Röstförklaringar
Muntliga röstförklaringar
Zuzana Roithová
(CS) Som en av skuggföredragandena för telekompaketet skulle jag efter den framgångsrika omröstningen vilja säga att jag är glad att denna viktiga ändring av regelverket för den inre marknaden inom elektronisk kommunikation framförallt kommer att medföra ytterligare en rättvis process i fråga om avstängningar från Internet. Det gläder mig att rådet till sist har gått med på våra förslag. Våra garantier kommer att se till att det är verkliga brottslingar, som terrorister eller spridare av barnpornografi, och inte vanliga användare som kommer att stängas av från Internet.
Hannu Takkula
(FI) Herr talman! Jag anser att lagstiftningen är nödvändig, när vi går mot en gemensam marknad för elektronisk kommunikation. Vi har genom Lissabonfördraget redan beslutat att det är den här vägen vi ska gå.
Jag är dock väldigt oroad över vikten av att garantera Internetanvändarnas grundläggande rättigheter och fria tillgång till Internet. En oroande faktor är den olagliga användningen och missbruket av Internet, och som vi vet är piratkopiering en av de största frågorna och ett av de största problemen. Piratkopiering ökar kraftigt hela tiden, och Internet är ett av de främsta ställen där det förekommer.
Jag hoppas att vi i framtiden kan investera i att se till att de som producerar kreativt arbete får ordentlig ersättning för det och att piratkopieringen inte äventyrar deras levebröd, vilket för närvarande ofta förekommer på Internet när filer laddas ned olagligt. Det här är rätt steg och väg att gå, även om vi i framtiden bör ägna särskild uppmärksamhet åt kreativa konstnärers rättigheter och förhindra piratkopiering.
Daniel Hannan
(EN) Herr talman! Se hur oförmärkt, hur försiktigt, hur successivt, hur lömskt och olyckligt vi har gått mot att inrätta en alleuropeisk federal polis.
När Europol först inrättades i början av 1990-talet presenterades det som en sambandscentral - som en regional del av Interpol, om ni så vill. Sedan dess har det steg för steg fått exekutiva och polisiära befogenheter.
Först beskrevs de som strikt begränsade till gränsöverskridande insatser mot terrorism. Det var naturligtvis också så som FBI grundades. Steg för steg utökades sedan dess ansvarsområde och olika befogenheter tills det så småningom blev en federal polisstyrka för hela den amerikanska kontinenten.
Något liknande håller för närvarande på att hända med Europol, vars ansvarsområde gradvis har utökats och nu omfattar en lång rad brott av nationell karaktär - dock med det ganska fascinerande undantaget att dess personal fortfarande har diplomatisk immunitet och med andra ord inte kan ställas till svars för missbruk av polisens befogenheter.
När har vi någonsin röstat igenom detta? När har vi någonsin gått med på att inrätta ett alleuropeiskt straffrättsligt system med en egen arresteringsorder, en egen polisstyrka, en egen åklagarmyndighet och en egen alleuropeisk åklagare?
Jag tycker att vi av respekt för folket, våra väljare, borde ha frågat dem vad de tyckte.
Daniel Hannan
(EN) Herr talman! Det bästa vi skulle kunna göra för Balkanländerna och Kaukasusländerna är att villkorslöst välkomna dem i en tullunion och öppna våra marknader för deras produkter. Dessa länder har goda förutsättningar att med sin prisnivå vinna marknadsandelar. De har utbildad och hårt arbetande arbetskraft, men de har relativt låga kostnader och därmed en konkurrenskraftig export.
I stället för att göra det fryser vi ut deras produkter på ett antal viktiga områden, och sedan ger vi dem statsstöd för att rena vårt samvete. På så sätt gör vi dem naturligtvis beroende av oss. Vi gör dem till hejdukar. Det är inte bara ryssarna som betraktar dessa länder som ”det nära utlandet”. Denna fras tycks ibland även gälla i Bryssel.
Vi drar in deras politiker och deras beslutsfattare i ett enormt fördelningspolitiskt system och europeiserar dem därmed i förväg, eftersom de håller på att lära sig det som vi här i parlamentet vet alltför väl, nämligen att EU:s huvudsakliga funktion nu för tiden är att agera som en mekanism för att ta pengar från skattebetalarna och ge dem till människor som har turen att arbeta inom systemet.
Zuzana Roithová
(CS) Mina damer och herrar! Jag är fast övertygad om att vi behöver ett avancerat informationssystem för den civila förvaltning som kopplar samman medlemsstaternas tull- och polismyndigheter. Vi är skyldiga EU:s medborgare att på ett effektivare sätt bekämpa importen av förfalskade och farliga produkter från tredjeländer. Till skillnad från de flesta ledamöterna anser jag att kommissionens förslag kommer att garantera ett bättre skydd av personuppgifter och samtidigt en effektivare kamp mot den organiserade brottsligheten. Jag röstade därför inte för utskottets 90 ändringsförslag, inte heller betänkandet som helhet.
Jag skulle naturligtvis vilja uppmana kommissionen att förhandla fram ett liknande system för snabbt informationsutbyte som Rapex-China med andra stater, som Indien, Vietnam, Ryssland eller Turkiet, så att farliga eller förfalskade produkter kan beslagtas innan de släpps in i EU-länderna. Jag har noterat att det sedan 2006 har varit möjligt att ingå internationella avtal med tredjeländer om samarbete mellan tillsynsorgan på konsumentskyddsområdet, och jag är väldigt besviken över att kommissionen hittills inte har utnyttjat denna möjlighet.
Skriftliga röstförklaringar
Maria Da Graça Carvalho  
Det gläder mig att Europaparlamentet har godkänt telekompaketet och därmed stärkt konsumenternas rättigheter och bidragit till ökad tillgång till information och yttrandefrihet. För att uppnå målen i Lissabonagendan måste vi erbjuda tillräckliga incitament för att investera i nya höghastighetsnät för att främja innovation inom innehållsbaserade Internettjänster och öka EU:s konkurrenskraft på internationell nivå. Det är absolut nödvändigt att främja hållbara investeringar i utvecklingen av sådana nät eftersom detta både kommer att garantera konkurrenskraften och öka konsumenternas valmöjligheter. För att garantera att det görs investeringar i ny teknik i mindre utvecklade regioner bör förordningarna om elektronisk kommunikation anpassas till andra politikområden såsom politiken för statligt stöd, sammanhållningspolitiken eller målet om en bredare industripolitik.
Carlos Coelho  
Jag stöder telekompaketet eftersom jag anser att Internet är ett nödvändigt verktyg för utbildning, yttrandefrihet och tillgång till information. Initiativet befäster verkligen uppfattningen att medborgarnas tillgång till Internet och Internetanvändning bör vara en grundläggande rättighet för alla EU-medborgare. Jag vill tacka Regina Bastos, som var den enda portugisiska Europaparlamentsledamot som deltog i processen. Jag förespråkar frihet på Internet, men det betyder inte att det inte ska finnas någon reglering alls. Otillåtna och olagliga verksamheter förekommer i den virtuella världen på Internet, precis som i den riktiga världen, bland annat i form av nedladdning av film- och musikfiler och barnpornografi. Trots motståndet från många nationella regeringar har parlamentet sett till att alla användare kan dra nytta av rättigheter och garantier i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Det innebär att alla begränsningar av Internetanvändarnas rättigheter eller grundläggande friheter, till exempel avstängning av Internetanvändare, måste vara förenliga med den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och den allmänna rättsstatsprincipen. De måste först och främst godkännas av en domstol för att upprätthålla rättssäkerhetsgarantier, oskuldspresumtion och rätten till personlig integritet, utan att det påverkar specifika mekanismer i fall som anses brådskande med hänsyn till staters säkerhet.
