Potek dialogov in posvetovanj o človekovih pravicah s tretjimi državami (razprava)
Predsednica
Naslednja točka je poročilo gospe Valenciano Martínez-Orozco v imenu odbora za zunanje zadeve o poteku dialogov in posvetovanj o človekovih pravicah s tretjimi državami.
Elena Valenciano Martínez-Orozco  
poročevalka. - (ES) Gospa predsednica, nastanek Evropske unije so navdihnile neodtujljive vrednote. Enako kot pozorno spremljamo naše države članice za zagotovitev, da ne kršijo pravice do svobode, življenja ali demokracije, moramo prek dialoga odločilno vplivati na tiste države, s katerimi imamo politične, trgovinske, gospodarske ali partnerske odnose, da bodo tudi te države spoštovale človekove pravice.
Zaradi zapletenosti in obsega zunanjih odnosov EU bi lahko dialog in posvetovanja o človekovih pravicah s tretjimi državami ostali neopaženi ali v ozadju. Če bi do tega prišlo in bi to dovolili, bi bila to zelo resna napaka.
To poročilo obravnava vidike, ki so nujni za izboljšanje naloge, ki je obveznost EU na podlagi člena 11 Pogodbe EU in spada na področje politične etike. Človekove pravice morajo biti simbol zunanje politike EU in EU mora uporabiti svoj vpliv za izboljšanje življenjskih razmer ljudi v državah, s katerimi vzdržuje odnose. To je eden od ključnih političnih elementov v tem poročilu.
Ko se pogajamo o gospodarskih ali trgovinskih sporazumih z državo, v kateri se kršijo temeljne pravice, ne moremo razpravljati o številkah, sporazumih in pogodbah ter hkrati nečastno prezreti razmere, ki jih trpijo državljani te države.
Če človekovih pravic ne vključimo v pogajanja, bo to pomenilo veliko brezobzirnost. Prav tako moramo natančno preučiti vlogo, ki jo imajo civilna družba in zagovorniki človekovih pravic, ki so pomembni glasniki, bistveni za napredek v vseh zatiranih družbah.
Poročilo, o katerem razpravljamo danes, ocenjuje enega od glavnih instrumentov Evropske unije za doseganje ciljev, ki sem jih navedla, in jasno opredelitev vloge, ki jo želimo imeti v svetovnem redu. Le prek spoštovanja in vzajemnosti lahko napredujemo pri pospeševanju človekovih pravic.
Nikakor ni mogoče delovati prek vsiljevanja in paternalizma. Nismo pristojni za pridiganje, imamo pa obveznost za ohranjanje doslednosti v naših zunanjih odnosih in spodbujanje odnosov z državami, ki dosegajo napredek, pri čemer se moramo izogibati neravnovesjem in poljubnemu obravnavanju, ki zmanjšujeta našo verodostojnost.
Poročilo, ki ga predstavljam v Parlamentu, poziva k delovanju na treh ravneh; zahteva večjo doslednost pri vodenju dialogov in pogajanj, kar bo zahtevalo boljše usklajevanje med Svetom, ki na tej razpravi žal ni prisoten, Komisijo in Parlamentom na podlagi mehanizma za lažjo komunikacijo in preprečevanje protislovij med različnimi institucijami Skupnosti. Dejansko gre za to, da imamo enotno stališče.
Gre tudi za preglednost pri vodenju dialogov in posvetovanj, ki mora biti na področju človekovih pravic načelo in ne izjema. Prilagodljivost in pragmatizem, ki se zahtevata za doseganje posebnih rezultatov, ne smeta zakriti stanja v zvezi z dnevnim redom, cilji ali rezultatom dialoga.
Gospe in gospodje, pozivamo k večji vlogi Evropskega parlamenta, saj pri upravljanju tega instrumenta dejansko manjka prav to, ne da bi za to obstajala kakršna koli pravna utemeljitev.
Evropski parlament je pripravljen odgovorno delovati na področju svojih zunanjih pristojnosti. Parlament se je uveljavil kot ključna evropska institucija na področju človekovih pravic, ki so postale njegova središčna točka, in namerava uporabiti vse razpoložljive metode za izvajanje svoje naloge političnega poroka za zunanje delovanje Unije.
Evropski parlament od Komisije in Sveta zahteva, da prisluhneta priporočilom iz tega poročila, ki uživajo široko podporo vseh političnih skupin v tem parlamentu, in jih uresničita.
Gospe in gospodje, stališče Parlamenta mora biti jasno izraženo. Zavedamo se, da bodo naše želje zahtevale veliko prizadevanja, zato razmišljamo o potrebi po razširitvi sredstev, dodeljenih službam za človekove pravice v Komisiji in Svetu, čeprav Svet v tej razpravi ni prisoten.
Vseeno je to minimalna zahteva za Evropsko unijo, ki pred celotnim svetom zatrjuje, da so človekove pravice neodtujljiva evropska pravica. Če želimo doseči verodostojnost, si moramo skupaj prizadevati za ta cilj.
Joe Borg
komisar. - Gospa predsednica, poročilo, ki ga je pripravila poročevalka, gospa Valenciano Martínez-Orozco, in resolucija, predložena Parlamentu, obravnavata zelo pomemben, vendar hkrati vedno bolj zapleten instrument zunanje politike Evropske unije o človekovih pravicah.
Komisarka Ferrero-Waldner (ki obžaluje, da se danes ni mogla udeležiti te razprave) je skladno s tem dala navodila svojim službam, da zagotovijo vso podporo poročevalki pri njeni težki nalogi spremljanja poteka dialogov in posvetovanj o človekovih pravicah s tretjimi državami.
Poročilo pomeni dodaten prispevek k izjemnemu delu Parlamenta pri ocenjevanju mehanizmov EU na področju človekovih pravic, ki vključuje redna letna poročila, poročilo gospoda Agnoletta glede klavzul o človekovih pravicah, študijo Evropskega meduniverzitetnega centra o vplivu dejavnosti Parlamenta na področju človekovih pravic in študijo v zvezi s smernicami o mučenju. Poročilo prav tako koristno dopolnjuje redno preverjanje dialogov in posvetovanj Sveta in Komisije o človekovih pravicah.
Komisija čestita poročevalki in Parlamentu za poročilo ter podrobno analizo in priporočila v zvezi z dialogi in posvetovanji Evropske unije o človekovih pravicah.
Komisija meni, da med vsemi instrumenti za človekove pravice, ki so na voljo, dialogi verjetno zagotavljajo najboljšo možnost za zagotovitev pozitivnih in dolgoročnih rezultatov pri razvoju spoštovanja človekovih pravic po vsem svetu, če smo le pripravljeni vanje vložiti dovolj časa in energije.
Prepričani smo, da lahko Evropska unija uspešno izboljša razmere na področju človekovih pravic v tretjih državah le s potrpežljivim povezovanjem in prepričevanjem, ne le v dvostranskih odnosih, ampak tudi v okviru večstranskih organov, kot dokazuje razvoj dogodkov v Svetu za človekove pravice.
Zaradi različnih in številnih dialogov ter posvetovanj Evropske unije o človekovih pravicah s tretjimi državami, katerih število poleg tega vedno bolj narašča, je kakršna koli splošna ocena zelo težko izvedljiva.
Strukturirani dialogi, kot je dialog s Kitajsko, dialogi, ki temeljijo na sporazumih, kot na primer dialogi s številnimi sosednjimi državami, posvetovanja s podobno mislečimi partnerji, kot sta ZDA in Kanada, ali lokalni dialogi trojke z več državami se med seboj razlikujejo z različnih vidikov, na primer glede pogostosti, politične ravni, vrste sogovornikov, poglobljenosti razprav ali dejstva, da so nekateri povezani z dogodki civilne družbe, drugi pa ne.
Komisija meni, da je takšna raznolikost dokaz dinamike in možnosti instrumenta za dialog ter prednost, ki jo je treba ohraniti in nikakor ne pomeni pomanjkljivosti tega instrumenta. V smernicah EU glede dialoga o človekovih pravicah in sporazumu iz Cotonouja (AKP-EU) je poudarjeno, kako pomembna je prilagodljivost, da se upoštevajo različne razmere v državah, njihov postopni razvoj ter dinamičen odnos med katero koli tretjo državo in Evropsko unijo.
Zato ni priporočljivo, da se ob upoštevanju skupnih temeljev in ciljev dialoga strogo uskladijo vse njegove podrobnosti. Da se zagotovi učinkovitost tega instrumenta, mora biti oblikovan po meri in biti sposoben prilagajanja spremenljivim okoliščinam.
Poleg tega je treba upoštevati, da so različni dialogi in posvetovanja na različnih stopnjah razvoja. Pri dialogu s Kitajsko ali posvetovanjih s podobno mislečimi državami so se v večletnem obdobju razvile bolj ali manj usklajene podrobnosti, kar omogoča precej intenzivne in poglobljene razprave.
V drugih primerih, kot so dialogi s sosednjimi državami, se ta instrument še vedno izboljšuje, dialogi pa so v fazi vzpostavljanja potrebnega zaupanja, da se omogočijo resnično pomembne izmenjave.
Zato smo prepričani, da bodo tudi v teh primerih vprašanja, kot je zaželeno sodelovanje strokovnjakov iz resornih ministrstev, sodelovanje civilne družbe ali obravnava posameznih primerov, sčasoma postala izvedljiva, potem ko bo vzpostavljena trdna podlaga za izvajanje.
Na koncu vam lahko zagotovim, da bomo priporočila za Komisijo natančno preučili, hkrati pa lahko računate na našo zavezanost izboljšanju obveščanja Parlamenta, da se bo omogočila večja preglednost dialogov in posvetovanj o človekovih pravicah.
Feleknas Uca  
pripravljavka mnenja za odbor za pravice žensk in enakost spolov. - (DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, na začetku se iskreno zahvaljujem poročevalki za njeno poročilo. Veseli me, da je v celoti upoštevala moje priporočilo iz mnenja v imenu odbora za pravice žensk in enakost spolov. Posebno pozornost je treba nameniti vlogi žensk v dialogu o človekovih pravicah s tretjimi državami, kar zadeva njihovo zdravje in varnost. Človekove pravice vključujejo pravico žensk, da se odločajo o svojem življenju in reprodukciji brez diskriminacije, prisile in nasilja. Žal dialogi o človekovih pravicah tega še ne upoštevajo ustrezno.
Roberta Alma Anastase
v imenu skupine PPE-DE. - (RO) Gospa predsednica, v imenu Evropske ljudske stranke pozdravljam oblikovanje tega poročila, ki je zelo pomembno za prihodnost dialoga in posvetovanj EU s tretjimi državami ter za vlogo Evropskega parlamenta.
Evropska unija je predvsem unija demokratičnih vrednot, ki spodbujajo mir, strpnost in spoštovanje človekovih pravic. Zato je bistveno, da se vsak dialog, ki se začne in izvaja s tretjimi državami, osredotoči na potrebo po zagotovitvi in zaščiti temeljnih svoboščin in človekovih pravic v Evropi in po vsem svetu.
