Stabilizacijsko-pridružitveni sporazum ES/Bosna in Hercegovina - Stabilizacijsko-pridružitveni sporazum ES/Bosna in Hercegovina (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je skupna razprava o
poročilu gospe Pack v imenu Odbora za zunanje zadeve o predlogu Sklepa Sveta in Komisije o sklenitvi stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani ter Bosno in Hercegovino na drugi strani - C6 0255/2008 -;
in izjavi Sveta in Komisije - Stabilizacijsko-pridružitveni sporazum ES/Bosna in Hercegovina.
Doris Pack
Gospod predsednik, komisar, predsednik Sveta, gospe in gospodje, pred kratkim sem prebrala, da je Bosna država, ki misli dobro, toda država, ki ne deluje. Ta država mora živeti z Daytonskim sporazumom, ki je leta 1995 na srečo končal vojno, ki pa vsebuje premalo za državo kot celoto, da bi delovala, in premalo, da bi propadla.
Država ima politični razred, ki je skorajda neuporabna, ko pride do prevzemanja odgovornosti. Dva politika v državi obvladujeta politično prizorišče in vplivata drug na drugega kot medsebojno povezani cevi. Eden se hoče vrniti v čas pred letom 1999; z drugimi besedami, hoče razdružitev obeh entitet. Drugi hoče iz svoje entitete narediti državo v državi.
Vendar pa lahko država Bosna in Hercegovina deluje samo, če se vsak sooči z dejstvi in se zave, da je ustavna reforma mogoča samo s soglasjem vseh treh etničnih skupin. Obe entiteti morata krepiti državo kot celoto. Zato se morajo bosanski politiki lotiti ustavne reforme prek pristojnih institucij, predvsem parlamentov, in zagotoviti, da bodo v proces vključili civilno družbo.
Za zgled bi lahko služila muslimansko-hrvaška federacija. Neizvedljiva konfiguracija skupnosti, kantonov in zvezne vlade ni bila njena krivda, vendar pa je bil to nesmisel. Ravni odločanja je treba zmanjšati na nujno potrebni minimum in jih čim bolj približati državljanom, če naj se izpolni zahteve stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma in za pristop k EU.
Okoli 167 ministrov in vse, kar to vključuje, najbolj izčrpavajo državo. Rivalstvo med obema omenjenima politikoma in njunimi pristaši ima usodne posledice. Etnične skupine ščuvata drugo proti drugi na preizkušen in zanesljiv način s podpihovanjem strahu in nezaupanja. Etnično ločevanje se je še povečalo, namesto da bi se zmanjšalo. Namesto da bi se vsi zavzeli za skupno energetsko oskrbo, ustvarili delujoč skupni trg, izboljšali splošni izobraževalni sistem in pritegnili vlagatelje v državo z verodostojnimi politikami, trenutni politiki vladajo strankarski spori in brezmejno nezaupanje.
Ali Sarajevo še potrebuje visokega predstavnika? Svojih obsežnih pooblastil že dolgo ne uporablja. Nihče se več ne boji njegovega ukaza, ki ga sploh ni; zato se lahko vprašamo, če obstaja razlog, zakaj njegovega položaja ne prevzame posebni predstavnik EU in poskrbi za pogoje EU, da bodo bosanski politiki lahko končno začeli najpomembnejše reforme, potrebne za to, da se država premakne naprej.
Politiki ne bi mogli biti bolj nedejavni, kot so zdaj, celo ne po njegovem odhodu. Ostaja nam samo še upanje, da se bodo morda takrat zbudili in usodo vzeli v svoje roke. EU si s financiranjem in znanjem in izkušnjami že leta prizadeva, da bi državo osvobodila iz njene agonije, toda rezultati niso izjemni. Ljudje, ki bi se radi vrnili, se ne morejo, in posledično postaja etnično ločevanje vse globlje. Nepregledna privatizacija in korupcija, pomanjkanje svobode tiska v delih države, zastraševanje nevladnih organizacij: zaradi vsega tega ljudje izgubijo upanje na uspeh in državi obrnejo hrbet.
Neskončna razprava o politični reformi je več kot tri leta obvladovala politično prizorišče, dokler ni bilo doseženo soglasje o osnutku zakona, ki je skoraj brez vsebine. Kljub temu se je EU oklenila te slamice in podpisala sporazum, da bi tako lahko končno napredovala pri drugih pomembnih političnih projektih v državi.
Tudi v Parlamentu podpiramo ta korak in čakamo, da bodo politiki izkoristili to priložnost. Še enkrat bi rada poudarila, da lahko samo celotna država Bosna in Hercegovina postane članica EU. Kdor spodkopava njeno zmožnost delovanja, noče doseči tega cilja, ne glede na to, kaj pravi. Zato lahko samo pozovem vse poslance parlamenta v regiji, naj se končno spametujejo in svojo politiko utemeljijo na dobrobiti svojih državljanov.
Jean-Pierre Jouyet
predsednik Sveta. - (FR) Gospod predsednik, komisar, dragi gospod Rehn, gospa Pack, gospe in gospodje, za začetek se želim zahvaliti gospe Pack za kakovost njenega poročila in za to, kar je pravkar povedala, saj mi bo omogočilo, da bom v zvezi s to težko temo krajši.
Kot veste, Svet velik pomen pripisuje evropski perspektivi glede držav Zahodnega Balkana, kot lahko potrdim danes. To gibanje v korist evropskemu povezovanju Balkana je bilo začeto na pobudo francoskega predsedstva, ki še naprej zelo podpira ta cilj. To gibanje se je začelo leta 2000, ko je Evropska unija prvič zbrala vse te države na vrhu v Zagrebu in priznala njihovo stremljenje k pridružitvi Uniji.
Danes ima vsaka balkanska država takšno perspektivo, ki zagotavlja stabilnost regije in razvoj, politični in gospodarski, vsake države. Poleg tega ima ta perspektiva pomen, in zlasti pomen glede Bosne in Hercegovine, ki je država v regiji, ki - vas moram spomniti? - je najbolj trpela zaradi sporov, ki so bili posledica razpada nekdanje Jugoslavije. Toda danes je - kot ste izpostavili, gospa Pack - ta država na križišču med sprejetjem evropske perspektive, ki jo bo popeljala celo do pristopa k Evropski uniji, in umikom vase na podlagi nazadnjaške nacionalistične retorike.
