Talajvédelem - Talajvédelmi tematikus stratégia (vita)
Elnök
A következő napirendi pont közös vita:
a Cristina Gutiérrez-Cortines által a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság nevében az Európai Parlament és a Tanács által elkészítendő, a talajvédelmi keretet létrehozó és a 2004/35/EK irányelvet - C6-0307/2006 - módosító irányelvre tett javaslatról, és
a Vittorio Prodi által a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság nevében létrehozott, a talajvédelemről szóló tematikus stratégiáról.
Martin Schulz
(DE) Tisztelt elnök asszony! Nem kértem volna ismét szót, ha a biztos úr záró megjegyzéseivel nem próbált volna az áldozat szerepében tetszelegni. Biztos úr! Meg kell békélnie a gondolattal, hogy olyan európai fórum résztvevője, ahol különösen óvatosnak kell lennie azzal, amit mond, és amit az Il Messaggerónak adott interjúban mondott, az tárgyi tévedés volt.
Egyik európai hatóságnak sincs joga besétálni egy táborba és feltenni a kérdést: "Mivel keresi a kenyerét?”, majd kitelepíteni az illető személyt, ha nem tud azonnal válaszolni. Ez teljes mértékben tévedés, Ön mégis ezt állította az Il Messaggerónak adott interjúban, így hát ne vegye zokon, ha később felhívják erre a figyelmét.
Elnök
A vitát minden esetre lezártuk. Sajnálom, de erre nincs lehetőség. Azt hittem, új ponttal szeretné bővíteni a napirendet. A vitát lezártuk. Folytassuk a következőkkel... Nem értek egyet a közbevetéssel. Nem folytathatjuk az előző témát, azt hittem, Schulz úr egy további napirendi ponttal szeretett volna előállni.
Stavros Dimas
Elnök asszony! Hadd mondjak először is köszönetet az Európai Parlamentnek, különösen az előadóknak, Gutiérrez-Cortines asszonynak és Prodi úrnak, a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottságnak, illetve az egyéb bizottságoknak az első olvasat során tanúsított együttműködésükért.
A Bizottságnak a talajvédelemről szóló tematikus stratégiára tett javaslata a német Környezetvédelmi Minisztérium kezdeményezésére 1998-ban megkezdett munkából nőtt ki. Az érdekelt felekkel és a tagállamokkal folytatott hosszas megbeszélések eredményeképp elismerést nyert, hogy a talaj értékes természeti erőforrás, amelynek romlása Európában egyre aggályosabb. A Bizottság a következőkben együttműködött az érintett felekkel, elsősorban a Parlamenttel és a Tanáccsal annak érdekében, hogy a talajvédelmi kérdéseket jobban megértsék, és konszenzus alakulhasson ki e területen.
A Parlamentnek a talajvédelemről szóló, 2002. évi közleménnyel kapcsolatos állásfoglalása fontos javaslatokat tartalmazott a Tanács számára arra vonatkozóan, milyen irányban induljon el, ha Európában megfelelő talajvédelmet kíván biztosítani. A következtetések 2002-ben Mallorcán történt elfogadását követően az Európai Tanács felkérte a Bizottságot, hogy készítsen átfogó, hosszú távú talajvédelmi stratégiát, amely tartalmazza az általános elveket, a megfelelő mennyiségi és minőségi célokat, illetve a tervezett intézkedések mérésének és értékelésének ütemezését.
Most hadd folytassam néhány konkrét kérdéssel. Nagy megelégedésemre szolgál, hogy a talajromlást súlyos, megoldandó problémaként kezeljük. Figyelembe véve, mennyire szívén viseli a jelen Parlament például az elsivatagosodás ügyét, fontos, hogy itt Európában nyíltan elkötelezzük magunkat a probléma okainak mind európai, mind pedig világszintű kezelése mellett. Az éghajlatváltozás és bizonyos nem megfelelő talajkezelési eljárások veszélyeztetik a talaj minőségét. A romlás mértékének meghatározása, majd a talaj fenntartható formában történő használatát biztosító módszerek kidolgozása a Parlament által helyesen támogatott tudásalapú megközelítés közvetlen alkalmazását jelenti. Így erőfeszítéseink koncentráltabban lesznek, az erőforrásokat pedig még hatékonyabban használhatjuk fel céljaink elérésére.
A vállalkozásoknak jogukban áll megkövetelni a tagállamoktól a közösségi jog következetes alkalmazását. A Bizottság által készített környezeti hatáselemzésben a becslések szerint hozzávetőleg 3,5 millió nagy valószínűséggel szennyezett terület található az EU-ban. Ezek egy része, talán 15 százaléka biztos, hogy szennyezett. Ezért létfontosságú, hogy a vállalkozások biztosak legyenek benne: továbbra is hasonló eljárások segítségével mérjük majd fel a szennyezett területeket, lehetővé téve ezzel a tervezett beruházásokat.
Azt se felejtsük el, hogy közvetlen kapcsolat áll fenn az éghajlatváltozás és a talaj minősége között. A nemrégiben a Nature vezető nemzetközi tudományos lapban megjelent kutatási cikk szerint például az elmúlt 25 évben a talaj csak az Egyesült Királyságban évi 13 millió tonna szén-dioxidot bocsátott a légkörbe - ugyanannyit, amennyit egy év során 5 millió autó bocsátana ki. Azt is érdemes megemlíteni, hogy a talaj szénmegkötő és azt hasznos humusszá alakító képességét mind ez idáig nem használtuk ki maximálisan.
Mindennek fényében hadd foglaljam össze a Bizottság által javasolt intézkedések alapvető céljait:
Először is ki kell fejlesztenünk egy rendkívül rugalmas, mégis következetes és átfogó európai talajvédelmi politikát. A fenntartható talajhasználat kereteinek kidolgozásával, és a forrásszintű intézkedések elfogadásával ez a politika megelőzi majd a talaj további romlását, így megőrizhetők annak létfontosságú társadalmi, környezeti és gazdasági funkciói.
Másodszor össze kell gyűjteni az európai talaj állapotáról szóló szükséges információkat, hogy tudásalapú döntéseket hozhassunk a politikával kapcsolatban, és erőfeszítéseinket azokra a területekre koncentrálhassuk, ahol a legsúlyosabb romlás tapasztalható.
Harmadszor a romlott talaj minőségét, ahol csak lehetséges, a tagállamok által elvégzett talajállapot-elemzések alapján helyre kell állítani. A helyreállítás célja annak biztosítása kell, hogy legyen, hogy elérjük a legalább a talaj jelenlegi és tervezett felhasználásának megfelelő talajminőséget.
Negyedszer az EU egésze számára el kell fogadni minimális közös szabályokat, amelyek biztosíthatják az egyes tagállamoknak a talajvédelmi kérdésekhez való következetes hozzáállását. Ezeknek a közös szabályoknak a segítségével átláthatóvá tehető majd a rendszer, és elkerülhető lesz a belső piac torzulása.
A stratégia és az irányelv célja az, hogy hosszú távú európai talajvédelmi politikát indítson útjára annak érdekében, hogy néhány éven belül az összes tagállam jelentős haladást érhessen el e területen.
Fel szeretném hívni a figyelmet a talajvédelemről szóló keretirányelv néhány fontos szempontjára:
Először is az együttdöntési eljárás után elkészített dokumentumnak egyértelműnek kell lennie, és a jogalkotási eljárás által érintett felek számára világos jogi keretet kell, hogy biztosítson. El kell kerülnünk a jogi kiskapukat tartalmazó módosításokat, amelyek szükségtelenül korlátoznák az irányelv alkalmazási körét.
Másodszor a javaslat máris igen nagy mértékű szubszidiaritást és rugalmasságot biztosít. Tudomásom szerint bizonyos benyújtott módosítások célja a szubszidiaritás szintjének további növelése. Meg kell azonban győződniük róla, hogy ezek a módosítások nem nehezítik majd meg az irányelvnek az összes tagállamban történő alkalmazását. Ez különösen azokat a módosításokra vonatkozik, amelyek az irányelvben meghatározott prioritási területekkel kapcsolatos intézkedési programokat érintik.
Harmadszor a magas szintű környezetvédelem biztosítása érdekében meg kell állapodnunk egy következetes megközelítésről, amelyet az összes tagállam követne a szennyezett talaj meghatározása során. A II. függelék javasolt eltörlése megakadályozná, hogy e célunkat megvalósítsuk.
Befejezésképp ki szeretném jelenteni, hogy mostantól kezdve a Bizottság nyomon követi az események alakulását a javaslat tanácsbeli és európai parlamenti megvitatása során, és ennek megfelelően határozza majd meg álláspontját.
Cristina Gutiérrez-Cortines  
előadó. - (ES) Elnök asszony! Mielőtt megtárgyalnánk a ma délelőtt szavazásra bocsátandó javaslatot, köszönetet szeretnék mondani az összes politikai képviselőcsoport előadóinak, és külön megköszönném az Európai Parlament Szocialista Képviselőcsoportjából Sornosa asszony, és kedves barátunk, Prodi úr közreműködését, akik valóban közösen dolgoztak és gazdagították az irányelvet gondolataikkal, ahogyan tette azt a Zöldek/az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja és még sok más képviselő is.
A holnap szavazásra kerülő dokumentumhoz számos módosítás tartozik, amelyek megállapodás eredményeként jöttek létre, és ezért a dokumentumhoz a többi politikai párt is értékes gondolatokkal járult hozzá. Egy nagy részben konszenzus eredményeképp létrejött dokumentumról van szó, ami igen váratlan egy olyan környezetvédelmi politikában, amely, mondhatjuk, új európai politikát teremt majd, és új utat nyit előttünk.
A dokumentum különösen innovatív, hiszen az irányelvek alkalmazásának új módjára adott válasznak tekinthető. Szembe kellett néznünk azzal a problémával, hogy a 27 ország közül csak kilenc rendelkezik talajvédelmi jogszabályokkal, és ezzel a kérdéssel még a jövőben is foglalkoznunk kell majd. Európa nem egyenletesen fejlődött, így számos ország doktori szinten áll a talajvédelmet illetően, míg mások még csak most érettségiznek.
Hogyan érhető el egy konszenzusos, közös politika ilyen hatalmas különbségekkel? Ez az a kihívás, amellyel szembe kellett néznünk. Mi volt a megoldás? Megnéztük a Szerződést, és kiderült: az irányelvek meghatározásakor a 249. cikk kijelenti, hogy az irányelvek közös célkitűzések, amelyeknek végrehajtása és alkalmazása azonban a tagállamokra bízható, ezért így is tettünk.