Marielle De Sarnez  
Domstolens förhandsgodkännande: Det var vad vi ville ha. Med den här kompromissen har vi åtminstone garanterat ett så gott rättsskydd som möjligt i det här läget. EU:s budskap är nu tydligt: Tillgången till Internet är en grundläggande rättighet, och precisa och bindande förfaranden måste följas för att se till att Internetanvändarna faktiskt kan dömas för upphovsrättsintrång. Det är nu upp till de nationella domarna och till EG-domstolens domare att upprätthålla alla Internetanvändares rätt till ett ”föregående, rättvist och opartiskt förfarande”. Många bestämmelser är otydliga, och det kommer att krävas nära övervakning under genomförandet och tillämpningen av denna viktiga lagstiftning. När Lissabonfördraget nu har ratificerats kommer Europaparlamentet, i egenskap av medlagstiftare, att kunna fortsätta att försvara neutraliteten på Internet. Dagens omröstning är bara ett steg i en lång process. Vi måste fortsätta att försvara Internetanvändarnas rättigheter och framförallt definiera dem bättre. Vi måste också snarast ta upp den viktiga frågan om upphovsrätten på Internet.
Edite Estrela  
Jag röstade för Catherine Trautmanns betänkande eftersom jag anser att den nuvarande överenskommelsen går betydligt längre än vad som varit möjligt i förfarandets tidigare skeden, särskilt när det gäller konsumenternas rättigheter. Jag anser att det är absolut nödvändigt att införa åtgärder för att skydda rättigheter och garantier om yttrande- och informationsfrihet för användare av fasta telefoner, mobiltelefoner och Internet. Det är viktigt att effektivisera den interna telekommarknaden genom att främja konkurrensen mellan företag och samtidigt stärka de nationella tillsynsorganens självständighet från sina respektive regeringar. Lika viktigt var det att modernisera förvaltningen av radiospektrumet genom att ta fram teknik som gör det lättare att tillhandahålla dessa tjänster i landsbygdsområden.
Diogo Feio  
Jag välkomnar kompromissen mellan parlamentet och rådet om att i ramdirektivet införa ett tillräckligt skydd för användarna vid inskränkningar i tillgången till tjänster och applikationer genom elektroniska kommunikationsnät.
Jag anser att en persons tillgång till information och användning av elektroniska kommunikationsnät enligt rättsstatsprincipen inte får villkoras om det inte görs helt i enlighet med principen om oskuldspresumtion, och åtkomstbegränsningar måste föregås av ett rättvist och opartiskt förfarande som skyddar rätten att höras och rätten till ett effektivt rättsskydd.
Dessutom anser jag att det är särskilt viktigt att stödja tillsynsmyndigheternas oberoende så att de kan reglera marknaden på ett effektivt sätt, främja en lojal konkurrens mellan aktörerna, samt samarbetsmekanismer mellan olika europeiska tillsynsorgan så att vi kan skapa en öppnare och mer konkurrenskraftig marknad där användarna får tillgång till bättre tjänster.
Ilda Figueiredo  
I slutet av oktober antog rådet majoriteten av de texter om det så kallade telekompaketet som förhandlats fram med parlamentet, med några få undantag som togs upp i Catherine Trautmanns betänkande.
Förhandlingarna fortsatte i förlikningskommittén, där den text som vi nu ska rösta om antogs.
Texten innehåller några av de förslag som vår grupp har lagt fram för att försvara användarnas rättigheter. Den är dock inte tillräckligt långtgående, eftersom den medger undantag från rättsstatsprincipen i angelägna fall, även om dessa måste bestyrkas och vara förenliga med den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.
Huvudproblemet med texten är dock dess tillämpningsområde, eftersom den endast handlar om begränsningar som införs av medlemsstaterna, och inte begränsningar som inför av privata företag.
EU tycks vara mer intresserat av att skapa en inre telekommarknad för att främja de dominerande ekonomiska intressena i sektorn än att försvara slutanvändarnas rättigheter och grundläggande friheter. Vi har inget annat val än att motsäga oss en sådan inställning.
Bruno Gollnisch  
Jag lade ned min röst om den slutgiltiga versionen av telekompaketet eftersom den inte är tillfredsställande. Den är dock bättre än ingenting. Den skyddar inte Internetanvändarna från kränkningar i form av frihetsberövande lagar, som den första versionen av Hadopi-lagen [lagen om uppmuntrande av spridning och skydd av skapande på Internet] i Frankrike, eller från administrativa myndigheter som har behörighet att utföra sådana kränkningar. Trots det ger den Internetanvändarna rättsliga verktyg att försvara sig. Det är dessvärre oroväckande att det har blivit så här: att vi ska behöva förlita oss på att EU, som inte bryr sig ett dugg om vad medborgarna tycker och vars rättsakter i de allra flesta fall främst syftar till att tillgodose alla möjliga lobbygruppers intressen, ska garantera européerna en viss miniminivå av informations- och yttrandefrihet.
Sylvie Guillaume  
Även om telekomsektorn genomgår en exempellös utvecklingsperiod var det viktigt att stödja min kollega Catherine Trautmanns betänkande eftersom det kommer att innebära att konsumenterna erbjuds bättre tjänster till rimligare priser.
Jag välkomnar att texten kommer att öka användarnas rätt till universella tjänster genom tydligare kontrakt, ett lättillgängligare larmnummer, en hjälplinje för försvunna barn, större respekt för funktionshindrade människors rättigheter, och möjligheten att flytta nummer. Den kommer också att göra det möjligt att bättre skydda den personliga integriteten och att bekämpa olaglig verksamhet på Internet genom att öka säkerheten och integriteten i de elektroniska kommunikationsnäten.
Slutligen är det glädjande att ha fått en juridiskt hållbar lösning som erbjuder EU-medborgarna rättssäkerhetsgarantier, till exempel den kontradiktoriska principen, oskuldspresumtion och rätten att höras, och som tvingar medlemsstaterna att leva upp till dessa garantier innan de vidtar åtgärder för att begränsa tillgången till Internet.
Małgorzata Handzlik  
Antagandet av Catherine Trautmanns betänkande innebär att bestämmelserna i telekompaketet kommer att träda i kraft inom kort. Det här är goda nyheter för konsumenterna vars rättigheter stärks genom denna lagstiftning. Möjligheten att på en dag flytta ett telefonnummer till ett annat nät, den ökade insynen i taxor och stärkandet av skyddet av personuppgifter är några av paketets positiva resultat.
Dessutom har Europaparlamentet tagit hänsyn till EU-medborgarnas rädsla för att Internetanvändare stängs av från Internet. Europaparlamentet stod fast vid åsikten att tillgången till Internet är en rättighet för alla medborgare. Det kommer endast att gå att stänga av en medborgare från Internet i motiverade fall, i enlighet med principerna om oskuldspresumtion och rätten till personlig integritet, och efter en rättvis och opartisk prövning. Denna lösning kommer verkligen att glädja anhängarna av en fri tillgång till Internet.
Jacky Hénin  
Jag måste säga att den föreslagna kompromissen mellan rådet och parlamentet inte ger användarna tillräcklig rättssäkerhet.
Även om det i texten står att medlemsstaterna inte får införa begränsningar för Internetanvändarna banar den väg för att Internetleverantörer ska kunna begränsa konsumenternas tillgång till Internet utan föregående beslut av en rättslig myndighet.
Detta undergräver människors rättigheter.
Vår grupps ändringsförslag för att upprätthålla medborgarnas rättigheter har inte antagits.
Slutligen är paketet förbehållet den inre marknadens ”lag”. Det är därför EG-domstolen som ska besluta om ”intressekonflikter”. Yttrandefriheten kommer därför med all sannolikhet att vara förbehållen lagen om den inre marknaden, något som det finns alltför många exempel på.
Tack vare starka påtryckningar från användare och medborgare har användarna fått vissa garantier, men vänstern anser att de fortfarande är otillräckliga. Vi kan inte godta oärliga kompromisser om medborgarnas yttrandefrihet.
Ian Hudghton  
Jag röstade för kompromissen om telekompaketet. Även om paketet, som vid alla kompromisser, inte är perfekt anser jag att det är ett steg i rätt riktning och innebär en förbättring av konsumenternas rättigheter.
Nuno Melo  
Det kan vara befogat att rösta för paketet av den enkla anledningen att den nya europeiska lagstiftningen om telekomsektorn stärker rättigheterna för användare av fasta telefoner, mobiltelefoner och Internet och främjar konkurrensen.
Den mest relevanta av dessa nya regler är stärkandet av konsumenternas rättigheter, garantierna för tillgång till Internet och skyddet av personuppgifter, med tanke på att EU i allt större utsträckning är ett område av rättigheter och friheter.
