SWIFT (forhandling) 
Formanden
Næste punkt er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om SWIFT.
Diego López Garrido
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Den 24. marts vedtog Kommissionen en henstilling til Rådet om bemyndigelse til at indlede forhandlinger mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om en aftale om at give det amerikanske finansministerium oplysninger om finansielle transaktioner for at forebygge og bekæmpe terrorisme og finansiering af terrorisme.
Henstillingen blev straks forelagt ordføreren og visse medlemmer af Europa-Parlamentet, ligesom den blev fremsendt til Rådet.
Rådet er fortsat overbevist om behovet for en aftale som denne og støtter derfor fuldt ud Kommissionens henstilling om at forhandle sig frem til en aftale om programmet til sporing af finansiering af terrorisme. Kommissionens udkast til et mandat er blevet gennemgået nøje i Coreper, og Kommissionens henstilling vil formentlig blive bragt til afstemning ved Rådets næste møde. Idet vi naturligvis tager hensyn til Parlamentets holdning og de meningstilkendegivelser, som ytres vedrørende emnet her i dag, vil vi stemme for henstillingen.
Rådet er enigt med Parlamentet i, at den kommende aftale, kendt som SWIFT-aftalen, skal omfatte passende garantier og værn. Rådet deler således Parlamentets holdning om, at det under alle omstændigheder er afgørende at overholde Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig artikel 8, Lissabontraktaten og den europæiske menneskerettighedskonvention. Derudover er der en række grundlæggende principper, som skal respekteres ved overførsel af personlige data. Blandt andet har den person, hvis data behandles, ret til at blive oplyst herom og til at ændre eller slette disse data, hvis de ikke er korrekte.
Alle rettigheder vedrørende databeskyttelse skal sikres uden forskelsbehandling. Med andre ord skal borgere i EU behandles på samme måde som borgere i USA.
Vi mener, at der kan opnås enighed om varigheden af den aftale, som skal underskrives med USA, og jeg håber, at den vil være på omkring fem år.
Hvad angår udveksling af oplysninger med tredjelande, er det vores opfattelse, at når de amerikanske myndigheder har grund til at tro, at der foreligger data, som kan hjælpe myndighederne i andre lande med at retsforfølge terrorforbrydelser, så bør der gøres brug af disse data. Det er i øvrigt også præcis det, som EU-lovgivningen rummer mulighed for. I henhold til EU-lovgivningen gælder det, at i lignende situationer, hvor en medlemsstat har indhentet oplysninger fra andre medlemsstater, kan disse oplysninger formidles videre til tredjelande med det formål at bekæmpe terrorisme.
Så er der spørgsmålet om masseoverførsel af data, som ikke i alle tilfælde hænger sammen med en bestemt formodning, men som der i visse tilfælde er behov for at opbevare af tekniske hensyn og af effektivitetshensyn, da det ofte er vigtigt at have en vis mængde data at drage konklusioner ud fra, når man retsforfølger terrorforbrydelser. Disse dataoverførsler skal naturligvis være så begrænsede og specifikke som muligt, og der skal altid være en meget klar målsætning, nemlig retsforfølgelse af bestemte terrorforbrydelser, som er den målsætning, der retfærdiggør denne slags aftale.
På denne baggrund har vi fået et detaljeret udkast til et mandat fra Kommissionen. Jeg mener, at der er tale om et godt udkast, som sikrer borgernes grundlæggende rettigheder, tager hensyn til aftalernes effektivitet og bygger på gensidighed og proportionalitet i dataindsamlingen. Og som Kommissionen også antyder i henstillingen, bygger det på kontrol med resultaterne af aftalen, ikke mindst fra Parlamentets side, hvilket hænger nøje sammen med hele denne forhandling.
Parlamentet mener med rette, at det også skal inddrages i denne aftale, og vi er således enige om, at Parlamentet skal forelægges tilstrækkelige oplysninger, og at Kommissionen i sin egenskab af forhandler af denne aftale skal videregive disse oplysninger ved alle stadier i forhandlingerne.
Rådet forstår desuden, at Parlamentet bør have lettere adgang til de mere fortrolige dele af internationale aftaler, så det kan foretage vurderinger i de tilfælde, hvor det har godkendelsesret. Lad mig i øvrigt nævne, at Rådet i sin erklæring af 9. februar 2010 lovede at forhandle en interinstitutionel aftale med Parlamentet vedrørende dette emne. Det glæder mig på vegne af Rådet at kunne bekræfte dette løfte her i dag.
Cecilia Malmström
Hr. formand! Indsamling af TFTP-data er et vigtigt middel i kampen mod terrorisme. Vi ved, at TFTP-data har bidraget til at forhindre terrorangreb i Europa, bl.a. ved episoden med de flydende sprængstoffer i Heathrow-lufthavnen i 2006. TFTP-data er således vigtige - ikke blot for USA, men også for Europa.
Jeg havde for nylig et møde med USA's minister for national sikkerhed, Janet Napolitano, og vi drøftede dette emne. Amerikanerne er opmærksomme på behovet for at ændre den foreløbige aftale, som vi har haft, men de er også bekymrede over en række ledetråde til kendte terrorister, som ikke længere er tilgængelige. Vi må derfor arbejde på at lukke sikkerhedshullerne, men samtidig gøre dette på en måde, som sikrer ubegrænset hensyn til grundlæggende rettigheder og tilstrækkelig databeskyttelse.
På baggrund af vores seneste drøftelser på dette område er Kommissionen derfor begyndt at arbejde på et mandat til en ny TFTP-aftale mellem EU og USA. Jeg mener, at dette mandat er ambitiøst, men realistisk. Det bygger på en balance mellem dels opretholdelse af vores fælles sikkerhed og dels sikring af grundlæggende rettigheder og databeskyttelse på grundlag af Parlamentets beslutninger fra september sidste år og februar i år.
Jeg vil gerne takke ordføreren, fru Hennis-Plasschaert, for vores meget konstruktive samarbejde. Kommissionen har bestræbt sig på at holde en god kontakt med hende, medordførerne og skyggeordførerne i denne sag. Jeg vil også gerne takke formandskabet for det arbejde, det har gjort i bestræbelserne på at få dette gennem Rådet.
Vi har forsøgt at tage hensyn til de betænkeligheder, som Parlamentet har udtrykt i sine beslutninger. Data behandles kun i forhold til bekæmpelse af terrorisme. Anmodninger om data skal være baseret på retlige tilladelser. Tredjeparter vil ikke modtage massedata. Gensidigheden vil blive sikret. Dataoverførslen vil være baseret på udbud, data fra SEPA vil ikke være omfattet, og vi vil også behandle spørgsmålet om ikke-diskriminatorisk domstolsprøvelse. Jeg vil sikre, at Kommissionen løbende holder Parlamentet fuldt underrettet under hele forhandlingsprocessen. Vi sigter mod at underskrive denne aftale før udgangen af juni, så Parlamentet kan stemme om den i juli.
Hvad angår masseoverførsel af data, ved jeg, at emnet vækker en del bekymring i Parlamentet, men jeg ved også, at forsamlingen forstår, at uden masseoverførsler vil der ikke være noget TFTP-program. Der vil imidlertid være juridisk bindende foranstaltninger, som sikrer, at der ikke skaffes adgang til data, medmindre der er en objektiv begrundelse for at mene, at en identificeret person er terrorist, mistænkt for at være terrorist eller finansierer terrorisme. Disse foranstaltninger vil desuden sikre, at de overførte data er anonyme. Masseoverførsel af data er naturligvis et følsomt emne, og vi vil ved forhandlingerne bestræbe os på at nedbringe datamængden yderligere. Men vi må også være realistiske. Vi vil sandsynligvis ikke se nogen væsentlig nedbringelse i forhold til de opstillede mål.
Gensidighed er en vigtig del af mandatet. Den planlagte aftale vil pålægge USA's finansministerium en juridisk forpligtelse til at dele ledetråde med deres kolleger i EU og gøre det muligt for EU-myndigheder at foretage TFTP-søgninger i forhold til kendte terrormistænkte i EU. Hvis EU på et tidspunkt udvikler noget lignende - et TFTP på EU-plan - skulle amerikanerne også hjælpe os med dette. Kommissionen er villig til at indgå i disse drøftelser med medlemsstaterne.
I mandatet lægger man op til en opbevaringsperiode på fem år for ikke-udtrukne data. Jeg mener, at dette kan berettiges i betragtning af, at der også er fastsat en periode på fem år for data om finansielle transaktioner, som bankerne er underlagt i henhold til EU-lovgivningen om bekæmpelse af hvidvaskning af penge, men jeg vil gerne høre Parlamentets holdninger til dette og bringe sagen op i Rådet sidst på ugen.
Sammenfattende mener jeg virkelig, at udkastet til mandatet er en væsentlig forbedring. Der tages hensyn til de bekymringer, som parlamentsmedlemmerne har ytret i deres beslutninger. Der tages hensyn til ordførerens ønske om en tostrenget strategi, som kan føre til et TFTP på EU-plan, selv om dette naturligvis er noget, som vi må drøfte internt i EU. Det indgår ikke i forhandlingerne. Endelig tages der hensyn til forholdet mellem EU og USA som ligeværdige partnere på dette område, hvilket naturligvis er det langsigtede mål i denne henseende.
Simon Busuttil
Hr. formand! Vi bør som det første sige, at Parlamentet ønsker en aftale. Men vi ønsker naturligvis ikke en aftale for enhver pris, og djævlen er i detaljen. Det er det, vi skal drøfte i dag her i Parlamentet.
Efter afstemningen i februar har vi lært to vigtige ting. Den første er, at Parlamentet tydeligvis har fået nye beføjelser. Det har fået indflydelse, og det ønsker at gøre brug af denne indflydelse. Parlamentet vil på konstruktiv og ansvarlig vis gøre brug af sin indflydelse. Den anden lektie, vi har lært, er, at den første aftale ikke var god nok, men skal forbedres.
Jeg bifalder i høj grad Kommissionens velvilje til at fremlægge et mandat så hurtigt som muligt efter afstemningen i februar, og jeg er også meget ivrig efter at få dette mandat godkendt af Ministerrådet snarest muligt. Som sagt ønsker Parlamentet en aftale, og vi har indført de nærmere detaljer ved vores ønsker i den beslutning, som har opnået bred tilslutning i Parlamentet, i hvert fald blandt de største grupperinger.
