A kereskedelmi célú repülőgépes közlekedési szolgáltatásokra alkalmazandó műszaki előírások és közigazgatási eljárások (EU OPS)/ gyermekrőgzítő eszközök használata (OPS 1.730) (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont az Eva Lichtenberger által a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság nevében a kereskedelmi célú repülőgépes közlekedési szolgáltatásokra alkalmazandó közös műszaki előírásokkal és közigazgatási eljárásokkal (EU OPS)/ gyermekbiztonsági eszközök használatával (OPS 1.730) kapcsolatban megfogalmazott szóbeli kérdés - B6-0169/2008).
Eva Lichtenberger
előadó. - (DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! A mai vitát a német WDR televízió riportja hívta életre, amely bemutatta, hogy a legtöbb repülőgépen a gyermekek és csecsemők számára jelenleg használt biztonsági övek nem feltétlenül biztonságosak. Az ütközéstesztek eredményei szerint ezek az övek, amelyek az európai légitársaságok által leggyakrabban használt eszközök, valójában veszélyeztethetik a gyermeket, és súlyos sérüléseket okozhatnak.
Amikor az EU OPS-ról, vagyis a műszaki biztonsági előírásokról beszélünk, és azok hamarosan hatályba is lépnek, mindenképpen gondoskodni akartam róla, hogy megoldjuk ezt a biztonsági problémát, és ezért mutattam meg kollégáimnak a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottságban a témában készült videofelvételt. Véleményem szerint nagyon fontos, hogy komolyan vegyük az elvégzett ütközésteszteket, amelyek megmutatták, hogy ezek az övek nem védik meg a gyermeket sikertelen felszállás esetén, vagy ha a gép nagy sebességgel ér földet, és hogy azonnali megoldást keressünk. Úgy gondolom, ez égetően sürgős.
A jelenlegi javasolt szabályok továbbra is engedélyezik ezeknek az öveknek a használatát, figyelmen kívül hagyva azt a tényt, hogy legalábbis a legtöbb európai országban még az autókban is jóval szigorúbb biztonsági előírások vonatkoznak a gyermekekre. Még ha a kényszerleszállás vagy a sikertelen felszállás nagyon, nagyon ritka is - amiért igen hálásak vagyunk, és amit részben szintén a műszaki szabályoknak köszönhetünk - akkor sem engedhetjük meg, hogy a csecsemők és kisgyermekek ilyen veszélynek legyenek kitéve. Bárki, aki megnézi ezeket az ütközésteszteket, be fogja látni, hogy ezt nem engedhetjük meg.
Kollégáim a Közlekedési Bizottságban velem együtt megvizsgálták az ügyet, és hálás vagyok, hogy ők is nagyon komolyan vették. Megfelelő megoldást szeretnénk találni erre a problémára. Néhány biztonsági szakértő már kifogásolta, hogy nem tudunk egyetlen konkrét esetről sem, amikor ez a típusú biztonsági öv veszélyesnek bizonyult. Sajnálatos módon ennek igen hátborzongató oka van.
Ha a csecsemők vagy a gyermekek nem foglalnak el egy ülést, akkor nem jelennek meg a statisztikákban. Évek óta ismertek az ennek hátterében álló tények. A német Közlekedési Minisztérium felhívta erre a figyelmet, és kijelentette, hogy nem akarnak visszatérni az alacsonyabb biztonsági szintre. A német légitársaságok egyesülete azonban populizmusnak nevezte a kockázatok felsorolását. Őszintén azt kell, hogy mondjam, ezt cinikus megközelítésnek tartom.
Mindez számos fontos kérdést felvet. Mely hatóság engedélyezte valójában ezt a hevedert, ezt a kiegészítő övet a kisgyermekek számára? Milyen alapon, milyen műszaki szabványok szerint tették ezt? Tisztában vagyok vele, hogy a túlsúlyos személyek számára engedélyezték a rugalmas biztonsági övet, de amennyire én tudom, a kiegészítő gyermekövet még nem. Az ölbentartás, amelyet néhány légitársaság alternatívaként kínál, nagyon régi módszer. Először az 1920-as években jegyezték fel, amikor a repülőgépek még 65 km/órás sebességgel hagyták el a földet. Nem lehet, és nem is tudunk addig várni.
