Kyselytunti (kysymykset komissiolle) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B7-0203/2009).
Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä.
Ensimmäinen osa

Aihe: Tekstiili- ja vaatetusalan teollisuuden suojaaminen kansainvälisessä kaupassa
Joissakin Euroopan unionin maissa kuten Portugalissa tekstiili- ja vaatetusalan tilanne on vakava. Tämä vaatii yhtenäistä ja yhteisesti sovittua strategiaa, jota noudatetaan julkisessa politiikassa, jolla tuetaan innovaatioon, erilaistumiseen, ammatilliseen koulutukseen ja uudelleenjärjestelyihin tehtäviä investointeja.
Nämä toimenpiteet edellyttävät myös sitä, että kansainvälisen kaupan piirissä ryhdytään tarvittaviin toimiin Euroopan unionin maiden teollisuuden turvaamiseksi ennen kaikkea herkimmillä aloilla kuten tekstiili- ja vaatetusalalla.
Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä suojellakseen Euroopan unionin maiden tekstiili- ja vaatetusalaa kolmansien maiden, etenkin Aasian maiden ja Etelä-Korean kanssa tehtävien uusien vapaakauppasopimusten yhteydessä?
Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä ottaakseen huomioon, että maailmanlaajuisesti tarvitaan pikaisesti kaupallisten markkinoiden sääntelyä eikä pelkästään rahoitusmarkkinoiden sääntelyä?
Catherine Ashton
Seuraamme hyvin tarkoin talouskriisin vaikutuksia teollisuuden eri aloihimme, luonnollisesti myös tekstiili- ja vaatetusalaan, joka on tärkeä ja suuri ala Euroopan unionissa.
Vastasimme kriisiin laatimalla Euroopan talouden elvytyssuunnitelman, jota täydensimme Euroopan globalisaatiorahastolla ja väliaikaisella yhteisön valtionapukehyksellä. Näillä asioilla on ollut merkitystä myös tekstiili- ja vaatetusteollisuudelle. Globalisaatiorahastosta esimerkiksi on tuettu lähinnä pienistä ja keskisuurista tekstiili- ja vaatetusalan yrityksistä irtisanottujen työntekijöiden työllistämistä Italiassa, Maltassa, Espanjassa, Portugalissa, Liettuassa ja Belgiassa.
Tekstiili- ja vaatetusala on kehittynyt vuosikymmenien ajan käydyn kaupan seurauksena. Alan kauppa vapautettiin täysin vuoden 2009 alussa. Alalla on voitu vastata vapautuksen haasteisiin ja aloitettu saneeraus- ja uudistamisprosessi, joka ei ole ollut helppo.
Alalla on vähennetty massatuotannon osuutta ja keskitytty korkean lisäarvon teknologiatuotteisiin. Eurooppalaiset tekstiilituotteet tunnetaan nykyään maailmalla innovatiivisesta ja teknistä osaamisesta kertovasta ominaisuudestaan. Ala on kehittynyt menestyksellisesti ja voinut säilyttää maailmanluokan vientiosaamisen. Markkinoille pääsyä koskevat kysymykset ovat siten ensisijaisia alalla, ja olenkin iloinen, että uudistettu markkinoillepääsystrategiamme on otettu vastaan alalla myönteisin tuloksin.
Kauppaneuvotteluissamme, kuten Korean kanssa käytävissä vapaakauppasopimusneuvotteluissa tai monenvälisissä kauppaneuvotteluissa otamme huomioon eri teollisuusalojen arat kysymykset, ja tämä pätee myös tekstiilialaan. Pyrimme näissä neuvotteluissa tasapuolisiin sopimuksiin.
Ilda Figueiredo
(PT) Vielä eilen keskustelimme täällä Etelä-Korean kanssa tehtävästä vapaakauppasopimuksesta, ja komission jäsen tietää tarvitsevansa liiketoiminnan organisaatioita. Halun sanoa hänelle, että olen tavannut henkilökohtaisesti Portugalin liiketoiminnan organisaatioiden edustajia, jotka ovat kertoneet olleensa hyvin huolissaan Etelä-Korean kanssa tehtävän vapaakauppasopimuksen lausekkeista. Tästä ollaan hyvin huolissaan myös kautta Euroopan.
Myös ammattiliitoilla on omat huolensa, ja kaikki, jotka tuntevat Portugalin tai Espanjan kaltaisten Etelä-Euroopan maiden tai niiden alueiden oloja, joilla kyseiset teollisuuden alat ovat hallitsevassa asemassa, ovat vallan hyvin tietoisia työttömyyden vakavuudesta. Arvoisa komission jäsen, työttömyys on nyt etenkin Pohjois-Portugalin joillakin paikkakunnilla jo yli 20 prosenttia. On myös paikkakuntia, joissa on tekstiililaitoksia ja joiden työttömyys on yli 20 prosenttia! Pelkäämme tilanteen vain pahenevan maassa, jossa on jo ennestään huomattavan paljon köyhyyttä. Siksi kysyn, mitä erityisiä toimia aiotaan toteuttaa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
David Martin
(EN) Jäsen Figueiredon ansiona on kantaa suurta huolta tekstiilitehtaiden sulkemisen sosiaalisista vaikutuksista sekä tekstiiliteollisuudelle siten aiheutettavasta vahingosta. Onko komission jäsen kuitenkin samaa mieltä kanssani siitä, että Etelä-Korean kanssa tehtävä vapaakauppasopimus itse asiassa sisältää yhtä paljon mahdollisuuksia kuin uhkia Euroopan tekstiilituottajille sekä mahdollistaa laadukkaiden tekstiilituotteidemme pääsyn Korean markkinoille?
Catherine Ashton
Ymmärrän vallan hyvin, että tämä kysymys herättää voimakkaita tunteita. Tämä on hyvin tärkeä teollisuuden ala, ja olen täysin samaa mieltä David Martinin kanssa, sillä hän on perehtynyt yksityiskohtaisesti sopimukseen Etelä-Korean kanssa.
On selvää, että viemme Koreaan paljon enemmän vaatteita kuin Korea tuo Eurooppaan, joten näillä markkinoilla on todelliset mahdollisuudet. On ilman muuta oikein, että miettiessämme toimiamme kaupan alalla meidän on otettava huomioon toimien vaikutukset koko alaan, ja juuri näin me teemme.
Jatkaisin erittäin mielelläni tätä keskustelua ja antaisin lisää tietoja suhtautumistavastamme, sillä olen täysin samaa mieltä siitä, että meidän on tuettava omaa teollisuuttamme taloudellisesta taantumasta selviytymiseksi sekä otettava huomioon köyhyyden ja puutteen mahdollisuus sekä tarjottava uusia kaupankäynnin mahdollisuuksia, joilla piristetään kyseisiä talouksia ja teollisuudenaloja. Juuri näin me pyrimme toimimaan.

Aihe: EU:n ensisijaiset tavoitteet ilmastonmuutosta koskevassa hallitustenvälisessä konferenssissa.
Mitä ensisijaisia tavoitteita Euroopan unioni aikoo asettaa ensi joulukuussa Kööpenhaminassa järjestettävää Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastonmuutosta koskevaa hallitustenvälistä konferenssia varten?
Stavros Dimas
Kysymys on hyvin ajankohtainen, ja vastaisin siihen hyvin lyhyesti niin, että ensisijaisiin tavoitteisiin kuuluu sopiminen Kööpenhaminassa kehittyneiden maiden päästövähennyssitoumuksista, kansallisesti tarkoituksenmukaisista ilmastonmuutoksen lieventämistoimista kehitysmaissa sekä sopiminen rahoituksesta.
Haluan kuitenkin sanoa vielä muutaman sanan. Kööpenhaminan kokoukseen on alle kolme kuukautta, ja ilmastokeskustelut ovat nyt ratkaisevassa vaiheessa.