Fru kommissær! Vi har betænkeligheder ved masseoverførsel af data, og som De ved, vil vores ønsker med hensyn til masseoverførsel kræve fornyede overvejelser, både hos vores modparter i USA og hos os selv. Hvad er det helt præcist, at vi ønsker her i Europa? Ønsker vi vores eget europæiske TFTP, og hvordan vil vi bære os ad med at opnå det? Spørgsmålet om masseoverførsel af data er tydeligvis ét, som vi ikke kan liste uden om, men som vi må tage stilling til.
I næste uge, hvor en delegation fra Parlamentet drager til USA, vil vi drøfte disse detaljer med vores kolleger i den amerikanske Kongres.
I næste uge drager en delegation fra Europa-Parlamentet til USA, hvor vi skal drøfte dette emne med vores kolleger i den amerikanske Kongres og med andre amerikanske myndigheder. Vi er indstillet på at føre konstruktive drøftelser. Vi ønsker at vise de amerikanske myndigheder, at vi mener dette alvorligt. Vi ønsker en aftale, men vi har samtidig nogle betænkeligheder, som vi vil have afklaret.
Birgit Sippel
Hr. formand! Jeg vil gerne modsige de foregående talere på et enkelt punkt. Jeg er ønsker ikke at indgå en aftale så hurtigt som muligt, men derimod at opnå en aftale, der er så god som muligt. Kvalitet må gå forud for tidsfrister. Jeg vil også gerne fremsætte en anden indledende bemærkning. Parlamentet har allerede én gang forkastet en aftale, og en af de mange indholdsrelaterede grunde hertil var manglen på deltagelse fra Parlamentets side.
I lyset af aktuelle begivenheder i denne uge har vi besluttet ikke at vedtage nogen beslutninger her i Parlamentet. Og nu skal vi tage stilling til, om vi vil opfordre Rådet til også at udskyde sine beslutninger, indtil vi kan vedtage vores beslutninger. Jeg er nu lidt overrasket over, at der er medlemmer af Parlamentet, som tydeligvis ikke tager deres egne beslutninger alvorligt, men blot vil overlade det til Rådet at træffe en beslutning. Jeg mener ikke, at vi kan behandle vores egne beslutninger på denne måde. Jeg vil stadig fastholde, at Rådet også skal udsætte sin beslutning til efter den 6. maj, hvor vi har taget stilling. Jeg er sikker på, at dette ikke vil medføre ulemper, og at vores amerikanske kolleger har forståelse for det.
Hvad angår selve udkastet til et mandat, er det positivt, at Kommissionen er indstillet på at imødekomme vores krav. Alligevel vil jeg gerne understrege, at der stadig skal foretages væsentlige ændringer af dette forhandlingsmandat. Disse ændringer er nødvendige, hvis et flertal i Parlamentet skal stemme for en ny aftale. Efter min mening er det aktuelle mandat ikke ambitiøst nok til at opnå dette. Problemet med masseoverførsel af data er stadig ikke løst. Hvis de amerikanske myndigheder fortæller os, at det kun drejer sig om specifikke oplysninger om fem til ti personer om måneden, er det da helt ude af proportioner at overføre data om millioner af europæiske borgere.
Jeg vil i øvrigt gerne gentage over for Kommissionen og Rådet, at selv om det konstant fremføres, at denne aftale vil være et vigtigt supplerende middel til bekæmpelse af terrorisme, er beviset på dette ikke så tydeligt, som det altid bliver fremstillet. De amerikanske myndigheders lange dataopbevaringsperiode er også fortsat et problem. Og her rummer mandatet heller ingen løsning. Vi har behov for en retlig myndighed på europæisk jord, som ikke blot kontrollerer lovligheden af amerikanernes brug af vores data, men også udtrækningen af data, hvor denne måtte forekomme. Overførsel af oplysninger til tredjelande skal reguleres ved hjælp af klare retningslinjer. Vi har behov for et ambitiøst mandat, som afspejler vores krav. Kun på den måde kan vi opnå et rigtig godt resultat, som opfylder vores behov, idet vi tager hensyn til både databeskyttelse og kampen mod terror.
Endelig har jeg endnu et konkret spørgsmål til Rådet og Kommissionen. Hvordan vil man sikre, at man kun udtrækker og videregiver de data, som der specifikt anmodes om? Hvordan kan det sikres? I USA? Eller er der andre forslag?
Jeanine Hennis-Plasschaert
Hr. formand! Jeg glæder mig også over dagens forhandling, hvor Parlamentet præsenterer sine forventninger med hensyn til forhandlingsdirektiverne. Det er naturligvis meget uheldigt, at Parlamentet ikke stemmer om sin beslutning i denne uge, men jeg vil gerne understrege, at dette ikke bør hindre Rådet i at gå videre med vedtagelsen som planlagt. Netop nu fremlægger Parlamentet sine synspunkter, og det er ikke nogen hemmelighed, at Rådet og Kommissionen allerede er helt klar over, hvad beslutningen indeholder. I denne henseende kan jeg kun sige, at jeg påskønner den nye samarbejdsånd, som både Rådet og Kommissionen udviser i forhold til Parlamentet.
Ifølge forhandlingsdirektiverne skal den planlagte aftale mellem EU og USA nu sikre enhver person, hvis oplysninger behandles i overensstemmelse med aftalen, lige rettigheder uanset nationalitet. Men hvad betyder dette? Hvilke specifikke rettigheder er der tale om i forhold til f.eks. adgang, berigtigelse, sletning, kompensation og domstolsprøvelse? Det vil jeg meget gerne vide. Endvidere vil jeg ligesom mine kolleger gerne understrege, at principperne om proportionalitet og nødvendighed er afgørende for den planlagte aftale. Det problem, at man ved gennemgang af oplysninger om finansielle transaktioner af en eller anden grund ikke kan gennemsøge indholdet i de meddelelser, der fører til masseoverførsel af data, kan ikke efterfølgende afhjælpes af tilsyns- og kontrolmekanismer, da man allerede er gået på kompromis med de grundlæggende principper i lovgivningen om databeskyttelse..
Helt ærligt tvivler jeg på, at dette problem bliver løst på basis af de aktuelle forhandlingsdirektiver. Desuden er det vigtigt at understrege, at aftalen om gensidig juridisk bistand ikke udgør et tilstrækkeligt grundlag for anmodninger om data for så vidt angår TFTP-programmet. Aftalen om gensidig juridisk bistand gælder jo ikke bankoverførsler mellem tredjelande, og den ville kræve forudgående identifikation af en bestemt bank, mens TFTP er baseret på søgning efter overførsler. Det er derfor afgørende, at man ved forhandlingerne fokuserer på at finde en løsning, som gør de to elementer forenelige. Vi kan naturligvis insistere på at omstrukturere TFTP-programmet, men denne beslutning ligger i sidste ende ikke i vores hænder, og jeg kan derfor ligesom Hr. Busuttil kun opfordre Rådet og Kommissionen til at tage hånd om de grundlæggende politiske beslutninger med det samme.
Jeg forventer en klar og bindende forpligtelse fra både Rådets og Kommissionens side til at gøre alt, hvad der er nødvendigt for at finde en holdbar og retligt forsvarlig europæisk løsning på spørgsmålet om udtrækning af data her i Europa. Lad mig endnu en gang understrege, at masseoverførsel af data til en udenlandsk magt pr. definition er ude af proportioner, også selv om det handler om vores bedste venner. Der er tale om en voldsom afvigelse fra gældende EU-lovgivning og -praksis. Retsstatsprincippet er afgørende, og i denne sammenhæng må Parlamentet være ekstremt opmærksom på at vurdere planlagte aftaler som den, vi drøfter i dag.
Ligesom mange andre støtter jeg et stærkt og udadvendt EU, som kan stå skulder ved skulder med USA som en ligeværdig partner. I den forbindelse kan jeg kun endnu en gang understrege, at det er EU, som skal fastlægge principper for, hvordan Europa skal samarbejde med USA for at bekæmpe terrorisme, blandt andet med hensyn til retshåndhævelse og brug af indsamlede data til kommercielle formål. Målet må være at finde den rette balance, og Europas retlige krav om fair, hensigtsmæssig og lovlig behandling af personoplysninger er af største betydning og skal altid fastholdes. Nu er det op til Rådet og Kommissionen så hurtigt som muligt at omsætte dette i konkrete foranstaltninger og opnå en aftale, som tilgodeser alle EU's og USA's forventninger.
Jan Philipp Albrecht
Hr. formand! Jeg vil gerne takke formanden for Rådet og kommissær Malmström for det, de har sagt. Formanden for Rådet har ret i, at TFTP-aftalen om udveksling af SWIFT-bankdata handler om principper. Det handler om grundlæggende forfatningsprincipper og beskyttelse af privatlivets fred som omhandlet i artikel 8 i chartret om grundlæggende rettigheder og artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention. Det handler imidlertid også om effektiv retlig beskyttelse og rimelige procedurer som omhandlet i artikel 6 og 13 i den europæiske menneskerettighedskonvention. Det handler om ægte proportionalitet i forfatningsretlig forstand, og jeg understreger i forfatningsretlig forstand, da det ikke blot handler om at få en fornemmelse af proportionalitet. Vi må have konkrete beviser på behovet for en foranstaltning og dennes egnethed, og i sidste ende skal vi også have bevis på selve proportionaliteten.
Her må jeg igen fremhæve, hvad andre eksperter og endog efterforskningsmyndighederne har sagt gentagne gange. Efter min mening kan det ikke bevises, at masseoverførsel af persondata uden specifik tilgrundliggende mistanke overhovedet er hensigtsmæssig, og at vi ikke har væsentligt mindre intensive interventionsmetoder, som ville være tilstrækkelige for at nå disse mål. Adgang til europæiske borgeres bankdata er ude af proportioner, hvis der ikke foreligger en afgørelse i en konkret sag på baggrund af en mistanke. Det skal derfor sikres, at der ikke foretages masseoverførsel af data.
Ellers ville denne aftale udgøre et brud på gældende europæiske og internationale traktater, og det er netop, hvad de fleste europæiske højesteretter hidtil har gjort meget klart i deres afgørelser. Dette gælder navnlig den tyske forbundsforfatningsdomstol i en sag om dataopbevaring fra marts måned. Derfor kan og må Parlamentet ikke gå på kompromis med sine hidtidige holdninger. Det må derimod sikre forenelighed med EU-lovgivningen under og efter forhandlingerne. Og hvis det bliver nødvendigt, må mandatet og resultaterne af forhandlingerne forelægges EU-Domstolen.
Jeg opfordrer derfor Kommissionen og Rådet til at præcisere Parlamentets betingelser over for USA og fremlægge de fornødne klare beviser på proportionalitet. Ellers vil Parlamentet fortsat ikke kunne enes om en TFTP-aftale.
