Frågestund (frågor till kommissionen)
Talmannen
Nästa punkt på föredragningslistan är frågestunden (B6-0001/2008).
Följande frågor har ställts till kommissionen.
Del I
Avril Doyle
(EN) Fru talman! Skulle ni kunna ge kammaren lite vägledning i fråga om tiden, så att vi som har ställt frågor får veta det exakta förfarandet? Kommer frågorna att delas upp i tre lika stora delar, eller i två delar på en halvtimme vardera? Jag ställer frågan eftersom de av oss som är involverade i en eventuell tredje del måste få veta det troliga scenariot, med tanke på vad klockan är nu när vi börjar.
Talmannen
Tack, fru Doyle, ni har helt rätt. Vi kommer att inleda med de prioriterade frågorna, och sedan kommer vi att dela upp frågestunden i två delar mellan kommissionsledamot Meglena Kuneva och kommissionsledamot Charlie McCreevy, i den mån det går. Vi hoppas kunna hålla på åtminstone till kl. 19.30, och kanske lite längre än så, om tolkarna har överseende med det. Jag hoppas att alla är relativt nöjda med detta.
Talmannen

Angående: Att garantera konsumenternas skydd mot förfalskade och undermåliga läkemedel
Säkerheten och effektiviteten i läkemedelsförsörjningskedjan i Europa håller på att bli allt viktigare för de europeiska konsumenterna. Svagheter i systemet skulle kunna få katastrofala följder för patientsäkerheten.

Naturligtvis vill de europeiska konsumenterna ha säkra läkemedel till rimliga priser. I Irland betalar konsumenterna emellertid en avgift för sina läkemedel, eftersom grossistpriset på läkemedel nyligen ökade med 17,66 procent, mer än dubbelt så mycket som genomsnittet i EU. Denna utveckling kan ses i hela EU, där fragmentariseringen av denna marknad bidragit till en motsvarande tillväxt inom ”parallellhandeln med läkemedel”.
Enligt en rapport från European Alliance for Access to Safe Medicines [europeiska alliansen för tillgång till säkra läkemedel] håller förfalskade och undermåliga läkemedel på att hitta vägen in till EU:s försörjningskedja.
Skulle kommissionen kunna redogöra för sin ståndpunkt i denna fråga. Avser kommissionen att försöka lösa detta problem genom att se över parallellhandeln och främja en verklig inre marknad för läkemedel, vilket vore i konsumenternas intresse och verkar vara avgörande för att garantera att fördelarna med den inre marknaden, inbegripet läkemedel till rimliga priser, sträcker sig till alla delar av den europeiska ekonomin?
Günter Verheugen
kommissionens vice ordförande. - (DE) Fru talman, mina damer och herrar! Det huvudsakliga syftet med gemenskapens lagbestämmelser och politiska strategier på det farmaceutiska området är att se till att patienter har tillgång till ofarliga, effektiva och högkvalitativa läkemedel till överkompliga priser och att dessa finns tillgängliga överallt.
Vid mer än ett tillfälle i det förflutna har man tagit upp frågan om huruvida de läkemedel som marknadsförs genom så kallad parallellhandel med läkemedel är säkra. Detta fick mig genast att beställa en undersökning, så att vi kan få klarhet i denna fråga. I undersökningen ska alla aspekter av försäljningskanalerna granskas och särskilda frågor om varumärkesförfalskade läkemedel och parallellhandel. Målet med undersökningen är att analysera den aktuella situationen och att utveckla politiska alternativ som ska fylla luckor, om nödvändigt genom att ändra rådande lagbestämmelser. Undersökningen ska också granska möjliga förbindelser mellan farmaceutisk parallellhandel och förekomsten av varumärkesförfalskade mediciner.
Tyvärr måste jag berätta för er att den första delen av undersökningen, som gäller parallellhandeln och som nu har avslutats, visar att en sådan handel medför avsevärda risker för patientsäkerheten. Många olika faktorer spelar in, däribland misstag när det gäller nya förpackningar eller ommärkning, den begränsade effekten av att återkalla produkter, de mer komplicerade distributionskanalerna, avbrott i leveranserna och slutligen brister i tillämpningen av gällande lagbestämmelser.
Kommissionen håller just nu på att analysera resultaten från undersökningen i syfte att utveckla en sammanhängande strategi för att undanröja dessa säkerhetsrisker. De olika politiska alternativen granskas när det gäller deras förutsägbara sociala, ekonomiska och miljömässiga inverkan. Med tanke på denna frågas betydande konsekvenser för folkhälsan, prioriterar kommissionen frågan högt. Beslut om hur vi ska fortsätta härifrån ska fattas inom kort.
Jag vill också informera er om att det europeiska läkemedelsforumet erbjuder en plattform som underlättar antagandet och spridningen av god praxis när det gäller priset på läkemedel och ersättningen för läkemedelskostnader. Även om dessa frågor ligger inom medlemsstaterna ansvarsområde, måste de åtgärder som vidtas fortfarande överensstämma med gemenskapsrätten. Arbetet inom läkemedelsforumet, där patientorganisationer, vårdpersonal och ledande personer inom industrin, såväl som alla medlemsstaters hälsoministrar finns representerade, kan bidra till att lösa den viktiga frågan om tillgången på säkra läkemedel till rimliga priser.
Mairead McGuinness
(EN) Tack, herr kommissionsledamot, för ert svar, som är tydligt men oroande, eftersom det uppenbarligen föreligger problem med säkerheten.
Jag vill be er att ange grunddragen i den tidsram som gäller för ert svar, för jag tror inte att människor i allmänhet är medvetna om risken för att råka ut för förfalskade läkemedel. Jag skulle också vilja be er att - kanske skriftligt - ta upp en fråga som är en källa till oro i Irland i samband med ett vaccin som var lagligt vaccin men som skadade barn, och för vilket människor fortfarande efter 40 år väntar på någon form av ersättning.
Ni kanske kan meddela mig skriftligt hur andra medlemsstater hanterar denna omtvistade fråga.
Günter Verheugen
kommissionens vice ordförande. - (DE) Det ska jag göra med glädje. Låt mig, som svar på er första fråga, säga att jag redan har bestämt att parallellhandel med varumärkesförfalskade läkemedel kommer att behandlas som en prioritetsfråga. Jag har ändrat generaldirektoratets arbetsprogram, och vi kommer att lägga fram lagstiftningsförslag under det innevarande året. Jag tror att detta kan göras strax efter sommaruppehållet.
När det gäller er andra fråga, är jag tacksam för ni medger att jag inte kan svara på den utan föregående behandling. Jag ska se till att denna undersökning genomförs, och ni kommer att få det begärda skriftliga svaret inom de närmaste dagarna.
DanutBudreikait
- (LT) Jag skulle vilja fråga om priser. I Tyskland kostar näsdroppar 1,5-2 gånger mindre än samma läkemedel i Litauen. Vi är noga med att se till att alla länder, även utvecklingsländer, har tillgång till läkemedel. Skulle vi också kunna se till att våra medborgare, EU-medborgarna, åtminstone betalar ungefär samma pris för samma läkemedel? Skulle vi kunna göra någonting här i Europa?
Josu Ortuondo Larrea
(ES) Fru talman! Hälsovårdstjänster är ett återkommande tema i Europaparlamentets debatter. Varje gång vi diskuterar tjänstedirektivet görs det ett försök att införliva hälsovårdstjänsterna i detta, ett försök som vi hittills motsatt oss, och hälsovårdstjänsterna ligger fortfarande utanför tjänstedirektivets räckvidd.
Tillhandahållandet av läkemedel är en hälsovårdstjänst. Det finns vissa länder, som till exempel Spanien, där bestämda platser - apotek - är de enda som får lämna ut läkemedel.
Jag skulle vilja fråga kommissionsledamoten om det under den undersökning som kommissionen har genomfört, har iakttagits någon skillnad mellan länder där apoteken skapar en begränsad, kontrollerad handel och de andra länderna när det gäller varumärkesförfalskade läkemedel och läkemedel av sämre kvalitet?
Günter Verheugen
kommissionens vice ordförande. - (EN) Som svar på den första frågan kan jag tala om att man, utöver undersökningen av säkra läkemedel inom parallellhandeln, för närvarande håller på att undersöka ytterligare sätt att hantera parallellhandeln på, i synnerhet i fråga om prisinitiativ.
En översyn av direktivet om insynskrav för att inkludera särskild information om prissättning skulle också vara en möjlig strategi. Men det jag försöker göra är först och främst att klargöra situationen och ta reda på precis vad som sker. När det gäller att analysera frågan om huruvida detta skulle kunna förändras genom EU-lagstiftning har vi inga som helst befogenheter. Hela frågan om prissättning på och återbetalning av läkemedel i Europeiska unionen ligger på medlemsstaternas ansvarsområde. Men det är uppenbart att vi måste samarbeta. Det är anledningen till att läkemedelsföretagens prissättning och återbetalning är en av våra prioriteringar.
Jag är väl medveten om att det är svårt för medborgarna att förstå hur samma läkemedel kan ha helt olika priser i olika medlemsstater i EU. Det är svårt att förstå för mig också. Att priserna regleras är bara en av faktorerna. En annan faktor är naturligtvis att läkemedelsindustrin är en del av marknadsekonomin. Man har rätt att sätta sina priser, men vi granskar situationen ingående och jag tror att vi kommer att kunna nå en lösning.
På den andra frågan svarar jag ja, det stämmer: Systemen är olika inom Europeiska unionen. Vissa läkemedel i vissa länder får t.ex. bara säljas på apotek. I andra länder kan man köpa dem i livsmedelsbutikerna. Det är bara i fråga om receptbelagda läkemedel som situationen är densamma överallt. Sådana läkemedel går bara att köpa på apoteket.
