Sporazum o partnerstvu v ribiškem sektorju med Evropsko unijo in Mavretanijo (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o vprašanju za ustni odgovor o pogajanjih za obnovo Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju med Evropsko unijo in Mavretanijo, ki ga je Komisiji v imenu Odbora za ribištvo postavila Carmen Fraga Estévez - B7-0018/2011).
Carmen Fraga Estévez
Gospod predsednik, Protokol k Sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju se bo iztekel 31. julija 2012. Glede na pomen tega protokola je Komisija že prosila Svet za mandat za ponovno pogajanje o njem. Bili smo obveščeni, da Svet že preučuje predlog za mandat in da bo kmalu sprejel odločitev.
Na podlagi člena 218 Pogodbe, ki Parlamentu podeljuje posebna pooblastila pri končni odobritvi sporazumov o ribištvu, smo že izrazili svojo namero, da v celoti izkoristimo možnosti, ki nam jih omogočata Pogodba in medinstitucionalni okvirni sporazum, da se vključimo v oblikovanje sporazumov o ribištvu, pri čemer imamo pravico do vseh informacij pod enakimi pogoji kot Svet.
Menimo, da bi morali biti vključeni v proces od samega trenutka odobritve pogajalskega mandata. Komisija za ribištvo se je torej odločila, da uvede nov postopek, ki se bo začel s protokolom v zvezi z Mavretanijo; v okviru tega postopka bomo vložili vprašanje za ustni odgovor in prejeli informacije o prihodnjih pogajanjih že na samem začetku procesa. Ta postopek nam bo tudi omogočil, da pripravimo osnutek resolucije, v kateri bomo opredelili naše pomisleke glede zadevnega sporazuma - v tem primeru z Mavretanijo - in jih pospremili s prošnjo, da naj jih pogajalci upoštevajo in da naj postanejo del končnega protokola.
Sporazum z Mavretanijo je ključnega pomena tako za samo državo kot za Evropsko unijo. Za Mavretanijo predstavlja 29 % nacionalnega proračuna; za Evropsko unijo je to eden od treh mešanih, še veljavnih sporazumov, ki omogočajo več različnih načinov ribolova v vodah države, ki so vsi ključnega pomena za zalogo rib EU.
Pomen tega sporazuma in izkušnje, ki smo jih pridobili, so nas spodbudili, da predstavimo številne predloge, ki bodo vključeni v skupno resolucijo, o kateri se bodo politične skupine pogajale v naslednjih dneh, pa tudi da izrazimo mnoge pomisleke glede delovanja veljavnega protokola. Ti pomisleki vključujejo naslednje:
prvič, Parlament mora razumeti pomen zagotovitve podpore sektorja za finančne prispevke in njihovo pravilno uporabo, pri čemer je treba upoštevati tako potrebe sektorja kot mavretanskih ribolovnih organov pri prizadevanju za napredno in trajnostno ribiško politiko.
Drugič, ključno vlogo mora igrati skupni znanstveni odbor in poskrbeti je treba, da jo bo ustrezno igral, saj je to organ, ki je odgovoren za ocenjevanje sredstev in izdajanje priporočil o biološkem statusu populacij, s tem pa o ribolovnih možnostih, ki so na voljo različnim flotam, ki plujejo v vodah Mavretanije.
Tretji, potrebnih je več informacij o ulovih drugih držav, ki niso članice EU in ki delujejo na tem območju, da bi lahko natančno določili dejanski ribolovni presežek, ki ga Mavretanija lahko ponudi EU, in hkrati zagotovili, da bodo ribolovne možnosti, določene na pogajanjih, v skladu z dejanskimi potrebami flote. S tem se bomo izognili morebitnim skušnjavam, da bi plačevali za "papirnate ribe".
Četrtič, kar zadeva ribolovno floto, je pomembno, da se zagotovi, da pogajanja o tehničnih ukrepih za različne vrste ribištva potekajo hkrati s pogajanji o ribolovnih možnostih, s čimer bi se dokončno odpravilo nesmiselno plačevanje za vire, ki jih je tehnično nemogoče uloviti.
Nazadnje je treba nujno pojasniti uporabo določb protokola o spremljanju s strani Mavretanije, kar zadeva njeno izbiro drugih metod, razen sistema za spremljanje plovil (VMS), pa tudi njene različne standarde za zaplembo ladij. Pomembno je, da obe podpisnici spoštujeta dogovorjene pogoje za reševanje sporov v zvezi s takšnimi zaplembami, ki morajo biti ohranjeni v novem protokolu.
