Pasaules Bankas stratēģija enerģijas jomā (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir debates par Eva Joly Attīstības komitejas vārdā Komisijai uzdoto jautājumu, uz kuru jāatbild mutiski, par Pasaules Bankas stratēģiju enerģijas jomā jaunattīstības valstīs - B70012/2011).
Franziska Keller
autore. - Priekšsēdētāja kungs! Pašlaik 1,5 miljardiem cilvēku nav pieejama elektrība, bet enerģijas pieejamība ir priekšnoteikums tās nabadzības izskaušanai, kurā šie cilvēki dzīvo. Tiesības uz enerģiju paredz, ka enerģijas apgāde nodrošina vispārēju un nodrošinātu piekļuvi, taisnīgu piekļuvi, kas samazina plaisu starp pilsētvidi un lauku vidi un kuru var atļauties. Valstij ir būtiski arī attīstīt ilgtspējīgu un drošu enerģijas apgādi, un visdrošākā un nodrošinātākā ir decentralizēta atjaunojamu energoresursu izmantošana.
Bet enerģijai jābūt ne tikai drošai un uzticamai, tās ražošanā jāņem vērā arī citi jautājumi, piemēram, klimata pārmaiņas, mežu izciršana, vides degradācija, cilvēku veselība un nabadzība, ko tā rada. Šīs problēmas nav atrisināmas ar fosilo kurināmo. Fosilais kurināmais postoši ietekmē veselību, vidi un klimatu. Vienlaicīgi klimata krīze lielāku kaitējumu rada tiem, kas dzīvo galējā nabadzībā. Fosilais kurināmais rada piesārņojumu, kas apdraud gan cilvēka veselību, gan veselīgu vidi, un tas ir dārgs, tā cena palielinās līdz ar naftas un gāzes krājumu samazināšanos. Fosilais kurināmais rada centralizētu, hierarhisku un neelastīgu energoresursu sadali.
Mūsu uzmanības centrā jābūt atjaunojamajiem enrgoresursu avotiem. Mums jāpalīdz jaunattīstības valstīm izvairīties no mūsu iestaigātās destruktīvās fosilā kurināmā takas. Tikai atjaunojamie energoresursi var atrisināt šīs problēmas. Atjaunojamā enerģija izmanto resursus, kas nekad nebeigsies un daudzās valstīs ir pārpilnībā: galvenokārt saule un vējš. Tos var izmantot vietēji ļoti mazā mērogā, kas nemaksā dārgi un kas burtiskā nozīmē palielina cilvēkiem spēku. Decentralizēta enerģijas apgāde ir tautas rokās. Tā ir demokrātiska. Neskatoties uz to, Pasaules Banka joprojām iestājas par fosilo kurināmo savā enerģijas stratēģijā. Nesen palielinātie aizdevumi atjaunojamajiem energoresursiem un enerģijas pietiekamībai joprojām ir niecīgi un nevar nodrošināt acīmredzamās priekšrocības.
Tiek izdarīti ieguldījumi arī fosilajā kurināmā, izmantojot finanšu starpniekus, kurus Pasaules Banka pārrauga nepietiekami. Par fosilo kurināmo tiek saņemtas nepilnīgas ziņas. Banka joprojām izdara nozīmīgus ieguldījumus ar oglēm darbināmās spēkstacijās, tādējādi uz daudziem turpmākajiem gadu desmitiem iesaistot jaunattīstības valstis energoresursos, kas balstās uz oglēm. Ne tāds izskatās apvērsums enerģijas jomā.
Pasaules Bankas politika enerģijas jomā cieš no pārredzamības trūkuma. Šī problēma risināma, nosakot skaidras prasības, kas finanšu starpniekiem jāpilda, lai tie kvalificētos daudzpusējai finansēšanai. 40 % Pasaules Bankas aizdevumu privātajam sektoram tiek pārskaitīti, izmantojot šos starpniekus, un liela daļa šo aizdevumu nonāk enerģētikas nozarē, sevišķi izrakteņu ieguves nozarē. Tomēr atšķirībā no tiešiem bankas projektu ieguldījumiem šeit nav pieejama nekāda publiska informācija par individuāliem ieguldījumiem apakšprojektos, tādējādi radot īpašas grūtības izsekot, kas galu galā notiek ar finanšu starpnieku finansējumu.
Kad skatāmies, kāda veida enerģija tiek uzskatīta par tādu, kam ir zems oglekļa līmenis, mēs stratēģijā varam atrast lielas hiodroelektrostacijas. Šādas lielas hidroelektrostacijas iznīcina lielas dabas teritorijas un izdzen no mājām cilvēkus. Tā nav ilgtspējīga, un tā nav cilvēku un sabiedrības interesēs. Arī oglekļa uztveršana un glabāšana nepadara akmeņogles par enerģijas avotu ar zemu oglekļa līmeni. CO2 joprojām ir, un neviens nevar paredzēt, kas ar to notiks zem zemes. Mēs neviens nevaram teikt, ka tā noteikti tur paliks guļam mierā nākamos tūkstoš gadus. Tā ir zīlēšana, nevis pētniecība, un nekādā ziņā tā nav politikas veidošana.
