекодайни животни, едър рогат добитък и зайци. Доставки на потенциално заразен фураж за кокошки за разплод са направени също така във Франция и Дания.
Никакви храни от животински произход от блокираните стопанства не могат да бъдат пуснати на пазара, докато стопанствата не бъдат деблокирани. Това може да се случи само след като е потвърдено чрез резултатите от анализите и проучванията, че стопанствата не са заразени на равнища над тези, предвидени в правото на Европейския съюз. Към настоящия момент от всичките 4 800 стопанства, които бяха първоначално блокирани, 939 стопанства, предимно такива за домашни птици и свине, остават блокирани. Изглежда, че не е осъществявана търговия и износ на заразени храни от Германия, с малки изключения, след като беше съобщено за инцидента.
В крайна сметка резултатите от анализа показват, че продуктите отговарят на изискванията на законодателството на ЕС. Това е пример за ефективността на системата за проследяване на ЕС и ние ще продължим да проявяваме особена бдителност в това отношение.
За щастие наблюдаваните нива на диоксин в храните, за които максималните прагове, определени в ЕС, са превишени, не са много високи, което означава, че няма непосредствен риск за здравето на потребителите в резултат на консумация, ако е налице такава, на заразени продукти за кратък период от време.
Какво прави Комисията, за да подпомогне решаването на този проблем? Моите служби са в постоянен контакт с германските органи и те веднага разпространиха информацията сред държавите-членки чрез Системата за бързо предупреждение за храни и фуражи. Те също така са в контакт с компетентните органи в трети държави, като предоставят ясна картина за инцидента на търговските ни партньори. Освен това служителите на Комисията се срещнаха със заинтересовани страни в сектора на хранителните мазнини и маслата, за да се проучат начините за по-нататъшно засилване на наблюдението на диоксин във фуражите.
Аз лично се свързах на 6 януари с германския федерален министър на земеделието, храните и защитата на потребителите, Илзе Айгнер, за да обменим мнения за това, какво трябва да се направи, за да се избегне подобно заразяване и инциденти в бъдеще. Днес отново се свързах с германския министър, тъй като бях обезпокоен във връзка с последните новини от миналата седмица, че даден производител на фуражи не е предоставил пълен списък на стопанствата, които са получили потенциално заразени фуражи и е представил невярна информация по отношение на употребата на заразени фуражни масла в комбинирани фуражи, което доведе до допълнително блокиране на няколко стотици стопанства.
Тук става въпрос за много сериозно нарушение на разпоредбите на ЕС в областта на безопасността на храните. Нека да го кажа ясно: германските органи са изцяло ангажирани в борбата с това заразяване и правят всичко възможно, за да се справят с него незабавно и решително.
Уведомен съм, че те осигуряват наличен допълнителен капацитет за тестване, така че това е направено и приключено във възможно най-кратък срок. Все пак важното е, че по-широките последици на подхода за безопасност на фуражите на равнище ЕС също се разглеждат спешно. Поради тази причина екип от Хранителната и ветеринарна служба ще посети Германия през следващата седмица, за да помогне на германските органи и да подобри цялостното ни знание и разбиране за това, как се е случило това заразяване и как би могло да бъде избегнато в бъдеще. Германските органи са информирани и са съгласни за това посещение. Наясно съм, че ние можем да разчитаме на пълно сътрудничество от страна на германските ни колеги.
Инцидентът ще бъде обсъден също така по време на Съвета по селско стопанство, който ще се проведе в Брюксел следващия понеделник, 24 януари. Както вече споменах, обмисляме мерки, включително и законодателни.
Инцидентът подчерта необходимостта да се гарантира ефективността на националните системи за контрол, които са в основата на доверието на всички държави-членки на ЕС и на трети държави в мерките за безопасност на храните и фуражите. За да се справим с този проблем, аз разглеждам възможността за установяване на строго разделение на производството на мазнини и масла, предназначени за храни и фуражи от производството на мазнини и масла за технически цели, и също така обмислям възможността за правни изисквания за засилен контрол на диоксините в различни етапи на хранителните вериги.
Убеден съм, че тези мерки, когато бъдат одобрени и приети, ще доведат до необходимите подобрения на вече стабилните ни системи за безопасност на храните и фуражите.
Albert Deß
Г-жо председател, г-н член на Комисията, благодаря Ви, г-н член на Комисията, за фактологическото представяне на скандала със заразяването с диоксин в Германия. Изключително съм ядосан, включително и в качеството си на селскостопански производител, че отново и отново ние трябва да се справяме с подобни скандали, като причината за тях изглежда се дължи на нехайство, както и на престъпна дейност. Можем да прилагаме толкова законови и подзаконови актове, колкото желаем - в Европа разполагаме с най-строгите закони за производство на храни и с най-ниските пределни стойности за съставки, които биха могли да навредят на здравето на нашите потребители - но все още не сме имунизирани срещу такива опасности.
Ето защо също така трябва да има изискване - и държавите-членки също трябва да бъдат отговорни за това - ако прокуратурата реши, че се касае за престъпна дейност, размерът на санкцията да бъде увеличен значително. Тези хора не трябва да се отървават с глоба, а да бъдат осъждани на лишаване от свобода. Трябва да бъдат изпращани в затвори, за да не могат да причинят отново подобни бедствия.
Г-н член на Комисията, радвам се, че признавате факта, че германските органи са предприели подходящата поредица от мерки - това беше и моето впечатление в Германия. Създаде се определено политическо вълнение около твърдението, че към проблема не е подходено правилно. Всички ние трябва да се съберем и където е необходимо, да допълним действащите строги разпоредби.
Вие споменахте един конкретен въпрос, по отношение на който имате пълната ни подкрепа. Аз също подкрепям идеята - говоря от името на моята група - за въвеждане на строго разделяне на производството на храни от производството на други продукти, за да се предотвратят подобни проблеми в бъдеще. Г-н член на Комисията, имате подкрепата ни, що се отнася до допълнителното подобряване на разпоредбите и нормативните актове, което да ни позволи да се справим по-добре с предотвратяването на подобни скандали в бъдеще.
Ulrike Rodust
Г-жо председател, г-н член на Комисията, доста съм изненадана от забележките ви. Впечатлението ми от пресата, поне в Германия, е до известна степен различно. Аз също съм изключително ядосана, че отново и отново се сблъскваме със скандали в областта на безопасността на храните. Не можем да позволим това да се случва. Наясно съм, че само разпоредбите и законите не са достатъчни, за да се предотвратят престъпните дейности в тази област. Въпреки това ние трябва да направим всичко, което е по силите ни, за да затрудним максимално отговорните за това лица. Комисията трябва да призове държавите-членки незабавно да преразгледат размера на техните санкции в тази област. Умишленото и небрежно боравене с храни и фуражи не трябва да бъде наказвано с обикновени санкции. Често глобата е толкова по-малка от печалбата, че се изплаща от касата за дребни разходи.
