Europeiskt finansieringsinstrument för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter i världen (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Hélène Flautre och Edward McMillan-Scott, för utskottet för utrikesfrågor, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett finansieringsinstrument för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter i hela världen (Europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter) C6-0206/2006.
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. - (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Det finländska ordförandeskapet kommer snart att upphöra att fatta beslut om EU:s framtida finansieringsinstrument. Vi har hanterat frågan på ett framgångsrikt sätt i en strålande uppvisning av solidaritet och antagit större delen av förordningarna om de nya finansieringsinstrumenten. Även om det har funnits ett antal utmaningar har det från Europaparlamentets, medlemsstaternas och kommissionens sida också funnits en oerhörd politisk vilja att komma fram till en överenskommelse om därmed sammanhängande frågor.
En utmaning återstår, och det är antagandet av förordningen om inrättande av ett finansieringsinstrument för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR). Detta är en viktig fråga för både parlamentet och medlemsstaterna, eftersom den rör främjandet av grundläggande värden enligt fördraget om Europeiska unionen. Parlamentet och dess ledamöter har specialkunskaper om demokrati och mänskliga rättigheter, vilket har varit till hjälp i strävandena att nå ett gott resultat.
Förordningen om ett nytt instrument för mänskliga rättigheter som ska användas i hela världen har sammanställts på mycket kort tid. Parlamentet, men också medlemsstaterna, har framfört många förslag om innehållet. Det är ett mycket positivt tecken att en överenskommelse redan har nåtts på nästan alla punkterna i dessa förhandlingar. Rådet har för sin del enhälligt antagit den kompromisstext som ska fungera som ett mandat för ordförandeskapet att föra samtal med parlamentet i syfte att finna en lösning.
Ordförandeskapet strävar efter att anta instrumentet vid första behandlingen, av begripliga skäl. Den nuvarande EIDHR löper ut om några få veckor, vid årsskiftet. Vi vill inte ha några stora störningar i EU:s stöd till demokrati och mänskliga rättigheter. Det är vår skyldighet att snabbt fatta ett beslut, inte bara på grund av den vikt som vi européer fäster vid mänskliga rättigheter och demokrati som värden, utan också på grund av de förhoppningar och förväntningar som försvarare av mänskliga rättigheter och demokrati i andra länder har på oss.
Instrumenten har utformats på ett sådant sätt att de utgör en helhet som är så gångbar som möjligt. Demokrati och mänskliga rättigheter tillämpas också genom andra instrument, och EIDHR kommer att fungera som ett komplement till denna helhet på vissa speciella områden. Det är också därför som antagandet av instrumentet verkligen bör ske innan den nya räkenskapsperioden börjar.
Rådets ordförandeskap uppmanar med kraft parlamentet att fatta ett beslut före årets slut. Det paket som rådet har antagit innehåller ett mycket stort antal ändringsförslag till den förordningstext som parlamentet lade fram, både när det gäller prioriterade stödområden och parlamentets egen ståndpunkt om genomförandet av förordningen. Ett betydelsefullt inslag i den nya förordningen är erkännandet av vikten av att arbeta för demokrati, och som en del av detta den större betoningen av parlamentens och parlamentarikernas arbete. Den huvudsakliga grunden för vårt arbete i tredjeländer är vår tillit till internationella konventioner om mänskliga rättigheter och de rättigheter och skyldigheter som framgår av dessa.
I och med förslaget till förordning utvidgas möjligheterna för aktörer att bli berättigade till EU-stöd. Det är bra att vi kan erkänna mångfalden inom mänskliga rättigheter och demokrati och vara flexibla genom att använda olika resurser i olika situationer. Det tycks också vara så att instrumentets finansiella resurser kommer att öka något efter den räkenskapsperiod som nu tar slut, så det faktum att nya aktörer tillkommer kommer inte nödvändigtvis att inkräkta på de övriga aktörernas ställning.
Huvudtanken bakom inrättandet av instrumentet har varit att det framför allt kommer att möjliggöra stöd till det arbete som civilsamhällets aktörer utför, också i situationer där det saknas ett specifikt samtycke från regeringen i det berörda landet. Det är viktigt att denna linje bibehålls hela vägen och att inte alltför många former av stöd till andra aktörer läggs till inom förordningens ram.
I rådets kompromissförslag har villkoren för att vara stödberättigad utvidgats så att parlamentariska och politiska stiftelser omfattas, i enlighet med Europaparlamentets förslag. Dessutom ska andra aktörer vara stödberättigade under speciella omständigheter enligt förslaget till förordning. Enligt min mening är detta en väl övervägd och fungerande lösning som tar hänsyn till de förhoppningar och invändningar som olika EU-aktörer har.
