Influensaepidemin (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett uttalande av kommissionen om influensaepidemin.
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Tack för möjligheten att tala till parlamentet, under mandatperiodens sista vecka, om den globala spridningen av influensavirus A av subtyp H1N1. Låt mig först informera er om det aktuella läget och sedan om vad EU har gjort för att hantera krisen.
I den senaste rapporten från Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar (ECDC) uppges att det för närvarande finns 94 bekräftade fall av influensa A (H1N1) inom EU och Efta och 20 misstänkta fall. De flesta av dessa personer har besökt drabbade områden utanför Europa, men inte alla. Åtta fall av spridning mellan människor har rapporterats, i ett fall till en sjukvårdsanställd.
Vi kan dock vara glada över att ingen av de patienter som infekterats med detta virus i EU ännu har avlidit. I över en vecka har vi observerat spridningen av infektioner i Mexiko, i USA, i Kanada, i EU-medlemsstater och i andra länder.
I Mexiko har effekten på offentliga och ekonomiska verksamheter ökat i allvarlig omfattning. Vi uppskattar och erkänner de mexikanska myndigheternas enorma insatser för att hindra spridningen av viruset och hjälpa de smittade.
EU-lagstiftningen om smittsamma sjukdomar kräver att medlemsstaterna rapporterar om sjukdomsutbrott och om vilka åtgärder de avser att vidta för att mildra dessa. ECDC håller i de övervakningsnätverk som följer antalet rapporterade fall. Därmed har vi en ganska korrekt bild inom hela EU av hur situationen utvecklar sig, som utgör en grund för att ansvarsfullt kunna fatta lämpliga och effektiva beslut om hur våra begränsade resurser bäst ska användas.
Den globala bilden av infektionen var allvarlig nog för att WHO den 29 april skulle besluta om att uppgradera sin pandemivarning till nivå 5 efter att överföring mellan människor hade skett i minst två regioner. Kommissionen har genomgående haft tät kontakt och ett nära samarbete med WHO.
Min administration arbetar hårt för att genomföra de åtgärder som ska vidtas i enlighet med gemenskapens beredskapsplan för influensapandemier, för att möta svårigheterna i samband med det aktuella utbrottet. Kommissionen lanserade sitt system för folkhälsoinsatser den 24 april och sedan dess har min administration ständigt arbetat med detta på operationell nivå.
Kommissionen har sedan lördagen den 25 april kallat till dagliga möten med medlemsstaternas nätverk för smittsamma sjukdomar och EU:s hälsosäkerhetskommitté. Vid dessa möten ser man över den epidemiologiska situationen och diskuterar och beslutar om åtgärder samt om lämpliga rättsakter.
Information till allmänheten om hur man ska hindra smittspridning och göra väl underbyggda val rörande resor har diskuterats för att alla medlemsstater ska ge ett samstämmigt budskap, grundat på vetenskapliga råd från ECDC och i samordning med WHO. Vi beslutade om att förlänga övervakningen av säsongsbunden influensa, som normalt skulle ha upphört vecka 20, för att upptäcka infektioner med detta nya influensavirus.
Kommissionen antog den 30 april en rättsligt bindande falldefinition på grundval av EU:s lagstiftning om smittsamma sjukdomar. Detta beslut offentliggjordes i EU:s officiella tidning den 1 maj.
Medicinska motåtgärder såsom antivirala medel och vacciner är kärnan i den offentliga hälso- och sjukvårdens svar på detta hot. Därför sammanträffade jag med europeiska tillverkare onsdagen den 29 april för att få den senaste informationen om vilka produkter som är under utveckling och om tidsgränserna för nya vaccin samt för att se om EU:s insatser kan påskynda leveranserna. Tillsammans med medlemsstaterna undersöker vi hur man optimalt kan utnyttja befintliga lager av antivirala medel, med användning av EU:s hälsosäkerhetskommittés samordningsmekanism.
Jag kan också informera parlamentet om att hälsosäkerhetskommittén sammanträffade den 30 april, efter min begäran till det tjeckiska ordförandeskapet, och antog några kraftfulla slutsatser där man upprepade behovet av ett samordnat svar på det nya influensahotet.