To poročilo predlaga rešitev za izboljšanje poteka dialoga in posvetovanj EU s tretjimi državami na področju človekovih pravic. Zato se osredotoča na tri koncepte za izboljšanje učinkovitosti: skladnost dialoga in posvetovanj, preglednost in prepoznavnost.
Pomembna je tudi dejavnejša udeležba Evropskega parlamenta v tem procesu. Mislim, da je sodelovanje Evropskega parlamenta v tem dialogu njegova zakonita pravica, da izvaja demokratični nadzor, ki so mu ga dodelili evropski državljani.
Poročevalki se zahvaljujem za naklonjenost pri analizi dialoga s sosednjimi državami na vzhodu EU, ki je vključena v poročilo. Glavna prednostna naloga zunanje politike Evropske unije je vzpostavitev pravega demokratičnega območja na naši vzhodni meji, pri čemer je treba dialog o človekovih pravicah obravnavati kot zelo pomemben instrument. Oblikovanje skupnih podkomisij za človekove pravice bi bil pomemben korak tudi za sosednje države, v katerih prihaja do stalnega slabšanja razmer na področju človekovih pravic.
Osredotočiti se želim na eno vprašanje, čeprav ni del sosedske politike. Tudi Rusija je eden od vzhodnih partnerjev, ki bi morali končno sprejeti, da lahko neposredni dialog na področju človekovih pravic povzroči le boljše življenje njenih državljanov.
Na koncu pa moram omeniti še ustrezno vključitev pravic žensk v to poročilo.
Véronique De Keyser
v imenu skupine PSE. - (FR) Gospa predsednica, poročilo gospe Valenciano zadeva bistven vidik evropskih vrednot: dialog o človekovih pravicah. Ta dialog, naveden v različnih sporazumih z več državami in v različnih instrumentih, je na nek način znak tako imenovane mehke moči, ki jo predstavlja Evropa.
To poročilo je bilo sprejeto s širokim soglasjem. Danes je edine preostale predloge sprememb predložila skrajno desničarska skupina Identiteta, tradicija in suverenost. Presenetljivo je, da so vse te predloge sprememb podpisali moji rojaki, člani stranke Vlaams Belang. Kaj ta skupina, ki je pred kratkim zbudila precej pozornosti v Bruslju s svojim zagovarjanjem demonstracij proti islamu, ki so jih oblasti prepovedale, pravzaprav želi? To je zelo zanimivo.
Prvič, človekove pravice želijo omejiti na državljanske in politične pravice ter iz besedila odstraniti socialne, okoljske, ekonomske in kulturne pravice. Medtem ko se sklicujejo na mednarodni pakt Združenih narodov o državljanskih in političnih pravicah, zanemarjajo dejstvo, da je hkrati generalna skupščina ZN glasovala tudi o mednarodnem paktu o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah, na kar hitro pozabijo.
Drugič, predlagajo povezovanje pohabljanja spolnih organov, prezgodnjih porok in trgovine z ljudmi z verskimi praksami, nedvomno islamskimi, kar je nesprejemljivo. Ne, te prakse so obžalovanja vredne; lahko so kulturne, morda plemenske, vendar so kaznive in na noben način niso verske.
In tretjič, skupina ITS napada Turčijo v smislu kritike stranke gospodov Erdogana in Güla, ki nima nobene osnove.
Na koncu želim poudariti, da je poročilo gospe Valenciano spoštovanja vredno - odprto, vendar hkrati zelo odločno. Kljub temu nikakor ni popolno. Samo poglejte odstavek 22, ki navaja, da mora dialog o človekovih pravicah vedno temeljiti na diplomatskem pritisku na vseh ravneh - in govorim Svetu. Obžalovanja vredno je, da ga nekatere ekstremistične skupine uporabljajo kot mesto za izražanje svoje nestrpnosti in sovraštva.
Anders Samuelsen
v imenu skupine ALDE. - (DA) Gospa predsednica, gospe in gospodje, najprej naj pohvalim gospo Valenciano za njeno ustrezno uravnoteženo poročilo in ljubeznivost, ker je vanj vključila veliko predlogov sprememb, ki jih je predložil naš odbor. Rezultat je jasno in natančno poročilo, ki vključuje več dobrih priporočil za krepitev dialogov EU o človekovih pravicah s tretjimi državami ter spodbujanje človekovih pravic in demokracije.
Pri spodbujanju človekovih pravic mora EU okrepiti svojo proaktivno vlogo, zato me veseli, da je Svet sprejel pobudo za vključitev človekovih pravic v politiko EU. Ustrezno je, da Evropski parlament zagovarja sistematično vključitev vprašanja človekovih pravic na dnevni red političnih dialogov in zunanje politike EU. Le prek sistematizacije dialogov se lahko izboljša uporaba meril uspešnosti in doseže usklajenost prizadevanj za spodbujanje človekovih pravic. Vendar EU ne sme določiti tako strogih zahtev, da bi se v dialogu zaradi zahtev po poročanju glede na kazalnike zanemarili njegovi prvotni cilji. Dialog je treba uporabiti za doseganje privlačnega in zaupanje vzbujajočega političnega prostora, ki poleg ugotavljanja kršitev sledi tudi napredku na področju človekovih pravic.
Priznati moramo, da se dialogi o človekovih pravicah srečujejo s pomembnimi izzivi. Razmere na področju človekovih pravic so v več državah zelo zaskrbljujoče. Za odnose EU s pomembnimi trgovinskimi partnerji je bistveno, da namenimo večjo pozornost povezavi med trgovinskimi odnosi in reformami na področju človekovih pravic. Trgovinske sporazume s tretjimi državami je treba obravnavati kot orodje, katerega posledice niso le gospodarske. Že od samega začetka je treba vključiti okoljska vprašanja in vprašanja človekovih pravic ter jih obravnavati enako kot gospodarska vprašanja. Dialog s tretjimi državami mora prispevati k okrepitvi demokratičnih, socialnih, političnih in okoljskih pravic, zato je treba jasno navesti tudi, da morajo trgovinski sporazumi vključevati natančen mehanizem, ki določa, kako in kdaj je mogoče prekiniti sporazum, če eden od trgovinskih partnerjev ne spoštuje klavzul v zvezi s človekovimi pravicami ali demokracijo. Vseeno ni dvoma, da se največji napredek lahko doseže, če se tretje države spodbuja k izpolnjevanju političnih in gospodarskih zahtev, ki so del sporazumov. V dvostranskih dialogih moramo ustvariti ravnovesje, ko lahko še vedno izvajamo pritisk, hkrati pa sta njegova podlaga vzajemnost in resnični dialog.
Hélène Flautre
v imenu skupine Verts/ALE Group. - (FR) Gospa predsednica, mislim, da je gospa Valenciano v svojem odličnem poročilu zelo jasno dokazala, da imamo zelo veliko konkretnih predlogov, ki bodo za portugalsko predsedstvo zelo koristni, saj je kot svoj cilj navedlo doseganje oprijemljivih rezultatov na področju človekovih pravic in demokracije. Skupaj s Komisijo in Svetom že več časa zahtevamo večjo skladnost, preglednost in rezultate v naših razpravah s tretjimi državami. Vse, kar še moramo storiti, pa je uresničevanje teh besed.
Prepričana sem, da tudi sami veste, da je za večjo učinkovitost dialogov o človekovih pravicah kljub njihovi raznolikosti potrebna le organizacija. To najprej pomeni določitev jasnih in javnih ciljev, pripisanih vsakemu dialogu, da se doseže skladna skupna strategija, prilagojena na najvišji ravni.
Drugič, to pomeni tudi določitev kazalnikov za zagotovitev ustreznega ocenjevanja rezultatov, doseženih z dialogom, in obveščanja poslancev EP o teh rezultatih, da lahko na primer delegacija med obiskom v državi preveri dosežen napredek in o njem razpravlja s civilno družbo in aktivisti na področju človekovih pravic, da bi lahko bolj ustrezno zaslišala svoje partnerje glede obveznosti, sprejetih v okviru dialoga. V zvezi s tem še vedno pričakujemo informacije o kazalnikih, ki jih je treba uporabiti za oceno dialoga, ki se je pred kratkim začel z Uzbekistanom.
Tretjič, gre tudi za zagotavljanje, da se človekove pravice upoštevajo pri vseh zunanjih politikah EU, vključno s trgovinsko in migracijsko politiko ter bojem proti terorizmu. Tu gre za našo verodostojnost v zvezi s človekovimi pravicami. Na primer, ali lahko kdo pojasni, kako lahko zdaj razpravljamo o izvajanju smernic proti mučenju z Jordanijo v pododboru za človekove pravice, ki je prvi pododbor, ustanovljen v okviru sosedske politike in prikazan kot vzgled, ko vemo, da so evropske države članice prikrile dejstvo, da je ameriška obveščevalna agencija CIA naročala mučenje? Kako lahko v tem pododboru razpravljamo o mučenju in boju proti njemu?
Naša glavna naloga v vlogi poslancev EP je ocenjevanje ustreznosti ukrepov EU in v zvezi s tem se lahko zanesete na delegacije, odbore in celoten Parlament, ki si bodo še naprej neprekinjeno prizadevali za njihovo izvajanje ne glede na to, ali to pomeni začetek, preusmeritev ali po potrebi prekinitev dialoga.
Luisa Morgantini
v imenu skupine GUE/NGL. - (IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, gospe Valenciano se najlepše zahvaljujem, saj njeno pomembno poročilo med drugim izpostavlja ukrepe, ki jih mora Evropska unija še sprejeti v okviru posvetovanj o človekovih pravicah, in torej dejstvo, da je to za vse nas še nedokončan proces.
Mislim, da je njena zahteva za večjo usklajenost in preglednost ter večje vključevanje civilne družbe v zunanjo politiko bistvena. Zlasti pomembno je potrditi zaključek in ne začetek politike, ki pogosto temelji na dvojnih merilih. Gospa Flautre je na primer navedla vprašanje mučenja.
Zelo pomembno se mi zdi tudi načrtovanje večje usklajenosti med različnimi organi in ustanavljanje pododborov, zlasti pa okrepitev sodelovanja z nacionalnimi parlamenti in delegacijami Evropske komisije po svetu.
Vseeno mislim, da je v zvezi z vprašanjem dvojnih meril pomembno dejstvo, da tudi mi kot Evropska unija ne izvajamo podpisanih sporazumov. Govorim na primer o členu 2 pridružitvenih sporazumov. Vseeno pa se strinjam s pripombo gospe De Keyser glede vloženih predlogov sprememb. Gospe Valenciano se zahvaljujemo, da je sprejela več naših predlogov sprememb. Vloženi predlogi sprememb so negativni, razen predloga spremembe, ki ga ni vložila nobena skupina, ampak gospa Flautre, in zadeva boljše spremljanje ter večjo prisotnost in usklajenost po volitvah.
