Zivsaimniecības un akvakultūras produktu importa režīms ES saistībā ar gaidāmo KZP reformu (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir ziņojums, ko Zivsaimniecības komitejas vārdā sagatavoja Alain Cadec, par zivsaimniecības un akvakultūras produktu importa režīmu ES saistībā ar gaidāmo KZP reformu.
Alain Cadec
Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi! Viena no šajā ziņojumā izteiktajām galvenajām idejām paredz ievērojami saskaņot kopējo tirdzniecības politiku un kopējo zivsaimniecības politiku.
Ņemot to vērā, mēs varam tikai atzinīgi novērtēt to, ka jūrlietu un zivsaimniecības komisāre M. Damanaki, ar kuru mēs regulāri sazināmies, un tirdzniecības komisārs K. De Gucht ir sākuši kopīgu darbu Komisijā. Vienam ziņojumam piesaistīti divi komisāri - tas nu gan ir liels gods! Jāsaka, ka šāda dubultā pārstāvība no Komisijas puses ir pārsteidzoša un glaimojoša, turklāt tas ir diezgan neparasti.
Bet atgriezīsimies pie paša ziņojuma! Zivsaimniecības un akvakultūras produktu imports no trešām valstīm ir vairāk nekā 60 % no ES patēriņa. Satraucoši augsto ES atkarību no importa ir radījis duāls fenomens - pirmkārt, ES produkcijas apjoms ir samazinājies, un, otrkārt, ES tirgus ir kļuvis aizvien atvērtāks importam, jo šādu situāciju sekmējusi pēdējā desmitgadē Komisijas īstenotā tirdzniecības politika.
Šāda situācija sarežģī dzīvi ES zvejniekiem, kuriem paradoksālā kārtā ir grūti pārdot savu lomu par pietiekami izdevīgu cenu, lai arī attiecībā uz lielāko daļu sugu pieprasījums ir lielāks par piedāvājumu. Eiropas zvejnieki piekrīt ierobežojumiem, kas vides, sociālajā un sanitārajā jomā uzlikti viņu darbībai, bet jūtas ārkārtīgi aizskarti par to, ka viņu produkcijai nepiemēro tādus pašus nosacījumus kā tiem produktiem, kurus milzīgā apjomā importē no trešām valstīm.
Šajā situācijā gluži vienkārši uz spēles ir likta ekonomiski dzīvotspējīgās Eiropas zivsaimniecības nozares izdzīvošana, lai arī tajā ir nodrošinātas darbavietas visos ražošanas posmos un droša un kvalitatīva pārtika, sekmējot kultūras identitātes saglabāšanu mūsu piekrastes reģionos.
Dāmas un kungi! Eiropas zivsaimniecību izdzīvošana nav apspriežama. Būtībā mēs pieprasām, lūk, ko. Pirmkārt, Eiropas Savienībai jāsaglabā būtiska muitas aizsardzība attiecībā uz zivsaimniecības un akvakultūras produktiem, lai atsevišķām trešām valstīm, jo īpaši jaunattīstības valstīm, piešķirtās preferences joprojām kaut ko nozīmētu un lai arī turpmāk PTO mehānismi nodrošinātu apgādi mūsu pārstrādes rūpniecībai. Šie produkti mums jāaizsargā pret neparedzētiem tarifiem, izmantojot Šveices formulu un pieprasot tos klasificēt kā paaugstināta riska produktus.
Otrkārt, atsevišķām trešām valstīm tirdzniecības preferences jāpiešķir atkarībā no tā, vai tās ir panākušas vismaz atbilstību stingriem standartiem vides, sociālajā un sanitārajā jomā.
Treškārt, mēs prasām pārcelt tirdzniecības komisāra pienākumu vadīt tirdzniecības sarunas par ZAP jūrlietu un zivsaimniecības komisārei. Tas nozīmē, ka vairāk tiks ņemtas vērā zivsaimniecības un akvakultūras produktu īpašās iezīmes. Manuprāt, šis ir īstais laiks, lai pārskatītu šo būtisko debašu nosacījumus. Patiešām, patlaban mēs esam būtiskas KZP reformas priekšvakarā.
Jāatzīmē, ka PTO Dohas sarunu kārtas dalībnieki ir nonākuši strupceļā, ļaujot mums pārvērtēt dažas nelaikā paredzētas koncesijas, ko Komisija gatavojās piešķirt Eiropas Savienības vārdā. Turklāt pēc komisāra K. De Gucht iniciatīvas - viņš šodien ir kopā ar mums - Eiropas Komisija tikko ir uzsākusi sabiedriskās apspriešanas ciklu, lai izstrādātu jaunas pamatnostādnes kopējā tirdzniecības politikā saistībā ar stratēģiju "Eiropa 2002”. Turpmāk Eiropas Parlamentam būs koplēmuma pilnvaras gan tirdzniecības, gan zivsaimniecības politikā, un šī iestāde ir pilnībā apņēmusies paust savu viedokli un nodrošināt, ka tās viedoklis tiek ņemts vērā attiecībā uz šiem jautājumiem.
Manuprāt, vispirms tas jāapliecina Komisijai un Padomei, kurām patiesi jāņem vērā šajā ziņojumā izklāstītie ieteikumi. Jebkurā gadījumā turpmākajos mēnešos mēs būsim ārkārtīgi piesardzīgi, un es pats personīgi esmu paredzējis strādāt pie šiem jautājumiem.
