Utveckling av Europeiska medborgarinitiativet baserat på artikel 11.4 i fördraget om Europeiska unionen (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är uttalandet av rådet och kommissionen om utveckling av Europeiska medborgarinitiativet baserat på artikel 11.4 i fördraget om Europeiska unionen.
Låt mig särskilt välkomna en grupp reportrar från min region, Kastilien-La Mancha i Spanien, som har suttit på pressläktaren och är här för att besöka EU:s institutioner.
Diego López Garrido
Herr talman! Jag är tacksam för att parlamentet tagit initiativet att hålla denna debatt om vad jag ur demokratiskt perspektiv anser är de viktigaste och mest relevanta aspekterna av utvecklingen av Europeiska unionen och EU-andan hos EU-medborgarna. Debatten rör en mycket relevant fråga som inleder ett nytt skede inom EU, och som ni vet handlar det förstås om medborgarinitiativet. Med andra ord möjligheten för minst en miljon EU-medborgare, män som kvinnor, från olika medlemsstater att underteckna ett lagstiftningsinitiativ.
Ett lagstiftningsinitiativ som förståeligt nog är riktat till och läggs fram för kommissionen, som är det EU-organ som har behörighet att behandla lagstiftningsinitiativ.
Medborgarinitiativet är en mycket tydlig prioritering för rådets ordförandeskap. Mycket tydlig. Det är en prioritering eftersom vi anser att det är en prioritering för EU. När ett land innehar ordförandeskapet för Europeiska rådet anser vi att det inte bör tillämpa sina egna prioriteringar, sina egna mål som land under ordförandeskapet, utan måste gå längre än så och kunna företräda EU:s mål.
Medborgarinitiativet, med sina möjligheter, med de rättigheter som det ger medborgarna - de ungefär 500 miljonerna EU-medborgare - är ett viktigt mål för EU och därför är det en av prioriteringarna för det spanska ordförandeskapet, inte för att det är en prioritering för Spanien, utan för att det är en prioritering för EU.
Medborgarna hoppas att Lissabonfördraget kommer att tillämpas snarast möjligt efter åtta års förlorad tid på grund av institutionella ovissheter.
Vi måste ta igen denna förlorade tid och i grunden lyssna på medborgarna, för vad de vill är att kunna delta. Med andra ord måste vi gradvis genomföra en ombalansering mellan det Europa som byggdes under 1900-talet ur ett mer toppstyrt perspektiv - även om det är ett demokratiskt Europa - och ett Europa som också byggs ur ett bottenstyrt perspektiv.
Därför anser vi att medborgarinitiativet måste komma i gång snarast möjligt, då det kommer att vara ett uttryck för medlemsstaternas, parlamentets och unionens politiska vilja att ge allmänheten en röst och göra det möjligt för medborgarna att delta i unionens verksamhet.
Det kommer också att motverka något som tyvärr sker inom EU: det faktum att den politiska debatten för det mesta troligen är nationell och blir aningen snäv. Här i Bryssel, eller i parlamentet, hålls en europeisk debatt, men i vart och ett av unionens länder är det den nationella debatten som dominerar, och inte den europeiska debatten.
Medborgarinitiativet är en fantastisk idé för att lyckas få i gång en verkligt europeisk debatt i det civila samhället. De initiativ som medborgarna i de olika länderna lägger fram kommer att leda till en europeisk debatt i varje land, och inte bara en nationell debatt.
Därför anser vi att medborgarinitiativet är en prioritering. Så snart som kommissionen lägger fram sitt förslag till förordning - och vi vill tacka kommissionen, och framför allt ordförande Barroso och vice ordförande Šefčovič för att de har varit noga med att prioritera denna fråga i kommissionens arbetsschema, vi är också tacksamma för att den kommer att äga rum omgående och mycket snart, liksom herr Šefčovič kommer att konstatera alldeles strax - kommer vi att få en text som gör det möjligt för oss att tillsammans med rådet och parlamentet sätta i gång det som EU-medborgarna tveklöst hoppas på, innan dessa sex månader har gått.
Vi kommer att behöva arbeta med de olika berörda aspekterna, varav vissa är mer tekniska och andra mer politiska, men vi måste främja detta arbete.
Därför väntar vi otåligt på att få föra detta initiativ vidare, från tidpunkten för det informella mötet med utrikesministrarna i La Granja de San Ildefonso, liksom Maroš Šefčovič och Cecilia Malmström - som fortfarande tjänstgjorde eftersom den nya kommissionen ännu inte hade tagit över - kommer ihåg, till det första mötet med kommissionen i Madrid då det nya kommissionskollegiet tog över, och nu här i eftermiddag i parlamentet. Jag vill be dem - och detta är det budskap som jag vill att de ska föra vidare till er, ärade ledamöter - att visa största möjliga intresse för detta initiativ.
Det vet jag att de kommer att göra. Jag vill dessutom be dem att göra detta så snabbt som möjligt, eftersom det är något jag tror kommer att på ett tämligen enkelt sätt ena det allmänna samförståndet i dess olika aspekter, genom de diskussioner som ägt rum i rådet, kommissionen och parlamentet, i det utskott som jag medverkat i, utskottet för institutionella frågor till exempel. Jag tror därför att vi kan genomföra detta i praktiken, eftersom det är en av de aspekter av det nya skede som nu inleds inom EU som är mest spännande för allmänheten.
Maroš Šefčovič
Herr talman! Jag vill verkligen tacka parlamentet för att man har satt upp denna mycket viktiga fråga på föredragningslistan. Jag vill personligen tacka min käre vän, Diego López Garrido, och det spanska ordförandeskapet för att de har låtit detta stå högst upp på det spanska ordförandeskapets agenda, eftersom jag är övertygad om att det instrument som vi kommer att få verkligen kommer att förändra hur vi bedriver politik i EU.
Fram till nu har det europeiska bygget baserats på representativ demokrati. Jag anser att även detta avspeglades på ett mycket bra sätt i Lissabonfördraget, där det är mycket tydligt att parlamentets befogenheter stärks väsentligt, och när vi kommer att involvera de nationella parlamenten mer i EU:s lagstiftningsprocess. Och vi behövde komplettera detta genom att inkludera medborgarna mer i denna process, genom detta instrument för deltagandedemokrati.
Det fördes för en tid sedan en debatt om huruvida det ena tar ut det andra, om det egentligen är ett nollsummespel. Jag tror verkligen inte det, eftersom jag menar att inslagen av representativ demokrati och deltagandedemokrati förstärker varandra och att båda hjälper till att skapa ett verkligt europeiskt politiskt och offentligt rum.
Jag anser också att vi med detta instrument i ännu högre grad kommer att understryka vikten av att det finns en europeisk medborgaranda bland européerna. Jag är dessutom, precis som Diego, övertygad om att detta skulle leda till starkare och bättre gränsöverskridande och EU-omfattande debatter, som i högre grad handlar om EU-frågor och inte bara om nationella frågor som så ofta är fallet i våra medlemsstaters huvudstäder.
Kommissionen var och är mycket tacksam för de insatser som Europaparlamentet redan har gjort när det gäller Europeiska medborgarinitiativet. För oss var den resolution som ni antog den 7 maj förra året en mycket viktig politisk vägledning och en viktig fingervisning om hur vi bör utforma detta initiativ.
När man utarbetar den här typen av viktig lagstiftning vill kommissionen, som ni vet, involvera den europeiska allmänheten i en så bred diskussion som möjligt. Det var därför vi inledde en allmän debatt om denna fråga med utgångspunkt i den grönbok som vi gav ut i december förra året.
Jag måste säga att jag blev mycket positivt överraskad över den respons som vi fick. Vi fick in mer än 300 synpunkter från en rad olika intressenter: enskilda medborgare, organisationer, offentliga myndigheter och till och med en del nationella parlament.
Vi utvärderade synpunkterna och avslutade samrådsprocessen med en offentlig debatt i Bryssel, i vilken mer än 150 intressenter deltog, däribland parlamentsföreträdare.
Om jag var tvungen att sammanfatta denna debatt skulle jag säga att kommissionen fick in många innovativa, intressanta och positiva förslag. Vilka blev de viktigaste slutsatserna? Att medborgarna är mycket intresserade av att detta initiativ införs så snart som möjligt, att de vill att det ska vara så användarvänligt som möjligt och att de vill att det ska vara enkelt, okomplicerat, begripligt och, framför allt, lätt att utnyttja.
Och ni håller säkert med om att dessa parametrar för hur denna lagstiftning ska utformas är tydliga och mycket viktiga, för det är bara med dessa parametrar som man kan garantera att medborgarna kommer att använda detta instrument för bättre kommunikation med kommissionen och EU-institutionerna.
Kommissionen arbetar nu med den slutliga utformningen av sitt förslag och beaktar här resultaten av samrådet och även Europaparlamentets förslag. Det är min förhoppning att kommissionskollegiet kommer att anta de förslag som vi nu arbetar med den 31 mars. Jag kan också berätta att detta sannolikt inte skulle vara möjligt utan det spanska ordförandeskapets starka uppmuntran. Det måste naturligtvis respekteras om ett ordförandeskap ger en fråga så hög prioritet och jag vet att Spanien är fast beslutet att göra framsteg när det gäller detta initiativ under sin ordförandeperiod.
