A textiltermékek elnevezése és ehhez kapcsolódó címkézés (vita)
Elnök
A következő napirendi pont Toine Manders által a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság nevében benyújtott, a textiltermékek elnevezéséről és ehhez kapcsolódó címkézéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatáról szóló jelentés - C6-0048/2009 -.
Toine Manders
előadó. - (NL) Először is meg szeretném köszönni mindenkinek a kiemelkedően konstruktív együttműködést. Remélem, hogy a holnapi szavazást követően egyenjogúan folytathatjuk a munkát, mivel a Parlament szinte egyhangúlag szól a Bizottsághoz és a Tanácshoz, aminek végső célja, hogy az európai fogyasztók, az európai polgárok javát szolgálva megállapodásra jussunk.
Véleményem szerint a Bizottság javaslata, miszerint a textiltermékek címkézését rendeleti formába kellene önteni, jobb megoldás, mint azt a meglévő irányelvekbe beépíteni. Erre vonatkozóan megemlítem Monti úr jelentését, amely szerint Európában valójában az irányelvek - 12 vagy 27 különböző szinten végbemenő - átültetése okozza a problémákat. Mindig is támogattam a rendeleteket, és remélem, hogy a Bizottság a jövőben több rendeletre irányuló javaslatot fog kidolgozni.
E rendelet célja, hogy lehetővé tegye az újfajta szálak gyorsabb forgalomba hozatalát. Ez a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság széles körű támogatását is élvezi, mivel azon vagyunk, hogy a lehetőségek szerint optimalizáljuk a belső piacot.
Valami mást próbálunk tenni, és ez olyan valami, ami az európai nyilvánosságot is érinti. A jelentésben például az európai szabványosítás bevezetése révén próbáljuk egyszerűsíteni a ruházat címkézését - ez is textiltermék. Most már tudjuk, hogy ez nem olyan könnyű dolog, ezért egy tanulmány elkészítését, egy hatásvizsgálat elvégzését kértük annak megvizsgálása céljából, hogy vajon a kevesebb - azaz a kevesebb fogyasztói információ - nem jelent-e többet. A fogyasztók szükség esetén kiegészítő információkkal szolgáló honlapon vagy egyéb forrásból tájékozódhatnak.
A címkéknek egyszerűen rövidebbeknek kell lenniük, hogy a gyártók egy egységes piacot célozhassanak meg, és ne kelljen litániákat varrniuk a ruházati cikkekbe, ily módon összezavarva a fogyasztókat. Az élelmiszerek címkézése már megmutatta nekünk, hova vezethet ez. Ennek akarjuk elejét venni.
Több javaslatot tettünk, amelyben azt kértük a Bizottságtól, hogy engedélyezze a textiltermékek egyszerűbb címkékkel való ellátását. Tény, hogy a fogyasztók jogosultak bizonyos alapvető információkra: például "mit vásárolok?”, "miből készült?” és "honnan származik?”. Úgy véljük, hogy a fogyasztókat az áruvásárlásnál megilleti az ilyen tájékoztatáshoz való jog, és ezeket az információkat nem lehet eltitkolni. Így tehát megint csak a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlathoz lyukadunk ki. Ezen a területen nagyon nehéz a nyomon követés és a végrehajtás, ezért tettünk javaslatokat erre vonatkozóan.
Tehát arról van szó, hogy nagyon egyszerű tájékoztatást kell adnunk, ám ha a fogyasztók többet akarnak tudni, kérésre további információkat kaphatnak. Ha ez jól működik, a Bizottság a legjobb úton fog haladni a fogyasztók szolgálatában.
Számos javaslatot tettünk. Úgy véljük, hogy a 85%-ot meghaladó arányban textilösszetevőt tartalmazó játékok esetében be kell ezt tartani. Vannak, akik azt mondják, hogy ez mind szép és jó, de már van játékbiztonsági irányelvünk. Az azonban inkább a biztonságra vonatkozik, semmint a fogyasztó arra vonatkozó tájékoztatására, hogy miből készült a termék, ami olyan dolog, amit elképzelésem szerint tudni akarnak a fogyasztók.
Majd például itt van a következők szerinti módosítás: a fogyasztóknak jogukban áll tudni, hogy egy termék állati eredetű anyagokból készült-e; azonban nem kell további részletekbe bocsátkozniuk: a gyártónak fel kell tüntetnie, hogy a termék tartalmaz-e bármilyen állati eredetű terméket. Nem a szálról beszélünk, hanem más anyagokról, mint például szőrmedarabokról.
Végül itt a jól ismert "made in” kérdés, amelyre vonatkozóan már 2005-ben javaslatokat tett a Bizottság. Ezeket valójában szó szerint lemásoltuk, és reméljük, hogy a Bizottság és a Parlament támogatásával meggondolja magát a Tanács, és pozitívan fog a dolgokhoz állni. Ezért arra kérem a Tanácsot, hogy állapodjon meg olyan kompromisszumról a Bizottsággal és a Parlamenttel, amely a fogyasztók és a jobb tájékoztatás érdekében tovább fogja fejleszteni ezt a rendeletet.
Antonio Tajani
a Bizottság alelnöke. - (IT) Tisztelt elnök úr! Mielőtt szólásra emelkednék, hadd osztozzam abban a bánatban, amelyet az ülés már kifejezett azon két európai katona halála miatt, akik ma reggel egy terrortámadásnak estek áldozatául Afganisztánban.
Tisztelt hölgyeim és uraim! A Bizottság a "jobb szabályozás” kampány keretében megkezdte a textiltermékek elnevezésére vonatkozó előírások felülvizsgálatát. A javaslat fő célja, hogy továbbfejlessze a meglévő jogi keretet és egyszerűsítse az új textilnevek elfogadására vonatkozó eljárást. A javaslat tehát a textilágazaton belüli innovációt kívánja elősegíteni.
Az új rendelet célja tehát az, hogy lehetővé tegye a gyártók, a felhasználók és a fogyasztók számára az új szálakat tartalmazó, innovatív termékekhez való hozzáférést, lévén ez egy olyan téma, amely az európai fogyasztók, az ágazati vállalkozások - mind a textil-, mind a ruházati vállalkozások - és a nemzeti közigazgatás szívéhez egyaránt közel áll.
Először is meg szeretném köszönni a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottságnak, hogy április 8-án jóváhagyta a jelentést. Külön köszönetet szeretnék mondani az előadónak, Manders úrnak, valamint a segédelőadóknak, amiért mélyrehatóan és részletekbe menően dolgoztak ezen a javaslaton, amely ilyen élénk és konstruktív vitát indított el a textiltermékek címkézése terén. Mivel ez a javaslat a jogi szabályozás egyszerűsítését célozza, a Bizottság eltért az irányelv eredeti szövegében meghatározott rendelkezésektől, amelyet most a vita tárgyát képező rendelettel kell felváltani.
A Bizottság ily módon egyetért a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság által elfogadott jelentésben javasolt módosítások nagy többségével. Tudatában vagyunk annak, hogy a Tanácsnak meg kell vitatnia néhány módosítást - különösen azokat, amelyek a rendelet hatályának kiterjesztését javasolják. Mindent megteszünk annak érdekében, hogy elősegítsük az intézmények közötti vitát, és keményen fogunk azon munkálkodni, hogy elfogadható kompromisszumok szülessenek.
Az egyik módosítás az eredetmegjelölésre, a "made in” címkére vonatkozik, ami nem szerepelt a Bizottság eredeti javaslatában: a Parlament mindig nagy figyelmet szentelt ennek a kérdésnek, amely igen fontos a fogyasztók számára.
Az e területen javasolt módosítások a Bizottság által 2005-ben előterjesztett, számos fontos termékkategória - közöttük a textiltermékek - eredetmegjelöléséről szóló javaslathoz kapcsolódnak. Támogatni fogom ezeket a módosításokat, amint azt már a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság ülésén is hangsúlyoztam. Ugyanilyen módon fogok hozzáállni ahhoz a módosításhoz, amely az állati eredetű, nem textilből készült részek címkézésére tesz javaslatot.
