Frågetimme med kommissionens ordförande
Talmannen
Nästa punkt är frågetimmen med kommissionens ordförande.
Manfred Weber
Herr talman! Till att börja med vill jag säga att det gläder mig att alla ledamöterna överlevde brandlarmet och lyckades ta sig tillbaka till sina platser i kammaren välbehållna!
Som företrädare för Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) vill jag ställa en fråga till kommissionens ordförande, som har suttit och tittat på de bilder som vi har fått från Medelhavsområdet under de senaste veckorna, bilder på människor som flyr från oron i Afrika. Många lyckas ta sig till Europa, men en del misslyckas. Vi har tvingats se dessa bilder av strandsatta och döda människor på nyheterna.
Vi är alla medvetna om att det är vår gemensamma utmaning att hitta en lösning på detta drama och denna misär för flyktingarna i Europa. För PPE-gruppens räkning vill jag be kommissionens ordförande att ge oss en bedömning av om kommissionen - och framför allt Frontex - har tillräckligt med resurser, och om vi, Europeiska unionen, har tillräcklig kapacitet ute på fältet och tillräckliga rättsliga grunder för att EU ska kunna uppträda samfällt i Medelhavsområdet.
Jag skulle också vilja veta hur diskussionerna med ursprungsländerna (till exempel Tunisien och Egypten) utvecklas och om vi européer gör några framsteg på det här området.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Vi beklagar alla att den senaste tidens händelser har lett till att många liv har gått till spillo. Jag håller med dig om att vi måste agera mer kraftfullt på det här området.
Vi gick omedelbart in med stöd till länderna i Nordafrika - över 1 miljon euro i humanitär hjälp - och vi kommer att fortsätta stödja dem. Genom den gemensamma Hermesinsatsen samordnar gränsförvaltningsbyrån Frontex åtgärder för att möta det stora migrationstrycket. Det är emellertid mycket viktigt att medlemsstaterna i Medelhavsområdet fortsätter att samarbeta och samordna sina insatser med tredjeländer. Vi måste göra mer.
Så mitt mycket direkta svar till dig är att, ja, vi behöver större resurser till Frontex. Förslagen om förstärkningar av Frontex måste antas snarast. Medlemsstaterna måste också visa prov på politisk vilja, och framför allt solidaritet gentemot varandra, genom att erbjuda de tekniska och mänskliga resurser som fordras. Som du vet har inte Europeiska unionen som sådan alla dessa resurser, utan det krävs att medlemsstaterna samarbetar för att de ska bli tillgängliga.
Manfred Weber
Tack för att du gav oss din syn på situationen. Eftersom du säger att vi behöver större resurser till Frontex nu skulle jag vilja veta om du inte också anser att medlemsstaterna hittills har varit för ovilliga att tillhandahålla de resurser som behövs för att göra Frontex stark. Vi hade ju redan verktygen. Var det så att det fanns för lite vilja från medlemsstaternas sida att stödja Frontex?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Det pågår en diskussion om detta. Det är faktiskt en av de frågor som Europeiska rådet ska behandla vid sitt möte den 23-24 juni. Medlemsstaterna bör anta det förslag om förstärkning av Frontex som redan har lagts fram, men det är också viktigt att öka de logistiska insatserna: det krävs fler flygplan och fler fartyg, och dem kan vi inte finansiera via EU:s budget för närvarande.
Jag tror att den politiska viljan att göra detta finns, men det måste göras på ett samordnat sätt och därför har kommissionen tagit ett initiativ: Kommissionsledamot Malmström arbetar med den här frågan tillsammans med medlemsstaterna och jag hoppas att Europeiska rådet kommer att bekräfta vår linje senare den här månaden.
Samtidigt måste vi givetvis också samarbeta med tredjeländer. Själv har jag varit i Tunisien och talat med premiärministern, och de har lovat oss att samarbeta. Faktum är att de redan samarbetar, och vi försöker nu komma fram till någon form av pragmatiska logistiska överenskommelser mellan de tunisiska myndigheterna och våra egna byråer.
Talmannen
Alla ledamöter har inte kommit tillbaka efter brandövningen.
Guy Verhofstadt
Ja, jag lade märke till att en del av mina kolleger fortfarande är på brandövning.
I går meddelade kommissionsledamot Olli Rehn att kommissionen kommer att vidta ett antal viktiga åtgärder. För det första vill han ha ett antal förändringar av en räddningsmekanism. Han sade att denna mekanism måste kunna förse länder med flexibla kreditramar. Han sade att mekanismen måste kunna vända sig till sekundärmarknaden, och framför allt sade han att detta kan ske i form av diskonterade swappkontrakt och egna AAA-klassade obligationer. Detta är mycket viktigt, eftersom det betyder att man kan växla in dåliga obligationer från problemländer mot räddningsmekanismens AAA-obligationer.
För det andra sade han också att kommissionen kommer att börja diskutera frågan om euroobligationer - äntligen, kan jag säga.
Min fråga till dig är om du kan bekräfta att detta också är kommissionens ståndpunkt? För det andra undrar jag om du kommer att föreslå dessa förändringar av räddningsmekanismen vid nästa möte med Europeiska rådet om två veckor? Det är bråttom.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Jag kan bekräfta att alla de tankegångar som kommissionsledamot Rehn har presenterat har mitt fulla stöd, så jag ska inte upprepa hans ord.
När det gäller stabilitetsmekanismen håller vi nu på att inrätta den. Som du vet hoppas jag att regeringarna ska komma överens om den mycket snart, och jag hoppas att vi får ett politiskt beslut i Europeiska rådet som bekräftar besluten om den europeiska stabilitetsmekanismen. Och du vet ju vilken vår ståndpunkt är.
