Nedavni potres na Haitiju (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je izjava visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko in podpredsednice Komisije, baronice Ashton o potresu na Haitiju.
Izjavo bo podal tudi Komisar De Gucht, vendar pa najprej predajam besedo baronici Ashton. V veliko veselje mi je, da jo lahko pozdravim, saj sem z njo veliko sodeloval drugje, in želim ji veliko sreče na novem položaju.
Catherine Ashton
visoka predstavnica Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko in podpredsednica Komisije. - Gospod predsednik, hvala za vaše prijazne besede. Spoštovani poslanci, za to razpravo sem prosila, da bi Parlament lahko obvestila o najnovejšem stanju na Haitiju po hudem potresu 12. januarja. Izgube so uničujoče, škoda pa ogromna. Tragedija je prizadela skoraj tri milijone ljudi, število mrtvih pa še naprej narašča.
Gre za neverjetno humanitarno in politično katastrofo. Najprej se bomo osredotočili na sodelovanje z Združenimi narodi in haitijskim vodstvom, da bomo zmanjšali trpljenje Haitijcev. Naša dolgoročna zaveza je obnova Haitija. Tudi veliko Evropejcev je izgubilo življenje, kakih 1000 pa jih še vedno pogrešajo.
Evropska unija se je odzvala hitro, brez želje po publiciteti, ampak da zagotovi pomoč ljudem v stiski. Po nasvetu Združenih narodov smo se odločili, da ne bomo nemudoma odpotovali na Haiti. S tem bi pozornost in omejene vire le usmerili proč od zagotavljanja pomoči. Na Haiti bomo seveda odpotovali ob prvi primerni priložnosti, s komisarjem De Guchtom pa sva se dogovorila, da bo na Haiti odpotoval ta teden, da bo prenesel sožalje EU in izrazil našo podporo tamkajšnjim prebivalcem. Izkoristil bo tudi priložnost, da bo preveril, kako poteka izvajanje naše pomoči do sedaj in se z Združenimi narodi in našimi ljudmi na terenu pogovoril o potrebah, ki so v nadaljnjih tednih in mesecih najnujnejše.
Medtem pa bomo resno in hitro delovali na vseh ravneh: humanitarni, politični in varnostni. V zadnjih dneh sem bila stalno v stiku z državno sekretarko Clintonovo, z vodstvom Združenih narodov, z ministri za zunanje zadeve EU in s Kanado, ki vodi skupino "Prijatelji Haitija": vse z namenom zagotavljanja učinkovitega in usklajenega mednarodnega odziva. V Združene države bom odpotovala ta teden, da se o tem in drugih vprašanjih pogovorimo z administracijo Združenih držav, z generalnim sekretarjem ZN in drugimi v New Yorku.
Združeni narodi so zaprosili za nujno finančno pomoč - 575 milijonov USD - in za logistično pomoč pri prevozu humanitarne pomoči. Generalni sekretar Združenih narodov je včeraj zaprosil tudi za policijske in vojaške okrepitve mirovne misije ZN.
Za mobilizacijo in koordinacijo našega odziva sem špansko predsedstvo prosila, naj včeraj skliče izredni sestanek Sveta za zunanje zadeve. Od uveljavitve Lizbonske pogodbe prvič v celoti pod mojo koordinacijo celovito združujemo prizadevanja Komisije in sekretariata Sveta ter držav članic. To je zares nekaj popolnoma novega.
Včeraj smo imeli produktivno zasedanje Sveta. Vsi so se strinjali glede nujnosti hitrega odziva in tesnega sodelovanja z Združenimi narodi. V zvezi s finančno pomočjo je Svet sprejel naslednje sklepe. Pozdravil je predhodno zavezo Komisije o takojšnji humanitarni pomoči v višini 30 milijonov EUR, poleg 92 milijonov EUR, ki so jih obljubile države članice.
Pozdravil je predhodno zavezo Komisije glede nehumanitarne pomoči v višini 100 milijonov EUR, namreč za sanacijo in obnovo, in se seznanil s predhodno navedbo Komisije o 200 milijonih EUR, ki bi bili na voljo za dolgoročno pomoč.
Pozval je, naj se v primernem roku in po celoviti oceni potreb za obdobje po izrednih razmerah skliče mednarodna konferenca o Haitiju.
Lahko rečemo, da gre za velik odziv v kratkem času. Pomoč bo usmerjena tudi v Dominikansko republiko. Trenutno bo večja težava spraviti pomoč do ljudi, ki jo potrebujejo, kakor pa iskanje denarja. Zagotoviti moramo, da bo pravilno usmerjena v trajno politično in fizično obnovo. Na prošnjo generalnega sekretarja ZN za pomoč pri prevozu humanitarne pomoči in za dodatne policijske enote, me je Svet povabil, naj opredelim prispevke držav članic EU in pripravim predloge za njihovo mobilizacijo. S tem se zdaj ukvarjam.
Takoj po zasedanju Sveta smo zaradi nadaljnjega ukrepanja sklicali sestanek Političnega in varnostnega odbora. Sedaj so že na voljo prve navedbe prispevkov držav članic, vključno z morebitnimi prispevki prek evropskih žandarmerijskih sil. Delo se bo v naslednjih dneh nadaljevalo v okviru pripravljalnih skupin Sveta za hiter in ciljno usmerjen odziv.
Svet za zunanje zadeve se bo ponovno sestal naslednji ponedeljek. Obravnavali bomo stanje na Haitiju in preučili nadaljnje ukrepe.
V novem svetu Lizbonske pogodbe je to velik preizkus za zunanjo politiko EU.Prebivalci Haitija - in naši ljudje - pričakujejo hiter, učinkovit in usklajen odziv. In mislim, da jim to zagotavljamo.
Veselim se sodelovanja s Parlamentom pri tem in vesela sem, da vam lahko danes posredujem te informacije in slišim vaše poglede.
Karel De Gucht
član Komisije. - Gospod predsednik, dovolite mi, da najprej poudarim razsežnosti te katastrofe brez primere - v smislu humanitarnih posledic in posledic za celotno državo.
Haiti je ena od najrevnejših držav na svetu. Gre za državo, ki je v kronično občutljivi situaciji, njene obstoječe osnovne funkcije in zmogljivosti pa so bile zelo resno prizadete. Tudi mednarodna skupnost je bila težko prizadeta. Osebje Združenih narodov in nevladnih organizacij ter osebje naše Komisije je še vedno pogrešano, kar pojasnjuje težave pri organiziranju pomoči na kraju samem. Ljudje morajo razumeti, da se to ne dogaja zaradi pomanjkanja usposobljenosti, ampak zato, ker je bila skupnost, ki zagotavlja pomoč, sama prizadeta. Reševalne operacije ne potekajo tako hitro, ko bi si želeli, vendar vidimo, da iz ure v uro potekajo bolje.
Povedano drugače, ne gre zgolj za reševanje človeških življenj. Dejansko moramo rešiti celo državo. Zato je Visoka predstavnica, Cathy Ashton, pozvala k sklicu tega izrednega zasedanja Sveta, ki je bil zelo koristen instrument za reševanje problema. Dovolite mi, da se na kratko osredotočim na štiri glavne izzive.
Prvič, rešiti je seveda treba humanitarne potrebe. Te so ogromne in zadevajo predvsem nujno medicinsko pomoč za ranjene, vodo in sanitarno pomoč - saj na primer obstaja nevarnost kolere - hrano in zatočišče. Najbolj primanjkuje kirurške pomoči, osnovne zdravstvene nege in zdravil, naprav za čiščenje vode, pomoči v hrani, zavetišč v sili in logistične podpore. Zadostna pa je zmogljivost za iskanje in reševanje.
Prednostne naloge pri usklajevanju organizacije zadevajo zaključek ocene potreb, kar bo omogočilo boljši pregled nad podrobnimi potrebami in organizacijo transportne logistike. Tudi to se bo reševalo v okviru institucij EU.
In končno, organizirati moramo usklajevanje mednarodnih reševalnih aktivnosti. V takih okoliščinah je to vselej zelo težko. Naj poudarim, da so evropske ekipe ECHO in MIC na sam kraj prispele le nekaj ur po potresu. Od takrat tam nenehno ocenjujejo potrebe in usklajujejo pomoč. Sodelujemo z ekipami urada Združenih narodov OCHA in smo v stalnem stiku z Johnom Holmsom, koordinatorjem nujne pomoči ZN.
Drugo področje zadeva izgradnjo ali obnovo osnovnih zmogljivosti države. To je zelo pomembno. Ta država mora ponovno delovati, le ne fizično - večina zgradb je izginila - pogrešajo pa tudi veliko visokih uradnikov, posledica česar so resne motnje v državnih organih.
Svet pozdravlja dejstvo, da bomo tja poslali ekipo strokovnjakov EU s posebno nalogo oceniti najbolj nujne potrebe haitijske države in civilne uprave za zagotavljanje tehnične pomoči. Naše diplomatsko osebje in osebje za sodelovanje na kraju samem je seveda za to najbolj primerno, vendar so že preveč obremenjeni. V naslednjih dneh bo to postalo vse bolj pomembno. Evropska unija in Evropska komisija bi lahko imeli skupaj s Svetom vodilno vlogo pri ponovni vzpostavitvi državnih institucij v fizičnem smislu in v smislu ljudi.
Tretje je seveda načrt obnove države, pri katerem se moramo ozreti izven sedanje faze pomoči. Čez nekaj tednov bodo številne ekipe in oprema za nujno pomoč, ki so trenutno v državi, slednjo zapustile in obstaja nevarnost - kar je zelo običajno za to vrsto nesreče - da pride do drugega vala katastrofe, če naše pomoči in podpore ne ohranimo.