Néhány megjegyzést szeretnék fűzni más módosításokhoz is. A 19. számú módosítás tekintetében a Bizottság javaslata már megállapította, hogy a hagyományos szabóságok mentesülnek a címkézés alól. A mentesség minden olyan textiltermékre való kiterjesztése, amelyet egyedi termékként kínálnak a fogyasztók részére, azonban azt jelentené, hogy a ruházati termékek vitathatóan nagy száma mentesülne a címkézés alól. Ez az ágazat valójában az európai ruházati termékek egyik fő fejlődési irányát képviseli. Az ilyen termékek tehát mentesülnének a címkézés alól, ami azzal a kockázattal járna, hogy túlzott mértékben nőne a kivételek száma.
A 63. számú módosítás tekintetében - amelynek célja, hogy a játékokat töröljék a címkézési kötelezettség alól mentesülő termékek jegyzékéből - hadd emlékeztessem önöket, hogy a játékokat illetően kulcskérdés a biztonság. Az ezzel kapcsolatos előírás eléggé részletes, amelyet 2009-ben a Tanács és az Európai Parlament által folytatott széles körű viták kíséretében alaposan felülvizsgáltak.
Mivel a kifejezetten a játékokra vonatkozó előírás már foglalkozik a biztonság kérdésével, így aggódunk amiatt, hogy a gyártókra rótt plusz teher esetleg aránytalanná válik. Ami a textil- és ruházati termékek más címkézési lehetőségeinek megvizsgálására irányuló kérést illeti, elkötelezetten kiállok a mellett, hogy széles körű, nyílt vitát folytassunk az érdekelt felekkel mindazon további kérdésben, amelyek az Európai Parlamentben és a Tanácsban folytatott megbeszélések során merültek fel.
Köszönöm a figyelmüket, és a vita során figyelmesen fogom hallgatni megjegyzéseiket.
Lara Comi
a PPE képviselőcsoport nevében. - (IT) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! A textiltermékek képezik európai piacunk egyik kulcságazatát. Az Európai Bizottság által előterjesztett javaslat máris kiváló kiindulási pontot ad a tagállamokon belül jelenleg érvényben lévő keretszabályok javításához és egyszerűsítéséhez, különösen, ami a textilipar technológiai fejleményeiről szóló jogszabály átláthatóságát és rugalmasságát illeti.
A Parlamentben eddig végzett munkánk kétségtelenül lehetővé tette, hogy kiterjesszük az eredeti hatályt, olyan normákat vezetve be más címkézési követelmények esetében, amelyeket feltétlenül szükségesnek tartunk. Külön fel szeretném hívni a figyelmüket a származási hely feltüntetésére vonatkozó előírásokra.
Ebben az esetben két különböző címkézési rendszert javasoltunk: egy kötelező rendszert a harmadik országokból származó termékek esetében - miként azt a 2005. évi rendelet is előírta már, amelynek most gátat vet a Tanács, amint azt tudják -, és egy opcionális rendszert a tagállamokban készült termékek esetében.
A rendszerek általában kettős célt szolgálnak, habár a kettő közül kétségtelenül az a fontosabb, hogy megnevezzék a termék valódi származási országát. A fogyasztókat a textiltermékek vásárlásakor tájékoztatni kell, mielőtt választanának. A származási hely feltüntetésére vonatkozóan javasolt kritériumok alkalmazásával el kívánjuk kerülni azokat a címkéket, amelyek hamis vagy félrevezető tájékoztatást adnak, ami minden bizonnyal sértené a fogyasztók érdekeit.
Mi több, az új rendeletek révén meg kívánjuk védeni azokat a kis- és középvállalkozásokat, amelyek úgy határoztak, hogy a tagállamokon belül folytatják üzleti tevékenységüket.
A plenáris ülésen való szavazásra vonatkozó döntés az Európai Parlament azon óhaja alapján született meg, hogy határozottan állást kívánt foglalni ezekben a kérdésekben, különös tekintettel a három legnagyobb képviselőcsoport között létrejött politikai konszenzusra. Feltétlenül el szeretném mondani, hogy igazán kiváló volt együtt dolgozni az előadóval és a segédelőadókkal.
A különböző politikai nézeteink ellenére sikerült valóban közös nevezőre jutnunk, ami reményeink szerint a legjobb mód arra, hogy megvédjük az európai polgárok, illetve maga az Európai Unió érdekeit. Következésképpen remélem, hogy holnap egységesen fogunk szavazni erről a jelentésről, a Tanácsnak határozott politikai jelzést adva a második olvasat során előttünk álló feladatokról. Mindnyájuknak őszintén köszönöm az együttműködést.
Christel Schaldemose
az S&D képviselőcsoport nevében. - (DA) Tisztelt elnök úr! Először szeretném megköszönni Manders úrnak és képviselőtársainknak az e javaslattal kapcsolatos igen konstruktív együttműködést. A textiltermékekről szóló rendelet megalapozott és szükséges javaslat. Valójában jó okunk van az arra vonatkozó szabályokat harmonizálni, hogyan hagyjuk jóvá az új szálakat a belső piac számára. Következésképpen mi, a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportjában a javaslat egészét támogatjuk.
Úgy véljük azonban, hogy a javaslatnak nem csak az egyik oldalnak kell kedveznie. Nem szolgálhatja kizárólag az iparág javát. Az is nagyon fontos számunkra, hogy szem előtt tartsuk a fogyasztók érdekeit. Következésképpen mialatt a javaslaton dolgoztunk, rendkívül fontosnak tartottuk, hogy a fogyasztók világos tájékoztatást kapjanak az általuk megvásárolt szálakról és textiltermékekről, ezért azt akartuk, hogy az a szálösszetétel teljes listáját is magában foglalja.
Nem akartunk azonban itt megállni. Természetesen azt is támogatjuk, hogy tanulmány készüljön arról, hogyan címkézzük általában a textileket az Európai Unióban, és e célból részt vettünk a javaslatok előterjesztésében. Úgy vélem, hogy valóban fontos, hogy a fogyasztók ismerjék az általuk vásárolt termékek összetételét, hogy hol gyártották a ruházatot, hogy tartalmaz-e olyan anyagokat, amelyek allergiás reakciót válthatnak ki, vagy bármi mást, amiről esetleg tudniuk kellene. Véleményem szerint ezen információk közül - a gyártási körülményeket is beleértve - sok nagyon fontos a fogyasztók számára, és ez még inkább így lesz a jövőben. Ezért fontosnak találtuk elmondani, hogy nélkülözhetetlennek tartjuk egy arra irányuló részletesebb vizsgálat lefolytatását, hogy hogyan alakíthatunk ki egy megfelelő, a fogyasztók javát szolgáló textilcímkézési rendszert. Ez az egyik ok, amely miatt ilyen egyértelműen támogatjuk ezt a javaslatot. A személyes véleményem az, hogy rendkívül fontos részletesebben felülvizsgálni a ruhaméreteket. Szerintem a belső piacon fokozhatná kereskedelmi forgalmat, ha biztosak lehetnénk abban, hogy a megadott ruhaméretek azonosak, függetlenül attól, hogy melyik országban vásárolják meg a ruházatot.
Mi, szociáldemokraták maradéktalanul támogatjuk a javaslatot, és úgy véljük, hogy az az iparág hasznára lenne, de ami a legfontosabb, a fogyasztók javát is szolgálná.
Niccolò Rinaldi
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (IT) Tisztelt elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Gratulálnunk kell Manders úrnak az állásfoglaláshoz és a jelentéshez, amely megpróbál egy kis rendet teremteni a globális piac egyre növekvő zűrzavarában.
Különösen érdekel az eredet kötelező megjelölésének kérdése, amelyen a saját bizottságomban, a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottságban dolgozom a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport segédelőadójaként Cristiana Muscardini előadóval együtt, és amely kérdés néhány részét már a Manders-jelentés is előrebocsátotta.
Valójában a globális piacon, amelyen belül mi is működünk, sok országban, többek között az Egyesült Államokban, Kínában, Ausztráliában, Mexikóban, Japánban is léteznek az eredet kötelező megjelölésére vonatkozó szabályok. Ez olyan kiegyensúlyozatlanságot okoz, amely nagymértékben érinti a kontinensünk gyártóit és fogyasztóit, és olyan anomáliákhoz vezet, amelyeket meg kell szüntetni.