Kot je navedla gospa Valenciano, mislim tudi, da morata Komisija in Svet okrepiti udeležbo Parlamenta v procesu političnega dialoga, upoštevati naše stališče in nam zagotoviti več bolj usklajenih informacij med pogajanji s tretjimi državami in po njih, kot določata člena 21 in 24 Pogodbe.
Prepričana sem tudi, da mora odgovor na to vprašanje poleg napovedi ukrepov na splošno vključevati tudi naložbe v osebje, kar je izjemno pomembno. Z žalostjo se spominjam na primer vprašanja, ki ga je pred kratkim zastavil Evropski parlament; konferenca predsednikov je zavrnila zahtevo za odbor za človekove pravice, ki bi imel polne pristojnosti. Mislim, da je bila to napaka, ker bi to lahko pomenilo odlično priložnost za ponazoritev moči in vpliva poenotenja.
Bastiaan Belder
v imenu skupine IND/DEM. - (NL) Gospa predsednica, poročevalka je pripravila pomembno poročilo. Spodbujanje človekovih pravic v državah, s katerimi sodeluje EU, je naloga, ki jo mora Unija opravljati odgovorno. V zvezi s tem so dejansko zelo pomembni strukturirani dialogi o človekovih pravicah. Prav zaradi tega in v zvezi s tem poročilom moram žal izpostaviti, da maja lani ni potekal strokovni seminar s Kitajsko.
Vendar ohranjanje dobrih kitajsko-evropskih odnosov zahteva zavezanost na obeh straneh. Zaradi zaskrbljujočih poročil organizacij, kot so Amnesty International, Psy, Human Rights in China in Compass Direct, o tej zavezanosti dvomim. "Nasprotnike režima", vključno z verskimi manjšinami in novinarji, se zaradi političnih razlogov zapira v psihiatrične institucije. Na Kitajskem se dejansko uporablja razvpiti sistem psihiatričnih bolnišnic Ankang, zlasti pred olimpijskimi igrami. To je obžalovanja vredno.
Zato Svet in Komisijo pozivam, da natančno spremljata razmere na področju človekovih pravic na Kitajskem. Ohranjanje uravnoteženih odnosov s strateškim partnerjem, kot je Ljudska republika Kitajska, je pomembno, vendar ne za vsako ceno, tako da se praksa pridruži teoriji v zvezi z naslednjim odstavkom iz poročila: "ker so dialogi o človekovih pravicah [...] bistven del splošne strategije Evropske unije, katere cilj je spodbujanje trajnostnega razvoja, miru in stabilnosti."
Irena Belohorská
(SK) Na začetku se želim tudi sama zahvaliti kolegici poslanki gospe Valenciano za njeno delo v zvezi z vprašanjem, ki je najpomembnejše orodje za človekove pravice in kot tako zelo občutljivo; žal se mu pogosto ne namenja zaslužene pozornosti. Zato se strinjam s stališčem iz tega poročila, da je treba več pozornosti nameniti reformam partnerskih držav na področju človekovih pravic in demokracije. Mislim, da si bo morala Evropska unija na vse načine prizadevati za razvoj učinkovitejšega in soglasnega odziva na področju mednarodnega sodelovanja in dialoga s tretjimi državami.
Veseli me, da poročilo zagovarja in sprejema sistematično vključevanje zaščite pravic žensk in otrok v vse dialoge in posvetovanja o človekovih pravicah med Evropsko unijo in tretjimi državami. Kot poročevalka za pododbor za človekove pravice pripravljam strategijo v zvezi s pravicami otrok. V svojem poročilu poudarjam, da se morajo posamezne določbe o otrocih v oboroženih spopadih medsebojno dopolnjevati in da je treba upoštevati pariške zaveze za zaščito otrok pred nezakonitim zaposlovanjem ali izkoriščanjem s strani oboroženih sil ali skupin.
Poudariti želim, da je treba okrepiti nadzor nad pomočjo, ki jo zagotavlja Evropska unija, na primer kot del humanitarne pomoči, da se prepreči možnost zlorabe sredstev, ki jih Evropska unija zagotovi za izobraževanje ali zdravstveno oskrbo za otroke, za nakup lahkega orožja malega kalibra, ki ga lahko uporabljajo tudi otroci. Dialog se ne sme omejiti le na vprašanja demokracije ali zaščite državljanskih in političnih pravic; vključevati mora tudi vprašanja, ki neposredno zadevajo Evropsko unijo, na primer okoljska vprašanja ali vprašanja varovanja zdravja. Pomembno je določiti jasna merila za začetek, začasno prekinitev ali zaključek političnega dialoga in opredeliti cilje, ki jih želimo doseči.
Za doseganje naših ciljev se moramo vključiti v dialog, ne le enostransko ukazovati tretjim državam; prizadevati si moramo za konstruktivno sodelovanje ter sodelovati z lokalnimi organizacijami za človekove pravice in nevladnimi organizacijami, ki delujejo v zadevnih državah. Zagotoviti je treba dodatno finančno pomoč EU, ki mora biti odvisna od spoštovanja človekovih pravic; dodeljevanje sredstev državam, kjer se človekove pravice ne spoštujejo, je treba odpraviti ali začasno prekiniti.
Charles Tannock
Gospa predsednica, poročilo gospe Valenciano Martínez-Orozco o spodbujanju človekovih pravic in demokracije je še vedno glavni temelj EU in skupnih vrednot, ki združujejo 27 držav članic. Prav tako je to ključni del zunanjega vidika našega strateškega povezovanja v širšem Svetu Evrope s 47 državami članicami, v našem čezatlantskem partnerstvu v Natu in s podobno mislečimi državami v Združenih narodih.
Neizogibno je, da smo z razvojem vedno bolj formalnih trgovinskih sporazumov in sporazumov o političnem sodelovanju v Uniji želeli v zvezi z našimi svetovnimi partnerji uvesti določeno stopnjo pogojevanja s temeljnimi človekovimi pravicami - kljub temu, da je v najboljšem primeru to pogojevanje začasno in neusklajeno - na podlagi posebnega instrumenta, tj. evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice, ter po potrebi na podlagi dialogov in posvetovanj o človekovih pravicah.
Cilj evropske sosedske politike, na področju katere delujem kot soporočevalec za Parlament, je vzpostavitev kroga prijateljskih sosednjih držav, ki so zavezane skupnemu območju miru, stabilnosti, varnosti, doslednemu spoštovanju človekovih pravic in demokracije, svobodi tiska, neodvisnosti sodstva, pravni državi ter blaginji in napredku. Akcijski načrti evropske sosedske politike temeljijo na obstoječih in na podlagi Pogodbe pravno zavezujočih pogodbenih okvirih - pridružitveni sporazumi v primeru evro-sredozemskih partnerjev ali partnerski sporazumi in sporazumi o sodelovanju z nekdanjimi sovjetskimi državami - ki običajno vključujejo klavzule o človekovih pravicah in demokraciji, ki se spremljajo, da se z večjim približevanjem države članice, ki je partnerica evropske sosedske politike, k skupnim vrednotam povečata pomoč in trgovinsko sodelovanje, ki ju zagotovi EU. Te akcijske načrte spremljajo pododbori kot del stalnega dialoga.
Vsaj teoretično geopolitični dejavniki ne bi smeli vplivati, v praksi pa dejansko običajno prevlada realpolitika. Kdo bi si na primer upal Ljudski republiki Kitajski groziti z enakimi sankcijami - kot je omenil kolega Belder - zaradi resnega kršenja človekovih pravic in demokracije kot Uzbekistanu? To sem želel povedati.
(Ploskanje.)
Józef Pinior
(PL) Gospa predsednica, na začetku želim kolegici Eleni Valenciano Martínez-Orozco čestitati za pripravljeno poročilo o poteku dialogov in posvetovanj o človekovih pravicah s tretjimi državami. Današnje poročilo zadeva eno od najpomembnejših politik Evropske unije. Kar zadeva Evropski parlament, je politika v zvezi s človekovimi pravicami zaščitni znak evropske politike. Poročilo, o katerem razpravljamo danes, to področje obravnava izjemno temeljito in natančno.
Opozoriti želim na priporočila za Svet in Komisijo, ki jih navaja poročilo. Najprej poudarjamo potrebo po večji medinstitucionalni skladnosti, da se poišče načine za izboljšanje usklajevanja med različnimi institucijami EU, tj. Svetom, Komisijo in Parlamentom. Politika na področju človekovih pravic mora biti dejansko usklajena na splošni ravni EU. Ustaviti moramo prakso, da vsaka od najpomembnejših institucij EU na tem področju deluje, če lahko uporabim ta izraz, na lastno pobudo.
Cilji dialoga in posvetovanja morajo temeljiti na načelu, da so človekove pravice univerzalne, nedeljive in medsebojno povezane. Priporočamo, da merila, ki se bodo vzpostavila, poleg državljanskih in političnih pravic vključijo tudi ekonomske, socialne, okoljske in kulturne pravice.
Poročilo poudarja okrepitev vloge Evropskega parlamenta pri politiki EU na področju človekovih pravic. Ta zahteva se pojavlja v vseh poročilih na področju človekovih pravic, ki jih sprejme ta parlament. Zahteva je jasna: Evropski parlament mora biti v središču sistema najpomembnejših evropskih institucij, v katerem je osredotočena politika EU v zvezi s človekovimi pravicami, ker je institucija, ki izvira iz demokratičnih volitev in ima politično moralno pravico, da se zanima za to vprašanje.
Menimo, da je prav tako bistvena okrepitev vloge medparlamentarnih skupščin in medparlamentarnih delegacij v dialogih in posvetovanjih o človekovih pravicah.
Ne nazadnje vztrajamo, da so pravice žensk sestavni del človekovih pravic, ter Komisijo pozivamo, da spodbujanje in zaščito pravic žensk izrecno in sistematično vključi na vsa področja v zvezi s človekovimi pravicami, ki so v pristojnosti Evropske unije.
Lydie Polfer
(FR) Gospa predsednica, na začetku čestitam gospe Valenciano za to poročilo, ki združuje pogum in ambicioznost, ter podpiram vse njene predloge. To poročilo dejansko ponovno potrjuje univerzalnost človekovih pravic in jih uvršča med temeljna načela za odnose Evropske unije s tretjimi državami.
Čeprav je pomembno vedno znova potrjevati univerzalnost človekovih pravic, pa je danes enako pomembno in skrajni čas, da se znebimo še ene dogme mednarodne politike, s katero se prepogosto slepimo, tj. da bo gospodarski razvoj povzročil demokratizacijo in varstvo človekovih pravic. Zadnjih nekaj desetletij kaže drugačno stanje. Dejansko moramo upoštevati, da poteka dvostopenjski razvoj: na eni strani na gospodarski ravni zdaj poteka hitra globalizacija, na drugi strani pa se zdi, da hitro širjenje demokratizacije, ki je povzročilo demokracije v Evropi, Latinski Ameriki in Vzhodni Aziji po koncu hladne vojne, izgublja svojo moč. Namesto tega lahko ugotovimo, da se po vsem svetu gospodarska rast in avtoritarni režimi pogosto pojavljajo hkrati. Zdi se, da hitra gospodarska rast tem režimom celo daje legitimnost in prispeva k utrditvi njihove oblasti.
