Ārkārtas autonomo tirdzniecības preferenču ieviešana Pakistānai (debates)
Priekšsēdētāja
Nākamais darba kārtības punkts ir Vital Moreira ziņojums Starptautiskās tirdzniecības komitejas vārdā par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko Pakistānai ievieš ārkārtas autonomās tirdzniecības preferences - C7-0322/2010 -.
Vital Moreira
Priekšsēdētājas kundze, šo ziņojumu faktiski neizstrādāju es. Es esmu tā referents gadījuma dēļ un iesaistījos pēdējā brīdī, jo sākotnējais referents pārtrauca darbu pie ziņojuma. Tāpēc - kā komitejas priekšsēdētājs - es to pārņēmu saskaņā ar Reglamentu. Esmu nejaušs šā ziņojuma referents, un man ir arī atturīga attieksme pret šo pienākumu; patiesībā es par šo ziņojumu nebalsoju, un man ir būtiski iebildumi pret tā saturu. Tomēr situācija ir tāda, kāda tā ir, un mans pienākums ir bez ķildošanās uzņemties uzticēto uzdevumu.
Kā mēs zinām, šis ziņojums par ārkārtas tirdzniecības preferenču ieviešanu Pakistānai aizsākās ar Eiropadomes lēmumu, ar ko pilnvaroja Komisiju iesniegt priekšlikumu Parlamentam un Padomei. Tā kā šīs ir ārkārtas preferences, kas nav saderīgas ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) pozitīvo vai negatīvo nediskriminācijas noteikumu, tad ir jāsaņem PTO atbrīvojums no šā noteikuma piemērošanas, pirms varam piešķirt šīs tirdzniecības preferences. Tomēr Komisija iesniedza Parlamentam priekšlikumu, un manis vadītā Starptautiskās tirdzniecības komiteja izlēma rīkot debates un balsot par šo ziņojumu, kura referents tagad nejauši esmu kļuvis. Tieši minētā balsojuma rezultāts tiek apspriests šajā sēžu zālē.
Šis jautājums, priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, Parlamenta Starptautiskās tirdzniecības komitejā ir izrādījies samērā strīdīgs saistībā ar to, - un tieši tāds bija priekšlikuma mērķis, ar ko Komisija aizbildinājās, - vai mums tirdzniecības preferences būtu jāizmanto kā ārkārtas palīdzības līdzeklis konkrētai valstij; saistībā ar šo tirdzniecības preferenču ilgumu un pagarināšanu un, visbeidzot, saistībā ar nosacījumiem, kādi būtu jāpiemēro saņēmējam, proti, šajā gadījumā Pakistānai.
Lai gan vairākums komitejā nobalsoja atbalstoši par Komisijas priekšlikumu piešķirt Pakistānai šīs ārkārtas preferences, faktiski Starptautiskās tirdzniecības komiteja arī nobalsoja atbalstoši par vairākiem grozījumiem, kuru mērķis ir ierobežot šo Pakistānai piešķirto tirdzniecības priekšrocību ietekmi, un šie grozījumi, cita starpā, ietvēra drošības klauzulas pieņemšanu gadījumā, ja imports no Pakistānas pārmērīgi pieaugtu saistībā ar tirdzniecības tarifu samazināšanu vai atcelšanu. Citi grozījumi attiecas, piemēram, uz prasībām, ka Pakistāna nedrīkst noteikt vai atcelt savus ierobežojumus attiecībā uz preču eksportu.
Nobeigumā vēlos sacīt, ka ir svarīgi ņemt vērā to, ka mūsu centieni var izrādīties absolūti lieki, ja netiks saņemts PTO atbrīvojums; pašlaik mēs nezinām, kad un vai vispār tādu piešķirs. Jebkurā gadījumā, pat ja mūsu centieni izrādīsies lieki, tā vismaz būs lieliska iespēja apspriest to, cik saprātīgi ir izmantot ārkārtas tirdzniecības priekšrocības kā ārkārtas palīdzības līdzekli vai - kā tas ir šajā gadījumā - kā politiskas atlīdzības līdzekli konkrētai valstij, un kādi ir šādas izmantošanas ierobežojumi.
Tādēļ pastāv risks, ka noteiksim bīstamus precedentus vai - vēl ļaunāk - politiski izmantosim tirdzniecības preferences, kurām, iespējams, būtu jāpiemēro objektīvāki kritēriji, kā arī mazāk diskrecionāri kritēriji, kas nav tik ļoti saistīti ar kontekstu, kā tas ir šajā gadījumā.
Neelie Kroes
Komisijas priekšsēdētāja vietniece. - Priekšsēdētājas kundze, šodien mēs apspriežam tiesību akta priekšlikumu, ar ko Pakistānai ievieš ārkārtas autonomās tirdzniecības preferences. Šo priekšlikumu Komisija iesniedza pēc Eiropadomes speciāla pieprasījuma tūlīt pēc plūdiem, kas Pakistānu skāra pagājušā gada vasarā un kas izraisīja plašu kaitējumu šai valstij un tās iedzīvotājiem.
Es vēlos pateikties referentam un Starptautiskās tirdzniecības komitejai par viņu smago darbu un atbalstu priekšlikumam. Komisijas priekšlikuma mērķis ir ieviest importa nodevu vienpusēju atcelšanu uz laiku attiecībā uz 75 eksporta precēm no Pakistānas. Šīs tirdzniecības preferences atceltu ierobežojumus aptuveni ceturtdaļai Pakistānas importa uz ES, un tās būtu pieejamas divus gadus ar iespējamu pagarinājumu uz vēl vienu gadu.
Eiropas Savienība apzinās, ka šādas tirdzniecības koncesijas, it sevišķi tādās jutīgās nozarēs kā tekstilpreces, var ietekmēt ES rūpniecību, tāpēc esam nodrošinājuši, ka tiek saglabāts līdzsvars starp Pakistānas vajadzībām un mūsu rūpniecības un citu piegādātājvalstu interesēm.
Izvēlēto produktu skaits ir ierobežots. Esam noteikuši ierobežojumu atcelšanas augšējo robežu ļoti jutīgām precēm, un ierobežojumu atcelšana būtu piemērojama tikai uz noteiktu laiku. Esam arī pieprasījuši Pasaules Tirdzniecības organizācijai piešķirt atbrīvojumu no spēkā esošajiem PTO noteikumiem, lai mēs varētu īstenot ierosinātos pasākumus. Kā jūs zināt, mēs joprojām apspriežam šo jautājumu ar citām PTO dalībvalstīm un ceram drīz rast risinājumu.
Iespējams, ka ne visi vairs atceras to cilvēku fotoattēlus, kuri pazaudējuši visu iedzīvi, bet mēs nedrīkstam aizmirst šo postošo plūdu milzīgās izmaksas, kuras saistītas gan ar humānām vajadzībām, gan ar ekonomikas kaitējumu. Šie tirdzniecības pasākumi nav vienīgie pasākumi un papildina lielu humāno un attīstības palīdzību, kas sasniegusi līdz pat EUR 480 miljonus un ko ES ir piešķīrusi Pakistānai. Tomēr vērienīgi tirdzniecības pasākumi ir būtiski, lai Pakistānas ekonomikas atveseļošanās būtu ilgtspējīga, un šādiem pasākumiem jāietilpst mūsu vidēja termiņa reakcijā uz šīm bezprecedenta dabas katastrofām. Tāpēc ceru, ka Parlaments atbalstīs šo priekšlikumu.
Tagad vēlos apspriest dažus no iesniegtajiem grozījumiem. Neiedziļināšos tajos visos, bet vēlos uzsvērt svarīgākos. Es zinu, ka ir izteikti pieprasījumi par šo autonomo tirdzniecības preferenču piešķiršanas nosacījumu paredzēt to, ka Pakistānai ir jāievēro konkrēti pamatprincipi. Es izprotu bažas, kādas, iespējams, pastāv šajā saistībā, un jūs zināt, ka cilvēktiesību jautājumi ir neatņemams elements mūsu ilgtermiņa attiecībās ar Pakistānu. Tomēr, ņemot vērā to, ka atbrīvojums būtu spēkā uz laiku, lai risinātu ārkārtas situāciju, Komisija uzskata, ka šāds nosacījums nebūtu piemērots.