Освен това е изключително важно да се увеличи броят на държавните инспектори. Настоящият пример в Германия показва много добре, че принципът на самоконтрол има сериозни недостатъци. Бих искала да посоча, че принципът "замърсителят плаща" трябва да се прилага последователно по цялата верига - от началото, през всички етапи, до крайния потребител. В крайна сметка безопасността на храната ни започва с това, с което храним нашите животни.
Не трябва невинни хора да страдат от последствията в резултат на престъпното поведение на други. Засега не е ясно кой ще плати за загубите, претърпени от селскостопанските производители в резултат на скандала с диоксин. Едно нещо е сигурно: това няма да бъдат замърсителите, които изпаднаха в несъстоятелност, тъй като останаха без абсолютно никакви пари. Това е недопустимо. В това отношение следва да се обмисли създаването на европейски фонд, в който всички производители на фуражи ще трябва да плащат вноски. Проблемите, които непрекъснато възникват във връзка с безопасността на храните, продължават да изясняват следното: за цялата верига от процеси, както за храните, така и за фуражите, ние трябва да осигурим пълно проследяване. Регламентите на ЕС и националното законодателство се нуждаят от подобрения в това отношение.
Corinne Lepage
Г-жо председател, г-н член на Комисията, в рамките на 10 години в Европа претърпяхме четири подобни инцидента.
Макар че трябва да бъдем доволни, че системата ни за бързо предупреждение работи правилно, е напълно неприемливо да се случват подобни инциденти. Здравето на европейските потребители не трябва да бъде променлива регулираща величина в една система, която дава приоритет на намаляването на разходите и която по същество косвено насърчава подобни инциденти, когато санкциите са толкова слаби.
Все пак, г-н член на Комисията, Вие сте наясно по-добре от всеки друг, че ние трябва да имаме доверието на нашите съграждани. Тогава какви действия възнамерявате да предприемете? Току-що Вие се изказахте - и аз изразявам задоволството си относно това, във връзка с изискването за разделяне на производството на индустриални масла от това на масла, предназначени за храни. Това трябва да бъде задължение, г-н член на Комисията, а не просто възможност в производствения процес; по този начин ще разполагаме с много по-голяма сигурност.
Второ, напълно несправедливо е, че производителите могат да обявяват несъстоятелност по този начин. Какви действия можем да предприемем, г-н член на Комисията, за да гарантираме, че подобни деяния няма да останат безнаказани? Все още отговорността е най-добрият пазител на сигурността.
И накрая, какви действия възнамерявате да предприемете, за да се подобри надзорът, установен от държавите-членки? Сигналът беше подаден почти три седмици, след като тези масла бяха доставени. Разбира се, това едва ли е по вина на Комисията, но пък в същото време представлява проблем за потребителите. Считате ли, г-н член на Комисията, че можем да подобрим положението в това отношение?
Martin Häusling
Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, ясно е, че доверието на потребителите отново е сериозно разклатено и те, съвсем естествено, се питат какво правят националните органи и какво прави ЕС, за да прекрати работата на тези замърсители. За разлика от г-н члена на Комисията, аз не считам, че това е инцидент или просто случайност. Считам, че зад това стои система, в която определени компании печелят милиони от смесване на вещества, които всъщност не са част от фуражите. След това те се освобождават от отговорност и селскостопанските производители и потребителите плащат цената.
Считам, че това трябва да бъде нашата отправна точка и ние, разбира се, трябва да си зададем въпроса дали проверките не се извършват на грешното място. В Германия има шепа предприятия в сектора на фуражите, които работят с мазнини. Защо не приложим целенасочени проверки там? Защо разчитаме на самоконтрол и получаваме стойности по-скоро случайно, а не изискваме да бъдат извършени последващи държавни проверки? С други думи, в Европа ние се нуждаем от форма на контрол, основаваща се на риска. Следователно, г-н член на Комисията, моят въпрос към Вас е: какво прави Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) в тази връзка? Дали този случай касае само Германия, или има и други подобни случаи в Европа, които може би предстои да бъдат открити?
Считам, че сме на едно мнение относно това, че се нуждаем от списък на разрешените вещества, които фуражите всъщност следва да съдържат. Необходими са строги правила за издаване на разрешителни на предприятията, както и задължение за отговорност и разделяне на потоците от стоки. Въпреки това считам - и това трябва да се повтори тук, че ние също така се нуждаем от съществена промяна в много области на политиката, защото в крайна сметка фуражите за животните трябва да дойдат от обработваемите ни земи, а не от промишлените предприятия. Земеделските производители трябва да знаят с какво хранят животните си, а потребителите трябва да знаят откъде идват фуражите. Трябва да гарантираме, че това е така. Ние можем и трябва да започнем реформата на селското стопанство оттук чрез обрат в положението, тъй като накрая цялото селско стопанство страда в резултат на вредата, причинена от група престъпници, заразяващи фуражите, а това е нещо, което трябва да предотвратим като въпрос на принцип.
James Nicholson
Г-жо председател, напълно разбирам положението, в което се намират в момента голяма част от германските селскостопански производители.
Преживях същото преди около две години, когато в Северна Ирландия имахме подобен случай. Хората, които наистина пострадаха в тази ситуация, бяха селскостопанските производители, които всъщност по никакъв начин не участваха в нея. Мисля, че тук беше спомената думата "престъпник" и има хора с престъпни намерения, които са замесени в това. Трябва да си зададем въпроса защо го правят и дали го правят, за да спечелят повече пари, както казва г-н Häusling. Ако това е така, то следва да се образува наказателно производство срещу тях.
Но ние следва да изясним много добре, че не тези, които произвеждат храни, са отговорни. Доставчиците на фуражи са отговорни пред тези, които произвеждат храни. Трябва да предприемем нужните действия срещу тези хора, за да гарантираме, че това няма да се случи отново, и да възвърнем доверието на потребителите. Мога да разбера защо доверието на потребителите е разклатено в момента. Както някой каза, това се е случвало и преди и не трябва да допускаме да се случи отново. Нека просто не предприемаме мащабни действия и да въвеждаме ново законодателство. Нека прилагаме това, което имаме.
