Pekina +15 - ANO rīcības platforma dzimumu līdztiesības jomā (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir šādas debates:
jautājums Padomei, uz kuru jāatbild mutiski: Pekina +15 - ANO rīcības platforma dzimumu līdztiesības jomā, ko Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas vārdā iesniedza Svensson kundze - B7-0007/2010), kā arī
jautājums Komisijai, uz kuru jāatbild mutiski: Pekina +15 - ANO rīcības platforma dzimumu līdztiesības jomā, ko Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas vārdā iesniedza Svensson kundze - B7-0008/2010).
Eva-Britt Svensson
Jautājums par sieviešu tiesībām vienmēr ir bijis viena no manas darba kārtības prioritātēm, tāpēc esmu jo īpaši gandarīta par to, ka tas tiek apskatīts arī plenārsēdēs, kā, piemēram, šodien. Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komiteja ir pieņēmusi rezolūciju, kurā pausta Parlamenta nostāja attiecībā uz Pekinas platformu. Vēlos sirsnīgi pateikties kolēģiem komitejā par labo sadarbību.
Platforma, ko 1995. gadā pieņēma Apvienoto Nāciju Organizācija, bija vēsturiski nozīmīgs solis. Pieņemtā rīcības platforma bija pirmais šāda veida globāla rakstura dokuments. Tajā sniegts vispārējs priekšstats par sieviešu stāvokli un tiesībām. ANO lepojas ar senām tradīcijām cilvēktiesību jomā un jau 1948. gadā pieņēma attiecīgu deklarāciju.
Vispārējā deklarācijā ir 30 panti, kas bieži tiek citēti. Deklarācijā, proti, 2. pantā, ir teikts, ka katram cilvēkam pienākas visas tiesības un brīvības, neatkarīgi no jebkāda veida atšķirībām, turklāt dzimuma aspekts tiek īpaši pieminēts. ES sieviešu un vīriešu vienlīdzības jautājums ir pamatots gan līgumos, gan Pamattiesību hartā.
Komiteja vienprātīgi uzskata, ka Pekinas platforma ir nozīmīga un ka ES ir jāstrādā vairāk, lai sistemātiski tiktu uzraudzīta šī jautājuma attīstība un nodrošināts tas, ka vienlīdzības aspekts tiek ievērots visās jomās. Jaunizveidotais Eiropas Dzimumu līdztiesības institūts, kas atrodas Viļņā, palīdzēs mums šajā darbā, kā arī varēs veikt pētījumus, lai noskaidrotu, kuri politiskie pasākumi ir visefektīvākie, jo ir ļoti daudz jomu, par kurām mums trūkst nepieciešamās informācijas vai zināšanu.
Es atbalstu priekšlikumu par Eiropas aizsardzības rīkojumu, un esmu gandarīta, ka Spānijas prezidentūra tādu ir iesniegusi. Pekinas platformā ietvertas vairākas jomas, kas ir ļoti nozīmīgas progresa panākšanai. Šīs jomas ir, piemēram, nabadzība, kas visupirms skar sievietes, nepietiekama piekļuve veselības aprūpei sievietēm, visu veidu vardarbība pret sievietēm un ekonomikas struktūru un ekonomikas politikas nevienlīdzība.
Kā jau jūs zināt, astoņu Parlamenta deputātu delegācija dosies uz Ņujorku pārstāvēt Eiropas Parlamentu. Mēs sekosim līdzi tam, kā virzīsies apspriedes un sarunas par 15 gadu progresu izvērtējumu saistībā ar platformas mērķu sasniegšanu. Uz Ņujorku vedīsim rezolūciju, kas tiks pieņemta rīt, jo ir svarīga, lai tā būtu mums līdzi.
Komiteja pieņēma punktu, kurā teikts, ka seksuālā un reproduktīvā veselība un tiesības ir sieviešu tiesību sastāvdaļa un tās ir jāuzlabo Eiropā un pasaulē. Eiropas Tautas partijas grupa (Kristīgie demokrāti) ir pieprasījusi balsot atsevišķi par šo punktu. Mēs visi zinām, ka, ja kāds par kādu punktu vēlas atsevišķi balsot, tad tas ir tikai tāpēc, ka šis punkts ir īpaši svarīgs, tāpēc nevēlas, lai par to balsotu kopā ar pārējiem rezolūcijas punktiem.
Es pilnībā piekrītu PPE grupai par to, ka 9. punkts ir būtisks. Tomēr mani māc bažas, ka grupa vēlas balsot pret šo punktu, kas, manuprāt, būtu patiesi nožēlojami. Es apzinos, ka šā Parlamenta deputātiem ir atšķirīgi viedokļi un vērtības, un tā tam arī jābūt. Tāpēc jau notiek debates un apspriedes. Tomēr punkta redakcija nedrīkst būt vispārīgāka par šo, tāpēc ikvienam vajadzētu spēt to atbalstīt. Lai aizvietotu 9. punktu, nav izteikts ierosinājums par kādu citu tā redakciju. Būtu nožēlojami doties uz Ņujorku ar rezolūciju, kurā nav noteiktas šā būtiskā jautājumu minimālās prasības, jo principā šis jautājums ir ļoti svarīgs pasaules mērogā.
Es ceru un ticu, ka pašreizējo redakciju ikviens var atbalstīt, jo patiesībā tajā pateikts tas, kas mums liekas pašsaprotams. Šā dokumenta izstrādē esam sadarbojušies arī ar tūkstošiem dažādu sieviešu un sieviešu organizāciju, tādējādi piešķirot dokumentam unikālu pamatojumu.
Diego López Garrido
Padomes priekšsēdētājs. - (ES) Svensson kundze! Sirsnīgi pateicos par iesniegto jautājumu, jo jūs zināt, ka viena no Eiropas Savienības Padomes Spānijas prezidentūras prioritātēm ir dzimumu līdztiesība. Prezidentūra izvirzījusi vairākus mērķus, kuros pausta līdztiesības ideja, proti, ir noteikta direktīvas nozīme nediskriminācijas jomā, un attiecībā uz jūsu iepriekš minēto aspektu, ar dzimumu saistītās vardarbības izskaušanas un rīkojuma nepieciešamība, lai aizsargātu ar dzimumu saistītās vardarbības upurus.
Šajā sakarā esmu gandarīts, ka šeit ir ieradusies arī komisāre V. Reding, kas ir atbildīga par sieviešu un vīriešu līdztiesības principa ieviešanu no tiesiskā aspekta. Es gribētu arī atvainoties par to, ka šeit nav ieradusies Spānijas līdztiesības ministre, jo viņa nupat piedalījās Spānijas senāta balsojumā par aborta likuma reformu, kas, starp citu, tika apstiprināta, jo Spānijas parlaments to šo pēcpusdien pieņēma.
Eiropas Savienības Padome vienmēr ir akceptējusi un atbalstījusi Eiropas Savienību un Apvienoto Nāciju Organizāciju dzimumu līdztiesības jomā. Zviedrijas prezidentūra sagatavoja ziņojumu par Pekinu +15, un Spānijas prezidentūra to iesniegs Sieviešu stāvokļa komisijas 54. sesijai, un jāatzīst, ka, lai gan šajā jomā ir gūti panākumi, darāmā ir vēl daudz.
Šajā sakarā prezidentūra, piemēram, uzsver, ka ir jāuzlabo dati un labāk jāizmanto Pekinas platformā iestrādātie indikatori. Kā jau jūs zināt, Eiropas Savienībā ir izstrādāti 12 indikatori, kas paredzēti faktiskās dzimumu līdztiesības uzraudzībai un novērtēšanai, lai gan dažiem aspektiem šādu indikatoru joprojām nav, piemēram, cilvēktiesību, mediju un vides jomām.
Vēlos ziņot, ka maijā Spānijas prezidentūra rīkos darba apspriedi, lai runātu par sievietēm, medijiem un stereotipiem, kā tematu, kas arī saistīts ar medijiem, kurš savukārt arī ietilpst komisāres V. Reding kompetencē.
Nobeigumā vēlos teikt, ka patlaban ir kāds ļoti svarīgs jautājums, kas, kā visiem zināms, ir ekonomiskā krīze. Tā ne tikai rada kaitējumu, bet var kavēt arī sieviešu un vīriešu līdztiesības principa īstenošanu. Tomēr tiesa, lai cik paradoksāli tas būtu, dzimumu līdztiesība var palīdzēt pārvarēt un izskaust krīzi, proti, veicinot dzimumu līdztiesību un nodrošinot vienlīdzīgu piekļuvi darbam gan vīriešiem, gan sievietēm.
Es runāju konkrēti par stratēģiju "Eiropa 2020”. Eiropas Savienības institūcijas ir nepārprotami norādījušas, ka vēlas, lai stratēģijā "Eiropa 2020” tiktu ņemts vērā dzimumu līdztiesības aspekts, tādējādi nodrošinot to, ka vīriešu un sieviešu līdztiesība ir šīs stratēģijas daļa.