Parlamentet har velat framhäva den speciella omständigheten att stöd som beviljas inom ramen för instrumentet, som ju huvudsakligen är avsett för civilsamhällets aktörer, kan utgå utan samtycke från regeringen i ett tredjeland. Det har funnits ett allmänt samförstånd om denna princip mellan rådet och parlamentet från första början. Jag tror att vi nu också har lyckats hitta ett sätt att formulera denna princip på ett exaktare och tydligare sätt, med tanke på våra skyldigheter enligt fördraget om Europeiska unionen samt internationella avtal och konventioner. Ordförandeskapet är berett att föreslå att den här principen läggs in i inledningsavsnittet, om vi kommer överens om innehållet i förordningen som helhet vid första behandlingen.
Parlamentet har också påpekat vikten av att nämna invandrares, asylsökandes och flyktingars rättigheter i ett givet land i förordningstexten. Texten kommer att bygga på internationella konventioner om mänskliga rättigheter. Således kan man överväga att ta med detta föreslagna område redan nu. Ordförandeskapet är hur som helst berett att överväga att göra också detta tillägg om förordningen kan antas i sin helhet vid första behandlingen.
Rådet är alltså för sin del redo att visa prov på ännu större flexibilitet för att finna en lösning innan årets slut. Flexibilitet från alla sidor är ett krav för att detta ska lyckas.
I Europaparlamentets utskottsbetänkande föreslås det att politiska grupper ska läggas till i listan över stödmottagare. Detta betyder förmodligen bland annat politiska partier, det vill säga att det skulle utgå finansiellt stöd till partier som också verkar i tredjeländer. Det är utan tvekan så att demokratiska partier spelar en viktig roll för att öka demokratin och stärka de mänskliga rättigheterna i hela världen. Det är mycket viktigt att de stödkriterier som ställs upp inom ramen för detta instrument för mänskliga rättigheter är tydliga och bottnar i internationellt överenskomna principer för mänskliga rättigheter. Det här instrumentet kommer inte på långa vägar att ge tillräckligt med tillgängliga resurser för ett allmänt partistöd för alla enligt samma kriterier som finns i många länder i Europa. Det skulle vara mycket svårt att välja ut enskilda partier som biståndstagare när det gäller att sätta upp tydliga kriterier. Urvalet skulle behöva göras på ett sådant sätt att ingen får intrycket att partipolitiska åsikter ersätter kriterier för demokrati och mänskliga rättigheter när stödet fördelas. Det står också klart att ett ökat antal biståndsmottagare på det här området kan leda till att andra får mindre stöd. Vi har främst försökt att styra stödet till icke-statliga organisationer som särskilt arbetar för demokrati och mänskliga rättigheter.
Ordförandeskapets kompromissförslag tar hänsyn till parlamentets förslag att lägga till självständiga partistiftelser samt nationella, regionala och internationella parlament i gruppen av mottagare. Enligt artikel 9.2 i förordningen blir det också möjligt att i särskilda fall ge stöd till andra grupper som inte nämns i denna artikel. Formuleringen ligger väldigt nära parlamentets önskemål och den är flexibel eftersom den gör att problem kan lösas under räkenskapsperioden. Av alla dessa skäl stöder inte rådet att politiska grupper läggs till i förordningstexten.
Den här frågan kan äventyra chanserna att få hela förordningen antagen vid första behandlingen, och det skulle i sin tur skapa en situation där det tills vidare inte finns någon rättslig grund för EU:s agerande i fråga om demokrati och mänskliga rättigheter. Att frysa allt EU-bistånd till mänskliga rättigheter och demokrati för att lösa detta skulle vara ett mycket grovt artilleri. Rådet har gjort mycket för att uppfylla parlamentets önskemål. För att nå en lösning är det mycket viktigt att införliva medlemsstaternas bistånd med detta förordningspaket och bibehålla det där.
Jag hoppas att parlamentet kommer att visa prov på flexibilitet så att vi kan nå vårt huvudmål tillsammans. Vårt huvudmål är att EU ska kunna fortsätta att stödja åtgärder för demokrati och mänskliga rättigheter genom detta nya instrument nästa år. För att se till att detta stöd kan fortsätta är det avgörande att vi får ett beslut om förslaget till förordning, och ju förr desto bättre.