Willy Meyer  
Jag röstade mot ramdirektivet om elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster eftersom jag anser att det innebär en attack mot yttrandefriheten och de medborgerliga rättigheterna. Genom att anta detta direktiv tillåter EU att Internettjänster kan dras in utan att det krävs något domstolsavgörande. Som försvarare av de medborgerliga rättigheterna måste jag vara mot detta beslut. Det ger privata företag befogenheter att införa inskränkningar av Internetanvändningen, och det är ytterligare ett exempel på liberaliseringen av den europeiska telekommunikationsmarknaden.
Det faktum att andra organ än domstolar (som vi ännu inte vet hur de kommer att se ut eller vara sammansatta) kan besluta att dra in Internettjänster som en konsekvens av påstått olagligt användande (vilket inte heller har definierats) strider dessutom mot principen att en medborgare är oskyldig tills motsatsen har bevisats, och gör det möjligt för operatörerna att begränsa användarnas rättigheter, upprätta innehållsfilter och göra vissa sidor snabbare till nackdel för andra, vilket i själva verket skulle innebära ett slut på webbens neutralitet.
Rareş-Lucian Niculescu  
Jag röstade för paketet på grund av dess odiskutabla användbarhet. Jag inser dock att det är oklart vad ett rättvist och opartiskt förfarande kommer att innebära i praktiken när det gäller de möjliga förutsättningarna för att begränsa Internettillgången. Jag anser att det hade varit bättre att göra ett föregående domstolsbeslut obligatoriskt.
Teresa Riera Madurell  
Jag röstade för det betänkande som är kulmen av allt arbete som utförts i samband med ”telekompaketet” - två direktiv och en förordning som utgör ett väsentligt framsteg i utvecklingen av informationssamhället och skyddet av användarnas rättigheter.
Den nya lagstiftningen ger även tydliga regler och den nödvändiga rättssäkerhet som behövs för att uppmuntra nya investeringar, vilket i sin tur kommer att göra det möjligt att erbjuda nya tjänster och utveckla nya ekonomiska verksamheter. Dessa bestämmelser kommer därför att ha en stor ekonomisk inverkan. Genom att rättssäkerhet ges i ändringsförslag 138 garanterar den text som slutligen antogs även en större respekt för konsumenternas grundläggande rättigheter och friheter när det gäller att ha tillgång till webben.
I den kompromiss som uppnåtts hänvisas till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, medan man i ändringsförslag 138 valde att rikta in sig på Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
Det andra alternativet har en klar nackdel: Storbritannien, Polen och nu även Tjeckien har infört ett undantagsprotokoll som förhindrar EG-domstolen och respektive nationella domstolar att agera vid händelse av en överträdelse, även om alla medlemsstater har undertecknat konventionen och de nationella rättssystemen inte påverkas.
Georgios Toussas  
Politiska krafter från mittenvänstern och mittenhögern i Europaparlamentet röstade för lagstiftningspaketet om telekommunikation och Internet på grundval av kriterierna konkurrens och säkerhet, med andra ord för att säkra monopolföretagens vinster och begränsa arbetstagarnas friheter och rättigheter. Samma politiska krafter stödde kommissionens bakåtsträvande förslag och bidrog därmed till att främja kapitalistiska intressen, samtidigt som de gjorde storslagna uttalanden om användarnas rättigheter och fri tillgång till Internet inför de överlägsna monopolkoncernerna.
Europaparlamentets beslut stöder kapitalistiska omstruktureringar som kommer att göra det möjligt för företag att växa till gigantiska proportioner och utveckla den ”gröna ekonomin” så att de kommer att härska enväldigt på EU-nivå och på global nivå, och därmed mångdubbla sina vinster till nackdel för arbetstagarna och användarna av deras tjänster.
Monopolföretag ges lagstadgad rätt att bevaka och begränsa användarnas tillgång till Internet. Samtidigt säkras deras vinster tack vare harmoniseringen av radiospektret och skillnader i funktionssätt mellan fasta nättjänster och Internettjänster och den nödvändiga infrastrukturen. Vi röstade mot förslaget till rådets och Europaparlamentets förordning, och vi stöder de arbetstagare och användare av elektronisk kommunikation som fortsätter att hävda sina rättigheter och friheter mot den bakåtsträvande politik som bedrivs av EU och kapitalisternas partier.
David Casa  
I detta fall syftar förslaget till att skapa en ram som bidrar till en harmonisering av regler om insamlande och spridande av statistik som rör användningen och försäljningen av bekämpningsmedel. Ett flertal viktiga definitioner och klargöranden har gjorts, och därför har jag bestämt mig för att rösta för detta betänkande.
Edite Estrela  
Jag välkomnar den överenskommelse som nåddes om den gemensamma text som godkändes av förlikningskommittén om Europaparlamentets och rådets förordning om statistik om bekämpningsmedel. Den kommer att göra det möjligt att skapa en rättslig ram och införa harmoniserade regler för insamlande och spridning av statistik om försäljningen och användningen av bekämpningsmedel, med målet att dessa medel ska användas på ett hållbart sätt.
Peter Jahr  
Jag välkomnar det faktum att förordningen om statistik om växtskyddsmedel kommer att komplettera EU:s lagstiftningspaket för växtskyddspolitik som därmed kan träda i kraft. För att minimera riskerna för de personer och den miljö som berörs av användningen av växtskyddsmedel behöver vi harmoniserade riskindikatorer grundade på jämförbara och tillförlitliga uppgifter från alla medlemsstater. Det är just detta som nu kommer att bli möjligt. Insamlingen av dessa uppgifter får dock inte leda till mer byråkrati och därmed ökad arbetsbörda för våra jordbrukare och förvaltningar. Där det är möjligt bör befintliga uppgifter användas, och inga nya uppgifter samlas in. Det kommer att bli vårt ansvar när vi granskar tillämpningen av förordningen att se till att de administrativa utgifterna hålls på lägsta möjliga nivå. Vidare hade jag föredragit att begreppet ”växtskyddsmedel”, som ursprungligen användes i förordningen, hade behållits. På tyska har begreppet ”bekämpningsmedel” uteslutande negativa konnotationer och syftar i allmänhet på en olämplig användning av växtskyddsmedel. Den här förordningen kommer nu tyvärr att bidra till denna misstolkning.
Elisabeth Köstinger  
Jag välkomnar mycket varmt det faktum att förordningen om statistik om växtskyddsmedel kommer att garantera att det nu finns en gemensam rättslig ram för insamlande och spridning av uppgifter om marknadsföring och användning av bekämpningsmedel. Det råder inga tvivel om att vi främst måste satsa på att minska riskerna för människors hälsa och skydda miljön. Harmoniserade riskindikatorer och tillförlitliga uppgifter från alla medlemsstater kommer nu att göra detta möjligt. Samtidigt vill jag verkligen understryka att en eventuell ökning av de administrativa utgifterna för insamling av uppgifter inte får belasta våra jordbrukare. Genom att avstå från att åter samla in uppgifter som redan samlats in en gång kan vi utnyttja synergieffekter som gör att vi kan skära ner på byråkratin och undvika ökade arbetsbördor.
Miroslav Mikolášik  
Bekämpningsmedel har en betydande inverkan på människors hälsa och på miljön, i synnerhet de bekämpningsmedel som används i jordbruket. Därför bör användningen av dessa ytterligare minska betydligt. En lång erfarenhet av insamling av uppgifter om försäljning och användning av bekämpningsmedel har visat att det finns ett behov av att harmonisera insamlingsmetoderna för statistiska uppgifter, inte bara på nationell nivå, utan även på gemenskapsnivå. Den här förordningen skapar i enlighet med subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen en gemensam ram för det systematiska skapandet av gemenskapsstatistik om marknadsföring och användning av bekämpningsmedel.
Därför betraktar jag den gemensamma text till Europaparlamentets och rådets förordning om statistik om bekämpningsmedel som godkänts av förlikningskommittén som en lämplig åtgärd som i slutändan kommer att bidra till en hållbar användning av bekämpningsmedel, en enorm total minskning av riskerna för hälsa och miljö samt ett lämpligt skydd för grödorna.