Euroobligationer är inget nytt påfund. Kommissionen, och en av mina företrädare, har fört fram tanken på euroobligationer i många år. Faktum är att medlemsstaterna hittills inte har varit intresserade av detta. Under Greklandskrisen lade kommissionen fram tankar på att göra skulden ömsesidig, men detta tillbakavisades av de flesta medlemsstaterna i euroområdet. Nu tycker jag att det har gjorts en del framsteg på så sätt att man är beredd att undersöka olika alternativ, och kommissionen kommer självfallet att lägga fram olika alternativ. Vi har alltid tyckt att euroobligationer är en tilltalande lösning under förutsättning att medlemsstater kan ställa sig bakom detta, men där är vi i ärlighetens namn tyvärr inte än. Vi är inte där än, och jag tycker att vi ska inrikta oss på den europeiska stabilitetsmekanismen nu.
Guy Verhofstadt
Jag tror inte att Greklands och eurons kris är över. Den är inte över. Så vi behöver fler instrument. Ett av dessa instrument är då just det som Olli Rehn föreslår - att växla in dåliga obligationer från vissa länder mot ett mindre paket med AAA-rankade euroobligationer. Det är rätt väg att gå. Dessa euroobligationer kan utfärdas av EFSF, ESM eller en ny europeisk byrå i framtiden. Det spelar ingen roll. Det är mekanismen som är det viktiga, och det är viktigt att Olli Rehn och kommissionen - för första gången, tror jag - erkänner att detta är rätt väg att gå.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Kommissionen agerar som en helhet. Jag tror att det är lättare för dig att hålla med om det som Olli Rehn säger än om det som jag säger, men faktum är att vi säger exakt samma sak.
I den årliga tillväxtöversikten förespråkade kommissionen gemensamt fler insatser av det här slaget på marknaderna. Medlemsstaterna höll tyvärr inte med oss där. Så det jag kan bekräfta är att vi arbetar efter den linjen. Vi strävar efter större flexibilitet i fråga om åtgärderna på marknaderna, men ärligt talat tycker jag att vi nu ska inrikta oss på den europeiska stabilitetsmekanismen och naturligtvis diskutera hur framtida euroobligationer skulle kunna vara utformade om medlemsstaterna är redo att ta detta ytterligare steg.
Jan Zahradil
Som du vet består min grupp huvudsakligen av ledamöter från länder utanför euroområdet, men vi vill verkligen inte att euron ska bli ett misslyckande. Det har jag redan sagt här flera gånger. Våra ekonomier är för sammanflätade för det, och därför måste jag säga att vi ser på det här skeendet med blandade känslor.
Vi får dubbla budskap här. Europeiska rådet säger en sak, Europeiska centralbanken säger en annan och Internationella valutafonden en tredje. Framför allt har jag en känsla av att de politiska övervägandena fortfarande har företräde framför de ekonomiska, som om det vore möjligt att lura marknaderna med några fagra löften och undvika att lösa problemen på riktigt.
Jag undrar hur Europeiska kommissionen ställer sig till omstruktureringen av statsskulderna. Ni verkar fortfarande föredra att pumpa in mer och mer pengar och ge fler och fler lån med oändlig löptid till ekonomier som har allvarliga problem och står på randen till kollaps. Eller ska vi ta vårt förnuft till fånga och på allvar fundera på att omstrukturera deras statsskulder? Jag tror inte att vi kan undvika det på lång sikt.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) För det första finns de ekonomiska problemen i EU tyvärr inte bara i euroområdet. En del medlemsstater utanför euroområdet deltar också i program för betalningsbalansstöd via kommissionen och IMF.
När det gäller euroområdet pågår det som du säger diskussioner mellan medlemsstaterna, rådet, kommissionen och Europeiska centralbanken i en strävan att komma fram till bästa möjliga heltäckande lösning. Som du vet är experterna inte alltid överens om hur man bäst når fram till den lösningen. Arbetet pågår fortfarande.
Det ska erkännas att de här frågorna är oerhört svåra och komplicerade. Det här är en större utmaning än någonsin, och det krävs en del konvergensarbete. Därför har kommissionen varit oerhört försiktig i sina uttalanden i frågan, för en del av de här frågorna är känsliga för marknaden. En sak är säker: som vi har sagt är omstrukturering inte ett alternativ till de smärtsamma insatser för budgetkonsolidering som alla medlemsstaterna måste genomföra om de vill rätta till sina obalanser i fråga om underskott och skulder.
Daniel Cohn-Bendit
för Verts/ALE-gruppen. - (FR) Herr talman, herr Barroso! Det stämmer att vi inte alltid förstår Europeiska unionens ståndpunkt, men den har ni just rett ut. Jag vill säga tre saker:
För det första bör det inte förekomma några fler omstruktureringar. Vi vet alla att en omstrukturering av statsskulden, till exempel i Grekland, i något läge kommer att äga rum, av det enkla skälet att den grekiska regeringen måste ha möjlighet att återställa förtroendet och det grekiska samhället måste struktureras om. I dag litar ingen på någon i Grekland, minst av allt på regeringen. Så länge regeringen inte lyckas ge folket andra framtidsutsikter än åtstramning kan den inte blåsa liv i sin ekonomi igen.
Det allra viktigaste att diskutera för kommissionen och de berörda parterna bör därför vara behovet av att ge det grekiska folket tillit, annars kan man inte göra någonting alls. Men dagens åstramningar ger inte det grekiska samhället tid att stanna upp och tänka efter. Det är därför de tillbakavisar dem, vilket kan leda till en mycket farlig situation.
En sista fråga: skattesmitningen. Kan inte EU ge Grekland ett handtag också på det området? Det finns grekiska konton i banker i Österrike, Luxemburg, Cypern och Schweiz. Varför inte frysa dessa konton, eller åtminstone, ifrågasätta banksekretessen så att den grekiska regeringen kan utreda var problemet med skattesmitningen ligger. Vi ber dem att stoppa skattesmitningen men erbjuder dem ingen hjälp. Det är faktiskt våra banker, de europeiska bankerna, som döljer denna skattesmitning.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (FR) Du har rätt i att det finns ett problem med skattesmitning i Grekland, även om jag inte anser att det är det som är orsaken till Greklands strukturella problem.