Pöydällä on 250 sivua neuvottelutekstiä, mutta neuvottelut eivät ole siitä huolimatta edenneet riittävän vauhdikkaasti mahdollistaakseen tarpeeksi kunnianhimoisen ja seikkaperäisen sopimuksen syntymisen. Suuri osa osapuolista tosin ymmärtää asian kiireellisyyden ja haluaa keskittyä asioihin, joissa lähentyminen on mahdollista. Ilmastosopimuksen perimmäisenä tavoitteena on pysäyttää ilmaston lämpeneminen alle kahteen asteeseen, ja tämä tavoite on vahvistettu sekä edellisessä G8-huippukokouksessa että suurimpien kansantalouksien foorumissa.
Tarvitsemme vertailukelpoisia ja entistä kunnianhimoisempia päästövähennystavoitteita kehittyneiden maiden ryhmää varten. Nyt tuo vähennystavoite on yhteensä alle 15 prosenttia vuoden 1990 tasosta. Tämä jää paljon alle tutkijoiden vaatimasta 25-40 prosentin vähennystavoitteesta. Olemme iloisia siitä, että Japani aikoo tiukentaa tavoitettaan. EU on lupautunut 30 prosentin vähennystavoitteeseen, jos myös muut maat sitoutuvat samaan.
Kehitysmaiden olisi toteutettava sopivia ilmastonmuutoksen lieventämistoimia voidakseen vähentää päästöjensä kasvua 15-30 prosenttia alle tavanomaisen vuoteen 2010 mennessä. EU on ehdottanut, että kehitysmaat (vähiten kehittyneitä maita lukuun ottamatta) laatisivat ja panisivat täytäntöön vähähiilisen talouden suunnitelmia, jotka sisältäisivät ilmastonmuutoksen lieventämiseksi toteutettavat toimet. Suunnitelmat toimisivat siten kohdennetun rahoituksen ja muun tuen pohjana.
Riittävä kansainvälinen rahoitus on elintärkeä tosiasialliseen sopimukseen pääsemiseksi Kööpenhaminassa. Raha ratkaisee sopimukseen pääsemisessä. Siksi meidän on irrotettava yksityistä rahoitusta ja edistettävä vankkojen kansainvälisten hiilimarkkinoiden luomista, mutta myös huomattavaa julkista rahoitusta tarvitaan. Tältä osin on aiheellista mainita teknologia-alan globaali yhteistyö, jolla pyritään kaksinkertaistamaan investoinnit vähähiilisiin teknologioihin. Meidän on myös lisättävä tukeamme köyhimmille ja vähävaraisimmille maille, jotta ne voisivat sopeutua ilmastonmuutoksen yhä paheneviin haittavaikutuksiin.
Komissio antoi viime viikolla 10. syyskuuta 2009 tiedonannon kansainvälisen ilmastorahoituksen vahvistamisesta tavoitteena nopeuttaa kansainvälisiä ilmastoneuvotteluita. Edessämme on hurja tehtävä sekä tiiviit neuvottelut tulevina kuukausina, mutta epäonnistumiseen ei ole varaa.
Brian Crowley
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsen Dimasia hänen vastauksestaan.
Puhun lyhyesti ja kysyn, tiedämmekö me Yhdysvaltojen todellisen kannan nyt, kun maassa on uusi hallinto, ja käytetäänkö siellä EU:n esittämiä vähennyslukuja? Toiseksi kysyn koskien Brasiliaa, Venäjää, Intiaa ja Kiinaan, jotka tuottavat valtavasti hiilidioksidia ja saavat aikaan hiilidioksidipäästöjä ja muita päästöjä: mikä rooli näillä mailla on ja kuinka me Euroopan unionissa voimme painostaa niitä täyttämään samat standardit, joita vaadimme itseltämme?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aina puhuessamme ilmastonmuutoksesta kyse on toimista ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi sekä toimista ilmastonmuutosta aiheuttavien syiden vähentämiseksi. Haluaisinkin esittää seuraavan kysymyksen Kööpenhaminan ilmastokokousta silmällä pitäen: kuinka paljon on kiinnitetty huomiota energiatehokkuuden lisäämiseen myös kehitysmaissa, ja mitä keskusteluja käytte juomavesikriisistä ja luonnollisesti myös elintarvikekriisistä?
Paul Rübig
(DE) Onko vaikutustenarviointia laadittu muutoksista, joita Euroopan kilpailukyvylle aiheutuu hiilidioksidipäästöjen vähentämisestä 20-30 prosentilla, sekä siitä, miten tämä vaikuttaa pieniin ja keskisuuriin yrityksiin ja ennen kaikkea työllisyyteen?
Stavros Dimas
Yhdysvaltain uusi hallinto on sitoutunut vähennyksiin, jotka ovat paljon kunnianhimoisemmat kuin edellisen hallinnon. Ne eivät ole kuitenkaan vieläkään yhtä kunnianhimoiset kuin Euroopan unionin sitoumukset ja jäävät alle tutkijoiden vaatimien sitoumusten, joita tarvitaan ilmaston lämpenemisen pysäyttämiseksi alle kahteen asteeseen, kuten kaikkien suurten talousmaiden, myös Yhdysvaltain, Kiinan ja muiden mainitsemienne maiden johtajat sopivat heinäkuutta 2009 L'Aquilassa.
Keskustelut Yhdysvalloissa kuitenkin jatkuvat. Yhdysvaltain edustajainhuoneessa on äänestetty Markeyn ja Waxmanin ohjelmasta, josta äänestetään seuraavaksi senaatissa. Monet määräykset kaipaavat selvennystä, ja meidän on odotettava lopullista nettotulosta, koska ohjelma saattaa olla kunnianhimoisempi kuin miltä se nyt näyttää.
Siitä, sisällytetäänkö päästövähennyslaskelmiin vähennykset, jotka saadaan aikaan panostamalla toimiin metsäkadon välttämiseksi (mikäli tämä otetaan huomioon Yhdysvaltojen päästövähennystavoitteessa) tai panostamalla rahoitukseen tai muihin toimiin, on saatava selvyys Yhdysvaltain ja Euroopan unionin sekä muiden kehittyneiden maiden välisten tavoitteiden vertailukelpoisuuden määrittämiseksi.
Tosiasia on, että Yhdysvaltain uusi hallinto suhtautuu asiaan hyvin myönteisesti, teemme tiivistä yhteistyötä sen kanssa ja toivomme, että pääsemme yhdessä hyvään lopputulokseen Kööpenhaminassa, toisin sanoen sopimukseen edellä esittämistäni kysymyksistä.
Brasiliasta, Kiinasta, Intiasta, Meksikosta ja kehitysmaista on sanottava, että odotamme luonnollisesti niiden vähentävän päästöjensä kasvua noin 15-30 prosentilla alle normaalin. Tämä on tutkijoiden mukaan tarpeen ilmaston lämpenemisen pysäyttämiseksi alle kahden asteen. Kehittyneiden maiden vähennykset eivät yksistään riitä.
Osa näistä maista on jo käynnistänyt päästövähennyksiin johtavat kansalliset toimet joko energiatehokkuustoimenpitein tai panostamalla uusiutuviin energialähteisiin, mutta meidän on tiivistettävä yhteistyötämme näiden maiden kanssa, sekä tietojenvaihtoa että yhteistyötä teknologiassa ja sen siirrossa, jotta pääsemme tarvittaviin päästövähennyksiin.
Kustannusten vähentämisestä ja mainitsemastanne energiatehokkuudesta minun on sanottava, että kaikki investoinnit energiatehokkuuteen hyödyttävät luonnollisesti kaikkia. Tuontiöljyn kulutusta esimerkiksi vähentämällä säästämme paitsi rahassa (eikä siitä tarvitse tällöin maksaa öljyntuottajamaille) myös vähennämme hiilidioksidipäästöjä.