Nemudoma moramo pripraviti obsežne, usklajene, srednjeročne in dolgoročne načrte za skupen odziv EU na krizo. Naše službe se sedaj s tem ukvarjajo. To je treba pripraviti, da se zagotovi ustrezna delitev dela med institucijami EU in državami članicami in usklajen pristop do pomoči, sanacije in razvoja, z vzdržnim in gladkim prehodom med takojšnjo pomočjo in odzivom po izrednem stanju.
Pozivamo vse države članice, da se pri teh prizadevanjih celovito odzovejo in da vse naše zaveze glede usklajevanja in učinkovitosti pomoči spremenijo v dejanja. To je obdobje preizkušanja trdnosti naših zavez, rezultat pa mora biti dober, če želimo uspeti.
In nazadnje, finančna pomoč. Kot je že poudarila visoka predstavnica, bo Evropska komisija zagotovila velik prispevek, najprej v smislu humanitarne pomoči - 30 milijonov EUR, pri čemer največji del - 22 milijonov EUR, če smo natančni - predstavlja popolnoma sveži denar poleg že obstoječih humanitarnih obveznosti, ki jih imamo do Haitija. Hitra pomoč pri obnovi - kar ni humanitarna pomoč, in kar sem pravkar omenil glede državnih ustanov, seveda sodi sem - v višini 100 milijonov EUR, z razmerjem 50-50 med preusmerjenim denarjem in svežim denarjem, in nato dolgoročnejša pomoč pri obnovi, za katero začetni znesek znaša 200 milijonov EUR.
Nato bomo morali ugotoviti, kakšno je stanje. Sedaj slišimo govoriti o številki okrog 10 milijard USD. Meni se to zdi veliko, vsekakor pa tega proračun Komisije ne more zagotoviti. Z donatorsko konferenco in državami članicami bomo morali preučiti, kako bomo na koncu lahko prispevali višje zneske. Gre za paket po vsej EU, ki je sedaj pripravljen, poleg vseh prispevkov, ki jih države članice že dajejo in jih še bodo.
Kot je povedala visoka predstavnica, jutri zjutraj odhajam v regijo - na Haiti in v Dominikansko republiko - na razgovore z oblastmi, tudi o prizadevanjih za obnovo državnih ustanov. Predsednik in večje nevladne organizacije so na kraju samem. Obiskal bom tudi Dominikansko republiko. Pomembno je, da se srečamo tudi s tamkajšnjimi oblastmi, saj so njihovi sosedje. Kot lahko vidite, zaradi situacije, kakršna je, obstaja možnost, da pride do preobremenitve na meji, zato se bom sestal tudi z dominikanskimi organi.
Trenutno je to vse, kar sem želel povedati. Po vrnitvi bom v ponedeljek popoldne poročal Odboru za razvoj.
Gay Mitchell
v imenu skupine PPE. - Gospod predsednik, prepričan sem, da bo Parlament ohranil v spominu vse pogrešano osebje ZN in EU ter vse, ki so sedaj pogrešani in ki trpijo na Haitiju.
Veseli me, da komisar De Gucht odhaja tja in da bo poročal Odboru za razvoj, ko se bo v ponedeljek vrnil. Zelo pozdravljam to odločitev. Če uporabim njegove besede glede razsežnostih posledic brez primere, in menim, da je to ustrezna primerjava v tej vrsti države, zato - kar omenjam mimogrede - zares mislim, da mora Evropska unija biti bolj vidna.
Sedaj, ko imamo visoko predstavnico, ki je podpredsednica Komisije, mora biti ta oseba v zvezi z vprašanji te vrste bolj vidna.
Evropska unija je največja donatorka pomoči na svetu, saj donira 60 % pomoči, prav tako pa smo verjetno tudi največja donatorka humanitarne pomoči. Toda, ko tam gledamo ameriške ladje-bolnišnice, vidimo, da iz EU hodijo tja le države članice, kot so Belgija, Irska, Velika Britanija in druge. Potrebna je vidna prisotnost EU. Zakaj pa ne bojne skupine? Zakaj ne kakšne stalne skupine, po sistemu rotacije, ki bi bile pripravljene za odhod na območje, kadar bi prišlo do takšnih dogodkov?
Nazadnje želim dodati še, da je katastrofa na Haitiju povezana z revščino in ko se bo ta strašna tragedija umirila in o njej ne bodo več poročali, na Haiti ne smemo pozabiti. Čas je, da enkrat za vselej rešimo problem revščine na Haitiju.
Linda McAvan
v imenu skupine S&D. - Gospod predsednik, naše misli so danes z ljudmi na Haitiju v njihovi tragediji, in prepričana sem, da želijo vsi poslanci izraziti svoje sožalje prebivalcem Haitija. To je tragedija, kot je povedal Gay Mitchell, tragedija v državi, v kateri že 75 % ljudi živi pod pragom revščine. Ko zremo v prihodnost, je to tisto, kar bi zares morali videti.
Javnost se je odzvala sijajno na izziv pomoči Haitiju. Samo v Združenem kraljestvu so ljudje v zgolj nekaj dneh zbrali 30 milijonov GBP - in to v času finančne krize - kar pomeni, da nas javnost v naših prizadevanjih za zbiranje sredstev za Haiti podpira.
Visoka predstavnica, zahvalila bi se vam rada za delo, ki ste ga opravili pri posredovanju za hiter odziv EU pri tem. V času cunamija smo spoznali, da je dobra koordinacija tako pomembna kot dejanska finančna sredstva, ki jih zagotavljamo na terenu. Ne gre za to, katera zastava spremlja pomoč, ampak da v sodelovanju z Združenimi narodi pomoč pride na pravo mesto.
Dolgoročno gledano sem zadovoljna, da bo potekala mednarodna konferenca o Haitiju. Mislim, da moramo obravnavati celotno vprašanje Haitija, njegov neporavnani dolg in upam, da bodo vprašanja dolga Haitija na dnevnem redu mednarodne konference. Haiti dolguje 890 milijonov USD mednarodnim upnikom, od tega velik del Mednarodnemu denarnemu skladu. Mednarodni denarni sklad je Haitiju dal posojilo v višini 100 milijonov USD. Ali je to mogoče spremeniti v nepovratna sredstva? Nobenega smisla nima te države osiromašiti za nadaljnjih 100 let. Zato upam, da boste to točko dali na dnevni red sestanka MDS.
Upam, da bomo obravnavali tudi druga vprašanja in menim, da imate prav, ko pravite, da je vprašanje meje z Dominikansko republiko enako pomembno. Še enkrat hvala za vaša prizadevanja in upam, da si bo celoten Parlament prizadeval za dobro usklajeno delo.
Liam Aylward
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, ali lahko najprej zaželim visoki predstavnici, baronici Ashton, veliko uspeha pri številnih izzivih, s katerimi se sooča v svojem mandatu. Kot dobro ve, in kot so poudarili Združeni narodi, je stanje na Haitiju najhujša humanitarna katastrofa v desetletjih, saj število pogrešanih, žrtev in mrtvih stalno narašča.
Posledic te tragedije za ljudi ni mogoče izmeriti. Pomoč začenja prihajati, vsi pa se zavedamo velikih težav, s katerimi se spopadajo reševalci, ko poskušajo zagotoviti pomoč tistim, ki jo najbolj potrebujejo.
Nevladne organizacije so na terenu ugotovile naraščajoče probleme glede varnosti, logistike in birokracije, kar ovira dodeljevanje pomoči in povzroča, da je katastrofalno stanje še hujše. To so problemi, ki odločajo o življenju ali smrti za Haitijce.
V vsej tej zmedi, ki vlada pri delu, namenjenemu zmanjševanju trpljenja in kaosa, sta potrebna jasno vodenje in usklajena pomoč. Nevladne organizacije, državni organi, mednarodne organizacije in lokalni organi morajo sodelovati, da ljudem v stiski zagotovijo nujno pomoč različnih sektorjev.
Jasno je, da država nemudoma potrebuje ogromno mednarodno podporo. Odziv evropskih državljanov in njihova rekordna velikodušnost ter solidarnost so bili izjemni. Včerajšnja napoved več kot 420 milijonov EUR humanitarne pomoči Evropske unije za Haiti kaže odločnost in zavzetost, posredovanje pomoči pa mora biti usklajeno in učinkovito.
Izraženi cilj Evropske unije je konsolidirati in okrepiti globalno operacijo zagotavljanja pomoči. Upam, da si bosta vidva, gospa Ashton in komisar De Gucht, močno prizadevala za izpolnitev tega cilja ob vajinih obiskih Združenih držav, Haitija in drugih držav kasneje ta teden.
Dolgoročen razvoj najrevnejše države na zahodni polobli mora postati prednostna naloga. Pomoč v višini 200 milijonov EUR, ki jo je Evropska unija namenila za dolgoročno obnovo Haitija, je pozitiven začetek, ko pa se bodo kamere umaknile in se bo pozornost svetovne javnosti usmerila drugam, mora Evropska unija kot svetovni voditelj, ukrepati in svojo obveznost izpolniti.
Eva Joly
Gospod predsednik, visoka predstavnica, komisar, gospe in gospodje, ta nova humanitarna kriza, s katero se spopada Haiti, je morda večjih razsežnosti kot vse prejšnje, zaradi česar dvomim, da je mogoče najti prave besede, ko govorimo o žrtvah, o preživelih in ko želimo družinam povedati, kako zelo z njimi delimo bolečino in se zavedamo naše odgovornosti.
Moč potresa še ne pove, kakšna je razsežnost škode. Ta je povezana tudi s kronično revščino, s katero se Haiti spopada že mnogo let. Mednarodna skupnost do sedaj tam ni mogla nič spremeniti. Še več, z vsiljevanjem politik Haitiju, za katere sedaj vemo, da niso bile uspešne, so mednarodne institucije, Evropa in njeni partnerji povečali krhkost njenega socialnega tkiva, gospodarstva in institucij.