Annak érdekében, hogy a közös célkitűzéseket egyértelművé tegyük, az 1. és a 2. cikket a 6. cikkhez hasonlóan megerősítettük. Más szóval megfogalmaztuk a célt. Ismerjük az elérendő célt, és fel kell ismernünk, hogy a fenntarthatóság folyamatához világos célokra van szükség, ugyanakkor nem tud az összes ország egy tempóban haladni. Azoktól, amelyek még neki sem indultak, nem várhatjuk el ugyanazt, mint a többiektől.
Ezért kérjük, hogy a szubszidiaritás elvének maximális tiszteletben tartásával a végrehajtás továbbra is maradjon a tagállamok hatáskörében, így eloszlathatók néhány előbbre járó ország azon félelmei, hogy meg kell ismételniük hivatalos intézkedéseiket. Nincs szükség rá, hogy a megfelelő talajvédelemmel rendelkező országok mindent elölről kezdjenek.
Ez a rugalmas megközelítés arra is vonatkozik, hogy felismerjük, az egyes országok saját éghajlata és adottságai miatt mindegyiküknek lehetőséget kell adni az állampolgáraikkal történő megegyezésre annak érdekében, hogy végrehajthassák ezeket a politikákat. Ezért a 8. cikkben garantáljuk például, hogy a gazdák megállapodást köthetnek saját tagállamukkal a talajvédelemről, és azoknak, akik ezt már megtették, nem kell megismételniük a jogalkotási folyamatot.
Ez egyben azt is jelenti, hogy a szennyezett talajjal kapcsolatban egyértelmű politikát kell alkotnunk, és ebben a tekintetben a polgárok egészsége, az egészségvédelem és az átlátható információszolgáltatás célkitűzése mindennél előbbre való; ez nyilvánvaló.
Miért is gondolom úgy, az ellenző kritikusok táborával szemben, hogy fontos ez az irányelv? Azért, hölgyeim és uraim, mert Európát az erősségeinkre támaszkodva kell felépítenünk, ezért követnünk kell azokat az országokat, amelyek valamiben élen járnak. Más részről szabályozás híján bizonytalanság és bizalmatlanság vár ránk, a bizonytalanság és a bizalmatlanság pedig aláássa a piacot és egészségünket.
Építsük hát Európát az erősségeire, ne a gyengeségeire. Ezt az irányt kell választanunk.
Garantáljuk továbbá a szubszidiaritást is, és kijelentjük, hogy nem lesz szükség párhuzamos hivatalos intézkedésekre vagy jogszabályokra. A megvalósítás a tagállamok felelőssége, a szabadság pedig felelősséggel jár.
A 27 tagú Európában meg kell tanulnunk, hogy a környezeti politika nem végrehajtatható a bírói rendszer által. Nem hagyatkozhatunk kizárólag a Bíróság ügyészeire a politika alkalmazását illetően. Közös politikára és a tagállamok hitelébe és képességeibe vetett hitre van szükség ahhoz, hogy elinduljunk, és a legjobb politikákat valósítsuk meg. Ezért támaszkodtunk nagymértékben a bevált gyakorlatra.
Az irányelv egy másik innovatív jellegzetessége az, hogy most először foglalkozik az éghajlatváltozással a talaj szempontjából, kitérve a talajnak az áradások ellen, illetve az elsivatagosodás és az erózió megfékezése érdekében történő megfelelő kezelésére. Még egy dolgot figyelembe kell vennünk: Európa és a vidék az emberi munka eredménye; a gazdák, a vidék kertészei hozták létre. Figyelembe kell vennünk, hogy a jövő Európáját a polgároknak kell felépíteniük, ezért, ismétlem, közös célokat kell megfogalmaznunk, de elő kell segítenünk, hogy olyan módon valósuljanak meg, amely biztosítja egészségünket és az átláthatóság iránti elkötelezettséget is.
Nagyon köszönöm, és még egyszer köszönöm a politikai pártoknak is.
Vittorio Prodi  
előadó. - (IT) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Szeretnék köszönetet mondani Önöknek, és még egyszer előadónknak, Gutiérrez-Cortines asszonynak is. Közösen dolgoztunk ezen a feladaton, ami remélem, hozzájárult a szöveg jobbításához.
A ma tárgyalt irányelv célja az, hogy megvédje az európai talajt az olyan jelenségektől, mint az elsivatagosodás, az erózió és a szikesedés, amelyek egyre inkább összefonódnak az éghajlatváltozással és konkrétan a talajszennyezéssel. Paradox módon a szennyező anyagoknak a levegőbe történő kibocsátását szabályozó számos rendelet ellenére egyetlen irányelv sem rendelkezett arról, hogy kötelező lenne még a talajjavítás megkezdése előtt meghatározni és igazolni a talaj súlyos szennyezettségét.
Ez, úgy tűnik, nem hagy nyugodni néhányakat a Parlamentben és máshol, akik sérelmezik a szubszidiaritásra mért állítólagos csapást és az európai intézmények szerintük fojtogató jelenlétét, amely intézmények a talajvédelmi keretirányelvhez hasonló eszközöket felhasználva zaklatják a gazdák és vállalkozások egyes csoportjait méltánytalan jogszabályokkal, igazságtalan rendelkezésekkel és új adminisztratív és/vagy pénzügyi terhekkel.
Miről is beszélünk? Ugyanarról az irányelvről, amely hozzávetőleg 25 éves időszakot biztosít a tagállamoknak csupán arra, hogy országuk területén meghatározzák az összes olyan helyet, amely elképzelhető, hogy súlyosan szennyezett, ezért köz- és magáncélú használatra alkalmatlan, és minden olyan helyet, ahol az elsivatagosodás, az erózió, a szikesedés és a tömörség elvesztésének valóban súlyos kockázatával kell számolni.
Olyan iránymutatásokról beszélünk, amelyek az ezt igénylő területeken mindannyiunk közös érdekében lehetővé tennék a rendszerszerű fejlesztési terv kialakítását. Az emberi egészség és a környezet védelméről beszélünk. Olyan keretirányelvről, amely nemcsak, hogy tiszteletben tartja a tagállamok autonómiáját, de semmilyen terhes rendelkezést sem tartalmaz.
Ezért kérdezem tehát Önöket, miért ez a nagy ellenállás a tagállamok és a Parlament néhány - szokásos - tagja részéről azon tevékenységek és helyszínek listájának elfogadását illetően, amelyeknek át kellene esniük a nemzeti hatóságok átfogó kivizsgálásán? Milyen rejtegetnivalójuk van? Miért ez a nagy ellenállás, amikor a Tanácsban ülő képviselőik már elfogadták a Bizottság által a II. függelékben javasolt területek átvizsgálásának kötelező voltát, és az átláthatóság elvét, amelynek a talajjal kapcsolatos intézkedések során is érvényesülnie kell?
Az Európa szintű talajellenőrzést célzó megközelítés továbbá hozzáadott értéket is képvisel, ugyanis segítségével a tagállamok hatékonyabban szerezhetnek majd információt saját talajuk minőségéről. Mindenesetre a Bizottság számára készítendő jelentések szinte automatikusak lesznek, hiszen műholdas felméréseken alapulnak majd. Talán nem közismert tény, hogy a Bizottság korábban már kivitelezett egy hasonló projektet, amelynek eredménye lett az európai talajatlasz, ez pedig jól példázza, mit érhetünk el a közös munkával.
Még egy érv szól azonban a talajvédelem közösségi alapú megközelítése mellett, mégpedig az Európa egészét érintő kihívás, az éghajlatváltozás. Ez a kihívás szélsőséges klimatikus eseményekkel állít majd szembe bennünket: több esővel, hosszabb aszályokkal, kevesebb hóeséssel és a tengerszint megemelkedésével. Ez azt jelenti, hogy éppen azért, hogy ezeket a problémákat megoldhassuk, kötelességünk a talajgazdálkodás megvalósítása, a vízvisszatartási idő növelése az egész kontinens területén annak érdekében, hogy megakadályozzuk az áradásokat és elősegítsük a talajvíz felszívódását, különösen a partmenti területeken, illetve megakadályozzuk a valószínűleg az emelkedő tengerszintnek köszönhető sósvízbeszivárgást.
Az erdőgazdálkodás célja az erdőtüzek kockázatának csökkentése lesz, hiszen a hosszabb aszályok miatt tűz esetén megnő majd az elsivatagosodás veszélye. Véletlen egybeesés, hogy ez a talajkezelési mód egyben ösztönzi majd a megújuló energia, például a vízenergia és a biomassza felhasználását is. Végezetül pedig nem szabad elfelejtenünk, milyen szerepet játszik a talaj az üvegházhatású gázok egyensúlyban tartásában.
Arra kérném Önöket, hogy a szerdai szavazás során vegyék figyelembe, hogy mindennél nagyobb szükségünk van egy olyan stratégiára és irányelvre, amely a jövő generáció számára biztosíthatja a most még a mi kezelésünkben lévő talaj használatát és élvezetét, nem elfelejtve, hogy az egyes tagállamok ugyanazokkal a veszélyekkel és környezeti kockázatokkal néznek szembe. A talaj erőforrás, méghozzá ritka erőforrás Európában, ezért maximalizálnunk kell annak rendelkezésre állását.
Joan Calabuig Rull  
az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottság véleményének előadója. - (ES) Köszönöm, elnök asszony, és köszönöm Dimas biztos úrnak is az irányelv iránt tanúsított határozott támogatását.
Üdvözölni szeretnénk a Bizottság javaslatát, hiszen ennek célja természetesen a talaj védelme és azon képességének megőrzése, hogy továbbra is betölthesse környezeti, gazdasági, társadalmi és kulturális funkcióit, amelyeknek mindegyike nélkülözhetetlen az emberi tevékenységhez.
Ezen felül, ahogyan azt a biztos úr helyesen megjegyezte, rugalmas szabályokat kínál, amelyeknek célkitűzései nagy ívűek, és tartalmuk nem túlzóan előíró jellegű. Egy közös kereten belül, a legkisebb közös nevezőn kívül a tagállamok saját maguk határozzák meg a beavatkozás szintjét, ezáltal nemzeti szinten hatékonyabban valósulhat meg az adminisztratív kapacitás kihasználása.
Az egyes szektorokból érkező, az irányelvvel kapcsolatos túlzó ellenállás ellenére egyértelmű, hogy a talaj alapvetően nem megújuló, létfontosságú erőforrás, amely egyre nagyobb mértékben szenved a jelentős mértékben emberi tevékenység okozta környezeti ártalmaktól.
A ma tárgyalt jelentések szerint kiszámították, hogy a talajromlás költsége hozzávetőleg évi 40 ezer euróra tehető, amely költséget a társadalom viseli az infrastruktúra romlása, az egészségügyi és számos más tényező költségei növekedésének formájában.
