A közösségi vizeken kívül tartózkodó közösségi halászhajók halászati tevékenységei és a harmadik országok hajóinak közösségi vizekhez való hozzáférése (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont Philippe Morillon jelentése a Halászati Bizottság nevében, közösségi vizeken kívül tartózkodó közösségi halászhajók halászati tevékenységeinek és a harmadik országok hajóinak közösségi vizekhez való hozzáférésének engedélyezésével kapcsolatos tanácsi szabályozásra tett javaslatról - C6-0236/2007 -.
Joe Borg
A Bizottság tagja. - Tisztelt elnök asszony! Először is engedje meg, hogy köszönetet mondjak az előadónak jelentéssel kapcsolatos munkájáért. A közösségi vizeken kívüli halászatokról szóló tanácsi határozat 1994-es elfogadása óta sok feltétel megváltozott, és nőttek a közösségi vizeken kívüli közösségi hajók engedélyezésének nemzetközi kötelezettségei.
Így tehát ez az indítvány a 2006-2008-as cselekvési terv részeként a közös halászati politikák egyszerűsítését és javítását javasolja. A javaslat célja a meglévő törvényi szabályozás egy előírásba történő integrálásával ezt a szellemiséget tükrözi, és közben biztosítja, hogy a harmadik országbeli vizeken a közösségi hajókra érvényes szabályok a harmadik országbeli hajókra egyaránt vonatkozzanak a közösségi vizeken.
A halászati engedély kibocsátásának jelen rendszere kapcsán sok rendelkezés változatlan maradt. A javaslat főbb pontjait a következőkben foglalhatjuk össze. Először: minden olyan halászati megállapodás, melynek értelmében közösségi hajók halásznak, a javaslat hatálya alá esik; ezek a halászati partneri megállapodások, bilaterális halászati megállapodások, és a regionális halászatot kezelő szervezetek megállapodásait, valamint a privát megállapodások. Fontos ez a nagy hatáskör, mivel minden lobogó szerinti állam az ENSZ tengerjogi egyezménye alapján felelős a lobogóját felhúzó hajóért. Így tehát mindenféle szerződés alá tartozó halászó hajót bele kell foglalni.
Másodszor: bevezettük a kevéssé kihasznált halászati lehetőségek újraelosztásának mechanizmusát, hogy optimalizáljuk a halászati szerződésekben foglalt halászati lehetőségek kihasználását. Ez a kérdés felmerült a legtöbb halászati partneri szerződés megvitatása során, és most valamennyibe bekerül, hogy növeljük az egyes szerződések pénz adta értékét.
Utolsóként a halászati szerződések javasolt átmeneti alkalmazását szeretném említeni, ami garantálni fogja a Bizottságnak a licencek harmadik országokra történő alkalmazásának szükséges jogi alapjait a megállapodást lezáró tanácsi határozat elfogadása előtt. Ez a legtöbb esetben biztosítja, hogy a közösségi hajók zavartalanul folytathatják halászati tevékenységüket a harmadik országok vizein.
A jelentésre rátérve szereznék észrevételekkel élni a javasolt módosítások kapcsán. A Bizottság egyet tud érteni az 1., 3., 5., 11. és 16. módosítással. Ami a 7-9. módosítást illeti az alkalmassági kritérium témájában, ebből a listából inkább egy pozitív lett, semmint negatív, az első elnökségen kialkudott szöveg. Azonban általában véve a kompromisszumos szöveg lefedi a Bizottság aggályait az elmúlt 12 hónap törvénysértéseivel kapcsolatos alkalmassági kritérium kibővítésével, ami a 8. módosítás. A Bizottság úgy találja, hogy ezt a rendelkezést változatlanul kell hagyni, mivel úgy véli, hogy ez egy óvatossági intézkedés esetleges súlyos törvénysértések esetére.
A Bizottság nem tudja elfogadni a törvénysértések definíciójáról szóló 2. módosítás, mivel a súlyos törvénysértések meghatározása egyértelmű és szerepel 1447/99 sz. határozatban. Ami a minden alkalmazás átadásmentességére vonatkozó módosítást illeti, ami a 12. módosítás, meg kell említeni, hogy a 10. cikk az elnökségi kompromisszumos szöveg részeként törlésre került. Ez a Tanács jogi szolgálatának véleménye alapján történt, ami kimondta, hogy a Bizottságnak nincs jogi alapja a tagállamok hajóinak büntetésére, amint azt ez a cikk indítványozta.