Gospa komisarka, zaradi vseh teh razlogov bomo od Komisije zahtevali, da kot pogajalka upošteva te in tudi druge pomisleke, ki bodo tvorili del skupne resolucije, ki bo potrjena na naslednjem plenarnem zasedanju in ki jo bo naša institucija natančno spremljala.
Maria Damanaki
članica Komisije. - Gospod predsednik, želim se zahvaliti gospe Fraga Estévez, predsednici Odbora za ribištvo, za to vprašanje za ustni odgovor in reči, da zelo pozdravljam vključenost Parlamenta v teh postopkih. Tudi sama na splošno delim njene pomisleke. Storili bomo, kar je v naši moči, da bi dosegli najboljše rezultate.
Dovolite mi, da vam povem nekaj besed o veljavnem sporazumu o ribištvu z Mavretanijo. Cilj tega sporazuma je poskrbeti za ohranjanje in trajnostno izkoriščanje ribiških staležev. Želimo tudi preprečiti in zatreti nezakoniti ribolov ter podpreti razvoj pristaniških infrastruktur in varstvo morskega okolja.
Ribolovne možnosti so se s tem sporazumom zmanjšale, takse, ki jo morajo lastniki ladij plačati za izdajo dovoljenj in za vsako ulovljeno tono, pa so se precej zvišale. Težave ostajajo, zato iščemo načine, kako bi se jih najbolje lotili. O tem se strinjam z gospo Fraga.
Sporazum z Mavretanijo je postal najpomembnejši v finančnem smislu - je naš najpomembnejši sporazum. Komisija zato preučuje možnost, da v nov protokol uvede močan element pogojenosti v zvezi s sektorsko podporo. To se bo med drugim zgodilo z ločitvijo plačila za pravice do dostopa in plačila za sektorsko podporo. To bomo ločili. Na ta način se bomo lahko učinkoviteje odzvali na probleme izvajanja sektorske podpore in obenem zagotovili plačilo za dostop, s tem pa ribolovne dejavnosti plovil EU, saj teh dejavnosti ne bi hoteli prekiniti.
Kar zadeva sektorsko podporo, je bila stopnja izvrševanja v letih 2008 in 2009 zelo visoka. Na drugi strani pa je bila raven uporabe sredstev sektorske politike s strani Mavretanije v letu 2010 zelo nizka - komaj 52-odstotna. Razlog za to je bila predvsem visoka raven ohranitve ustreznih sredstev za mavretansko Ministrstvo za Finance. Komisija je lani v dogovoru z Mavretanijo sprejela odločite, da plačila za sektorsko podporo razdeli v dve tranši. Komisija je ohranila tudi 9 milijonov EUR od skupaj 18 milijonov EUR - torej polovico -, dokler ni bila dosežena višja raven črpanja.
Poleg tega je bil za namen obravnave vseh teh pomanjkljivosti v obliki začasnega ukrepa sprejet nov mehanizem, skrbniški račun - CAS. CAS bo odprt v prvem polletju 2011. Vzpostavitev tega novega posebnega računa bo pomagala zagotoviti, da bodo zbrana sredstva namenjena neposredno sektorski podpori. To je tisto, kar si želimo.
Nov protokol bo po 1. avgustu 2012 upošteval prihodnjo reformo CAS. V tej zvezi pogajalski mandat prvič vključuje klavzulo o človekovih pravicah in demokratičnih načelih. Upamo, da bo Svet sprejel ta nov mandat naslednji teden. Kar zadeva boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in zakonsko neurejenemu ribištvu po začetku veljavnosti naše nove uredbe, je Komisija tesno sodelovala z mavretanskimi nadzornimi organi. Na podlagi navedene uredbe poskušamo zagotoviti ustrezne informacije o ukrepih na področju ohranjanja in upravljanja.
Naložbe v ribiški sektor EU se opravljajo v skladu z akcijskim načrtom Mavretanije. Cilj tega načrta je omogočiti lažje ustanavljanje evropskih zasebnih podjetij in skupnih podjetij mavretanskih in evropskih izvajalcev ter opredeliti najustreznejše oblike javno-zasebnega partnerstva.