Ez az irányelv természetesen az elővigyázatosság és a megelőző intézkedések elvén alapul, illetve azon az elven, hogy a környezeti kárt mindig annak eredeténél kell orvosolni, és hogy a szennyező fizet.
Ez a jogelem enyhíti majd a talajromlás határokon átnyúló következményeit, amelyek szintén léteznek, és elősegíti az egyenlő feltételek megteremtését a belső piacon.
Azért emelem ki ezt a szempontot, mert az egyes gazdasági szolgáltatók által a különböző nemzeti talajvédelmi jogszabályoknak megfelelően esetlegesen kirótt különböző kötelezettségek torzíthatják a versenyt.
Befejezésképp a talajvédelmi irányelv előrelépés, amely átláthatóbb versenyt tesz majd lehetővé, és biztosítja az olyan közös érdekterületek védelmét, mint a víz, az élelmiszerbiztonság és az emberi egészség.
Neil Parish  
a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság véleményének előadója. - Elnök asszony! Jómagam sokkal inkább szeretném, ha erről az irányelvről nem tárgyalnánk. Az elutasítását támogatom - nem azért, mert nem akarom, hogy megvédjük a talajt, hiszen ez mindannyiunk érdeke. De valóban az irányelv lenne ennek a megfelelő módja?
Dimas biztos úr, Ön is mondta, jelenleg csupán kilenc tagállam rendelkezik hatályos talajvédelmi jogszabályokkal. Véleményem szerint a többi 18 tagállam feladata a talajvédelmi jogszabályok megalkotása, és nem feltétlenül szükséges még egy irányelvet létrehozni. Már van egy talajvízről és egy nitrátokról szóló irányelvünk. Ami a mezőgazdaságot illeti, számos keresztmegfelelési jogszabállyal rendelkezünk, amelyek foglalkoznak a talajjal és a talajtömörödéssel. Tudom, hogy előadónk nagy erőfeszítéseket tesz arra, hogy a mezőgazdaságnak aránytalanul nagy érvényt szerezzen, de attól tartok, hogy a gazdák így további bürokráciára és nehézségekre számíthatnak majd.
A biztos úr azt is kijelentette, hogy 300 különböző fajta talaj létezik az Európai Unióban. Nagyon nehéz egyetlen általános irányelvvel lefedni az összeset. Elég csak a mezőgazdaságot figyelembe venni az ideihez hasonló évben, amikor bizonyos tagállamokban szárazság volt, máshol nyirkos időjárás és súlyos esőzések. Ha számos északi tagállamban, ahol sok eső esett, idén burgonyát termelünk, akkor természetesen előidézzük a talaj tömörödését. Ez kell ahhoz, hogy kiáshassuk a terményt. Mindez jövőre orvosolható, ha altalajlazítással helyrehozzuk a talajban okozott kárt.
Mindebben rugalmasságra van szükség. Valóban úgy gondolom, hogy azért még egy irányelvet bevezetni, hogy még több szabályozással terheljünk a gazdákat és ezt a szektort, nem a megfelelő megoldás.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! A talajvédelmi irányelv és a talajvédelmi keretirányelv a talajvédelemről szóló tematikus stratégiával együtt a mai részülés legfontosabb témái között szerepel, ahogyan természetesen az elmúlt hetekben és hónapokban a bizottságokban is.
A stratégiákkal - ebben az esetben a talajvédelemről szólóval - általában már a rá vonatkozó irányelv megszületése előtt foglalkozunk, és ennek jó oka van. A szakaszokban történő haladás előnye általában az, hogy a különböző érdekekről már a korai fázisban nyíltan szó esik azért, hogy az újabb szempontokat az irányelv kialakításánál figyelembe vehessük. A talajvédelmi irányelvet érintő heves kritikákat tekintve a téma előzetes tárgyalása kétségtelenül hasznosnak bizonyult volna, többek között csillapította volna a teremben dúló indulatokat is.
A keretirányelv szokásos formájától eltérően a Bizottság javaslata - és ezzel egyetértek - nagyon szigorú, részletes szabályozásokat tartalmaz, és számos vizsgálat, illetve jelentés elkészítésére kötelezi a tagállamokat, amelyek jelentős adminisztratív terhet rónak rájuk. Ez elfogadhatatlan.
Az új tagállamok már most is rendelkeznek jól működő nemzeti talajvédelmi jogszabályokkal. Számukra a Bizottság javaslata néhány esetben meglévő rendszerük teljes átszervezését tenné szükségessé: jelentős mértékű párhuzamos szabályozást és további bürokratikus terheket. Ezért, ahogyan az már elhangzott, számos tagállam szkeptikus az irányelvvel kapcsolatban.
Mindazonáltal az elmúlt néhány hónap során tevékenyen részt vettem a bizottsági javaslat átdolgozásában, újraírásában. Alapvetően arról volt szó, hogy nagyobb cselekvési teret engedjünk a tagállamoknak, miközben továbbra is az a célunk, hogy európai szinten visszafogjuk a talaj egyre gyorsabb romlását.
Remélem, hogy végül barátunkkal, Gutiérrez-Cortines asszonnyal együtt elfogadható eredményre jutottunk a talajvédelem egészének jelentőségét illetően is, olyan eredményre, amely világszerte és Európában is példaként szolgálhat. Hadd fejezzem ki ezért ismét hálás köszönetemet az előadónak az általa ajánlott és a kompromisszum elérését is lehetővé tevő megoldásért.
María Sornosa Martínez
a PSE képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Az európai jogalkotásban a fontos természeti erőforrásokra (víz, levegő, fajok, a flóra és fauna élőhelyei) konkrét közösségi jogszabályok vonatkoznak, míg a talajra, mint erőforrásra egy sem. Itt az ideje, hogy egyensúlyba hozzuk ezt a helyzetet, ezért köszönetet mondok a Bizottságnak a javaslatért, és előadónknak, Gutiérrez-Cortines asszonynak is az általa végzett munkáért.
Mint azt már sokan említették, a talaj nem megújuló és ezért szűkös természeti erőforrás, amely számos fontos ökológiai és gazdasági funkcióval bír, egyben pedig szinte minden emberi tevékenység alapja is. Kétségtelen, hogy az európai intézmények jogalkotási rendszerének e területen kifejtett tevékenysége lendületet ad majd a számos országban bevezetésre kerülő jogszabályok javításának azáltal, hogy az európai szabályozás és lehetőség szerint európai források által támogatott, egységes keretet biztosít.
Tekintettel a talaj helyhez kötött voltára, amelyet néhányan, úgy tűnik, azért hoznak szóba, hogy igazolják a nemzeti vagy szubszidiáris talajgazdálkodás iránt tanúsított preferenciáikat az európai politikával szemben, az Európai Bizottság közleménye kielégítő érvvel szolgál arra vonatkozóan, miért szükséges egy európai szintű stratégia, és néhány kollégám, például Calabuig Rull úr, ezt említette is.
Néhány tagállam nem igazán lelkesedik a talajvédelem európai szintű egységesítéséért, ezért úgy gondoljuk, hogy mind a stratégia, mind pedig az irányelv megfelelő megközelítést alkalmaz, mivel ambiciózus, de nem túlzóan előíró jellegű, rugalmas jogi eszközökről van szó. Ez azt jelenti, hogy minden egyes tagállam saját igényeihez, illetve társadalmi és gazdasági helyzetéhez igazíthatja ezeket, hiszen a keretet és a hosszú távú célokat meghatároztuk.
Röviden úgy gondolom, hogy az irányelvre vonatkozó javaslatnak a megelőzésen, a polgárok figyelmének felhívásán, az információbiztosításon, a talajromlás elsődleges helyszíneinek meghatározásán és a szennyezett talajterületek leltárba vételén, valamint a nemzeti intézkedési programok és rehabilitációs stratégiák létrehozásán alapuló kidolgozási módszere egységes, hatékony és rugalmas megközelítést biztosít az európai talajromlás kérdésének kezeléséhez, miközben tiszteletben tartja az egyes országok különböző helyzetét és lehetőségeit.
Ezért arra kérem a Házat, hogy először is egybehangzóan mondjon nemet a javaslatnak az egyes szektorokból érkező nyílt elutasítására, és támogassa a kompromisszumos módosításokat, amelyeket hosszú tárgyalások eredményeként készítettünk el.
Talán nem ez az az irányelv, amely mindenki tetszését elnyeri, azonban pontosan azért, mert valamilyen módon mind ellenezzük, talán jó szolgálatot tehet nekünk a jövőben.
Holger Krahmer
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony! Először is őszinte köszönetemet szeretném kifejezni előadónknak, Gutiérrez-Cortines asszonynak, aki az elmúlt hónapokban fáradhatatlanul közvetített az irányelv támogatói és ellenzői között, és aki végül sikeresen megteremtette egy működőképes kompromisszum alapjait.
Mindazonáltal, ahogyan korábban is, ma is osztom a Ház azon képviselőinek véleményét, akik el kívánják utasítani a Bizottság javaslatát. Tévedés ne essék: a talaj létezésünk alapja. Egészséges talaj nélkül nincs mezőgazdaság, nincs természetes tápanyagciklus, és hosszútávon élet sincs. Felelősséggel tartozunk azért, hogy ahol csak lehet, megvédjük a talajt a káros hatásoktól, és megőrizzük jó állapotát.
Az irányelv azonban nem a megfelelő mód ennek elérésére. Nem hiszem, hogy a kérdés az, meg szeretnénk-e védeni a talajt vagy sem; európai szinten a kérdés, véleményem szerint, sokkal inkább a következő: a mi hatáskörünkbe tartozik mindez vagy nem? Én úgy gondolom, hogy nem.
Nyilvánvaló, hogy számos tagállam kialakította saját, működő talajvédelmi jogszabályait, amelyek jobban figyelembe veszik a helyi problémákat, és jobb megoldásokat kínálnak azokra, mint tehetné azt egy központi brüsszeli szabályozás. Ezért arra kérem a Házat, hogy támogassa a tagállamok tevékenységi hatáskörét fenntartó módosításokat.
Ezen kívül éppen arra készülünk, hogy újabb hatalmas mértékű bürokráciát teremtsünk, és további kiadásokkal terheljük az adminisztratív testületeket és a vállalkozásokat. Néhány módosítás már csupán egy ipari vállalkozás alapítása esetén is részletes vizsgálatok és jelentések elkészítését igényelné.
Hadd említsek gyorsan csak egy példát, az ipari gázerőművek építését. Ezekben a gázok keverékéből álló normál levegőt alkotóelemeire bontják - ami egyáltalán nem káros a talajra. A hasonló jelenségek miatt nem kellene aggodalmaskodnunk, csupán azokban az esetekben, amikor a talajszennyezéssel kapcsolatos félelmek jogosak.
