Заключения от заседанието на Европейския съвет по въпросите на икономическото управление (28-29 октомври 2010 г.) (продължение на разискването) 
Председател
Сега продължаваме с разискването относно Заключенията от заседанието на Европейския съвет по въпросите на икономическото управление (28-29 октомври 2010 г.).
Kathleen Van Brempt
(NL) Г-н председател, докато слушах днешното разискване, едно нещо се открои и това е важният за почти всички политически групи огромен въпрос за икономическото управление. Консенсусът е изкуствен, тъй като съществуват огромни различия при тълкуванията във връзка с икономическото управление. Ако разгледаме тълкуването на Съвета, което се вижда и от неговите заключения, можем да различим едностранчивия фокус върху това, което Съветът счита за необходимо, а именно, спестявания, спестявания и още спестявания. Това е нещо като идеология, превърната в икономически закон: ако спестяваш достатъчно, всичко ще се оправи. Нашето тълкуване на икономическото управление не е такова. Точно обратното, необходимо е нещо коренно различно и нашата група не единствената, която твърди това. Погледнете икономистите, погледнете вчерашния "De Tijd", който не е точно вестник на социалистическа пропаганда, в който се казва, ще парафразирам, спестяването само по себе си подкопава вече страдащите икономики и затруднява в огромна степен изплащането на дълговете. Необходими са и инвестиции. Много добър и ярък пример за това какво е необходимо, за да се повиши равнището на заетост. Това ще даде възможност за погасяване на дълговете във всички държави-членки. И все пак е необходима смелост да се инвестира в обучение и квалификация, смелост да инвестираш в баланса между работа и семеен живот. Ако разгледаме спестяванията в различните държави-членки, ще видим, че точно този вид инвестиции страдат от съкращаването на средства. Необходима е далновидност - перспектива за икономическа политика, както и основание за мобилизиране на ресурси за тази цел. Едва тогава трябва да обсъждаме каква да бъде най-добрата форма, в която да облечем Пакта за стабилност и растеж. Считам, че това е основната разлика между нашата гледна точка за икономическо управление и тази на Съвета.
Paulo Rangel
(PT) Г-н председател, г-н Ван Ромпьой, г-н Барозу, искам да кажа, че позицията на групата на Европейската народна партия (Християндемократи) е ясна. Ние считаме, че преодоляването на сериозната криза, в която се намира Европа, е възможно единствено чрез разширяване на икономическото управление и прилагане на метода на Общността. Не се съмняваме, че единственият начин да се противопоставим и да се справим с кризата е чрез по-често използване на метода на Общността, чрез по-засилено икономическо управление и чрез инструменти, които са подходящи за една наистина единна валута в еврозоната. Това означава обаче, че всяка една от институциите - Съвет, Комисия и Парламент - трябва да покаже на обществеността, че стриктно спазва отговорностите си. Трябва да се отбележи, че е ясно, че най-големите групи в Парламента имат желание открито да си сътрудничат чрез засилване на метода на Общността, въвеждане на икономическо управление и осигуряване на необходимите условия, за да може единната валута да преодолее кризата в Европа. Днес също така е ясно, че същото важи и за Комисията и нейния председател, който показа, че не работи в услуга на Парламента или Съвета, а за европейските интереси, противно на твърденията на социалистите и г-жа Ferreira.
Остава единствено Съветът да поеме своите отговорности през декември. Разчитаме на това и на категоричен ангажимент за европейски диалог, г-н Ван Ромпьой.
Marietta Giannakou
(EL) Г-н председател, очевидно приетият постоянен механизъм за подкрепа без съмнение е положителна стъпка. Все още обаче липсва стратегическо планиране, което трябва да включва икономически съюз и очевидно икономическо управление.
Европейският съюз беше създаден благодарение на силните правителства по онова време. Икономическата криза възникна в резултат от слаби правителства, които позволиха автоматизмът на икономическата глобализация да замени политическите решения, от които се нуждае Общността, за да може да продължи да функционира.
В продължение на 50 години Европа се радваше на благоденствие и днес ние сме длъжни да продължим да опазваме този просперитет в името на нашите граждани. Следователно е очевидно, че се нуждаем от допълнителен растеж. Въпросът е: какъв растеж имаме предвид във век, в който цялата световна система се променя? Какво представлява Европа сега? Каква ще бъде тя в бъдеще? Промишлена зона, малки и средни предприятия, зона на услуги или катализатор на износ? Следователно се нуждаем от по-силна Европа, а не от подозрения и междуправителственост, които са много модерни напоследък.
Някои държави явно не успяха да се придържат към Пакта за стабилност, но, както г-н Рейнфелд ми отговори на питане миналия декември, само една държава спазваше стриктно Пакта за стабилност; всички останали не успяха да изпълнят задълженията си.
Следователно всички трябва да се обединим и да подкрепим държавите, които в момента се опитват да устоят на кризата, защото при един окончателен анализ ще си дадем сметка къде се крие силата на големите държави. Според мен тя се крие в общото присъствието на малките държави, обединени в европейската система. Освен това цената, за да нямаме Европа, ще бъде непоносима за всички ни.