Rådet påminde om medlemsstaternas rättsliga skyldighet att samordna sin övervakning av och åtgärder mot hälsorisker och man enades om att inreserestriktioner till drabbade områden inte var en motiverad offentlig hälsoåtgärd. Emellertid enades rådet också om att god offentlig information är mycket viktig och att resenärer ska kunna göra upplysta val.
Kommissionen undersöker nu en färdplan för akut genomförande av de punkter som ingår i rådets slutsatser från den 30 april. Dessa kommer att inkludera utveckling av vaccin, vaccinationsstrategi, vägledning för bästa utnyttjande av förråd av vacciner och antivirala medel, skyddsåtgärder och förebyggande åtgärder samt meddelanden och information till allmänheten.
Det är tydligt att det finns fördelar med vårt ekonomiskt och socialt integrerade EU. Med dessa fördelar följer dock ett ansvar. Det innebär att vi måste samarbeta för att endast vidta sådana åtgärder som är faktamässigt motiverade. Det är avgörande om vi ska undvika att en hälsokris också blir en ekonomisk kris. Men vi bör inte fokusera onödigt mycket på de negativa aspekterna av dessa händelser. Tack vare förberedelserna under kommissionens ledning efter fågelinfluensan för några år sedan, har EU inrättat system för att ha ett gemensamt och effektivt svar på detta hot.
Eftersom valet till Europaparlamentet närmar sig debatterade parlamentet nyligen frågan vad EU egentligen betyder för medborgarna. I dessa svåra tider menar jag att vi kan se vissa saker tydligare. EU innebär solidaritet genom att vi tillsammans möter detta hot. Det innebär samarbete och att dela information, expertkunskaper och kapacitet så att vi kan agera tillsammans på grundval av bästa tillgängliga kunskap. Det innebär innovation, med EU-finansierad forskning som bidrar till att man så snabbt som möjligt kan börja producera att vaccin. Det innebär förmåga, genom de EU-institutioner som möjliggör för alla medlemsstater att svara omedelbart och effektivt på en gemensam kris. Detta är vad EU ger medborgarna.
Det stämmer att situationen är allvarlig men vi är bättre förberedda än någonsin på att möta detta hot. Och efter att ha sett beslutsamheten hos EU:s hälsoministrar förra veckan - och alla 27 var där - är jag övertygad om att vi kan svara på hotet under de kommande veckorna.
Antonios Trakatellis
för PPE-DE-gruppen. - (EL) Herr talman, fru kommissionsledamot! Först och främst vill jag tacka för all information som ni har försett oss med. Den var omfattande, och jag välkomnar de åtgärder som ni vidtagit. Jag vill fästa er uppmärksamhet på tre grundläggande frågor, som ni också tog upp och som jag anser att vi behöver lösa för att kunna möta en hotande pandemi.
Den första punkten är de planer som finns och som rådet, Europeiska kommissionen och parlamentet redan har behandlat i samband med fågelinfluensan. Vi är därför faktiskt utrustade med riktigt bra planer, även om specialiserade forskare har invänt mot vissa förbiseenden. Jag undrar därför om planerna är klara, om medlemsstaterna har antagit dem och om planerna är i ett sådant skick att de kan börja tillämpas. Kedjans svagaste länk är ju här mycket betydelsefull. Slutligen handlar det också om den samordning som ni nämnde. Det gläder mig att ni är beredd att arbeta med hela den här influensahistorien tillsammans med Europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar.
Den andra punkt som jag vill ta upp är antivirala läkemedel. Det har införts en skyldighet för medlemsstaterna att ha tillräckliga beredskapslager. De antivirala läkemedlen är givetvis avsedda för förebyggande åtgärder, även om de ju används även vid behandling. Här behövs det riktlinjer, eftersom läkemedlen ju inte ska användas godtyckligt utan på ett ändamålsenligt sätt.