Úgy gondolom, éppen itt az ideje, hogy a továbbiakban ne készítsünk, és ne adjunk ki újabb, a talaj állapotáról szóló jelentéseket. Ezzel megsértjük a szerződés szabadságát. A föld adásvételét okkal a polgárjog szabályozza, aminek így is kell maradnia. Hölgyeim és uraim, remélem, hogy végül olyan irányelvet fogadhatunk majd el, amely valóban garantálja a talaj védelmét, és elsődlegesen nem az adminisztratív terheket növeli.
Janusz Wojciechowski
Elnök asszony! Van egy, a legtöbb tagállamban ismert mondás, mely szerint: "jobb később, mint soha”. Későn kezdtünk el foglalkozni a talajvédelemmel, sok évtizednyi pusztítás után, ahogyan az a legtöbb ipari régióban jól látható, az azonban örömteli, hogy felismertük: a talaj táplál bennünket, és nem szabad elpusztítanunk. Nem kezelhetjük kereskedelmi tételként, és nem folytathatunk olyan politikát, amelynek értelmében a legnagyobb üzlet a mezőgazdasági terület megvásárlása, és a mezőgazdasági termeléstől idegen, más célokra történő felhasználása.
Ez a politika máris kezdi megbosszulni magát. Jó, hogy végre észrevettük ezt, és elkezdtük ellátónk, a talaj védelmével foglalkozni. Hadd emlékeztessem Önöket a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság véleményében található gondolatra, amely szerint a hatékony talajvédelem egyik feltétele a mezőgazdaság fenntartása és fejlesztése. A gazdák által táplált talaj sokáig termékeny, ha azonban megvonjuk tőle a gondoskodást, sivataggá válik. A Nemzetek Európájáért Unió Képviselőcsoportjának nevében támogatom Gutiérrez-Cortines asszony és Prodi úr jelentését.
Hiltrud Breyer
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony! Az uniós szintű talajvédelem kérdésére adott válaszunk határozott "igen”. Hallhattuk, hogy a talaj a legfontosabb nem megújuló erőforrásunk. A talajromlás évi több mint 38 milliárd euróba kerül az EU-nak. Németországban csupán a talaj 2 százaléka található még ma is természetes állapotában. Az EU talajterületének 12 százalékát érinti az erózió.
A talajromlás nem veszi figyelembe az országhatárokat, ezért a jelenleg folytatott talajfelhasználási móddal éppen saját magunk alatt vágjuk a fát. Az EU javaslata megfelelő volt; jó irányba mutatott, és további javításokat kellett volna végrehajtanunk rajta. Tudom, hogy az előadó sokat tett ezért, sajnos azonban a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság a konzervatívoktól és a mezőgazdasági lobbistáktól érkező nyomás hatására a javaslatot számos pontban felhígította, és tovább rontotta. Nem tudom elképzelni, miért döntöttünk úgy a Környezetvédelmi Bizottságban, hogy továbbra is titokban tartjuk, hol található öröklött szennyezést tartalmazó talaj. Remélem, ezt a hibát holnap jóvá tudjuk tenni, ez ugyanis ellentmond az átláthatóság elvének, és az Aarhusi Egyezménynek sem fel meg.
Azt is tudjuk, hogy az éghajlatváltozás és a jó minőségű föld együtt jár, hogy a talaj fontos szén-dioxid gyűjtőhely, és folyamatosan gyengül a szén-dioxid-megkötő képessége. Mivel a javaslat gyengítése a Környezetvédelmi Bizottság munkájának eredménye, attól tartok, hogy egy ambiciózus talajvédelmi irányelv sajnos elképzelhetetlen. Mindazonáltal szükségünk van közös időkerettel és közös kritériumokkal létrehozott hatékony talajvédelemre.
Röviden tehát hatékony, konkrét célokra van szükség ahhoz, hogy az Európai Unióban megállíthassuk a talaj romlását. Emiatt az úgynevezett kompromisszum miatt nem szabad lemondanunk egy jogilag kötelező erővel bíró szabályozás létrehozásáról. Csak a kötelező erejű intézkedések teszik majd lehetővé számunkra, hogy egy ambiciózus talajvédelmi politikát indítsunk útjára.
Roberto Musacchio
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Egy igen fontos és kedvező irányelvről vitázunk. Köszönöm Dimas biztos úrnak, aki mindezt kézben tartotta. Egy olyan csoport tagjaként, amely gyakran bírálja az irányelveket és a Bizottságot, még én is azt mondom: itt most nem ez a helyzet.
Ez az irányelv hatalmas előrelépés Európa számára, mind politikái minőségét, mind pedig azok hatékonyságát tekintve. A természeti elemekről szóló keretirányelvek elkészültét követően a talajt a bioszféra egyik kulcsösszetevőjeként tartjuk majd számon, a környezeti és klimatikus egyensúly alapvető elemeként, nem pedig csak építésre szolgáló területként.
A talaj él; megköti a szén-dioxidot, és biomasszát termel: védelmezni kell, sőt, javítani a minőségét, mert az európai talaj különösen szennyezett. Euróba tisztában van ezzel. Hosszú és nehéz tárgyalásokat folytattunk a Környezetvédelmi Bizottsággal, és szeretnék köszönetet mondani Cristina Gutiérrez-Cortinesnek, amiért ilyen lelkesen támogatta az ügyet.
Fennáll azonban a veszély, hogy a Parlament beleszól a bizottsági szövegbe. Nem szeretem, ha ez történik, mindig jobb, ha a Parlament már a Bizottság előtt jár. Volt, aki még az irányelv elutasítására is javaslatot tett, ami azonban súlyos hiba lenne. A lábunk alatt lévő talaj mindannyiunké, és egyben bolygónk része. Csak ez a talaj van, ezért törődnünk kell vele.
Kathy Sinnott
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Látok némi logikát abban, hogy a víz és a levegő minőségét uniós szinten szabályozzuk. Ezek közösek az EU-ban, és valójában az egész világon. A talajvédelem esetében azonban ez a logika véleményem szerint megbukik. A talaj sokkal kevésbé mobil, ezért védelme az erre vonatkozó ésszerű szintű előírásoktól eltekintve a tagállamok, azokon belül pedig a helyi hatóságok hatáskörébe kell, hogy tartozzon. Talán egy kicsit magunkba kellene nézni, mielőtt az EU túlságosan nagy ellenőrzést szerez a talaj fölött.
Írországban néhány, a talajromlással kapcsolatos problémás politika felülről, Európából származik. Az EU cukorreformja értelmében például a cukorrépa kikerült a búza vetésforgójából. A cukorrépa pihentette a talajt, és megfelelőbbé tette a gabonafélék termesztéséhez. Emellett az EU erdőtámogatásai az évek során nem megfelelő lucfenyőerdők telepítését eredményezték, amelyek növekedvén savanyították a talajt, a betakarítás során pedig néhány esetben tömörödéshez, ezáltal terméketlenséghez vezettek, míg máshol fellazították a domboldalakon lévő talajt, amely bemosódott a környező folyókba és tavakba.
A talaj rendkívül változatos, azonban élnie kell, és meg kell újulnia. Az EU-nak meg kell tiltania a talajrombolást, gondozását és kezelését azonban meg kell hagynia azok számára, akik tisztában vannak az egyes területeken lévő összetételével.
Irena Belohorská
(SK) Mielőtt megnéznénk a talajvédelemmel kapcsolatban javasolt keretirányelv konkrét szövegét, meg kellene fontolnunk, vajon szükség van-e ezen a területen uniós szabályozásra.
Figyelembe kellene vennünk a Jogi Bizottság véleményét. A Bizottság egyértelműen elutasította az uniós talajvédelmi szabályozás szükségességét, azzal az indokkal, hogy a talajnak semmiféle határokon átnyúló következményei nincsenek, éppen ezért regionális kérdés. Annak ellenére, hogy más bizottságok saját véleményükben alapvetően támogatták az ügyet érintő uniós jogalkotást, bizonyos frakciókban némi bizonytalanság tapasztalható. A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság véleményében az 5. cikkre vonatkozó módosítás például világosan jelzi, hogy a talajromlásnak helyi és regionális okai, illetve következményei vannak, ezért fontos, hogy nemzeti, ne pedig EU-s intézkedéseket hozzunk. Mindez ellentmondani látszik a szöveg többi részének, amely egyértelműen támogatja a keretirányelvet. Hasonló megfogalmazás található a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottságnak a 2. cikkre vonatkozó módosításában.
Más részről fontos felismerni, hogy a talaj mint nem megújuló erőforrás romlása komoly következményekkel jár más, már jelenleg is szabályozott területekre, például a vízminőségre, az élelmiszer-biztonságra, az éghajlatváltozásra stb. nézve. Még ha a keretirányelv szükségességét illetően mindkét oldalnak részben igaza lenne is, úgy gondolom, hogy az Európai keretszabályozás elfogadása vagy elvetése politikai döntés lesz.
Szeretnék hozzászólni a jelentés jellegének javulásához. Ennek egyik példája a "kockázati terület” kifejezés helyettesítése a "prioritási terület” kifejezéssel. Véleményem szerint azokra a területekre, ahol a talajromlást sürgősen meg kell állítani, sürgető terminológiát kell használnunk; a veszélyeztetett talaj negatív jelzővel történő illetése aláássa a helyzet komolyságát.
Jan Březina
(CS) Elnök asszony, biztos úr! Először is köszönetet szeretnék mondani előadóinknak a tárgyalt javaslattal kapcsolatban végzett munkájukért. Sajnos azonban a Jogi Bizottság álláspontját kell támogatnom, amely felhívja az illetékes bizottságot a bizottsági javaslat elutasításának kezdeményezésére.
A bizottság által említett okok még az elmúlt hónapok során a javaslaton végrehajtott jelentős változások ellenére is megállják a helyüket. A talaj valóban nem jelent határokon átnyúló problémát, ezért továbbra is a tagállamok hatáskörébe kell, hogy tartozzon. Így a pozitív változások ellenére a javaslat továbbra is megsérti a szubszidiaritás elvét. Ami az arányosságot illeti, egy hasonló szabályozás elfogadása az erőforrások pazarlásaként értelmezhető. Ráadásul ne feledjük, hogy az EU-n belül számos különböző talajtípus található, amelyeket a legkülönfélébb módon hasznosítunk.
