1. rán
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o šesti návrzích usnesení o Íránu.
Ryszard Czarnecki  
autor. - (PL) Vážený pane předsedající, znovu hovoříme o Íránu. Jsem spoluautorem usnesení, které vypracovala skupina Unie pro Evropu národů. Situace v Íránu je nekonečný příběh porušování lidských práv. Evropský parlament se pravidelně vrací k této otázce a uvádí jména dalších obětí a stále více příkladů porušování lidských práv. S lítostí musím říci, že někteří politici v Evropské unii a některé vlády uplatňují dvojí standardy v tom, že se daleko více hovoří o lidských právech v zemích, se kterými nemají obchodní vztahy, kde se nedá podnikat. V případě zemí, se kterými udržují hospodářské vztahy, i když neoficiálně, bez toho, že by cokoli řekli, a vydělávají peníze, se zdá, že lidé hovoří o lidských právech tišeji, šeptem. Je velmi dobré, že Evropský parlament nešeptá, pokud jde o Írán.
V navrhovaném společném usnesení bych rád zdůraznil, bez ohledu na politické rozdělení, seznam nových, konkrétních a tragických skutečností, které ilustrují drama odehrávající se před našimi zraky v této zemi. Pozornost světové veřejnosti se zaměřuje na něco jiného, na určité pokusy vytvořit nukleární energii v zemi nebo na jasné antisemitské prohlášení íránského prezidenta. Nevšímáme si však porušování lidských práv v zemi, proto je dobré, že Evropský parlament se touto otázkou dnes zabývá.
Marios Matsakis
, autor. - Vážený pane předsedající, není to poprvé a já se obávám, že ani naposledy, co byl tento Parlament svolán, aby se zabýval situací v Íránu. Tato země, která má všechny přírodní zdroje k tomu, aby dosáhla záviděníhodnou životní úroveň se, bohužel, stále hlouběji noří do propasti temné doby totalitního režimu, což má za následek rostoucí porušování lidských práv občanů a stále větší izolaci Íránu od ostatního světa.
Přetrvávající praxe barbarských zákonů, jako smrt občanů ukamenováním, včetně žen a dětí, a neuznávání práv žen a politických oponentů je stigmatem civilizovaného světa. Každý den se k nám dostávají zprávy o stále větším množství případů věznění, mučení a zabíjení nevinných civilistů ze strany iránských orgánů.
(Předsedající požádal řečníka, aby hovořil pomaleji)
Doufal jsem, že tak získám víc času, pane předsedající. Právě z tohoto důvodu hovořím anglicky - aby mi lidé rozuměli a nepotřebovali tlumočení.
(Potlesk z některých stran)
Děkuji vám, pane Tannocku.
Svoboda projevu a svoboda tisku v této zemi v podstatě neexistují a to vše se děje v době tajných příprav výroby jaderných zbraní, což je proti zdravému rozumu a děje se to i přes mezinárodní protesty.
Íránský režim, zaslepený krátkozrakým národním a extrémistickým náboženským fanatismem, následuje cestu, která vede ke konfrontaci a dalšímu utrpení především vlastních lidí. Dovolte nám ještě jednou, při příležitosti hlasování o tomto usnesení, vzkázat těm Íráncům, kteří bojují za svobodu a demokracii, že mají naši podporu a dovolte nám ještě jednou vzkázat extremistickým vládcům Íránu, že nám dochází trpělivost v souvislosti s jejich nerozumným a nebezpečným jednáním.
Na závěr bych chtěl informovat kolegy o dobrých zprávách, které jsem právě dostal z USA, a to že administrativa USA se rozhodla připsat Revoluční gardy na seznam teroristů.
Paulo Casaca  
autor. - (PT) Vážený pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, tento týden jsme se dozvěděli, že laureátkou Nobelovy ceny za literaturu se stala Doris Lessingová, která, jak všichni víme, je íránského původu a která řekla: "Nenávidím íránskou vládu. Je to krutá a zlá vláda." Doris Lessingová též řekla, že důvodem proč se nikdo neodváží kritizovat íránskou vládu, je ropa. Myslím, že se to už nedalo říci výstižněji a lépe.
