Den fælles markedsordning for vin (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Katerina Batzeli for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om reformen af den fælles markedsordning for vin.
Katerina Batzeli 
ordfører. - (EL) Fru formand! Som De selv sagde, tager dagens forhandling i Europa-Parlamentet om reformen af den fælles markedsordning for vin hul på en hel række problemstillinger vedrørende fremtiden for et af vigtigste områder inden for EU's produktion, økonomi og handel.
Det, vi bør fokusere på i reformen i dag, er målsætningen om, at den europæiske sektor forbliver den førende på globalt plan, forenkling af EF-lovgivningen, forenelighed med andre europæiske udviklingspolitikker, anerkendelse af produktet, produkternes proportionalitet og samhørighed mellem alle vinproducerende regioner.
Det var også det budskab, der kom ud af forhandlingerne i Landbrugsudvalget og udtalelserne fra Udvalget om International Handel og Regionaludvalget, og det var resultatet af vores høringer af branchens organisationer på nationalt og europæisk plan.
I reformen af sektoren bør der også tages højde for vinproduktionens særlige egenskaber på regionalt og nationalt plan, branchens struktur og organisering, dens eksportkapacitet samt den kendsgerning, at det sandsynligvis er det eneste produkt, hvor EF-lovgivningen anvendes med en høj grad af subsidiaritet.
Den måde, de nuværende politikker og støtteordninger er arrangeret på i den gældende fælles markedsordning, som ofte har fordrejet markedet og produktets konkurrenceevne, bør ændres, så EF-budgettet på 1,3 milliarder euro under den første søjle bruges til politikker med følgende langsigtede mål:
bibeholdelse og styrkelse af europæisk vinavl;
støtte til og forbedring af branchens konkurrenceevne på europæisk og internationalt plan;
en territorial indfaldsvinkel, som også omfatter miljøbeskyttelse og beskyttelse af naturressourcerne med tilskud til dyrkningsmetoder;
skabelse af ligevægt mellem udbud og efterspørgsel ved at kontrollere produktionen med mekanismen med destillation af biprodukter og vinalkohol samt opdatere fortegnelsen over vindyrkningsarealer;
forenelighed af eller tilpasning mellem politikkerne under den fælles markedsordning og politikkerne under den fælles landbrugspolitik;
sikre anerkendelse på internationalt og tværregionalt plan af de europæiske kvalitetsvine, vine med geografisk betegnelse og oprindelsesbetegnelse, hvor klassificeringen principielt besluttes af Rådet på grundlag af ekspertudtalelser fra Den Internationale Vinorganisation;
styrkelse af samarbejdet mellem vinavlerorganisationer lige fra producentplan til distributionsplan via operationelle programmer;
styrkelse af vinavl i landdistrikterne og randområderne med supplerende strukturelle interventioner.
For at opnå disse strategiske mål foreslår Landbrugsudvalget visse foranstaltninger, heriblandt:
for det første en reform med en overgangsordning for at give producenterne mulighed for at tilpasse sig, så de kan komme væk fra markedsstøtteforanstaltningerne og gå over til strukturforanstaltninger, dyrkningsmetoder og handelsaktiviteter;
for det andet skal de fælles EF-politikker integreres i de nationale programmer for udvikling af og støtte til sektoren i overensstemmelse med de prioriteringer og retningslinjer, der bliver opstillet i de enkelte medlemsstater efter høring af aktørerne på nationalt og regionalt plan.
Finansieringen af disse programmer, dvs. de nationale sagsmapper, bør besluttes på EF-plan ud fra fælles objektive kriterier, så man undgår fordrejninger og skævheder mellem medlemsstaterne og regionerne.
Vinmarkedet befinder sig i en meget sårbar og følsom fase. Den står ved en farlig korsvej. Med Deres forslag er De imidlertid kørt af sporet. De sætter europæisk vin og vinavlerne uden for markedet.
Wine Spectator har offentliggjort en undersøgelse, der viser, at USA i 2010 vil være den største forbruger af dyre kvalitetsvine. Med Deres aggressive, regnskabsbaserede interventioner med rydning, destillation og tilsætning, alle de foranstaltninger, som De sparer 760 millioner euro på, vil De ganske vist på regnskabet kunne tælle langt mindre mængder vin, men vi vil drive den europæiske vinsektor ud af markedet, uden at dette kan begrundes i sektoren udvikling. I virkeligheden vil der ske en radikal omfordeling af EF-midlerne til fordel for de rige og udbytterige vinområder, men det vil gå ud over randområderne og bjergområderne og den europæiske vins mangfoldighed, og der vil ske en omfordeling af markedet til fordel for importerede vine.
Jeg vil dog gerne nævne mine holdninger til de ændringsforslag, der er stillet i plenum. Medlemmernes synspunkter er forståelige, og jeg er sikker på, at de ønsker at tjene lokale og nationale interesser og behov, og at det er det, de giver udtryk for.
Denne betænkning er afbalanceret og integreret, sådan som den er vedtaget i Landbrugsudvalget, og den kan gå videre til forhandlingsbordet til forberedelse af lovteksten. Hvis de holdninger, der kommer til udtryk i betænkningen, udvandes, vil det også udvande Europa-Parlamentets position og troværdighed. Vi kan ikke råbe op og kræve en radikal reform og så i virkeligheden foreslå en radikal status quo. Vi kan ikke kritisere Kommissionen for liberaliserede synspunkt og svare igen med nationalisering.
Til sidst vil jeg sige, at formålet med vores forslag bør være at tilrettelægge fremtiden i stedet for at opløse alt det, der er opnået i fortiden.
(Bifald)
Mariann Fischer Boel
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg glæder mig meget over den indsats, som Parlamentet, herunder navnlig ordføreren, fru Batzeli, og Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, Udvalget om International Handel og Regionaludviklingsudvalget, har ydet i forbindelse med udarbejdelsen af en egeninitiativbetænkning om Kommissionens meddelelse "Mod en bæredygtig europæisk vinsektor".
Allerede inden jeg indledte reformprocessen, var jeg klar over, at det ville blive en vanskelig og kompleks proces. Dette indtryk er helt sikkert blevet bekræftet i løbet af de seneste måneder. De drøftelser, som jeg har haft i Landbrugsudvalget og med en række medlemmer af Parlamentets tværpolitiske gruppe om vin og i de forskellige valgkredse, har vist, at der er tale om vanskelige og følsomme spørgsmål.
Jeg glæder mig derfor over betænkningen. Det er en ambitiøs betænkning, der dækker alle de aspekter, der behandles i meddelelsen. Jeg kan roligt sige, at fru Batzeli har forstået, at der er mange modstridende interesser, som vi bliver nødt til at forene i forbindelse med denne reform. Det var tappert gjort, og vi vil nu undersøge betænkningen nøje.
Jeg vil komme med nogle få indledende bemærkninger i aften på grundlag af en første gennemlæsning af betænkningen. For det første er jeg lidt ked af, at det fremføres indledningsvis i betænkningen, at Kommissionen ikke i tilstrækkelig grad roser europæiske vine. Jeg vil derfor udtrykke mig helt klart. EU's vinsektor står ikke tilbage for nogen. Den producerer de bedste kvalitetsvine i verden, den er yderst mangfoldig, og den er en vigtig del af vores kulturarv.
Visse dele af sektoren befinder sig imidlertid i en vanskelig situation. Flere millioner hektoliter sendes til krisedestillation hvert år. Det er næppe tegn på en sektor i god form, hvilket jeg ønsker, at den skal være. Jeg ønsker, at sektoren bliver i stand til at konkurrere, således at Europa kan fastholde sin position som den største vinproducent i verden. Derfor bliver vi ganske enkelt nødt til at ændre den nuværende ordning. Den er ikke længere bæredygtig.
Vi er vist enige om, at den har medført en strukturel skævhed. Lagrene er store, hvilket har medført lave priser for mange vine, og vinproducenternes indtægter er faldet. Som følge af denne udvikling og det faldende forbrug, ændret livsstil og øget import fra tredjelande er det nødvendigt at indføre ændringer. Det er vist almindeligt anerkendt.
Den kurs, som vi alle ønsker at følge, er beskrevet i betænkningens betragtning K. Det anføres her, at det primære sigte med reformen af vinsektoren bør være at gøre den europæiske vinsektor mere dynamisk og konkurrencedygtig uden tab af markedsandele på internationalt plan og under hensyntagen til de europæiske vinproducenters og forbrugeres interesser, de europæiske vindyrkningstraditioner og de europæiske vines kvalitet og autentiske karakter.
Det siger sig selv, at Parlamentet er kritisk over for visse elementer i meddelelsen, bl.a. prognoser for forbrugsudviklingen og varsling og modsætningsforholdet mellem strategierne for rydning og konkurrenceevne.
Kommissionen er enig i, at en af de vigtigste udfordringer er at sætte skub i efterspørgslen, men rentabiliteten er endnu vigtigere, og de strukturelle overskud, der medfører lavere priser og negative indkomster, skal stoppes, inden vi går videre. Vi sikrer ikke rentabiliteten ved blot at koncentrere produktionen på få hænder og standardisere vinen. En række små producenter fremstiller vidunderlige kvalitetsvine, og de er også meget rentable, og jeg ser ingen grund til, at dette ikke også vil være tilfældet fremover. Rydning vil imidlertid give de vinproducenter, der aldrig vil blive konkurrencedygtige, og som ikke kan imødekomme forbrugerefterspørgslen, mulighed for at indstille produktionen med værdigheden i behold og kompensation. Der er vel ingen her i dag, der ønsker at tvinge de producenter, der ikke har udsigt til en fremtidig fortjeneste, til at blive, fordi de ikke har råd til at stoppe. Jeg har fuld forståelse for, at rydning er et følsomt spørgsmål. Jeg glæder mig derfor navnlig over den konstruktive holdning til dette spørgsmål, som Parlamentet allerede har lagt for dagen. Jeg glæder mig over, at Parlamentet anerkender, at beslutningen om rydning bør træffes af producenten, og jeg har også overvejet de forskellige forslag meget nøje.