Alain Cadec
Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, na podlagi člena 218(10) Lizbonske pogodbe mora Parlament zdaj dati svoje soglasje mednarodnim sporazumom, o katerih se pogaja Evropska komisija. Zato želim opozoriti na dejstvo, da je treba Parlament obveščati na vseh ravneh pogajanj o sporazumu.
Protokol k Sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju med EU in Mavretanijo bo obnovljen 31. decembra 2012. Finančni prispevek, ki ga Evropska unija daje v okviru tega sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju, je njen najvišji prispevek. Z ulovi, ki dosegajo 900.000 ton, ta sporazum predstavlja tudi največjo ribolovno možnost. Poleg sporazuma z Gvinejo-Bissau je ta edini, ki dovoljuje možnost ulova glavonožcev in rakov.
Še vedno pa v zvezi s tem sporazumom obstaja nekaj problemov. Nedavni obisk v Mavretaniji v okviru Odbora za ribištvo - kar ste omenili tudi vi, gospa komisarka - je moje stališče o tej zadevi samo potrdil. Prvič, gre za pomanjkanje infrastrukture, predvsem v Nouakchottu, kjer ni nobenega pristanišča, kar vpliva na razvoj lokalnega ribištva in, bolj na splošno, na vlaganja iz Evropske unije. Drugič, nekatera evropska plovila so mavretanski organi ustavili in pregledali brez vsakega utemeljenega razloga. Poleg tega mavretanski organi namesto satelitskega sistema za spremljanje plovil (VMS), ki je določen v sporazumu, uporabljajo druge metode, kar povzroča ovire pri delu lastnikom plovil. Lastniki tudi menijo, da so zasebne pristojbine previsoke glede na njihovo dejansko razpoložljivo možnost ulova. Pojasniti je treba tudi tehnične ukrepe, ki veljajo za lastnike evropskih plovil, saj so ti pogosto v slabšem položaju kot druge flote, ki lovijo v mavretanskih vodah.
Prav tako ne smemo podcenjevati niti kitajskega vpliva v mavretanskem ribiškem sektorju, ki se vrši prek skupnih dejavnosti pod krinko mavretanske zastave, in ki seveda škodi temu ribištvu, saj se pri njem ne izvaja nikakršen zdravstveni, gospodarski ali socialni nadzor, da ne omenjam dejstva, da to ribištvo izčrpava ribolovne vire, ki so na voljo v mavretanskih vodah. Moramo biti zmožni količinsko opredeliti te ribolovne dejavnosti in zagotoviti nadzor nad njimi, da bi prispevali k razvoju lokalnega ribištva in lastnikom evropskih plovil omogočili, da bodo svoje delo lažje opravljali. Mislim, da je to bistvenega pomena. Rad bi vas spomnil, da člani Odbora za ribištvo želijo čim prej prejeti celotno različico naknadne ocene sporazuma in biti prisotni na srečanjih skupnega odbora, da bi lahko spremljali izvajanje sporazuma.
Ponavljam, gospod predsednik, tukaj, v Strasbourgu, kamor ta parlament tudi sodi, nam je povsem dobro.
Kriton Arsenis
v imenu skupine S&D. - (EL) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, pobuda socialistov za predlog resolucije o Mavretaniji zapira vrzel. Z Lizbonsko vlogo ima Parlament jasno vlogo, vlogo soodločanja o evropskih vprašanjih; Parlament mora ratificirati sporazume in mednarodne sporazume o ribištvu. Vendar pa Parlament te vloge, ki mu je bila dodeljena, ne more izvajati, če ne bomo takoj dobili vseh informacij, če se ne bomo takoj v celoti vključili v pogajanja in če se ti sporazumi ne bodo posredovali Parlamentu še pred začetkom obdobja njihove veljavnosti.
Kljub prizadevanjem gospe komisarke, ki jih pozdravljamo, imamo tu na žalost velik problem. Parlament je pozvan, da ratificira sporazume, ki so začeli veljati pred enim letom, o napredku pogajanj ni prejel nikakršnih uradnih informacij in nedavno je naletel na težave pri dostopu do ocene učinka ter poročil o napredku in izvajanju v zvezi s prejšnjimi sporazumi.