Savā pērnā gada ziņojumā Eiropas Parlaments lūdza Padomi un Komisiju iekļaut stratēģijā 2020. gadam nodaļu par dzimumu aspekta integrēšanu. Pagājušā gada 30. novembrī Nodarbinātības, sociālās politikas, veselības un patērētāju tiesību aizsardzības padome, neoficiālā EPSCO padome, tā, kas nupat notika Barselonā, arī apgalvoja, ka dalībvalstīm un Komisijai ir jāstrādā, lai nodrošinātu to, ka saskaņā ar to kompetenci stratēģijā 2020. gadam tiek konsolidēts dzimumu aspekts, ņemot vērā visas attiecīgās politiskās jomas. Tāpēc esmu pārliecināts, ka līdztekus Komisijas darba programmai, kas ir nozīmīga darba programma, kura vienmēr bijusi būtisks instruments šās stratēģijas izstrādē, šis aspekts tiks iekļauts dokumentā par stratēģiju 2020. gadam, ko Komisija apsolīja iesniegt 3. martā (to pieminēja priekšsēdētājs E. Van Rompuy un Komisijas priekšsēdētājs José Manuel Barroso).
Mums jāturpina strādāt, mums arī turpmāk jāveicina dzimumu līdztiesības politikas īstenošana. Runa nav tikai par taisnīgumu, bet arī par saskanību ar Eiropas Savienības būtību, lai tā arī turpmāk būtu atskaites punkts pasaulē vīriešu un sieviešu līdztiesības jomā.
Viviane Reding
Priekšsēdētāja kungs! Esmu pagodināta, ka pirmo reizi uzstājoties Parlamentā jautājumu laikā, varu atbildēt uz jautājumiem, kas saistīti ar sievietēm. Patiesi, būdama komisāre pamattiesību jomā, es uzskatu, ka temats par pamattiesībām, kas saistītas ar vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm, ir viens no svarīgākajiem un arī senākajiem. Ar nostaļģiju atceros, kā pirms vairāk nekā 15 gadiem, kā jauna Parlamenta deputāte no Luksemburgas, es gatavoju Pekinas Rīcības platformu Luksemburgā; tagad mēs atrodamies Eiropas Parlamentā, lai sagatavotu Pekinas Rīcības platformas turpinājumu. Esam izdzīvojuši visu apli.
Man nav jums jāatgādina, ka, kā jau jūs zināt, vīriešu un sieviešu līdztiesība ir viena no Eiropas Savienības pamatvērtībām, un jūs varat paļauties uz to, ka šajā jomā Komisija pauž īstu apņemšanos.
Šogad es iesniegšu jaunu Komisijas stratēģiju dzimumu līdztiesības jomā, kas būs turpinājums pašreizējam ceļvedim sieviešu un vīriešu līdztiesībā 2006.-2010. gadam. Pēc dažām dienām, kad darbu sāks Apvienoto Nāciju Organizācijas Sieviešu stāvokļa 54. komisija, atzīmējot Pekinas 15. gadskārtu, Eiropas Parlaments turp sūtīs ļoti svarīgu delegāciju. Arī es tur būšu, un pirmo reizi tur būs arī Padomes priekšsēdētājs. Mēs abi uzstāsimies plenārsēdē. Manuprāt, arī tas ir ļoti spēcīgs simbols.
Tā būs iespēja starptautiskā līmenī novērtēt progresu, kas panākts 12 rīcības jomās, kuras tika noteiktas Pekinā, kā arī konstatēt, kāda nevienlīdzība joprojām pastāv, jo, lai gan ir gūti panākumi, joprojām ir daudz neatrisinātu jautājumu. Turklāt man jāatzīst, ka Eiropas Savienība ir un vienmēr būs nozīmīga Apvienoto Nāciju Organizācijas atbalstītāja gan attiecībā uz institucionālo mehānismu nepārtraukto reformu, gan arī saistībā ar dzimumu jautājumu struktūras izveidi Apvienoto Nāciju Organizācijā.
Arī runājot par attīstību, Eiropas Savienība ir ietekmīgs atbalstītājs, jo īpaši ņemot vērā Tūkstošgades attīstības mērķus, kas paredz būtisku vietu 50 % pilsoņu, kuri dod ieguldījumu šajā attīstībā visā pasaulē. Patiesi, visiem labi zināms, ka bez sievietēm nebūtu nekādas attīstības. Tāpēc vienlīdzīga attieksme vīriešu un sieviešu starpā ir horizontāla Komisijas politika, ko vada ne tikai attiecīgās jomas komisārs, bet arī citi komisāri savās atbildības jomās, proti, tajās jomās, kas saistītas ar politiskajām nostādnēm Eiropas Savienībā, kā arī tās ārpolitikā, jo īpaši sadarbības un attīstības politikā.
Mēs visi zinām, ka Pekinas Rīcības platformas izveide bija būtisks solis uz priekšu. Pēc šīs platformas pieņemšanas integrēta pieeja dzimumu līdztiesības nodrošināšanai izplatījās visā Eiropas Savienībā. Tāds bija Pekinas vēstījums. Sekas ir bijušas patiesi iespaidīgas, ņemot vērā to, ka visās dalībvalstīs līdztiesības politikas vairs nenozīmē tikai mērķtiecīgas darbības, bet kopš šī brīža tiek integrētas visās attiecīgajās politikas jomās.
Pekinas Rīcības platformas dēļ mums ir iespēja pārbaudīt, kāds ir progress līdztiesības jomā, izmantojot Padomes izstrādātos indikatorus lielākajai daļai rīcības jomu. Ir 12 rīcības jomas un deviņi indikatori. Esam lepni par gūtajiem rezultātiem, tomēr trīs indikatori ir vēl jāizstrādā, ko, manuprāt, Padome ir apņēmusies izdarīt, jo tā ir secinājusi, ka ir jāvirzās uz priekšu un jāizstrādā trūkstošie indikatori.
Pekinas Rīcības platformas 15. gadskārta. Zviedrijas prezidentūra ir novērtējusi to, kas ES darīts līdztiesības jomā. Padome ir pieņēmusi dažus secinājumus, un Parlaments prezentēs šos dokumentus, kas, protams, tiks iestrādāti visās citās politikas jomās, ko Eiropas Savienība izstrādās.
Nupat abi priekšsēdētāji pauda savu viedokli par "Eiropa 2020”. Ir tikai dabiski, ka šajā sistēmā, kas atkal iekustinās Eiropu, sievietēm būs īpaša loma, sevišķi tagad, kad aizvien mazāk cilvēku ir darbs. Patiesībā, mums arī nav izvēles: ekonomikas attīstīšanai ir nepieciešamas sievietes. Te vairs nav runas tikai par dzimumu līdztiesību, bet gan tikai un vienīgi par ekonomikas politiku. Tāpēc šajā sakarā mums nav citu iespēju. Ja vēlamies, lai Eiropa pārvar grūtības, mums ir nepieciešamas sievietes, un jaunie indikatori mums šajā ziņā palīdzēs. Augstā līmeņa grupā esam izstrādājuši darba programmu, ar kuras starpniecību varēsim pārraudzīt esošos indikatorus un radīt tos, kuru vēl trūkst. Šajā darbā mums, protams, palīdzēs arī Eiropas Dzimumu līdztiesības institūts, kas tāpat kā sanāksme Ņujorkā nākamnedēļ, jau atkal simboliski, tiks nodibināts Viļņā uz pastāvīgu laiku.
Priekšsēdētāja kungs, pēc atgriešanās no Ņujorkas es jūs apciemošu, lai apspriestu Komisijas stratēģiju līdztiesības jomā. Mēs to izdarīsim kopā. Mēs to izdarīsim 50 % iedzīvotāju, 50 % pilsoņu labā, un mums izdosies.
Christa Klaß
Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi! Pasaules Sieviešu konference, kas nākamnedēļ notiks Ņujorkā, nodrošinās mums iespēju visā pasaulē vērst sabiedrības uzmanību uz vīriešu un sieviešu līdztiesības jautājumu. Tādējādi mēs pakļausim savu pašreizējo nostāju rūpīgai pārbaudei, kurā tiks izvērtēts tas, ko esam panākuši, un tas, ko vēl vēlamies panākt. Pasaules Sieviešu konferencē, kas notika 1995. gada 15. jūnijā Pekinā, tikai pausts aicinājums vienlīdzībai, attīstībai un mieram, un tas joprojām ir viens no mūsu mērķiem, tostarp arī Eiropā.
Mēs turpinām virzīties uz priekšu, neaizmirstot par šo mērķi. Tomēr mums jāatzīst, ka ceļš nav viegls, tajā esam nokļuvuši sastrēgumos, esam saskārušies ar kavēkļiem un dažreiz esam attapušies arī vienvirziena ielā. Mums nemitīgi no jauna jānosprauž maršruts, neaizmirstot par galamērķi. Kāda sena vācu paruna māca, ka daudz ceļu ved uz Romu. Tāpēc, meklējot pareizo kopīgo taku, es aicinu ikvienu rast kopīgāku nostāju.