A Bizottság továbbá úgy találja, hogy bármely döntéssel kapcsolatos véleménynyilvánítási lehetőségét a 9(2) cikk már biztosítja, és ebbe a szabályozásba nem kellene semmiféle a tárgyalás előtti vagy utáni informális eljárást bevenni. Így a 6. és 10. módosítást nem lehet elfogadni.
Mielőtt befejezném, szeretném hangsúlyozni a következőket. Elsőként: a fogási adatok napi továbbítására a Szabályozás szerint elektronikus naplókban szükséges. Másodszor: egy halászat bezárása implicte azt jelenti, hogy a halászati engedélyek már nem érvényesek az érintett állományokra vagy területekre. Harmadszor: a kevert halászatokban minden halászati tevékenységet úgy kell tekinteni, mint ami befolyásolja az érintett állományt. Negyedszer: a nemzeti törvényi szabályozás határozza meg, hogy mi használható bizonyítékként a bíróságon. Éppen ezért nem tudja a Bizottság elfogadni 13., 14., 15. és 17. módosítást. A 4. módosítás és a 18. és 19. módosítás elfogadhatatlan, mivel a Bizottság által javasolt szöveg helyes - a 4. módosítás esetében - vagy elég egyértelmű - a 18. és 19. módosítások esetében.
Hasonlóképpen nem tudom elfogadni a 20-24. módosítást, mivel a javaslat hatásköre lefed valamennyi megállapodást, nem csupán a harmadik országokkal kapcsolatosakat, amint azt bevezetőmben említettem. Továbbá a szükség van a nem használt halászati lehetőségek újbóli elosztására ahhoz, hogy a megállapodásban biztosítsuk a halászati lehetőségek legjobb kihasználását. Az ilyen újraelosztás legjobban az engedélyek kiállításának és megújításának kontextusán belül működik.
Végezetül szeretném hangsúlyozni, hogy ez a javaslat az IIU-halászat leküzdésére vonatkozó javaslatot, valamint az irányító szabályzat az idei év további folyamán történő felülvizsgálatát tartalmazó csomag része. Amint arra a Halászati Bizottság utalt, a Bizottság célja az átláthatóság és egyszerűsítés észbentartása mellett, hogy harmonizálja ezeket a javaslatokat és elkerülje az átfedéseket.
Elnök
Csak, hogy elmagyarázzam: lévén, hogy ez egy bizottsági javaslat, a Bizottság beszél először. Azt hiszem, Morillon úr olyan zavarodottnak tűnt, mint jómagam.
Philippe Morillon
előadó. - (FR) Tisztelt elnök asszony! Semmi sem lep meg, főleg egy bizottsági közleményben.
Biztos úr! Köszönöm ezt a nagyon részletes előadást. Itt egyszerűen szeretnék emlékeztetni arra, hogy a Tanács szabályozással kapcsolatos javaslatának nyílt célja a halászati engedélyezések kezelésének egyszerűsítése és javítása. Ez, amint azt Ön is említette, Biztos úr, egy minden engedélyezés alkalmazására vonatkozó általános rendelkezés bevezetésének kérdése volt.
Egy egységes javaslat született a halászati engedélyezések kezelésére. Meghatározták a felelősségek megosztását a Bizottság és a tagállamok között. Ugyancsak javaslat született új alkalmassági kritériumokra, törvénysértések esetén alkalmazandó büntetésekre, valamint a beszámolással kapcsolatos rendelkezésekre. A különböző megállapodásokban lefektetett nemzetközi szabályozásnak történő megfelelést megerősítette azon intézkedések bevezetése, melyek megkövetelik a tagállamoktól, hogy zárják ki a hajókat a halászatból, amennyiben úgy találják, hogy súlyos törvényszegésben vettek részt, vagy ha felkerültek az illegális, be nem jelentett vagy szabályozatlan halászatban résztvevők listájára.
