Beräkningen av inkomster och utgifter för ändringsbudget 1/2010 (avsnitt I, Europaparlamentet) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är betänkandet av Vladimír Maňka för budgetutskottet om beräkningen av inkomster och utgifter för ändringsbudget 1/2010 (avsnitt 1 - Europaparlamentet).
Vladimír Maňka
Vi är alla helt på det klara med att vi bara genom gemensamma insatser på europeisk nivå klarar av 2000-talets största utmaningar, som är klimatförändringar, risker och kostnader gällande råmaterial och energi, ekonomisk globalisering och hoten mot vår säkerhet.
Om Europa ska kunna lösa dessa problem måste det ha tillgång till effektiva och komplexa instrument. Med Lissabonfördraget får vi sådana instrument.
I december godkände vi EU-institutionernas budget för 2010. Av skäl som har att göra med genomförandet av Lissabonfördraget kommer vårt arbete med budgeten inte att vara slutfört i december utan kommer att pågå till april. Vi är nu i inledningsskedet av fördragets ikraftträdande, och EU kommer att behöva tillräckligt med finansiella medel redan från början för att kunna genomföra den nya politiken. Lissabonfördraget kommer att påverka alla verksamhetsområden i Europaparlamentet och i andra institutioner. När det gäller Europaparlamentet kommer medbeslutandeförfaranden att öka dramatiskt och täcka upp till 95 procent av lagstiftningen. Områden som frihet, säkerhet och rättvisa, jordbruk, fiske och strukturfonder har tillkommit. Vi kommer att i ökad utsträckning använda oss av omröstningar med kvalificerad majoritet i rådet och skapa ett antal nya rättsliga grunder på områden som turism, sport, energi, civilförsvar, förvaltning och samarbete. Detta kommer att öka den lagstiftande verksamheten inom EU generellt och ha stor påverkan på Europaparlamentets befogenheter och verksamhet, vilket gör att också förvaltningen behöver förstärkas.
Den huvudsakliga prioriteringen i den ändringsbudget som har föreslagits av Europaparlamentets presidium i samband med Lissabonfördraget är att se till att Europaparlamentet har tillräckligt med resurser för sin lagstiftande roll. Vi får inte glömma att Europaparlamentet 1988 satte en begränsning för sina egna behov. Det beslutades att denna begränsning skulle uppgå till 20 procent av de totala administrativa kostnaderna för institutionerna. Vid förhandlingar om den fleråriga budgetramen för perioden 2007-2013 godkände Europaparlamentet 2006 denna begränsning som ett maximum av de totala administrativa kostnaderna för institutionerna. Sedan 2006 har kostnaderna för Europaparlamentet ökat i samband med att ledamotsstadgan trädde i kraft, trots att det på sidan två i samma ledamotsstadga står att finansiering är avsatt i medlemsstaternas budgetar. Idag måste vi också täcka de kostnader som uppkommer för Europaparlamentets nya roll när Lissabonfördraget träder i kraft. Det ska också nämnas att vare sig ledamotsstadgan eller Lissabonfördraget fanns med i beräkningen när utgiftsbegränsningen på 20 procent sattes. Trots att ledamotsstadgan finns med i Lissabonfördraget insisterade vi i budgetutskottet på att Europaparlamentets budget för 2010 ska hålla fast vid 20-procentsgränsen i den ursprungliga fleråriga budgetramen. Det har vi också uppnått.
I förslaget till budgeten för 2011 måste vi dock lägga fram den nya formuleringen med försiktighet för att garantera budgetens hållbarhet under efterföljande period. Jag vill betona att det bästa sättet att garantera budgetens hållbarhet är att skapa en budget som grundar sig på de faktiska behoven och inte på inflationsindex. Det är bara med en sådan strategi som vi kan garantera att budgeten återspeglar enbart de faktiska behoven, vilket ökar dess överskådlighet och effektivitet.
José Manuel Fernandes
Ändringsbudgeten är ett resultat av Lissabonfördragets ikraftträdande. Parlamentet har fått nya befogenheter och nya ansvarsområden och måste därför ha medel för att klara av de nya utmaningarna. Jag vill påpeka att europeiska medborgare förväntar sig utmärkt lagstiftning från parlamentet, och för att kunna garantera detta är det viktigt att förse ledamöter, utskott och politiska grupper med de medel som de behöver.
Rättsliga och budgetmässiga standarder och god ekonomisk disciplin är uppfyllda i den här ändringsbudgeten. Vidare anser vi att budgetdisciplin och spariver behövs mer än någonsin. Det är vad de europeiska medborgarna förväntar sig i genomförandet av denna budget. Därför vill vi återigen betona hur viktigt det är med en nollbaserad budget som garanterar mer stringens och överskådlighet. Vi vill också omgående ha information om Europaparlamentets faktiska fasta utgifter. Vi vidhåller också behovet av en långsiktig planering av fastighetspolitiken för att garantera budgetens hållbarhet.