Tas pats attiecas uz kodolenerģiju. Urāna ieguve rada lielus CO2 daudzumus, un neviens nezina, ko darīt ar atkritumiem, kurus mēs ražojam. Tas nav zems oglekļa līmenis, un tas nav ilgtspējīgi. Tieši tāpēc Zaļo/EFA grupa balsos pret rezolūciju, ja netiks aizstāts formulējums par zemo oglekļa līmeni.
Tomēr mēs rezolūcijā saskatām arī dažus labus punktus: piemēram, ir pievērsta uzmanība decentralizētiem atjaunojamiem energoresursiem lauku teritorijās un maza mēroga vietējai ražošanai, kā arī paustas bažas par dominējošo eksporta pārsvaru, liela mēroga spēkstacijām un biodegvielu.
Visbeidzot mēs ļoti koncentrējamies arī uz aicinājumu veicināt tehnoloģijas pārnesi. Tehnoloģijas pārnesei nav daudz vajadzīgs, īpaši, ja intelektuālā īpašuma tiesības tiks saglabātas. Galvenajam mērķim jābūt radīt tādu attieksmi pret intelektuālā īpašuma tiesībām, kura dotu iespēju piekļūt tehnoloģijai par pieejamām cenām. Tieši to mēs solījām sarunās par klimatu, un mums būtu jātur savs solījums.
(Runātāja piekrita atbildēt uz jautājumu, kas tika uzdots atbilstoši zilās kartītes procedūrai saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Hans-Peter Martin
Priekšsēdētāja kungs! Es varu tikai apsveikt Keller kundzi par viņas teikto un analizēto. Jautājums tomēr ir šāds: šīs problēmas mums ir zināmas jau divdesmit gadus. Keller kundze, tā kā jūs esat nodarbojusies ar šo jautājumu nopietnāk nekā vairums no mums, vai ir kāds īpašs punkts, kas liek jums būt optimistei, ka tas, par ko mēs pašreiz gatavojamies lemt, varētu reāli nodrošināt noteiktus panākumus, vai ka Pasaules Banka pašlaik iet pareizajā virzienā?
Franziska Keller
autore. - Priekšsēdētāja kungs! Patiešām, mēs esam sprieduši par šiem jautājumiem vairāk nekā divus gadu desmitus, un es patiešām ceru, ka Pasaules Banka mācīsies no šīm diskusijām, jo visi piekrīt, ka nākotne pieder atjaunojamajiem energoresursiem.
Mēs esam bijuši liecinieki nelielām izmaiņām šajā stratēģijā. Piemēram, tā ir mazliet pavirzījusies atjaunojamo energoresursu virzienā, bet solis ir neliels un nav pietiekams. Joprojām pārāk liels ir fosilā kurināmā pārsvars, un attiecībā uz atjaunojamajiem energoresursiem pārāk daudz uzmanības centrā ir liktas hidroelektrostacijas - un tās nav atjaunojams energoresurss, nevienam tās nav ilgtspējīgas.
Tādēļ es ceru, ka Parlaments var dot stingru paziņojumu par to, kādu Eiropas enerģētikas politiku mēs vēlamies un kādā virzienā politikai, par kuru mēs iestājamies enerģijas jomā pasaulē, jādodas. Es ceru uz jūsu atbalstu, lai svītrotu vārdus par zemo oglekļa līmeni un iestātos par pareizu, ilgtspējīgu, atjaunojamu enerģiju.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Es jūtu, ka arī mans paziņojums bija ļoti stingrs. Pirmkārt, es gribu uzsvērt, ka Pasaules Bankas stratēģija enerģijas jomā ir vērtējama ļoti atzinīgi, jo Pasaules Bankai ir ļoti īpaša loma pasaulē, sevišķi attiecībā uz attīstības jautājumiem. Ne velti saka, ka viņi vada sabiedrisko domu un pieeju attīstības stratēģijai. Mans uzskats ir, ka mums jārisina šis jautājums visā nopietnībā.
Vienlaicīgi mēs nedrīkstam aizmirst pāris aspektu, kas ir ļoti būtiski, apsverot savu atbildi par stratēģiju. Mājsaimniecību skaits, kurām nav pieejams nekāds enerģijas veids, joprojām ir ievērojams. Ir taisnība, ka, lai gan mēs esam diskutējuši par šo jautājumu vairāk nekā 20 gadus, būtiski ieguldījumi enerģētikas nozarē vai energopakalpojumu sniegšanā nav bijuši pieejami simtiem miljoniem cilvēku, īpaši Subsahāras Āfrikā. Tāpēc es uzskatu, ka mums jāapzinās problēmas mērogs.
Otrs punkts, kas mums jāņem vērā, ir izaugsme. Katra valsts, kas ir nostājusies uz attīstības ceļa, pieprasa milzīgu izaugsmi. Mums uz pieprasījumu jāreaģē ar piedāvājumu. Ir būtiska papildu problēma, ko rada lielais apjoms.
Trešais punkts - un šeit es pilnībā piekrītu Keller kundzei - ir ilgtspēja un prognoze. Viss enerģētikas nozarē notiekošais ir apsverams, nemot vērā sekas, kas ietekmē klimata pārmaiņas. Mēs zinām, ka pašlaik enerģētikas nozare ir vislielākais siltumnīcefekta gāzu cēlonis. Papildus tam mums jāskatās arī uz fosilā kurināmā cenu, jo mēs nedrīkstam aizmirst, ka fosilā kurināmā cenu problēma mums vēl stāv priekšā. Es paredzu, ka ar to mēs saskarsimies agrāk vai vēlāk, bet tā noteikti ir stratēģijas prognozes sastāvdaļa.