Maria Damanaki
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlētos pateikties Cadec kungam un EP komitejām, kuras atbalstījušas šo patstāvīgo ziņojumu. Jūs paudāt nožēlu par to, ka Zaļajā grāmatā par kopējās zivsaimniecības politikas reformu nav veltīta pietiekama uzmanība jūsu ierosinātajiem jautājumiem. Šodien mans mērķis ir vēlreiz jums apliecināt, ka Komisija ir apņēmusies strādāt, pilnībā ņemot vērā visas politikas jomas, kuras varētu ietekmēt KZP reformu. Kā jau esmu norādījusi, šīs reformas mērķis ir mainīt negatīvo tendenci, ko piedzīvojam patlaban. Mūsu zivsaimniecības nozare nav ne ekoloģiski, ne ekonomiski ilgtspējīga. Mums vajadzīgas spēcīgas zivsaimniecības, kas nodrošina resursu ilgtspējīgu izmantošanu, vienlaikus ļaujot mūsu zvejniekiem, viņu ģimenēm un iesaistītajām kopienām ar savu darbību nopelnīt pietiekami un dzīvot pārticīgi.
Mums vajadzīgas tādas zivsaimniecības, kuras ir gatavas pārvarēt tirgus radītos izaicinājumus - gan nacionālā, gan starptautiskā mērogā, tagad un turpmāk. Es saklausīju jūsu bažas par negodīgu konkurenci saistībā ar trešām valstīm un nevienlīdzīgiem konkurences nosacījumiem attiecībā uz sociālajiem apstākļiem, vides un ilgtspējības prasībām, kā arī tiesību aktiem veselības aizsardzības jomā. Ļaujiet man paskaidrot, ka tādas pašas bažas izskanējušas no visām dalībvalstīm, kuras savu viedokli pauda pēdējā Lauksaimniecības un zivsaimniecības padomes sanāksmē. Tādēļ mums jārod risinājums.
Saistībā ar KZP reformu izmainot noteikumus attiecībā uz Eiropas zivsaimniecībām, viens no lielākajiem izaicinājumiem, ar ko mēs saskarsimies, patiešām būs izdarīt visu iespējamo, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences nosacījumus attiecībā uz visiem ES tirgū apgrozībā esošajiem produktiem. Šajā saistībā, piemēram, mums visiem jāstrādā kopā, lai pilnībā un efektīvi īstenotu savus tiesību aktus, kas vērsti pret nelegālu, neziņotu un neregulētu zveju.
Es arī vēlētos pateikt, ka mēs joprojām esam apņēmušies sekmēt visu starptautisko principu un jūrniecības un zivsaimniecības labas pārvaldības instrumentu ievērošanu no mūsu partneru puses, kā arī viņu atbildīgu rīcību attiecībā uz vides aizsardzību un sociālajiem apstākļiem.
Es stingri atbalstu jūsu aicinājumu palielināt ES politikas jomu saskaņotību. Mums jāstrādā kopā, saglabājot vispārēju un integrētu redzējumu. Kā jau norādījām, jau tagad tiek importētas divas trešdaļas no Eiropas zivju patēriņa, lai tādējādi nodrošinātu izejvielu stabilu piegādi mūsu pārstrādes rūpniecībā un taisnīgas cenas patērētājiem. Tomēr vienu trešdaļu ES tirgū esošās produkcijas joprojām piegādā ES nozare, kas nodrošina darbavietas un kas ir daļa no daudzu ES reģionu sociālās struktūras. Tādēļ, tagad nonākot kopējās zivsaimniecības politikas nopietnās reformas vidusposmā, ES tirdzniecības politikā arī turpmāk jāņem vērā ES zivsaimniecības nozares sarežģītība, kā arī tās ekonomiskie un sociālie apstākļi. Ceru, ka mēs ar kolēģi K. De Gucht cieši sadarbosimies, lai nodrošinātu laiku, kas vajadzīgs nepieciešamajiem pielāgojumiem, ņemot vērā patlaban īstenotās KZP reformas gaitu.
Atsaucoties uz PTO sarunām, īpašu uzmanību mēs pievēršam notiekošajām diskusijām par subsīdijām. Uzskatām, ka mums vienmēr jābūt spējīgiem atbalstīt videi nekaitīgas un uz jauninājumiem orientētas iniciatīvas no ES dalībvalstīm. Attiecībā uz tirgus politikas pārskatīšanu es piekrītu ziņojuma projektam, kam atbilstīgi KZP jaunajā tirgus politikā ir jāpārskata pašreizējās kopējās tirgus organizācijas instrumenti. Pārskatīšana jāveic ar mērķi stiprināt ražotāju organizācijas, lai tās efektīvāk spētu līdzsvarot piedāvājumu un pieprasījumu attiecībā uz kvalitāti un apjomu. Tai arī jāsekmē tirgus piedāvājums un stabilitāte, turklāt jāpārskata noteikumi par tirdzniecības standartiem un patērētāju informēšanu.
Tas liek mums ieviest marķēšanu. Patērētāji vēlas zināt vairāk par jūras veltēm, ko viņi iegādājas. Viņi vēlas zināt, kur nozvejotas vai izaudzētas zivis, vai attiecībā uz produkciju ievēroti vides standarti un vai tās nozvejotas atbilstīgi ilgtspējības kritērijiem. Komisija ir gatava strādāt pie likumdošanas iniciatīvām, kuru mērķis ir sniegt patērētājiem vajadzīgo informāciju.
Visbeidzot, mazliet par akvakultūras jautājumu. Komisija ir pilnībā apņēmusies sasniegt akvakultūras ilgtspējīgas attīstības stratēģijas mērķus, kā to jau esam izklāstījuši EP ziņojumā. Mēs arī piekrītam viedoklim, ka akvakultūras attīstīšana Eiropas Savienībā var samazināt atkarību no importa un efektīvāk apmierināt patērētāju augošo pieprasījumu.
Nobeigumā vēlos uzsvērt, ka šodienas debates ne vien sniegs milzīgu ieguldījumu KZP reformas sagatavošanā, bet arī raidīs nozīmīgu politisku signālu - pozitīvu signālu - tiem cilvēkiem ES zivsaimniecības nozarē, kuri ne vien ir gatavi stingrākai kārtībai, bet arī vēlas ieraudzīt cerību staru attiecībā uz nākotni.