Det angives også klart, at afgørelsen om rydning hverken kan eller bør træffes i et tomrum. Jeg er fuldstændig enig. Der stilles forskellige forslag til, hvordan vi sikrer, at rydning sker under hensyntagen til en række sociale og miljømæssige aspekter, og jeg kan forsikre, at disse forslag vil være en nyttig inspirationskilde i forbindelse med vores overvejelser om en mere hensigtsmæssig udformning af bestemmelserne om rydning i vores lovgivningsforslag.
Jeg har også noteret mig, at Parlamentet ønsker, at reformen skal gennemføres i to faser. Der er rigelig tid til at drøfte tidsplanen, og hvordan vi skal justere de forskellige instrumenter i de forskellige faser, men jeg er enig i, at vi i første omgang er nødt til at se på den strukturelle uligevægt, der er et stort problem for sektoren i dag.
Et spørgsmål, der igen rejses i betænkningen, og som også var centralt under vores tidligere drøftelser, er Parlamentets stærke ønske om at fastholde vinbudgettet under første søjle. For det første mener jeg, at dette ikke er foreneligt med EU's holdning om, at foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne kan yde et væsentligt bidrag til de nødvendige forbedringer i vindyrkningsregionerne. Vi må ikke glemme, at vi kan øremærke midlerne til vindyrkningsregionerne i budgettet for udvikling af landdistrikter. Jeg mener imidlertid også, at Parlamentets holdning til dette spørgsmål er baseret på en forkert opfattelse, nemlig at jeg ønsker at overføre betydelige beløb fra første søjle, og det er ikke tilfældet. Som jeg har understreget ved flere lejligheder, og som jeg vil gentage i aften, vil de fleste midler til sektoren også fremover blive tildelt under første søjle, men det bør ikke forhindre os i at nyde godt af de åbenlyse fordele, der er forbundet med bevillinger under anden søjle.
Jeg er klar over, at Parlamentet ønsker, at EU involverer sig yderligere i salgsfremstød. Det er ganske rigtigt vigtigt, at vi sikrer en bedre formidling af oplysninger om fordelene ved et moderat og ansvarligt vinforbrug, og at vi fremmer mulighederne i tredjelande mere aktivt. Jeg tror, at De er enig med mig i, at vi har brug for en mere progressiv og mere moderne tilgang. Det vil jeg helt sikkert tage behørigt hensyn til i forbindelse med udarbejdelsen af lovgivningsforslaget.
Jeg vil gerne afslutningsvis sige, at jeg har samarbejdet med Parlamentet i to et halvt år. Parlamentet har klart vist sin evne til at være progressiv og kreativ, selv når der er tale om følsomme spørgsmål såsom sukkerreformen, i bestræbelserne på at finde afbalancerede reformløsninger, der gør det muligt for EU's landbrug at imødegå de nuværende og fremtidige udfordringer. Jeg må imidlertid indrømme, at det forekommer mig, at Parlamentet ikke udviser den sædvanlige reformiver at dømme ud fra mange af de holdninger, der er givet udtryk for, navnlig til tilsætning, destillation og privat oplagring. Jeg forventer ikke, at vi når til enighed om disse spørgsmål nu, men jeg mener, at vi er nødt til at være innovative og kreative på disse områder.
Vi står over for en række vanskelige opgaver, men jeg ser frem til Deres fortsatte og meget værdifulde bidrag. Jeg glæder mig over denne drøftelse her i aften. Jeg underskylder over for formanden, at jeg talte længere end sædvanligt, men der er tale om et meget vigtigt spørgsmål, som der er enorm fokus på i hele EU, og derfor tillod jeg mig at tale lidt længere end sædvanligt.
Béla Glattfelder 
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om International Handel. - (HU) Fru formand! Udvalget om International Handel understregede i sin udtalelse, at det vigtigste i forbindelse med reformen af vinsektoren er at gøre europæiske vine mere konkurrencedygtige på internationale markeder såvel som på det indre marked. Det er på ingen måde enkelt, da det er en yderst kompleks opgave at regulere vinmarkedet, og europæiske vinproducenter befinder sig i øjeblikket i en meget vanskelig situation.
Er af de meget vigtige aspekter i henstillingerne fra Udvalget om International Handel er, at støtte til rydning ikke kan være et centralt element i reformen. Der er brug for en langt mere kompleks regulering. Jeg mener, at en eventuel støtte til rydning skal rettes mod de regioner, der i øjeblikket har en overproduktion.
Situationen er nemlig den, at i de regioner, der har en underproduktion - med andre ord, hvor de forbruger mere, end de producerer - eller hvor produktionen er i balance, dækker den stigende import ikke primært over import af vine fra andre EU-medlemsstater, men af vine fra tredjelande. Hvis der gennemføres rydninger i disse regioner, der indtil i dag har været i stand til at producere nok vin til at dække deres eget forbrug, men som fra nu af ikke længere vil være i stand til at gøre dette, er det derfor overhovedet ikke sikkert, at dette vil føre til en faldende overproduktion i EU. Det er langt mere sandsynligt, at det vil føre til en øget import fra tredjelande.
Ud over disse overvejelser er Udvalget om International Handel af den opfattelse, at vi er nødt til at handle resolut i internationale fora inden for rammerne af WTO, dvs. i bilaterale handelsaftaler, med henblik på at sikre beskyttelsen af geografiske betegnelser.
Iratxe García Pérez 
ordfører for udtalelsen fra Regionaludviklingsudvalget. - (ES) Fru formand! Regionaludviklingsudvalget har ønsket at understrege visse punkter, som vi mener, er vigtige af hensyn til den territoriale samhørighed i forbindelse med gennemførelsen af en reform, som vil få en betydelig indvirkning i visse europæiske regioner.
Vinmarker og vinproduktion spiller en afgørende strukturel rolle i visse regioner som en drivkraft for udvikling af landdistrikterne, og i forbindelse med tilpasningen af reguleringen for vinsektoren skal der således tages hensyn til aspekter som f.eks. den øgede affolkning, der udgør en trussel i mange europæiske regioner.
Vi henleder derfor opmærksomheden på den rydningsordning, som Kommissionen har foreslået, og som vil få alvorlige skadelige følger for den økonomiske og sociale situation i visse regioner, hvor vinsektoren er hovedkilden til beskæftigelse og velstand. Vi opfordrer Kommissionen til at foreslå foranstaltninger til at modernisere vinproduktionsteknikkerne og markedsføringsmetoderne.
Endelig skal reformen indføres gradvis og omfatte overgangsperioder og en løbende vurdering af reformens følger for den økonomiske og sociale situation i EU-regionerne.
Elisabeth Jeggle
Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne endnu en gang understrege, at vi her taler om en initiativbetænkning som Europa-Parlamentets reaktion på Kommissionens meddelelse om reformen af den fælles markedsordning for vin. Som ordfører for PPE-DE-Gruppen kan jeg sige, at Kommissionen er på rette vej, når den betragter styrkelse af innovation og konkurrenceevne i vinsektoren i Europa og i verden som denne reforms vigtigste mål. Afsætningsfremmende kampagner og informationskampagner for et ansvarligt forbrug af vin hører med.
For at man kan koncentrere sig om disse mål, er det efter vores mening helt nødvendigt, at den samlede finansiering af vinsektoren forbliver i første søjle. I denne forbindelse glæder vi os over anvendelsen af de nye regler efter subsidiaritetsprincippet i form af nationale programmer, som er godkendt i Kommissionen. Rydning og endelig opgivelse af dyrkningsarealer kan være en del af denne reform, men ikke det centrale element. Ligeledes er det vigtigt, at man før tildeling af nyplantningstilladelser i de enkelte vinregioner undersøger situationen med hensyn til ulovlige beplantninger.
Hvis vi skal nå frem til en ambitiøs og fremtidsorienteret vinmarkedspolitik, må vi nøje overveje den nuværende finansiering. Den aktuelle destillation med en andel på 600 millioner euro ud af i alt 1,4 milliarder euro er næppe en mulighed i fremtiden. Vi mener dog, at man bør bevare støtten til destillation af biprodukter fra vinfremstillingen samt destillation af konsumalkohol.
Med hensyn til vindyrkningstraditionen i de enkelte medlemsstater består kompromiset i at respektere de forskellige traditioner, og traditionelle vinfremstillingsmetoder omfatter også tilsætning af saccharose. Vindyrkning er ud over den økonomiske værdi også en del af kulturarven i forskellige regioner i EU. De nye udfordringer kræver regler, som skaber grundlag for bæredygtighed og en konkurrenceevne, der rækker ind i fremtiden. Det bør være vores mål at opnå dette.
Rosa Miguélez Ramos
for PSE-Gruppen. - (ES) Fru formand! For det første vil jeg gerne takke fru Batzeli for den enorme arbejdsindsats, som hun har ydet.
For det andet vil jeg gerne sige til kommissæren, at ifølge hendes egen analyse er vinforbruget faldende i EU, vores handelsbalance over for tredjelande forværres, og vi har en overproduktion, som Kommissionen anslår vil ligge på 15 % af den samlede produktion i 2011.
Jeg er ikke desto mindre enig med kommissæren i, at denne reform er nødvendig, og jeg håber, at hun har forstået budskabet fra Parlamentet om, at rydning ikke kan være et centralt element i reformen, men snarere et yderligere strukturtilpasningsinstrument underlagt medlemsstaternes kontrol.
Vi har brug for en reform, der sikrer, at vi fortsat kan gøre de ting, vi er bedst til. Det bør ikke være et spørgsmål om at producere mindre for således at åbne muligheder for tredjelande, men om at indføre de ændringer, der er nødvendige for at forbedre vores egne produktions- og bearbejdningsstrukturer og frem for alt vores markedsføringsstrukturer, som sektoren ønsker.
Med hensyn til finansiering støtter Parlamentet fuldt ud fastholdelsen af det nuværende budget under den fælles landbrugspolitiks første søjle. En forudgående fordeling af midlerne mellem producerende lande på grundlag af historiske data gennem de såkaldte "nationale pakker" vil fremme en mere korrekt gennemførelse af reformen.
Med hensyn til liberalisering af plantningsrettigheder mener jeg, at den skal gennemføres på en forsvarlig måde og under medlemsstaternes stadige tilsyn og kontrol.
Jeg vil også gerne give klart udtryk for min støtte til fru Fragas ændringsforslag om, at der bør anvendes most fremstillet i EU i forbindelse med tilsætning.