Monissa maissa ja etenkin kehitysmaissa, joissa ilmansaasteet ovat ongelma (esimerkiksi Kiinassa, jonka ilmansaasteongelma on hyvin tiedossa), ilmanlaadun parantamisen oheishyödyt ovat tosiasia.
Tähän liittyvät vesi- ja elintarvikeongelmat otetaan molemmat huomioon Euroopan unionin poliittisissa tavoitteissa. Tuemme politiikkaa, jolla voidaan parantaa veden laatua ja toimituksia varsinkin hyvin köyhissä maissa. Elintarvikeasiassa esimerkiksi olimme hyvin tarkkoina siinä, ettei biopolttoainedirektiivi aiheuttaisi raaka-ainekilpailua elintarvikkeiden ja biopolttoaineiden välillä. Otamme siis aina huomioon nämä tärkeät kysymykset.
Vaikutustenarvioinnista ja kilpailukykyä koskevista asioista keskustelimme pitkään energia- ja ilmastopaketin hyväksymisen yhteydessä. Sekä komissiossa että kyseisellä alalla ja myös eri sektoreiden toimesta on laadittu monia selvityksiä. Lainsäädännössämme olevilla säännöksillä varmistetaan takeet, joita tarvitaan Euroopan muiden teollisuudenalojen sekä etenkin pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukyvyn säilyttämiseksi esimerkiksi myöntämällä maksuttomia päästöoikeuksia monissa tapauksissa jopa 100 prosenttiin asti päästöistä.
Otamme siis nämä asiat huomioon, ja sama pätee luonnollisesti myös sovellettaessa 30 prosentin päästövähennystä. Jos sovellamme 30 prosenttia, se tarkoittaa sitä, että saamme aikaan kunnianhimoisen sopimuksen Kööpenhaminassa, missä kaikki kehittyneet maat sitoutuvat samoihin vertailukelpoisiin päästötavoitteisiin Euroopan unionissa ja missä kehitysmaat sitoutuvat ilmastonmuutoksen lieventämistoimiin, jotta luodaan tasavertaiset toimintaolot koko maailmaan. Tällöin meillä on käytössä myös vertailukelpoiset vähennysvelvoitteet, minkä ansiosta kilpailuongelma poistuu.

Aihe: Energiatehokkuuden parantamista ja uusiutuvien energialähteiden käyttämistä koskevien investointien edistämistoimet
Euroopan ympäristökeskus esitti hiljattain alustavia tietoja kasvihuonekaasujen päästövähennyksistä vuodelta 2008. Tilastojen mukaan EU-15:n päästöt ovat vähentyneet 1,3 prosenttia ja EU-27:n 1,5 prosenttia vuoteen 2007 verrattuna, mikä merkitsee huomattavaa askelta kohti Kioton pöytäkirjan tavoitteiden saavuttamista, kun pyritään vähentämään kasvihuonekaasuja vuoteen 2012 mennessä 8 prosentilla viitevuoteen 1990 verrattuna.
Kun otetaan huomioon, että CO2-päästöt ovat vähentyneet pääasiassa energiatehokkuuden parantumisen ja uusiutuvien energialähteiden käytön myötä liikenne- ja asuntoalalla sekä runsaasti energiaa käyttävillä aloilla, mitä konkreettisia toimia komissio suunnittelee kannustaakseen jäsenvaltioita edistämään investointeja energiatehokkuuden parantamiseen ja uusiutuvien energialähteiden käyttöön?
Stavros Dimas
Arvoisa puhemies, arvoisa parlamentin jäsen korosti aivan perustellusti käynnissä olevia parannustoimia kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi osittain energiatehokkuutta koskevin toimin sekä lisäämällä uusiutuvien energialähteiden käyttöä liikenteessä ja asumisessa.
Komissio huomauttaisi, että energiatehokkuudella ja uusiutuvilla energialähteillä ajetaan myös muita poliittisia tavoitteita, kuten energiansaantivarmuuden parantamista Euroopan unionissa, unionin kilpailukyvyn lujittamista, työpaikkojen luomista sekä kansalaisten elintason parantamista.
Näihin hyötyihin perustuen komissio parantaa edelleen Euroopan unionin lainsäädäntöä ja ohjelmia tällä erityisellä alalla sekä myöntää taloudellista tukea.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Kun otetaan huomioon, että vuoteen 2020 on vielä 10 vuotta aikaa, että kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisessä voidaan saada aikaan merkittäviä tuloksia rakennusten ja liikenteen energiatehokkuutta parantamalla ja että meillä on talouskriisi, jonka vuoksi ihmiset menettävät työpaikkojaan, meidän on korostettava, että vihreän talouden avulla voimme luoda miljoonia työpaikkoja. Meidän on löydettävä erityiset ratkaisut erityistilanteita varten. Siksi toivon, että tuo ratkaisu olisi se, että te, Euroopan komissio, yhdistäisitte voimanne parlamentin kanssa, jotta löytäisimme innovatiiviset ratkaisut energiatehokkuuteen tehtävien investointien lisäämiseksi. Parlamentti on esittänyt mielenkiintoisia ratkaisuja: Euroopan aluekehitysrahaston tason nostamista vuodesta 2014 alkaen, uuden erityisrahaston perustamista vuonna 2014 sekä mahdollisuutta soveltaa alennettua arvonlisäveroa energiatehokkuutta ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä silmällä pitäen Te voitte kenties kertoa tästä enemmän.
Seán Kelly
(EN) Esitän varsin yksinkertaisen kysymyksen: miten komissio aikoo esittää jäsenvaltioille, että näiden olisi syytä harkita uusiutuvien energialähteiden käytön lisäämistä ottamalla huomioon tarve pitää energian hinnat alhaisina kilpailukyvyn vuoksi?
Andreas Mölzer
(DE) Mitä investointikannustimia olisi aiheellista kehittää, jotta nopeutetaan myös yksityisten talouksien, eikä pelkästään teollisten ja kaupallisten yritysten siirtymistä uusiutuvien energialähteiden käyttöön?
Stavros Dimas
Arvoisa puhemies, vastauksena jäsen Kellyn kysymykseen totean, että kasvihuonekaasupäästökaupan odotetaan tuovan rutkasti rahaa jäsenvaltioiden valtionkassaan ja että hallitukset voivat käyttää osan rahasta matalapalkkaisten tai "polttoaineköyhien" tukemiseen. Kellyn kysymykseen vastaamiseksi tarvittavat keinot ja rahat ovat siis olemassa.
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa uudessa direktiivissä jäsenvaltiot velvoitetaan tukemaan ja toteuttamaan hallinnollisia ja infrastruktuurin uudistuksia uusiutuvien energialähteiden kehittämisen edistämiseksi. Kukin jäsenvaltio on sitoutunut tiettyjen tavoitteiden saavuttamiseen vuoteen 2020 mennessä, ja niiden on toimitettava ensi vuoden kesäkuuhun mennessä uusiutuvaa energiaa koskeva kansallinen toimintasuunnitelmansa, jossa arvioidaan näiden tavoitteiden saavuttamistapoja.
Rakennusten energiatehokkuudesta annetun direktiivin tarkistuksesta on sanottava, että komissio on lisäksi osoittanut entistä enemmän yhteisön rahoitusta sekä ehdottanut uutta rahoitusta direktiivin täytäntöön panemiseksi. Komissio myöntää jo suoraa rahoitusta energiatehokkuutta ja uusiutuvia energialähteitä koskeviin hankkeisiin. Näitä ovat:
monet tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelmaan pohjautuvat tutkimus- ja kehityshankkeet;
727 miljoonaa euroa vuosiksi 2007-2013 Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelman nojalla tavoitteena poistaa esteitä uusiutuvien energialähteiden kehittämiseltä, parantaa liiketoimintaympäristöä sekä lisätä kansalaisvalistusta;
yli 500 miljoonaa euroa merituulivoimalahankkeisiin Euroopan talouden elvytysohjelman puitteissa tämän erityisalan yksityisten investointien piristämiseksi, sekä
komission ja Euroopan investointipankin yhdessä hallinnoima aloite kestävän kehityksen mukaisen energian rahoittamiseksi. Aloitteeseen on osoitettu 15 miljoonaa euroa vuodeksi 2009, ja sen tarkoituksena on ottaa varoja pääomamarkkinoilta sekä Euroopan investointipankin hallinnoimasta Euroopan energia-, ilmastonmuutos- ja infrastruktuurirahastosta (Marguerite-rahasto).