Vi håller för närvarande på att diskutera frågan om banksekretessen. Som du vet kom alla medlemsstaterna och Schweiz i mars 2009 överens om att tillämpa Organisationens för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) normer, enligt vilka en stat inte kan vägra att lämna information som en annan stat begär med hänvisning till att denna information innehas av en bank eller ett annat finansinstitut. Denna princip tog vi, kommissionen, med i direktivet om administrativt samarbete på skatteområdet, vilket trädde i kraft den 11 mars 2011 och tyvärr inte börjar tillämpas förrän den 1 januari 2013.
Banksekretessen har således behandlats från juridisk synpunkt på EU-nivå och kan inte utgöra något hinder för ett fullständigt informationsutbyte mellan skattemyndigheterna efter framställningar. Jag anser att alla kriterier för att medlemsstaterna och EU nu ska kunna ge Grekland information om bedrägerier och skattesmitning redan är uppfyllda, genom ett administrativt samarbete.
Lothar Bisky
Jag har bara en kort fråga. Det gläder mig att man diskuterade internet vid G8-toppmötet och det e-G8-forum som genomfördes före mötet. Det finns de som oroar sig över att makthavarna ägnar sig åt internet. Vi vet att det är ett känsligt område. Har du någonting att säga om detta? Var detta en engångsföreteelse, eller kommer diskussionen att fortsätta? Kommer du att sätta upp det här på agendan igen?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (FR) Jag tycker att president Sarkozys idé var strålande, för internet är en global företeelse. Vi vill alla ha ett öppet internet. Vi tycker att nätet ökar kunskaperna och friheten enormt. Samtidigt missbrukas internet ofta: barn och andra exploateras, och brott begås av människor som utnyttjar de friheter som nätet ger.
Därför har vi haft en mycket intressant diskussion med några av de stora aktörerna på nätet, bland andra med Googlechefen och Facebooks vd Mark Zuckerberg. Vi har diskuterat vilka slags regelverk som kan vara lämpliga, utan att man inkräktar på den frihet och potential till nyskapande som internet erbjuder. Så det har förekommit en diskussion och det har bekräftats att frågan om internet kommer att komma upp på agendan vid framtida G8-möten.
Lothar Bisky
Min nyfikenhet är fortfarande inte helt stillad, och jag undrar om du skulle kunna säga någonting om dessa fortsatta förhandlingar om internet, i allmänna ordalag, eftersom detta är en viktig och långtgående framtidsfråga.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (FR) Det har egentligen inte förekommit några förhandlingar. Det var mer ett mycket allmänt åsiktsutbyte, en form av brainstorming. Det arrangerades en särskild e-G8-konferens före toppmötet, och där deltog en del av de stora aktörerna i internetbranschen och företrädare för myndigheterna. Det var inte precis någon förhandling, så uppfattade inte jag det. Vi bad dessa chefer för stora internetföretag att berätta hur de ser på branschens framtid och vi berättade om vår oro, vilka intressen vi har och vilken inställning vi har till internet för de olika G8-medlemmarna. Men det genomfördes inga egentliga förhandlingar med specifika resultat.
Nigel Farage
Vi har haft några pantomimiska diskussioner om euron. Varje gång som jag har förutspått att ett land skulle komma att behöva räddas har du sagt att, nej då, inte behövs det, allt är fint. Och nu står vi inför den fjärde räddningsaktionen - den andra grekiska - om du inte har tänkt säga att den inte behövs heller, förstås. Men den fråga som jag vill ställa till dig i dag handlar kanske om någonting mycket allvarligare än allt det som har hänt i Grekland eller Irland eller Portugal hittills. Den gäller den verkliga statsskuldskris som vi kan hamna i under de närmaste veckorna, och som berör själva Europeiska centralbankens integritet.
Månad efter månad har jag varnat för att man inte kan fortsätta att köpa upp enorma mängder av sina egna osäkra fordringar. Inser du att Europeiska centralbankens ekonomi och integritet nu befinner sig i ett allvarligt och farligt skick?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Nej, jag anser inte det. Jag anser att Europeiska centralbanken är en mycket trovärdig institution som har skötts på ett mycket klokt och intelligent sätt. Europeiska centralbankens oberoende respekteras av alla medlemsstaterna i euroområdet. Vi vet naturligtvis att det finns en del problem i euroområdet. Som jag sade tidigare finns det problem som, i rättvisans namn, inte bara berör euroområdet.
Tyvärr är din kritik av euroområdet alltid ideologiskt betingad. Skuldproblemen finns inte bara där. Den genomsnittliga statsskulden i euroområdet är till exempel lägre än i Storbritannien. Men problemen är faktiskt olika, för det här är första gången som vi har en monetär union av det här slaget utan en mer integrerad institutionell inramning. Det är just därför som vi nu försöker ge ett heltäckande svar, och ECB deltar i det vi gör för att skapa finansiell stabilitet i euroområdet.
Nigel Farage
Så sent som i går kom det en del siffror om detta från den respekterade tankesmedjan Open Europe. De bekräftar det jag säger. Enligt dessa siffror är hela 190 miljarder euro av Europeiska centralbankens exponering en exponering mot den grekiska staten och grekiska banker. Om ECB:s tillgångar skulle minska i värde med så lite som 4,25 procent skulle hela dess kapitalbas raderas ut. Godtar du Open Europes slutsatser eller håller du med om det som Jean-Claude Juncker sade för några veckor sedan, att eftersom situationen i euroområdet är så allvarlig måste man faktiskt ljuga offentligt?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Först och främst ljuger jag inte, och kommissionen har alltid varit mycket konsekvent i sin information om alla dessa situationer. Läget är besvärligt, det har vi sagt uppriktigt från början, och vi låtsas inte att allting är rosenrött.