Jag hyser därför starka förhoppningar om att vi tack vare den konstruktiva inställningen från ordförandeskapet, rådet och parlamentet kommer att ha detta nya och viktiga instrument på plats i god tid före ettårsdagen för Lissabonfördragets ikraftträdande.
Íñigo Méndez de Vigo
Herr talman! Det var just här i detta parlament som vi ledamöter i Europaparlamentet och ledamöter i de nationella parlamenten för nästan sju år sedan, i slutet av konstitutionskonventet, lyckades lägga fram ett förslag som godkändes av presidiet. Jag hade äran att lägga fram det för presidiet och vi godkände det. Jag vill här även nämna Alain Lamassoure och Jürgen Mayer, för det var de som utformade förslaget om medborgarinitiativet, en folklig initiativrätt som i dag är införlivad i fördragen.
En folklig initiativrätt som är ett exempel på deltagandedemokrati - Maroš Šefčovič redogjorde för detta på ett mycket bra sätt - och på EU-demokrati, eftersom de frågor som ska omfattas av denna initiativrätt ska vara EU-frågor, inte lokala frågor. Delaktighet för medborgarna, alltså, och frågor som hanteras på EU-nivå.
Maroš Šefčovič, som arbetar med att utforma detta förslag, har inte berättat för oss vad det kommer att innebära. Han har fått det att vattnas i munnen på oss. Herr Šefčovič! För min egen grupps räkning ber jag att det ska omfatta åtminstone tre saker.
För det första, att det ska vara enkelt och tydligt. Låt oss alltså inte komplicera saker och ting. Det måste vara lätt att utnyttja så att det inte krävs en universitetsexamen för att människor ska bli delaktiga.
För det andra, att det ska föreskriva samarbete mellan EU-myndigheterna och de nationella myndigheterna, för som jag ser det måste de nationella myndigheterna spela en viktig roll i organiseringen av namnunderskrifter.
För det tredje, att vi bedriver upplysning via Europeiska kommissionen och parlamentet genom att förklara hur denna rätt att ta initiativ till lagstiftning kan utnyttjas så att det inte uppstår besvikelser. Låt mig ge er ett exempel som jag har sett på Internet. Det har redan inletts en namninsamling på nätet för att via den folkliga initiativrätten få till stånd en ändring så att parlamentet bara har ett säte.
Nu är detta ju omöjligt, vilket vi måste göra klart redan från början. Detta skulle förutsätta en ändring av fördragen och kan inte åstadkommas genom den folkliga initiativrätten.
Det finns därför ett betydande upplysningsarbete som måste göras, mina damer och herrar i kommissionen och i parlamentet, beträffande den initiativrätt som Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) stöder och hoppas ska stärka känslan av tillhörighet till EU och medborgarnas delaktighet i EU:s verksamhet.
Ramón Jáuregui Atondo
Herr talman, herr Šefčovič! Det gjorde mig mycket glad att få höra att kommissionen enligt planerna ska godkänna detta förslag till förordning nästa vecka, närmare bestämt den 31 mars. Det här är fantastiska nyheter och jag tycker att det är på sin plats att gratulera kommissionen, Maroš Šefčovič och det spanska ordförandeskapet för det stöd de har gett detta initiativ och för att de gemensamt beslutade lägga fram detta mycket betydelsefulla förslag inför parlamentet.
Mycket betydelsefullt, eftersom jag först och främst menar att det stärker parlamentets legitimitet. Detta beror på att det leder till att allmänheten får direkt tillgång till parlamentet, inte via partier, utan på ett sätt som gör att man får direkt tillgång till oss med bara ett lagförslag, varken mer eller mindre.
Det är den direkta tillgången till parlamentet som med rätta stärker dess legitimitet. Det stärker den medborgaranda som utgör själva kärnan i det europeiska projektet. Från Maastricht till där vi befinner oss i dag är det medborgaren som står i centrum för det europeiska projektet och som är den som nu blir den viktigaste aktören.
Jag vill för det tredje säga att detta på ett utomordentligt sätt uppmuntrar kontakterna mellan institutionerna och medborgarna, något som vi ständigt efterfrågar men aldrig lyckas uppnå. Det handlar om möjligheten för människor att faktiskt komma nära parlamentet och lära sig hur det kan vara till nytta. Jag känner mig därför föranledd att även göra ett par rekommendationer som till stor del överensstämmer med dem som redan gjorts av Íñigo Méndez de Vigo.
Jag anser att det är viktigt att den text som utarbetas i första hand ska vara verkligt flexibel. Den bör med andra ord se till att denna rättighet verkligen kan utövas och att den tilldelas många människor, när vi nu närmare måste ange antalet länder, procenttalen, systemen för namnunderskrifter. Jag ber er: var flexibla! Se till att det blir lätt att utnyttja denna initiativrätt, men låt oss samtidigt se till att den är tydlig så att inte förväntningarna kommer på skam.
Det finns ett grundläggande förfarande som kommissionen ska genomföra på förhand för att slå fast om ett förslag till initiativ är tillåtligt, om man kan gå vidare med det eller inte. Innan namnunderskrifter samlas in måste vi säga ”ja” eller ”nej” för att inte grusa människors förhoppningar. Tydlighet och flexibilitet är vad som krävs i detta projekt, mina damer och herrar, och naturligtvis, bra jobbat!
Anneli Jäätteenmäki
Europeiska medborgarinitiativet är viktigt eftersom det är en av de få innovationer som Lissabonfördraget för med sig som faktiskt kan sägas öka människors möjligheter att bidra. Det är naturligtvis bara ett litet steg framåt och att samla in en miljon namnunderskrifter är en diger uppgift, och till och med då kan man bara föreslå att kommissionen ska göra något. Det är därefter upp till kommissionen att i sin vishet besluta om den ska agera eller inte.
Om experimentet med medborgarinitiativet blir en framgång, vilket jag hoppas, är det mycket möjligt att vi därefter kommer att kunna gå vidare mot direktinflytande. Det är därför det är så viktigt när vi nu ska fastställa reglerna för medborgarinitiativet att dessa regler utformas så att det blir lätt att införa initiativet och att det är tydligt och begripligt. Vi får inte inge falska förhoppningar eller skapa missförstånd.
Ett förfarande för förhandskontroll av tillåtlighet har diskuterats. Jag anser att detta är något man måste tänka igenom mycket noggrant. Det kan ha sina goda sidor, men jag undrar om det är rätt att putsa till initiativen i detta skede. Låt oss låta allmänheten komma till tals.
Jag anser att det är mycket viktigt att tröskelvärdet för de olika medlemsstaterna - antalet länder som är involverade - inte ska vara för högt: en fjärdedel skulle vara tillräckligt för att initiativet ska anses ha gått igenom och kunna drivas vidare. Vi måste se till att förordningen inte skapar onödiga hinder för förverkligandet av medborgarinitiativet, utan att det blir tydligt och enkelt. Låt oss hoppas att det blir många initiativ och att kommissionen kommer att gå vidare med dem.
Gerald Häfner
Herr talman, herr López Garrido, kommissionsledamot Šefčovič, mina damer och herrar! Jag anser att vi här har en viktig chans att se till att EU - vårt gemensamma EU, som började med statsfördragen, det klassiska utrikespolitiska instrumentet, där medborgarna är mer eller mindre åskådare - i högre grad blir ett medborgarnas EU.
Det vi diskuterar i dag är det första instrumentet som möjliggör ett direkt medborgardeltagande på EU-nivå. Jag tror alla inser vilken möjlighet detta är att framför allt skapa och gradvisa utveckla något som liknar ett europeiskt folk, ett europeiskt demos, vilket är vad EU behöver, eftersom vi fortfarande debatterar sakfrågorna i Frankrike, Italien, Portugal, Tyskland etc. - dvs. i stort sett var för sig. Vad medborgarna anbelangar finns det knappt några EU-omfattande debatter alls. Ett europeiskt medborgarinitiativ av detta slag kan bidra till att få till stånd sådana debatter och i någon mån övervinna européernas uppfattning om att Bryssel är ett ställe som ligger långt borta där de inte har något att säga till om. Vad vi nu gör är att skapa ett första instrument som kommer att göra det möjligt för medborgarna att göra sin stämma hörd i Bryssel. Det avgörande är emellertid hur vi utformar det. Jag vill verkligen understryka att vi ännu inte vet om denna åtgärd i slutändan kommer att vara en framgång eller en besvikelse. Det beror på vilken utformning vi väljer för denna åtgärd.
Kommissionsledamot Šefčovič! Jag förstår mycket väl att ni inte kan ge oss några detaljer i dag, eftersom jag vet att ni inte helt har bestämt er ännu. Vi har dock ett tillfälle här att helt kort slå fast ett par saker tillsammans. Det finns en mycket speciell fråga som jag vill ta upp.