Charles Tannock
Hr. formand! ECR-Gruppen støttede Rådets oprindelige SWIFT-aftale med USA og TFTP-programmet vedrørende overførsel af oplysninger om finansielle transaktioner, naturligvis med forbehold af visse sikkerhedsforanstaltninger. Vi afviste på det tidspunkt den både latente og åbenlyse antiamerikanisme, som prægede nogle medlemmer af Parlamentet.
USA bærer en uforholdsmæssigt stor byrde med hensyn til at sikre frihed for alle på verdensplan. Vi ønsker, at EU skal gøre mere og ikke mindre for at støtte USA's principfaste lederskab i kampen mod terrorisme. Derfor betragtede vi SWIFT-aftalen som et vigtigt redskab til at eliminere finansiering af terrorisme og beskytte borgerne på begge sider af Atlanten. Det pinte mig imidlertid, at forslaget blev forkastet, men det overraskede mig ikke.
Der er ingen tvivl om, at Parlamentet spillede med musklerne og var opsat på at fremvise sine nye beføjelser fra Lissabontraktaten. Men den midlertidige skrinlægning af SWIFT-aftalen, indtil Kommissionen fremlagde det nye og bedre forslag, kan måske i sidste ende vise sig at være gavnlig. Den kan måske være et klart signal til Præsident Obamas administration, som ligesom forgængerne synes at have et meget overfladisk kendskab til EU og dens institutioner, navnlig Parlamentet.
Amerikanske diplomater synes ikke rigtigt at forstå, at Parlamentet har fået udvidede beføjelser og øget indflydelse. Udenrigsminister Clintons brev til formand Buzek, hvori hun udtrykte bekymring vedrørende SWIFT, blev sendt meget sent. I øvrigt betragtede mange medlemmer af denne forsamling brevet som i bedste fald naivt og i værste fald arrogant, da det ikke afspejlede nogen forståelse af, hvordan vores Parlament opererer gennem de politiske grupper.
USA holder sig til en næsten usynlig lobbyaktivitet i Parlamentet. Landet kan slet ikke sammenligne sig med små lande som Israel, Taiwan og Colombia, for slet ikke at nævne giganter som Indien og Kina, som investerer betydelige diplomatiske ressourcer i at skabe forbindelser her i forsamlingen. De gør det således bedre rent diplomatisk på EU-plan, end hvad man kunne forvente, mens USA halter ynkeligt bagud i forhold til landets potentiale. Det er usædvanligt, at USA's bilaterale ambassade i Belgien stadig tæller dobbelt så mange mennesker som landets udsendinge til Den Europæiske Union.
Det glæder mig dog, at den nye amerikanske EU-ambassadør, William Kennard, tilsyneladende har forståelse for parlamentsmedlemmernes betydning, og at denne indsigt nu kommunikeres hjem til Washington. Jeg håber, at hans ophold i Bruxelles falder sammen med et kvantespring, hvad angår USA's forhold til os parlamentsmedlemmer, og jeg ser vicepræsident Bidens anmeldte besøg som et glimrende springbræt, for ingen er mere interesseret i en styrkelse af det transatlantiske partnerskab end jeg.
Den næste udfordring ligger naturligvis i at opnå flertal for en ny aftale om SWIFT her i Parlamentet, men vi må også have en aftale om passagerlisteoplysninger, og den vil i mine øjne ikke blive mindre kontroversiel.
Marie-Christine Vergiat
Hr. formand, mine damer og herrer! Endnu en gang drøfter vi Kommissionens og Rådets mandat in relation til SWIFT-projektet. Det udkast til et mandat, som vi præsenteres for i dag, omfatter nogle af de krav, som Parlamentet har fremsat i sin beslutning fra september 2009, men der er mange uafklarede punkter.
Det er blandt andet tilfældet med hensyn til, hvor længe oplysningerne opbevares, og med hensyn til vores EU-medborgeres muligheder for at gøre indsigelser. I den amerikanske lovgivning om beskyttelse af privatlivets fred diskriminerer man stadig i forhold til personer, som ikke er amerikanske statsborgere. Det indrømmer selv Kommissionens embedsmænd. Desuden får vi igen og igen at vide, at SWIFT ikke kan behandle data på individuel basis på grund af navnlig tekniske begrænsninger.
Derfor er der stadig et meget stort problem, hvad angår proportionaliteten i de overførsler, der foretages. Som De netop selv har fortalt os, fru kommissær, er der stadig betænkeligheder i forhold til disse masseoverførsler af data. Jeg beklager, men jeg har personligt ikke tiltro til den måde, som de amerikanske myndigheder opererer på inden for dette område. Begrundet mistanke kan ikke være nok. Den skade, som USA har forvoldt i kampen mod terrorisme, er velkendt.
Som fru Sippel fremhævede, skal kvalitet gå forud for kvantitet. En europæisk myndighed skal have kontrol over de data, der overføres. Vi venter stadig på garantier på dette område, så vi kan sikre de rettigheder, som vores medborgere og alle andre, som opholder sig i Europa, har.
Vi er glade for de fremskridt, der er gjort, men det er stadig ikke nok. Vores medborgere har ret til sikring, men den ret har de inden for alle områder. I en tid, hvor mange af vores medborgere i stigende grad fokuserer på beskyttelse af privatlivets fred og persondata - en tendens, som fremgår tydeligt i mange indlæg her i Parlamentet - er det vores pligt fortsat at varsko Dem og gøre Dem opmærksom på, at principperne om nødvendighed og proportionalitet i vores øjne stadig ikke overholdes.
Mario Borghezio
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne benytte denne lejlighed til at understrege, hvor sandt det er, at Parlamentet heller ikke må glemme vigtigheden af det italienske sprog og brugen af det, som har bidraget så meget til europæisk kultur.
For at vende tilbage til det aktuelle emne må jeg sige, at den stilstand, som Parlamentet har insisteret på, antyder, at det måske ikke helt har forstået det presserende behov for ikke på nogen måde at underminere et grundlæggende krav i Europa og Vesten i øvrigt, nemlig kravet om at kunne forsvare sig selv mod terrorisme.
Det er naturligvis sandt, at skal være balance og proportionalitet, at borgernes rettigheder mht. bl.a. privatlivets fred ikke må ofres uden for rimelighedens grænser, og at vi må sikre borgernes muligheder for at gøre indsigelser mod beslutninger, der træffes på basis af SWIFT-systemet, enten gennem en administrativ klageprocedure eller appel ved domstolene. Og det er netop dette, der garanteres i de nye formuleringer fra Kommissionen, som har accepteret mange af de vigtigste synspunkter, som Parlamentet har fremført.
Efter min mening må retningslinjerne i det forhandlingsmandat, som Kommissionen har vedtaget vedrørende SWIFT, således anses for at være fornuftige, hvad angår sikring af et effektivt og nødvendigt samarbejde med de amerikanske myndigheder i bestræbelserne på at spore finansielle transaktioner for at bekæmpe og forebygge terrortruslen. Dette er naturligvis i begge parters interesse, da Europa heller ikke må glemme, at vi skal forsvare os selv imod terrorisme, og vi har set for mange tydelige og meget alvorlige beviser på terrorisme. Retningslinjerne er også fornuftige i forhold til at give Parlamentet demokratisk kontrol med datastrømmen, hvorved vi opnår den sikreste beskyttelse af de europæiske borgeres persondata og deres ret til at gøre indsigelser i alle relevante fora. I mandatet er man desuden lydhør over for mange forslag fra parlamentsmedlemmerne, og dette er et tydeligt udtryk for Parlamentets øgede betydning og den nye rolle, som det har fået i traktaten.
Ydermere må vi huske på, at aftalen åbner mulighed for gensidighed fra USA's side, hvis EU formår at iværksætte et europæisk program til sporing af finansiering af terrorisme.
Europa må se at komme i gang. Vi må selv frembringe vigtige input og oplysninger og ikke altid halte bagefter. Det samme gælder i forhold til systemet med passagerlisteoplysninger, som vi vil drøfte senere. Det er bydende nødvendigt med foranstaltninger til genkendelse af passagerer, igen med det formål at bekæmpe terrorisme.
Ernst Strasser
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Vi i Det Europæiske Folkepartis Gruppe (Kristelige Demokrater) ønsker en aftale. Vi ønsker et godt samarbejde med vores amerikanske venner, primært hvad angår sikring. Vi ønsker en god aftale, og vi ønsker at indgå den meget snart. Vi bør fokusere på, at vi netop nu befinder os i en situation, der afspejler ånden fra Lissabon, som det sjældent er set før. Efter Parlamentets beslutning i midten af september, Rådets beslutninger ved udgangen af november, forhandlingerne i januar og februar og Parlamentets klare stillingtagen i februar har vi nu en situation, som afspejler det gode samarbejde mellem Kommissionen, Rådet og Parlamentet. Jeg vil gerne takke kommissæren og Rådet for denne nye start, som primært er indledt af Dem og kommissær Reding. Dette er et eksempel på, hvad Europas borgere ønsker i forhold til handlemuligheder, og hvordan borgerne ønsker at se os finde løsninger sammen. Dette gælder Europas borgere generelt, men navnlig dem, som lytter med her i forsamlingen i dag. Jeg vil især gerne byde velkommen til vores venner fra Rhinen og Hunsrück og vores venner fra Østrig, som er med os i dag.
I vores gruppe fokuserer vi ikke på problemer. Vi kæmper for at finde løsninger. Jeg skal understrege, at der i beslutningen fra september fremføres en lang række fremragende forslag til løsninger vedrørende bl.a. masseoverførsel af data, tredjelande, varighed og opsigelighed. Det er disse emner, vi må forhandle om nu.
Jeg er temmelig overrasket over vores kolleger fra Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance og Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre, som i sin tid afholdt sig fra at stemme om beslutningen og nægtede at bidrage, men som nu efterlyser denne beslutning. Jeg opfordrer jer derfor til at være med. Hjælp os i forhandlingerne, så vi sammen kan nå et godt resultat. Som anført her i salen skal vi i fremtiden også arbejde på at sikre, at vi fremskynder udviklingen af TFTP-programmet. Vi får behov for disse redskaber, og vi skal overholde tidsplanen, præcis som De har planlagt, så vi kan drøfte resultaterne af Deres forhandlinger her i Parlamentet i løbet af sommeren og forhåbentlig nå frem til beslutninger.
Jeg mener, at Deres indgangsvinkel til drøftelserne og Deres handlingsplan, som jeg støtter helhjertet, kan fastholdes i forhold til bl.a. spørgsmålene om aftalen om data, passagerlisteoplysninger (PNR) og Schengeninformationssystemet.
