Opfølgning af de nationale energieffektivitetshandlingsplaner: en første evaluering (kortfattet forelæggelse) 
Formanden
Det blev påpeget, at vi har dæmpet belysningen lidt her i Europa-Parlamentet. Jeg tror, det er for at spare på energien.
Det er meget passende, da det næste punkt på dagordenen er en kortfattet forelæggelse af betænkning af Gyürk for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om opfølgning af de nationale energieffektivitetshandlingsplaner: en første evaluering.
András Gyürk
ordfører. - (HU) Hr. formand! Gaskrisen i januar gav i hvert fald et positiv resultat. Der kom igen liv i dialogen om energipolitik i hver enkelt medlemsstat.
På tilsvarende måde har der her i Europa-Parlamentet været megen diskussion om forskellige alternative transportveje, udvidelse af oplagringsfaciliteterne samt atomenergiens rolle fremover. Imidlertid har vi skænket energieffektiviteten urimeligt lidt opmærksomhed. Jeg er overordentlig glad for, at betænkningen om de nationale energieffektivitetshandlingsplaner har givet mulighed for at drøfte dette emne i de seneste par uger.
Spørgsmålet om bedre energieffektivitet er så vigtigt, fordi man dermed hurtigere kan opnå mærkbare resultater end på nogen som helst anden måde. Som energikommissær Andris Piebalgs for nylig har påpeget, kunne EU-tiltag vedrørende apparater i slukket tilstand reducere standbyforbruget med det, der svarer til Ungarns årlige energiforbrug.
Vi kan ikke kraftigt nok understrege, at bedre energieffektivitet kan afhjælpe alle problemer vedrørende energipolitikken. Først og fremmest kan man dermed bidrage til at reducere Europas energiafhængighed af tredjelande. Desuden kan bedre energieffektivitet også have en gavnlig indflydelse på europæisk industris konkurrenceevne og kan reducere miljøbelastningen. Lad os også huske på, at forbedring af energieffektiviteten ligeledes kan reducere belastningen for de mest sårbare forbrugere.
Der er naturligvis store forskelle i forholdene og potentialet samt i de lovgivningsmæssige initiativer blandt medlemsstaterne. Vi er derfor enige i indholdet i EU's direktiv fra 2006 om foranstaltninger for at få medlemsstaterne til at sammenfatte deres planlagte foranstaltninger til forbedring af energieffektiviteten i nationale handlingsplaner.
I den foreliggende betænkning har vi forsøgt at drage generelle konklusioner vedrørende ovennævnte handlingsplaner. Samtidig var det vores mål at fastlægge nødvendige fremtidige foranstaltninger i EU's lovgivning. Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på nogle få afgørende punkter i betænkningen.
Først og fremmest opfordres Kommissionen i betænkningen til at styrke indsatsen over for forsinkelser ved udarbejdelse af nationale energieffektivitetshandlingsplaner. Denne gang skal det undersøges grundigt, om planerne er ledsaget af praktiske foranstaltninger fra medlemsstaternes side. Det er en væsentlig mangel i flere af de nationale handlingsplaner, at formuleringerne ligger meget langt fra regeringens politikker i de respektive lande.
For det andet skal der tildeles flere ressourcer til at forbedre energieffektiviteten på både nationalt plan og fællesskabsplan. Som følge af finanskrisen er der meget få europæiske borgere, som har råd til at investere i energieffektive løsninger. De allerede eksisterende projekter med energieffektivitetsincitamenter skal derfor udvides med det samme. Dette bringer os hen til det næste syvårige fællesskabsbudget, hvor der skal lægges yderligere vægt på energieffektivitet, og skattefordele kan evt. også bidrage til reelle forbedringer.
For det tredje er der fortsat behov for lovgivning vedrørende energieffektiviteten i EU. Kommissionens henstillinger har efter min opfattelse angivet den rigtige retning på dette område. Strengere lovgivning om energiforbruget i bygninger kunne f.eks. resultere i betydelige besparelser.
For det fjerde skal de nationale regeringer påtage sig en pionerrolle ved udvikling af energieffektive løsninger. Disse tiltag skal afspejles i omfattende oplysningskampagner. Forbrugerne vil kun kaste sig ud i at investere i energieffektive løsninger, hvis de er helt bevidste om fordelene for dem.
Til slut har jeg lige et punkt mere. Det er min overbevisning, at spørgsmålet om energieffektivitet ikke skal behandles som noget sekundært selv i nedgangstider. Desuden kan programmer vedrørende energieffektivitet skabe hundredtusinder af arbejdspladser i Europa. I et år, hvor vi oplever masseafskedigelser, er dette aspekt næppe helt irrelevant.
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg glæder mig over denne mulighed for at tale til dette møde i Europa-Parlamentet bl.a. vedrørende Kommissionens evaluering af de nationale energieffektivitetshandlingsplaner (NEEAP'er), som blev fremlagt i den anden strategiske energiredegørelse i november 2008 og Kommissionens tidligere meddelelse fra januar 2008.
Der vil i Kommissionens NEEAP-dokument i foråret være en mere detaljeret teknisk gennemgang af Kommissionens evaluering af NEEAP'erne.
