1. Razmere na Šrilanki
Predsednica
Naslednja točka je razprava o štirih predlogih resolucij o razmerah na Šrilanki.
Tobias Pflüger
Gospa predsednica, na severu Šrilanke se trenutno dogaja humanitarna katastrofa, ki je deležna razmeroma malo pozornosti. Šrilanška vojska izvaja napade na civilno prebivalstvo, ki bi jih lahko opisali tudi kot masakre. Napadena je bila celo bolnišnica in v skladu s podatki humanitarnih organizacij je celotno stanje katastrofalno. Rdeči križ je zagnal preplah.
Položaj v Šrilanki se stopnjuje in Evropska unija pri tem ni nedolžna, ker je preprečila pogajanja, ki so potekala pod vodstvom Norveške, s tem ko je uvrstila LTTE na seznam terorističnih organizacij EU. To je pomenilo, da niso bila več možna pogajanja v okviru Evropske unije.
V Šrilanki sami svoboda tiska ne obstaja več. Pred kratkim so ubili novinarja. Nemškega ambasadorja, ki je govoril na njegovem pogrebu, je predsednik opisal kot nekoga, ki bi moral zapustiti državo. Vse, kar je storil, je bilo, da je točno opisal položaj.
Govori se o tisočih beguncev na severu in moram povsem jasno povedati, da je celotno stanje tam takšno, da bi se mu morali veliko bolj posvetiti. Evropska unija bi morala veliko jasneje nastopiti proti temu, kar trenutno počne šrilanška vlada. Napadi obeh, šrilanške vojske in LTTE, so napačni; jasno je, da so prizadeti v glavnem civilisti.
Pomagati moramo ljudem, ki so ujeti na severu in doseči takojšnje premirje, saj je povsem jasno, da se tam pobija veliko civilistov. To je nesprejemljivo in Evropska unija je sokriva zato, ker ni veliko jasneje povedala, da se mora podpora šrilanški vladi končati.
Charles Tannock
avtor. - Gospa predsednica, zdi se, da se šrilanška krvava državljanska vojna približuje koncu. LTTE, ki jih je EU dala na črno listo kot teroristično organizacijo, morajo zdaj zares odložiti orožje in se predati. EU in drugi sopredsedujoči so pozvali LTTE, naj to storijo. Odziv LTTE nam bo pokazal, ali imajo v srcu res najboljše interese Tamilcev.
LTTE uporabljajo svoje frontne organizacije v Evropi za največji možni učinek propagande in zbiranje denarja z mednarodnim izsiljevanjem. Nekateri bojevniki LTTE lahko celo poskusijo zaprositi za azil v Evropski uniji.
Ves čas te krute 26-letne državljanske vojne so LTTE utirali pot krutim terorističnim taktikam, kot so samomorilski bombni napadi, ki se zdaj, na žalost, uporabljajo v številnih delih sveta. Šrilanška vojska je zato morala uporabiti vsa sredstva, ki jih je imela na voljo, da je preprečevala to brutalno vstajo. Vendar je jasno, da so številke o žrtvah, na katere se sklicujejo LTTE, pretirane. Nekateri, na primer Agence Presse, so zdaj umaknili zgodbo o 300 ubitih civilistih, potem ko je domnevni avtor zanikal avtorstvo. Kakor koli, smrt civilistov v vojnem območju je vedno tragična, pa ni važno, kdaj in kje se pojavi.
Jasno je, da si tudi šrilanške oborožene sile ne morejo lastiti brezmadežne kartoteke, vendar niso namenoma izkoriščale civilistov in jim škodovale tako, kot so to domnevno počeli LTTE.
Če naj bi se vojna res kmalu končala, je bistveno, da Šrilanka zdaj po spopadu usmeri pozornost na razorožitev, demobilizacijo in ponovno združitev. Odrinjenost Tamilcev na rob družbe na račun večinskih Singalcev je treba nujno in trajno reševati, da bi zagotovili stabilno in trajnostno večetnično družbo z regionalnim prenosom pristojnosti.
EU bi morala poskrbeti tudi za to, da so Šrilanki dana na voljo sredstva v podporo razvoju po spopadu. Čeprav moramo podpirati vladno ponudbo za pomilostitev večine LTTE, je bistveno, da se nikomur, ki je odgovoren za najhujše vojne zločine, ne bo dovolilo, da bi jo odnesel nekaznovan.