Tunne Kelam
(EN) Г-н председател, ключът към преодоляване на икономическата криза е да се изготвят правно обвързващи заключения от нея, тъй като преди всичко това е криза на доверието и отговорността. Доверието се гради върху подходящия баланс между приходи и разходи.
В продължение на над 20 години по-голямата част от Европа беше свикнала да живее и консумира днес за сметка на утре и дори другиден - за сметка на следващите поколения, чийто брой намалява драматично. Второ, бяхме свикнали да третираме правилата за стабилност твърде либерално. Ако големите държави могат да си позволят това само при вътрешна необходимост, то останалите следват този модел с по-голяма лекота. Следователно, за да приложим принципа за фискална дисциплина и да го възстановим със цялата му сериозност, политиките за балансиран бюджет ще послужат като тест за надеждността на Европа.
Трето, има очевидна нужда от механизми за проверка и баланс. Мога само да приветствам приетите от Съвета заключения в областта на европейското икономическо управление, въвеждането на критериите за дълга и възможността за ранна намеса. Това, от което наистина се нуждаем - и аз мога единствено да подкрепя заключенията на моя колега г-н Verhofstadt - е реално икономическо управление и реални автоматични санкции - санкции, които "хапят". Очакваме през следващия месец Комисията да представи рамковите предложения за механизмите за преодоляване на кризи в бъдеще.
Elena Băsescu
(RO) Г-н председател, бих искала да приветствам новия пакет от мерки за повишаване на бюджетната дисциплина и разширяване на икономическия надзор. Считам, че предложените мерки бяха необходими, поради забелязаните различия между държавите-членки по отношение на спазването на фискалните и бюджетни политики. В резултат на това икономическата криза породи обезпокоителни нагласи в някои държави, сред които и Румъния.
Считам, че основната иновация е създаването на нова рамка за макроикономически надзор. Тя ще спомогне за установяването на възникващите дисбаланси и рискове.
Приемането на доклада относно икономическото управление, изготвен от специалната група, ръководена от г-н Ван Ромпьой, бележи важна стъпка. Ето защо прилагането й ще създаде нова солидна рамка за управление на кризи.
Бих искала също така да спомена значението на регламента относно осигуряването на съответствие между националните бюджети и фискалните стандарти на ЕС. На практика това означава, че националните бюджети вече няма да могат да избягват фискалните разпоредби на ЕС.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Г-н председател, предстоящото унгарско председателство ще се изправи пред огромното предизвикателство за въвеждане на изменение в Договора от Лисабон и въвеждане на икономическо управление възможно най-бързо. Държавите-членки извън еврозоната гледат с удивление как еврозоната се проваля на всички фронтове. Ние сме обвързани с Договора за присъединяване и възможността ни да догонваме зависи от това дали по-богата част от Европа ще се стабилизира и дали общностната солидарност ще замени националните интереси.
Наблюдаваме кризата в Ирландия и проблемите в Гърция, Португалия и Испания с безпокойство и съчувствие и очакваме да видим дали еврозоната ще се разпадне. Решението на Съвета, макар и закъсняло, както обикновено, в крайна сметка беше правилно. Въвеждането на икономическо управление може да бъде знак за нова ера в историята на европейската интеграция, но прилагането му може също така да бъде опасно и пълно с усложнения. Убеден съм, че унгарското председателство ще направи всичко в рамките на своите правомощия, за да гарантира успех.
Ilda Figueiredo
(PT) Г-н председател, Португалия преживява най-голямата обща стачка за последните 20 години. Този протест е поредният след няколко също толкова важни протеста в други държави от ЕС, сред които Гърция и Франция. Какъв е отговорът на лидерите на Съвета и Комисията? Те пренебрегват протестите срещу техните антисоциални политики и се интересуват единствено от политиките, довели до сегашната ситуация. Те прикриват факта, че уязвимостта на еврото е пряка последица от политиките, които прилагат: либерализация на капиталовите пазари, неограничени финансови спекулации и изискване за номинално сближаване чрез Пакта за стабилност и растеж. В същото време реалните различия между икономиките се задълбочават, безработицата и бедността достигат непоносими равнища, а социалното напрежение нараства. До кога ще продължават да настояват да вървим по този път? Какво трябва да се направи, за да се приключи с тези политики и да се поеме по-сериозен ангажимент към производството, работните места и да се цени труда?
Jaroslav Paška
(SK) Г-н председател, преговорите на Европейския съвет в края на октомври се проведоха при трудни обстоятелства. Всички държави в момента променят икономическите си политики с цел да се измъкнат от неблагоприятната икономическа ситуация възможно най-бързо, както и да постигнат поне известно равнище на икономически растеж.
След Гърция и Ирландия други държави от еврозоната също са изправени пред риск от изпадане в несъстоятелност. Следователно трябва да сме наясно, че при такава трудна ситуация за правителствените ръководители е много трудно да приемат решения, чрез които ще се откажат от възможността си да регулират икономическото управление на техните държави, и да предоставят част от същите правомощия на равнището на европейските институции.
Ето защо трябва много трезво да обсъдим общите си идеи за това как да измъкнем Европа безпроблемно и възможно най-бързо от сегашната сложна ситуация, като не подценяваме усилията на представителите на отделните правителства да решат проблемите на страните си чрез собствените си правомощия и възможности, за да се избегне възникването на конфликт с европейските интереси.