Talmannen

Angående: Koldioxidutsläpp
Vilket mål har kommissionen ställt upp för sig själv för att minska koldioxidutsläppen från sin verksamhet, sina byggnader och sitt transportbehov?
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Fru talman! Kommissionen har hittills behandlat problemet med koldioxidutsläpp genom sin verksamhet gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning, mer känd som Emas, och har följt reglerna i denna ordning.
Sedan 2005 har kommissionen drivit igenom Emas på fem tjänsteavdelningar i Bryssel och i åtta av dess byggnader. Under denna period har kommissionen registrerat en klar minskning av förbrukningen av bland annat elektricitet på dessa tjänsteavdelningar, en utveckling som utan tvivel är positiv.
Kommissionen har ännu inte fastställt övergripande mål för att minska koldioxidutsläppen, men inom ramen för Emas håller kommissionen på att granska och analysera sina totala koldioxidutsläpp, och den kommer att fastställa övergripande mål för utsläppsminskningar under 2008. Kommissionen har redan fastställt en rad mål för att minska koldioxidutsläppen med ett genomsnitt på 26 procent mellan 2006 och 2012, framför allt när det gäller dess vagnpark.
Chris Davies
(EN) Kommissionen kommer att framföra några betydelsefulla tillkännagivanden på onsdag, och jag tror att människor överallt då kommer att ställa frågan om vi lever som vi lär. Därför är det inte särskilt uppmuntrande att höra att det för närvarande bara är fem generaldirektorat som har undertecknat gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning, även om jag inte kan säga att parlamentet är särskilt mycket bättre. Man skulle säkerligen underkännas i ett sådant test, men nu vidtas åtgärder för att ta itu med detta.
Erkänner kommissionsledamoten att hans argument för de ”förändringar i ett större sammanhang” som måste genomföras av medlemsstaterna om vi ska kunna hantera klimatförändringarna skulle kunna undergrävas om kommissionen inte ses agera i fråga om detaljerna - om det egna genomförandet av dessa förbättringar?
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EN) Jo, jag håller med er. Vi måste leva som vi lär, och det är vad vi ska göra 2008. Jag förväntar mig att kommissionen och dess avdelningar ska rikta in sig på att minska utsläppen till åtminstone samma nivå som den som vi kräver av medlemsstaterna.
Vi har, som ni vet, fastställt ett mål för utsläppsminskning på 30 procent, förutsatt att andra utvecklingsländer följer vårt exempel, och på 20 procent om de inte undertecknar ett internationellt avtal om att minska utsläppen. Vi kommer att fastställa ett mål på 30 procent för oss själva, och jag tror att vi på så sätt kommer att visa prov på att vi tar det som vi ber andra att göra på allvar.
Vi kommer förresten att behöva genomföra en undersökning för att fastställa den exakta utsläppsmängden från kommissionen innan vi beslutar om mål och en tidsplan, och också besluta om en handlingsplan för att bekämpa utsläppen.
Paul Rübig
(DE) Det finns något som jag gärna skulle vilja veta. Vi har detta mål för minskning på 30 procent som ålagts från toppen och nedåt, och det verkar få ett brett stöd. Som ni så riktigt påpekade, måste andra följa detta exempel om dessa mål ska nås.
Min egen fråga lyder enligt följande: har ni för egen del en plan för att nå denna minskning på 30 procent inom ert eget verksamhetsområde?
Karin Scheele
(DE) Som vi vet har Europaparlamentet fastställt ett mål för utsläppsminskningar på 30 procent före 2012 grundat på Emas, och vi ser fram emot att se vilka särskilda åtgärder som Europaparlamentet och dess beslutsförfattare ska vidta.
Herr kommissionsledamot! Ni sa att tillämpningen av Emas skulle innebära en minskad elkonsumtion. Det skulle intressera mig att få veta vilka särskilda åtgärder som vidtagits, vilka särskilda åtgärder som planeras inför de kommande åren, och vilken roll som förnybara energikällor kommer att spela?
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag insåg inte att er fråga rörde mig personligen. Vanligtvis vill jag inte berätta vad jag gör, men jag kan tala om att jag exempelvis inte har någon bil i Bryssel - jag kör inte bil där. Jag föredrar att promenera på helgerna, och det är också bra för hälsan. Vad gäller min officiella bil har jag gjort följande, eftersom jag förväntat mig sådana här frågor: Jag bad Världsnaturfonden, som har projekt som avser de tio mest hållbara produkterna, att rekommendera den bil som är mest hållbar, och de rekommenderade en som jag använder i tjänsten. Den befinner sig förresten inom de gränser som vi har krävt att bilindustrin ska uppnå till 2012. I Grekland har jag haft en väldigt liten bil eftersom jag varit parlamentsledamot där, ännu mindre än den jag har i tjänsten här, och jag kör den väldigt sällan.
Jag måste återigen påpeka att jag inte vill berätta vad jag gör personligen, men när jag reste till Bali uppvägde jag resan dit genom att köpa den från ett av de där systemen - jag tror att det var utsläppsrätter från systemet för handel med utsläppsrätter - och dessa ogiltigförklaras sedan. Jag försöker alltså att göra så mycket jag kan, och om ni har något mer förslag skulle jag följa ert råd med glädje.
För att övergå till förnybar energi: Detta är en omfattande fråga. Vi borde göra det som vi beslutade oss för i början av förra året - i mars 2007 - nämligen att uppnå målet på 20 procent för alla medlemsstater. Vad gäller kommissionens byggnader och tjänster borde vi försöka använda förnybar energi i så hög grad som möjligt, för kommissionens huvudsakliga utsläppskälla är byggnaderna. Nästan tre fjärdedelar kommer från byggnaderna, så det skulle vara väldigt bra om vi kunde finna sätt att använda förnybar energi på för våra enheter, men detta måste granskas i den handlingsplan som jag nämnde tidigare.
Talmannen

Angående: Att skydda konsumenterna mot skräppost, spionprogram och sabotageprogram
Europeiska kommissionen har gjort skyddet av konsumenter i den digitala världen till en av sina viktigaste frågor i sina planer för konsumentpolitiken under de närmaste åren. I detta sammanhang konstaterade kommissionen att det krävs effektiva och smidiga mekanismer som skulle göra det möjligt för de nationella myndigheterna att tillsammans bekämpa oseriösa företag som använder skräppost och falska webbsidor.
Vilka framsteg har kommissionen gjort för att utveckla sådana mekanismer för att skydda konsumenterna?
Vad har särskilt gjorts för att förbättra konsumenternas möjligheter att få tillgång till tvistlösning och att kräva tillbaka sina pengar då de fallit offer för skräppost, spionprogram och sabotageprogram?
Günter Verheugen
kommissionens vice ordförande. - (EN) Fru talman! Kommissionen är bekymrad över sekretess- och säkerhetsproblemen i informationssamhället, särskilt när konsumenternas säkerhet äventyras.
Användning av skräppost, spionprogram och sabotageprogram är ett tydligt brott mot EU:s lagstiftning om privatlivets helgd, och i vissa fall är det till och med en straffbar gärning. Det är anledningen till att vi behöver en effektiv övervakning från de behöriga myndigheternas sida.
I december förra året välkomnade kommissionsledamot Viviane Reding (som jag har äran att ersätta här) den snabba och effektiva interventionen från den nederländska tillsynsmyndighetens sida, som ådömde tre nederländska företag böter på totalt 1 miljon euro för att de hade installerat ”spionprogram” och ”annonsprogram” olagligt på över 22 miljoner datorer i Nederländerna och på andra platser.
Hon har uppmanat andra tillsynsmyndigheter att följa detta exempel. Den 13 november 2007 antog kommissionen förslaget om telekomreformen, som omfattar bestämmelser som ytterligare stärker den säkerhets- och sekretesspolitik som ligger till grund för informationssamhället.
Vad gäller skräppost medförde förslaget en möjlighet för Internetleverantörerna att vidta rättsliga åtgärder mot spridare av skräppost. Denna bestämmelse förväntas bli ett viktigt verktyg i kampen mot skräppost i Europa.
Dessutom kommer effektiviteten när det gäller kampen mot skräppost att öka genom att detta inkluderas i räckvidden för förordningen om konsumentskyddssamarbete, vilket leder till ett nätverk av offentliga tillsynsmyndigheter i hela EU och en miniminivå i fråga om befogenheter för undersökning och övervakning för att denna lagstiftning ska tillämpas på ett effektivt sätt.
Mer allmänt omfattar förslagen en bestämmelse om att kunder inom elektroniska kommunikationstjänster ska informeras om möjliga åtgärder som en tjänsteleverantör kan vidta för att hantera hot mot säkerheten, eller som reaktion på ett säkerhets- eller integritetstillbud.
Genom att införa konceptet med tillkännagivande av överträdelser kommer användare av elektroniska kommunikationstjänster att underrättas om brott mot säkerheten som får till följd att personuppgifter går förlorade eller komprometteras och om försiktighetsåtgärder som de kan vidta för att minimera den ekonomiska förlust och den sociala skada som ett säkerhetsbrott skulle kunna leda till.
För att garantera efterlevnad av dessa krav kommer nationella tillsynsmyndigheter att ges befogenhet att utfärda bindande instruktioner till operatörer om de åtgärder som krävs för att säkra nätverk och tjänster för elektronisk kommunikation och kontrollera att genomförandet görs på rätt sätt.
Den föreslagna europeiska marknadsmyndigheten för elektronisk kommunikation kommer att få nätverks- och informationssäkerhet som en av sina huvuduppgifter, och kommer att hjälpa kommissionen att genomföra åtgärder på EU-nivå där det är lämpligt.
