3. Kitajska: pravice manjšin in izvajanje smrtne kazni
Predsednik
Naslednja točka je pet osnutkov resolucij o Kitajski: pravice manjšin in izvajanje smrtne kazni.
Véronique De Keyser
Gospod predsednik, naša skupina je umaknila svoj podpis z resolucije o Kitajski. Zakaj? Ne zato, ker menimo, da so človekove pravice drugotne in podrejene poslovnim interesom - nenazadnje smo predložili resolucijo Skupine naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu brez vsakega popuščanja, kar je poudarilo našo zavezo -, ampak, da bi dosegli spremembo vedenja Kitajske, potrebujemo dialog in ta brezciljna resolucija, ki nima nikakršne strukture, uničuje vsako možnost dialoga. Zagotovo je v njej vse: Tibet, Dalai Lama in njegovo nasledstvo, verski pohodi in celo, če bi bilo slučajno kaj izpuščeno, kritika vsakega sedanjega, preteklega in prihodnjega komunističnega režima.
Ali je to način, kako odpreti vrata? Ne. Tragično je, da se bodo zaprla ravno ljudem, ki jih želimo v tem trenutku rešiti, z drugimi besedami, Uighurom in Tibetancem, ki jim grozi usmrtitev.
Kitajsko pozivam, naj se preneha bati svobode izražanja, da se bo lahko odprla svetu, ne le preko poslovanja in kulture, pač pa tudi z izmenjavo temeljnih vrednot.
Pozivam, da se na naslednjem vrhu EU-Kitajska, ki bo 30. novembra, na dnevni red uvrsti odprava smrtne kazni. Prav tako prosim Komisijo in Svet, naj v novem partnerstvu v pogajanja še naprej poskušata vključiti klavzulo o spoštovanju človekovih pravic na Kitajskem.
Joe Higgins
avtor. - Gospod predsednik, podpiram pozive za odpravo smrtne kazni na Kitajskem, še posebno, ker se smrtna kazen uporablja za teroriziranje manjšinskih etničnih skupin in narodov v kitajski državi.
Vendar pa so Evropska unija, Združene države in druge svetovne sile, v tej kritiki kršenja človekovih pravic na Kitajskem zelo popustljive. V primeru kršitev pravic delavcev pa te kritike sploh ne obstajajo. To je zato, ker želijo zgraditi poslovne povezave s kitajskimi podjetji in birokracijo, ki nadzira državo, da bodo lahko imeli koristi od groznega izkoriščanja delavcev na Kitajskem.
Kitajska je ogromna potilnica izkoriščanja delavcev. Na primer, več deset milijonov migrantskih delavcev živi v sramotni revščini; njihovi otroci trpijo zaradi posledic groznih pogojev, v katerih živijo. Multinacionalke s sedeži v EU in ZDA sodelujejo v tem izkoriščanju, da bi pospešile svoje ogromne dobičke.
Kitajski režim še povečuje svoje zatiranje in to zatiranje se je povečalo odkar so se kitajski stalinisti odločili, da bodo za razvoj gospodarstva izbrali kapitalistični trg. Novinarje in zagovornike pravice, skupnosti in delavcev množično zatirajo.
Nedavno je bil mojemu socialističnemu kolegu prepovedan vstop v Kitajsko. Laurence Coates, socialist, ki piše pod imenom Vincent Kolo in je urednik spletne strani "chinaworker.info", je bil pridržan na meji in mu je bil prepovedan vstop v Kitajsko. "Chinaworker.info" se zavzema za pravice delavcev in svobodne sindikate. Morali bi biti na strani delavcev na Kitajskem. Zavzemati bi se bilo treba za neodvisne in demokratično vodene sindikate in pravico do stavke, pa tudi za izpustitev vseh političnih zapornikov in pridržanih borcev za delavce.
Morali bi pozivati k svobodi izražanja in združevanja in k mednarodni solidarnosti z delavci na Kitajskem za boj proti temu strahotnemu birokratskemu režimu, katerega mnogi člani si očitno prizadevajo, da bi bili oligarhi, kakor so počeli že prej z istim sistemom v Rusiji.