Iz tega sledi, da je izredni napredek, dosežen v prvem četrtletju leta 2008, Uniji omogočil podpisati stabilizacijsko-pridružitveni sporazum z Bosno in Hercegovino. To je bil znak, da so z voljo in odločnostjo politiki te države bili sposobni doseči soglasje in izvesti potrebne reforme. To je odločenost, ki jo je Svet želel priznati s podpisom sporazuma v juniju, ko so bili izpolnjeni štirje pogoji. Naj vas spomnim na te štiri pogoje: dobro splošno sodelovanje z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo, reforma javne radiotelevizije, izboljšanje javne uprave in začetek politične reforme.
Podpis sporazuma in začasnega sporazuma 16. junija v Luksemburgu je bil posebno pomembna stopnja v odnosih med Unijo in Bosno in Hercegovino. To naj bi dalo nov zagon prizadevanjem države, da se pridruži Evropski uniji. To je zagon, ki ga je treba izkoristiti brez odlašanja.
Spomnil bi vas, da je začasni sporazum začel veljati 1. julija. To je prvi korak, toda rekel bi, da ni konec začetka! Storiti je treba še veliko. To smo skupaj s komisarjem Rehnom, ki je prisoten v Parlamentu, povedali njenim državnikom, ko smo se z njimi sestali ob koncu Generalne skupščine Združenih narodov in med srečanjem trojke.
Na ključnih področjih sporazuma in evropskega partnerstva moramo ne samo utrditi doseženi napredek, ampak tudi, kot ste poudarili, gospa Pack, pospešiti reforme. Izjemno pomembno je, da je zagon reform, ki zadeva pravno državo, izpolnjevanje demokratičnih pravil in tudi zadeve v zvezi z reformo policije, močnejši kot je danes.
Ne dovolimo, da se nam govori, da obstajajo problemi, ki zadevajo razkol med politiki in javnostjo v Bosni in Hercegovini, kajti vse raziskave kažejo, da so evropske težnje prebivalstva Bosne in Hercegovine izredno močne. Več kot 80 % tega prebivalstva si resnično želi pristopiti k Evropski uniji! Kaj je tisto, kar politike Bosne in Hercegovine ovira pri odzivanju na legitimne težnje prebivalcev države?
Z naše strani, v kontekstu Unije, delamo vse, kar lahko, da to državo podpiramo gospodarsko in finančno, ji pomagamo razvijati se, ji pomagamo napredovati na poti modernizacije policijskih organov s policijskimi misijami, ki smo jih vzpostavili, skupaj z vojaškimi misijami.
Izkušnje zadnjih pristopov - in tu bom zaključil - kažejo, da se prizadevanja v zvezi z evropsko agendo izplačajo. Rad bi, da politični voditelji Bosne in Hercegovine razumejo naslednje: Stabilizacijsko-pridružitveni sporazum zagotavlja trdne temelje in vzvod za trdno zavezo s strani te države. Ne bomo jim prenehali pomagali, toda naredili smo tisto, kar je bila naša odgovornost doseči. Zdaj je v rokah politikov te države, da resnično doumejo, kakšne so njene zaveze in jih izpolnijo, da bi zagotovili izbiro edine možne poti, in sicer neprelomljivo zavezo tesnejšemu povezovanju z Evropsko unijo.
Olli Rehn
član Komisije. - Gospod predsednik, najprej bi se rad zahvalil Doris Pack za njeno izjemno poročilo. Pozdravljam priložnost, da danes z vami razpravljam o Bosni in Hercegovini v tako ključnem trenutku za to državo in njene evropske težnje.
Podpis stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma (SPS) lanskega junija je bil pomemben korak naprej za Bosno in Hercegovino. Skupaj z začetkom dialoga o vizumih je dal jasen znak ljudem te države, da je njihova prihodnost v Evropski uniji.
EU je parafirala SPS lanskega decembra in ga podpisala junija, ker so politični voditelji države sodelovali in dosegli soglasje o glavnih pogojih, predvsem o reformi policije. To dokazuje, da je mogoče doseči napredek in prebroditi krize, če obstaja politična volja, kot je pravilno poudaril gospod Jouyet.
Vendar pa je to soglasje od takrat propadlo in reforme so se ustavile. Nacionalistična retorika pred lokalnimi volitvami v oktobru je bila eden izmed dejavnikov za to poslabšanje. Vendar pa so politični problemi države precej globlji od tega.
Pomanjkanje skupne vizije med voditelji države o njeni prihodnosti in soglasja glede reform EU resno škodujejo njeni evropski prihodnosti. Obstaja tudi odprto nestrinjanje glede večine političnih vprašanj, medtem ko ni občutka nujnosti ali odgovornosti za prebroditev tega političnega mrtvila.
Predsedstvu države sem izrazil svojo resno zaskrbljenost med obiskom v Sarajevu pred nekaj dnevi. Poudaril sem, da mora Bosna in Hercegovina zdaj reforme, povezane z EU, dati na vrh svoje politične agende in obravnavati prednostne naloge evropskega partnerstva, vključno z vzpostavljanjem države in institucij.
Vaša resolucija pošilja močan signal voditeljem Bosne in Hercegovine, naj nadaljujejo z reformami in spravijo svojo državo nazaj na pot v Evropo.
Prav tako mora Bosna in Hercegovina biti enotna, da bi napredovala pri evropskem povezovanju. Drugi preskusni kamen zmožnosti države, da zagotovi približevanje EU, je popis prebivalstva. Z vidika EU so, kot vsi vemo, podatki popisa ključnega pomena za socialno in gospodarsko načrtovanje in razvoj ter za večino politik Skupnosti.
Komisija bo svojo oceno o položaju v Bosni in Hercegovini pripravila v poročilu o napredku 5. novembra. Kot vi bomo tudi mi izpostavili dejstvo, da lahko voditelji Bosne in Hercegovine bodisi nadaljujejo s pričkanjem in zaostanejo za svojimi sosedami bodisi nadaljujejo z reformami in se premaknejo proti EU.
Vaša resolucija poudarja, da mora zaprtje urada visokega predstavnika in krepitev vloge Evropske unije ostati naš končni cilj. Strinjam se.