Politika usmiřování je smrtelná nejen v zájmu íránských lidí, ale též pro každého, kdo chce mír. Pokračování této politiky a další rozšiřování íránského režimu a fanatických instinktů bude velkou tragédií, které budeme v budoucnu čelit. Jsem přesvědčen, že si všichni musíme uvědomit tuto skutečnost a změnit tuto politiku. Pokud tak neučiníme, budoucnost bude neradostná a rád bych řekl, pane předsedající, že tento Parlament by měl speciálně poděkovat laureátce Nobelovy ceny za její rozumná slova.
Erik Meijer  
autor. - (NL) Vážený pane předsedající, při hodnocení toho, co se v současnosti děje v Íránu a okolo Íránu, je potřeba zvážit čtyři otázky. Za prvé, palčivá situace související s lidskými právy, která vznikla v důsledku režimu nezaloženého na základě demokracie a rovnosti lidí, ale na vlastní interpretaci Boží vůle, která dává právo věznit, mučit a vraždit ostatní.
Za druhé, snaha režimu získat masovou podporu bez ohledu na svoje postavení násilné menšiny. Uměle se snaží apelovat na národní hrdost. Důvodem hrdosti je vlastnictví jaderné energie a možná i jaderných zbraní, jako v případě Indie, Pákistánu a Izraele, které nepodepsaly Smlouvu o nešíření jaderných zbraní.
Za třetí, opozice režimu. Umírněná opozice, která chce trochu méně přísný režim, jak tomu bylo za předcházejícího prezidenta, a skutečně demokratická opozice mezi dělníky a studenty v Íránu a též mezi intelektuály, kteří utekli do zahraničí.
Za čtvrté, Američané hrozí, že použijí stejný model v Íránu, jako v Iráku a v Afganistanu a zemi vojensky obsadí nebo použijí minimálně bombový útok. Takovýto útok zahraniční opozice by byl kontraproduktivní. Posilnil by patriotistické cítění části Íránců, kteří by se semkli a začali podporovat nenáviděný režim a jaderné zbraně, pokud existují.
Moje skupina není pro vojenskou invazi proti režimu či pro vytvoření přátelských vztahů s tímto režimem z vlastního zájmu. Měli bychom projevit solidaritu s oběťmi a opozicí. Režim nesmí mít v žádném případě dojem, že je možné jednat o omezení práv opozice v exilu v Evropě a nesmí dovolit rozšíření propagandy prohlašováním, že demokratické země podporují tuto destruktivní vládu.
Rozhodnutí Evropského soudního dvora vyjmout organizaci Mudžahedínů ze seznamu teroristických organizací by se mělo plně dodržovat, tak aby organizace a ostatní opoziční skupiny nečelily žádným právním či finančním překážkám.
Raül Romeva i Rueda  
autor. - (ES) Vážený pane předsedající, jsem přesvědčený, že existují tři prvky, minimálně tři, které opravňují tuto naléhavou potřebu.
Za prvé, jak už bylo řečeno, zhoršující se situace lidských práv. Za druhé, rekordní údaje o popravách, nejen pokud jde o množství, ale i brutalitu, kterou jsou realizovány. Dnes máme víc poprav než celkem v roce 2007 - 244 a v roce 2006 - 177. Třetím prvkem je pronásledování, na které se soustředí organizace aktivistů za lidská práva, především organizace, které brání práva žen.
Jsem přesvědčen, že všechny tyto skutečnosti opravňují nejen usnesení, ale též, jak se uvádí v usnesení, vyzývají Valné shromáždění OSN, aby otevřeně hlasovalo pro rezoluci a bezvýhradně odsoudilo porušování základních práv Íránu. Žádáme o to už dlouho. Nerozumím, proč se o tom mlčí, a doufám, že toto usnesení přinejmenším pomůže změnit smýšlení některých lidí.
Tadeusz Zwiefka  
autor. - (PL) Vážený pane předsedající, Korán, svatou knihu muslimů, považují někteří významní odborníci za knihu lásky. Ale co se děje v těchto zemích, které samy sebe nazývají islámskými zeměmi? Vládnou jim extrémní radikálové. Jediným odkazem, který z těchto zemí dostáváme, je nenávist k okolnímu světu ze strany muslimů a jejich spoluobčanů. To, co se v současnosti děje v Íránu, je naprosto nepřípustné. Už jsme na půdě tohoto Parlamentu mnohokrát hovořili o potřebě přijmout radikální opatření s cílem předcházet různým typům porušování lidských práv v Íránu.