Danes svojo pozornost in zaskrbljenost ustrezno usmerjamo k razmeram na področju človekovih pravic v velikih nastajajočih državah, kot sta Kitajska in Rusija. Vendar naj vas to ne zavede, saj tudi več držav, ki spadajo med najbolj razvite na svetu, med katerimi so nekateri naši gospodarski zavezniki, ne spoštuje temeljnih pravic svojih državljanov. Mislim zlasti na Singapur, državo z uspešnim in sodobnim gospodarstvom, katere prebivalstvo uživa vse ugodnosti razvite države razen politične svobode, zlasti svobode izražanja in zbiranja.
Gospa predsednica, če je sploh bil potreben dokaz tega, se je na najočitnejši možni način pokazal v obliki odnosa singapurskih oblasti do delegacije poslancev EP iz moje skupine aprila letos, v kateri sem sodelovala tudi sama. Lokalni organi so nam z grožnjami z aretacijo preprečili, da bi na srečanju govorili s člani singapurske liberalne stranke.
Čeprav je bila ta izkušnja zelo neprijetna, pa jasno dokazuje in ponovno potrjuje, da zaščita človekovih pravic ni nujno povezana z gospodarskim razvojem in da se Evropska unija v odnosu do zadevnih držav ne more zadovoljiti le z gospodarskim pristopom. Prav nasprotno, Evropska unija mora še naprej izvajati svojo vlogo za zaščito človekovih pravic in tuje voditelje stalno opozarjati, da človekove pravice veljajo za vse ljudi po vsem svetu.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Gospa predsednica, pospeševanje človekovih pravic je glavni temelj zunanje politike Evropske unije. Strinjam se s poročevalko, da morata Svet in Komisija vprašanja človekovih pravic sistematično vključiti v program Evropske unije za politični dialog s tretjimi državami.
Prav tako bi bilo ustrezno zagotoviti, da se človekove pravice pogosteje vključujejo na vsa področja zunanje politike Unije, vključno z zunanjimi vidiki njene notranje politike. Za uresničitev tega cilja je treba uporabiti vse razpoložljive instrumente. Mislim, da bi bilo v zvezi s tem primerno bolje vključiti Evropski parlament. Svet bi lahko na primer Parlamentu in pristojnemu odboru vsakih šest mesecev predložil ocene vseh dialogov in posvetovanj, ki so potekali, in pojasnilo, ki izpostavlja trende pri napredku in ne posamezne rezultate.
Prav tako bi bilo ustrezno uvesti rutinsko posvetovalno sejo s poslanci Evropskega parlamenta, ki bi potekala po vsakem krogu dialogov in pogajanj. To bi poslancem zagotovilo priložnost, da sodelujejo pri ključnih odločitvah v zvezi z nadaljevanjem ali prekinitvijo posameznega dialoga. Mislim tudi, da bi bilo ustrezno, če bi poslance vključili v postopek odločanja o začetku novega dialoga ter jih obveščali o cilju, oblikah in postopkih za to institucijo.
Menim tudi, da morata Svet in Komisija za doseganje večje učinkovitosti svojih ukrepov priporočila in ugotovitve iz resolucij Parlamenta, zlasti resolucij o človekovih pravicah, vključiti na dnevni red dialogov.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Gospa predsednica, v tej minuti in pol bom povzel nekatere temeljne ideje, zaradi katerih smo podprli in se očitno zavzemali za to pobudo, ter seveda čestital Eleni Valenciano za njeno delo in dokazano sposobnost doseganja soglasja.
Prav tako pozdravljam prisotnost in zanimanje gospoda Borga ter prisotnost gospoda Mattisena, hkrati pa obžalujem, da sta prva dva sedeža, ki pripadata Svetu, prazna. Mislim, da bi Svet na tej razpravi moral biti prisoten, kar je treba izraziti in ponovno poudariti.
Med tremi točkami, ki jih je po mojem mnenju treba izpostaviti in bi jih rad navedel, je najprej potreba po izboljšanju usklajenosti teh instrumentov, da se poudari, da ne moremo obžalovati nekaterih dogodkov na eni strani, na drugi strani pa molčati, ko to ustreza našim interesom.
Druga pomembna točka, ki je prav tako že bila navedena, vendar bi jo rad ponovno izpostavil, je potreba po večji preglednosti v mehanizmu te vrste, kar zahteva večje vključevanje Parlamenta. Večkrat je bilo poudarjeno, da smo popolnoma presenečeni, če se tako izrazim, kaj vse manjka v veliko razpravah, ne le v smislu udeležbe, ampak tudi v smislu informacij, ki jih pogosto zahtevamo.
Ne nazadnje je to poročilo pomembno zaradi štirinajstih odstavkov, posvečenih vlogi žensk pri človekovih pravicah, in kot podpredsednik odbora za pravice žensk in enakost spolov pozdravljam dejstvo, da se je upoštevalo veliko predlogov sprememb, o katerih smo razpravljali in jih sprejeli v odboru.
(Ploskanje.)
Erik Meijer
(NL) Gospa predsednica, široko sprejet poudarek na človekovih pravicah je sorazmerno nov pojav. Pred tem so človekove pravice poudarjali predvsem socialisti in liberalci. Levica se je ukvarjala zlasti s pravico do stanovanja, dohodki, sredstvi, soodločanjem, zdravim okoljem, mirom in osvoboditvijo izpod kolonialne oblasti, in sicer ne le za tiste, ki že imajo te pravice, ampak za tiste, ki te pravice še nimajo ali pa je ne morejo ustrezno uživati. Liberalci so se ukvarjali zlasti z individualnimi svoboščinami in pravico do podjetništva. Za nekatere druge politične skupine so bile človekove pravice manj pomembne.
Tudi zdaj, ko je soglasje glede pomena človekovih pravic večje, obstaja razkorak med ideali in resničnostjo. Najbogatejše in najbolj demokratične države so zaradi lastnih interesov nagnjene k dajanju prednosti podpori za režime, ki zagotavljajo oskrbo z nafto in plinom ter želijo na domači ravni uničiti vsa gibanja, ki so najbolj v nasprotju z interesi Zahoda. Uporaba dvojnih meril povzroča, da se upravičene kritike nekaterih drugih držav označuje kot nekoristno in predrzno vmešavanje.
Poročilo gospe Valenciano Martínez-Orozco pravilno poudarja, da brezkončno nadaljevanje dialogov o človekovih pravicah s temu nenaklonjenimi vladami ni ustrezen cilj ter da takšni dialogi ne smejo povzročiti slabe preglednosti in demokratičnega nadzora. To poročilo je široko in soglasno sprejeto; predloge sprememb so vložili zlasti trije flamski poslanci iz skupine Identiteta, tradicija in suverenost v Evropskem parlamentu. Pomanjkljivosti, ki jih ugotavljajo, so v večini resnične, vendar se glede na besedilo in črtanje, ki ga predlagajo, zdi, da ne gre za iskanje rešitev, ampak sprejemanje odsotnosti rezultatov. Zmotno je verjeti, da bi bilo za Evropo bolje, če bi se zaprla pred ostalim svetom ter zagotovila mir in red, blaginjo in varnost na svojem ozemlju. Predlogov sprememb, ki ne prispevajo k enakosti in demokraciji za vse ter k solidarnosti z revnimi in lačnimi prebivalci sveta, ne bomo podprli.
Kathy Sinnott
Gospa predsednica, EU pripisuje velik pomen človekovim pravicam. Prav tako poskušamo spodbujati narode, s katerimi sodelujemo, da zagotovijo visoko raven spoštovanja človekovih pravic. Dialog je pomembno izhodišče, vendar moramo biti pripravljeni v tem dialogu tvegati celo gospodarsko prednost, da bodo naše besede pogumne in verodostojne.
V to poročilo je vključena Kitajska; znani so resni primeri političnega in verskega preganjanja v tej državi. Pred dvema letoma sem se na Kitajskem sestala s psihiatrom, ki je bil predsednik invalidske organizacije. Ponosno je povedal, da v njegovem mestu, ki ima več kot 10 milijonov prebivalcev, skoraj ni primerov Downovega sindroma, ker ti ljudje nimajo pravice do življenja.
Ta diskriminacija invalidov zahteva odkrit dialog ne glede na gospodarske odnose med EU in Kitajsko.
Kar zadeva vprašanje trgovinskih odnosov, in sicer glede pritiskov na vlado, da izboljša spoštovanje človekovih pravic, moramo biti pripravljeni sprejemati odločne ukrepe, pri čemer moramo biti previdni, da ti ukrepi ne bodo še poslabšali položaja revnih v državi.
Laima Liucija Andrikien
Gospa predsednica, menim, da je poročilo gospe Valenciano Martínez-Orozco izčrpno ter da je očitno cilj tega poročila krepiti in izboljšati obsežno ukrepanje Evropske unije v zvezi z dialogi o človekovih pravicah in posvetovanji o človekovih pravicah s tretjimi državami.
Danes govorimo o enem od najpomembnejših instrumentov za človekove pravice, ki je na voljo Evropski uniji za spodbujanje človekovih pravic v naših odnosih s tretjimi državami. Cenim kritičen, a konstruktiven način, na katerega poročevalka obravnava izzive, s katerimi se spopadamo pri poteku dialogov o človekovih pravicah v zvezi s splošno perspektivo in medinstitucionalnim sodelovanjem.
V celoti podpiram večino priporočil, predlaganih v poročilu in resoluciji. Zlasti opozarjam na potrebo po povečanju preglednosti in sprejetju kazalnikov za zadevna merila, da se dosežejo praktični rezultati, ki se lahko podprejo z drugimi orodji zunanje politike EU.
Odločno podpiram priporočilo o nadzoru nad posebnimi merili uspešnosti za dialog med EU in Kitajsko o človekovih pravicah in posvetovanja med EU in Rusijo, pri čemer upam, da se bodo kmalu razvila v strukturiran dialog, da se bodo ocenile koristi dialogov o človekovih pravicah.
Prav tako je pomembno, da se uporabijo rezultati dialogov o človekovih pravicah pri projektih v okviru evropske pobude za demokracijo in človekove pravice ter da se vzpostavi sistematična povezava med tema dvema orodjema.
V celoti podpiram priporočilo, da se lahko vloga in sodelovanje Evropskega parlamenta v medparlamentarnih skupščinah glede dialogov o človekovih pravicah v navedenih državah v prihodnosti okrepita.
Ne nazadnje morajo biti človekove pravice temelj našega političnega sporočila, pri čemer je bistveno, da je naše sporočilo dosledno, pregledno ter da temelji na močni politični zavezi vseh evropskih institucij in držav članic.
Evgeni Kirilov
Gospa predsednica, potem ko se je v Libiji končalo dolgo osemletno prizadevanje za rešitev bolgarskih medicinskih sester in palestinskega zdravnika, menim, da nujno potrebujemo razumno oceno položaja človekovih pravic v tej državi.