Andrew Henry William Brons
(EN) Г-н председател, Европейският съвет повтори изтъркания стар лозунг, че е необходимо да се избягват всякакви форми на протекционизъм, както и промени на валутните курсове с цел да се печели конкурентно предимство.
Фактът, че Европейският съюз прегърна идеята за глобализма, накара европейските държави да се молят на конкуренцията от страните с бързо развиващи се икономики, по-специално на Китай, с който не можем да се конкурираме. Тези икономики показват незачитане на международни патенти и авторски права, те наемат работници на прага на оцеляването и понякога използват робски труд. Китай определи изкуствено нисък курс на националната си валута, за да направи стоките си още по-евтини.
Европейските държави трябва самостоятелно, поне според мен, или колективно да защитя своите работодатели и работници от нелоялна конкуренция. Валутните курсове не трябва да бъдат фиксирани нито на изкуствено ниско равнище с цел конкурентно предимство, нито да се поддържат на изкуствено общо равнище, какъвто е случаят с еврото, и да поставят всички държави от еврозоната в неизгодна позиция. Ако бяха позволили стойността на валутите на държавите, които претърпяха срив, да бъде понижена, това щеше да доведе до възстановяване.
Jean-Pierre Audy
(FR) Г-н председател, г-н Ван Ромпьой, г-н Барозу, първо бих искал да се спра на въпроса за публичните разходи на европейско равнище.
Чудя се дали не е настъпил моментът, предвид значителните предизвикателства, пред които ни предстои да се изправим, в който да проведем мащабно разискване между нашите колеги от националните парламенти и Европейския парламент относно преминаването към общностен режим и формиране на пул от нашите публични разходи. Ще използвам примера на г-н Lamassoure: имаме 27 армии и никакви врагове; един митнически съюз и 27 администрации; изследователски програми, които са получили финансиране от 15 до 20 пъти без каквато и да е координация; трансевропейски мрежи, които трябва да бъдат свързани помежду си; електропреносни мрежи и списъкът продължава.
Предлагам да възложим на независим одитор да одитира публичните разходи на следните три равнища: европейски, национален и местен администратор. Този одит ще бъде представен пред членовете на парламентите и пред членовете на Европейския парламент, за да даде възможност за провеждане на мащабно разискване относно публичните разходи и може да бъде възложен на Европейската сметна палата и на сметните палати на 27-те държави-членки.
Това е идея, която бих искал да предложа, за да гарантираме, че нашите публични разходи се контролират и управляват по-добре на европейско равнище.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Г-н председател, заседанието на Европейския съвет беше белязано от очаквания за това как европейските лидери ще се справят с проблемите, пред които ги изправи икономическата рецесия. Както съм казвала многократно, не е достатъчно да се съсредоточим само върху бюджетите. Структурните дисбаланси, които кризата само влоши, се простират извън дълговете. Освен ако не се приеме механизъм, който ще може да засегне други аспекти, трябва да има сериозни съмнения относно неговия успех.
Друга тема беше разискването за това дали съкращаването на бюджета, причинено от пенсионни реформи, може да доведе до дефицит. От една страна, говорим за затягане на правилата и за систематизирането им, а веднага след това правим изключения. Също така, ако пенсионните реформи са толкова съществени, колкото е предвидено, в което аз лично не съм убедена, може да се намерят и други примери за успешни програми. Кой тогава ще направи оценка кое е по-важно и кое не е толкова важно и защо?
Твърдо съм убедена, че не трябва да започваме разискване за изключения в момент, когато говорим за системни промени.
John Bufton
(EN) Г-н председател, бих искал само да направя няколко коментара по повод казаното тази сутрин и от председателя Ван Ромпьой, и от председателя Барозу. Изглежда сякаш и двамата се отричат - отричат се от факта, че еврозоната е в криза и сега сме на ръба на фалита. Има много хора, които отричат това. За Бога, събудете се.
Хората наблюдават това от родните си места и осъзнават, че в Парламента в крайна сметка няма много хора. Това е най-голямата криза, която някога сме преживявали, и ви казвам, че положението е сериозно. Бих искал г-н Барозу и г-н Ван Ромпьой да ми кажат, моля, когато вземат думата след малко, какъв е техният план Б. Трябва да има план Б или просто ще оставите нещата така и всичко ще рухне? Считам, че това е най-голямата криза, която някога сме преживявали. Всички държавите-членки са засегнати. Дължите на хората план Б. Моля Ви, информирайте ни, в случай че има такъв.
Ildikó Gáll-Pelcz
(HU) Г-н председател, госпожи и господа, бих искала да изразя удовлетворението си от факта, че значението на пенсионните реформи в цялата система получи признание в хода на консултациите. Реформите в рамките на приложеното поле на Пакта за стабилност и растеж не се оказаха равни възможности за всички играчи.