Rovana Plumb  
Jag vill betona att bekämpningsmedel måste användas på ett mer hållbart sätt, vilket även inbegriper en betydande total minskning av de medföljande riskerna. Bekämpningsmedel måste också användas på ett sätt som är förenligt med vårt behov av att skydda skördarna. Förutsättningen för att bekämpningsmedel ska kunna användas utan noggrann övervakning av både kvantitet och kvalitet är dock att en tillförlitlig databas finns tillgänglig. Tillgängligheten och användningen av harmoniserad, jämförbar gemenskapsstatistik om försäljning av bekämpningsmedel spelar en viktig roll i utarbetandet och övervakningen av lagstiftning och gemenskapspolitik inom ramen för den temainriktade strategin för hållbar användning av bekämpningsmedel. Den här typen av statistik är nödvändig för att vi ska kunna utvärdera EU:s politik för en hållbar utveckling och beräkna viktiga indikatorer för hälso- och miljörisker i samband med användning av bekämpningsmedel. Därför röstade jag för detta betänkande.
Oldřich Vlasák  
Jag röstade för Europaparlamentets utkast till lagstiftningsresolution om det gemensamma förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om statistik om bekämpningsmedel som godkändes av förlikningskommittén eftersom jag anser att det kommer att medföra stora fördelar. Det syftar till att harmonisera och framförallt förenkla lagstiftningen när det gäller statistik om bekämpningsmedel. Det omfattar en harmonisering av statistiska undersökningar varigenom uppgifterna blir mer jämförbara, vilket gör det möjligt att på ett bättre och mer omfattande sätt använda administrativa resurser när det gäller insamlade uppgifter. Detta kommer att minska kostnaderna och det administrativa arbetet för jordbrukare och andra enheter inom jordbrukssektorn. Utkastet kommer även att ge ett bättre skydd för konfidentiella uppgifter. Dessutom kommer den här standarden i slutändan att leda till en större medvetenhet om bekämpningsmedel och deras inverkan på folkhälsan, vilket jag personligen anser vara en av de viktigaste frågorna.
Jean-Pierre Audy  
Jag röstade för lagstiftningsresolutionen om kodifiering av Europaparlamentets och rådets förordning från 1995 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät. Med tanke på texternas utformning och komplexitet beklagar jag att kommissionen inte har ändrat sin ståndpunkt från den 1 april 1987 där den ger instruktioner till personalen om att alla lagstiftningsakter ska kodifieras efter högst 10 ändringar och betonar att detta är ett minimikrav och att alla avdelningar ska sträva efter att med ännu kortare intervaller kodifiera de texter som avdelningen ansvarar för. I just detta fall konsoliderar vi förordningarna från 1999, två förordningar från 2004 och en förordning från 2005. Jag anser att politiken för att konsolidera gemenskapslagstiftning bör vara en av Europeiska kommissionens prioriteringar och att den rådande situationen inte är tillfredsställande, särskilt inte i förhållande till medlemsstaterna, medborgarna och mer generellt alla lagens användare: domare, jurister, rådgivare, myndigheter osv.
Andreas Mölzer  
Jag röstade för förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät. Dessa nät är mycket viktiga för utvecklingen av EU:s trafikinfrastruktur. Den nya förordningen kommer på ett tydligt sätt att reglera villkoren och förfarandena för gemenskapens finansiella stöd, vilket kommer att ge motsvarande rättssäkerhet, särskilt för de stater och regioner som planerar sådana projekt.
Diogo Feio  
Eftersom jag är en ledamot som alltid har fäst särskilt stor vikt vid frågor som handlar om förebyggande av brottslighet, säkerhet och polissamarbete inser jag Europols grundläggande betydelse när det gäller att skapa ett tryggt EU och förebygga brott i hela EU, samtidigt som jag förstår behovet av att Europol stärks på flera nivåer, bland annat de som vi diskuterar här.
Huvudfrågan för debatt här i dag är dock huruvida parlamentet mindre än en vecka före Lissabonfördragets ikraftträdande bör frånsäga sig sina institutionella rättigheter när det gäller förebyggande av brottslighet och polissamarbete och på så sätt omintetgöra möjligheten att spela en roll i beslutsprocessen för alla dessa frågor i enlighet med medbeslutandeförfarandet.
Jag anser inte att detta är den rätta vägen. Parlamentet måste utöva sina nya befogenheter fullt ut i de här frågorna. Med anledning av detta röstar jag för detta betänkande som innehåller en begäran till rådet att dra tillbaka sitt förslag.
Bruno Gollnisch  
Vi röstade mot förkastandet av denna uppsättning betänkanden från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, inte på grund av innehållet i lagstiftningsförslagen i fråga som gäller Europol och andra delar av kriminalpolisens verksamhet, utan för formens skull. Den enda anledningen till varför majoriteten av parlamentet vill återförvisa dessa betänkanden till utskottet är för att parlamentet ska kunna invänta Lissabonfördragets ikraftträdande. I och med Lissabonfördraget kommer dessa frågor att falla inom ramen för det ordinarie lagstiftningsförfarandet, vilket innebär att parlamentet och rådet blir jämbördiga lagstiftare, att Europeiska kommissionen får exklusiv initiativrätt och ännu värre, att EG-domstolen blir behörig rättsinstans.
Detta anser vi är oacceptabelt. I den gränslösa värld som ni har skapat och som gynnar brottslingar, illegala invandrare och smugglare är polissamarbetet avgörande. Det är dock viktigt att detta förblir inom ramen för det mellanstatliga samarbetet.
Nuno Melo  
Eftersom det rör sig om den tredje pelaren är detta en ytterst relevant fråga för säkerheten i EU, så jag håller med om att den bör bedömas i enlighet med Lissabonfördraget, med tanke på att den kommer att påverka samarbetspolitiken i framtiden.
Andreas Mölzer  
Ett nära samarbete mellan olika myndigheter för att bekämpa brottslighet är i princip önskvärt. Det saknas dock helt en reglering av uppgiftsskydd i den planerade obegränsade tillgången för alla myndigheter, och det är inte ens klart vilka utredningsrättigheter det föreslagna uppgiftsskyddsombudet faktiskt kommer att ha. Även Swift-avtalet har stora problem när det gäller uppgiftsskyddet. Europaparlamentet måste få en chans att på EU-medborgarnas vägnar hindra detta fiasko med rätten till skydd av personuppgifter. Därför röstade jag för betänkandet.
Vilija Blinkevičiūt 
Jag stöder föredragandens ståndpunkt och håller med om att lagstiftningen om Europol bör tas i beaktande av Europaparlamentet och rådet i samförstånd. Särskilt stor vikt bör fästas vid skydd av personuppgifter. Det är verkligen inte tillräckligt tydligt huruvida det finns ett starkt skydd när det gäller överföring av personuppgifter till tredje parter. Bryter inte detta mot medborgarnas rätt till integritet, och kan människor lita på att deras uppgifter skyddas? Den här frågan bör utredas grundligt. Därför bör rådet lägga fram ett nytt förslag efter Lissabonfördragets ikraftträdande.
Diogo Feio  
Eftersom jag är en ledamot som alltid har fäst särskilt stor vikt vid frågor som handlar om förebyggande av brottslighet, säkerhet och polissamarbete inser jag Europols grundläggande betydelse när det gäller att skapa ett tryggt EU och förebygga brott i hela EU, samtidigt som jag förstår behovet av att Europol stärks på flera nivåer, bland annat de som vi diskuterar här.
Huvudfrågan för debatt här i dag är dock huruvida parlamentet mindre än en vecka före Lissabonfördragets ikraftträdande bör frånsäga sig sina institutionella rättigheter när det gäller förebyggande av brottslighet och polissamarbete och på så sätt omintetgöra möjligheten att spela en roll i beslutsprocessen för alla dessa frågor i enlighet med medbeslutandeförfarandet.
Jag anser inte att detta är den rätta vägen. Parlamentet måste utöva sina nya befogenheter fullt ut i de här frågorna. Med anledning av detta röstar jag för detta betänkande som innehåller en begäran till rådet att dra tillbaka sitt förslag.