Claude Moraes
(EN) Tack, herr kommissionsledamot, för detta omfattande svar. Jag vet inte vilken den digitala motsvarigheten till ”epidemi” är, men efter julen ser vi nu en epidemi av den här sortens agerande. Det har alla oberoende organisationer sagt.
Jag vill inte förringa något som kommissionen har gjort. Jag anser att man har gjort detta till en prioritering. Men vad jag skulle vilja se är exempel som det nederländska exemplet på uppmuntran till åtal, uppmuntran av Internetleverantörer att söka upp dessa personer - jag anser inte att något av detta når fram till konsumenterna. Finns det något enkelt som kommissionen kan utfärda för ledamöterna i Europaparlamentet, så att konsumenterna får reda på vad ni gör och hur effektivt detta mäts?
Günter Verheugen
kommissionens vice ordförande. - (EN) Jag skulle inte kunna vara mer enig. Jag har redan nämnt att vi har förslag som för närvarande övervägs av parlamentet och rådet. Jag förväntar mig att dessa ska träda i kraft, och sedan kommer alla nödvändiga kriterier att finnas.
I den nuvarande rättsliga situationen kan åtgärder vidtas mot sådana överträdelser, men det beror på fallet i fråga. När det handlar om en straffbar gärning kan människor vända sig till polisen eller vidta andra rättsliga åtgärder. Det goda föredöme som den nederländska tillsynsmyndigheten Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit [oberoende myndighet för post och telekommunikation] (OPTA) har utgjort har, som jag redan tidigare nämnt, välkomnats av kommissionen i ett pressmeddelande. Jag har hela texten här. Om ni vill kan jag ge den till er efter frågestunden, så att ni kan läsa om vad vi redan har uträttat.
Georgios Papastamkos
(EL) Fru talman! Kommissionsledamot Viviane Reding är naturligtvis inte här, men jag är säker på att kommissionens vice ordförande, Günter Verheugen, har tillräckligt bred kunskap för att kunna svara på min fråga om ett kompletterande ärende: ifall kommissionen har bevis eller ledtrådar som kopplar samman källan till oönskade e-postmeddelanden - skräppost - med de företag som erbjuder tjänster och produkter för att skydda sig mot dessa oönskade intrång?
Avril Doyle
(EN) Jag skulle vilja koppla den första frågan från Mairead McGuinness om att skydda konsumenter mot förfalskade och undermåliga läkemedel till frågan från Claude Moraes om att skydda konsumenterna mot skräppost. Ett av de stora problem som jag, liksom många andra, har märkt av är mängden reklam för läkemedel i skräpposten, tillsammans med alla möjliga sorters produkter som förbättrar alla möjliga delar av kroppen som vissa av oss inte ens har! Jag undrar, med hänvisning till den undersökning av parallellhandeln som ni nämnde, om det är några undersökningar på gång av hela denna fråga om Internet, skräppost och förfalskade läkemedel, och särskilt om undermåliga läkemedel där inga konsumenter eller patienter får någon garanti för säkerhet eller verkan. Det råder en skrämmande tillväxt på just detta område.
Günter Verheugen
kommissionens vice ordförande. - (EN) Det är en intressant koppling. Vad gäller den första frågan har kommissionen tyvärr inte tillgång till några uppgifter, eftersom tillsynsmyndigheterna ligger på medlemsstaternas område. Men jag ska informera kommissionsledamot Viviane Reding om frågan så kan vi kanske, tillsammans med medlemsstaterna, finna en lösning.
Jag kan bara säga personligen att jag tycker att tanken bakom frågan är helt rimlig, och jag anser att vi bör försöka finna ett sätt att sammanföra dessa delar.
Vad gäller den andra frågan, så rör den till och med en fråga som vi inte har diskuterat här i kväll, nämligen frågan om information till patienter. Det rör sig om tre frågor: Missbruket av elektroniska kommunikationssystem, problemet med information till patienter, som väldigt ofta är missvisande, och problemet med parallellhandel och handel med förfalskade varor. Jag nämnde inte detta i svaret på frågan om förfalskade läkemedel och parallellhandel, så jag kan tillägga det nu.
Vi arbetar också på ett förslag om att få en tydlig informationsram för patienter och upplever exakt det problem som ni har nämnt, nämligen att de befintliga förordningarna och de befintliga restriktionerna så att säga blir överkörda av Internetanvändningen. Detta är viktigt för oss - och det är anledningen till att vi undersöker hela problemet och att vi kommer att utarbeta ett förslag om hur informationen till patienter bör organiseras i Europeiska unionen, även om vi vet att det är oerhört svårt. Men jag måste säga att vi för närvarande har förordningar på detta område.
Det är t.ex. inte tillåtet att bedriva marknadsföring av receptbelagda läkemedel. Om detta sker via Internet är det, naturligtvis, ett brott mot de befintliga bestämmelserna, och medlemsstaterna har inte bara rätt utan också, ur min synvinkel, skyldighet att göra någonting åt det.
Svaret på frågan är därför ja. Kommissionen är medveten om att dessa problem existerar, och vi kommer att försöka ta itu med denna fråga i våra kommande förslag.
Jag vill framföra en varning i detta sammanhang: Internetanvändningen är inget som går att kontrollera. Det är just det som är problemet, och vi kommer att försöka finna den bästa möjliga lösningen.
Del II
Talmannen

Angående: Importkontroll av farliga konsumentvaror
I slutet av november presenterade kommissionen en översyn av systemet för säkerhetskontroll av konsumentvaror som visade på ett stort antal brister när det gäller tillämpningen i medlemsstaterna av gällande direktiv, men även vad avser spårbarhet och industrins, distributörernas och importörernas ansvar.
Kan kommissionen framför allt redogöra för vilka konkreta åtgärder den avser att vidta för att förbättra de kontroller som utförs av medlemsstaterna i enlighet med bestämmelserna i direktiv 2001/95/EG om allmän produktsäkerhet samt för samarbetet med tullmyndigheterna? Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att kunna spåra importerade konsumentvaror och för att förmå tillverkare, importörer och distributörer av importerade varor att axla sitt ansvar och i förekommande ställa dem till svars?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) De första resultaten av översynen av produktsäkerhet offentliggjordes den 22 november 2007. Dessa visar på att den rättsliga ramen tjänar sitt syfte om och när den tillämpas korrekt. Rapex-systemet fungerar effektivt när det gäller att återkalla farliga produkter från marknaden över hela Europeiska unionen.
I översynsrapporten fastställs ändå att det finns en del som kan förbättras, både vad gäller förebyggande åtgärder och på området för internationellt samarbete, såsom förstärkt övervakning. Vissa förbättringar som planeras är redan på god väg att bli konkreta åtgärder; detta gäller särskilt revideringen av leksakssäkerhetsdirektivet. Kommissionen håller också på att förbereda en tillfällig åtgärd där man kräver varningstext på magnetleksaker i avvaktan på en revidering av normerna, för att ta itu med de risker som sådana leksaker kan utgöra. Kommissionen bistår medlemsstaternas marknadsövervakningsmyndigheter när det gäller att fastställa och förmedla bästa metoder i fråga om förbättrad kontroll.
I oktober 2007 rapporterade medlemsstater om initiativ för ett bättre samarbete med ekonomiska aktörer och om särskilda övervakningskampanjer för leksaker. Kommissionen har för avsikt att offentliggöra jämförande uppgifter om övervakningskapacitet på resultattavlan för konsumenter för 2008, vilket är ett nytt och, förhoppningsvis, mycket betydelsefullt initiativ. Kommissionen fortsätter också att konkret förstärka medlemsstaternas kapacitet för marknadsövervakning genom att delta i finansieringen av väl utformade gemensamma marknadsövervakningsprojekt. Dessa projekt finansierades med 1,3 miljoner euro ur gemenskapsbudgeten under 2007.
Utöver åtgärder för att förbättra skyddet inom EU har flera åtgärder inletts för att stärka skyddet vid gränserna. De betydande förändringar som skett nyligen av EU:s tullagstiftning kommer att bidra till att definiera sändningar förenade med stora risker för kontroll. Säkra utbytesmekanismer för tullar kommer också att möjliggöra snabbt agerande när information om nya sorters farliga produkter blir tillgänglig. Information som är tillgänglig i Rapex-systemet kommer att tillhandahållas med hjälp av denna mekanism för att de behöriga tullmyndigheterna ska göras uppmärksamma på särskild, potentiellt farlig last. Kommissionen håller också med om att spårbarheten bör förbättras. Statistiken visar att produkter med okänt ursprung som redovisas med Rapex-systemet var nere i 3 procent för första gången i oktober 2007, jämfört med 17 procent 2006. Kommissionen analyserar för närvarande med hjälp av medlemsstaterna hur man ska kunna försäkra sig om att denna förbättring inte bara är tillfällig, och hur man ska kunna göra den hållbar.
Kommissionen har redan inbegripit en bestämmelse i lagstiftningen inom ramen för den inre marknaden för godsförpackning, som innebär att ekonomiska operatörer måste kunna tillhandahålla leverantörens identitet. Detta borde underlätta för marknadsövervakningsåtgärderna när lagstiftningen träder i kraft. Kommissionen har också frågat vad Kina skulle kunna göra på området för spårbarhet, och välkomnar initiativet i Kina att kräva streckkoder på fabriksnivå på vissa kategorier av produkter som utgör hög risk.