Prihodnost urada visokega predstavnika je stvar odločitve Sveta za uresničevanje miru, vendar pa je vsekakor v interesu Bosne in Hercegovine, da doseže točko, ko urad visokega predstavnika ne bo več potreben, in s tem tlakuje pot močnejši prisotnosti EU in prizna perspektivo EU države. Z drugimi besedami, ko prehajamo v drugo fazo naših odnosov, mora Bosna in Hercegovina sama prevzeti lastništvo reformnega procesa, na katerem temelji njena perspektiva EU. Podpis SPS letos poleti je dal priložnost, ki se je ne bi smelo zapraviti. Izziv za voditelje Bosne in Hercegovine je, da dosežejo takšno stopnjo političnega soglasja, ki je drugje v regiji Zahodnega Balkana zagotovila napredek pri povezovanju EU. To so že storili, zato jim to lahko ponovno uspe. Upam, da bo naše sporočilo zdaj slišano.
Anna Ibrisagic
Gospod predsednik, junija letos je Bosna in Hercegovina podpisala stabilizacijsko-pridružitveni sporazum z EU. Država je tako storila pomemben korak naprej na tej poti k članstvu v EU, toda delo še zdaleč ni zaključeno. Zavezanost EU se ne more in ne sme zmanjšati v prepričanju, da se bo zdaj vse samodejno uredilo. Ostaja cela vrsta izzivov. Ustavna reforma ni bila izvedena. Vprašanje državne lastnine v okrožju Brčko še vedno ni rešeno.
Obstajajo očitno izredno različna stališča v Bosni sami in znotraj mednarodne skupnosti glede tega, kdaj in kako je treba zapreti urad visokega predstavnika. Trdno sem prepričana, da zaprtje tega urada samo po sebi ne more biti cilj. Namesto tega bi cilj moral biti, da je treba izpolniti zahteve in pogoje, ki jih je Bosni naložil Svet za uresničevanje miru, tako da bi bilo mogoče urad visokega predstavnika spremeniti v urad posebnega predstavnika EU. V zvezi s tem, pa tudi v zvezi z vrsto drugih izzivov, s katerimi se sooča Bosna, je zelo pomembno, da je mednarodna skupnost enotna. Verjeti, da se bodo lahko lokalne strani v Bosni same sporazumele o ustavnih reformah na primer, je naivno in, rekla bi celo, preprosto nevarno.
Nova ustava mora voditi k močni in skupni državi, če naj bo država zmožna še naprej se približevati EU. Politični dialog v Bosni pa ne nakazuje kakršnega koli interesa za dosego tega. Prav tako nevarno je verjeti, da se lahko zavezanost mednarodne skupnosti zmanjša zdaj, ko je Bosna dosegla določen obseg napredka in se mednarodna vojaška prisotnost nenehno zmanjšuje. Nasprotno, prav zdaj mora EU prevzeti še več odgovornosti. Določeni ukrepi, kot na primer olajšanje potovanj in študija v tujini, skupaj s pomočjo pri razvoju demokracije in izvajanju potrebnih reform, sta samo dva primera področij, kjer lahko in mora EU postati dejavnejša.
Naša zavezanost in način, na katerega bomo v naslednjih nekaj mesecih obravnavali razmere v Bosni, bosta odločilnega pomena ne samo za prihodnost in varnost Bosne, temveč tudi za prihodnost in varnost regije kot celote.
Libor Rouček
Stabilizacijsko-pridružitveni sporazum je prvi celovit mednarodni sporazum med Bosno in Hercegovino in Evropsko unijo. Sporazum bi moral olajšati in pospešiti prehod Bosne in Hercegovine v popolnoma delujočo pravno državo in tudi popolnoma delujoče gospodarstvo. Izpolnitev tega sporazuma bo zagotovila osnovne predpogoje za prihodnje polnopravno članstvo Bosne in Hercegovine v EU. Hitrost, s katero bo ta sporazum začel veljati, bo odvisna predvsem od splošne želje in pripravljenosti državljanov Bosne in Hercegovine in njenih političnih voditeljev.
Sporazum je bil podpisan z Bosno in Hercegovino kot celoto in ne z njenimi ločenimi entitetami. Če naj Bosna in Hercegovina nekega dne postane članica Evropske unije, je v interesu obeh entitet in vseh treh skupin, da sodelujejo pri vzpostavitvi enotne in pravilno delujoče države. Cilj združenih sil Bosancev, Srbov in Hrvatov mora prek njihovih glavnih političnih strank torej biti krepitev uprave države na vseh ravneh. Pomemben del tega procesa je vprašanje prihodnjih institucionalnih ureditev. Mednarodna skupnost, vključno s predstavniki EU, lahko tu ponudi pomoč. Kakršne koli institucionalne ureditve pa morajo biti rezultat prostovoljnega sporazuma med državljani Bosne in Hercegovine. Po mojem mnenju je pomembno, da pristopni proces upošteva tudi gospodarsko uspešnost države. Tudi tu obstaja potreba po sodelovanju obeh entitet, da bi vzpostavili skupni notranji trg za celotno Bosno in Hercegovino. Nesprejemljiva situacija je, da bi država zaprosila za članstvo skupnega evropskega trga, medtem ko njen trg ostaja razdrobljen. Naj končam s tem, da izrazim zadovoljstvo s poročilom Doris Pack in pozovem države članice EU k hitri ratifikaciji sporazuma.
Jules Maaten
v imenu skupine ALDE. - (NL) Gospod predsednik, komisar, gospod predsednik Sveta, jutri bomo glasovali o resoluciji o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu med EU in Bosno in Hercegovino. Medtem ko moja skupina podpira sporazum, pa hočemo, da se ga uporabi za zagotovitev, da bo država izvajala reforme in modernizacijo na številnih ključnih področjih.
Bosna ni pripravljena na članstvo v EU, še zdaleč ne. V smislu oblikovanja vlade in pravosodja je treba v Bosni storiti še veliko. Več pozornosti bi bilo treba nameniti tudi izsleditvi vojnih zločincev in njihovemu sojenju ter boju proti korupciji in mednarodnemu kriminalu. Bolj kot karkoli drugega pa se je treba spopasti, kot je bilo že mnogokrat povedano tu, z notranjimi strukturami, birokracijo in notranjim sodelovanjem.
Priznati moram, da sem bil med nedavnim obiskom Sarajeva resnično šokiran zaradi pomanjkanja odgovornosti na strani politikov v tej državi. Komisar se je tega dotaknil že prej, gospa Pack pa je temu vidiku v svojem odličnem poročilu namenila veliko pozornosti.