Laima Liucija Andrikienė
avtorica. - Gospod predsednik, medtem ko se približujemo Kitajski v smislu trgovine in okoljskega sodelovanja, in Kitajska je lani gostila čudovite olimpijske igre, pa Kitajska očitno drsi nazaj v smislu zagotavljanja človekovih pravic svojim državljanom.
Odziv kitajskih oblasti na lanske mirne proteste v Tibetu in letošnje v Xinjiangu je bil milo rečeno popolnoma nesorazmeren. Ljudje povsod po svetu bi morali imeti pravico protestirati proti vladnim politikam, ki jim niso všeč. Namesto tega so kitajske oblasti nad protestanti reagirale nasilno in brutalno in ubitih je bilo več sto ljudi.
Sedaj je bilo še devet ljudi, ki so v glavnem Uighuri, usmrčenih brez milosti v dokaz, da bo vsak nasprotni glas pričakala surova in smrtonosna sila kitajskega državnega aparata.
Medtem ko občudujemo kitajsko kulturo in napredujemo na področju izmenjave blaga in investicij, pa smo dolžni glasno in jasno spregovoriti in obsoditi poboje in usmrtitve. Zato še enkrat ponavljamo svoj poziv kitajskim uradnikom, naj razglasijo moratorij na smrtno kazen in zagotovijo več svobode svojim provincam, ki stremijo k večji neodvisnosti, hkrati pa naj spošujejo politiko "enotne Kitajske".
Barbara Lochbihler
Gospod predsednik, zadnja leta je Kitajska doživela veliko gospodarsko rast. Kakovost življenja mnogih kitajskih ljudi se je izboljšala. Žal pa na Kitajskem ni bilo takšnega napredka pri zaščiti in spoštovanju človekovih pravic in to velja za vse njene državljane, ne glede na to v katero versko ali etnično skupino spadajo.
Nasprotno, zatiralni ukrepi proti Uighurom in Tibetancem so se razširili. Kar zadeva smrtno kazen, je pozitiven znak, da je najvišje kitajsko sodišče ponovno pregledalo vse kazni od leta 2007, in domnevamo, da bodo nekatere smrtne kazni preklicane.
Vendar pa je Kitajska na žalost vodilna država na svetu v smislu usmrtitev. Samo leta 2008 je bilo usmrčenih 1 718 ljudi. Ocenjeno število neprijavljenih primerov pa je še mnogo večje. Celo najnižja številka pomeni, da je Kitajska odgovorna za več kot 70 % vseh usmrtitev po svetu. Poleg tega pa je Kitajska povečala število zločinov, za katere je zagrožena smrtna kazen. To pomeni, da obstaja več kot 68 zločinov, zaradi katerih so lahko usmrčeni kitajski ljudje. Zato v tej resoluciji pozivamo Kitajsko, naj prekine svoje načrtovane usmrtitve in takoj sprejme moratorij na smrtno kazen.
(Aplavz)
Crescenzio Rivellini
Gospod predsednik, gospe in gospodje, moje stališče glede tega predloga resolucije je podobno zamislim človeka, ki je pripadnik teh diskriminiranih manjšin, človeka, ki je dobil Nobelovo nagrado in ki predseduje vodilni svetovni sili: Baracka Obame.
Z načeli te resolicije se strinjam. Vendar pa menim, da nikakor ne smemo ponoviti napak levih političnih strank, ki raje navajajo pravice, kot pa da bi si jih dejansko zaslužile.
Na Kitajskem je treba zagovarjati manjšine tako kot povsod drugje po svetu, a preden predložimo tako zahtevno resolucijo, moramo imeti strategijo, uskladitev vseh različnih strani in celotnega Parlamenta, da se bomo izognili zamudnim in zahtevnim pogajanjem s kitajsko vlado.
Ne moremo misliti, da lahko rešimo težave, povezane z manjšinami in s smrtno kaznijo na Kitajskem, ne da bi upoštevali kitajsko vlado. To je nemogoče. V tem smislu je predsednik Obama storil pravilno; nikakor ni popuščal, a še vedno ohranja dober odnos s kitajsko vlado, ki moramo priznati, da poskuša začeti boljši dialog v vseh pogajanjih z zahodnim svetom.