Cilvēktiesību dialogs saistībā ar mūsu partnerības un sadarbības nolīgumu ar Pakistānu ir piemērota platforma, kuras ietvaros risināt šādus jautājumus ar Pakistānu un rast ilgtspējīgus risinājumus. Saistībā ar noteikumiem, kas paredzētu, ka Pakistāna nedrīkst saglabāt, ieviest vai palielināt nodevas vai nodokļus, kuriem ir līdzvērtīga ietekme, vai saistībā ar jebkādiem citiem ierobežojumiem attiecībā uz konkrētu produktu eksportu vai importu es uzskatu, ka šādi nosacījumi nopietni mazinātu preferenču piešķiršanas ietekmi un ir pretrunā mūsu regulas jēgai, būtībai un mērķim. Turklāt mēs nevaram ar šo regulu Pakistānai aizliegt īstenot pasākumus, kas atbilst tās starptautiskajām saistībām.
Tomēr mēs varētu piekrist tādu mehānismu ieviešanai, kas ļauj piemērot beznodokļu importa ierobežojumus attiecībā uz Pakistānas tarifa likmes kvotām, ja no ierobežojumiem atbrīvoto produktu imports pārsniegtu konkrētu līmeni. Es arī piekrītu, ka preferences ir jāatceļ produktiem, kuri rada vai var radīt nopietnus sarežģījumus kādam līdzīgu vai tieši konkurējošu produktu ražotājam Eiropas Savienībā, ko noteiktu ar Komisijas izmeklēšanas palīdzību. Mēs varētu arī pieņemt mehānismus, kas noteiktu muitas uzraudzību attiecībā uz regulā ietverto importu, kā arī paredzētu ceturkšņa ziņojumus. Tomēr iepriekšējs uzraudzības mehānisms radītu nevajadzīgu slogu saistībā ar pārvaldes iestāžu licencēšanas prasībām.
Visbeidzot, vēlos norādīt, ka ir izteikti pieprasījumi ierobežot tirdzniecības preferenču piemērošanu līdz vienam gadam, sākot no brīža, kad stājas spēkā atbrīvojums. Manuprāt, tas būtu problemātiski.
Komisija sākotnēji ierosināja ārkārtas pasākumus uz trīs gadiem. Savā kompromisa priekšlikumā, kas ietverts atbrīvojuma pieprasījumā PTO, Padome ierobežoja šo periodu līdz diviem gadiem ar iespēju to pagarināt par vēl vienu gadu. Tomēr turpmāka piemērošanas ilguma ierobežošana samazinātu autonomo tirdzniecības preferenču pasākuma priekšrocības, un šie pasākumi zaudētu jēgu.
Es arī vēlos norādīt, ka 10. novembrī panāktā Padomes kompromisa pamatā bija noteikums septiņiem tekstila un apģērbu produktiem piemērot tarifa likmes kvotas, nevis pilnīgu ierobežojumu atcelšanu. Šis kompromiss ir pamatā sekojošajam pieprasījumam par PTO atbrīvojumu. Tomēr tas nav atspoguļots Eiropas Parlamenta grozījumos, un apspriežu procedūras rezultātā ar PTO dalībvalstīm tarifa likmes kvotas, iespējams, būs jāpiemēro vēl dažiem produktiem.
Atbrīvojums, ja to piešķirs, noteiks maksimālo preferenču apjomu, ko ES var piešķirt Pakistānai saskaņā ar minētajiem noteikumiem, tāpēc regulā būs jāatspoguļo PTO atbrīvojuma saturs, tiklīdz par to panāks vienošanos ar PTO. Nešaubieties, ka Komisija veiks ikgadēju ietekmes novērtējumu par Pakistānai piešķirtajām autonomajām tirdzniecības preferencēm, un šo novērtējumu iesniegs Parlamentam un Padomei. Tas ir vēl viens iemesls, kādēļ nevajadzētu samazināt šā instrumenta piemērošanas laiku.
Vēlos pateikties Eiropas Parlamentam par sadarbību saistībā ar šo jutīgo jautājumu. Komisija ir gatava cieši sadarboties ar Parlamentu, lai pieņemtu šo priekšlikumu un apliecinātu ES apņemšanos rīkoties atbildīgi attiecībā pret valstīm, kam vajadzīga palīdzība.
Cristian Dan Preda
Priekšsēdētāja kungs, manuprāt, šis ir piemērots laiks, kad apspriest Moreira kunga ziņojumu. Kāpēc? Tāpēc, ka mēs pašlaik gaidām Pasaules Tirdzniecības organizācijas lēmumu par Eiropas Savienības pieprasīto atbrīvojumu saistībā ar tematu, kas faktiski tiek apspriests.
Es personīgi uzskatu, ka šajā saistībā ir svarīgi sniegt skaidru vēstījumu visiem pārējiem Eiropas Savienības tirdzniecības partneriem. Eiropas Savienībai jāturpina apņēmīgi papildināt ārkārtas humāno palīdzību, ko tā Pakistānai dāsni piešķīra sākotnējā posmā, lai atjaunotu Pakistānas ekonomikas ilgtspējīgu atveseļošanos. Diplomātiskajām apspriedēm ar Pasaules Tirdzniecības organizāciju noteikti ir vajadzīgs laiks, jo ir jāņem vērā Eiropas Savienības tirdzniecības partneru paustās bažas. Pašlaik nav zināms šo apspriežu rezultāts. Tomēr nesenie notikumi mums atgādina, ka mums noteikti vajadzīga stabila, pārtikusi Pakistāna, kas nevirzīsies pa slideno ekstrēmisma ceļu un spēs būt partneris mūsu pretterorisma centienos.
Kā Ārlietu komitejas atzinuma sagatavotājs es vēlos pateikties saviem kolēģiem deputātiem no Starptautiskās tirdzniecības komitejas par to galveno jautājumu pieņemšanu, kurus mēs izvērsām mūsu atzinumā. Es vēlos šobrīd uzsvērt divus no šiem jautājumiem. Pirmais, kas, iespējams, Ārlietu komitejai ir svarīgākais jautājums un ko minēja arī komisāre, ir prasība šeit neiesaistīt nosacījumu par cilvēktiesību, tai skaitā par tiesību uz nodarbinātību, ievērošanu, lai tiktu piešķirtas tirdzniecības preferences. Manuprāt, mums šajā jautājumā ir atšķirīgs viedoklis. Tā kā cilvēktiesības ir ES un Pakistānas saistošā nolīguma galvenais aspekts, ierosinātajām tirdzniecības preferencēm ir jābūt atkarīgām no cilvēktiesību ievērošanas šajā valstī. Tomēr Komisija nav veikusi pilnīgu iepriekšēju novērtējumu par ierosināto pasākumu ietekmi. Es domāju, ka tam būtu liela ietekme, it sevišķi uz Pakistānas iedzīvotājiem un šīs valsts budžeta līdzekļiem.
Daniel Caspary
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Gandrīz deviņus mēnešus pēc postošajiem plūdiem situācija Pakistānā joprojām nav stabilizējusies, un Pakistānas iedzīvotājiem ir vajadzīga mūsu palīdzība. Tādēļ bija pareizi un atbilstīgi, ka Eiropas Savienība rīkojās un ātri sagatavoja vairāku miljonu euro palīdzības paketi, un ir svarīgi, lai šis atbalsts patiešām sasniedz vietējos iedzīvotājus.
Jau no paša sākuma man īpaši nepatika Komisijas priekšlikums, kuru tā izstrādāja Padomes spiediena ietekmē un kurā ierosināja izmantot tieši ārvalstu tirdzniecības instrumentus, lai Pakistānai sniegtu īstermiņa palīdzību. Es to vairākkārt ierosināju komitejā un it sevišķi prasīju, lai par ārlietu politiku atbildīgā persona Eiropas Savienībā, proti, Augstā pārstāve, arī ierodas komitejā vai Parlamentā ar mērķi paskaidrot, kādēļ jāizmanto starptautiskā tirdzniecība, lai apmaksātu šo palīdzību; iesniegt mums detalizētu Eiropas Komisijas vispārējo stratēģiju un ietvert to kopējā kontekstā, kā arī tādā veidā, iespējams, pārliecināt mūs, ka tam visam patiesi ir jēga, proti - es atkārtošos - ļaut ārvalstu tirdzniecībai veikt īstermiņa ieguldījumu šajā sakarā.