Gospa Valenciano Martínez-Orozco v svojem poročilu navaja, da je treba z Libijo vzpostaviti dialog o človekovih pravicah. Podpiram potrebo po dialogu v okviru barcelonskega procesa. Vendar je treba jasno povedati, da ne smemo pozabiti ali zanemariti dejstva, da so bili evropski državljani ugrabljeni, mučeni (kar je priznal celo sin polkovnika Gadafija), osem let zaprti v zaporu in da je bil proti njim sprožen nesmiseln sodni proces, nato pa se obnašati, kot da bi morali biti hvaležni libijski strani ali jo celo nagraditi, ker je nazadnje te osebe izpustila.
Evropski mediji so že jasno izrazili, da bi to lahko služilo kot vzor za katero koli diktaturo, da preusmeri pozornost in razvije odnose z Evropsko unijo. Poleg tega je Libija začela kampanjo zoper predsednika Bolgarije, ker je oprostil medicinske sestre po vrnitvi v Bolgarijo, kot da bi pričakovala, da jih bomo z letališča poslali naravnost v zapor.
Na podlagi sporazuma Evropske unije z Libijo je morala Bolgarija prevzeti 56 milijard USD libijskega dolga in ta sredstva nameniti skladu Bengazi. Druge države EU bodo porabile še več sredstev. Vendar moramo še enkrat jasno povedati, da libijski režim politično izkorišča to humanitarno pomoč za prikrivanje resnice in da obsoja Zahod, da je načrtoval namerno okužbo arabskih otrok. Ta nesmiselna obtožba je še vedno aktualna.
Libija še ni pokazala nobene pripravljenosti na reforme, pri čemer ne smemo ustvariti vtisa, da veljajo dvojni standardi le zato, ker ima ta država toliko nafte in plina.
To je preskus za verodostojnost standardov Evropske unije v zvezi s človekovimi pravicami.
Sarah Ludford
Gospa predsednica, to odlično poročilo gospe Valenciano Martínez-Orozco izčrpno združuje analizo Parlamenta o možnostih za dialog EU o človekovih pravicah, vključno z neizkoriščenimi možnostmi. Pozivamo Svet, ki danes žal ni prisoten, da ukrepa. S strategijo EU o človekovih pravicah se nikoli ne bodo dosegli najboljši možni rezultati, če ne bo pripravljena na sistematičen in skladen način, če ne bo pregledna in se ne bo redno preverjala.
Če želimo biti verodostojni na področju človekovih pravic, moramo delati to, kar govorimo. Kako lahko pozivamo države, kot so Jordanija, Egipt, Libija, Maroko ali Alžirija, da odpravijo mučenje, če vemo, da so se Združene države dogovarjale z njimi glede mučenja in da so se evropske države prikrito strinjale s tem? To ni verodostojnost, ampak hinavščina. Naš Parlament je treba oprati krivde. Dejstvo, da se Svet vse od našega februarskega poročila o izredni izročitvi ni odzval, ni bilo neopaženo.
Eden od najmočnejših dialogov, ki bi morali potekati, je dialog s podobno mislečimi državami, zato pozdravljam odstavka 115 in 116, v katerih se EU poziva, da si pri reševanju težav v zvezi s človekovimi pravicami skupaj z ZDA, Kanado, Japonsko in Novo Zelandijo prizadeva za sprejemanje logičnih sklepov in izmenjavo izkušenj.
Vendar EU v zadnjih šestih letih, ko je zaradi vojne proti terorizmu zaskrbljena večina evropskih državljanov, ni sprejela nobenih odločnih ukrepov za zavarovanje čezatlantskega spoštovanja temeljnih pravic in pravne države.
Seveda ne pravim, da ZDA najslabše ščitijo človekove pravice na svetu. Vendar bi lahko bile ZDA vzgled za odličnost človekovih pravic, pri čemer je žalostno, da jih EU ne poziva v tej smeri. Smernice Sveta o mučenju navajajo, da bo EU sprejela diplomatske ukrepe in izdala javne izjave, s katerimi bo pozvala zadevne tretje države, da sprejmejo učinkovite ukrepe proti mučenju in trpinčenju. Kakšne diplomatske ukrepe? Kakšne javne izjave o ugrabitvah, mučenju, Guantánamu? Pri tem vsi v zadregi obmolknejo.
Morda na to namiguje članek revije Economist iz tega tedna. Članek z naslovom "Čehi imajo malo prijateljev" pojasnjuje, kako je Češka republika po treh letih članstva v EU pridobila sloves, da spodbuja človekove pravice na vsakem koraku. Odlično. Super. Veseli smo tega. Vendar v nadaljevanju piše, da znotraj bruseljskega zunanjepolitičnega aparata taka prizadevanja povzročajo vznemirjenje. Diplomati EU očitno menijo, da se Češka republika "izpostavlja" in da je celo "neprofesionalna", kar je nedvomno najbolj omalovažujoča žalitev v diplomatskih vrstah. Kako naivni so Čehi. Verjamejo besedam, da je EU skupnost, ki spoštuje človekove pravice. Mislili so, da se bosta člena 6 in 7 Pogodbe EU, ki določata vrednote demokracije, temeljnih pravic in pravne države, dejansko izvajala. Vendar jih bodo stari ciniki iz urada za zunanje zadeve in zadeve Commonwealtha ali iz francoskega ministrstva za zunanje zadeve spravili v red.
Podpiram Karla Schwarzenberga, češkega ministra za zunanje zadeve, ki meni, da ni nič narobe, če si prijatelj Amerike in hkrati kritiziraš njene kršitve človekovih pravic. Nasprotuje ameriškemu trgovinskemu embargu proti Kubi in Guantánamu. "Nasprotujem Guantánamu, ker menim, da se tam kršijo človekove pravice", je odločno povedal.
Mikel Irujo Amezaga
(ES) Gospa predsednica, govoril bom o treh vidikih tega odličnega poročila. Prvič, vloga Parlamenta pri demokratičnem nadzoru nad strateškimi dokumenti v zvezi s finančnimi instrumenti za zunanjo pomoč.
Na zadnjem plenarnem zasedanju smo ponovno razpravljali in kritizirali neuspeh Komisije pri izpolnjevanju njene obveznosti glede preglednosti in parlamentarnega nadzora v okviru finančnega instrumenta za razvojno sodelovanje. Upam, da se to na tem področju ne bo ponovilo.
Drugič, Komisijo je treba pozvati, naj Parlament čim prej obvesti, kdaj in kako namerava vzpostaviti mehanizem povolilnega uradnega zapisnika v okviru misij za spremljanje volitev, kot je predlagano v tem poročilu.
Tretjič in zadnjič, poročilo poziva Svet in Komisijo, da analizirata in podpreta določitev meril uspešnosti za dialoge EU ter jih usklajujeta z ukrepi ostalih donatorjev in mednarodnih organizacij, zlasti veljavnimi mehanizmi ZN.
Jutri se bo v tem parlamentu razpravljalo o nujni resoluciji o financiranju posebnega sodišča za vojne zločine v Sierri Leone, ki so ga ustanovili Združeni narodi. Mislim, da je to primer sedanjega pomanjkanja usklajevanja med EU in mednarodnimi organizacijami ter dober dokaz, koliko dela je še treba opraviti.
Zato upam, da bo to poročilo korak proti doseganju tega usklajevanja.
Bernd Posselt
(DE) Gospa predsednica, danes je pred Parlamentom demonstrirala skupina jezidskih Kurdov in skupaj z gospo Uca in ostalimi sem se jim pridružil. Te demonstracije predstavnikov skupine, ogrožene zaradi terorizma in genocida, so ponovno dokazale, kako zelo se zaupa Evropskemu parlamentu v zvezi s človekovimi pravicami Zato je pomembno, da so naša prizadevanja na področju človekovih pravic sistematična in trajna ter brez nekaterih napak.
Prva resna napaka je razlikovanje med velikimi in majhnimi državami, kar zadeva človekove pravice, in sicer strog odnos do majhnih držav in popuščanje velikim državam, s katerimi imamo skupne pomembne gospodarske in strateške interese. To počne več naših vlad ne glede na njihovo politično usmeritev, to poročilo pa tega ne obravnava. Poročilo zlasti zelo pogumno obravnava vprašanje Kitajske in Rusije; gospe Merkel se zahvaljujem, ker je ob svojem zadnjem obisku na Kitajskem in nedavnem obisku v Rusiji zelo neposredno izrazila, da je mogoče uresničevati interese in hkrati vseeno ali celo zaradi tega jasno izpostavljati vprašanja človekovih pravic.
Druga napaka, ki se ji moramo izogniti, je naslednja. Avstrijski pisec, Gerd-Klaus Kaltenbrunner, je nekoč zapisal, da obstajata dve vrsti zatiranih skupnosti in posameznih žrtev: ena je neprivlačna, druga pa privlačna. Ena je nekaj časa v središču zanimanja, drugo pa se zanemarja. Človekove pravice morajo veljati za vse ne glede na to, ali so takrat v središču posebnega mednarodnega zanimanja.
Tretja napaka, ki se ji moramo izogniti, kar je prav tako bistveno, je vključevanje strankarske politike v to vprašanje. Zato obžalujem govor gospoda Meijerja, ki ga sicer zelo spoštujem. Gospoda Kelama ali gospoda Landsbergisa, ki sta doživela sovjetsko preganjanje, vprašajte, kdo jih je takrat v osemdesetih letih 20. stoletja zagovarjal: naša skupina ali skupina gospoda Meijerja. Neravnovesje in nagnjenost h kršitvam človekovih pravic zaradi strankarsko-političnih ciljev se pojavljata vsepovsod. Tej poti se moramo izogibati in se osredotočiti na odlično poročilo gospe Valenciano, oblikovati politiko v zvezi s človekovimi pravicami, ki uporablja objektivne standarde in presega razlikovanje med skupinami ter je vredna pomembne tradicije tega parlamenta na področju človekovih pravic.
Katrin Saks
(ET) Poročevalki se zahvaljujem za dobro poročilo in kakovostno skupinsko delo. Izpostaviti želim dve točki v zvezi z našim dialogom o človekovih pravicah s tretjimi državami. Dejansko bom ponovila besede prejšnjega govornika, vendar mislim, da so tako pomembne, da jih je vredno ponovno poudariti.
Prvič, točka v zvezi z nasprotujočimi si interesi in vrednotami je zelo pomembna. Ni skrivnost, da si pri naših prizadevanjih v globaliziranem svetu prizadevamo, da bi dali prednost lastnim interesom in vrednotam. Če se ne sklicujemo na lastne vrednote in jih razglašamo, jih bomo sčasoma pozabili, kadar bodo naši interesi nujni. Pozdravljam poročevalkino prilagodljivost; skupaj smo vložili predloge sprememb v zvezi z Rusijo in osrednjo Azijo. Gre za regiji, v katerih interesi pogosto prevladajo, naše vrednote pa se zanemarijo.