Ez még inkább igaz a textiltermékekre, amelyek terén biztonsági problémák merültek fel, ahogy arra már felhívták a figyelmünket; azonban ezek valamilyen módon már utaltak a származási országukra is - hogy szinte költőien fejezzem ki magam -, ami különösen fontos.
Jelenleg zavaros a helyzet, mivel egyes termékeken - ha az megfelel a gyártónak - feltüntetik az eredetmegjelölést, ugyanakkor más esetekben - ha az nem felel meg a gyártónak - nem tüntetik fel. Olyan esetek is vannak, amikor feltüntetik ugyan, de más országok szabályai szerint, mert a termékeket az Egyesült Államokba és Japánba is exportálják, így e piacokat is szem előtt tartva tüntetik fel az eredetmegjelölést. E téren egyértelműen szükségünk van saját, európai előírásokra.
Az Európai Parlament e végett mind a Manders-jelentés - amelyet most hallottunk -, mind a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottságban végzett munkánk révén megpróbál - hogy úgy mondjam - saját hálót szőni e téma köré, hogy világosabbá tegye a helyzetet a fogyasztók és a gyártók számára egyaránt.
Heide Rühle
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Tisztelt elnök úr! Határozottan egyetértek az előző felszólaló szavaival. Mi is örülünk, hogy a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság ezen a területen dolgozik. Az előadónak is szeretnék köszönetet mondani. Mindazonáltal végül nem osztom a véleményét, és holnap nem minden pontban fogjuk tudni támogatni őt.
Újfent hangsúlyozni szeretném, hogy a kérdés a következő: mindannyian a származási ország világos megjelölését akarjuk látni. Mindannyian osztjuk azt a nézetet, hogy hatást kell gyakorolnunk a Tanácsra, és mindannyian sajnálatosnak találjuk, hogy a Tanács néhány éve gátolja a származási ország megjelölését. Ez az irányelv azonban irányelv, nem egy szimbolikus állásfoglalás, amelyben valami ilyesmit kijelenthetünk. Én magam például olyan írásbeli nyilatkozatot támogatok, amely kifejezetten és újfent cselekvésre szólít fel, és fontosnak tartom, hogy folytassuk a munkát ezen a téren.
Ennek az irányelvnek azonban más a célja, mégpedig az, hogy biztosítsa az átláthatóságot, és biztos iránymutatást adjon a fogyasztóknak az új szálak és új anyagok elnevezése során. Ezért attól tartunk, hogy ha kiterjesztik az irányelv hatályát, az irányelvnek pontosan ugyanaz lesz a sorsa, mint a "made in” eredetmegjelölés bevezetésére tett legutóbbi kísérletnek, mégpedig az, hogy a Tanács azt megint le fogja állítani. Ezt sajnálatosnak tartanánk, mert őszintén hisszük, hogy ebben a kérdésben viszonylag gyorsan kell cselekedni. A "made in” eredetmegjelölés terén minden más fellépést támogatunk - ez nem kérdés, ebben mindig szövetségesek leszünk -, de helytelennek tartjuk, hogy e rendelettel visszaélve érjék el ezt a célt.
Malcolm Harbour
az ECR képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Ma este McClarkin asszony, képviselőcsoportom segédelőadója nevében szólok, akit szintén nagyon lefoglal e dokumentum nyomon követése.
Vissza szeretnék kanyarodni ahhoz, amiről Rühle asszony szólt. Teljes mértékben egyetértek vele abban, hogy hogyan kezeljük a származási ország megjelölésének kérdését. Az itt szereplő javaslatokban jelentős előrelépések történtek a javaslat lényegét tekintve, azaz a szálak címkézésére, az összetétel címkézésére és a címkézés egyértelműségére vonatkozóan.
Megjegyzem azonban, hogy az előadó nyilvánvalóan elfelejtette megemlíteni, hogy ez valóban döntő fontosságú belső piaci irányelv, ugyanakkor fogyasztóvédelmi irányelv is, amelynek teljes egészében az a célja, hogy egyszerűsítse a jogszabályokat, megkönnyítse az új nevek elismerését és az új textiltermékek forgalomba hozatalát - kb. egy évvel rövidítve le az átfutási időt -, valamint a szabványosítási munkánkkal kapcsolatosan jelentős előrelépést tegyen azzal, hogy a rendeleteket az Európai Szabványügyi Bizottság alapelveinek veti alá, és mindez jelentős megtakarításokat fog eredményezni az iparágban, valamint fokozottan a fogyasztók javát fogja szolgálni.
Az előadó számára a valódi kérdést az jelenti, hogy valamennyi pozitívumot kockára akarunk-e tenni azzal, hogy ezt a javaslatot összekötjük a származási ország megjelölésének kérdésével, amelyet - miként arra Rühle asszony nagyon helyes rámutat - egy sor termék esetében már javasolt a Bizottság. Úgy vélem, hogy nagyon körültekintőnek kell lennünk, nehogy gátat vessünk az előnyöknek. Egyetértek azzal, hogy politikai állást kell foglalnunk, és az előadóhoz hasonlóan nekünk is kérnünk kellene néhány dolgot, de úgy vélem, hogy számos más szempontból túllépte bizottsági előadói szerepkörét, és inkább saját ötleteivel teleaggatott karácsonyfa lett belőle. Remélem, hogy ezt figyelembe veszi a holnapi szavazás során, és így biztosítani tudjuk az előnyöket a fogyasztók és a gyártók számára. Tegyünk néhány politikai kijelentést, de ne legyünk szükségtelen kerékkötői a dolognak!
Eva-Britt Svensson
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (SV) Tisztelt elnök úr! Ha a fogyasztóktól azt várjuk, hogy képesek legyenek megfelelően és felelősen választani, akkor hozzá kell férniük a termékek adataihoz. Ez a jelentés az első lépés, és azt jelenti, hogy a textiltermékeken fel kell tüntetni származási országot, más szóval az áruk gyártási helyéről szóló információt. Fogyasztókként jogunkban áll ezt tudni.
Most lehetőségünk nyílik megkérni a Bizottságot arra is, hogy tegyen további lépéseket és adjon nagyobb hatáskört a fogyasztóknak. Többek között a kezelési útmutatásokra és az egészségügyi és biztonsági figyelmeztetésekre gondolok. Az allergiában szenvedőket nem tehetjük ki olyan áruknak, amelyek nyomokban allergén anyagokat tartalmaznak.
Polgáraink gyakran érzik úgy, hogy a belső piaci szabályok a vállalatokat és az ipart részesítik előnyben. Az Egységes Európai Baloldal/az Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportja velem együtt úgy gondolja, hogy legfőbb ideje, hogy a fogyasztók elvárásai kerüljenek az előtérbe. Ez a fogyasztókon kívül a komoly vállalatok hasznára is válna.
William  Dartmouth
az EFD képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! A jelentés önmagáért beszél, és idézem: "alapvetően jelentősebb politikai következmények nélküli, technikai gyakorlat”. Az Európai Bizottság soha nem hagy ki egy jó kis válságot. Az Európai Parlament is szakértő módon használja a szakmai jelentéseket arra, hogy egy harmonizált európai szuperállamot hozzon létre. Ebből következően a brit Függetlenségi Párt kétkedéssel tekint a jelentésre.
Mindazonáltal a jelentés első része három irányelvet gyúr egyetlen rendeletbe, ami egyszerűsítené a dolgokat. Később utalást találhatunk még a hatályon kívül helyezésre is találunk. Határozottan ellenezzük azonban a második részt, különösen az 58. számú módosítást, amely uniós szinten új címkézési követelményeket kíván bevezetni. Külön megemlítem és szó szerint idézem "a ruházat és a lábbelik méretére vonatkozó, az egész EU-ra kiterjedő egységes címkézési rendszerre” irányuló javaslatot. Az Egyesült Királyságban teljesen hatékony méretezési rendszerünk van. Teljesen eltér a kontinentális Európa többségében alkalmazott rendszertől. A brit polgárok ezt ismerik és értik, amelyet nem kellene egy uniós szintű rendszerrel felváltani.
Az Európai Parlament előadója megint egy szókimondó technikai gyakorlatot szándékozik bevetni az európai szuperállam teljességgel antidemokratikus céljának előmozdítása érdekében.