Esmu ļoti pateicīgs David kungam un citiem, kam ir izdevies sagatavot paketi, kura komitejā saņēma vairākuma atbalstu. Šajā saistībā it sevišķi vēlos uzsvērt laika ierobežojumu, kādu mēs vēlamies šeit piemērot. Tas ir vienīgais risinājums, kas mums ļauj izvairīties no līdzekļu nepareizas novirzīšanas.
Tomēr kāda ir pašreizējā situācija Pakistānā? Lai gan Bin Laden vairs nesagādā raizes, pēdējo dienu laikā ir ierosināts jautājums par to, kādā mērā Pakistānas valdības pārstāvji zināja, kāda persona uzturas viņu valstī. Daudzus kolēģus deputātus, tostarp manā grupā, tas neapmierina. Turklāt mēs vēl nezinām, kā citas PTO dalībvalstis rīkosies un vai tās galu galā dos mums savu piekrišanu. Tāpēc būtu labi, ja rītdien, balsojot par grozījumiem, mēs neveiktu galīgo balsojumu, bet drīzāk jautājumu nodotu atpakaļ komitejai, lai varam sagaidīt PTO sarunu rezultātu un lai varam uzzināt, vai ir jēga dot savu galīgo piekrišanu šai paketei.
Gianluca Susta
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Godīgi sakot, mēs nesaprotam, kāpēc vairākums Starptautiskās tirdzniecības komitejas locekļu tik ļoti vēlējās šo jautājumu izvirzīt debatēm, lai pēc tam aicinātu to atgriezt komitejā; mēs šo pieprasījumu noraidām. Abi lēmumi ir nepareizi; tomēr, cita starpā, ierobežotā laika dēļ es vēlos runāt tikai par priekšlikuma jēgu, taču pirms tam vēlos paust pilnīgu atbalstu Moreira kunga runai.
Šajā sarežģītajā pasaulē, kurā nemitīgi un lielos apmēros notiek dabas un cilvēku izraisītas katastrofas, mēs noteiktu bīstamu precedentu, ja pārskatītu tirdzniecības politiku saistībā ar katru ārkārtas humāno situāciju. Tas ir slidens ceļš, kas varētu veicināt nopietnu nelīdzsvarotību un līdz ar to negodīgu attieksmi pret nabadzīgākajām valstīm. Tikai ar līdzsvarotiem, pastāvīgiem un taisnīgiem noteikumiem šīs valstis var gūt labumu no tirdzniecības politikas, kas nedrīkst aizvietot sadarbību attīstības jomā.
Mēs zinām, ka jebkāda Pakistānai sniegta palīdzība netiktu izmantota, lai palīdzētu cilvēkiem, ko skāra gandrīz pirms gada notikušie plūdi. Mēs to zinām tikpat droši, kā zinām, ka tieši Eiropas tekstilpreču nozare galvenokārt - ja ne vienīgā - maksā par šo humāno palīdzību. Mēs nevaram pieņemt šo negodīgo atkāpšanos no tirdzniecības politikas noteikumiem, jo apzināmies, ka mūsu diskusijās ir jāapsver arī citi faktori.
Mēs visi zinām, ka papildus solidaritātes izrādīšanai plūdos cietušajiem Pakistānas iedzīvotājiem vēl viens no šīs palīdzības piešķiršanas pamata iemesliem ir lēmums atbalstīt Pakistānas pretterorisma centienus. Pelēkās zonas, kas pēdējo dienu laikā ir atklājušās starp Pakistānas iestādēm, un al-Qaeda, kā arī Bin Laden lieta, parāda, cik šī valsts ir neuzticama. Manuprāt, mums jākoncentrē uzmanība uz iepriekš sacīto tāpat, kā to koncentrējam uz būtiskiem cilvēktiesību jautājumiem, kas pēdējā laikā ir aktualizējušies.
Niccolò Rinaldi
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Kaut kas nav kārtībā ar faktu, ka 2011. gada maijā notiek debates par dabas katastrofu, kas notika 2010. gada vasarā un kas atņēma mājas 12 miljoniem cilvēku, kā arī izpostīja 20 % no šīs valsts.
Es neatbalstu sociālistu nostāju, ko nupat pauda Susta kungs. Tieši šīs kavēšanās dēļ mēs joprojām lauzām prātus, lai izgudrotu, kurus instrumentus varam pieņemt, lai aktīvi palīdzētu Pakistānai, un mūsu vilšanos, ka neesam to līdz šim panākuši, vēl vairāk pastiprina arī apzināšanās, ka mums vajadzīga politiski un humānā ziņā nobriedušāka tirdzniecības politika: tirdzniecības politikai jākļūst par vienu no instrumentiem, ar ko varam palīdzēt grūtībās nonākušām kopienām.
Es atzīstu, ka Komisija rīkojās ātri un efektīvi, ierosinot pasākumu paketi, kura acīmredzot bija jāapspriež un kurai bija jāatjauno līdzsvars, lai šo pasākumu rezultātā neciestu Eiropas nozare, ko jau ir skārusi krīze. Pateicoties tieši Starptautiskās tirdzniecības komitejas darbam, tostarp darbam, kas ieguldīts konkrētos grozījumos - no kuriem Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupa atbalsta grozījumu Nr. 37 -, arī uzņēmumi var pieprasīt drošības klauzulas piemērošanu. Tomēr šķiet, ka šobrīd Pakistānai klājas slikti un ka pārāk daudzi cilvēki neveic savus pienākumus.
Mēs prasām Indijai mainīt tās attieksmi un padarīt elastīgāku savu "nē” nostāju Pasaules Tirdzniecības organizācijā (PTO), lai reāli apliecinātu labas kaimiņattiecības. Tiesa, ka attiecības starp šīm divām valstīm ir sarežģītas, jo bija arī uzbrukums Mumbajā un Pakistānas vājā koordinācija, lai atklātu un apcietinātu uzbrukuma vaininiekus. Taču šis gadījums varētu būt aspekts, kas liek mainīt tradicionāli sliktās attiecības starp kaimiņvalstīm.
Mēs arī prasām kādu lietu no Pakistānas iestādēm, proti, lai tās apņēmīgāk šo jautājumu izskata no divpusējo attiecību perspektīvas saistībā ar savām attiecībām ar Indiju. Pēdējā laikā ir notikušas divpusējas sanāksmes, lai gan tās sniegušas maz rezultātu, iespējams, Pakistānas lepnuma dēļ. Ir skaidrs, ka "kriketa diplomātija”, ko uzsver Pakistānas parlamenta deputāti, ar kuriem tikāmies vēl tikai pirms divām nedēļām, līdz šim nav sniegusi nekādus jēgpilnus rezultātus.
Visbeidzot, tieši PTO mēs prasām - kā darījām Ženēvā nesen notikušajā parlamentārajā asamblejā - ātri pieņemt mehānismus, kas ļautu starptautiskās tirdzniecības noteikumiem ātri un elastīgi reaģēt uz ārkārtas situācijām valstī, kuru ir skārušas neredzētas katastrofas. Šis jautājums par tarifu samazināšanu var nesniegt nekādus rezultātus vai arī var pavērt jaunu ēru tirdzniecības attiecībās.
Sajjad Karim
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, šī bija smagākā dabas katastrofa, kāda jebkad skārusi Pakistānu. Mēs reaģējām ātri, par ko es lepojos. Komisāre Georgieva atradās tur uz vietas, un, kad es satikos ar premjerministru Syed Yousaf Raza Gillani, tad, protams, varēju ar viņu apspriest ES reakciju.
Viena lieta ir absolūti skaidra. Mums bija jādomā netradicionāli. Mums bija jārod jauns risinājums, lai sniegtu palīdzību. Ne tikai palīdzība, bet arī tirdzniecība bija iespēja reaģēt, to izmantojot kā īstermiņa palīdzības pasākumu.
Esmu gandarīts, ka komiteja pēc ilgām diskusijām ir apstiprinājusi ziņojumu, un es zinu no saviem kolēģiem komitejā, ka tika paveikts smags darbs, lai ierosinātu pieņemamu dokumentu. Tomēr baidos, ka daži no grozījumiem, ko jau minēja Komisija, sagrauj mūsu sākotnējo nodomu būtību un to, kā mēs sākumā reaģējām.