Nem hiszem, hogy ezt a döntést a tagállamokra hagyhatnánk, mivel a légi közlekedési szektorból érkező erős versennyel állunk szemben, és az e verseny okozta nyomás természetesen azzal a veszéllyel jár, hogy nem a legjobb biztonsági rendszert hozzuk létre. Európai megoldásra van szükségünk. Felteszem a kérdést: mikor lesz ilyen? Van esély arra, hogy már ma létrejöjjön, és arra, hogy az átmeneti időszakra ésszerű megoldást találjunk?
Végezetül minden komolyabb vita nélkül milliókat költöttünk a "folyadék a repülőn” témára. Ebben az esetben a gyermekek biztonságába kell befektetnünk. És ezt meg kell tennünk.
(Taps)
Antonio Tajani
a Bizottság alelnöke. - (IT) Elnök asszony, Lichtenberger asszony! Olaszul válaszolok Önnek, mert tudom, hogy anyanyelvem nagy tudója. Nagy örömmel teszem ezt.
Köszönöm, hogy felhívta a figyelmet a polgáraink biztonságával kapcsolatos igen aktuális témára. A Közlekedési Bizottsággal való találkozó során elmondtam, hogy polgáraink egészségének védelme elsődleges fontosságú, ahogyan a polgárok jogai is, különösen a legkisebbeké, akik nem tudják megvédeni saját érdekeiket, és ezért ránk vannak utalva, hogy megpróbáljuk a lehető legjobban megvédeni a biztonságukat.
Az Ön által felvetett probléma nagyon is valós. Rengeteg a kétség, és az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség maga is számos ellentmondásos tanulmányról hallott, amelyek szerint a gyermekrögzítő biztonsági eszközök nem megfelelőek. Ezért történt az, hogy a sok ellentmondásos és hiányos információval szemben az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség 2007-ben felmérést készített, hogy megbízhatóbb és tudományosabb eredményeket kapjanak e témában.
A jelenlegi előírások - a gyermekbiztonsági eszközök használatát előíró 3922/91/ EGK rendelet - a tagállamokra bízzák a döntést. A téma felvetésével Ön arra kéri az Európai Uniót, hogy határozott választ adjon a tagállamoknak, amelyben kijelenti: "Vigyázzanak, az Önök által használt rendszer nem működik, és nem garantálja a gyermekek biztonságát”.
A tudományos értékelés néhány hónapon belül, 2008 októberére készül el. Ezért amint kész választ kapunk a biztonság kérdésére - vagyis megtudjuk, hogy az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség mit tart tudományosan a legbiztonságosabb eszköznek, amely garantálja, hogy a gyermekek alacsony kockázattal utazhatnak repülővel -, kötelességemnek fogom tekinteni, hogy azonnal javaslatot tegyek a gyermekbiztonsági eszközök javításához szükséges intézkedésekre. Azt tudom, hogy a javasolt megoldás, vagyis az autókban használthoz hasonló biztonsági gyermekülések használata az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség által vizsgált egyik lehetőség.
Ugyanakkor a válaszadás és a cselekvés előtt - amelyet szándékomban áll megtenni, hiszen helyes, ha odafigyelünk legkisebb polgáraink biztonságára - megvárnám a tudományosan érvényes választ az Európai Repülésbiztonsági Ügynökségtől, amely korábban is bizonyította, hogy jó munkát tud végezni, és megfelel a szigorúan tudományos feltételeknek. Ezért, ismétlem, ami az időzítést illeti - konkrét dátumot kért ugyanis tőlem - az ügynökségi tanulmány befejezése ez év októberére várható; amint visszajelzést kapok az ERBÜ-től, gondoskodni fogok róla, hogy a parlamenti bizottság is értesüljön erről, és közvetlenül közbenjárok majd annak érdekében, hogy jelezzük a tagállamok felé, melyik a legjobb módszer, amely biztosítja a gyermekek védelmét és garantálja biztonságukat.
Georg Jarzembowski
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, biztos úr! Mindannyian egyetértünk abban, hogy a repülőutak során növelni kell a gyermekek védelmét. A bizottság mindenképpen egyetértett ebben, különben a kérdés már ott sem merült volna fel. Hálás vagyok a Bizottságnak is, amiért jó ideje elkezdték már az előkészítő munkát. Ezért olyan vitába kapcsolódunk most be, amelyet a Bizottság már előkészített.
Három olyan kérdés van, amelyekre reményeim szerint a biztos úr választ tud adni. Azt mondta, hogy a műszaki adatok októberben napvilágot látnak. A kérdés a következő: mikor vonja le a Bizottság saját következtetéseit ezekből az adatokból, még ebben az időszakban, vagy később?