Dzimumu līdztiesības politiku nedrīkst pakļaut balsošanai, par ko pozitīvu balsi atdod ierobežots, piespiedu vairākums. Mana grupa atbalsta to, ka katram ir brīva izvēle lemt par šo jautājumu, tāpēc, Svensson kundze, mēs gribētu dalīto balsojumu. Līdztiesībai ir jākļūst par domāšanas veidu. Tam vajadzīgs jutīgums un pārliecināšanas spējas. Savā rezolūcijā Svensson kundze ir aizskārusi daudz vaļēju brūču. Vēl ir daudz neatrisinātu jautājumu, pie kuriem jāstrādā, un tie tika pieminēti: nekāda uz stereotipiem balstītu domāšana, vienāds atalgojums par tādu pašu darbu, nabadzība sieviešu vidū, vardarbība pret sievietēm un sabiedrības novecošanās, kas īpaši skar sievietes. Mūsuprāt, rezolūcijā svarīgāki ir šie jautājumi, tos mēs vēlamies risināt.
Nodoma paušana vien nelīdzēs. Daudzo rezolūciju, stratēģiju un paktu saraksts vien aizņem divas Svensson kundzes ziņojuma lapas. Manai grupai ir ļoti svarīgi, lai, runājot par līdztiesību, tiktu pieminēti gan vīrieši, gan sievietes - tā teikt, vienādi - un mēs ceram, ka Pekinas konferences turpinājuma rezultātā mēs panāksim labāku līdztiesību.
Zita Gurmai
S&D grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! 2010. gadā mēs atzīmējam Pekinas Rīcības platformas izveidošanas 15. gadadienu. Šis ir pārdomu brīdis, kad mums ir ne tikai jāizvērtē līdz šim panāktais, bet jārod jauni veidi to mērķu sasniegšanai, kas tika izvirzīti 1995. gadā.
Sākums bija pamudinošs: 1995. gadā visā pasaulē tika panākta vienošanās, saskaņā ar ko sievietes un vīrieši bija līdztiesīgi visos aspektos, tostarp politiskajā, ekonomiskajā, tiesiskajā un sociālajā. Tomēr, neraugoties uz šo vienošanos, tās rezultāti nav tik saviļņojoši. Daudzi Pekinas Rīcības platformas mērķi ne tuvu nav sasniegti. Daudzās valstīs sievietes joprojām nav pietiekami neatkarīgas, un nabadzībai ir visnotaļ sievišķīga seja.
Pat 21. gadsimtā, pat attīstītajās valstīs joprojām notiek debates par pamatjautājumiem, apšaubot tādas jau noteiktas tiesības, kā seksuālās un reproduktīvās veselības tiesības. Esmu ļoti gandarīta, ka Eiropas Parlaments neseko šādiem piemēriem, bet gan tieši pretēji, ievēro šīs pamattiesības. Neraugoties uz to, politiskās debates un konservatīvie uzbrukumu cilvēktiesībām ir satraucoši un skaidri norāda uz to, ka cīņa par sieviešu tiesībām ne tuvu nav beigusies.
Es neuzskatu, ka cilvēktiesību jomā var panākt kompromisu. Mums nav jāsamierinās ar zemāko kopsaucēju. Tāpēc, pēc dažām dienām dodoties uz Ņujorku, mums jādara viss iespējamais, lai visām sievietēm būtu vienādas tiesības un lai tās tiktu aizsargātas. Es personīgi to darīšu vadoties pēc saukļa "Mans ķermenis, manas tiesības”, tas mums jāpaziņo visām sievietēm visā pasaulē.
Antonyia Parvanova
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Raugoties atpakaļ uz to, kas ir sasniegts kopš deklarācijas un Rīcības platformas pieņemšanas Pekinā pirms 15 gadiem, nevar noliegt, ka darāmā vēl ir daudz. Mēs joprojām esam tālu no Pekinas stratēģisko mērķu sasniegšanas. Nevienlīdzība un dzimumu stereotipi pastāv visos pasaules reģionos, tostarp arī Eiropas Savienībā. Ja vēlamies šajā sakarā panākt progresu, ir jābūt ticamiem un salīdzināmiem Pekinas indikatoru datiem gan valstu, gan ES līmenī. Mums arī jāpārliecinās, ka šie indikatori tiek laicīgi uzraudzīti, lai mēs attiecīgi varētu aktualizēt ES dzimumu līdztiesības stratēģiju.
Šeit, Eiropā, ir vēl daudz neatrisinātu jautājumu.
Piemēram, situācija darba tirgū: mums ir jālikvidē darba samaksas atšķirības starp dzimumiem, vienlaikus novērtējot to, cik daudz sieviešu ieņem vadošos posteņus gan sabiedriskās, gan privātās organizācijās.
Runājot vairāk par sociāla rakstura apsvērumiem, sieviešu izslēgšana un nabadzība pastāv lielākoties nevienlīdzības un diskriminācijas dēļ. Nabadzība ir lielākais atsevišķais faktors, kas nosaka veselību. Nabadzības feminizācija būtiski ietekmē sieviešu psihisko un garīgo veselību.
Ar nabadzību, izslēgšanu un diskrimināciju saskaras arī sievietes no minoritāšu grupām. Viņu vajadzības lielākoties nav zināmas un tiek ignorētas, viņu balss nav dzirdama. Piemēram, romu sieviešu dzīves ilgums var būt pat par 10 gadiem īsāks nekā vairākumtautības sieviešu. Zīdaiņu mirstība ir trīs, četras reizes lielāka nekā vairākumtautības iedzīvotāju vidū.
Runājot par diskrimināciju, izslēgšanu un nabadzību, jāņem vērā arī sabiedrības novecošanās aspekts. Vīriešu un sieviešu dažādo dzīves ilgumu dēļ palielināsies ekonomiska un sociāla rakstura grūtības vientuļajām vecāka gadagājuma sievietēm. Šis ir jauns fenomens, kas ir ļoti svarīgs, rūpīgi izvērtējams un pareizi risināms.
Visbeidzot, komisāres kundze, es vēlos jūs mudināt ierosināt direktīvu par vardarbību pret sievietēm. Mēs visi jūs atbalstīsim.
Nicole Kiil-Nielsen
2006. gadā ANO apstiprināja, ka no klimata pārmaiņām visvairāk cieš visneaizsargātākās un nabadzīgākās iedzīvotāju grupas. Patiesībā, tieši sievietes veido lielāko abu šo kategoriju daļu.
Piemēram, Subsahāras Āfrikā sievietes jau patlaban tiek diskriminētas attiecībā uz zemes īpašumu pieejamību un pārvaldīšanas iespēju, bet pieaugošais sausuma izraisītais apstrādājamās zemes trūkums vēl vairāk samazina šo sieviešu iztikas līdzekļus.
Nesen veikts pētījums paredz, ka 2050. gadā miljards cilvēku būs aizbēguši no ekstrēmi bīstamām teritorijām. Šie klimata bēgļi ir spiesti meklēt patvērumu pagaidu uzturēšanās nometnēs, kā rezultātā viņu nodrošinājums būs mazāks, un tas savukārt palielina sieviešu apdraudējumu.
Tomēr mums jāatzīst, ka pēdējos 15 gados Eiropā nav izdots neviens tiesību akts vides jomā, kurā būtu ietverts dzimumu aspekts.
Tāpēc Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas vārdā es aicinu Eiropas Savienību un tās dalībvalstis integrēt sieviešu un vīriešu līdztiesības aspektu ikvienā vides ietekmes novērtējumā, tiesību aktā un politikā vides jomā.
Marina Yannakoudakis
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Pirms mazāk nekā 100 gadiem Apvienotajā Karalistē sievietēm piešķīra balsstiesības. Cīņa par sieviešu tiesībām nav nekas jauns, un es vēlos uzslavēt sieviešu organizācijas visā pasaulē, kuras joprojām cīnās par vīriešu un sieviešu līdztiesību.
Sievietes vēlas, lai viņām ir iespēja pieņemt patstāvīgu lēmumu karjeras vai ģimenes jomā: izvēlēties strādāt darbu, ko tradicionāli uzskata par vīriešu darbu, vai gluži tāpat, izvēlēties audzināt bērnus un kopt māju. Patiesībā mēs vienkārši vēlamies sievietēm dot neatkarību. Pārstāvēdami konservatīvo partiju, mēs ticam izvēlei un līdz ar to sieviešu elastīgumam un attiecīgi līdztiesībai.
Vai mēs netīšām nepadarām sievietes mazāk nodarbināmas, pieprasot, lai uzņēmumi garantē viņām tādas tiesības, kuras pašreizējā ekonomiskā klimata apstākļos tie nevar atļauties? Tāpat, vai mēs neliedzam sievietēm audzināt bērnus tikai tāpēc, ka sabiedrībā uzskatām, ka šāda nodarbe ir mazāk vērtīga nekā darbavieta?
Komisāre pamatoti teica - mums ir jāpalīdz sievietēm izkļūt no lejupslīdes un atgriezties darbā. Manuprāt, darba vietas ir jānodrošina arī mazajos uzņēmumos, jo tas mums palīdzēs sasniegt šo mērķi. Izdodot pārāk daudz tiesību aktu, mēs riskējam ar to, ka mazie uzņēmumi tiks likvidēti, un tādējādi tiks ierobežotas tās nelielās iespējas, par kurām cīnāmies sieviešu labā un attiecīgi arī līdztiesība, ko viņas ir pelnījušas.