PTO līmenī jau ir pausti iebildumi pret mūsu ES priekšlikumu. Savukārt Indija saka, ka to nevajadzētu ietvert ES un Indijas BTN. Es piekrītu. Šeit nevajadzētu būt tādai saiknei. Tā ir pareizā pieeja. Bet tajā pašā laikā Indija prasa, lai tiktu piemērota elastība attiecībā uz tirdzniecību tieši no Pakistānas. Šajā pieejā ir pretrunas. Es aicinu to apsvērt vēlreiz.
Manuprāt, šim Parlamentam ir jāapstiprina Komisijas nostāja. Mums ir garantija, ka saņemsim ikgadējus ietekmes novērtējumus.
Es uzklausīju kolēģu sacīto par viņu bažām drošības jomā, bet es esmu cilvēks, kas par mata tiesu izbēga no nāves Mumbajas uzbrukumu laikā, un saviem kolēģiem saku, ka šis nav īstais laiks, kad Pakistānai uzgriezt muguru. Runa ir par ES uzticamību. Atbalstiet Komisijas priekšlikumu!
Keith Taylor
Verts/ALE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es, tāpat kā daudzi citi šajā Parlamentā, esmu nobažījies un paužu līdzjūtību cilvēkiem, kurus skāra briesmīgie Pakistānas plūdi. Tāda bija mana nostāja toreiz un ir tagad. Tomēr, kad redzu politiskās gribas trūkumu, kad redzu to, kā uzņēmumu intereses ir ņēmušas virsroku un kā PTO ir kavējusies, tad saprotu, ka mūsu priekšā ir ieteikumi, kas novājina sākotnējos priekšlikumus, kurus tik īsā laikā ierosināja Komisija.
Tika jau minēts tirdzniecības preferenču īsais laikposms, kas no trim gadiem samazināts līdz vienam gadam. Šajā laikā Pakistānai neļauj saglabāt vai palielināt nodevas vai nodokļus. Turklāt tiek ierosināts pieprasīt ne tikai gada ziņojumu par viengadīgu programmu, bet arī ceturkšņa ziņojumus par pasākumu piemērošanu un īstenošanu. Rezultātā veidojas liela birokrātija, un pasākums ilgs tikai vienu gadu.
Tāpēc es no sirds atbalstu priekšlikuma grozījumu Nr. 43, proti, nosūtīt šo tekstu atpakaļ komitejai, lai mēs varētu ierosināt ko tādu, kas patiešām nodrošinās palīdzību, kuru vēlamies sniegt Pakistānai. Visbeidzot, es domāju, ka tas patiesi norāda uz akūtu vajadzību aplūkot, kā PTO strādā, un pārveidot to par atbilstīgu, demokrātisku struktūru, kuras procesi ir pārredzami un kuras dalībvalstis ir pārskatatbildīgas.
Helmut Scholz
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Ir pagājis gandrīz gads, kopš Pakistānas iedzīvotājus skāra postoši plūdi. Mums visiem ir ļoti ciešas saiknes ar šo cietušo valsti.
Tomēr tas, ka PTO joprojām nav pabeigtas sarunas, ir skandalozi, un tas vien skaidri norāda, ka šāda veida tirdzniecības atvieglojums nav piemērots, lai to izmantotu kā ārkārtas palīdzības pasākumu. Mana grupa ir vairākkārt aicinājusi Komisiju ierosināt rezerves plānu B, lai mēs varētu ātri un pastāvīgi palīdzēt Pakistānas iedzīvotājiem atjaunot viņu valsti. Tomēr nav ticis ierosināts nekāds alternatīvs risinājums. Iespējams, Komisijai vienkārši trūkst ideju vai tā nespēj rīkoties, jo uzskata, ka to ierobežo Eiropadomes pretestība, kas Komisijai ir pārāk labi zināma. Pretējā gadījumā šķiet, ka sarežģījumus sarunās ar PTO izmanto kā aizbildinājumu, lai nerīkotos.
Jau pirms šīs sarunas sākās, jūs zinājāt tikpat labi, cik mēs, ka tās būs sarežģītas, un jūs, visticamāk, jau zinājāt to arī tad, kad daži ārlietu ministri no Vācijas un citām dalībvalstīm jūs nosūtīja šajā uzdevumā. Galu galā, tirdzniecības atvieglojumi tekstilpreču, ādas izstrādājumu un etanola jomā, ko vēlaties piedāvāt Pakistānai, apdraudētu GSP+ (vispārējo tarifa preferenču sistēma+) statusu, kuru ir sasniegušas tādas valstis kā Bangladeša, un - patiešām - pretēji Pakistānai šī valsts to ir sasniegusi, ratificējot svarīgas ANO un SDO konvencijas par darba ņēmēju tiesībām un vides aizsardzību. Tieši šī statusa priekšrocības ļauj Bangladešai importēt primārus produktus no Pakistānas, lai tos apstrādātu un eksportētu uz Eiropu. Nav nekāds brīnums, ka tagad šī valsts pretojas.
Mēs nevaram visā nopietnībā cerēt, ka apstiprinās mūsu vēlmi palīdzēt Pakistānai uz vienas no pasaules nabadzīgākajām valstīm rēķina. Tādā veidā mēs galvenokārt kaitēsim paši sev, un mēs to faktiski darīsim neilgi pirms tam, kad Komisija paredzējusi iesniegt savu jauno projektu par mūsu tirdzniecības preferenču sistēmas pārskatīšanu.
Mans risinājums šai problēmai ir šāds: koncentrēt uzmanību uz tiešo palīdzību rekonstrukcijas darbiem, kas vajadzīgi pēc plūdiem, un nekavējoties rīkoties, nevis ciest sakāvi sarunās Ženēvā. Galu galā, katru dienu, ko zaudējam, nesniedzot palīdzību, mēs it sevišķi zaudējam Pakistānas uzticību mums kā eiropiešiem, un beigās mēs par to maksāsim dārgu politisko cenu.
Claudio Morganti
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es uzskatu, ka šis ziņojums ir absolūti nepieņemams. Es apzinos, ka pagājušā gada plūdi Pakistānā bija traģiski, un domāju, ka ir pareizi palīdzēt šai valstij. Kā saprotu, Eiropas Savienība jau ir nodrošinājusi palīdzību EUR 500 miljonu apmērā, ko es neuzskatu par mazu summu.
Šīs jaunās koncesijas ir absurdas, jo tās ir koncentrētas tekstilpreču nozarē, kas ir Pakistānas galvenā nozare, bet Eiropā savukārt ir sagrauta tieši negodīgas konkurences dēļ no Āzijas valstu puses. Vai vēlamies dot vēl pēdējo triecienu Eiropas tekstilpreču nozarei? Tas noteikti nav tas, ko vēlas Lega Nord, un mēs negrasāmies to pieņemt.
Jautājums par to, vai piešķirt šos atbrīvojumus, ja Parlaments tos apstiprinās, būs pēc tam jāizskata Pasaules Tirdzniecības organizācijai. Šķiet, ka dažas valstis - tai skaitā jau minētā Indija, kas ir Pakistānas izsena ienaidniece, - ir gatavas dot savu piekrišanu, protams, ne par baltu velti, bet apmaiņā pret līdzīgiem labvēlīgiem nosacījumiem, ko piešķirtu Eiropas Savienība, kura tiecas pakļauties šādiem pieprasījumiem.
Man ir radies iespaids, ka ES tirdzniecības politiku nosaka ļaunākā iespējamā pašiznīcināšanās pieeja, tāpēc ceru, ka šo pasākumu pilnībā noraidīs.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Pakistānas ziemeļrietumos to, ko dažos reģionos vēl nebija izpostījis karš un terorisms, izpostīja 2010. gada plūdi. Papildus EUR 415 miljonus lielajai ārkārtas palīdzībai ES vēlas atcelt nodevas vairākiem produktiem. Ar īpašām tarifu preferencēm Pakistāna drīz sasniegs sen kāroto jaunattīstības valsts statusu.
Tomēr ES nevajadzētu lolot ilūzijas, ka tirdzniecības preferenču piešķiršana var apturēt fundamentālo islāma piekritēju un teroristu kustības attīstību Pakistānā, kas ir arī valsts, kurai ir kodolieroči. Amerikas Savienotajām Valstīm tas nav izdevies, neraugoties uz miljardiem, kas ieguldīti militārajā palīdzībā. Rietumi jau ir samaksājuši augstu cenu par uzticību mazai un turklāt sarūkošai politiskās vadības daļai Pakistānā.