Hans-Peter Martin
(DE) Tisztelt elnök úr! Az elmúlt évtizedek során több ezerszer vitatkoztunk a globalizációról, és mindig oda lyukadunk ki, hogy a vitát követők azt kérdezik, mit tehetnek. Ezen a ponton mindig felmerül a fogyasztók hatásköre. Azon a területen azonban, ahol hatáskörüket érvényesíthetik - nevezetesen akkor, amikor termékeket vásárolnak -, szükségtelen akadályok gördülnek az útjukba. Létezik bizonyos mértékű szabványosítás a textiltermékek területén, de úgy érzem, hiányzik a bátorság.
Tisztelt Bizottság, hölgyeim és uraim! Meglepőnek tartom, hogy én említem meg ezt elsőként. Miért nem vagyunk sokkal nagyra törőbbek a szociális címkézés tekintetében? Miért nem rendelkezünk még ezzel? Miért nem használjuk ezt az ideális eszközt annak átláthatóvá tételére, hogy hol, hogyan és milyen körülmények között állítják elő ténylegesen ezeket a termékeket? Miért siránkozunk folyamatosan a munkahelyek elvesztése miatt, ugyanakkor miért nem tesszük meg azt, ami a leginkább a fogyasztók érdekeit szolgálja: nevezetesen azt, hogy lehetővé tesszük számukra, hogy bizonyítékot szolgáltatva megtudják, mit is vásárolnak valójában?
Evelyne Gebhardt
(DE) Tisztelt elnök úr, biztos úr, Manders úr! Nagyon köszönöm azt a kiváló munkát, amelyet ebbe a rendeletbe fektettek. Külön köszönetet szeretnék mondani segédelőadómnak, mivel - habár ez valóban szakmai jelentés, amint azt már többször is megemlítették - a polgárainkra nézve számos különféle következménnyel jár. Végül is azzal foglalkozunk itt, hogy új szálak forgalomba hozatalát engedélyezzük az Európai Unióban.
Ezt akarjuk lehetővé tenni, az Európai Bizottságnak ebben igaza van. Azonban nem akárhogyan; a szálakat meg kell vizsgálni, ha azt akarjuk, hogy a polgárok valóban részesülhessenek abban a fogyasztóvédelemben, amelyről mindig beszélünk. Fontos például azt megvizsgálni, hogy a szálak allergiát váltanak-e ki. Világosan címkézni kell azokat, hogy polgáraink - akikre mindig felelős polgárokként hivatkozunk - annak függvényében tudjanak cselekedni.
Ezzel kapcsolatban ellent kell mondanom azoknak a képviselőknek, akik azt mondják, hogy ki kellene hagynunk a származási ország megjelölését. Ez azonban nagyon fontos és teljes egészében rendjén van. Sok polgár tudni akarja, hogy honnan származnak a szálak és textiltermékek. Mi a hátterük? Háttér alatt többek között a gyártási mód értendő. Sajnálatos dolog, de számos országban még mindig alkalmaznak gyermekmunkát vagy akár rabszolgamunkát is. Vannak olyan polgárok, akik tudni akarnak erről az információról, hogy felelősen választhassanak a termékek vásárlásakor.
Nem e rendelet feladata, hanem nekünk, képviselőknek a feladata, hogy erre emlékeztessük a Tanácsot és nyomást gyakoroljunk annak érdekében, hogy a 2005 óta napirenden lévő, eredetmegjelölésről szóló szöveg végre megfelelő felhasználást nyerjen. Itt a lehetőség arra, hogy fokozzuk a nyomást, és valóban arra használjuk fel, hogy olyan megfelelő szabályozás jöjjön létre, amelyről azt mondják a polgáraink: igen, ezzel biztosan együtt tudunk élni - ez az, amit elvárunk a parlamenti képviselőinktől.
Jacky Hénin
(FR) Tisztelt elnök úr! Ha van olyan iparág Európában, amely a könyörtelen áttelepítés, a tőke szabad áramlása, az erős euró és a dömping áldozata, akkor a textilágazat bizonyára az. Ami a termelést és a foglalkoztatást illeti, mára csak néhány piaci rés maradt a felső-középkategóriát, a luxust és a fejlett technológiát képviselő ágazatokban. Mindez azonban mulandó dolog és ki van szolgáltatva a fejlődő országok általi hamisításnak és technológiai fejlődésüknek, amelyet túl gyakran európai cégek tőkéjéből finanszíroznak.
Ezért van az, hogy minden olyan lépés pozitívnak tekintendő, ami hozzájárul az európai textilágazat munkahelyeinek és know-how-jának megóvásához. Következésképpen én is támogatom a textiltermékek szociális címkézését, amely abban segíti a fogyasztókat, hogy olyan erkölcsi kritériumok alapján válasszák ki az árukat, mint a dolgozók egészsége, biztonsága, jogai, jóléte, munkakörülményei és bére.
A címkézést a hamisítás elleni küzdelem eszközeként is támogatom, amennyiben ténylegesen biztosítjuk a csalás elleni küzdelemhez szükséges emberi erőforrásokat. Ezt követően még tovább kell mennünk és valódi közösségi előnyt kell létrehoznunk. Mindazonáltal hiába hozzuk meg a világ összes címkézési intézkedését, nem lesz nagy foganatja egy arra irányuló politikai akarat nélkül, hogy olyan textilipart keltsünk ismét életre, amely munkahelyeket teremt Európában.
Anna Rosbach
(DA) Tisztelt elnök úr! A textilipar drámai változáson megy keresztül. Új szálak és textiltermékek jelennek meg a piacon, és a fogyasztók nehezen értik, mit vásárolnak. Az áruk nagy része sajnos olyan országokban készül, ahol nem létezik semmilyen termékellenőrzés. Évtizedek óta tájékoztatjuk a fogyasztókat az élelmiszerek és a gyógyszerek összetételéről, de arról nem, hogy mit tartalmaz az általuk viselt ruházat. A jelenlegi "nano” korszakban tehát jó dolog, ha erre a témára kezdünk összpontosítani, és egyetértek mind a Bizottsággal, mind az előadóval abban, hogy a ruházat és a lábbelik esetében egységes méretcímkézési rendszerre van szükség.
Az internet mind a kereskedők, mind a vásárlók előtt teljesen új lehetőségeket nyit meg azzal, hogy azonosító szám használatával információkat találhatnak egy adott termékről. Mindazonáltal rendkívül fontos, hogy tájékoztassuk a fogyasztókat az allergén és a veszélyes anyagokról. Ezenkívül a kezelési útmutató, a gyártási ország, a tűzveszélyesség és a gyártás során használt vegyi anyagok szintén fontosak. A termékek napi kezelése során azonban a nyelvtől független jelek a legfontosabbak a fogyasztók számára.
Zuzana Roithová
(CS) A globalizált kereskedelemben nem megvalósítható az európai kereskedelem és ipar tisztességes versenye, valamint az európai fogyasztók védelme anélkül, hogy meg ne határoznánk bizonyos gyártási normákat és a gyártókra vonatkozó fogyasztói információkat. Ez a rendelet kétségtelenül hasznosabb lesz a korábbi irányelvnél a textilcímkézéssel kapcsolatos további fejlesztések bevezetése révén, egy évvel csökkentve az új szálak forgalomba hozatalát, ugyanakkor eltörölve a fogyasztói címkéket.
Azonban továbbra is számos ellentét húzódik a Parlament és a Tanács között: például a szálak nevének nyelvi szempontból semleges jelekkel való kombinálását vagy a textiltermékek textiltől eltérő, állati eredetű alkotórészeinek megjelölését vagy a problematikus allergiateszteket illetően, ami sajnálatos dolog. Örömömre szolgál azonban, hogy kevesebb a vita a termékek származási országára vonatkozó címkézéséről és használati feltételeiről. Ezek a harmadik országokból származó textilek esetében kötelezőek, de a tagállamokban gyártott textilek esetében már nem kötelezőek. Ez jó jel, és azok az európai gyártók és fogyasztók, akik odafigyelnek a minőségre, már évek óta ezt kérik. Remélem, ezt az alapelvet hamarosan kiterjesztjük az üveg- és porcelántermékekre és más árukra is, és mindezt az előtt sikerül megtennünk, hogy az európai termékek az olcsó és gyenge minőségű termékek nyomása alatt teljesen eltűnnek a piacunkról.