Človek dobi občutek, da vse probleme, ki pestijo to državo, povzroča zunanji svet, in da morajo zato vse rešitve priti iz zunanjega sveta. Je tako, kot da bi bila igra pingponga, ki se jo tam igra na različnih ravneh in v različnih razsežnostih, krivda zunanjega sveta in bi jo zato morali rešiti mi. Vendar tako ne gre. Ni samo v našem interesu, da se stvari v Bosni spravi na pravo pot in nam Bosna pride nasproti na polovici poti, je tudi v interesu Bosne.
Kar se mi je zdelo pozitivno, in to bi želel poudariti, so prizadevanja na strani podjetnikov vseh vrst, velikih in malih družb, ki se tam trudijo gospodarsko postaviti na noge - čeprav se jim to zelo otežuje zaradi pomanjkanja notranjega trga -, nevladnih organizacij, ki dajejo vse od sebe in delajo dobro, in predvsem prispevek Evrope v tej državi: evropske enote tam, visoki predstavnik in nenazadnje delo Komisije tam. Menim, da Komisija tam opravlja dobro delo, in navdaja me s ponosom, da sem Evropejec.
Gisela Kallenbach
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, naj se najprej zahvalim poročevalki za običajno odlično sodelovanje. Ta resolucija mora poslati močen signal našim partnerjem v Bosni in Hercegovini, jasen vsestrankarski "da" nadaljnjemu procesu vključevanja EU, jasno priznanje doseženega napredka, toda jasen "ne" nadaljnjim nacionalističnim ali celo separatističnim težnjam, s katerimi uradniki branijo svoje stališče in zaradi katerih trpijo ljudje.
Dolgo let so bili resni programi vračanja dogovorjeni samo na papirju. Dejanska in politična volja za njihovo izvajanje v praksi je nekoliko pomanjkljiva. Pravica in možnost vrnitve, projekti sprave in pregon vojnih zločinov na vseh ravneh so osnovni predpogoji za miren, demokratičen razvoj pravne države v tem delu Evrope, na katerega se upa. Odločilna podlaga je nadomestitev Daytonskega sporazuma z ustavo, ki jo sprejmejo demokratično izvoljeni člani parlamenta v Bosni in Hercegovini, z udeležbo civilne družbe, ne ustvarjena med voditelji strank.
Na Komisijo naslavljam prošnjo: naj zapusti dobro utrjeno pot in bo čim bolj prožna, da bi lahko sredstva EU uporabili učinkoviteje in na bolj usmerjen način. Dovolite mi, da nazadnje pozovem države članice: čim prej ratificirajte stabilizacijsko-pridružitveni sporazum, da bi dokazali svojo zanesljivost.
Ryszard Czarnecki
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospod predsednik, naša dolžnost je, da pospešimo pristop Bosne in Hercegovine k Evropski uniji. Evropska unija mora občutiti nekaj krivde in prevzeti nekaj odgovornosti za to, da je bila tiho, sprejemala sramotne ali neprimerne ukrepe ali sploh ni ukrepala, ko se je v devetdesetih letih prejšnjega stoletja na Balkanu, vključno v Bosni in Hercegovini, prelivala kri in je na tisoče ljudi izgubilo življenje. Zato moramo danes pomagati Bosni in Hercegovini in ji olajšati pot do Unije, sočasno pa se zavedati, da je pot do Bruslja hoja v hrib, ki ni gospodarsko ali nacionalno enostavna. Ne smemo odvračati Sarajeva, vendar pa moramo tam istočasno budno spremljati organe oblasti. Bosanskemu vozili pokažimo zeleno luč. Upajmo, da Bosna na poti ne bo imela nezgode in da nam kot Uniji Bosni ne bo treba nalagati kazenskih točk ter ne sodimo vnaprej, ali bo vozilo, ki bo doseglo Bruselj, isto kot tisto, ki se je odpravilo. Dajmo ljudem, ki tam živijo, pravico, da odločajo o svoji prihodnosti.
Erik Meijer
v imenu skupine GUE/NGL. - (NL) Gospod predsednik, 16 let po zlomu Jugoslavije je Bosna in Hercegovina še vedno protektorat s tujim nadzornikom in prisotnostjo tujih vojaških sil. Med tremi narodi in njihovimi glavnimi političnimi strankami ni strinjanja glede prihodnje vladne strukture. Vsakršno prizadevanje Evropske unije, da bi vsilila takšno strukturo, je spodletelo in bo spodletelo tudi v prihodnje. Srbi, Hrvati in Bosanci bodo morali najti svojo pot. Kdor koli želi to žepno Jugoslavijo obdržati skupaj, bo potreboval federalne ali konfederalne rešitve, v katerih so vsi trije narodi enaki in imajo svojo odgovornost za vlado in svoja območja.
Moja skupina podpira pridružitveni sporazum, ki bi po našem mnenju moral biti odobren precej prej in brez zahteve za upravno reformo. V Odboru za zunanje zadeve je moja skupina predložila spremembe, da bi našla dolgoročne rešitve, ki jih izvaja vsaka upravna enota, in za zaščito domačega gospodarstva To bo zagotovilo hiter umik Evropske unije z vsakega domačega področja. Večina je zavrnila te rešitve in želi ostati v Bosni. To žal pomeni, da moja skupina ne more podpreti končnega rezultata poročila gospe Pack.
Bastiaan Belder
Gospod predsednik, dovolite mi, da začnem s splošno pripombo. Obe nizozemski stranki, ki ju predstavljam, močno podpirata evropsko prihodnost Bosne in Hercegovine.
Za Svet in Komisijo imam dve vprašanji. Prejšnjo soboto je bil v nizozemskem tisku objavljen članek z alarmantnim naslovom: "Bosna bo eksplodirala". Članek je bil intervju z virom, ki je resnični poznavalec razmer v Bosni. Svet in Komisijo bi vprašal, ali se strinjata s tem alarmom, da bo Bosna pravkar eksplodirala, tudi zaradi zelo razširjenega posedovanja orožja v tej državi.
Druga točka je po mojem mnenju še resnejša. Že nekaj časa študiram pojav salafizma in muslimanskega radikalizma v Bosni in Hercegovini, podprt z znanstvenimi raziskavami, vključno v moji državi. Svet in Komisijo želim vprašati, kako gledata na Bosno kot pribežališče in operativno bazo za radikalne muslimane na Balkanu in v Evropi. Strokovnjaki zatrjujejo, da se evropske institucije enostavno ne zmenijo za ta resen problem. Zato je potrebna previdnost. Od vas bi rad zvedel, kako gledate na ta problem. Ta je konec koncev precej resen: Bosna se bo kmalu priključila in s temi radikalnimi muslimani... Notranjimi, zunanjimi, dejavnimi tudi v državah članicah EU, vključno z Avstrijo, Nizozemsko, Skandinavijo - tega ne smemo jemati zlahka. Hvaležen bi bil na vaš odziv na to.