Bin Laden nogalināšana, ko paveica ASV, ir ierosinājusi vairākus sarežģītus jautājumus. Pat ja Pakistānai bija zināma vieta, kur uzturējās al-Qaeda vadītājs, kam bija piemērots starptautisks apcietināšanas orderis, un pat ja tā šī iemesla dēļ būtu aicināta viņu izdot, tas nemaina faktu, ka šī mērķtiecīgā apšaude bija Pakistānas suverenitātes pārkāpums. Rietumi nedrīkst aizmirst savus principus, piemēram, tiesiskumu. Teroristi, diktatori un masu slepkavas ir jāsauc tiesas priekšā, nevis jānogalina, veicot mērķtiecīgus uzbrukumus.
Paulo Rangel
(PT) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos jo īpaši apsveikt mūsu kolēģi no Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupas, proti, David kungu, par viņa darbu. Es viņu šodien pārstāvu tāpēc, ka viņš nekādi nevarēja ierasties šeit, sēžu zālē. Es arī vēlos sacīt, ka mēs vienmēr esam uzskatījuši, ka atbalsts plūdu upuriem Pakistānā ir ētiska un morāles normām atbilstīga obligāta rīcība. Tāpēc mēs pilnībā atbalstījām visus piemērotos tradicionālos humānās palīdzības pasākumus. Mēs patiešām uzskatām, ka ir jāturpinās darbam, lai palīdzētu stabilizēt tik daudzu miljonu cietušo stāvokli.
Taču mēs nevaram pieņemt, ka Eiropas Savienības tirdzniecības politika tagad būtu jāuzskata par piemērotu un atbilstīgu instrumentu humānās palīdzības sniegšanai. Patiesībā tam būs divējāda negatīva ietekme: pirmkārt, Eiropas Savienībā - it sevišķi uz visām dienvidu valstīm un to tekstilpreču un apģērbu nozarēm, kas pašlaik ir būtiski novājinātas ekonomikas, sociālās un finanšu krīzes dēļ, kāda nebija piedzīvota kopš to pievienošanās Eiropas Savienībai; un, otrkārt, - starptautiskā līmenī Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) sarunu laikā, kad šāda pasaules lielākā tirdzniecības bloka - Eiropas Savienības - atvēršana iespējamam eksportam no Pakistānas varētu šīs sarunas pilnībā izsist no līdzsvara. Ne jau nejaušības dēļ tās ir nonākušas strupceļā.
Tāpēc, saskaroties ar šādu situāciju, ir tikai dabiski, ka, ņemot vērā sarežģītās, astoņus mēnešus ilgās sarunas par šo regulu, kurās esam piedalījušies un ierosinājuši ļoti konstruktīvus priekšlikumus, mums jāsaka, ka vienīgā nostāja, kādu tagad spēsim ieņemt, diemžēl ir atbalsts grozījumam, kas galu galā paredz šā regulas priekšlikuma tā pašreizējā redakcijā atcelšanu. Mums tas jādara tagad nevis tāpēc, ka mums trūktu solidaritātes attiecībā uz Pakistānu, bet gan tāpēc, ka, mūsuprāt, humānā palīdzība jāsniedz īstajā vietā un atbilstīgā veidā.
Josefa Andrés Barea
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisāre! Darbs pie šī Eiropas Parlamenta ziņojuma ir bijis sarežģīts galvenokārt tāpēc, kas tas ir saistīts ar pasākumiem, kam vajadzīgs Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) apstiprinājums, tāpēc provizoriskais projekts, kuru Komisija nosūtīja Parlamentam, atšķiras no projekta, ko nosūtīja uz Ženēvu.
Mēs uzskatām, ka Pakistānai ir jāpalīdz. Mūsuprāt, tirdzniecības preferences var pieļaut izņēmuma gadījumos ar nosacījumu, ka tajās ņem vērā Eiropas rūpniecības un it sevišķi tekstilpreču nozares jutīgumu, jo tā smagi cieš no krīzes sekām tādos reģionos kā Valensijas kopiena Spānijā.
Tomēr šis ziņojums ir mums ļāvis pārliecināties, ka pasākumus, ko var īstenot starptautiskās tirdzniecības ietvaros, visticamāk, nevar risināt tik steidzami, kā tas ir vajadzīgs šādos gadījumos, tāpēc nākotnē mums būtu no tā jāmācās.
Jā, palīdzēsim Pakistānai! Tomēr ne jau ar Komisijas sākotnējo priekšlikumu, jo tajā netiek ņemta vērā ietekme uz Eiropas rūpniecību saistībā ar īstenošanas termiņiem attiecībā uz jutīgiem produktiem un tas pat aizkavētu šo pasākumu īstenošanu tāpēc, ka nav tāds pats kā teksts, kāds pašlaik gaida apstiprinājumu PTO: mēs nokavētu šo termiņu.
Tāpēc mēs uzskatām, ka ir nepieņemami saglabāt šo priekšlikumu, un mēs domājam, ka balsosim pret to.
João Ferreira
(PT) Priekšsēdētāja kungs, komisāre! Saistībā ar šo regulas priekšlikumu mēs jau atkal saskaramies ar Komisijas nepārprotamo un nožēlojamo liekulību. Liekulību, ietverot humānās palīdzības jomā jautājumus, kas ir tikai un vienīgi dažu personu komerciālajās interesēs; šeit ir runa par uzņēmējdarbību, tikai par to un vienkārši par to. Liekulība, izmantojot Pakistānas dabas katastrofu, lai praksē īstenotu sen iecerētus lielu, Eiropas Savienības pārvaldītu uzņēmumu plānus.
Šodien pamatojums ir humānā palīdzība Pakistānai. Vakar pamatojums bija cīņa pret terorismu. Vakar - tāpat kā šodien - patiesais nolūks ir tikai viens: iegūt tirdzniecības koncesijas, kas galvenokārt nodrošina ieguvumus Eiropas importētājiem. Tā tas ir, lai vai kā Starptautiskās Tirdzniecības komiteja censtos patiesību noslēpt aiz nederīgām drošības klauzulām, kas būtībā neko nemaina.
Šīs tirdzniecības koncesijas, kā ziņojumā ir atzīts, kaitēs Eiropas Savienības tekstilpreču nozarei, kā arī valstīm un reģioniem, kas ir lielā mērā atkarīgi no šīs nozares. Šī ir liela ietekme nozarē, kas jau ir novājināta, jo to ir smagi skārusi pasaules tirdzniecības liberalizācija, un kas ir koncentrēta reģionos ar augstu bezdarba, nabadzības un marginalizācijas līmeni, kā arī mazu saimniecisko darbību daudzveidību. Tomēr šī problēma ir vēl saasinātāka reģionos, kas atrodas tādās dalībvalstīs kā Portugāle, kura piedzīvo ļoti nopietnu ekonomikas un sociālo krīzi, ko drīz, iespējams, pastiprinās Starptautiskā Valūtas fonda un Eiropas Savienības gatavotā nelikumīgā iejaukšanās.
Es atceros, ka Portugāles parlaments vienprātīgi pieņēma rezolūciju pret tirdzniecības koncesijām. Ir vajadzīgi pasākumi, lai aizsargātu Eiropas tekstilpreču nozari un ar to saistītās darbvietas. No Komisijas neesam saņēmuši nevienu šādu priekšlikumu.
Mara Bizzotto
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Šodien apspriestā regula, kas slēpjas aiz solidaritātes aizsega, patiesībā ir vēl viena Eiropas nodevība pret tās pilsoņiem.
Mēs nevaram atļaut ES turpināt graut tādas kvalitatīvas nozares kā tekstilpreču nozari Itālijā un citur. Mums visiem līdzekļiem jāaizsargā šīs nozares no iespējamās negodīgās konkurences no tādām valstīm kā Ķīna, Turcija, Indija, Vjetnama un Pakistāna, kur darba ņēmējus izmanto ar ļoti zemām izmaksām un kur nav nekādu obligāto garantiju attiecībā uz sociālo tiesību ievērošanu. Tieši uz šīm valstīm daudzi lieli Eiropas uzņēmumi ir pārvietojuši savas ražotnes uz darbvietu rēķina Eiropā.