Mara Bizzotto
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Zviedrijas prezidentūras ziņojumā par Pekinu nav nekādas informācijas par to sieviešu situāciju Eiropā, kas nav no rietumiem. Tāpēc jāsaka, ka vai nu problēmas nav, vai arī mēs to nevēlamies redzēt. Tomēr sieviešu musulmaņu situācija pasaulē, tostarp arī Eiropā, ir traģiska.
Rietumu feminisms ir saskāries ar identitātes krīzi tāpēc, ka sakarā ar tiekšanos pēc multikulturālisma ļoti daudzi izvairās risināt jautājumus, kas ir daudzu musulmaniešu piedzīvoto cīņu pamatā gan Eiropā, gan pasaulē.
Aizmirsīsim par multikulturālismu un politisko korektumu, pieņemsim jauno izaicinājumu: tagad, ne vēlām, gan Eiropas vīriešiem, gan sievietēm ir jāpalīdz musulmanietēm Eiropā cīnīties par emancipāciju, un tādā veidā jāatbalsta arī visas tās kustības pasaulē, kuras cīnās pret islāma fundamentālismu.
Vai esam gatavi cīnīties par to, lai Eiropā sievietes netiktu pakļautas garīgās nāves simbolam - burkai? Vai esam gatavi runāt par bēdīgajiem apstākļiem, kādos sievietes dzīvo musulmaņu kopienās Eiropā?
Ja klusēšanas vietā mēs uzsāksim debates par šiem jautājumiem, tad spēsim atbalstīt sieviešu atbrīvošanu no islāma apspiestības visā pasaulē.
Edit Bauer
(HU) Kopš Pekinas Platformas pieņemšanas ir pagājuši 15 gadi, un mums acīmredzot vajadzētu spēt runāt par daudziem jautājumiem. Tomēr es labprātāk runātu par mūsu uzdevumu. Mūsu rīcībā ir tikai viens līdzeklis, proti, likumdošana. Šajos 15 gados ir noticis daudz gan dalībvalstu, gan Eiropas Savienības līmenī; ir sperti nozīmīgi soļi, galvenokārt saistībā ar diskriminācijas novēršanas likumu pieņemšanu. Tas deva nozīmīgu iespēju veicināt vienlīdzīgu iespēju ieviešanu. Jāatzīst, ka mēs nevaram būt apmierināti ar Kopienas tiesību aktiem, un bieži vien arī ar dalībvalstu tiesību aktiem, jo nereti redzam, cik neefektīvi ir šie regulējumi. Bieži vien pēc likuma stāšanās spēkā situācija mainās tikai nedaudz. Piemēram, varam minēt darba samaksas atšķirības starp sievietēm un vīriešiem. Jau vairāk nekā 30 gadus likums aizliedz dzimumu diskrimināciju, tomēr šīs atšķirības pēdējo 10 gadu laikā ir tik tikko mainījušās, dažkārt pat liecinot par pieaugošu tendenci.
Šo tiesību izmantošana ir īpaša problēma, jo iegūt tiesisko aizsardzību bieži vien ir ļoti dārgi un sarežģīti. Iestādēm, kuru uzdevums ir rūpēties par vienlīdzīgas attieksmes ievērošanu un diskriminācijas novēršanas tiesību aktu īstenošanu dalībvalstīs, bieži vien trūkst vajadzīgo instrumentu, un sakarā ar resursu trūkumu, tās spēj tikai sniegt informāciju un konsultācijas. Cerams, ka šogad mums būs iespēja izvērtēt šeit izstrādāto un pieņemto lēmumu efektivitāti. Protams, tiesību aktu izdošana nevar atrisināt visu. Ir grūti mainīt stereotipus, tomēr mums jāatzīst, ka tas, vai mūsu likumi būs efektīvi, ir atkarīgs no tā, vai tādi būsim mēs paši. Noslēgumā teikšu vienu: reizi pa reizei ir vērts atskatīties uz noieto ceļu, tomēr mums jābūt pārliecinātiem arī par mūsu virzību uz priekšu. Mēs ceram uz pārformulēto stratēģiju 2020. gadam, kā arī uz vienlīdzīgu iespēju stratēģijas pārformulēšanu.
Edite Estrela
(PT) Man bija prieks jūsos klausīties. Jūs pavēstījāt pozitīvas ziņas un apliecinājāt savu vēlmi rīkoties. Patiesi, darāmā ir ļoti daudz, jo 15 gadus pēc Pekinas mēs redzam, ka panākumi diemžēl nav pārāk lieli. Ne tikai nabadzības seja joprojām ir sievišķīga, bet tāda seja ir arī analfabētismam, bezdarbam un zemai darba algai. Joprojām pastāv diskriminācija izglītībā un veselības aprūpē. Sievietes ir galvenie cilvēku tirdzniecības, kā arī fiziskās, seksuālās un psiholoģiskās vardarbības upuri. Sievietes ir maz pārstāvētas politikā un uzņēmumu valdēs jeb, citiem vārdiem sakot, viņas tiek izslēgtas no politisko un ekonomisko lēmumu pieņemšanas.
Mēs zinām arī to, ka, lai garantētu adekvātu un efektīvu līdztiesības politiku, diagnostikai ir jābūt ticamai, tās pamatā jābūt salīdzināmiem statistikas datiem, kas sadalīti pa dzimumiem. Lūk, tas ir vajadzīgs, lai mēs spētu veikt pareizu diagnostiku un pēc tam īstenot pareizos pasākumus.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Vēlos teikt, ka neesmu ieradusies Parlamentā, lai uzslavētu jauno Spānijas aborta likumu.
Manas bažas ir saistītas ar cilvēku dzīvību, īpaši ar to sieviešu dzīvību, kuras esmu ieradusies aizstāvēt un kuru dzīvības ir apdraudētas ar dzimumu saistītās vardarbības dēļ, un es esmu ieradusies šeit, lai piedāvātu viņām telpu, kurā viņas varētu dzīvot brīvi un droši.
Parlamenta 2006. gada 2. februāra rezolūcijā teikts, ka dalībvalstīm ir jāpieņem nulles tolerance visai vardarbībai pret sievietēm, kā arī jāveic nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu labāku upuru aizsardzību.
Šajā Parlamentā pieņemtā Stokholmas programma izveidoja telpu, kurā valda brīvība, drošība un tiesiskums visiem Eiropas pilsoņiem, turklāt tika uzskatīts, ka šīs programmas prioritāte ir ar dzimumu saistītās vardarbības izskaušana. Tas atspoguļoja arī manu lūgumu Spānijas prezidentūrai tās mandāta laikā pieņemt Eiropas aizsardzības rīkojumu ar dzimumu saistītās vardarbības upuriem, lai nodrošinātu to, ka šo noziegumu upuriem ir pieejama vienāda aizsardzība visās dalībvalstīs.
Eiropā, kurā nav robežu, arī cīņai pret vardarbību, kas saistīta ar dzimumu, jābūt bez robežām, un dalībvalstīm ir jāsaskaņo tiesību akti, lai cīņā pret sliktu izturēšanos pret sievietēm tiktu pārvarēti likumdošanas šķēršļi un mēs beidzot varētu aizsargāt sieviešu un viņu bērnu dzīvības vismaz Eiropas Savienībā.
Tāpēc es lūdzu Komisiju un Padomi darīt visu iespējamo un nepieciešamo, lai tiktu pieņemts Eiropas aizsardzības rīkojums upuriem, kas ir ļoti efektīvs instruments, lai tie, kuri neciena sievietes un viņu tiesības dzīvot brīvi un droši, nepaliek nesodīti.
Iratxe García Pérez
(ES) Priekšsēdētāja kungs! ... (tehnisku iemeslu dēļ runas sākums nav pieejams) ... 30 000 sieviešu pauda vienprātību un vienojās idejās un plānos attiecībā uz virzīšanos pretī taisnīgākai un vienlīdzīgākai sabiedrībai. Viņas bija no dažādām vietām un pārstāvēja visdažādākās ideoloģijas un kultūras, tomēr visas bija vienotas cīņā par to, lai tiktu atzītas tiesības uz līdztiesību un taisnīgumu, lai sievietes varētu piedalīties sociālajā un politiskajā dzīvē, lai pienākumi tiktu sadalīti, lai sievietēm būtu tiesības uz seksuālo un reproduktīvo veselību.
Šodien šie mērķi ir klātesošāki kā jebkad, tāpēc darāmā vēl ir ļoti daudz. Tādēļ šajā rezolūcijā apskatīti tādi būtiski jautājumi, kā nepieciešamība Eiropas Komisijai izstrādāt darba programmas pārraudzības stratēģiju, cieša saikne ar Pekinas platformu un dzimumu līdztiesības politikas veicināšana, neaizmirstot arī par dzimumu aspektu likumdošanas procesā.