Benita Ferrero-Waldner
ledamot av kommissionen. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Jag ska fatta mig kort så att debatten kan avslutas. Finansieringsinstrumentet är verkligen en massiv hörnsten i denna heltäckande reform av gemenskapens system för utlandsbistånd, och det gläder mig mycket att se att ni på relativt kort tid har lyckats komma fram till ett gemensamt förslag till förordning om mänskliga rättigheter och demokrati. Jag anser att instrumentet är ett utmärkt exempel på EU:s ovillkorliga engagemang för demokrati och mänskliga rättigheter som grundläggande faktorer i de yttre förbindelserna.
Det är på grund av att vi i kommissionen betraktar parlamentet som vår viktigaste partner som vi oreserverat håller fast vid vårt uttalande om demokratisk kontroll och konsekventa åtgärder avseende tredjeländer, och vi kommer att upprätthålla en regelbunden dialog med parlamentet. I lägen då mänskliga rättigheter och demokrati hotas särskilt mycket och då det krävs snabba åtgärder från gemenskapen föreslår jag att en liten grupp ledamöter som företräder de berörda parlamentsutskotten ska sammankallas för samtal med kort varsel.
Efter rådsordförandeskapets förklaring nyss om att man har fört långvariga förhandlingar på detta område vill jag säga att vi anser att det kompromissförslag som ordförandeskapet har sammanställt under dessa förhandlingar generellt sett infriar förväntningarna på detta nya finansieringsinstrument. Jag vill också understryka att det verkligen återspeglar många av de parlamentsförslag som kommissionen oreserverat stöder. Det handlar ju inte bara om demokratiska reformer utan också om värnandet om mänskliga rättigheter i stort, och större tonvikt läggs vid att stödja och skydda försvarare av mänskliga rättigheter, utan att för den delen nonchalera offren för tortyr och misshandel. Dessutom skapas en specifik grund för en framgångsrik valövervakning - och det är jag mycket tacksam för - utan oproportionerliga krav på de medel som finns tillgängliga för detta syfte.
Jag kan inte göra annat än att välkomna det här instrumentet och den större flexibilitet, den nya snabborientering och de snabba insatser som det möjliggör. I detta hänseende kommer vi särskilt att se till att det blir möjligt inte bara för privatpersoner utan också för företag och föreningar att utnyttja det, och i flexibilitetens namn kommer vi att använda alla tillgängliga medel på basis av budgetförordningen och tillämpningsförordningarna.
Jag stöder parlamentets förslag om en mer detaljerad diskussion i skälen om stödets speciella karaktär som oberoende av statliga förvaltningars samtycke, liksom om att ta med en hänvisning om att instrumentet ska anses omfatta rättigheterna för invandrare, asylsökande och personer som fördrivits inom ett land.
Men i likhet med rådet kan jag tyvärr inte tycka att det är motiverat att ta med politiska partier och rörelser som direkta mottagare av finansieringen. Som jag ser det har rådets ordförandeskap och parlamentet - med stöd av oss i kommissionen - efter en mycket långvarig debatt kommit fram till en mycket bra kompromiss där vi är överens om att de nationella parlamenten ska tillåtas att ta emot utrikesbistånd. Jag anser att detta objektivt sett motiveras av att skapande, stödjande och stärkande av deltagande, representativ och parlamentarisk demokrati och de därmed sammanhängande demokratiseringsprocesserna tas med bland målen för instrumentet. Jag kan mycket väl tänka mig att finansieringen av stiftelser också kan vara ett sätt att lösa våra problem.
Hittills har vi ansett att det viktigaste är att vi, kommissionen, kan vara neutrala och opartiska i fråga om gemenskapens stöd. Detta har gett oss en stor fördel som vi måste behålla i framtiden, för det är det som har tryggat en utbredd acceptans och potential för vårt bistånd i tredjeländer. Alltså är också detta någonting som vi inte bör ge avkall på.
Hélène Flautre 
medföredragande. - (FR) Herr talman, mina damer och herrar! Sedan i september har min medföredragande och jag förhandlat med rådet och kommissionen i syfte att få parlamentets ståndpunkt om det europeiska finansieringsinstrumentet för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter i hela världen accepterad. Dessa förhandlingar har nu avslutats och som vi hörde nyss antog rådet i förra veckan en gemensam ståndpunkt som bygger på en kompromisstext. Det här förslaget, som vi till stor del tidigare har presenterat i form av ändringsförslag, uppfyller de flesta av parlamentets krav. Det slås fast att användningen av instrumentet inte är beroende av värdregeringarnas medgivande. Finansiering av icke registrerade organisationer blir tillåten. Det innehåller en flexibel mekanism för att ge direkt stöd till människorättsaktivister som är utsatta för överhängande fara. Denna nya mekanism bör göra våra åtgärder för att skydda dem som arbetar för grundläggande friheter mycket mer verkningsfulla.