Vi vill också påpeka att vi har minskat fastighetsreserven med 4 miljoner euro. Därmed ligger nu budgetens totala nivå på 19,99 procent under den ursprungliga rubriken, rubrik 5, som antogs vid den första behandlingen.
Vi är övertygade om att dessa åtgärder kommer att hjälpa oss att ta itu med de europeiska medborgarnas befogade oro, förväntningar och krav.
Göran Färm
för S&D-gruppen. - Fru talman! Denna ändringsbudget är främst av praktisk natur för att anpassa parlamentet till de nya uppgifter som följer av Lissabonfördraget. Men en punkt har principiell betydelse, nämligen det nu över 20 år gamla beslutet att parlamentet ska ta högst 20 procent av EU:s administrativa budget.
Med detta beslut passerar vi den här gränsen marginellt - dock mer som ett resultat av tekniska förändringar än som en ny policy. Detta har dock startat en debatt om 20-procentsregeln. När dagens beslut omsätts till helårseffekt 2011 kommer gränsen att passeras om vi inte vidtar kraftfulla besparingar. Det finns skäl att diskutera en förändring av denna 20-procentsregel eftersom parlamentets roll har förändrats mer än andra institutioners, men principen bör inte överges utan eftertanke.
Jag tänker framför allt på två aspekter. För det första måste vi ta hänsyn till att många medlemsstater idag lider under extrema krav på nedskärningar av personal och löner. Då kan vi inte bara fortsätta att bygga ut EU:s förvaltning hur som helst. För det andra måste vi ta hänsyn till att vi disponerar EU:s budget för administration ihop med de övriga institutionerna och att i beslutet 1988 lovade att om vi tänker överge 20-procentsregeln ska det ske efter dialog med rådet. Det är inte minst viktigt med tanke på de svåra förhandlingar vi står inför om utrikestjänsten, budgetförordningen, långtidsbudgeten osv. med rådet.
Jag röstar för betänkandet men jag vill samtidigt höja ett varnande finger inför framtiden.
Angelika Werthmann
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! Lissabonfördraget ger hela EU en starkare ställning. Det stärker de europeiska medborgarnas inflytande, och det stärker också Europaparlamentet. Europaparlamentets högre status medför också ökade rättsliga skyldigheter. Dessa skyldigheter måste uppfyllas av varje enskild ledamot till hans eller hennes bästa förmåga.
I detta sammanhang vill jag också ta upp slagorden om hög kvalitet på lagstiftningen. Mitt ”ja” till ändringen av parlamentets budget gäller under vissa förutsättningar. Med tanke på den växande krisen måste vi hantera vår ekonomi med största försiktighet. Men som parlamentsledamöter är vi också tvungna att genomföra vårt lagstiftningsarbete på bästa sätt. Dessa två krav måste uppfyllas.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Fru talman! Det är ett bevis på att parlamentsledamöterna har förtroende för budgetutskottet när vi röstar för en kraftig ökning av parlamentets budget, inklusive utgifterna för ledamöternas assistenter, att vi är praktiskt taget de enda människorna här, fyra eller fem ledamöter av budgetutskottet. Det är ett gott tecken på att de har förtroende för oss.
Men anledningen till varför det finns två samordnare här från gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet och Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) är att bekräfta att vi samtycker till ökningen i budgeten eftersom vi inte anser att den bryter mot den åtstramningspolitik som vi har infört mot oss själva.
Europaparlamentet är en mycket speciell institution, vilket min kollega Göran Färm är väl medveten om. Om vi i Sverige eller Spanien kontinuerligt skulle utöka storleken på våra regioner, antalet parlamentsledamöter och våra funktioner skulle alla medlemsstater behöva utöka sina parlaments budgetar.
Det är vad som händer i Europaparlamentet, och vi måste därför rösta för förslaget.
Det stämmer att vi under de kommande åren måste se till att denna utgift är hållbar, och det kräver att vi på allvar tar upp fastighetspolitiken och den framtida politiken för personal och kontorsutrustning. Allt detta måste det tas hänsyn till i framtiden när det gäller hållbarhet och effektiva utgifter.
Parlamentets presidium och budgetutskottet har delade meningar. Presidiet värnar om ledamöternas behov, och vi i budgetutskottet värnar om åtstramning och en realistisk budget.
Jag anser dock att överenskommelsen är bra och att vi kommer att kunna anta den imorgon utan några problem.