Ir svarīgi neaizmirst, ka mūsdienās attiecībā uz līdztiesības politiku Eiropa var būt atskaites punkts visai pasaulei, tomēr strādājot un cenšoties gūt panākumus, mēs nedrīkstam aizmirst arī par visām tām sievietēm, kuras dzīvo ārpus Eiropas un kurām nav nekādu pamattiesību.
Viņu, kā arī visu Eiropas sieviešu labā, mums ir jāstrādā cītīgāk.
Mariya Nedelcheva
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi! Vēlos apsveikt Svensson kundzi sakarā ar šīs rezolūcijas sagatavošanu par Apvienoto Nāciju Organizācijas rīcības platformu dzimumu līdztiesības jomā.
Nevienlīdzība vīriešu un sieviešu starpā līdz pat šai dienai pastāv daudzās jomās. Es runāju par nodarbinātības jomu, kurā pastāv manāmas kliedzošas atšķirības darba samaksā vīriešiem un sievietēm un joprojām ir grūti savienot ģimenes dzīvi un karjeru. Šādu gadījumu ir daudz.
Lai gan ir bijuši centieni izskaust nevienlīdzību vīriešu un sieviešu starpā, neviens no Pekina +15 Rīcības platformas mērķiem nav pilnībā sasniegts. Nav runa par to, ka ir atkārtoti jānosaka mērķi, mēs visi tos labi zinām. Tā vietā mums ir jāpārdomā pasākumi, ar kuriem cenšamies sasniegt iecerētos mērķus.
Tāpēc, manuprāt, ir būtiski, ka Eiropas Savienība savu stratēģiju nosaka Apvienoto Nāciju Organizācijas rīcības platformas mērķu ietvarā, lielāko uzmanību pievēršot trim galvenajām jomām. Mūsu stratēģijai jābūt īstermiņa, vidējā termiņa un ilgtermiņa mērķiem.
Īstermiņā ir rūpīgi jāpārbauda visas jutīgās zonas, ņemot vērā ekonomisko un finanšu krīzi. Ir jānosaka precīzi indikatori, kas mums ļautu novērtēt un izmērīt krīzes ietekmi uz sieviešu nodarbinātību un ekonomisko situāciju. Šajos indikatoros galvenokārt jāņem vērā ekonomiskais, sociālais un vides aspekts.
Vidējā termiņā runa ir par pieejamo statistikas datu regulāru pārraudzību un aktualizēšanu valstu līmenī. Tāpēc ir regulāri jāizvērtē tie indikatori, kas jau izstrādāti Pekinas Rīcības platformā, tādējādi pārbaudot politiskā, ekonomiskā un sociālā konteksta atbilstību. Ņemot vērā šos divus aspektus, Eiropas līmenī būs mūsu kopējo mērķu sasniegšanai nepieciešamā saskanība.
Visbeidzot ilgtermiņā mums ir jānodrošina ne tikai dzimumu līdztiesības politikas integrēšana, bet arī labas prakses apmaiņa dalībvalstu starpā un, protams, jānodrošina tas, ka Eiropas Komisijas ceļvedis atbilst veiktajam progresam.
Pieņemot šādu trīs līmeņu struktūru, mēs ievērojami palielināsim iespējas beidzot sasniegt mūsu galveno mērķi.
Silvia Costa
(IT) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, dāmas un kungi! Šogad Platformu Pekina +15 apdraud finanšu krīze, kā arī krīze ekonomikā un nodarbinātības jomā, kas negatīvi ietekmē dzīves un darba apstākļus miljoniem sieviešu visā Eiropā un pasaulē, bet vienlaikus var dot arī iespēju pārskatīt attīstības modeļus, darba tirgus organizāciju un sociālo politiku.
Padarot Pekina +15 mērķus stingrākus, Eiropas Savienībai sieviešu vārdā par prioritāti jāizvirza tāda politika, kurā paredz vides resursu un kredītu pieejamību, tostarp nodrošinot mikrofinanšu līdzekļus; līdzsvaru starp ģimenes dzīvi un darbu, tostarp pieņemot direktīvu par bērnu kopšanas atvaļinājumu; apmācības politiku un atvieglojumus uzņēmumiem, kas pieņem darbā jauniešus un sievietes; kā arī cīņu pret cilvēku tirdzniecību, pieņemot jaunu direktīvu, kuras pamatā, cerams, būs rezolūcija, kas tiks pieņemta Strasbūras sesijas pēdējās daļas laikā.
Galvenokārt, sadarbības veicināšanas uzmanības centrā attīstības jomā jābūt sieviešu neatkarībai nabadzīgajās valstīs, jo īpaši Āfrikas valstīs, tādējādi radot iespēju izveidot Eiropas-Āfrikas sieviešu aliansi.
Būtu labi - es vēršos pie komisāres kundzes un priekšsēdētāja kunga -, ja Eiropas delegācija Ņujorkā veicinātu un gūtu atbalstu kampaņai par Nobela miera prēmijas piešķiršanu sievietēm Āfrikā, ko simboliski pārstāvētu to asociāciju vadītāji, kuras aktīvi darbojas konfliktu un nabadzības visvairāk skartajās valstīs.
Sylvie Guillaume
(FR) Šodien, 15 gadus pēc Pekinā notikušās Ceturtās Pasaules sieviešu konferences, mēs debatējam par vīriešu un sieviešu līdztiesību, kā arī atzīmējam Eiropas gadu cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību.
Es gribētu šīs divas lietas sasaistīt, jo tā ir tiesa, ka tieši sievietes joprojām cieš visvairāk no nodarbinātības nestabilitātes. Piemēram, Francijā, 80 % no nepilnas slodzes darbiniekiem ir sievietes, kas strādā nedrošu un slikti apmaksātu darbu. Astoņdesmit procenti sieviešu pelna mazāk par minimālo mēnešalgu, kas nozīmē to, ka arī viņu pensiju apjoms būs tuvu iztikas minimumam. Jāpiebilst, ka joprojām pastāv lielas atšķirības darba samaksā sievietēm un vīriešiem.
Tāpēc, līdz zināmai pakāpei dzimumu līdztiesība ir tikai teorētiska, un sievietes, kurām turklāt joprojām jāveic daudz pienākumu arī ģimenē, dažreiz ir spiestas strādāt vairākus darbus pie vairākiem darba devējiem, bet vienalga pelna mazāk nekā vīrieši.
Tāpēc mums obligāti jāīsteno tādas valstu politikas, kas paredzētas tieši šādas nevienlīdzības izskaušanai gan darba tirgū, gan ģimenē, kā arī tādas sociālās nodrošināšanas programmas, kas spēj aktīvi reaģēt uz sieviešu vajadzībām. Ja šādi pasākumi netiks ieviesti, Pekinā izvirzītie mērķi paliks tikai utopija.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Dzimumu līdztiesības princips Eiropas Savienībai ir ļoti nozīmīgs, lai tā varētu īstenot izaugsmes, nodarbinātības un sociālās kohēzijas mērķus. Eiropas Savienība, ieviešot Pekinas platformu, ir guvusi lielus panākumus, tomēr mēs nevaram būt pilnībā apmierināti ar pašreizējo situāciju. Ziņojums par Pekinas platformas ieviešanu liecina, ka Eiropas Savienībā izvirzītie mērķi vēl nav sasniegti. Ir svarīgi, ka Pekinas indikatori tiek izmantoti dzimumu līdztiesības aspekta iestrādei nacionālajās reformu programmās, kā arī valstu ziņojumos par sociālo nodrošinājumu un sociālo iekļaušanu. Gan nacionālajā, gan ES līmenī joprojām trūkst pietiekami ticamu un salīdzināmu datu, kas nepieciešami, lai noteiktu sociālos indikatorus, tostarp nabadzību sieviešu starpā, vardarbību pret sievietēm un institucionālos mehānismus. Viens no Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta uzdevumiem ir apstrādāt salīdzināmus datus. Institūta darba programmā izvirzītajiem mērķiem jābūt tādiem, ar kuru palīdzību var ieviest Pekinā izstrādātos indikatorus. Esmu pārliecināta, ka ekonomiskās lejupslīdes laikā institucionālie mehānismi dzimumu līdztiesības jomā ir jāpadara spēcīgāki.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētāja kungs! Es pateicos kolēģiem par viņu devumu šajās debatēs.
Nesen uzrunāju augsta līmeņa grupu valsts dienestā, sievietes, kuras darbā bija sasniegušas virsotni un raizējās par to, kurp attīstīties tālāk. Es gribētu šīs debates pavērst citā virzienā, jo, manuprāt, mēs pārāk daudz runājam par to, kā mudināt sievietes strādāt labākās profesijās, bet nepadomājam, kāpēc ir tādas profesijas, kurās vīrieši netiek nodarbināti. Galvenais iemesls ir šādu profesiju zemā apmaksa un es teikšu pavisam vienkārši - mēs maksājam nepietiekami tiem, kas veic tīrīšanas darbus, proti, to darbu, ko neviens negrib darīt. Varbūt, ja mēs izvērtēju, kā tiek sadalīta samaksa šādās profesijās, mēs panāktu līdztiesību šajā līmenī un, iespējams, arī otrā līmenī. Manuprāt, ja vēlamies panākt īstu dzimumu līdztiesību, tad mums ir jārunā par šiem jautājumiem.