Den tredje punkt som jag vill ta upp är att det vore bra om vi kunde finna ett vaccin mot den nya influensan. Ett sådant vaccin är enormt viktigt. Med dagens teknik tror jag att företagen kan ha ett vaccin klart om tre till fyra månader. Jag vill uppmana er att sätta press på aktörerna här, så att de verkligen anstränger sig att ta fram ett nytt vaccin. Detta vaccin tillsammans med vaccinet mot säsongsinfluensa, för vilken ni ju helt riktigt har förlängt säsongen för att kunna bekämpa, av kända vetenskapliga skäl, vore det bästa sättet att förhindra en eventuell pandemisk influensa.
Jules Maaten
för ALDE-gruppen. - (NL) Herr talman! Den pandemiska influensan verkar inte vara så farlig som man först trodde. Än en gång har vi haft tur, precis som med sars-smittan. Men det är inte beslutsfattarnas förtjänst. När influensahotet blev känt i helgen enades de om att genomföra sina akuta överläggningar på torsdagen. Det känns som en helt ny definition av ordet ”akut”. Sedan rann det mesta ut i sanden. Hur går det i ett riktigt allvarligt krisläge?
Hur går det om ”den stora influensan” kommer, den som kan kräva åtta till tio miljoner människors liv? Världshälsoorganisationen är övertygad om att den är på väg. Ministrarna träffades för att utbyta information, och de gjorde upp planer. Men vad var det för kvalitet på planerna och informationsutbytet? Vilka åtgärder har vidtagits, och samordnas dessa egentligen? Får kommissionen den information som den behöver? Jag tvivlar på det. Se till exempel på de antivirala läkemedlen. Vilka länder har sådana och vilka har inte? Och är ministrarna nu, långt om länge, beredda att inrätta ett europeiskt katastroflager?
Jag är inte så säker på att det franska förslaget att utfärda startförbud för alla flygplan till Mexiko var så bra, men rådets beslut att alla ska få bestämma själva om de ska göra detta eller ej är naturligtvis vansinnigt. Om ett land fattar sådana beslut medan ett annat inte gör det, och vi har öppna gränser - vad gör det i så fall för nytta? Medlemsstaterna borde ha beslutat gemensamt. Den enda lösningen här är att ge kommissionen befogenhet att vidta åtgärder i katastrofsituationer. Rådet ska kunna beordra er, fru kommissionsledamot, att inom 24 timmar vidta förebyggande åtgärder inom områden som karantän, desinfektionsåtgärder på flygplatser och reserestriktioner.
Jag menar inte att allting är kommissionens fel. Ni och era tjänstemän har handlat korrekt, fru kommissionsledamot. Men var fanns rådet någonstans? Vi ser oss omkring på det dammiga torget i Mexiko, enligt talesättet. Där i solen, vid den lilla stationen, sitter rådet. Vi springer dit och vrålar ”influensa, influensa!”. Rådet lyfter sävligt på sin sombrero, svarar ”mañana, mañana” och återgår till sin siesta. Med ett sådant råd får man inte mycket gjort.
Bart Staes
för Verts/ALE-gruppen. - (NL) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill ansluta mig till dem som tackade er, fru kommissionsledamot, för den utförliga information som ni har gett oss. Men jag håller ändå med Antonios Trakatellis och Jules Maaten. Vi genomförde en omfattande debatt här i kammaren i juni 2006. Vi antog en resolution som vi slet hårt med i utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet. Jag har tittat på resolutionen igen, och precis som Antonios Trakatellis måste jag säga att jag fruktar att de nuvarande metoderna är behäftade med många luckor och svagheter.
På den tiden rekommenderade vi starkt ett utbyte av information och ett av kommissionen samordnat konstruktivt samarbete mellan medlemsstaterna, och likaledes ett konstruktivt samarbete med Europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar. Jules Maaten har med stort eftertryck påpekat att vem som helst som har ögonen med sig och granskar det hela kommer att hitta åtskilliga luckor, och se att saker och ting utvecklas i en erbarmligt långsam takt.
När det gäller lagren av antivirala läkemedel berättade ni själv för oss för några dagar sedan att lagren räcker till för 16 procent av invånarna, trots att vi kräver 30 procent. Saker och ting är mycket bristfälliga, i synnerhet vad beträffar informationsutbytet om virusets beskaffenhet. Informationsutbytet är avgörande, eftersom vi inte kan utveckla vacciner utan att veta vilken typ av virus vi har att göra med.