Három nagyon egyértelmű kérdésről van szó. Az első a gyermekek védelmére legmegfelelőbb műszaki eszközzel kapcsolatos. A második kérdés, ha az elsőre már választ kaptunk, az, vajon az Európai Uniónak jogszabályi alapon kellene dolgoznia, vagy kezdetben javaslatokat kellene megfogalmaznia? Ezért a kérdés az, be kell-e vezetni kötelező erejű európai szabályozást. Aztán ott van az a kérdés, vajon mindezt megvalósíthatjuk-e még ebben a jogalkotási időszakban, vagy kezdjük a javaslatokkal, és később térjünk rá a jogalkotásra. Végül a harmadik, igen kényes kérdés, amely a szóbeli kérdésnek nem volt része, de amelyre közösen választ kell találnunk: ki fogja mindezt megfizetni? Erre a kérdésre választ kell találni.
Tegyük fel, ahogyan Lichtenberger asszony javasolta, hogy a szabályok értelmében minden kisgyermeknek gyermekülésben kell majd ülnie. Ha ez így lenne, a gyermek egy felnőtt helyét foglalná el, és felmerül a kérdés: a szülőket kényszerítsük arra, hogy fizessenek még egy helyárat kisgyermekük számára, vagy a közösségre terheljük rá a biztonsági költségeket, és így a többi, gyermek nélkül utazó utasnak is hozzá kelljen járulnia a gyermekülés költségeihez? Ezért arra a kérdésre is választ kell adnunk - feltéve, hogy a gyermekek biztonsága érdekében hajlandóak vagyunk felszerelni a repülőgépeket -, hogy ki fogja megfizetni biztonságuk védelmét.
Ulrich Stockmann
a PSE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, biztos úr! Ha bármekkora esélye is van annak, hogy emberélet kerül veszélybe, akkor gyors és megelőző politikai intézkedésre van szükség. Nincs más választásunk. Ez nyilvánvalóan a repülőgépen utazó két évnél fiatalabb gyermekekre is vonatkozik.
Először is nagyon köszönöm Lichtenberger asszonynak, hogy megmutatta nekünk a hevederövvel végzett ütközéstesztekről készült felvételt. Köszönetet mondok a biztos úrnak is, mert olyan véleményt fejtett ki, amely nagymértékben megfelel a kérdésünknek, bár néhány pontot még tisztáznunk kell.
Ezek a kisgyermekek repülőgépen történő szállításával kapcsolatos új követelmények a jövő hét végén lépnek hatályba. A tagállamok azt követően szabadon választhatnak a gyermekülések és a hevederek között. Ahogyan azonban láthattuk, a hevederek életveszélyesek lehetnek. Az első kérdésem az, legkésőbb mikor nyújtja be a Bizottság azt a javaslatot, amely minden esetben kötelezővé tenné a repülőgépeken a gyermekülés használatát? Ez a Jarzembowski úr által feltett kérdéshez kapcsolódik. A következő kérdésem az, mi a Bizottság jelenlegi végrehajtási stratégiája? Rendeletet készít majd, vagy hogyan szándékozik végrehajtani a felmérésben kapott eredményeket, bármik legyenek is azok? Harmadszor, ha továbbra is lehetővé tesszük, hogy a szükséges EU OPS rendelet egyes részeit az új komitológiai eljárás szerint fogadják el, hogyan lehetünk biztosak benne, hogy még ebben a jogalkotási időszakban megkaphatjuk és megvitathatjuk a biztonságos gyermekülésekről szóló rendeletet?
Eva Lichtenberger
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony! Kihasználnám a lehetőséget, hogy válaszoljak a biztos úr által elmondottakra, hogy feltegyek néhány további kérdést.
Létfontosságú, hogy a stratégiát időben végrehajtsuk, és magam is nagyon szeretnék látni egy időszakos megoldást. Ennek az az oka, hogy a jelenlegi EU OPS előírásokat úgy értelmezik, miszerint az összes jelenleg gyermekülést használó légitársaságnak át kell térnie a hevederek használatára. Ezt tisztázni kell. Így értelmezik az előírásokat. Tudom, mert körbekérdeztem, és megkértem az embereket, hogy telefonon érdeklődjenek a légitársaságoknál az általuk alkalmazott gyermekbiztonsági rendszerről. Ezt az információt kaptam. Ez fontos. Tisztázni kell, és úgy gondolom, hogy ez valóban nagyon fontos.