När det är sagt bygger Europeiska centralbankens trovärdighet på att regeringarna i euroområdet är fast beslutna att göra allt det som krävs för att skapa finansiell stabilitet i euroområdet. Så jag tvivlar inte på systemets förmåga, insatserna i euroområdet eller Europeiska centralbankens trovärdighet. Jag tvivlar inte på att Europeiska centralbanken har förmåga att värna om EU:s intressen, eller på att medlemsstaterna i euroområdet är beslutna att ge ECB alla garantier som behövs för att banken ska kunna fullgöra sin oberoende roll som vår centralbank.
När det gäller centralbankernas exponering finns det andra centralbanker i och utanför Europa som befinner sig i en mycket mer bekymmersam och utsatt situation än Europeiska centralbanken, som är ett trovärdigt, internationellt mycket respekterat EU-organ.
Nicole Sinclaire
(EN) EU blir ännu större och allt djupare tycks det, nu när vi har paneuropeiska politiska partier, och den här oförmågan att nå samförstånd bevisas hela tiden. Tysklands nej i Libyenfrågan och Italiens och Frankrikes dispyt om erkännandet av Schengenviseringar är några exempel.
Kan du förklara för mig och mina väljare hur vi ska kunna införa en gemensam politik på viktiga områden, som till exempel internationella relationer och säkerhet, utan samförstånd om vi inte avskaffar medlemsstaternas demokratiska rättighet att ensidigt ge uttryck för sina egna strävanden?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Jag förstår uppriktigt sagt inte den oro som din fråga bottnar i. Vi är ju en union med 27 demokratiska stater och vi har kommit överens om att beslut om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken ska fattas enhälligt. Om medlemsstaterna inte är enhälliga kan vi inte tvinga på dem något beslut, och därmed respekterar vi inte bara vår unions demokratiska natur utan också våra medlemsstaters.
Jag anser att det ligger i vårt intresse som européer, som europeiska medborgare, att medlemsstaterna agerar gemensamt i externa frågor. Det är uppenbart att inte ens de största medlemsstaterna i dagens EU har det inflytande eller den tyngd som krävs för att tala med Förenta staterna eller Kina eller andra makter som jämlikar, men om vi agerar tillsammans kan Europeiska unionen spela en roll. Så jag hoppas att processen kommer att leda till större konvergens mellan våra medlemsstater också i utrikespolitiska frågor.
Nicole Sinclaire
(EN) Det första jag nämnde var paneuropeiska partier. Kan du förklara varför skattebetalarna ska finansiera politiska partier på någon nivå? Du kanske kan förklara för mig på vilket sätt de främjar EU:s strävanden.
En annan fråga jag har handlar om Cathy Ashton. Jag noterar att hon mycket sällan deltar i kommissionens sammanträden. Är Storbritannien korrekt företrätt i kommissionen?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Det var två frågor. Först och främst är de europeiska partierna enligt ett fördrag som våra medlemsstater enhälligt har ratificerat viktiga organ, som du vet. Så det finns skäl att stödja de europeiska partierna, för de är faktiskt europeiska organ, och erkänns som sådana i vårt fördrag.
För det andra är Cathy Ashton inte bara vice kommissionsordförande utan också unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik. Hon har ett mycket krävande jobb som företrädare för Europeiska unionen, så självfallet gör hon fler resor än de flesta andra i kommissionen. Hon försöker verkligen vara med vid nästan alla kommissionens sammanträden. Hon kan inte vara med varje gång.
Jag vill dock påpeka att kommissionsledamöterna inte är företrädare för sina länder. De har nominerats av länder, men de sitter där för att företräda Europeiska unionen. Vi avlägger alla en ed när vi tillträder, en ed som innebär att vi inte är där för att företräda länder, och institutionens trovärdighet bottnar faktiskt just i detta - att vi försöker vara oberoende och tjäna det europeiska allmänintresset. Jag kan berätta att medlemsstaterna, också Storbritannien, är mycket väl företrädda i Europeiska rådet av sina premiärministrar och i rådet av de olika ministrarna.
Martin Schulz
Jag ber om ursäkt för min sena ankomst. Eftersom jag kom sent väntade jag till sist.
Jag har en fråga som gäller den allvarliga situation som EU befinner sig i. 2008 hade vi en djup bankkris. 2009 ledde denna bankkris till en djup ekonomisk kris i den reella ekonomin. Eftersom bankernas underskott bekostades ur de offentliga kassakistorna hamnade statsbudgetarna i en djup kris 2010. Denna djupa kris för statsbudgetarna åtföljs av en orgie i nedskärningar, vilken resulterar i dramatiska situationer i många av EU:s medlemsstater, delvis till följd av åtgärder som Europeiska unionen kräver. Det finns en risk att vi får en social kris i EU 2011 och 2012, efter bankkrisen, den ekonomiska krisen och statsbudgetkrisen.
Därför vill jag fråga dig: är kommissionen beredd att diskutera med oss hur vi kan minska underfinansieringen av det sociala skyddsnätet - de sociala trygghetssystemen - i EU:s medlemsstater och i synnerhet i de medlemsstater som drabbades hårdast av budgetkrisen?
Är du dessutom beredd att föra en slutgiltig diskussion med oss om euroobligationer, så att vi får de resurser vi behöver för att kunna investera i ekonomin och bidra till tillväxt och sysselsättning i de hårdast drabbade medlemsstaterna?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (FR) Så sent som i dag antog kommissionen landsspecifika rekommendationer för vart och ett av de 27 länderna, med en inledande kommentar där vi mycket tydligt ger uttryck för den oro som du nämnde nyss. Vi tycker att detta är mycket viktigt. Vi är väl medvetna om att de åtstramningar som just nu behövs för att minska underskotten och skulderna är mycket hårda.