Kompromissen innehåller också ett helt avsnitt om främjande av demokratiska principer, valförfaranden och parlamentarisk demokrati. Politiska stiftelser liksom nationella parlament - ett element som parlamentet lade in - nämns uttryckligen bland de stödberättigade organen. Det avsnitt som handlar om att skydda mänskliga rättigheter uppfyller också nästan alla parlamentets krav. De enda undantagen är önskemålet om en uttrycklig hänvisning till bekämpning av straffrihet och till konfliktförebyggande. Å andra sidan har funktionshindrades rättigheter, företagens sociala ansvar, kampen mot våld mot kvinnor och många andra mål tagits med.
Parlamentet har också tryggat etableringen av en förstärkt strukturerad dialog som kommer att göra parlamentet delaktigt i arbetet med att fastställa strategiska prioriteringar. Vi hade velat ha med det i brödtexten, men kompromissöverenskommelsen är att parlamentets inflytande ska säkras genom utbyte av skrivelser.
När det gäller uttryckliga hänvisningar till demokratiska politiska grupper betraktar rådet, som vi hörde nyss, detta som ett förbjudet område. Därför var det omöjligt att ta med en hänvisning till stöd för dessa grupper. Icke desto mindre infördes en viss flexibilitet så att finansiering av andra aktörer blir tillåten i vederbörligen underbyggda fall. På så sätt kommer politiska grupper att kunna få stöd under vissa omständigheter, trots att de inte uttryckligen nämns.
Låt mig avslutningsvis betona att detta är ett unikt instrument. Det är det enda instrument som finansierar icke-statliga aktörers projekt utan att det krävs ett förhandstillstånd från deras regeringar. Det är också det enda instrument som finansierar valobservatörsuppdrag. Därför skulle det vare sig vara ändamålsenligt eller ansvarigt att fördröja antagandet, och därmed finansieringen, av dessa projekt i den fåfänga förhoppningen att få in en uttrycklig hänvisning till politiska grupper. Att envist hålla fast vid denna strävan har redan nu kostat oss mycket, eftersom det har torpederat den överenskommelse som fanns med rådet om att ta med invandrares och asylsökandes rättigheter.
Av dessa skäl ber jag er att stödja den kompromiss som har förhandlats fram med rådet.
Edward McMillan-Scott 
medföredragande. - (EN) Herr talman! Först vill jag tacka Hélène Flautre för hennes och hennes personals mycket hårda arbete de senaste månaderna med att utveckla detta instrument så att vi kan anta det vid utgången av året. Jag vill också tacka kommissionen och dess personal samt rådet för deras arbete.
Både rådet och kommissionen har arbetat mycket hårt för att försöka uppnå något slags kompromiss om detta instrument. Jag måste säga att rent allmänt har ambitionerna hos ordföranden för underutskottet för mänskliga rättigheter, min medföredragande, i stort sett uppnåtts. Jag menar att när det gäller att främja de mänskliga rättigheterna, vilka står för universella värderingar som är accepterade i hela världen, har vi nu ett instrument som har förmågan och flexibiliteten att fungera effektivt, först och främst genom det civila samhället, och att uppnå EU:s mål enligt fördraget när det gäller de mänskliga rättigheterna i hela världen.
Det finns dock en brist. Som mina kollegor vet var jag den ursprungliga initiativtagaren och den första föredraganden för det europeiska initiativet 1992. Dess syfte var att omvandla det före detta sovjetiska blocket, och man tittade främst på den demokratiska processen. I världen idag står vi inför andra utmaningar. Jag har tillbringat en del tid i år med att resa till länder som, om man ska använda FN:s terminologi, är ”komplexa miljöer”: Kina, Kuba och Ryssland. Dessa är dagens utmaningar.