Másodszor kaphatók olyan gyermekülések a piacon, amelyek beleillenek a hagyományos repülőgépülésbe, és viszonylag olcsó, mindenbe beleilleszthető légzsákok a kísérő utasok számára, amelyek hasznosnak bizonyulhatnak. Az nyilvánvaló, hogy ebben az esetben a gyermek egy teljes ülést elfoglal. Hadd mondjam azonban el, hogy az anyának akkor is fizetnie kell, ha az ölében tartja a gyermeket - megmutathatom a számlákat, amelyeknek értéke légitársaságtól függően a felnőtt jegyárnak körülbelül 60 százaléka.
Szeretném, ha azok, akik már most is jobb rendszert használnak, továbbra is használhatnák azt. Arra kérem a biztos urat, mondja el, hogy ez jelenleg lehetséges-e vagy sem.
Reinhard Rack
(DE) Elnök asszony! Nem azért kértem ismét szót, mert még nem beszéltem ma eleget, hanem mert úgy gondolom, valóban fontos kérdéssel van dolgunk, amellyel kapcsolatban képviselőtársaim releváns kérdéseket tettek fel. Számítunk rá, hogy a Bizottság azonnali válasszal tud szolgálni, és azután megteszi a megfelelő lépéseket is.
A költségek kérdéséről szeretnék beszélni. Alapvetően, feltételezem, bár nem tudom képviselőcsoportom ebben teljes mértékben támogat-e, hogy a biztonság az állam dolga, és ezért állami szinten kell róla döntést hozni, valamint finanszírozni is. Jelenleg számos olyan repülőgépre készült biztonsági öv van, amelyet nem kifejezetten valakik számára terveztek és használnak. Ezért legkisebb polgáraink biztonsága érdekében - amelyről a biztos úr külön szólt - mindenképpen döntést kell hoznunk a fellépésről, méghozzá gyorsan, és nem hagyhatjuk, hogy a finanszírozás kérdése akadályt jelentsen.
Michael Cramer
(DE) Elnök asszony, biztos úr! Nem kaptam választ a legfontosabb kérdésre. Mit fog tenni az átmeneti időszakban? Van jó megoldás. Mit tesz majd, ha egy gyermek időközben halálosan megsérül, és részben Ön lesz a felelős, mert nem lépett időben? Akkor mit fog tenni? Fel kell tennie magának ezt a kérdést, ahogyan nekünk is.
A költségeket illetően van összehasonlításra alkalmas párhuzam. A fogyatékkal élők légi közlekedésben való jogainak esetében a költségeket mindenki viseli, és ez természetes. Gyermeket nemzeni, világra hozni és felnevelni nem csak magánügy, hanem közfeladat, állami feladat is. Mindenkinek készen kell állnia arra, hogy ezt felvállalja, és finanszírozza is. Véleményem szerint legalábbis ez egyértelmű. Ahol a 14 év alatti gyermekek ingyen utazhatnak a vonatokon, ott szintén a többi utas fedezi ezt a költséget.
Különösen a légi közlekedési szektorban, amely mentesül az üzemanyagadóktól - vagyis évi 14 milliárd eurót takarít meg - minden bizonnyal össze tudunk szedni néhány eurót arra a célra, hogy a legjobb védelmet biztosítsuk a gyermekek számára, amelyre a jövőhöz szükségük van.
Antonio Tajani
a Bizottság alelnöke. - (IT) Elnök asszony! Szeretném azt válaszolni, hogy van nálam egy varázspálca, és még ma este minden problémát meg tudok oldani. Sajnos azonban nem legyinthetek a varázspálcával, mert nincs olyanom. Ehelyett úgy gondolom, ezeket a kérdéseket rendkívül felelős módon kell kezelnünk, és nem mondhatjuk azt, hogy holnap reggelre mindegyik megoldódik, mert megtaláltuk az azonnali megoldást.