Samtidigt tror vi att varje euro som nu går till att betala skuldräntor betyder att vi får en euro mindre till sjukhusen, den offentliga hälso- och sjukvården, utbildningen och den sociala tryggheten. Så detta är verkligen bistert. Därför måste vi ägna oss åt grundliga budgetgenomgångar för att återställa förtroendet och samtidigt genomföra de strukturella reformer som krävs för att trygga konkurrenskraften, utan att försumma att skydda de mest sårbara.
Jag tror att du tycker om det dokument som vi antog i dag. I det tar vi upp alla aspekter på arbetsmarknaden: hur ska vi locka in fler människor på arbetsmarknaden, hur ska vi införliva denna sociala dimension med all vår politik?
Nu måste vi se hur mycket manöverutrymme varje land har för att se till att dessa mål nås. Men jag tror att vi är överens om målen.
Marco Scurria
(IT) Ärligt talat begärde jag inte ordet för att delta i debatten om G8. Jag ville ställa en fråga om kultur till ordförande Barroso.
Vi har många program i EU för att sammanföra ungdomar - och andra - så att vi får en riktig union. För många ungdomar och yrkesverksamma har program som Comenius, Livslångt lärande, Aktiv ungdom med flera inneburit verkliga möten med Europeiska unionen och en verklig europeisk anda.
(Talmannen avbröt talaren och förklarade att debatten gällde ett annat ämne, men bad honom sedan att fortsätta ...)
Därför skulle jag vilja veta vad som kommer att hända med dessa program, åtminstone så vitt kommissionen vet, eftersom de håller på att löpa ut och vi redan skulle tagit upp frågan i utskottet för kultur och utbildning. På vilket sätt tänker kommissionen utveckla nästa program, för perioden efter 2014? Jag tror att den här frågan är av särskilt intresse för många människor som verkar inom EU och för många ungdomar i våra respektive länder.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (FR) Kommissionen är mycket intresserad av allt som har att göra med att främja denna kulturella dimension i Europa och av utbyten av alla slag. Jag är själv mycket engagerad i detta och har redan träffat en del av de främsta aktörena på området.
I slutet av månaden kommer vi att lägga fram förslag om den framtida finansieringen av alla sektorer, däribland kulturen. Vi kommer naturligtvis att komma med viktiga förslag på det här området. Vi vill rationalisera instrumenten samtidigt som vi värnar om syftena med program som de du nämnde. De här programmen är flaggskeppsprogram som är oerhört viktiga för medborgarnas Europa och ett Europa som sätter värde på kulturen.
Sarah Ludford
(EN) Jag ska hålla mig till ämnet. I går antog kommissionen ett starkt paket med rapporter och åtgärder för att bekämpa den korruption som kostar EU 120 miljarder euro om året - vilket ungefär motsvarar hela EU:s budget - men åtta medlemsstater får fortfarande bara 5 av 10 i TI:s korruptionsindex. Kommissionen säger att tillämpningen av instrumenten mot korruption är otillfredsställande.
Hade det då inte varit en god idé att ta upp korruptionen vid G8-mötet? Den enda hänvisningen till detta jag kan hitta var indirekt och handlade om utvecklingsländerna. Det talades inte alls om att de rika länderna måste visa politisk vilja att ta itu med problemet på hemmaplan och föregå med gott exempel på det här området. Missade man inte ett tillfälle att tala om korruption och mutor vid G8-mötet, särskilt med tanke på att en av medlemsstaterna, Ryssland, är nummer 154 av 178 i TI:s index och många av våra egna medlemsstater placerar sig långt ned där?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Korruptionsfrågan behandlades vid det möte som vi hade med de afrikanska ledarna, men jag kan berätta att frågor som har med bekämpning av korruption att göra kommer att stå högt upp på agendan vid G20-mötet i november. När det är sagt tycker jag att det var en givande diskussion, för när korruption förekommer är det någon som är korrumperad men också någon som korrumperar, så på sätt och vis granskade vi också G8-medlemmarna när vi diskuterade Afrika.
För övrigt hade jag mycket goda nyheter till dem: jag berättade att kommissionen kommer att lägga fram initiativ som har med insyn på råvaruområdet att göra - goda eller dåliga nyheter beroende på vilket perspektiv man har. Mindre öppenhet gör det lättare för vissa regimer att använda intäkterna från nationella naturtillgångar och råvaror på ett icke insynsvänligt sätt, ibland med den så kallade utvecklade världen som medbrottsling. Detta var vår vinkling av frågan vid det senaste G8-mötet.
Peter van Dalen
(NL) Du talade nyss om Europeiska centralbanken (ECB), som du kallade oberoende. Men saken är den att ECB inte är oberoende i Greklandskrisen, den har valt sida. ECB har, som en affärsbank, köpt upp svaga obligationer till ett värde av tiotals miljarder euro och förhalar nu den omstrukturering av den grekiska statsskulden som måste till.
Jag har en specifik fråga: vad gör ni för att förhindra att ECB, som sitter på två stolar, står i vägen för de svåra men nödvändiga åtgärderna för att omstrukturera Greklands ekonomi?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Europeiska centralbanken (ECB) är verkligen oberoende, och dess oberoende ställning erkänns inte bara i fördraget - vilket gör det till ett lagstadgat och fördragsbaserat oberoende. Jag kan också berätta att jag under de cirka sju år som jag har haft den här posten mycket ofta har haft med ECB att göra. Jag har många gånger varit med om att ECB har visat att banken inte behöver vårt stöd för att hävda sitt oberoende. Jag vill försäkra er om detta.