Forskare som jag varit i kontakt med de senaste dagarna säger att de vare sig har eller får tillgång till någon information alls. Informationen om virusets beskaffenhet är konfidentiell och sekretessbelagd. Det finns en uppsjö av forskningsinstitut, men vi klarar ändå inte av att göra det som behövs. Det här måste åtgärdas på något sätt. Det är inte acceptabelt, hotet är alldeles för allvarligt.
Urszula Krupa
Herr talman! När vi nu talar om hotet från influensaviruset vill jag citera några inlägg från internetanvändare, som reagerat på den mediapanik som Världshälsoorganisationen förvärrar med sina uttalanden. De skriver att mediahysterin beror på att man vill göra sig av med lager av vacciner och det verkningslösa läkemedlet Tamiflu, som värmer läkemedelstillverkarnas lagerhyllor - att detta är ett försök att avleda uppmärksamheten från den globala krisen.
Dessa reaktioner i samhället visar inte bara hur utbredd misstron mot myndigheterna är, utan kan också få människor att i framtiden blunda för ett verkligt pandemihot. Jag tycker att det vore klokt att observera sjukdomsfallen under lite längre tid, och att noggrant analysera viruset och dess smittsamhet innan man går ut med information om den eventuella risken för en pandemisk influensa eller för någon annan sjukdom. På så vis skulle vi, genom att låta bli att gå ut med ofullständig information, förhindra panik och åtgärder som den grisslakt som pågår just nu.
Irena Belohorská
- (SK) Fru kommissionsledamot! Även jag tackar er för att ni reagerat så aktivt och snabbt i det här sammanhanget. Globaliseringen och de strida strömmarna av turister, resenärer och vanliga människor gör att det inte finns någon plats i världen där sjukdomen inte kan uppträda. Det framgår redan av de fall som förekommit så långt från Mexiko som i Nya Zeeland, Australien, Europa och Afrika.
Det är medlemsstaterna som beslutar om hälso- och sjukvården, men infektionssjukdomar känner inga gränser. De tvingar oss att handla gemensamt. Ingen lösning kan bygga på åtgärder i ett enskilt land. Tiden är inne att handla solidariskt. Slovakien står väl förberett även om influensainfektionerna växer till en större epidemi, vilket kanske beror på den tidigare fågelinfluensan. Vårt land har 700 000 doser Tamiflu i lager till 5 miljoner invånare, och jag får säga att det kanske också är det tidigare hotet från fågelinfluensan som gör att befolkningen utan tvekan har en god beredskap.
Vid en epidemi är det mycket viktigt att hålla allmänheten underrättad, eftersom informationsbrist främjar ryktesspridning. Det kan vi se i ett antal länder i Afrika, exempelvis Egypten, där det nuvarande influensahotet tillsammans med tron att grisar sprider smittan har utlöst en slakt av 300 000-400 000 grisar. Kanske borde vi i det här fallet visa vår solidaritet på andra sätt, eftersom resebyråerna tidigare sålde semesterresor till dessa länder medan folk i dag reser dit bara om de måste. Vi har ju tillgång till Eurolat, och borde överväga att stödja Mexiko. Där bedöms smittan minska landets BNP med 4-5 procent från dagens nivåer.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Herr talman! Jag vill påpeka att vi måste skicka ut realistiska signaler till medborgarna, vilket kommissionsledamoten har försökt göra.
Forskarna är mycket bättre förberedda inför denna pandemi än de var för fyra år sedan. Det framgår av att den har krävt så få dödsoffer. Vi vet betydligt mer i dag om fågelinfluensa och human influensa och om hur svininfluensan sprids. Vi vet betydligt mer om hur problemen kan lösas, och jag anser därför, i likhet med Antonios Trakatellis, att vi bör förlita oss på forskningen, stödja den och kräva en starkt ökad forskningsinsats på vaccinområdet.
Vi vet också att samhället är mycket bättre förberett än för någon tid sedan. Det beror på att vi har samlat mycket erfarenhet och gjort stora organisatoriska ansträngningar i många länder, särskilt i Europa, för att förebygga ytterligare spridning, bygga upp läkemedelslagren och ge våra medborgare en heltäckande vård.