Komissio kannustaa lisäksi jäsenvaltioita käyttämään ison osan EU:n koheesiopolitiikkarahastojen varoista energiatehokkuutta ja ja uusiutuvia energialähteitä koskevien hankkeiden tukemiseen.

Aihe: Kehitysapu talouskriisin aikana
Onko nykyisen talouskriisin vallitessa realistista mahdollisuutta asettaa erityisehtoja kriisistä eniten kärsiville maille? Viittaan etenkin kolmannen maailman erittäin köyhiin maihin. Olisiko mahdollista lisätä apua kehitysmaille? Jos omat sisäiset ongelmamme, kuten budjettivaje tai ajan puute eivät anna siihen mahdollisuutta, mitä silloin tehdään niiden varojen käyttöönottamiseksi, jotka on jo varattu kehitysmaita varten? Kysymykseni on siis oleellisesti tämä: onko mahdollista yksinkertaistaa menettelyjä, jotta tukea voidaan lisätä?
Karel De Gucht
Komissio on toimivaltuuksiensa rajoissa reagoinut toistaiseksi ripeästi talouskriisin tuhoisien sosiaalisten seurausten estämiseksi kehitysmaissa ja etenkin vähiten kehittyneissä maissa, joista suurin osa on AKT-valtioita.
Komission toimiin kuuluvat muun muassa kehitysapusitoumusten pitäminen ja uusien varojen irrottaminen, suhdanteiden vastaisesti toteuttavat toimet, kehitysavun tehon parantaminen, taloustoiminnan ja työllisyyden ylläpitäminen, maatalouden elvyttäminen, ympäristöystävälliseen kasvuun panostaminen, kaupankäynnin ja yksityisten investointien piristäminen, yhteistyö talouden hallinnon ja vakauden hyväksi sekä kehitysmaiden vähävaraisten tukeminen.
Konkreettisiin toimiin ja menettelyihin on jo ryhdytty avun toimittamisen nopeuttamiseksi. Tilapäisen FLEX-järjestelyn puitteissa on tarkoitus irrottaa 500 miljoonaa euroa Euroopan kehitysrahastosta. Tällä välineellä täydennetään Maailmanpankin ja IMF:n toimia, ja sillä tuetaan kaikkein vähävaraisimpia maita, joilla on huonot valmiudet selviytyä kriisistä. Näille maille annetaan ripeää kehitysapua, jolla niitä autetaan säilyttämään etenkin sosiaalisen sektorin ensisijaiset menokohteet.
Koska FLEX-järjestelyssä hyödynnetään aiemmin kohdentamattomia vararahastoja, kyse on ylimääräisestä rahoituksesta, jota myönnetään näille hyvin vaikeassa asemassa oleville maille. Nykyisistä välineistä EKR:stä ja FLEX-mekanismista on niin ikään osoitettu 80 miljoonaa euroa maille, jotka kärsivät huomattavista vientitappioista vuonna 2008. Lisäksi parhaillaan on käynnissä väliarvio EY:n talousarviosta rahoitusta saaneiden maiden yhteistyöstrategioista. EKR:stä rahoitusta saaneiden AKT-valtioiden väliarviointia on vauhditettu kansallisten strategioiden ja määrärahojen tarkistamiseksi ja mukauttamiseksi.
On kuitenkin tärkeää muistaa, että kehitysapupolitiikka kuuluu EU:ssa yhteisten toimivaltuuksien piiriin. Virallista kehitysapua koskevien sitoumusten täyttämisestä vastaavat etupäässä jäsenvaltiot itse. Uskon vakaasti, etteivät jäsenvaltiot saa pitää talouskriisiä tekosyynä lahjoittajien avun ja lupausten vesittämiselle ja vaadin myös muita lahjoituksiin sitoutuneita, sekä EU:n jäsenvaltioita että muita lahjoittajamaita toimittamaan lupaamansa avun. Valvomme täysin julkisesti jäsenvaltioiden virallisen kehitysavun toimittamista vuosittain tehtävällä Monterreyn kyselyllä.
Jäsenvaltioilta kerättyjen tietojen pohjalta EU:n yhteisen virallisen kehitysavun odotetaan kasvavan vuoden 2008 49 miljardista eurosta 53,4 miljardiin euroon vuonna 2009 ja 58,7 miljardiin euroon vuonna 2010. Tämä tarkoittaa myös sitä, että ilman jäsenvaltioiden lisätoimia, joilla ne voisivat täyttää omat tavoitteensa, vuodelle 2010 asetettuja yhteisiä tavoitteita ei voida täyttää. Kriisi on lisäksi osoittanut tarpeen lujittaa virallisen kehitysavun toimitusmekanismeja, kuten arvoisa jäsen aivan oikein huomautti.
Pariisin julkilausumaan kuuluva kehitysavun tuloksellisuutta koskeva kansainvälinen ohjelma sekä Accran toimintasuunnitelma ovat nyt entistäkin tärkeämpiä. Meillä on näinä taloudellisesti vaikeina aikoina erityinen vastuu maailman köyhistä ja siitä, että varmistamme kehitysavun tehokkaan kanavoinnin. Aion tukea tätä lähestymistapaa marraskuussa pidettävässä kehitysyhteistyön neuvostossa. Maailmanlaajuinen talouskriisi on tulevina viikkoina yksi poliittisista painopistealueistani.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Kiitos selvityksestänne. Eikö EU:n olisi syytä olla nykyistä aktiivisempi kansainvälisesti? Viittaan Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin kaltaisiin rahoituslaitoksiin, joiden olisi oltava nykyistä joustavampia, kun määritellään kehitysavun tasoa ja myönnetään apua kriisin aikana. Kuinka voisimme poistaa verotuksen sääntöjenvastaisuuksia ja estää eri yritysten harjoittamaa voittojen laitonta siirtoa pois kehitysmaista? Kuinka voisimme vapauttaa kaupankäynnin oikeudenmukaisesti apua tarvitsevien hyväksi?
Franz Obermayr
(DE) Etenkin aikoina, jolloin resursseista on pulaa, on tärkeää ryhtyä kohdennettuihin toimiin, joilla oikeille ihmisille ja oikeaan aikaan saadaan toimitettua oikea määrä apua. Kysymykseni kuuluukin seuraavasti: Mitä toimia tulevaisuudessa aiotaan toteuttaa taloudellisen avun tehokkuuden arvioimiseksi ja sen vaikutusten täsmentämiseksi määrällisesti?
Karel De Gucht
Ensimmäiseen kysymykseen, joka koski yhteistyötä IMF:n ja Maailmanpankin kaltaisten kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa, vastaisin, että olemme tiiviissä yhteistyössä näiden laitosten kanssa esimerkiksi FLEX-mekanismin välityksellä. Juuri näiden laitosten kanssa olemme itse asiassa määrittäneet maat, joiden olisi oltava tämän uuden välineen pääasiallisia edunsaajia.
Olemme myös toistuvasti vaatineet näitä laitoksia myöntämään nykyistä enemmän lainaa kehitysmaille, ja 280 miljardin dollarin arvoisista nosto-oikeuksista 8 miljardia dollaria osoitetaankin kehitysmaille. Olemme siis todellakin etunenässä vaikuttamassa siihen, että kansainväliset rahoituslaitokset toimivat tällä tavoin, ja tämä on myös komission jäsenen Joaquín Almunian kanta ja oma kantani lokakuun alussa Istanbulissa pidettävissä kokouksissa Maailmanpankin ja IMF:n kanssa.