Való igaz, hogy a kérdéses irányelv mára rugalmas keretirányelvvé alakult át. Ezen túl újfajta filozófiánknak köszönhetően az irányelv csak az eredmények tekintetében kötelező érvényű, a megvalósítás formájáról és módjáról való döntést azonban a tagállamokra hagyja. Igen örömteli, hogy e célkitűzéseket magában foglaló, már meglévő tagállami jogszabályokat nem kell felülvizsgálni. Ilyen értelemben valóban a szubszidiaritás és az arányosság felé haladunk. A szabályozás egyik pozitív mellékhatása az azon tagállamokra gyakorolt nyomás lenne, amelyek jelenleg nem rendelkeznek megfelelő talajvédelmi jogszabályokkal, nem vagyok azonban biztos benne, hogy ez a legjobb módja annak, hogy cselekvésre késztessük őket. Az érvek és ellenérvek felmérése után úgy gondolom, hogy nem szükséges a javasolt irányelv elfogadása. A tagállamok maguk is meg tudják védeni saját talajukat. Befejezésképp idézném a francia filozófus szavait, aki szerint, ha egy törvény nem létfontosságú, akkor nem szabad leírni.
Karin Scheele
(DE) Elnök asszony! Én azon képviselők táborát gyarapítom, akiknek meggyőződése, hogy a talajvédelem határozottan európai uniós feladat, és ezért az Európai Parlamentnek el kellene fogadnia a keretirányelvet. Hogy őszinte legyek, nem értem azokat a megjegyzéseket sem, amelyek kifogásolják, hogy nem vettük figyelembe a tagállamokban lévő különböző talajtípusokat. Még egyszer átolvasom majd az irányelvet, és megpróbálom megkeresni benne, mire utal a többi tagállam, ezekre a rugalmatlan intézkedésekre és javaslatokra ugyanis nem figyeltem fel.
Meg szeretném említeni a mezőgazdaság szerepét is, véleményem szerint ugyanis a különböző pártok által kidolgozott kompromisszumos módosítás nagyon fontos. Megköveteli a tagállamoktól, hogy a talaj mezőgazdasági célra történő felhasználásakor ösztönözzék a növénytermesztési és erdőtelepítési módszereket, amelyek jótékony hatással lehetnek a szerves talajösszetevőkre és a talaj termékenységére, megelőzve ezzel a földcsuszamlásokat és az elsivatagosodást.
Hasonlóképpen támogatást érdemelnek azok a mezőgazdasági módszerek, amelyek megelőzhetik a talaj tömörödését és erózióját. Tudjuk, hogy a mezőgazdaság gyakran rontja a talaj minőségét, és úgy gondolom, ennek tisztázása elengedhetetlen. Nem hiszem, hogy a "mezőgazdaság támogatása bármi áron” képlet elégséges lehet a talaj regionális, nemzeti vagy akár európai szintű védelméhez.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
- (PL) Elnök asszony! A talajvédelmi keretirányelv véleményem szerint olyan eszköz lesz, amely elősegíti az élelmiszertermelést, és megfelelő mennyiségű tiszta vizet biztosít majd az uniós polgárok elkövetkezendő generációi számára.
A talaj emellett számos más funkciót is betölt: az emberi tevékenység, illetve a városok és az infrastruktúra, valamint a természet és az értékes tájak alapjául szolgál. A talaj védelme elengedhetetlen természeti örökségünk és nyersanyagaink megőrzéséhez.
Ennek fényében a szubszidiaritás elvét tiszteletben tartó rugalmas keretirányelv olyan eszköz, amely a tagállamokat talajuk védelmére ösztönzi. Egy ilyen alapokon nyugvó irányelv a talajvédelem területén elérendő eredmények tekintetében kötelező a tagállamokra nézve, a védelem megvalósításának formájával és módjával kapcsolatban azonban meghagyja számukra a döntés lehetőségét.
Figyelemreméltóak az irányelv azon javaslatai, amelyek megkövetelik a tagállamoktól a szennyezett területek listáinak elkészítését regionális szinten is, illetve e listák közzétételét és ötévente történő felülvizsgálatát. Mindez fontos információ az EU-polgárok életének és egészségének védelme szempontjából.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Elnök asszony! Először én is szeretnék gratulálni előadóinknak, és elismeréssel adózni a Gutiérrez asszony által elvégzett nehéz munkának, amelynek eredményeképpen lehetőség nyílik talajunk védelmére.
Képviselőtársaimtól eltérően úgy gondolom, hogy a szigorúbb jogszabályi megközelítés hatékonyabb védelmet biztosíthatott volna.
Ezen túl azt is sajnálom, hogy azon képviselőtársaim, akiknek országa a javasoltnál szigorúbb szabályozással rendelkezik, továbbra is megpróbálják olyan módosító javaslatokkal gyengíteni a jelentést, amelyeknek elutasítására biztatom Önöket a holnapi nap során.
Mezőgazdasági és ipari tevékenységeink, valamint közlekedési terveink drasztikusan rontották talajunk minőségét. Ugyanez a talaj azonban a biológiai sokféleség és élelmünk forrása is. Megszűri és tárolja a szerves és ásványi anyagokat, valamint elősegíti a vízhez való hozzáférést. Elsődleges szerepet játszik az éghajlatváltozás elleni küzdelemben. Ezen túl az egyre növekvő élelmiszerkereslet és energiatermelési igények következtében létfontosságú, hogy oltalmazzuk és helyreállítsuk a talaj minőségét, és megakadályozzuk az elsivatagosodást.
Európai szintű szabályozás nélkül nem remélhetünk eredményeket.
Bastiaan Belder
(NL) Elnök asszony! Kollégám, Blokland úr nevében szólalok fel.
A mai vita újabb jele annak, hogy a javasolt talajvédelmi politika igen ellentmondásos. Most, hogy két javaslatunk is van - egy stratégia és egy irányelv -, úgy tűnik, mintha a környezetvédelmi politikai új ága lenne kialakulóban. Azt mondom "úgy tűnik”, hiszen semmi sem áll távolabb a valóságtól. A talajhasználat fenntartható módjával már most is 33 európai irányelv foglalkozik kiemelten, köztük például a vízügyi keretirányelv is. Akkor miért hozunk létre egymást átfedő jogszabályokat, ezzel is további terheket róva különösen azokra a tagállamokra, amelyek már rendelkeznek jól működő talajvédelmi politikával?
Prodi úr tematikus stratégiáját támogatom. Véleményem szerint azoknak a tagállamoknak, amelyeknek még ki kell dolgoznia talajvédelmi politikájukat, e stratégia alapján kell azt tenniük. A keretirányelv azonban túlzó, és véleményem szerint ellentmond a szubszidiaritás elvének is. A levegőtől és a víztől eltérően a talajkérdésnek nincs határokon átnyúló dimenziója, és a politikát gyakran regionális vagy helyi szinten hajtják végre. Ez is oka annak, hogy aláírtam - vagyis Blokland úr aláírta - a Bizottság javaslatát elutasító módosítást.
Jim Allister
Elnök asszony! Ismerjük azt a gondolatot, hogy a földelkobzás valaki más tulajdonának jogtalan kisajátítása. Úgy tűnik számomra, hogy a talajvédelmi irányelv megfelel a Brüsszel által végrehajtott hatalomelkobzásnak, amivel természetesen együtt jár egy újabb elkerülhetetlen bürokráciahalmaz.
A talaj, ahogyan az a vita során már elhangzott, a levegőtől és a víztől eltérően nem vándorol egyik országból a másikba. Nincs határokon átnyúló dimenziója. Ezért a talajpolitika tagállami ügy, és annak is kell maradnia.
Az IPPC, a keresztmegfelelési kötelezettségek, a hulladéklerakókról és a nitrátokról szóló irányelv mind a szükségesnél nagyobb mértékű uniós beavatkozás eszközei. Ezért fenntartások nélkül támogatom e hataloméhes javaslat elutasítását.
Ha azonban a szokásához híven az EU mégis úgy dönt, hogy beavatkozik e nemzeti kérdésbe, megfontolhatná azt a kezdeményezést, hogy a talajkezelés során és a gazdálkodási gyakorlatban megvalósított szénmegkötésért fizetést kínáljon a gazdáknak.
Françoise Grossetête
(FR) Elnök asszony! Az irányelvre vonatkozó javaslattal kapcsolatban az volt az első gondolatom, hogy nem értek egyet a szöveggel. Úgy gondolom továbbá, hogy a keretirányelv talán nem a megfelelő megoldás.
Miért készítsünk még egy szöveget a talajvédelemről, amikor már most is egy sor rendelet szól a talajról, a hulladékról, a talajjavítókról és a természetvédelemről? Úgy gondoltam, hogy a hatékonyabb törvényhozás keretén belül nem kellene azt a benyomást keltenünk, hogy ismét végigjárjuk az európai bizottsági kálváriát. Elsősorban a helyi önkormányzatok polgármestereinek helyébe képzeltem bele magam, akik ismét kapnak majd egy boncolgatni való szöveget.
Az igazság azonban a következő: az emberi tevékenység nem tisztelte a talajt. Intenzív termeléssel kimerítettük azt. Ezen túl ott van az éghajlatváltozás és az elsivatagosodás is. Városrendezési politikáink elporlasztották, rontották a talajt, polgártársaink pedig most meg vannak lepődve, amikor katasztrofális áradások történnek, a talaj ugyanis már nem nyeli el az esővizet. Ki ne látta volna a kőfejtők által a tájon okozott tátongó sebeket, amelyek ilyen értékes anyagokkal látnak el bennünket?
Ásványokban szegény, kimerült, romlott, szennyezett és megviselt talaj - ez lett a földünkből, amelyet az előző generációk tisztelettel emlegettek, hiszen a föld jelentett számukra mindent: munkát, élelmet, az életet, és sokaknak egyetlen vagyonukat is. Ami valaha az anyaföldünk volt, ma gyanú tárgya. Milyen hatása lesz e romlásnak és szennyezésnek környezetünkre és egészségünkre?
Gutiérrez asszony figyelemreméltó munkát végzett azáltal, hogy megpróbált elfogadható megközelítést találni, megpróbálta közelebb hozni egymáshoz azokat, akik elutasították az irányelvet, és azokat, akik támogatták. Meghallgatta a Parlamentet. Kiegyensúlyozott álláspontokat talált, amelyek a módszerek kiválasztását illetően tiszteletben tartják a szubszidiaritást, mivel óriási eltérések vannak a tagállamok között. A végleges szöveg jelentős mértékben javult. Nem növeli tovább az adminisztratív költségeket, miközben arra ösztönöz bennünket, hogy jóvátegyük a múlt hibáit, azokat a mezőgazdasági, ipari és városi intézkedéseket, amelyek figyelmen kívül hagyták a talaj állapotát. A Gutiérrez asszony által teljesen átdolgozott jelentés kielégítő. Az Európai Unióban olyan változatosak a talajtípusok, hogy a talaj védelmének és fenntartható használatának biztosításával egyidőben a szubszidiaritás érvényesülése is létfontosságú.