V 70-ih letih prejšnjega stoletja je bil Haiti glede hrane skoraj samozadosten. Nekoč je njegova kmetijska proizvodnja pokrivala 90 % potreb. Danes uvoz znaša več kot polovico. To je imelo zagotovo škodljiv vpliv na lokalno proizvodnjo. Pred tem potresom je bil Haiti država brez virov, saj je bil prikrajšan za vire, do katerih je bil upravičen.
Zato moramo Haitiju najprej zagotoviti čim več podpore, da se bo lahko spopadal z izrednimi razmerami.Obžalujemo lahko dejstvo, da je bilo mednarodno pomoč zelo težko zagotoviti. V prihodnje moramo svoje postopke izboljšati. Predvsem pa se moramo zavedati, da dolgoročna razvojna pomoč ne bo učinkovita, če bomo vsiljevali nekaj, za kar mi menimo, da so pravilne prednostne naloge, medtem ko nam vsi na terenu govorijo, da nimamo prav. Najprej moramo analizirati svoje metode in razumeti, da je treba povečati sredstva za dolgoročne razvojne politike. Evropska unija je napovedala višino pomoči, ki jo bo namenila Haitiju, enako pa so storile tudi države članice. Govorimo o približno 130 milijonih EUR za kratkoročne in 200 milijonih EUR za dolgoročne potrebe.
Te številke bi primerjala z drugimi, s 155 milijardami USD, ki jih imajo pripravljene banke v Cityju in na Wall Streetu za izplačilo nekaj tisoč ljudem, zaposlenim v bankah. Zastavlja se vprašanje razvojnega modela, ki ga želimo spodbujati na svetovni ravni.
Nujna humanitarna pomoč je potrebna, vendar sama ne zadostuje. Nikakor ne sme prevzeti mesta razvojni pomoči, na katero pa države, ki naj bi imele od nje korist, ne smejo gledati kot na resničen diktat. Prvi način zagotavljanja pomoči državam v velikih težavah je, da jih še naprej spoštujemo in jim omogočimo, da izkoristijo svoje lastne vire. Odpisati moramo dolg Haitija in poravnati naš dolg do te države.
Gospod predsednik, visoka predstavnica, komisar, gospe in gospodje, naša dolžnost je, da žrtvam na Haitiju pomagamo obnoviti državo, ki je bila opustošena, preden jo je naravna katastrofa obrnila popolnoma na glavo.
(Aplavz)
Nirj Deva
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, naša srca in misli so s prebivalci Haitija v njihovi uri trpljenja. Čestitam baronici Ashton in Karlu De Guchtu glede tega, kar sta povedala, da se je že zgodilo, in tistega, kar se izvaja. Finančna sredstva bodo prav gotovo pritekala. Bil sem v Šrilanki, ko jo je prizadel cunami in kasneje tudi v Indoneziji. Bil sem priča potresom v Turčiji. Opazoval sem, kaj se je zgodilo na Kitajskem. Vedno, ko se katera od teh stvari dogodi, nam česa zmanjka, vendar ne tablet za čiščenje vode ali šotorov ali čiste vode, ampak infrastrukture. Rečemo, oh, infrastruktura je uničena. Seveda je uničena. Morali bi biti sposobni zelo hitro zagotoviti infrastrukturo v sili.
Kako je to mogoče izvesti? Kaj pa letalonosilka? Ima elektriko, jedrsko energijo, ima generatorje za čiščenje vode in helikopterje. Ali bi lahko pripravili globalno reševalno operacijo, ki bi jo bilo mogoče izvršiti v kar najkrajšem možnem času in bi zagotovila zasilna pristanišča, začasna bivališča in vso infrastrukturo, ki je uničena? Ponovno moramo razmisliti o tem, kako reševati življenja takoj po katastrofi.
Patrick Le Hyaric
Gospod predsednik, podpredsednica in visoka predstavnica, komisar, ponovno bi rad povedal, da nas je trpljenje prebivalcev, otroka Haitija zelo prizadelo.
Že sedem dni živijo in skušajo preživeti v resničnem peklu. Izredna svetovna solidarnost greje srce, vendar jo je treba še okrepiti in bolje usklajevati z edinim ciljem pomagati prebivalcem Haitija, ki so žejni, ki stradajo, ki so brez domov in brez osnovne zdravniške oskrbe. Pozdravljamo vse moške in ženske, ki so v to vključeni.
Evropska unija se je odločila, da bo sprostila nekaj začetnih finančnih sredstev. Vendar pri tem ne moremo ostati. Pomoč Evropske unije je treba znatno povečati, pri tem pa mora sodelovati svetovni bančni sistem. Evropske presežke hrane je treba nujno poslati prebivalcem Haitija.
Bodimo odkriti. Naš kontinent Haitiju resnično dolguje za vsa leta prevlade in plenjenja. Naučiti se moramo iz tega, kako so ta otok, karibski biser, obvladovale mednarodne finančne institucije, ki so ga dušile s strašnim dolgom in enako strašnimi obrestmi, povezanimi z dolgom.
Naš parlament se mora izreči v korist takojšnjega in brezpogojnega odpisa tega celotnega dolga. Naša skupina želi, da bi na konferenci, ki bo kmalu potekala v Montrealu, skupaj s prebivalci Haitija izvedli učinkovite priprave na mednarodno konferenco o obnovi in trajnostnem razvoju Haitija.
Ta obnova mora potekati pod okriljem Združenih narodov, tako da si Haitijci lahko gospodarsko opomorejo in si povrnejo svojo politično suverenost. Haiti ne sme biti trofeja v boju za prevlado med velesilami. Prizadevanja Združenih narodov za zagotavljanje podpore pozdravljamo, ne smemo pa dovoliti, da bi severnoameriški voditelji to strašno katastrofo izkoristili za pretvezo in zavzeli otok, da bi ga vodili in nanj namestili vojaške baze.
Evropa mora biti dober vzgled. Imeti mora le en cilj, eno samo skrb: ljudi, otroke Haitija.
Fiorello Provera
Gospod predsednik, gospe in gospodje, rad bi izrazil svojo globoko solidarnost z vsemi, ki jih je prizadela ta naravna katastrofa.
V položajih, kot je ta, z neverjetnim obsegom uničenja objektov in infrastrukture ter več tisoč mrtvimi, je skoraj nemogoče učinkovito zagotoviti pomoč brez minimalnih pogojev javnega reda in varnosti. Kakršne koli operacije zagotavljanja pomoči so težavne brez tesnega sodelovanja pri zbiranju potrebnih stvari in urejenega razdeljevanja pomoči. Bistveno je razumeti, kaj je potrebno, kdo potrebuje in kdaj.
Druga stvar, o kateri je treba razmišljati, je ta, da je prevečkrat prišlo do zlorabe radodarnosti javnih in zasebnih donatorjev in da ogromni zneski denarja niso prišli do tistih, ki so jih zares potrebovali. Zato je potrebno imeti strog sistem nadzora, kar bi preprečilo zapravljanje ali krajo denarja, zlasti v nestabilnih državah, kjer so stopnje korupcije visoke, upravljanje pa slabo. Evropa mora pokazati svojo učinkovitost. Upam, da bo uspešna.
Nick Griffin
Gospod predsednik, groza na Haitiju je šokantna. Človeško je sočustvovati z nedolžnimi žrtvami tamkajšnje naravne nesreče.
Vsi tukaj smo dobro plačani in lahko darujemo. Svojo današnjo sejnino bom podaril, če bodo tudi vsi britanski poslanci Evropskega parlamenta storili enako.Toda naši volivci si zaradi svojih davkov vaše radodarnosti ne morejo privoščiti.
Globalizacija je uničila naše panoge. Banke so uničile naša gospodarstva. Birokracija Evropske unije duši naše podjetnike, prevara z ogljikovim davkom pa milijone potiska v smrtonosno revščino zaradi energije.
Število smrtnih žrtev na Haiti je šokantno, vendar pa bo letošnjo zimo več kot 50 000 upokojencev v Veliki Britaniji prezgodaj umrlo zaradi mraza in stroškov ogrevanja.
Po vsej Evropi se bo število smrtnih primerov povzpelo na več sto tisoč, ker pa ta resnica sramoti politično elito in ker razgalja neustrezno resnico o globalnem segrevanju, bo ta škandal pokopan tako tiho, kot so pokopani naši mrtvi starejši prebivalci.
Na stotine tisoče naših ljudi umira, ker se vlada za to ne zmeni in zaradi davkov EU za mraz, vi pa vztrajate pri metanju denarja drugih za katastrofo na nekem drugem dvorišču. To ni sočutje: to je navadna hinavščina.
Vem, da ta kraj čuti nelagodje do naše krčanske dediščine, vendar pa tako kot vselej naše sveto pismo razkriva večno resnico, ki bi jo večina izmed vas tukaj najraje prezrla - prvo pismo Timoteju, 5:8: "če kdo za svojce, posebno za domače, ne skrbi, je zatajil vero in je slabši od nevernika."
Michèle Striffler
(FR) Gospod predsednik, visoka predstavnica, kot je bilo prej že rečeno, so razsežnosti katastrofe izredne zaradi moči potresa, nedvomno enega najhujših v zgodovini, in zato se bojimo, da bo število smrtnih žrtev ogromno.
Vseeno pa sem zadovoljna zaradi hitrega odziva Evropske komisije in držav članic ter zaradi njihove obljube, ki so jo dale o dodelitvi ogromnega svežnja pomoči v višini 429 milijonov EUR za nujno humanitarno pomoč in obnovo Haitija. Obžalovanja vredno pa je, da so Evropejci delovali neusklajeno in da aktivnosti Evropske unije niso dovolj prepoznavne, kar je v velikem nasprotju z učinkovitostjo ameriškega stroja za pomoč in zaradi česar pozabljamo, da je Evropska unija največja svetovna donatorka humanitarne in razvojne pomoči.