Toisesta kysymyksestä olen kyllä sitä mieltä, että se oli aiheena jo ensimmäisessä vastauksessani. Kerroin seikkaperäisesti, kuinka tähän pitäisi päästä. Olen toki valmis toistamaan vastaukseni, mutta kyse on siitä, että kiinnitämme erityistä huomiota avun asianmukaiseen hyödyntämiseen.

Aihe: Väestönkehitys ja kehityspolitiikka Afrikassa
Yhdistyneiden Kansakuntien tutkimuksen mukaan Afrikan mantereen väestö voi kaksinkertaistua kahteen miljardiin vuoteen 2050 mennessä. Kyseisenä vuonna Afrikan väestö olisi kaksinkertainen Euroopan väestöön verrattuna. Afrikkalaisella naisella on keskimäärin viisi lasta, kun taas Kaukoidässä naisilla on keskimäärin 1,7 ja Euroopan unionissa 1,47 lasta.
Mitä toimia komissio aikoo ehdottaa ulkosuhde- ja kehitysyhteistyöpolitiikan mukauttamiseksi näihin tietoihin myös pitkän aikavälin maahanmuutto- ja ympäristöpolitiikan suhteen?
Karel De Gucht
Komissio yhtyy arvoisan jäsenen huoleen siitä, että Afrikan väestönkasvu sekä korkeiden syntyvyyslukujen pitkä-aikaiset vaikutukset saattavat lisätä merkittävästi Afrikan luonnonvaroihin kohdistuvia paineita sekä määrittää Afrikan mantereen kehityksen suuntaa.
Syntyvyysluvut kertovat paljon: YK:n väestön jakautumisen yksikön mukaan Afrikan kokonaisväestö on nyt 8 prosenttia pienempi verrattuna siihen, jos maanosan syntyvyysaste olisi jäänyt vuoden 1970 tasolle. Afrikan syntyvyyslukujen odotetaan itse asiassa laskevan jopa alle 2,5 prosenttiin vuoteen 2050 mennessä. Maanosan kaupunkialueilla nouseva keskiluokka saa vähemmän lapsia vauhdilla, joka on vertailukelpoinen eurooppalaisten kanssa. Tämä on lupaava suunta maissa, jota ovat saavuttaneet poliittisen vakauden ja joiden talouskasvu on huomattavaa.
Näistä haasteista tietoisena Euroopan komissio harjoittaa kehitysyhteistyöpolitiikkaa, jonka tarkoituksena on torjua köyhyyttä, edistää kestävää kehitystä sekä vastata poliittisiin haasteisiin vakauden vauhdittamiseksi. Näissä asioissa komissiota sitoo myös vuonna 1994 pidetyssä kansainvälisessä väestö- ja kehityskonferenssissa hyväksytty strategia, jota tarkistettiin vuonna 1999.
Strategialla laajennettiin perhesuunnittelun käsitettä käsittämään myös seksuaali- ja lisääntymisterveyden ja -oikeudet. Strategialla laajennettiin perhesuunnittelun käsitettä käsittämään myös seksuaali- ja lisääntymisterveys sekä -oikeudet. Strategiassa painotetaan ihmisoikeuksia, naisten voimaannuttamista, terveyteen ja koulutukseen panostamisen merkitystä sekä kattavien lisääntymisterveyspalvelujen tarjoamista kaikille niitä tarvitseville. Etenkin naisten koulutuksella on vaikutuksia heidän lisääntymiskäyttäytymiseensä.
Monista tutkimuksista on käynyt ilmi vahva yhteys koulutuksen ja syntyvyyden välillä: luku- ja kirjoitustaidon parantuessa syntyvyysluvuilla on taipumus laskea. Komissio aikoo kaikissa ohjelmissaan myöntää noin 1,7 miljardia euroa koulutukseen vuosina 2007-2013. Yleisesti ottaen olemme sitoutuneet vahvasti nostamaan EU:n yhteisen kehitysavun tasoa ja tehoa, kun on kyse terveysjärjestelmistä, joilla katetaan yleisesti peruspalvelut ja lisääntymisterveyspalvelut. EU on tältä osin sitoutunut myöntämään (vuosituhannen kehitystavoitteita koskevan EU:n toimintaohjelman nojalla) ylimääräiset 8 miljardia euroa (joista 6 miljardia Afrikalle) terveyteen edellyttäen, että avustussitoumukset täytetään kaikilta osiltaan.
Ympäristöön kohdistuvien paineiden poistamiseksi on elintärkeää varmistaa paikallisväestöjen toimeentulon kestävyys. Tämä tarkoittaa aavikoitumisen ja maaperän köyhtymisen torjuntaa sekä maataloustuotannon parantamista sekä biodiversiteetin, metsien ja muiden luonnonvarojen, myös valtamerien ja sisävesien liikakäytön pysäyttämistä sekä myös sen varmistamista, että ilmastonmuutos pysyy tietyissä rajoissa ja että Afrikan väestöjä autetaan sopeutumaan ilmastonmuutokseen.
Komissio työskentele yhdessä EU:n jäsenvaltioiden kanssa ympäristönäkökohtien huomioon ottamista koskevan strategian parissa varmistaakseen, että kehitysyhteistyöponnistelut edesauttavat näihin tavoitteisiin pääsemistä. Kööpenhaminan ilmastokokouksen valmistelujamme onkin tarkasteltava tässä valossa.
EU työskentelee parhaillaan yhdessä Afrikan unionin ja muiden alueellisten järjestöjen kanssa tarkoituksena parantaa niiden valmiuksia käsitellä ympäristö- ja ilmastonmuutosasioita. EU myös tukee tärkeitä aloitteita, joilla parannetaan metsähallintoa etenkin metsälainsäädännön valvonnalla, metsähallinnolla ja metsäkaupalla.
Fiorello Provera
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kysymykseni tarkoituksena oli korostaa yhtä erityistä seikkaa: globaali väestönkasvu vaikuttaa sekä raaka-aineiden käyttöön että saasteisiin. Kehitysmaiden väestönkasvu on kuitenkin erityisen laajaa ja sillä on omat sosiaaliset ja taloudelliset vaikutuksensa. Kysymykseni kuuluu siis seuraavasti: Voitaisiinko kehitysyhteistyöpolitiikkaa toteuttaa kehitysmaissa yhdessä perhesuunnittelupolitiikan kanssa mahdollisesti kansalaisjärjestöjen kautta?
Andreas Mölzer
(DE) On mielenkiintoinen tieto, että kaksi kolmasosaa Afrikan väestöstä asuu vain kahdeksassa valtiossa 53:sta. Afrikan liikakansoitusongelma koskee siis vain näitä yksittäisiä maita. Missä määrin nämä tosiasiat vaikuttavat Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikkaan?
Karel De Gucht
EU:lla ei ole erityistä perhesuunnittelupolitiikkaa, mutta sitä voidaan harjoittaa hallitusten pyynnöstä. Monet äitien kuolemat johtuvat epäasianmukaisissa oloissa tehdyistä aborteista. Komissio tukee myös näitä ohjelmia maissa, joissa lainsäädäntö sallii abortit. Toimiin ryhtyminen riippuu siis kyseisistä maista itsestään.
Toisesta kysymyksestä minun on sanottava, että Afrikkaa ja sen syntyvyyslukuja tarkasteltaessa voidaan havaita selkeä yhteys talouskehityksen, kaupungistumisasteen ja syntyvyyslukujen välillä, kuten totesin avauspuheenvuorossani. Tämä ei ole uusi ilmiö. Se on tuttu kaikista maista ympäri maailman. Maailmanlaajuisen kaupungistumisen ja toivoakseni parantuneiden kasvulukujen myötä syntyvyyslukujen odotetaan laskevan. Tämä ei rajoitu vain tiettyihin maihin, kuten arvoisa jäsen antoi ymmärtää. Kyse on ennemminkin kyseisten maiden kehitykseen liittyvästä ilmiöstä.