Marios Matsakis
avtor. - Gospa predsednica, Šrilanko so desetletja pestili notranji boji. Ta tragičen položaj je nastal kot posledica oboroženega spopada predvsem med separatističnimi uporniškimi silami na severu in šrilanško vojsko. Med tem bojevanjem je bilo ubitih in ranjenih na tisoče nedolžnih ljudi in povzročeno je bilo veliko uničevanja lastnine, infrastrukture in okolja.
To žalostno stanje dogodkov se je v zadnjih mesecih stopnjevalo, v glavnem zaradi obsežne vladne vojaške ofenzive proti Tamilskim tigrom. Poročila, ki prihajajo iz Šrilanke, navajajo, da se je položaj v nekaterih območjih v zadnjih tednih tragično poslabšal, s stotinami notranje razseljenih civilistov, ki so se znašli v bojih. Po podatkih Amnesty International so se dogajale kršitve mednarodnih konvencij in človekovih pravic na obeh straneh, pri vladnih silah in Tamilskih tigrih.
Priznati je treba, da je v takšnih okoliščinah zelo težko biti povsem prepričan, koga je treba kriviti za tragične dogodke v Šrilanki, vendar moramo pozvati obe strani, da se zadržita in se kar najbolj posvetita nedolžnim civilistom in jih upoštevata ter spoštujeta vojne konvencije.
Ker ima šrilanška vlada roko nad stanjem in je mednarodno priznana oblast v državi, mora biti po nujnosti in logiki naš poziv usmerjen predvsem k njej. Hkrati moramo pozvati voditelje Tamilskih tigrov, naj spoštujejo pozive mednarodne skupnosti, izkoristijo vladno ponudbo pomilostitve, se odpovedo nasilju in skušajo doseči svoje cilje s političnim dialogom.
Še enkrat moramo poudariti nasvet, da bojevanje ne rešuje problemov in da je trajen mir in stabilnost mogoče doseči samo za pogajalsko mizo, kar se bo prej ali slej neizogibno zgodilo. V teh pogajanjih bodo potrebni kompromisi na obeh straneh in našla se bo rešitev, ki bo koristila državljanom te čudovite dežele. Upamo, da bomo s to resolucijo pomagali zmanjšati trpljenje šrilanškega ljudstva in dosegli tako potreben mir v tej državi.
Robert Evans
avtor. - Gospa predsednica, skupina socialdemokratov v tem parlamentu uradno zavrača sodelovanje pri tem glasovanju o Šrilanki. Prejšnji mesec je imel Parlament celovito razpravo z izjavama Sveta in Komisije o položaju v Gazi. Na tej strani Parlamenta dajemo enak pomen Šrilanki in smo prepričani, da si zasluži enako in ustrezno razpravo, vendar obžalujem, da nas ni niti ena druga skupina podprla v tem stališču.
Kratka razprava danes popoldne s peščico ljudi v četrtek je žalitev za tisoče napadenih ljudi, ki umirajo na severu Šrilanke. Hoteli smo, tako kot pri skupni izjavi ZDA in Združenega kraljestva iz Washingtona na začetku tega tedna, pozvati k takojšnji in brezpogojni prekinitvi ognja na obeh straneh, vendar je PPE zavrnila vključitev tega v besedilo.
Hoteli smo brez pridržkov obsoditi bombardiranje bolnišnic in borcev za človekove pravice, a gospod Van Orden, ki se pogaja za PPE, tega ni hotel obsoditi. Zato tega ni v resoluciji, ki jo imate pred seboj. Zanj in verjetno tudi za dr. Tannocka je vse, kar pravi šrilanška vlada, dejstvo in se lahko vse humanitarne organizacije, od Rdečega križa do ZN, odpustijo. Amnesty International danes omenja, da bi bila lahko šrilanška vojska kriva vojnih zločinov zaradi uporabe kasetnih bomb na bolnišnicah, po navedbah Amnesty International v 16-urnem bombardiranju.
PSE je hotela obsoditi tudi pomore novinarjev in drugih predstavnikov medijev s strani vladnih agentov. Odstavek 4 resolucije naproša vlado, prav to isto šrilanško vlado, naj razišče svoje lastne kršitve človekovih pravic.
Kolegi, nekaterim od vas je morda prav, če vas in vaše skupine povezujejo s tovrstnimi razmišljanji, no, nam pa ni. Glasujte za to besedilo in oprostili boste napade na bolnišnice in prezrli obtožbe o vojnih zločinih. Opazil sem, da se gospod Van Orden ni upal stopiti sem in zagovarjati svojega prekletega izdelka, vendar sem rahlo presenečen. V naših pogajanjih je samo zavračal in se posmehoval domnevam o posiljevanju s strani šrilanških vojakov, kaj bi torej lahko pričakovali?