Eftersom rådet har valt att förhandla offentligt är min fråga till rådet och kommissionen varför vi inte i egenskap av en europeisk union kan använda samma instrument som våra medlemsstaters regeringar har gett Förenta nationerna? Jag ser detta som ett stort problem. Under mitt senaste besök i New York tillbringade jag lite tid med att tala med representanter för FN:s utvecklingsprogram, som i sin handbok om hanteringen av politiska partier menar att vi hittills har sett att frånvaron av starka, ansvariga och kompetenta politiska partier, som kan representera ståndpunkter och förhandla om förändringar, försvagar den demokratiska processen. Detta är ett parlament med politiska partier. Demokrati kan inte existera utan konkurrerande politiska krafter. Så jag undrar bara om rådet har tappat sin styrka. När vi står inför de utmaningar vi ser österut och söderut, är det då verkligen tillfredsställande att EU inte ska ha samma möjlighet att engagera sig i den politiska processen för att reformera länder där det inte finns någon demokrati, som vi gett Förenta nationerna?
Jag anser att EU bör lägga sina demokratipengar där de behövs och i instrumentet inkludera en hänvisning till stödjandet av demokratiska politiska grupper. Detta är i vissa länder det enda sättet att åstadkomma förändringar.
Alessandro Battilocchio 
Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill tacka de två föredragandena för deras samarbete, som innebar att det dokument som lades fram för utskottet för utrikesfrågor redan innehöll kraven från utskottet för utveckling. Dessa krav återfinns också i det dokument som rådet har sammanställt. Jag vill tacka rådet för dess arbete och för den flexibilitet som det har visat under förhandlingsmånaderna. Jag välkomnar särskilt följande: för det första instrumentets lokala dimension, som gör att det kan tillämpas på specifika behov i problemområden, för det andra den egenskap hos instrumentet som gör att åtgärder också kan vidtas utan samtycke från regeringar och statliga myndigheter, för det tredje insynen i förfarandena och att dessa hänger samman med EU:s utrikespolitik i övrigt, för det fjärde dess räckvidd, med andra ord att prioritera civilsamhället, för det femte att också icke-registrerade aktörer får tillgång, för det sjätte skyddet av kvinnor och barn, invandrare och minoriteter, för det sjunde tillgången till information och slutligen åtgärderna till stöd för demokratiska processer, även om den slutgiltiga versionen av dokumentet inte är helt tillfredsställande.
Jag vill kort kommentera de mest kontroversiella punkterna. När det gäller taket för utsändandet av valobservatörer hade jag hoppats på ett starkare engagemang från kommissionens och rådets sida än ett bifogat uttalande, men jag hoppas att detta tak kommer att respekteras strikt efter de kommentarer som har framförts här i kammaren. I fråga om den strukturerade dialogen noterar jag att rådet och kommissionen inte har visat någon större vilja att förbättra förfarandena för denna. Det är emellertid betydelsefullt att kommissionens skrivelse åtminstone inte bara är ställd till ordföranden för utskottet för utrikesfrågor, utan också till ordföranden för utskottet för utveckling, i enlighet med instrumentets rättsliga grund (artikel 179.1 i fördraget) och parlamentets arbetsordning (bilaga VI).
När det gäller de politiska aktörerna förstår jag att Edward McMillan-Scott är oroad, och även om mitt utskott inte har avgivit något uttryckligt yttrande i ämnet har jag inga problem med att stödja hans krav när så är möjligt. Om så inte är fallet kommer jag att tillsammans med mina kolleger fundera på om det, mot bakgrund av den senaste utvecklingen, är lämpligt att stoppa processen när framgångsrika kompromisser med stor möda har nåtts om de centrala punkterna, för att kunna komma fram till en överenskommelse vid första behandlingen och göra det möjligt att lansera instrumentet i januari 2007.
Albert Jan Maat 
föredragande för yttrandet från budgetutskottet. - (NL) Herr talman! Jag skulle vilja framföra mitt varma tack till båda föredragandena, Edward McMillan-Scott och Hélène Flautre, för deras sätt att anta budgetutskottets rekommendationer.
Det finns två saker som budgetutskottet ser som betydelsefulla: ansvarighet och budgetramen för 2007-2013. För detta instrument har man avsatt 1 103 miljoner euro, och det är vårt utskotts önskan att parlamentet ska kunna kontrollera hur de utnyttjas.
För det andra måste parlamentets rättigheter på detta område skyddas, när det gäller både samråd med parlamentet och politikens genomförande, som i enlighet med uttalandet från kommissionen måste vara föremål för sund demokratisk kontroll. Det gläder oss därför mycket att detta förslag antagits inte bara av föredragandena utan även av utskottet för utrikesfrågor.
Det är också mycket viktigt för budgetutskottet att medel från andra betydande instrument görs tillgängliga för utveckling men också för partnerskap med grannländer och anslutningsförberedelser.
Om det blir så, om detta instrument används på det sättet, är jag övertygad om att vi, när vi diskuterar detta program i budgetkontrollutskottet om fem år, kommer att bevilja ansvarsfrihet på det här området.