Slutligen har kommissionen betonat de berörda ekonomiska operatörernas ansvar, och välkomnar åtagandet från industrins sida att arbeta på åtgärder för att öka konsumenternas förtroende, framför allt genom vad vi kallar för en ”säkerhetspakt”. Kommissionen kommer dessutom att skicka experter för att genomföra en undersökning av affärssäkerhetsåtgärder i leverantörskedjan, och kommer att fortsätta att rapportera om detta under det första kvartalet 2008.
Giovanna Corda
(FR) Tack för ert svar, herr kommissionsledamot! Det gläder mig att kommissionen har för avsikt att vidta en rad åtgärder för att i möjligaste mån minska de risker som är förknippade med spridningen av importerade leksaker, särskilt från Kina.
En viktig aspekt här, som kommissionen har betonat, är möjligheten att spåra leksaker från tillverkare till konsument - och ni hänvisade kort till detta i ert svar. En viktig fråga är däremot fortfarande obesvarad. Herr kommissionsledamot! Om hundratals leksaker skulle dras tillbaka från marknaden, såsom skedde förra året, kan ni tala om för mig vad som händer med dessa leksaker? Har ni bevis på att de helt och hållet dragits tillbaka från marknaden? Jag har hört rapporteras - något som föranledde mig att ställa denna fråga idag - att de återinförs på marknaden och bjuds ut till försäljning till andra barn. Alla barn i hela världen har rätt att åtnjuta samma metoder från vår sida: det tror jag ingen av oss kan motsäga. Gör spårbarhetssystemet det möjligt för er att följa dessa leksaker tills de förstörs?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Enligt min uppfattning är frågan definitivt berättigad och mycket mänsklig. Vi måste arbeta vidare för att nå målet: Dessa farliga leksaker måste inte bara förhindras att nå den europeiska marknaden, vilket är vår uppgift, utan alla marknader, och vi har några väl utvecklade verktyg att arbeta med för detta ändamål. Vi kan genomföra en marknadsövervakning, vi har kontroller och Rapex-systemet, som är ett system som vi kan använda för att tillhandahålla information genom marknaden och inte bara när de farliga varorna stoppas vid våra gränser.
Men vad som också är viktigt för oss som global ledare i säkerhetsförfarandet är att inte låta dessa farliga varor - i synnerhet leksaker - nå andra barn - detta gäller också Kina. Det räcker inte att bara tala om de europeiska barnens säkerhet, vilket är en del av vår uppgift. Jag har vid ett flertal tillfällen klart och tydligt uppmanat huvudproducenterna att förstöra leksakerna, och jag har bjudit in dem till kommissionen i Bryssel, där vi har diskuterat hur vi ska kunna försäkra oss om att leksakerna är förstörda. De har allihop åtagit sig detta. Jag bad särskilt Mattel, som en betydelsefull industri med fler återkallelser än någon annan, att uppfylla detta åtagande, och man har gått med på det. Det är inte rättsligt bindande: Jag kan inte få dem att ödelägga sina fabriker. Men jag tror att vi står inför en tid där den rättsliga ramen bara är en ram, och där det finns andra saker bortom och utanför denna ram. Vi måste med kraft driva åtgärder vidare som befinner sig bortom det absolut nödvändiga utifrån en rättslig synvinkel. Jag fick möjlighet att diskutera detta med Unicef och amerikanerna under den transatlantiska konsumentdialogen. Jag är fullt medveten om er oro och tro mig, jag kommer att göra allt för att offentliggöra detta och driva målet att förstöra dessa leksaker vidare. Jag har emellertid ingen rättslig grund för detta utanför Europa.
Reinhard Rack
(DE) Herr kommissionsledamot! Ni har angett att det görs mycket för att avlägsna farliga leksaker från marknaden. Det är ett viktigt steg. Men faktum är att vissa av dessa produkter marknadsförs här med allmänt erkända kontrollmärken, däribland det välkända CE-märket i vissa fall. Enligt alla regler om god praxis blir en sådan märkning inte bara olämplig utan rentav olaglig, om en leksak inte är bevisligen säker, utan i själva verket farlig. Finns det utrymme att tänka sig åtal i dessa fall?
Colm Burke
(EN) Fru kommissionsledamot! Tack för ert utförliga svar. En sak som köptes på Irland under julen exploderade faktiskt, och det gick inte att fastställa vem tillverkaren var.
Är det möjligt att införa en lagstiftning i alla länder enligt vilken det är olagligt att sälja en produkt där det inte på ett tydligt sätt går att fastställa vem som är tillverkaren? Jag tror att det skulle vara en lösning, och jag skulle vilja veta om det är möjligt att genomföra.
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag skulle vilja börja med att svara på den andra frågan, eftersom jag har en säkrare rättslig grund att utgå ifrån i den frågan. Kommissionen har redan inbegripit bestämmelser på den inre marknaden för godsförpackning, som innebär att ekonomiska operatörer måste kunna tillhandahålla leverantörens identitet. Detta kommer att bidra till att underlätta identifieringen av varan och att göra märkningen tydlig, för det första i fråga om tillverkare, men också i fråga om leverantör. Den globala leverantörskedjan blir allt längre, och det finns inte längre någon produkt där vi kan vara absolut säkra på att den har tillverkats i ett enda land.
Jag förstår frågan, men jag anser att vi också måste öka medvetenheten och göra föräldrar mer vaksamma, för det kommer alltid att finnas oseriösa företag. Vi måste öka medvetenheten i fråga om att kontrollera återförsäljaren och att bara handla från ansvarstagande återförsäljare, och också i fråga om att kontrollera produktens märkning. Även om ingen kan befria oss som konsumenter från detta ansvar anser jag att er synpunkt definitivt är berättigad, och jag håller med om att både tillverkaren och särskild information borde framgå av märkningen, särskilt när det gäller leksaker.
Frågan hör kanske samman med den första, om vad vi skulle kunna göra åt förfalskning - om jag förstod frågan rätt. Det är en sak om varan är förfalskad. Vi måste hantera förfalskade varor med hjälp av immateriella rättigheter, och med hjälp av tullverksamheten. Jag vill tala om att våra tullmyndigheter har ökat kontrollfrekvensen till tre gånger över normen i världen. Världens tullunioner rekommenderar att kontrollera 3 procent av alla varor vid gränser och i hamnar, och i Europa kontrollerar vi 10 procent. Jag tror också att det skulle vara en bra idé att förbättra vår forskning och utveckling för att göra övervakningen och kontrollerna vid gränserna ännu striktare, med bättre tekniska anordningar för säkerhetskontroller och andra viktiga inslag som kan införas vid gränserna för varor som kommer in på våra marknader.
Jag vill också påpeka att även om varan inte är förfalskad och även om CE-märkningen syns tydligt så innebär inte detta nödvändigtvis att varan uppfyller alla krav inom ramen för detta direktiv. Vi måste dessutom hålla oss till dessa direktiv med ny inriktning, som innehåller krav i fråga om hur en vara är tillverkad, och se till att det finns en ständig marknadsövervakning från säkerhetssynpunkt, för ibland är säkerhet ännu viktigare, eller åtminstone lika viktigt, och den sammanfaller inte alltid med det sätt som varan tillverkats på.
Det skulle exempelvis kunna vara så, som i det fall med problem med magneter i leksaker som vi nu håller på att hantera, att vi, när vi märker att situationen har förändrats, måste agera och vidta åtgärder utifrån säkerhet och inte bara utifrån de krav som vi har uppmanat tillverkaren att uppfylla. Om vi kombinerar de två uppsättningarna av krav - på tillverkaren och på varan när den väl finns på marknaden - så kommer säkerheten för konsumenterna att öka.
Talmannen

Angående: Girighet - fenomen i livsmedelsaffärerna
I de flesta medlemsstater stiger livsmedelspriserna. Det här beror ofta på det faktum att livsmedelsaffärerna utnyttjar möjligheten att höja sina priser rejält under perioder av masskonsumtion, till exempel inför stora helger. Förhöjningarna gäller särskilt priset på mjölk, en vara vars pris ständigt går upp i samtliga medlemsstater.
Bevakar kommissionen livsmedelsaffärernas och storlivsbutikernas handelsverksamhet under perioder när konsumtionen är större än vanligt? Samarbetar kommissionen med de nationella centrumen för konsumentskydd i akt och mening att finna en definitiv lösning på det här fenomenet med vinstgirighet?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag vet att den här fråga är väldigt viktig, och jag kan tala om att kommissionen inte övervakar butiker under perioder när konsumtionen är större än vanligt, och man samarbetar inte heller med de nationella centrumen för konsumentskydd i denna specifika fråga.
Vi förlitar oss följaktligen i hög grad på nationella ansträngningar. Kommissionen har emellertid för avsikt att förbättra instrumenten för övervakning av verksamheten på den inre marknaden från konsumentsynpunkt.
Med översynen av den inre marknaden stakades kommissionens planer ut för en resultattavla för konsumenter och för en mer detaljerad prisövervakning, men jag vill särskilt betona att detta handlar om övervakning.
Uppgifter som offentliggjorts av Eurostat visar att priserna på mjölk, ost och ägg är 38 procent högre i Grekland än de genomsnittliga priserna för samma produktgrupp i Europeiska unionen. De genomsnittliga priserna för denna produktgrupp ökade med nästan 52 procent i Grekland under perioden 1996-2007, och bara med 24 procent i EU.
Men denna utveckling verkar snarare vara strukturell än säsongsbunden. Sedan 2005 verkar priserna på mejeriprodukter i Grekland inte visa några säsongsbundna variationer.