Kinga Göncz
(HU) Hr. formand! Jeg vil gerne minde om, at der i modsætning til tidligere negative forventninger forud for Parlamentets nej til aftalen faktisk også har været flere positive tendenser, og det tyder på, at vi får en aftale mellem EU og USA, som er bedre end forventet. Om alt går vel, kan vi indgå den, før sommeren er ovre. Siden afstemningen har vi først og fremmest erfaret, at USA er langt mere åben i forhold til vores forbehold og med hensyn til at finde konstruktive løsninger på disse forbehold, end vi troede.
Jeg tror, at vi alle har indset, at samarbejdet er blevet bedre, og at dialogen mellem Rådet og Parlamentet er blevet tættere, og jeg mener også, at det er vigtigt, at kommissær Malmström jævnligt informerer Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, ordførerne og skyggeordførerne om udviklingen. I mine øjne er dette nøglen til at sikre, at vi fortsat kan opnå gode aftaler i fremtiden. Jeg mener, at det er vigtigt at fastslå dette, før vi går videre.
Jeg vil gerne tilslutte mig det synspunkt, som flere andre talere har fremført, nemlig at Parlamentet, og navnlig Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet, er indstillet på at indgå en aftale så hurtigt som muligt og sikre en god aftale, dvs. en aftale, hvor man tager hensyn til de europæiske borgeres interesser, bl.a. hvad angår databeskyttelse. Vi kender og påtager os vores ansvar, da dataudveksling er et meget vigtigt element i bekæmpelsen af terrorisme. Selv om det ikke er det eneste eller allervigtigste element, er det meget vigtigt. Efter vores opfattelse rummer mandatet i dets nuværende form løsninger på mange problemer, men der mangler stadig løsninger på mange andre. Det gælder bl.a. de problemer, som vores kolleger har nævnt tidligere, og som vi vil forhandle videre om i dag. Jeg mener, at de to uger, som vi får stillet til rådighed takket være udsættelsen af afstemningen på grund af problemerne med flyvning over Europa, giver os en fin mulighed. Vi får mulighed for at finde løsninger på de udestående problemer og svar på de spørgsmål og forbehold, som Parlamentet har rejst, og som vi endnu ikke har fundet overbevisende svar på. Det ville være godt, hvis Rådet ikke nåede frem til en beslutning, før Parlamentet har haft mulighed for at stemme, da dette kunne skabe yderligere problemer i nær fremtid.
Sarah Ludford
(EN) Hr. formand! Kommissionen har tydeligvis lyttet til os. Udkastet til et mandat er virkelig en klar forbedring i forhold til tidligere aftaler, selv om mine kolleger har fremhævet aspekter, hvor der fortsat er betænkeligheder. Jeg vil ikke gentage disse her, men blot takke min kollega, fru Hennis-Plasschaert, for hendes store arbejdsindsats for Parlamentet.
Jeg vil gerne tale lidt om fremskridt og lidt om indhold. Den seneste tids fremskridt er en hyldest til samarbejdet mellem partnere, som behandler hinanden med respekt og lytter til hinanden, tager indsigelser alvorligt og arbejder hårdt på at forene synspunkter. I lighed med Kommissionen mener jeg faktisk, at de amerikanske myndigheder har gjort en stor indsats for at vise engagement og forståelse. I den forbindelse vil jeg gerne takke ambassadør Kennard. Han har en meget fin forståelse af, hvordan Europa-Parlamentet arbejder - måske en bedre forståelse end nogle af vores medlemsstater.
Nu er der behov for, at Rådet gør den samme indsats og vedtager et progressivt mandat. Sidste gang var det Rådets mangel på at fremlægge et seriøst tilbud om forbedringer kombineret med parlamentsmedlemmernes betænkeligheder, der gjorde det nødvendigt for os at afvise den foreløbige aftale.
Hvad angår indhold, vil jeg sige, at myndighederne i USA og EU i det seneste årti har udvist en særdeles reaktiv adfærd i forhold til mere eller mindre reelle sikkerhedstrusler. Ind imellem har regeringerne endda gjort sig skyldige i signalpolitik og kodesprog for at få overskrifter i medierne eller udpege oppositionen som eftergivende i forhold til kriminalitet og terrorisme. Sådan kan vi ikke fortsætte, og jeg ser frem til en ny start, hvor vi baserer vores beslutninger, navnlig vedrørende overførsel og opbevaring af data, på vores grundlæggende principper om proportionalitet, nødvendighed og retlige procedurer. Der skal foretages en gennemgang af alle de planer og projekter, der har hobet sig op uden den fornødne planlægning. Det glæder mig, at kommissær Malmström, sådan som jeg har forstået det, agter at gøre netop det, så vi kan få et overblik over eventuelle mangler, overlapninger og alt for omfattende foranstaltninger og opstille rationelle og effektive rammer for sikring, som ikke tilsidesætter vores borgerrettigheder.
Judith Sargentini
(NL) Hr. formand! Om vi når frem til en beslutning eller ej, mener jeg, at Rådet sidste gang hørte os klart og tydeligt og er helt klar over, hvad det skal gøre. Her i Parlamentet er vi bekymrede over beskyttelsen af grundlæggende rettigheder og borgernes privatliv, herunder databeskyttelse. Der er tale om helt grundlæggende rettigheder, og i denne sammenhæng er det upassende at foretage en simpel cost-benefit-analyse. Begrundelsen for at anmode om massedata - at det rent teknisk er umuligt at udtrække data mere præcist - er i mine øjne et underligt argument. Jeg tror slet ikke på, at det teknisk set er umuligt. Som jeg ser det, handler det mere om penge. Når vi beskæftiger os med grundlæggende rettigheder, kan vi som sagt ikke blot se på, hvor meget noget koster.
Desuden er det vigtigt, at Europa nu fremstår som en ligeværdig forhandlingspartner og ikke som en passiv medspiller, der blot fedter for USA og venter på, at amerikanerne skal fastsætte reglerne. Parlamentet har givet Rådet og Kommissionen bemyndigelse og spillerum til fremover at gå mere seriøst til denne opgave, og i denne henseende vil jeg anmode Kommissionen og Rådet om at tage hensyn til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, som nu er trådt i kraft. Dette skal også indgå i Deres mandat og i resultaterne af forhandlingerne. Jeg håber, at De vender tilbage med de rette resultater. Jeg håber, at De gør brug af den bemyndigelse, som vi gav Dem sidste gang. Og jeg venter i spænding på at se, hvad De kan fremvise, når De vender tilbage.
Marek Henryk Migalski
(PL) Hr. formand! USA er i dag verdens eneste supermagt - en fuldkommen, flerdimensional supermagt, både hvad angår kultur, militær og økonomi.Det er vores held, at denne supermagt er venligt indstillet over for os og bygger på det samme værdigrundlag som EU.
Vi bør således påskønne dette og støtte USA i den ædle sag at bekæmpe terrorisme, da USA i flere årtier har beskyttet navnlig Vesteuropa mod kommunismen. Kun takket være USA var Europa frit i 40 år. I dag yder USA meget stærk støtte til hele den frie verden, så verden kan blive fri for terrorisme. Hvis man sammenligner den indsats, de økonomiske omkostninger og den teknologi, der anvendes på at bekæmpe terrorisme i henholdsvis USA og EU, er resultatet flovt for EU.
Derfor bør vi ikke tøve, hvis vi kan gøre noget for at hjælpe USA i kampen mod terrorisme, og det er i mine øje det, som denne aftale handler om. Vi skal naturligvis respektere de principper, som vi har talt om, men som jeg ser det, er dette et spørgsmål om samarbejde mellem Rådet, Kommissionen og Parlamentet. Det, der kræves af os i dag, er, at vi udtrykker politisk vilje til at indgå en sådan aftale. Jeg mener, at denne politiske vilje bør være til stede her. USA og EU bør indgå en aftale, som afspejler både venskab og partnerskab.
Eva-Britt Svensson
(SV) Hr. formand! Jeg vil gerne takke Kommissionen og Rådet for de fremskridt, der trods alt er gjort siden februar, da Parlamentet traf den rette beslutning og forkastede SWIFT-aftalen. Parlamentet har nu bedre muligheder for at stille krav, hvad angår aftalens indhold. Kommissionen og Rådet gør klogt i at tage hensyn til de krav og indsigelser, som Parlamentet fremsatte i februar. De vedrører vores frihed og borgerrettigheder, og det er grundlaget for retsstatsprincippet.
Derfor kan vi ikke tillade masseoverførsel af data uden begrænsninger. En aftale som den påtænkte ville sammenblande uskyldige borgere med personer, som måske er skyldige. Vi kan kun tillade videregivelse af data i de tilfælde, hvor der er vægtige grunde til at mistænke den pågældende for at være involveret i kriminalitet. Det hævdes, at der er tekniske problemer forbundet med at sikre dette. I så fald må vi spørge os selv, om vores lovgivning skal fastlægges af teknologien eller af vores grundlæggende rettigheder og borgerrettigheder. For mig er svaret indlysende, nemlig at lovgivningen skal baseres på vores rettigheder.
Jaroslav Paška
(SK) Hr. formand! I februar nægtede vi at ratificere en aftale om behandling og overførsel af data fra regnskaber til brug i et program til overvågning af terrorisme under det amerikanske finansministerium. Årsagerne til afvisningen blev anført klart, og blandt de vigtigste kan nævnes:
brud på de grundlæggende principper i lovgivningen om databeskyttelse for et stort antal borgere og indbyggere i EU (op til 90 mio. dataposter pr. måned),
mangel på beskyttelse af EU-borgerne mod misbrug af deres data, som ifølge aftalen skulle overføres til USA og tredjelande, samt
mangel på reel gensidighed, da den anden part i aftalen ikke har forpligtet sig til at fremlægge oplysninger af lignende kvalitet og omfang som de oplysninger, EU fremlægger.
Mange af disse mangler kan udbedres i den nye aftale, men selve det princip, at der overføres omfattende mængder data fra EU til USA, og at USA behandler, undersøger og lagrer alle disse optegnelser over finansielle transaktioner i EU uden begrænsning under forehavende af at lede efter forbindelser til terrorisme, er ikke holdbart.
Dette princip må ændres. Europæiske bankers finansielle transaktioner bør kun behandles i henhold til europæiske regler og på europæisk grund. Vi skal kun overdrage de poster, som virkelig vedrører terrorisme, til vores venner i USA.
Carlos Coelho
(PT) Hr. formand, hr. López Garrido, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg har i denne forsamling støttet den aftale, der er indgået mellem EU og USA vedrørende gensidig retshjælp. Det gjorde jeg, fordi jeg anser transatlantisk samarbejde for at være meget vigtigt generelt og navnlig, hvad angår frihed, sikkerhed og retfærdighed.