När det gäller frågan om omstrukturering håller vi, som du vet, på att undersöka olika alternativ. Vi beaktar hela diskussionen, men kommissionen har redan gjort sin ståndpunkt klar: vi anser inte att omstrukturering är något alternativ till det som medlemsstaterna måste göra för att konsolidera sina budgetar och genomföra strukturella reformer. Det har vi tyckt hela tiden och det håller vi fast vid.
Ilda Figueiredo
(PT) När det gäller G8-mötet skulle jag också vilja veta om hela frågan om reglering av finansmarknaderna har skjutits upp en gång till? Jag tänker i synnerhet på införandet av en skatt på kapitalrörelser, realisationsvinster, avskaffandet av skatteparadis, derivat och kreditvärderingsinstitut som saknar all trovärdighet för närvarande och där det råder en total brist på öppenhet. Till sist vill jag också ställa en fråga om vad som händer här i EU, med Grekland, Portugal och Irland. Här inför man en process som i huvudsak syftar till att tvinga på arbetstagare och länder instrument och processer som förvärrar utsugningen och den ekonomiska nedgången, och som på kort eller medellång sikt kommer att leda till större fattigdom, arbetslöshet och ojämlikhet.
Tycker du inte att detta strider mot alla de principer som har slagits fast, bland annat i fördraget?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (PT) När det, för det första, gäller frågan om globala finansiella regelverk är det som du vet G20 som har företräde på det området, eftersom G20 inrättades som det främsta ekonomiska forumet för global styrning i ekonomiska frågor.
En del av de här punkterna har behandlats i någon mån. Personligen kan jag berätta att jag tog upp frågan om en skatt på finansiella transaktioner vid G8-mötet, i samband med att vi diskuterade frågan om utvecklingsbistånd, och jag är klart för en sådan skatt. Vi arbetar med detta i kommissionen och kommer att lägga fram några idéer inom kort.
När det gäller den generella frågeställning som du tog upp diskuterade vi också situationen i euroområdet. På den punkten har vi kanske helt olika åsikter. Vi tror inte att det är möjligt att nå vårt mål - en social marknadsekonomi - utan budgetkonsolidering och strukturella reformer.
Jacek Saryusz-Wolski
(EN) Deltagarna vid G8-mötet diskuterade grannskapspolitiken i Medelhavsområdet. Du har själv, för EU:s räkning, utlovat 1,24 miljarder euro till våra grannar, vilket kan ha uppfattats som att det bara gällde grannarna i söder.
I de preliminära versionerna av kommissionens dokument ser vi att 150 miljoner euro av de 1,24 miljarderna var avsedda för öst under det inledande skedet, och att resten skulle gå till söder. Detta strider mot principen om symmetri och likabehandling av båda grannskapen. Hur förklarar du det? Hur mycket av den enda summa pengar som du har nämnt har du egentligen och de facto öronmärkt för grannskapspolitiken i det södra Medelhavsområdet?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Jag förstår att du är bekymrad över det östra grannskapet, min vän, men för att vara alldeles uppriktig tycker jag att det allra viktigaste är att inte ställa öst och söder mot varandra: vi behöver dem båda. Det som är viktigt nu är att hjälpa dem som vill att vi ska hjälpa dem, och att göra det på ett ändamålsenligt sätt.
Vår linje i fråga om översynen av grannskapspolitiken är klar. Vi anslår inga resurser på basis av en klyfta mellan öst och söder, utan utifrån varje partners framsteg med sina reformer. De som gör mer får mer, kan man säga. De som gör mer, de som visar att de förtjänar mer, får också mer. Så vi har inga i förväg iordninggjorda kuvert - det här ska till land A och det här till land B - utan varje land måste visa att det förtjänar vårt stöd.
Jag tycker att det är rätt strategi, och vi kommer givetvis att fullgöra våra skyldigheter gentemot både vårt östeuropeiska partnerskap - som är oerhört viktigt - och våra grannar i Medelhavsområdet.
Marielle De Sarnez
(FR) Min fråga har faktiskt samband med den förra frågan och ditt svar på den.
Du talade nyss om det stöd som du utlovade vid G8-toppmötet i Deauville, i synnerhet till utvecklingsekonomierna i arabländerna: 40 miljarder dollar, huvudsakligen i form av lån från Internationella valutafonden (IMF), Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) och Europeiska investeringsbanken (EIB), plus cirka 15 miljarder euro från Europeiska unionen och medlemsstaterna.
Du sade att stödet ska vara förknippat med villkor, och det är det som min fråga handlar om. Det finns faktiskt vissa kriterier för det här stödet, och dem känner du ju väl till: regelbundna fria val, organisationsfrihet, pressfrihet, yttrandefrihet, bekämpande av korruption, ett oberoende rättsväsende, reformering av armén och polisen.
Jag undrar vem som egentligen ska bedöma om dessa kriterier är uppfyllda, särskilt när det gäller de framväxande demokratierna i arabvärlden. Kommer vårt parlament att vara fullt delaktigt i bedömningarna av om de villkor som har ställts upp följs, eller kommer rådet att ha befogenhet att göra detta på egen hand?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (FR) Vår inställning är att kommissionen ska samordna övningen. Jag hoppas att du håller med om det. Jag är faktiskt väldigt stolt över att det var kommissionen, tillsammans med den höga representanten, som omedelbart skisserade upp hur vår respons skulle se ut: ett partnerskap för demokrati i Nordafrika och södra Medelhavsområdet och också ett partnerskap för gemensamt välstånd. Rådet inser nu att det faktiskt skulle vara bra om kommissionen samordnade detta, och kommissionen måste naturligtvis rapportera till parlamentet i frågan. Därför kan jag bara välkomna alla uttryck för engagemang och parlamentets bemödanden att delta aktivt.