Teresa Riera Madurell 
föredragande för yttrandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män. - (ES) Herr talman! Vi i utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män välkomnar parlamentets alla insatser för att se till att detta specifika instrument för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter kunde debatteras i kammaren i dag.
I det betydelsefulla arbetet med att förenkla instrument och förfaranden på området för yttre åtgärder anser vi att det är mycket viktigt att vi har ett verktyg som främst syftar till att stödja det civila samhället, att stödja dem som arbetar för att åstadkomma demokrati och ett bättre liv för alla.
I detta sammanhang vill jag betona kvinnors roll som nyckelaktörer i försvaret av grundläggande friheter.
Vi i vårt utskott har arbetat för att se till att detta instrument stöder målsättningar och åtgärder för att främja kvinnors och barns rättigheter, jämställdhet på internationell nivå och kampen mot den diskriminering som dagligen drabbar miljardtals kvinnor.
Vi anser att det vore en god nyhet om denna förordning antogs vid första behandlingen så att den kan träda i kraft under 2007, särskilt mot bakgrund av att 2007 officiellt utsetts till Europeiska året för lika möjligheter för alla.
Michael Gahler
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman! Det är bra att vi får detta instrument. Det är helt i sin ordning att vi sätter oss upp mot envåldshärskare och diktatorer och försvarar mänskliga rättigheter och demokrati och därmed också demokratiska politiska grupper i de berörda länderna. Föreställ er bara att vi demokrater fortfarande levde i Östeuropa innan muren föll och att våra hemligt organiserade grupper skulle nekas stöd från väst på grundval av just detta argument!
Vad vi försöker göra är ju faktiskt bara att ge kommissionen största möjliga flexibilitet i praktiken, och de tjänstemän som är ovilliga att bevilja stöd till politiska grupper som inte uttryckligen namngetts bör uppmuntras att göra det om de faktiska omständigheterna gör det nödvändigt. Det handlar inte i första hand om finansiering av partier, så jag vill be rådet att inte begränsa diskussionen till detta.
Vi kan dock inte vara opartiska i länder som Vitryssland, för om vi skulle bortse från alla partihänsyn skulle vi i själva verket till slut stödja Alexander Lukasjenko och sådana som han.
Elena Valenciano Martínez-Orozco
för PSE-gruppen. - (ES) Herr talman! För miljontals människor som utsätter sig för risker genom att försvara frihet och mänskliga rättigheter är ämnet för dagens debatt livsviktigt. Det europeiska instrumentet för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter är framför allt ett resultat av parlamentets insatser. Att nå detta resultat har inte varit lätt.
Vi har alltid hävdat att vår utrikespolitik, om den verkligen ska omfatta EU:s värden, uttryckligen måste syfta till att främja de mänskliga rättigheter som vi alla säger oss försvara.
Nu har vi ett värdefullt redskap som kan användas av dem som försvarar mänskliga rättigheter och alla som verkar för att främja demokrati, grundläggande friheter och rättvisa. Nu har vi vårt instrument. Det innehåller en tillräckligt heltäckande definition av de aktörer som kan utnyttja det, som Hélène Flautre har förklarat. Det bör därför inte finnas några skäl till en strid som försenar genomförandet av instrumentet och innebär att många förväntningar och förhoppningar kommer på skam.
Vi socialister skulle också ha föredragit ett tydligt införande av begreppet ”konfliktförebyggande”, för det är en förutsättning för fred och demokratisk utveckling. För enighetens skull och eftersom det är nödvändigt för att förslaget ska godkännas godtar vi dock det samförstånd som nåtts med kommissionen och rådet. Min grupp kommer därför inte att lägga fram några ändringsförslag. Jag hoppas att gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater visar samma ansvarskänsla. Vi får inte svika dem som främst berörs av detta instrument.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
för ALDE-gruppen. - (NL) Herr talman, fru rådsordförande, kommissionsledamöter! Detta instrument kommer att vara EU:s sätt att bidra till demokrati och mänskliga rättigheter världen över. Jag ser den kompromiss vi nått som på det hela taget tillfredsställande, för den innebär att hänsyn tagits till grundläggande aspekter, och våra föredragande, liksom rådets tjänstgörande ordförande och kommissionens ordförande, förtjänar allt beröm för detta.
Det gläder mig exempelvis att hjälp kan ges utan samtycke från tredjeländers regeringar och att parlamentarisk demokrati uttryckligen nämns, liksom för den delen politisk pluralism och demokratisk politisk representation. Slutligen gläder det mig att oberoende politiska organisationer tas upp.