Philip Claeys
(NL) Gospod predsednik, menim, da moramo biti izredno previdni in ponovno preučiti, ali je Bosni in Hercegovini pametno ponuditi možnost za članstvo v EU. Pred nekaj trenutki je bilo izpostavljeno, da je treba mnoge pogoje šele izpolniti.
Čeprav je očiten, bi želel omeniti problem razvoja islamskega fundamentalizma v Bosni. Postaja vse bolj očitno, da se salafistične mreže razvijajo s finančno in logistično podporo iz Savdske Arabije. Te mreže ne ogrožajo samo miru v sami državi, ampak postavljajo na tehtnico varnost celotne Evrope.
Zato bi rad podprl vprašanje, ki ga je postavil gospod Belder. Ali lahko Svet in Komisija podata odgovor glede ukrepov, ki se jih sprejema za preprečevanje problema, da bi se morebitne teroristične mreže razširile v Evropo?
Hubert Pirker
(DE) Gospod predsednik, gospod predsednik Sveta, komisar, sklenitev pridružitvenega sporazuma je brez dvoma dobra stvar za obe strani - za Evropsko unijo in za Bosno in Hercegovino -, toda samo pod določenimi pogoji; in sicer, če se jo hitro ratificira in, kar je najpomembnejše, če se začnejo hitro izvajati reforme - predvsem uprave v Bosni in Hercegovini in političnih postopkov odločanja.
Vsi vemo, da je Daytonski sporazum po eni strani prinesel mir; vendar pa je po drugi strani ustvaril zelo zapleteno strukturo z različnimi vladami in parlamenti in je ponovno upošteval narodnost. Z drugimi besedami, imate še dodatnih deset kantonov in potrebujete okoli 13 ministrov za notranje zadeve za sprejetje azilne zakonodaje v tej državi. Zapletenosti političnega postopka verjetno ni več mogoče preseči.
Te težave so postale očitne med reformo policije. Leta so bila potrebna za odstranitev ovir in za začetek izvajanja teh reform policije kot enega izmed predpogojev. Zame to pomeni, da mora Bosna in Hercegovina razviti voljo do sodelovanja nad mejami, ki so veljale do danes, in sama izvajati reforme na vseh ravneh.
Po reformi policije imamo zdaj v Bosni in Hercegovini priložnost sprejeti resnične previdnostne ukrepe v zvezi z varovanjem meja, odločiti o vizumski ureditvi in uskladiti boj proti organiziranemu kriminalu in drogam ter trgovini z ljudmi bolje kot prej.
Varnost in stabilnost sta bistveni, če naj državljani zaupajo državi Bosni in Hercegovini. Zato mora po mojem mnenju Bosna in Hercegovina premagati notranje ovire, ki še vedno obstajajo. Evropska unija je s pridružitvenim sporazumom pokazala, da je bila in je pripravljena pomagati, vendar pa mora resnični napredek doseči država sama.
Hannes Swoboda
(DE) Gospod predsednik, najprej bi se želel prisrčno zahvaliti gospe Doris Pack za njeno poročilo in predvsem za njeno zavezanost. Prav tako bi rad zavrnil obtožbe s strani nekaterih poslancev, da je treba na Bosno in Hercegovino gledati zgolj z vidika domnevnih ali dejanskih islamskih terorističnih mrež. To je povsem nepravično, značilno pa je tudi, da je naš kolega poslanec, ki je Komisijo spraševal, kaj dela, da bi to preprečila, že zapustil sejno dvorano. Tako resno se jemlje ta problem.
Komisar Rehn je dejal tudi, da bi bilo lahko leto 2009 odločilno leto za Balkan. Makedonija se bo, upamo, začela pogajati, Hrvaška bo, upamo, zaključila pogajanja, Črna gora, Srbija in morda celo Albanija pa bodo dosegle status države kandidatke. Nato se človek vpraša, kaj se bo zgodilo z Bosno in Hercegovino. Bilo bi resnično sramotno glede na mnoge predane ljudi v tej državi, če se ji tu ne bi dalo priložnosti za napredek.
Poudaril bi, kar je rekla gospa Pack: vzpostaviti je treba sposobnost države za delovanje. Kot so že povedali nekateri cenjeni poslanci, bi moral državo zavzeti bodisi gospod Dodik bodisi gospod Silajdžić ali kdor koli drug. Izhodiščna točka, tudi glede entitet, mora biti obstoječe stanje, toda reforme je treba izvajati. Ustvariti je treba predpogoje, da bi se država lahko priključila Evropski uniji, pri tem pa ni treba reči, da se lahko Evropski uniji pridruži samo celotna država.
Glede visokega predstavnika se lahko samo strinjam s tem, kar je že bilo povedano. Ne gre za to, da država ne potrebuje več nekoga, ki učinkovito skrbi za priprave države na pristop, ampak za to, da te dolžnosti verjetno ne more več opravljati visoki predstavnik, ki ga mora nadomestiti evropski posebni predstavnik. To je naloga za Evropsko unijo, ki jo mora opraviti s podporo tega Parlamenta - zlasti Doris Pack in drugih, ki se bodo še naprej posvečali tej državi. Kmalu bomo videli, da ima tudi ta država možnost priključiti se Evropski uniji.
Jelko Kacin
(SL) Vrnitev beguncev je za vsako državo zahodnega Balkana izjemno pomembno, zato iskreno podpiram amandmaje poročevalke in Anne Ibrisagic v zvezi z vračanjem beguncev v Posavino.
Enako pa velja tudi za vračanje beguncev vseh skupnosti tudi v vse preostale predele Bosne in Hercegovine.
Za uspešnost teh pozivov in naporov pa potrebujemo tudi dodatne ukrepe, zlasti tuje investicije za odpiranje novih delovnih mest.
Prepogosto se begunci in razseljene osebe začasno vrnejo z enim samim ciljem: da prodajo svojo lastnino in gredo drugam. Odidejo tudi zato, ker nimajo ustreznega zdravstvenega varstva ali pokojnin in so politične razmere na mestu vračanja napete. Odidejo tudi zaradi zavlačevanja depolitizacije in reforme policije in pomanjkanja splošne varnosti.