Som jag ser det kommer huruvida detta blir en framgång eller inte stå och falla med att kommissionens förslag, eller det som i sista hand antas som ett lagförslag här, inte bara innehåller restriktioner och villkor som medborgarna måste följa, utan också slår fast att kommissionen på allvar måste arbeta med medborgarinitiativ som når fram till den, eftersom jag anser att det vore oerhört frustrerande om en miljon medborgare undertecknar ett initiativ och det hela i tysthet och utan ceremonier i slutändan ändå bara hamnar i papperskorgen. Vi behöver tre nivåer av tillåtlighetskontroller. Först den formella nivån: har man de namnunderskrifter som krävs? Sedan den rättsliga nivån: handlar det om en fråga som faller inom EU:s behörighet, står den inte i strid med gällande lagstiftning? Och slutligen måste vi ha en innehållsmässig kontroll och här menar jag att det är viktigt att medborgarna får vara med vid genomgången, att det hålls en utfrågning, att de får uppskattning och att deras intressen diskuteras, och att de inte bara får någon ex cathedra-skrivelse uppifrån. Detta för att ge uppmuntran.
Låt mig helt kort ta upp ett annat slags uppmuntran. Jag - och hela detta parlament - tycker att en tredjedel, eller nio medlemsstater, verkar vara för högt. Parlamentet har sagt sig vara för en fjärdedel och denna siffra måste ses mot bakgrund av det andra tröskelvärdet, dvs. det tröskelvärde som ska gälla inom medlemsstaterna. Jag har i våra samtal föreslagit att detta ska graderas utifrån medlemsstaternas storlek, eftersom det spelar stor roll om det handlar om en stor eller en liten stat, och jag märker att man är öppen för detta förslag.
Jag kan på grund av tidsbrist inte ta upp fler saker just nu. Jag hoppas att vi tillsammans kan se till att detta första instrument för gränsöverskridande demokrati blir verklighet.
Syed Kamall
Herr talman! Jag tror att många av oss välkomnar varje initiativ som tar makt ifrån EU och andra politiska styrande och lägger den närmare medborgarna.
Jag vill på en punkt efterlysa större flexibilitet. Varför ska vi på förhand bestämma om vilka frågor medborgarna ska kunna väcka ett initiativ? Om de vill ta upp en fråga, låt oss då ta vårt ansvar och säga vår mening oavsett vad den är. Om det till exempel handlar om var parlamentet bör ha sitt säte så bör vi svara. Varför ska vi undvika frågan? Låt oss rakt på sak ta itu med just de frågor som medborgarna vill att vi ska ta itu med.
Det finns en sak som jag vill framhålla och det är insyn. Det kommer att bli svårt för enskilda eller grupper av medborgare att på egen hand samla in de namnunderskrifter som krävs. Det kan därför hända att det uppstår ett antal organisationer som organiserar insamlingen av namnunderskrifterna. Sådana organisationer bör vara öppna med sin finansiering så att denna process inte kapas av organisationer som bara vill ha större anslag för initiativ som de tror på. Låt det bli ett verkligt medborgarinitiativ och inte ett initiativ för civilsamhällets organisationer och icke-statliga organisationer.
Søren Bo Søndergaard
Herr talman! Våra medborgares misstro när det gäller EU växer. Det låga deltagandet i parlamentsvalet talar sitt tydliga språk. Om Europeiska medborgarinitiativet tolkas som att bara några få kan dra nytta av det kommer detta bara att förvärra situationen. Vår grupp kräver därför att reglerna inte ska vara alltför stränga. Frågor kan till exempel vara relevanta för hela EU även om den första miljonen namnunderskrifter kommer från bara ett fåtal länder. Men även vi i Europaparlamentet kan göra något för att se till att medborgarinitiativet tas på allvar. Vi kan fatta ett beslut här i parlamentet om att varje gång ett medborgarinitiativ godkänns hålla en debatt - en debatt som kan utmynna i ett uttalande om initiativet i fråga. Då tar vi också medborgarnas önskemål på allvar och jag hoppas att grupperna kan arbeta tillsammans för att se till att något i den stilen antas, till exempel i form av en ändring av arbetsordningen.
Frank Vanhecke
(NL) Herr talman! Jag har lyssnat på allt som har sagts hittills med klart huvud och därför mycket stor skepsis. Våra erfarenheter - från folkomröstningarna i Nederländerna, Frankrike och sist men inte minst Irland - har ju trots allt lärt oss hur eurokratin reagerar på folkets vilja och på uttryck för denna vilja. Vad är egentligen detta europeiska medborgarinitiativ? Det är egentligen bara något som ska skyla över, som ska ge sken av en gnutta medborgarinflytande i Lissabonfördraget utan att verkligen föra in detta inflytande i beslutsprocessen. Detta står alldeles klart efter allt vi hittills har fått veta: komplicerade förfaranden, restriktioner för vad som kan tas upp, och om något i slutändan skulle gå igenom ska detta bedömas och framför allt beslutas av samma eurokratiska och tämligen odemokratiska krets som tidigare. Vad vi behöver i EU är bindande folkomröstningar om till exempel Turkiets anslutning. Det är vad som krävs för att återupprätta demokratin och Europeiska medborgarinitiativet är dessvärre bara ett slags kastrerad karikatyr av detta.
Carlo Casini
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag välkomnar inläggen från Diego López Garrido och Maroš Šefčovič.
I det nya Lissabonfördraget uppmanas vi att snabbt införa ett sätt att systematiskt främja det medborgarinitiativ som är ett bevis för att det finns ett europeiskt folk. Det är ju ett välkänt faktum att en av de saker som EU kritiseras hårdast för är att det inte är en helt demokratisk struktur. Med Lissabonfördraget görs ett försök att på flera sätt minska det demokratiska underskottet, bl.a. genom att föreskriva att minst en miljon EU-medborgare ska kunna lägga fram förslag till lagstiftningsinitiativ.
För att detta nya instrument ska bli ett viktigt verktyg måste det få rättsliga effekter av en viss dignitet. Det får absolut inte ha samma värde som de nuvarande framställningarna, som undertecknas av många olika privatpersoner. Det måste göras en tydlig åtskillnad och instrumentet måste därför regleras så att det inte kan missbrukas, men ändå kan skapa en bred diskussion som ett uttryck för en välinformerad och kontrollerbar folklig konsensus.
Det viktigaste med den initiativrätt som föreskrivs i artikel 11 i Lissabonfördraget är dock dess symbolvärde: det demokratiska underskottet angrips inte bara genom de folkvalda representanternas beslutsrätt, utan i än högre grad av förekomsten av ett europeiskt folk som inte bara är den matematiska summan av de enskilda nationernas medborgare.
När det gäller de regler som vi ska ta ställning till finns det två aspekter som jag anser vara särskilt viktiga: den första handlar om att själva sakfrågorna, vilket redan har påpekats, måste vara av europeisk karaktär. Den andra handlar om att minimiantalet namnunderskrifter ska vara spridda över ett betydande antal medlemsstater och motsvara en lämplig procentuell andel av väljarkåren i varje land.
Jag hoppas att de nya reglerna kommer att hjälpa medborgarna i Frankrike, Italien, Spanien etc. att känna att de först och främst är EU-medborgare.
Zita Gurmai
(EN) Herr talman! Europeiska medborgarinitiativet är en av de viktiga innovationerna i Lissabonfördraget och syftar till att öka direktdemokratin i EU. Detta nya verktyg måste utnyttjas till fullo för att komma till användning på rätt sätt. Man måste också se till att det har hög trovärdighet.
Det finns i detta sammanhang viktiga krav som måste uppfyllas. Låt mig helt kort bara nämna två, även om jag vet att det finns flera andra. De namnunderskrifter som samlas in måste kontrolleras på lämpligt sätt. Detta är en avgörande fråga som kan orsaka allvarliga problem, eftersom den relevanta lagstiftningen skiljer sig mycket åt i våra medlemsstater. Vi måste hitta en optimal lösning - en lämplig avvägning mellan olika regler och gemensamma krav.
Den andra frågan gäller initiativens tillåtlighet. Även här måste man noggrant tänka igenom alla aspekter för att komma fram till vad som är bäst. Bör de frågor som tas upp till offentlig diskussion begränsas för att försvara EU:s värderingar eller bör yttrandefriheten ha företräde? Är dessa två principer ömsesidigt inkluderande?
Jag välkomnar och är tacksam för vice ordförande Šefčovičs och det spanska ordförandeskapets framstegsvänliga arbete. Det gläder mig att intressenterna fick möjlighet i februari att diskutera merparten av de frågor som måste lösas för att medborgarinitiativet ska fungera.
Jag vill verkligen veta vad som blev resultatet av mötet. Hur kommer kommissionen att hantera frågan om kontroll av initiativ och initiativs tillåtlighet, och i vilket skede? När vi upprättar ett betänkande här i Europaparlamentet måste vi naturligtvis verkligen vara på det klara med vilket tillvägagångssätt vi ska handskas med. Det är min starka övertygelse att vi är här för att företräda EU-medborgarna och vi måste ha klart för oss att vi kan skicka ett mycket starkt budskap för oss alla.
Jag anser verkligen att det spanska ordförandeskapet gör en utomordentlig insats som en av medlemmarna i trion vid sidan om Belgien och Ungern, mina goda kamrater. Så tack så mycket än en gång, herr vice ordförande, ni har gjort en storartad insats. Låt oss nu gå vidare.
Diana Wallis
(EN) Herr talman! Detta instrument har en enorm potential och kan ge en viktig demokratisk signal till Europa.