Nuno Melo  
Utan att glömma hur viktig Europeiska polisbyrån (Europol) är, och oavsett det allmänna stöd den bör ha i egenskap av den tredje pelaren, vill jag påpeka att detta är en ytterst relevant fråga för EU-områdets säkerhet.
Därför håller jag med om att frågan bör bedömas i enlighet med Lissabonfördraget, med tanke på dess inverkan på samarbetspolitiken.
Diogo Feio  
Eftersom jag är en ledamot som alltid har fäst särskilt stor vikt vid frågor som handlar om förebyggande av brottslighet, säkerhet och polissamarbete inser jag Europols grundläggande betydelse när det gäller att skapa ett tryggt EU och förebygga brott i hela EU, samtidigt som jag förstår behovet av att Europol stärks på flera nivåer, bland annat de som vi diskuterar här.
Huvudfrågan för debatt här i dag är dock huruvida parlamentet mindre än en vecka före Lissabonfördragets ikraftträdande bör frånsäga sig sina institutionella rättigheter när det gäller förebyggande av brottslighet och polissamarbete och på så sätt omintetgöra möjligheten att spela en roll i beslutsprocessen för alla dessa frågor i enlighet med medbeslutandeförfarandet.
Jag anser inte att detta är den rätta vägen. Parlamentet måste utöva sina nya befogenheter fullt ut i de här frågorna. Med anledning av detta röstar jag för detta betänkande som innehåller en begäran till rådet att dra tillbaka sitt förslag.
Petru Constantin Luhan  
Jan Philipp Albrechts betänkande väcker debatten om listan över de tredjeländer och organisationer med vilka Europol tänker sluta avtal. Listan över tredjeländer inbegriper t.ex. även Moldavien, medan listan över de organisationer som Europol tänker sluta avtal med även bör inbegripa det regionala centret för bekämpning av gränsöverskridande brottslighet, vars huvudkvarter ligger i Bukarest. Centret bedriver förhandlingar med Europol i syfte att ingå ett samarbetsavtal. Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) har beslutat att som grupp rösta mot det här betänkandet under plenarsammanträdet så att den kan granska ärendet efter Lissabonfördragets ikraftträdande. Det är just för att det här är ett så viktigt ämne som vi har bestämt oss för att avsätta mycket tid för det, och vi kommer att diskutera det med början nästa år inom ramen för medbeslutandeförfarandet tillsammans med rådet.
Carlos Coelho  
Inom ramen för Europol har fyra förslag lagts fram för parlamentet med målet att införa nya regler som ska gälla för konfidentiella uppgifter, genomförandefrågor som gäller regleringen av Europols förbindelser med sina partner, inbegripet utbyte av personuppgifter och sekretessbelagda uppgifter, utformningen av listan över tredjeländer och organisationer med vilka avtal kan komma att slutas samt genomföranderegler för analysregister.
Med tanke på att Lissabonfördraget kommer att träda i kraft om bara några dagar och att parlamentet kommer att få nya rättigheter när det gäller polissamarbetet, har de fyra föredragandena begärt att förslagen ska förkastas av juridiska skäl. Därför stöder jag deras hållning att inte kommentera innehållet i dessa förslag, förkasta dem och be kommissionen och rådet att göra ett uttalande under plenarsammanträdet där de lovar att lägga fram ett nytt beslut inom sex månader efter Lissabonfördragets ikraftträdande. Rent konkret bör vi komma ihåg när det gäller de nuvarande incitamenten att rådet - eftersom det endast handlar om att samråda med parlamentet - kommer att kunna fastställa en ståndpunkt före årsskiftet eftersom de fyra genomförandestegen kommer att träda i kraft den 1 januari 2010.
Diogo Feio  
Eftersom jag är en ledamot som alltid har fäst särskilt stor vikt vid frågor som handlar om förebyggande av brottslighet, säkerhet och polissamarbete inser jag Europols grundläggande betydelse när det gäller att skapa ett tryggt EU och förebygga brott i hela EU, samtidigt som jag förstår behovet av att Europol stärks på flera nivåer, bland annat de som vi diskuterar här.
Huvudfrågan för debatt här i dag är dock huruvida parlamentet mindre än en vecka före Lissabonfördragets ikraftträdande bör frånsäga sig sina institutionella rättigheter när det gäller förebyggande av brottslighet och polissamarbete och på så sätt omintetgöra möjligheten att spela en roll i beslutsprocessen för alla dessa frågor i enlighet med medbeslutandeförfarandet.
Jag anser inte att detta är den rätta vägen. Parlamentet måste utöva sina nya befogenheter fullt ut i de här frågorna. Med anledning av detta röstar jag för detta betänkande som innehåller en begäran till kommissionen att dra tillbaka sitt förslag.
Nuno Melo  
Utan att glömma hur viktig Europeiska polisbyrån (Europol) är, och oavsett det allmänna stöd den bör ha i egenskap av den tredje pelaren, vill jag påpeka att detta är en ytterst relevant fråga för EU-områdets säkerhet.
Därför håller jag med om att frågan bör bedömas i enlighet med Lissabonfördraget, med tanke på dess framtida inverkan på samarbetspolitiken. Därför anser jag att ett beslut i den här känsliga frågan skulle vara förhastat så länge Lissabonfördraget ännu inte är i kraft, eftersom det handlar om säkerheten i EU.
Elena Oana Antonescu  
Brottsligheten i EU ökar ständigt. Vi har att göra med en stor mängd organiserade kriminella nätverk och även den it-brottslighet som breder ut sig alltmer. Som ett resultat av detta måste EU:s brottsförebyggande politik befästas och stärkas, samtidigt som medlemsstaterna behöver samarbeta bättre och närmare på grundval av en slagkraftig gemensam strategi på det här området. De framsteg som har gjorts av nätverket för förebyggande av brottslighet de senaste åren har varit tämligen begränsade. Nätverket är i själva verket långt från att ha uppnått sin fulla potential. De huvudsakliga villkoren för att ett sådant nätverk ska fungera är att nätverkets ansvarsområden utökas, att en tydlig, enkel och effektiv administrativ struktur upprättas samt att det civila samhällets, universitetens och de icke-statliga organisationernas delaktighet säkerställs.
Parlamentet kommer att få verkliga lagstiftningsbefogenheter och kommer tillsammans med rådet att kunna fatta beslut om åtgärder i enlighet med medbeslutandeförfarandet som syftar till att uppmuntra och stödja medlemsstaternas brottsförebyggande åtgärder. Därför stöder jag föredragandens förslag att förkasta initiativet och debattera detta viktiga ärende efter Lissabonfördragets ikraftträdande.
David Casa  
I det aktuella betänkandet begär föredraganden att ändringarna av det rådande systemet för det europeiska nätverket för förebyggande av brottslighet ska förkastas. Jag anser liksom föredraganden att det finns ett antal områden som kräver förbättringar även när det gäller förslaget. De provisoriska åtgärderna är dock lämpliga för att utföra viktiga ändringar så snart som möjligt. Av dessa skäl har jag valt att rösta mot betänkandet.
Carlos Coelho  
Det europeiska nätverket för förebyggande av brottslighet skapades 2001, men det har hittills inte levererat särskilt goda resultat på grund av ett flertal organisatoriska misslyckanden som har hindrat nätverket från att nå sin fulla potential eftersom det redan har utsatts för intern omprövning vid två tillfällen. I detta initiativ försöker man upphäva det beslut som fattades 2001 och föreslår en omstrukturering av nätverket, vilket jag anser vara en något begränsad och uppenbarligen olämplig lösning på de rådande problemen.
Mot bakgrund av detta behöver vi inleda en reform av nätverket som är mer seriös och ambitiös när det gäller organisationen. Det svenska ordförandeskapets insisterande på att parlamentet fattar ett beslut före Lissabonfördragets ikraftträdande är därför oacceptabelt, inte bara på grund av att initiativet är svagt, utan även på grund av att ordförandeskapet begär att parlamentet frånsäger sig de institutionella rättigheter gällande förebyggande av brottslighet som det får genom Lissabonfördraget, och detta bara några dagar innan det nya fördraget träder i kraft.