Stihler asszonyt jelölték ki ehhez a jelentéshez, de mivel a Halászati Bizottság tagjainak többsége nem értett vele egyet két, általa kulcsfontosságúnak tartott pontban, inkább levette nevét a jelentésről. Így tehát rám hárul a feladat, hogy bemutassam ezt a tervezetet, mint a Bizottság elnöke. Azonban, miközben távozik, szeretném megköszönni munkáját, és rá hagyom, hogy eldöntse, mikor nyújtja be módosítási indítványait, hogy indokolja döntését.
A jelentésének - ami már az enyém - konzultációs eljárásának keretében a Halászati Bizottság számos módosító indítványt tett a Tanács szabályozói javaslatához, és Ön kimerítő listát adott erről - nem is listát, hanem számokat, Biztos úr. Ezeket nagy többséggel elfogadták: 19 szavazat mellette, 5 ellene és 2 tartózkodás. Itt csak a fontosabbakat fogom bemutatni.
Elsőként: a szabályozásnak nem kellene vonatkoznia az EU-s tagállamok tengerentúli területeire. Másodszor: a törvényszegést nem szabadna súlyosnak tekinteni, hacsak azt sikeres, a megfelelő nemzeti törvényi szabályozásnak megfelelő eljárás nem igazolja.
Harmadszor: az IUU-listát kellene az RFMO vagy a Bizottság keretein belül meghatározott halászhajók listájának tekinteni azon tanácsi határozat értelmében, ami közösségi rendszert hoz létre az illegális, be nem jelentett vagy szabályozatlan halászat megelőzése, megakadályozása és kiküszöbölése érdekében - ez nagyon fontos feladat, biztos úr, amit személy szerint Ön is lelkesen oszt.
Negyedszer: a Bizottságnak nem szabad elutasítania az alkalmazások átruházását az engedélyező hatóságokra anélkül, hogy a tagállamoknak lehetőséget nem adna észrevételeik benyújtására.
Ötödször: a Bizottság nem utasíthatja el az alkalmazások továbbítását, hacsak nem kerül a Bizottság tudomására - megfelelően indokolt tények alapján -, hogy egy tagállam nem felelt meg egy adott megállapodás szerinti kötelezettségeinek.
Végül hatodszor: azon közösségi halászhajók, melyekre kiállították az engedélyezést, átadják megfelelő nemzeti hatóságaiknak a fogásokkal és a halászati kísérletekkel kapcsolatos adatokat az érintett megállapodásnak és halászatnak megfelelő gyakorisággal. Az átadási kötelezettségeknek összeegyeztethetőknek kell lenniük az e-napló szabályozásban foglaltakkal.
Kollégáimra hagyom, hogy többet szóljanak ezekről a módosító javaslatokról, mivel egyesek maguk a szerzők.
Carmen Fraga Estévez
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (ES) Tisztelt elnök asszony! Általánosságban, eltekintve néhány szemponttól, amit a Halászati Bizottság a Tanáccsal egyetértésben kijavította a Bizottságot a túlzott óvatosság elkerülése érdekében, támogatjuk a javaslat lényegi szempontjait, melynek célja, hogy a közösségi vizeken kívül működő hajók közösségi engedélyezési rendszerének közös kereteket adjunk.
Az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) és az Európai Demokraták frakciója tehát a Halászati Bizottság által már elutasított módosító indítványok ellen fog szavazni, amit újra előterjesztett 40, pont az ellenkező oldalt támogató aláírás, melyben ragaszkodnak ahhoz, hogy a kvótacseréről szóló határozatok maradjanak a halászati engedélyezések általános törvényi szabályozásán kívül.
Véleményem szerint, tekintettel arra, hogy a Számvevőszék jelentése a szabályozói politika hiányosságáról továbbra is főcímnek számít, és az a döntés született, hogy lássunk neki egyszer és mindenkorra az illegális halászat elleni küzdelemnek, nem túl elfogadható azt követelni, hogy egyes megállapodások továbbra is egy olyan általános kereten kívül helyezkedjenek el, ami az egyenlő és nem diszkriminatív eljárás alapvető jogi garantálásához nagyon is szükséges, mind az üzemeltetők, mind pedig a tagállamok között.
Rá kell mutatni arra, hogy elárasztott bennünket a különböző közösségi, elsősorban hajózási politikák integrált és koordinált összpontosításával kapcsolatos munka, mely egy olyan gyújtópont, amit a Parlament teljes mértékben támogat, csakúgy, mint a közösségi törvényi szabályozás egyszerűsítésének még ennél is fontosabb folyamatát.