Szembenállásomat kívánom kifejezni azokkal szemben, akik ezt protekcionizmusnak nevezik. Végül is nem érdemes eltitkolni az arra vonatkozó információkat, hogy egy termék jelentős részét hol és milyen körülmények között állították elő, ezzel szemben jobb tájékoztatást adnak ezek az információk a fogyasztóknak a globalizált piacon. Ez fokozni fogja a jó minőségű európai márkák népszerűsítését, és talán jogosan tölti el büszkeséggel a polgárokat az, amit Európának az olcsó munkaerő jelentette verseny ellenére még sikerül előállítania. A fogyasztók által elvárt fő hozzáadott érték annak reménye, hogy könnyebb lesz elkerülni a veszélyes termékek megvásárlását - amelyekből a fokozott ellenőrzések ellenére még mindig nagyon sok van. Örülök a Bizottság támogatásának, és úgy vélem, hogy a Tanáccsal is kompromisszumra fogunk jutni.
Alan Kelly
Tisztelt elnök úr! Először is gratulálni szeretnék az előadónak és a segédelőadóknak, akik a bizottsági munka valamennyi szakaszában pozitív és fogyasztóbarát módon álltak hozzá a témához. Úgy érzem, hogy e munkával újfent megmutatta a tisztelt Ház, hogy az Európai Unió legrugalmasabb és a leginkább konszenzusra törekvő intézménye. Mióta csatlakoztam a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottsághoz, ez talán a második vagy esetleg harmadik olyan téma, ahol a tisztelt Ház progresszívebb lehet a Tanácsnál, és üdvözlöm, ha a jövőben több ilyen példa fog megvalósulni.
Ami magát a témát illeti, a textiltermékek címkézésére és elnevezésére vonatkozó szabályok összehangolására tett kísérlet nagyon pozitív példája annak, hogyan segítheti a belső piac a fogyasztót és a gyártót. Ez a javaslat az ipar és a fogyasztók számára egyaránt fontos. Elengedhetetlen, hogy emlékezzünk erre, és néha úgy gondolom, hogy a fogyasztói oldal nem kapja meg a kellő figyelmet.
Ez a javaslat főleg szakmai és politikamentes javaslatként indult, és csupán három irányelv egybegyúrásának eszközéül szolgált. Figyelembe véve azonban, hogy képviselőházként ritkán térünk vissza az ilyen kérdésekre, van értelme annak, hogy erre vonatkozóan a lehető legátfogóbb módon próbáljunk javaslatokat tenni.
A fogyasztóknak joguk van a textiltermékek összetételéről pontos, helytálló, érthető és összehasonlítható adatokat kapni, továbbá joguk van a termékeket alkotó szálak teljes - hangsúlyozom, teljes - listájához. Erre többek között az allergiák megelőzése érdekében van szükség.
Személyes véleményem, hogy nagyon fontos a gyártási módszerek és körülmények átláthatósága, valamint a származási hely hiteles tanúsítása. Ez lehetővé fogja tenni, hogy szociális alapon döntsenek a vásárlási preferenciákról. Úgy hiszem, hogy erre egyre nagyobb szükség van a mai világban, figyelembe véve a gyermek- és a rabszolgamunkát stb.
Ezért támogatom a Bizottság számos elképzelését, ugyanakkor támogatom a textiltermékek általánosabb címkézési rendszerére vonatkozó felhívást is. Erre úgy kellene tekintenünk, hogy lehetőséget kapunk arra, hogy a legjobb jogszabályokat hozzuk meg, amelyek erősítik és továbbfejlesztik a belső piacot.
Regina Bastos
(PT) Tisztelt elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Hadd gratuláljak legelőször Manders úrnak a jelentésen végzett munkájáért, valamint a vele együttműködő többi képviselőnek is. Valójában csak azért fontos ez a javaslat, mert a hatályban lévő jogi keretet oly módon egyszerűsíti és fejleszti tovább, hogy valamennyi meglévő jogszabályt - a textiltermékek elnevezéséről és címkézéséről szóló három alapvető irányelvet - egységes keretbe foglalja.
Ezenkívül azonban pozitív hatással lesz ez a javaslat mind a magánszférára, mind az állami hatóságokra, és lehetővé fogja tenni az újonnan kifejlesztett szálak továbbfejlesztését, ily módon bátorítva az innovációt a textil- és ruházati szektorban. Ez a felülvizsgálat átláthatóbbá fogja tenni azt a folyamatot, amelynek révén az új szálakat felveszik a szálelnevezések harmonizált jegyzékébe. Úgy tűnik, nincsen további kétség afelől, hogy ez a rendelet az érintettek javát fogja szolgálni.
Vegyük a textilipart, amely számára igen hasznos lesz az adminisztrációs költségek csökkenése és az új szálak forgalomba hozatalára szolgáló idő lerövidülése. A tagállami hatóságoknak nem kell a módosításokat átültetniük a nemzeti jogszabályokba, és ennek révén jelentős mértékben csökkenthetik költségeiket. Mi több, a fogyasztók garanciát kapnak arra, hogy a megnevezett szálak megfelelnek az adott jellemzőknek, és az is előnyös lesz számukra, hogy az új szálak hamarabb forgalomba kerülnek. Az innováció elősegítése szempontjából az európai ipar számára fontos e szálak bevezetése, ami azt jelenti, hogy több információ fog elérni a fogyasztókhoz.
A globalizált világ és az egyre növekvő piacokkal rendelkező fejlődő országok teremtette jelenlegi körülmények között, amikor milliónyi cég milliónyi terméke van forgalomban, az innováció melletti elkötelezettség és az innováció fogyasztókhoz való elérésének sebessége létfontosságú a vállalatok számára, különösen a kis- és középvállalkozások (kkv-k) számára. E rendelet alkalmazása révén javulhatna a kkv-k versenyképessége. Ez az új rendelet egyértelműen azt célozza, hogy ezek a kkv-k növeljék a piaci részesedésüket, és ily módon szerepet vállaljanak az európai foglalkoztatásban.
Sylvana Rapti
(EL) Tisztelt elnök úr! Van egy olyan kifejezés, hogy "hajszálon függ valaki élete”. Képzeljék csak el, ha ez a szál nem elég erős, ha nem a megfelelő anyagból van, annak egy élet az ára. Ezzel kívánom illusztrálni, mennyire fontosak a szálak és a textiltermékek.
Nem csak szakmai kérdésről van szó. Itt nem szakmai jelentést vitatunk meg. Úgy vélem, hogy a Manders úr által összeállított, nagyszerű jelentésnek - és ezért köszönet jár neki - politikai dimenziója is van, olyan dimenziója, amely mind a kereskedőt, mind a gyártót érinti: ezzel a rendelettel könnyebb és gyorsabb lesz a munkájuk.
Olyan politikai dimenzióval bír, amely a fogyasztókat és tágabb értelemben a belső piacot is érinti, olyan politikai dimenzióról van szó, amely erkölcsi kérdéseket vet fel. Tudnunk kell, honnan származik, hol készült a termék. A "made in” címke nem szakmai kérdés. Véleményem szerint elsősorban kifejezetten politikai kérdés. Ha tudjuk, hogy egy termék melyik országból származik, információt szerzünk arról, hogyan gyártották, milyen fajta munkát alkalmaztak, milyen jogaik vannak az ott dolgozóknak, és tiszteletben tartják-e azokat.
Mi itt, az Európai Unió polgáraiként nem vagyunk szemellenzős technokraták. Olyan emberek vagyunk, akik más emberek nevében gondolkodunk, törvényeket hozunk és cselekszünk. Így a "made in” kérdése komoly politikai dimenzióval rendelkező, technokratikus eljárás lehet, és azt meg kell szilárdítanunk. Úgy hiszem, hogy a mi részvételünk fontos szerepet fog ebben játszani.
Daniel Caspary
(DE) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Nagyon kedvelem Rühle asszonyt, de hat éve most először öntötte szavakba a saját gondolataimat egy témáról. Én is attól tartok, hogy olyan folyamatban vagyunk benne, amelynek során oly módon ötvözünk két dokumentumot, ami nem kedvez sem az Európai Unió polgárainak, sem a Parlamentnek, sem a Bizottságnak vagy a Tanácsnak.