Manolis Mavrommatis
(EL) Fru talman! Jag skulle vilja tacka kommissionsledamoten så mycket, och tack så mycket för denna information. Jag ska även rådfråga Eurostat så att vi får se hela resultattavlan, för det är naturligtvis betydelsefullt och viktigt för mitt land - som ni har nämnt - men jag anser att liknande situationer förekommer i andra länder, och det vore därför intressant att se hur kommissionen skulle hantera denna fråga rent allmänt. Antingen med en rekommendation eller med ett direktiv som omfattar alla produkter, inte bara de som kan konsumeras.
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen vidtar åtgärder på olika nivåer som syftar till att minska ökningarna i matpriser. Ett initiativ består av att börja övervaka priserna, som jag nämnde tidigare. Detta är ett av de mål med resultattavlan för konsumentmarknaden som vi arbetar med och som jag tror kommer att stödjas ganska snart av kommissionen.
Kommissionen har också föreslagit ett antal åtgärder inom ramen för jordbrukspolitik. En minskning av obligatoriskt uttagen mark, som redan gäller för odlingssäsongen 2008, en ökning av mjölkkvoterna för 2008-2009 som antagits av kommissionen och föreslagits för rådet kommer, om den antas, att träda i kraft den 1 april 2008, och en sänkning av importtullarna inom spannmålssektorn för att minska ökningarna i spannmålspriser, och i framtiden också i priserna på kött. Denna åtgärd inleddes i början av januari 2008.
Detta är ett slags genomgång av vad vi har uträttat. Men ett av de huvudsakliga ämnena för våra undersökningar genom resultattavlan för konsumentmarknaden kommer att vara priser, och en del av detta kommer att röra livsmedelspriser. Vi kommer alltså att informera er vederbörligen. Vi kommer att rådgöra om vilket nästa steg ska bli efter övervakningen av uppgifter, och vi kan agera för att ta reda på vad som ligger bakom detta - naturligtvis tillsammans med de nationella myndigheterna.
Mairead McGuinness
(EN) Det är intressant att se att kommissionen agerar när livsmedelspriserna stiger, för att undersöka vad som ligger bakom, och jag uppmanar kommissionen att utarbeta statistik som visar fördelningen av det slutliga detaljhandelspriset mellan producent - och då menar jag jordbrukaren - och konsument, för det finns ingen sådan information. Jag tycker inte heller att det är en överdrift att säga, och att föra till protokollet, att perioden för relativt låga livsmedelspriser är över och att jag anser att kommissionen inte bör lura människor genom att säga att vi kommer att återgå till lägre livsmedelspriser. Det vi borde göra är kanske att lära människor att köpa livsmedel av god kvalitet till rimliga priser.
DanutBudreikait
- (LT) Förra sommaren började priserna stiga i alla EU:s medlemsstater. Vi ställde oss då frågan om det förekom kartellavtal. I mitt land, Litauen, upptäcktes det att mjölkproduktionsföretag gemensamt hade beslutat att höja priserna. Nu nagelfars köttindustrin. Finns det liknande undersökningar i andra EU-länder? Nu har en ny benämning uppstått - ”slutet för billig mat”. Använder inte livsmedelsindustrins företrädare denna nya benämning, och vad kan konsumenterna göra för att skydda sig?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Livsmedelspriserna fluktuerar på grund av jordbruksproduktionens säsongsbundna karaktär. Dessa prisväxlingar påverkar inte konsumenterna fullt ut, eftersom kostnaderna för råvaror har sjunkit fram tills nyligen, och eftersom lagringstekniken uppväger dessa säsongsbundna brister. Under den senaste tiden verkar det ha skett en mer systematisk ökning av livsmedelspriserna, och den huvudsakliga anledningen till detta verkar vara en ökad efterfrågan från stora tillväxtekonomier som Kina och Indien. Vi har redan diskuterat det faktum att fem miljoner fler människor i Indien förra året förde en ny diet som var mycket mer baserad på mjölk, mjölkprodukter och kött.
I somras förvärrades situationen till följd av ogynnsamma klimatförhållanden i många producerande regioner, och detta har varit den huvudsakliga anledningen till den exceptionellt stora höjningen av livsmedelspriser i Europeiska unionen sedan september 2007. Kommissionen och de nationella konkurrensmyndigheterna övervakar noggrant marknaden. Man har upptäckt konkurrensbegränsande förfaranden inom mejerisektorn i Storbritannien och Grekland, och man har bötfällt företag som varit delaktiga i dessa konkurrensbegränsande förfaranden.
Jag tror att de lettiska myndigheterna kommer att granska det fall som ni nämner om de har informerats om det, i synnerhet som det står högt upp på den allmänna dagordningen. Vad vi verkligen behöver är en sektoriell undersökning för att ta reda på om det ligger något slags kartell bakom, vilket redan har skett i två EU-stater.
Talmannen
Jag har precis underrättats om att vi tyvärr har problem med tillgången till ledamöterna av kommissionen. Charlie McCreevy måste lämna oss kl. 19.20. Därför kommer jag, med er tillåtelse, kommissionsledamot Kuneva, att övergå till kommissionsledamot McCreevy nu. Men det skulle vara till stor hjälp om ni kunde stanna hos oss och svara på ytterligare några frågor i slutet av sessionen.
Talmannen

Angående: Översyn av den inre marknaden
Med hänvisning till kommissionens nyligen offentliggjorda översyn av den inre marknaden, vilka åtgärder avser kommissionen att vidta mot bakgrund av senaste tidens kris på den amerikanska bolånemarknaden (subprime crisis=lån med otillräcklig täckning) och oron på finansmarknaderna för att främja konsumentutbildning i finansfrågor, ekonomisk integration och adekvat tvistelösning för konsumenter?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag vill tacka parlamentsledamoten för hennes intresse för översynen av den inre marknaden.
Vid sidan av kommissionens meddelande om den inre marknaden för 2000-talets Europa har vi antagit ett åtgärdspaket för att förbättra konkurrenskraften och effektiviteten på marknaderna för tillhandahållande av finansiella tjänster. Något som är nödvändigt för detta paket är initiativ för att förbättra konsumenternas förtroende och hjälpa dem att finna den bästa produkten för deras individuella behov. Fastän kommissionens fokus på att ge konsumenter inflytande inte är någonting nytt belyser den nuvarande oron på den finansiella marknaden verkligen betydelsen av denna fråga. Jag skulle vilja ta upp samtliga tre områden som nämns av ledamoten: utbildning, integration och tvistlösning.
Finansiell utbildning ges bäst så nära de medborgare som behöver den som möjligt, nämligen på nivån för de nationella och regionala myndigheterna, de icke-statliga organisationerna och sektorn för finansiella tjänster. I slutet av 2007 antog vi ett meddelande om finansiell utbildning för att öka medvetenheten om behovet av att höja nivån på konsumenternas finansiella kunskap, främja tillhandahållande av finansiell utbildning av hög kvalitet i Europeiska unionen och tillhandahålla praktiska verktyg för att dessa mål ska uppnås. Det omfattar några principer för vägledning av leverantörer av finansiella tjänster, och några praktiska initiativ anges. Dessa initiativ omfattar offentliggörandet av en webbdatabas för tillhandahållande av finansiell utbildning och ekonomisk forskning i EU och en förbättring av Dolceta, den befintliga webbplatsen för fortbildning som ska hjälpa lärare att införliva finansiella frågor i skolans läroplan.
I dag är det en förutsättning att ha ett bankkonto för att man ska kunna delta fullt ut i det sociala och ekonomiska livet, och alla EU-medborgare borde ha tillgång till ett vanligt bankkonto. För närvarande genomför vi en undersökning för att fastställa och analysera politiska åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna för att förhindra ekonomisk utslagning. Utifrån denna information, som vi hoppas få i slutet av månaden, kommer vi att överväga hur vi på bästa sätt ska kunna se till att alla EU-medborgare får tillgång till ett vanligt bankkonto.
Slutligen, när konsumenter köper finansiella tjänster behöver de veta att de, om det uppstår problem, lätt kan få hjälp med tvistlösning. Även om det finns utomrättsliga tvistlösningsorgan i många EU-medlemsstater så är inte alla dessa medlemmar i det nätverk som kommissionen driver, nätverket för klagomål mot finansiella tjänster, vars syfte är att underlätta konsumenternas tillgång till tvistlösning i gränsöverskridande fall. Vi arbetar med detta i åtanke för att se till att alla befintliga utomrättsliga tvistlösningsorgan utgör en del av nätverket för klagomål mot finansiella tjänster.
Vi överväger också mer allmänt hur vi ska kunna uppmuntra till skapande av alternativa system för tvistlösning där sådana inte redan finns. Dessa initiativ kommer inte att skapa förtroende och ge konsumenter inflytande över en natt, men de utgör ett komplement till de initiativ som vi tar på andra relaterade områden, som exempelvis information och rådgivning.
Bernd Posselt
(DE) Jag förstår att herr Charlie McCreevy har ett snävt tidsschema, men det finns även andra som har brådskande åtaganden. Jag undrade bara om min fråga till Meglena Kuneva fortfarande kommer att höras eller inte, med andra ord, om jag kan gå till mitt gruppmöte nu eller om jag ska vänta här?
Talmannen
Det är inte troligt att vi kommer att hinna med er fråga. Det är beklagligt att vi befinner oss i denna situation. Er fråga kommer med största sannolikhet att besvaras skriftligen.
Marian Harkin
(EN) Herr kommissionsledamot! Jag vill fråga er lite mer om finansiell utbildning, som är det nya modeordet. Jag tror att ni håller med om att det föreligger en verklig obalans vad gäller makt mellan finansinstitut och konsumenter, inte minst för att konsumenterna för det första behöver tillgång till kredit, och för det andra, hur många människor kommer att läsa det dokument på 25 sidor som exempelvis medföljer deras försäkringsavtal och hänvisa till det varje år, oavsett deras utbildningsnivå i finansfrågor?