E tekintetben nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy több, mint 9 000 különböző megállapodások és regionális halászati szervezetek alatt működő hajóról beszélünk, ami több, mint 16 000 halászati engedély feldolgozását jelenti, ugyanis egyetlen megállapodás sem - legyen az északi vagy déli - mentesül eme kötelezettség alól.
Ha bárminek, akkor annak jött el az ideje, hogy harmonizáljunk és egyszerűsítsünk egy keretrendszert, hogy azt a lehető legszabványosabbá tegyük, és a továbbiakban ne hozzunk létre olyan különbségeket, amik csak megnehezítik az ellenőrzést és a szabályokkal szembeni bizalmatlanságot generálnak.
Catherine Stihler
a PSE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök asszony! Örülök, hogy beszélhetek a halászati engedélyekről szóló Morillon-jelentésről - vagy úgy is mondhatnám, a volt Stihler-jelentésről. Mint eredeti előadó arra kényszerültem, hogy levegyem nevemet a jelentésről, amikor Halászati Bizottság elutasította legfontosabb módosítási javaslataimat. A javaslat a halászati engedélyezéseket lett volna hivatott egyszerűsíteni. Ehelyett a Bizottság túlzásba esett egy szükségtelen cikkel, melyben magának juttatta a halászati kvóták újbóli elosztásának jogát.
Amennyiben a jelentést módosítás nélkül támogatják, akkor az igazságtalanul diszkriminatív lesz az északi országokkal és történelmi halászati jogaikkal szemben, és veszélyezteti a relatív stabilitást. Az, hogy a Bizottság korlátozás nélküli felhatalmazást ad a halászati jogok újbóli elosztásának lehetőségére, hiú remény, főleg, ha szűkösebbek a halászati lehetőségek. Fel kell tennünk magunknak a kérdést, hogy vajon egy korlátozás nélküli halászattal nézünk-e szembe az Északi-tengeren. Ez nem áll a skót halászok érdekében, de nem szolgálja az állomány védelmének és megőrzésének érdekét sem. A közös halászati politikák következő felülvizsgálata 2012-ig esedékes, és ez a jelentés a vészjel arra, hogy a történelmi halászati jogok veszélyben vannak az Északi- és a Balti-tengeren. Újból benyújtottam a legfontosabb módosító indítványokat a plenárisra, és arra ösztönzöm a kollégákat, hogy támogassák azokat. Ha ezek a módosító indítványok megbuknak, akkor azt javaslom, hogy szavazzanak a jelentés ellen.
Struan Stevenson
Tisztelt elnök asszony! Azzal szeretném kezdeni, hogy gratulálok Morillon úrnak a jelentés átvételéhez a bizottság részéről, de valójában sajnálatomat kell kifejeznem Stihler asszonynak, mivel nagyon sokat dolgozott, és aztán, amint azt hallottuk, vissza kellett vonnia nevét a jelentésről. Ez mindig nagy frusztrációra ad okot, miután az előadó sok kemény munkát fektetett egy olyan összetett munka elkészítésébe, mint ez is. De megértem a mögöttes okait.
Bár a Parlamentben kevesen elleneznének olyan javaslatokat, amelyek a halászatok megfelelését segítik elő, a jelentés a 13. cikkében, ami a halászati lehetőségek alacsony kihasználtságával foglalkozik, nagyon aggasztó számomra, hogy egyszerűen a bizottságnak adja a halászati jogok újbóli elosztásának jogát egyik tagállamtól a másiknak. Ez egyértelműen aláásná a relatív stabilitás teljes elképzelését, és mint olyan, destabilizálná a közös halászati politika egyik alapelvét. Gyakorlatilag a 13. cikk egy fajta trójai faló, mivel úgy tűnik, több köze van a korábban más tagállamoknak juttatott halászati jogok megszerzéséhez, mint a bürokrácia és az aktatologatás csökkentéséhez, illetve a megfelelés növeléséhez, amiről - azt hittem - az egész jelentés szólt.