Унгария също говори открито срещу дискриминацията и призовава ЕС да помисли за цената на пенсионните реформи, когато изчислява националните дефицити. Считам, че освен ако не пожелаете да дискриминирате държавите, които упражняват своята свобода на избор, направените в частните инвестиционни фондове плащания трябва да бъдат отчетени при определяне на бюджетния дефицит. Наложително е този въпрос спешно да бъде решен. Новината, че на срещата на Съвета през декември ще бъде представена възможност за намиране на задоволително решение, е добра. Искам да вземете недискриминиращо политическо решение и да го представите възможно най-бързо пред Комисията, за да може и законодателният процес да започне в най-скоро време и в крайна сметка да приключи със задоволителен изход за всички засегнати страни.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Г-н председател, Гърция, Ирландия, Португалия и Испания понасят последиците от икономическата криза. Духът от бутилката вече е пуснат. Няма връщане назад, трябва да се вземат мерки. Подозрението и евроскептицизмът няма да ни помогнат да се възстановим от международната икономическа криза.
Обратно, това, от което се нуждаем, е общностна солидарност, политическа воля, мироглед, вяра в динамизма на Европа и преди всичко координирани действия, действия, които да внесат структурни промени и на национално, и на равнище ЕС. Нуждаем се от повече заетост, повече растеж, скоростни методи, повече работни места, прилагане на стратегията на ЕС, рационализиране и преструктуриране в корпоративното управление, прозрачност при икономическото управление, проверка на националната статистика и постоянен съвместен механизъм за управление на кризи в еС, но само в полза на гражданите на Европа.
Кризата засяга всички, не само държавите, които страдат от нея. Нуждаем се от общностна солидарност и координирани действия.
Barry Madlener
(NL) Г-н председател, в момента еврозоната се срива, а председателят Барозу подценява този факт. В крайна сметка милиардите евро помощ, предоставени на Гърция, Ирландия, Испания и Португалия, години наред не успяха да допринесат за това тези слаби икономики успешно да се конкурират със силни икономики като Германия и Нидерландия. Вместо това милиардите евро помощ доведоха до неприемливо поведение от страна на социалистите. Например един на трима гръцки работника е държавен служител. Цунамито от незападни емигранти към Европа също коства на всяка държава милиарди, а тези имигранти сега си стоят у дома без работа. Това поведение е характерно за социалистите. Помните ли? В Испания, която легализира един милион нелегални имигранти преди няколко години, сега равнището на безработица е 20%. Сега ние, по-силните икономики, трябва още веднъж да предложим на тези държави милиарди под формата на помощи, но това ще бъде само кръпка в краткосрочен план. В дългосрочна перспектива въпросът ще бъде дали сме готови да продължим да подкрепяме тези слаби страни структурно с милиарди от парите на данъкоплатците. Отговорът е "не". Следователно бих искал да попитам председателя Барозу следното: дали повторното въвеждане на собствената валута на Гърция - драхмата, а също и на Ирландия - не е единственото дългосрочно решение, което ще ни спаси от тези проблеми? Обсъжда ли се сериозно това решение с въпросните държави?
Seán Kelly
(EN) Г-н председател, като ирландски член на Европейския парламент не ми доставя голямо удоволствие, идвайки тук тази сутрин, да слушам как почти всеки оратор говори за Ирландия, заради икономическото ни състояние, особено когато преди няколко години ние бяхме сочени като модел за икономически растеж в Европейския съюз.
Въпреки това считам, че има решителност в Ирландия нещата да се оправят и че огромното мнозинство от хората биха приветствали подкрепата от нашите европейски приятели и колеги.
Трябва да извлечем няколко поуки. Считам, че г-н Farage за съжаление не беше далече от истината, когато каза, че благодарение на глупостта и алчността на ирландките политици, които са част от корумпирания капитализъм на банки и регулатори, в голяма степен допринесоха за това. Трябва да си научим урока. Друго нещо, което ще бъде много важно обаче, е, че надзорната структура, която се въвежда от 1 януари, трябва да работи, следователно стрес-тестовете и всичко останало би трябвало да бъде достатъчно, за да се разбере какво ще се случи в бъдеще и хората да бъдат заставяни да се подчиняват, ако излизат от контрол.
Zigmantas Balčytis
(LT) Г-н председател, наистина е много хубаво, че сега започваме да говорим по много важни въпроси, т.е. съвместното управление на бъдещата ни икономика. Считам, че скоро ще обсъждаме и възможността за обща фискална система. Освен това днес можем да видим значителното неблагоприятно влияние, което оказва засиленият валутен курс на еврото, наред с много други фактори. Днес бях разочарован от факта, че е проведен банков тест преди шест месеца и резултатите от него не са потвърдени. Това отново показва, че в Европейския съюз има липса на надеждна информация. Ако не разполагаме с такава, то не можем да намерим начини за излизане от твърде сложна ситуация. В заключение бих искал да призова Европейската комисия в бъдеще да внася предложенията си много по-активно, защото ситуацията е сложна и ще са необходими огромни усилия, огромни финансови ресурси и вероятно напълно различно тълкуване на икономическия, финансов и друг вид мониторинг.
Milan Zver
(SL) Г-н председател, г-н Ван Ромпьой, г-н Барозу, позволете ми за кратко да се присъединя към разискването. За мен ситуацията е относително ясна: кой е виновен за голямата криза, която преживяваме? Тази част от банковия сектор, която развиваше дейност без реално покритие и пое твърде много рискове. Други също имат вина - някои европейски правителства, които насърчават прекаленото потребление и дистрибутивен начин на мислене сред хората.