Aihe: EU:n ja Kolumbian välisten vapaakauppasopimusneuvottelujen keskeyttäminen
Ammattiyhdistysaktivistien surmien jatkumisesta Kolumbiassa on selvät todisteet. Vuonna 2008 surmien määrä kasvoi 25 prosentilla. Onko komissio näin ollen valmistautunut suosittelemaan EU:n ja Kolumbian välisten vapaakauppasopimusneuvottelujen keskeyttämistä?
Catherine Ashton
Ihmisoikeuksien suojelu on korkealla sijalla Euroopan unionin ja Kolumbian välisissä suhteissa. Seuraamme siten Kolumbian tilanteen kehittymistä hyvin tarkoin.
Olemme vallan hyvin perillä Kolumbian ammattiliittotoiminnan vaikeuksista sekä ammattiyhdistysjohtajien ja -jäsenten tappamisen ja uhkailun jatkumisesta.
Olemme saaneet nämä tiedot omista tietolähteistämme, kansainvälisiä sopimuksia valvovien elinten raporteista ja lausunnoista sekä keskusteluistani Euroopan ammattiliittojen keskusliiton kaltaisten elinten kanssa.
ILOn perussopimusten tosiasiallinen soveltaminen Kolumbiassa herättää yhä vakavaa huolta. Kehotamme järjestelmällisesti Kolumbian hallitusta vauhdittamaan ponnisteluja vähäosaisten väestöryhmien tukemiseksi sekä tutkimaan kaikki ihmisoikeusrikkomukset niistä rankaisemiseksi.
Ihmisoikeus- ja ammattiyhdistysaktivisteihin hiljattain kohdistetut väkivallanteot ovat olleet esillä EU:n troikkaan kuuluvien lähettiläiden tapaamisessa Bogotassa. Aiheesta keskusteltiin myös äskettäin järjestetyissä Euroopan unionin ja Kolumbian viranomaisten välisissä korkean tason tapaamisissa.
Olemme lisäksi käynnistäneet hiljattain kahdenvälisen ihmisoikeusvuoropuhelun Kolumbian hallituksen kanssa. Vuoropuhelu toimii kanavana säännölliselle tietojen ja kokemusten vaihdolle ihmisoikeuksien saralla sekä edistää teknisen alan yhteistyötä.
Aiomme myös sisällyttää ylimääräisiä takeita suunnitteilla olevaan monenväliseen kauppasopimukseen keskeisten työ- ja ympäristösopimusten täytäntöönpanon parantamiseksi Kolumbiassa osana kestävää kehitystä koskevaa neuvottelulukua. Ehdotamme myös, että kansalaisjärjestöt valvoisivat työlainsäädännön täytäntöönpanoa. Toivomme, että tällä tavoin sopimuksella voidaan parantaa Kolumbian ammattiyhdistysaktivistien asemaa.
Jim Higgins
(EN) Tiedän, että ihmisoikeudet ovat keskeinen tavoite, mutten ymmärrä, miksi itseään ihmisoikeuksien puolestapuhujaksi mainostavan Euroopan unionin olisi edes harkittava kauppasopimuksen tekoa Kolumbian hallituksen kaltaisen järjestelmän kanssa.
Maassa on surmattu 27 ammattiyhdistysaktivistia vuoden 2007 tammikuun alkupuolen jälkeen. Luku puhuu puolestaan, ja menneet tapahtumat ovat osoittaneet, että tapa, jolla viesti on yritetty saada läpi, vahingoittaa näitä maita taloudellisesti, kuten tapahtui, kun Etelä-Afrikkaa vastaan asetettiin sanktioita.
Uskon todella, että meidän olisi syytä lähettää Kolumbiaan valtuuskunta toteamaan maan todellinen tilanne ensikäden tietona sen sijaan, että käymme maan kanssa vuoropuhelua. Meidän olisi saatava maahan kenttätyöntekijöitä ja keskeytettävä kauppaneuvottelut sen kanssa, kunnes varmistumme siitä, että maan ihmisoikeustilanne vastaa muun maailman tilannetta.
David Martin
(EN) Olen erittäin tyytyväinen, että jäsen Higgins esitti tämän kysymyksen. Hän on ehdottomasti oikeassa kuvaillessaan Kolumbian tilannetta, ja te, komission jäsen, olette nyt tunnustanut tosiasiat.
Aikooko komissio tämän perusteella ensinnäkin keskeyttää GSP+-sopimuksen teon Kolumbian kanssa ja toiseksi keskeyttää vapaakauppasopimusneuvottelumme, kunnes saamme Kolumbian hallitukselta takeet siitä, että ammattiyhdistys- ja ihmisoikeusaktivistit sekä muut voivat jatkaa elämäänsä turvassa Kolumbiassa?
Catherine Ashton
Kiitoksia molemmille, ja ymmärrän hyvin mielen kuohunnan. En ole silti vakuuttunut siitä, että neuvottelujen keskeyttämisellä saadaan aikaan molempien jäsenten toivomia tuloksia. Minusta meidän on jatkettava vuoropuhelua ja yhteistyötä, jotta voimme sisällyttää neuvotteluihimme ja ennen kaikkea sopimuksiimme ehdottomat takeet siitä, mitä molemmat jäsenet vaativat.
Tämä on minun omaksumani lähestymistapa. Haluan lisätä, ettei tämä tarkoita sitä, etten olisi kehottanut minun kanssani jo puhuneita jatkamaan panostuksiaan sen varmistamiseksi, että olemme oikeilla linjoilla, ja toki seuraan asiaa, mutta tällä hetkellä tämä on päättämäni toimintalinja.

Aihe: Kansainvälisen kaupan elpyminen
Kansainvälisen kaupan kasvuvauhti hidastui huomattavasti vuonna 2008 ja on hidastunut vuoden 2009 aikana entisestään. Kaupan kasvuvauhdin hidastuminen on paljon huomattavampi kuin taloudellinen taantuma itsessään. Eurooppa-neuvosto totesi (Brysselissä 19.-20. maaliskuuta 2009), että "vapaa ja oikeudenmukainen kauppa on maailmanlaajuisen elpymisen keskeinen tekijä" ja kehotti "saattamaan kahdenväliset kauppaneuvottelut ja WTO:n Dohan kehitysohjelman ripeästi päätökseen".
Pyydän komissiolta vastausta seuraaviin kysymyksiin:
Millaisia aloitteita se on tehnyt kaupan rahoittamiseksi? Miten parhaillaan käynnissä olevat kauppasopimuksia koskevat neuvottelut etenevät ja miten EU:n ulkopuolelle suuntautuvia kauppavirtoja aiotaan voimistaa?
Catherine Ashton
On tietenkin totta, että talouskriisi on iskenyt erityisen voimakkaasti kansainväliseen kauppaan. Maailman kauppajärjestön sihteeristön arvion mukaan maailmankaupan volyymi laskee 10 prosentilla vuonna 2009, 14 prosentilla kehitysmaissa ja noin 7 prosentilla nousevissa talousmaissa. Tämä edellyttää kunnianhimoista reagointia, johon olemmekin ryhtyneet sekä kaupan rahoituksessa että monenvälisissä ja kahdenvälisissä neuvotteluissa.
Olemme ryhtyneet yhdessä jäsenvaltioiden kanssa lukuisiin tärkeisiin toimenpiteisiin kaupan rahoituksen saannin parantamiseksi. Jäsenvaltiot ovat astuneet kuvaan mukaan vientiluottovirastojen välityksellä tilanteissa, joissa kaupalliset osapuolet eivät enää ole halunneet tai kyenneet tarjoamaan vakuutusta vientirahoitukselle.