Anne Laperrouze
Fru formand, fru kommissær, kære fru Batzeli, mine damer og herrer! EU's vinsektor repræsenterer en yderst vigtig økonomisk aktivitet, især hvad eksporten angår. EU er verdens førende vinproducent. Det globale forbrug stiger, og alligevel er den europæiske sektor i krise. Det er en paradoksal situation.
Vi har arbejdet lidenskabeligt her i Parlamentet på linjerne i en reform af den fælles markedsordning for vin. Vinbønderne viderefører takket være deres knowhow traditionen i en moderne vinavl. Disse kvinder og mænd er lidenskabeligt optaget af deres fag. Og det er vores ansvar at forsvare dem med lidenskab, hjælpe dem med at holde stand mod de økonomiske realiteter og vise dem vores støtte. Men Kommissionen svarer koldt på lidenskaben med udtryk som omfattende rydning, liberalisering af plantningsrettighederne og afskaffelse af destillationsmekanismerne.
Det fremgår efter min mening af denne betænkning, som sættes til afstemning torsdag, at Parlamentet godt nok svarer med et reformforslag, men det er en progressiv reform. Jeg går ud fra, at medlemsstaterne og især regionerne skal have betydelige manøvremargener. Der er heller ingen, der kan benægte, at der i visse områder ikke kan gro andet end vinstokke. Og ingen kan sætte spørgsmålstegn ved vinbøndernes bidrag til landskabets struktur.
Via deres kompetencer i egnsplanlægning har medlemsstaterne og regionerne derfor de ønskede evner til at evaluere beplantnings- eller rydningspolitikker i et snævert samarbejde med producenterne og repræsentanterne for sektoren.
Det er sandt, at nogle af værktøjerne i den nuværende fælles markedsordning nu er uhensigtsmæssige eller dårligt udnyttede, men jeg forventer ikke desto mindre af Kommissionen, at den tager sig tid til sammen med medlemsstaterne at analysere konsekvenserne af, at de aktuelle FMO-værktøjer og især destillationsmekanismerne forsvinder eller erstattes. Jeg forventer af Kommissionen, at den foreslår nogle værktøjer til markedsregulering og styring af eventuelle kriser.
Opskriften er enkel: kvalitetsvin og salgsfremstød. Det globale forbrug stiger, og det økonomiske og kulturelle opsving i nogle lande ledsages af en vilje til forbrug. Det er vigtigt, at Fællesskabets konkurrenceevne på dette område skærpes gennem aktioner på alle stadier af produktion og markedsføring. Hvad angår den ønologiske praksis, råder de nye producentlande over en smidigere lovgivning. Jeg tror, at vi må være forsigtige for at undgå, at vores klassevine bliver globaliserede. Vi bliver i hvert fald nødt til at lette de krav, der er pålagt de europæiske producenter, og give plads for en tilpasning til efterspørgslen og en bedre konkurrenceevne. Jeg støtter et forbud mod vinfremstilling på importeret druemost og mod, at det blandes med druemost fra EU.
Til slut vil jeg gerne minde Dem, fru kommissær, om, at vinene tager smag efter den jord, de er dyrket på, årstidernes farve og vinbøndernes ånd. De tager smag efter landet, efter EU. Det minder mig om et mundheld af ukendt oprindelse: "En stor vin kræver en passioneret tåbe til at dyrke vinmarkerne, en from mand til at kontrollere den, en klarsynet kunstner til at brygge den, en forelsket mand til at drikke den og en digter til at lovprise den".
Sergio Berlato
Fru formand, mine damer og herrer, fru kommissær! Vin er for os ikke bare et landbrugsprodukt og en handelsvare, men repræsenterer også vores historie, kultur og traditioner. Derfor kan vi ikke acceptere en reform, der hovedsagelig tager sigte på nedskæringer inden for en sektor, som i dag kun bruger 3 % af budgetmidlerne, mens produktionen har en merværdi på 7 %.
Kommissionen foreslår en reduktion af produktionen og en rydning af 400.000 ha vinmarker over fem år med den begrundelse, at det er nødvendigt at reducere administrationsomkostningerne for produktionsoverskuddene og at forbedre Europas konkurrenceevne efter princippet om, at "kun de stærkeste overlever på markedet." Man kan sjovt nok konstatere, at mens man i Europa ønsker at rydde vinmarkerne, fremmer man i andre lande - f.eks. i Sydafrika og i Sydamerika - en tilplantning af dem.
Eftersom den globale efterspørgsel ikke er faldende, men stigende, lader det til, at Kommissionen agter at skabe en balance på EU's indre marked uden at tage højde for den globale efterspørgsel og balancen på verdensmarkedet og uden at tage højde for, at vi med en forhastet reduktion af Europas vinproduktion risikerer at fjerne vinplantager, som måske ikke giver produkter, der har overvældende succes på markedet, men som er regionale kvalitetsprodukter, hvis historiske traditioner har dybe rødder og selv i dag er vigtig for samfundsstrukturen i hele regioner.
Sandheden er, at vine fra den nye verden vinder markedsandele takket være en stadig større forbedring af produkternes kvalitet kombineret med konkurrencedygtige priser. De nye indgrebsmetoder burde gøre det muligt for hele sektoren at tage de nye udfordringer op, som et stadig mere globaliseret marked giver. Den rigtige løsning er stadig at investere i de europæiske vines kvalitet og særpræg, at reducere omkostningerne og at reklamere for vin med det formål at gøre markedet større. Vi frygter også, at liberaliseringen af de nye ønologiske metoder kan skade vinens omdømme og dermed gå ud over den tillid, som forbrugerne har til produktet, hvilket ville have nogle meget alvorlige konsekvenser for forbruget.
Fru kommissær! Det er nødvendigt med en reform af vinsektoren, som styrker den europæiske vins konkurrenceevne, idet man omlægger vinmarkerne, så de bliver mere konkurrencedygtige, og arbejder for at fremme vindyrkningens bevarelse i områderne og miljøet. De geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelserne bør betragtes som instrumenter, der er absolut nødvendige for bedre at kunne sikre og beskytte de europæiske forbrugere.
Endelig anmoder vi om, at man i EU's nye vinpolitik sørger for sektorens fremme og udvikling på verdensmarkedet.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Fru formand, fru kommissær! I ordføreren har vi en virkelig engageret forkæmper for den europæiske vin. Der er mange ting, jeg er uenig med hende i, men at hun engagerer sig, det må man lade hende. Selv om jeg snarere hælder til Kommissionens forslag, må jeg minde om, at den liberalisering, som man forsigtigt foretager, i mange regioner bliver opfattet som en noget hensynsløs politik fra Bruxelles. Det bør De tage alvorligt, og det påpeger ordføreren også. Da hun inviterede os på græsk vin i aften, var jeg helt enig med hende i - og det håber jeg også, De var - at ingen kunne komme på den tanke at lave spiritus af den vin, som vi der fik præsenteret. Og det er netop problemet. Vi skal markedsføre vin som et kvalitetsprodukt, og vi skal også give vinavlerne mulighed for at gøre dette.
Med hensyn til rydningen - som jo ikke skal være nogen tvangsrydning, det må De hele tiden præcisere, men et tilbud til vinavlerne om at holde op, hvis de ikke længere ser nogen fremtidsmuligheder på vinmarkedet - så bør Kommissionen træffe foranstaltninger for at optimere markedets fremtid. Altså først give tilbud og så sige, at hvis det ikke nytter noget, så kan I gå ud af vindyrkningen med offentlig støtte.
Så er der spørgsmålet i forbindelse med regionerne. Det handler om penge, fru kommissær! Regionerne har fået penge, og hvis man nu standser et bestemt initiativ, bliver regionerne frataget penge. Det er altså rent materielle ting, der kæmpes om. Også her bør man forsikre regionerne, at de fortsat vil få disse midler - ud fra visse kriterier i det socialøkologiske tilbud og rettet mod markedet - så disse regioner kan fortsætte med at være vinregioner. Hvis det foregår på den måde, har man taget meget spænding ud af sagen, og så kan man også være enig med ordføreren.
Diamanto Manolakou
for GUE/NGL-Gruppen. - (EL) Fru formand! Den sidste reform af den fælles landbrugspolitik tog sigte på en hurtigere reduktion af landbrugssektoren og støtten til denne for at spare midler, der kunne bruges til andre befolkningsfjendtlige politikker.
Samtidig fremmer man tilintetgørelsen af små og mellemstore landbrug, så jord, produktion og handel koncentreres på nogle få hænder. Vin er ikke undtaget fra dette mål.
Hvad nu, hvis Europa er verdens førende inden for produktion, forbrug og eksport takket være de gode kvalitetsvine, der produceres? Det vigtigste for Kommissionen er konkurrence og liberalisering af importen af vin og most, og det rammer den europæiske produktion og undergraver kvaliteten.
Derfor kræves omfattende rydning med stærke incitamenter og salg af de små og mellemstore vinavleres rettigheder til branchens virksomheder, hvorved man også begunstiger karteldannelsen. Som alibi bruger man de strukturelle overskud og nødvendigheden af at skabe balance mellem udbud og efterspørgsel på EF-markedet for at sikre bedre priser.
Det er et latterligt alibi. Når importen af most og vin fra tredjelande liberaliseres, og det bliver legalt at blande dem med EF-produkter, vil det nemlig - sammen med anerkendelsen af ønologisk praksis, hvor der indgår andre stoffer i vinfremstillingen - ændre vinens karakter fra et landbrugsprodukt til et industriprodukt, og det betyder nemmere import af billige vine og forringelse af kvaliteten.
Det er helt sikkert, at de europæiske vinmarker vil blive indskrænket, de små og mellemstore vinavlere vil gå til grunde, og importen vil vinde. Desuden er rydningsforanstaltningen også blevet brugt tidligere, nemlig for 10 år siden.
Dengang blev over 20.000 ha ryddet. Overskuddet blev midlertidigt reduceret, men problemet opstod igen på grund af en massiv import, og det førte til destillation af selv vine af høj kvalitet.
Flere tusind små og mellemstore vinavlere gik imidlertid til grunde. Derfor kan Kommissionens forslag ikke bruges som forhandlingsgrundlag, da det ikke tager fat om vindyrkningens problem.