Днес чухме две линии на разсъждение: имаме членове, които призовават за по-голяма солидарност, сякаш казват: "Моля, помогнете ни!", и чухме онези, които се опитват да призоват за по-голяма отговорност сега, когато излизаме от кризата. Няма да е правилно, ако тези, които причиниха тази голяма криза, сега търсят формули за преодоляването й, начин за излизане от кризата. Онези, които критикуват значителните икономии, вероятно са на грешен път.
При тези обстоятелства е редно гласът на данъкоплатците от тези държави, които се справят със сегашната ситуация, да не се заглушава.
Petru Constantin Luhan
(RO) Г-н председател, приветствам факта, че докладът относно икономическото управление предоставя нова база за създаване на осъществима система за това как да действаме при това положение.
Считам, че направените в доклада препоръки за по-силни институции, за по-ефективно икономическо управление, както и за създаване на национално равнище на публична институция, която ще осигури независими анализи, оценки и прогнози по въпросите на вътрешната фискална политика, полагат основите за създаване на прозрачна европейска система.
Считам, че е изключително важно да предложим на всяка държава-членка възможност да докаже основите за анализиране и оценка на всяка предложена вътрешна фискална мярка, за да се създаде подход, изграден на базата на доверие и взаимна информираност.
Потвърждавам необходимостта от приемане на специфични мерки, които ще улеснят икономическото управление, основани на задълбочени, прозрачни знания, и открито разискване относно всички вътрешни мерки, приети в държавите-членки, които биха могли да окажат въздействие на равнище ЕС.
Elisa Ferreira
Г-н председател, благодаря Ви, че ми давате думата, но аз поисках да говоря съгласно процедурата чрез вдигане на синя карта, защото бях предизвикана директно от г-н Rangel и следователно ми се искаше да ми бяхте дали думата по-рано.
Искам да се възползвам от възможността да помоля г-н Rangel да ни обясни каква според него е конкретната разлика по отношение на управлението на държавния дълг между предложенията на канцлера Меркел и тези на Комисията и да ни каже защо първото предложение на Комисията, което всъщност беше европейско, относно управлението на държавния дълг беше отхвърлено без никакво обсъждане или публично разискване, когато стана ясно, че то не е в унисон с интересите на Германия.
Paulo Rangel
Бих искал да кажа много набързо, че няма каквото и да е съмнение, че европейският процес, разбира се, се изразява в непрекъснати преговори между институциите, но позицията на Комисията винаги е била да подкрепя метода на Общността и да настоява за единната валута. Разбира се, има членове, които обичат да идват и прокарват националната си политика в Парламента, какъвто е случаят с г-жа Ferreira.
Diogo Feio
(PT) Г-н председател, Европейският съюз преживява големи реформи. Следователно той трябва да предприеме действия срещу кризата и да задържи единната валута, която се нуждае от собствени правила, приложими за всички държави-членки. Парламентът вече зае ръководна позиция по отношение на икономическото управление, като препоръчва по-добро сътрудничество относно растежа между 27-те държави-членки, твърда позиция относно прилагането на Пакта за стабилност и растеж и солидарност между държавите-членки, тъй като той е първата институция, която привлече вниманието към необходимостта от това да се създаде фонд за дълга на различните държави-членки от Европейския съюз. Следователно ще продължим да си сътрудничим с Комисията и приветстваме с добре дошъл нейния председател, като се надяваме също така, че ще продължим да си сътрудничим със Съвета. В момента се обсъждат шест доклада и ще заемем много категорична позиция по тях.
Жозе Мануел Барозу
Г-н председател, ще отговоря на два конкретни въпроса и ще отправя обща бележка след разискването, което се проведе тази сутрин.
Преди всичко г-н Schulz постави въпрос: важен въпрос за стрес-тестовете в Ирландия. Позволете ми да кажа следното. Общата методология на стрес-тестовете беше приета на равнище ЕС. Тя е много строга и включва неблагоприятни макроикономически сценарии. За провеждането на тези стрес-тестове обаче са отговорни националните надзорни органи. Тази методология беше координирана на равнище Европейски съюз от Комитета на европейските банкови надзорни органи (CEBS), но нямаше правомощия на Европейския съюз. Искам да подчертая, че доскоро Европейският съюз като такъв нямаше такава отговорност. Това ще се промени от следващия януари. Съгласно предложенията на Комисията и споразумението със Съвета и Парламента до тогава ще разполагаме с новата структура за финансово регулиране и надзор.
Ще разполагаме с трите европейски органа за микропруденицален надзор в областта на банковото дело, ценните книжа и застрахователната дейност, с Европейския съвет за системен риск за макрофинансова стабилност и рисковете, свързани с нея. Това ще осигури много по-добри инструменти и инфраструктура за по-единно, строго и съгласувано провеждане на тестовете следващия път. Ето защо искам да подчертая това. Преди кризата не разполагахме с инструментите, които създаваме сега.
Ето че стигнах и до втория въпрос относно начина, по който се справяме с чувствителни въпроси като постоянния механизъм за управление на кризи. Искам да изясня, че нямах намерение да повдигам въпроса, но след като има конкретно питане, трябва да отговоря.