Ved plenarmødet den 11. februar stemte jeg imod den foreløbige aftale mellem EU og USA om overførsel af finansielle data. Dette gjorde jeg af hensyn til Parlamentets prærogativer, men også fordi aftalen var uacceptabel. Ved den pågældende forhandling opfordrede jeg til respekt for principperne om nødvendighed og proportionalitet og for europæiske finansielle datas integritet og sikkerhed.
Jeg kan nu med glæde notere mig Kommissionens og Rådets nye indstilling i forhold til samarbejdet med Parlamentet. Jeg mener, at vi sammen kan fastsætte de grundlæggende principper, der skal lede og lette det fremtidige samarbejde mellem EU og USA i kampen mod terrorisme. Jeg håber, at man i den nye aftale tager behørigt hensyn til de betænkeligheder, som Parlamentet udtrykker i sin beslutning fra september 2009.
Jeg vil gerne gentage, at der skal være uforbeholden respekt for principperne om nødvendighed, proportionalitet og gensidighed. Jeg understreger, at der skal være grundlæggende beskyttelsesforanstaltninger, som sikrer, at de pågældende data opbevares i så kort tid, som det er absolut nødvendigt, hvorefter de skal destrueres.
Jeg gentager kravet om, at der skal være mulighed for domstolsprøvelse, og at der skal opstilles passende garantier vedrørende enhver overførsel af personoplysninger til tredjelande. Først og fremmest skal det kunne bevises, at disse data tjener et formål med hensyn til at forhindre terrorhandlinger eller retsforfølge terrorister.
Kun inden for disse rammer vil vi kunne give vores samtykke. Parlamentet vil være konsekvent i forhold til de holdninger, som vi har haft hele tiden.
Emine Bozkurt
(NL) Hr. formand, fru kommissær, hr. López Garrido! Det udkast til et mandat, som Kommissionen foreslår, er et skridt i den rigtige retning. Vi prioriterer kampen mod terrorisme meget højt. Det er derfor vigtigt så hurtigt som muligt at indgå en ny aftale om udveksling af finansielle data med USA, men ikke for enhver pris. Da et stort flertal blandt os i februar stemte nej til en dårlig, foreløbig aftale med USA, stemte vi nej til at udelukke Parlamentet, som repræsenterer 500 mio. borgere. Borgerne ønsker ikke, at deres bankoplysninger blot bliver overført til USA, uden at der stilles fornuftige garantier i forhold til deres rettigheder. Vi ønsker en aftale, som rummer fornuftige garantier med hensyn til at beskytte de europæiske borgeres rettigheder. Hvis sådanne garantier ikke tilbydes under det aktuelle forhandlingsmandat, vil situationen ikke være stort anderledes end i februar. Der skal særdeles gode argumenter til, hvis vi skal stemme ja denne gang. Rådet og Kommissionen må informere Parlamentet grundigt og direkte. Vi må bifalde, at man har taget hensyn til Parlamentets indsigelser vedrørende garantier for grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder i forhold til beskyttelse af persondata. Disse rettigheder må udgøre kriteriet for at afgøre, om der må overføres data, sammen med det kriterium, at de pågældende data skal vedrøre kampen mod terrorisme.
Der er givet flotte løfter, men jeg vil meget gerne vide, hvordan Rådet og Kommissionen vil sikre disse garantier i praksis. Principperne om proportionalitet og nødvendighed har enorm betydning. Og vil USA virkelig gøre det samme for os?
Jeg så meget gerne en fyldestgørende, detaljeret erklæring vedrørende de rettigheder, som vores borgere ville få i henhold til den kommende aftale. Rådet og Kommissionen foreslår at overlade det til en europæisk instans at behandle anmodninger fra USA. Vil Rådet og Kommissionen oplyse, hvilken form denne offentlige EU-instans skal antage efter deres mening? Bliver det en retlig myndighed, og får borgerne den adgang til domstolsprøvelse, som de garanteres i Europa? Jeg ser frem til at høre Deres svar.
Alexander Alvaro
(DE) Hr. formand! Jeg vil gerne takke kommissær Malmström. Det forhandlingsmandat, som vi præsenteres for, viser først og fremmest, at Kommissionen og Parlamentet igen udstikker den samme kurs, og at samarbejdet i det mindste er kommet godt fra land. Jeg vil gerne sige til alle, som har beskrevet Parlamentets afvisning af aftalen i februar som at spille med musklerne, at dette på ingen måde er tilfældet. Det handler om at tage ansvar. Vi må tage ansvaret for at sikre rettighederne for dem, som vi repræsenterer, nemlig borgerne i Europa. De igangværende forhandlinger om den nye aftale om overførsel af bankdata vil frem for alt give os svar på det afgørende spørgsmål om, hvor Parlamentet og EU står i forhold til respekt. Her taler jeg om respekt blandt partnere, respekt for borgerne og respekt for den europæiske lovgivning.
Det er lykkedes for os at få mange elementer, som er vigtige for os, med i dette forhandlingsmandat. Og den beslutning, som vi vedtager i maj, afspejler i høj grad de elementer, der specifikt vedrører beskyttelse af vores borgere, både deres data og deres adgang til retsmidler, herunder ekstraterritorial beskyttelse, navnlig hvis deres rettigheder risikerer at blive krænket uden for deres eget territorium.
Vi har talt meget om overførsel af aggregerede data, såkaldt masseoverførsel af data. Vi må nu præcisere, at det må fastslås i det aftalte mandat, hvordan og hvornår dette problem vil blive løst. Ellers bliver det meget vanskeligt at stå inde for sagen i lyset af, hvad vi hidtil har formuleret. I Parlamentets beslutning fremhæves dette under to punkter, mens det i forhandlingsmandatet kun anføres i ét. Jeg er sikker på, at Kommissionen vil tage hånd om dette på fornuftig vis.
Ryszard Czarnecki
(PL) Hr. formand! Denne forhandling finder sted blot to dage før et møde blandt ministrene i EU's 27 medlemsstater vedrørende samme emne. Derfor kan vores holdning udgøre en form for politisk pres. Lad os bare slå det fast. Vi forhandler om dette spørgsmål på et tidspunkt, hvor mandatet til forhandling med USA er på spil. Om knap ni uger indleder vi forhandlingerne med Washington. Kommissionen er ikke særligt fleksibel på dette område. Med al respekt for fru Malmström har Kommissionen ikke foreslået en eneste lignende, men alternativ holdning. Det er imidlertid ikke blot irrelevant og i strid med EU's ånd at spille på "alt eller intet". Det er også en blindgyde. Jeg er fortaler for et tæt samarbejde med USA og udveksling af data, men djævlen ligger i detaljen. Jeg er ikke ivrig tilhænger af chartret om grundlæggende rettigheder, men jeg vil dog gerne spørge, om det er sandt, at dette mandat ikke overholder bestemmelserne i chartret. Jeg bakker op om overførsel af passagerdata til USA, men hvad gør vi, hvis disse data anvendes til uautoriserede formål?
John Bufton
(EN) Hr. formand! Det er rystende, at Kommissionen stadig insisterer på at udlevere følsomme økonomiske oplysninger om millioner af uskyldige europæiske borgere, herunder borgere fra Det Forenede Kongerige, på trods af, at Parlamentet og Udvalget om Borgernes Rettigheder har afvist forslagene. Det afgørende er ikke, hvordan vi kan administrere SWIFT-aftalen bedre. Det afgørende er derimod, at der overhovedet ikke skal være nogen SWIFT-aftale.
Jeg er indædt modstander af denne form for krænkelse fra min egen regerings side, og jeg modsætter mig klart, at EU overdrager borgernes personlige oplysninger til USA. Hvis vi overdrager denne slags oplysninger, bevæger vi os ud på et skråplan, som kan føre til et skræmmende "Europas Big Brother". De nuværende regler foreskriver, at USA må opbevare data i 90 år, hvilket er mere end gennemsnitslevealderen, og selv om de amerikanske myndigheder hævder, at uberørte data slettes efter fem år, er den amerikanske regering allerede blevet anklaget for at have givet data til store amerikanske selskaber, ikke for at bekæmpe terrorisme, men snarere for at fremme økonomiske interesser.
Parlamentet har forkastet disse usmagelige forslag, men Kommissionen kan ikke lide at opgive sine krav. Og sidste år underskrev Rådet en foreløbig aftale uden parlamentets godkendelse. Dette skete dagen før, at Lissabontraktaten ville have forbudt aftalen i henhold til den fælles beslutningsprocedure.
Den 11. februar afviste Parlamentet igen den foreløbige aftale, og en uge før dette blev den afvist af Parlamentets Udvalg om Borgernes Rettigheder. Deres stædige jagt på denne afskyelige aftale viser blot Deres foragt for demokratiet og de rettigheder, som borgerne, herunder borgerne i mit hjemland Wales og resten af Det Forenede Kongerige, må have.
Monika Hohlmeier
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! I modsætning til den foregående taler vil jeg gerne udtrykkeligt takke både kommissær Malmström og kommissær Reding for deres ihærdige bestræbelser på at tage hånd om de spørgsmål, som Parlamentet har rejst, og de problemer, som vi ser på området for datasikkerhed og -fortrolighed, med henblik på at forhandle med USA.
Jeg er desuden taknemmelig for, at man som nævnt af mine kolleger allerede har analyseret og overvejet centrale emner i mandatet, og navnlig at dette også gælder spørgsmål vedrørende kontrol og gensidighed. Hvad angår sletning af data, mener jeg også, at det er meget vigtigt at kunne genforhandle femårsperioden, da det virkelig ikke er acceptabelt, at man opbevarer data i så lang tid.
Jeg finder det også vigtigt at drøfte spørgsmålet om sanktioner i tilfælde af bevidst udtrækning af data til forkerte formål inden for følsomme områder, da sådanne sanktioner vil forhindre udtrækning af bestemte data, som vi ikke ønsker udtrukket. Fokus skal udelukkende holdes på terrorisme.
Jeg lægger i øvrigt megen vægt på den idé, at vi skal arbejde på vores eget program til sporing af finansiering af terrorisme, og at vi på længere sigt ikke kan overføre massedata til USA. Det er ikke et spørgsmål om mistillid, men om, at vi i sidste ende ønsker at påtage os vores eget ansvar her i Europa på lige fod, hvorefter vi kan udveksle bestemte udtrukne data med det ene formål at bekæmpe terrorisme og endelig opnå reel gensidighed.
I denne forbindelse vil jeg igen gerne bede Kommissionen om at tilkendegive, hvordan man ser på spørgsmålet om vores eget TFTP i Kommissionen og i de fælles drøftelser med Rådet.