Evropska unija mora svoje partnerje spomniti na mednarodne sporazume in obveznosti, ki so jih sprejeli. Kot poročevalka Sveta Evrope sem prepričana, da so velikim državam pomembnejši interesi, hkrati pa si odločno prizadevamo, da bi izpostavili majhne države, vendar morajo biti standardi na splošno za vse enaki.
Drugič, kar zadeva manj pomembno vprašanje, želim omeniti naše delovanje v odnosu do tretjih držav ter kako to v državah gostiteljicah vpliva na človekove pravice in s tem povezane cilje ter jih spodbuja. Vedno jim moramo zagotavljati upanje in ne nasprotno, tj. jim to upanje odvzeti. Vsak ukrep, ki ga sprejmemo za obvladovanje izvora težav, se pozorno spremlja. Prepričana sem, da je bila na primer pomoč Zahoda za državljane baltiških držav in njihove ambicije pomembna in nujna, in menim, da je odsotnost učinkovite pomoči te vrste zaskrbljujoča. Tudi v zvezi s tem moramo od naših partnerjev zahtevati, da izpolnijo svoje obveznosti.
Na koncu ponovno poudarjam, da to poročilo vključuje te točke, in se poročevalki še enkrat zahvaljujem za kakovostno skupinsko delo.
Hannu Takkula
(FI) Gospa predsednica, na začetku se zahvaljujem poročevalki Eleni Valenciano Martínez-Orozco za njeno odlično in ustrezno osredotočeno poročilo. Za ta evropski forum, Evropski parlament, je obravnavanje človekovih pravic zelo pomembno. V celoti se strinjam s poročevalkinimi besedami, da morajo biti človekove pravice jedro zunanje politike EU.
Ko govorimo o človekovih pravicah, ne smemo pozabiti, da ne smejo obstajati le v retoriki ali besedah, ki se uporabljajo v političnih govorih ali ob posebnih priložnostih. Biti morajo resničnost v vsakdanjem življenju tako v Evropski uniji kot v naših odnosih z ostalimi, tj. tretjimi državami.
Kaj natančno pomenijo človekove pravice v vseh njihovih vidikih? Kot jih jaz razumem, so človekove pravice neodtujljive pravice, ki jih ima človek od rojstva do smrti, vključno s pravicami še nerojenih otrok in starejših. Kot je bilo navedeno, vključujejo pravice žensk in otrok ter pravice invalidov, bolnih in starejših oseb, torej vseh ljudi. Zavedati se moramo, da je vsako življenje dragoceno in edinstveno. Lahko bi celo rekel, da je vsako življenje sveto in nihče ne sme vzeti življenja drugemu človeku, tj. mu vzeti človekovih pravic.
Če bi si Evropska unija z drugimi delila stališče, da vrednost človeškega življenja in človekove pravice vedno prevladajo nad trgom, bi bili na pravi poti. Žal se zdi, da pogosto dopuščamo, da trg izpodrine človekove pravice. Na Kitajskem se to pogosto dogaja in ti primeri so danes zelo očitni. Poleg tega moramo zdaj upoštevati tudi na primer razmere v Rusiji. Kaj pomenijo človekove pravice v Rusiji? Vidimo jih, poimensko poznamo primere, kot je primer Hodorovskega in podobno. Kaj smo dosegli kot evropska skupnost vrednot? V evropski skupnosti vrednot in Evropski uniji moramo uresničiti svoje besede ter zaščititi človekove pravice in vrednote povsod po Uniji ter v naših odnosih s tretjimi državami in državami v razvoju.
Francisco José Millán Mon
(ES) Gospa predsednica, v drugi polovici 20. stoletja in zlasti v zadnjih treh desetletjih je prišlo do ogromnega napredka na področju demokracije in spoštovanja človekovih pravic, vendar je treba storiti še veliko.
Institucije EU so pred nekaj meseci v Berlinu v deklaraciji, sprejeti ob 50. obletnici podpisa rimske pogodbe uradno izrazile svojo željo za spodbujanje svobode in demokracije po svetu.
Pri tej politiki si moramo odprto prizadevati v zvezi z načelom, da spoštovanje človekovih pravic vpliva na celotno mednarodno skupnost in da so te pravice univerzalne. Ti zamisli sta izrecno izraženi v končnem dokumentu, sprejetem na vrhu v New Yorku leta 2005.
Teorija, da v nekaterih delih sveta iz različnih razlogov spoštovanje človekovih pravic ni obvezno ali, drugače povedano, da se od nekaterih režimov ne more zahtevati spoštovanja svoboščin, ni sprejemljiva.
Na tej točki želim izpostaviti odlične eseje nobelovega nagrajenca Amartye Sena o globalnih temeljih demokracije in demokraciji kot univerzalni vrednoti. Na kratko, spodbujanje človekovih pravic mora imeti zelo pomembno vlogo pri odnosih EU z vsemi tretjimi državami.
Eno od teh orodij je dialog, zato mislim, da bi bilo treba pripraviti poročilo, ki bi prispevalo k organizaciji in sistematizaciji dialogov o človekovih pravicah, ki potekajo med Evropsko unijo in drugimi državami.
Pozdravljam dejstvo, da odstavek 31 poročila poziva Svet, naj zagotovi skladnost začetka ali prekinitve dialoga z jasnimi merili ter predhodno oceno učinka. Strinjam se tudi, da dialog ne sme biti cilj sam po sebi.
Na koncu se želim dotakniti vprašanja, ki v poročilu ni navedeno, to je vprašanje Kube, kjer se človekove pravice in temeljne svoboščine še vedno ne spoštujejo. Vendar je Svet pred kratkim sprejel odločitev o predlogu za začetek celovitega dialoga s Kubo, ki bi vključil te pravice.
Znano stališče večine v Parlamentu je, da se ne strinja z nekoliko nepredvidljivo politiko Sveta v zadnjih treh letih v zvezi s Castrovim režimom. Po našem mnenju bi morala biti prednostna naloga, preden se sprejmejo ostale pobude, odločno vztrajanje pri osvoboditvi političnih zapornikov.
Ana Maria Gomes
(PT) Kolegici gospe Valenciano čestitam za pomembno poročilo, ki vključuje konkretne predloge za vključitev Parlamenta v politične dialoge o človekovih pravicah, ki jih organizirata Svet in Komisija.
Ne gre le za vprašanje prizadevanja za okrepitev EU kot globalnega udeleženca na medinstitucionalni ravni. Gre za poskus izkoriščanja dodane vrednosti, ki bi jo lahko povzročilo sodelovanje Evropskega parlamenta za vsebino teh dialogov in praktične rezultate na področju, na katerem se neobčutljivost in plašnost različnih evropskih vlad in organov žal močno razlikuje od zavezanosti in zgodovinskega vodstva Evropskega parlamenta, ki zastopa glas evropskih državljanov.
Priznati je treba, da obstaja veliko primerov neskladnosti, ki zmanjšujejo verodostojnost Evrope. Zjutraj sem med razpravo o terorizmu kritizirala sodelovanje evropskih vlad s programom Busheve administracije o trgovini z orodji za mučenje.
Vendar moramo upoštevati tudi evropsko razvojno politiko, ki naj bi spodbujala odgovorno vodenje države in s tem človekove pravice. Sedanje portugalsko predsedstvo namerava v tem smislu okrepiti tudi odnose Evrope z Afriko. Zakaj Komisija in Svet niti na najbolj osnoven način ne uporabljata instrumentov, ki so na voljo, kot je sporazum iz Cotonouja s posebnimi členi o človekovih pravicah?
Danes je 77 milijonom Etiopijcem in še več milijonom Afričanom jasno, da EU sporazuma iz Cotonouja ne jemlje resno. Osemintrideset izvoljenih poslancev parlamenta, novinarjev in aktivistov, ki so bili po volitvah v Etiopiji leta 2005, ki jih je spremljala misija Evropske unije, v zaporu, je bilo pred kratkim izpuščenih zaradi stalnega pritiska Evropskega parlamenta in kljub nerazumljivemu molku s strani Sveta.
Nekateri drugi pa so še vedno zaprti, kot sta Netsanet Demissie in Daniel Bekele. Ali bodo lahko kdaj zaupali v sporazum iz Cotonouja in EU? Primere neukrepanja ali celo nepojmljivega klečeplazenja predstavnikov EU najdemo po vsem svetu: v Addis Abebi, Pekingu, Moskvi, Rijadu, Teheranu in Havani.
Upamo lahko, da se bodo poročila, da se je evropski komisar pred kratkim opravičil sudanski vladi, da bi se izognil izgonu lokalnih predstavnikov Komisije, izkazala kot neutemeljena.
Anna Ibrisagic
(SV) Gospa predsednica, v svetu, kjer demokracija in človekove pravice pri naših sosedih in včasih v nekaterih državah, ki niso članice EU, vendar vseeno del Evrope, niso vedno samoumevne, so odnosi EU s svetom še pomembnejši. Vsi ti odnosi v obliki srečanj, dialoga ali sporazumov so priložnost za uveljavljanje naših vrednot in zahtev v državah, v katerih še vedno ni prave človečnosti, človekovih pravic in demokracije.
Poročilo, ki ga danes obravnavamo, je v osnovi dobro. Opisuje nekatere težave, ki se pojavljajo zaradi različne ubeseditve človekovih pravic in pristopov k njim, vendar mislim, da bi moralo biti poročilo bolj kritično na primer v zvezi z našim odnosom do Kitajske ali Rusije. Naša dolžnost je, da smo kritični do držav, ki ne spoštujejo človekovih pravic in niso demokratične, hkrati pa je nujno, da kritiziramo države, ki mislijo, da so demokratične, ne le zaradi lastne verodostojnosti, ampak tudi zaradi vseh ljudi, ki živijo v teh državah in nimajo možnosti izraziti svojega nezadovoljstva.
Demokracija in človekove pravice v EU so dejstvo, zato se včasih zdi, da obstajajo že od nekdaj in da bo vedno tako. Tisti, ki smo se rodili pod diktatorskim režimom, pa vemo, da se je treba za demokracijo in človekove pravice boriti prav vsak dan. Ni dovolj ugotoviti, da potekajo prizadevanja za človekove pravice in da se razmere izboljšujejo. Čaka nas še veliko dela, kot pogosto pravimo. V naših dialogih moramo biti bolj neposredni in specifični, tako pri naših kritikah kot pri zahtevah, in če želimo ustvariti boljši svet za naše otroke, moramo biti iskreni.
Pierre Schapira
(FR) Gospa predsednica, do te pozne ure je bilo povedanega že veliko, vendar se želim seveda zahvaliti gospe Valenciano za to poročilo. Je pomemben korak k večji preglednosti in učinkovitosti evropske razvojne politike, kar zadeva človekove pravice.