Na Bližnjem vzhodu so milijoni ljudi, tudi številni judi, ogorčeni nad tem, kar je storil Izrael Gazi, pa zaradi tega še niso privrženci Hamasa. Žalostno, a vsakdo, ki ne podpira šrilanške vlade, je označen za zagovornika terorizma in privrženca LTTE.
Vseeno pa je naš predlog kritičen do LTTE in njihovih taktik. Obsojamo njihove napade in bi radi, da Tamilski tigri sedejo za pogajalsko mizo, vendar se mora ta vojna takoj končati. Vlada mora ustaviti svojo vojaško kampanjo, ki je povzročila, kot so že drugi povedali, humanitarno katastrofo na tisoče navadnih ljudi na severu otoka.
Na žalost ta resolucija ne poziva k takojšnjemu koncu bojev, zato ne bomo podprli tega pristopa z udeležbo na današnjem glasovanju. Predsednik in kolegi, ograjujemo se od tega predloga in pozivam vse druge z enakimi pogledi, da storijo enako.
Raül Romeva i Rueda
avtor. - (ES) Za začetek bom povedal, da dokončno dogovorjena resolucija ni niti malo takšna, kot bi jo jaz pripravil. Prepričan sem, da ji škodi pretirana samovšečnost v zvezi z vlado v Colombu. Bojim se, da je to še en primer poenostavljanja, kriminalizacije in nadaljnjega preganjanja skupine s preprosto utemeljitvijo, da je to teroristična skupina. V resnici so stvari mnogo bolj zapletene.
Kljub temu res verjamem, da je sedanji položaj takšen, da bi moral Parlament poslati jasna sporočila o nekaterih vprašanjih. Na primer, ena od ključnih točk, za katero menim, da bi jo bilo treba poudariti, je poziv Tokia, da morata obe strani, torej LTTE (Osvobodilni tigri tamilskega Eelama) in vlada, razumeti, da se je treba dogovoriti za prekinitev ognja, da bo možen prihod humanitarne pomoči in da se bodo lahko evakuirali ranjeni in bolni.
Drugič, mislim, da je bistveno, da se spomnimo, da vojaška rešitev ni možna, gospod Tannock. To se ne more zgoditi, to preprosto ni mogoče.
Zdaj je torej čas za pogajanje o pogojih glede prenehanja nasilja, demobilizaciji in razorožitvi. A da bi se to zgodilo, si vlada ne sme več prizadevati za vojaško zmago, ker s tem samo podaljšuje trpljenje številnih ljudi.
Poteza dobre volje bi bila na primer, če bi dovolili neodvisnim medijem in humanitarnemu osebju, da pridejo na sever.
Poleg tega pa sem v zvezi s splošnim sistemom preferencialov plus, GSP Plus, eden tistih, ki menijo, da ga ne bi smeli nikoli dodeliti državi, kakršna je Šrilanka, glede na resne in nenehne kršitve temeljnih človekovih pravic v državi, številne od teh kršitev pa spodbujajo vladne oblasti. Mislim, da bi morali resno razmisliti o odprtju poglobljene razprave o ustreznosti uporabe tega preferenčnega okvira in predvsem o posledicah, ki jih ima za številne skupine, tudi za delavce.
Iz teh razlogov pozivam Evropsko komisijo, da opravi preiskavo na mestu samem in ugotovi učinke ukrepa in ga po potrebi revidira.
Ewa Tomaszewska
Gospa predsednica, državljanska vojna v Šrilanki traja 25 let. V sporu je umrlo več kot 70 000 ljudi. Danes plačuje strašno ceno te vojne med šrilanško vladno vojsko in silami Tamilskih tigrov na območju približno 300 km2 okrog 250 000 civilistov. Od sredine januarja je na območju spopada umrlo na stotine nemočnih ljudi. V času, ko je bolnišnico bombardiralo topništvo, je bilo v njej okrog 500 ljudi.
Po navedbah Mednarodnega Rdečega križa so granate zadevale pediatrični oddelek. Prestrašeni ljudje se bojijo bežati kljub 48-urni prekinitvi ognja, ki jo je objavila vlada. Bojijo se smrti ali poškodbe. Obe strani v spopadu sta usmerili pozornost na kršitve človekovih pravic, ki jih je zagrešila druga stran, in obe strani sta kršili te pravice. Vlada napoveduje, da je blizu zmaga nad Tamilci. Ljudje, ki so ujeti v zanko med obema vojskama, morda ne bodo živeli tako dolgo, da bi dočakali konec sovražnosti.