Utan att på något sätt vilja minska betydelsen av mänskliga rättigheter i sig - tvärtom - vill jag samtidigt framhålla de politiska partiernas avgörande betydelse för varje demokratiseringsprocess. I en demokrati är det oundgängligt, men inte tillräckligt, med val. För att en demokrati ska vara hållbar behövs effektiva och demokratiska politiska partier, så att en debatt kan hållas inte bara mellan partierna utan också med allmänheten.
Partierna fungerar alldeles för ofta endast som ett redskap för att hjälpa en viss person, klan eller grupp att komma till makten eller bli kvar där. Detta är i själva verket ett av de främsta skälen till att de ofta misstros.
Icke-statliga organisationer och det civila samhället räcker dock inte till för att garantera politisk debatt och kontroll över styret.
Jag vill därför be rådet och kommissionen att fortsätta sina ansträngningar för att det, givetvis i undantagsfall, ska vara möjligt att stödja demokratiska
Richard Howitt
(EN) Herr talman! Låt mig börja med att säga att det var detta parlament som insisterade på att det skulle finnas ett separat rättsligt instrument för mänskliga rättigheter och demokrati. Det tog ett tag att övertyga våra vänner och kollegor om detta, men kvällens debatt visar att det är en seger för parlamentet, och att rätt beslut fattades.
När det gäller huvudfrågorna i debatten välkomnar jag i hög grad det som vår kollega från det finska ordförandeskapet har sagt om att detta är ett program som ger hjälp utan samtycke från värdländernas regeringar.
Till kommissionsledamoten säger jag att jag är mycket stolt över det arbete vi gör när det gäller valövervakning. Jag tror att det är en av de mest verkningsfulla frågor vi är engagerade i. Vårt försök att begränsa detta är helt enkelt att vi anser att det inte får ta pengar från projekt för de mänskliga rättigheterna på gräsrotsnivå. Båda är viktiga.
De ändringsförslag som jag själv lagt fram innefattade stöd för parlamentarisk demokrati där den undertrycks, så att man förvissar sig om att utgifterna under detta instrument är ett tillägg och inte sker på bekostnad av arbetet med de mänskliga rättigheterna inom de konventionella programmen, och att det ska göras en särskild hänvisning i sammanhanget till grundläggande arbetsnormer och gemensamt socialt ansvar, till de mänskliga rättigheterna för människor med funktionshinder, samt till tillträde till rättvisa. Jag vill tacka medföredragandena för deras stöd för dessa ändringsförslag, och rådet och kommissionen för den flexibilitet de har visat när det gäller parlamentets ändringsförslag i sin helhet.
Ikväll har vi diskuterat detaljerna i lagstiftningstexter. I detta parlament förstår vi hur viktigt det är för att garantera att EU är effektivt. Det huvudsakliga politiska budskapet vi bör ge är dock att precis som detta parlament har inrättat sitt eget underutskott för mänskliga rättigheter, inrättar EU ett oberoende instrument för mänskliga rättigheter och demokrati, för samtidigt som Förenta nationerna höjer de mänskliga rättigheternas status och ökar deras betydelse, gör vi också det i EU, för att hjälpa offren för förtryck, orättvisa och förföljelse samt dem som försvarar dem runt om i världen.
Kader Arif
(FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Vi måste vara stolta över att vara en del av EU när vi ser de insatser unionen gjort för att främja demokrati och mänskliga rättigheter. Dessa gemensamma värden gör EU till en av den globala scenens främsta aktörer på detta område. I samband med denna ändlösa kamp var det absolut nödvändigt att reformera det gamla instrumentet för att öka dess effektivitet. Tack vare den stridslystnad som visats av föredragandena Hélène Flautre och Edward McMillan-Scott, som jag vill gratulera båda två, har vi nu ett förslag som innebär att saker och ting verkligen går framåt.
Eftersom detta instrument är så betydelsefullt bör det också vara ambitiöst, och det råder ingen brist på ambition i hänvisningarna till invandrares rättigheter eller i möjligheterna att kringgå kravet på samtycke från värdlandets regering när det gäller åtgärder för att stödja demokrati och mänskliga rättigheter. Jag beklagar dock att förhandlingarna inte ledde till att instrumentet utvidgades till att även omfatta konfliktförebyggande. Dessutom är rådets vägran att formalisera förbindelserna mellan våra båda institutioner på detta område, trots parlamentets ökade medverkan i övervakningsprocessen, en brist.