När jag tänker på mitt eget hemland, så måste man för att kunna få till stånd ett lagstiftningsinitiativ i Storbritannien först få tag i en parlamentsledamot, som i sin tur ska ha turen att vinna en årlig lottdragning, och sedan kommer den sittande regeringen förmodligen ändå att blockera omröstning genom att filibustra.
Jag tror därför att vi håller på att ge EU-medborgarna något mycket viktigt och mycket spännande. Det gör mig stolt, men det måste vara användarvänligt, lätt att utnyttja och trovärdigt, vilket förutsätter att vi redan från början måste vara ganska strikta med att frågorna ska ligga inom EU:s behörighet och inte stå i strid med de mänskliga rättigheterna.
Vi måste kunna och vilja ge stöd till initiativtagare så att de kan uppfylla de formella kraven. Än viktigare är att parlamentsledamöterna är beredda att agera tillsammans med initiativtagare. Detta inkräktar inte på våra rättigheter. Det handlar om något där vi kan göra gemensam sak med medborgarna, även om de måste rikta sitt budskap till kommissionen. Vi kan hjälpa till och på så sätt kan vi tillsammans skapa en verklig europeisk demokrati.
Isabelle Durant
(FR) Herr talman! Min kollega, Gerald Häfner, nämnde några av förutsättningarna för att initiativet, som han uttryckte det, ska vara genomförbart, trovärdigt och legitimt.
Jag vill för min del fästa parlamentets uppmärksamhet på dels Ekonomiska och sociala rådets yttrande, som är mycket intressant och även kan kasta ljus över de beslut som ska fattas, samt betona att deltagandedemokrati fungerar när alla har en roll att spela - parlamentsledamöter, rådet, civilsamhällets organisationer och ej organiserade medborgare för vilka medborgarinitiativet är en möjlighet.
Herr kommissionsledamot! Jag vill i detta sammanhang med hänvisning till artikel 11 i fördraget - där det också föreskrivs en möjlighet att upprätta en strukturell och organiserad dialog med civilsamhället - fråga vilken typ av initiativ ni tänker er utifrån den modell för en social dialog som föreskrivs i fördragen och om ni vid sidan om medborgarinitiativet, som är mycket intressant och meningsfullt, planerar att organisera dialogen med civilsamhället på ett strukturellt och interinstitutionellt sätt.
Peter van Dalen
(NL) Herr talman! Nu när Lissabonfördraget har trätt i kraft kan medborgarna lansera medborgarinitiativ. Det är ett framsteg, eftersom medborgarna fortfarande befinner sig för långt borta från EU och det är svårt att involvera dem i det politiska arbetet. Jag ser Europeiska medborgarinitiativet som en viktig möjlighet att öka stödet för EU bland medborgarna.
Herr talman! Jag vill särskilt uppmärksamma ett medborgarinitiativ som lanserades nyligen. Det är ett initiativ av Martin Kastler, som är här i dag, om att söndagar ska vara en vilodag och förbehållas familj och kontemplation. Jag stöder helhjärtat denna begäran och håller tillsammans med honom på att samla in så många namnunderskrifter som möjligt i Nederländerna. Jag vill uppmana alla att stödja och sprida detta initiativ. Den här typen av initiativ kan ge en fingervisning om vad medborgarna anser vara viktigt. Jag uppmanar parlamentet och kommissionen att ta dessa signaler på största allvar, eftersom EU ska finnas till för medborgarna, inte tvärtom.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Herr talman! Den utökade roll som Europaparlamentet får i och med Lissabonfördraget är i likhet med Europeiska medborgarinitiativet ett mycket viktigt steg mot en starkare europeisk demokrati. För att initiativrätten ska fylla sin funktion får det emellertid inte fastställas förfaranden som redan från början kringgår dess demokratiska karaktär.
Europaparlamentet spelar i själva verket ingen roll i processen beträffande medborgarinitiativet för närvarande. Det gamla parlamentet röstade ja till att det ska vara kommissionen som beslutar vilka initiativ som läggs fram som ska godtas och vilka som ska förkastas. Enligt min uppfattning borde Europaparlamentet spela en mycket större roll. Parlamentet borde arbeta tillsammans med kommissionen för att bedöma och avge yttranden om initiativ som läggs fram. Då skulle besluten om de föreslagna initiativens tillåtlighet lika mycket ligga i händerna på väljarnas företrädare, och inte bara i händerna på den verkställande makten. Parlamentet är för närvarande den enda EU-institution som väljs i fria, demokratiska val och medborgarinitiativet handlar faktiskt om medborgarnas problem och synpunkter. Om ett initiativ förkastas av kommissionen och därmed av den verkställande makt som förväntas genomföra det är det inte säkert att detta kommer att mötas med förståelse av medborgarna.
Det är också viktigt att den som organiserar ett initiativ - en samhällsorganisation eller en icke-statlig organisation - klart och tydligt anger initiativets ämne och syfte, även om man inte nödvändigtvis måste lägga fram ett lagförslag. Jag tror också att förfarandena i samband med initiativen bör samordnas i medlemsstaterna, för om det finns alltför stora skillnader blir det svårt för oss att vinna brett stöd för dessa initiativ.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Medborgarinitiativet utgör som en av EU-medborgarnas rättigheter ett betydande framsteg för demokratin och för den bredare allmänhetens direkta deltagande i det politiska livet.
Jag uppskattar och värderar verkligen ert sätt att ta er an denna fråga, kommissionsledamot Šefčovič. Jag vill nu knyta an till de frågor som ställdes av min kollega Zita Gurmai, för även jag anser det vara viktigt att finna svar på några av dessa frågor. En av dem gäller var och hur formaliseringen ska ske, dvs. var namnunderskrifterna ska samlas in till ett initiativ, på en statlig myndighet eller ute på gatan. I samband med detta uppstår även frågan om det kommer att föreligga en konflikt med de övriga mänskliga rättigheterna, till exempel yttrandefriheten.
Den andra frågan gäller finansieringen av hela processen. Vem ska alltså ansvara för finansieringen av medborgarinitiativen? Ska det vara EU, medlemsstaterna eller de medborgare som väcker ett initiativ? I ett värstascenario skulle det vara en kränkning av de demokratiska principerna om betalningsförmåga blev ett villkor för deltagande.
Det kommer sist men inte minst vara absolut nödvändigt att kommissionen anger en exakt tidsfrist inom vilken namnunderskrifterna ska samlas in, eller i förekommande fall att de samlas in på ett giltigt sätt och man framför allt inte glömmer bort att mekanismen måste vara öppen och tydlig så att den inte kan missbrukas av de intressegrupper som är verksamma överallt inom EU.
Jag vill framföra mitt uppriktiga tack, herr kommissionsledamot, och håller tummarna för att ni ska kunna ro detta i hamn.
Marian Harkin
(EN) Herr talman! Som någon som vid två tillfällen har kampanjat för ett ”ja” till Lissabonfördraget och har arbetat för medborgarinitiativet som något positivt delar jag inte min kollegas uppfattning. Jag anser inte att det bara handlar om att skyla över. Ja, det har sina begränsningar, men det har också potential och är ett mycket meningsfullt steg mot deltagandedemokrati.
Jag har diskuterat denna fråga med medborgare. Jag har verkat för att det ska bli lättare för medborgare att delta i kommissionens samråd och i utfrågningarna i framställningsutskottet. Men vi ska inte bara samråda med medborgarna: vi ska även lyssna på vad de säger och se till att deras synpunkter beaktas i all lagstiftning som utarbetas.
Det här är en möjlighet för EU-institutionerna att tydligt visa att medborgarinitiativet från början till slut kommer att spegla EU-medborgarnas åsikter. Denna lagstiftning måste vara medborgarvänlig och mycket synlig. Medborgare som vill organisera en namninsamling måste också enkelt kunna få stöd och hjälp. Det bör tydligt slås fast när kommissionen kan och inte kan agera. Det skulle bara leda till ännu fler anklagelser om ett demokratiskt underskott och cynism och ilska hos medborgarna om en miljon namnunderskrifter samlades in och frågan sedan ansågs ligga utanför EU:s behörighet.
Vi måste därför få absolut klarhet i detta och vi måste agera föregripande. Vi måste pressa ut så mycket som möjligt ur denna lagstiftning, men vi får inte lova mer än vi kan hålla. Medborgarinitiativet är som ett nyfött barn. Det har oändliga möjligheter, men måste hanteras med varsamhet när det tar sina första stapplande steg.
Eva Lichtenberger
(DE) Herr talman! När vi utformar detta instrument har vi ett enormt ansvar eftersom förhoppningarna hos medborgare som tänker europeiskt och som vill driva och föra upp europeiska frågor på EU-nivå hänger på oss. Vi måste undvika de misstag som i dag spökar i samband med framställningar till varje pris. Vi måste undvika att Europeiska medborgarinitiativet bara blir en klagomur där klagomålen aldrig följs upp. Aktiva medborgare inväntar besked: de väntar på att få se vilken form vi kommer att ge denna initiativrätt.