Želel bi vedeti, zakaj predložiti resolucijo - čeprav je hvalevredna - le nekaj dni pred srečanjem v Nanjingu brez previdnostne uskladitve vseh vključenih strani? Zakaj predložiti resolucijo, ki je že bila predložena ob mnogih drugih priložnostih, ravno takrat, ko k sreči začenjamo napredovati s kitajsko vlado? Zakaj predložiti resolucijo, ki lahko morda škoduje začetkom novega odnosa s kitajsko vlado?
Zaradi tega, čeprav podpiram načela resolucije, ki so enaka mojim, se bom vzdržal glasovanja, ker menim, da bi lahko v strateškem smislu škodovala in ne pomagala na novi poti, na katero se podajamo s kitajsko vlado.
Bernd Posselt
(DE) Gospod predsednik, povedano je bilo, da je to govor v imenu naše skupine. Po posvetovanju, ki je potekalo prejšnji teden, je naša skupina na konferenci predsednikov predlagala, da bi morala biti ta točka vključena na dnevni red. Želimo razpravljati o tej točki in želimo, da se jo da na glasovanje. V govoru je izraženo osebno mnenje mojega kolega in to ni mnenje skupine.
Predsednik
Gospod Posselt, to razumem, vendar smo se dogovorili, da imamo na voljo določeno količino časa in vsaka skupina ima eno minuto za govore.
Ana Gomes
v imenu skupine S&D. Na Kitajskem so tisti, ki želijo izvajati svoje delavske, socialne, državljanske in temeljne politične pravice, še naprej zatirani. To zatiranje je zlasti kruto in samovoljno, ko se uporablja proti etničnim manjšinam, kot so Uighuri ali Tibetanci, a tudi Han Kitajci ne ubežijo, kot je to v primeru dobitnika nagrade Saharov, Hua Jie, in odvetnikov ter borcev, ki jih preganjajo po obisku predsednika Obame v Pekingu.
Upravni pripor več sto tisoč ljudi, sistematično mučenje v zaporih, versko in politično zatiranje, usmrtitve - vse te metode niso združljive z obveznostmi Ljudske republike Kitajske kot članice Združenih narodov. Nadalje so to neučinkovite metode, ki ne bodo uspele utišati ali zadržati tistih, ki glasno zagovarjajo svobodo in človekove pravice. Tako je na Kitajskem, tako kot drugod po svetu, saj Kitajci niso Marsovci; nič drugačni niso kot ljudje drugod.
Johannes Cornelis van Baalen
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, kot liberalci na splošno nasprotujemo smrtni kazni, a tu na Kitajskem se smrtna kazen uporablja za zatiranje manjšin kot so Tibetanci, Uighuri in drugi. Nadalje, Kitajska ni demokracija. Človekove pravice se ne spoštujejo. Kitajska ima ostro politiko proti Tajvanu. Na Kitajsko bi bilo pritisniti. Vem, da je to težko. Je ogromen trg, a boriti bi se morali za svoja načela. Zato podpiramo to resolucijo.
Heidi Hautala
v imenu skupine Verts/ALE. - (FI) Gospod predsednik, tukaj je nekdo vprašal, zakaj je bila predložena ta resolucija za spodbujanje dialoga. To je bilo storjeno ravno zato, ker sedaj potekajo priprave za vrh EU-Kitajska, dialog o človekovih pravicah pa je predpogoj za to.
Naša dolžnost v Evropskem parlamentu in v Pododboru za človekove pravice je spomniti Svet in Komisijo, da rezultati dialogov o človekovih pravicah prav tako igrajo zelo pomembno vlogo na samih vrhunskih srečanjih.
Žal mi je, da komisar de Gucht niti ne posluša, kaj govorim, ampak se namesto tega raje pogovarja s svojim kolegom.
Pomembno je, da EU in Kitajska začneta dialog, in verjamem, da bo tudi Kitajska spoznala, da lahko država napreduje le, če poskrbi, da so njeni postopki odločanja preglednejši in če zagotovi svojim državljanom pravico do izražanja njihovega mnenja.
Dejansko si je nemogoče predstavljati, da bi Kitajska v tem smislu ravnala kakor koli drugače kot kateri koli narod, ki je moral priznati dejstvo, da za razvoj svoje družbe potrebuje vse tiste ustvarjalne sile, ki jih sedaj zatira in tiranizira. Če verjamemo, da so človekove pravice univerzalne, Kitajske ne smemo obravnavati kot izjeme, kot je pripomnila gospa Gomes, in z njo se strinjam. Zato uporabimo tudi za Kitajsko enaka merila kot za ostale države.