Ni sa att den här frågan behöver hanteras på lokal och regional nivå, men håller ni inte med om att det behövs ett bättre samarbete mellan de viktigaste aktörerna, som t.ex. lagstiftarna inom den finansiella sektorn, regeringar, konsumentorganisationer och byråer för klagomål mot finansiella tjänster, så att dessa tillsammans kan belysa vissa av problemen och frågorna, och åtminstone fungera som ett system för tidig varning för konsumenten?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Vad vi har försökt göra på området för finansiell utbildning är att få upp detta på dagordningen och att göra alla medvetna om, i synnerhet i medlemsstaterna, att det förmodligen skulle vara en bättre investering än på många andra områden om en viss grundläggande kunskap lärdes ut på ett väldigt tidigt stadium inom ramen för skolans läroplan.
För vare sig man blir ledande styrekonom inom en större institution eller om man får ett alldeles vanligt arbete i området där man bor så kommer man under livets gång definitivt att komma i kontakt med - i något skede kommer man att behöva hantera - någon stor finansiell transaktion, som t.ex. köp av bil, hus, tvättmaskin eller något sådant.
Jag anser att det skulle vara mycket bättre om man lärde sig lite på ett tidigt stadium inom ramen för skolans läroplan, så att man hade en viss grundläggande kunskap.
Det som Marian Harkin talade om ligger på en högre nivå vad gäller vilken sorts information som konsumenter bör få, för hon har rätt: Den mängd information som tillhandahålls konsumenterna och de 48 sidor av finstilt text som de ska läsa har enligt min uppfattning (och det har alltid varit min uppfattning) som enda syfte att tillfredsställa juristerna, så att de, om det blir en rättssak, kan kräva allt högre avgifter för att antingen tala om för en att man har vunnit eller att man har förlorat. Jag tror verkligen inte på detta.
Vissa delar av just detta område ligger direkt inom mitt ansvarsområde. Jag minns ofta ett särskilt fall för omkring två år sedan när jag var i Skottland för att träffa några av lärarna i ekonomi, som talade om prospektdirektivet som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (UCITS). De sa att 81 sidor i prospektdirektivet och 78 sidor i de förenklade prospekten hade att göra med en viss produkt. Meglena Kuneva kommer därför att göra några förbättringar i direktivet om konsumentkrediter, som jag tror behandlas i parlamentet för närvarande, när det gäller vilken sorts grundläggande information som konsumenter bör få. Det är Kuneva som hanterar just dessa aspekter. Men vad gäller hela området för finansiell utbildning har jag försökt höja agendan genom att få medlemsstaterna att införa en viss grundläggande finansiell utbildning som en del av kärnan i läroplanen från ett tidigt stadium. Jag tror att det skulle vara mycket bättre för alla parter att göra på det sättet än att ha ett oändligt antal sidor med finstilt text som ingen någonsin läser.
Reinhard Rack
(DE) Herr kommissionsledamot! Jag är säker på att ni har rätt när ni uppmanar till att detta måste påbörjas på skolutbildningsnivå, så att konsumenter får bättre möjligheter a) att sätta sig in i sina rättigheter och b) att utöva dem.
Problemet är dock att vi fortfarande har en generation, och mer än en generation, människor som tänker annorlunda, som har hört att finansiella tjänster och finansmarknaden befinner sig under sträng kontroll av regeringen, och som agerar i denna tro, i tron att de kan förlita sig på denna regerings övervakning. Faktum är att mycket har förändrats på sistone som ett resultat av marknadens avreglering. Finns det möjligtvis inte ett eller annat som fortfarande kan göras inom ramen för offentlig övervakning?
Mairead McGuinness
(EN) Fru talman! Jag skulle vilja påstå att informationen inte bara tillfredsställer juristerna utan också kollrar bort konsumenterna. Det är därför den finns. Den liknar, som mycket annan information, instruktionerna för en tvättmaskin. Vi läser dem när maskinen går sönder, och då är det för sent.
Jag skulle vilja föreslå att ni undersöker kreditföreningarnas roll i utbildningen av konsumenter, för jag tror att den särskilt är ett problem på Irland. Och jag skulle vilja påminna er, eftersom ni nämnde tvistlösning, om den fullständiga avsaknaden av tvistlösning för försäkringstagare hos bolaget Equitable Life. Jag är övertygad om att Diana Wallis står bakom mig i detta, och ni kanske kan återkomma till oss vid ett lugnare tillfälle med ett skriftligt svar om vad som har skett efter omröstningen om vårt betänkande och ert stöd för det.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Den första frågan har att göra med den reglerade marknaden, och jag tror att frågeställaren drar sin slutsats från den senaste tidens - de senaste åtta månaderna ungefär - svårigheter på de finansmarknaderna, och rusar iväg till Marian Harkins fråga. Jag anser inte att det nödvändigtvis finns ett samband där, men i alla de undersökningar och arbeten som olika organ har utfört, däribland vi i kommissionen, kanske det skulle finnas en roll för finansiell utbildning.
Jag anser att källan till de problem som skapade kaoset på det finansiella området utgörs av den oansvariga utlåningen i en viss del av världen. Det är källan till problemet, men det har hänt mycket sedan dess och det är smittoeffekten som sprider det till andra områden. Källan till problemet är dock, enligt min uppfattning, förmodligen kopplad till den oansvariga utlåningen från vissa institutioners sida.
Vad gäller Mairead McGuinness' fråga: Utbildning hör till medlemsstaternas behörighetsområde, och jag skulle inte se någon svårighet i att en medlemsstat, inklusive den vi känner till bäst, till exempel tar upp ett förslag. Det kan tyckas vara en rimlig idé att driva det vidare på just den nivån.
Vad gäller frågan om Equitable Life så stämmer det att jag stödde betänkandet. Vi väntar på ytterligare information. Såvitt jag vet är rapporten från den brittiska ombudsmannen fortfarande den enda riktiga källan till tvistlösning, och just denna rapport är ännu inte klar. Jag ska fråga tjänstemännen vid mina enheter om de har några mer aktuella nyheter om när det är troligt att denna brittiska rapport kommer att offentliggöras. Om jag minns rätt var förhoppningen vid den här tiden förra året att rapporten skulle offentliggöras i slutet av 2007, i november 2007 tror jag. Så blev det ju inte, men vi kanske kan få närmare information om vad som sker, men det kommer verkligen att bli nästa viktiga datum på detta område.
Talmannen

Angående: Marknader för finansiella instrument
Den 1 november 2007 trädde den nya europiska ramen för de finansiella instrumentens marknadsfunktion i kraft.
Förfogar kommissionen över uppgifter om antalet europeiska företag och investeringsfonder som ämnar utnyttja den här nya regleringsramen? Finns det i så fall några uppgifter som avser Grekland?
Kommissionsledamot Charlie McCreevy har förklarat att kapitalkostnaderna förväntas minska med tiden. På vilka uppgifter grundar han en sådan prognos? Kan han specificera prognosen med hänsyn till olika branscher och ange den procentuella kostnadsminskningen för var och en av dessa?
Förfogar kommissionen över uppgifter om den gränsöverskridande handeln med aktier och investeringstjänster? Hur ser input-output-tabellerna ut för Greklands del?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen har inte konsoliderade uppgifter om antalet europeiska investeringsföretag eller antalet investeringsföretag i Grekland. Däremot är medlemsstaterna skyldiga enligt direktivet om marknader för finansiella instrument (MiFID) att bevara uppgifter om alla investeringsföretag som är registrerade på deras territorium. Därför bör den grekiska kapitalmarknadsinspektionen kunna tillhandahålla uppgifter om grekiska företag.
I och med MiFID har handelsmonopolen för börser avskaffats, investmentbolag har bättre möjlighet att tillhandahålla tjänster inom hela Europeiska ekonomiska samarbetsområdet med MiFID-passet, och konsumentskyddet har stärkts. Detta leder till en ökad konkurrens över gränserna och mellan handelsplatser, som i sin tur kommer att öka likviditeten och djupet på de finansiella marknaderna till fördel för både industrin och konsumenterna.
Det faktum att vi förväntar oss att kapitalkostnaderna kommer att minska baseras på en grundlig undersökning genomförd av London Economics 2002. Undersökningen visade inverkan av integrationen av de ekonomiska marknaderna, där MiFID utgör hörnstenen, när det gäller inverkan på dåvarande EU-15. De huvudsakliga slutsatserna från undersökningen var att den ekonomiska integrationen skulle leda till en minskning av kostnaderna för eget kapital med i genomsnitt 50 procentenheter över alla medlemsstater, och en minskning av kostnaderna för marknadsskulden på 40 procentenheter för icke-finansiella emittenter.
Enligt undersökningen beräknades de kombinerade effekterna av integrationen på den finansiella marknaden på EU:s ekonomi bli följande: en ökning av EU:s gemensamma real-BNP med 1,1 procent på lång sikt, en ökning med 6 procent av de totala affärsinvesteringarna, en ökning av den privata konsumtionen med 0,8 procent och en ökning med 0,5 procent av den totala sysselsättningen.
Siffror som sammanställts informellt av Europeiska värdepapperstillsynskommittén under upptakten till genomförandet av MiFID tyder på att det bara var ett mycket begränsat antal företag som vid den tidpunkten använde sig av passet för investeringstjänster inom ramen för det dåvarande direktivet om investeringstjänster in i eller ut ur Grekland. Vi väntar oss en förändring på detta område i framtiden när de grekiska marknaderna öppnas till följd av MiFID och när grekiska företag börjar se fler möjligheter i andra medlemsstater.