Om vi sätter tröskelvärdena för högt omintetgör vi en betydande potential för EU. Tänk efter själva. Det kommer att kräva en enorm insats av intressenter att samla in en miljon namnunderskrifter om en viss fråga. Om dessa därefter skulle slängas direkt i papperskorgen och inte hanteras eller följas upp på lämpligt sätt har vi sannolikt gjort den europeiska demokratin en björntjänst. Det är därför särskilt viktigt hur kommissionen hanterar just detta. För mig är detta själva nyckelfrågan.
Mariya Nedelcheva
(FR) Herr talman, herr Šefčovič, herr López Garrido, mina damer och herrar! Medborgarinitiativet är ännu ett bidrag till skapandet av ett verkligt europeiskt civilsamhälle. Det är en ny möjlighet för EU:s medborgare att få mer att säga till om i beslutsprocessen. Jag hoppas att dess införande kommer att stärka känslan av tillhörighet till samma enhet, vårt EU, eftersom denna europeiska känsla tyvärr är mycket svag och alltför ofta saknas helt.
Om man ser längre än till de formella, administrativa och praktiska aspekter som hänger samman med det faktiska genomförandet av initiativet anser jag att vårt budskap framför allt måste vara politiskt. Vi får absolut inte glömma bort den vägledande princip som ligger till grund för införandet av detta initiativ: att föra medborgarna närmare institutionerna, att uppmuntra deras intresse för EU, att främja deras deltagande och göra dem till intressenter för EU:s politik. Det är detta vi hela tiden måste komma ihåg.
Vare sig vi talar om det minsta antal medlemsstater från vilka namnunderskrifterna ska komma, insamlingen, styrkandet och kontrollen av dessa namnunderskrifter, eller initiativens tillåtlighet, måste vi se till att medborgarna inte hindras om de vill lägga fram ett initiativ.
Jag vill till exempel understryka att kostnaderna för att låta en notarius publicus styrka namnunderskrifterna måste vara rimliga. I en del medlemsstater som redan har infört denna typ av initiativ på nationell nivå tas det ibland ut överdrivet stora belopp. Det är denna typ av hinder som vi måste undvika när det gäller medborgarinitiativet.
Vi får slutligen inte glömma bort den utökade rollen för vårt parlament. Som väktare av EU-medborgarnas demokratiska vilja och som garant för budgetinsyn måste parlamentet vara mer involverat i processen för att genomföra initiativet. Bara då kan vi se till att EU:s extra bit själ blir ett verkligt europeiskt hjärta.
Proinsias De Rossa
(EN) Herr talman! Detta är ett av EU:s viktigaste demokratiska framsteg. Två tredjedelar av invånarna i Irland röstade för Lissabonfördraget och ett av skälen till detta var just detta medborgarinitiativ. För första gången kommer medborgare på gränsöverskridande basis att kunna begära att kommissionen ska lägga fram förslag. Men processen måste vara öppen. Vi måste veta vem som organiserar dessa initiativ och vi måste veta vem som finansierar dem. De får inte kapas av företagsintressen.
Kommissionen, som kommer att behöva fatta beslut om man ska vidta åtgärder beträffande ett förslag eller inte, får enligt min uppfattning inte vara det organ som beslutar om tillåtligheten. Jag anser att vi måste se till att ombudsmannen får en utökad roll och därmed kan besluta på central EU-nivå vad som är tillåtligt respektive otillåtligt.
Jag anser att det lägsta antal stater som ska krävas bör vara sju, inte nio, som kommissionen har föreslagit, och jag vill argumentera för och insistera på att den gräns på en miljon som fastställs i fördraget inte bör överträdas. Den får inte höjas genom att man sätter en hög gräns när det gäller andelen medborgare i varje medlemsstat och en hög gräns för antalet medlemsstater. Det är oerhört viktigt att fördragen följs.
Och så vill jag slutligen säga att jag anser att det bör vara möjligt för medborgarna att registrera sig på nätet.
Ulrike Lunacek
(ES) Herr talman! Jag vill först på spanska tacka det spanska ordförandeskapet för dess beslut att lägga fram detta initiativ tidigare än väntat. Stort tack för detta!
(DE) Jag fortsätter nu på tyska. Jag vill tacka kommissionen för att man har tagit sig an det spanska ordförandeskapets initiativ och trätt fram och sagt ”Okej, vi agerar snabbare än så, vi lägger fram förslaget nästa vecka”. Vi hoppas att det ska finnas ett färdigt förslag före sommaren. Det är viktigt för att infria medborgarnas förväntningar.
I likhet med många av de föregående talarna anser jag att det planerade gränsvärdet på nio länder helt enkelt är för högt. Mitt förslag är att man börjar med fem, vilket är en femtedel av medlemsstaterna. Det är inte lätt att samla in en miljon namnunderskrifter även om man kanske kan använda Internet för att göra det. Det är emellertid nödvändigt att visa människor att vi vill att de ska delta i detta vårt gemensamma Europa och föra en verkligt europeisk debatt. Jag anser att det är viktigt att den juridiska, formella och innehållsmässiga granskningen av frågorna ska äga rum redan från början och inte när människor redan har börjat samla in namnunderskrifter. Initiativen bör även kunna få stöd i form av till exempel översättningar. Om så blir fallet kommer vi återigen att kunna få medborgarna att känna entusiasm över vårt gemensamma Europa - en mycket större entusiasm, dessutom.
Anna Záborská
(SK) Herr kommissionsledamot! Tack för er redogörelse för de steg som kommer härnäst. Vi har gått vidare från begreppsmässiga mål och ett antal textrader i Lissabonfördraget till ett direktiv genom vilket EU kommer att regleras.
Medborgarinitiativet innebär att EU-medborgarna ges nya möjligheter till europeisk integration. Medlemsstaternas medborgare kommer att kunna utöva påtryckningar på EU:s institutioner. Det bör dock påpekas att rätten till ett medborgarinitiativ visserligen kan vara ett demokratiskt instrument, men att det också öppnar dörren för EU som förbundsstat. Jag stöder medborgarinitiativet, men det kommer att bli nödvändigt att integrera medlemsstaternas behöriga myndigheter i det så mycket som möjligt. Skyddet av nationella författningar måste prioriteras och garanteras.
Som kommissionsledamoten sade måste initiativet balanseras, och jag ska kanske tillägga att det inte under några omständigheter får användas som förevändning för att ifrågasätta subsidiaritetsprincipen. Ramarna för tillämpning av denna åtgärd måste tydligt anges så att vi undviker orealistiska förväntningar från vissa institutioners sida, och framför allt från EU-medborgarnas sida.
Judith A. Merkies
(EN) Herr talman! Jag är mycket glad över medborgarinitiativet. Om det går bra ska jag gå över till nederländska för att förklara varför jag är så glad!
(NL) Jag gläder mig så över medborgarinitiativet därför att medborgarna i dag har möjlighet att framföra sina önskningar bara en gång vart femte år, men på det här sättet kommer de att kunna spela en verklig roll i EU även däremellan. Det är därför också viktigt att de vet när de kan komma och knacka på vår dörr. Det är i själva verket inte vår dörr, utan Europeiska kommissionens. Vet gemene man när det är möjligt att överklaga till kommissionen? En omfattande informationskampanj är nödvändig för att medborgarna ska få veta. Jag måste säga att det avgörande i detta sammanhang är att medborgarinitiativet kommer att nå sin fulla mognad först när alla EU:s institutioner tar en miljon medborgares röster på allvar - ministrarna och stats- och regeringscheferna bör också lyssna till dem. Det innebär naturligtvis att om en miljon EUmedborgare vill göra sig av med Strasbourg som arbetsort så måste hänsyn tas även till det önskemålet.
Fiorello Provera
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag är övertygad om att denna initiativrätt som fördraget ger EU-medborgarna kommer att bidra till att föra folket närmare EU och EU:s institutioner i större utsträckning än de dyrbara informationskampanjer som EU finansierat och som hittills gett blygsamma resultat - valdeltagandet bekräftar detta.
Det här initiativet bidrar definitivt till att ytterligare stärka demokratin, eftersom det innebär att medborgarna direkt kan föreslå lagar. Med andra ord är det ett slags direktdemokrati som kompletterar den parlamentariska representationen.
Vi får inte låta detta tillfälle glida oss ur händerna. Kommissionen måste göra initiativrätten enkel, begriplig och lätt att utnyttja och hjälpa och stödja medborgarna hela vägen från processens början fram till insamlandet av underskrifter, exempelvis genom att avgöra om förslagen är tillåtliga. Detta är ett konkret bidrag till demokratin i EU.
Georgios Papanikolaou
(EL) Herr talman! Vi talar ofta om behovet av att öka EU-medborgarnas deltagande, behovet av att vi ska närma oss EU:s institutioner och medborgarna i alla medlemsstater. Vi debatterade detta intensivt i samband med det senaste valet till Europaparlamentet, när vi i många medlemsstater såg att deltagandet var synnerligen lågt.
Något mycket viktigt har hänt sedan dess, som har inneburit förändringar av unionens själva struktur och verksamhet. Jag talar givetvis om Lissabonfördraget, ett betydelsefullt fördrag där medborgaren står i centrum och själva kärnan är hur vi alla - parlamentet, kommissionen och rådet - kan komma närmare medborgarna. Denna princip tar sig konkret uttryck i medborgarinitiativet enligt artikel 11.4. Det är en viktig och exceptionell ordning som främjar demokrati, politisk rättvisa och öppenhet.