Jeg er således heller ikke enig med dagens betænkning, da den i bund og grund foreslår en længere overgangsperiode for gennemførelsen af den nye forordning med visse ændringer i de foreslåede foranstaltninger for på denne måde at mildne konsekvenserne.
Hélène Goudin
Fru formand! Det er lykkedes producenter i andre dele af verden at producere vine, som falder i de europæiske forbrugeres smag, samtidig med at disse vine er billigere end europæisk vin. Dette skal, ifølge ordføreren, modvirkes ved at pumpe flere penge i landbrugspolitikken, samtidig med at der gennemføres forskellige kampagner.
Der er ingen tvivl om, at der produceres fortrinlige vine i Europa. Det principielt interessante spørgsmål er, om man skal tillade, at fattigere lande presses ud, så den europæiske vinproduktion kan blive tilgodeset.
Den nye verden udgøres helt sikkert af økonomiske kæmper som USA og Australien, men også af nyligt industrialiserede lande som Sydafrika, Chile og Argentina. I disse lande produceres vinene ofte i fattige, tilbagestående områder. Det sociale sikkerhedsnet, der findes i EU-staterne, findes ikke på samme måde i førnævnte lande. Hvis vinproduktionen i disse områder hindres, får det store konsekvenser for befolkningen.
Det er vigtigt at have et helhedsperspektiv, og også et folkesundhedsperspektiv, når man diskuterer dette emne. Betænkningens protektionistiske præg er ufordelagtigt i det lange løb for både EU's og den nye verdens vinproducenter. Vin er trods alt en alkoholholdig drik. EU skal derfor ikke sponsorere kampagner, som opfordrer til et øget vinforbrug.
Jean-Claude Martinez
Fru formand, fru kommissær! Siden den 22. juli 1993, som var datoen for det første forslag til reform af vinsektoren, har vi fået at vide, at vi skal rydde vores vinmarker, hvilket bakkes op med tal.
Vi fik f.eks. at vide i 1993, at forbruget i 2000 ville falde til 115 millioner hl. Det var på 127 millioner, Kommissionen regnede 12 millioner forkert. Vi fik også at vide, at der var overproduktion, men hvor? På det globale marked, med konsumalkohol, manglede der 9 millioner hl i 2002 og 11 millioner i 2003. Og vi ved, at det gryr for vinbønderne især i Kina, hvor formand Mao sagde: "Lad folket drikke vin".
Så hvad gemmer der sig bag denne reform om fri beplantning, tørsukring, destillation, tilsætning af træspåner, import af druemost og naturligvis rydning? Med rydningen af 400.000 ha, som er den mest voldelige i hele vindyrkningens verdenshistorie, eftersom vi skal tilbage til kejser Domitian i 92 for at finde en lignende begivenhed, forfølger Kommissionen i realiteten to mål. For det første at opgive vores vineksport til den sydlige halvkugle inden 2015 til gengæld for dennes marked for tjenesteydelser. For det andet at Nordeuropas pensionister lidt efter lidt skal bosætte sig i Sydeuropa. Europa har således brug for en ejendomsreserve, og denne reserve befinder sig i de 400.000 ha, som skal ryddes for at plante huse, 4 millioner huse, på 4 milliarder kvadratmeter, med 1.000 milliarder euro i omsætning.
Det er her, i dette ejendoms-hold-up, tragedien ligger. For vinen er ikke blot en fælles markedsordning. Vin er mere end landbrug og også mere end kultur, på trods af malerne, de 275 vinpoeter og byplanlægningen i de 5.000 landsbyer med vinavl i Europa. Vin er berøringsfladen til det guddommelige. I øvrigt var Jesu' første mirakel ved brylluppet i Kanaan at gøre vand, ikke til whisky og cola, eller til finske Nokia-mobiler, men til vin. At rydde disse marker er altså ikke som at overlade fårene til New Zealand eller kyllingerne til Brasilien, det er som at rykke Europas identitet op med rode.
Og derfor, fru kommissær, bør De holde på den vin, om hvilken argentineren Jorge Luis Borges sagde, at det er den dybe patriarkalske flod, der løber gennem verdenshistorien.
Giuseppe Castiglione
(IT) Fru formand, mine damer og herrer, fru kommissær! Jeg vil gerne takke fru Batzeli for hendes arbejde, og jeg vil ligeledes gerne takke kommissær Fischer Boel for den lydhørhed, som hun har udvist, siden meddelelsen blev udarbejdet. Vi håber, at det lovgivningsmæssige forslag, der bliver forelagt os, er i tråd med de mange angivelser, som både Parlamentet og de europæiske producenter er kommet med. Det er en meget vigtig udfordring, hvor vi skal gøre de europæiske vindyrkere i stand til at sætte skub i markedet, genvinde deres konkurrenceevne og ikke mindst gøre det muligt for vores vine at konkurrere med tredjelandenes, så vi får gamle markeder tilbage, men også kommer ind på nye markeder.
Nogle af løsningerne bryder vi os slet ikke om, og vi er navnlig af den opfattelse, at hovedpunktet i reformen ikke må være en definitiv rydning. Denne foranstaltning vil føre til en massiv og uhæmmet opgivelse af den vanskelige vindyrkning, som ikke bare tjener til vinfremstilling, men også spiller en rolle for miljøet og landskabet. At foretage en rydning på et tidspunkt, hvor de nye vinproducerende lande tilplanter, er således ensbetydende med at overlade nye og store markedsandele til disse lande. Vi skal træffe et valg, og vores valg kan kun være at producere kvalitetsvin, som ikke bare er på højde med en hvilken som helst anden drik. Når vi reklamerer for vores vin, skal vi også reklamere for vores traditioner, områder, kultur og merværdi, der er et udtryk for en stor historisk og kulturel værdi.
Derfor bryder jeg mig heller ikke om forslaget om, at det skal være tilladt at tilsætte importeret most til vores vine eller at blande dem op med vine fra tredjelande, og det samme gælder forslaget om at angive vinens fremstillingsår på etiketten uden en geografisk oprindelsesbetegnelse, så det bliver muligt at anvende egnsspecifikke sorter. Dermed risikerer man først og fremmest at vildlede forbrugerne.
Hvad liberaliseringen angår, skal vi til gengæld beskytte vindyrkernes indsats og investeringer, fremme vores geografiske betegnelser på internationalt plan og undgå en økonomisk nedprioritering af dem. Der er to ord, som vi skal huske, nemlig fleksibilitet og markedsorientering. Men "fleksibilitet" er ikke ensbetydende med en fuldstændig, pludselig og vilkårlig afskaffelse af alle de nuværende administrationsforanstaltninger. Desuden mener jeg, at ressourcerne bør fordeles ud fra det historiske kriterium, dvs. ved at følge det samme kriterium, som er blevet anvendt for alle de andre reformer, der er vedtaget hidtil.
Vincenzo Lavarra
(IT) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg betragter fru Batzelis betænkning om den fælles markedsordning for vin som forberedelsen til en dialog, der fører til en lovgivningsmæssig beslutning og således til nogle endelige bestemmelser i årets løb. Efter min mening er det dog hensigtsmæssigt, at Parlamentet udtaler sig om nogle af hovedpunkterne i forslaget, og et af disse er naturligvis rydningen.
Ligesom andre parlamentsmedlemmer er jeg ikke enig i, at dette forslag kan være den eneste mulighed for at genskabe balancen. Vi er nødt til at konkurrere på verdensmarkedet, og europæisk vins styrke ligger i en opprioritering af kvaliteten og de traditionelle metoder. Det samme er tilfældet med tilknytningen til områderne og de århundredgamle metoder, der anvendes til denne produktion.
I den forbindelse er jeg også modstander af en import af most, og PSE-Gruppen har stillet et ændringsforslag i den retning. Jeg tror, at dialogen - også via forhandlingen i dag - vil give positive resultater, også når det gælder overgangsperioderne mod foranstaltninger såsom destillation, der, hvis de afskaffes med det samme, vil fjerne sikkerhedsnettet under mange vindyrkere. Hvis vi lytter til hinanden, tror jeg dog, at vil vi kunne støtte den europæiske produktion på verdensplan.
Marie-Hélène Aubert
(FR) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Vi blev allerede for nogle måneder siden alarmerede over den aftale om vin, der blev indgået med USA, og som vi måtte anmode om en uopsættelig forhandling om. Aftalen indeholdt allerede nogle dårlige ingredienser fra den reform, De foreslår i dag, nemlig en svækkelse af de europæiske kvalitetskriterier for vin, forvirring i de geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelserne, godkendelse af yderst foragtelige økologiske praksisser og større åbning af markedet til fordel for standardiserede produkter, som er beregnet på den lige så standardiserede globale forbrugers smag.
Der er ingen tvivl om, at forhandlerne og eksportørerne vil nyde godt af forslaget, men det bliver i hvert fald ikke lettere at udvikle en produktion, som er nært og kulturelt knyttet til sit lokalområde, det bliver i hvert fald ikke lettere at opnå den rige variation og smag i de europæiske vine, og det bliver i hvert fald ikke bedre for forbrugeren, som snart må indtage en bryg, der med nød og næppe fortjener at blive kaldt vin, og heller ikke for vinbønderne, som arbejder hårdt og nogle gange i vanskelige områder og på små overflader for at bevare et højt kvalitetsniveau på vinen og glæden ved at drikke den.
Så ja, lad os sætte en stopper for de mest absurde foranstaltninger, som fremmer overproduktionen og har for mange utilsigtede virkninger, men jeg beder Dem, fru kommissær, kæmp sammen med os, og afsæt de midler, der skal til for at fremme kvalitetsvinene, anerkende varieteten i smag og områder, bevare jorden og den biologiske mangfoldighed, og lad os udbrede kendskabet til den forunderlige alkymi i europæisk vin, som har eksisteret i mere end 2.000 år, til resten af kloden.