Attiecībā uz ievirzi es gaidītu, ka Parlaments ņem vērā Zaļo grāmatu par ES attīstības politiku, kurā mēs padarām atjaunojamo energoresursu pieejamību jaunattīstības valstīs par vienu no jaunās ES attīstības politikas centrālajiem pīlāriem. Ja mēs neveiksim šo pirmo soli, mēs nevarēsim cerēt tik viegli pārliecināt Pasaules Banku un pārējos, ka mums jāpievērš galvenā uzmanība ieguldījumiem atjaunojamajā enerģijā. Es uzskatu, ka mums ir pa spēkam apgūt investīciju apjomu atjaunojamajā enerģijā. Mums tikai vajadzīga drosme. Ir taisnība, ka tam šodien vajadzīgi lieli finanšu līdzekļi, bet katra stratēģija enerģijas jomā prasa diezgan daudz ieguldījumu. Tādēļ, redzot cenu prognozes, es vienmēr uzsveru, ka atjaunojamā enerģija noteikti ir viens no faktoriem, kam jābūt ikvienas enerģijas politikas centrā visās pasaules vietās.
Mūsu zināšanas par atjaunojamo energoresursu tehnoloģijām pašreiz ir laba garantija tam, ka mēs faktiski varam nodrošinār pārmaiņas attiecīgajās valstīs. Es uzskatu arī, ka ir daudz neizmantota potenciāla. Es zinu, piemēram, ka hidroenerģija ir diezgan problemātisks enerģijas avots no visiem viedokļiem, bet, ja vides ilgtspējas analīze tiek veikta, es uzskatu, ka lielākajai daļai valstu ir fantastiski neizmantoti hidroenerģijas krājumi, kas dod papildu argumentus tam, ka, piemēram, Inga dambja mērogi ir milzīgi.
Sākumā mums jāvada ar piemēru. Ja ES to spēj un jūs apspriežat ziņojumu par ES attīstības politikas Zaļo grāmatu, Parlamentam būtu stingri jāatbalsta ES attīstības politikas virzība šajā virzienā. Mums būs labāki argumenti, lai pārliecinātu Pasaules Banku faktiski sekot šai virzībai un vairāk koncentrēties uz ieguldījumiem ar akmeņoglēm kurināmā spēkstacijā. Pasaules Banka ir noteikusi sešus kritērijus kā vispārējas pamatnostādnes turpmākajām investīcijām akmeņoglēs. Pasaules Banka Bob Zoellick vadībā ārkārtīgi aktīvi piedalās debatēs, tāpēc šķiet, ka Pasaules Banka ir vērtība, nevis kaut kas tāds, no kā mums būtu jābaidās. Tā ir mūsu sabiedrotais, bet mums reāli jānodrošina Eiropas vadība šajā jautājumā un enerģētikas nozarē jaunattīstības pasaulē.
Es vēlos pievērsties EIB jautājumam, jo tas tika uzdots. Kotonū nolīgums ir tiesiskais pamats EIB darbībai ĀKK valstīs, kuras apjoms ir EUR 3,1 miljardi. Galvenais instruments šajā kontekstā ir ĀKK ieguldījumu mehānisms. Šis mehānisms finansē infrastruktūru un klimatam draudzīgus enerģijas projektus. Attiecībā uz enerģētikas nozari nav neviena projekta fosilā kurināmā jomā. Vispārējā politika ir ļoti skaidra - finansēt klimatam draudzīgus enerģijas projektus, kas izmanto vēja, ūdens un saules enerģiju.
Sakarā ar vidusposma pārskatu par EIB ārējā aizdevuma pilnvaru, kas aptver pirmspievienošanās valstis, kaimiņvalstis un partnervalstis, Āziju, Latīņameriku un Dienvidāfriku, Komisija ir izvirzījusi priekšlikumu laikposmā no 2011. līdz 2013. gadam piešķirt papildu pilnvaras par EUR 2 miljardiem, lai atbalstītu EIB finanšu operācijas klimata pārmaiņu ietekmes mazināšanas un pielāgošanas jomā visos reģionos. Priekšlikumā uzsvērts, ka pašas EIB noteikumos un procedūrās iekļaujami tādi noteikumi, kas nodrošina, ka saskaņā ar šīm pilnvarām tiek atbalstīti tikai ekonomikā, finansēs, vidē un sociālā jomā ilgtspējīgi projekti.
Es uzskatu, ka ES ir jau veikusi dažus pasākumus pareizajā virzienā, bet mēs faktiski varētu izdarīt vairāk, lai atrastos vadošajā vietā pasaulē, tostarp, pievēršoties Pasaules Bankas stratēģijai enerģijas jomā.