Charles Tannock
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, že dolgo sem kritik v tem Parlamentu glede pomanjkanja človekovih pravic v Ljudski republiki Kitajski. Kritiziral sem zastraševanje miroljubnega Tajvana z izločevanjem iz vseh mednarodnih organizacij, vključno s Svetovno zdravstveno organizacijo. Kritiziral sem zatiranje miroljubne tibetanske kulture, preganjanje Falun Gonga pa tudi drugih verskih manjšin in prisotnost široko razširjene cenzure na Kitajskem, vključno z mediji, pa tudi internetom in Googlom.
Prav tako obsojam kruto in široko razširjeno uporabo smrtne kazni za manjše zločine - kot je gospodarska korupcija in zvodništvo, če verjamete ali ne. Vseeno pa naša skupina ECR vprašanje, ali je smrtna kazen upravičljiva v najresnejših zločinih terorizma in umorov, obravnava kot zadevo osebne zavesti. Ni dvoma o tem, da je bilo v nedavnih nemirih v provinci Xinjiang kruto umorjenih mnogo nedolžnih Han Kitajcev.
Vseeno pa sedaj seveda pozdravljamo željo, ki jo je izrazila Ljudska republika Kitajska, da bi imela mnogo boljše in usklajene odnose z etničnimi manjšinami in zlasti z Uighuri in drugimi muslimanskimi manjšinami. Seveda tudi jaz, kot vsi člani naše skupine, pozivam k poštenim sojenjem za vse priprte.
Filip Kaczmarek
(PL) Gospod predsednik, skupina Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) podpira osnutek resolucije. Priznati moram, da sem presenečen nad predlogi nekaterih kolegov poslancev iz različnih skupin, da danes ne bi smeli razpravljati o še več primerih kršitev človekovih pravic ali o razširjeni uporabi smrtne kazni na Kitajskem. Argument v korist tega naj bi bil prihodnji vrh EU-Kitajska.
Kolegi poslanci, ne smemo podleči skušnjavi uporabe dvojnih meril ali pa zaroti tišine le zato, ker se ukvarjamo z državo, ki je pomembna trgovinska partnerka EU. Prepričan sem, da je ena od temeljnih vlog Evropskega parlamenta zagovarjati človekove pravice. Tako je ne glede na to, ali govorimo o svetovni velesili ali le o malih državah, kot sta Laos in Vietnam.
Ljudska republika Kitajska je država, ki izvede največ usmrtitev na svetu. Ne spoštuje minimalnih človekovih pravic - tistih, ki so priznane z mednarodnimi pravnimi standardi in vključujejo pravico do obrambe in poštenega sojenja. Pred nekaj dnevi smo obeležili 20. obletnico padca berlinskega zidu. Če ne bi bilo poguma za kritiko komunizma, če ne bi bilo poguma spregovoriti resnico, bi bila Evropa danes videti drugačna.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Upal bi, da bo v 21. stoletju smrtna kazen izginila in da bo instrumente za izvajanje smrtne kazni mogoče najti samo še v muzejih. Vendar pa je treba do tega prepotovati še dolgo pot in upam, da Kitajska odločno stopa po tej poti. Več desetletij je Kitajska vodila v smislu stopnje gospodarske rasti, a žal tudi v smislu statistik usmrtitev. Seveda bi Peking dejal, da v tako veliki državi ne gre drugače in da tudi ZDA niso odpravile smrtne kazni. Vendar pa kljub temu, če resno razmišljamo o strateškem partnerstvu med Evropsko unijo in Kitajsko, ki bi bilo zelo pomembno za obe strani, potem bi moral Peking nedvomno spremeniti svojo politiko glede izvajanja smrtne kazni, pa tudi svojo politiko o dialogu med etničnimi manjšinami zavoljo njihovega usklajenega sobivanja.