Jag oroar mig ändå för att medborgarna kan få otillräcklig information. Vi kan konstatera att 90 procent, eller rentav ännu fler, av alla tidningsartiklar hävdar att infektionstakten minskar. Det skrivs inte många rader om botemedel eller om hur medborgarna bör agera.
Jag anser att det krävs betydligt mer information. Jag tycker också att vi behöver göra en kraftfullare politisk insats gentemot våra medborgare. Det är till exempel slående att inte en enda ledamot från den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet har infunnit sig till debatten. Deras bänkar står tomma och ingen har begärt ordet för att förklara varför. Detta är ändå en gemensam fråga för partierna, som berör samtliga regeringar.
Jag vill också betona att vi, som föregående talare sa, kan ge tredjeländer en hjälpande hand. Vi behöver stödja alla länder som inte har förutsättningar, medel eller förmåga att hjälpa alla sina invånare.
Det behövs handling i Europa, i solidaritetens och kommunikationens tecken..
Françoise Grossetête
(FR) Herr talman! Jag vänder mig direkt till kommissionsledamoten för att uttrycka min oro. Virusets utveckling tycks ha avstannat i Mexiko, Europa och så vidare. Senast i dag hörde jag någon på radio säga att vi kan ha gått för långt, att vi i onödan har utlöst oro hos våra medborgare.
Men, fru kommissionsledamot, det som oroar mig är inte vad som händer nu, utan hur det går i oktober när vintern närmar sig. Det är välkänt att virus inte trivs i värme. Faran är därför liten för närvarande, men den återvänder framåt vintern, i oktober eller november.
Fru kommissionsledamot! Vi vill följaktligen veta exakt vilka åtgärder ni vidtar för att vi ska vara fullständigt förberedda att bekämpa viruset, som förmodligen förändras och muterar fram till dess. Det heter att vi behöver tillverka vacciner. Men är det så säkert de vacciner som utvecklas kan användas för alla influensapatienter?
Så långt de frågor som jag grubblar över. Det är den kommande vintern som oroar mig. Det är därför nödvändigt att informera och att förklara för våra medborgare att de, vad som än händer, inte får sänka garden utan måste vara på alerten även i fortsättningen. Fru kommissionsledamot, kan man inte tänka sig att ni skickar ut någon sorts liten broschyr till medborgarna, som hjälper dem att uppträda förståndigt?
Paul Rübig
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag är intresserad av att få veta om det finns någon statistik om ansiktsskydd. Hur många finns att tillgå i Europa? Hur många kan vi tillverka om en sjukdom av det här slaget blir epidemisk? Samma sak gäller förstås på läkemedelssidan. Finns det någon sammanställning över hur mycket läkemedel vi för närvarande har på lager i Europa, och hur mycket vi kan tillverka vid en epidemi? Tror ni att det går att informera läkare på alla Europeiska unionens 23 språk, så att de får snabb och ändamålsenlig information?
Adamos Adamou
(EL) Herr talman, fru kommissionsledamot! Låt mig först tacka för er brett anlagda och utförliga föredragning. Jag var föredragande i Europaparlamentet om förberedelserna inför fågelinfluensan i de 27 medlemsstaterna. Tillsammans med kommissionsledamotens tjänstemän konstaterade vi då att vissa länder ligger efter jämfört med andra, främst vad lagringen av antivirala läkemedel beträffar. Jag undrar om detta fortfarande är fallet i dag eller om förhållandet har ändrats, vilket skulle tyda på att medlemsstaterna nu är bättre förberedda.
Jag vill också uppmana er att vidta åtgärder med anledning av populärpressen och de inofficiella rykten som florerar i hela Europeiska unionen och som sprider panik bland medborgarna. Även detta är, anser jag, en fråga för medlemsstaterna., men era tjänstemän kanske kan utfärda en rekommendation om saken.
Horst Schnellhardt
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot! Tack för att ni kommit hit, och för att ni gjorde det så snabbt. Om vi jämför läget nu med under fågelinfluensan är jag mycket nöjd med hur Europeiska unionen, Världshälsoorganisationen och även medlemsstaterna själva har reagerat, och det säger jag som en av parlamentets otåligare ledamöter.