Vi vill givetvis att denna ordning ska tillämpas korrekt och verkligen utnyttjas, och det är här det uppstår svårigheter. Alla mina kolleger i parlamentet gör rätt i att framhålla att förfarandet måste vara tillförlitligt och att kommissionens och parlamentets roller måste klargöras, men vi måste alla kunna samarbeta så att detta viktiga medborgarinitiativ inte går till spillo om underskrifter samlas in.
Min slutsats är att vi alla bär ansvaret för att främja detta initiativ. Vi ansvarar alla för att förklara denna rättighet som alla våra EU-medborgare nu har, att få dem att förstå att de själva kan sätta i gång förfaranden vid EU:s institutioner, utan att några andra åtgärder krävs.
Framför allt måste vårt budskap vara tydligt och omsättas i ett enkelt och begripligt förfarande som åtminstone fungerar för alla, fungerar för medborgarna, parlamentet, EU:s institutioner, medlemsstaterna och alla intressenter som berörs.
Carlos Coelho
(PT) För bara några månader sedan sade somliga att Lissabonfördraget aldrig skulle komma att träda i kraft. Men nu har vi kommit så långt att vi börjar tänka på hur vi ska genomföra det och fastställa en del av bestämmelserna.
Lissabonfördraget har en viktig roll att spela i kampen mot det demokratiska underskottet. Jag talar om stärkandet av parlamenten (både Europaparlamentet och de nationella parlamenten). Och jag talar, vilket är ännu viktigare, om satsningar på ett EU för medborgarna, med regler för området med frihet, säkerhet och rättvisa och för övervakning av subsidiariteten och med förverkligande av detta innovativa initiativ som har sin grund i insatser från medborgarnas sida.
Jag ställer mig bakom det som sagts av många av mina kolleger i parlamentet, särskilt min kollega Íñigo Méndez de Vigo, men jag vill betona att vi, när vi reglerar detta instrument, måste se till att det verkligen är EU-omfattande. Vi måste naturligtvis undvika att det används för att uttrycka viljan hos allmänheten i bara ett land eller ett begränsat antal länder. Vi måste däremot söka en lösning som främjar och stimulerar allmänhetens engagemang. Om vi måste välja mellan att vara mycket strikta och rigorösa eller att vara mer generösa skulle jag luta åt att vara mer generösa. Om vi kommer med lösningar som motverkar allmänhetens deltagande sviker vi Lissabonfördragets anda och förnekar den europeiska allmänheten, för vi behöver mer Europa och ett Europa som riktar sig mer till allmänheten. Den europeiska allmänheten måste bli mer delaktig och aktivt kunna utöva sitt medborgarskap.
Milan Zver
(SL) Jag vill uttrycka min tillfredsställelse och glädje över att vi i dag diskuterar detta initiativ som, det är jag övertygad om, kommer att minska det så kallade demokratiska underskottet eller delvis eliminera det.
Generellt sett är det ett faktum att demokratin i dag tar ett steg tillbaka. Som vissa forskare antyder blir den demokratiska dialogen allt snävare, och begreppet demokrati avser enbart demokratiska val och inget annat. Allt detta påverkar sinnesstämningen hos våra medborgare, som blir alltmer passiva, och återspeglas i lågt valdeltagande eller rentav bristande förtroende för de demokratiska institutionerna.
Det är därför mycket betydelsefullt att vi antagit Lissabonfördraget, för det ger parlamenten, både de nationella parlamenten och Europaparlamentet, en viktigare roll. Framför allt ger det medborgarna möjlighet att lägga fram initiativ, och det är något som gläder mig mycket. Som en följd av detta ser vi nu hur något som skulle kunna beskrivas som ett europeiskt demokratiprojekt håller på att ta form på EU-nivå, och jag menar att vi redan har tagit ett stort kliv framåt i det avseendet.
Men den här så kallade europeiska demokratin måste givetvis utvidgas ytterligare till att omfatta även andra områden, t.ex. utnämningar av ledamöter till Europeiska kommissionen. Kort sagt finns det ett antal områden där mer skulle kunna göras i demokratiskt hänseende när det gäller EU:s institutioner. Jag är övertygad om att detta projekt, dvs. detta initiativ, skulle kunna stärka den europeiska demokratin i hög grad.
Salvatore Iacolino
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Vi har en fantastisk möjlighet i dag: chansen att hävda ett värde, nämligen det instrument för deltagandedemokrati som medborgarna erbjuds enligt Lissabonfördraget. Det faktum att vi diskuterar detta instrument efter bara några månader är enligt min mening i sig ett absolut värde som vi måste värna om.
Jag är säker på att det givetvis kommer att vara avgörande att vi klart och tydligt slår fast vad som menas med ett betydande antal medlemsstater. Vi måste tillämpa ett kriterium som kombinerar å ena sidan medborgarnas strävan att delta i institutionerna, å andra sidan vår strävan att ge detta instrument demokratisk giltighet.
Förfarandena måste givetvis vara förenklade, okomplicerade och flexibla. Jag har själv besökt flera skolor de senaste veckorna och mötts av en stor vilja att lyssna, men framför allt har jag blivit mycket medveten om den större roll som barnen vill spela i ett EU som förändras, särskilt under Lissabonfördraget. Vi behöver därför öppenhet, objektivitet och förändring för att detta instrument ska kunna tjäna samhället och samtidigt institutionerna. I detta avseende uppmanas parlamentet, tillsammans med kommissionen och rådet, att fatta beslut om just förenklade förfaranden.
Martin Kastler
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Jag är en av dem som ligger bakom en av de första framställningarna inom ramen för medborgarinitiativet - det handlar om att värna söndagarna. I dag har vi nöjet att debattera - och sedan fatta beslut om - ett möjligt sätt att engagera medborgarna i EU:s politiska arbete. Det betyder att detta är ett möjligt sätt att åstadkomma mer demokrati och motverka EU-trötthet.
Men jag är inte här bara för att berömma utan jag vill också be er om två saker när ni nu går in i slutskedet med den här förordningen. För det första är vi européer tekniskt avancerade. Jag vill be er att göra Internet till det gängse mediet så att ett medborgarinitiativ med en miljon underskrifter även är tillåtligt med elektroniska signaturer, som också är rättsligt bindande.
För det andra vill jag påpeka att det vi gör här bara är ett första steg. Jag vill gå ett steg längre. Vi har nu initiativrätt för medborgarna, men jag skulle önska att vi i framtiden hade folkomröstningar, som vi har i min hemregion Bayern, även på EU-nivå. När det finns en framställning om folkomröstning och tillräckligt många har skrivit under den finns det möjlighet till folkomröstning. Jag skulle önska att vi hade detta även i EU.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Herr talman! De offentliga samråden om det europeiska medborgarinitiativet har just avslutats, och det visar sig att bara 323 personer har svarat. Det är ett resultat som visar att alla EU:s institutioner nu måste engagera sig starkt för att främja det nya instrumentet, för just nu står det klart att mycket få människor känner till att det finns. Resultatet av samrådet visar dock vilken riktning kommissionen bör välja när det gäller att utforma lämplig verkställande lagstiftning.
För det första är det nödvändigt att fastställa gemensamma principer, som gäller i hela unionen, för insamling och autentisering av underskrifter, och även att se till att medborgarna omfattas av samma krav, t.ex. i fråga om ålder.
En annan viktig fråga är införandet av något slags förhandsbedömning av tillåtligheten, med förutsättningen att initiativtagarna är medvetna om att det formella erkännandet av tillåtligheten inte är likvärdigt med att kommissionen lägger fram ett lagstiftningsförslag i en viss fråga.
Jag är övertygad om att medborgarinitiativet kan bli ett viktigt instrument för debatt i framtiden - breda debatter om frågor av intresse för alla européer. Jag ser därför mycket fram emot en lämplig förordning från kommissionen.
Andrew Henry William Brons
(EN) Herr talman! Att hålla folkomröstningar - direktdemokrati - är inte en exotisk form av demokrati. Det är den ursprungliga formen - styrelse av folket och inte för folket.
Så vi kanske skulle vara tacksamma för att EU inför detta. Jag tror inte det. EU gillar bara demokrati när man kan styra den och se till att få det resultat man vill ha. Vi har hört att makten att utlysa en sådan folkomröstning kommer att begränsas av fördärvliga bestämmelser om t.ex. EU:s behörighet och EU:s egen version av mänskliga rättigheter, och det innebär i praktiken politiskt förtryck och inskränkningar av yttrandefriheten och till och med tankefriheten.
En sista punkt är att demokrati betyder styrelse av folket - en identifierbar och sammanhängande enhet - och inte styrelse av en godtycklig samling personer. Massmigrationen har gjort detta svårt att åstadkomma. EU som helhet har blivit ett enhetligt folk i ännu mindre grad än vad som annars hade kunnat vara fallet. Men det är bättre än ingenting, och vi kanske åtminstone får visa att detta initiativ var ett tomt löfte.
Elena Băsescu
(RO) Jag anser att införandet av det europeiska medborgarinitiativet i Lissabonfördragets bestämmelser är ett viktigt steg för att befästa demokratin i EU.