Diogo Feio  
Eftersom jag är en ledamot som alltid har fäst särskilt stor vikt vid frågor som handlar om förebyggande av brottslighet, säkerhet och polissamarbete inser jag Europols grundläggande betydelse när det gäller att skapa ett tryggt EU och förebygga brott i hela EU, samtidigt som jag förstår behovet av att Europol stärks på flera nivåer, bland annat de som vi diskuterar här.
Huvudfrågan för debatt här i dag är dock huruvida parlamentet mindre än en vecka före Lissabonfördragets ikraftträdande bör frånsäga sig sina institutionella rättigheter när det gäller förebyggande av brottslighet och polissamarbete och på så sätt omintetgöra möjligheten att spela en roll i beslutsprocessen för alla dessa frågor i enlighet med medbeslutandeförfarandet.
Jag anser inte att detta är den rätta vägen. Parlamentet måste utöva sina nya befogenheter fullt ut i de här frågorna. Därför röstar jag för detta betänkande och begär att rådet inte formellt antar initiativet före Lissabonfördragets nära förestående ikraftträdande.
Nuno Melo  
Det europeiska nätverket för förebyggande av brottslighet (EUCPN) skapades 2001 eftersom det fanns ett behov av att införa åtgärder och utbyta verksamheter i brottsförebyggande syfte samt av att stärka nätverket för nationella myndigheter med ansvar för förebyggande av brottslighet.
Efter en extern utvärdering av EUCPN sju år senare drogs slutsatsen att det fanns ett stort utrymme för förbättringar av institutionens funktionssätt.
Utvecklingen av olika aspekter av brottsbekämpning är ytterst viktig på EU-nivå, och det är även stödet för förebyggande och bekämpning av nationell och lokal brottslighet.
Eftersom de frågor som tas upp i betänkandet är så känsliga instämmer jag i beslutet att begära ett nytt förslag från rådet som följer medbeslutandeförfarandet i enlighet med Lissabonfördraget.
Diogo Feio  
Eftersom jag är en ledamot som alltid har fäst särskilt stor vikt vid frågor som handlar om förebyggande av brottslighet, säkerhet och polissamarbete inser jag Europols grundläggande betydelse när det gäller att skapa ett tryggt EU och förebygga brott i hela EU, samtidigt som jag förstår behovet av att Europol stärks på flera nivåer, bland annat de som vi diskuterar här.
Huvudfrågan för debatt här i dag är dock huruvida parlamentet mindre än en vecka före Lissabonfördragets ikraftträdande bör frånsäga sig sina institutionella rättigheter när det gäller förebyggande av brottslighet och polissamarbete och på så sätt omintetgöra möjligheten att spela en roll i beslutsprocessen för alla dessa frågor i enlighet med medbeslutandeförfarandet.
Jag anser inte att detta är den rätta vägen. Parlamentet måste utöva sina nya befogenheter fullt ut i de här frågorna. Därför röstar jag för detta betänkande och begär att Sverige och Spanien drar tillbaka sitt initiativ.
Sylvie Guillaume  
Jag röstade för betänkandena av Sophia in 't Veld, Timothy Kirkhope, Jan Philipp Albrecht och Agustín Díaz de Mera García Consuegra om ett åtgärdspaket för Europol. Jag röstade även för Sofia Alfanos betänkande om det europeiska nätverket för förebyggande av brottslighet där hon uppmanar parlamentet att förkasta rådets förslag i de här frågorna. Syftet med att förkasta förslagen var att försvara Europaparlamentets rättigheter vid så känsliga frågor som polisiärt och rättsligt samarbete i kriminalfrågor. Europaparlamentet har uppmanats att fatta beslut inom en synnerligen kort tidsram i vad som trots allt är mycket känsliga frågor. Det finns dock inget som motiverar sådana förhastade åtgärder, om det inte är för att de förfaranden som tillämpas i den tredje pelaren kommer att utgå den 1 december och behandlas enligt ett nytt förfarande, dvs. det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Vi förkastar dessa förslag för att sända ett tydligt meddelande till rådet om att vi är missnöjda med den press som ledamöterna utsätts för och med rådets uppenbara vilja att förbigå de nya förfarandena för att inkludera Europaparlamentet i lagstiftningsdebatten.
Ian Hudghton  
I enlighet med rekommendationen från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor röstade jag mot utkastet till beslut. Med Lissabonfördragets ikraftträdande så nära förestående bör beslut på detta område fattas i enlighet med de nya lagstiftningsförfarandena.
Jörg Leichtfried  
Jag röstar mot antagandet av Europolpaketet. Jag röstade för förkastandet av hela paketet eftersom jag anser att det är en skandal att kommissionen och rådet fortfarande försöker tvinga igenom paketet före Lissabonfördragets ikraftträdande.
David Casa  
Georgien har drabbats av en oerhörd nedgång, i synnerhet efter konflikten med Ryssland 2008. Bland annat på grund av att Georgien är ett så strategiskt viktigt land har kommissionen lagt fram ett förslag om att ge makroekonomiskt stöd till Georgien. Trots att jag håller med om att parlamentet behöver mer information om den här frågan har jag bestämt mig för att stödja föredragandens rekommendation och därmed rösta för betänkandet.
João Ferreira  
Vi har alltid talat för att EU måste ge solidariskt bistånd till länder som behöver det, och vi har argumenterat för att detta bistånd ska riktas mot projekt som är av verkligt intresse för landets befolkning.
Men det ”bistånd” som getts av EU verkar inte ha haft mycket att göra med solidaritet. De kapitalistiska intressena, vare sig det gäller ekonomiska eller finansiella intressen, och stormakternas intressen överstiger alltid intresset för solidaritet.
Detta gäller även det bistånd till Georgien som vi just har röstat om. Det ekonomiska stödet riktas främst mot att finansiera de rekommendationer som gjordes av Internationella valutafonden och dess politik för strukturanpassning, dvs. fasthållandet vid samma nyliberala politik som orsakade den ekonomiska och finansiella kris landet nu drabbas av.
Av samma skäl har vi även valt att lägga ner våra röster om de övriga betänkandena. Dessutom finns det ingen garanti för att den finansiering som vi fattar beslut om inte kommer att gå till återupprustningen av Georgien, om än indirekt, med tanke på de georgiska truppernas attack mot invånarna i provinserna Sydossetien och Abchazien, vilket ledde till krig mot Ryssland.
Vi kunde inte se genom fingrarna med ett beslut som skulle kunna leda till större militarisering i förbindelserna mellan länderna i Kaukasusregionen, vars energi, välstånd och geostrategiska värde är viktiga för EU och dess monopolföretag.
Jacek Olgierd Kurski  
Georgien attackerades brutalt i augusti 2008 av Rysslands arméer, och förutom att landet led stor skada och många dödades har även den ekonomiska situationen förvärrats betydligt. EU kan inte förbli passivt inför Georgiens ekonomiska problem utan måste vara redo att ge Georgien särskilt makroekonomiskt stöd för att se till att landet kan återuppbyggas efter den ryska invasionen förra året. Ekonomiskt stöd från Bryssel kommer även att hjälpa Georgien att motverka effekterna av den ekonomiska och finansiella världskrisen. Av hänsyn till ovannämnda omständigheter och med tanke på Georgiens strategiska betydelse för EU i den europeiska grannskapspolitiken och det nyligen inrättade östliga partnerskapet, stödde jag resolutionen om rådets beslut om makroekonomiskt stöd till Georgien.
Nuno Melo  
Det makroekonomiska stödprogrammet är oerhört viktigt när det gäller att förbättra den ekonomiska stabiliteten i de europeiska länder som nyligen har genomgått en väpnad konflikt vars konsekvenser har lett till ekonomiska svårigheter med budgetunderskott och problem med betalningsbalansen.
Det här stödet är avgörande för återuppbyggnadsprocessen i dessa länder, förutsatt att det ges på ett fredligt sätt, vilket endast är möjligt med internationellt stöd. Stödet blir även en garanti för att dessa instabila områden inte äventyrar säkerheten och freden i EU, särskilt med tanke på de flyktingar och fördrivna personer som sådana konflikter medför.
Därför måste EU agera solidariskt och kombinera detta stöd till Georgien med ovannämnda relevanta aspekter.