Eva Lichtenberger
(DE) Gospod predsednik, vprašanje človekovih pravic in spoštovanje pravic manjšin je vir nenehnih sporov že več let, če ne desetletij, v odnosu med Evropsko unijo in Ljudsko republiko Kitajsko. Položaj manjšin se je zlasti poslabšal po koncu olimpijskih iger in Tibetanci in Uighuri so bili zadnje mesece predmet hudega pritiska. Zaradi tega ne morem razumeti, zakaj kolegi poslanci ne želijo, da se v to resolucijo vključi odstavek 9, ker bi to spodbudilo miren dialog in ne prevladujočega zatiranja.
Kitajska je močna akterka na svetovnem prizorišču. Da pa bi bila na svetovnem prizorišču tudi priznana, mora Kitajska zagotoviti, da se spoštujejo človekove pravice. To ni le nekaj, kar je treba vkjlučiti v ustavo, ampak je treba to izvajati tudi v praksi. To in nič manj je tisto, kar zahtevajo Tibetanci, Uighuri in skupine za človekove pravice na Kitajskem.
(Aplavz)
Bernd Posselt
(DE) Gospod predsednik, v tem Parlamentu sem že omenil, da ima Svetovni uighurski kongres, osrednja organizacija za svobodne Uighure, svoj sedež v Münchnu, zaradi istega razloga, kot so na srečo mnogi Čehi in mnogi drugi ljudje živeli v Münchnu: ker sta bili tam radijski postaji Free Europe in Radio Liberty. Mesto tudi danes še naprej ohranja ta duh svobode. Istočasno pa Franz-Josef Strauß, ki je vedno branil ti svobodni radijski postaji pred njunim zaprtjem, poskrbel, da smo zelo zgodaj razvili odnos s Kitajsko. Ti dve stvari se medsebojno ne izključujeta, ampak se dopolnjujeta: pozitivni stiki s Kitajsko, a jasna obramba verske svobode in človekovih pravic.
Policija je v raciji ta teden v Münchnu priskala več domov in aretirani so bili kitajski agentje, ki ne počnejo ničesar drugega, ampak le terorizirajo Uighure in vohunijo za njimi. To kaže na vrsto metod, ki jih uporablja Kitajska. Te metode so nesprejemljive. Segajo od teroriziranja ljudi v Münchnu do smrtnih kazni v Ürümqiju. Zato moramo imeti glede tega povsem jasno mnenje.
Reinhard Bütikofer
(DE) Gospod predsednik, menim, da je samoumevno, da se bo Evropski parlament oglasil, ko bo mogoče reševati ljudi pred usmrtitvijo, in zato podpiram poziv za moratorij na smrtno kazen.
Vendar pa se proces zagovarjanja človekovih pravic ne sme zlorabljati za namen predavanja Kitajski s položaja moralne vzvišenosti, postavljanja pod vprašaj kitajske integritete ali ustvarjanja smešne karikature resničnega življenja na Kitajskem. To ne pomaga tistim ljudem na Kitajskem, ki delajo v imenu človekovih pravic, svobode in družbene usklajenosti. Naš cilj mora biti pomagati tem ljudem in ne spodbujati evropsko prepričanost v svoj prav.
Prav tako nasprotujem vključitvi pozitivnega sklicevanja na memorandum o dejanski avtonomiji tibetanskega naroda v nujni resoluciji. To ni pomembno in nima nikakršne neposredne povezave s človekovimi pravicami. Poleg tega to ni splošno sprejemljivo stališče. Rad bi, da bi v prihodnosti potekala obširna razprava pred vrhom EU-Kitajska o odnosih med Kitajsko in EU, v kateri bodo zajeta vsa področja.
Martin Schulz
(DE) Gospod predsednik, rad podprl to, kar je rekel gospod Reinhard Bütikofer. Moja skupina je predlagala, da razpravljamo o bližnjih usmrtitvah Uighurov na Kitajskem in udeležencev protestov proti nelegalnim volitvam v Iranu, ki so bili obsojeni na smrt, in ker sta to državi, kjer je velika verjetnost, da se bodo usmrtitve zgodile kmalu, je potrebna nujna razprava. Drži, da so Kitajci svetovni rekorderji na področju usmrtitev, kakor ste dejali, in da je kitajski režim krivičen, ker ne upošteva človekovih pravic. Rad bi izrecno izjavil, da je to nedopusten položaj.