Odgovorne za vojne zločine je treba odstraniti in jim prepovedati delo v policiji. Zato pobuda ALDE, da se 11. julij razglasi za mednarodni dan spomina na žrtve genocida v Srebrenici. Osnutek besedila sta prejšnji teden oddala predsednica Združenja mater enklav Srebrenica in Župa. To je nekaj, kar resnično potrebujemo za njihovo uteho.
Johannes Lebech
(DA) Gospod predsednik, komisar, gospod Jouyet, prihodnost Bosne vidim v Evropi. Ustvarjanje miru in stabilnosti v tej državi mora in bo uspelo, kjer so se za dosego tega združila stoletja njene zgodovine. Vendar pa je pot dolga. Pogosto so dobro mesto za začetek praktične izboljšave in sodelovanje v zvezi z rešitvami precej splošnih in praktičnih vsakodnevnih problemov kot so trgovina, struktura policijskih sil, energetska oskrba in predvsem omogočanje, da imajo mnoge razseljene osebe ponovno dom. Zato je pomembno vlagati v mlade. Dati jim je treba vero v prihodnost te države. Zagotoviti je treba dobre možnosti za izobraževanje, vključno s priložnostmi za praktično usposabljanje in izobraževanje v obstoječih državah članicah EU in sosednjih državah. Menim, da je ključnega pomena, da se mladi na Zahodnem Balkanu vidijo kot Evropejce, saj v evropskem kontekstu leži rešitev za prihodnost območja. Z vidika EU moramo biti pripravljeni spodbujati ta proces in opominjati, da je perspektiva, s katere je treba to gledati, članstvo v Evropski uniji. Stabilizacijsko-pridružitveni sporazum je orodje, ki ga je treba uporabljati na poti. Vendar pa morajo biti prebivalstvo in politiki Bosne dejavni in pozitivno naravnani soigralci, če naj naše skupno upanje in vizija uspe.
Reinhard Rack
(DE) Gospod predsednik, rad bi se pridružil zahvalam, ki so jih številni poslanci upravičeno že izrekli poročevalki Doris Pack. V njej imamo nekoga, ki ne izgublja časa in truda in ki v to zadevo vlaga veliko časa in prizadevanj. Veselim se skupaj z njo in s tistimi, ki so rekli, da je bilo doseženo nekaj napredka, vključno na področju policijskega sodelovanja. To je pomembno, da lahko dejansko življenje na kraju samem teče po razumnih tirih.
Kljub temu menim, da moramo naše sogovornike v Bosni in Hercegovini nenehno opozarjati, da morajo oni osebno in njihova stran še vedno narediti veliko, celo več kot se trenutno dela na številnih področjih. Notranje sodelovanje in pripravljenost na notranje sodelovanje med etničnimi skupinami je nekaj, kar moramo nenehno zahtevati. Nočemo, da bi vsak poskušal ubrati svojo pot. Prav tako je pomembna udeležba v regionalnem sodelovanju na Zahodnem Balkanu.
Pierre Pribetich
(FR) Gospod predsednik, vsi so živeli v enem izmed evropskih svetovljanskih mest, v Sarajevu. Sarajevo je bilo takrat simbol odprte Bosne, v kateri so živeli muslimani, Srbi in Hrvati.
Medtem je nacionalizem slepo udaril, pomoril moške in ženske ter brez razlikovanje uničil kulturne simbole kot so sarajevska knjižnica, tako bogata knjižnica, žrtev norosti človeštva. To se je zgodilo precej časa nazaj - pred 16 leti.
Če si dovolim spominjati se teh tragičnih dogodkov, je to zato, da bi ocenil doseženi napredek, v pravi luči pogledal na to dolgo pot do stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. Zato bi ta situacija morala razveseliti vse. Res je, v državi ostaja 2 500 vojakov Euroforja. Res je, v državi, ki jo še vedno vodi strah pred politično prevlado druge skupnosti, je bil rezultat občinskih volitev 5. oktobra še en odraz prevlade nacionalističnih strank.
Vendar pa poteza, ki jo je to popoldne naredil Evropski parlament, odraža občutek zaupanja in prihodnosti popuščanja napetosti, ponovno odkrito kulturno raznolikost in pripravljenost sprejeti narode, ki predstavljajo takšno kulturno raznolikost. Danes si moramo zapomniti to sporočilo upanja in nikoli ne pozabimo besed, ki jih je v tem Parlamentu izrekel predsednik Mitterrand: "nacionalizem je vojna".
Metin Kazak
(FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, pozdravljam podpis tega sporazuma, saj bo prispeval k politični in gospodarski stabilnosti ne samo te države, ampak Balkana kot celote. Bosna in Hercegovina je prestala kruto medetnično vojno, medtem ko je bila Bolgarija navedena kot primer modrosti na Balkanu, ki jo kaže njena civilna družba, modrosti, ki je omogočila spravo. Vloga izobraževanja ni nepomembna. Zato se morajo bosanski organi oblasti osredotočiti na učenje miru. Spodbujati morajo medkulturni in medverski dialog, da bi preprečili spore med begunci, ljudmi, ki se vračajo v svojo državo, in lokalnim prebivalstvom.
Stopnjo brezposelnosti je treba zmanjšati s pripisovanjem večjega pomena programom usposabljanja in zaustavitvi bega možganov med mladimi. Ko gre za vključevanje države v evropske strukture, je zelo pomembno regionalno sodelovanje. Izboljšanje infrastrukture mora biti prednostna naloga. Menim, da bi bila vzpostavitev območja proste trgovine lahko koristna in bi lahko državo pripravila v zvezi s sprejetjem evropskih standardov.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Nedavno sem nekaj časa preživel na Kosovu in vašo pozornost bi rad pritegnil k vzporednicam med situacijo v tej državi in situacijo v Bosni in Hercegovini. Kot vemo, so Evropska unija in večina držav članic priznale neodvisnost Kosova, vendar pa je situacija v tej državi posebno težka, predvsem v severnem delu. Tam so se pojavile paralelne strukture in pogoji silam javnega reda in miru ne omogočajo delovanja. Vse pogosteje se govori o možni delitvi Kosova. Ministra in Komisijo bi vprašal: ali ni takšna situacija na Kosovu ponovitev situacije v Bosni in Hercegovini? Če nam ni uspelo zlepiti razbitega državnega modela v Bosni in Hercegovini, kaj je Evropska unija pripravljena storiti v takšnem primeru?