Federation of European Securities Exchanges för statistik över utländsk aktiehandel och över procentandelen aktier som ägs av investerare. Från december 2005 var 41 procent av de aktier som man handlade med på Atenbörsen i utländska investerares ägo. I november 2007 uppgick den utländska omsättningen av aktiehandeln på Atenbörsen till 970 miljoner euro.
Georgios Papastamkos
(EL) Fru talman! Jag tackar kommissionsledamoten för hans svar, och jag vill dessutom fråga om kommissionen har uppgifter om antalet kreditgivare i Europeiska unionen, och särskilt hur många procent av EU:s BNP som dessa kreditgivare motsvarar?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag har inte den informationen tillgänglig. Jag är inte säker på att mina tjänsteenheter har det heller, men jag ska fråga. Om de har det ska vi absolut vidarebefordra den till ledamoten.
Talmannen

Angående: Irländska länsplaner
I juni förra året begärde kommissionen uppgifter från Irland med anledning av att vissa irländska länsplaner och bestämmelserna om beviljande av planeringstillstånd kunde uppfattas som restriktiva.
Om jag har förstått rätt fick kommissionen, efter det att den irländska regeringen hade beviljats en månads förlängning, svar i slutet av september.
Kan kommissionen tala om vad som händer nu, efter det att den irländska regeringen har inkommit med ett svar?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen skickade en formell underrättelse till de irländska myndigheterna till följd av ett klagomål den 29 juni 2007.
I skrivelsen krävde man information om restriktiva krav som fastställts i ett antal irländska länsplaner. Kommissionen tog upp frågor beträffande förenligheten av vissa krav om att utverka bygglov med två principer i fördraget, nämligen etableringsfriheten och den fria rörligheten för kapital.
Sådana restriktioner skulle indirekt också kunna påverka den fria rörligheten för arbetstagare, men den frågan togs inte upp.
Efter en överenskommen förskjutning på en månad i väntan på svar skickade de irländska myndigheterna svaret i slutet av september. Mina tjänsteenheter har granskat innehållet och planerar att kontakta de irländska myndigheterna för att hålla ett möte på teknisk nivå för att vidare förtydliga och diskutera de irländska myndigheternas ställning.
Efter dessa diskussioner kommer kommissionen att kunna göra en bedömning om huruvida det finns skäl att driva detta överträdelseförfarande vidare.
Colm Burke
(EN) Svaret från den irländska regeringen framfördes den 28 september 2007. Jag förstår att svaret inte har offentliggjorts. Detta är en mycket viktig fråga som påverkar 22 lokala myndigheter på Irland.
Jag undrar bara om svaret skulle kunna offentliggöras i detta skede, när kommissionen har fått det och har haft tid på sig att överväga det? Kommissionsledamoten kan kanske ange huvuddragen för en tidsplan för när kommissionen kommer att fatta ett beslut i detta ärende.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Vi brukar inte offentliggöra svaren, men å andra sidan hamnar dessa svar ofta på det offentliga området.
Jag kan bekräfta att vi fick svaret den 28 september 2007, som ledamoten sa. Vi planerar, som jag sa i mitt svar, att ha ett möte med de irländska myndigheterna om denna fråga. Vi får se hur vi går vidare efter det.
Jag bör också påpeka att Irland inte är den enda medlemsstat där det föreligger sådana här problem.
Mina tjänsteenheter hoppas få träffa de irländska myndigheterna inom en mycket snar framtid, och därefter får vi överväga vad som sagts och vidta vidare åtgärder, om sådana krävs.
Brian Crowley
(EN) Jag vill bara fråga kommissionsledamoten - i samband med subsidiaritetsprincipen, och framför allt frågan om planeringstillstånd - om detta är ett område som kommissionen bör vara involverad i, när förvaltningen av planering och rätten att bygga en fastighet skiljer sig från rätten att äga en fastighet och att utnyttja denna fastighet?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Det är en mycket bra fråga, herr Crowley, men när kommissionen mottar ett klagomål har vi skyldighet att agera och genomföra en undersökning. Klagomålet rör den fria rörlighet som jag har nämnt inom ramen för artiklarna 43 och 56 i fördraget, och det är detta det handlar om. Därför är vi skyldiga enligt lag att undersöka sådana frågor när de verkar strida mot grundsatser i fördragen. Det är vad vi måste göra i just detta fall. Som jag sa i svaret till er kollega, Colm Burke, finns det klagomål från andra medlemsstater där samma sorts restriktioner gäller, och dessa måste också undersökas.
Talmannen

Angående: Sjukförsäkringsindustrin i Irland
Kommer kommissionen att göra något uttalande om den irländska sjukförsäkringsindustrin, särskilt mot bakgrund av det motiverade yttrande som nyligen angavs, där man begär att Irland ska upphäva undantaget för privata sjukförsäkringar från vissa EU-bestämmelser?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Den 17 november skickade kommissionen ett motiverat yttrande i vilket Irland uppmanades att upphäva undantaget för den irländska frivilliga sjukförsäkringen från vissa EU-bestämmelser. Dessa bestämmelser, i synnerhet det första direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring från 1973, med senare ändringar, syftar till att harmonisera vissa krav på inledning och förvaltning av verksamhet inom annan direkt försäkring än livförsäkring, och gäller därför också privata sjukförsäkringar.
I det första direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring gällde undantag från bestämmelserna för bland annat frivilliga sjukförsäkringar. Detta undantag är dock bara tillämpligt i den mån den undantagna institutionens kapacitet inte på något sätt förändras genom en förändring av dess stadgar eller av den aktuella nationella lagstiftningen. Vid utvidgning eller förändring av kapaciteten gäller följaktligen alla de bestämmelser i gemenskapslagstiftningen för institutionen som annars gäller för annan direkt försäkring än livförsäkring.
Enligt dessa bestämmelser är försäkringsbolagen till exempel skyldiga att ansöka om officiellt tillstånd innan de inleder verksamheten, att anta en viss rättslig form, och att fastställa adekvata skyddsföreskrifter som måste anpassas i lämplig utsträckning till bolagets tillgångar för att man ska kunna bevara en tillräcklig solvensmarginal. Ett av de främsta målen med dessa bestämmelser är att skydda de personers rättigheter som har undertecknat ett försäkringsavtal, och därmed se till att utövandet av friheten att tillhandahålla tjänster inte sker till nackdel för konsumentskyddet. Dessutom garanterar dessa bestämmelser lika villkor för olika försäkringsgivare.
Med tanke på det inledande undantaget från det första direktivet, och så länge som kapaciteten fortsatte att vara oförändrad, behövde inte den irländska frivilliga sjukförsäkringen följa dessa bestämmelser. Kommissionen anser emellertid att den frivilliga sjukförsäkringens kapacitet verkligen har förändrats. Ett flertal ändringar av den aktuella irländska lagstiftningen 1996, 1998 och 2001 utökade den frivilliga sjukförsäkringens verksamhetsområde långt utöver vad det var då sjukförsäkringen först beviljades undantag. Därför är det ursprungliga undantaget för sjukförsäkringen från EU:s bestämmelser för försäkringsgivare inte längre tillämpligt. Kommissionen uttryckte denna åsikt i det motiverade yttrande som skickades till Irland den 14 november. Irland har uppmanats att inom två månader vidta de åtgärder som krävs för att den frivilliga sjukförsäkringen ska omfattas av de tillsyns- och aktsamhetsregler som ingår i gemenskapslagstiftningen och som den tidigare var undantagen från.
Kommissionen anser att detta motiverade yttrande är ett avgörande steg mot att jämställa alla konkurrenter på den irländska marknaden för privat sjukförsäkring inom ramen för gemenskapsrätten om försäkringar. Detta är en fördel för både försäkringstagare och den rättvisa konkurrensen. Kommissionen kommer att övervaka den irländska regeringens åtgärder noggrant och kommer att inleda rättsliga förfaranden vid EG-domstolen om inte lämpliga åtgärder vidtas.
Gay Mitchell
(EN) Fru talman! Jag vill tacka kommissionsledamoten för att han accepterade frågan. Jag skulle vilja fråga honom om han kan ange vilken tidsplan som gäller för mottagandet av ett svar från den irländska regeringen, särskilt i förhållande till den frivilliga sjukförsäkringen? Skulle han kunna svara på varför detta skulle få följder för likställandet? Den frivilliga sjukförsäkringen fortsätter att dominera 75 procent av marknaden på Irland, men sjukförsäkringsindustrin hävdar att man behöver en riskutjämning för att skyddas från att lämnas med alla de äldre kunderna, och följaktligen med högre ansvarsskyldighet. Kommer den fråga som kommissionsledamoten tog upp att få några följder för likställandet?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Den 14 november 2007 skickades ett motiverat yttrande till Irland. Irland har två månader på sig att svara, vilket innebär den 14 januari, vilket var i går. Efter vad jag har förstått mottogs svaret i går kväll. Kommissionen håller på att granska detta svar.
Jag måste också påpeka att det lades fram ett lagförslag inför det irländska parlamentet före valet i maj förra året, till följd av en korrespondens som vi haft med det irländska ministeriet för hälsovård och den korrespondens jag haft med den irländska hälsoministern under det senaste året. Detta föll bort när valet utlystes, vilket de irländska ledamöterna känner till. Vi har inte institutionell kontinuitet på Irland - vilket jag anser är bra - men det kom tillbaka på dagordningen när den nya regeringen bildades. Vi har redan meddelat de irländska myndigheterna att vissa ändringar av det offentliggjorda lagförslaget övervägs.