Karel De Gucht
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, Komisija atzinīgi vērtē Eiropas Parlamenta lēmumu sagatavot patstāvīgu ziņojumu par zivju un zivsaimniecības produktu importa režīmu. Eiropas Parlamenta debates ir labs pamats, lai sāktu apsvērt, kā risināt tirdzniecības sarunas saistībā ar pārveidoto kopējo zivsaimniecības politiku.
Es vēlētos aicināt Eiropas Parlamenta deputātus ņemt vērā turpmāk izklāstītos apsvērumus par EP ziņojuma projektā aplūkotajiem jautājumiem.
Komisija apzinās zivsaimniecības nozares īpašo raksturu un tās nozīmi, jo īpaši saistībā ar piekrastes kopienām. Šis jutīgais aspekts ir ņemts vērā kopējās tirdzniecības politikas īstenošanā.
Es vēlētos uzsvērt, ka ES tirdzniecības politikā ir jāsaskaņo to dažādo zivsaimniecības nozarē darbojošos pušu intereses, uz kurām attiecas šī politika, tostarp, ražotāju, pārstrādātāju un patērētāju atšķirīgās intereses. Īstenojot savu tirdzniecības politiku saistībā ar zivsaimniecības un akvakultūras produktiem, Komisijas mērķis ir sasniegt tādu rezultātu, kas cita starpā nodrošinātu līdzsvaru starp atbilstīgu piegādes politiku, ES ražotāju situāciju un interesēm, kā arī patērētāju pieprasījumu, vienlaikus ņemot vērā iespējamos attīstības politikas mērķus.
Mēs visi atzīstam, ka ES ir ļoti atkarīga no zivsaimniecības un akvakultūras produktu importa, lai apmierinātu sava tirgus pieprasījumu, ko rada ne vien patērētāji, bet arī pārstrādes rūpniecība. Ņemot vērā pašreizējās tendences un to, ka atkarība, iespējams, palielināsies, kopējās zivsaimniecības politikas pašreizējā reforma ir laba iespēja Eiropas Savienībai uzlabot šīs nozares saimniecisko darbību un savu konkurētspēju pasaules līmenī.
Ņemot vērā pašreizējās tendences pasaulē starptautiskās tirdzniecības jomā gan daudzpusējā, gan divpusējā/reģionālā līmenī, mēs nedrīkstam ignorēt iespējamo globalizācijas paplašināšanos nākotnē. Saistībā ar sarunām par brīvās tirdzniecības režīmu Komisija, risinot sarunas par tirgus pieejamību, ir ņēmusi vērā, ņem vērā un arī turpmāk ņems vērā ES zivsaimniecības nozares sarežģītību, kā arī nodrošina līdzsvaru starp dažādajām interesēm, uz ko attiecas tirdzniecības politika, kā jau tikko norādīju. Saistībā ar šīm pasaules tendencēm starptautiskās tirdzniecības jomā Komisija centīsies nodrošināt laiku, kas vajadzīgs nepieciešamajiem pielāgojumiem, ņemot vērā patlaban īstenotās KZP reformas gaitu.
Ļaujiet man īsumā atgādināt vienu no maniem svarīgākajiem ieteikumiem, kas iekļauts šajā ziņojumā, ar ko saskaņā zivsaimniecības produkti, iespējams, tiks izslēgti no nelauksaimniecisko produktu tirgus pieejamības jomas saistībā ar Dohas Attīstības programmu. Runājot par šo jautājumu, es būšu ļoti godīgs pret jums. Papildus tam, ka ir ļoti sarežģīti no nelauksaimniecisko produktu tirgus pieejamības jomas izslēgt zivsaimniecības produktus, šajā apspriežu posmā citas pieejas, piemēram, īpaša sarunu grupa, varētu radīt situāciju, kurā Eiropas Savienība nonāk zem milzīga spiediena, lai vairāk liberalizētu savu tirgu.
Komisija ar pienācīgu uzmanību novērtē ziņojuma projektā ietverto aicinājumu tirdzniecības komisāra pienākumu vadīt sarunas par ZAP pārcelt jūrlietu un zivsaimniecības komisārei. Atbilstīgi koleģialitātes principam, kas nosaka Komisijas darbu, visi Komisijas locekļi uzņemas kopīgu atbildību par pieņemtajiem lēmumiem un pasākumiem. Tas arī nozīmē, ka tirdzniecības komisārs un Tirdzniecības ģenerāldirektorāts, kuri ir atbildīgi par sarunām attiecībā uz zivsaimniecības un akvakultūras produktiem, nerīkojas atsevišķi, bet gan risina sarunas ciešā sadarbībā ar jūrlietu un zivsaimniecības komisāri un Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorātu, turklāt tieši iesaistās visos sarunu posmos.
Komisija vēlas apliecināt Eiropas Parlamentam, ka tirdzniecības sarunās zivsaimniecības nozares īpašās vajadzības ir ņemtas vērā. Tirdzniecības sarunās Komisija patiešām aizstāv šīs ES nozares intereses un, cik vien iespējams, ņem vērā šīs nozares jutīgos aspektus, turklāt savu nostāju saglabā pat tad, kad mūsu tirdzniecības partneri izdara stingru spiedienu.
Tirdzniecības sarunās aizstāvot ES zivsaimniecības nozares intereses, Komisija arī cenšas atcelt jebkādus mūsu tirdzniecības partneru izveidotos tirdzniecības šķēršļus, kas varētu apdraudēt ES nozares eksporta iespējas, par mērķi nosakot vienlīdzīgu konkurences nosacījumu nodrošināšanu zivsaimniecības produktu divpusējā un daudzpusējā tirdzniecībā.