Nuno Melo  
Det makroekonomiska stödprogrammet är också oerhört viktigt när det gäller att förbättra den ekonomiska stabiliteten i de europeiska länder som har gått igenom den senaste globala krisen och drabbats av de effekter den här krisen har haft på deras främsta handelspartner, i synnerhet Ryssland i Armeniens fall. Den ekonomiska obalansen beror på problem med budget och betalningsbalans.
Stödet är viktigt för att Armenien ska kunna hantera krisen på ett mer konsekvent sätt och förhindra social instabilitet, vilket skulle kunna framkalla en massutflyttning som skulle skapa problem i Europa.
Därför måste EU agera solidariskt och kombinera detta stöd till Armenien med ovannämnda relevanta aspekter.
Nuno Melo  
I Serbiens fall är det makroekonomiska stödet oerhört viktigt när det gäller att förbättra landets ekonomiska stabilitet eftersom Serbien, utöver den globala krisen, har genomgått en väpnad konflikt vars effekter fortfarande är påtagliga.
Det här stödet är ett viktigt verktyg för att skapa ekonomisk stabilitet i Serbien och för att stabilisera situationen i hela Balkanområdet. Serbien och dess ekonomi spelar en enormt viktig roll för den regionala integrationen, och landets deltagande i den europeiska integrationen är också avgörande.
Därför måste EU agera solidariskt och kombinera detta stöd till Serbien med ovannämnda relevanta aspekter.
Andreas Mölzer  
Nästa år är det planerat att Serbien ska få ett makroekonomiskt stöd i form av ett lån på totalt 200 miljoner euro. Pengarna är tänkta att stödja landets ekonomiska stabilisering, finansiera dess externa behov när det gäller betalningsbalans och hjälpa landet att hantera konsekvenserna av den globala ekonomiska och finansiella krisen. Jag ser det makroekonomiska stödet till Serbien, som kommer att stödja landets ekonomiska stabiliseringsprogram i den rådande krisen, som ett viktigt verktyg för att främja stabiliseringen i hela Balkanområdet. Serbien och dess ekonomi spelar en central roll i den regionala integrationen, och Serbiens deltagande i den europeiska integrationen har också en avgörande betydelse. Därför röstade jag för Miloslav Ransdorfs betänkande och därmed för ett makrofinansiellt stöd till Serbien.
Nuno Melo  
Det makroekonomiska stödprogrammet är oerhört viktigt när det gäller att förbättra den ekonomiska stabiliteten i Bosnien och Hercegovina och bekämpa den globala krisens skadliga effekter på landets ekonomi. Det här stödet kommer att märkas i en förbättring av landets ekonomi när det gäller budgetunderskott och betalningsbalans.
Bosnien och Hercegovina ligger även i en känslig region, så landets ekonomiska och finansiella stabilitet är särskilt viktig eftersom den kommer att bidra till att skapa bättre stabilitet i hela Balkanområdet.
Därför måste EU agera solidariskt och kombinera detta stöd till Bosnien och Hercegovina med ovannämnda relevanta aspekter.
Jean-Luc Mélenchon  
Vi accepterar inte att Internationella valutafonden inför restriktioner för lån och subventioner från EU. Vi kommer att rösta mot det förslag om makroekonomiskt stöd som lagts fram i Europaparlamentet i dag. Ni ser själva vilka villkor som gäller: omöjliga tidsfrister, bristande information osv. Hur man än ser på saken strider detta mot de krav på demokrati som borde känneteckna EU.
Vi stöder dock invånarna i Serbien, Bosnien och Hercegovina, Armenien och Georgien. Vi vill inte att de ska lida mer än de redan gör på grund av det förlegade och farliga nyliberala system som Internationella valutafonden försöker bevara.
Diogo Feio  
Jag ser det här betänkandet om förslaget till rådets direktiv med syfte att ändra det gemensamma systemet för mervärdesskatt som ett sätt att uppnå ett förenklat och harmoniserat system. Faktum är att vi kommer att gå mot en mer effektiv tillämpning av momsen genom att vissa aspekter som gäller moms på leveranser av naturgas, elektricitet och värme eller kylning - som skattemässigt behandlas som gemensamma företag bildade i enlighet med artikel 171 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt - kombineras med en identifiering av vissa konsekvenser av EU:s utökning och med villkoren för att utöva avdragsrätten för ingående moms.
Ilda Figueiredo  
Rådets förslag har som syfte att klargöra vissa frågor som gäller import av och beskattningsort för leveranser av gas och elektricitet, att införa de ändringar som man kommit överens om inför Bulgariens och Rumäniens anslutning till EU inom ramen för direktivet samt att klargöra och betona den grundläggande rättsregel om avdrag som fastställer att denna rätt endast uppstår om varorna och tjänsterna används av en beskattningsbar person och för hans/hennes företags behov.
Den text som antogs i dag överensstämmer dock inte med vissa egenskaper på de nationella marknaderna, exempelvis användningen av butan- och propangas. I Portugal är det en ofrånkomlig verklighet att butan- och propangas används i hushåll samt i mikro- och småföretag. Samma sak gäller även i andra EU-länder där invånarna har låga inkomster och där man relativt nyligen anslutits till de europeiska naturgasnäten, vilket är ytterst kostsamt.
Dessutom är de personer som använder den här typen av energi som regel de mest socialt utsatta, vilket innebär att momsdirektivet diskriminerar denna grupp snarare än grupper med högre inkomster.
Dessutom verkar ändringarna av betänkandet inskränka medlemsstaternas handlingsutrymme.
Ian Hudghton  
Jag lade ned min röst om Udo Bullmanns betänkande. Även om jag anser att rådet har som plikt att lyssna på synpunkterna från parlamentet, EU:s enda direktvalda institution, anser jag inte att momssystemen bör harmoniseras. Subsidiaritetsprincipen fastslår att beskattning är en fråga som bäst hanteras av EU:s medlemsstater.
Luís Paulo Alves  
Jag röstade för betänkandet om skydd av den marina miljön i Nordostatlanten gällande lagring av koldioxidströmmar i geologiska formationer eftersom jag anser att förekomsten av regelverk och riktlinjer för lagring av koldioxidströmmar i geologiska formationer kommer att bidra till skyddet av det maritima området, både på kort och på lång sikt. Förutsättningarna är dock att målet är att lagra koldioxiden permanent i dessa formationer och att det inte kommer att ha en märkbart negativ inverkan på den maritima miljön, på människors hälsa och andra berättigade användare av EU:s maritima områden, särskilt Portugals områden och i synnerhet Azorerna.
Edite Estrela  
Jag röstade för Anna Rosbachs betänkande om förslaget till rådets beslut om godkännande, på Europeiska gemenskapens vägnar, av ändringarna av bilagorna II och III till konventionen för skydd av den maritima miljön i Nordostatlanten (Ospar-konventionen) gällande lagring av koldioxidströmmar i geologiska formationer. Det är dock viktigt att se till att tekniken för geologisk avskiljning och lagring av koldioxid, som inte har testats i någon större utsträckning, används i enlighet med de striktaste säkerhetskrav som föreskrivs i direktivet om den här frågan.
João Ferreira  
Geologisk lagring av koldioxid har utpekats som en möjlig lösning för att mildra effekterna av den ökade antropogena koncentrationen av denna gas i atmosfären. Denna lösning väcker dock ett antal frågor om dess tillämplighet i framtiden, särskilt med tanke på att den nödvändiga tekniken fortfarande befinner sig på ett tidigt stadium. Det förväntas bli dyrt, och eventuella risker medföljer. Det kan vara värt att följa de studier som har utförts på området och tänka på att vissa av de resultat som framkommit hittills har varit positiva i den bemärkelsen.
Det bör dock påpekas att studier om detta alternativ eller dess eventuella genomförande i framtiden inte under några omständigheter får inskränka på den nödvändiga ändring av vårt energimönster som syftar till att påtagligt minska det nuvarande beroendet av fossila bränslen. Å andra sidan måste både de miljömässiga effekterna och säkerheten hos den teknik som används vid lagringen undersökas noggrant. Den godkända resolutionen säkerställer att detta blir gjort, och därför röstade jag för den.