Händelseutvecklingen i en del arabländer har ju stor strategisk betydelse, inte bara för länderna själva, utan också för den globala demokratin, för den muslimska världens utveckling och för oss här i Europa. Därför är allt det som vi kan göra för att mobilisera både EU:s institutioner och våra samhällen för att hjälpa våra grannar att övergå till demokrati mycket viktigt, och jag kan bara välkomna det intresse som Europaparlamentet visar.
Nikolaos Salavrakos
(EL) När vi talar om G8-toppmötet så läste jag att den globala bruttonationalprodukten var 58 biljoner US-dollar och penningmängden 615 biljoner dollar 2009. I fråga om penningpolitiken, som du ägnar dig åt, bekräftade samma källa att USA trycker nya sedlar, nya dollar, vilket vår union inte gör.
Ekonomerna är oense om mycket, men historien har lärt oss två saker: för det första att man inte kan rädda någon som är bankrutt genom att ge honom dyra lån och för det andra att extrema åtstramningar aldrig kan minska underskottet i en makroekonomi som befinner sig i recession och inte kan devalvera sin valuta. Vi behöver euroobligationerna snarast. Betraktar du dem som ett sätt att motverka den spiralformiga ökningen av nya pengar från sedelpressarna i USA?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Den här frågan borde ha ställts under den första delen av vår diskussion, men jag kan svara dig att kommissionen under årens lopp har haft en mycket öppen inställning till euroobligationer och faktiskt varit positiv till tanken. En av mina företrädare var den första som lade fram tanken på euroobligationer.
Faktum är att medlemsstaterna inte är överens om detta. Det som medlemsstaterna nu har kommit överens om är att skapa en europeisk stabilitetsmekanism. När den har skapats kommer den att vara det främsta internationella finansinstitutet i världen - det viktigaste i världen sett till finansiell styrka. Jag tycker att vi ska koncentrera oss på detta nu.
Samtidigt är vi öppna för att diskutera åtskilliga saker som har med potentiella euroobligationer att göra med medlemsstaterna - och förstås med parlamentet - under förutsättning att medlemsstaterna är beredda att överväga denna möjlighet. Detta är givetvis en mycket viktig och avgörande fråga.
Andrew Henry William Brons
(EN) Vid toppmötet nyligen ville G8-länderna basunera ut att de försåg Egypten och Tunisien med 40 miljarder US-dollar för att störta diktaturer och införa demokrati. Men i uttalandet från G8-mötet stod det att man skulle stödja länder i regionen som också rör sig mot marknadsekonomi, inte bara mot demokrati. Man vill att de här länderna ska dra nytta av globaliseringen och ägna sig åt att integrera investeringar, vilket innebär att det blir lättare för G8-länderna att tjäna pengar i dessa länder och sedan föra ut dem därifrån igen.
Jag skulle inte ha någonting emot att stödmottagarna förväntades inrätta och bibehålla demokratiska institutioner och förfaranden. Det skulle vara helt rätt. Men är det inte fräckt att tala om för mottagarna vilken ekonomisk politik de ska föra och inte föra? Givarna har väl ingen rätt att tala om för dessa nya demokratier vilka demokratiska beslut de ska fatta?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Jag tycker att den ståndpunkt som G8-länderna antog var bra. Jag anser att det ligger i vårt gemensamma intresse att ha både öppna samhällen och öppna ekonomier. De här länderna är våra grannar och jag tycker att vi hjälper dem bäst genom handel.
Vi kommer aldrig att kunna tillhandahålla de summor som de behöver om de förblir stängda. I Maghreb är verkligheten till exempel - som du förmodligen vet - den att det praktiskt taget inte förekommer någon handel mellan länderna. De ber oss att öppna våra marknader, men de bedriver ingen inbördes handel. Jag tycker att det är viktigt att vi säger att vi är beredda att stödja dem, men då bör de också öppna sina ekonomier och integrera sig med den globala ekonomin.
Vi ser ju att ett lands framsteg är mycket intimt förknippat med dess förmåga att integrera sig med en global ekonomi. Titta bara på Asien och de länder som ännu inte är demokratier där: det var det faktum att de kunde öppna sig som gjorde att de kunde delta i den globala ekonomin och göra någonting för sina folk.
Gabriele Albertini
(IT) I slutdeklarationen från G8-toppmötet om Mellanöstern står det: ”En heltäckande och varaktig lösning på konflikten kan bara åstadkommas genom förhandlingar. Vi uppmanar Israel och den palestinska myndigheten att följa befintliga samarbetsavtal och avstå från ensidiga åtgärder som kan hindra framsteg och fortsatta reformer.”
Stöder Europeiska unionen - som är en viktig samtalspartner för G8-länderna - detta uttalande? Har du i så fall berättat det för palestinierna, som planerar ensidiga åtgärder under sammanträdet med Förenta nationernas generalförsamling i september?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) När det gäller fredsprocessen i Mellanöstern kan jag inte dra mig till minnes ett enda internationellt möte under de senaste 30 åren då denna fråga inte har nämnts. Vi har upprepat vårt krav på att fredsprocessen snarast ska återupptas och har uppmanat båda parter att på allvar återuppta samtalen för att slutföra fredsprocessen i Mellanöstern.
Vi välkomnade alla USA:s nya tankegångar om att komma fram till ett ramavtal som banbrytande och framåtsyftande. Reaktionerna på detaljinnehållet var emellertid olika. För att vara ärlig finns det olika inställningar till samarbetet med Hamas-PLO och frågan om 1967 års gränser bland G8-länderna.
Det fanns också viss oro kring bordet för riskerna med ett potentiellt palestinskt försök att göra en ensidig framställning om erkännande till Förenta nationernas generalförsamling. Jag kan berätta att vi också diskuterar detta med medlemsstaterna, och jag hoppas att vi kommer att komma fram till en gemensam ståndpunkt i frågan i EU.