Vendar pa smo na konferenci predsednikov prosili, da se ločita dve stvari: nujna vprašanja, o katerih razpravljamo zdaj, z drugimi besedami, bližnje usmrtitve, in vprašanje odnosa med Evropsko unijo in Kitajsko glede gospodarskih, kulturnih, političnih in obrambnih vprašanj ter drugih področij. O tem želimo razpravljati v razpravi na vrhu EU-Kitajska in to povzeti v resoluciji. Zato zmešnjava, ki je nastala iz tega, nima ničesar opraviti z nujnimi vprašanji. Zaradi tega naša skupina vztraja na glasovanju o nujni zadevi, ki smo jo predlagali, in ne o zmešnjavi, ki ste jo predložili.
László Tőkés
(HU) Gospod predsednik, pomemben dogodek je, da je bilo to vprašanje na dnevni red vključeno zdaj. Skupina madžarskih poslancev EP iz Transilvanije je tudi predlagala razpravo o tem vprašanju. Radi bi se zahvalili nekaterim skupinam za udeležbo in podporo, a presenečeni smo, da je Skupina naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu umaknila svoj podpis s predloga odločbe. Obžalujem, da so bili iz osnutka besedila na zasedanju, ki je potekal predvčerajšnjem, umaknjeni določeni deli, in sicer tisti, ki se nanašajo na kritiko komunističnih režimov in zaščito manjšinskih skupnosti. EU bi morala končno pošteno in odprto obračunati s trdoživo zapuščino komunizma in s komunističnimi režimi, ki so preživeli še do danes, med njimi s Kitajsko.
Gesine Meissner
(DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, močno nasprotujemo smrtni kazni, ne glede na to, kje po svetu se uveljavlja. Prav tako nasprotujemo zatiranju etničnih in verskih manjšin in žal se to oboje dogaja na Kitajskem.
Mnogi ljudje so upali, da bo Kitajska pokazala več spoštovanja do človekovih pravic zaradi olimpijskih iger in da bodo zagrešili tudi manj zlorab človekovih pravic, ker se Kitajci zavedajo, da jih svet opazuje. Žal se to ni zgodilo. Usmrtitve so se nadaljevale in zato je za nas zelo pomembno, da o tem razpravljamo danes, po novembrskih usmrtitvah devetih Uighurov, ki se jih mnogi ljudje po svetu sploh ne zavedajo, pred tem pa še dveh Tibetancev.
Vrh med EU in Kitajsko ni daleč in, kakor je omenilo več predhodnih govornikov, je Kitajska pomembna trgovinska partnerka. Zaradi tega je težko vedno znova načenjati kršitve človekovih pravic, a zato je zlasti pomembno govoriti o tej temi danes, med pripravami na vrh. Radi bi, da bi bila smrtna kazen odpravljena povsod. Dobro je, da je Parlament sprejel moratorij na smrtno kazen leta 2007, in storiti moramo vse, da bomo to temo zadržali v ospredju ljudskih misli, dokler se smrtna kazen še izvaja.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Gospod predsednik, kot Poljak vedno začutim hitrejše bitje svojega srca, ko govorimo o človekovih pravicah na Kitajskem. 4. junija 1989 so Poljaki ponovno dobili svojo svobodo, ko so volili na prvih svobodnih volitvah, na katerih smo dobili nekomunističnega predsednika vlade. Istega dne, 4. junija 1989 je kitajski režim zatrl študente, ki so protestirali, pod gosenicami svojih tankov na Trgu nebeškega miru. Svoboden svet je našel recept za premagovanje sovjetskega komunizma, a ni našel recepta za premagovanje kitajskega komunizma.
Prednost gospodarstva še naprej zmaguje nad vrednotami in človekovimi pravicami. To je bilo več kot očitno lani, ko so velikani sveta ponosno izjavili, da bodo bojkotirali otvoritveno slovesnost olimpijskih iger v Pekingu in so potem vsi med njimi sledili svojim gospodarskim interesom in se razvrstili v prvi vrsti na paradah, gluhi za klice zatiranih Tibetancev.