Manuprāt, Spānijas prezidentūra ir īpaši noraizējusies par, piemēram, sieviešu lomu lauksaimniecībā. Arī šajā jomā sievietēm ir ļoti liela nozīme, bet tā netiek atzīta un novērtēta, kaut gan tas ir ļoti svarīgs aspekts attiecībā uz gaidāmajām reformām lauksaimniecības politikā.
Vēlos pieminēt vēl divus aspektus. Šajās debatēs uzstājas daudz sieviešu, bet mums vajadzētu būt godīgām pret sevi un pajautāt sev, cik daudzām no mums ir apgādājami bērni. Vai mēs varētu atrasties šeit, ja mums tādi būtu? Jā, bet tikai tāpēc, ka mēs nopelnām daudz vairāk naudas nekā tie, kas nevar sekot citu piemēram.
Visbeidzot izteiksim atzinību Irānas sievietēm. Vakar mums par viņām stāstīja, un, manuprāt, šim Parlamentam šajās debatēs vajadzētu izteikt atzinību par viņu cīņu un vēlēt viņām visu to labāko.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Vienlīdzīgas iespējas vīriešiem un sievietēm ir Eiropas Savienības pamatprincips, ko sargā Kopienas tiesību akti. 2009. gadā 24 % valstu parlamentu locekļu bija sievietes, valstu valdībās - 26 %, savukārt Eiropas uzņēmumos 33 % vadītāju bija sievietes un Eiropas valstu augstskolās - 18 % profesoru. Vēlos pieminēt arī to, ka 81,3 % jaunu sieviešu ir ieguvušas vismaz vidējo izglītību, savukārt 59 % visu augstskolu beidzēju Eiropas Savienībā ir sievietes.
Eiropas Savienības izaugsmes un nodarbinātības stratēģijas mērķis bija nodrošināt to, ka līdz 2010. gadam sieviešu nodarbinātības līmenis ir 60 %. Tomēr galvenais iemesls sieviešu nabadzībai ir vientuļo vecāku ģimenes, kurās vienīgais vecāks ir sieviete. Es uzskatu, ka mums ir jāgarantē sievietēm vienlīdzīgas iespējas viņu karjeras attīstīšanai un plānošanai, kā arī jānodrošina tādi apstākļi, kuros viņas var līdzsvarot savu personīgo, profesionālu un ģimenes dzīvi. Šajā sakarā vēlos uzsvērt bērnu aprūpes iespēju nozīmi. Mūsu mērķis ir nodrošināt to, ka 30 % bērnu vecumā līdz trim gadiem var reģistrēties un saņemt aprūpes pakalpojumus, kas paredzēti šāda vecuma bērniem.
Ilda Figueiredo
(PT) Tuvojoties Starptautiskās sieviešu dienas svinībām, simtgades atceres svinībām un 15 gadu atzīmēšanai kopš Pekinas Rīcības platformas apstiprināšanas, mēs redzam, ka sievietes joprojām saskaras ar nopietnām problēmām, jo viņas ir tās, kas joprojām cieš no nestabila darba, bezdarba, pieaugošās nevienlīdzības, kapitālisma krīzes, kā arī vardarbības sabiedrībā, darbā un ģimenē. Nabadzībai ir sievišķīga seja, tostarp arī Eiropas Savienībā, kurā lielākā daļa no tiem 85 miljoniem cilvēku, kas dzīvo nabadzībā, ir sievietes. Tāpēc mēs ne tikai atbalstām rezolūciju, ko pieņēma Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komiteja, bet arī ceram, ka to atbalstīs šā Parlamenta vairākums, tostarp arī punktu, kurā uzsvērts, ka seksuālā un reproduktīvā veselība un tiesības ir neatņemama sieviešu tiesību daļa, un kurā teikts, ka jādara vairāk, lai uzlabotu sieviešu reproduktīvās tiesības un veselību gan Eiropā, gan pasaulē.
Ir pienācis laiks izskaust nevienlīdzību un lauzt stereotipus, un par prioritāti izvirzīt vienlīdzīgas sieviešu un vīriešu tiesības sociālajā attīstībā.
Corina Creţu
(RO) Viena no rīcības jomām, ko 1995. gadā noteica Pekinas Rīcības platformā, bija vardarbības pret sievietēm izskaušana. Kopš šīs vēsturiskās ANO konferences ir pagājuši piecpadsmit gadi, tomēr, novērtējot centienus uzlabot sieviešu situāciju pasaulē, ir jāviļas. Gadu gaitā ir pieņemtas vairākas programmas, tomēr tās diemžēl nav kļuvušas par realitāti, nemaz nerunājot par Tūkstošgades Attīstības mērķiem, kas ietver arī dzimumu līdztiesības veicināšanu. Diemžēl vardarbība ģimenē, izvarošana kā kara ierocis, dzimumorgānu sakropļošana, piespiedu laulības, cilvēku tirdzniecība vai seksuālā verdzība joprojām ir murgs, kas iznīcina miljoniem sieviešu dzīvi visā pasaulē.
Es uzskatu, ka mēs nevaram runāt par panākumiem, ja vien Eiropas Savienība vēl vairāk neiesaistās šajā darbā. Mums nepieciešama visaptveroša stratēģija, kuras mērķis ir risināt tādus jautājumus kā nabadzība, izglītības un informācijas trūkums, nesodāmība, bruņoti konflikti un cilvēku tirdzniecība prostitūcijas nolūkā. Manuprāt, mēs nedrīkstam aizmirst to, ka vardarbība pret sievietēm, pirms tā kļūst par ļaunuma sakni, ir sekas dažādiem faktoriem, kas izskaujami vienotākā un stingrākā rīcībā.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Pekinas Rīcības platformā ir kāds sarkans pavediens, proti, nediskriminācija. Tas ir ļoti labi. Attieksmei pret sievieti nav jābūt sliktākai par attieksmi pret vīrieti, ja vien tam nav labs un pamatots iemesls.
Tomēr es neuzskatu, ka sieviešu kvotas, jeb t. s. "pozitīvā” diskriminācija, ir saprātīga pieeja šā jautājuma risināšanai. Galvenajam kritērijam ir jābūt prasmēm, nevis dzimumam. Tāpēc es asi iebilstu pret sieviešu kvotu ieviešanu Eiropas Komisijas iecelšanās. Mums vajadzētu nevis spriest par kvotām, bet gan pievērst uzmanību tām sievietēm, kas tiek apspiestas un diskriminētas.
Mēs pieļaujam, ka Eiropā musulmanietes turpina dzīvot tādā kā paralēlā sabiedrībā, kurā vardarbība pret sievieti un citas apspiešanas formas piederas pie ikdienas. Mēs pieļaujam, ka musulmanietēm Eiropā nav nekādas brīvības pieņemt lēmumus daudzās savas dzīves jomās, sākot ar apģērbu un beidzot ar izglītības un profesijas izvēli, vai vīra izvēli. Sieviešu tiesību kampaņas dalībnieki no islāma valstīm vēršas pie mums, cerot, ka šeit kaut kas tiks darīts. Kur tad ir tā cilvēktiesību Eiropa, kad mums tā vajadzīga?
Tāpēc es uzskatu, ka mums ir jāpārtrauc šīs mākslīgās apspriedes par kvotām un tā vietā jācīnās pret milzīgo diskrimināciju, kas, slēpjoties zem reliģiskās brīvības aizsega, Eiropā pastāv ik dienas - tai tiešām nav vietas mūsu uz vērtībām orientētajā kopienā.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Ja šeit nebūtu iepriekšējā runātāja, jūs un ministres kundzes, tad mēs būtu tikai tāda sieviešu grupa, kas spriež par to, kā uzlabot dzimumu līdztiesību. Tā neapšaubāmi ir viena no lielākajām mūsdienu sabiedrības un modernā laikmeta problēmām, un es piekrītu Svensson kundzei, ka visos līmeņos ir jākoordinē darbības.
Eiropā ne tikai pastāv dzimumu nevienlīdzības problēma, bet trūkst arī kvalitatīvu, pa dzimumiem sadalītas izstrādāto indikatoru rezolūcijas, piemēram, tādās jomās kā nabadzība sieviešu vidū, vardarbība pret sievietēm vai sieviešu cilvēktiesības. Tāpēc Komisijai vajadzētu Eiropas Kopienu Statistikas birojam dot uzdevumu izstrādāt saikni salīdzināmo datu vai dalībvalstu iesniegto datu apkopošanas koordinācijai, un vienlaikus Komisijai vajadzētu piespiest dalībvalstis aktīvi sadarboties ar Statistikas biroju.