Derek Vaughan
(EN) Fru talman! Jag talar för S&D-gruppen, men de flesta parlamentsledamöterna kommer att inse behovet av extra resurser efter Lissabonfördraget. Men det finns några frågor om tidpunkt och finansiering av dessa förslag. Kollegerna har lyft fram vissa frågor.
Men det finns också andra frågor. Vilka bevis finns det till exempel för att vi måste ha extra personalresurser? Har dessa siffror bara tagits ur luften? Om det bygger på bevis anser jag att vi skulle ha fått detta bevis.
Och hur kommer extrapersonalen för sekretariatet att fördelas? Det måste vi få veta.
Om vi accepterar utgifter för extrapersonal på 1 500 euro per månad måste vi också titta på andra kostnader, t.ex. kostnaderna för det extra kontorsutrymme som kan komma att behövas. Vi måste få veta vad den totala kostnaden blir.
Det kommer att bli ett svårt beslut för ledamöterna imorgon. Det är alltid kontroversiellt att begära resurser till sig själv. Hade vi fått all den information som jag och mina kolleger har begärt kanske beslutet hade varit mycket lättare att ta för ledamöterna imorgon.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Med tanke på vi diskuterar detta så pass sent på kvällen kanske ni tror att vår egen budget inte tål dagsljus.
Fru talman! Lissabonfördraget ger oss helt klart fler skyldigheter, fler befogenheter och fler arbetsuppgifter, men betyder det verkligen att vi behöver mer personal i utskott, grupper och i form av enskilda ledamöter? Det tvivlar jag på. Jag tror att om vi vill vara mer politiska och effektiva i vårt arbetssätt klarar vi det utmärkt inom gränserna för den nuvarande budgeten.
Till sist verkar det finnas ett antal åtgärder vi måste vidta. Vi talar inte bara om en enstaka ökning i år, utan det verkar som om vi kommer att behöva öka budgeten även nästa år, och det är min grupp emot. Om vi nu kommer överens om en ökning på grund av Lissabonfördraget är detta det enda tillfället när vi får använda detta argument. Vi anser att ökningen bara får ske vid ett tillfälle, inte upprepas nästa år och året därefter. Det skulle bara leda till att vi behöver fler byggnader.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Hög kvalitet på lagstiftningen är en prioritet för parlamentet, och parlamentsledamöterna, utskotten och de politiska grupperna måste få tillräckligt med resurser för att leva upp till det. De nya administrativa utgifterna som har uppkommit av de nya bestämmelserna i Lissabonfördraget ingår nu i parlamentets budget. I betänkandet betonas dessutom vikten av parlamentets utökade lagstiftande roll och att det därför behöver ytterligare ekonomiska resurser för hantera detta ansvar. Specifika åtgärder behöver vidtas för att garantera en stabil budget. Vi måste föreslå en nollbaserad budgetpolitik och långsiktig planering för att möta parlamentets krav när det gäller fastighetspolitiken.
Jag anser att den övergripande referensen för parlamentets budget även i fortsättningen bör vara den ursprungliga planeringen i den fleråriga budgetramen för att garantera att parlamentets intressen tillvaratas samtidigt som budgetdisciplinen bibehålls. Samtidigt anser jag att den traditionella 20-procentiga begränsningen ska finnas kvar och välkomnar att man i detta fall har kommit överens om att inte överskrida begränsningen. Jag håller med om att åtgärder måste vidtas för att garantera budgetens hållbarhet i framtiden samtidigt som jag återigen betonar hur viktigt det är att föreslå en budgetpolitik som garanterar större stringens. Jag anser också att det krävs öppenhet, vilket skulle innebära tydligare information om den totala volymen på fasta utgifter i Europaparlamentets budget.
Paul Rübig
(DE) Fru talman! Så här mot slutet av förfarandet vill jag säga att jag tycker att Europaparlamentet har hanterat denna fråga på ett mycket ansvarsfullt sätt. Jag vill särskilt tacka presidiet för att ni har hittat ett sätt att respektera den övre gränsen på 20 procent. Under en ekonomisk kris är det viktigt att vi alla är så försiktiga som möjligt med skattebetalarnas pengar, samtidigt som vi måste förse parlamentsledamöterna med bra och effektiva resurser. Besparingarna på 4 miljoner euro på fastigheter bör inte hindra oss från att använda de resurser vi har för att göra våra fastigheter till de modernaste i världen så att vi kan arbeta så effektivt som möjligt för våra medborgare.
Vladimír Maňka
Mina damer och herrar! Jag vill tacka samtliga för era åsikter och anföranden och för att ni försöker hitta en lösning inom utskottet.