Sabine Wils
Г-жо председател, смилане, смесване, измами - това са трите модерни думи на фуражната промишленост в Германия. От 1999 г. само в Германия е имало пет скандала с диоксин. Производителите на фуражи и големите предприятия от хранителната промишленост явно не са заинтересовани от директивите на ЕС и националното законодателство, когато става въпрос за реализиране на големи печалби с евтини храни. В Германия конкуренцията за най-ниска цена на пазара на хранителни продукти е жестока. Ето защо се цели фуражът за интензивно животновъдство да бъде възможно най-евтин. Рядко се извършват държавни проверки на производителите на храни и фуражи. Държавата все повече разчита на самоконтрол от страна на производителите и така спестява разходите за наемане на квалифициран персонал. При тези условия отпадъците от масла за технически цели, заразени с диоксин, успяха да намерят своето място във веригата от фуражи и храни.
Настоящият скандал с диоксина можеше да бъде предотвратен, ако маслата бяха изследвани за наличие на диоксин, преди да бъдат смесени с фуражите. Така заразяването щеше да бъде установено навреме. Сега за пореден път се заразяват множество потребители с допълнителни количества диоксин. Осемдесет процента от приема ни на диоксини навлиза в телата ни чрез хранителни продукти от животински произход като месо, мляко и яйца. Германската организация "Foodwatch" с право настоява производителите на фуражи да бъдат задължавани да тестват всяка партида фуражни съставки за наличие на диоксини и ПХБ, преди да ги смесват с фуражите. Нито една съставка, която не отговаря на пределно допустимите стойности, не може да се включва във фуражите. Силно заразените партиди трябва да се унищожават, като трябва да бъде възможно да се докаже, че това действително е извършено. Това е единственият начин за предотвратяване на по-нататъшно смесване и разреждане на замърсителите.
Лабораториите трябва да са задължени да съобщават на националните надзорни органи за случаи, при които пределно допустимите стойности са превишени. Трябва да се въведе изискване за етикетиране на месата, за да могат да бъдат проследявани. Настоящият и предишните скандали с храни в Германия показаха, че рутинните държавни проверки на производителите на фуражи и на животновъдна продукция са от съществено значение. Г-н член на Комисията, как възнамерявате да приложите това?
Peter Liese
(DE) Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, потребителите и селскостопанските производители трябва да бъдат по-добре защитени от лицата, които безотговорно смесват фуражи и фуражни масла. Трябва да прекратим тяхната работа в цяла Европа. Един от колегите преди малко спомена само за Германия, но за съжаление в миналото и в други държави-членки е имало скандали с диоксин и други подобни скандали.
Преди всичко този въпрос трябва да бъде отнесен до главния прокурор, тъй като става дума за престъпни действия. Надявам се, че прокурорите в Германия и организациите от други държави, които може би са замесени -беше споменато също така, че Нидерландия е част от веригата - ще работят по-бързо от прокурорите в Ирландия. Там едва сега е образувано наказателно производство срещу лицата, отговорни за скандала от 2008 г. Като цяло трябва да бъдем по-бързи в това отношение.
Бих искал да поставим този скандал, а това наистина е скандал, в правилния контекст. Стойностите са били до четири пъти над пределно допустимите. Това е лошо, а има основателни причини за съществуването на предпазно ниво, което не трябва да се надвишава. От друга страна, предпазното ниво преднамерено е избрано така, че да се достига само обхватът, в който се наблюдават дългосрочни щети при опити с животни при стойности, 100 пъти по-големи от това ограничение. Следователно тук не съществува засилена опасност, а става въпрос за предпазна мярка.
При скандала в Белгия през 1999 г. стойностите бяха 700 пъти по-високи от текущата пределно допустима стойност на ЕС. Също така сме намалили заразяването с диоксин на околната среда десетократно в сравнение с това през 1990 г. посредством мерки на ЕС, например посредством законодателството в областта на химичните вещества, по-добри стандарти във връзка с инсталации за изгаряне на отпадъци и т.н. Въпреки това ние се нуждаем от мерки, които трябва да бъдат предприети в хранителната верига на територията на цяла Европа. Необходим е постоянен контрол на диоксина, разделение на маслата - по мое мнение, необходимо е изискване за чистота на фуражите на територията на целия ЕС, необходима е по-добра защита на селскостопанските производители, които не са в състояние да предотвратят повторната поява на подобна небрежност и престъпни схеми във фуражната верига.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Г-жо председател, пределно ясно е, че Европа безспорно има далеч по-строги стандарти за качество на хранителните продукти от където и да е другаде в света. Потребителите ни, пазарите ни за износ, а така също и производителите ни искат от нас да направим огромни усилия и значителни инвестиции, за да поддържаме тези стандарти.
Ако заразяването, което се осъществи неотдавна в Германия, се беше случило в много други части на света, ние най-вероятно нямаше и да чуем за него. Това обаче не е така. То се случи точно тук, в Европейския съюз. Случилото се в Германия е неприемливо и не само трябва да бъде напълно разследвано, но също така извършителите трябва да понесат своята отговорност за това, което по-скоро прилича на престъпление, отколкото на инцидент.
Произходът на заразяването все още не е известен и аз считам този факт за много тревожен. Изглежда не съществува ясно определение за отговорността на германските органи за всяко неизпълнение на техните надзорни правомощия. Изглежда, че този факт се появи в резултат на комуникация между предприятията, а не посредством прилагания от органите контрол.
Отговорните за това лица не са установени, а сериозността на положението изисква обективно изясняване от страна на Комисията.
Britta Reimers
(DE) Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, настоящият инцидент с диоксина е повече от обикновен скандал. На хората в Европа им беше показано тяхното отражение. От колко време се оплакваме, че в селското стопанство се води изключителна борба за цени и оцеляване, подхранвана от неутолимото търсене на все по-евтини храни.
От дълго време насам тази борба се е превърнала в нещо много повече от просто мерене на силите. Хората все по-често прибягват до престъпни средства и методи. В крайна сметка обаче резултатът за всички ще бъде загуба. Ние можем да приемаме повече закони и директиви, да извършваме повече проверки с още по-големи разходи, можем да наложим по-строги санкции - нито едно от тези неща няма да успее срещу престъпната енергия, подклаждана от тази трудна борба за съществуване.
Трябва най-накрая да се справим с причините за този проблем. Трябва вече да сложим край на постоянното търсене на повече и по-евтини храни. Като селскостопански производител аз съм изпитвала безсилието срещу престъпните дейности на определени лица, както в този случай. Заедно с колегите си изтръпвам при мисълта кой ще е следващият невинен, въвлечен в този водовъртеж.
Ето защо бих искала да отправя следния въпрос към Комисията: какво възнамерявате да предприемете вие и вашите колеги, за да възстановите стойността на храните? Приветствам предложенията ви, но с тях няма да решите основния проблем.