Evropska komisija je aktivirala tudi mehanizem Skupnosti na področju civilne zaščite, ki usklajuje ponudbe za pomoč držav članic in trenutno predstavlja jedro našega sistema odziva na krizne razmere. Nedavni dogodki potrjujejo nujnost izboljšanja odziva Evropske unije na krizne razmere. Bistvenega pomena je prava organizacija zmogljivosti civilne zaščite, zaradi česar bi vas rada spomnila na predlog, ki ga je podal gospod Barnier leta 2006 in ki zadeva vzpostavitev evropskih sil za civilno zaščito; te so že pripravljene in zamisel je treba le realizirati.
Predsednik Evropskega sveta, gospod Van Rompuy, je poleg tega danes govoril v prid silam za hitro posredovanje. Združene države so zgolj v nekaj dneh prevzele prevladujočo vlogo v zadevah reševanja in koordiniranja. Spomniti se moramo vloge osrednje in globalne koordinacije, ki jo ima OCHA, Urad Združenih narodov za koordinacijo humanitarnih zadev, ki je za tovrstno koordinacijo najbolj usposobljen.
Da ne bo pomote, tu ne gre za vojno zastav. Dobra organizacija pa vseeno pomeni prihranek časa in denarja in mislim, da imajo evropski državljani pravico vedeti, kar počne Evropska unija.
Patrice Tirolien
(FR) Gospod predsednik, ali je Haiti obsojen na nesrečo?
Vse od njegove osamosvojitve se izmenjujejo naravne nesreče in politične katastrofe, danes pa se soočamo s tragedijo zgodovinskih razsežnosti. Ogromno je mrtvih, ranjenih, nešteto uničenih objektov, državne politične strukture in organi za sodelovanje pa v razsulu.
Premagati moramo usodo. Evropska unija mora sodelovati v tej dvojni operaciji nujne pomoči in obnove. To smo dolžni zaradi naših številnih vezi s Haitijem, ki so prvenstveno zgodovinske: med nekdanjimi kolonijami je bil Haiti najbolj razvit; drugič, diplomatske: s sporazumom Cotonou je otok postal privilegiran partner; in končno, geografske, saj je Haiti zaradi najbolj oddaljenih regij sosednja država Evropske unije.
Poleg tega kriza na Haitiju pomeni prvo preizkušnjo nove Evropske službe za zunanjepolitično delovanje, ki jo vodite, gospa Ashton. Do sedaj je to zadostovalo. Ta nesreča izpostavlja izzive in izboljšave, ki jih moramo tej strukturi zagotoviti, kajti ne glede na solidarnostno gibanje naše celine, odziv ZDA sproža vprašanja o naši sposobnosti mobilizacije.
Zato izredna prizadevanja v korist evropske koordinacije, prispevkov držav članic ne smejo zakriti težav pri pogovorih o namestitvi evropskih žandarmerijskih sil. Za izdatke Evropske unije je pomembno, da jih usmerjajo Združeni narodi, vendar pa je iz teh težav mogoče sklepati, da mora Evropska unija vzpostaviti avtonomno, integrirano strukturo s sredstvi za izvajanje tako zahtevnih nalog, kot je zagotavljanje humanitarne pomoči v nujnih primerih.
In končno, faza obnove predstavlja ogromen izziv. Nalog ne primanjkuje: politične, administrativne, ekonomske, socialne in okoljske. Morda smo v letu nič nove ere za Haiti. Za Evropo, ki si mora utrditi vodilno vlogo v tem procesu, to pomeni velik političen izziv.
Charles Goerens
(FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, poročila ob 8. uri nas vsak večer spomnijo na nepopisno trpljenje na Haitiju.
Stopnja trpljenja se morda ujema s sočutjem po skorajda vsem svetu. To sočutje je zagotovo spontano in iskreno, vendar je kratko. Trenutek resnice bo čez štirinajst dni, ko se bodo mediji usmerili na druge dogodke. Če nihče ne bo prevzel taktirke, se zna zgoditi, da bodo Haitijci prepuščeni svoji usodi.
V državi, v kateri je treba opraviti vse, začenši s sanacijo in obnovo, je pomembno ravnati tako, da različna zaporedja vodijo do resničnega razvoja. Kar zadeva Evropsko unijo, ima velik izbor instrumentov in dobre izkušnje na tem področju. Zato izzivi, s katerimi se spopada haitijska družba, ki je obupno revna, pomenijo tudi trenutek resnice za Evropsko unijo.
V naslednjih dneh in mesecih bomo morali ukrepati učinkovito in odločno. To je najpomembnejši vidik glede obnove, potem ko bomo ponovno vzpostavili pogoje varnosti in javnega reda, ki so nujni za usklajeno delovanje v državi, kjer je bilo vse poškodovano zaradi potresa, vključno z njenimi institucionalnimi strukturami.
Zato menim, da je pomembno poudariti bistveni vidik: obnova države Haiti mora biti stvar Haitijcev samih. O njihovem razvoju govorimo. Pomagamo jim lahko v partnerskem duhu. Evropa bi storila dobro, če bi to potrdila na mednarodnih konferencah, ki se v zvezi s tem načrtujejo.
Da za partnerstvo, ne za zaščitništvo in neokolonializem!
Edvard Kožušník
(CS) Vsi se bomo zagotovo strinjali, da je to ena od najhujših katastrof v tej regiji v zadnjih 200 letih. In če spregovorim v imenu svojih kolegov iz frakcije Evropskih konservativcev in v imenu svojih sodržavljanov iz Češke republike, bi rad izrazil svoje sožalje in sočutje za vse žrtve in tiste, ki trpijo. Toda ne glede na to tragedijo obstajajo znaki, da je celo po ratifikaciji Lizbonske pogodbe Evropska unija še vedno neusklajena in nesposobna za takojšnje ukrepanje. To me malce spominja na štiriglavega zmaja. Imamo predsednika, predsednika vlade predsedujoče države, predsednika Komisije in imenovanega komisarja. Gospe in gospodje, osebno sem prepričan, da moramo v tem posebnem primeru priznati, da je bila Evropska unija ujeta nepripravljena. Tisti, ki jih niso ujeli med dremanjem, so državljani posameznih držav članic, ki dan za dnem dobavljajo materialno in finančno pomoč.
Ilda Figueiredo
(PT) Gospod predsednik, pridružujem se preostalemu svetu pri izražanju našega sočutja in obžalovanja zaradi tragedije, ki je doletela prebivalce Haitija, in jim želim izreči popolno solidarnost, toda poudariti je treba nekatera vprašanja, ki so po našem mnenju bistvena.
Najprej bi morali ravnanje vsakogar ali vsake države, ki se želi s to katastrofo okoristiti, označiti kot vrnitev v neokolonializem. Zdi se, da se tak odnos skriva za namestitvijo na tisoče severnoameriških vojakov, kljub dejstvu, da večina prebivalstva živi v revščini in da so še naprej žrtve izkoriščanja multinacionalk in vmešavanja zunanjih organov, zlasti Združenih držav.
To je čas za vso humanitarno pomoč, sodelovanje in podporo pri obnovi, ki si jo prebivalci Haitija s svojim dostojanstvom in pogumom zaslužijo. Ne smemo pozabiti, da je bil Haiti kraj, kjer se je 400 000 Afričanov, ki so jih zasužnjili in prodajali Evropejci, uprlo suženjstvu in povzročilo prvo veliko družbeno revolucijo na ameriški celini.
Nujno je treba zagotoviti usklajeno pošiljanje pomoči, vendar se je treba pri tem odpovedati neokolonialističnim težnjam.
Roberta Angelilli
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, Haiti je prizorišče strašne tragedije, katere vzrok sta narava in tudi država, nevredna svojega imena, ki ni sposobna obvladovati nesreče niti najmanjšega obsega in organi za odziv na humanitarne krize, ki niso sposobni upravljati pomoči za civilno prebivalstvo, ki je sedaj plen brezobzirnih ljudi.
Rdeči križ je sprožil opozorilni poziv. Na konferenci v Montrealu, ki bo potekala 25. januarja, mora EU izkazati enotnost in zahtevati enovito, usklajeno upravljanje humanitarne operacije; v nasprotnem primeru obstaja nevarnost kaosa in izgube pomoči, vključno z ogromnimi in dragocenimi zneski, ki jih je danes omenila Komisija ter pomoč držav članic.
Baronica Ashton, izjemno si je treba prizadevati za otroke, predvsem sirote, ki potrebujejo prednostno pomoč, vključno s psihološko podporo; v nasprotnem primeru bodo obsojeni na revščino in izkoriščanje. Prav tako moramo zagotoviti, da mednarodna skupnost ne bo prehitro pripravljena poenostaviti postopkov posvojitve. To bi privedlo do neke vrste legalizacije deportacije otrok, kar pa ni tisto, kar Haiti potrebuje.
Gospod Frattini, italijanski minister za zunanje zadeve ima prav, ko predlaga gradnjo objektov in oskrbne domove, tako da bodo lahko odraščali z dostojanstvom v lastni državi in da jim bodo omogočena občasna potovanja v tujino na počitnice, zlasti pa na izobraževanje. Zaključila bom z vprašanjem: ali smo pripravljeni, v mednarodnem smislu, zmanjšati ali odpisati haitski dolg?
Corina Creţu
(RO) Trenutno ves svet izkazuje solidarnost in sočutje do žrtev katastrofalnega potresa na Haitiju, kar znova kaže na nujnost hitrega in usklajenega ukrepanja v takih razmerah. Omejitev škode je sedaj odvisna od tega, kako učinkovito bo ukrepanje, in kot je tukaj že bilo omenjeno, je način, po katerem so ravnale mednarodne agencije in organizacije, vključno z Oddelkom EU za humanitarno pomoč, vzoren, ne da bi pri tem pozabili na geste posameznih držav članic.