Pozivamo obe strani spopada, da čimbolj zmanjšata civilne izgube in začneta mirovna pogajanja.
Thomas Mann
Gospa predsednica, kot član delegacije SAARC sem lahko nekajkrat obiskal Šrilanko. Sam sem videl na terenu, koliko je prebivalstvo pretrpelo zaradi državljanske vojne, ki traja že 25 let in je zahtevala 70 000 življenj. Boji med vladnimi silami in LTTE se še naprej stopnjujejo. Veliki deli na severu so prišli pod nadzor in utrdbe tamilskih upornikov so zavzete.
Kar so mi takrat povedale organizacije za človekove pravice v Colombu in Jaffni, se je na žalost vedno znova potrdilo: "vojna je institucija". Humanitarne razmere so zaskrbljujoče. Obstaja na tisoče beguncev. Manjka medicinske oskrbe in hrane. Organizacijam za pomoč je treba dati neomejen dostop do civilnega prebivalstva med prekinitvijo ognja, za katero se je treba dogovoriti. Vlada je določila koridorje za olajšanje evakuacije civilistov iz bojnih območij; nepojmljivo je, da Tamilski tigri niso upoštevali te varne cone, da še naprej obstreljujejo in uporabljajo ljudi kot človeške ščite.
Tokijska skupina, ki jo sestavljajo Japonska, Združene države, Norveška in Evropska unija, je pozvala vodstvo LTTE, naj se končno pogovori s šrilanško vlado o podrobnostih glede prekinitve ognja. Začetek mirovnega procesa je v interesu vseh, tudi Tamilcev. Izrecno pozdravljam odločitev vlade, da izpolni zahteve 13. spremembe šrilanške ustave in izroči pristojni pokrajinski svet izvoljenim predstavnikom na severu in vzhodu. Pričakujemo tudi, da bo spoštovala zagotovilo o skrbni, nevtralni preiskavi kršitev človekovih pravic, o katerih smo pravkar razpravljali, in kršitev svobode tiska. Varnost in stabilnost za Šrilančane ne bi smele ostati neuresničljive sanje.
Marie Anne Isler Béguin
v imenu skupine Verts/ALE. - (FR) Gospa predsednica, gospe in gospodje, kaj vemo in kaj vidimo v zvezi s Šrilanko? S katerimi poročili naj nadaljujemo, če so vse nevladne organizacije razen Rdečega križa od septembra evakuirane iz države? Komu moramo verjeti? Šrilanški vladi ali anonimnim pričam?
Nekaj pa je gotovo: položaj se razvija v dokončni spopad, v uničenje vlade, ki je uporabljala silo, da bi ustavila upor, kar traja že predolgo, da bi bilo še primerno. Še enkrat, kdo si bo moral opomoči, gospe in gospodje? Vsi civilisti, ženske, otroci, starejši, seveda, ki so ujeti v sredini in trpijo zaradi neznosnega nasilja. To se mora končati. Skrajni čas je, da mednarodna skupnost res pritisne na šrilanško vlado in ustavi to stopnjevanje nasilja in pobijanja.
Evropska unija mora sprejeti zelo jasno stališče in ne sme dopustiti, da bi zgodovina spregledala tamilske civiliste in bi ti ljudje postali žrtve brezbrižnosti. Evropski parlament se ne sme ustaviti na tej stopnji resolucije. Zahtevati moramo takojšnjo in brezpogojno prekinitev ognja, ki bo označila začetek trdnejše zaveze v prid miroljubnejšemu koncu tega spopada s spoštovanjem človekovih pravic in kulturnih identitet.
Bernd Posselt
(DE) Gospa predsednica, dramatične podobe iz Šrilanke razkrivajo, da je brutalna državljanska vojna, ki je trajala desetletja, prišla do vrhunca. Kot vsi vemo, je z orožjem sicer možno končati vojno, vendar na ta način ni mogoče vzpostaviti trajnega miru. Poleg tega ne obstaja učinkovit trajen boj proti terorizmu, zlasti ne z orožjem, kajti terorizem vedno najde pot. Pomembno je torej spoprijeti se z vzroki.