Единодушно - и подчертавам единодушно - държавните и правителствени ръководители взеха решение да поискат постоянен механизъм за действия при кризи с възможност за интервенция в частния сектор. Аз бях един от хората, които предупредиха Европейския съвет за риска от повдигане на този въпрос без необходимата подготовка и комуникация. Но въпросът беше поставен и беше взето решение, а сега ние трябва да се справим с него възможно най-отговорно. Ето защо считам, че някои от направените днес коментари наистина не бяха от полза.
Все още живеем при много трудни условия. Считам, че това, от което се нуждаем сега, са действия, а не коментари. Става въпрос за много чувствителни световни финансови пазари. Някои от коментирате на места имат ефекта на сбъдващо се предсказание. Следователно не е от полза да се спекулира с държави, които биха могли да са изложени на риск. Това, което трябва да поискаме от тези страни, е да въведат всички необходими мерки за постигане на финансова и бюджетна стабилност.
Ето защо няма да спекулирам с план Б. Ние, заедно с председателя Ван Ромпьой, си вършим работата, обсъждаме проблемите отговорно с нашите държави-членки. Относно ролята на Комисията, искам още веднъж да стане пределно ясно, че Комисията - и това е факт, който се признава от повечето от вас - винаги е правила амбициозни предложения. Ние сме за амбициозно икономическо управление за Европа.
Но в крайна сметка, трябва да бъдем реалисти. Заедно не можем да излезем извън съществуващото общо споразумение с нашите държави-членки. Когато съществува споразумение - споразумение, което все пак е напредък в сравнение с предходна ситуация - не е полезно да се говори за идеални решения, за които вие самите много добре знаете, че няма да влязат в сила.
И така, Комисията изпълнява своята роля и ще продължи да го прави, като настоява за повече амбиция по отношение на общата цел, икономическото управление, стабилността на еврозоната - а и не само на еврозоната.
Искам това да стане пределно ясно, тъй като считам, че по време на днешното разискване това не се случи. Някои от вас казаха, че проблемите са в еврозоната. Съжалявам, че ще го кажа, но не са само в еврозоната. Еврото не е било проблем. Напълно съм убеден, че ситуацията щеше да бъде много по-тежка, ако еврото не съществуваше.
(Ръкопляскания)
Някои от вас сякаш забравят, че някои държави, които не са в еврозоната, имат точно същите проблеми, а в някои случаи и по-сериозни проблеми, с държавния дълг и че държава, която дори не е в Европейския съюз и която сега иска да се присъедини към него - Исландия - фалира, а тя не използва еврото. Реалността е, че еврото не е причина за проблема. Интелектуално и политически е непочтено да се внушава, че проблемът е в еврото.
(Ръкопляскания)
Това, което трябва да направим, е да признаем спецификата на ситуацията в еврозоната, да се заемем с преодоляване на проблемите и да поискаме от всички държави-членки да поемат ангажимент да работят съвместно: тези, които са в еврозоната, и тези, които са извън нея. Считам, че всички те са разбрали, че има общи интереси и общ подход за преодоляване на кризата. Ето защо в крайна сметка Комисията ще продължи, както и до сега, да работи отговорно и като настоява за най-голяма степен на амбиция в добро, лоялно сътрудничество с всички институции - с Парламента, със Съвета и с Европейския съвет. Това е отговорният метод, който трябва да следваме.
В период, когато има изключително напрежение на пазарите, ние трябва да разсъждаваме трезво и да запазим силното си чувство за отговорност, както, разбира се, и силното си чувство за споделяне на обща европейска цел.
(Ръкопляскания)
Херман ван Ромпьой
председател на Европейския съвет. - (FR) Г-н председател, уважаеми членове на ЕП, по-рано ние казахме, че изготвеният от председателя на Комисията анализ се различава от моя, но за първи път, г-н Schulz, някой ме обвинява, че се преструвам, че всичко е наред, когато всъщност не е. Това се случва за първи път в кариерата ми.
Мога да Ви уверя, че ни най-малко не подценявам кризата и че преживяваме трудни времена. Освен ако някои от моите коментари не са извадени от контекст, аз по принцип съм много благоразумен човек и считам, че се правят прекалено много изказвания, били те провокативни или други, в европейски контекст - не в Парламента. Сега трябва да успокоим нещата, а не непрекъснато да повтаряме колко е сериозна кризата. Този факт вече ни е известен. Време е да предприемем действия.
Някои от вас споменаха, че трябва да извлечем поуки. Една френска поговорка казва: "Нашите действия ни следват". Уважаеми членове на ЕП, когато поех поста, имаше Пакт за стабилност и растеж, който беше направен малко по-гъвкав преди няколко години и не беше приложен. По същото време наследих Договора от Лисабон, който предвижда някои процедури, които, освен другото, са свързани с налагане на санкции и вземане на решения, когато една държава подлежи на процедура при прекомерен дефицит. Съветът взема тези решения съгласно Договора от Лисабон. Когато заех поста си, нямаше механизъм за действия при кризи и трябваше да поправим това.
Следователно ще засилим Пакта за стабилност и растеж и за първи път ще въведем система за макроикономически надзор. Мога да ви уверя, че ако разполагахме с такъв механизъм преди няколко години, проблемите, които преживяха някои държави, никога нямаше да се появят. Щяхме да открием "балоните" на пазара на недвижими имоти. Щяхме да сме разкрили проблемите с конкурентоспособността в някои държави. И така, ще ги въведем сега. Това е нещо ново, иновативно и отчита максимално поуките, които сме извлекли от кризата.