Prepričana sem, da je potrebno vzpostaviti operativne sile za hitro ukrepanje na ravni Evropske unije, saj nam stanje na Haitiju kaže, da je poleg pomoči preživelim nujno tudi zagotavljanje javnega reda in varnosti prebivalstva. Trenutno smo zagotovo v položaju, v katerem številni protestirajo in obtožujejo, da naj bi bil namen izvršiti vojaško zasedbo pod krinko humanitarne pomoči. Toda v razmerah, v katerih sile ZN niso zadostne ali pa so jih dogodki prehiteli, se mora Evropska unija še bolj vključevati, zlasti zato, ker je njena verodostojnost v regiji velika.
Menim, da se moramo, kot Evropska unija, soočiti z obsežnim procesom obnove na Haitiju, hkrati pa s krepitvijo stabilnosti državnih struktur. Seveda pa je zelo pomembno izkazati sočutje prebivalcem države, ki se soočajo s to hudo preizkušnjo, kar vključuje iskanje specifičnih rešitev za postopke posvojitve otrok, ki so po tej katastrofi ostali sirote in zagotavljanje konkretne pomoči prebivalstvu v tem izredno težkem obdobju.
Paweł Robert Kowal
(PL) Gospod predsednik, gospa Ashton, poslušamo mnenja iz različnih delov Parlamenta, vsa pa imajo eno skupno zadevo, eno skupno temo: reakcija Evropske unije, politična reakcija, ni bila zadostna in ni bila dobro koordinirana. Mislim, da bi se morali zahvaliti dobrodelnim organizacijam, da so spontano in, kot vselej, brez napake prevzele odgovornost za izpolnjevanje potreb.
Poleg tega bi morali preučiti tudi, kaj bi bilo mogoče storiti bolje. Za gospo Ashton imam pravzaprav samo eno vprašanje: na vašem novem položaju se prvič spopadate s takšnimi razmerami. Kakšen je glavni zaključek glede tega dogodka in v zvezi z napakami, o katerih tu vsi govorimo? Še pomembneje, kaj je mogoče spremeniti v prihodnosti? Mislim, da je to najpomembnejša stvar, o kateri moramo razmišljati in v veliki meri je naša naloga, da to storimo.
Philippe Juvin
(FR) Gospod predsednik, gospa Ashton, dovolj je! Dovolj je. Enako se dogaja ob vsaki katastrofi, da Francozi pošljejo letalo in pomoč, Belgijci, Italijani, Nemci, vsakdo stori enako, in vsakokrat to storijo sami; vedno se ponavlja enaka zgodba. Na terenu je rezultat vselej enak: ni koordinacije, so neizkoriščene priložnosti za žrtve in pomanjkanje organizacije.
Kdaj se bo to končalo? Kdaj bo Komisija končno ukrepala? Ne nam govoriti, da je to zapleteno, ker so projekti pripravljeni. Samo uporabiti jih moramo. Leta 2006 je gospod Barnier predlagal ustanovitev evropske enote civilne zaščite, pri čemer bi države članice prispevale na prostovoljni osnovi, ne da bi bilo treba čakati na hipotetično soglasje 27 držav članic, tako da bi zbrali obstoječe nacionalne enote za civilno zaščito, jih skupaj usposabljali za skupne tehnike reševanja, skupne komunikacijske metode in s skupnimi štabi.
Enostavno je, gospa Ashton: naredite to s tistimi, ki želijo! Kar zadeva druge, pa se nam bodo pridružili, ko bodo spoznali, da gre za prihodnost. Po cunamiju so bile sprejete zaveze, vendar do danes ni bilo še nič storjenega.
To mi gre težko z jezika; neaktivnost Komisije je kriminal. Gospa Ashton, zakaj je Evropa obsojena na ponavljanje svojih napak? Gospa Ashton, nihče ne izpodbija vaše dobre volje, vendar napovejte tu, danes, ustanovitev evropske enote za koordinacijo. Parlament vam bo sledil. Če potrebujete podporo, smo vam pripravljeni pomagati. Vendar pa nam za božjo voljo ne govorite več o koordinaciji; naj pride do te koordinacije! Ne čakajte do naslednje katastrofe!
Michael Cashman
Gospod predsednik, moram reči, da obstajajo ljudje, ki delajo in tisti, ki govorijo. Zato želim čestitati Svetu, Komisiji in visoki predstavnici za ukrepe, ki so jih sprejeli. Tega ni bilo mogoče predvideti. Gre za nekaj, kar si je težko zamišljati.
Sedim tu in poslušam, kako si nekateri nabirajo poceni politične točke z očitki proti visoki predstavnici, državam članicam in Komisiji, češ da bi bilo treba ameriško roko, ki nekoga najde pod ruševinami in reši življenje, odstraniti in reči "ne neokolonializmu" in da z napadanjem Haitija izboljšate življenja ljudi, ki tam trpijo. Lahko vas je sram.
Storimo vse, da bomo koordinirali. Prepustimo koordinacijo Američanom - če to rešuje življenja, potem to pomeni reševanje življenj. Pozabimo na politično retoriko.
Čestitke za dodeljeno višino sredstev. Čestitke, baronica Ashton, da niste igrali pred občinstvom in da niste zavzemali zračnega prostora in odpotovali na Haiti le zato, da bi le pokazali, da ste tam. Kakšen smisel ima to? Popolnoma nobenega. Zato se ne jezimo na tiste, ki želijo reševati in koordinirajmo skupaj z Američani. Pritisnimo na Združene narode, da bodo zagotavljali pomoč in nehajmo si nabirati poceni politične točke.
(Aplavz)
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
(PL) Gospod predsednik, pridružujem se temu, kar je povedal gospod Juvin - koordiniranje humanitarne pomoči je slabo. Govoriti ne želim le o humanitarni pomoči, ampak o tehnični, strukturni ali razvojni pomoči. Katastrofe ni bilo mogoče napovedati, vendar pa nismo vedeli, v kako groznem stanju je Haiti in da je stvar še hujša, ga je prizadela še ta nesreča. Dolgo časa smo vedeli, v kako slabem stanju je Haiti in kako slabo delujejo njegove strukture. Vemo tudi, da bi v primeru, če bi pred potresom delovale bolje, organizirali pomoč in tehnično sodelovanje s Haitijem na boljši način, te strukture bi delovale bolje, kar bi omogočilo boljšo uporabo naše pomoči in to bi rešilo več tisoč ljudi - kar pa se ni zgodilo.
Ali gospa Ashton, visoka predstavnica in članica Sveta, namerava sprejeti posebne ukrepe, s posebnimi roki, za koordiniranje tehničnega sodelovanja različnih evropskih držav, tako da bodo tretje države, ki jim dajemo pomoč, to pomoč zares dobro uporabile? Ali bomo uporabili kakršno koli vrsto izmenjave najboljših praks med državami, ki imajo veliko izkušenj, v katerih tehnično sodelovanje zelo dobro poteka in državami, ki tehnično sodelovanje šele začenjajo uporabljati? Ali se bo uresničila dobra, skupna, močna evropska politika, ki jo bodo tretje države zares uporabile, tako da človekoljubne pomoči ne bomo dajali na slepo in v naglici, ko se bo na stotine tisoče nepričakovano ljudi znašlo v tragičnem položaju?
David-Maria Sassoli
(IT) Gospod predsednik, visoka predstavnica, gospe in gospodje, velika tragedija, ki je prizadela Haiti, zahteva takojšen odziv in potekajo številne dejavnosti zagotavljanja pomoči in reševanja, ki jih izvajajo posamezne države članice, čeprav med evropskimi državami obstaja dokaj velika konkurenca.
Nova Evropa s svojo visoko predstavnico bi morala biti sposobna zagotavljati lastno pomoč ljudem, ki trpijo. Potres je povrh vsega prizadel najrevnejšo državo na zahodni polobli, v kateri 80 % prebivalstva živi pod pragom revščine, 54 % pa jih živi v popolni revščini.
V teh kriznih razmerah pa gre za še en težaven položaj: namreč za otroke, najšibkejši segment prebivalstva, ki so ostali brez družin, zaščite in države. Zato bi rad pozval visoko predstavnico za zunanje zadeve, naj preuči ukrepe, ki bi omogočili, da evropske države sprejmejo in skrbijo za haitijske otroke do starosti 10 let.
Gospa Ashton, Evropa jih lahko sprejme in jim zagotovi ustrezne življenjske pogoje; v mislih imam omejeno obdobje, dokler se ne uredijo razmere zanje, da se lahko vrnejo v svojo državo. Vse to je mogoče organizirati in za evropske države je to lahko enostavno, bilo bi pa tudi pošteno odzvati se na potrebo po solidarnosti, in preprečiti špekulativne in nezakonite aktivnosti na račun otrok. Govorimo o otrocih, najdragocenejših virih, ki jih moramo na Haitiju zaščititi.
Laima Liucija Andrikien
Gospod predsednik, v zadnjih dneh je bilo veliko pritožb zaradi neučinkovitosti in počasnosti odziva na haitijsko krizo.
Številne kažejo na vse hujši problem pomanjkanja varnosti, vse hujši obup med tistimi, ki so potres preživeli in grozno pomanjkanje hrane in oblačil.
Ti problemi zares obstajajo in rešiti jih moramo čim prej. Moramo pa pohvaliti ukrepe številnih mednarodnih akterjev, od vlad do organizacij civilne družbe ter posameznikov po vsem svetu.
Evropska unija je zagotovo med tistimi, ki so izrazili svojo iskreno solidarnost s prebivalci Haitija. Toda številni so celo danes kritizirali domnevno počasen odziv EU na krizo, čeprav pri EU ne gre le za odločitve, sprejete v Bruslju. Nacionalne vlade so že poslale več tisoč mož in žena na pomoč Haitijcem in namenile več milijonov evrov pomoči.