Gyula Hegyi
(HU) Alapvető célunk egészséges környezetet biztosítani polgárainknak, és a környezetünk legtöbb elemére léteznek is szigorú uniós jogszabályok. A talaj az egyetlen környezeti elem, amelyet még nem sikerült szabályoznunk, így a talaj szennyezésének, minőségromlásának megállítására jelenleg nincs uniós eszköz, pedig sok tízmillió eurós kárt okoz mindannyiunknak.
A jelenlegi szabályozás szerint a talajszennyezés ellen fellépni csak akkor kötelező, amikor a szennyezés bejut más környezeti elemekbe, a talajvízbe, az élővizekbe, a mezőgazdaság termékeibe, vagyis amikor már gyakorlatilag késő cselekedni. Ezért üdvözlöm, ha az Európai Unió elfogadja ezt az új irányelvet, és örülök, hogy megszületett egy, a környezetvédelmi szempontból még elfogadhatóbb kompromisszumos csomag.
Magyar szempontból is fontos, hogy többünk előterjesztésére a jogszabály a talaj savanyodásának kezelésével is foglalkozik. A savanyodás komolyan veszélyezteti a mezőgazdasági termelést, ezért is kell uniós eszközökkel fellépni ellene. A szennyezett területek megismerése ösztönzi a kármentesítéseket, így megakadályozhatjuk az ivóvízbázisok elszennyeződését, és természetesen a szennyezett növények termesztését. A talajszabályozás ezért is a gazdák érdeke.
Ezért remélem, hogy nem fog sikerrel járni egyes jobboldali képviselők, köztük meglepő módon magyar képviselők azon igyekezete, hogy megakadályozzák a magyar mezőgazdaság és a környezet érdekeit védő irányelv megszületését. Az irányelv szellemében a felmért szennyezett vagy talajdegradált területek rehabilitálása olyan uniós feladat lesz, amelyre az eljövendő közösségi költségvetésekben forrást kell majd találni.
Jeffrey Titford
Elnök asszony! Ez a talajvédelmi irányelvjavaslat számos helyen teljesen hiteltelen. Először is a talaj tartalma és minősége egy adott ország egyes részein rendkívül eltérő. Mennyivel több különbség van akkor 27, nagymértékben különböző éghajlattal rendelkező ország talajtípusai között? Teljesen abszurd az a feltételezés, hogy az EU bevezethet egy "egyméretű” irányelvet a földközi-tengeri régiótól Skandináviáig terjedő területre.
Most néhány szót szeretnék szólni a már így is nagy terheket cipelő gazdáinkról, akik közül sokan írtak választókerületem hivatalának, és erősen kétségbe vonták a talajvédelmi irányelv szükségességét. Nagyon helyesen felhívták a figyelmet arra, hogy komoly érdekük a talaj védelme, hiszen ez megélhetésük forrása. Azt is felvetették, hogy az irányelv további súlyos terhet jelentene nekik, mert nem tartja eléggé tiszteletben a már létező nemzeti jogszabályokat.
A második hiteltelenséget az EU rövidlátó nyitott határok politikája szolgáltatja, amely elősegítette a Kelet-Európából érkező tömeges bevándorlást országomba. Ennek következménye lett a megfelelően hatalmas lakásépítési program iránti igény, amelyben az összes szabad négyzetmétert fel fogják használni - értesüléseink szerint 2020-ig hárommillió lakás építésére. Még a zöldövezet is veszélybe került. Az én elképzeléseim szerint nem az a talajvédelem leghatékonyabb módja, hogy hatalmas hektárnyi földterületeket kemény beton alá temetünk.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Elnök asszony, biztos úr! Támogatom a Prodi-jelentésben kidolgozott talajstratégiát, ellenzem azonban a talajvédelmi irányelvet. Ennek oka pedig egyértelműen a szubszidiaritás és az arányosság elvének betartása.
Ezért benyújtottam egy elutasító módosítást, amely azonban biztosítaná egy másik eszköz, a nyílt koordináció használatának lehetőségét. A célkitűzések ezen eszköz segítségével maradéktalanul elérhetők. Végül is több mint világos, hogy minden az ösztönzésen, a tudásmegosztáson és az ellenőrzésen múlik. Mindenre van lehetőség, még az uniós pénzügyi támogatásra is.
A jogszabálykettőzés veszélye továbbra is fennáll: ismét kijelölésre kerültek a prioritási területek, és még a tengerfenék is újra vita tárgyát képezi. Hazám, Hollandia polgárai nem értik, mi oka lenne a felesleges felülről jövő, európai szintű szabályozásnak. Ahogyan az már elhangzott, közvetlenül vagy közvetve máris több mint 30 irányelv érinti a talajminőség kérdését. Mi értelme a központi jogszabálynak, amikor a decentralizált megközelítés is működik? Mindazonáltal nagyra értékelem Gutiérrez-Cortines asszony annak érdekében tett erőfeszítéseit, hogy az előírásokat a szubszidiaritás irányába terelje.
Végezetül számos további javaslatot nyújtottam be 40 aláírással: olyan módosításokat, amelyeknek célja az, hogy minél nagyobb hangsúlyt fektessünk a talaj minőségére és védelmére, illetve reagálhassunk az éghajlatváltozáshoz hasonló új kihívásokra. Nincs azonban szükség európai szintű jogszabály elfogadására. Kérem képviselőtársaimat, hogy e tekintetben támogassák a módosítást.
Dorette Corbey
(NL) Elnök asszony! Köszönetet mondok Gutiérrez-Cortines asszonynak, azt kell azonban mondanom, hogy sajnos nem értünk egyet vele.
Számos szennyezett talajú és más problémákkal, például erózióval küzdő terület található Európában. Ezeket a problémákat a lehető leghamarabb meg kell oldanunk. Feltételezem, hogy ebben mindannyian egyetértünk.
A Bizottság azt javasolja, hogy e problémákat európai szinten oldjuk meg - és ez az, amivel személy szerint nem értek egyet. A talajgondok végeredményben gyakran helyi jellegűek, és csak bizonyos esetekben van valódi határokon átnyúló következményük.
Az ilyen következményekkel járó talajproblémák esetén kívánatos az európai együttműködés, és ebben az esetben fontos a szolidaritás és a kooperáció. Helyi vagy nemzeti talajproblémák esetén azonban az európai politika teljesen felesleges. Számos tagállamban már jelenleg is létezik a talajgondok megelőzését, illetve megoldását célzó nemzeti politika. Ezek a politikák legalább olyan szintű talajvédelmet biztosítanak, mint azt az előttünk lévő dokumentum tenné.
A talajvédelmi irányelvnek figyelembe kellene vennie ezeket a tagállamokat - őket mentesíteni kellene az európai kötelezettségek alól -, ezért az irányelv ellen kívánunk szavazni.
Mairead McGuinness
Elnök asszony! A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságtól érkeztem a mai vitára, ahol elutasítottuk az irányelvjavaslatot. Jómagam bizonyos fenntartásokkal a Prodi-stratégiát támogatom.
Mindannyiunk célja a talaj védelmének biztosítása, úgy gondolom azonban, hogy azoknak közülünk, akik nem értenek egyet az irányelvvel, meggyőződésük, hogy az nem szükséges a cél eléréséhez. Van Nistelrooij úr rámutatott egy sokkal hatékonyabb módszerre, a nyílt koordinációra. Véleményem szerint a talajvédelemmel kapcsolatos fő nehézség az, hogy nem folyik elég kutatás a talajvédelem lehetséges módjairól, és a mezőgazdaság területén sok kutató, illetve tanácsadó űrlapok kitöltésével foglalkozik - olyan űrlapokéval, amelyeket itt az Európai Unióban hoztunk létre, és amelyek elvonják őket valódi feladatuktól, amely az lenne, hogy a gazdákkal együtt alakítsák a talajvédelem bevált gyakorlatát.
A gazdák számára igen nehéz megbarátkozni a további bürokrácia gondolatával. Naponta szembesülnek vele a keresztmegfelelési követelmények miatt. Úgy gondolom, hogy a talajvédelem helyes mezőgazdasági gyakorlattal biztosítható. Ez tagállami feladat. Reméltem, hogy a ma esti vita meggyőz majd az irányelv szükségességéről, ez idáig azonban ez még nem sikerült.
Elfogadom az előadónk által végzett munkát; egyértelműen megszabadított bennünket néhány aggályos ponttól, mégis elgondolkodtat, miért is van szükség minderre. Véleményem szerint az ír gazdák, akiket rendkívül aggaszt a Reformszerződés, ezt a lépést a mindennapi tevékenységeik ellehetetlenítésére tett újabb kísérletként értékelik majd, hacsak nem sikerül meggyőznünk őket róla, hogy nem erről van szó.
Ismétlem tehát, azt tartom a legnagyobb problémának, hogy a kutatói és tanácsadói munkát szinte teljesen felemészti az EU által létrehozott bürokrácia mértéke. Igen, foglalkoznunk kell a szennyezett talajjal, vannak azonban már irányelvek, hatályos irányelvek, amelyek ezt megteszik. A mai vita nem győzött meg róla, hogy szükség van egy ilyen irányelvre. A vita végéig nyitva hagyom annak a lehetőségét, hogy meggyőzzenek, eddig azonban ez még nem sikerült. A stratégiára igent mondok, az irányelvre viszont nemet.
Péter Olajos
(HU) Köszönöm elnök úr! Először is gratulálni szeretnék Gutiérrez asszonynak ahhoz, hogy a Parlamentben tapasztalható ellenállás mellett időt és energiát nem kímélve egy olyan szövegjavaslatot sikerült összeállítania, amely egyáltalán el tudott jutni a plenáris vitáig, szavazásig.
Napjainkban, amikor a klímaváltozás okozta szélsőséges időjárási tényezők és a civilizáció növekvő tehertételt jelentenek a talaj és ezáltal az egész élővilág számára, különösen nagy jelentőségű ez a jogszabály. Számomra az irányelv egyik legfontosabb megállapítása az, amely kimondja a mezőgazdasági tevékenység fontosságát, az ott dolgozó emberek elévülhetetlen érdemeit a talaj megtartásában, megőrzésében, javításában. Nélkülük nemcsak az élelmiszerektől esnénk el, hanem a minket körülvevő környezet is súlyos csorbát szenvedne.
A tudással végzett fenntartható mezőgazdálkodás a környezetvédelem egyik fő támasza. Ennek egyik legfontosabb feltétele azonban az információ. A talaj állapotáról szóló, a nyilvánosság számára hozzáférhető információ egy olyan hozadéka lenne az új jogszabálynak, amely végre a szennyezők helyett az embereket és a gazdálkodókat védené.