Gisela Kallenbach
(DE) Gospod predsednik, to priložnost bi izrabila, da komisarju Rehnu zastavim še eno vprašanje. Ali nas lahko informirate o stanju sredstev za demilitarizacijo in razorožitev in zagotavljanje, da bo presežek orožja zakonito uničen?
Jean-Pierre Jouyet
predsednik Sveta. - (FR) Gospod predsednik, dragi gospod McMillan-Scott, komisar Rehn, gospe in gospodje, najlepša hvala za to bogato in zanimivo razpravo. Še enkrat bi se zahvalil gospe Pack, ki je pokazala, da je zelo dejavna, da zelo dobro pozna regijo, ki je tudi pogosto prisotna na terenu, ki je najbolj poslušala, kaj imajo povedati lokalni voditelji - zato potrebujemo njeno sodelovanje -, in ki si prizadeva za približevanje Evropski uniji, vendar brez popuščanja v smislu vrednot.
Tako kot ona je tudi Svet zaskrbljen - kot sem že dejal - zaradi politične situacije v Bosni in Hercegovini, kot so opisali mnogi govorniki. Ta država je, kot ste poudarili, na razpotju in ujeta v spore glede odnosov med osrednjo državo in organi ter glede poti, ki bo vodila k Evropski uniji, kot sem dejal. Njeni voditelji morajo prevzeti polno odgovornost glede razvoja države in morajo na ta način zagotoviti, da se uskladi stabilizacija celotne regije.
Zaradi vsega tega bom odgovoril na zastavljeno vprašanje, odgovor pa je, da ostajajo varnostne razmere mirne. Nemirov nista povzročila niti neodvisnost Kosova niti prijetje gospoda Karadžića. Ker je rok za občinske volitve 5. oktobra minil, mora Evropska unija zato izvajati pritisk, da bi se Bosna in Hercegovina osredotočila na svojo evropsko agendo.
Gospod Swoboda je imel povsem prav v svojem odgovoru glede površnih primerjav med strahom zaradi terorizma in večetničnim značajem Bosne in Hercegovine. Slednje je točno tisto, kar bogati to državo in kar bi lahko bil njen prispevek k Evropski uniji. Če se ozremo v prihodnost, moramo biti previdni, da bi preprečili kakršna koli namigovanja, da je Evropska unija zapustila Bosno in Hercegovino. Glede te točke bi gospodu Czarneckiju rad zagotovil: Evropska unija mora podati svojo sodbo glede prihodnosti urada visokega predstavnika z vednostjo, da ne želimo niti prezgodnjega zaprtja brez pogojev niti umetnega podaljševanja tega urada.
Glede prihodnosti vojaške operacije EUFOR Althea ne moremo nadaljevati za nedoločen čas. Unija bo morala ponovno načrtovati to operacijo, ministri za zunanje zadeve pa bodo morali o njej razpravljati na Svetu 10. novembra.
Da zaključim in odgovorim več govornikom, bi dejal, da je treba razmere v Bosni in Hercegovini dati v regionalni okvir. Naš cilj je omogočiti celotni regiji napredovanje k približevanju Evropski uniji. V zvezi s tem je treba poudariti številne pozitivne dogodke.
Dejstvo, da je Hrvaška vstopila v dejavno fazo pogajanj, je dobra stvar. Dejstvo, da imamo v Srbiji prvič vlado, ki je zavezana ustvarjanju tesnejših stikov z Evropsko unijo in ki je z aretacijo gospoda Karadžića dokazala svojo zavezanost, je v celoti pozitiven element in element, ki ga je treba pohvaliti.
Bosanski voditelji morajo paziti, da ne bodo ostali na robu tega razvoja, in razmišljali samo o poravnavi računov iz preteklih vojn. Kot gospod McMillan-Scott sem tudi jaz slišal govor Françoisa Mitterranda v tem Parlamentu. Tudi jaz se spominjam njegovih besed, vendar pa je pomembno preseči te spore v imenu istih načel, kot jih je takrat poudarjal predsednik Mitterrand.
Da zaključim. Cilj reform, ki jih je zahtevala Evropska unija, ni samo državi omogočiti, da oblikuje tesnejše stike z Evropsko unijo, ampak predvsem zagotoviti, da bo celotno prebivalstvo imelo koristi od napredka, ki ga poskušamo spodbuditi. Povsem se strinjam z gospodom Maatenom. Jasno je, da smo lahko ponosni na to, da smo Evropejci, ponosni na to, kar delajo Komisija in druge institucije, da bi Bosni in Hercegovini pomagale na edini poti z vsebino, to je poti k približevanju, v skladu z vrednotami, z Evropsko unijo!
Olli Rehn
član Komisije. - Gospod predsednik, najprej bi se vam rad zahvalil za zelo pomembno in odgovorno razpravo o političnih razmerah v Bosni in Hercegovini. Zahvalilo bi se vam tudi za vašo široko in močno podporo sklenitvi stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma z državo. Resnično je bistven za gospodarski razvoj in politično stabilnost Bosne in Hercegovine ter za njene evropske cilje.
V razpravi danes sta se pojavili predvsem dve vprašanji, ki bi ju rad še dodatno komentiral. Prvo je pravna država in njen pomen pri podpiranju celotne družbe in gospodarstva. Pravna država in pravna gotovost sta gradnika evropskega modela. To je danes žal še ena Ahilova peta Bosne in Hercegovine.
Kljub določenemu napredku, ki ga priznavamo, ostajata organizirani kriminal in korupcija resen problem v državi, ki bi morala ta izziva nujno obravnavati.
Drugič, glede ustavne reforme vsi vemo, da je potrebna in kočljiva. S strani Komisije lahko rečem, da predvidevamo ustavno evolucijo namesto ustavne revolucije, kar je treba narediti ob upoštevanju Daytonskega/Pariškega mirovnega sporazuma. Komisija nima načrta za določeno vrsto ustavne reforme v Bosni in Hercegovini, vendar pa smo sočasno kot Evropska unija vsekakor zainteresirana stran.
Vsi smo zainteresirane strani v tej ustavni reformi v smislu, da je resnično nujno, da lahko Bosna in Hercegovina govori enotno kot prihodnja država članica, kot država kandidatka, z Evropsko unijo in v Evropski uniji, in da mora država imeti učinkovito in delujočo državno strukturo, ustavno strukturo, ki je zmožna izvajati in uveljavljati evropsko zakonodajo in predpise po vsej državi. To je tisto, kar hočejo njeni državljani in kar si zaslužijo.