Vloga EU bi morala biti osredotočena bolj na srednjeročno in dolgoročno pomoč in usmerjena v obnovo haitijskih mest in vasi, njihovo infrastrukturo, šole in bolnišnice.
Evropska unija je zagotovo lahko forum, pod okriljem katerega je mogoče razdeljevati in usklajevati evropsko srednjeročno in dolgoročno pomoč.
Zaveza, ki so jo nedavno sprejele Komisija in države članice, da bodo namenile skoraj 500 milijonih EUR, je zagotovo velik in pomemben korak v tej smeri, in vsi bi to morali podpreti.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Najprej želim izraziti svoje sožalje in solidarnost s prebivalci Haitija, ki jih je ta katastrofa tako zelo prizadela.
Mi v Evropski uniji nismo vojaška sila in niti ne želimo biti. Toda zaradi našega socialnega modela smo sila v svetu. Prav tako smo sila, s katero je treba računati pri našem razvojnem sodelovanju in človekoljubni pomoči in ponosni smo na to.
Danes Haiti, pravzaprav katastrofa, ki je to državo prizadela, pomeni izziv za nove institucije, vzpostavljene z Lizbonsko pogodbo. Sedaj je čas za človekoljubno pomoč, toda zelo kmalu bo prišel čas za obnovo, spodbujanje razvoja in zagotavljanje pomoči za upravljanje in vzpostavitev institucij. In mi se moramo enoglasno odzvati na pričakovanja ljudi na Haitiju. Odzvati se moramo s kombiniranjem funkcij visokega predstavnika s funkcijami komisarjev za razvoj in človekoljubno pomoč.
Zakaj? Zakaj moramo vsi delovati skupaj? Za uspešnejše koordiniranje pomoči iz držav, za zagotavljanje učinkovitejše pomoči, za izražanje z evropskim glasom, ki je v svetu prepoznan in za izpolnitev pričakovanj, ki jih svet v takih časih od nas pričakuje: za podporo v tej človekoljubni krizi in za spodbujanje razvoja. Kar se dogaja danes na Haitiju, je lahko jutri že druga katastrofa in lahko pojutrišnjem prizadene kateri koli del sveta.
Jim Higgins
Gospod predsednik, ena od najrevnejših držav na svetu je bila opustošena v zgolj 15 sekundah, žrtev slabe vlade, žrtev diktature in korupcije. Petdeset tisoč ljudi mrtvih, na tisoče še vedno pogrešanih, tri milijone pa jih je ostalo brez doma.
Odziv Združenih držav je bil hvalevreden, nekoliko manj odziv Združenih narodov, vendar se moram strinjati z vsem, kar je bilo povedanega. Pri tem ne gre za politične točke, gospod Cashman: naš odziv je bil vse prej kot ustrezen. Ostali smo v zavetrju Združenih držav.
Logistične težave bodo premagane - čista voda, zdravila, hrana in streha nad glavo - vse to se bo zgodilo pravočasno. Če se želi rešiti iz te krize pa Haiti potrebuje demokracijo, ki v celoti deluje in gospodarstvo, ki lahko vzdržuje svoje ljudi. Njegovo oživitev je treba meriti v naslednjih letih in ne le v tednih ter mesecih po tej krizi.
Kot je bilo že večkrat omenjeno, izginil bo s televizijskih zaslonov. Od novice številka ena bo postal novica številka tri v naslednjih dveh ali treh tednih, nato pa ga več ne bo. Toda pri tem gre za resničen izziv, kajti leta 2008 sta Haiti prizadela dva uničujoča orkana. Za njima sta ostala revščina in obup. Svetovni voditelji so takrat obljubili 600 milijonov EUR. Dejansko je bilo nakazanih le 40 milijonov EUR.
Potrebujemo ponovno rojstvo, preporod, ponovno prisotnost in obnovo Haitija. Voditi in upravljati ga je treba na pravilen način, zlasti pa pripraviti jasno in izvedljivo strategijo, da bo Haiti ponosen, neodvisen in demokratičen, kot mora biti in kar do sedaj ni bil in kar je privedlo do te katastrofe.
Roberto Gualtieri
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, človekoljubna katastrofa brez primere na Haitiju nas je vse globoko prizadela in Evropska unija je dolžna, da po svojih najboljših močeh prispeva k prizadevanjem mednarodne skupnosti, pri tem pa uporabi vse instrumente, ki jih ima na voljo.
Kar zadeva finančne vire, je v zadnjih dneh in urah prišlo do znatnega napredka. Več pozornosti si zaslužijo drugi vidiki odziva Evrope, izogniti pa se moramo skrbi za našo podobo in se namesto tega osredotočiti na bistvo, kot je pravilno povedala visoka predstavnica.
Jasno se je pokazala osrednja vloga misije MINUSTAH tako glede civilne zaščite kot varnosti, z izključitvijo avtonomne misije CSDP, toda ključnega pomena ostaja koordinacijska vloga EU v podporo misije ZN.
Gospoda Juvina bi v zvezi s tem rad spomnil, da ta koordinacija obstaja in da jo na področju civilne zaščite izvaja Center za nadzor in obveščanje, na področju varnosti pa Situacijski center, upamo pa, da bo rezultat tega dela namestitev evropskih žandarmerijskih sil, kot so izrecno zahtevali Združeni narodi.
Z vidika visoke predstavnice in Komisije bi bilo dobro preučiti, kako se CNO in Situacijski center v praksi odzivata spričo tako zahtevnih nalog in preizkušenj, kako deluje njuna koordinacija in ali so njihovi instrumenti in viri ustrezni.
To nam bo koristilo tudi kasneje, ko bomo morali preučiti ustreznost teh instrumentov in sposobnost konzularne zaščite, vendar sedaj ni čas za te razprave. Sedaj je čas za ukrepe in zaveze in v celoti podpiramo ukrepe, ki jih je sprejela visoka predstavnica.
Milan Zver
(SL) Tudi sam izražam sočutje za to, kar se je zgodilo na Haitiju, pa vendarle tudi čestitke Evropski komisiji in evropskim inštitucijam, da so relativno dobro reagirale.
Vendar se tudi sam sprašujem, kot nekateri kolegi, ali so reagirali dovolj hitro. Morda bi bila tudi dobra prisotnost takoj predsedujoče na licu mesta tragičnega dogodka, to je pomembno iz mnogih vidikov.
Ne strinjam se s tistimi, ki pravite, da je prisotnost vojakov in drugih, ki skrbijo za red, to lahko nek začetek kolonialnega odnosa do tega. Takšno govorjenje se mi ne zdi pošteno in fair.
Pomembno pa je, da na naslednji mednarodni konferenci za Haiti določimo tudi dolgoročne ukrepe - kako vzpostaviti, ponovno vzpostaviti državne ustanove, da bodo lahko delovale, zlasti mislim politike na področju zdravstva in pa šolstva. Le te politike oziroma ta področja in te institucije lahko dolgoročno vzpostavijo Haiti kot nekoliko stabilnejšo državo, kot je bila tudi doslej.
María Muñiz De Urquiza
(ES) Gospod predsednik, poudariti želim, kako pomembno je, da Evropska unija zagotovi vodenje: ne le takojšnje nujne človekoljubne pomoči, ampak tudi dolgoročnega sodelovanja pri obnovi države. Sodelovati moramo z lokalnimi organi oblasti in s haitijsko vlado, saj je država že zadosti ranljiva in bi jo še bolj oslabili, če bi mednarodne organizacije delovale kot nadomestilo za organe oblasti. Sodelovati moramo tudi z lokalnimi nevladnimi organizacijami.
Izrazila bi rada priznanje za hiter odziv španskega predsedstva, tako v smislu koordiniranja pomoči kot dajanja virov pomoči na razpolago Evropski uniji, ki jih je Španija že imela v državi in regiji, saj je prva evropska donatorka pomoči ne samo v Latinski Ameriki ampak tudi na Haitiju.
Marielle De Sarnez
(FR) Gospod predsednik, gospa Ashton, pri politiki gre zlasti za simbole in zato menim, da ne bi smeli biti tukaj, ampak na Haitiju; menim tudi, da zaradi tega ne bi smeli potovati v Združene države, ampak na Haiti.
Po mojem mnenju - in to pravim z veliko žalostjo - niste ocenili razsežnosti dogodka, te grozne tragedije, in če vse to upoštevamo, odsotnost Evrope tam nikoli ni bila bolj očitna. Smo največja donatorka, vendar pa ne obstajamo.
Prav tako se mi zdi, da se s pospešenim imenovanjem, z ustvarjanjem vse več novih funkcij in naslovov, naš obstoj krči in zato bi si morali zastaviti nekaj vprašanj. Koliko katastrof se še mora zgoditi, preden bodo voditelji Evropske unije končno izpolnili svoje odgovornosti? Poročilo gospoda Barniera je na voljo že od leta 2006. Zakaj ga še nismo potrdili? Zakaj ga še nismo začeli izvajati?
James Nicholson
Gospod predsednik, mislim, da smo izrazili vse naše misli in da so te s tistimi, ki so izgubili življenja: ljudje iz Združenih narodov, prebivalci Haitija in ljudje, ki trpijo, čeprav so ostali živi.
Potrebujemo dobro koordinirano operacijo, ki je ne bi smelo nič preprečiti. Pozdravljam obljubo, ki smo jo dali v Evropi prebivalcem Haitija. Upam, da nam bo to uspelo izpeljati, kajti prizadelo me je, prav pa imajo tisti, ki razmišljajo o tem, kaj se bo zgodilo čez dva tedna, ko Haitija ne bo več v medijih in ne bo več deležen medijske pozornosti? Kaj bodo ti ljudje storili takrat?