Vi kommer alltså att granska det svar som vi mottog i går kväll (som jag ännu inte har sett, men som jag har hört har kommit), och vi kommer att se vilka ytterligare förändringar som har föreslagits i det. Utifrån detta kommer vi att gå vidare till nästa skede, eller hur det nu blir.
Men Gay Mitchells andra fråga är mycket relevant. Han frågade om detta har någon betydelse för debatten om riskutjämning. Svaret är nej. Detta gäller de andra områden som jag är direkt ansvarig för och som är solvensrelaterade, som exempelvis direktivet om livförsäkring, och de frågor som tillhör det offentliga området. Gay Mitchell har rätt när han säger att den frivilliga sjukförsäkringen har omkring 75 procent av marknaden, och jag tror faktiskt att det nu rör sig om 76 procent av marknaden. Jag har förstått att sjukförsäkringsindustrin har en ännu större andel av marknaden än de haft tidigare. Den har fått en större andel och många fler anställda under de senaste 12-18 månaderna eller så än de hade tidigare. Det är ett faktum. Han är väl underrättad i frågan. Men svårigheten har att göra med direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring och inte med graden av riskutjämning. För fullständighetens skull ska emellertid vissa enskilda rättsliga åtgärder inledas vid domstolen i Luxemburg - vilket ni nog är medveten om, herr Mitchell - på initiativ av en av konkurrenterna på den irländska marknaden. Det kommer att ske vid EG-domstolen, och jag förmodar att ett beslut kommer att meddelas i denna fråga vid någon tidpunkt, kanske senare i år.
Talmannen

Angående: Försäljning av flygbiljetter via nätet
Kan kommissionen förklara varför man i stället för att offentliggöra listan över de hemsidor som visat sig strida mot gemenskapens lagstiftning om korrekt annonsering på hemsidor gått med på att dessa bolags namn inte tillkännages med åberopande av rätten till genmäle. Detta är till nackdel för konsumenten som helt ovetande använder en hemsida som han skulle ha undvikit om kommissionen i november offentliggjort namnen på dessa bolag.
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen använder alla tillgängliga instrument för att se till att konsumenternas rättigheter upprätthålls effektivt över hela Europa. Ett nytt nätverk för konsumenttillsyn upprättades i slutet av 2006 i förordningen om konsumentskyddssamarbete. Det utgör en ram för en gemensam marknadsövervakning och gemensamma tillsynsprojekt, som exempelvis den översyn av webbplatser för försäljning av flygbiljetter som genomfördes i september 2007.
Det var första gången något sådant utfördes. Kommissionen samordnade utförandet och angav resultaten av den första fasen av undersökningen i november 2007. I detta skede skulle utlämnandet av namnen på de webbplatser där man upptäckte vissa oegentligheter, som ledamoten framhöll, vara förhastat, och det skulle vara i strid med den rättsliga ramen i vissa medlemsstater.
Jag förstår er otålighet, för vi skulle alla vilja få detta gjort, och på rätt sätt. Men rätten till genmäle, vilket innebär rätten att försvara sig, erkänns i alla medlemsstater. Det ligger inom de nationella myndigheternas och domstolarnas behörighet att tillämpa denna rätt, och vi väntar på resultatet av domstolarnas beslut i vissa länder. Därför kommer kommissionen att tillhandahålla resultatet av de undersökningar och framtvingade åtgärder som pågår i medlemsstaterna för närvarande när dessa förfaranden har avslutats. Jag har fört samtal med myndigheterna utifrån nätverket för tillsynsmyndigheter på konsumentområdet, och de har åtagit sig att gå vidare och att tillhandahålla dessa uppgifter, men domstolsförfarandena i åtminstone två länder gör att vi inte har fått någon helhetsbild och att vi inte kan tillkännage denna bild offentligt.
Jim Higgins
(EN) Jag tror att vi alla applåderade Degutisbetänkandet i juli förra året då vi sa att det äntligen skulle råda öppenhet i fråga om avgifter, att alla skatter och avgifter som tas ut skulle stå öppet i alla annonser. Och därefter läste vi i The European Voice den 31 oktober: ”Webbplatser som säljer flygbiljetter riskerar att pekas ut av EU: Kommissionen hotar med att avslöja namnen på de hundratals webbplatser som påstås ha vilselett konsumenterna.”
Jag förstår inte varför dessa stora kommersiella verksamheter inte namnges, varför de inte får stå vid skampålen. De fortsätter att strunta i regler och förordningar och antaganden. De fortsätter att vilseleda konsumenterna. I förra veckan publicerade till exempel Ryanair - vi måste ge dem erkännande för vad de har gjort - följande i alla irländska dagstidningar: ”Köp en flygresa och få en andra helt gratis. Du betalar inga avgifter, skatter eller omkostnader.” Så jag bokade flygresan och den kostade 153 euro. Och för den som skulle vara gratis såg det ut som följer: Kreditkortsavgift: 12 euro, skatter och avgifter: 39,96 euro, försäkring: 14 euro. Totalt pris: gratis flygresa för 67 euro. Hur mycket mer bevis behöver ni?
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Det var fall som detta som utgjorde den huvudsakliga anledningen att agera och vidta dessa verkställighetsåtgärder.
Men jag vill upprepa att det i många medlemsstater inte går att offentliggöra namnen på flygbolagen förrän undersökningarna och verkställighetsåtgärderna är avslutade.
Eftersom det rör sig om olika fall kan vissa ta längre tid att hantera än andra. För närvarande diskuterar kommissionen med medlemsstaterna om hur mycket tid som behövs för att avsluta dessa åtgärder, och kommissionen kommer att offentliggöra dessa namn - vi har redan gjort detta åtagande - så snart som det är rättsligt möjligt, annars kan kommissionen blir föremål för stämningar.
Om medlemsstaterna kan ha avslutat fallen vid den tidpunkt som vi beräknade från början kan namnen offentliggöras under de kommande månaderna. Inledningsvis trodde jag att det skulle kunna göras i februari, men efter mer ingående diskussioner, med jämförande av de rättsliga systemen och av hur lång tid det skulle ta utifrån rättslig synvinkel, så tror jag att det kan bli en försening på en och en halv månad.
Men jag tycker att ni har helt rätt, och jag skulle vilja använda ert fall som ännu en anledning till att agera. Sedan början av året har det förekommit otillbörliga affärsmetoder, och även om jag försöker undvika att gå in för mycket på enskilda fall så anser jag att detta också är ett bra exempel på brott mot lagstiftningen om otillbörliga affärsmetoder.
Manolis Mavrommatis
(EL) Fru talman, fru kommissionsledamot! Jag var bland de första, om inte den första, att ställa denna fråga innan novemberärendet kom upp och före kungörelsen.
I ert svar sa ni att vi inom rimlig tid, omkring två månader, skulle få tillgång till namnen eller resultatet av er undersökning. Efteråt, i en intervju, såg jag att ni sa fyra månader. Och när namnet Ryan tillkännagavs, eller snarare stod att läsa i tidningarna - som vår kollega Jim Higgins så riktigt påpekade - som ett av företagen, och det enligt er undersökning finns 433 flyglinjer och resebyråer som har denna typ av lågprisbiljett, sa Ryan slutligen att de inte var de enda. Vissa andra stora, välkända företag använde sina namn, vilka jag inte skulle vilja nämna i parlamentet, och ni blundade inför denna fråga. Jag tycker därför att det är tillrådligt att ni överlämnar dessa namn till oss snart, så att den allmänna opinionen och konkurrensen mellan företag, små eller stora, får möjlighet att lugna ner sig.
Meglena Kuneva
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag förnekar inte att jag har inspirerats av parlamentet och dess ledamöter vid många tillfällen, så det gläder mig att det den här gången handlar om den särskilda undersökningen av flygbiljetter. Vi valde faktiskt medvetet flygbiljetter för vår första översyn.
Jag vill inte låta defensiv. Jag gör bara vad som krävs enligt lag. Jag agerar enligt rekommendationerna från kommissionens rättstjänst och kan inte gå längre innan rättsprocesserna är över i vissa medlemsstater. Om en process tar fyra månader i en medlemsstat så kan jag inte göra något. Att agera innan processen är avslutad skulle vara ett brott mot den nationella lagstiftningen, vilket skulle äventyra kommissionens rykte. Det är anledningen till att jag avvaktar tills dessa processer har avslutats innan jag offentliggör namnen.
Talmannen
De frågor som på grund av tidsbrist inte hade besvarats skulle erhålla skriftliga svar (se bilagan).
Talmannen
Jag vill tacka kommissionsledamot Kuneva för att hon stannade kvar.
Frågestunden är härmed avslutad.
Brian Crowley
(EN) Fru talman! Jag ber er och tolkarna om ursäkt för att jag uppehåller er ytterligare. Jag vill bara föra min invändning till protokollet mot att frågestunden återigen har trasslats till. De av oss som använder den som ett politiskt verktyg för att försöka få svar från institutionerna saknar ord för att beskriva hur dåligt vi behandlas som parlamentsledamöter. Jag kommer att ta upp detta vid talmanskonferensen, men jag hoppas att också presidiet kommer att göra det och försöka se till att det dagliga arbetet i kammaren inte stävjas varenda gång vi har frågestund.
Talmannen
Tack så mycket, herr Crowley. Ni är säkert medveten om att det har varit en svår dag i dag, av någon anledning. Vi har haft nästan en och en halv timmes frågestund, och vi har gjort vårt bästa för att tillgodose allas önskemål. Som ni vet hoppas vi också kunna förbättra saker och ting med arbetsgruppen om reformen av parlamentet, men tack för era kommentarer, och jag vill också tacka våra tolkar.
(Sammanträdet avbröts kl. 19.45 och återupptogs kl. 21.00.)