Visbeidzot, ziņojumā paustas iesaistīto pušu bažas attiecībā uz vienlīdzīgiem konkurences nosacījumiem saistībā ar ES produkciju un trešo valstu importu. Saistībā ar tirdzniecības sarunām, kas līdztekus tirgus liberalizācijai jārisina ar trešām valstīm, Eiropas Savienība ir cieši apņēmusies sekmēt gan darba, gan vides standartus, piemēram, attiecībā uz ilgtspējīgas attīstības sadaļu, kas iekļauta mūsu tirdzniecības nolīgumos vai vairākos starptautiskos forumos, kuros risina šos jautājumus, piemēram, ANO, PLO un reģionālajās zivsaimniecības pārvaldības organizācijās, kurās ES aktīvi līdzdarbojas.
Nobeigumā es vēlētos apliecināt savu gribu un gatavību turpmāk ar godājamajiem Eiropas Parlamenta deputātiem apspriest Komisijas lomu tirdzniecības sarunās par zivsaimniecības un akvakultūras produktiem.
Yannick Jadot
Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, komisāra kungs! Manuprāt, mums jāatzīmē EP Zivsaimniecības komitejas un Starptautiskās tirdzniecības komitejas vienošanās par šo jautājumu un šajā saistībā iesniegtajiem priekšlikumiem.
Izskanēja viedoklis, ka zivsaimniecība ir ārkārtīgi svarīga nozare attiecībā uz teritoriālo plānošanu, nodarbinātību un kultūras identitāti Eiropā. Šī nozare arī īpaši spēcīgi ietekmē zivsaimniecības resursus, turklāt patlaban attiecībā uz lielāko daļu krājumu konstatēta ievērojama pārzveja. Pārāk bieži mums liek uzskatīt, ka Eiropas kopējās zivsaimniecības politikas galvenais mērķis ir pielāgot zivsaimniecības nozari globalizētajai zivsaimniecības produktu tirdzniecībai, kuras ļoti smagās sekas mēs varam redzēt patlaban - gan sociālajā un ekonomikas, gan, protams, vides jomā.
Tādēļ mēs aktīvi aizstāvam sociālo un vides kritēriju intensīvāku integrāciju tirdzniecības nolīgumos attiecībā uz zivsaimniecības produktiem. Mēs atbalstām viedokli par to, ka uz zivsaimniecības produktiem nav attiecināmi noteikumi par nelauksaimniecisko produktu tirgus pieejamību, jo zivis nav pielīdzināmas zeķēm vai veļas mazgājamām mašīnām; šim resursam ir vitāli būtiska nozīme attiecībā uz nodrošinātību ar pārtiku un bioloģisko daudzveidību. Tomēr mums jārunā skaidra valoda. Tā kā šo jautājumu mēs risinām starptautiskās sarunās, ES politikai jābūt priekšzīmīgai, un mums jāvirzās uz to, lai arvien vairāk būtu tādu zvejnieku, kuri saņem labāku samaksu un kuru nozveja nav pārmērīga, un tas attiecas gan uz mūsu teritoriālajiem ūdeņiem, gan tiem, kuros mēs iegādājamies zvejas tiesības.
Antonello Antinoro
Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi! Es vēlētos pateikties A. Cadec par šo teicamo darbu, ko viņš paveicis saistībā ar tik nozīmīgu jautājumu kā zivsaimniecības un akvakultūras produktu importa režīms ES.
Biju sagatavojies runāt, piemēram, par to, ka galvenā uzmanība jāpievērš vajadzībai nodrošināt importēto produktu atbilstību tādām pašām sanitārajām normām un prasībām, bet redzu, ka par to jau runājuši citi, tāpēc šāda uzstāšanās būtu diezgan bezjēdzīga, turklāt, atkal atgriežoties pie šī jautājuma, es izšķiestu mūsu laiku. Tomēr jāmin viens būtisks aspekts, kuru, man šķiet, savā runā aplūkoja komisārs K. De Gucht un par kuru runāja deputāts, kurš uzstājās pirms manis, proti, - patlaban pastāv dažas nenozīmīgas pretrunas attiecībā uz abu komisāru pilnvarām vai pilnvarām, kas šīm personām būtu jāpilda.
Atmetot liekulību, uzskatu, ka to ir svarīgi uzsvērt, jo, kā jau tas tika norādīts, zivsaimniecības nozarei ir būtiska nozīme, ja vēlamies nodrošināt, ka mūsu zvejnieki arī turpmāk nesamazina savu nozvejas apjomu, jo, aizsargājot savas jūras, mēs esam piespieduši viņus tā rīkoties. Ja vēlamies panākt, ka turpmāk mūsu zvejnieki netiek uzskatīti par Eiropas, tā teikt, "pelnrušķītēm”, tad mums jāvelta lielāka uzmanība šim jautājumam.
Gan komisāre M. Damanaki, gan komisārs K. De Gucht ir pauduši nodomu savu darbu pilnībā veltīt šim jautājumam, tomēr uzskatu, ka ir svarīgi izmantot tikai vienu pieeju. Es arī uzskatu, ka ar zivsaimniecības komisāri saistītais aspekts - ar visām no tā izrietošajām sekām saistībā ar Eiropas Parlamentu - ir izšķirošs, lai nodrošinātu, ka šī problēma tiek atrisināta un šis ziņojums kļūst par svarīgu nākotnes perspektīvu.
Luis Manuel Capoulas Santos
S&D grupas vārdā. - (PT) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi! Zivsaimniecības un akvakultūras produkti, kā mēs visi zinām, ir būtiska daļa no Eiropas iedzīvotāju uztura, un tas nozīmē, ka - kā to jau pareizi norādīja komisāre M. Damanaki - mums jāimportē vairāk nekā 60 % šo produktu, lai apmierinātu savas vajadzības. Šis vienkāršais fakts spilgti ilustrē to, cik nozīmīgs ir ziņojums, ko sagatavojis A. Cadec, ar kuru man kā ēnu referentam bija prieks sadarboties, cenšoties panākt iespējami plašāku vienprātību, lai aizsargātu šo nozari, tajā nodrošinātās darbavietas un, galvenokārt, Eiropas patērētājus.