Bart Staes
(NL) Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, този скандал създава у мен истинско усещане за дежа вю, тъй като посоката, в която кризата се развива, е почти идентична с тази, която Белгия преживя преди дванадесет години. Твърде многото инциденти през последните десет години показаха, че има доста участници на пазара, работещи в сектора на фуражните масла и мазнини, които, водени от безскрупулна алчност и престъпни подбуди, са готови да извършат измами - измами, които са в ущърб на дохода на селскостопанските производители и на здравето на потребителите. Това е недопустимо. Следователно е действително необходимо действащото законодателство да се подложи на стрес тест. Надявам се, че Съветът на министрите на земеделието ще коментира този въпрос.
Също така съществува необходимост от контрол и надзор. Все още до голяма степен се извършва самоконтрол в сектора. Националните органи трябва да осъществяват допълнително по-строги проверки на всички форми на самоконтрол. Това трябва да стане по пропорционален начин. На второ място, считам, че Хранителната и ветеринарна служба на Ирландия следва да осъществява повече контрол. Нуждаем от по-голям контрол върху тези, които осъществяват контрола. Прочетох, че през последните десет години Хранителната и ветеринарна служба (ХВС) е предприела само три мисии. Този брой е твърде малък и ние трябва да го увеличим. Г-н член на Комисията, ще възложите ли на ХВС да извърши редица мисии относно проблемите с диоксин?
Jaroslav Paška
Г-жо председател, през дългите години работа на Европейския съюз е създадена изключително сложна структура от различни правила и разпоредби, които да създадат впечатление в обществото, че Съюзът се грижи за чистотата и качеството на храната ни. В подкрепа на това послание бяха назначени различни специалисти, инспектори, ветеринарни лекари и служители, които разработиха един сложен институционален гигант, който да гарантира качеството на европейските храни.
Госпожи и господа, днес виждаме колко добре се върши работата. Европа е залята от силно заразени храни, а бюрократичният ни апарат очевидно не знае как да постъпи. За да се разбере сериозността на положението, нека си припомним какво ни поднесе спекулативното поведение спрямо храните.
Научната общност счита диоксините за най-отровния химикал, произвеждан някога от човека. Това са канцерогени от най-висок клас, които също причиняват намаляване на клетъчния и хормоналния имунитет, по-голяма податливост на инфекции, понижен фертилитет, увеличен брой на абортите, дисфункция на яйчниците, проблеми при ражданията, по-голяма детска смъртност, проблеми при развитието на централната нервна система, патологични изменения на стероидните хормони и техните рецептори и т.н.
Не се разпадат. Натрупват се в тъканите на живите организми и както посочва Световната здравна организация, ако количество диоксин с размерите на зрънце ориз попадне в обръщение, това се равнява на годишното пределно количество за един милион души.
Също така днес разбрахме, че германското предприятие "Harles & Jentzsch" е добавяло диоксини към фуражите за животни, като е доставило на пазара 3 000 тона масла, заразени с диоксин от март 2010 г. Според настоящите констатации заразени яйца са достигнали до Нидерландия и Обединеното кралство, а заразено месо - до Франция и Дания.
Ето защо бих искал да Ви попитам, г-н член на Комисията, как е възможно компания, която снабдява хиляди селскостопански производители с фуражни смеси, да не е регистрирана в регламентирана система за контрол? Какъв вид сътрудничество можем да получаваме от държавните институции в Германия, когато едно предприятие може да произвежда фуражни смеси и в същото време да не е регистрирано в система за контрол? Какъв вид ветеринарен контрол може да има в стопанствата, когато ветеринарните инспектори не са установили заразяването на фуража от март 2010 г. Госпожи и господа, какво се случва с изхвърлянето на тези храни? Говорим за изхвърлените яйца и изхвърленото месо и какво...
(Председателят отнема думата на оратора)
Janusz Wojciechowski
(PL) Г-жо председател, занимаваме се с един скандал, но да го наречем "скандал" е твърде меко за случая. Той представлява сериозна заплаха за живота и здравето на хиляди хора. Надявам се тези, които са отговорни, да бъдат идентифицирани и да получат подходящо наказание, но се надявам този въпрос също така да бъде повод за размисъл относно модела на селското стопанство, който се следва в Европейския съюз. Селското стопанство се превърна в промишленост. Вече нямаме животновъдство - имаме производство на месо. Имаме огромни стопанства, имаме фуражна промишленост и имаме животни, отглеждани с фуражи, а фуражите съдържат диоксини. Фуражите също така съдържат генетично модифицирани материали, които не се подлагат на пълно изпитване, а този модел на селско стопанство не дава резултати. Това е модел, който не гарантира безопасността на храните.
Решението се състои в повече уважение и зачитане на стопанствата, които все още имаме в Европа - в Полша и в други държави, използващи основно фуражи, които сами произвеждат. Трябва да подкрепим това.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Г-жо председател, г-н член на Комисията, отговорната компания е знаела още през март 2010 г., че е продавала продукти с опасно високи равнища на диоксин. Как е възможно това да не е било разкрито при някоя от проверките на националните органи, така че да могат да бъдат предприети действия на този етап? Адекватни ли са действително настоящите механизми за контрол върху безопасността на храната ни? Изглежда не са, тъй като ако бяха, тази криза с диоксин можеше да бъде предотвратена.
Изглежда има редица скандали с храни. Не само кризата с диоксина, но помислете също така за клонираните продукти, които незабелязано се озоваха в магазините ни миналата година. Имаме достатъчно правила, но контролът върху безопасността на храните трябва да бъде по-ефективен и по-чест и освен това резултатите от тези проверки следва да бъдат публично оповестявани. Става въпрос за безопасността на храните ни и здравето на гражданите ни.
В допълнение призовавам Комисията да подкрепи исковете за обезщетения, заведени срещу отговорните компании от измамените селскостопански производители, които, без да знаят, са отровили животните си.
John Stuart Agnew
(EN) Г-жо председател, бих искал да декларирам наличие на интерес: аз съм британски производител на яйца.
Заразяването с диоксин изглежда е последица от неспазването на по-строгите изисквания за преработка, необходими за фуражите, за разлика от по-малко изискващия процес, използван за превръщане на рапично семе в биогориво. Ентусиазмът на ЕС за биогоривата следователно може да има непредвидени последици. Считам обаче, че това не е въпрос за ЕС. Той няма да бъде решен и със сигурност не се нуждае от допълнително регулиране. Германците са установили проблем, уведомили са ни за него и предприемат необходимите стъпки.