Ian Hudghton  
Jag röstade för Rosbachbetänkandet. Avskiljning och lagring av kol kan bidra betydligt till arbetet för att bekämpa den globala uppvärmningen. Skottland, där jag kommer ifrån, kommer att spela en viktig roll i utvecklingen av den nödvändiga tekniken. Denna ändring av Ospar-konventionen kommer att innebära att EU och Skottland kan bli världsledande på det här området.
Bruno Gollnisch  
Jag måste erkänna att jag har lärt mig något av dessa två betänkanden av Lidia Joanna Geringer de Oedenberg. Jag har lärt mig att de länder som valde att inte delta i det civilrättsliga samarbetet trots allt har förlorat sin suveränitet.
Danmark lyckades förhandla fram ett undantag, men försökte att som suverän stat ingå ett avtal med gemenskapen för att kunna delta i vissa aspekter av samarbetet. I dag tvingas landet be om kommissionens tillåtelse för att kunna ingå nya internationella avtal av den här sorten med andra! Danmark har med andra ord förlorat sin rätt att fatta helt självständiga beslut inom ett område av landets yttre förbindelser.
Även om jag från intellektuell synpunkt kan förstå att samstämmighet både inom och utanför gemenskapen är nödvändig för att upprätta ett sådant samarbete har jag svårare att acceptera att kommissionen är den enda som har befogenhet för den här typen av internationella avtal, att kommissionen kontrollerar - om än bara delvis - medlemsstaternas förmåga att ingå avtal och att EU:s lagstiftning har företräde över alla andra typer av lagstiftning.
Vi har röstat för dessa betänkanden enbart på grund av att det inte finns någon anledning att hindra Danmark från att ingå de avtal som landet vill ingå, och för att det inte finns mycket annat att göra under de rådande omständigheterna.
Ian Hudghton  
Jag röstade för det här betänkandet om ändringen av återhämtningsplanen inom ramen för Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del. Internationella fiskeriorganisationer är oerhört viktiga för förvaltningen av världens marina resurser. Jag anser att dock att det är beklagansvärt att det är EU som förhandlar med våra nordatlantiska grannar. Även om den här principen har inneslutits i Lissabonfördraget anser jag att det fortfarande finns utrymme för att ansvaret för fiskeriförvaltningen ska återgå till de länder som bedriver fiske och till de maritima områdena.
Andreas Mölzer  
De senaste åren har vi sett en viss utveckling till det bättre, i synnerhet när det gäller godståg och långväga transporter. Passagerarna får dock inte förbigås i den här frågan. Regler om kompensation för försening vid internationella järnvägsresor är inte tillräckligt. Vi måste se till att vi i vår globaliseringsiver inte helt åsidosätter den regionala transporten och därmed avskärmar hela regioner.
Vi måste även se till att det vilseledande förespråkande av privatisering som hittills har förekommit inte leder till stora förseningar och säkerhetsbrister på samma sätt som det har gjort i Storbritannien. Det är viktigt att vi tar oss förbi hinder och tekniska svårigheter som ligger i vägen för gränsöverskridande järnvägstrafik, inte bara av miljöskäl. Därför röstade jag för det här betänkandet.
Miroslav Mikolášik  
Jag välkomnar gemenskapens beslut om att underteckna Haagprotokollet av den 23 november 2007 om tillämplig lag avseende underhållsskyldighet eftersom protokollet ger en länge efterfrågad och välbehövd klargörelse av de regler som fastställer den tillämpliga lagen. Protokollet kompletteras av Haagkonventionen av den 23 november 2007 om internationell indrivning av underhåll för barn och andra familjemedlemmar.
Harmoniseringen av reglerna kommer att ge rättsäkerhet till personer som har rätt till underhåll och en möjlighet att vidta åtgärder utan att råka ut för avvikande rättssystem. Tack vare de särskilda reglerna kommer den även att begränsa undvikandet av underhållsskyldigheter i de fall berättigade personer inte har möjlighet att försäkra sig om att få underhåll på grundval av lagen i det land där de har sin huvudsakliga hemvist. Möjligheten att vägra tillämpa en rättighet som fastställts på grundval av protokollet begränsas till att endast gälla de fall där effekterna uppenbarligen skulle stå i strid med domstolslandets allmänna ordning. Jag vill även djupt beklaga att Storbritannien inte deltar i rådets beslut om det protokoll som ska undertecknas av gemenskapen.
Sabine Lösing  
Den 9 november 2009 höll Europaparlamentets utskott för rättsliga frågor (JURI) en omröstning om betänkandet om begäran om fastställelse av Tobias Pflügers immunitet och privilegier och antog det.
Betänkandet grundar sig på felaktiga uppgifter.
Det mest avgörande är att man i betänkandet citerar en dom i första instans som senare har upphävts. Domen är ogiltig eftersom den regionala domstolen i München avvisade de åtgärder som vidtagits mot Tobias Pflüger den 21 juli 2009 i andra och sista instans. Det blev ingen fällande dom. Därför är alla anklagelser ogiltiga.
Det är oacceptabelt från politisk synpunkt att detta betänkande, som innehåller felaktiga uppgifter, röstades genom i plenum i dag (24 november 2009).
Vi har försökt att få detta ofullständiga och därför felaktiga betänkande borttaget från föredragningslistan, men tyvärr utan framgång.
Den här sortens tillvägagångssätt i Europaparlamentet skapar ett intryck av att parlamentet stöder förföljelsen av politiskt aktiva personer, i detta fall det allmänna åklagarämbetet (München II) mot en före detta ledamot av Europaparlamentet.
Jean-Luc Mélenchon  
Den 9 november 2009 höll Europaparlamentets utskott för rättsliga frågor en omröstning om betänkandet om begäran om fastställelse av Tobias Pflügers immunitet och privilegier och antog det.
Betänkandet grundar sig på felaktiga uppgifter.
Det mest avgörande är att man i betänkandet citerar en dom i första instans som senare har upphävts. Domen är ogiltig eftersom den regionala domstolen i München avvisade de åtgärder som vidtagits mot Tobias Pflüger den 21 juli 2009 i andra och sista instans. Det blev ingen fällande dom. Därför är alla anklagelser ogiltiga.
Det är oacceptabelt från politisk synpunkt att detta betänkande, som innehåller felaktiga uppgifter, röstades genom i plenum i dag (24 november 2009).
Vi har försökt att få detta ofullständiga och därför felaktiga betänkande borttaget från föredragningslistan, men tyvärr utan framgång.
Den här sortens tillvägagångssätt i Europaparlamentet skapar ett intryck av att parlamentet stöder förföljelsen av politiskt aktiva personer, i detta fall det allmänna åklagarämbetet (München II) mot en före detta ledamot av Europaparlamentet, Tobias Pflüger.
Willy Meyer  
Den 9 november 2009 höll Europaparlamentets utskott för rättsliga frågor (JURI) en omröstning om betänkandet om begäran om fastställelse av Tobias Pflügers immunitet och privilegier och antog det. Betänkandet grundar sig på felaktiga uppgifter. Det mest avgörande är att man i betänkandet citerar en dom i första instans som senare har upphävts. Domen är ogiltig eftersom den regionala domstolen i München avvisade de åtgärder som vidtagits mot Tobias Pflüger den 21 juli 2009 i andra och sista instans. Det blev ingen fällande dom. Därför är alla anklagelser ogiltiga. Det är oacceptabelt från politisk synpunkt att detta betänkande, som innehåller felaktiga uppgifter, röstades genom i plenum i dag (24 november 2009). Vi har försökt att få detta ofullständiga och därför felaktiga betänkande borttaget från föredragningslistan, men tyvärr utan framgång. Den här sortens tillvägagångssätt i Europaparlamentet skapar ett intryck av att parlamentet stöder förföljelsen av politiskt aktiva personer, i detta fall det allmänna åklagarämbetet (München II) mot en före detta ledamot av Europaparlamentet, Tobias Pflüger.
Peter Skinner  
Jag anser att parlamentets roll kan vara effektiv endast om det kan upprätthålla lagstiftningens verkan. Inom ramen för detta tillåter regeln om ”det föreskrivande förfarandet med kontroll” en förhandsbedömning av förslag som ska bli lagstiftning. Det här betänkandet nyanserar parlamentets roll och stärker vår förmåga att kontrollera och övervaka tillämpningen av lagstiftning i medlemsstaterna.