Šī iemesla dēļ Eiropas Parlamenta Sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupa atbalsta šajā ziņojumā izklāstītos galvenos pieņēmumus un svarīgākos secinājumus, jo īpaši attiecībā uz bažām un ieteikumiem par vajadzību nodrošināt sanitārās normas un importēto zivsaimniecības un akvakultūras produktu drošību, kā arī vides kritērijiem, kuri jāizpilda attiecībā uz šo produktu nozveju, ražošanu un pārstrādi.
Ziņojumā pareizi aplūkoti arī citi aspekti, kuri arī jāatbalsta, tomēr patlaban laika trūkuma dēļ es nevaru tos paskaidrot. Tādēļ mana grupa acīmredzot balsos par šo ziņojumu. Turklāt es vēlētos apsveikt Cadec kungu par teicamo darbu, ko viņš paveicis.
Pat the Cope Gallagher
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, iesākumā es vēlos apsveikt Cadec kungu par šī ziņojuma sagatavošanu. Pēdējos gados konstatēto zivju cenu kritumu tieši un ievērojami izraisīja konkurence, ko radīja gan savvaļas, gan zivjaudzētavu zivju imports. Uz šo produktu ražotājiem neattiecas stingrie režīmi, ko tādās jomās kā saglabāšana un higiēnas prasības piemēro ES uzņēmējiem. Eiropas tirgū tie nosaka tādu cenu, kas Eiropas ražotājiem ir ekonomiski neizdevīga.
Šī problēma jārisina saistībā ar kopējās zivsaimniecības politikas reformu, un es zinu, ka komisāre M. Damanaki to risinās. Ir vērojama milzīga paļaušanās uz importētajiem produktiem, kā to norādīja abi komisāri, bet, aplūkojot situāciju manā valstī, kas par 181 miljoniem eiro importē 46 000 tonnas gadā, tad šķiet, ka patērētāji nav informēti par importētajām zivīm salīdzinājumā ar savvaļas zivīm.
Ja mums jāatrisina šī problēma, tad jādomā par importa aizstāšanu, lai 66 % samazinātu līdz 50 %, piemēram, 10 gadu laikā, bet, lai to izdarītu, mums jāvienkāršo birokrātijas slogs, kas patlaban šai nozarei neļauj attīstīties, turklāt jānodrošina, ka visi ģenerāldirektorāti un patiešām visi valdību departamenti, un dažādās dalībvalstis strādā tandēmā, aizsargājot šīs nozares intereses.
Isabella Lövin
Verts/ALE grupas vārdā. - (SV) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es atzinīgi vērtēju A. Cadec ziņojumu par zivju importu ES. Eiropas nozveja ir samazinājusies līdz satraucošam līmenim - kopš 1997. gada vien tie ir 26 %! Patlaban no kopējā zivju patēriņa Eiropā importē vairāk nekā 60 %. Tomēr tā tam nevajadzētu būt. Ja mēs apsaimniekotu savus zivju resursus vismaz saskaņā ar maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu, Eiropas nozvejas apjoms varētu divkāršoties, vienlaikus ļaujot mums saglabāt stabilus un dzīvotspējīgus krājumus.
Šo mērķi paturot prātā, tagad mums jānodrošina, ka savas pārzvejas problēmas nenododam citām valstīm. Cadec kunga ziņojumā minēti vairāki svarīgi instrumenti, ko ES var izmantot. Pirmais ir regula par nelikumīgu, neziņotu un neregulētu zveju. Par visām zivīm, kas tiek laistas ES tirgū, jābūt izsniegtiem apstiprinātiem dokumentiem, kuros norādīts kur, kad un kas ir noķēris attiecīgās zivis. Tas ir pirmais solis, tomēr ar to vien ir par maz. Daudzviet pasaulē nelegālā zveja ir problēma, kuru nabadzīgās valstis nevar atrisināt līdzekļu trūkuma dēļ. Valstīs, kurās bieži sastopama korupcija, nav grūti iegūt vajadzīgos dokumentus zivju eksportēšanai. Tādējādi Eiropas Savienībai kā pasaules lielākajam zivju importētājam ir jāuzņemas atbildība, nodrošinot reālu un īpašu finansiālu atbalstu, un jāsekmē resursi, kas vajadzīgi, lai atvieglotu prasību ievērošanu un kontroli jaunattīstības valstīs.
Otrais instruments jau ir ieviests Apvienoto Nāciju Organizācijā. Mums ir efektīvi starptautiski nolīgumi, tomēr tie arī jāīsteno. Eiropas Savienība 2006. gadā strādāja pie tā, lai īstenotu vienošanos cita starpā par ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas (FAO) Rīcības kodeksu atbildīgai zvejniecībai. Mums šis darbs ir jāturpina.
Marek Józef Gróbarczyk
Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos sirsnīgi pateikties Cadec kungam par tik drosmīgu ziņojumu, kas ir ārkārtīgi nozīmīgs attiecībā uz kopējo zivsaimniecības politiku, ko pašlaik pārveido. Pat tad, kad ziņojums vēl nebija pabeigts, bija daudz tādu kopējās zivsaimniecības politikas jomu, kas, mūsuprāt, ievērojami atšķīrās no Komisijas viedokļa, un tas diemžēl arī attiecas uz ziņojuma galīgo redakciju. Zvejnieki uzskata, ka šim būtiskajam ziņojumam vajadzētu ievērojami ietekmēt turpmākās kopējās zivsaimniecības politikas struktūru saistībā ar tirgus organizāciju.