Turklāt es absolūti nesaprotu, kādēļ nebija pat iespējas sagaidīt Pasaules Tirdzniecības organizācijas lēmumu par šo regulu. Tomēr pašlaik Eiropa būtībā ir parādījusi, ka tā darīs jebko, lai kaitētu savu pilsoņu un kvalitatīvu nozaru interesēm - tagad un turpmāk. Es patiešām ceru, ka balsojumā regulu noraidīs.
Georgios Papastamkos
(EL) Priekšsēdētāja kungs, es arī, protams, atbalstu to, ka Eiropas Savienība sniedz humāno palīdzību, kad un kur tas ir iespējams. Es saprotu Komisijas domu gājienu saistībā ar palīdzības sniegšanu vienpusēju tirdzniecības koncesiju veidā par labu Pakistānai. Tomēr es nepiekrītu Komisijas priekšlikumiem, kuros tā aicina Eiropas Savienības divas rūpniecības nozares, proti, tekstilpreču un bioetanola nozari, segt lielāko daļu šī sloga.
Es vēlos norādīt, ka Eiropas tekstilpreču nozare pēdējo gadu laikā ir saskārusies ar lielu spiedienu tirdzniecības liberalizācijas dēļ Pasaules Tirdzniecības organizācijas valstīs.
Es četrus pilnvaru termiņus biju parlamenta deputāts reģionā, proti, Nausā, kurā ir viens no augstākajiem bezdarba līmeņiem visā Eiropā, un tas ir tekstilpreču nozares globalizācijas ietekmē. Runājot par bioetanolu, es vēlos uzsvērt, ka ES šajā jaunajā nozarē ir veikti būtiski ieguldījumi. Mēs nedrīkstam aizmirst to, ka šīs ir divas nozares, kurās Pakistāna būtu īpaši konkurētspējīga. Turklāt minētās koncesijas neietver nosacījumu izpildes klauzulu, ko piemērotu, ja Pakistānai piešķirtu GSP+ statusu. Visbeidzot, vēlos jautāt, vai minētās koncesijas nodrošinās ieguvumus plūdu skartajiem Pakistānas iedzīvotājiem? Par to es šaubos. Lai padarītu mērenākus šā priekšlikuma godkārīgos nodomus, mans atbildes priekšlikums ir koncesijas piemērot citiem rūpniecības produktiem - ar to mēs būtu tikpat noderīgi plūdu upuriem Pakistānā. Kāpēc tieši tekstilprecēm? Jebkurā gadījumā koncesiju ilgums un piemērošanas joma ir jāierobežo un ir jāparedz drošības klauzulas, kā ierosināts Eiropas Tautas partijas grupas (Kristīgo demokrātu) iesniegtajos grozījumos.
Bernd Lange
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāre! Mēs visi esam cieši pārliecināti, ka mums ir jāpalīdz Pakistānas iedzīvotājiem, bet jūsu ierosinātais instruments, komisāre, nav īstais trīs iemeslu dēļ.
Pirmkārt, nav nekādu liecību, ka tirdzniecības atvieglojums nodrošinās ieguvumu plūdu skartajiem cilvēkiem. Gluži pretēji, mēs pat redzam, ka Pakistānas tekstilpreču nozare ir izvietota citos reģionos un pēdējo gadu laikā tajā ir bijusi izaugsme, tātad šī nozare īsti nemaz nav skarta. Es patiešām nesaprotu, kā mēs esam paredzējuši palīdzēt plūdu skartajiem cilvēkiem ar tirdzniecības atvieglojumu.
Otrkārt, es nesaprotu, kā mēs tagad varam piešķirt šos atvieglojumus valstij, kas nepārprotami neatbilst GSP+ nosacījumiem attiecībā uz sociālajiem un vides standartiem, un ar to citām valstīm, piemēram, Bangladešai, kura atbilst šiem nosacījumiem, dot vēstījumu, kas būtībā tām pasaka, ka to centieni ir nevajadzīgi un ka šo statusu ir iespējams iegūt citos veidos.
Mans trešais arguments, komisāre, ir tāds, ka šīs pieejas pamatā nav solidaritāte, jo slogu Eiropā vienpusēji uzņemas tikai konkrētas nozares un valstis. Ja vēlamies kaut ko darīt, tad mums tas jādara saskaņā ar solidaritātes principu pret visām valstīm un ar visu iesaistīšanos, un tas nozīmē, ka mums jāsniedz tieša palīdzība plūdu upuriem. Tāda būtu pareizā pieeja.
Paweł Zalewski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, mēs jūtam līdzi visiem briesmīgās katastrofas upuriem, un tieši tāpēc ir pareizi, ka Eiropas Savienība nekavējoties sniedza humāno palīdzību. Pakistāna pasaulei un Eiropai ir ļoti svarīga. Tā ir svarīga valsts saistībā ar cīņu pret terorismu, un tā ir arī valsts, no kuras uz Eiropas Savienību dodas lielas migrantu plūsmas.
Diemžēl līdz šim Eiropas Savienībai nav bijusi koncepcija politikai attiecībā uz Pakistānu. Priekšlikumam par ES tirdzniecības preferencēm nav konkrēta mērķa. Komisija nespēja pamatot priekšlikuma īstenošanu, tāpat kā savā sanāksmē to nespēja Starptautiskās tirdzniecības komiteja. Priekšlikums nepalīdz plūdos cietušajiem, kā arī būtiski neietekmē valsts attīstību. Eiropas Savienībai ir divas būtiskas un ļoti svarīgas interešu jomas tās attiecībās ar Pakistānu: pirmkārt, cīņa pret terorismu; otrkārt, šīs valsts ekonomikas attīstība, kuras pamatā jābūt tiesiskumam, kā tas ir citviet. Tāpēc tādu priekšlikumu vietā, kas nesniedz nekādus rezultātus, mums jāsagatavo nopietns, plašs piedāvājums palīdzībai ekonomikas jomā un sadarbībai, piemērojot nosacījumus.
Ja Pakistāna vēlas paplašināt savu sadarbību ar Eiropas Savienību, tai jāparāda, ka tā pavisam reāli sadarbojas terorisma apkarošanas jomā un ka veicina savu tiesiskumu. Tad plašai palīdzības programmai būtu kāda jēga; plašai, nevis attiecinātai tikai uz vienu vai divām ekonomikas nozarēm. Iesniegtais priekšlikums - es to atkārtoju vēlreiz - neko neatrisina, tāpēc, manuprāt, tas jānoraida. Es aicinu Ashton kundzi iesniegt labi pārdomātu, no nosacījumu izpildes atkarīgu koncepciju attiecībā uz sadarbību ar Pakistānu.
David Martin
Priekšsēdētāja kungs, ir pagājuši astoņi mēneši, kopš Padome ierosināja saprātīgu pasākumu paketi, lai palīdzētu Pakistānai pēc postošajiem plūdiem. Vēlos paust nožēlu, ka pēc astoņiem mēnešiem mēs joprojām par to debatējam, nevis to īstenojam.
Kāpēc mums vajadzīga šī pakete? Ir atšķirība starp palīdzību un to, kas ietverts šajā tirdzniecības paketē. Palīdzība, protams, Pakistānai ir ļoti svarīga, taču tirdzniecības paketes mērķis bija nodrošināt stimulu uzņēmējiem sākt atjaunot rūpnīcas un no jauna ieguldīt tekstilpreču un citās nozarēs, ko plūdi burtiski noslaucīja no zemes virsmas. Tiesa, ka tekstilpreču nozari plūdi neskāra. Tiesa, ka tekstilpreču nozares centrālā daļa atrodas citviet, nevis applūdušajā apgabalā, taču liela daļa tekstilpreču nozares atbalsta pakešu, kā arī liela daļa pašas nozares atradās plūdu skartajā apgabalā.
Tas nodrošinātu motivāciju atjaunot tekstilpreču nozari, parādot, ka viņu produktiem ir tirgus. Diemžēl mūsu reakcija ir bijusi ļoti īgna. Es noteikti varu atbalstīt domu par drošības klauzulu, bet labāk būtu nedarīt neko, nevis šo pasākumu piemērot uz vienu gadu. Viens gads neļaus veikt vajadzīgos ieguldījumus.