Jeg vil derfor gerne benytte lejligheden til at takke ordføreren, hr. Gyürk, for hans arbejde samt Udvalget om Industri, Forskning og Energi (ITRE) for dets værdifulde drøftelser og bemærkninger.
I de seneste par år har Kommissionen meget klart tilkendegivet, at bedre energieffektivitet har førsteprioritet i EU's energipolitik og er en meget vigtig hjørnesten med henblik på at opfylde 2020-målene inden 2020, og de nationale energieffektivitetshandlingsplaner spiller en central rolle i forbindelse hermed. I direktivet om energieffektivitet i slutanvendelserne og om energitjenester er medlemsstaterne jo forpligtet til at forelægge disse og vise, hvordan man i praksis har tænkt sig at opnå de nationale mål vedrørende bedre energieffektivitet.
Den oprindelige frist for medlemsstaternes forelæggelse var den 30. juni 2007, men som bekendt var mange af medlemsstaterne desværre forsinkede. De sidste handlingsplaner ankom til Kommissionen i juni 2008.
På nuværende tidspunkt har Kommissionen afsluttet alle de individuelle evalueringer og sendt breve med resultaterne af evalueringerne til alle medlemsstaterne. Som opfølgning fandt der en række bilaterale møder sted, og en række medlemsstater erklærede, at de selv gerne ville forbedre deres handlingsplaner i de kommende par måneder. Som bemærket af medlemmerne i ITRE har de første nationale energieffektivitetshandlingsplaner vist sig at være en virkelig nyttig øvelse. Faktisk har mange medlemsstater for første gang udarbejdet omfattende handlingsplaner om energibesparelser. Mange af dem bekræftede, at den tværfaglige indsats, som var nødvendig ved udarbejdelse af planerne, efter deres opfattelse var meget nyttig.
Ifølge energitjenestedirektivet spiller handlingsplanerne kun en begrænset rolle. Alligevel har Kommissionen i sin meddelelse fra november 2008 og i andre nylige erklæringer altid tilskyndet medlemsstaterne til at udvide planernes rolle.
Kommissionen vil udarbejde en ny EU-energibesparelseshandlingsplan, som vil forstærke og bedre fokusere EU's tiltag, hvorved EU's medlemsstater, virksomheder og borgere skal få nemmere ved at spare energi på en omkostningseffektiv måde.
Kommissionen blev i betænkningen indtrængende opfordret til at foreslå et bindende mål for energibesparelser. Det nuværende energibesparelsesmål på 20 % primær energibesparelse inden 2020 er jo et ikkebindende mål. Kommissionen mener dog, at vi med klima- og energipakken såvel som forslagene i den anden strategiske energiredegørelse kan nå op på de 20 %.
Der blev i hr. Gyürks betænkning også helt med rette givet udtryk for, at den økonomiske støtte skal øges. Finansielle problemer vedrørende energibesparelser blev inkluderet af Kommissionen i den europæiske økonomiske genopretningsplan af 26. november 2008 og i andre koordinerede tiltag med sigte på at bidrage til at skabe nye arbejdspladser, som ofte er i små og mellemstore virksomheder, da investeringerne i bedre energieffektivitet og navnlig i bygninger for det meste er forbundet med mindre ombygningsprojekter.
Afslutningsvis vil jeg gerne minde om, at EU-lederne under denne Kommissions mandat har forpligtet sig til reelt at fremmende energieffektiviteten. Flere investeringer i bedre energieffektivitet og relaterede nye teknologier kan yde et uhyre vigtigt bidrag til bæredygtig udvikling og også til forsyningssikkerheden. Bedre energieffektivitet har en bredere virkning, som går langt ud over energipolitikken. Den har en positiv indvirkning på EU's økonomi generelt, da stigende effektivitet er med til at skabe nye job, stimulerer den økonomiske vækst og forbedrer konkurrenceevnen. Som det med rette blev nævnt, er det netop det, vi skal gøre i disse vanskelige og udfordrende tider.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 19. februar 2009.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Šarūnas Birutis  
skriftlig. - (LT) Det er helt tydeligt, at oliepriserne falder, men når den nuværende økonomiske krise er ovre, vil priserne stige igen. Lad mig derfor minde om, at det er vigtigt i højere grad at diversificere EU's energikilder og forsyningsveje med det formål at dæmpe de negative virkninger, der kan opstå som følge af en kommende oliekrise.
Afhængigheden i EU's medlemsstater, især EU's "energiøer", af import af energiforsyninger og den eksisterende infrastruktur varierer. Kan vi tale om et indre marked for energi, hvis f.eks. de baltiske lande, herunder Litauen, er energiøer? Europas manglende evne til at tale med én stemme over for de vigtigste energileverandører er også et akut problem. På papiret skaber vi en ambitiøs europæisk energipolitik, men i praksis er det fortsat den bilaterale energipolitik, der dominerer. Politiseringen af energisektoren bidrager ikke til stabilitet. Vi kan og skal forsøge at ændre situationen via diversificering og solidaritet. Vi skal udfylde hullerne i energiforbindelserne og på EU-plan udarbejde en koordineringsordning, der tager sigte på at regere i lignende krisesituationer. Det er afgørende, at de medlemsstater, som er mest afhængige af energiforsyninger, har en tilstrækkelig energibeholdning. Vi skal ikke alene se på kortfristede foranstaltninger vedrørende energiforsyningssikkerhed, men vi skal også tænke på situationen på lang sigt. Europa må til gengæld sikre diversificering af energikilderne og forbedre forsyningssikkerheden.