Prav tako želim izkoristiti priložnost, ki mi jo ponuja ta razprava, da predstavnike Sveta in Komisije pozovem k boljšemu medinstitucionalnemu sodelovanju. Vzpostavitev dialoga med Svetom, Komisijo in Parlamentom je dejansko bistvena za boljše usklajevanje ukrepov na področju človekovih pravic ter preprečevanje protislovij in podvajanja v zvezi s sporočili za zunanji svet.
Žal se ta težava stalno pojavlja v medijih. Če kot poseben primer navedem Burmo, je naša politika v zvezi s to državo za zunanji svet popolnoma nejasna. Članice EU so se zavezale skupnemu stališču, ki se zavzema za nacionalno spravo, demokracijo in človekove pravice, v praksi pa se države EU ne strinjajo, to stališče pa je oslabljeno in neučinkovito ter na noben način ne vpliva na režim v Burmi.
Evropska unija v političnem smislu nima jasne strategije. Osredotočamo se le na humanitarno pomoč, ki je seveda nujna, vendar ni dovolj. Nismo sprejeli stališča glede načina, na katerega bi moral Varnostni svet ZN obvladovati razmere v Burmi, in nismo podprli resolucije. Razen tega je Komisija zmanjšala znesek sredstev za projekte, namenjene spodbujanju človekovih pravic in demokracije v Burmi. Na kratko, Evropska unija svojega vpliva ni uporabila pozitivno in učinkovito, da bi spodbudila in podprla demokracijo in človekove pravice v tej državi.
To dokazuje nedavni neuspeh našega poziva k osvoboditvi burmanske nobelove nagrajenke Aun San Suu Kyi. Pa vendar ji je Parlament leta 1990 podelil nagrado Saharov. Ta primer odlično dokazuje dejstvo, da morajo naše tri institucije sodelovati ter predstaviti skladno in jasno politiko za obrambo človekovih pravic.
Luís Queiró
(PT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, poročilo, o katerem razpravljamo, moramo podpreti, zlasti ker obsežno in natančno preučuje vprašanje, ki je zelo pomembno za zunanjo razsežnost Evropske unije, za kar poročevalki čestitam.
Najslabše bi bilo, če bi zavezanost Evropske unije globalnemu spodbujanju temeljnih človekovih pravic postala ločeno vprašanje, ki se obravnava posebej. Nadomestna možnost, ki je po mojem mnenju najustreznejša, je obravnavanje spodbujanja človekovih pravic kot etične dolžnosti zaradi očitnih razlogov in kot interesa EU, saj nestabilnost, migracijski tokovi ter politične in vojaške napetosti v zvezi s kršitvami človekovih pravic povzročajo krize, zaradi katerih postaja svet nevarnejši.
Strinjam se torej s temeljnim vprašanjem, vendar moramo razmisliti o vprašanju metode. Če želi EU ohranjati odnose le z državami, ki spoštujejo človekove pravice, ki jih zagovarjamo, bomo imeli trdne odnose le z nekaterimi državami. In obratno, če bi se Evropska unija vedno odločila za realistični pristop v obliki gospodarskih, energetskih, geostrateških in drugih interesov, bi kmalu ugotovila, da namesto zaščite kratkoročnih prednosti dejansko ustvarja še večjo nevarnost za prihodnost.
Prizadevati si moramo za skladno strategijo EU, ki v svojem zunanjepolitičnem programu vključuje konkretno in količinsko merljivo spodbujanje človekovih pravic. Proračunskih sredstev ni mogoče dodeljevati brez ocenjevanja rezultatov njihove uporabe ali s hinavskim podpiranjem predlogov, ki se nikoli ne uresničijo.
V zvezi s tem je naslednji vrh EU-Afrika priložnost, ki je ne smemo zamuditi. Če želimo pomagati Afriki in njenim prebivalcem, moramo biti hkrati in v enaki meri radodarni in zahtevni. Ne slepimo se, da lahko odnose vzpostavimo le z državami, ki spoštujejo temeljne vrednote, vendar moramo ohraniti prepričanje, da so človekove pravice del naše politike za odnose s temi državami. Sicer bi dopuščali oblast nekaterih diktatorjev in ne bi posredovali signala naše dobre volje, ampak pomanjkanja politične sposobnosti in pogajalske moči.
Gospa predsednica, boljši svet je varnejši svet in Evropa mehke moči svoje diplomacije ne sme zamenjati s sanjarjenjem ali celo odsotnostjo kakršne koli moči.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Iskreno čestitam gospe Valenciano za njeno odlično poročilo, v katerega je vključila nekaj zelo pomembnih predlogov. Hkrati želim opozoriti na več pomanjkljivosti, ki niso njena krivda, ampak so konceptualne napake Evropskega parlamenta in Evropske unije.
Če vzamemo primer Kitajske, smo ustrezno nasprotovali kršitvam človekovih pravic ali omejevanju verske svobode, vendar nikoli nismo govorili o 700 milijonih ljudi, ki živijo v vaseh brez socialne varnosti in pokojnin. Ali to ni pomembna človeška pravica? Poleg tega v celotnem poročilu niti enkrat ni omenjeno vprašanje nacionalnih manjšin na Kitajskem.
Evropska unija se mora končno začeti zavedati dejstva, da mora za doseganje stabilnosti na zahodnem Balkanu ali kjer koli drugje po svetu biti iskrena pri svojem obravnavanju vprašanja manjšin in narodnostnih manjšin. Evropski parlament se mora udeležiti več seminarjev v poslopju Sveta Evrope, da bi končno spoznal, da so človekove pravice in pravice manjšin dve popolnoma različni vprašanji.
Nesprejemljivo je, da v celotnem poročilu niti enkrat ni omenjeno vprašanje nacionalnih manjšin, priseljenskih manjšin ali zahodnoevropskih priseljenskih manjšin; danes sem v tej dvorani že povedal, da v Franciji, Veliki Britaniji in na Nizozemskem prihaja do krize pri vključevanju novih manjšin. Če Evropski parlament in Evropska unija torej ne bosta spremenila svojega pristopa, ne bosta mogla obvladati mednarodnih težav in konfliktov ter ne bosta imela moralne verodostojnosti, da bi upravičeno ocenjevala Kitajsko; najprej moramo v red spraviti razmere tukaj v Evropi, saj imamo svoja nerešljiva manjšinska vprašanja.
Tunne Kelam
Gospa predsednica, dialogi EU s tretjimi državami niso bili dovolj dosledni, kar lahko ogrozi verodostojnost politike EU o človekovih pravicah. To sta dve ugotovitvi iz zadevnega poročila.
Zato je naše sporočilo Komisiji in Svetu zelo jasno: vprašanje človekovih pravic je treba dvigniti na raven praktičnega oblikovanja politike. To pomeni, da ne sme biti pogojeno s strateškimi ali geopolitičnimi interesi.
Največji izziv je še vedno izvajanje teh plemenitih ciljev v naših obstoječih odnosih. Jasno navzkrižje interesov in stališč je prisotno v odnosih EU s kazahstansko diktaturo. Kar zadeva Kitajsko in Rusijo, se moramo poleg tega, da ustrezno izrazimo svojo zaskrbljenost glede tamkajšnjih razmer, vprašati tudi, ali so se z dialogi, ki so potekali do zdaj, razmere resnično izboljšale.
Poleg tega Rusija ne bi smela več trditi, da partnerstvo med EU in Rusijo temelji na skupnih vrednotah. Glede na sedanje okoliščine to zveni precej ironično. Stvari moramo obravnavati takšne, kot so, ker je Putinova Rusija zdaj verjetno v podobnem položaju kot je bila Hitlerjeva Nemčija sredi tridesetih let 20. stoletja.
Ker EU z vsemi pristojnostmi in pooblastili, ki jih ima, ne obravnava teh razmer, je soodgovorna za okrutno kršenje človekovih pravic v Rusiji.
Hkrati je gospod Schröder pozval EU, naj ne obremenjuje Rusije s pretiranimi zahtevami v zvezi s človekovimi pravicami in demokracijo v tej državi. Žal EU še vedno nima pravega nadzora, medtem ko poskuša z najboljšimi nameni uskladiti človekove pravice ter gospodarske in strateške interese.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Dialogu o človekovih pravicah ni nikoli mogoče nameniti preveč pozornosti, zato pozdravljam govornico, ki je predstavila veliko predlogov in ocen. Evropski parlament želi dejavneje sodelovati in lahko dejavneje sodeluje pri dialogu Sveta in Komisije s tretjimi državami v zvezi z vprašanjem človekovih pravic, ker ima potrebne zmogljivosti in izkušnje. Ustvarjalnost in neodvisnost poslancev EP lahko nadomesti realizem Komisije in Sveta. Še več moramo razpravljati o statusu zagovornikov človekovih pravic in okolju, v katerem delujejo, ter o ekonomskih, socialnih in okoljskih človekovih pravicah. Čeprav sta odnose med EU in Združenimi državami zasenčila iraška vojna in Guantanamo, so ti odnosi zaradi naših skupnih vrednot dobri. EU in Rusija sta povezani s plinovodi in naftovodi, vendar dialoga o človekovih pravicah v Rusiji ne smejo omiliti energetski viri in trgovinski interesi. Ta velika in pomembna država išče nacionalno idejo in posebno pot. Na tej točki lahko navedem pripombo, ki sem jo slišal v Moskvi; prej smo napačno menili, da je Rusija na pravi poti, zdaj pa napačno menimo, da je ta pot posebna. Nihče ne nasprotuje posebni poti Rusije, če to želi večina državljanov. Vendar je stvar drugačna, če to spremljajo omejitve svobode izražanja, medijske svobode in dejavnosti nevladnih organizacij ali izjeme za nekatere stranke. Z Belorusijo ne vzpostavljamo dialoga o človekovih pravicah, vendar menim, da so za to zainteresirani ne le zagovorniki človekovih pravic v tej državi, ampak tudi EU. Razlog, zaradi katerega kritiziramo Belorusijo, velja tudi za nekatere države osrednje Azije in južnega Kavkaza, ki sodelujejo v okviru evropske sosedske politike. Vendar velike izgube ter vonj po nafti in plinu ne smejo omiliti našega odnosa do kršitev človekovih pravic.
Geoffrey Van Orden
Gospa predsednica, skozi to poročilo se ni bilo enostavno prebiti. Poročilo je predolgo in se podvaja, vendar obravnava pomembno temo.
Sem goreč zagovornik pravih človekovih pravic. Moram pa priznati, da se ne strinjam z razširitvijo tega pojma na skoraj vse mogoče vidike človeške dejavnosti: družbene, okoljske, ekonomske in kulturne pravice so le nekatere pravice, ki se večkrat izpostavljajo.
Kljub temu kršenju človekovih pravic po svetu ni bilo še nikoli namenjene toliko pozornosti kot zdaj, pri čemer je presenetljivo, da se stanje v številnih državah, v katerih se dogajajo najhujše kršitve, ni izboljšalo. EU ima pomembno vlogo pri spodbujanju pravne države in spoštovanja človekovih pravic, vendar dejstvo, da ne spoštuje svojih lastnih pravil, ne prispeva k spodbujanju reform v najhujših režimih. V zvezi s tem izpostavljam zlasti Zimbabve in Burmo, v zvezi s katerima prepoved potovanja in ciljno usmerjene sankcije EU iz neprepričljivih razlogov večkrat niso bile upoštevane. Mi pa se sprašujemo, zakaj so naši ukrepi neučinkoviti in se nam tirani smejijo v obraz.