Naše sporazume o ribištvu moramo v veliki meri spremeniti. Loviti moramo tam, kjer so staleži presežni, uporabljati moramo načelo previdnosti, sprejeti moramo praktične ukrepe za spopadanje z nezakonitim in zakonsko neurejenim ribolovom, sporazumi pa morajo v osnovi spodbujati rast v državah, ki sporazume podpišejo. Zlasti v Mavretaniji obstaja velik problem nezakonitega ribolova in nezakonite uporabe orodja. Vloga in posredovanje Parlamenta se bosta pravzaprav nanašala to, da bo Parlament na splošno podpiral boljše sporazume, ki se bodo morali pravilno izvajati, kar na primer velja za Mavretanijo.
Carl Haglund
v imenu skupine ALDE. - (SV) Gospod predsednik, želel bi se zahvaliti komisarki za njen uvod.
Sem eden od tistih, ki smo imeli privilegij, da smo lahko konec lanskega leta obiskali Mavretanijo, da bi ocenili delovanje veljavnega sporazuma. Povsem odkrito moram reči, da sta sporazum in njegovo izvajanje še vedno na zelo nezadovoljivi ravni.
Predvsem so naše ugotovitve v zvezi s tem, kamor odteka denar davkoplačevalcem, daleč od tega, da bi bile zadovoljive. Ne smemo pozabiti, da smo v ta sporazum vsako leto vložili približno 75 milijonov EUR, kar pomeni, da se ena četrtina državnega proračuna Mavretanije financira z našimi sredstvi za ribištvo Skupnosti. V tem smislu je to dokaj pomemben sporazum tako za nas kot za zadevno državo.
Prav tako ne smemo pozabiti, da je leta 2007 Evropska komisija sama predlagala, da bi bilo treba ta sporazum prekiniti, saj ni prinašal želene dodane vrednosti za Evropo, kot bi jo moral. Stvari so se očitno spremenile in zdi se, da je tak sporazum zdaj potreben. A če je tako, potem bi morali začeti razmišljati o tem, kako se ta denar uporablja in kakšno dodano vrednost dobivamo.
Ne smemo pozabiti, da en del tega sporazuma tudi določa, da je denar treba uporabiti za spodbujanje lokalnega ribištva. Reči moramo, da smo na našem obisku dobili občutek, da lokalni ribiči niso videli kaj dosti od približno 18 milijonov EUR, ki bi se morali vsako leto steči v lokalno ribištvo iz denarja, ki ga tam uporabljamo. Tudi v tem pogledu obnova sporazuma zahteva zelo natančno oceno, spremeniti pa je treba tudi besedilo sporazuma.
Na koncu, kot je bilo tu že omenjeno, smo v Evropske parlamentu tudi odgovorni za ta vprašanja, saj moramo vsem tem sporazumom dati svoje soglasje. S tem smo se kot oblikovalci odločitev obvezni seznaniti s temi vprašanji. Na podlagi informacij, ki jih imamo na voljo zdaj, se zdi, da je zelo težko pozitivno gledati na obnovo takšnega sporazuma. Zato moramo v zvezi s tem v sodelovanju s Komisijo in s pogledom, uprtim v prihodnost, storiti še veliko.
Isabella Lövin
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospod predsednik, najprej želim reči, da močno pozdravljam namere, ki jih je Komisija navedla v osnutku pogajalskih smernic.
Klavzula o posledicah v primerih kršenja človekovih pravic in demokratičnih načel: to je odlično.
Okrepitev dialoga o sektorski politiki, da bi se spodbudilo izvajanje odgovornega ribištva: tudi to je zelo potrebno. Žal smo v obstoječem sporazumu videli, da se to skoraj nikoli ne zgodi.
Potem imamo točke o tem, da se ladjam EU zagotovi dostop samo do presežka rib, ki ga lokalni ribiči ne uporabljajo. Ker vemo, da se glavonožce skrajno prekomerno izkorišča in da plovila EU z vlečnimi mrežami močno konkurirajo lokalnim plovilom z vlečnimi mrežami, pri tej točki pričakujem, da se bo ta oblika ribištva v prihodnjem sporazumu zmanjšala.
Kar zadeva upoštevanje najboljših razpoložljivih znanstvenih nasvetov o staležih rib, je Delovna skupina FAO za oceno staležev malih pelagičnih rib ob obali severozahodne Afrike ugotovila, da so bili šur, lokarda, velike sardele, sardine, sardoni in bonge bodisi v celoti ali prekomerno izkoriščeni. Kar zadeva pridnene ribe, se je biomasa na mavretanski celinski polici od leta 2007 zmanjšala za 75 %.
Na kratko: katere presežke rib Komisija pričakuje, da jih bo našla v Mavretaniji?