Що се отнася до Договора от Лисабон, ние възнамеряваме да го променим, за да осигурим правно основание в някои конституционни съдилища - правно основание за постоянен механизъм за действия при кризи. Това е единствената причина за промяната. Надявам се, че няма да поемем риска да започнем друго голямо разискване относно институциите, защото според мен това няма да ни доведе до никъде при сегашната обстановка и допълнително ще отклони вниманието ни от справянето с кризата.
Преди нямахме механизъм за действия при кризи. Когато се изправихме пред проблема с Гърция, трябваше да създадем механизъм, защото такъв липсваше. Когато въведохме друга мярка, пакет от оздравителни мерки на стойност 750 млрд. евро, се наложи да вложим творчество при тълкуването на Договора от Лисабон, за да я приложим.
Следователно ние правим изводи от кризата и ще повторя, че нашите действия ни следват. Имахме пакт за стабилност, който беше слаб и не се прилагаше; не разполагахме с нищо в областта на макроикономическия надзор; и нямаше механизъм за действия при кризи.
Дали държавите-членки са поели своите отговорности? Много от тях го направиха. Те въвеждат реформи, които често са срещу основните течения на общественото мнение. Държавите с проблеми, както и други държави, предприеха стъпки, които често бяха израз на голяма смелост. Ние поемаме своите отговорности.
Уважаеми членове на ЕП, нека да не нападаме винаги грешния враг. Често оставам с впечатлението, че се концентрираме твърде много върху правителствата на държавите-членки и националните им парламенти. Нека не бъркаме кой е врагът.
Днес някои хора говорят не само за Ирландия, но също така и за Португалия. Позволете ми да ви запозная с някои данни. Публичният дефицит на Португалия беше 9,3% през 2009 г. През 2010 г. той ще бъде 7,3%, а през 2011 г. - 4,6%. Лихвеният процент по държавния дълг на Португалия е средно 3,6%, т.е. твърде нисък. В Португалия няма криза с недвижимите имоти, нито балони на недвижими имоти. Финансовият сектор не е твърде голям за страната. Банките разполагат с достатъчно капитал. Нека не се целим в грешния враг. Някои хора твърдят, че има опасност от разпространение на кризисната ситуация, но не разполагат с икономическа обосновка или с разумно основание за това. Настоявам да не позволяваме да се определя грешен враг.
Мога да уверя онези от вас, които призовават за по-засилено сътрудничество между институциите, че председателствата правят всичко по силите си, за да работят съвместно. Изготвеният от специалната група доклад беше приет от нейните членове, включително от представителя на Европейската комисия, г-н Рен. Работим заедно и в области като тази за постоянния механизъм за действия при кризи.
Надявам се, че ще видим същия дух на сътрудничество, когато изготвяме бюджета за финансовата 2011 г. Съжалявам, че не успяхме да постигнем споразумение.
По въпроса за сътрудничеството обаче ми позволете да направя един коментар. Всички вие сте членове на Европейския парламент и принадлежите към конкретни политически групи. Бих искал да отбележа, че понякога има съществени различия между това, което чувам в Европейския съвет от министър-председатели и други лица, и това, което чувам в Парламента от членовете на същите политически групи. Не критикувам никого. Никой не е длъжен да се съгласява безусловно с политическата си партия. През своята кариера често съм бил свидетел на конфликти в собствената ми партия. Аз обаче правя всичко, което е в рамките на правомощията ми, за да постигна съответствие и сътрудничество между институциите. Следователно бих искал да кажа, че е необходимо да си сътрудничим на всички политическа равнища, за да постигнем по-съгласувана позиция, отколкото тази, с която разполагаме в момента.
Съгласен съм с онези, които казват, че имаме строга политика, но не можем да излезем от кризата само благодарение на нея. Прави са, но първо трябва да преминем през този етап. Ако бяхме по-внимателни и по отношение на макроикономическата политика, и на бюджетното планиране, днес нямаше да се намираме в това положение. Нуждаем се обаче от благоприятна политика за растеж и заетост. Въпреки всички неблагоприятни аспекти, които трябва да вземем предвид, съм доволен, че икономическият растеж в Европа се възстановява след единадесетмесечна рецесия. Казвал съм това и по други поводи в Парламента: кризата от 30-те години на ХХ в., която също започна с финансова криза, никога не беше преодоляна напълно.
Възстановихме положителния растеж единадесет месеца след възникване на финансовата криза. Тази година растежът достига средно равнище от близо 1,5%. В някои държави - не тези, които изпитват вече споменатите проблеми - растежът ще достигне близо 2%, а в други държави ще достигне дори 3% или 3,5%. Средните равнища на заетост в рамките на ЕС ще се повишат отново през 2011 г. Разбира се, равнището на безработицата е твърде високо, но съм доволен, че в сравнение с периода преди шест месец нашите прогнози за растеж са по-добри от очакваните и растежът е по-устойчив, отколкото мислехме. Това не е просто растеж, основан на възстановяване на запасите, програми за възстановяване и износ. Растежът също така се стимулира и от вътрешното търсене.