Alf Svensson
Priekšsēdētāja kungs! Jautājums, ko pašreiz izskata, ir ļoti aktuāls un svarīgs, proti, tas ir jautājums par aizdevumu pakāpenisku izbeigšanu fosilā kurināmā projektiem. Es uzskatu, ka mums jābūt drosmei pateikt tieši to, ko komisārs A. Piebalgs teica, proti, ka Pasaules Bankai ir ļoti pārdomāta enerģijas stratēģija. Mēs varam runāt pat par stimuliem šajā ziņā un par to, ka tas acīmredzami ir pozitīvi. Protams, tas nav jautājums tikai par pakāpenisku beigšanu, bet arī, kā tika teikts, par pakāpenisku sākšanu.
Tā kā esmu diezgan neatlaidīgs, es gribu atkārtot, ka šeit ES ir iespējas izdarīt īpašus ieguldījumus, lai palīdzētu cilvēkiem jaunattīstības valstīs Āfrikā, Āzijā un Latīņamerikā. Es ceru, ka komisārs dzirdēja mani iepriekšējā reizē, kad runāju par malkas pavardiem, kas pašlaik atrodami mitekļos un parastās mājās un indē cilvēkus. Divi miljoni cilvēku pāragri mirst gāzu dēļ, kas atrodamas parastās mājvietās.
Šajā sakarībā līdzīgi Amerikas Savienotajām Valstīm un daudzām Eiropas valstīm mēs varētu investēt vienkāršos saules enerģijas pavardos, kas samazina gāzi vismaz par 95 %. Tad tajos vairs nevajadzētu lietot kūtsmēslus, kas, kā zināms, vajadzīgi lauksaimniecības kultūru audzēšanai, un viņiem vairs nebūtu jāizmanto akmeņogles apkurei. Nebūtu vairs jāizcērt arī meži, kas absolūti nav izcērtami.
Es vēlos vēlreiz uzsvērt, ka ir iespējas izdarīt kaut ko taustāmu. Bieži, runājot par alternatīvās enerģijas avotiem, mēs ārišķīgi runājam par vēja un saules enerģiju, un, protams, mums tas jādara. Taču trūkst reālu rezultātu, neskatoties uz to, ka iespējas ir. Neļaujiet ES palikt iepakaļ šajos jautājumos, bet ļaujiet tai iesaistīties konkrētu veidu izstrādē, kā aizstāt fosilo kurināmo, kuru vairs nevēlas ne rūpnieciski attīstītas valstis, ne jaunattīstības valstis.
Kriton Arsenis
Priekšsēdētāja kungs, komisār! Pirmkārt, es vēlos pateikties Keller kundzei par viņas lielisko darbu šajā ziņojumā. Patiešām, katrs, kas strādāja pie šī ziņojuma redzēja, cik nereāla ir Pasaules Bankas stratēģija vairākos aspektos. Kā teica Keller kundze, tā finansē neizdevīgus liela apjoma projektus, piemēram, hidroelektrostacijas un daudzus citus projektus.
Ir taisnība, ka finansējums atjaunojamo energoresursu avotiem ir palielinājies par 300 %. Taču vienlaicīgi finansējums fosilā kurināmā projektiem ir pieaudzis par 430 %.
Pasaules Banka - un, manuprāt, tas ir skandāls - nav ņēmusi vērā savu finansēto projektu ietekmi uz vidi. Vienlaicīgi tā joprojām, pat šodien, diskutē par iespēju sākt finansēt palmeļļas plantāciju programmas. Tai nav nekādas cieņas pret principu par vietējo iedzīvotāju brīvu, iepriekšēju un informētu piekrišanu finansētajiem projektiem, tā nav arī iekļāvusi (un tai būtu tas jādara) savu finansēto projektu pilna cikla analīzi.
Es patiesi ceru, ka šis ziņojums savā galīgajā redakcijā pēc balsošanas būs stingrs vēstījums par vides reformām, kas Pasaules Bankai jāīsteno iekšēji.
Charles Goerens
ALDE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs! Saskaņā ar pilnvarojuma nosacījumiem no Pasaules Bankas tiek prasīts dot ieguldījumu nabadzības izskaušanā jaunattīstības valstīs. Visiem Pasaules Bankas finansētajiem projektiem ir jābūt ar šādu mērķi. Pat finansējot kādu komerciālu projektu, lai ieguldītu būtiskos sociālos pakalpojumos - veselībā, izglītībā, ūdens pieejamībā -, šī prasība jāievēro. Ja Pasaules Banka padara nabadzības apkarošanu par prioritāti, mēs varam būt apmierināti, ka tā pilda pienākumus, ko mēs tai noteicām.
Jautājums, uz ko jāatbild mutiski, par kuru mēs debatējam, pauž ļoti nopietnus iebildumus par naftas vai akmeņogļu izmantošanas projektiem. Es gribētu izteikt vairākas piezīmes.
Pirmkārt, Pasaules Bankas finansēto projektu darba uzdevumā jāietver novērtēšanas kritēriji, kas piemērojami jau pašā sākumā. Ir jābūt skaidrībai, kas jānovērtē, un tātad vērtēšanas kritērijiem jābūt integrētiem visā projekta darbības laikposmā.
Otrkārt, politiskajā dialogā starp Pasaules Banku un tās partneri jāapsver politikas un ekonomikas pārvaldība gan attiecīgajā valstī, gan attiecībā uz aizdevēju.
Treškārt, ja iespējams veicināt atjaunojamos energoresursus un ja izmaksas ir attaisnojamas, mums jādod priekšroka šim enerģijas ražošanas veidam.