Pričakujem tudi, da bo EU še naprej nudila sektorsko podporo in partnerstvo Mavretaniji, tudi če se so se ribolovne možnosti zmanjšale v imenu večkratne povezanosti z razvojem. V teh vodah ne moremo preveč uloviti, samo plačati, pograbiti še zadnjo ribo in nato odpluti.
João Ferreira
Gospod predsednik, Evropska unija ima že več kot dve desetletji z Mavretanijo sklenjene sporazume o ribištvu. Ti sporazumi že 15 let vključujejo posebne cilje o sodelovanju v zvezi s trajnostnim razvojem ribiškega sektorja v Mavretaniji.
Vprašanje, ki ga je treba danes postaviti, je, kakšni so rezultati teh sporazumov v praksi? Ribiški sektor v Mavretaniji je še vedno na zelo nizki ravni razvoja. Posodobitev in razvoj malega tradicionalnega obalnega ribolova in sektorjev, povezanih z ribištvom; razvoj pristaniške infrastrukture in boljših pogojev za raztovarjanje ulova; razvoj projektov na področju ribogojstva in izboljšano spremljanje in nadzor na morju: vse to so bili cilji, pri katerih je bil v zadnjih dveh desetletjih dosežen le majhen napredek.
Vse ali skoraj vse je mogoče povzeti kot nakazovanje denarja v zameno za pravico do izkoriščanja virov te države, ki je tako prikrajšana za dodano vrednost, ki bi jo dobila, če bi te vire izkoriščala sama, ribe predelovala in jih prodajala že od samega začetka. Mavretanija s tem izgublja: izgublja v smislu ustvarjanja bogastva, delovnih mest, svojega razvoja, avtonomije, suverenosti in neodvisnosti.
Zlasti nerazumljivo je, da ob več kot 600 km dolgem obalnem območju srednjih in južnih regij države ni nobenih ustreznih objektov za raztovarjanje ulova: to pomeni, da se velik delež rib, ulovljenih v obalnih vodah Mavretanije, raztovarja v pristaniščih drugih držav. Priznati je treba neuspeh politike sodelovanja Evropske unije na tem področju. Če je to, kar želimo, pravo in koristno razvojno sodelovanje, potem si moramo prizadevati za temeljite spremembe in v razpravo vključiti mavretanske oblasti.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Gospod predsednik, sporazumi o ribištvu s tretjimi državami bi morali zagotoviti pravično ravnovesje gospodarskih interesov in spodbujanje trajnostnega ribištva. Da bi to dosegli, mora Evropska unija izvajati dobre ribolovne prakse, ki jih uporablja tudi v vodah zunaj svojih meja, s čimer prispeva k ravnovesju morskih ekosistemov na svetovni ravni.
V tem okviru je sporazum o ribištvu z Mavretanijo še posebno pomemben. Ustvarjanje delovnih mest, zmanjšanje ravni revščine in razvijanje struktur v podporo sektorju so pomembni cilji, za katere si je treba prizadevati. A najpomembnejši od vseh je spodbujanje trajnostnega ribištva z bojem proti nezakonitem, neprijavljenem in zakonsko neurejenem ribištvu, s čimer se trgu EU zagotavlja zaloga visoko kakovostnih rib.
Ni dovolj, da samo ribiške ladje EU sprejemajo okolju prijazne prakse in kodekse ravnanja, ki jih določa Organizacija Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo: ključnega pomena je, da enako ravnajo vsi tisti, ki sodelujejo na področju, ki ga zajema sporazum. Mavretanija mora zato nujno zahtevati, da tudi tretje države, s katerimi prav tako sklepa sporazume o partnerstvu, upoštevajo ista pravila, ki jih upoštevajo ladje, ki plujejo pod zastavo EU. Če se to ne bo zgodilo, se bodo lastniki naših ladij znašli v nepoštenem, slabšem konkurenčnem položaju, cilji ohranjanja in trajnostnega upravljanja ribolovnih virov pa bodo resno ogroženi.
Guido Milana
(IT) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, mislim, da imamo dva problema, enega v zvezi z metodo in drugega v zvezi s pozitivnimi stranmi te zadeve.