В Обединеното кралство има широкообхватна схема за проверка, наречена "Lion Code". Тя обхваща както производството на фуражи в мелниците, така и производството на яйца в стопанствата, като по този начин се гарантира, че подобни инциденти са много малко вероятни. Така че ако някой от вас настоява за яйца с високо качество, "питайте за Lion" и британските производители ще се радват, да ви доставят.
Michel Dantin
(FR) Г-жо председател, г-н член на Комисията, преди всичко считам, че трябва да се радваме, тъй като може и да говорим за криза днес, но това е така, тъй като системата ни заработи.
Имаме най-силната система за защита на потребителите в света. Точно сега потребителите трябва да имат това предвид. Системата обаче не е функционирала правилно и преди да предложим нова, считам, че трябва внимателно и цялостно да разгледаме причините, поради които проблемът е бил открит толкова късно и трябва да се запитаме за причините за това забавяне.
Считам обаче, че освен да се осъди самото престъпно деяние, трябва също така да се запитаме защо се е случило. Считам, че заради нашите действия селскостопанският сектор и хранително-вкусовият сектор са в надпревара за ниски разходи и за най-ниските цени от гледна точка на предлагането и вече не сме защитени от отклонения като този вид неприемливо поведение.
Така че, г-н член на Комисията, възнамерявате ли да увеличите наказанията за подобни действия? Вторият ми въпрос е относно това, как ще предоставим незабавна подкрепа - и имам предвид наистина незабавна, за съответните животновъди. Това е така, тъй като маржовете са толкова ниски, че ако някои хора не получат подкрепа много скоро или дори авансови плащания по задължения към тях, тези животновъди ще изчезнат, докато процедурата стигне до заключение, със скорост, която бих нарекъл нормална.
Franz Obermayr
(DE) Г-жо председател, мога ли да задам въпрос на предишния оратор? Той каза, че по принцип системата работи. Ще ми бъде много интересно да чуя дали е осведомен, че не системата, а потребителите са помогнали да се разкрие какво се е случило тук.
Второ, по отношение на информацията, с която разполага предишният оратор, бих искал да го попитам дали също така е осведомен, че има проучвания, които показват, че гражданите биха се радвали да плащат малко повече, ако могат да бъдат сигурни, че продуктите са с високо качество и са от животни, които са били отглеждани по начин, подходящ за тези видове.
Michel Dantin
(FR) Г-жо председател, считам, че членът на ЕП, който зададе въпрос, по-скоро направи коментар относно положението, отколкото да отправи питане. Очевидно ние знаем, че системата не работи. По отношение на европейските потребители обаче бих искал да подчертая колко строга е системата ни за защита. Не можем да позволим да не бъде оспорено твърдението, че нищо не е направено, като се има предвид, че имаме най-високите стандарти в света.
Paolo De Castro
(IT) Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, преди всичко бих искал да благодаря на г-н Дали за идването му в Парламента днес, за да докладва по този случай, който е източник на голямо безпокойство за европейските потребители.
През следващата седмица комисията по земеделие и развитие на селските райони, на която имам честта да бъда председател, ще заседава, за да разгледа последващите действия във връзка с разискването относно последиците от този сериозен инцидент. Въпреки факта, че Европа е силно ангажирана с въпроса за безопасността на храните, са необходими допълнителни усилия по отношение на прозрачността и проверките, за да се избегнат последващи случаи на заразяване на храни.
Бих искал да отбележа, че миналата година Парламентът прие доклад по собствена инициатива относно качеството на селскостопанските продукти и преди всичко, че този Парламент прие на първо четене регламент относно предоставянето на информация за храните на потребителите, който въвежда задължителна маркировка върху етикетите за мястото на произход на селскостопанските продукти. За съжаление това съществено развитие е в застой от 8 декември в Съвета по здравеопазване. Трябва да се опитаме да го въведем отново на второ четене, тъй като е важна цел за защитата и прозрачността в полза на европейските потребители.
Следователно Парламентът се движи в правилната посока, като показва, че е на страната на потребителите. Надяваме се Съветът и Комисията да приемат подобно отношение.
Marit Paulsen
(SV) Г-жо председател, г-н член на Комисията, трябва да се съглася с това, което няколко от колегите ми вече казаха, а именно, че до голяма степен действащото законодателство работи. Проблемът не е в него. Проблемът е в системите за спазване, контрол и санкции. Нямаме правото на равнище на ЕС да се намесваме в системите за санкции и трябва да запомним, че ако създаваме закони, но същевременно нямаме никакви системи за санкции за тях, просто приемаме обемно законодателство, което ще бъде напълно неефективно. Това няма да проработи.
Членът на Комисията обаче спомена нещо, което е изключително важно. Бях докладчик по регламента, който е в основата на проверките на фуражите. Членът на Комисията посочи въпроса за строгото разделение на суровини, предназначени за фуражната промишленост и тези, предназначени за технически цели, в този случай - мазнини.
Предложението ми преди десет години беше всички продукти с неустановен произход да бъдат оцветявани. Напълно искрено съжалявам за селскостопанските производители, които са засегнати за пореден път от токсините във фуражите, но не са в състояние да направят каквото и да било по въпроса.
Licia Ronzulli
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, исках да бъда една от подписалите този въпрос, изискващ устен отговор, тъй като считам, че е от основно значение след инцидента от последните седмици да се започне дебат относно безопасността на храните.
До каква степен продуктите, които милиони европейци консумират всеки ден, са здравословни и питателни? Действително ли сме сигурни, че продуктите на кухненската ни маса са безопасни? Качеството на суровините е от основно значение, за да се гарантира автентичността на крайния продукт. Постоянният контрол от полето до масата е единственият начин да се избегне заразяването на хранителни продукти и незабавно да се идентифицират потенциални рискове.
Последният инцидент в Германия потвърждава необходимостта да се направи маркировката върху етикетите за произхода задължителна за всички продукти, включително преработените продукти, както г-н De Castro вече подчерта. Трябва да защитим правото на потребителя да знае произхода на всеки закупен продукт, а безопасността на храната ни може да бъде гарантирана от всички оператори, които споделят отговорността.
Вярно е, че действащото европейско законодателство вече предвижда проверки и процедури, за да се гарантира, че храната, която накрая се озовава на масите ни, е годна за консумация и че рисковете от заразяване са сведени до минимум, но понастоящем трябва да се стремим да допринасяме ежедневно за подобряване на качеството на тези мерки.
Горда съм да подчертая, че утре италианският парламент ще одобри закон, който разширява задължителната маркировка за произход за всички хранителни продукти, които досега не са имали такава. В крайна сметка ще знаем произхода на продукти като свинско месо, прясно мляко с дълъг срок на годност, плодове, зеленчуци и някои напитки, като например оранжада.