Vincenzo Aita
(IT) Fru formand, mine damer og herrer! Tallene taler deres tydelige sprog. I de seneste år er Europas produktion faldet, mens andre lande uden for Europa konstant øger deres produktionsandel. Når EU i dag foretager en reform af den fælles markedsordning for vin, skal vi huske, at den kommer til at berøre ca. 3.400.000 ha og 3.000.000 ansatte. Hvis vi betragter rydning som et instrument, der kan genskabe balancen på markedet, går vi samme vej som i forbindelse med de tidligere ændringer af markedsordningerne for tobak og sukker. Vi må ikke fortsætte i den retning, da den medfører et fald i beskæftigelsen og en opgivelse af hele landbrugsdistrikter, der ofte ligger i områder, som er sårbare set ud fra et hydrogeologisk synspunkt.
Derfor bør der med en hvilken som helst reform først og fremmest tages hensyn til virksomhederne, arbejdstagerne og miljøbetingelserne, og det er kun ved at forsvare og bevare det europæiske landbrugsproduktionssystem, at vi kan sørge for kvalitet og forbrugersikkerhed. Der er ingen tvivl om, at det arbejde, som ordføreren, fru Batzeli, har gjort, har medført en forbedring i forhold til kommissærens holdninger. Efter min mening er der dog stadig nogle bekymrende aspekter.
Vi skal først og fremmest opgive forslaget om en rydning og omlægge produktionen for de produkter, der klarer sig dårligt på markedet, idet vi satser på kvalitetsprodukter. De seneste europæiske eksportdata viser, at kvalitet bliver belønnet, og det gælder således for de produkter, som har tilknytning til vores områder og traditioner. Det er den vej, vi skal gå, og ikke i retning af at gøre vin til et simpelt industriprodukt. Derfor siger jeg nej til sukkertilsætning, og derfor er det nødvendigt at opstille nøje regler for vinfremstilling.
I den forbindelse bør vi ikke afvise tilsætningen af europæisk most, eftersom det er en europæisk vindyrkningstradition, der ikke går ud over selve vinens kvalitet. Det er således vigtigt, at vi bevarer støtten til finansiering af most. Når alt kommer til alt, er vi med en hvilken som helst reform nødt til at tage højde for de klimaforandringer, der sker i øjeblikket, og som vil få alvorlige følgevirkninger i visse dele af Sydeuropa og vende op og ned på produktionssystemerne. Tiden er nu inde til, at Europa forsvarer sine områder, sin kultur og sine traditioner.
Esther Herranz García
(ES) Fru formand! Vin bliver ikke produceret, idet det udvikles og plejes. Der er tale om en hårfin om end vigtig forskel, idet den siger meget om de personer, der taler, og om deres holdninger til og forståelse for sektoren. Den europæiske vinsektor har problemer. Sektorens grundlæggende problem i øjeblikket er den vanskelige situation, der er blevet skabt som følge af øget intern efterspørgsel, samtidig med at det globale forbrug fortsat stiger.
Det problem skal imidlertid løses, og i denne forbindelse skal der tages hensyn til dets mange følger, idet den europæiske sektor oplever en stigende import. Problemet er således ikke vores produkt, men salgsprisen. Hvorfor sælger vi til forskellige priser? I alt væsentligt fordi europæiske producenter ikke er underlagt de samme krav som producenter fra tredjelande, men snarere langt flere krav, og de konkurrerer derfor ikke på lige vilkår.
Vi skal gøre sektoren konkurrencedygtig, ikke ved at rydde 400.000 ha med vinstokke, men ved at udøve kontrol, ikke ved at liberalisere på en vilkårlig måde, men snarere ved at kontrollere, fremme og beskytte de europæiske vines kultur, tradition og kvalitet, idet vin ikke produceres, men plejes og udvikles. Vi skal derfor støtte denne kultur og fremme forbrugernes viden om de vine, de drikker, og om, hvornår en vin er en vino de crianza eller en vino de reserva, en gran reserva, en bordvin, en vino de la tierra, en vino de añada eller andre betegnelser, vi måtte vælge. Vi skal forbedre og supplere alle kvalitetsvinene, føre tilsyn med vinfremstillingsmetoderne, fremme et ansvarligt forbrug og frem for alt forskning, udvikling og innovation. Dette skal ikke ske ved at producere, men snarere ved at udvikle vinen i en kultur, en tradition og en kvalitet, der er karakteristisk for europæiske vine, under hensyntagen til vores traditioner og frem for alt øgede krav med henblik på at harmonisere kvaliteten på et højere og aldrig på et lavere niveau.
Vi håber derfor, at der i Kommissionens forslag i det mindste gives udtryk for lederskab og fantasi, og at det reelt vil sikre sektorens konkurrencedygtighed.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Fru formand! Jeg gerne først takke fru Batzeli for den gode måde, som hun har løst denne vanskelige opgave på, og endnu en gang takke kommissæren for at være til stede her i dag.
De politiske debatter, høringerne, møderne med sektorens repræsentanter, de besøg, som vi har aflagt i de forskellige medlemsstaters vinproducerende regioner, og de mange hundreder ændringsforslag viser den store interesse, som medlemmerne har i, at dette for det europæiske landbrug så vigtige spørgsmål bliver grundigt behandlet.
Der hersker enighed om, at der er behov for en reform, og det bør retfærdigvis nævnes, at der ikke er fremsat alternativer til den model, som Kommissionen har foreslået. Der er dog betydelige meningsforskelle mellem Parlamentet og Kommissionen med hensyn til, hvornår, i hvilken grad og på hvilken måde de vigtigste foranstaltninger skal gennemføres på. Det er helt sikkert rimeligt at rydde dårlige vinstokke, men man bør tage de ulovlige først, og det er uforståeligt, at den endelige beslutning om rydning ikke overlades til medlemsstaterne. Det er helt sikkert rimeligt at gøre en ende på subsidieret destillation, men støtten til destillation af bordvin til konsumalkohol bør sikres for hedvinene, der er så vigtige for europæisk eksport.
Det giver ikke mening at ville fremme de europæiske vines autentiske og typiske karakter og samtidig foreslå fri adgang for koncentreret most fra tredjelande. Denne betænkning er udtryk for Europa-Parlamentets overbevisning og engagement. Jeg håber, at Kommissionen vil tage imod vores forslag, så vi kan få en god reform af denne sektor.
Ilda Figueiredo
(PT) Fru formand! Som kommissæren her har bekræftet, er det vigtigste redskab i den reform af den fælles markedsordning for vin, som hun agter at gennemføre, rydning af vinstokke som et middel til at bringe vinmarkedet i ligevægt. Det betyder, at de mindre udviklede regioner rammes særlig hårdt, især familiebrugene og landbrugere med lave indkomster, hvilket vil få katastrofale følger socialt og miljømæssigt og føre til øget ørkendannelse og afvandring fra landdistrikterne.
For store områder i de sydeuropæiske lande som f.eks. Portugal kan følgerne blive katastrofale og desuden betyde øget risiko for skovbrande om sommeren. Vi lægger derfor afgørende vægt på at beskytte vin og vindyrkning, der er en grundlæggende bestanddel af den europæiske civilisation, ikke mindst i Middelhavslandene. Vi ønsker, at vores landmænd skal blive ved med at producere bedre og bedre vin og bevare destillation af bordvin til konsumalkohol. Vi modsætter os tendensen til i stedet for vin fremstillet af druer at foretrække industrivin produceret af importeret most fra tredjelande. Fru kommissær, der skal værnes om vores gode kvalitetsvine!
Christa Klaß
(DE) Fru formand, fru kommissær Fischer-Boel, mine damer og herrer! "Det, der udmærker Europa, som udgør Europas sjæl, det er den måde, vi håndterer vores mangfoldighed på" og "Europas sjæl er tolerance". Sådan sagde vores rådsformand Angela Merkel i sin tale den 17. januar her i Europa-Parlamentet.
I de sidste uger og måneder har vi ført mange diskussioner om forslagene til reform af vinmarkedet. Nord og syd, de enkelte vinregioner - en mangfoldighed af meninger og interesser stødte på hinanden. Batzeli-betænkningen ville for hver af os, hvis vi havde kunnet skrive den alene, se anderledes ud, mere prægnant, mere konkret og kortere. Men det er lykkedes os at forene alle interesser i en moderat form, så de også kan støttes af alle.
Det er altså et kompromis, som ikke bare tolererer mangfoldigheden i Europas vinsektor, men også respekterer den og videreudvikler den, om end med små skridt.
De, fru kommissær, har i de seneste måneder gjort Dem den ulejlighed at besøge mange vinregioner. Tak for det. De har set, hvor forskellige regionerne er. Netop på vinområdet har vi brug for flere nationale og regionale differentieringsmuligheder, nationale budgetter fra første søjle, på grundlag af hvilke man kan vælge og gennemføre de passende foranstaltninger fra et initiativkatalog for vin i regionerne, som skal udarbejdes af EU.
Vi er enige om, at vi ikke vil give op, vi vil ikke rydde, vil ikke nedlægge 400.000 ha. Vi vil kæmpe for markedsandele, for vores arbejdspladser, vores kulturlandskab og vores europæiske livskultur. Vinen hører til Europa, og vi må bevare traditionerne og dermed også de traditionelle ønologiske metoder. Konkurrenterne står på spring i hele verden, fru kommissær, for at levere det, som vi nedlægger.
Der er en ting, som diskussionen har vist, nemlig at tingene ikke kan ændres på kort sigt, vi må være tålmodige. Politik skal være pålidelig. Men aktionerne skal være langsigtede og rettet mod markedet.
Béatrice Patrie
(FR) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Vi har ikke arbejdet forgæves. Først vil jeg gerne takke fru Batzeli for hendes betænkning, som ændrer de alt for liberale forslag, der blev stillet af Kommissionen sidste sommer, i dybden og på en meget positiv måde.
Vi er så sandelig nødt til at sende et klart budskab til hele vinsektoren, som er ramt af en alvorlig krise. Vi ved, at et faldende forbrug i Europa koblet med en voksende import fra tredjelande har ført til et fald i priserne og i vinbøndernes indkomst, og at kun en målrettet reguleringspolitik og ikke liberalisering for fulde sejl vil få os ud af krisen.
Vi vil fremme vinavl af en vis kvalitet med respekt for vores distrikters karakter og traditioner samt for diversiteten i bedrifterne, især i familiebedrifterne. Omfattende og vilkårlig rydning af 400.000 ha opfattet som en strukturel løsning må klart udelukkes. Plantningsrettighederne skal bevares sideløbende med øget kontrol for at forebygge ulovlig plantning. Tildeling af nye rettigheder registreret i den tilpassede fortegnelse over vindyrkningsarealer skal først og fremmest komme unge vinavlere, som producerer kvalitetsvin, til gode.