Tanja Fajon
(SL) Hr. formand! Terrorisme er fortsat en af de største trusler mod sikkerheden i EU, og vi er nødt til at indlede forhandlinger med USA om overførsel af bankdata så hurtigt som muligt, men ikke for enhver pris. I en ny aftale må vi sikre bedre beskyttelse af de europæiske borgeres personlige data. Vi må have en bedre aftale, hvor vi tager hensyn til menneskerettighederne og tager hånd om spørgsmålet om overførsel af store dataportioner vedrørende millioner af europæiske borgere. Derudover skal den kommende aftale være gensidig, hvilket vil sige, at de amerikanske myndigheder skal fremlægge tilsvarende data vedrørende finansielle transaktioner, hvis EU på et tidspunkt indfører sit eget program til sporing af finansielle transaktioner. Det glæder mig at høre, at Kommissionen er enig i dette.
Desuden skal den nye aftale sikre bedre garantier med hensyn til overførsel af data til tredjelande. Skal vi tillade, at USA overfører oplysninger til et hvilket som helst land, eller skal vi opstille klare kriterier for dette? Det er bydende nødvendigt, at vi får de mest hensigtsmæssige sikkerhedsforanstaltninger. Det ville også være passende, hvis det land, som udleverer data, skal indvilge i, at de overføres til tredjelande, så vi kan etablere et system, hvor det kræves, at lande, som udleverer data, skal give deres samtykke. Jeg spekulerer derfor på, om vi kan etablere mekanismer, som også gør det muligt for os at nægte at overføre oplysninger til tredjelande, som ikke kan fremlægge tilstrækkeligt specifikke begrundelser for at ville indhente disse data.
Da vi i EU ikke har vores eget system til sporing af finansielle transaktioner, afhænger vores sikkerhed af USA. Vi må kunne bede om noget til gengæld. Vi må desuden sikre, at den kommende aftale med USA kan opsiges øjeblikkeligt, hvis en af forpligtelserne ikke overholdes. Vi må overbevise vores medborgere om, at det er fornuftigt at overføre bankdata, da vi generelt bliver mere og mere bekymrede over, hvor mange indgreb i vores privatliv der tillades i kampen mod terrorisme.
Cecilia Wikström
(SV) Hr. formand! Lige siden afslutningen på Anden Verdenskrig har det været vigtigt for os liberale at lægge vægt på de transatlantiske forbindelser mellem USA og Europa og fremme vores samarbejde på diverse områder. Som i ethvert andet partnerskab kan der imidlertid opstå komplikationer og problemer, og dem er vi nødt til at overvinde. En af de svære komplikationer har været spørgsmålet om befolkningens lovmæssige ret til personlig integritet.
Jeg tror, at det med tiden vil stå meget klart, at det var godt, at Parlamentet forkastede den foreløbige SWIFT-aftale. EU skal være præget af demokrati og åbenhed, og her spiller vi en vigtig rolle som folkevalgte repræsentanter i denne forsamling. Procedurerne omkring SWIFT lod en hel del tilbage at ønske i denne henseende. Parlamentet har givet tydeligt udtryk for, hvad vi kræver for at godkende en ny permanent aftale. Disse kriterier anføres i den beslutning, som vi forhandler om i dag, og når vores krav tilgodeses, ser jeg frem til en ny afstemning.
Der er fortsat en interessekonflikt mellem sikkerheden og retten til personlig integritet. Lad os nu lægge fortiden bag os og arbejde fortrøstningsfuldt på at nå vores primære mål, som en ny permanent SWIFT-aftale udgør så vigtig en del af, nemlig sikkerhed, tryghed og integritet for Europas borgere.
Sylvie Guillaume
(FR) Hr. formand! Vi er alle uden tvivl enige om, at kampen mod terrorisme er en fælles kamp, hvor EU skal påtage sig sin rolle fuldt ud.
Det er dog lige så vigtigt for os parlamentsmedlemmer at sikre, at de europæiske borgeres rettigheder respekteres, navnlig retten til beskyttelse af personlige data. Jeg føler, at det er vigtigt at understrege dette, og jeg henvender mig ikke kun til de repræsentanter for Rådet og Kommissionen, som er til stede her i Parlamentet, men også til de amerikanske myndigheder, som vi skal forhandle en ny aftale med.
Mere specifikt vil jeg gerne fremhæve et af Parlamentets vigtigste krav, som vedrører spørgsmålet om data, der opbevares af de amerikanske myndigheder. De aktuelle planer er efter min mening ude af proportioner, og der er således flere spørgsmål, som vi må have svar på. Hvorfor opbevare data, som ifølge de involverede parter ikke anvendes, i helt op til fem år? Er det ikke muligt at reducere opbevaringsperioden til et mere rimeligt niveau? Denne gang nævner man i mandatet ingen opbevaringsperiode, hvad angår de udvalgte data. I den tidligere aftale var der fastsat en maksimal periode på 90 år. Burde man ikke fastsætte en passende opbevaringsperiode, der modsvarer det formål, som man bruger disse data til, f.eks. varigheden af en bestemt efterforskning eller undersøgelse? Er der et tilsigtet formål med disse data ud over bekæmpelse af terrorisme, og i så fald hvilket? Kunne vi overveje at opbevare disse data i Europa i stedet for i USA?
Jeg ser gerne, at Rådet og Kommissionen besvarer disse spørgsmål. Der er faktisk tale om afgørende punkter, og Parlamentet agter ikke at liste uden om disse emner. Derfor er det særdeles vigtigt, at Rådet er særligt opmærksomt på dem, når det vedtager Kommissionens forhandlingsmandat.
Nathalie Griesbeck
(FR) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Parlamentet tog for to måneder siden et meget vigtigt skridt, da det afviste denne foreløbige aftale.
Da jeg er den 27. taler her i eftermiddag, vil jeg ikke tærske langhalm på denne sag. Jeg vil blot gerne understrege, at nogle personer meget poetisk har beskrevet denne fase i europæisk demokrati som den første dag i Parlamentets liv under Lissabontraktaten. Der er i sandhed ikke blot tale om en historisk sejr, hvad angår respekt for europæiske og andre borgeres privatliv og rettigheder. Der er også tale om et vendepunkt med hensyn til Parlamentets beføjelser og samtidig et stort øjeblik præget af vovemod hos vores ordfører, fru Hennis-Plasschaert, som jeg gerne vil hylde, navnlig for hendes beslutsomhed så tæt på en dato, som har stor betydning for hende.
Der er ingen grund til at anføre de grundlæggende elementer, der gør os indbyrdes afhængige, når det drejer sig om kampen mod terrorisme, sikkerheden og den afvejning, der skal foretages med hensyn til den enkeltes rettigheder. Som led i dette nye forhandlingsmandat skal vi således nå frem til en rimelig og velafvejet aftale, som respekterer den enkeltes rettigheder og understøttes af garantier, der i mine og mange andres øjne afspejler det, der i sidste ende er substansen og styrken ved EU, nemlig beskyttelsen af de europæiske borgere. Vores politiske vilje skal harmonere med lovgivningen og udtrykkes gennem retlige kanaler, og jeg vil ikke beskæftige mig med elementer som gensidighed og proportionalitet igen. Men jeg håber, at der gives udtryk for et krav om, at der skal foretages strengere håndhævelse af regler vedrørende masseoverførsel af data. Dette krav skal supplere kravene vedrørende opbevaring, ret til ændring og sletning af data samt domstolsprøvelse. Det er op til os at samarbejde og finde denne balance mellem krav vedrørende henholdsvis sikkerhed og rettigheder.
Ioan Enciu
(RO) Hr. formand! EU anerkender, hvor vigtigt det er at udveksle oplysninger på globalt plan for at bekæmpe terrorisme. Medlemmerne af Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet støtter enhver aktion, som kan føre til forebyggelse af terrorisme. Medlemmerne af Parlamentet er blevet valgt på demokratisk vis for at repræsentere de europæiske borgeres interesser og kan ikke på nogen måde gå på kompromis med, at de skal beskytte borgernes rettigheder, som de er nedfældet i traktater og konventioner. Der er visse emner, som vi ikke kan ignorere, herunder beskyttelse af persondata, retlig beskyttelse, mængden af overførte data, proportionalitet, gensidighed og Parlamentets permanente inddragelse i tilsynsprocessen.
Jeg mener, at vi ved at udpege en europæisk myndighed med ansvar for at behandle, godkende og overføre SWIFT-data kan finde en løsning, som giver EU garanti for, at disse data udelukkende anvendes til at bekæmpe terrorisme og kun vedrører mistænkte, som allerede er udpeget. EU-borgerne vil herved også få en instans, hvor de kan indbringe klager over eventuelt misbrug. Vi anmoder Kommissionen om mindst en gang om året at forelægge rapporter om gennemførelsen af den aktuelle aftale. Efter min mening vil dette sikre, at processen gennemføres i overensstemmelse med den godkendte aftale, og at vi vil kunne udbedre eventuelle mangler i god tid.
Med det mål at opnå bedre gensidig forståelse på de områder, hvor der er meningsforskelle, foreslår jeg, at der straks afholdes briefingmøder for Parlamentets politiske grupper eller endog for nationale delegationer sammen med repræsentanter for USA, som er akkrediteret til EU eller medlemsstaterne.
Charles Goerens
(FR) Hr. formand! Den styrkeprøve, som vores Parlament har kastet sig ud i med Kommissionen og Rådet vedrørende udkastet til en SWIFT-aftale, kan være et godt initiativ, forudsat at indsamlingen og overførslen af data vedrørende banktransaktioner udelukkende anvendes til bekæmpelse af terrorisme. Stort set alle talere har efterhånden fremført denne indlysende kendsgerning, men erfaringerne viser, at intet er mere usikkert, når det handler om anvendelse af persondata. En mistænkt terrorist, som USA's efterretningstjeneste kender, er ikke nødvendigvis et kendt ansigt hos deres europæiske kolleger, hvilket Kommissionens svar på et af mine spørgsmål viser.
Min holdning til en ny aftale på dette område vil afhænge af, hvor relevant det er at indsamle personlige data og stille dem til rådighed for sikkerhedskontrolmyndigheder, ligesom den vil afhænge af, om der udvises respekt for princippet om gensidighed med hensyn til oplysninger, som opbevares af myndighederne. Jeg mener desuden, at det vil være klogt at overveje, hvordan vi bedst vinder respekt for disse betingelser. Det er op til Parlamentet at gøre dette til et af dets prærogativer.