Naslednja potrebna stopnja je, da se doseže mirovni sporazum z naslednjimi temeljnimi elementi. Prvič, jasen monopol moči na strani enotne države. Nobena država ne more dovoliti etničnim skupinam ali delom prebivalstva, da bi se oborožili in izvajali oborožene spopade. To pa seveda zahteva, da država izpolnjuje demokratična pravila in je pravna država, ki aktivno išče politično rešitev skupaj z načeli avtonomije, s katerimi bi dokončno rešila šrilanške nacionalne probleme, ki so stara zgodovinska zapuščina, pa tudi zapuščina iz kolonialnih časov, ki jo je nujno treba odpraviti.
Zato bi rad povsem jasno zaprosil Evropsko unijo in vse države na tem svetu, naj pomagajo pri razvoju demokracije in pravne države, krepitvi avtonomije in pravic manjšine in seveda tudi pri gospodarskem razvoju države, ki je tako strašno prelivala kri zaradi terorja v tej državljanski vojni.
Če bo torej orožje navsezadnje končno utihnilo, čeprav na žalost še nismo na tej stopnji, to ne bo pomenilo konca razvoja dogodkov, temveč zgolj začetek prizadevanja za mir, ki bo temeljil na pravni državi, svobodi, človekovih pravicah, pravicah manjšin in nacionalni avtonomiji.
Zuzana Roithová
- (CS) Tokijska konferenca je dala znak, da bi se kriza v Šrilanki morda lahko končala in da obstaja upanje za mir. Vendar je za četrt milijona civilistov, ujetih v coni spopada, potreben varen prehod in treba jim je zagotoviti humanitarno pomoč. Tuji opazovalci morajo dobiti dostop do območja, da bodo ocenili humanitarne potrebe. Toda nedavni napadi na novinarje ne dajejo jamstva za varnost humanitarnih organizacij. Čeprav je vlada obljubila, da bo raziskala napad na novinarje, to ni rešitev. Pritisniti moramo tudi na šrilanško vlado, da bo podpisala Ottawsko konvencijo in odstranila zemeljske mine. Žal mi je, da so poslanci Evropskega parlamenta iz skupine socialdemokratov raje odšli domov, kot da bi se udeležili današnje razprave in zagovarjali svoja drugačna stališča o tem, kako rešiti problem Šrilanke.
Catherine Stihler
Gospa predsednica, rada bi samo dodala svojo podporo pristopu, ki ga ima Robert Evans. Mislim, da je bila gospa Posselt tista, ki je spopad opisala kot državljansko vojno, in na žalost ljudje, ki so predložili skupni predlog za resolucijo, kot pravi moj kolega, zavračajo, da bi ga imenovali državljanska vojna.
Rada bi dodala podporo temu, kar so rekli prejšnji govorniki o takojšnji prekinitvi ognja. Nedavno povečanje bojevanja med LTTE in šrilanškimi vladnimi silami je stopnjevalo položaj in po ocenah je 230 000 notranje razseljenih ljudi ujetih v regiji Wanni ta hip, ko se mi pogovarjamo. Zaradi grozodejstev, kot je bombardiranje bolnišnice PTK, je položaj na terenu še mnogo slabši in bolj tvegan.
Danes je zelo žalosten dan, vendar tega ne moremo podpreti in upam, da bomo na naslednjem delnem zasedanju doživeli večjo razpravo, z več ljudmi, ki bodo sodelovali pri tem zelo resnem položaju v Šrilanki.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Gospa predsednica, scenarij tragičnih dogodkov v Šrilanki je podoben kot v drugih takih primerih. Ko govorimo o tragediji ubogih ljudi, pozabljamo, da so ljudje tudi vzrok za tragedijo, ne ubogi ljudje, temveč ljudje, ki so iz istega okolja. Da bi pridobili moč, uporabljajo verske, plemenske in etnične razlike, zgodovinske nesporazume in druga razpoložljiva sredstva, da bi zasejali razdor med družbene skupine v državi. To vodi v propad navadno zelo šibko zakoreninjenih elementov demokracije in v državljansko vojno z vsemi krutostmi, v neupoštevanje človekovih pravic in informacij ter popolno uničenje nasprotnika.
Podpiram resolucijo kot izraz neodobravanja tistih, ki oživljajo državljanske vojne, in tistih, ki jim dajejo materialno in politično podporo. Ena od oblik opozorila oblikovalcem takega nehumanega scenarija bi lahko bila na primer zavest, da jih bodo zajele mednarodne posebne sile in da bodo obsojeni na doživljenjsko zaporno kazen.