Ett annat viktigt sätt att utöva och befästa demokratin är att hålla folkomröstningar. Här vill jag göra en utvikning och berätta att tre folkomröstningar har hållits i Rumänien sedan 2004 - den senaste gällde övergången till ett enkammarsystem och en minskning av antalet parlamentsledamöter. Valdeltagandet var 51 procent och en överväldigande majoritet röstade för förslaget.
Jag välkomnar kommissionens initiativ med ett brett offentligt samråd om förordningen på Internet. Antalet stater från vilka underskrifter måste samlas in, det minsta antalet underskrifter från varje land och reglerna för kontroll av underskrifterna kommer att fastställas med detta som utgångspunkt.
Avslutningsvis vill jag fråga kommissionen när den tror att denna förordning kommer att träda i kraft, eftersom jag anser att den måste färdigställas snarast möjligt.
Olga Sehnalová
(CS) Herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! De senaste åren har EU upplevt en förtroendekris från medborgarnas sida. Ett av tecknen på detta är det mycket låga valdeltagandet i valet till Europaparlamentet, som har sin grund i den utbredda känslan att medborgarna inte över huvud taget kan påverka vad som händer i EU med hjälp av sin röst. Jag välkomnar därför varmt den möjlighet till medborgarinitiativ som Lissabonfördraget öppnar för EU-medborgarna, och i det sammanhanget också det offentliga samrådet med kommissionen och grönboken om hur medborgarinitiativet ska förverkligas i praktiken. Jag stöder i princip de flesta förslagen i grönboken.
Men om vi sträcker ut en hjälpande hand får vi inte samtidigt vara rädda för att EU-medborgarna ska fatta den. Jag anser därför att några av de begränsande åtgärderna är alltför strikta, om vi verkligen är angelägna om att maximera dialogen med medborgarna. Det handlar främst om det minsta antal medlemsstater som de medborgare som undertecknar ett initiativ måste komma från, och om definitionen av ett så kallat betydande antal stater. Förslaget om en av tre stater, dvs. för närvarande nio stater, är enligt min mening i praktiskt avseende hindrande och orealistiskt för framtida initiativ. En minskning av antalet till 20 procent skulle, tycker jag, vara ett steg i rätt riktning för allmänheten i EU, som t.ex. också kommer att notera den större tonvikt som läggs vid makroregionernas roll vid EU-politikens utformning. Och varför inte?
Csaba Sógor
(HU) Möjligheten till ett europeiskt medborgarinitiativ kan främja offentliga debatter om EU-frågor och leda till en verklig offentlig sfär i EU. Företrädare för det civila samhället kan ta upp samhällsfrågor som de politiska grupper som i dag är representerade i Europaparlamentet inte kan eller vill ta upp. Av dessa frågor är det särskilt en jag vill framhålla. Jag anser att det är viktigt att kommissionen, parallellt med förhandsmeddelandet om resolutionsförslag och redan innan insamlingen av underskrifter inleds eller kanske när ett visst antal underskrifter samlats in, avger ett yttrande, baserat på sin egen behörighet och på gemenskapsrätten, om huruvida förslaget i fråga skulle vara godtagbart. Om ett förslag avvisas på formella grunder eller därför att rättslig grund saknas när en miljon underskrifter redan samlats in kan det ställa inte bara kommissionen utan hela EU i mycket dålig dager.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Lissabonfördraget innehåller bestämmelser om att stärka det civila samhällets roll i EU:s institutioner och om möjligheten för EU-medborgarna att ta initiativ till lagstiftningsförslag. Medborgarnas initiativrätt innebär att minst en miljon medborgare kan uppmana Europeiska kommissionen att ta lagstiftningsinitiativ på ett visst område.
Det är dock mycket svårt att samla in så många väljarunderskrifter. För att upprätta en effektiv mekanism för demokratiskt deltagande och för att se till att initiativet är lätt att utnyttja för medborgarna måste det därför ges möjlighet att initiera förslag, med tydliga riktlinjer och ett förenklat och lämpligt förfarande.
Tyvärr har medborgarnas initiativrätt inte utnyttjats sedan Lissabonfördraget trädde i kraft. Ingen aspekt av medborgarinitiativet har ännu diskuterats, och det finns ingen konkret handlingsplan för hur initiativens öppenhet och den demokratiska ansvarigheten ska garanteras, för att undvika att medborgarna faller offer för storföretagens intressen.
Medborgardialogen är alltså det viktigaste inslaget i EU:s och mitt land Litauens demokratiska modell och en nödvändig grund för den, så jag vill uppmana kommissionen att vidta alla åtgärder för att se till att denna initiativrätt för medborgarna genomförs på rätt sätt snarast möjligt.
Seán Kelly
(GA) Herr talman! Våra kolleger har gjort många intressanta saker när det gäller den här frågan, och de har enhälligt enats om att detta är ett underbart verktyg att sätta i händerna på våra medborgare.
(EN) Medborgarinitiativet var ett kraftfullt och övertygande argument mot nejsidan i folkomröstningen om Lissabonfördraget på Irland, särskilt när de hävdade att det var ett försök till maktövertagande från EU:s sida och inte ett verkligt demokratiskt försök att göra medborgarna delaktiga. Men det är stor skillnad mellan att ta med något i ett fördrag och att sätta det i verket, och här finns en stor utmaning för oss.
Å ena sidan finns det en risk - en verklig risk - för att processen skulle kunna kapas av intressegrupper och mäktiga påtryckningsgrupper som med lätthet skulle kunna samla en miljon underskrifter. Det är därför min kollega Proinsias De Rossas förslag om ombudsmannens medverkan kan vara väl värt att överväga.
Å andra sidan finns det verkliga möjligheter för medborgarna här. Ett initiativ som inletts av min kollega Paolo De Castro är värt att beakta, nämligen det om att ge söndagarna särskild status och överväga om vi vill vila på den sjunde dagen, som vår skapare, eller behandla den på samma sätt som vilken annan veckodag som helst. Det är en viktig fråga.
Jag tror alltså att det finns stora möjligheter här, och jag ser fram emot den fortsatta utvecklingen.
Diego López Garrido
Herr talman! Jag måste uttrycka min djupa tillfredsställelse över den debatt som har ägt rum. Det är dessutom en debatt som kommit till stånd på begäran av Europaparlamentet, som uttryckligen ville att denna debatt om medborgarinitiativet skulle hållas, och jag menar att vi har hört en rad anföranden där ett enhälligt stöd för denna fråga, som prioriterats av rådets spanska ordförandeskap, har kunnat urskiljas. Det finns dessutom stöd för ett snabbt genomförande.
I detta sammanhang tror jag att Maroš Šefčovičs tillkännagivande av att texten till förordningen ska läggas fram den 31 mars också välkomnades med stor tillfredsställelse av er alla. Jag vill återigen tacka kommissionen för att den hanterat frågan så snabbt, omsorgsfullt och entusiastiskt att vi nu kan inleda detta lagstiftningsförfarande. Jag hoppas att det så snart som möjligt kommer att avslutas med att det här lagstiftningsinitiativet tas i bruk - något som nästan alla talare ansett nödvändigt, angeläget och oundgängligt.
Jag anser att detta dessutom kan tolkas som stöd från alla grupper i parlamentet och alla ledamöter, även de som likt Syed Kamall i hans utomordentliga anförande stöder medborgarnas lagstiftningsinitiativ därför att det, enligt hans mening, kommer att försvaga EU.
Syed Kamall är inte här ... Det är synd att han inte är det och jag är ledsen att ge honom dåliga nyheter och göra honom modfälld, för detta initiativ kommer att stärka EU och inte alls försvaga det. Det kommer att stärka EU därför att det är ett initiativ som, kort sagt, stärker EU:s två grundläggande principer: demokrati och medborgarskap. Dessa är EU:s två främsta politiska pelare: demokrati och medborgarskap.
Det här är ett initiativ som i viss mån syftar till att utjämna den paradox vi ser: ett EU som är allt mäktigare - det är parlamentet ett bevis för - och har allt större inflytande och påverkar medborgarnas liv i allt högre grad men som ändå är skilt från den debatt som pågår i vart och ett av länderna.
Det är en paradox av betydelse för själva demokratin. Medborgarinitiativet kommer, som Íñigo Méndez de Vigo sade, att leda till en rad debatter av europeisk betydelse, i frågor som är europeiska, inte lokala. Det beror på att det tvingar fram kontakter mellan människor från olika länder och därför är tydligt europeiskt till sin verkan. Det är otvivelaktigt ett sätt att stärka denna demokrati och även det medborgarskap eller europeiska demos som Carlo Casini talade om. Han är för övrigt ordförande för utskottet för rättsliga frågor och medborgerliga rättigheter, som för det mesta kommer att hantera detta initiativ.
Det är detta medborgarskap som Ramón Jáuregui Atondo framhöll som så viktigt i sitt anförande och som i så hög grad representerar EU:s rötter - även Csaba Sógor och Gerald Häfner nämnde det. Som Martin Kastler också sade måste detta initiativ tillämpas. Det är en vädjan till medborgarna, för EU:s medborgerliga identitet utvecklas när den omsätts i praktiken - inte bara när en rättighet erhålls utan när den omsätts i handling och utövas. Det är, anser jag, det viktiga som bör ske så snart medborgarinitiativet träder i kraft.