Da, nujnost obnove Haitija je jasna, kratkoročna in tudi dolgoročna, toda sedaj je najpomembneje zagotoviti razdelitev pomoči trpečim ljudem na terenu, ljudem, ki so prizadeti. Popolnoma se strinjam s pripombami, ki jih je gospod Cashman podal prej. Gre za preveč pomembno stvar, da bi si kovali politične točke.
Luis Yáñez-Barnuevo García
(ES) Dovolite mi, prosim, da prvih nekaj sekund namenim za čestitke visoki predstavnici, Svetu, Komisiji in rotirajočemu predsedstvu Evropske unije za hitrost, koordinacijo in prizadevanje, ki so ga pokazali od vsega začetka.
Morda niso bili deležni velike medijske pozornosti, ki jo je spodbudil prihod 10 000 ameriških marincev na otok, vendar je po mojem mnenju vse potekalo zelo hitro in učinkovito, in sam imam veliko izkušenj. Omenil bi rad le eno stvar, ki med razpravo še ni bila omenjena: 50 % preživelih, ki so jih izpod ruševin rešili v prvih 78 urah, so rešile ekipe iz Evrope in držav članic.
Frédérique Ries
(FR) Gospod predsednik, kot je že povedala gospa Joly, v nekaterih razmerah besede in številke izgubijo ves smisel in postanejo smešne: dva milijona beguncev - kot smo slišali - morda več, več kot 200 000 mrtvih, država, ki je uničena, glavno mesto, ki je skoraj zbrisano z zemljevida.
Sedaj je najbolj nujno najti zadnje preživele - če so še - pokopati mrtve, nahraniti žive, razdeliti vodo, zdraviti, operirati in obnavljati. Vse države so zelo hitro priskočile na pomoč, s svojimi viri, opremo, psi, ljudmi in dobrosrčnostjo. Gre za ogromno, izjemno operacijo, toda za nacionalno operacijo.
Evropa mora sedaj svoja prizadevanja zagotovo okrepiti in dati vsebino tej zamisli, ki jo številni izmed nas že več let zagovarjamo tu v Evropskem parlamentu in drugod, namreč o ustanovitvi evropskih sil za civilno zaščito, zelene čelade ali bele čelade - barva ni pomembna - ljudi, vire in skupne strategije.
Pri pobudi EU-FAST, ki jo je podal gospod Verhofstadt leta 2003 ali EuropeAid, ki jo je podal gospod Barnier leta 2006 - očetovstvo tako in tako ni pomembno - je zamisel ta, da bi to omogočilo hitro ukrepanje in da bi skupaj bili pripravljeni.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Gospod predsednik, čudno se mi zdi, da so ljudje tu govorili o prepoznavnosti in da so dvomili o motivih Združenih držav Amerike, kajti sedaj je pomoč tista, ki je potrebna. Posebej tragično se mi zdi to, da so ta trenutek med ruševinami ljudje, ki bi jih bilo še vedno mogoče rešiti. Storiti je treba vse, kar je mogoče, da se stanje izboljša.
Ko so bile pred kratkim ustanovljene sile za obvladovanje kriznih razmer za okrepitev evropske zunanje in varnostne politike, vključno z obrambno politiko, je bil razlog za to, vsaj na Finskem, da bodo te sile namenjene tudi ukrepanju v primeru naravnih nesreč in da bodo te sile lahko pomagale, kadar se take katastrofe zgodijo kjerkoli na svetu, seveda tudi v Evropi. Sedaj pa sile za obvladovanje kriznih razmer nimajo kaj početi v različnih delih Evrope, kjer so nameščene. Nimajo kaj početi. Na srečo v Evropi ni kriznih razmer in zato so brez dela. Kaj preprečuje tem silam za obvladovanje kriznih razmer, da bi se vključile v krizo, kot je ta, če bi jih zaprosili za pomoč?
Zigmantas Balčytis
(LT) Danes, po uveljavitvi Lizbonske pogodbe, obravnavamo verjetno najhujšo tragedijo, ki smo ji bili kdaj koli priča in razumeti moramo stališče visoke predstavnice, ko mora na začetku svojega mandata reševati dokaj zahtevno nalogo in rekel bi celo, da se s podobno še nikoli ni bilo treba ukvarjati. Danes res opazimo nekatere pomanjkljivosti in v prihodnosti potrebujemo bolje pripravljene skupne sile Evropske unije, ki bi lahko sodelovale v reševalnih operacijah. Mislim, da bi današnji največji prispevek bil ta, da bi bil denar, ki je bil danes omenjen, posredovan v Republiko Haiti, da bi ga čim prej namenili za obnovo infrastrukture, kot je omenil predsednik Haitija, in da bi ga morda uporabili tudi za odstranitev nekaterih porušenih domov, ki sedaj ležijo na ulicah.
Catherine Ashton
visoka predstavnica Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko in podpredsednica Komisije. - Gospod predsednik, kot sem na začetku omenila, sem želela priti v ta Parlament, da bi slišala stališča. Upoštevam in razumem razočaranje spoštovanih poslancev glede tega, da bi bilo probleme mogoče bolje reševati.
Poslanci so postavljali vprašanja o prepoznavnosti in koordinaciji. Glede na to, da je Amerika bližje, da je sposobna hitre mobilizacije, kot v tem primeru, so slike, ki jih gledate na televizijskih zaslonih, o njih. Dejstvo, da smo z Združenimi državami sodelovali tako tesno in usklajeno, je pomemben del tega, kar počnemo sedaj in kar bomo delali v prihodnje.
Seveda pa sploh ni dvoma o tem, da smo takoj, ko nas je sredi noči zbudila novica o potresu, mobilizirali vse naše ljudi, kakor hitro je bilo mogoče. Za odziv smo mobilizirali enaindvajset držav članic. Opravili smo delo, s Svetom in Komisijo, ki sta prvič sodelovala, in če lahko dodam, je minilo šele osem dni, odkar sem bila pred vami na zaslišanju.
Enaindvajset držav članic z 11 ekipami za iskanje in reševanje, petimi poljskimi bolnišnicami, šestimi naprednimi zdravstvenimi postajami, 40 zdravstvenimi ekipami, šestimi napravami za čiščenje vode; vse to smo poslali, kolikor hitro je bilo mogoče in zahvaljujem se državam članicam za delo, ki so ga opravile. Zahvaljujem se tudi uradnikom, ki so delali in še delajo dan in noč pri organiziranju te operacije.
Zelo hitro sem povprašala Združene narode, prisotne na kraju samem in generalnega sekretarja Ban Ki Muna, kako lahko pomagamo na najboljši način. Sama na mestu samem nedvomno ne morem veliko prispevati, razen da zavzemam dragoceni prostor, saj letala zaradi trenutnega slabega stanja letališča niso mogla pristajati in so krožila nad njim. Nisem zdravnica. Nisem gasilka. Moja naloga je bila zagotoviti koordinacijo, pogovoriti se s skupino, imenovano Prijatelji Haitija, usklajevati se z Združenimi državami in zagotoviti, da so vse sile usmerjene v delo na terenu.
Zahvaljujem se, tako kot spoštovani poslanci, nevladnim organizacijam in ljudem na terenu. Razdejanje, do katerega je prišlo, je imelo na Združene narode ogromen vpliv, saj so izgubili mnoge izmed svojih višjih uslužbencev, kakor tudi na nevladne organizacije, ki se ne morejo odzvati tako hitro, kot bi želele, saj so umrli njihovi ljudje.
Vse to je povzročilo, da so se ljudje, kot ste lahko gledali, kakor tudi mi, spraševali, kje je pomoč. Neizmerno težko je v takih razmerah zagotoviti pomoč, vendar ponavljam, da ljudje delajo neutrudno. Stvari se počasi urejajo, pomoč prihaja, vendar pa niti za trenutek ne smemo podcenjevati težkih okoliščin na terenu.
Ali je delo potekalo dobro? Da. Ali sem zadovoljna? Ne. Na začetku prvih tednov svojega dela vam zelo jasno pravim: slišim, o čem govorite. Slišim razočaranje. Razumem ga. Prav imate, ko me kritizirate, da stvari niso dobre in da morajo biti v prihodnje boljše. Prav imate. Stvari bi bilo treba in jih je treba izboljšati.
Sama pa moram spremljati dogajanja in se iz njih naučiti sedaj, zato da bo v prihodnje sodelovanje uspešnejše, kar pa ne pomeni, da podcenjujem ogromno delo, ki je bilo opravljeno in ki se še izvaja uro za uro, dan za dnem.
Dolgoročno gledano imajo spoštovani poslanci popolnoma prav.Ko bodo kamere ugasnile, moramo biti mi tam. Tam moramo biti fizično prisotni in pa s podporo, ki jo lahko damo. Strinjam se, da mora biti vprašanje dolga predmet razprav, ki potekajo. Strinjam se, da je delo treba opravljati v partnerstvu s haitijskim prebivalstvom, ki mu je treba izkazovati ustrezno spoštovanje. Strinjam se z nujnostjo obnove infrastrukture, kakor tudi, da je treba zagotoviti priznanje vloge Združenih narodov ter omogočiti, da jo bodo lahko izvajali.
Zato ne odhajam le v Združene države, kjer se bom srečala s državno sekretarko Clintonovo, ampak tudi v Združene narode na razgovor z generalnim sekretarjem in ključnimi ljudmi o tem, kaj lahko storimo sedaj za boljše sodelovanje v prihodnje, saj kot pravite, bo to izredno pomembno.
Naj zaključim z realnostjo stanja. Kot so povedali spoštovani poslanci, je to država, v kateri je več kot 70 % ljudi že živelo pod pragom revščine. Zelo pomembno je, kot so omenili spoštovani poslanci, da je ustrezna skrb zagotovljena otrokom, zlasti sirotam, in da bo zaradi opustošenja potrebna pomoč še veliko let.