Sammanfattningsvis kommer instrumentets effektivitet att vara beroende av en regelbunden utvärdering och översyn, en process där parlamentet måste spela sin roll till fullo, för jag menar att EU här med sina värden som vapen slåss för en värld fri från fruktan.
Paula Lehtomäki
rådets tjänstgörande ordförande. (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Tack för kommentarerna under denna debatt. Det har mycket tydligt framgått att det ligger i vårt gemensamma intresse att fatta beslut om detta instrument så att EU:s stöd till utveckling av demokrati och mänskliga rättigheter kan fortsätta och även öka från och med nästa år.
Låt mig en sista gång understryka att kompromissförslaget i denna diskussion innebär möjligheter. Det kommer att göra det möjligt att bevilja stöd även till de politiska grupper som parlamentet ser som så oerhört viktiga.
Jag vill en sista gång uppriktigt säga att jag hoppas att vi kommer fram till ett beslut, och det helst ganska snart. Som nämnts i debatten är detta instrument i mycket hög grad ett resultat av Europaparlamentets stora inflytande. Det framgår av förordningens text att parlamentet har en betydelsefull roll. I slutändan måste vi emellertid också vara beredda att kompromissa i frågor där både medlemsstaterna och parlamentet är delaktiga i beslutsprocessen. Annars kommer vi inte att kunna fatta några beslut.
Benita Ferrero-Waldner
Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill till att börja med uttrycka min tacksamhet inte bara för debatten utan också för de många förhandlingssessioner under vilka vi till slut kommit fram till en bra kompromiss. Vi har kommit långt, och det rådde redan från första början stor enighet om både målsättningar och räckvidd. Räckvidden utökades sedan avsevärt på parlamentets förslag, och ännu mer detaljerade bestämmelser infördes, särskilt i fråga om samråd med nationella parlament och nya åtgärder för människorättskämpar, men så kallade ad hoc-åtgärder är fortfarande möjliga.
För att övergå till de politiska partierna vill jag säga att det tydligt framgår av förordningens räckvidd att stöd ska ges till politisk pluralism, demokratisk politisk representation och demokratiska reformprocesser på lokal, regional och nationell nivå, och uttryckliga bestämmelser har också, såsom redan framhållits, införts för oberoende politiska stiftelsers och parlamentsorgans medverkan som partner i genomförandet av åtgärder till stöd för utveckling av demokrati. Instrumentet för främjande av demokrati kommer därmed att kunna genomföras främst på politisk väg, vilket är vad jag tror att vi alla önskar.
Jag vill mot denna bakgrund säga att jag anser att detta förslag till ny förordning, som varit föremål för mycket intensiva förhandlingar, förtjänar parlamentets stöd.
Avslutningsvis vill jag återigen påpeka att detta är det sista av de finansiella instrument vi måste behandla i dag, och eftersom jag tycker att vi alla lyckats nå bra och hållbara lösningar för de övriga, bör vi se till att instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter kan träda i kraft som avsett den 1 januari 2007, för vi har försökt vara så flexibla som omständigheterna kräver.
Talmannen
Tack, fru kommissionsledamot. Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i december.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Marianne Mikko
(ET) Utvecklingen av det civila samhället och av demokratiska mekanismer världen över, och särskilt i EU:s närhet, är av avgörande betydelse för Europas egen stabilitet. Vi måste hjälpa till med att lösa problemen på plats, i stället för att ställas inför en ström av politiska och ekonomiska flyktingar. Motståndarna till det civila samhället har dragit fördel av den bristande flexibiliteten i vår byråkrati och kritiserat fasthållandet vid programdokument som om de vore helig skrift.
På senare tid har de ryska myndigheterna fråntagit flera internationella organisationer deras rättsliga grund. Enligt gällande regler kan vi inte längre finansiera dessa organisationer. Vi står inför samma problem i det separatistiska Transnistrien, som styrs av en marionettregim som flitigt studerar Kremls metoder.
I betänkandet dras den enda tänkbara slutsatsen - vi måste bli mer flexibla. Vi måste kunna reagera snabbt och på lämpligt sätt och finansiera oförutsedda åtgärder och organisationer som saknar regeringarnas godkännande och vid behov också kunna sopa igen spåren efter oss.
En sådan flexibilitet förutsätter också god övervakning. Jag vill därför uttrycka mitt starka stöd för ett ökat deltagande från parlamentets sida i övervakningen.
(Sammanträdet avbröts kl. 20.20 och återupptogs kl. 21.00)