Lyhytaikaisten vakuutusten osalta tätä on helpotettu komission päätöksellä, jolla höllennetään väliaikaisesti kyseisen tuen saantiehtoja. Olemme valmiita höllentämään tilapäisesti myös OECD:n sääntöjä keskipitkän tai pitkän aikavälin luottovakuutusten osalta.
Monenvälisissä asioissa kannatamme vahvasti G20:ssä tehtyjä sitoumuksia kansallisille vientiluottovirastoille tarvittaessa riittävän valtion vientiluottovakuutuskapasiteetin mahdollistamiseksi. Tuemme myös monenvälisten rahoituslaitosten pyrkimyksiä tarjota uusia kaupan rahoitusvälineitä tai lisätä nykyisiä.
Voidaksemme varmistaa viennin parantamisen ja lisäämisen jatkamme jo aloittamiamme kauppaneuvotteluja. Arvoisat jäsenet tietävät, että monenvälisellä tasolla ensisijainen tavoite on nyt ja vastedes Dohan neuvottelukierroksen kunnianhimoinen, tasapainoinen ja kattava päättäminen, mistä olisi suurta hyötyä koko maailmalle ja luonnollisesti myös Euroopan taloudelle.
Äskettäin pidetyssä New Delhin kokouksessa, johon myös minä osallistuin, saatiin aikaan uutta poliittista puhtia, jonka ansiosta voimme toivoakseni päästä sopimukseen vuonna 2010 Pittsburghissa järjestettävän G20-kokouksen myötä.
Toivomme todellista sitoutumista WTO:n keskeisiltä kumppaneilta tulevina kuukausina neuvottelujen jouduttamiseksi sen paketin pohjalta, josta on tähän asti käyty alustavia neuvotteluja. Kuten jäsenet tietävät, pyrimme moniin kahdenvälisiin sopimuksiin tämän yhteydessä.
Georgios Papastamkos
(EL) Arvoisa puhemies, talouskriisin paineissa monet valtiot ovat esittäneet toimenpiteitä kotimaan teollisuutensa piristämiseksi. Tuorein esimerkki on Yhdysvaltain presidentin Barack Obaman päätös asettaa tulleja Kiinasta tuotaville autonrenkaille.
Onko komissio arvioinut kolmansien maiden kauppakumppaniemme toiminnan, kuten "Osta amerikkalaista" tai "Osta kiinalaista" -kampanjoiden vaikutuksia Euroopan maiden vientiin?
Catherine Ashton
Olen tosiaankin neuvotellut Yhdysvaltojen ja Kiinan (josta palasin viime viikolla) kanssa edellä mainituista kampanjoista, jotka ovat hyvin erilaiset ainakin minun saamieni luotettavien tietojen mukaan. Olen tutustunut "Osta amerikkalaista" -kampanjan lainsäädäntöön. Olen paljon huolestuneempi Yhdysvaltojen yksittäisten osavaltioiden toimista kuin siitä, mitä todella on väitetty.
Osta kiinalaista -kampanja edustaa erilaista ehdotusta. Olen jossain määrin vakuuttunut siitä, mitä sekä Kiinan kauppaministeri Chen Deming että varapääministeri Tang Jiaxuan sanoivat minulle viime viikolla tavoitteesta ja tavasta, jolla eurooppalaista liiketoimintaa pitäisi hoitaa, mutta aion olla valppaana varmistaakseni, ettei eurooppalainen liiketoiminta kärsi suorasti eikä epäsuorasti.
Autonrenkaita koskevasta nykyisestä kannastamme, johon arvoisa jäsen varmaankin viittasi, voin todeta, että seuraamme tilannetta ja katsomme, mitä asiassa tarkkaan ottaen tapahtuu. Arvoisa jäsen on aivan oikeassa huomauttaessaan, että kyse on tärkeästä alasta, jota meidän on seurattava nähdäksemme, mitä sillä tapahtuu, joten olen luonnollisesti valmis olemaan yhteyksissä asiassa.
Puhemies
(EN) Pelkäänpä pahoin, että kysymys 27 raukeaa sen laatijan Moraesin poissaolon vuoksi.

Aihe: Eurooppalaisten naudan- ja lampaanlihatuotteiden markkinointi
Millaisilla toimilla Euroopan unioni pyrkii helpottamaan eurooppalaisten naudan- ja lampaanlihatuotteiden myyntiä kolmansissa maissa, ja aikooko komissio esittää uusia toimia asian edistämiseksi?
Catherine Ashton
Työskentelemme aktiivisesti moninaisten ja elintärkeiden terveysrajoitusten käsittelemiseksi sekä edistääksemme siten eurooppalaisten tuotteiden, kuten irlantilaisen naudan- ja lampaanlihan myyntiä. Markkinoillepääsystrategia ja etenkin vuonna 2007 käynnistetty markkinoille pääsyä koskeva yhteistyökumppanuus ovat tältä osin keskeisellä sijalla komission työssä. Markkinoillepääsystrategialla vahvistetaan komission, jäsenvaltioiden ja alan välistä yhteistyökumppanuutta, jonka tavoitteena on parantaa kaupan esteiden havaitsemista, analysointia, priorisointia ja poistamista.
Strategian erikoisuutena on, että se koostuu eri kauppapoliittisten välineiden oikeanlaisesta yhdistelmästä. Tämä tarkoittaa monenvälisten ja kahdenvälisten kanavien hyödyntämistä sekä muodollisten keskipitkän tai pitkän aikavälin poliittisten välineiden täydentämistä poliittisilla yhteyksillä ja yhteisellä kauppadiplomatialla.
Olemme viime vuosina jouduttaneet huomattavasti markkinoille pääsyyn liittyviä ponnistelujamme, ja olemme onnistuneet monessa asiassa, mikä osoittaa, että kuljemme oikeaan suuntaan. Olemme esimerkiksi onnistuneet rajoittamaan muutamia maita ja poistamaan EU:n lihalle asetetun vientikiellon, joka johtui Irlannissa joulukuussa 2008 ilmenneestä dioksiini- ja PCB-tartuntavaarasta. Olemme hiljattain myös onnistuneet avaamaan Saudi-Arabian, Jordanian ja Filippiinien markkinat naudanlihan tuonnille EU:sta sekä käsittelemään tiettyjä SPS-kysymyksiä Egyptin ja Israelin kanssa kaupankäynnin kannalta entistä paremmalla tavalla.
Vaadimme edelleen Indonesian, Malesian ja Korean kaltaisia maita muuttamaan lainsäädäntöään vastaamaan täysin SPS-sopimuksen vaatimuksia sekä Maailman eläintautijärjestön kansainvälisiä normeja. Olemme kehottaneet EU:n naudanliha-alan yrityksiä kertomaan erityisistä huolenaiheistaan sekä tekemään ehdotuksia siitä, miten voisimme poistaa kaupan esteitä tärkeiltä markkinoilta. Tämä on saanut hiljattain hyvin myönteistä palautetta, ja Irlannin liikealan yhdistyksen tekemä esitys auttaa meitä priorisoinnissa ja työmme jatkamisessa.
Liam Aylward
(EN) Saisinko kysyä komission jäseneltä, voisiko hän harkita elintarvikkeiden markkinointiin tarkoitettujen määrärahojen perusteellista ja täydellistä tarkastelua? Budjetti on ollut käytössä 1970-luvulta asti ja on hyvin rajoittava, joten sitä on uudistettava. Onko komissio lisäksi samaa mieltä siitä, että Euroopan unionin elintarvikesektorin kilpailukyvyn parantamisella unionia autetaan selviämään talouden taantumasta?
Seán Kelly
(EN) On hyvin tiedossa, että eurooppalaiset naudan- ja lampaanlihatuotteet täyttävät korkeat vaatimukset. Mihin toimiin komissio on mahdollisesti ryhtynyt kannustaakseen tai vaatiakseen, että vastaavia normeja sovelletaan myös muihin kauppakumppaneihin, etenkin Brasiliaan?