Es arī vēlos paust nožēlu, ka Indija PTO ietvaros nav bijusi īpaši atbalstoša, bet es ceru, kā minēja Rinaldi kungs, ka tā saucamā "kriketa diplomātija” nodrošinās risinājumu un ka Indija atzīs, ka gan humānu apsvērumu dēļ, gan saistībā ar drošības interesēm ir svarīgi palīdzēt Pakistānai radīt darbvietas un veikt ieguldījumu nākotnē.
Anna Záborská
(SK) Priekšsēdētāja kungs, komisāre! Es redzu, ka šis jautājums ir veicinājis Parlamenta šķelšanos. Tomēr - un pretēji manu kolēģu deputātu viedokļiem - es atbalstu Padomes priekšlikumu.
Kā Attīstības komitejas locekle vēlos uzsvērt tieši šo aspektu. Lai gan steidzama humānā palīdzība finansējuma veidā ir būtiska, reaģējot uz tādām katastrofām kā plūdi Pakistānā, ir jādara vairāk. Efektīvākais veids, kā sekmēt attīstību, ir ļaut cilvēkiem palīdzēt pašiem sev. Tāpēc es atzinīgi vērtēju muitas ierobežojumu atcelšanu - neatkarīgi no tā, uz cik neilgu laiku tas būtu, - un esmu pārliecināta, ka šis pārejas periods mums ļaus novērtēt Komisijas ierosināto procesu. Ja šis process un pieeja būs sekmīgi, es ierosinātu pārskatīt Eiropas Savienības attīstības palīdzības definīciju. Jebkurā gadījumā ne jau Pakistāna, bet gan Ķīna rada lielākos draudus Eiropas tekstilpreču tirgum.
George Sabin Cutaş
(RO) Priekšsēdētāja kungs, kā daži mūsu kolēģi deputāti sacīja, jūs būsit pamanījuši argumentu, ka īpašu tirdzniecības preferenču piešķiršana Pakistānai nebūtu atbilstīgs risinājums, lai palīdzētu plūdu upuriem, jo šie deputāti neuzskata tirdzniecību par piemērotu veidu, lai reaģētu uz šādām ārkārtas situācijām. Es piekrītu, ka tirdzniecības preferenču piešķiršana, iespējams, tieši nepalīdzēs cilvēkiem, kas cietuši no plūdiem. Tomēr, īstenojot pasākumus, lai papildinātu humāno palīdzību, mēs varam veicināt Pakistānas ekonomikas atveseļošanos. Patiešām - starptautiskā tirdzniecība un humānā palīdzība nav divas pilnīgi pretējas darbības. Praksē starp visiem Eiropas Savienības politikas virzieniem pastāv zināma papildināmība. Faktiski, kad jaunattīstības valstīm piedāvājam tirdzniecības preferences, mēs tā nerīkojamies tikai pragmatisku, komerciālu apsvērumu dēļ, bet gan lai izrādītu mūsu solidaritāti šīm valstīm.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs, pagājušās vasaras plūdi Pakistānā patiesi bija šokējošs notikums, un Eiropas Savienība rīkojās pareizi, cenšoties īstenot palīdzības pasākumus, lai atbalstītu miljoniem pakistāniešu, kuru dzīves izpostīja šī briesmīgā katastrofa.
Humānā palīdzība ir jāsniedz bez politiskiem nosacījumiem. Tomēr ārkārtas tirdzniecības preferences ir politiski strīdīgs pasākums gan Pakistānas, gan reģiona kontekstā. Osama Bin Laden uzturēšanās Pakistānā ir vēlreiz parādījusi Pakistānas divkosīgo pieeju cīņai pret terorismu.
Tāpēc es personīgi esmu nobažījies, ka šīs ārkārtas tirdzniecības preferences liksies kā atalgojums Pakistānas valdībai par tās rīcības trūkumu šajā jautājumā. Esmu arī nobažījies, ka sekulārā, demokrātiskā valsts Bangladeša, kas arī ir pakļauta plūdu draudiem, cietīs negodīgas konkurences dēļ, jo arī šī valsts ir lielā mērā atkarīga no tekstilpreču nozares.
Šis ir labi domāts pasākums, un es to, protams, atbalstu, bet mums tas ir ārkārtīgi rūpīgi jāapsver, ņemot vērā visu, ko aprakstīju savā īsajā runā.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāre! Šis projekts ir uzbrukums Eiropas tekstilpreču nozarei, par to nav šaubu. Tomēr vēlos runāt arī par humāno aspektu. Plaši nodevu atbrīvojumi ir jāsasaista ar absolūtu pienākumu ņemt vērā cilvēktiesības. Šajā saistībā es runāju par kristiešu minoritātēm un sieviešu tiesībām. Īpaši uztraucoši ir Pakistānas tiesību akti par zaimošanu: ikvienam, kas apvaino Muhamedu, piespriež nāvessodu. Pakistānā visos sabiedrības līmeņos ir plaši izplatīts fundamentālisms, un tas ir vērojams pat studentu vidū - pazīstamajā Starptautiskajā Islāma universitātē.
Jūs acīmredzot paši neticat argumentam, ka tirdzniecības preferences var izmantot, lai veicinātu labklājību un apkarotu radikālismu. ES nevar vienkārši piešķirt tirdzniecības preferences, ja tā nepieprasa vai nespēj pieprasīt atbilstību svarīgiem pamatlikumu aspektiem.
Jean Lambert
Priekšsēdētāja kungs, es uzstājos kā priekšsēdētājs delegācijai, kas ietver Pakistānu, un man jāsaka, ka šovakar šeit daži ļaudis, birdinot īstas krokodila asaras, ir pauduši viedokļus, kuri par 180 grādiem atšķiras no viedokļiem, ko viņi parasti aizstāv.
Kad mēs šo jautājumu apspriedām iepriekš, Komisija mūs pārliecināja, ka konkrētie produkti ir rūpīgi novērtēti un nekaitē ES eksportam. Vai tas ir mainījies? Mums jautā: kāpēc tekstilpreces no Pakistānas? Atbilde ir: jo šai valstij tekstilpreces ir būtiskas eksportpreces. Jūs nevarat cerēt, ka viņi dažu mēnešu laikā paveiks brīnumus.
Mēs arī šaubījāmies par šā pasākuma iespējamo ietekmi uz plūdos cietušajiem apgabaliem. Mēs šo jautājumu ierosinājām, kad bijām Pakistānā, un tieši parlamenta deputāti mums sacīja, ka šis pasākums nodrošinātu ieguvumus rūpniecībai viņu vēlēšanu apgabalos, tāpēc es patiesi domāju, ka mums jāapsver, kāds būs mūsu vēstījums, ja mēs šo pasākumu neatbalstīsim.
Karel De Gucht
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt, vēlos atvainoties, ka nebiju šeit debašu sākumā, bet es tobrīd tikai ielidoju no Briseles, savukārt jūs sākāt ātrāk, nekā paredzēts, kas ir apsveicami, bet iznāca, ka esmu nokavējies.
Es uzklausīju visas runas, ar ko deputāti uzstājās par šo ziņojumu. Es vēlos uzsvērt dažus jautājumus. Pirmkārt, mēs nerunājam par BTN (brīvās tirdzniecības nolīgumu). Man likās, ka daudzas no runām izrietēja no pieņēmuma, ka šis ir BTN ar visiem saistītajiem elementiem. Piemēram, šeit nevajag apspriest problēmu par atbilstību sociālajiem nosacījumiem - ilgtspējai, kā mēs to saucam, - jo šis nepārprotami ir pasākums uz noteiktu laiku.
Otrkārt, mēs arī nerunājam par GSP. To mēs darīsim drīz, un tad arī diskutēsim par to, kuras valstis ir ietveramas un kuras ne.
Nē, šis ir priekšlikums, ko Eiropas Savienība iesniedza saistībā ar milzīgajiem plūdiem Pakistānā, un tā laika ierobežojums ir divi gadi ar iespēju to pagarināt par vēl vienu gadu.
Man jāsaka, ka grozījums, lai to ierobežotu līdz vienam gadam, godīgi runājot, manuprāt, nav īsti jēgpilns: tad labāk būtu vienkārši balsot pret to.