Tudom, hogy a Halászati Tanácsnál az Egyesült Királyság, Németország, Hollandia és Dánia mind hasonló aggodalmuknak adtak hangot, így, amint azt Stihler asszony is említette, ez a régi észak-déli megosztottság újjáéledése, amiről azt hittem, hogy már régen eltűnt, és olyan dolog, amelynek nem kívánjuk a visszatértét. Őszintén remélem - Borg biztos úr korábban elhangzott megjegyzéseivel ellentétben -, hogy holnap a Parlament a Stihler asszony által benyújtott és 40 képviselő által aláírt 20., 2.1, 22. és 23. módosítások mellett szavaz.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Köszönöm, elnök asszony! Stevenson Úr! Biztos vagyok abban, hogy az imént említett módosítások ellen fogunk szavazni, és nincs kétségem afelől, hogy ez az észak-dél helyzet teljesen új Önnek. Mostanáig Ön csak az északi helyzetet tapasztalta, mi pedig csak a délit. Most szeretnénk tapasztalni valamit az északi helyzetből, mivel úgy tűnik, hogy jól működik a dolog Önöknek északon, és így a déliek közülünk szeretnének osztozni belőle.
Először is szeretnék gratulálni a bizottságnak ahhoz, hogy beleegyezett a javaslat szövegének egyszerűsítésébe, mivel igaz, hogy az első változatnak vannak nehezen elfogadható elemei. Az ellenőrző szabályozás felülvizsgálata, a Grönlandi Szerződés és valami, amit a biztos úr javasolt, az IUU-halászatról szóló szabályozás javaslata, mind lehetővé teszi, hogy ezen javaslat kiterjedése korlátozva legyen.
Biztos vagyok abban, hogy holnap képviselőcsoportom azon módosító indítványok ellen fog szavazni, ahogy azt a bizottságban is tette, melyeknek célja a többletet jelentő halászati lehetőségek felhasználásáról szóló általános mechanizmus elfogadásának elkerülése, egy olyan dolog, amit mindig támogattunk, ahogy mindig is a többlet halászati lehetőségek alkalmazásánál egy egységes rendszer meglétét helyeseltük, ami minden módosító indítványra vonatkozik, nem csupán a déli megállapodásokra, ami a Tanács kötelezettsége volt a Grönlanddal kötött partneri megállapodás ratifikálásakor. Következtetésképpen azt hiszem, elmondhatom, hogy képviselőcsoportom azon módosító indítványok ellen fog szavazni, amelyek azt akarják elérni, hogy ez a rendszer csak a déli megállapodásokra vonatkozzon, az északiakra nem. Így tehát azt hiszem, hogy valamennyire alkalmaznunk kell majd ezeket, hogy mindannyian elégedettek legyünk.
Ami a 12. cikket illeti, egyetértünk azzal, hogy legyen egy ideiglenes eljárás az engedélyek kiosztására, még azelőtt, hogy a Tanács elfogadja a megállapodás ratifikálásáról szóló megállapodást, és úgy gondoljuk, hogy törvényes megoldást kell találni erre a kérdésre. Így tehát egyetértünk a Bizottsággal abban, hogy szükség van egy olyan mechanizmusra, ami biztosítja, hogy a 12. cikkben szereplő halászati lehetőségek nincsenek veszélyben, ha a halászati megállapodások ratifikálásának folyamata nem fejeződik be.
Avril Doyle
Tisztelt elnök asszony! A Bizottság szerint az ennek a javaslatnak a célja, hogy a közös halászati politikák céljait szolgálja, és lehetővé tegye a Közösségnek, hogy jobban biztosítsa a nemzetközi kötelezettségeknek történő megfelelést.
A Közösség halászathoz használt hajóraja körülbelül 20 ország körüli felségvizeken aktív a bilaterális megállapodások értelmében. Azonban mivel az Európai Közösség vizeiben történő halászat korlátozásával akarjuk halászatainkat fenntarthatóan irányítani, óvatosnak kell lennünk abban, hogy ne exportáljuk a túlhalászat problémáját azzal, hogy olyan engedélyt adunk ki a hajóknak, amivel szabadon kifoszthatják a harmadik országok vizeit.
Amint arra a múlt hónapban rámutattam Borg biztos úrnak, különös figyelmet kell szentelnünk Afrikával szembeni nemzetközi erkölcsi kötelezettségeinknek. Afrika óceánjai tengeri forrásainak tarthatatlan, hatalmas mértékű kifosztása a halászatok összeomlását, a kritikus ökoszisztémák elvesztését és a tengeri élőlények kihalását okozza. A probléma nagy része az EU és egyéb halászati cégek bejelentetlen, illegális és szabályozatlan halászatából adódik. Csupán csak 2005-ben a halak körülbelül 40%-át engedély nélkül, vagy a szabályok megsértése mellett fogták Bissau-Guinea vizeiben.