И накрая, бих искал да кажа, че въпреки всички проблеми, които всъщност преживяваме в някои държави, съм убеден, че ние отново ще преодолеем кризата, пред която сме изправени днес.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
Bruno Gollnisch
На заседанието си от 28-29 октомври 2010 г. Европейският съвет предприе нова стъпка към подчиняване на държавите и лишаването им от суверенитет преди всичко чрез псевдо икономическо управление, което всъщност означава да се поеме контролът върху икономиките им, като наложат на държавите-членки бюджетите им да бъдат предварително одобрявани от администрацията в Брюксел; като упражняват надзор върху икономическите им политики; като установят автоматични превантивни санкции дори преди да бъдат надвишени разрешените лимити за дълг и дефицит; като имат възможност да прекратят провинените права на глас на държавите-членки. Всичко това се дава като компенсация на Германия за постоянния фонд за финансово стабилизиране. Този механизъм обаче просто определя правото на държавите-членки и Комисията на ЕС да задлъжняват или да осигуряват гаранции за кредитиране на пазарите в полза на държавите-членки в затруднено положение, защото те са жертви на пазарните спекулации срещу техния държавен дълг. Нещо повече, защото принадлежат към еврозоната. Не е за вярване. Освен това Европейският съвет също така взе решение да реформира Договорите, за да въведе механизъм за управление на кризи. Опростената процедура по преразглеждането ще бъде използвана за първи път: антидемократичен метод, който не предвижда парламентарни разисквания. Това не е управление, а тоталитаризъм.
Andreas Mölzer
До 2007 г. останалата част от Европа беше изумена от икономическите тенденции в Ирландия, "Келтският тигър", която постигна мечтани икономически резултати с ниски корпоративни данъци и малко регулация. Но сега реалността се стовари със страшна сила. Келтският тигър се оказа несретник и останалата част от Европа трябва да му подаде ръка и да го хване за прекършените крила. 90 млрд. евро от пакета за спасяване на еврото, което означава, че по 300 евро от всеки австрийски гражданин, отиват за Ирландия. Това не са само теоретични държавни гаранции, които след черната овца Гърция, сега отиват в Ирландия, а след това вероятно и в Испания и Португалия. Това са истински средства на данъкоплатците. Това също така придвижва европейския паричен съюз една стъпка напред към трансферен съюз, в който държавите, приели еврото и управляващи икономиките си добре, ще трябва да държат портфейла си отворен, защото другите не могат да управляват добре. ЕС се зае с този въпрос прекалено късно и предстои да видим дали взетите от Европейския съвет решения наистина ще бъдат последвани от действия. Трябва да престанем да пилеем парите на данъкоплатците за спекулативни банки и държави, които неумело управляват икономиката си. Трябва да се сложи край на трансферния съюз. Нуждаем се от механизъм, който да осигури на фалиралите държави истинска платежоспособност, а след това и да отстрани тези държави от еврозоната. Не можем да обсипваме с кръпки един болен паричен съюз. Вместо това се нуждаем от силен европейски паричен съюз със здраво ядро.
Alfredo Pallone
Както Гърция, така и Ирландия се обърнаха към Европейския съюз за помощ. Трябва обаче да се очертаят някои разлики между двата случая: ирландският дефицит избухна, защото страната трябваше да преустанови проблемите в банковия сектор, който беше изпаднал в криза поради последиците от глобалната финансова криза, задълбочили се от това, че балонът на пазара на жилищни имоти се спука. Тази интервенция в момент на структурна криза означаваше, че публичните финанси вече не могат да овладеят ситуацията. В Гърция, от друга страна, причината за интервенцията е донякъде некадърното управление на публичните разходи, което наложи вливане на средства от продажба на държавни облигации. В светлината на реформата на икономическото управление трябва да се направят следните наблюдения. Със сигурност трябва да провеждаме строги бюджетни политики, за да наблюдаваме и гарантираме, че в бъдеще няма да възникнат подобни ситуации. В крайна сметка тези два случая показват колко е важно да отчитаме всички фактори, свързани с финансите и стабилността на дадена държава, а не само със структурирания публичен дълг. Всъщност това може само да даде окончателната цифра, но ние трябва да проверим елементите и причините, довели дотук, както и как е възникнала тази ситуация.
Monika Smolková
Пактът за стабилност и растеж до сега включва санкции, но налагането им изисква съгласието на 2/3 от министрите, като никога не е имало политическа воля за това. Скептична съм относно антикризисния механизъм. Председателят на Съвета г-н Ромпьой не трябва да променя член 125 от Договора от Лисабон, в който се казва, че всяка държава трябва да носи отговорност за собствените си задължения. От друга страна, той трябва да помисли за допълване на член 122, в който се говори за солидарността, като се създаде взаимна помощ при национални бедствия и енергийни кризи. Изменението на този член може да има отрицателно въздействие върху фундаменталния принцип на функциониране на ЕС, с други думи - върху солидарността, и това може да доведе до загуба на солидарност. Ако антикризисният механизъм бъде прилаган съгласно член 122 за предоставяне на финансиране за отделните държави, Съветът ще взема решение на база на предложение от страна на Комисията и те само ще информират Европейския парламент. Има риск от ситуация, при която отговорните държави ще плащат за безотговорността на някои конкретни държави.