Надявам се, че Европа може да използва за пример този закон. Приемам да участвам активно, за да се гарантира по-голяма прозрачност, информираност и защита на правата на потребителите, които са инструменти, които считам от съществено значение, за да се насърчи производството на здравословни, пълноценни храни.
Marita Ulvskog
(SV) Г-жо председател, важният въпрос понастоящем е как можем да избегнем нови скандали и нови рискови ситуации. Положително е, че членът на Комисията ще отиде в Германия и е ясно, че Съветът на министрите на земеделието трябва да обсъди въпроса. Щеше да бъде скандал сам по себе си, ако не се беше случило така. Все още има неща, които трябва да бъдат направени в тази област. Трябват ни строги санкции, така че държавите-членки да осъзнаят, че трябва да вземат решение в това отношение.
Преди всичко трябва да сложим край на самостоятелно контролираните изпитвания. За други сектори и предприятия е абсолютно ясно, че спазването на законодателството следва да се контролира от независими органи, но това не се прилага в сектора, който произвежда храната, която ядем.
Няма никакъв смисъл да се обвинява широкомащабното земеделие, ценовата конкуренция или каквото и да било друго. Като потребители не желаем да ядем заразени храни. Трябва да гарантираме, че потребителите са информирани за това, когато действително се случи, и че са осведомени за факта, че не трябва да ядат заразени храни.
Антония Първанова
(EN) Г-жо председател, заразяването през декември в Германия, което обсъждаме днес, и установеното явно нарушение във веригата ни за безопасност на храните не само излага на сериозен риск здравето на хиляди потребители, но също така разкрива оставащите слабости в системата ни за проследяване на храните. Действително е повече от обезпокоително, че германските органи, а и самата Комисия, не можаха да гарантират, че никоя от заразените суровини, като например яйца, не е влязла в хранителната верига чрез включване като съставки в преработените храни.
Проследяването често се разглежда като тежест за хранително-вкусовата промишленост, но изглежда от решаващо значение, когато става въпрос за извънредна ситуация като тази, която обсъждаме днес, и трябва да се разглежда като необходимо условие за защита на здравето и безопасността на потребителите. Ето защо бих искала да задам два въпроса на Комисията.
Първо, може ли понастоящем със сигурност да се потвърди, че нито едно от заразените яйца или някой заразен продукт не са влезли в хранителната верига чрез използването им в преработени храни?
Второ, възнамерява ли да засили мерките за проследяване и информиране, за да се гарантира оптимална защита на потребителите в бъдещи кризи при храните с отражение върху здравето?
Elisabeth Köstinger
(DE) Г-жо председател, г-н член на Комисията, скандалът с диоксина в Германия разклати доверието на европейските потребители и те с право настояват за най-високо равнище на безопасност и пълно проследяване на производството на храни. В крайна сметка международната репутация на селското стопанство е накърнена от небрежното отношение на големи производители на фуражи за животни. Призовавам Комисията неотложно да възстанови доверието във висококачественото европейско селскостопанско производство, което отговаря на най-високите стандарти.
Идентифициране на всички, които са отговорни, и ограничаване на щетите в скандала с диоксина в Германия са само началото. Трябва да бъдат предприети бързи и всеобхватни мерки, за да се предотвратят такива практики от страна на производителите на фуражи в бъдеще. Хранителната верига на животните не е място, където да се изхвърлят отпадъци, и промишлените отпадъци нямат място във фуражите. Призовавам за по-строги правила в целия ЕС, по-специално по отношение на транспортирането. Дори едно замърсяване на фуражи е неприемливо. Преди всичко обаче това, което е от основно значение, е извършването на пълна и всеобхватна проверка на тези предприятия. Нито един селскостопански производител, който е проверяван няколко пъти годишно, не може да разбере настоящата практика по отношение на проверките на големи производители на фуражи. При все това следва да се отбележи, че в случая, който обсъждаме, нещата се задвижиха в резултат на доброволно докладване и компетентните органи отговориха правилно.
Най-важното обаче е да обърнем вниманието си към селскостопанските производители, които несправедливо са понесли щети. Те неотложно се нуждаят от подкрепа, тъй като нанесените щети не трябва при никакви обстоятелства да бъдат прехвърлени на тях. Съществуването на хиляди земеделски производители понастоящем е под заплаха. Миналия петък производствената цена в сектора за угояване на свине достигна 0,23 евро за килограм. До края на миналата година свиневъдите вече трябваше да се справят със спад от 0,13 евро. Положението се влошава от факта, че разходите за фуражи са се повишили рязко през последните седмици. Трябва бързо да намерим решения за това. Доверието на потребителите в селскостопанските продукти не трябва при никакви обстоятелства да бъде застрашено от алчност и небрежност.
Catherine Stihler
(EN) Г-жо председател, както чухме, диоксинът е опасен химикал, за който е известно, че причинява рак и в този случай е попаднал в хранителната верига, когато химикали, предназначени за използване при биогорива, погрешка са били използвани във фуражи.
Някои резултати от изпитвания от министерството на земеделието в Schleswig-Holstein показват, че мазнините във фуражите са съдържали 77 пъти над одобреното количество диоксин. Системата за бързо предупреждение за храни и фуражи е създадена, за да защити европейските потребители от точно такива видове заразяване. До момента, в който предупреждението е било отправено, заразените продукти са били в цяла Германия и други части на ЕС, дори в определени храни в Обединеното кралство, които са били свалени от рафтовете в супермаркетите като предпазна мярка.
Това не е първата диоксинова заплаха. Имали сме проблеми с моцарела от Италия, продукти от свинско месо в Ирландия и продукти от говеждо месо в Северна Ирландия. Това, което искаме да разберем от Комисията, е защо тази система за бързо предупреждение отново не успя да защити потребителите и какво ще предприеме Комисията, за да поправи това.
Spyros Danellis
(EL) Г-жо председател, г-н член на Комисията, дванадесет години след скандала с диоксин в Белгия, диоксини бяха открити във фуражи в Германия - страна с традиции в дисциплината и надеждни институции. Това означава, че системата за контрол не е достатъчно строга, целенасочена, прозрачна и обективна и не е придружена от адекватни възпиращи фактори и наказания. Тези пропуски трябва да бъдат отстранени със сериозно чувство за отговорност спрямо потребителите, особено във време, в което икономическата криза насърчава хората да прибягват до незаконни решения, за да намалят производствените разходи. Не можем да очакваме, особено в неблагоприятни икономически условия, че проблемите ще се саморегулират въз основа на система за морални ценности. Разбира се, потребителите трябва да имат незабавна и пълна информация за рисковете, на които са изложени.