Jag vill säga att vi i budgeten för 2010 har infört systematiska åtgärder som kan ge ekonomiska besparingar och minska trycket på våra utgiftsgränser. I oktober förra året kom vi i ett förlikningsförfarande överens om vi i år skulle genomföra en administrativ revision i Europaparlamentet i generaldirektoratet för infrastruktur och logistik och säkerhetstjänsten. Målet är att bedöma om resurserna används på bästa möjliga sätt. Resultatet av granskningen ska gälla som utgångspunkt för ytterligare förbättringar och högre effektivitet. Jag kan se fler möjligheter till att spara genom att vi använder våra egna resurser bättre inom tolktjänster eller inom området för distansarbete. Jag förväntar mig uppdaterad information från Europaparlamentet och andra institutioner om hur de planerar att använda tillfälligt outnyttjade resurser, inte bara inom språktjänsterna utan också när det gäller hyrda kontorsutrymmen, kopieringstjänster etc. Jag är fast övertygad om att besparingar i budgeten kan göras genom strategier på medellång sikt för tillgångar och byggnader. Det skulle göra Europaparlamentets budget mer hållbar. Europaparlamentets förvaltning kommer att presentera strategin för oss om ett par dagar. Mina damer och herrar, jag vill återigen tacka för ert samarbete och för er ansvarsfulla attityd i denna fråga.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum torsdagen 25 februari 2010.
Jag vill tacka samtliga. Tack också till tekniker och tolkar för att vi äntligen har tagit oss igenom den här kvällen.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Alexander Alvaro  
skriftlig. - (DE) Jag gratulerar Vladimír Maňka till hans framgångsrika förhandlingar trots den mycket knappa ramen för budgeten 2010. Förutom de helt försvarbara och nödvändiga justeringarna av personal- och fastighetspolitiken i Europaparlamentet har vi enligt min mening den känsliga frågan om den planerade höjningen av sekretariatsersättningen med 1 500 euro. Det är olyckligt att det av procedurskäl inte går att rösta enskilt i denna fråga, eftersom höjningen av sekretariatsersättningen för parlamentsledamöter från maj 2010 som bestämdes av presidiet är olämplig i ekonomiska kristider. På grund av Lissabonfördraget som nyligen har trätt i kraft kommer parlamentet visserligen att behöva extra kapacitet för lagstiftningsarbete, men efter införandet av stadgan för assistenter i början av den nuvarande mandatperioden finns det fortfarande inga som helst belägg för att parlamentsledamöterna verkligen behöver fler assistenter. Dessutom är ”köpkraften” för de extra pengarna mycket varierande i de individuella medlemsstaterna, vilket man bör man ta hänsyn till i det betänkande som ska utarbetas om resultaten av införandet av nya regler för parlamentsledamöternas assistenter. Med tanke på att de nuvarande utrymmena och arbetsförhållandena i parlamentet är starkt begränsade kan man också frukta att den ökning av sekretariatsersättningen med 1 500 euro som antogs idag kommer att skapa förutsättningar för ytterligare ökningar, krav och framtida arbetsförhållanden. Därför kommer Fria demokratiska partiet (FDP) i Europaparlamentet att avstå från att rösta.
Cătălin Sorin Ivan  
Den här budgetändringen motsvarar ett verkligt behov. Efter att Lissabonfördraget trädde i kraft har Europaparlamentets befogenheter ökat avsevärt på en mängd områden. De direkta konsekvenserna av denna utökning är en högre arbetsbelastning med en kvalitet som måste uppfylla högsta rättsliga standard. Det handlar inte om att vi begär pengar till oss själva som det påstås i pressen. Men vi behöver förse institutionerna i Europaparlamentet med nödvändiga resurser för att uppfylla de europeiska medborgarnas förväntningar i detta forum.
Georgios Stavrakakis
skriftlig. - (EL) Jag vill också tacka föredraganden för hans arbete. Utan tvekan förstärks Europaparlamentets roll avsevärt på grund av de ökade befogenheter som följer av Lissabonfördraget och ger upphov till konkret och effektiv respons på de europeiska medborgarnas förväntningar. Samtidigt har dock de ökade arbetsuppgifterna medfört ytterligare krav när det gäller mer personal, både i Europaparlamentets förvaltning och i de politiska grupperna och på parlamentsledamöternas kontor. Ändringen av Europaparlamentets budget var inte bara väntad utan också nödvändig om vi vill att Europaparlamentet ska reagera effektivt på sina nya ansvarsområden. Detta skulle stärka dess demokratiska meriter ytterligare. Jag vill påminna parlamentet om att en liknande ändring gjordes i rådets budget för att möta de administrativa kraven när institutionen för Europeiska rådets ordförande skapades, och det förväntas komma liknande ändringsförslag i Europeiska kommissionens budget. Om denna ändring godkänns kommer parlamentets förvaltning, politiska grupper och ledamöter att kunna anpassa sig bättre och mer effektivt till de nya kraven.