Problem z metodo je v tem, da uporabljamo trik, za kar se zahvaljujemo gospe Fraga, in sicer vprašanje za ustni odgovor, da bi govorili o nečem, kar bi dejansko po Lizbonski pogodbi morala biti parlamentarna pravica. Mislim, da se mora ta praksa odnehati; ne moremo se zatekati k strategiji, da bi izvedli redni zakonodajni postopek. Do soodločanja pride, ko se ta proces med svojim razvojem tudi krepi. Danes imamo to razpravo, ta razprava se bo končala, sporazum bo šel naprej, mi pa bomo na koncu rekli da ali ne. Ta metoda se mora spremeniti.
Kar zadeva pozitivne strani, pa bi zato, ker se strinjam z mnogimi stvarmi, ki so jih rekli drugi poslanci, rad samo poudaril pomen merjenja učinkov sporazumov o ribištvu, da bi se zagotovilo, da to ne bodo samo trgovinski sporazumi, ki nam omogočajo, da v Mavretaniji kupimo kilo glavonožcev za 1 EUR.
Sporazumi morajo meriti trajnost, predvsem pa vpliv na gospodarstvo te države, v podatkih o zaposlovanju morajo upoštevati kvantitativne spremembe, upoštevati morajo raven inovacij v malem ribištvu in uporabo teh virov. Ne gre samo in zgolj za trgovinski sporazum, temveč za ribiški z vsemi njegovimi posledicami.
Josefa Andrés Barea
(ES) Gospod predsednik, sporazum z Mavretanijo se bo iztekel čez eno leto in že zdaj se pripravljamo na novega. Mislim, da je sporazum z Mavretanijo dober instrument. Gre za instrument razvoja za samo državo in njene politike o ribiškem sektorju. Ne pozabimo, da ribolov predstavlja 29 % bruto domačega proizvoda (BDP) države in da gre za edino gonilo razvoja.
Sporazum krepi dvostransko sodelovanje med Evropsko unijo in Mavretanijo in mora zagotoviti trajnostni ribolov. Postavljeno je bilo vprašanje o nezakonitem ribištvu, nedvomno pa bo treba okrepiti vlogo znanstvenega odbora, da bi lahko zagotovil nove načine za ugotavljanje razpoložljivosti staležev rib. Ribolov mora biti kljub temu trajnosten. Drug vidik, ki ga je treba zagotoviti, je varnost plovil.
Gospa komisarka Damanaki je omenila tudi nezmogljivost mavretanske vlade, ki bo morala razviti svojo upravno strukturo, da bi lahko črpala sredstva, ki jih zagotavlja EU; tudi to bo prispevek.
Te sporazume bo očitno treba uporabiti, da bi se na mavretansko vlado vplivalo, da vključi klavzule o človekovih pravicah in pomaga pri demokratizaciji države. Mednarodni sporazumi o ribištvu so tudi instrument; so sredstvo demokratizacije in razvoja zadevnih držav.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Gospod predsednik, gospa komisarka, zelo dobra novica je, da je Komisija zahtevala mandat za začetek pogajanj o obnovi Protokola k Sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju med Evropsko unijo in Mavretanijo, ki bo 31. julija 2012 nadomestil veljavni protokol.
Ta pogajanja je treba izvajati v pravem duhu sodelovanja med institucijami glede na nova pooblastila, ki jih Lizbonska pogodba podeljuje Evropskemu parlamentu.
Nov protokol, ki temelji na stanju virov, mora zagotoviti dolgoročno trajnost flote EU, ki pluje v vodah Mavretanije. Zagotoviti mora, da bo EU pravično prispevala k trajnemu razvoju mavretanskega ribolovnega sektorja - kar pomeni, da bo presegla zgolj finančno področje -, poleg tega pa mora tudi uspešno uveljavljati mednarodno pravo in spoštovanje človekovih pravic.
Prispevki EU danes znašajo eno tretjino nacionalnega proračuna Mavretanije. Zato je izredno pomembno, da se sporazum pravilno uporablja, da bo spodbujal odgovoren ribolov, ki bo koristil prebivalstvu, ki je od njega odvisno, in da bo pomagal v boju proti nezakonitemu ribolovu z nadaljnjo uporabo veljavnih sistemov nadzora in spremljanja.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Gospod predsednik, gospa komisarka, flota EU je obdržala zgodovinsko prisotnost v vodah Mavretanije, zaradi česa so se med Evropsko unijo in Zahodno Afriko že oblikovali dolgotrajni gospodarski odnosi. Med drugim ti odnosi prispevajo k ohranjanju trajnih delovnih mest v Evropi in regiji. Vzpostavitev takšnih odnosov zahodnoafriško regijo v veliki meri približuje standardom EU, tudi v zvezi z upravljanjem morskih virov.