Ceturtkārt, un šeit man jāpateicas komisāram A. Piebalgam par to, ka viņš savā atbildē Keller kundzei jau pievērsās jautājumam, kas man rada bažas, Eiropas Investīciju banka jau ņem vērā visus šos faktorus.
Man atliek tikai cerēt, ka Pasaules Banka sekos to paraugam, kuri jau ir pieņēmuši šīs prioritātes, tostarp arī Eiropas Investīciju banka. Tā kā Eiropas Savienības 27 dalībvalstis ir arī Pasaules Bankas dalībnieces, mēs nevaram apgalvot, ka mums nav pilnīgi nekādas ietekmes uz tās politiku.
Es uzskatu, ka būtu vērts apspriest spēku apvienošanu Pasaules Bankas iekšienē, lai atrisinātu jautājumus, kurus izvirzīja Keller kundze. Es gribētu apsveikt Keller kundzi par viņas lielisko darbu.
Marisa Matias
Priekšsēdētāja kungs! Pirms es turpinu, arī es vēlos izteikt uzslavu par darbu, ko paveikusi mana kolēģe deputāte, un teikt, ka es pilnībā atbalstu jautājumus, kas šeit tika minēti.
Es tagad gatavojos darīt kaut ko tādu, ko neesmu iepriekš darījusi, bet ko ir vērts darīt. Mums ir dokumenti, kuros ietverti dažādi pieņēmumi, kuri reti tiek apspriesti. Šķita, ka par tiem nav vērts diskutēt. Mums ir jautājums, uz kuru jāatbild mutiski, un mums ir rezolūcija, kas noteic mums dažādas lietas, tostarp, ka lauku tradicionālās elektrifikācijas programmas, ko finansēja Pasaules Banka, globālā mērogā nav bijušas veiksmīgas, pildot uzdevumu aizsniegt visnabadzīgākās lauku teritorijas.
Mēs atklājam arī, ka 2011. gada vidū, šķiet, būs iespējami grozījumi Pasaules Bankas enerģijas stratēģijā, bet mēs arī zinām, ka tieši enerģētikas nozarē mēs varam apkarot nabadzību ļoti konkrētā veidā un palīdzēt cilvēkiem izrauties no nabadzības. Tāpēc mēs aicinām Pasaules Banku pieņemt attīstības pieeju, kas var maksimāli palielināt ieguvumus trūcīgajiem, vienlaicīgi ļaujot mums cīnīties pret klimata pārmaiņām.
Mēs arī esam jau norādījuši, ka aizņēmumi, kas paredzēti fosilajam kurināmajam, Pasaules Bankas vispārējā energoresursu portfelī joprojām ieņem dominējošo vietu un ka mums šis pārsvars ir jāizbeidz. Mums ir arī solījums, ka šis pārsvars izzudīs līdz 2015. gadam un ka pakāpeniski tiks samazināts finansējums projektiem, kas balstās uz fosilo kurināmo.
Visbeidzot mums ir vairāki paziņojumi konkrēti attiecībā uz to, ka Pasaules Bankai jāpiešķir prioritāte vietējās enerģijas pieejamībai nelielos apjomos. Ir ļoti daudz citu dokumentu, kas ņem vērā klimata pārmaiņas.
Līdz ar to es vēlos izlabot to, kas tika teikts un par ko es parakstos. Es izlabošu visus paziņojumus, kurus esam devuši, un atstāšu tikai divus beidzamos jautājumus, jo nav vērts turpināt nodarboties tikai ar nodomu paziņošanu.
Pirmais jautājums ir šāds: kāpēc mēs nevaram izdarīt šādu būtisku secinājumu? Kāpēc mēs joprojām pieļaujam, ka mūziku pasūta tie, kas maksā? Kāpēc Pasaules Bankai joprojām ir atbildība par pasaules stratēģiju enerģijas jomā? Kad mēs beidzot nolemsim, ka pasaules stratēģijai enerģijas jomā ir jābūt pasaules mēroga koordinēšanas objektam, kam vieta Apvienoto Nāciju Organizācijā?
Otrs jautājums, ko es atstāšu jums - es atvainojos par laika limita pārkāpšanu - ir šāds: kad mēs pārstāsim uzspiest citiem pasaulē attīstības modeli, vai tas būtu pirmās vai otrās paaudzes modelis, tas ir, jauns vai lietots, it kā tas būtu attīstības modelis, kas jāpiemēro ikvienam?
Iedomībai arī ir robežas. Mums jābūt demokrātiskākiem.
Hans-Peter Martin
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Pagājušā gadsimta 70. gados un 80. gadu sākumā Pasaules Bankas aklība pret vides jautājumiem bija svarīgs diskusiju temats. Toreiz tika teiktas tādas pašas runas, kādas tiek teiktas šodien, šeit, kopā ar dažiem Pasaules Bankas solījumiem. Tika veikti pasākumi, lai reformētu Pasaules Banku, bet kopš tā laika ir pagājuši desmitiem gadu. Daudzu dažādu iemeslu dēļ es nesen apmeklēju vairākas valstis, par kurām parasti runā kā par jaunattīstības valstīm. Situācija bija nepieņemama. Kas ir noticis ar visiem projektiem? Kur tropos ir saules spēkstacijas? Kur Amazonē vai Vjetnamā ir ilgtspējīgie meži? Kur Kenijā ir saules bateriju paneļi un vēja turbīnas?