Proinsias De Rossa
(EN) Hr. formand! Jeg glæder mig over denne forhandling forud for Rådets formelle behandling af Kommissionens foreslåede mandat. Jeg glæder mig også over, at Kommissionen accepterer mange af de bekymringer, som Parlamentet har udtrykt, da vi afviste den foreløbige aftale som værende utilstrækkelig.
På grund af omstændigheder, som vi ikke er herre over, kan Parlamentet desværre ikke vedtage en holdning vedrørende udkastet til et mandat. Vi stemmer den 6. maj, og jeg opfordrer indtrængende Rådet til ikke at underskrive en aftale før denne dato. Traktaten kræver, at enhver aftale, som Rådet underskriver, skal godkendes af Parlamentet og overholde chartret om grundlæggende rettigheder. Det er ekstremt vigtigt at huske på, at en kort forsinkelse vil være langt mindre skadelig for forholdet mellem EU og USA end endnu en afvisning af et udkast til en aftale.
Som mange andre har jeg fortsat betænkeligheder ved masseoverførsel af data og især kontrollen med disse data. Jeg er indtil videre ikke overbevist om, at det, der foreslås, vil imødekomme vores betænkeligheder. Jeg ønsker bestemt et tættere samarbejde mellem EU og USA, men dette samarbejde skal baseres på gensidig respekt for borgernes rettigheder.
Cristian Dan Preda
(RO) Hr. formand! Som De ved, og som det også er blevet sagt i dag, er kampen mod terrorisme en fælles sag i Europa. Det er antiamerikanisme derimod ikke. Derfor og navnlig på baggrund af det, som et andet medlem af Parlamentet sagde tidligere, mener jeg ikke, at en erklæring, som helt åbenlyst udtrykker antiamerikanske holdninger, kan betragtes som en kilde til inspiration til at styrke vores Parlament. Jeg mener nemlig generelt ikke, at modstand mod USA må blokere for aftaler om bekæmpelse af terrorisme.
Faktisk vil jeg gerne fokusere på tillid i vores forhold til USA. EU og USA har fælles fjender, som ikke vil tøve med at udnytte den mindste rids i facaden eller noget tegn på manglende tillid i dette forhold. De data, der tilvejebringes gennem SWIFT, kan ikke bruges til andre formål end bekæmpelse af terrorisme. Dette gælder dog naturligvis ikke i situationer, hvor andre meget alvorlige aktiviteter knyttes sammen med terrorisme, såsom narkotikahandel og spionage. Lad os vise vores amerikanske partnere tillid.
Richard Seeber
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Efter min mening er der visse ting, som er helt ubestridelige, såsom det transatlantiske partnerskab - i realiteten grundlaget for vores udenrigspolitik - den fælles kamp mod terrorisme og samarbejdet blandt EU's institutioner. Det er imidlertid også en kendsgerning, at vi i kraft af Lissabontraktaten nu har et nyt grundlag, hvor Parlamentet har fået øgede beføjelser, og vi må navnlig gøre brug af vores beføjelser for at beskytte vores medborgere. Disse beføjelser vedrører bl.a. beskyttelse af vores medborgeres grundlæggende rettigheder samt beskyttelse af menneskeliv og privatlivets fred. Vi går derfor ind for overførsel af specifikke data. Men vi ville bestemt gå for vidt ved at tillade overførsel af aggregerede data. Den nye aftale bør sikre en balance mellem disse grundlæggende rettigheder, men den skal også sikre gensidighed, proportionalitet og et minimum af datasikkerhed.
Jeg vil i øvrigt gerne spørge, hvor formanden for Rådet var i morges, da vi forhandlede budgetdechargen for 2008, som er et af de vigtigste elementer. Desværre glimrede Rådets formandskab ved sit fravær.
Andrew Henry William Brons
(EN) Hr. formand! Et af de vigtigste spørgsmål er, om vi bør overdrage massedata - dvs. oplysninger om alle og enhver - eller kun data om identificerede enkeltpersoner.
Der er selvfølgelig en middelvej. Man kunne fokusere på befolkningsgrupper, der kædes sammen med terrorisme på et bestemt tidspunkt. Hvis f.eks. fiskere fra Orkneyøerne pludselig blev meget radikale og begyndte at slå ikke blot fisk, men også mennesker ihjel, burde man fokusere på dem. Hvis gamle, grå, pensionerede gymnasielærere tog uniformer på og begik terrorhandlinger mod deres elever i stedet for bare at kede dem ihjel med deres monotone foredrag, burde man også fokusere på dem - eller skulle jeg sige os.
Denne slags fokusering betragtes som usmagelig og fordømmes som diskriminerende. Jeg ville kalde det sund fornuft. Ikke desto mindre skal der foretages tidlig destruktion af data vedrørende uskyldige personer i disse fokusgrupper.
Zuzana Roithová
(CS) Hr. formand! Opsporing af pengestrømmene i terrornetværk er et særdeles effektivt middel til bekæmpelse af terrorisme. I februar forkastede venstrefløjen en foreløbig aftale uden overhovedet at foreslå andre passende rammer for sikring, og derved gjorde de politiets og retsvæsenets arbejde mere kompliceret. Vi må nu forene vores kræfter og vedtage en ny, definitiv aftale. Jeg bifalder, at Rådet og Kommissionen i dag indgår i åben dialog, og jeg vil således gerne spørge kommissæren, om det er nødvendigt at overføre 90 mio. dataposter hver måned. Det tvivler jeg nemlig på. Jeg vil også gerne spørge om, hvordan vores borgere vil kunne appellere over for de amerikanske myndigheder i tilfælde af mistanke om misbrug af data, og hvem der vil føre tilsyn med de data, der overføres til de amerikanske myndigheder. Efter min mening burde det måske være en uafhængig retlig instans baseret på internationale traktater om gensidig juridisk bistand og ikke Europol, hvis beslutninger ikke kan gennemgås, og som ikke en gang vil have egnede bemyndigelser, medmindre vi ændrer Europols statut. Det vigtigste er at bekæmpe terrorisme, men vi kan ikke omgå chartret om grundlæggende rettigheder, som er beregnet til at garantere beskyttelsen af persondata. Fri adgang til domstolsprøvelse i stridsspørgsmål ville efter min mening være en sikker garanti.
Angelika Werthmann
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Dagens forhandling viser, at det ikke altid er nemt at forene borgerrettigheder med kampen mod terrorisme. SWIFT-aftalen, som vi forhandler om igen i dag, understreger problemet med at beskytte vores borgerrettigheder samtidig med, at vi investerer i sikring af verdenssamfundet.
Kommissionens udkast til et mandat åbner fortsat mulighed for overførsel af store datamængder mellem USA og EU, opbevaringsperioderne er stadig for lange, og sidst, men ikke mindst, har jeg to spørgsmål. Er denne bilaterale aftale tidsbegrænset? Hvor lang er den i så fald, og efter hvor lang tid vil de pågældende data endeligt blive slettet?
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Hr. formand! Kampen mod terrorisme er vigtig, og EU må spille en aktiv rolle i denne kamp. Herved må vi dog ikke krænke menneskerettighederne. Respekten for menneskerettighederne er en af de vigtigste europæiske værdier, og den bør også være en forenende faktor i det transatlantiske samarbejde.
Det er vigtigt, at det transatlantiske samarbejde fungerer, men det skal være gensidigt og præget af gensidig respekt. Ændringer af data skal foretages individuelt, og jeg vil gerne endnu en gang understrege, at vi ikke må krænke menneskerettighederne i kampen mod terrorisme. Hvis dette sker, vil vi have hjulpet terroristerne.
Mariya Nedelcheva
(FR) Hr. formand, hr. López Garrido, fru Malmström! Jeg vil gerne sige tillykke til forfatterne bag forslaget til beslutning vedrørende aftalen mellem USA og EU om overførsel af finansielle data med henblik på at bekæmpe terrorisme. I beslutningsforslaget gentager man på afbalanceret vis ikke blot kravene med hensyn til sikkerhed, men også garantierne for, at de europæiske borgeres data vil blive beskyttet, og at deres grundlæggende rettigheder vil blive respekteret.
Som sådan mener jeg, at udnævnelse af en offentlig europæisk retlig myndighed, som skal modtage de anmodninger, som USA's finansministerium sender, er nøglen til at finde den velafbalancerede løsning, som vi leder efter. Det ville virkelig bidrage til at overvinde de mange hindringer for principperne om nødvendighed og proportionalitet, som har vist sig, navnlig hvad angår masseoverførsel af data.
Det ville også bane vejen for indførelse af ægte gensidighed. Med andre ord ville det blive muligt for de europæiske myndigheder og medlemsstaternes kompetente myndigheder at indhente finansielle data, som opbevares i USA. Det er vores troværdighed, der er på spil her. SWIFT-aftalen er en slags demokratisk prøve, som vi alle er forpligtet til at bestå til gavn for vores medborgere.
Diego López Garrido
Hr. formand! Jeg vil gerne indlede med at sige til hr. Seeber, at jeg faktisk var til stede ved morgenens forhandling, som han refererede til. Jeg var ikke officielt inviteret, men De, mine damer og herrer, bad mig komme, og jeg mødte op. Jeg var til stede, og jeg bidrog til forhandlingen. Måske var det hr. Seeber, som ikke var til stede, ligesom han ikke deltager i dette møde, men har forladt salen.
Efter min mening har vi her ført en særdeles konstruktiv forhandling. Den viser, at der findes en reel samarbejdsånd på begge sider og blandt alle involverede parter, nemlig Parlamentet, Kommissionen og Rådet. Ordføreren, fru Hennis-Plasschaert, anerkendte den samarbejdsånd, som hun oplevede hos Rådet - hvilket jeg er meget taknemmelig for - og hos Kommissionen. Jeg er meget glad for, at hun sagde dette offentligt.
Der er ingen tvivl om, at både det mandat, som Kommissionen har fremlagt gennem fru Malmström, og det mandat, som Rådet vil godkende, i udstrakt grad vil tage hensyn til og finde inspiration i de bekymringer og holdninger, som er kommet til udtryk i Deres taler og i det beslutningsforslag eller det udkast til beslutningsforslag, som ordføreren har fremsat.
Jeg har bemærket, at der er en række problemer, som bekymrer Dem i særlig grad, og jeg vil gerne forsikre Dem om, at de problemer og betænkeligheder, som De har nævnt, vil indgå i de forhandlingsdirektiver, som Rådet vil godkende. Forhandlingerne ledes af Kommissionen og vil føre frem til et resultat, som Rådet og Parlamentet skal underskrive. Det første punkt i forhandlingsdirektiverne vil være det problem, som er blevet rejst gentagne gange her i eftermiddag, nemlig masseoverførsel af data.