Malika Benarab-Attou
(FR) G8-länderna beslutade, som redan har nämnts, att avsätta 40 miljarder US-dollar för Tunisien och Egypten. Europeiska unionen måste emellertid framhålla vikten av större öppenhet, synlighet och spårbarhet, kort sagt bättre styrning av det här stödet.
Vi måste koncentrera oss på våra fyra huvudpunkter: att se till att utvecklingssamarbetet bygger på principerna demokrati och absolut öppenhet, att trygga respekten för mänskliga rättigheter, att förstärka civilsamhällets organisationers roll och befogenheter och att reformera systemet för styrning av stödet, med större delaktighet för Europaparlamentet.
EU måste kunna garantera att det här stödet kommer de människor som det är avsett för till del. Vilka konkreta åtgärder planerar EU att vidta på det här området?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (FR) Det du säger är exakt vad jag själv tycker. Jag håller med dig fullständigt. Vi kommer nu att göra detta med hjälp av många olika instrument, så att vi kan kontrollera att de åtaganden som alla partnerländerna gör står fast och förverkligas med kraft. Jag kan berätta att alla dessa program kommer att följas upp av både kommissionens tjänstemän och den höga representanten, som kommer att utse en särskild representant för regionen i fråga. Vi tror att det är just en sådan dialog som kan hjälpa de här länderna, i synnerhet genom att civilsamhället blir mer delaktigt.
Jag var nyligen i Tunisien, och träffade dels regeringen och presidenten, dels företrädare för civilsamhället, kvinnoorganisationer och fackföreningar. Jag märkte hur viktigt de tycker vårt engagemang är, både i form av statligt stöd och stöd från civilsamhället. Jag upprepar det jag sade till Marielle De Sarnez, att Europaparlamentets engagemang också skulle betyda mycket i det här sammanhanget, när det gäller förbindelserna med de spirande parlamenten och politiska partierna i dessa unga och nya demokratier.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Vid det senaste G8-mötet diskuterade ni den globala ekonomin och kom överens om att koncentrera på målen gångbara offentliga finanser, ekonomisk återhämtning och åtgärder mot arbetslösheten. Allt detta gör man för samhällets och allmänhetens skull.
Men om man tar Grekland som exempel så begav sig hundratusentals medborgare nyligen ut på gator och torg runt det grekiska parlamentet helt spontant, utan att någon sade till dem att göra det. De var arga och krävde en anständig levnadsstandard och framtidsutsikter. Du måste ju hålla med om att ingen politik kan fungera om inte samhället stöder, eller åtminstone tolererar, den. De grekiska politikerna har nu i princip att välja mellan förlamande åtstramningar och konkurs.
Bekymrar denna samhällsutveckling dig? Detta är en viktig politisk fråga. Vilket budskap har du till dessa människor, som på ett värdigt och fredligt sätt söker hopp och en bättre framtid för sig själva, sina familjer och sina barn?
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Först och främst vill jag framföra min solidaritet med det grekiska folket. Jag förstår hur svåra dessa tider är för Grekland. Men jag anser också att det är de politiska ledarna på europeisk och nationell nivå, oavsett om de sitter i regeringsställning eller är i opposition, som bär ansvaret för att tala om för länderna vad de måste göra. Utan budgetkonsolidering och strukturella reformer kommer Grekland inte att ta sig ur den här krisen.
Faktum är att en del smärtsamma åtgärder måste till i Grekland, och att den som säger någonting annat ljuger för det grekiska folket. Jag vädjar till de grekiska ledarna att på ett ärligt sätt förklara de svåra beslut som landet måste ta för Greklands befolkning. Vi kommer alla att stödja Grekland.
Vid Europeiska rådets möte var det jag som föreslog sänkta räntesatser på lån till Grekland. Men vi måste samtidigt vara ärliga. Grekland måste göra en del av arbetet självt, för ett land kan inte leva med så höga skulder för evigt.
Detta är det ärliga budskap som vi bör skicka till regeringen och oppositionen i Grekland, och som vi i EU måste acceptera om vi verkligen vill hjälpa landet.
John Bufton
(EN) Det gläder mig att du tog upp frågan om euroområdets problem vid G8-toppmötet. Det är kris, och vi vet alla att det är kris. Som den föregående talaren sade är många medlemsstater bekymrade. Vi hade problem i Madrid nyligen när människor demonstrerade på gatorna. Det har förekommit protester i Lissabon, av alla ställen, och vi har också sett vad som har hänt i Grekland.
Är det inte dags att du - som talade om att ljuga alldeles nyss - ställer dig upp och säger sanningen, att det finns ett alternativ, att de här länderna bör få lämna euroområdet? Det är den enda utvägen.
José Manuel Barroso
kommissionens ordförande. - (EN) Jag har stor respekt för alla våra demokratiska stater, så det är inte min uppgift att tala om för dem vad de ska göra i fråga om detta. Men vi vet att Grekland inte tänker lämna euroområdet. Jag står i ständig kontakt med både de grekiska myndigheterna och det största oppositionspartiet, och jag vet mycket väl att de inte vill lämna euroområdet.
Förmodligen vill en del av er ledamöter att landet ska lämna euroområdet, eller så ingår era länder inte i euroområdet, vilket vi respekterar, men Grekland är mycket engagerat i det europeiska projektet. Grekland har problem och vi försöker stödja landet, men var snälla och attackera inte euron av ideologiska skäl.
Verkligheten är den att det finns länder utanför euroområdet som har minst lika svåra problem. Island är inte medlem i euroområdet, men Island gick i konkurs. Låt oss tala klarspråk: Island var ett av världens rikaste länder per capita före finanskrisen.
I EU har vi också länder som står inför samma slags problem till följd av sina stora utgifter. Så faktum är att det inte är euron som är problemet. Problemet är en mycket hög skuldnivå eller mycket höga underskott i ekonomierna.
Talmannen
Frågetimmen med kommissionens ordförande är avslutad.