Catherine Ashton
Ensinnäkin olen perehtynyt arvoisan jäsenen mainitsemaan erityiseen alaan, joten jos sopii, palaan asiaan hänen kanssaan kirjallisesti.
Olen kuitenkin täysin samaan mieltä alan arvosta ja merkityksestä Euroopan unionille ja kaupalle. Kyse on todellakin alasta, johon meidän on kiinnitettävä entistä suurempaa huomiota. Teen hyvin tiivistä yhteistyötä komission jäsen Fischer Boelin kanssa kauppasopimuksissa sen varmistamiseksi, että sopimustemme maatalousosa tarjoaa todellisen voimavaran ja mahdollisuuden. Toivon, että neuvottelujemme alkaessa arvoisa jäsen huomaa, että kiinnitämme tähän entistä suurempaa huomiota.
Vastavuoroisuusperiaatteesta on sanottava, että neuvottelemme kolmansien maiden viranomaisten kanssa ja koulutamme heitä ymmärtämään EU:n järjestelmää, jotta he voisivat luottaa sekä EU:n kuluttajille että heidän kotimaidensa kuluttajille tarjotun suojan tasoon.
Vaadimme kolmansia maita noudattamaan kansainvälisiä sitoumuksiaan ja etenkin WTO:n SPS-sopimusta, jotta varmistamme, että vaatimuksia asetettaessa kolmannet maat noudattavat kansainvälisiä normeja tai perustavat vaatimuksensa tieteelliseen tietoon.

Aihe: Ruskohiilen louhinnasta aiheutuvat ympäristöhaitat Tšekin tasavallassa ja Keski-Saksassa
Mikä on komission arvio ruskohiiliavolouhosten tai ruskohiilivoimaloiden aiheuttamista ympäristöhaitoista Tšekin tasavallassa ja Keski-Saksassa? Mitä mieltä komissio on sulkemis- tai kunnostussuunnitelmien täytäntöönpanosta, kun otetaan huomioon myös turvallisuusnäkökohta?
Stavros Dimas
Arvoisa puhemies, ruskohiililouhosten ja ruskohiilen käytöstä voimaloissa mahdollisesti johtuvat ympäristövahingot ovat asia, jota käsitellään asianmukaisesti yhteisön lainsäädännössä.
Kaivosjätedirektiivin nojalla kaivosjätettä käsittelevien yksiköiden on saatava lupa, johon sisältyvät jätehuoltosuunnitelma ja suunnitelma voimaloiden sulkemiseksi ja kunnostamiseksi. Näiden yksiköiden on toimitettava taloudellinen vakuus, joka kattaa maaperän kunnostuksesta aiheutuvat kustannukset.
Direktiivissä säädetään tarkastuksista, jotka toimivaltaisten viranomaisten on suoritettava, ja siihen sisältyy ilman, veden ja maaperän pilaantumisen estämistä koskevia velvollisuuksia. Direktiiviä on sovellettu uusiin voimaloihin toukokuusta 2008 lähtien. Nykyisten voimaloiden on saatava direktiivin mukainen lupa viimeistään toukokuussa 2012.
Jäsenvaltioiden on lisäksi laadittava vuoden 2012 puoleenväliin mennessä luettelo käytöstä poistetuista tai puretuista voimaloista, jotka saattavat aiheuttaa ympäristövahinkoja.
Euroopan unionin sääntelykehys sisältää myös muita direktiivejä, kuten IPPC-direktiivin ja suuria polttolaitoksia koskevan direktiivin. Ympäristövastuusta on sanottava, että maaperädirektiivi on neuvoston käsittelyssä, mutta asia ei ole edennyt. Direktiiveistä tärkein on luonnollisesti IPPC-direktiivi, jossa suurilta polttolaitoksilta vaaditaan parhaiden käytäntöjen soveltamiseen perustuvaa lupaa.
Lisäksi suuria polttolaitoksia koskevassa direktiivissä suurimmille ilmansaastuttajille asetetaan päästöjen vähimmäisraja-arvot. Jos laitos lakkautetaan, IPPC-direktiivissä operaattorilta vaaditaan toimenpiteitä saastumisriskien estämiseksi sekä alueen puhdistamiseksi.
Tällä oikeudellisella kehyksellä turvataan korkea luonnonsuojelun taso ruskohiililaitosten aiheuttamien ympäristövahinkojen varalta.
Voimaloiden sulkemisen osalta tätä arvioidaan sen mukaan, miten voimalat ovat noudattaneet sääntömääräisiä vaatimuksia.
Bernd Posselt
(DE) Kiitoksia tarkasta ja kattavasta vastauksestanne. Kysymykseni kattoi kuitenkin myös erityisesti raja-alueet eli Saksan ja Tšekin tasavallan, Saksan ja Puolan sekä Puolan ja Tšekin tasavallan väliset raja-alueet. Vastaavia tapauksia on useita näillä raja-alueilla. Haluaisin tiedustella, onko näiden valtioiden rajat ylittävä yhteistyö mielestänne riittävä ja tukeeko komissio näiden raja-alueiden välisiä toimia etenkin alueellisten ohjelmien yhteydessä?
Stavros Dimas
Arvoisa puhemies, rahoituslähteitä on ensinnäkin useita sekä Tšekin tasavallalle vuoden 2007 jälkeen että Saksalle. Minun on muistutettava teitä luonnollisesti myös siitä, että viime joulukuussa hyväksytyn energia- ja ilmastopaketin ansiosta myös kasvihuonekaasupäästökauppaohjelmasta saadaan riittävästi varoja. Tehdyn sopimuksen mukaan näitä ja muita päästöjä on vähennettävä 50 prosentilla ilmastonmuutoksen torjumiseksi.
Tämä tarkoittaa sitä, että laitokset ja etenkin ruskohiiliavolouhokset tuhoavat ympäristöä ja luontoa ja aiheuttavat vahinkoa paitsi maaperän luonnonmukaiselle tilalle myös vesistöille saastumisen ja tiettävästi suurten hiilidioksidimäärien syntymisen vuoksi, koska ruskohiili on tässä mielessä pahin mahdollinen polttoaine. Asteikolla yhdestä kymmeneen se on kenties pahin saastuttaja hiilidioksidipäästöjen vuoksi. Haluaisin sanoa, että rahaa saadaan siis myös päästökaupasta, ja etenkin Saksan osalta minun on sanottava, että päästökauppaa käydään juuri parhaillaan. Rahaa saadaan näin ollen myös tätä kautta. Tämän lisäksi on kuitenkin myös yhteisön rahoitusta, jolla voidaan niin ikään edistää kaivostoiminnasta aiheutuneiden ympäristövahinkojen korjaamista.
Alueellisista toimintaohjelmista 2000-2006 on rahoitettu hankkeita entisen Itä-Saksan tietyissä liittovaltioissa (Sachsen, Sachsen-Anhalt ja Thüringen) harjoitetun ruskohiilen louhinnan takia pahoin vaurioituneiden alueiden kunnostamiseksi. Asiaa koskevissa ohjelma-asiakirjoissa määrätään tämänkaltaisen tuen jatkamisesta myös vuosina 2007-2013.
Tšekin tasavallan osalta minun on sanottava, että maan luoteisosan alueellisesta toimintaohjelmasta 2007-2013 rahoitetaan toimia käytöstä poistettujen kaivosalueiden elvyttämiseksi ja kunnostamiseksi. Ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa määrätään myös yhtenä prioriteettina elvyttämään käytöstä poistettuja kaivosalueita. Yhteistyö paitsi eri maiden myös alueellisten järjestöjen välillä hyödyttää luonnollisesti molempia osapuolia.
Puhemies
(EN) Kysymyksiin, joihin ei ajanpuutteen vuoksi voitu vastata, vastataan kirjallisesti (ks. liite).