Sporazumi o ribištvu s tretjimi državami, predvsem v pelagičnem segmentu flote EU, so strateškega pomena, in sicer ne samo zaradi ohranjanja same flote. Predstavljajo vir surovin za živilsko-predelovalno industrijo, kakor tudi hrano za države v razvoju, zlasti zahodnoafriške države. Ti sporazumi bodo nedvomno prinesli koristi obema podpisnicama, njihovo ohranjanje pa mora biti v interesu Evropske unije. Njihovo nadaljnje izvajanje, resda ob upoštevanju in spoštovanju tehničnih določb protokolov in preglednosti postopkov, je temeljnega pomena za Evropsko unijo, Mavretanijo in celotno regijo.
Andreas Mölzer
(DE) Gospod predsednik, eden od razlogov, zakaj je obnova Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju še posebno pomembna, je, da bo ta sporazum imel učinek v zelo občutljivem območju - v Severni Afriki -, ki je zdaj ponovno v središču svetovne politike. Vemo, da namen sporazumov o ribištvu ni samo ta, da zagotavljajo gospodarske koristi za zadevne strani, temveč morajo temeljiti tudi na ekoloških načelih. Ko ribištvo predstavlja eno tretjino proračuna, kar velja za Mavretanijo, potem je njegov gospodarski pomen za državo popolnoma jasen. Na drugi strani pa je flota EU tudi pomemben element evropskega gospodarstva.
Ekološka načela predstavljajo eno stran kovanca, na drugi strani pa je to, da je treba takšne sporazume seveda uporabljati tudi za krepitev demokracije in človekovih pravic v državi, ki bi se v določenih okoliščinah prav tako lahko znašla pred enakimi problemi kot druge severnoafriške države. Zato moramo temu nameniti posebno pozornost.
Maria Damanaki
članica Komisije. - Gospod predsednik, rada bi se zahvalila vsem za njihove prispevke. Naj še enkrat zelo jasno ponovim, da močno pozdravljam vključenost Parlamenta v pogajanja o tem in drugih sporazumih.
Želim vas tudi spomniti, da imamo nov okvirni sporazum med Komisijo in Parlamentom o podrobnostih te vključenosti. Tega moramo spoštovati. Poleg tega okvirnega sporazuma sem tu tudi jaz, da vam, kolikor lahko, omogočim lažje vključevanje in zagotovim informacije. Če lahko stvari delamo bolje, sem pripravljena na sodelovanje. Kot ste že omenili, gre tu za postopek in metodo.
Kar zadeva vsebino, se moramo tega vprašanja lotiti zelo previdno in na uravnotežen način, in sicer zaradi velikega pomena te države in dogodkov, ki smo jim danes priča v tem območju. Potrebujemo ravnovesje med spoštovanjem do presežkov in virov v tamkajšnjih vodah, pa tudi med tem in interesi naših plovil. Plovilom EU želimo omogočiti, da lahko plujejo tja, in jim zagotoviti enake konkurenčne pogoje, saj naša plovila v teh vodah niso edina. V regijo posegajo mnoge druge države, zato moramo poskrbeti, da bomo plovilom EU zagotovili enake konkurenčne pogoje.
Ohranjati pa moramo še eno ravnovesje; biti moramo namreč zelo previdni, ko porabljamo denar naših davkoplačevalcev. Zavedam se, da moramo storiti več, da bi zagotovili, da bo ta denar šel v roke pravih upravičencev. Tudi oni imajo velik vpliv. Zaslužijo si vse postopke in vse izboljšave, ki jih ta država potrebuje.
Tako torej rešujemo to zelo občutljivo vprašanje. Strinjam se tudi, da potrebujemo več znanstvenih - in več oprijemljivih - nasvetov ter več oprijemljivih podatkov, da bi lahko ocenili naš položaj v tej regiji. Naslednji teden gremo v Svet in poskusili bomo dobiti prvi mandat za ta pogajanja. Potem bomo Odbor za ribištvo v Parlamentu na trdni in trajni podlagi obveščali o pogajanjih.
Na koncu želim reči, da bo ta sporazum, če upoštevate, da bo novi protokol vključeval klavzulo o človekoljubnosti in klavzulo o človekovih pravicah, zmagovalen tako za nas kot za Mavretanijo.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo na naslednjem delnem zasedanju.