Nekur nav absolūti nekā. Vienīgais, kas noticis, ir tas, ka ir precīzi nokopēta Eiropas pašvaldību sistēma. Cilvēki pārvalda paši, un viņi ir rīkojušies dažu lielo ieinteresēto pušu interesēs, bet viņi nav panākuši attīstību. Un tad mēs esam pārsteigti, ka jaunattīstības valstu pilsoņi izmisumā teic: "Es vairs negribu dzīvot Karību salās. Es gribu pārcelties uz ASV un nokļūt ES caur Martinīku”. Mēs esam pārsteigti, kad cilvēki Magriba valstīs visi grib pārcelties uz šejieni. Šo debašu liekulība ir pilnīgi neticama. Mums jāsaprot, ka miljoniem cilvēku noskaņojums ir radikalizējies. Viņi vienkārši ir pateikuši: "Mums pietiek!”
Katram, kas ir redzējis Eiropas Parlamenta rezolūcijas priekšlikumu, būs jāatzīst, ka tā būtu varējis nenotikt. Mums būtu bijis jārunā daudz skaļāk. Mums daudz skaidrāk būtu bijis jāaicina Pasaules Banka rīkoties tā, kā nepieciešams. Kāpēc mums ir visas šīs komitejas - Attīstības komiteja, ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja un tā tālāk - ja viss, ko tās var radīt, ir mazs saņurcīts papīra gabaliņš, kurā daļa secinājumu ir no debatēm, kas notika pagājušā gadsimta 70. gados? Tas viss mulsina.
Filip Kaczmarek
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Mums nav neviens jāpārliecina par enerģētikas svarīgo nozīmi jaunattīstības valstīs. Es esmu daudzkārt redzējis pārsteigumu cilvēku sejās, kad viņi uzzina, cik maksā elektroenerģija Āfrikā. Varbūt patiess ir arī apgalvojums, ka mums neviens nav jāpārliecina, ka Pasaules Bankai ne tuvu nav nebūtiska nozīme attiecībā uz enerģētikas jautājumiem jaunattīstības valstīs.
Mana politiskā grupa, Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupa, iesniedza vairākus mūsu pašreiz apspriestās rezolūcijas grozījumus, par kuriem ir jābalso atsevišķi. Mums šķiet, ka dažās rezolūcijas daļās Pasaules Banka tiek pārāk kritizēta. Piemēram, es nedomāju, ka mēs varam pievērst Pasaules Bankas uzmanību faktam, ka tā uzskata dažus enerģijas veidus par tīriem, ja patiesībā tie būtu jāuzskata par videi kaitīgiem vai nevēlamiem. Piemēram, kodolenerģija tiek plaši izmantota ES dalībvalstīs, un arvien vairāk Eiropas valstu, kuras ir atkarīgas no oglēm un gāzes, tiek zināmā mērā negatīvi ietekmētas, jo tām ir jāierobežo savas emisijas, kas rada izmaksas, kuru sadalījums atsevišķu dalībvalstu starpā ir ļoti nevienlīdzīgs. Tādēļ mums ir jāievēro piesardzība, runājot ar ārējām struktūrām par to, kādi enerģētikas veidi ir jāattīsta. Tomēr es patiešām piekrītu domai, ka ir vērts īpaši atbalstīt vietējos projektus, kas aptver nelielas teritorijas, ka ir vērts atbalstīt zemu emisiju projektus un ka ir vērts atbalstīt idejas attiecībā uz dažādotiem enerģijas veidiem un enerģētiskās atkarības novēršanu.
Mēs vēlētos, lai Pasaules Banka ieguldītu atjaunojamajā enerģijā un palielinātā enerģētikas efektivitātē, bet mums vienmēr jāpatur prātā pamatmērķis jeb, citiem vārdiem sakot, tas, kā piekļuve enerģijai, domājams, palīdzēs cilvēkiem izkļūt no nabadzības. Mēs vēlamies nomedīt vairākus zaķus ar vienu šāvienu, proti, radīt nosacījumus attīstībai, ierobežot emisijas un ņemt vērā sociālos un vides aspektus jaunos enerģētikas projektos. Šie ir vērienīgi uzdevumi, un es ceru, ka Pasaules Banka no tiem nebaidās. Vienlaikus es apzinos, ka komisārs A. Piebalgs liek lielu uzsvaru uz enerģētikas projektu attīstību jaunattīstības valstīs, un es varu apstiprināt, ka tas ir izskatīts Zaļajā grāmatā un ka Eiropas Parlamentam ir jāatbalsta šī stratēģija.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Priekšsēdētāja kungs! Pašlaik pasaulē 1,4 miljardiem cilvēku nav pieejama elektroenerģija, 85 % no šiem cilvēkiem dzīvo lauku teritorijās. Tūkstošgades attīstības mērķi par nabadzības izskaušanu līdz 2015. gadam netiks sasniegti, jo nav būtisku panākumu jautājumā par piekļuves nodrošināšanu enerģijai. Šā mērķa sasniegšana līdz 2015. gadam nozīmē, ka 395 miljoniem cilvēku kļūs pieejama elektroenerģija un 1 miljardam cilvēku kļūs pieejamas higiēniskas ēdiena pagatavošanas iespējas. Visiem šiem pasākumiem laika posmā no 2010. līdz 2015. gadam būs vajadzīgi ikgadēji ieguldījumi aptuveni USD 40 miljardu apmērā, kas veido līdz 0,6 % no pasaules IKP.