Hazámban, Magyarországon jellemzően kettős a kép: egyfelől kiváló minőségű földek, magas fokú jogszabályi védelem, másfelől a negyven év kommunizmus okozta ipari szennyezés, amelynek eltakarítása legalább újabb negyven évbe és úgy 4 milliárd euróba kerül majd. Már most is fordítunk uniós pénzeket erre a kármentesítésre, de a jövőben szeretnénk ezt a folyamatot felgyorsítani, amiben ez a jogszabály sokat segíthet.
Kedves kollégák, végül a talajvédelmi irányelv elfogadásával mellesleg vallásfilozófiai értelemben is egy folyamatot zárunk le, a világot alkotó elemeket: a levegőt, a vizet, a tüzet - értsd energiát - mind szabályoztuk már, mind jelentőségének megfelelő módon nagyfokú uniós védelem alatt állnak, most pedig sor kerül a negyedik elemre, a földre is, teljessé téve így a kört. Köszönöm szépen.
Frieda Brepoels
(NL) Elnök úr, titkár úr! Elsőként őszinte elismerésemet szeretném kifejezni előadónknak, Gutiérrez-Cortines asszonynak, és megköszönöm neki a hatalmas erőfeszítést, amellyel egy végső soron igen problémás dokumentumban megpróbált egyensúlyt teremteni az irányelv támogatói és ellenzői között.
Személy szerint szilárd meggyőződésem, hogy szükség van az európai talajvédelmi irányelvre, több okból is. Remélem, van még esély rá, hogy meggyőzzük McGuinness asszonyt.
Néhány képviselő azért utasítja el a keretirányelvet, mert országukban már létezik ambiciózus talajvédelmi szabályozás. Saját régióm - Flandria - is évek óta folyamatosan működteti talajpolitikáját. A tulajdonjog átruházásakor kötelező talajelismervények rendszere - amely sok tagállamban még ma is elképzelhetetlen - például már hosszú ideje létezik.
Meg szeretném fordítani e tagállamok érvelését. Ez a rugalmas irányelv nem csak keretet biztosít a talajpolitikával még nem rendelkező tagállamok számára, de arra is egyértelműen alkalmas, hogy megelőzze a már ma is erőfeszítéseket tevő országok és régiók versenyhelyzetének aláásását. Ezért nagyon fontos, hogy minden tagállam elfogadja a jelentésben bemutatott intézkedéseket.
Igen sok területen határozottan számolnunk kell határokon átnyúló hatásokkal is: a flandriai erózió nyomán iszap keletkezhet Hollandiában, és fordítva. Az irányelv egységes keretet biztosít a meglévő talajvédelmi szabályozások számára.
Fel tudnék sorolni további okokat is, időhiány miatt azonban azzal fejezném be, hogy a ma tárgyalt jelentés jobban megfelel a fent említett igényeknek, mint az eredeti bizottsági javaslat. Magam is számos módosítást nyújtottam be, és igen elégedett vagyok az eredménnyel.
A javaslat elég mozgásteret hagy a tagállamok számára, nem hoz létre újabb adminisztratív terheket vagy jogszabálykettőzést, és nyíltan elismeri a regionális hatóságok szerepét is. Ezért a holnapi szavazáson képviselőtársaim határozott támogatásában bízom.
Robert Sturdy
Elnök úr! Először is gratulálok Gutiérrez-Cortines asszonynak. Úgy gondolom, fantasztikus munkát végzett egy olyan jelentésen, amelyre legtöbbünknek nincs sem szüksége, sem igénye, Dimas biztos úr pedig véleményem szerint szégyenbe hozza mind a Házat, mind pedig a Bizottságot. Olyan szabályozást akarnak bevezetni, amely egészen, teljes mértékben szükségtelen.
A feladat az lenne, hogy a már meglévő jogszabályokat végrehajtassuk. A Bizottság általában teljesen képtelen betartatni a hatályban lévő jogszabályokat. Számos esetet tudnék említeni, de most nem szeretném ezt tenni. Ha mondjuk kollégájára, Kyprianou úrra néznék: épp most ütötte fel ismét a fejét a száj- és körömfájás az Egyesült Királyságban; ott a kéknyelv-fertőzés is; ma jelentették be, hogy megjelent a madárinfluenza. Kyprianou úr azt ígérte, megfékezi ezeket. Azt mondta, mindent meg fog tenni ennek érdekében. Hittem neki. Elhiszem a Bizottságnak, amikor mond valamit, mégis az történik, hogy nem tartatja be a hatályos jogszabályokat annak érdekében, hogy megállítsa e betegségek beáramlását. Arra kérem a Házat, hogy teljes egészében utasítsa el ezt a jogszabályt.
Úgy gondolom, Gutiérrez-Cortines asszony fantasztikus munkát végzett, és ha a Ház úgy dönt, hogy mégsem utasítja el a javaslatot, teljes mértékben támogatni fogom, röviden azonban megemlíteném, amit Scheele és Corbey asszony mondott az erózióról. Teljesen egyetértek velük. Az erózió jelentős probléma, de nem feltétlenül az Európai Unióban. Ott jelent gondot, ahol erdőpusztulás is van, az ellen pedig tehetünk.
Teljesen egyetértek az Allister úr által említett pontokkal. Véleményem szerint a Bizottság cserbenhagy bennünket. Elmulasztja betartatni a rendeleteket.
Egy utolsó gondolattal fejezném be. Gazdálkodóként a föld az életem. Legjobb képességeim szerint fogom védeni. Ne alkossanak további jogszabályokat. Adják meg a lehetőséget, hogy továbbra is megvédjem az élelmet adó talajt, amely a vidéki közösségekben élők számára megélhetést biztosít.
Horst Schnellhardt
(DE) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Amit a Bizottság állít - hogy a talaj nélkülözhetetlen alap a hosszú távú, fenntartható élelmiszer-, takarmány- és biomassza-termeléshez - igaz.
Az is igaz, hogy nem elégedhetünk meg az Európai Unió talajának jelenlegi állapotával, de rossz irányba indulunk el, ha ebből azt a következtetést vonjuk le, hogy európai szintű irányelvre van szükségünk. Miért van ez? Nem vesszük figyelembe, hogy máris számos, a talajra vonatkozó rendelet létezik az Európai Unióban, amelyeket hatékonyan használhatnánk. Példaként említeném az élőhelyekről szóló irányelvet, a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló irányelvet, a vízügyi keretirányelvet, a talajvízről szóló irányelvet, és a keresztmegfeleléssel kapcsolatos előírásokat: ezekkel pénzügyileg befolyásolhatjuk, hogy az egyes országokban javuljon a helyzet. Már létező intézkedésekről van szó, és ha ezekhez hozzáadjuk a talajvédelmi irányelvet, megkettőzzük a szabályozást - párhuzamos szabályozást hozunk létre -, amely valójában csak még több bürokráciát jelent.
Azt mondjuk, hogy 2010-re 25 százalékkal szeretnénk csökkenteni a bürokráciát, így azonban éppen az ellenkezőjét fogjuk elérni! 25 százalékos növekedést. A Szerződésben vállaltuk, hogy azokat az ügyeket, amelyeket a leghatékonyabban helyi szinten lehet szabályozni, azon a szinten szabályozzuk, és így is kell tennünk, sőt fel kell gyorsítanunk ezt a folyamatot. Az az állítás azonban, miszerint a talajromlás okozza az éghajlatváltozást, elfogadhatatlan. A tudósok egyetértenek abban, hogy e romlás az éghajlatváltozásnak az eredménye, nem pedig az oka.
Az előadó minden bizonnyal rengeteg energiát fektetett mindebbe, amikor azonban azt látjuk, hogy más irányelvek által végrehajtott szabályok elsőbbséget élveznek, az elfogadhatatlan: nincsenek magas prioritású, és alacsonyabb prioritású irányelvek.
Ha valóban el szeretnénk érni valamit, maradjunk a nyílt koordináció módszerénél, és adjuk a tapasztalatokat országról országra. Ez a helyes megközelítés, amely egészen biztosan eredményre vezet. Az irányelv azonban csupán bürokráciát jelent, és összekuszálja a szabályozást.
Markus Pieper
(DE) Elnök úr! Hol van a hozzáadott érték? Hol van a talajvédelemről szóló európai rendeletek szükségességének indoka? A Bizottságnak a határokon átnyúló következményekkel kapcsolatos érvei - legalábbis ökológiai szempontból - igen mesterkéltek. Még én sem tudom elfogadni azt az érvet, hogy a különböző nemzeti talajvédelmi jogszabályok torzítják a belső piacot. Ha a Bizottság ezt komolyan gondolná, nem keretirányelvet terjesztene elénk, amely a tagállamoknak a lehető legnagyobb önrendelkezési jogot biztosítja a talajvédelmi célok meghatározásában. Mindez sokkal inkább növelné, semmint kiegyenlítené a talajvédelmi jogszabályok eltéréseit. Nem arról árulkodik ez a megközelítés, hogy a Bizottság nem teljesen biztos benne, hogyan kezelje a szubszidiaritás kérdését az egyes helyszíneket érintő talajvédelmi szabályozás esetében? Amikor mindannyiunk célja a hatékonyabb talajvédelem, de a nemzeti szabályozások eltérőek, először nem a nyílt koordináció eszközéhez kellene nyúlnunk? Én úgy gondolom, hogy ezt kéne tennünk.
A keretirányelv előbb teszi meg a második lépést, mint az elsőt. Elszalasztjuk a lehetőséget, hogy a szabályozással még nem rendelkező országok tanulhassanak a kiváló talajvédelmi gyakorlatot alkalmazó tagállamoktól. Emellett a bürokráciával is szembe kell majd néznünk, különösen azokban az országokban, amelyekben már szigorú szabályozás működik. Miért kéne átvizsgálniuk egész országukat, és meghatározniuk a kockázati területeket annak ellenére, hogy példaértékű jogszabályaik vannak? Nincs szükségünk erre a bürokráciára, sem pedig arra a mutatós talajvédelmi rendszerre, amelyet Európa jelenleg kér tőlünk.
Befejezésképp reagálni szeretnék arra az érvre, amely szerint évekkel ezelőtt a Parlament maga kérte ezen irányelv létrehozását. Időközben azonban tapasztalatokat gyűjtöttünk az élőhelyekről szóló irányelvvel, a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló irányelvvel, a vízügyi keretirányelvvel és még sok mással kapcsolatban. Ugyanígy, a biztosoktól eltérően nekünk otthon kell elszámolnunk a tevékenységünkkel. Ezért nem ragaszkodunk öt- és tízéves tervekhez, amikor a helyi vállalkozások és hatóságok arról tájékoztatnak minket, hogy ez már túl sok a jóból. Elismerem az előadó azon erőfeszítéseit, hogy lazítsa az irányelv kereteit, a bürokráciát azonban jobb, ha már a legelején elkerüljük. Még megtehetjük, ha elutasítjuk az irányelvet.