Tomēr neraugoties uz to, ES joprojām ir līdere dzimumu līdztiesības jomā pasaulē un, manuprāt, mums vajadzētu arī pārējai pasaulei piedāvāt savus ES labas prakses piemērus. Nākamajā sarunu raundā mums vajadzētu runāt arī par gūtajiem panākumiem. Es uzskatu, ka pēc pieciem gadiem, kad atzīmēsim Pekinas divdesmit gadu jubileju, mums vajadzētu spēt priecāties par lielāku panākumu gūšanu attiecībā uz dzimumu nevienlīdzības izskaušanā pasaulē.
Angelika Werthmann
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Dzimumu līdztiesība ir ES pamatprincips. Tas minēts līgumos, tīmekļa vietnēs, kā arī tiek bieži un daudzviet citēts. Tāpēc ir pamatoti jautāt, kāpēc mēs joprojām par to runājam. Pavisam vienkārši, daudzās jomās līdztiesība netiek īstenota. Es ar nepacietību gaidu to dienu, kad mums vairs nevajadzēs runāt par šo tematu un dzimumu līdztiesības princips beidzot būs realizēts sociālajā jomā.
Diego López Garrido
Priekšsēdētāja kungs! Es piekrītu visiem runātājiem, izņemot Obermayr kungam, kuram gadījuma pēc es piekrītu tikai daļēji.
Man jāatzīst, ka Parlamenta deputātu-sieviešu runas ir tādas jaunas fāzes izpausme, kas patlaban sākas Eiropas Savienībā, tostarp dzimumu līdztiesības jomā.
Dzimumu līdztiesība neattiecas tikai uz sievietēm; tā dod labumu arī vīriešiem. Dzimumu līdztiesība ir nozīmīgs kopesamības princips. Tāpēc es uzskatīju, ka šodien uzstāsies gan sievietes, gan vīrieši, jo tas dod labumu mums visiem, ne tikai sievietēm, un, manuprāt, Eiropas Savienība ir paudusi ļoti prātīgu apņemšanos dzimumu līdztiesības jomā.
Tā to ir paudusi arī Līguma par Eiropas Savienību 2. pantā, kur pirmo reizi primārā tiesību aktā minēts princips par līdztiesību starp vīriešiem un sievietēm; šā līguma 3. pantā; Līguma par Eiropas Savienības darbību 8. pantā, kurā teikts, ka visās Eiropas Savienības politikās jāņem vērā dzimumu līdztiesības princips. Tas nozīmē visās politikās: citiem vārdiem sakot, šie līgumi nosaka, ka visu Eiropas politiku pamatā ir jābūt dzimumu līdztiesības principam, un tas ir kļuvis par Eiropas Savienības politiskās programmas galveno principu. Tagad mums praksē ir jāievieš šis mandāts, kas mums piešķirts Līgumā par Eiropas Savienību.
To vēlas izdarīt Spānijas prezidentūra un Eiropas Savienības Padome, un mēs esam pārliecināti, ka arī Komisija ar mums sadarbosies.
Vakar mēs ar Komisiju tikāmies Madridē. Tur bija arī komisāre V. Reding, un mēs esam pārliecināti, ka ar Komisiju izveidosies cieša sadarbība mūsu mērķu sasniegšanai dzimumu līdztiesības jomā, lai tie kļūtu par realitāti šīs prezidentūras laikā.
Sākumā pieminēšu tikai kādu pavisam drīzu notikumu - 8. marts būs nozīmīga diena, jo tā ir Starptautiskā sieviešu diena, kad Eiropas Parlaments Strasbūrā runās par Sieviešu hartu. Šajā pašā dienā arī Nodarbinātības, sociālās politikas, veselības un patērētāju tiesību aizsardzības padome pārrunās līdztiesības ideju saistībā ar sociālo kohēziju, kas arī ir Eiropas Savienības princips, dzimumu līdztiesība saistībā ar sociālo kohēziju un vardarbības izskaušana.
Jūsu runās visbiežāk minētais temats, iespējams, bija nepieciešamība izskaust ar dzimumu saistīto vardarbību, kas ir lielākais posts mūsu sabiedrībā, mūsu ļaunākajā sabiedrībā: vardarbība pret sievietēm.
Esmu pārliecināts, ka aizsardzības rīkojums pret vardarbību, kas saistīta ar dzimumu, būs viens no panākumiem, jo mums jāredz, kādus panākumus gūsim nākamo mēnešu laikā. Es teikšu vēlreiz, šajā jomā mēs ceram uz sadarbību ar Komisiju un Eiropas Parlamentu.
Viviane Reding
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs! Līdztiesības direktīvas tika aizsāktas 20. gs. 70. gados, un kopš tā laika daudzas direktīvas ir ne tikai izmainījušas dalībvalstu likumus - tolaik dalībvalstīs nebija likumu -, bet ir arī tos dalībvalstīs radījušas, likumus par vīriešu un sieviešu līdztiesību visos sabiedrības līmeņos. Tomēr, jums taisnība, mūsu likumi ir labi, bet tie netiek ieviesti praksē. Es uzskatu, ka pirmā lieta, kas mums jādara, ir nevis jāizstrādā jauni likumi, bet gan jānodrošina, ka sabiedrībā de facto tiek īstenoti jau izdotie likumi.
Es sapņoju par tādiem laikiem, kad šajā Parlamentā notiks debates, kurās 50 % runātāju būs vīrieši, bet otri 50 % - sievietes. Es sapņoju par laikiem, kad Starptautiskā sieviešu diena vairs nebūs vajadzīga, jo problēmu arī nebūs. Ir jauki sapņot, prakse ir pieejama un mums ir jārīkojas. Tāpēc es no sirds pateicos Spānijas prezidentūrai, kas sieviešu jautājumu ir iekļāvusi prioritāšu saraksta augšgalā.
Tāpat kā mani kolēģi Komisijā esmu apņēmusies panākt dzimumu līdztiesības aspekta integrēšanu visās politiskajās nostādnēs, kuras izstrādāsim. Es un mans kolēģis Andor kungs, kurš ir atbildīgs par nodarbinātības jomu, parūpēsimies par to, lai tas tiktu praktiski ieviests programmā 2020. gadam.
Attiecībā uz pārējiem aspektiem, kā jau esmu teikusi, es strādāšu kopā ar Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komiteju jaunās līdztiesības stratēģijas izstrādē, prioritāri apskatot tādus jautājumus kā atšķirības samaksā par darbu dzimuma dēļ un sievietes lēmumu pieņemšanā, jo tās ir reālas strukturāla rakstura problēmas, kas ir jārisina. Tomēr ir arī tādi būtiski jautājumi, kas saistīti ar sabiedrību, tāpēc jārisina sadarbībā ar sieviešu organizācijām un dalībvalstu ministriem, kā arī izmantojot valstu tiesību aktus un eirolikumus, un, protams, ir arī jautājums par vardarbību pret sievietēm. Manuprāt, tas viss būs mūsu vadītā darba prioritāte.
Tomēr, dāmas, man šķiet, ka tad, kad jūsu spēcīgā delegācija dosies uz Ņujorku, lai piedalītos Pekinas platformas 15 gadu svinībās, mums jābūt lepniem, jo pēdējos 15 gados esam sasnieguši ļoti daudz. Labi, mēs vēl neesam piepildījuši savus sapņus, tomēr esam daudz panākuši, un, izmantojot šo pieredzi, mēs varam palīdzēt sievietēm citos kontinentos. Par to tiks runāts arī Ņujorkas sanāksmē. Tajā neapspriedīs tikai to, ko ir sasniegušas Eiropas sievietes, bet runās arī par to, kā Eiropas sievietes, Eiropas politikas un attīstības politikas var palīdzēt sievietēm citos kontinentos.
Es arī uzskatu, ka īsto būtību šajā ziņā pauž Pamattiesību harta, kas ir brīnišķīgs dokuments, kuru vajadzētu izlasīt katram bērnam Eiropas skolās un ar kuru vajadzētu strādāt katram studentam Eiropas augstskolās, proti, tajā teikts, ka starp vīriešiem un sievietēm nav atšķirību. Viņi ir vienlīdzīgi, un mūsu uzdevums ir iestāties par šā būtiskā principa ievērošanu dalībvalstu likumu piemērošanā. Šī nav vienīgā vieta, kur mums uzstāties; mums jārunā arī dalībvalstīs un jānorāda uz tām problēmām, kuras rodas un netiek risinātas; mēs nedrīkstam klusēt līdz brīdim, kad būsim atrisinājuši problēmu.
Es aicinu ikvienu vīrieti šajā Parlamentā. Lūdzu, apvienojiet savas balsis ar sieviešu balsīm.
Priekšsēdētājs
Šo debašu noslēgumā esmu saņēmis vienu rezolūcijas priekšlikumu, kas iesniegts saskaņā ar Reglamenta 115. panta 5. punktu.
Debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks rīt plkst. 11.30.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Vasilica Viorica Dăncilă  
Apvienoto Nāciju Organizācija ieviesa Starptautisko dienu vardarbības pret sievietēm izskaušanai, ko visa pasaule katru gadu atzīmē 25. novembrī. Šis fenomens ir ļoti izplatīts, un 45 % sieviešu Eiropā cieš no dažādu veidu vardarbības. Pasaules mērogā katra trešā sieviete ir sista, pakļauta piespiedu dzimumaktam vai tikusi ļaunprātīgi izmantota citā veidā. Šis fenomens izpaužas ne tikai kā vardarbība ģimenē pret sievietēm un meitenēm, bet arī kā izmantošana, seksuālā vardarbība, cilvēku tirdzniecība, goda aizstāvēšanas noziegumi, bīstamas tradīcijas, piemēram, līgavu dedzināšana vai agrīnas laulības, kā arī cita veida vardarbība pret sievietes ķermeni, prātu un cieņu. Lielākajā daļā gadījumu varmāka ir vīrs vai partneris, vai kāds paziņa. Manuprāt, vardarbība pret sievieti ir visnopietnākais cilvēktiesību pārkāpums. Tā ir vēl jo nopietnāka tāpēc, ka pastāv visos kontinentos, visās valstīs un kultūrās, neatkarīgi no to ekonomiskās attīstības līmeņa. Varmākas ir smagi jāsoda. Ja noziegums ir apjomīgs, nozīmīga loma jāuzņemas Starptautiskajai krimināltiesai, tai ir jāizveido cieša atbilstība lēmumiem, kas tiek pieņemti valstu tiesās.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Tuvojas slavenās Pekinā organizētās ANO Pasaules konferences par sieviešu vienlīdzību 15. gadadiena. Šo 15 gadu laikā 189 valstis, kas parakstīja ANO rīcības platformu dzimumu līdztiesības jomā, ir guvušas zināmus panākumus visās 12 šajā dokumentā noteiktajās jomās. Tomēr lielākā daļa toreiz konstatēto problēmu joprojām pastāv, īpaši vardarbība pret sievieti ģimenē un sievietes bruņotos konfliktos. Eiropas Parlamentā nav par to jāstāsta - gandrīz katrā plenārsēdē mēs par to runājam, debatējot par cilvēktiesību pārkāpumiem. Tāpēc es vēlos paust cieņu ANO iniciatīvai. Ik pēc pieciem gadiem daudzās valstīs tiek sagatavots rūpīgs Rīcības platformas pārskats (iepriekšējo reizi 2005. gadā), un tiek uzsvērti steidzami risināmie jautājumi. Pirms pieciem gadiem konferencē Ņujorkā Rīcības platformas parakstītājvalstu uzmanība tika vērsta uz lielo sieviešu izvarošanas gadījumu skaitu, HIV/AIDS infekcijas lielo izplatību sieviešu starpā un diskrimināciju pret sievietēm nodarbinātības jomā. Diemžēl tādus pašus novērojumus var konstatēt arī šodien. Ir nepieciešams ļoti īpašs rīcības plāns, ko Platformas parakstītājvalstis patiesi atbalsta un kurā iesaistās arī Eiropas Savienība, lai nākamajā programmas pārskatā, ko sastādīs pēc pieciem gadiem, būtu redzams skaidrs progress šajā jomā.
Daciana Octavia Sârbu  
Es esmu pārliecināta, ka dzimumu līdztiesībai ir jābūt vienam no jebkuras demokrātijas galvenajiem mērķiem. Lai gan Eiropas Savienībā ir bijuši ievērojami centieni sasniegt Pekinas Rīcības platformas mērķus, tos visus nav bijis iespējams sasniegt. Eiropā mēs joprojām saskaramies ar spēcīgiem stereotipiem par sievietēm un ievērojamām atšķirībām darba samaksā atkarībā no dzimuma, savukārt progress attiecībā uz lielāku sieviešu iesaistīšanu lēmumu pieņēmēju amatos ir bijis ļoti lēns. Tomēr kopumā vienlīdzīgas iespējas diemžēl joprojām ir tikai kaut kas, pēc kā tiekties, īpaši Austrumeiropas valstīs, jaunajās ES dalībvalstīs. Lai dalībvalstīs būtu lielāki panākumi Pekinas Rīcības platformas mērķu sasniegšanā, obligāti jābūt ticamiem, salīdzināmiem datiem par sieviešu situāciju gan Eiropas, gan valstu līmenī. Regulāri būtu jāpārbauda arī progress šajā Platformā noteiktajās kritiskajās jomās. Tomēr es esmu gandarīta, ka Spānijas prezidentūra ir iekļāvusi dzimumu līdztiesības jautājumu savā prioritāšu sarakstā un ir pievērsusi īpašu uzmanību sievietēm, kas nodarbinātas lauksaimniecībā. Tāpēc es vēlos izmantot iespēju un apsveikt prezidentūru par šo iniciatīvu.
Joanna Senyszyn  
Viena no Pekinas Rīcības platformā noteiktajām stratēģiskajām jomām ir tā, ka sieviešu tiesības ir neatsavināma, neatņemama un nedalāma vispārējo cilvēktiesību daļa. Mērķis ir pilnībā ieviest starptautiskos instrumentus šo tiesību aizsardzībai, tostarp Konvenciju par jebkādas sieviešu diskriminācijas izskaušanu. Ziņojums par reproduktīvo tiesību ievērošanu Polijā 2007. gadā un ANO Cilvēktiesību komitejas rekomendācijas, kuru pamatā ir šis ziņojums, skaidri liecina, ka Polijā sievietēm ir grūti saņemt atlīdzināmu kontracepciju un medicīnisko aprūpi grūtniecības laikā, veikt pirmsdzemdību pārbaudes, kā arī izmantot bezsāpju dzemdību iespēju. Viņām tiek liegta iespēja veikt legālu abortu gandrīz visos gadījumos, pat tādos, kad aborts ir atļauts likumā. Tā rezultātā katru gadu Polijā 200-400 gadījumos grūtniecība tiek pārtraukta legāli, savukārt 100 000 gadījumos - nelegāli.
Kā pasākumu sieviešu līdztiesības īstenošanai ES dalībvalstīs, es ierosinu noteikt legālu abortu skaitu, aprēķinot to kā legālu grūtniecības pārtraukšanas gadījumu skaitu uz 1000 jaundzimušajiem gadā. Valstīs, kurās sievietēm ir iespēja veikt abortu, to skaits ir apmēram 200. Polijā šis skaitlis ir 1. Tas ir reāls sieviešu reproduktīvo tiesību pārkāpuma pasākums Polijā. Es aicinu ES un ANO ciešāk sadarboties sieviešu tiesību pārraudzīšanā un tādu pasākumu ieviešanā, kas nosaka sieviešu tiesību pārkāpumu skaitu.
Anna Záborská  
Rezolūcijā nav atspoguļota visa Pekinas Rīcības platforma. Kā vienmēr, vieglāk ir kavēties pie stereotipiem un "reproduktīvās veselības”, nemaz nerunājot par abortiem, Konvenciju par jebkādas sieviešu diskriminācijas izskaušanu, vardarbību un kvotām. Vai tad lielākajai daļai sieviešu un māšu Eiropā un visā pasaulē citu problēmu nav? Vai nav pienācis laiks novērst arī citus šķēršļus? Pekinas Rīcības platformas 9. pantā teikts, ka platformas mērķis ir nodrošināt visu sieviešu neatkarību. Ir svarīgi, ka visas sievietes valstu vienlīdzīgu iespēju politikas var uzskatīt par identiskām un tajās tiek pausta cieņa pret sieviešu dabiskajām atšķirībām un nepieciešamo komplementāro būtību, kā arī netiek pazaudēta svarīgā nacionālā un reģionālā identitāte vai vēsturiskā, kulturālā un reliģiskā dažādība. Rīcības platformas ieviešana ir katras dalībvalsts suverēna atbildība, ņemot vērā un paužot izteiktu cieņu pret dažādajām reliģiskajām un ētiskajām vērtībām, kā arī pret vēstures mantojumu un individuālo personu un kopienu filozofisko pārliecību. Ja Pekinas platformā tas būtu ņemts vērā, sieviešu situācija būtu labāka. Šīs rezolūcijas vēstījums ir tendenciozs, tas šķir, nevis vieno.
Artur Zasada  
Es pilnībā atbalstu Svensson kundzes darbu par dzimumu līdztiesības problēmu un piekrītu, ka jautājumi, kurus viņa skārusi, būtiski ietekmē iespēju nodrošināt sievietēm un vīriešiem vienlīdzīgas iespējas. Vienlaikus vēlos norādīt, ka daudzas sievietes apzināti un pēc brīvas izvēles kopj mājas soli ģimenes labā. Dažreiz viņas ir spiestas ziedot karjeru neparedzētu apstākļu dēļ, piemēram, lai rūpētos par slimu vai nespējīgu bērnu. Šajā situācijā būtiska problēma ir piemērotu risinājumu trūkums, proti, šīm sievietēm netiek nodrošinātas tiesības saņemt pensiju. Daudzās valstīs šajā jomā vispār nav risinājumu vai tie, kas ir, nav pietiekami, lai nodrošinātu sievietēm pienācīgus dzīves apstākļus. Tāpēc ir svarīgi, debatējot par dzimumu līdztiesību, runāt arī par to sieviešu tiesībām uz pabalstiem, kuras veic mājas soli un rūpējas par bērniem.