Mindannyian egyetértünk abban, hogy a textiltermékek címkézése egy olyan kérdés, amely rendkívüli módon foglalkoztatja a fogyasztókat, és amelyre sürgősen megoldást kell találnunk. Valójában azonban vigyáznunk kell arra, hogy ne keverjünk össze különböző dolgokat. Nem találkoztam még ehhez hasonlóval a Parlamentben: a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság éppen most folytat konzultációt a Bizottság rendelettervezetéről, és mi pontosan ugyanazt a témát egy másik dokumentumba csomagoljuk be.
Konkrétan a "made in” eredetmegjelölésről beszélek. Most nem fogok minden olyan kérdésre részletesen kitérni, amelyekről az elkövetkező hetekben és hónapokban konzultálni fogunk a Bizottságban a "made in” rendelet kapcsán, mint például: Mi a származási országa annak a terméknek, amelyet Olaszországban terveztek, Argentínában kikészített bőrt, illetve Türkmenisztánból származó és Kínában szőtt pamutot felhasználva Vietnámban varrtak meg, majd kész ing formájában Olaszországban vasaltak és csomagoltak? Honnan származik ez a termék? Sikerül-e szabályt alkotnunk a fogyasztók számára?
Szilárd meggyőződésem, hogy ha ez sikerül is, az nem mai vita témájául szolgáló rendelet keretében fog megtörténni, hanem inkább azon projekt keretében, amelynek Muscardini úr a felelőse. Nagyon hálás lennék, ha mindkét témával a második olvasatban mihamarabb ismét foglalkozni tudnánk. Úgy érzem, hogy a kérdések összekeverésével és összekapcsolásával nem igazán teszünk jót magunknak, a fogyasztóknak, a Parlamentnek, a Bizottságnak és a Tanácsnak. Örülnék neki, ha itt olyan megoldást tudnánk találni, amely valóban elejét veszi a lehetséges akadályoknak.
Gianluca Susta
(IT) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Köszönöm az előadónak, a segédelőadóknak és Tajani biztos úrnak - akarom mondani Tajani alelnök úrnak -, hogy a fontos kérdésekre pontos válaszokat adtak nekünk.
A Barcelonai Egyetem tizennyolc évvel ezelőtt tanulmányt készített, amelyben arra a következtetésre jutottak, hogy Európából 2000-re el fog tűnni a textilipar. Most 2010 van, és ez a sötét jóslat nem vált valóra, mégpedig egyetlen egyszerű ok miatt: nevezetesen azért, mert a kutatás és az innováció Európában és olyan országokban fejlődött, amelyek megtartották gyártóbázisukat - mivel nem egyszerűen kutató központokként működnek, hanem alkalmazott kutatási és ipari központokként -, és ez biztosítja az új, innovatív szálak gyártását. Ebből származik az irányelv helyett a rendeletek iránti igény, aminek célja a rugalmasság garantálása, a címkézéssel kapcsolatos fogyasztóvédelem, valamint a származási ország tanúsítása.
Úgy vélem, Tajani alelnök úr, hogy érdemes olyan jövőt elképzelnünk, amelyben egy Európai Monitoring Egység - más szóval az eredetiséget biztosító hatóság - őrködik az egészség és a biztonság felett. Úgy vélem, hogy mindnyájunknak egyet kell értenünk az e jelentésből kitűnő pozitív szemlélet tekintetében.
Elisabetta Gardini
(IT) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Azt hiszem, valamennyien egyetértünk a mai vita tárgyát képező rendeletre irányuló javaslat megközelítésében, különösen, ami a bürokrácia csökkentését, az innovatívabb iparág elősegítését, az átláthatóságot és mindenekfelett a fogyasztókat illeti - és ezen utóbbi szempontot hangsúlyoznom kell.
Ezért ki kívánom emelni a származási ország kérdését, mivel azt egy nem elhanyagolható sajátosságnak tartom: a fogyasztók ma tájékozottak akarnak lenni, és a származási ország bizonyára az egyik legérzékenyebb információ, amellyel a fogyasztóknak szolgálhatunk. Ha megnézzük bármelyik európai város bármelyik piacát, véleményem szerint azt fogjuk látni, hogy az embereket érdekli, hogy mit vásárolnak: tudni szeretnék, mit vásárolnak, miből készült a termék, és honnan származik. Valóban rendkívül érzékeny és fontos információról van szó, és azért fontos, mert az Európai Unió hozzáadott értékké vált, az Európai Unió biztonságot és védelmet garantál a fogyasztók számára.
Mi tudjuk, és a fogyasztók is tudják, hogy az EU-n kívüli országokban - fáj, hogy ki kell mondanunk, de tudjuk, hogy igaz, és nincsen értelme tagadni, hölgyeim és uraim - kevésbé szigorú szabályok, kevésbé szigorú törvények uralkodnak, amelyek kevésbé érzékenyek számos, sok képviselőtársam által megemlített szempont iránt: mint pl. a munkakörülmények, a kiskorúak védelme, a nők védelme, a munkavállalók védelme, de ide tartozik a normák és a felhasznált anyagok ismerete is.
Az újságcikkek nagyon is gyakran hívják fel a figyelmet a gyermekek és nők körében előforduló allergiás esetekre. Orvosokkal, gyermekorvosokkal és nőgyógyászokkal beszélünk, és tudjuk, hogy sajnos elterjedt az egészségre veszélyes termékek és anyagok használata. Még egy dologra szeretném emlékeztetni önöket: nem protekcionizmusról van szó, hanem inkább arról, hogy kiegyensúlyozott játékteret kívánunk létrehozni a globális piacon, mivel partnereink közül már sokan - többek között az Egyesült Államok, Kanada és Japán - alkalmazzák ezt a típusú címkézést.
Andreas Schwab
(DE) Tisztelt elnök úr, biztos úr! Végighallgattam a textiltermékek címkézéséről szóló irányelvről folytatott vitát, és az első dolog, ami ki kell jelentenem, hogy az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoport számára fontos, hogy a textiltermékek vásárlásakor az ilyen tájékoztatást igénylő fogyasztók valóban meg is kapják azt.
Az előadó által elkészített javaslat, miszerint nagyobb mértékben kellene a technológiára támaszkodni, és a terméken - az egyre terebélyesedő címke helyett - csak egyetlen azonosítószám lenne, és az ahhoz tartozó információk más dokumentumokban, esetleg az interneten lennének elérhetők, bizonyára segítséget nyújtanának azoknak, akik nagyon részletes adatokra kíváncsiak. Azok számára is segítséget jelentene, akiket nem érdekelnek ezek az információk, mivel magán a ruházati terméken nem kellene többet mindezeket az információkat elolvasniuk.
Másodsorban az előadó és a segédelőadók által előterjesztett javaslat - és hadd ragadjam meg az alkalmat, hogy ezért újfent köszönetet mondjak nekik - felvet egy sor olyan kérdést, amelyekkel érdemes lenne egyenként foglalkozni, de ha azokat egyetlen egészként vizsgáljuk, valószínű, hogy határozott ellenkezést vált ki a Tanácsban. Ez annál is inkább sajnálatos, mivel ez a javaslat különösen fontos lehetne az európai textilipar számára, mert a rendkívül innovatív szálak versenyelőnyt biztosítanának az ádáz verseny uralta globális piacon. Ha nem valósul meg ez a rendelet, az valamelyest mindnyájunk hátrányára válik.
Nem szabad félresöpörnünk a bizottság módosításaiban elfogadott indokolt törekvéseket, azonban most mégis arra kellene összpontosítanunk, hogy a javaslatot a Bizottság eredeti változatában fogadtassuk el. Talán később kellene visszatérnünk az eredetmegjelölés és az egységes méretezés kérdéseire, amint azt Caspary úr említette.
Remélem, hogy e dokumentumban mihamarabb - sőt mi több már a második olvasatban - képesek leszünk megoldást találni, továbbá hogy az említett második olvasatban tisztázzuk a fontos kérdéseket anélkül, hogy túl sok időt fordítanánk a kevésbé lényeges kérdésekre.
Marco Scurria
(IT) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Érdeklődéssel veszek részt a vitán, mert olyan dologról készülünk szavazni, ami véleményem szerint rendkívül fontos intézkedés lesz: fontos, hogy ésszerűsítsük vállalkozásaink munkáját, de a fogyasztók védelme még fontosabb. A vásárlóknak tudniuk kell, mit vásárolnak, és akik minőséget keresnek, minőséget kell kapniuk! Az is fontos azonban, hogy ismerjük a szociális fenntarthatóságát annak, amit megveszünk.