Европейският съюз се гордее с факта, че е приел строги условия за защита на общественото здраве и опазване на околната среда и хуманното отношение към животните. Трябва да се гарантира обаче, че те са приложими без изключение, ако не иска политиката му просто да бъде ограничена до...
(Председателят отнема думата на оратора)
Franz Obermayr
(DE) Г-жо председател, позволете ми да започна, като кажа, че за мен това не е небрежност, а умишлено престъпление. Какво е това, от което се нуждаем? Съществуват няколко важни неща, които са ни необходими: първо, изискване за задължително етикетиране в целия ЕС, но на него следва да са посочени не само мястото на клане, но също така и мястото на произход. В момента потребителите са преднамерено подвеждани. Проучванията съвсем ясно показват, че хората с удоволствие биха плащали. Те просто искат веригата, от която идва продуктът и от която той действително произхожда, да бъде напълно проследима.
Второ, необходими са ни по-строги проверки. В крайна сметка не инспектор по храните или агенция на ЕС за безопасност на храните направиха разкритието, а самото дружество.
Трето, необходимо е ясно разделение на хранителните мазнини и мазнините, произведени за технически цели. Напълно съм съгласен с Питагор, който много подходящо е казал: "всичко, което хората правят на животните, им се връща".
Mairead McGuinness
(EN) Г-жо председател, в Ирландия преди две години, през декември 2008 г., имахме проблем. Чудя се какво направи Комисията през тези две години, за да се избегне настоящата криза.
Имам конкретен въпрос: органите на държавите-членки изпитват остра нужда от насоки от Генерална дирекция "Здравеопазване и защита на потребителите". По отношение на хигиенните изисквания за фуражите те искат насоки и работни срещи. Бихте ли поели ангажимент тази вечер, че ще им се предостави това, което искат?
Ще посоча други три точки. Трябва много ясно да определим високорисковите продукти, високорисковите преработватели, разположението и имената на високорисковите производители и най-малкото ни трябва пълно разделяне на продуктите, които са предназначени за хранителната верига на животните и по този начин - за хранителната верига. Не е толкова сложно.
Също така, както и други казаха, са ни необходими проверки по цялата верига, за да се открият онези, които продължават да се опитват да нарушават правилата, за да печелят пари. Намаляването на разходите означава спестяване на усилия. Проблемът е, че това струва на Европа милиарди; губи се доверието на потребителите и...
(Председателят отнема думата на оратора)
Karin Kadenbach
(DE) Г-жо председател, г-н член на Комисията, не съм "романтичка" по отношение на селското стопанство; с други думи, не вярвам на рекламните лозунги за щастливите кокошки и щастливите прасета, тъй като ежедневието ми е доста по-различно.
Въпреки това считам, че потребителите в Европа имат право на храни, които са безопасни. Поради това първото ми основно искане е, че ни трябват строги проверки и ни трябват тежки санкции. Считам обаче, че от днешното обсъждане стана ясно, че също така ни трябва различна земеделска структура в Европа. Членът на Комисията г-н Дали, който отговаря за здравеопазването, е с нас днес и до известна степен той е този, който понася критиките. Също така трябва да си вземем поука от това, което научихме от този скандал, и да я използваме в реформата на селското ни стопанство, за да се предостави структура за селскостопанската промишленост в Европа, която, от една страна, отговаря на нуждите на селското стопанство и земеделските производители, а от друга страна, гарантира безопасността на потребителите.
Призивът ми е наистина да се поучим от този скандал.
Richard Ashworth
(EN) Г-жо председател, имали сме редица инциденти като този през годините. Мислех си, че досега значението на проследяването и контрола на качеството е било добре разбирано и че би трябвало да са налични структури и нормативни актове, които да предотвратяват инциденти като този.
Това поражда редица много сериозни опасения. Първо, изключително много се вреди на доверието на потребителите в хранително-вкусовата промишленост и второ, винаги селскостопанските производители са невинната страна. Винаги селскостопанските производители са тези, които страдат от непропорционално въздействие в сравнение с последиците за хранително-вкусовата промишленост.
Имам разумни основания да считам, че германските органи и членът на Комисията и екипът му са предприели разумни, подходящи и незабавни действия, когато са били осведомени за наличието на проблем. Въпреки това възникват редица много сериозни въпроси - въпроси за поведението в някои сектори на преработвателната промишленост, в които е ясно, че трябва да се допринесе чрез предотвратяване, трябва да се допринесе чрез наказателни правомощия, когато последиците от тези действия...
(Председателят отнема думата на оратора)
João Ferreira
(PT) Г-жо председател, г-н член на Комисията, откриването на продукти, заразени с диоксин, и тяхното разпространение чрез различни търговски канали, е изключително сериозно събитие.
Независимо от факта, че тези, които са отговорни за случилото се, трябва да бъдат надлежно идентифицирани, последиците - ясно установени и местоназначението на заразените продукти - правилно проследено, този инцидент също така изисква от нас да разгледаме по-внимателно пълния неуспех на съществуващия регулаторен модел.
Имаме пример за последиците от пазарно ориентирана обща селскостопанска политика, която насърчава модели на интензивно производство за износ, което, от своя страна, благоприятства широкомащабната селскостопанска индустрия за сметка на малкото и средното селско стопанство и семейното селско стопанство. Това прави местното производство и потребление напълно нерентабилни вместо да ги насърчава, както е необходимо, за да се гарантира далеч по-голяма степен на проследяване.
Това е още един пример за необходимостта от съществена промяна в настоящата обща селскостопанска политика в интерес на общественото здраве и безопасността и качеството на храните.
Marc Tarabella
(FR) Г-жо председател, г-н член на Комисията, някой може да забележи известно раздразнение във връзка с тези повтарящи се кризи, от които едната беше в Белгия през 1999 г. - широкомащабна криза, наподобяваща много настоящата.
Казано възможно най-ясно, ние имаме най-строгите мерки в света. Не считам, че трябва да ги правим по-строги. Просто трябва да ги накараме да функционират по-добре. Вероятно една от първите мерки, които следва да приемем, е да се увеличат наказанията, налагани на тези престъпници, тъй като тук очевидно не става въпрос за неумело посредничество - това е престъпление, организирано от престъпници с "бели якички", които искат да постигнат максимални печалби.
Второ, друг приоритет би могъл да бъде засилване на контрола и гарантиране, че е в по-голямо съответствие с възникналите рискове. Трето, както г-жа Stihler каза, RAPEX - система за бърз обмен, която обикновено служи, за да се гарантира, че всички държави-членки са предупредени за потенциален риск, вероятно е показала известна слабост в това отношение.
Бих искал становището Ви по този въпрос, г-н член на Комисията.