Brancheorganisationerne spiller en stor rolle for sektorens konkurrenceevne, og det er vores opgave at styrke dem gennem nationale operationelle programmer. Endelig kræver det at oplyse om et fornuftigt vinforbrug og skabe en dynamisk eksporthandelspolitik samt opnå en forenkling af mærkningen, at der reelt afsættes betragtelige budgetmidler.
Ioannis Gklavakis
(EL) Fru formand, fru kommissær! Vi skal til at vedtage betænkningen om Kommissionens meddelelse om den fælles markedsordning for vinprodukter samt en række ændringsforslag.
Hvad er det grundlæggende budskab, vi gerne vil sende til Kommissionen:
for det første nej til ukontrollerede rydninger, der kan medføre, at værdifulde produktionsområder, hvor der fremstilles anerkendt kvalitetsvin, opgives;
for det andet bevarelse af visse interventionsforanstaltninger - og her tænker jeg på destillation - der skal afbalancere markedet og indirekte støtte producenternes indtægt;
for det tredje oprettelse af nationale lister over forskellige aktiviteter, som medlemsstaterne kan vælge udfra. For at disse lister kan give resultater, skal der imidlertid være tilstrækkelige midler;
for det fjerde skal vi naturligvis undgå at overføre midler fra den første til den anden søjle, da det i virkeligheden vil svække den fælles markedsordning.
Vi bør samle vores opmærksomhed om drastiske løsninger, og jeg kan nævne to af dem:
for det første må vi først og fremmest stræbe efter at bevare EF-vinproduktionens høje kvalitet. Det vil vi kunne bruge som grundlag;
for det andet - hvad der er vigtigere - er vi nødt til at arbejde for et mere intenst fremstød for EF-vine. Der skal mere end ønsketænkning til for at øge markedsandelen. Kun en aggressiv politik kan skabe øget forbrug i og uden for EU.
Der er naturligvis forskellige holdninger til forskellige emner i meddelelsen. F.eks. tilsætning til vine. Det er vores - min - opfattelse, at man ikke kan kalde det vin, hvis det er fremstillet med tilsætning af sukker og vand. Vin er et drueprodukt, ikke et sukkerroeprodukt.
Jeg ved, at man vil beslutte at tilsætte sukker. Hvis det besluttes, skal det fremgå af etiketten. Vi er nødt til at være ærlige og beskytte både forbrugere og producenter.
Bogdan Golik
(PL) Fru formand! Jeg vil først og fremmest gerne lykønske Dem med valget og med forsædet under denne forhandling og takke Dem på alles vegne, fordi De med stor tålmodighed har givet os lov til at overskride tiden, hvilket var nødvendigt for alles skyld.
Jeg vil gerne indledningsvis rose ordføreren fru Batzeli for den indsats, som hun har ydet gennem de seneste måneder i forbindelse med udarbejdelsen af betænkningen om reformen af vinsektoren, og Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikterne for dens fremragende koordinering af arbejdet med dette dokument.
Jeg er enig i, at der er behov for en grundlæggende reform af den fælles markedsordning for vin og for tilpasning af vinproduktionens struktur for at sikre en konkurrencedygtig og afbalanceret europæisk vinsektor. Der skal træffes foranstaltninger med henblik på at fremme et afbalanceret marked hurtigst muligt, da EU's budgetmidler i stigende grad vil blive opslugt, hvis der ikke skabes balance.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på behovet for at støtte udviklingen af landdistrikter i regioner, hvor vindyrkning er af stor betydning for den lokale turisme og et alsidigt landbrug i landdistrikterne, om end den er ubetydelig for EU som helhed. Alle disse områder vil også blive berørt af reformerne. Vi er derfor nødt til at finde løsninger, der reformerer vinmarkedet uden at pålægge den lokale vinfremstilling unødvendige økonomiske restriktioner. Lokale innovationer på vindyrkningsområdet i landdistrikterne i de nye medlemsstater berører desuden ikke det europæiske vinmarked direkte, og det er derfor ikke nødvendigt at regulere disse på grundlag af strenge markedsprincipper. Disse regioner har aldrig skabt omkostningskrævende vinsøer, og foranstaltninger med henblik på at begrænse en fremtidig overproduktion bør derfor ikke gælde i områder med en lav vinproduktion.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Fru formand, fru kommissær! Da der ikke blev opnået enighed om et kompromis forud for vedtagelsen af denne betænkning, er den behæftet med en række fejl og modsigelser, som der forhåbentlig vil blive rettet op på i forbindelse med afstemningen.
Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på en af disse fejl i punkt 18 om destillation af biprodukter, hvori det angives, at alkohol hidrørende fra denne form for destillation i hvert fald delvis bør afsættes på markedet for konsumalkohol.
Dette viser en manglende viden om de forskellige former for destillation og om alkohol hidrørende herfra, idet konsumalkohol, der udelukkende er bestemt til produktion af brandy, portvin og likør, er et produkt af høj kvalitet, hvilket på ingen måde kan opnås ved hjælp af alkohol hidrørende fra destillation af biprodukter.
Af disse grunde mener jeg, at vi skal stemme imod dette punkt for at forhindre en yderligere sammenblanding af de forskellige former for destillation og alkohol hidrørende fra denne destillation.
For det andet vil jeg gerne understrege nogle aspekter, der er af afgørende betydning for reformen af den fælles landbrugspolitik, nemlig de budgetmæssige aspekter. I alle tidligere reformer af den fælles landbrugspolitik har fordelingen af midler været baseret på historiske kriterier. I forbindelse med vinreformen agter man overraskende nok at anvende andre formler, der endnu ikke er fuld klarhed omkring, men som skaber stor usikkerhed i sektoren.
Jeg foreslår således også, at vi stemmer for ændringsforslagene om anvendelse af det historiske kriterium i forbindelse med fordelingen af midlerne for at skabe større klarhed i fru Batzelis betænkning.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Fru formand! Kære fru Fischer Boel, vi ønsker virkelig også en reform, en gennemgribende og radikal reform, og Kommissionen og Parlamentet bør være allierede på dette område. Vi er uenige med kommissæren om rydning, idet vi ikke ønsker at tillægge rydning så stor en vægt, da alle parter er enige om, at det er mindst lige så vigtigt at gennemføre strukturændringer og moderniseringer.
Jeg vil gerne henlede kommissærens opmærksomhed på, at der er en stor fare for, at de fattige vindyrkere i de nye medlemsstater vil rydde for store arealer, hvilket kun forværrer de nye medlemsstaters problemer. Derfor skal alle betalinger overføres til det nationale budget, og jeg vil gerne rose kommissæren for dette forslag, idet et nationalt rammebeløb kan være af afgørende betydning for vinsektoren fremover såvel som for hele den fælles landbrugspolitik. Vi bør fastlægge grænserne og herefter overføre midlerne til det nationale budget i overensstemmelse med nærhedsprincippet.
Det er en fremragende løsning, men vores grundlag for fastlæggelse af de nationale budgetter er problematisk, hvis det er korrekt, at 20 % skal baseres på territoriale referencer og 80 % på historiske referencer. Dette ville være en alvorlig forskelsbehandling af de nye medlemsstater. Af hensyn til de nye medlemsstater er det derfor kun acceptabelt at fastlægge det nationale rammebeløb på grundlag af areal, hvis disse oplysninger er korrekte, hvilket jeg ikke håber.
Med hensyn til det femte aspekt om destillation har De ret i, at denne praksis skal indstilles helt. Med hensyn til udvikling af landdistrikter vil vi gerne gøre det muligt at anvende midler afsat til udvikling af landdistrikter til udvikling af vinregioner ud over de midler, der er afsat til vinsektoren.
Astrid Lulling
(DE) Fru formand, fru kommissær! Først vil jeg gerne med tilfredshed konstatere, at kvinderne er toneangivende i denne forhandling. Desværre var denne betænkning fra starten af født under en uheldig stjerne. Betænkningen er ganske vist blevet noget bedre, men jeg synes stadig, den er alt for konfus til at sende de rigtige og klare signaler til Kommissionen, så den kan forstå, fru Fischer-Boel, at alt ikke bliver helt, som De har skrevet i Deres meddelelse. Jeg vil støtte de dele af betænkningen, som fortsat betragter en specifik markedsordning for vin som nødvendig. Men jeg synes, det er en provokation, at Kommissionen nu primært beskæftiger sig med forslag til en enkelt markedsordning for alle landbrugsprodukter, mens vi samtidig i månedsvis har kæmpet med reformen om den fælles ordning for vin, frugt og grøntsager.
Tager Kommissionen os overhovedet alvorligt? Hvilke bagtanker har den? Hvad vinmarkedsordningen angår, skal vi have pengene i første søjle. Vi har brug for en bedre anvendelse af midlerne med det mål at bevare vores produktionspotentiale og forbedre det, vinde gamle markeder tilbage, erobre nye, fremme et moderat og sundt vinforbrug. Vi har brug for mere subsidiaritet, større ansvar til erhvervet, så pengene kan bruges mere målrettet regionalt. Imidlertid må der ikke endnu en gang ske det i forbindelse med fordelingen af de nationale midler, at de regioner, som har gjort sig mindst umage for at fremstille og markedsføre god kvalitetsvin, på grund af såkaldte "historiske kriterier" bliver belønnet for at have brugt hundreder af millioner på destillation af usælgelig vin. Det går ikke! Det er også helt udelukket, at man skulle forbyde de nordlige regioner, som har markedsført deres kvalitetsvin uden EU-penge, at fremstille deres vine efter traditionelle metoder. Det løser ikke strukturproblemerne i de regioner, hvor man har brugt destillationsmillionerne som sovepude og forsømt strukturreformerne.
I virkeligheden har vi ikke noget strukturelt overskud af vin i Europa, mængdemæssigt har vi netop den vin for meget, som er blevet plantet ulovligt. Hvis en vinavler ønsker at stoppe før tid, skal det være muligt og afbødes socialt, men uden at det skaber uoprettelige miljøskader ved rydning i forbindelse med perimeteret for kvalitetsvine. Der skal kunne kæmpes om afsætningsmarkeder i hele verden på fair konkurrencebetingelser. Europæisk vin må ikke produceres med vand fra Europa og importeret most fra tredjelande. Sammenstikning af europæiske og importerede vine kommer heller ikke på tale. Hvad har Kommissionen egentlig forestillet sig?