Vispārēja elektroenerģijas pieejamība ir viens no visnozīmīgākajiem mērķiem, ko ir noteikušas jaunattīstības valstu valdības. Konstatētie elektrifikāciju kavējošie šķēršļi ir elektroapgādes augstās izmaksas lauku teritoriju un piepilsētas teritoriju mājās, nodokļu stimulu un finanšu stimulu trūkums, elektrifikācijas projektu izstrādes un īstenošanas nepietiekama jauda vienlaikus ar ierobežotām elektroenerģijas ražošanas spējām.
Lauku reģioni ir īpašs jautājums, runājot par prasībām attiecībā uz enerģētiku. Lauku reģionos ir jānodrošina ne tikai nepieciešamā enerģija, bet arī tās ražošanas faktiskais process, kas arī rada darbavietas un atbalsta ekonomikas un sociālo attīstību.
2011. gada 11. februārī Pasaules Bankas ziņojums atklāja, ka vietējā enerģijas ražošana no atjaunojamajiem energoresursu avotiem ar zemām ražošanas izmaksām ilgtermiņā ir dzīvotspējīgāks ekonomisks risinājums. Tam var būt galvenā nozīme Indijas enerģētikas drošības palielināšanā, lai tādējādi varētu samazināt enerģijas importu un naftas cenu svārstību ietekmi. Tādēļ Pasaules Banka varētu darboties kā jaunattīstības valstu partneris. Es uzskatu, ka Pasaules Bankai ir jāatbalsta projekti, kas veicina enerģētikas efektivitāti un vietējās enerģijas ražošanu, izmantojot atjaunojamos energoresursu avotus, kā arī plašus projektus, kas ietver elektrifikāciju un starpsavienojumu izveidi dažādu valstu starpā.
Zigmantas Balčytis
(LT) Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es gribētu pateikties referentei par šī ļoti nozīmīgā jautājuma savlaicīgu ierosināšanu. Energoresursu nepietiekamība vēl arvien ir milzīga problēma, un ar to saistīti jautājumi neļauj pasaules nabadzīgāko reģionu iedzīvotājiem uzlabot savu dzīves kvalitāti, gūt iespēju nopelnīt iztikas līdzekļus un kopumā sekmēt izaugsmes un produktivitātes palielināšanos. Tas ir viens no galvenajiem faktoriem, kas kavē vispārēju sociālo un ekonomikas attīstību un traucē šiem reģioniem izkļūt no nabadzības.
Kā referente minēja, statistikas dati ir satraucoši - aptuveni 1,5 miljardiem cilvēku nav pieejama elektroenerģija, un vairāk nekā 2,5 miljardi cilvēku vēl arvien izmanto tradicionālo kurināmo, kas iegūts no biomasas. Saskaņā ar Pasaules Veselības organizācijas datiem, divi miljoni cilvēku visā pasaulē katru gadu priekšlaicīgi mirst no elpošanas ceļu slimībām šī kurināmā izmantošanas dēļ.
Līdz šim Pasaules Bankas iepriekšējā enerģētikas stratēģija nav devusi jūtamus rezultātus. Turklāt atbalsts fosilā kurināmā izmantošanai vēl arvien saglabājas lielāks nekā atjaunojamajiem vai tīrajiem enerģijas avotiem. Līdz šim termoelektrocentrālēm, ko darbina ar akmeņoglēm, ir nodrošināti nozīmīgi ieguldījumi, un tas turpina vairot šo nabadzīgo valstu atkarību no fosilā kurināmā, kas ļoti piesārņo vidi.
Pozitīvs un atzinīgi vērtējams stimuls ir G20 valstu vadītāju pieņemtais nolīgums par to, lai samazinātu atbalstu un finansējumu fosilā kurināmā projektiem, kuriem, sākot ar 2015. gadu, finansējuma saņemšana ir jāpārtrauc. Jaunajai stratēģijai ir arī pamatīgi jāizvērtē finansēšanas uzraudzības un kontroles jautājums, lai tādējādi šī palīdzība tiktu izmantota tiem enerģētikas projektiem, kas varētu ilgtermiņā dot labumu un patiesi sekmēt šo reģionu attīstību un uzlabot cilvēku dzīves kvalitāti.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Es īpaši gribētu pateikties Piebalga kungam. Viņš kā bijušais enerģētikas komisārs, protams, zina visu par mūsu stratēģiju. Es uzskatu, ka daudz ir jāpaveic attīstības sadarbības jomā, jo īpaši attiecībā uz tehnisko palīdzību. Eiropai ir ne vien jāveic maksājumi Pasaules Bankai, tai ir arī jārīkojas. Eiropai un Eiropas iestādēm ir jāieņem svarīgāka vieta Pasaules Bankā, un galvenais izaicinājums būs nodrošināt, lai ģimenes uzņēmumus var atbalstīt, izmantojot attīstības palīdzību, lai var stimulēt mazos un vidējos enerģijas ražošanas uzņēmumus, jo daudzi mazie uzņēmumi kopā var panākt apjomradītus ietaupījumus un gūt atbilstīgu peļņu no ieguldījumiem.