Peter Jahr
(DE) Г-жо председател, фуражната промишленост в Германия има добра система от тестове за самоконтрол. Тази система обаче не работи в случай на престъпни дейности и схеми Ако някой преднамерено или незаконно смесва забранени вещества във фуражите, той също така преднамерено ще избягва тези тестове за самоконтрол.
Вследствие на това, което колегите ми казаха, считам, че има три по-важни принципни заключения: първо, необходими са ни повече държавни проверки. Второ, необходимо ни е да има изискване да се докладват всички резултати от тестовете на фуражи, а такива трябва също така да се извършват по време на съответните проверки. Трето, необходими са ни по-строги наказания за престъпниците. Това не е дребно нарушение - било е извършено с умисъл.
Накрая, бих искал да подчертая, че в този скандал с фуражите селскостопанските производители са тези, които най-много страдат, тъй като понастоящем не са в състояние да продадат продуктите си, или ако могат, то е с огромна загуба.
Джон Дали
Г-жо председател, докато слушах коментарите, които бяха направени - и тук бих искал да благодаря на всички, които участваха в разискването, не мога да не разгледам критиките, които получаваме, не само по отношение на този въпрос, а за почти всичко, което правим като Европа - допълнителната бюрокрация, която налагаме на всеки, когато приемаме разпоредби и изискваме определени процедури за контрол. Потребители, предприемачи и бизнесмени, всички ни обвиняват в налагане на бариери, които възпрепятстват гладкото функциониране на нещата.
Когато възникнат случаи като този относно диоксина, става ясно, както чухме днес, че всъщност съществува необходимост от определени системи за контрол, които понастоящем са въведени. Действително осъзнаваме колко важни са те и колко старателни трябва да бъдем при прилагането им. Като потребител щях да бъда извънредно недоволен да преживея подобна ситуация, както щяха да бъдат всички европейски потребители, тъй като това заплашва да разклати доверието ни в безопасността на европейските продукти. Но най-вече ме кара да се гневя фактът, че това се е случило заради лица, които умишлено са нарушили закона, а не е било непредумишлена грешка.
Всъщност, както току-що каза последният оратор, никоя система не може да функционира там, където съществува престъпност. Там, където има лица, които искат да нарушат закона, тогава не е възможно да се гарантира система, която ще функционира гладко и без засечки. Ето защо трябва да направим всичко възможно, за да се гарантира, че сме въвели възможно най-добрите мрежи за сигурност, изготвени с възможно най-малко пропуски, така че да се попречи на тези престъпници да се възползват от тях.
Участвал съм в изготвянето на законодателство в страната си от 1987 г. В 23-годишния си опит в тази сфера винаги съм считал, че най-голямото предизвикателство е не да се реши кои клаузи да бъдат включени в законодателство, а да се направи опит да се предвиди как този закон ще бъде нарушен и следователно да се изпробва и да се противодейства на това предварително. Считам, че такова е сегашното положение. Не искаме да има друг такъв случай и трябва да направим всичко, което можем, за да се гарантира, че системата ни е най-малкото в състояние незабавно да хване тези, които се опитват да заобиколят вече въведените правила и тези, които изготвяме заедно.
Можем да действаме само когато знаем какво се случва, а не когато сме в неведение по отношение на случващото се. Бих искал да коментирам тук системата за бързо предупреждение. Не считам, че системата не е проработила - всъщност тя проработи така както трябва, тъй като веднага след като бяхме предупредени за ситуацията, информацията беше изпратена до всички. Точно това е замисълът на системата за бързо предупреждение и в това отношение тя проработи много добре.
Също така трябва да засилим правилата и разпоредбите си. Съгласен съм с казаното от г-жа McGuinness по отношение на това, колко важно е да се установят насоки и да се определят изисквания, които да гарантират най-строгия контрол върху хранителните вериги, които носят рискове за здравето. За тази цел едно от нещата, които се опитваме да направим, или които ще предложим, е да не се съсредоточаваме единствено върху определени рискови елементи и да изискваме елементарна регистрация на предприятията (като тази на фуражните предприятия) и нищо повече. Вместо това би следвало да се предоставя последващо одобрение след извършване на определени комплексни проверки.
Трябва да гарантираме, че този инцидент вече е под контрол. В постоянен контакт съм с компетентните германски органи и съм удовлетворен, че правят всичко по силите си не само за да овладеят ситуацията възможно по-бързо и да съберат цялата информация, която е необходима, за да се изготви ясна и пълна картина на ситуацията, но също така по отношение на действията, които предприемат.
Бях информиран например, че срещу производителя на фуражи, който е подал невярна информация твърдейки, че е направил доставки само за десет стопанства, докато всъщност е направил доставки за деветстотин, вече е образувано съдебно производство от органите на прокуратурата в Германия, тъй като тази невярна информация би могла потенциално да доведе до значителни последици. Можем също така да бъдем сигурни, че продуктите, които Германия изнася и които са били предназначени за пазара за производство на храни, например яйца, са били изпитани и резултатите показват, че съдържат много ниски равнища на диоксин, след като са били смесени с други продукти, които не са от Германия, в процеса на производство на храни.
На този етап, тъй като времето ми за изказване изтече, бих искал да направя един последен коментар. Напълно съм съгласен, че трябва да се наложи най-суровата санкция на тези, които се възползват от системата. Трябва да се разбере обаче, че тези видове мерки не са нещо, което можем да изготвим или определим в качеството си на Комисия. По-скоро зависи от държавите-членки да ги насърчават на национално равнище.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
Luís Paulo Alves
ЕС трябва да настоява Германия и всички държави, замесени в този случай, да предприемат подходящите мерки, за да се справят с положението, като наложат санкции и гарантират, че всички, замесени в кризата с диоксина, поемат пълна отговорност за значителните щети, причинени на селското стопанство, производствените сектори и потребителите. Фактът, че някои производители на фуражи са били наясно за това заразяване с диоксин още от март 2010 г., без да съобщят за него на органите, е напълно неприемлив. Ето защо призовавам за максимална прозрачност във връзка с информирането на всички държави-членки и трети държави за всички подробности около потенциално заразените фуражи. Всички хранителни продукти, които не са в съответствие със законодателството на ЕС, трябва да бъдат идентифицирани и изтеглени от пазара. Необходимо е да се гарантира, че са взети всички мерки, за да се защити общественото здраве и да бъде налична бърза и подробна информация за развитието на положението; това трябва да се съобщава с максимална точност и прозрачност, така че да можем да се върнем към нормалното положение възможно най-скоро и да възстановим жизненоважното доверие на потребителите в хранителната верига.