Damanaki kundze, vairākās sanāksmēs jūs atkārtojāt, ka mums jāsniedz priekšlikumi par risinājumiem turpmākajā politikā, nevis jākritizē atsevišķu pārceļamu kvotu apspriešana. Esmu pārliecināts, ka šajā ziņojumā paustās idejas ir alternatīva koncepcijai, ko mums uzspiedusi Komisija.
Diane Dodds
Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, komisāra kungs! Vispirms es vēlos pateikties referentam par šo ziņojumu. Reaģējot uz ekonomikas krīzi, ar kuru saskārās Eiropas zvejas flote, 2008. gada 24. jūlijā ES Zivsaimniecības padome apstiprināja pagaidu pasākumus un īpašus pasākumus, kuru mērķis bija sekmēt un pārveidot šo floti. Daudzi zvejnieki mēģināja gūt sev labumu no šiem pasākumiem, tomēr tikpat daudzi arī cieta no pasaules lejupslīdes sekām. To Norvēģijas omāru vai langustu vērtība, ko Ziemeļīrijas zvejnieki pārdeva citām Eiropas valstīm, ir kritusies. Tajā pašā laikā čaulgliemju un zivju imports ir kļuvis aizvien plašāks.
Eiropai ir vajadzīgas zivis. Mums ir vajadzīgs zivju imports, tomēr es apgalvotu, ka tas nav vajadzīgs par katru cenu. No vienas puses, mani kolēģi vēlas pārtraukt to mūsu zvejnieku darbību, kuri saņem subsīdijas. Tomēr pretruna slēpjas, lūk, kur - lai arī mēs mēģinām atcelt šīs subsīdijas, Eiropas politika pieļauj neregulētā zvejā iegūtu zivsaimniecības un akvakultūras produktu importu, bet tas apdraud ilgtspējīgu un ekonomiski dzīvotspējīgu zivsaimniecības nozari, uz kādu mēs tiecamies.
Eiropa nevar rīkoties abējādi. Šajā jomā trūkst konsekvences, un, lai to mainītu, es atbalstu A. Cadec ziņojumu.
Carmen Fraga Estévez
(ES) Priekšsēdētāja kungs, šis ziņojums tika gatavots kā atbilde uz neapmierinātību un nepietiekamo aizsardzību ES zivsaimniecības nozarē.
Komisāra kungs, šajā nozarē neviens neprasa ieviest protekcionismu; ņemot vērā ilgstošo vienaldzību no Tirdzniecības ģenerāldirektorāta atbildīgo personu puses, šajā posmā ir jānodrošina, lai šī nozare negrimtu vēl dziļāk.
Šajā saistībā mēs īpaši atbalstām A. Cadec ziņojumā izteikto prasību pārcelt tirdzniecības ģenerāldirektorāta pienākumu vadīt sarunas par zivsaimniecības sadaļām jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorātam, kā tas notika arī lauksaimniecības jomā, jo arī šajā gadījumā runa ir par īpaši paaugstināta riska produktiem, un situācija ar tunzivi ir klasiska.
Runājot par tunzivi, var minēt skandalozu piemēru saistībā ar atteikšanos no izcelsmes noteikumiem, kad netika ievēroti nosacījumi ar Papua-Jaungvineju un Fidži noslēgtajos nolīgumos, tādējādi atbalstot vienīgi mūsu lielākos konkurentus - Taizemi un Filipīnas.
Komisāra kungs, vai jūs zināt, ka papildus ES nozares apspiešanai - par ko jāpateicas jūsu politikai - Papua-Jaungvineja sāk radīt īpaši mazkvalificētas darbavietas un nepieļauj ilgtspējīgu attīstību? Vai esat informēts par ziņojumiem, ko sagatavojušas šajā reģionā darbojošās nevalstiskās organizācijas, runājot par bērnu darbu, antisanitāriem apstākļiem un nepietiekamu higiēnas līmeni fabrikās, graujošu ietekmi uz vidi Madangas piekrastē un nelegālo zveju? Vai atbildība, lai nepieļautu šādu situāciju, jāuzņemas jums?
Pat the Cope Gallagher
Priekšsēdētāja kungs, šodien Parlamenta deputātu uzvedība ir apkaunojoša. Tas tā nevarētu notikt nevienā citā parlamentā nekur citur pasaulē. Ja pret Zivsaimniecības komitejas priekšsēdētāju un zivsaimniecībām kopumā netiek izrādīta nekāda cieņa, tad ierosinu jums atlikt sanāksmi līdz laikam, kad cilvēkiem būs radusies cieņa pret šo Parlamentu, un neturpināt sanāksmes.
(Aplausi)
Priekšsēdētājs
Gallagher kungs, mums jāturpina. Es vēlētos lūgt kolēģus saglabāt mieru, lai mēs varētu pastrādāt 10 minūtes ilgāk un pabeigt šī nozīmīgā ziņojuma izskatīšanu un nozīmīgo darbu.
Ulrike Rodust
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Damanaki kundze! Eiropas zivsaimniecības politika patlaban sastopas ar ārkārtīgi daudziem izaicinājumiem. Mūsu zvejniekiem nākas tikt galā ar krājumu samazināšanos, vienlaikus risinot jautājumu par konkurenci pasaules tirgū, kas ne vienmēr ir taisnīga. Mums steidzami jāīsteno radikālas reformas, lai izbeigtu problēmas, kas saistītas ar pārzveju Eiropas ūdeņos, un nodrošinātu Eiropas zivsaimniecību izdzīvošanu.