Naj povem še nekaj o trenutni infrastrukturi. Zelo so bili poškodovani bolnišnice, električna napeljava, komunikacije, oskrba z vodo, pristanišča in letališča. Zgradbe glavnih državnih institucij, predsedniška palača, parlament, ministrstva za finance, pravosodje, načrtovanje, zdravje in notranje zadeve so popolnoma uničeni. Številne visoke državne uradnike pogrešajo. Zmogljivosti haitijske vlade ne delujejo. Kot ste povedali, je ena najrevnejših držav na svetu, in ker moramo ponovno zgraditi infrastrukturo, se tudi jaz zavezujem, da se bom po najboljših močeh trudila, da bomo to storili.
(Aplavz)
Karel De Gucht
član Komisije. - (FR) Gospod predsednik, najprej bi gospodu Le Hyaricu, ki je pozval, naj se presežki hrane pošljejo na Haiti, rad povedal, da to ni pristop Evropske unije, preprosto zato, ker Komisija te proizvode raje kupuje v regiji. Preverili bomo, ali jih lahko nabavljamo v regiji, namesto da bi naše presežke prevažali na Haiti.
Drugič, v zvezi s celotno zadevo glede koordinacije, civilne zaščite in tako naprej bi rad povedal samo tri stvari.
Prvič, civilna zaščita je v pristojnosti držav članic in vse pobude glede koordinacije je treba izvajati na tej osnovi. To je bil tudi predlog v Barnierovem poročilu, vendar pa do sedaj še nismo sprejeli sklepa. To je pristojnost držav članic in ne Komisije.
Drugič, kar zadeva civilno zaščito in njeno koordinacijo, je od cunamija leta 2004 civilna zaščita EU postala močnejša in veliko učinkovitejša. Virtualne vaje seveda nikoli ne morejo v zadostni meri preveriti učinkovitosti našega sodelovanja, kakor lahko to, na žalost, opravijo naravne nesreče. V tej krizi nečlanice EU pozivajo CNO, naj preveri, kako lahko prispevajo k operaciji reševanja z zmogljivostmi EU.
Tretjič, ne pozabimo, da sta v drugi Barrosovi Komisiji humanitarna pomoč in civilna zaščita združeni pod enim komisarjem, in menim, da je to zelo dobra rešitev. Poleg tega imamo sedaj tudi visoko predstavnico, ki bo nosila dvojni klobuk. V zvezi s koordinacijo se je v preteklosti dogajalo to, da je sicer znotraj Komisije ni manjkalo - o čemer bom spregovoril čez kako minuto -, ampak je včasih manjka obstaja med evropskimi institucijami in državami članicami in med Evropsko komisijo in Svetom. Bistvo tega dvojnega klobuka je bilo prav v tem, namreč da bi Svet in Komisija lahko bolje delovala skupaj, in menim, da se je v tej krizi to izkazalo kot velik korak naprej.
Nazadnje bi rad povedal tudi, da so me besede nekaterih govorcev malce užalostile. Kot komisar seveda ne morem biti žalosten, moram pa le ugotoviti, da ne izražajo dovolj zahvale vsem našim ljudem, ki delujejo na kraju samem in v Bruslju od prve ure, dan in noč, ob koncih tedna, brez pritoževanja, ne da bi zahtevali kakršno koli nadomestilo.Zelo trdo delajo in v nekaj urah so delovali na kraju samem, čeprav so tudi njihovi objekti bili zelo poškodovani.
Zato prosim, da ne pozabite, za kako strašno nesrečo gre, ki je nepredvidljiva, na katero se je mogoče odzvati šele, ko se zgodi in kjer je treba pokazati, da znamo organizirati odziv v zelo kratkem času. Mislim, da Komisija to izkazuje. Mislim, da so države članice naše ukrepe nemudoma in obsežno podprle, zaradi česar bi lahko bili nekoliko manj kritični do teh storitev.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo na delnem zasedanju v februarju.
Pisne izjave (člen 149)
Maria Da Graça Carvalho  
Izraziti želim svojo solidarnost s prebivalci Haitija, prizadetimi zaradi potresa, ki je državo stresel 12. Januarja, in pozdravljam zaveze EU glede pomoči. Evropska unija je največja svetovna donatorka humanitarne in razvojne pomoči. Nekaj ur po katastrofi je EU zagotovila 3 milijone EUR pomoči za začetne operacije reševanja. Za prvo sanacijo in obnovo je bilo namenjenih 134 milijonov EUR. Za dolgoročnejšo sanacijo je namenjenih 200 milijonov EUR, poleg 92 milijonov, ki so jih dale različne države EU. Te zneske, ki skupaj znašajo 429 milijonov EUR, je mogoče še povečati, kar je odvisno od ocene potreb. Čestitam Evropski komisiji za koordinacijo pomoči, vendar sem razočarana, ker Evropska unija na kraju samem ni dovolj prepoznavna. To škoduje ugledu EU v mednarodni javnosti in je v nasprotju z ugledom ZDA, ki so prispevale 91,6 milijona EUR. Med to krizo se je pokazala velika potreba po zdravstveni oskrbi, zato pozivam, naj se poveča kvota zdravnikov in zdravstvenih tehnikov ter logistična podpora.
Gaston Franco  
Presenečen sem zaradi neprisotnosti visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko na prizorišču naravne nesreče na Haitiju. Kljub uveljavitvi Lizbonske pogodbe ima Evropska unija še vedno težave pri pojavljanju na mednarodnem prizorišču, kar je obžalovanja vredno. Zdi se mi, da je evropski sistem odziva na krizne razmere preveč razdrobljen, prezapleten in da ni dovolj uspešen. Kar zadeva sanacijo Haitija (za katero je namenjenih 100 milijonov EUR) in obnovo države (200 milijonov EUR), kaj natančno bosta financirala ERS in instrument za stabilnost? Za izpolnitev zahteve ZN glede logistične in varnostne podpore menim, da mora biti Evropska unija sposobna uporabiti vse instrumente, ki jih omogoča Lizbonska pogodba, vključno z vojaškim odzivom. Pozivam na hitro vzpostavitev evropskih sil za civilno zaščito, kot jih je predvidel gospod Barnier leta 2006, z namenom zagotavljanja načrtovanega, dobro koordiniranega in učinkovitega evropskega odziva. Nedavne izjave, ki jih je podal gospod Van Rompuy, gredo v pravo smer. Zagovarjal je oblikovanje sil za hitro posredovanje v primeru humanitarne krize. Kakšne vrste projekt bo to in kdaj bo ugledal luč sveta?
Filip Kaczmarek  
Gospe in gospodje, poročila, ki jih dobivamo s Haitija, so šokantna. To je ena najhujših katastrof, ki jih poznamo. Toda že sedaj lahko sprejmemo nekatere sklepe, ki so lahko koristni v prihodnosti. Jasno se kaže, da mehanizmi za koordinacijo humanitarne pomoči niso najboljši. Pomoč Haitijcem bi lahko bila bolj učinkovita, če bi donatorji humanitarne pomoči lahko uporabljali boljša sredstva za koordinacijo svojega dela. Izboljšanje sodelovanja ni le zadeva Evropske unije, saj so za napredek na tem področju potrebni konstruktivna analiza in ukrepi vseh pomembnih donatorjev. V položajih, kot je ta danes na Haitiju, so pomembne hitrost, ustreznost in prožnost. Danes ni čas za razprave na primer o tem, kdo bi moral nadzirati letališče v glavnem mestu Haitija. To je seveda pomembno, vendar bi bilo treba odločitve o uporabi posebnih rešitev sprejemati kdaj drugič. Sedaj moramo storiti vse, da pozornost namenimo najpomembnejšemu cilju - reševanju človeških življenj.
Alan Kelly  
v pisni obliki. - Nedavni potres na Haitiju nam kaže, kako krhko je lahko življenje na tej zemlji. Vse so nas ganile slike in zgodbe, o katerih so v zadnjih dneh poročali mediji. Odziv svetovne skupnosti na to naravno nesrečo je bil neverjeten in zahvaljujem se vsem, ki pomagajo pri reševanju ali pri financiranju reševanja s svojih domov. Cele generacije bodo potrebne, da si bodo prebivalci Haitija popolnoma opomogli od tega, upamo, enkratnega dogodka v življenju. Pomembno je, da ta parlament tem ljudem izkaže solidarnost. Moja želja bi bila, da bi imela Evropska unija vodilno vlogo pri dajanju upanja v boljšo prihodnost za te ljudi. Kratkoročno nujno pomoč je treba nadgraditi z dolgoročnejšo pomočjo, da si bodo prihodnje generacije lahko opomogle od te grozljive preizkušnje. Dosedanji odziv poslancev tega parlamenta iz vseh političnih skupin je nadvse spodbuden. Veselim se sodelovanja s svojimi kolegi, da bom lahko po svojih močeh pomagal ljudem na Haitiju. Evropska unija si mora prizadevati, da postane vzor za to, kako so premožni vselej pripravljeni pomagati tistim, ki jim je sreča manj naklonjena.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska  
Gospod predsednik, vsak dan do nas prihajajo tragične informacije o strašnem potresu na Haitiju. Iz njih jasno izhaja, da se Haiti, potisnjen v popoln kaos in brez podpore, ne more spopasti s to grozno tragedijo. Celotna mednarodna skupnost, vključno z Evropsko unijo, mora zagotoviti humanitarno pomoč žrtvam te nesreče, ki so ostale popolnoma brez osnovnih potrebščin. Zato ustrezne strukture Evropske unije odločno pozivam, naj sprejmejo takojšnje in učinkovite ukrepe za čim hitrejšo osnovno pomoč in podporo pri odpravljanju posledic potresa na Haitiju.