Valaki már elmondta ezt, de ismételten hangsúlyozni kívánom, mert véleményem szerint ez olyan kérdés, amelynek ki kell emelkednie az Európai Parlamentben folytatott viták sorából. Tudni akarom, hogy egy adott termék olyan helyen készült-e, ahol védelemben részesülnek a dolgozók, tudni akarom, hogy az adott terméket gyermekek kizsákmányolásával állították-e elő, tudni akarom, hogy az adott termék tisztességtelen verseny eredménye-e.
Itt van tehát egy olyan intézkedés, amely reményeim szerint hamarosan kiterjed más gyártó és termelő ágazatokra is, mert úgy vélem - és felszólalásomat ezzel be is fejezem -, hogy ez az intézkedés sokkal közelebb fogja hozni Európát a polgáraihoz, és megköszönöm az előadóknak, hogy kidolgozták ezt az intézkedést, a Bizottságnak és Tajani biztos úrnak pedig azt, hogy biztosították a szükséges hajtóerőt.
Mairead McGuinness
Tisztelt elnök úr! A textiltermékekről szóló vita nagy része visszaköszön azokban a vitákban, amelyeket az élelmiszerekről, az élelmiszerek eredetéről és címkézési módjáról folytatunk. Érdekes dolog, hogy például egy Írországban előállított pizza 60 különböző országból származó összetevőt tartalmazhat. Nagyon bonyolult dolog a helyes címkézési rendszer kialakítása.
Az egyik említett kérdés arra vonatkozik, hogy a fogyasztókat foglalkoztatja a termékek előállítási módja, a dolgozók jóléte és a környezetvédelmi normák. Egy igen felkavaró riportot láttam a CNN csatornán a kínai Gyöngy-folyó állapotáról. Európa farmerszövet-fővárosa e folyó partján található, amely nagyon szennyezett, mert innen árasztják el olcsó termékekkel az EU-t, az USA-t és más piacokat - és a fogyasztók megveszik azokat. Tehát habár azt állítjuk, hogy a fogyasztók tájékoztatást akarnak, hogy az alapján választhassanak, úgy tűnik, hogy sok fogyasztó nem veszi figyelembe a kapott információkat, és az ár alapján választ. Határozottan úgy gondolom, hogy többet kell beszélnünk a fenntartható termelésről és a fenntartható fogyasztásról minden irányban: az élelmiszerek és természetesen a textiltermékek esetében is.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Megköszönve az előadó Manders úr és a segédelőadó Comi asszony munkáját, hadd mondjak valamelyest ellent az igen tisztelt Rühle asszonynak!
Azt állítja, hogy elhibázott dolog a "made in” előírások belefoglalása a rendeletbe, de hol másutt fogalmazzuk meg ezeket az előírásokat, amelyekre évek óta, túlságosan régóta várnak türelmetlenül a fogyasztók és az Európában működő kisvállalkozások? Szerinte a rendelet célja, hogy megnyissa a piacot az új szálak, az innováció, a gyorsabb kódolási rendszer előtt, ugyanakkor eltitkolja a származási országot, mert a félelem Európája, a titkolózás Európája, a ködösítés Európája, amely nem mondja meg, hogy hol állítják elő a termékeket, helyesen teszi, ha felgyorsítja az új szálak forgalomba hozatalát, de el kell mondania a fogyasztóknak, hogy hol készülnek a textiltermékek.
Mi az értelme ennek a kettős követési rendszernek? Miért kell még mindig életben tartanunk egy olyan Európa-képet, ami bürokratikus, ködös és ami még rosszabb, félelmet keltő és az átláthatóságot kerülő? "Made in” normákat akarunk, és egyetlen egyszerű ok miatt akarjuk rövid időn belül - mindjárt befejezem, elnök úr -: ha egy textilterméken a "made in Europe” felirat szerepel, az azt jelenti, hogy az adott címkét viselő terméket nem mérgező vagy környezetre ártalmas oldószerek felhasználásával állították elő, hogy nem ténylegesen rabszolgasorba taszított gyermekek vagy kizsákmányolt nők készítették, hogy nem kizsákmányolt munkások állították elő kimerítő munkanapok során, az egészség és a biztonság, a juttatások és a bérek bármiféle garanciája nélkül.
A "made in Europe” felirat garanciát jelent mind a fogyasztó számára, mind a termék előállítási módjára. Büszkének kell lennünk erre a kijelentésre, és biztosítanunk kell annak haladéktalan bevezetését. Ezért támogatjuk a javaslatot, annak az érintett bizottság által előterjesztett formájában, és máris megköszönhetjük Tajani biztos úrnak, hogy az ülés során ennyire támogatja ezt az ügyet.
Seán Kelly
Tisztelt elnök úr! Úgy vélem, hogy jó dolog, hogy olyan témát vitatunk meg, amely minden polgárt érint, hiszen majdnem minden polgár használ és vásárol textiltermékeket.
A címkézés is nagyon fontos. Emlékszem, hogy évekkel ezelőtt többször előfordult a saját országomban, hogy a "Deantús na hÉireann” (készült Írországban) feliratú termékről le lehetett szedni a címkét, ami alatt a "made in China” szöveg volt olvasható, más szóval átverték a fogyasztókat.
Azóta hosszú utat tettünk meg, de tovább kell lépnünk. Elsősorban azokat a kérdéseket tartom nagyon fontosnak, amelyeket Lara Comi vetett fel a harmadik országokból származó termékek vonatkozásában. A saját országainkkal szemben túlságosan szigorúak vagyunk, a harmadik országokkal szemben viszont nem. Ez a mezőgazdasági ágazatra is vonatkozik, és ezt a következő Mercosur-javaslatok különösen megerősítik. Ezt tehát üdvözlöm.
Végül nagyon jónak tartom azt az elképzelést, miszerint egységes méretezést kellene bevezetni az Európai Unió egészében. Nagyban megkönnyíti az emberek számára a vásárlást, és az európai egység érzését kelti anélkül, hogy szuperállamot hozna létre, ami miatt bizonyos aggodalmainak adott hangot a tisztelt gróf úr.
Ilda Figueiredo
(PT) Tisztelt elnök úr! A textil- és ruházati termékek címkézésén és csomagolásán való eredetmegjelölésre vonatkozó vita nagyon fontos mind a fogyasztók jogainak védelme, mind a munkaerő védelme és az országaink textil- és ruhaiparának termelése szempontjából.
Küzdeni akarunk a szociális dömping és a gyermekmunka ellen, és meg akarjuk védeni a szociális jogokat és a környezetet. A címkézésnek lehetővé kell tennie a fogyasztók számára, hogy egyértelműen választhassanak és egy olyan jövő részesei lehessenek, amely mindenki számára jobb, akár az Európai Unióban, akár más országokban. A termékek eredetének és összetételének világos megjelölése révén tudatosabban tudunk választani, és ez szebb jövőhöz vezet.
Antonio Tajani
a Bizottság alelnöke. - (IT) Tisztelt elnök úr! Egyetértek mindazokkal, akik azt mondják, hogy ez a rendeletre irányuló javaslat határozott szakmai felhangokat tartalmaz, ugyanakkor politikai szempontból is fontos: politikailag abból a szempontból fontos, hogy az európai polgárok érdekeit érinti, mert egyszerűsítjük a normákat, és ez azt jelenti, hogy megkönnyítjük a polgárok dolgát, megkönnyítjük az ágazatban működő, valamennyi vállalkozás munkáját.
Szolgálatot teszünk a polgároknak, mert a Parlament most elsöprő többséggel a címkézés mellett áll, következésképpen lehetővé tesszük a polgárok számára, hogy megtudják, milyen terméket vásárolnak. Ez azt jelenti, hogy garantáljuk az egészségüket és elidegeníthetetlen jogaikat: egyetértek a Gebhardt asszony felszólalása során előterjesztett elképzelésekkel, de Figueiredo asszony elképzeléseivel is.