Es piekrītu komisārei M. Damanaki, ka mums nevajadzētu prasīt pārāk daudz no saviem zvejniekiem, no vienas puses, liekot viņiem veikt radikālas reformas, bet, no otras puses, liberalizēt tirgu. Vienlaikus izvirzot abas prasības, mūsu zvejniekiem tiks izvirzītas pārāk augstas prasības. Labākais veids, kā palielināt konkurētspēju, ir ļaut atjaunot zivju krājumus. Cits risinājums, lai Eiropas zivsaimniecības varētu izdzīvot, paredz uzlabot tirdzniecību. Noteiktos apstākļos Eiropas patērētāji ir gatavi maksāt vairāk par Eiropas ūdeņos nozvejotām zivīm, bet tad viņiem jābūt labāk informētiem par šo zivju izcelsmi.
Britta Reimers
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, komisāra kungs! Es vēlētos apsveikt Cadec kungu par veiksmīgo un līdzsvaroto ziņojumu. Es arī vēlētos viņam pateikties par teicamo sadarbību.
Attiecībā uz zivsaimniecības un akvakultūras produktu importa regulēšanu ES pastāv lieli izaicinājumi. ES zivsaimniecības produktu noieta tirgus, kura apjoms bija 12 miljoni tonnu, bet vērtība - 55 miljardi EUR, ir lielākais pasaulē. Šis tirgus strauji aug un arvien vairāk kļūst atkarīgs no importa no trešām valstīm. Tādēļ ir svarīgi, lai mēs kontrolētu nosacījumus, kam atbilstīgi tiek ražoti vai importēti no trešām valstīm ievestie produkti.
Plenārsēdē mēs esam iesnieguši divus grozījumus. Ar šiem grozījumiem mums bija svarīgi panākt, lai Eiropas attālākajos reģionos atzītu īpašo ekonomisko situāciju. Tomēr mēs neuzskatām, ka šajās grūtībās vainojama vienīgi tirgus liberalizācija. ES tirgū, kas tika raksturots kā negodīgs, milzīgā apjomā importētajiem zivsaimniecības produktiem arī nav tiešas ietekmes uz...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Priekšsēdētāja kungs, man nav daudz laika, tāpēc es vēlētos izcelt tikai vienu no A. Cadec ziņojumā iekļautajām tēmām. Zivis nedrīkst uzskatīt par parastu rūpniecisku produktu, un uz tām jāattiecina paaugstināta riska produktiem piemērojami PTO tirdzniecības noteikumi. Šai paaugstināta riska nozares īpašajam raksturam un ES ražotāju interesēm ES tirdzniecības politikā pievērsta maza uzmanība. Tādēļ tā ir laba doma izvērtēt, vai turpmāk ir vēlams uz zivsaimniecības produktiem neattiecināt noteikumus par nelauksaimniecisko produktu tirgus pieejamību, lai sekmētu zivsaimniecības produktu tirdzniecības saskaņošanu ar prasībām, kādas piemēro pārtikas un paaugstināta riska produktiem.
Catherine Trautmann
(FR) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos apsveikt mūsu kolēģi Cadec kungu par viņa izcilo darbu.
Dokuments, kas šodien ir nodots balsošanai, nozīmē zināmu progresu mūsu iestādes attieksmē pret brīvās tirdzniecības koncepciju. Neaizstāvot protekcionisma politiku, šeit atbalstīto nostāju var raksturot kā iepriekš sagatavotu.
Mēs visi piekrītam, ka Eiropas produkcijas apjoms ir nepietiekams, un tā vietā, lai uzreiz ķertos pie importa, mums vispirms jāpastiprina savi centieni, lai saglabātu un atjaunotu krājumus, tostarp izmantojot akvakultūru, lai nodrošinātu šīs nozares ilgtspējību un attiecīgās darbavietas Eiropas Savienībā, kā arī to, lai Eiropas zivsaimniecības būtu mazāk atkarīgas no trešo valstu importa.
Attiecībā uz importu mums jāgarantē, ka zivsaimniecības un akvakultūras produktu Eiropas tirgus necieš no negodīgas konkurences, ko radītu nepietiekami stingri sanitārie un sociālie nosacījumi un absurdi zemi tarifi. Tieši tāpēc es atbalstu ES marķējuma ieviešanu atbilstīgi mūsu standartiem gan vides, gan sociālajā jomā.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze! Patlaban Eiropas Savienība ir lielākais zivsaimniecības un akvakultūras produktu tirgus Eiropā, importējot aptuveni 60 % no kopējā zivju patēriņa. Kopienas zivju produkcija nav un tuvākajā nākotnē nevar būt pietiekama, lai apmierinātu pieprasījumu pēc šāda veida produktiem, un tāpēc to importēšana ir kļuvusi par nepieciešamību.
Šajā saistībā ir svarīgi saglabāt divus galvenos aspektus: pirmkārt, jārada tādi apstākļi, lai ES patērētājiem būtu iespēja iegādāties kvalitatīvus importētus zivsaimniecības un akvakultūras produktus, un, otrkārt, jāievieš nosacījumi godīgai konkurencei - gan attiecībā uz importētiem produktiem, gan uz tiem, kas nozvejoti un saražoti Eiropas zivsaimniecības un akvakultūras nozarē.
Tādēļ jānodrošina, lai Eiropas Savienībā importētie zivsaimniecības un akvakultūras produkti atbilstu tiem pašiem standartiem vides, sociālajā, sanitārajā un kvalitātes jomā, kurus piemēro ES produktiem. Ir vajadzīga arī zivsaimniecības un akvakultūras produktu kopējā tirgus reforma, jo īpaši pārskatot mehānismus tādu problēmu atrisināšanai kā pakāpeniska muitas nodevu atcelšana un arvien lielāka konkurence importa jomā.
Parlamenta sagatavotais ziņojums - šo darbu brīnišķīgi paveicis Cadec kungs - ir savlaicīgi iesniegts, un tajā izklāstīti vairāki būtiski priekšlikumi attiecībā uz zivsaimniecības nozares un saistīto nozaru, tostarp tirdzniecības, ilgtspējīgu attīstību.