Hr. Albrecht, hr. Busuttil, fru Sippel, fru Sargentini, fru Svensson, hr. Paška, hr. De Rossa og flere andre har rejst dette spørgsmål. Jeg vil gerne sige, at vi naturligvis ikke kan acceptere vilkårlig masseoverførsel, uanset hvad vi anmodes om, og hvad formålet er. Det er ikke det, det handler om. Det handler om data, som man udelukkende anmoder om for at forebygge, efterforske og retsforfølge terrorforbrydelser og finansiering af terrorisme. Ydermere er der tale om individuelle formål vedrørende bestemte personer, hvor der er grund til at tro, at de pågældende har en sammenhæng med eller forbindelse til terrorisme eller finansiering af terrorisme. Der er således ikke tale om masseoverførsel af disse data. Overførslen begrænses meget klart ud fra formålet og de registrerede personer.
Desuden vil der være en europæisk myndighed, hos hvem man skal anmode om disse data, og efterfølgende vil Kommissionen kontrollere brugen af dataene og undersøge, hvor godt den aftale, der skal underskrives, fungerer. Jeg mener således, at vi har en mekanisme på plads, som fuldt ud imødekommer de betænkeligheder, som man har fremsat her vedrørende dette emne.
Dataopbevaringsperioden er også blevet nævnt. Denne periode er fastsat til omkring fem år, da det naturligvis er nødvendigt at opbevare de pågældende data i en minimumsperiode af effektivitetshensyn. Det skal dog understreges, at perioden skal være så kort som muligt og ikke længere end nødvendigt for at opfylde målsætningen. Målsætningen - behovet for at opbevare dataene - skal altid være helt klart defineret. Ellers ville det ikke give mening. Der skal altid være et formål med at opbevare data, og disse data skal altid vedrøre en bestemt person.
Medlemmerne af Parlamentet har også udtrykt bekymring vedrørende borgernes ret til adgang til deres data, til at blive underrettet om disse og til at rette dem. Blandt andre har hr. Coelho, som ikke er her i øjeblikket, udtrykt sin bekymring udførligt. Jeg kan oplyse Dem om, at der i forhandlingsdirektiverne og i det udkast til et mandat, som fru Malmström har udarbejdet, er enighed om, at disse rettigheder vil blive sikret. Retten til at blive underrettet om data, få adgang til dem og rette dem skal sikres i den aftale, der skal underskrives.
Principperne om nødvendighed og proportionalitet vil blive sikret i forhandlingsdirektiverne og i den aftale, som i sidste ende underskrives. Muligheden for appel - gennem administrativ klageprocedure og retlig appel - vil blive sikret uden forskelsbehandling på basis af nationalitet eller andet. I forhold til de bekymringer, der fremhæves af medlemmerne af Parlamentet, herunder fru Bozkurt og fru Vergiat, kan jeg således sige, at alle disse rettigheder vil blive sikret. Ydermere vil der være fuldkommen gensidighed. Som vi alle husker, var dette et af de emner, der blev lagt mest vægt på ved den forrige forhandling. Der vil være fuldkommen gensidighed i forhold til USA. Dette er endnu en karakteristisk egenskab ved de forhandlingsdirektiver, som Rådet vil godkende, og som er på linje med det, som De har sagt her, og med det beslutningsforslag, som fru Hennis-Plasschaert har fremsat.
Her vil jeg gerne påpege, at Rådet er fast besluttet på at godkende et mandat, der beskytter de europæiske borgeres grundlæggende rettigheder, og som gør brug af og er fuldstændig tro over for og i overensstemmelse med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, som indgår i Lissabontraktaten, og den europæiske menneskerettighedskonvention, som EU agter at underskrive inden for de kommende måneder som et af de mål, der skal markere begyndelsen på denne nye politiske fase i Unionen.
Cecilia Malmström
Fru formand! Dette har virkelig været en meget konstruktiv forhandling. Vi har lyttet omhyggeligt og vil tage behørigt hensyn til alt, hvad der er sagt. Rådet har besvaret en del af de spørgsmål, der er rejst, og jeg vil blot tilføje nogle enkelte punkter, da det er vigtigt at sikre så megen klarhed som muligt.
Der vil på EU-plan blive oprettet et særligt team, som får bemyndigelse til at gennemgå tilfældige stikprøver for at sikre, at de pågældende data er udtrukket på en måde, som anerkendes i henhold til aftalen. Der skal være en rimelig grund til at antage, at målet for søgningen er en terrorist eller en person, som finansierer terrorisme. Vi må også huske på, at hver enkelt søgning efter TFTP-data verificeres af en SWIFT-kontrollør og af en uafhængig retlig myndighed, før de pågældende data udleveres. EU's team med ansvar for gennemgang af data vil også have adgang til disse oplysninger.
Aftalen vil sikre, at EU's borgere har adgang til administrative og juridiske rettigheder uden forskelsbehandling. Hvordan dette udmøntes i detaljer, afhænger naturligvis af forhandlingerne, så det kan jeg ikke præcisere nærmere. Men som Rådet også har sagt, er det en meget vigtig del af forhandlingerne. Vi er nødt til at finde en løsning på dette spørgsmål og på spørgsmålet om adgang til og rettelse af data.
Data vil ikke blive overført til tredjelande. Analyser af relevante ledetråde kan blive overført, men ikke massedata. Og det vil kun forekomme, hvis formålet er at bekæmpe terrorisme. Hele aftalen har udelukkende til formål at bekæmpe terrorisme. Den vil desuden sikre, at statsborgere i EU via deres databeskyttelsesmyndigheder har ret til at vide, at den registreredes rettigheder overholdes. Der er allerede fokus på anmodninger om brug af data, hvad angår massedata. Der skal være en mistænkt terrorist, som er den eneste, der kan foretages søgning efter. Så kun en meget lille del af SWIFT-dataene vil blive overført, og der bliver kun adgang til en meget lille del af disse data. Resten forbliver anonyme.
Vi vil forsøge at mindske mængden af data og undersøge mulighederne for at finjustere definitionen for at mindske mængden yderligere, men der findes allerede juridisk bindende regler, som forhindrer adgang til disse data, medmindre der er en rimelig mistanke. EU's team med ansvar for gennemgang vil som nævnt kontrollere en repræsentativ stikprøve, og i tilfælde af brud på denne aftale kan EU øjeblikkeligt afbryde den.
Så jeg mener, at vi kan handle hurtigt, og at vi kan få en god aftale. Der er et spørgsmål om sikkerhedshuller, som vi må overveje, men der er naturligvis også mange udestående spørgsmål vedrørende databeskyttelse og andre emner, som De har rejst. Amerikanerne har indtil videre været meget åbne. De er klar til at samarbejde med os så hurtigt som muligt, men også indstillet på at være kreative og finde svar på vores spørgsmål. Jeg ved, at et hold fra Parlamentet rejser til USA i næste uge, og ved den lejlighed kan De selv stille spørgsmål og forhåbentlig få flere svar.
Parallelt hermed drøfter vi jo, om vi skal have en anden løsning i Europa - om vi skal have et TFTP på EU-plan eller oprette en ny myndighed. Det er et meget vigtigt spørgsmål, som vi skal undersøge indgående i Europa. Det indgår naturligvis ikke i forhandlingerne. Hvis det bliver tilfældet, må vi sikre, at amerikanerne vil hjælpe, og at der opnås gensidighed, men det må vi finde ud af. Kommissionen vil gerne deltage, være nyskabende og fremsætte forslag, men det er op til medlemsstaterne at træffe denne beslutning. Jeg ved, at Parlamentet er meget aktivt, og jeg ser frem til disse drøftelser med jer. Der er altså tale om parallelle drøftelser.
Samtidig er der det arbejde, som min kollega, næstformand Reding, udfører. Hun er allerede i færd med at udarbejde et udkast til et mandat vedrørende en langsigtet aftale om databeskyttelse vedrørende alle de aftaler, som vi har med USA. Dette skal selvfølgelig også med i det overordnede billede.
Endelig har vulkanen på Island naturligvis skabt en del rejsebesvær for mange mennesker over hele verden og gjort det umuligt for jer at stemme. Det er jeg meget ked af, men da både formanden for Rådet, jeg og vores tjenestegrene er her i dag, kan I være sikre på, at vi tager behørigt hensyn til forhandlingen. Vi har set udkastet til beslutningen, og at det er underskrevet af fire politiske grupper, og dette vil vi underrette ministrene om.
Hvis vi udsætter beslutningen i Rådet, vil vi miste to uger, som kunne bruges til vigtige forhandlinger. Jeg har tidligere sagt, at amerikanerne er velvilligt indstillede. De er konstruktive, og de ønsker at give sig i kast med dette, men det bliver ikke let. Forhandlingerne bliver vanskelige, og vi behøver tid. Vi ønsker en aftale så hurtigt som muligt, men også en aftale, der er så god som muligt. Hvis Parlamentet skal kunne stemme om en aftale før sommerferien, må vi træffe en beslutning, så vi kan indlede forhandlingerne så snart som muligt. Så jeg beder om forståelse i denne sag. Jeg vil gerne forsikre jer om, at både formandskabet og Kommissionen har lyttet meget opmærksomt til jeres synspunkter, og som formandskabet sagde, vil vi tage hensyn til holdningerne ved denne forhandling og kommunikere dem videre til ministrene på fredag.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted under første mødeperiode i maj.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Marian-Jean Marinescu  
Jeg bifalder det nye mandat vedrørende SWIFT og aftalen mellem EU og USA som led i programmet til sporing af finansiering af terrorisme, navnlig eftersom Rådet og Kommissionen på baggrund af erfaringer fra tidligere tager Parlamentets strenge krav om højere standarder for databeskyttelse med til forhandlingsbordet. Der skal dog forhandles en klar aftale med de amerikanske myndigheder om denne overførsel af oplysninger om finansielle transaktioner fra EU til USA. Der må ikke overføres massedata, og vi må insistere på tekniske ressourcer, som kan lette overførsel af individuelle data, der kun vedrører mistænkte. Jeg håber, at denne aftale ikke vil give EU ubehagelige overraskelser fremover, og at det gøres klart før indgåelsen af aftalen, at EU er berettiget til at indhente oplysninger fra de amerikanske databaser, og at det ikke vil være muligt at overføre data til tredjelande. Endvidere skal beskyttelsen af borgerne og disses rettigheder sikres ved overførsler, navnlig hvad angår adgang til deres data og ændring af disse, som fastsat i den nationale og europæiske lovgivning. Sidst, men ikke mindst, skal det gøres klart, at europæiske borgere har ret til at indbringe en klage, hvis deres personlige data anvendes ulovligt.