Viens no nozīmīgākajiem jautājumiem, protams, ir enerģijas uzglabāšana. Tam būs galvenā nozīme attīstības sadarbībā.
Seán Kelly
Priekšsēdētāja kungs! Manuprāt, var teikt, ka tos no mums, kuri šajā vakara stundā vēl arvien ir šeit, iespējams, ir uzlādējis kāds atjaunojamās enerģijas veids, varbūt saules enerģija vai varbūt pat dievišķs spēks oreola veidā virs mūsu galvām.
Katrā gadījumā diskusijas ir bijušas ļoti daudzveidīgas, un tas nav pārsteigums, jo šis vienmēr ir strīdīgs jautājums. Bet es domāju, ka komisārs jautājumā par to, kurp mēs virzāmies un kas turpmāk jādara, pareizi norādīja uz līdzsvaru, iespējams, labāk, nekā lielākā daļa no mums. Es domāju, ka daži jautājumi ir jāformulē precīzāk. Vai tās būtu jaunattīstības valstis, vai attīstītās valstis, ja tām ir fosilā kurināmā - ogļu - vai kodolenerģijas resursi, tās plāno tos izmantot. Jautājums ir šāds: vai mēs to finansējam vai nē? Acīmredzami Eiropā, ņemot vērā Kankūnu, Kioto utt., mēs vēlamies virzīt atjaunojamās enerģijas darba kārtību, un tas ir pilnīgi pareizi. Bet es domāju, ka Martin kungam vienā ziņā ir taisnība, ka, lai to veiktu, mums ir jārunā skaļākā balsī un jāuzstāj, lai Pasaules Banka veicina un finansē atjaunojamās enerģijas projektus lielākā skaitā, nekā tas varbūt ir pašreiz.
Andris Piebalgs
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Mūsu debatēm tas ir ļoti svarīgi, pat ja tās notiek vēlu vakarā, jo es domāju, ka Pasaules Bankas enerģētikas stratēģija ir izdevība. Tā ir īsta izdevība reaģēt uz problēmām enerģētikas jomā.
Ņemot vērā arī Starptautiskās Enerģētikas aģentūras pausto viedokli par energoresursu nepietiekamību, par atjaunojamo enerģiju, tā noteikti ir milzīga problēma, bet Pasaules Banka un mūsu vadošā nozīme šajā jautājumā var panākt vajadzīgās izmaiņas. Atskatoties uz Eiropas Savienības vēsturi pirms pāris gadiem, toreiz šķita neiespējami sasniegt mūsu mērķi atjaunojamās enerģijas jomā, kaut arī tas bija diezgan pieticīgs mērķis par18 %, ja es pareizi atceros. Tagad šķiet, ka mēs darbojamies saskaņā ar grafiku.
Tomēr dažreiz ir jāsaņem drosme un jāprognozē reālās problēmas. Pasaules Banka nodrošina, ka viss process ir ļoti atklāts. Vašingtonā notiks Pasaules Bankas enerģētikas nedēļa. Mēs varam dot arī savu ieguldījumu Pasaules Bankai, kas ir ļoti atvērta jaunām idejām. Ja mēs būsim drosmīgi, tas dos pat vēl lielāku drosmi Pasaules Bankai. Tādēļ ir svarīgi, lai mēs ar atklātu sirdi sniegtu šīs vērienīgās idejas Pasaules Bankai. Pretējā gadījumā daudzi cilvēki varētu mēģināt apiet šīs problēmas.
Jautājums noteikti ir par to, ar ko sākt. Es gribētu teikt, ka piekļuve enerģijai joprojām ir jautājums, kam mums jāpievēršas, jo piekļuve enerģijai nozīmē arī ilgtspējīgu un efektīvu enerģētiku. Jaunākās tendences tajās valstīs, ar kurām mēs strādājam, atklāj lielu urbanizāciju, tādējādi savā ziņā tas ir mainījis kopējās enerģētikas problēmas modeli. Tas nozīmē ne vien decentralizētu ražošanu, bet arī aglomerācijas zonas, tādēļ izklausās dīvaini, bet arī enerģētikas efektivitātei ir jābūt šīs stratēģijas sastāvdaļai.
Vissvarīgākais ir tas, ka mums ir jākļūst stiprākiem. Mums ir enerģētikas mehānismi: EUR 200 miljoni. Enerģētikā nevar paveikt ļoti daudz ar EUR 200 miljoniem. Mums jāparedz ilgtermiņa finansējums, jo es uzskatu, ka Eiropas zīmolam ir jābūt atjaunojamajai enerģijai. Izmantojot to, kā arī Pasaules Bankas iespējas, mēs patiešām varētu paveikt kaut ko nozīmīgu ne vien energoapgādes jomā, bet arī jautājumā par būtiskiem pasākumiem cīņā pret klimata pārmaiņām.
Priekšsēdētājs
Es esmu saņēmis vienu rezolūcijas priekšlikumu, kas iesniegts saskaņā ar Reglamenta 115. panta 5. punktu.
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks ceturtdien, 2011. gada 17. februārī.