Obzvlášť děsivý je způsob vykonávání trestu smrti. Vykonávání trestu smrti ukamenováním je necivilizované, nehumánní a naprosto nepřípustné v jakékoli demokracii. Vykonávání trestu smrti na nezletilých, které je zakázáno v celém demokratickém a civilizovaném světě, se v Íránu nadále uplatňuje, i přes sliby íránské vlády a parlamentu.
Další nenávistné činy se uplatňují vůči opozici - proti velmi malé vnitřní opozici jednotlivých občanů, i proti velké a organizované opozici v rámci země i za hranicemi. Věznění novinářů, nedostatek svobody projevu, zákaz tisku nebo projevu pod hrozbou uvěznění nebo dokonce smrti - toto je situace, kterou v žádném případě nemůžeme akceptovat. V současnosti se zdá, že je pozdě na jakékoli výzvy. Měli bychom popřemýšlet o konkrétnějších omezeních, která by íránskou vládu přiměla změnit chování.
Benita Ferrero-Waldner
členka Komise. - Vážený pane předsedající, především my v Komisi vítáme tento nový společný návrh usnesení Evropského parlamentu.
Mohu říci, že jsme opakovaně vyjadřovali naše velké znepokojení v souvislosti se situací porušování lidských práv v Íránu - já sama jsem nedávno silně zdůraznila všechny tyto skutečnosti na Valném shromáždění OSN, kde jsem se sešla s íránským ministrem zahraničních věcí.
Musím říci, že dodržování základních lidských práv v Íránu se v posledních letech velmi zhoršilo a z toho důvodu též podpoříme rezoluci Valného shromáždění OSN o lidských právech v Íránu, tak jak to činíme každý rok, a Kanada se pravděpodobně též přidá.
Pokračuje se ve výrazném omezování svobody projevu, pokojného shromažďování a politického nesouhlasu. Existuje několik případů mučení a poprav nezletilých obyvatel za údajné zločiny. Jak řekl pan Romeva i Rueda, zvýšil se počet veřejných poprav včetně v jednom případě popravy ukamenováním, přesto, že íránská strana nás ubezpečila, že ukamenování bylo v existujících nařízeních zakázáno. Připomněla jsem tento příklad velmi konkrétně na setkání s íránským ministrem zahraničních věcí. Írán tento rok provedl minimálně 250 poprav - což je druhý největší počet poprav na světě.
Také jsme si, samozřejmě, všimli, že pokračuje diskriminace menšin, zvyšuje se počet sexuálních obtěžování a zavírají se nezávislé nevládní organizace. Vzrostlo i zdokumentované zastrašování a pronásledování ochránců lidských práv ve všech částech íránské společnosti a také utlačování intelektuálů, učitelů, studentů, ženských aktivistek a odborů. Nedávno byl velmi známý obhájce lidských práv v Íránu pan Emaddedin Baghi opět uvězněn za propagandu proti vládě. Od července je uvězněn pan Mansour Osanlou, předseda iránských odborů šoférů autobusů a představitel nezávislého odborového hnutí v Iránu. Pan Osanlou nutně potřebuje lékařskou péči, kterou se máme důvod domnívat, že nedostává.
O tomto vývoji nemlčíme. Přijali jsme několikeré kroky a opakovaně vydáváme veřejná prohlášení odsuzující přetrvávající porušování lidských práv a základních svobod v Íránu i neustálou neschopnost země dodržovat mezinárodní normy řízení soudů. Opět vyzývám íránskou vládu, aby plně respektovala všechna lidská práva a základní svobody spolu s povinnostmi Íránu podle mezinárodního práva a dohod, které země ratifikovala.
Též bych ráda zopakovala naše znepokojení souvisící s odmítnutím Íránu opět začít dvoustranný dialog s Evropskou unií o lidských právech, který byl pozastaven v roce 2004. Z naší strany jsme připraveni, poněvadž věříme v důležitost tohoto dialogu a schůzky.
Na závěr bych chtěla říci, že Komise jednoznačně plně souhlasí s Parlamentem, pokud jde o vývoj nukleární otázky či jiné otázky, o níž má Evropská unie zájem. Máme tento dvoukolejný přístup, na kterém v současnosti Javier Solana a jeho nový protějšek pracují, a my zároveň pracujeme v Bezpečnostní radě OSN na možném zesílení sankcí. V této chvíli nelze dosáhnout pokroku ve vztahu k Íránu bez toho, aby se výrazně nezlepšila situace související s lidskými právy.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat za chvíli, v hlasovacím čase.