Jag vill återigen tacka kommissionen och parlamentet, som alldeles säkert kommer att hantera denna fråga omsorgsfullt, grundligt och snabbt. Salvatore Iacolino nämnde ett särskilt snabbt förfarande för att detta initiativ ska kunna genomföras så snart som möjligt, och även Elena Băsescu efterlyste i sitt anförande ett snabbt genomförande av initiativet.
Maroš Šefčovič
Herr talman! Jag vill till att börja med tacka Diego för en utmärkt sammanfattning av dagens debatt. Jag vill tacka er alla för ert stöd och era positiva förväntningar i samband med medborgarinitiativet. Jag kan försäkra er om att jag med nöje ska lägga fram förslaget för er så snart som möjligt efter antagandet.
På grund av tidsbegränsningar och det faktum att förslaget ännu inte färdigställts kunde vi inte gå in på detaljer i dag. Men jag är mycket tacksam för era tankar och synpunkter, för de speglar verkligen de tankar och synpunkter vi samlat in under arbetet med det europeiska medborgarinitiativet, sett till både art och kvalitet.
Det är mycket som vi alla är eniga om. Det första är givetvis öppenheten. Jag kan försäkra er att vi söker en lösning som garanterar att vi, tack vare kommissionens registrering av initiativet, kommer att veta vilka som ligger bakom och hur deras finansiering ser ut. Vi kommer mycket tydligt att se om initiativet är äkta, om det verkligen är ett medborgarinitiativ och om det verkligen är ett europeiskt initiativ. Jag anser att alla dessa inslag måste finnas med för att detta nya instrument ska komma till god och framgångsrik användning.
Vi är alla eniga om att systemet måste vara praktiskt och användarvänligt. Vi vill skapa ett system där medborgarna inte känner att de måste genomgå ett mycket betungande förfarande för att samla in eller lämna underskrifter. Vi tittar på de här möjligheterna och, givetvis, på hur modern informationsteknik - som är så kännetecknande för vårt århundrade - kan användas.
Det står klart att det finns olika system för kontroll av underskrifter i medlemsstaterna. Ett av de tydliga svar vi fick under det offentliga samrådet var att medborgarna skulle föredra en viss enhetlighet när det gäller kontroll och insamling av underskrifter. Samtidigt fick vi ett tydligt budskap från medlemsstaterna om att vi bör försöka åstadkomma ett system som inte blir alltför betungande eller komplicerat för de nationella myndigheterna, för det blir medlemsstaterna som måste kontrollera att de underskrifter som samlas in för medborgarinitiativet är äkta och genuina.
Jag lyssnade mycket noga på era krav på mycket tydliga förfaranden när initiativet gått igenom och underskrifterna samlats in. Jag vill försäkra er om att det definitivt kommer att bli så. Förslaget kommer att innehålla mycket tydliga frister - när, hur och inom vilka tidsramar kommissionen måste reagera när ett medborgarinitiativ gått igenom.
När ni lyssnat till synpunkterna här håller ni säkert med mig om att den svåraste fråga vi måste ta itu med är frågan om tillåtlighet - hur vi kan finna en lösning som gör att vi undviker frustration från medborgarnas sida, hur vi kan skydda EU:s värden och hur vi kan se till att det europeiska medborgarinitiativet förblir seriöst och äkta. Jag kan försäkra er om att det inte finns några enkla svar på de här frågorna och de något motsägelsefulla kraven.
Kommissionen tittar på ett alternativ som skulle innebära att EU:s värden och de mänskliga rättigheterna värnas redan från början. Samtidigt vill vi tydligt kunna se att förslagen till medborgarinitiativ verkligen har möjlighet att gå igenom.
Vi vill undvika eventuellt missbruk där vi kanske får initiativförslag varannan vecka i meningslösa frågor vars tillåtlighet vi skulle tvingas uttala oss om, och som sedan skulle överklagas till domstolen - initiativ som bara skulle syfta till att främja den egna saken för potentiella initiativtagare till negativa politiska agendor. Det måste vi också komma ihåg. Jag hoppas att vi kan hitta den rätta balansen när det gäller att hålla tillåtligheten i schack i lämplig utsträckning.
För att kort besvara vice talman Isabelle Durants fråga om kommunikation med det civila samhället menar jag att det europeiska medborgarinitiativet är den bästa lösningen. Vi har en mycket bra strukturerad dialog som organiseras av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, och jag hade en mycket lång diskussion med dem för bara två veckor sedan. Jag anser att starka och omfattande offentliga samråd äger rum genom förslagen om smart lagstiftning. Vi kommer att utvidga detta och tillämpa det ännu mer i framtiden.
Med hänsyn till tiden vill jag avsluta med att säga att jag verkligen ser fram emot att snart komma tillbaka med ett förslag. Jag ser fram emot vår gemensamma diskussion om denna fråga och vad jag hoppas kommer att bli mycket dynamiska och snabba förfaranden, så vi kan få detta mycket viktiga instrument godkänt snarast möjligt.
Talmannen
Punkten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Rareş-Lucian Niculescu  
Den nya lagstiftningsramen kring det europeiska medborgarinitiativet är definitivt välkommen. Medborgarna borde för länge sedan ha fått tillgång till ett sådant instrument. Å andra sidan håller jag med dem som talat i dag och krävt att de förordningar som ska ligga till grund för genomförandet av medborgarinitiativet ska vara enkla, lätta att tillämpa och begripliga samt innefatta så lite byråkrati som möjligt. Bara på det sättet kan medborgarinitiativet verkligen bli ett riktigt instrument som står till medborgarnas förfogande och som de kan använda för att göra sina röster hörda. Bara på det sättet kan EU lyckas närma sig sina medborgare och bli mer demokratiskt.
Joanna Senyszyn  
Lissabonfördraget ger EU-medborgarna rätt att föreslå lagstiftningsinitiativ. Det är ett av de viktigaste stegen i uppbyggnaden av medborgardemokrati och direkt deltagande för medborgarna i EU:s beslutsprocess. Det europeiska medborgarinitiativet kan bidra till att minska gapet mellan institutionerna och medborgarna och stödja det civila samhällets utveckling i EU. En förordning som reglerar processen, villkoren och förfarandena för framläggande av ett sådant initiativ måste därför snarast antas. EU-medborgarna väntar med spänning på detta.
Det europeiska medborgarinitiativet handlar främst om ökat deltagande för medborgarna vid EU-lagstiftningens utformning. Jag vill därför ta upp frågan om digitala signaturer i medborgarinitiativet, som ännu ett sätt att öka intresset för EU-politiken. Eftersom vi redan kan rösta och genomföra banktransaktioner via Internet kan vi definitivt utveckla ett säkert system som skulle göra det möjligt att identifiera digitala signaturer.
Insyn i förfarandena är också viktigt. Initiativtagare måste vara offentligt ansvariga för öppenhet i fråga om finansieringen av namninsamlingskampanjen. Fastställandet av tydliga kriterier för hur en sådan kampanj ska drivas säkrar inte i sig skydd mot eventuellt missbruk av instrumentet från EU-skeptikernas sida. För dem behöver det inte vara någon större svårighet att samla in en miljon underskrifter med hjälp av betydande finansiella resurser. Kampanjen inför det senaste valet till Europaparlamentet visade detta. En lösning skulle kunna vara att kräva att initiativtagare ska ha en webbplats med finansiell information, t.ex. om inkomstkällor, kostnader och finansiella rapporter.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Dagens debatt är ännu ett steg på vägen mot att ge det europeiska medborgarinitiativet dess slutgiltiga form. Tanken på att skapa ett verktyg som ger medborgarna möjlighet till ett mer fullvärdigt deltagande i EU:s demokratiska liv fördes på tal redan 2005 sedan konstitutionen röstats ned i folkomröstningarna i Frankrike och Nederländerna. Dessa folkomröstningar speglade märkbara brister i kommunikationen mellan EU och dess medborgare. Även de nyligen offentliggjorda resultaten av de offentliga samråden, som inleddes med grönboken om ett europeiskt medborgarinitiativ, visar att intresset från de enskilda medborgarnas sida är lågt. Kommissionen fick bara 159 svar från privatpersoner.
Medborgarinitiativet gör det möjligt för oss att förändra situationen och ge våra medborgare en starkare röst genom att de får rätt att direkt uppmana kommissionen att lägga fram nya politiska initiativ. För att kunna garantera att initiativet inte blir ett redskap i ett politiskt spel får vi inte ställa alltför strikta krav på våra medborgare. Men vi måste se till att garantierna mot missbruk uppfylls. Det är viktigt att det europeiska medborgarinitiativet blir ett verkligt överstatligt instrument som är medborgarvänligt och enkelt att använda. Det måste vara enkelt, begripligt och lätt att utnyttja. Om ett initiativförslag inte uppfyller de formella kraven bör idén kvarstå och läggas fram i form av en framställning. På så sätt ser vi till att det arbete som lagts ned på förberedelser och de insatser som gjorts inte varit förgäves. Om dessa villkor uppfylls kommer européerna, för första gången i det integrerade Europas historia, att kunna utöva ett konkret och direkt inflytande över EU-politikens utformning.