Kāpēc mēs vēl neesam šo jautājumu pabeiguši, un kāpēc šo argumentu izmanto tagad, kad pagājis gandrīz gads kopš plūdiem? Vienkārši tāpēc, ka mēs tikai tagad esam šo atbrīvojuma pieprasījumu iesnieguši PTO, bet PTO mēs saskaramies ar nopietnām problēmām saistībā ar Pakistānas kaimiņvalstīm. Nedomāju, ka man tās ir jānosauc. Mēs centāmies rast risinājumu. Manuprāt, mēs dodamies īstajā virzienā, un nākamo nedēļu laikā mums jāvēro, kāda var būt neseno Pakistānas notikumu iespējamā ietekme.
Taču šajā gadījumā mēs esam atkarīgi no PTO saistībā ar to, vai saņemsim atbrīvojumu vai ne, un šo atbrīvojumu var iegūt tikai ar vienprātību, tāpēc mēs to nevaram PTO uzspiest. Mēs varam tikai censties darīt visu iespējamo, lai to panāktu.
Es arī vēlos sacīt, ka es nerunāju - kā sacīja iepriekšējais runātājs - par krokodila asarām un liekulību, un tā tālāk. Tas nav atkarīgs no manis, bet es vēlos ļoti neitrāli sacīt, ka šovakar teiktais ne vienmēr saskanēja ar iepriekš sacīto. Ne jau tāpēc, ka ir pagājis laiks un ka vēl neesam saņēmuši atbrīvojumu; - ir mainījies arguments kā tāds.
Jau pašā sākumā bija diskusijas par to, vai šis pasākums nodrošinās vai nenodrošinās tiešus ieguvumus plūdos cietušajiem cilvēkiem. Daļēji tas tos nodrošinās. Jau pašā sākumā bija runa par to, ka ir jāsniedz arī humānā palīdzība. Ir sniegta humānā palīdzība līdz EUR 480 miljoniem, tāpēc argumenti nav mainījušies, un es patiešām nesaprotu, kādēļ lai mēs tagad izvēlētos citu virzienu.
Mums ir jāņem vērā problēmas, kas varētu rasties saistībā ar Eiropas tekstilpreču nozari un ar etanola nozari. Ir ierosināta drošības klauzula, kas, manuprāt, ir pietiekama, lai novērstu iespējamās problēmas, kuras varētu rasties, tāpēc tas ir samērā skaidrs, un jūs to vai nu atbalstāt, vai neatbalstāt. Komisija to atbalsta, un es domāju, ka gan no Pakistānas ekonomikas attīstības perspektīvas, gan drošības jautājumu perspektīvas, kuri noteikti ir saistīti ar Pakistānu, tā būtu liela kļūda no Eiropas Parlamenta puses neuzņemties šo atbildību un nobalsot pret šo priekšlikumu.
Vital Moreira
Priekšsēdētāja kungs, esiet sveicināts, komisār De Gucht, lai gan ieradāties nedaudz novēloti, ko mēs saprotam, bet, manuprāt, vēl ir laiks, lai mēs varētu iepazīstināt ar komitejas galīgo nostāju.
Kā gadījuma referents šim ziņojumam, par kādu kļuvu - es atkārtoju - pret savu gribu, es vēlos apspriest tikai divus novērojumus. Pirmkārt, šīs debates ir parādījušas, ka deputātu vidū ir tāda pati vai vēl lielāka nevienprātība nekā Starptautiskās tirdzniecības komitejā, un, otrkārt, runājot par Starptautiskās tirdzniecības komitejas pieņemto priekšlikumu jēgu, no kuriem dažus Eiropas Komisija uzskata par nepārliecinošiem... rītdienas plenārsēdē pieņems lēmumu par šo priekšlikumu jēgu un par Komisijas iebildumiem.
Vēlot norādīt uz diviem pēdējiem novērojumiem. Ir divas lietas, kurās nevar vainot Parlamentu un Starptautiskās tirdzniecības komiteju. Pirmkārt, tie necentās bloķēt šo jautājumu, neraugoties uz to, ka tas ir atkarīgs no Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) atbrīvojuma, un patiesībā nebalsoja par jautājumu, ko šāda atbrīvojuma nepiešķiršana padarītu par nederīgu. Faktiski Starptautiskās tirdzniecības komiteja ķērās pie darba, neraugoties uz iepriekš minēto.
Otrkārt, mēs ņēmām vērā visus Komisijas pēdējā brīdī iesniegtos grozījumus, jo Komisija, kas ir vienīgā struktūra un iestāde, kura var uzsākt tiesību akta izstrādi, iesniedza savus priekšlikumus, taču PTO iesniegtā atbrīvojuma pieprasījuma noteikumi nav tādi paši, kādi ir priekšlikumā, ko Komisija iesniedza Parlamentam. Turklāt pēc tam pieņēma Padomes kompromisu, kas arī atšķīrās no Komisijas sākotnējā priekšlikuma.
Starptautiskās tirdzniecības komiteja neuzskatīja nevienu no šīm lietām par šķērsli, lai pārņemtu debates un balsotu par šo jautājumu, un ņēma vērā visas Komisijas un Padomes novēlotās izmaiņas.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks trešdien, 2011. gada 10. maijā.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Krzysztof Lisek
Jautājumi par Pakistānu vienmēr ir strīdīgi, pat ja tie attiecas uz palīdzību pēc dabas katastrofas. Saistībā ar autonomu tirdzniecības preferenču piešķiršanu Pakistānai ir svarīgi ieviest drošības klauzulu gadījumā, ja sāktos tirdzniecības traucējumi tarifu atcelšanas dēļ. Mums arī jāņem vērā mūsu tirdzniecības intereses un par tām jāparūpējas ilgtermiņā, nosakot optimālu spēkā esamības periodu un nosacījumus, kas Pakistānai jāpilda. Plūdiem, kas Pakistānā 2010. gada vasarā izraisīja katastrofu, bija postoša ietekme uz valsts ekonomiku. ES vēlas palīdzēt Pakistānai, veicinot tās ekonomikas atjaunošanos. Ņemot vērā to, ka Pakistāna ir ārkārtīgi svarīga valsts ES drošībai savas ģeogrāfiski stratēģiskās atrašanās vietas dēļ, mums jādara viss iespējamais, lai nostabilizētu situāciju šajā valstī. Tā mēs novērsīsim viedokļu radikālismu Pakistānā. Stabilāka ekonomika vienmēr veicina demokrātiskāku sabiedrību un attālināšanos no nedemokrātiskām, radikālām sociālajām kustībām. Mūsu lēmums sniegs nepārprotamu vēstījumu Pakistānai, ka vēlamies palīdzēt un ka vēlamies, lai Pakistāna kļūst par stabilu un bagātu valsti, kas savukārt šajā valstī neļaus izveidoties radikāliem uzskatiem. Es domāju, ka šāda Pakistāna kā mūsu sabiedrotais palīdzētu arī risināt strupceļā nonākušo Afganistānas situāciju.
Tokia Saïfi
Es atbalstu palīdzības sniegšanu Pakistānai, lai sekmētu tās ekonomikas attīstību pēc plūdiem, kas notika 2010. gada jūlijā. Tomēr, manuprāt, Komisijas priekšlikums ir neatbilstīgs vairāku iemeslu dēļ. Pirmkārt, tas nav īpaši ātrs risinājums. Gandrīz gadu pēc katastrofas mums nav nekādu pozitīvu pazīmju, ka saņemsim no PTO atbrīvojumu, kas Eiropas Savienībai vajadzīgs, pirms tās priekšlikums var stāties spēkā; mēs neesam pabeiguši savu darbu kā likumdevēji, un mums vēl ir jāorganizē sarunas ar Padomi. Otrkārt, nav veikts ietekmes novērtējums, un mēs nezinām, kāda būs šo pasākumu ietekme uz Pakistānas ekonomiku vai uz Eiropas ekonomiku (it sevišķi tekstilpreču un etanola nozari, uz kurām īpaši attiecas priekšlikums). Tāpat mēs nezinām, kā Pakistāna sadalīs no tā eksporta gūtos ienākumus, uz kuru attiecas šie pasākumi, lai tie patiešām nodrošinātu ieguvumus plūdu skartajiem reģioniem. Visbeidzot, jānorāda, ka ierosinātie pasākumi Pakistānai nepiemēro nekādus pienākumus cilvēktiesību jomā. Tas ir pretrunā nesen pieņemtajām nostājām, un tam jābūt izņēmumam.