Vissa ledamöter hävdar att informationen är bristfällig. Jag tycker att jag i Tyskland har fått veta tillräckligt om hur jag bör agera. Jag vill inte heller ständigt pracka på EU ansvaret för allting. Informationen i det här sammanhanget är medlemsstaternas sak. Vi bör nu passa på att påminna dem om att de måste ta sitt informationsansvar. Vid flera tillfällen har jag hört att det finns vissa brister, särskilt vad lagringen av vacciner beträffar. Jag undrar om detta verkligen stämmer och om medlemsstaterna faktiskt inte vill dela med sig av sina vacciner, om deras lager enbart är avsedda att användas på deras eget territorium, eller om de har gått med på att dela med sig av sina vacciner. I så fall kommer vi att veta lika mycket som kommissionen gör nu. Jag vill uttrycka min uppskattning för ert snabba och utmärkta arbete. Gratulerar!
Talmannen
”Catch-the-eye-perioden” är därmed avslutad.
Innan jag ger ordet till kommissionsledamoten, ansluter jag mig till alla som tackat henne för inledningsanförandet. Jag vill också tacka henne på förhand för den information som hon strax ska ge oss om denna ytterst angelägna och aktuella fråga. Detta visar att såväl Europeiska unionen som medlemsstaterna tar itu med situationen på ett mycket positivt sätt, och så nära medborgarna som möjligt.
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag tackar ledamöterna för deras bidrag. Det är mycket viktigt för mig att få höra er synpunkter i denna mycket viktiga fråga.
Låt mig till att börja med försäkra er om att alla strukturer som vi har inrättat för att möta alla hälsohot av denna omfattning har fungerat väl och att vi har utnyttjat alla verktyg som står till vårt förfogande.
Som jag sa i mitt inledande uttalande har vi sedan den 25 april 2009 haft nära daglig kontakt med alla medlemsstater och vi har blivit övertygade om att de direktiv som vi har gett dem har införts och fungerar. Mot bakgrund av erfarenheten av den aktuella krisen uppdaterar vi dock ständigt våra strukturer och verktyg, vilket är rimligt eftersom det bara är i en verklig krissituation som vi kan se de strukturella bristerna.
Många talare har nämnt antivirala medel och frågan om lagren är tillräckliga. Som ni vet diskuterade min företrädare problemet med lagring på EU-basis med hälsoministrarna, men tyvärr ville inte ministrarna att EU skulle ta över denna samordning. Vi diskuterade samma problem förra året i Angers under det franska ordförandeskapet. Än en gång insisterade hälsoministrarna på att varje medlemsstat skulle vara fri att själv välja hur stora lager man ska ha. Vi vet att det finns stora skillnader mellan lagren från en stat till en annan och vi är bekymrade över detta.
Med tanke på de slutsatser som nåddes av hälsoministrarna den 30 april 2009 beslutade vi emellertid att kommissionen skulle ha ett nära samarbete med medlemsstaterna, och att vi, ifall en medlemsstat behöver stöd, i solidarisk anda ska begära stöd och försöka samordna medlemsstaternas behov.
När det gäller det nya vaccinet hade jag som sagt ett möte med industrin och vi hade en lång diskussion om behovet av både antivirala medel och det nya vaccinet. Den 11 maj 2009 ska vi förhoppningsvis ha lagrade virusstammar att ge till industrin så att den kan påbörja produktionen av det nya vaccinet. Jag kan inte säga när detta kommer att vara färdigt, eftersom det beror på hur effektiva dessa virusstammar är, men vi bedömer att det kommer att ta mellan 8 och 12 veckor.
Som svar på Françoise Grossetêtes fråga, håller jag helt med henne om att vi måste vara alerta för att kunna möta de behov som kan uppstå, inte minst efter sommaren, och i och med framtagandet av det nya vaccinet hoppas jag att vi ska kunna möta folkets behov.
Jag vill ändå upprepa att situationen är allvarlig men vi ska inte drabbas av panik. Jag håller med Adamos Adamou om att alla bör vara så förnuftiga och realistiska som möjligt i denna situation. Att drabbas av panik hjälper inte någon.
Talmannen
Debatten är avslutad.