Cristian Silviu Buşoi  
skriftlig. - (RO) Energieffektivitet er så meget desto vigtigere nu, hvor vi står over for reelle udfordringer vedrørende energiforsyningerne i EU, og hvor vi bliver nødt til at gøre os mere konsekvente anstrengelser for at reducere emissionen af CO2. Jeg støtter en tilgang til spørgsmålet om energieffektivitet, som er forenelig med EU's øvrige politikker, især pakken til bekæmpelse af klimaforandringer og nødvendigheden af at diversificere energikilderne.
Jeg er af den faste overbevisning, at forsknings- og udviklingssektoren skal støttes, da denne sektor kan yde et væsentligt bidrag til forbedring af energieffektiviteten. Kommissionen og medlemsstaternes regeringer skal yde mere støtte til projekter, hvor hensigten er at fremme energieffektiviteten, uanset om vi taler om investeringer til at gøre kollektiv transport så energieffektiv som muligt eller om isolering af bygninger osv. Der skal efter min opfattelse kanaliseres flere regeringsressourcer til dette og ikke til kompensation for høje energipriser, da disse projekter samtidig er en støtte for sårbare forbrugere, der skal betale højere energipriser.
Jeg opfordrer derfor medlemsstaterne til at udarbejde effektive og realistiske handlingsplaner, at give borgerne så mange oplysninger som muligt om energieffektivitet og at samarbejde via udveksling af god praksis. Jeg lægger også vægt på, at Kommissionen støtter de nationale myndigheder, især i form af faglig bistand.
Daniel Petru Funeriu  
skriftlig. - (RO) Energieffektivitet i bygninger er et særligt problem for de lande, der står med en lang række bygninger, som er bygget i kommunisttiden i en ringe kvalitetsstandard.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at anmode Kommissionen om at udvikle finansieringsinstrumenter og effektive procedurer til renovering af opvarmningssystemerne i disse bygninger for at vi kan overholde målet om en 20 % bedre energieffektivitet i EU inden 2020.
Iosif Matula  
skriftlig. - (RO) Energieffektivitet er en af EU's større målsætninger, og opfyldelse af dette mål vil udgøre et vigtigt skridt i gennemførelsen af bæredygtig udvikling. Bortset fra medlemsstaternes bestræbelser på at involvere sig aktivt i fremme af politikker, der tager sigte på at gøre energiforbruget mere effektivt, skal der derfor også ske en samordning på fællesskabsplan for at opnå meget bedre resultater.
En måde, hvorpå man kan opnå bedre energieffektivitet, er at varmeisolere bygninger. Ifølge en undersøgelse kan energitabet på fællesskabsplan reduceres med ca. 27 %, hvilket indirekte vil sige, at den pris, borgerne skal betale, reduceres.
Et problem, som lokalsamfundet står over for, når man har planer om at gennemføre et projekt med renovering af husenes opvarmningssystemer, er den komplicerede procedure, man skal følge. Det skal derfor ved de foranstaltninger, som bliver truffet fremover, overvejes at forenkle disse procedurer. Denne målsætning med større energieffektivitet via isolering af bygninger skal også rettes mod de underprivilegerede socialgrupper for dermed at styrke princippet om solidaritet i Europa.
Anni Podimata  
skriftlig. - (EL) Erfaringerne fra den første evaluering af de nationale handlingsplaner viser i praksis, at betingelserne i EU endnu ikke har nået et punkt, hvor foranstaltninger til fremme af bedre energieffektivitet kan finde støtte. En væsentlig svaghed i de første nationale energieffektivitetshandlingsplaner, ud over de enorme forsinkelser med at fremsende dem for visse medlemsstaters, herunder Grækenlands, vedkommende, er, at de ambitiøse planer ikke er ledsaget af klart definerede praktiske forslag med merværdi, på trods af at EU ifølge de seneste tal fra Kommissionen, hvis målet med at opnå energibesparelser på 20 % blev opnået, ville anvende ca. 400 mio. t olieækvivalent mindre primær energi, og CO2-emissionerne ville falde med 860 mio. t.
Det vil altså sige, at man ikke helt har forstået omfanget af det potentiale, som fremme af energieffektiviteten giver os, navnlig i en periode med økonomisk recession som f.eks. den nuværende. EU skal derfor uden yderligere forsinkelse gå videre og medtage bedre energieffektivitet i alle sine sektorpolitikker, herunder klare forslag og støtteforanstaltninger, og øge fællesskabsstøtten i den retning. Bedre energieffektivitet er et hovedpunkt efter vedtagelsen af pakken om klimaforandringer og kan garantere energisikkerheden, en reduktion i emissionerne af drivhusgasser og en genoplivning af europæisk økonomi.