Nirj Deva
Gospa predsednica, posebnost gospoda Evansa je, da napačno predstavlja dejstva in tako sem primoran, da se oglasim in ga popravim. Nobena bolnišnica ni bila bombardirana. Tiskovna agencija, ki je vložila to poročilo, je umaknila zgodbo, češ da je bila zmotna. Ujetih ni 230 000 civilistov, ampak jih je 113 000, ki jih LTTE uporablja kot človeški ščit. Če bi jim bilo res kaj do Tamilcev, potem ne bi uporabljali Tamilcev kot človeški ščit za lastno zaščito. Kakšen pogum pa je to?
Šrilanka že 25 let trpi v državljanski vojni. Pomagati moramo tej državi, da bo ostala tisto, kar je vedno bila: ena najstarejših demokracij na svetu. Ima daljšo zgodovino demokracije kot 22 od 27 držav članic EU. Imela je 16 splošnih volitev, pet predsedniških izborov in se je obnašala kot članica družine demokratičnih držav. Demokracija je tista, ki se bojuje proti teroristični kampanji. In je zmagala.
Erik Meijer
(NL) Rad bi vas spomnil, da smo imeli nekaj let nazaj v tem parlamentu razpravo o Šrilanki in da je bila takrat šrilanška vlada v postopku priprave možnosti za pridobitev čim večje svobode gibanja, vključno s strani Evropske unije, da bi dosegla rešitev, ki bi bolj temeljila na načelu nevmešavanja kot na posredovanju.
Ugotavljam, da so se vsi strahovi, ki sem jih v tisti razpravi izrazil o tem, kaj bi se lahko zgodilo, zdaj uresničili. Zato verjamem, da bi se morali res vrniti na stališče posredovanja in boja za avtonomijo tamilskega ljudstva na severovzhodu Šrilanke. Če tega ne bomo naredili, potem bo Evropa delno kriva za grozljivi pokol, ki se tam trenutno odvija.
Mariann Fischer Boel
članica Komisije. - Gospa predsednica, Evropska komisija kot ena od tokijskih sopredsednic procesa šrilanškega miru pozorno spremlja razvoj v Šrilanki. Zelo smo zaskrbljeni zaradi trenutnega stanja in tragičnih humanitarnih posledic spopada, kot smo izrazili v izjavi, ki smo jo izdali sopredsedniki 3. februarja 2009.
Skrbi nas težek položaj tisočev notranje razseljenih ljudi, ujetih v bojih na severu Šrilanke. Komisarka Ferrero-Waldner in komisar Michel sta že oba javno sporočila svojo zaskrbljenost zaradi posledic sovražnosti nad civilnim prebivalstvom in pozvala obe strani, LTTE in šrilanške oblasti, naj zavarujeta civilno prebivalstvo, kot to zahteva mednarodno humanitarno pravo, in omogočita varen in prostovoljen odhod ljudi iz bojnega območja.
Komisija je zaskrbljena nad informacijami, ki jih je prejela v zvezi z razmerami, v katerih živijo notranje razseljeni ljudje v tako imenovanih "skrbstvenih centrih", potem ko so zbežali iz območja, ki ga obvladujejo Tamilski tigri, v območja pod nadzorom vlade. Pomembno je tudi, da se v teh začasnih bivališčih upoštevajo mednarodni standardi. Agencije ZN, Rdeči križ in druge humanitarne organizacije bi morali imeti poln dostop do teh centrov v skladu z mednarodnim humanitarnim pravom.
Komisija je še naprej zaskrbljena zaradi stanja človekovih pravic v Šrilanki, podprtega s poročili o zunajsodnih pobojih, ugrabitvah in hudem ustrahovanju medijev. Zelo pomembno je, da vlada zasleduje najočitnejše odmevne primere. Na svojem nedavnem sestanku s šrilanškim zunanjim ministrom je komisarka Ferrero-Waldner pozvala šrilanško vlado, naj sprejme odločne ukrepe za obravnavo kršitev človekovih pravic, vključno z ukrepi proti storilcem, in zajamči svobodo tiska.
Komisija je še naprej prepričana, da ni možna vojaška rešitev za šrilanški etnični spopad. Za dogovor o politični pomiritvi, s katero bi dosegli trajen mir in spravo z reševanjem vprašanj, zaradi katerih je sploh prišlo do vstaje, in zagotovili ustrezen prostor za vse skupnosti, je potreben vseobsežen dialog.
Predsednica
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo na koncu razprav.