Joe Borg
A Bizottság tagja. - Tisztelt elnök asszony! Először a tengeren túli országok és területek bevonásának kérdése kapcsán azt szeretném tisztázni, hogy a szabályozás nem vonatkozik rájuk, mivel a javaslat nem terjed ki a tengerentúli országok és területek által fellobogózott hajókra. Azonban vonatkozik a legtávolabbi régiókra, melyek közösségi vizeknek tekintendők.
Egyetértek azokkal, akik támogatják ezt a javaslatot, mivel nagy kiterjedésével azt vállalja fel, hogy minden megállapodást még hatékonyabbá tegyen, valamint biztosítsa a pénzért kapott értéket a Halászati Bizottság és mások, így például a Számvevőszék által felállított átfogó célokkal egybehangzóan.
A módosító indítványokkal kapcsolatban hadd mondjam el újra, hogy bizonyos módosításokat elfogadunk, amint azt jeleztem. Másokat lebeszélt az első elnökségi kompromisszumos szöveg hatékonysága vagy az, hogy a javasolt módosítások már a szabályozásban vagy más egyéb törvényi rendelkezésben biztosítva vannak.
Szeretném megismételni, hogy valamennyi halászati megállapodást be kell venni a javaslat égisze alá, melynek megfelelően a közösségi hajók halásznak. Ez alapvető fontosságú, mivel az ENSZ tengerjogi egyezménye alá tartozó államok, amint azt már említettem, felelősek a lobogójukat viselő hajókért.
Másodszor: a kevéssé kihasznált halászati lehetőségek újbóli elosztására azért kerül sor, hogy optimalizája a halászati megállapodásokban foglalt halászati lehetőségek kihasználását. Végtére is ez a halászati megállapodások egyetlen megfelelő kezelése, és ez nem fogja aláásni a relatív stabilitást, tekintettel arra, hogy a javaslat 13. cikkének (6) bekezdése a következőket mondja ki: "Az alkalmazások jelen cikk szerinti átruházása semmilyen szempontból nem befolyásolja a halászati jogok tagállamok közti jövőbeni elosztását.” Azaz újbóli elosztásra kerül sor, hogy maximalizálni lehessen a halászati megállapodásokban adott vagy azok szerint rendelkezésre álló halászati lehetőségeket, és nem egy olyan eszköz lesz, ahol a relatív stabilitás aláásására állítanak precedenst.
Végezetül azt is el szeretném mondani, hogy ez a rendelkezés rendszeres velejárója lesz a harmadik országokkal kötött halászati partneri megállapodásoknak, és a Tanács beleegyezésével benne foglaltatik a grönlandi szerződésben is.
Philippe Morillon
előadó. - (FR) Tisztelt elnök asszony! Lehet, hogy nem lesz az egész időre szükségem ahhoz, hogy elmondjam, ez a vita megéri a fáradságot, és ezt az tette lehetővé, hogy egyes kollégáink annak ellenére módosító indítvánnyal éltek, hogy közel egyhangú volt a szavazás.
Fel fogják ismerni, biztos úr, hogy két gond van ezen kérdéssel kapcsolatban. Észben válaszolt az elsőnek megemlített problémára, ami a relatív stabilitás fenntartása. Ez a kollégáim által benyújtott 20-24. módosítások célja. A második gond az, aminek Stihler asszony adott hangot, azaz az, hogy a szabályozás ezen átdolgozásával indokolatlanul ki lehet zsákmányolni a halállományt, főleg a harmadik országokét. Néhány képviselőtársam megismételte már ezt, és éppen ezért írták is alá.
Azt hiszem, elmondhatom ezzel kapcsolatban, hogy nincs semmi olyan a holnap megszavazásra kerülő jelentés szövegében, ami ezt az aggodalmat előidézheti, de a döntés holnap képviselőtársainkon áll, mivel azt hiszem, elnök asszony, hogy be fogja jelenteni, hogy holnap ezt a jelentést szavazásra bocsátják.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra 2008. április 10-én, csütörtökön kerül sor.