Reményeim szerint erős jelzést küldünk majd a Tanács felé, hogy nem várhatja el nemzeteitől, hogy elfogadják ezt az újabb bürokratikus hullámot.
Stavros Dimas
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Először is szeretnék köszönetet mondani a felszólalóknak, amiért előbbre vitték a vitát, és ki fel szeretném vázolni a Bizottságnak a Parlament által említett legfontosabb kérdésekben vallott álláspontját.
Hadd mondjam el, hogy a Bizottság követni fogja javaslata útját a Tanácsban és a Parlamentben, és ezen fejlemények fényében alakítja majd ki álláspontját.
A tematikus stratégia azon szempontjaival kezdeném, amelyek megjelennek a Környezetvédelmi Bizottság jelentésében, és amelyeket az irányelv nem tartalmaz.
Üdvözlöm a talajproblémák megoldását európai szinten javasló jelentés, illetve a talajvédelem és az éghajlatváltozás, a biodiverzitás csökkenése, valamint az elsivatagosodás elleni küzdelmet célzó stratégiák közötti szoros kapcsolat iránt tanúsított támogatást.
Egyetértek a meglévő környezeti szabályozás felülvizsgálatával is, hogy teljes mértékben kihasználhassuk, és tovább erősíthessük a talajvédelemmel való együttműködés lehetséges formáit.
Végezetül az Önök által jóváhagyott állásfoglalás számos ajánlást tartalmaz egy, a biohulladékkal kapcsolatos új irányelvre, és az elsivatagosodásról szóló közleményre vonatkozóan.
A Bizottság a tematikus stratégia végrehajtásához szükséges további intézkedések kidolgozása során figyelembe fogja vennie ezeket az ajánlásokat.
Rátérnék a talajvédelmi keretirányelvre, és felvázolnám a Bizottságnak az említett kérdésekkel kapcsolatos jelenlegi véleményét.
A Környezetvédelmi Bizottság által javasolt számos módosítás hasznos kiegészítése a javaslatnak. Itt elsősorban az 1. cikkben a szabályozás célkitűzéseinek, illetve a talajfunkciók által a fenntartható talajhasználatban játszott szerepnek a tisztázására gondolok, a 36. módosítás értelmében. Továbbá az olyan elemek, mint a 4. és 8. cikkben található, a bevált gyakorlatot tartalmazó önkéntes gyűjtemények, illetve a talajvédelem elleni küzdelmet célzó lehetséges intézkedéseket tartalmazó, nem kötelező erejű melléklet bevezetése is támogatható, részben az 58. és 65. módosítás értelmében.
A savanyodásnak a kezelendő talajromlási folyamatokhoz történő hozzáadása annak érdekében, hogy az egyes új tagállamokban található talajtípusok különbözőségét figyelembe lehessen venni. A Bizottság emellett a szöveg javításaként értékeli a 74. módosítás értelmében a 10. cikknek a szennyezett területek meghatározásával foglalkozó rendelkezéseit érintő pontosításokat is.
Van azonban számos olyan módosítás is, amely aggodalommal tölti el a Bizottságot. Először is az 1. cikkre vonatkozó 38. módosítás, amely szerint a talajvédelmi keretirányelv alárendelődne más európai uniós jogszabályoknak, s így az egyéb jogszabályokban található talajvédelmi rendelkezések elsőbbséget élveznének ezen irányelv rendelkezéseivel szemben.
Másodszor egyértelmű, hogy szükség van egy konkrét időpontra, amikorra a mezőgazdasági veszélyek kezelését célzó intézkedési programokat el kell készíteni.
Harmadszor, néhány módosítás, például a 12. cikket érintő 77., eltörölné az egyes földtranzakciók során a talajszennyezésről kötelezően nyújtandó információkról szóló rendelkezéseket.
A talajállapot-jelentés rendkívül fontos része a Bizottság javaslatának. Növeli az átláthatóság mértékét a földtranzakciók során, segíti az illetékes hatóságokat a szennyezett területek meghatározásában, és felgyorsítja a leltár elkészítését. A jelentés elkészítésének költségei az ilyen ipari területeken folytatott földtranzakciók mennyiségéhez képest elhanyagolhatók.
Hangsúlyozni szeretném, milyen fontos a 2. mellékletben található közös tevékenységek listája. Ez a melléklet alapvető fontosságú, ha a szennyezett területekről egy tartalmas, betartatható, szisztematikus és költséghatékony leltárt szeretnénk felállítani.
Számos tagállam és régió alkalmaz hasonló listákat saját vizsgálataik elvégzéséhez. Nagyon fontos, hogy legyen egy közös lista, hogy biztosíthassuk az összehangolt végrehajtást, és a különböző szektorokban elkerüljük a belső piac torzulását.
Így a befektetők, gazdasági működtetők, közhatóságok és a széles társadalom számára is jogbiztonságot és közös kiindulópontot teremtünk a szennyezett területek meghatározásában elért haladás értékeléséhez.
A Parlament titkárságán le fogom adni a Bizottság összes módosítással kapcsolatos jelenlegi álláspontjának teljes listáját. Ahogyan már említettem, biztosíthatom Önöket, hogy a Bizottság követi a javaslattal kapcsolatos fejleményeket a Tanácsban és a Parlamentben, és álláspontját ezek fényében határozza majd meg.
Még egyszer köszönöm előadóink erőfeszítéseit.
Member of the Commission. -
A Bizottság álláspontja a Parlament módosításairól
Gutiérrez-Cortines-jelentés
A Bizottság követni fogja a javaslatával kapcsolatos fejleményeket a Tanácsban és a Parlamentben, és álláspontját ezek fényében határozza majd meg. A Bizottságnak a javasolt módosításokkal kapcsolatos jelenlegi álláspontja szerint a Bizottság 50 módosítást tart teljesen, részben vagy elvben elfogadhatónak.
Ezek a következők: 1, 7, 12, 13, 15, 20, 22, 30, 36, 41, 42, 45, 47, 49, 53, 55, 58, 59, 61, 62, 63, 64, 65, 69, 73, 74, 79, 80, 83, 86, 89, 90, 92, 96, 98, 99, 103, 104, 108, 115, 117, 137, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148 és 150.
111 módosítást nem tart elfogadhatónak: 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 14, 16, 17, 18, 19, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32, 33, 34, 35, 37, 38, 39, 40, 43, 44, 46, 48, 50, 51, 52, 54, 56, 57, 60, 66, 67, 68, 70, 71, 72, 75, 76, 77, 78, 81, 82, 84, 85, 87, 88, 91, 93, 94, 95, 96, 97, 100, 101, 102, 105, 106, 107, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 116, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 138, 139, 140, 141, 149, 151.
Elnök
A vitát lezárom.
A Gutiérrez-Cortines-jelentéssel kapcsolatos szavazásra csütörtökön deli 12 órakor, a Prodi-jelentéssel kapcsolatos szavazásra pedig kedden délelőtt 11:30-kor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (Az eljárási szabályzat 142. cikke)
Richard Seeber  
írásban. - (DE) A Reformszerződéssel kapcsolatos közelmúltbeli megegyezés fényében az Európai Parlamentnek és vele együtt az egész EU-nak már a jelenlegi kezdeményezésekben támogatnia és erősítenie kell a polgárokhoz való közelség és a szubszidiaritás elvének újonnan megerősített elképzelését.
A talajvédelmi keretirányelvről szóló jelenlegi javaslat nem tesz eleget ennek a szándéknak. A szükséges kapcsolódó bürokráciának nincs köze az irányelv tényleges fontosságához, és semmilyen módon nem igazolható az európai polgárok előtt. Épp ellenkezőleg, ellentmond az Európai Tanács azon döntésének, mely szerint az uniós szintű bürokráciát 2012-re 25 százalékkal csökkentik. A talaj elsődlegesen helyi erőforrás.
A hatékony talajvédelmet ezért a legmegfelelőbb szinteken - regionális és helyi szinten - kell megvalósítani. Csak ezeken a szinteken lehet átfogóan kezelni a rendkívül különböző talajfajták jellegzetességeit. Az előadó által végzett jelentős javítások ellenére elutasítom a javaslatot, mert sérti a szubszidiaritás elvét. Néhány tagállamban már jelenleg is kiváló szabályozás működik, amelyet a kérdéses irányelv gyengíthetne. Szükség esetén a nyílt koordináció módszere megoldást kínálhat.
Witold Tomczak
- (PL) A talajromlás tény. A jelenlegi helyzet egyik oka ... a közös agrárpolitika. Az élelmiszeráruk területén megvalósított önellátás ára az intenzívebb mezőgazdálkodás és a talajromlás.
A gazdasági hatékonyság növelése a kis- és közepes méretű gazdaságok eltűnéséhez vezet, amelyeknek nagy része jóval környezetbarátabb, mint a hatalmas, profitorientált mezőgazdasági vállalkozások. Ez az utolsó figyelmeztetés, hogy megfékezzük a gazdálkodó tevékenységgel való felhagyás folyamatát, és visszatérjünk a talaj védelmét biztosító ésszerű és kiegyensúlyozott mezőgazdasági modellhez. A mezőgazdasági támogatások jelenlegi elosztása azonban nem felel meg e modellnek. Elsősorban mezőgazdasági konszernek és hatalmas, intenzív gazdálkodások jutnak támogatáshoz - a támogatásoknak közel 30 százalékát a kedvezményezettek 1,39 százaléka kapja!
A KAP-ot módosítani kell. Fő célja az egészséges élelmiszer védelme, nem pedig a növekvő verseny kell, hogy legyen. A jó minőségű talaj kulcselemét kell, hogy képezze ennek az új politikának. Ezért támogatok minden olyan tevékenységet, amelynek célja a talaj védelme és termékenységének helyreállítása.
Ne versenyezzünk a monokultúrákból és intenzív állattenyésztésből származó termékekkel. Mondjunk NEMet a hormonnal teli olcsó húsra. Ne versenyezzünk az alacsony tápértékű gyümölcsökkel, az olcsó, rossz minőségű borral vagy a génmanipulált élelmiszerekkel, amelyeknek hatásairól még mindig keveset tudunk.
Az európai mezőgazdasági modellt őszintén fel kell vállalnunk a világ előtt, és példát kell mutatnunk vele.