(Formanden fratog taleren ordet)
Margrietus van den Berg
(NL) Fru formand! Jeg har en anden opfattelse. Det ville være kortsynet at tro, at europæisk politik i denne globaliseringstid kun har konsekvenser for vores egne borgere. Hvis Europa ændrer politikken vedrørende vinsektoren, påvirker det en hel del andre mennesker uden for Europa. Mennesker, som går glip af indtægter på grund af uærlig konkurrence fra den europæiske vinsektor. Derfor er det nødvendigt at integrere politikken på mange områder. Kommissionens forslag om reformer af vinsektoren er et skridt i den rigtige retning. Som næstformand i Udviklingsudvalget og som socialdemokrat er jeg derfor meget skuffet over, at betænkningen fra Landbrugsudvalget forbigår den europæiske udviklingspolitik og ærlig handel. Ifølge betænkningen er det nødvendigt at holde vinsektoren uden for skudlinjen i forhandlingerne i verdenshandelsrunden.
Ifølge betænkningen opstår vanskelighederne i vinsektoren jo på grund af stadig større import fra tredjelande. I mellemtiden er Kommissionen nødt til at træffe alle mulige foranstaltninger for at beskytte vores vinsektor. Hvorfor skulle vi med den ene hånd tage det, som vi med den anden hånd giver udviklingslandene gennem den europæiske udviklingspolitik? Hvorfor skulle vi lukke vores markeder for ærlig konkurrence? Lad kunderne beslutte, hvilken vin de vil drikke, hvad enten det nu er en fransk bordeaux, en sydafrikansk chardonnay eller en chilensk merlot. Ærlig handel med andre lande udelukker ikke en konkurrerende europæisk vinsektor. Protektionistisk vinpolitik udelukker imidlertid i titusindvis af mennesker, som for deres daglige brød er afhængige af en ærlig vinhandel med Europa. Derfor drikker jeg gerne et glas sydafrikansk Groot Geluk med Dem, og jeg siger: "Skål på en sammenhængende europæisk politik! Jeg støtter Kommissionen."
Oldřich Vlasák
(CS) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Vinmarkedet har gennem de senere år kæmpet med en overproduktion, som det ikke har været muligt at imødegå på tilfredsstillende vis med den nuværende fælles markedsordning for vin. Støtten til f.eks. vindestillation er efter min opfattelse et meningsløst spild af begrænsede ressourcer. Den nuværende markedsordning for vin tilskynder ikke producenterne af bordvine af ringere kvalitet til at gå over til fremstilling af vine af højere kvalitet. Derfor er det meget vigtigt at gennemføre en markedsreform.
Den europæiske vinsektors konkurrencedygtighed har brug for en ordentlig saltvandsindsprøjtning. Fru Batzelis betænkning indeholder mange forslag i denne forbindelse, og jeg mener derfor, at der er tale om en velafbalanceret betænkning.
Vi skal fokusere på et centralt område, nemlig budgetreformen. Støtten skal stå i rimeligt forhold til det areal, der anvendes til vindyrkning, og til vinproduktionens værdi. Der bør ikke ydes støtte til rydning af vindyrkningsarealer, hvis det konstateres, at EU-retten ikke er blevet overholdt. Eksportbeløbene for bordvine er fuldstændig usystematiske og forbedrer helt sikkert heller ikke de europæiske vines omdømme.
Vi er sidst, men ikke mindst, nødt til at forstå, at vi ikke må forfølge europæiske producenter, hvis vi ønsker at støtte europæiske produkters konkurrenceevne. De geografiske forhold i de nordlige lande er stik modsat forholdene i de sydlige lande. Sødning af sukkerroer er en tradition i de nordlige lande på linje med syreholdig vin i de sydlige lande. Et forbud vil betyde enden på mange gode vinfamilier i vores lande, traditioner vil blive ødelagt, og løsningerne på de produktionsmæssige problemer i landdistrikterne vil således også blive vanskeliggjort. Tak for opmærksomheden.
Françoise Castex
(FR) Fru formand, fru kommissær! Den europæiske vinavl har brug for en ambitiøs reform. De har nok forstået, at vi ønsker, at den respekterer den europæiske vintradition og de mænd og kvinder, der arbejder i denne sektor.
Men jeg vil gerne henlede Deres opmærksomhed på udtalelsen fra Udvalget om International Handel, som blev indlemmet i Batzeli-betænkningen. Reformen af den fælles markedsordning for vin bliver nødt til at tage hensyn til de kommercielle udfordringer. Europa er verdens førende vineksportør, og selv om det er nødvendigt at styrke vores konkurrenceevne over for den stigende konkurrence af vine fra den nye verden, baserer vitaliteten i denne eksportsektor sig især på en internationalt anerkendt kvalitet og autenticitet.
Vi har derfor brug for en offensiv handelspolitik for at promovere kvaliteten i de europæiske vine. Det ville derfor f.eks. være ødelæggende og have den modsatte effekt, hvis vi tillod vinfremstilling af importeret druemost og blanding af europæiske vine med vine fra resten af verden.
Europa-Parlamentets betænkning sætter sig derfor eftertrykkeligt imod dette. På samme måde er det nødvendigt at opnå en bedre beskyttelse af BGB'er og AOC'er i WTO-forhandlingerne og de bilaterale aftaler. Vi ønsker at forsvare en vinproduktion, som er knyttet til regionen, imod vine, som stort set ikke er underlagt kontrol.
Jeg håber, at Kommissionen vil respektere de udtalelser, der optræder i fru Batzeli's betænkning, og jeg hilser hende og ønsker tillykke her i aften.
Armando Veneto
(IT) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Den reform, man forsøger at foretage, skal som bekendt være et passende svar på spørgsmålet om det europæiske vinmarkeds konkurrenceevne i international sammenhæng. Vi er enige i, at Europa kun kan løse dette spørgsmål ved at bevare og forbedre vinens kvalitet og fremhæve dens særpræg. Det er dog ikke alle de løsninger, vi har fundet, der er fuldstændigt i tråd med den endelige målsætning. Vi må således sige, at den tekst, som Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter har vedtaget, er den bedst mulige, selv om det er nødvendigt med en yderligere opdatering af den.
Derfor er det fornuftigt, at vi foretager en forsigtig og korrekt administreret reform, der gennemføres i etaper, og som bygger på subsidiaritetsprincippet, så vi respekterer de eksisterende særpræg på nationalt og regionalt plan. Det er således nødvendigt, at landbrugsfinansieringen holdes under første søjle. Vi skal iværksætte informationskampagner om et anvarligt forbrug, vi skal - i det mindste foreløbig - bevare destillationsforanstaltningerne som et sikkerhedsnet for producenterne, og vi skal give medlemsstaterne lov til at begrænse rydningen af vinmarker ud fra strenge miljømæssige og sociale kriterier, så vi navnlig beskytter de små kvalitetsproduktioner.
Når det gælder bevarelsen af de gældende regler for de metoder, der anvendes i forbindelse med vinfremstilling, sukkertilsætning og most, vil jeg bemærke, at visse delegationers ihærdige forsvar for disse metoder rejser spørgsmålet om de nationale interesser kontra EU's interesser og minder om nødvendigheden af at styrke idéen om et forenet Europa, så vi undgår de markedsforvridninger, som en overdreven nationalisme medfører. Hvis det drejer sig om at forbedre de europæiske vines konkurrenceevne, går forslaget om at støtte metoden med tilsætning af sakkarose og anvendelse af most i den forkerte retning, eftersom brugen af disse korrigerende midler forringer kvalitetsniveauet og mindsker de forskelle, der ellers er vindyrkningens bedste udtryk.
Måske kunne vi have gjort en større indsats på dette punkt. Vi kunne have rejst spørgsmålet om EU's interesser og anmodet om - sådan som jeg gør nu - at alle EU-landene uden undtagelse tænker over, om ikke det er uhensigtsmæssigt og politisk ukorrekt at sætte nationale interesser før EU's interesser, og at det er absolut nødvendigt at finde den rette balance mellem disse krav.
Christine De Veyrac
(FR) Fru formand! Først og fremmest vil jeg gerne lykønske ordføreren, fru Batzeli, der, som vi har hørt, har givet udtryk for en holdning, der deles af et bredt flertal her i salen.
Lad os sige det en gang til, Kommissionens forslag er ikke acceptable, som de ser ud nu. Det ligger ikke til os at benægte, at der er et problem. Det europæiske forbrug falder, og vores eksport stagnerer, samtidig med at vores vinimport stiger. Stillet over for denne situation svarer Kommissionen med at foreslå en plan for omfattende rydning af vinmarkerne, hvilket virkelig vil være enden for vores vinbønder.
Vi får godtnok at vide, at der er overproduktion, men ved at nægte at røre ved importen, bruger man den europæiske produktion som variabel for at tilpasse markedet. Dette er ikke acceptabelt. Rydningen af vinmarkerne kan kun godkendes, hvis den er baseret på et frivilligt valg, hvilket kræver betragtelige økonomiske kompensationer, og hvis vi introducerer tanken om en midlertidig rydning.
En anden ting, jeg er overbevist om, er, at et beskåret budget for den fælles markedsordning for vin heller ikke er acceptabelt. Kommissionen nævner muligheden for at overføre en del af budgettet til udvikling af landdistrikterne. Men bortset fra at det ville sætte spørgsmålstegn ved selve princippet om en specifik fælles markedsordning for vinavl, kan jeg dårligt se, hvordan man kan reducere nogle midler, som allerede er meget små, ikke mindst fordi vi netop har budt velkommen til to nye medlemsstater, som også er producenter. Vi er derfor, som flere iblandt os har sagt, imod en overførsel, ja imod enhver overførsel af midler fra den første til den anden søjle i FLP.