Szintén határozottan kiállunk az európai textilipar védelme mellett: ne feledjük, hogy sok munkahely szűnt meg ebben az ágazatban, olykor a tisztességtelen verseny miatt. A mi feladatunk, hogy a világpiacon megóvjuk vállalkozásaink versenyképességét, és elejét kell vennünk az Európai Unión belüli dömpingnek. A textilágazat védelme munkahelyek ezreinek védelmét, ugyanakkor a polgárok jogainak védelmét is jelenti.
A szöveg elfogadása révén számos érdeket fogunk védeni, olyan érdekeket, amelyek szerintem még mindig tiszteletben tartják az Európai Unió értékeit. Úgy vélem, hogy Kelly úrnak igaza van, és valamelyest meg szeretném nyugtatni Lord Dartmouth-ot - habár már elhagyta az üléstermet -, aki egy szuperállam miatti félelmeinek adott hangot.
Nem hiszem, hogy az Európai Unió Hobbes Leviatánjának modern változata lenne, egyszerűen olyan intézmény, amely megtestesíti a szolidaritás és a szubszidiaritás elveit, az emberi jogok védelmezője, és határozottan kiáll a szociális piacgazdaság megóvása mellett. Maga a piac is a szociálpolitika létrehozásának eszköze, tehát nincsen semmi olyan, ami bárki szabadságát korlátozná, egyszerűen az Uniónkon belül élő több mint félmilliárd európai polgár jogait védjük.
a Bizottság alelnöke. -A Bizottság álláspontja a Parlament módosításairól
A Manders-jelentés
A Bizottság elfogadja az 1., 2., 3., 4., 5., 6., 7., 10., 15., 17., 18., 20., 22., 23., 26., 29., 33., 34., 35., 39., 41., 42., 43., 44., 46., 52. és 61. számú módosítást.
A Bizottság elvileg elfogadja a 8., 9., 11., 12., 13., 14., 16., 21., 24., 25., 27., 28., 30., 31., 32., 36., 40., 45., 47., 48., 49., 50., 51., 53., 54., 55., 56., 57., 58., 59., 60., 62., 64., 65., 66., 67., 69., 70. és 72. számú módosítást.
A Bizottság nem tudja elfogadni a 19., 37., 38., 63., 68. és 71. számú módosítást.
Toine Manders
előadó. - (NL) Megtiszteltetés számomra, hogy a mai, hétfő esti ülésen ilyen sok felszólaló van jelen egy szakmai jelentés megvitatásán, valamint hogy ilyen széles körű támogatást kap a jelentés.
Néhány képviselőtársam kritikának adott hangot, kijelentve, hogy a jelentés hatályával nem kellene visszaélni, és azt nem kellene kiterjeszteni. Megértem, de erre vonatkozóan alá kívánom húzni Gebhardt asszony képviselőtársam szavait. Bizonyos esetekben ki kell használni a helyzetet ahhoz, hogy megvalósítsunk valamit, és nézetem szerint messzemenően lehetséges ez az eljárás.
Fontos, hogy holnap széles körű támogatottságunk legyen, és sok ember véleményéből ezt a támogatást érzem. Ez a tisztelt Ház számára nagyszerű kiindulópontot fog adni, különösen a Tanáccsal való tárgyalásokhoz, mivel úgy vélem, hogy holnap olyan helyzetet tudunk teremteni, amely végül sikerre fogja vinni a Tanáccsal folytatott tárgyalásokat.
A javaslat célja, hogy a jövő számára megfelelőbb jogszabályokat alkossunk, mivel az emberek növekvő mértékben vásárolnak az interneten, tehát működőképes belső piacra van szükségünk, olyanra, amelyen az 500 millió fogyasztó tisztességes módon hozzáférhet az általa óhajtott információkhoz. A textiltermékekkel kezdjük, és remélem, hogy végül kiterjed a belső piacon értékesített összes termékre. Nem az a szándék, hogy több információt adjunk, hanem az, hogy egységes európai alapon nyugvó, világos tájékoztatást nyújtsunk, és ha ez sikerül, az nagy örömömre fog szolgálni.
Tisztelt elnök úr! Befejezésképpen csak annyit kívánok megjegyezni, hogy tudatosan döntöttem úgy, hogy első olvasatra nem jutunk megállapodásra a Tanáccsal. Az a nézetem, hogy sokkal gyakrabban kellene végigmennünk ezen a rendes úton, és hogy a Parlament plenáris ülésén kellene határozatot hozni a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság által előterjesztett jelentésről, mielőtt a döntéshozatalra vonatkozó tárgyalásokba bocsátkoznánk a Tanáccsal és a Bizottsággal. Véleményem szerint a demokrácia ellen hat, ha a plenáris ülésen való vita előtt jutunk megállapodásra. Így tehát remélem, hogy sokan követik ezt a példát, és hogy valamennyi dokumentum esetében az első és második olvasat lesz a szokásos eljárás.
Bízom a holnapi jó eredményben, és a kiindulási pontunkkal - a széles körű támogatással - kiváló helyzetből tudjuk megnyerni a Tanács elleni döntőt, hogy a labdarúgás szavaival fejezzem ki magam.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap, 2010. május 18-án, kedden kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Sergio Berlato
írásban. - (IT) Az Európai Unió textilipara az elmúlt évek jelentős gazdasági kihívásaira adott válaszként hosszas átszervezési és technológiai innovációs folyamatba kezdett. Véleményem szerint a textiltermékek címkézésének szempontjaira vonatkozó harmonizáció és szabványosítás lehetővé tételével a vita tárgyát képező jelentés egyrészt elősegíti e termékek szabad mozgását a belső piacon, másrészt az Európai Unión belül magas és egységes szintű védelmet biztosít a fogyasztók számára. Következésképpen támogatom a Bizottságnak címzett felkérést, miszerint az új rendelet végrehajtásától számított két éven belül nyújtson be jelentést az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az esetleges új címkézési követelményekről. Ez annak kettős célját fogja szolgálni, hogy egyszerűsítsék a textiltermékek címkézését és a fogyasztók pontos és összehasonlítható információkat kapjanak a textiltermékek birtoklásáról, eredetéről és méretéről. E célok elérése során véleményem szerint biztosítani kell, hogy a kötelező címkézés kiterjesztése ne rójon külön terhet a vállalkozásokra, elsősorban a kis- és középvállalkozásokra. Pillanatnyilag nincsen megfelelő vizsgálat annak kimutatására, hogy milyen hatást gyakorolnak az emberi egészségre a textiltermékek gyártása/feldolgozása során felhasznált allergén vagy veszélyes anyagok. Következésképpen szorgalmazom, hogy a Bizottság készítsen tanulmányt azok hatásainak értékelése céljából.
Andreas Mölzer
írásban. - (DE) Az ökológiai címkézés újfent valami egészen mást ígér, mint amit ténylegesen elér: elég a "biopamut” botrányra vagy a közelmúlt biokémiai némajátékra gondolnunk. Először is ismét a címkék és jelölések kuszasága jelent meg a biopiacon - ezt az EU értelemszerűen egyszer és mindenkorra egyszerűsíthetné, ráadásul egy olyan dolog, amit egyébként is szívesen csinál -, másodsorban ideje, hogy az EU jóváhagyja a génmódosított gyapotot. Ha továbbra is a veszélyes anyagok lehetséges hatásait vizsgáló tanulmányokra várunk, akkor ezalatt az idő alatt legalább tüntessük fel a címkén a génmódosított gyapotot. Annak is legfőbb ideje, hogy az EU tegyen valamit a "rádiófrekvenciás azonosítás” (RFID) érdekében. Nem elfogadható, hogy az érintettek tudomása nélkül alkalmazzuk az elektronikus címkéket a textiltermékeken, miközben a szükséges címkézési előírások még váratnak magukra. Ha a gyalogosokat RFID ruházattal tesszük láthatóvá, az emberek minden lépése követhető lesz. A politikai korrektség mögé bújtatott szellemi nyomást tekintetve az RFID ruházatban járó emberek hamarosan rendkívül ügyelni fognak arra, hogy mely intézményeket látogatják. A jövőben talán elég lehet, ha az emberek egyszerűen törlik az RFID számukat a Google utcakeresőből. Másik lehetőségként a chip-ek beindíthatják a repülőterek biztonsági riasztórendszerét. Hol van mindez George Orwell elképzeléseihez képest - mi már régen túlszárnyaltuk az irányított társadalommal kapcsolatos jövőképét.