Bojim se, da bomo to zadevo, če bomo odlašali z izdelavo resolucije, neupravičeno omejili. Seveda je zloraba smrtne kazni grozen zločin, a tu so tudi aretacije. Ljudi ubijajo v delovnih taboriščih na Kitajskem, ljudi pretepajo z gorjačami, jih zapirajo, svoboda govora je zadušena, izvaja se cenzura. Vse to bi moralo biti v tej resoluciji. Dobro je, da je bila predložena resolucija, a najpomembneje od vsega je, da bi morala prednost vrednot človekovih pravic zmagati nad gospodarstvom. To si želim za vse.
Karel De Gucht
član Komisije. - Gospod predsednik, naj najprej orišem stanje v zvezi z odnosi EU-Kitajska. Naša politika do Kitajske je politika tvornega sodelovanja. Naše strateško partnerstvo se kot partnerstvo dveh glavnih akterjev na globalnem prizorišču vse bolj osredotoča na obravnavanje globalnih izzivov. Ključni cilj 12. vrha EU-Kitajska, ki bo 30. novembra potekal v Nanjingu, bo ravno skupno delo za zagotovitev uspeha vrha v Københavnu o podnebju in za obravnavo odnosov EU-Kitajska, vključno s človekovimi pravicami, finančno in gospodarsko krizo in z drugimi mednarodnimi vprašanji.
A strateško partnerstvo ne pomeni enakega razmišljanja glede prav vsake zadeve. Res je, da se morda Evropa in Kitajska ne strinjata in imata različne poglede glede nekaterih vprašanj, kot so človekove pravice in demokracija. Moč našega odnosa nam dopušča, da o teh zadevah odkrito razpravljamo. Vprašanja človekovih pravic, med njimi smrtna kazen in spoštovanje temeljnih pravic etničnih manjšin, se sistematično izpostavljajo ob naših rednih političnih stikih in zlasti v našem dialogu o človekovih pravicah s kitajskimi oblastmi.
Tako je bilo med nedavnim 28. krogom, ki je potekal 20. novembra v Pekingu, kjer smo odkrito razpravljali o teh vprašanjih. Načelno nasprotovanje EU smrtni kazni in poziv za njeno odpravo na Kitajskem se nepopustljivo prenaša ob vsaki priložnosti. Enako velja tudi za spoštovanje pravic etničnih manjšin. Naj temu Parlamentu zagotovim, da bomo ta vprašanja izpostavljali tudi na drugih forumih, tudi tistih na najvišji ravni.
Moja kolegica, komisarka Ferrero-Waldner, je imela marca z vami obsežno razpravo o Tibetu, kjer je orisala stališče EU. Rad bi spomnil na nekatere bistvene elemente, ki jih zajema stališče EU. Vedno smo podpirali dialog med kitajskimi oblastmi in med predstavniki Dalai Lame. Za EU so človekove pravice univerzalne in položaj v Tibetu je upravičena skrb mednarodne skupnosti. K položaju Tibeta smo vedno pristopali tako. To sporočilo smo dosledno posredovali našim kitajskim sogovornikom in pozorno prisluhnili njihovim stališčem.
Tudi komisarka Ashton je imela julija priložnost tu izraziti svojo zaskrbljenost zaradi nemirov v Xinjiangu, obžalovati izgubo življenj, izraziti sožalje in sočutje družinam žrtev. EU podpira vsa prizadevanja, ki bodo pomagala pri spravi v tej regiji.
EU spoštuje pravico Kitajske, da kaznuje odgovorne za nasilna dejanja, a ponovno potrjuje svoje tradicionalno splošno nasprotovanje uporabi smrtne kazni v vseh okoliščinah, pa tudi pomembnost, ki jo pripisuje pravici do poštenega sojenja. EU je te skrbi vedno znova izpostavljala kitajskim oblastem in svoje skrbi ponavlja v dveh deklaracijah, ki sta bili objavljeni 29. oktobra in 13. novembra, kakor vedno stori v takšnih razmerah. Z izjavama smo Kitajsko pozvali, naj zmanjša vse druge sprejete smrtne kazni v povezavi z nemiri na Tibetu in v Xinjiangu. Nadalje bo EU še naprej pritiskala, da bi dobila dovoljenje za opazovanje vseh nadaljnjih sojenj, ki bi nastala zaradi nemirov na Tibetu in v Xinjiangu.