Ha tudományos szempontból nem tudjuk biztosan meghatározni, mely eszközök biztosítják a gyermekek biztonságát, itt és most semmit sem tehetünk, elsősorban azért, mert a meglévő rendelet szerint a döntés végeredményben a tagállamok felelőssége: azok, akik már most is gyermekülést használnak, természetesen továbbra is tehetik ezt, ha meggyőződésük, hogy ez a legjobb eljárás. Ahogyan már mondtam, amint egyértelműbb tények kerülnek a birtokomba - bizonyítékok alapján készült tudományos válasszal, amelynek megfelelően cselekedhetek -, cselekedni fogok. Máskülönben hiteltelen lenne, ha azt mondanám: "Jól van, úgy döntöttem, hogy a gyermekülések jobbak, mint a biztonsági övek”. Senki sem mondhat ilyet, amíg nem végzett tudományos vizsgálatokat, kézzelfogható bizonyítékkal szemléltetve, hogy az egyik rendszer jobb, mint a másik.
Nem hiszem, hogy ez a helyes út. Sokkal inkább úgy gondolom, hogy a válaszokat akkor kell megadni, amikor megtaláltuk a megoldást. Véleményem szerint a jogalkotási megoldásra nem kerülhet sor a jelen jogalkotási időszak vége előtt. Ugyanakkor meggyőződésem, hogy a Bizottság kész prioritásként kezelni a meglévő rendelet módosítását, és megpróbálhat bevezetni néhány, a rendelet módosításait összehangoló intézkedést, kötelezővé téve azokat az összes tagállamban. Ehhez, ne feledjék, időre lesz szükség, és elképzelhető, hogy nem tudjuk jóváhagyni őket a jogalkotási időszak végéig. Megismétlem, hogy a meghallgatáson tettem bizonyos ígéreteket; azt ígérni, hogy jogalkotási intézkedéseket, tucatnyi jogalkotási intézkedést hozunk, nem járható és nem reális kijelentés. Csak olyan kérdésekben fogalmazhatunk meg, jelenthetünk be és teljesíthetünk vállalásokat, amelyek megvalósíthatók.
Ami a gyermekek biztonságával kapcsolatos ígéretemet illeti: akár hiszik, akár nem, apa vagyok, és akár hiszik, akár nem, a kicsiket érintő problémák számomra is a legfontosabbak között szerepelnek. Természetesen nem lehetek felelős mindenért, ami a világban történik. Inkább úgy gondolom, hogy rövid határidőn belül körültekintő vizsgálatokat kell végezni - az eredmények októberre várhatók, és akkor kapok választ is -, és amint megkapom ezt a választ, meg fogom tenni az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy a lehető legmegfelelőbb módon gondoskodhassunk a fiatal utasok biztonságának védelméről.
Jelenleg a tagállamok döntése alapján a légitársaságok minden szükséges eszközt használnak, legyen az gyermekülés vagy biztonsági öv. Amint konkrét, igazolható tudományos bizonyíték áll rendelkezésünkre, válaszokkal is szolgálhatunk majd. Máskülönben a válaszok puszta vélemények lennének, és ebben a Házban - bár csak néhány képviselő van jelen - mindenkinek más véleménye van a tudományról. Mivel véleményem szerint egyikünk sem a téma szakértője, és nem tud tudományosan bizonyítható válaszokat adni, úgy gondolom, meg kell várnunk az eredményeket. Mivel az Európai Repülésbiztonsági Ügynökségnek köszönhetően ezek két hónapon belül megérkeznek, akkor már lehetőség nyílik a konkrét cselekvésre is a gyermekek biztonságának védelme érdekében, amelyet elsődleges fontosságúnak tartok. Ismétlem: számomra minden polgár biztonsága elsődleges fontosságú, különösen leggyengébb polgárainké, ezért szeretném biztosítani, hogy a jogalkotási menetrenddel összhangban a lehető leghamarabb el tudjuk fogadni a konkrét biztonságvédelmi intézkedéseket.
Elnök
A vitát berekesztem.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Richard Seeber  
írásban. - (DE) Nagy örömmel tölt el, hogy a stratégiai környezeti vizsgálatról szóló irányelvet (SUP irányelv) elfogadták. A környezeti kompatibilitási vizsgálat a kezdeti szakaszban, amikor a projekt fejlesztése folyik, azt jelenti, hogy bármilyen káros hatást azonnal meg lehet szüntetni, ahelyett, hogy egy sokkal későbbi fázisban kellene megfékezni vagy visszafordítani.
A jövőre nézve a SEA eljárás ígérete szerint a projektdöntések során még inkább figyelembe fogja venni a környezetvédelmi és egészségügyi szempontokat. A fenntartható fejlődés tervezésének elejétől a végéig nem csak a gazdasági és társadalmi, de a környezetvédelmi hatásokat is magában kell foglalnia.