Josefa Andrés Barea
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisāre M. Damanaki, komisār K. De Gucht! Paldies jums par piedalīšanos šajās debatēs, kas veltītas šim ļoti svarīgajam ziņojumam par importa režīmu.
Zveja ir nozīmīgs jautājums, un saistībā ar to jāakcentē divi būtiski aspekti - tas, ka mēs paši sevi nespējam apgādāt, un tas, ka bieži vien vērojama negodīga konkurence, un tādēļ ir jānodrošina zveja Eiropā un jānovērš negodīga konkurence.
Es vēlos vērsties pie tirdzniecības komisāra - jūs nevarat arī turpmāk zveju uzskatīt par pazemināta riska produktu; turpmāk uz zivsaimniecības produktiem nedrīkst attiecināt noteikumus par nelauksaimniecisko produktu tirgus pieejamību; tā nevar būt vienu produktu sekmējoša nozare; tas jānosaka par paaugstināta riska produktu un uz to jāattiecina PTO un ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas noteikumi.
Ja zivsaimniecības produktus neuzskatīsim par paaugstināta riska produktiem, tad mēs nevarēsim radīt ilgtspējīgu modeli, nevarēsim nodrošināt sugu saglabāšanu un īstenot pareizu tirgus darbību.
Robert Atkins
Priekšsēdētāja kungs, es izteikšos vēlreiz, lai, izmantojot jūsu starpniecību, ierosinātu Priekšsēdētāju konferencei sakoncentrēties darbam. Sākumā mēs saņēmām informāciju, ka balsojums notiks plkst. 12.00. Ik pēc piecām minūtēm šo punktu atliek vēl piecas minūtes. Cilvēkiem ir jāpaspēj uz lidmašīnu, tāpēc tas ir apgrūtinoši un tas padara Parlamentu par apsmieklu. Saņemieties!
(Aplausi)
Priekšsēdētājs
Mēs norādījām, ka balsojumi, iespējams, tiks pārcelti uz plkst. 12.15 vai 12.20, tāpēc, lūdzu, ļaujiet turpināt darbu un uzklausīt komisāru atbildes. Esmu pārliecināts, ka varēsim nobalsot plkst. 12.20.
Maria Damanaki
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es nevaru saņemties, tomēr es spēju izteikties ļoti īsi.
Es vēlētos pateikt, ka mēs risinām visas deputātu minētās problēmas. Kā K. De Gucht un es jau minējām, mēs cenšamies panākt līdzsvaru. Mums jāizveido dzīvotspējīga zivsaimniecības nozare, turklāt attiecībā uz PTO un citām starptautiskām struktūrām mums ir jāizpilda dažas saistības. Es vēlētos vēlreiz ikvienam apliecināt, ka mēs darām visu iespējamo, palīdzot KLP reformu īstenot tā, lai nākotnē ES zvejnieki gūtu iespējami lielāku labumu.
Alain Cadec
Priekšsēdētāja kungs, es uzskatu, ka Eiropas Parlamentā mūsu kolēģu uzvedība ir pilnībā necienīga un nepieņemama. Šāda rīcība ir apkaunojoša. Man jākaunas par jums! Jūs uztrauc vienīgi balsojums un tas, cikos varēsiet doties mājās. Mēs strādājam pie svarīga ziņojuma, tāpēc esiet vismaz tik pieklājīgi un paklausieties citu runātāju uzstāšanās vai arī atstājiet šo sēžu zāli.
Lai vai kā, dāmas un kungi, pēc šī nelielā emociju izvirduma man nav ne mazāko šaubu, ka pēc pāris minūtēm jūs pārliecinoši nobalsosiet par šo ziņojumu, un, izmantojot šo iespēju, man jāsaka paldies kolēģiem no Zivsaimniecības komitejas, jo īpaši tās priekšsēdētājai C. Fraga Estévez, kura piekrita uzņemties šī jautājumu risināšanu un uzticēt man šī ziņojuma sagatavošanu.
Es vēlētos arī pateikties ēnu referentiem L. M. Capoulas Santos, B. Reimers, M. J. Gróbarczyk un I. Lövin par viņu ieguldījumu visās apspriedēs un grozījumos.
Es vēlētos pateikties arī visiem tiem, kas palīdzēja sagatavot šo ziņojumu, un nozares pārstāvjiem, kuriem pateicoties, es varēju veikt izpēti, jo īpaši ierēdņiem no Tirdzniecības ģenerāldirektorāta (Tirdzniecības ĢD) un Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorāta (Jūrlietu ĢD). No Tirdzniecības ģenerāldirektorāta tie ir Zoltan Somoguy un Miriam Garcia Ferrer, un no Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorāta - Pierre Amilhat, Christian Rambeau un Juan Ranco, un es vēlos pateikties arī jums, Damanaki kundze, par piedalīšanos šajā sanāksmē, un arī jums, De Gucht kungs, lai gan arī neesmu pilnībā apmierināts ar jūsu atbildēm, kas pat nav īsti uzskatāmas par atbildēm, jo jūs uzstājāties pirms manis.
Jebkurā gadījumā es vēlētos pateikties arī Mauro Belardinelli no mūsu grupas, Ollivier Gimenez, maniem palīgiem Emilie Herrbach un Vincent Guerre, kā arī īpaši jāpiemin Philippe Musquar, kurš daudz man palīdzēja šī ziņojuma sagatavošanā, strādājot pie tā koncepcijas.
Nobeigumā jau iepriekš pateicos par jūsu balsojumu.
Priekšsēdētājs
Paskaidrošu - De Gucht kungs nesniedza atbildi, jo šajā telpā valdīja troksnis, tāpēc es vēlos atvainoties abiem mūsu komisāriem par šo troksni.
Debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks pēc īsa brīža.