En tredje ting, jeg er overbevist om, og det vil jeg slutte af med, er, at vi i virkeligheden for vores vedkommende tror på, at europæisk vinavl har en fremtid. Vi tror på, at vinbøndernes tid endnu ikke er forbi. At fremtiden ikke ligger i at samle produktionen, som planen for omfattende rydning af vinmarkerne foreslår. Vi skal opbygge denne fremtid ved at styrke konkurrenceevnen for vores vine, især i udlandet. Det er derfor, vi mener, at førsteprioriteten i en reform af den fælles markedsordning for vin skal være at øge attraktiviteten af vores vine gennem en storstilet plan for promovering og markedsføring af vores vine i resten af verden.
Jeg var glad, fru kommissær, for at høre Dem sige det for lidt siden. Nu venter vi bare på noget konkret.
Giorgos Dimitrakopoulos
(EL) Fru formand! Jeg vil rette en varm tak til fru Batzeli for hendes fremragende indsats og udtrykke min tilfredshed med, at betænkningen er udarbejdet af et græsk medlem, da vindyrkning i mit land har en århundredgammel historie.
Som landbrugsprodukt har vin gennem tiderne haft en central plads i vores liv, vores skikke og sædvaner, vores historie, vores glæder og sorger. Den er således en integreret del af vores kultur.
Det er derfor meget positivt, at den græske vinsektors synspunkter også kommer klart frem i denne betænkning. Samtidig giver fru Batzelis betænkning klart udtryk for Parlamentets holdninger til Kommissionens foreslåede nye markedsordning for vinsektoren, hvor varsomhed og logik stilles over for Kommissionens efter min opfattelse forhastede og forenklede indledende tanker.
Jeg vil opfordre til at stemme for betænkningen uden ændringer.
Agnes Schierhuber
(DE) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Også jeg vil gerne takke ordføreren og alle skyggeordførerne for deres arbejde. Det er den tredje reform af vinsektoren inden for 12 år, og det glæder mig, at det med en meddelelse fra Kommissionen denne gang er muligt at opnå en tilnærmelse af de forskellige holdninger og mål. I begyndelsen lå vores holdninger meget langt fra hinanden, fordi vin er et meget følelsesbetonet emne - jeg plejer at sige, at vin er et af landbrugets mest elegante produkter. Det ses også af de næsten 600 ændringsforslag. Den foreliggende betænkning er efter min mening meget positiv langt hen ad vejen. Der er mange kompromiser i den. Jeg vil især gerne fremhæve, at der virkelig er taget højde for de traditionelle ønologiske metoder. Det skal imidlertid være helt klart, at der ikke er nogen mulighed i nogen som helst form for dobbelt udligningsbetaling eller støtte til regioner, for det kan vi ikke forsvare over for Europas skatteydere.
Der er et andet problem, som er vigtigt for os i Østrig. Hidtil har man ikke taget ordentligt hensyn til spørgsmålet om etikettering af bordvine. Vi ønsker under alle omstændigheder, at bordvin ikke bliver etiketteret på samme måde som kvalitetsvine. Her må der foretages en klar skelnen, som er tydelig for forbrugerne.
Endelig vil jeg gerne bede Kommissionen om at læse denne initiativbetænkning omhyggeligt. Det er jeg overbevist om, at De og alle Deres embedsmænd vil gøre. Der er gode forslag i, som vi forhåbentlig vil genfinde i Kommissionens forslag til den nye fælles markedsordning for vin, som skal fremlægges til sommer.
Mariann Fischer Boel
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg vil blot kommentere nogle af de vigtige spørgsmål, som er blevet rejst af mange af medlemmerne under denne meget vigtige forhandling.
Næsten alle kom ind på rydning. Jeg er ikke helt sikker på, at De hørte opmærksomt efter, hvad jeg sagde indledningsvis, nemlig at vi er nødt til at sikre, at rydningstiltag ikke kommer på tværs af vigtige og legitime sociale og miljømæssige hensyn. Lyt opmærksomt efter, når jeg siger, at jeg vil tage hensyn hertil i forbindelse med udarbejdelsen af lovgivningsforslagene.
Hr. Graefe zu Baringdorf gav klart udtryk for, at vores vinavlere ikke skal påtvinges rydning. Det er helt rigtigt. Det bør ikke ske, da afgørelsen om rydning udelukkende bør overlades til vinavlerne og ingen andre. Det er ikke medlemsstaterne eller Kommissionen, der skal træffe afgørelsen, men udelukkende vinavlerne. Vi bør imidlertid ikke tvinge de avlere, der i dag kæmper for at få succes som vinavlere, til at forblive i et erhverv, hvor de ikke kan tjene penge det ene år efter det andet. Lad os give dem mulighed for at forlade erhvervet på en anstændig måde.
Hvad angår destillation, er der endnu ikke nogen, der uofficielt har ønsket at fortælle mig, at der kan være nogen som helst fornuft i krisedestillation. Jeg mener tværtimod, at denne foranstaltning giver vores borgere anledning til at tegne et meget negativt billede af vores fælles landbrugspolitik med henvisning til de forældede metoder og redskaber, som vi brugte førhen. Vi kan ikke forsvare at bruge en halv milliarder euro hvert år på at slippe af med vin, som ingen ønsker at drikke. Det kan ikke gå, og jeg håber, at De er enig heri.
Vi har derfor brug for salgsfremstød. Parlamentet har understreget dette igen og igen, og jeg er villig til at gøre en indsats på dette område. Salgsfremstød på fællesskabsplan må imidlertid ikke være en sovepude for vinsektoren. Vinsektoren skal være langt mere udfarende.
I Irland er vinforbruget stigende. I dag importeres 70 % af det irske vinforbrug fra lande uden for EU. Jeg forstod derfor ganske enkelt ikke, hvorfor der kun deltog to vinproducenter fra lande uden for EU i verdensmesterskabet i pløjning i Irland, der tiltrak 250.000 besøgende Jeg kan kun spørge hvorfor.
Hvad angår vinfremstilling ved anvendelse af importeret most, har jeg fra starten givet klart udtryk for, at vi er nødt til at lægge det hele frem på bordet, og jeg har noteret mig Parlamentets, de forskellige medlemsstaters og de berørte aktørers reaktioner.
Christa Klaß nævnte, at der er enorme forskelle i de forskellige regioner. Det har jeg haft mulighed for at konstatere ved selvsyn, og jeg mener derfor, at vi er nødt til at understrege betydningen af de nationale budgetter i Kommissionens meddelelse. Jeg mener, at det er fremragende, at medlemsstaterne og regionerne har mulighed for at allokere de forskellige redskaber og midler inden for rammerne af et nationalt budget, der er fuldstændig tilpasset de forskellige regioner. Jeg mener, at dette er af afgørende betydning.
Mange har understreget, at vi er nødt til at basere vores fremtidige vinsektor på kvalitet, kvalitet og atter kvalitet, og det er jeg fuldstændig enig i.
Jeg ser frem til vores kommende drøftelser om vinreformen, som jeg vil forelægge for Rådet, forhåbentlig inden sommerferien, og jeg vil herefter med glæde samtidig præsentere den her i Parlamentet som grundlag for vores fremtidige drøftelser.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Zita Pleštinská 
skriftlig. - (SK) Den europæiske vinsektor fremstiller nogle af de fineste vine i verden og har et meget stort potentiale, der skal videreudvikles på en bæredygtig måde. Det stadigt stigende marked i Kina, der nu påbegynder en egentlig vinfremstilling, såvel som den stigende produktion i andre lande som f.eks. Australien, New Zealand, USA, Canada og Sydafrika har betydet, at vine fra den "nye verden" har vundet betydelige markedsandele på bekostning af europæiske vine.
Jeg er enig med Kommissionen i, at skævhederne mellem efterspørgsel og udbud i vinsektoren og de stigende udfordringer på de europæiske og globale markeder også gør det nødvendigt at gennemføre reformer i denne sektor. Jeg er imidlertid fuldstændig uenig i nogle af de løsninger, der er foreslået i Kommissionens meddelelse af 22. juni 2006. Planerne om omfattende og udifferentieret rydning udgør en trussel mod miljøet og er efter min opfattelse et urimeligt anslag mod de europæiske vindyrkningstraditioner. Vindyrkning, der primært er baseret på naturressourcer, har en positiv indvirkning, idet den forebygger jorderosion. Som drivkraft for udvikling i landdistrikterne giver vinavl også mulighed for velstand, hvilket er et stærkt ønske i mange europæiske regioner.
Regionerne i Slovakiet har med deres vindyrkningstraditioner fokuseret på fremme af økoturisme ved at udnytte det potentiale, der ligger i vinruterne i Karpaterne, Kamenínska, Hontianská og Tokaj, og de forventer nu, at reformen af den fælles markedsordning for vin sikrer den europæiske vinsektors dynamiske vækst og konkurrenceevne gennem tildeling af tilstrækkelige finansielle ressourcer, herunder navnlig gennem fremme af innovation.
Alessandro Battilocchio 
Jeg er enig med Kommissionen i, at det er vigtigt at forenkle og harmonisere lovgivningsbestemmelserne og at styrke konkurrenceevnen i den europæiske vinsektor, idet man samtidig sikrer den miljømæssige bæredygtighed. På den ene side er det nødvendigt med en gradvis reduktion af støtten til de europæiske landbrugere og af det tunge landbrugsbudget til fordel for andre politikker, men på den anden side er det også nødvendigt, at EU beskytter de bærende sektorer i Europas økonomi. Der er ingen tvivl om, at vinsektoren hører til blandt disse sektorer, eftersom den i 2005 tegnede sig for en produktion med en værdi af næsten 2 millioner euro, og eftersom den alene i Italien omfatter over 2.500.000 virksomheder. Den må ikke overlades fuldstændigt til de frie markedsregler, da fri konkurrence risikerer at gå ud over kvaliteten og mangfoldigheden af den europæiske vinproduktion, der for størstedelens vedkommende er baseret på små virksomheder, som er ude af stand til at konkurrere på internationalt plan. Jeg er desuden utilfreds med de nordeuropæiske landes forsøg - der desværre lykkedes - på at ændre konkurrencebetingelserne i EU ved at foreslå støtte til tilsætning af sakkarose for at øge alkoholindholdet, mens man ikke bevarer støtten til produktion af most, der er en almindeligt anvendt metode i Italien og i andre lande ved Middelhavet, og som giver vores produktion en højere kvalitet.