Stvar političnih voditeljev in državljanov te države je odločitev o tem, kakšno ustavo hočejo, lahko pa vam zagotovim, da je Komisija pripravljena pomagati pri ustavni reformi s strokovnim znanjem na področju prava in ustave ter s finančno pomočjo.
Če povzamem, Bosna in Hercegovina mora danes nujno prebroditi trenutno politično mrtvilo, da bi se resno premaknila proti Evropski uniji. Tega ne moremo storiti namesto njih, vendar pa lahko državljanom in voditeljem države poudarimo, da hočemo, da uspejo, in to od njih tudi pričakujemo, in jih pri tem tudi podpiramo. Skupaj s Komisijo bom nadaljeval sodelovanje s predsedstvom, s Javierjem Solano, z evropskim parlamentom in vsemi drugimi partnerji in zainteresiranimi stranmi, da bi okrepili naša prizadevanja, da bi drugo leto, leta 2009, še vedno lahko bilo leto za Zahodni Balkan in tudi leto za Bosno in Hercegovino, da se približata Evropski uniji.
Doris Pack
Gospod predsednik, gospod predsednik Sveta, komisar, kolegu poslancu, ki ga ni več tu, in morda tudi gospodu Belderju bi želela reči, da moramo biti tu previdni: teroristične grožnje ne smemo omejiti na Bosno in Hercegovino. Lahko tudi pretiravamo, vendar je to pretiravanje samo voda na mlin skrajnežev in nacionalistov. Spominjam se, da je točno takšno pretiravanje gospoda Miloševića popeljalo v isto smer, kamor je vodil vse. Tega ne smemo pozabiti.
Pot k EU med drugim zahteva odločen boj proti korupciji, organiziranemu kriminalu, za preglednost med privatizacijo in vzpostavitev skupnega trga, vključno z energetskim trgom. Samo politiki, ki si to res želijo in ustrezno ravnajo, si zaslužijo zaupanje svojih državljanov in zaupanje Evropske unije. Občasno moramo drugim dati rdeči karton. To je edina stvar, ki jo razumejo.
Včasih z grozo vidim, da Bosna in Hercegovina na razpotju, ki ga je opisal komisar Rehn, izbira pot v izolacijo. Sosednje države Bosne in Hercegovine - kot je dejal Hannes Swoboda - bodo verjetno cilj dosegle hitreje, zaradi česar je naša naloga, da Bosni in Hercegovini pomagamo pri iskanju prave poti in pri priključitvi Evropski uniji, ko bodo pogoji izpolnjeni. Stabilnost Bosne in Hercegovine, ki leži sredi Evropske unije, je tudi naša stabilnost.
Včasih si želim, da bi tudi politiki v Bosni in Hercegovini prebedeli toliko noči kot jaz, ko razmišljajo o svoji državi. Morda bi potem bolje opravili delo.
Predsednik
Prejel sem en predlog resolucije, predložene v skladu s členom 103(2) Poslovnika.
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 23. oktobra 2008.
Pisne izjave (člen 142)
Dragoş Florin David  
v pisni obliki. - (RO) Najprej bi želel čestitati gospe Pack za njena prizadevanja pri izvajanju še zdaleč ne lahke naloge sestavljanja tega predloga resolucije. Stabilizacijsko-pridružitveni sporazum med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani ter Bosno in Hercegovino na drugi strani kaže odločenost EU, da nadaljuje svojo pomembno vlogo v balkanski regiji in tako prispeva k politični, gospodarski in socialni stabilnosti regije.
Ta sporazum nudi Bosni in Hercegovini nove obete za gospodarski razvoj in predvsem nove možnosti za evropsko povezovanje in regiji ne zagotavlja samo stabilnosti, ampak odpira tudi gospodarsko izmenjavo, s čimer zaznamuje velik korak k vključevanju na evropski trg.
Tunne Kelam  
v pisni obliki. - Pozdravljam nedavni podpis stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma z Bosno in Hercegovino. Širitev EU na Zahodni Balkan je še en pomemben korak k združevanju Evrope in zagotavljanju, da se pretekli izbruhi nasilja v regiji ne bodo ponovili.
Zato pozivam tudi organe oblasti v Bosni in Hercegovini, naj izvajajo reforme na dosleden in pregleden način, da bi zagotovili hitro vključitev v EU.
Z zaskrbljenostjo spremljam poskuse nekaterih regionalnih politikov, da bi destabilizirali državo, in EU pozivam, naj pokaže svojo politično voljo in zavezanost Bosni in Hercegovini, da bi preprečila kakršne koli spore na podlagi narodnosti ali vere.
Glede na to, da pridobitev vizuma še vedno predstavlja velik problem za državljane Bosne in Hercegovine, pozivam Komisijo, naj nadaljuje dialog in stori vse, kar je v njeni moči, za izpolnitev načrtov, katerih cilj je čim prejšnja vzpostavitev režima brez vizumov z Bosno in Hercegovino. Predlagam, da države članice čim bolj zmanjšajo birokratske ovire pri prošnjah za vizume in vzpostavijo poenostavljen sistem za izdajanje vizumov študentom in akterjem civilne družbe.
Dumitru Oprea  
v pisni obliki. - (RO) Ko omenite Bosno, v resnici govorite o še enem listu v zgodovini balkanskega polotoka, ki je dolgo trpel. Vojna v Bosni je uničila več kot 75 % države, povzročila smrt več kot 200 000 ljudi in imela za posledico 1,8 milijonov beguncev.
Do podpisa stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma z EU je prišlo 13 let po koncu vojne. "Sporazum ponuja odprta vrata uspešni prihodnosti za državljane Bosne in Hercegovine, hkrati pa bosanske politike poziva, naj preteklost pustijo za seboj in se premaknejo naprej," je nekoč dejal Sven Alkalaj, zunanji minister države. vsekakor se jim splača premakniti. Samo pomislite na Sarajevo, ki je leta 1984 gostilo zimske olimpijske igre, stari most v Mostarju, vključen na seznam svetovne dediščine Unesca, slapove Kravice, narodni park Sutjeska ali gori Jahorino in Bjelašnico, kjer so potekala nekatera tekmovanja olimpijskih iger - toliko krajev vas vabi, da obiščete Bosno in Hercegovino. Vendar je to država, ki mora med drugim pospešiti svoje reforme države in nediskriminatornega dostopa do izobraževanja.