Vsem nam je skupen cilj bolj odprta in preglednejša Kitajska, ki spoštuje mednarodne standarde o človekovih pravicah, in skupno delo na področju svetovnih izzivov. Vsi smo upali, da bodo olimpijske igre pomenile začetek večje kitajske prožnosti glede človekovih pravic posameznikov. Do sedaj se to ni uresničilo. Še naprej moramo delati za razvoj našega strateškega partnerstva in za spoštovanje človekovih pravic kot sestavni del našega nadaljnjega dialoga. 12. vrh EU-Kitajska v Pekingu je privilegirana priložnost, da to storimo na pomembni stopnji naše evolucije.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Sedaj bomo nadaljevali z glasovanjem.
Pisne izjave (člen 149)
Anneli Jäätteenmäki  
Kitajska se je nedavno poslovila od predsednika ZDA Baracka Obame in bo kmalu pozdravila evropskega predsednika Sveta Fredrika Reinfeldta. Vendar pa moramo doživeti več ukrepanja kot le diplomatske geste. Kitajska je svojemu ljudstvu in svetu podala zavezo glede človekovih pravic, vključno s pravicami manjšin, ki prebivajo znotraj njenih meja. Vseeno pa njihova preteklost govori drugače. Zadnje čase so se zgodili številni moteči primeri, med katerimi so usmrtitve, ki so bile izvedene z vprašljivimi sojenji in nenavadno naglico. Vse te dejavnosti so bile izvedene tajno. Obstaja tudi resen primer Uighurskih manjšin, kjer kitajska vlada izvaja politike nadzora rojstev, ki to skupino postopoma iztrebljajo. S tem, ko Evropska unija govori v prid pravic manjšin in obsoja smrtno kazen, pozivamo kitajsko vlado, naj odpre procese, po katerih sodi državljanom in jih obsodi na smrt in naj ublaži obsodbe tistih, ki niso imeli poštenega in odprtega sojenja. Kitajske oblasti pozivamo, naj spoštujejo pravice manjšin, ki živijo znotraj njihovih meja v zvezi z obema resolucijama ZN in njihovo lastno ustavo. Kitajsko prav tako pozivamo, naj izboljša človekove pravice s podporo mednarodne skupnosti.
Eija-Riitta Korhola  
v pisni obliki. - (FI) Gospod predsednik, razumem nezadovoljstvo, ki ga nekateri poslanci tu čutijo, da je bila resolucija o Kitajski dejansko načrtovana dan po obisku kitajske delegacije in bi tako lahko morda dala vtis neuspešnega potovanja, čeprav je bilo vzdušje dejansko odlično.
Vsi si želimo, da bi se sodelovanje nadaljevalo v pozitivnem duhu, vendar ne smemo pozabiti dejstev. Diplomacija ne sme zanemariti človekovih pravic, a za njihovo spodbujanje potrebujemo diplomacijo in zavest.
Šele nedavno sem bila na obisku v Pakistanu, kjer sem se sestala s predsednikom, predsednikom vlade in vodilnimi ministri, da bi razpravljali o človekovih pravicah in boju proti terorizmu. Rekla bi, da moramo včasih v svojih resolucijah o človekovih pravicah omeniti tudi dobre novice. Sedaj imamo razlog za to. Pred letom dni je nova demokratično izvoljena vlada Pakistana imenovala prvega ministra za manjšine, ki sam zastopa krščansko manjšino. Dosežki vlade na tem področju so bili pomembni: država je odobrila 5-odstotno kvoto javnih funkcij, rezerviranih za manjšine, verski festivali za manjšine so postali uradni, manjšine bodo dobile 11. avgusta svoj poseben dan praznovanja in senat načrtuje tudi za to ustanovo enako 5-odstotno kvoto.
Najpomembnejši projekt se nanaša na zmanjšanje pojavov nasilja. Manjšine skupaj z muslimani tvorijo lokalne skupnosti medverske složnosti, katerih namen bo blažiti napetosti in izboljšati dialog med različnimi skupinami. Na 112 lokalnih območjih bo ena. V najboljšem primeru bodo lahko zelo učinkovito preprečile tudi novačenje s strani Talibanov. Pakistan je najpomembnejša država v smislu globalne varnosti. Če bo vlada uspela odpraviti terorizem na tako miroljuben način, kot je ta, bo to zgled, ki mu bo veljalo slediti. Moralo bi biti zanimivo spremljati ta položaj.