Številne afriške države niso izpolnile svojih obveznosti glede zagotavljanja odgovornega vodenja države. To ni presenetljivo, ker jim evropski sogovorniki v zvezi s tem niso dali nobenega jasnega sporočila.
Že več let si prizadevamo, da bi se nam pri pogajanjih o izboljšanju razmer v Zimbabveju pridružile druge afriške države, vendar brez uspeha. Medtem je država prišla v gospodarsko krizo, v kateri pod Mugabejevo objestno diktaturo več milijonov ljudi živi v lakoti in pomanjkanju.
Zdaj bo morda EU spet prelomila svoja pravila in povabila Mugabeja ali druge ministre iz Zimbabveja, ki jim je bila izdana prepoved, na decembrski vrh med EU in Afriko v Lizboni.
O tem sem 3. julija poslal pismo portugalskemu predsedniku. Nisem še prejel odgovora. Ali lahko morda predsedstvo ugotovi, kaj namerava Svet storiti v zvezi s tem, glede na to, da zdaj tu nima predstavnika? Iz poročila sem včeraj izvedel, da je gospa Ferrero-Waldner, komisarka za zunanje odnose, povedala, da bo morda namesto Mugabeja povabilo dobil zunanji minister. Tudi njemu je bila izdana prepoved; ima številko 83 na seznamu prepovedanih. Ali nam lahko poveste, kaj se bo zgodilo v zvezi s tem?
Gabriela Creţu
(RO) Gospod predsednik, dragi poslanci, izjavo, da so pravice žensk sestavni del človekovih pravic, bi lahko šteli za tavtologijo, saj so samoumevne. Praksa kaže, da se zanemarjajo le eksplicitno. Pred kratkim smo popisali zamude pri doseganju razvojnih ciljev tisočletja, pri katerih so ženske ciljna skupina in bistveni dejavniki za pospeševanje procesa.
Odlično poročilo Elene Valenciano poziva Komisijo in Svet, da pri dialogu s partnerskimi državami upoštevata vprašanje enakosti spolov. Vendar sta v dialog vključeni vsaj dve strani in mi smo ena od njih. Mislimo, da sta učinkovitost ukrepov za spodbujanje in zaščito pravic žensk ter nadzor nad njihovim uresničevanjem odvisna tudi od evropskih strank, institucij in naklonjenosti naših vlad vprašanjem spola. Pogojena sta z doseganjem njihovih ciljev, določenih v načrtu za enakost med ženskami in moškimi.
Ni nam treba izumiti prefinjenih kazalnikov za ugotovitev, da v Evropski uniji obstajajo vlade, v katerih ni prisotna nobena ženska, ali vlade, ki nekritično zagovarjajo tradicije in prakse, ki kršijo pravice žensk. Vsi vemo, da odločitev za začetek dialoga o človekovih pravicah temelji na različnih merilih, ki jih določi Svet, kadar se razmere v državi partnerici obravnavajo kot zaskrbljujoče.
Celo v optimističnem primeru, da bi bili vsi člani Sveta zagovorniki pravic žensk, se sprašujem, kakšen vzgled dajemo državam, od katerih zahtevamo ukrepe v zvezi s predstavništvom v političnih strukturah. Žal ta pripomba velja tudi za Evropski parlament, ki je še vedno precej zadržan do reforme lastne strukture v smislu uravnotežene zastopanosti spolov.
Zahtevamo skladnost med izjavami in delovanjem evropskih institucij in držav članic. Ohraniti je treba usklajenost politik in instrumentov Skupnosti, da ne bi negativno vplivale na ukrepe za zmogljivost žensk v partnerskih državah. Pomembno je razpravljati o ženskah, vendar je to, da jim pustimo razpravljati, še pomembneje za izboljšanje političnega vzdušja in mirovnih procesov ter zmanjšanje korupcije po vsem svetu.
Bogusław Sonik
(PL) Gospa predsednica, v celoti podpiram predstavljeno poročilo, zlasti ker zadeva eno od najbolj perečih težav za Unijo in celotni svet. Kakovost dialoga in posvetovanja s tretjimi državami na področju človekovih pravic je odvisna zlasti od skladnosti in preglednosti delovanja. Poudariti želim, da je način za doseganje največjih koristi dialoga krepitev sodelovanja, zlasti v zvezi z odločanjem treh institucij. Natančno moramo določiti cilje, ki jih želimo doseči.
Predlagano povečanje skladnosti je treba razširiti tudi na običaj, da se dialog o človekovih pravicah ločuje od ostalih dvostranskih odnosov. Res je, da poročilo poudarja, da je treba v primeru Kitajske to hinavščino odpraviti. Vendar to ni dovolj odločno ubesedeno v zvezi z odnosi z Rusijo. Merila, ki jih uporabljamo na področju človekovih pravic, je treba jasno določiti za vse države, predvsem pa morajo biti enaka.
Žal ugotavljam, da se to pravilo zelo pogosto krši. Splošno sprejeti standardi se uporabljajo selektivno in odvisno od rezultata, ki se lahko doseže s takšnim ukrepom. Takšen je položaj, kar zadeva Rusijo, kot sem navedel, ker je Evropska unija njena glavna trgovinska partnerica. Iz tega dejstva nedvomno izhajajo koristi za obe strani. Vendar ne smemo dopustiti, da bi relativizacija človekovih pravic škodila dobrim trgovinskim odnosom. Upam, da mi ni treba ponavljati, da sta v Ruski federaciji uporaba mučenja in preganjanje na podlagi rasne pripadnosti široko razširjena, enako kot v Čečeniji, organizacija Novinarji brez meja pa to državo uvršča na 147. mesto na lestvici v zvezi s svobodo tiska, s čimer se je tesno približala državam, kot sta Kitajska in Severna Koreja.
Posledice, o katerih govorim, so povezane tudi s Kubo, ki sicer ni vključena v poročilo. Zdi se, da si kot Rusija tudi Evropska unija kot glavna trgovinska partnerica zapira oči pred vsem, kar se tam dogaja. Kljub junijski resoluciji se niso sprejeli nobeni posebni ukrepi. Včasih beremo, da Evropski parlament zahteva to ali ono ali nekaj obžaluje, vendar bi morali misliti tudi na to, kar se zgodi kot posledica tega. Skupini Ženske v belem iz Havane se še vedno ni podelila nagrada Saharov.
Naslednji in zelo pomemben element na področju človekovih pravic je potreba po izboljšanju instrumenta, ki ureja iskanje in dodeljevanje finančne pomoči za opozicijo v državah, kjer stopnja demokracije ni ustrezna. Zlasti želim poudariti, kako pomembna je ustrezna opredelitev potreb. Za opozicijske skupine je pogosto značilna nizka stopnja formalizacije. Na vse mogoče načine si moramo prizadevati za zagotovitev, da denar pride v prave roke in ne v roke oblasti. Verjemite mi, te razmere poznam iz lastnih izkušenj in za takšne ljudi so posebni ukrepi veliko pomembnejši od resolucij in zagotovil.
To razpravo o človekovih pravicah želim izkoristiti, da vas opozorim na položaj kristjanov v bližnjevzhodnih državah. V zvezi s tem prejemamo zaskrbljujoče informacije. Avgusta sta bila dva krščanska aktivista iz bližnjevzhodnega krščanskega združenja aretirana in obsojena objavljanja agresivnih protiislamskih sporočil. Vlada v Alžiriji je omejila medijsko svobodo nemuslimanskih prebivalcev, kar je neposredno vplivalo na kristjane v tej državi. Zatiranje s strani vse bolj radikalnih muslimanov trpijo tudi kristjani v državah, kot so Irak, Egipt in Libanon.
Joe Borg
komisar. - Gospa predsednica, pozdravljam izmenjavo mnenj o tem poročilu, kar potrjuje, da se Parlament zavzema za spoštovanje človekovih pravic.
V zvezi s to razpravo bi želel predstaviti pripombe Komisije o priporočilih za preglednejši dialog ter sodelovanje Evropskega parlamenta in organizacij civilne družbe v vseh vidikih dialoga in posvetovanj, kar je izpostavilo več govornikov.
Medtem ko je nekaj priporočil iz poročila že postalo del običajne prakse, kot so priporočila o poročanju, morajo vse tri institucije natančno obravnavati različne predloge in poiskati rešitve, hkrati pa upoštevati pravni okvir EU ter dogovore med Parlamentom in Komisijo, ki jih določa okvirni sporazum iz maja 2005.
Pri tem je potrebna pragmatičnost. Na eni strani to pomeni, da se ne skrivamo za uredbami in izgovori o običajnem poslovanju, na drugi strani pa da natančno ocenimo politično priložnost in vpliv večje preglednosti na učinkovitost dialoga, predvsem pa na pripravljenost tretjih držav, da sodelujejo v dialogu.
Natančno je treba presoditi, kakšen je vpliv na dejanski dialog in odnose s tretjimi državami, da se Evropske unije ne bi prikrajšalo za učinkovit instrument.
Prepričan sem, da bomo lahko v vsakem primeru poiskali primerne ukrepe za izpolnitev potreb po obveščanju, hkrati pa ohranili in povečali učinkovitost tega instrumenta.
Kar zadeva vprašanje o vključitvi človekovih pravic v trgovinske in sektorske sporazume, Komisija meni, da ni treba ponavljati klavzule o človekovih pravicah iz pridružitvenega sporazuma, sporazuma o partnerstvu in sodelovanju ter sektorskih sporazumov.
Dejstvo, da ta klavzula ni vključena v sektorske sporazume, nam ne preprečuje, da bi se v zvezi s človekovimi pravicami posvetovali z zadevno državo ali da bi uporabili katere koli druge instrumente, ki so na voljo Evropski uniji na področju človekovih pravic.
Komisija v zvezi s programi sodelovanja za demokracijo in človekove pravice opozarja Parlament, da nov instrument, tj. Evropska pobuda za demokracijo in človekove pravice, predvideva posebne sklade za projekte v težavnih državah, kot sta Kuba in Burma/Mjanmar, ki so bile omenjene v tej razpravi.
Kar zadeva vprašanje univerzalnosti človekovih pravic, izpostavljam, da Evropska unija priznava načelo univerzalnosti, nedeljivosti, medsebojne odvisnosti in medsebojne povezanosti vseh človekovih pravic.
V skladu s tem načelom, ki je bilo razglašeno na svetovni konferenci o človekovih pravicah na Dunaju, se človekove pravice obravnavajo globalno na pošten in enak način ter imajo enako podlago in enake poudarke. Seveda to ne izključuje dejstva, da se lahko na nekem zasedanju več pozornosti nameni določenemu sklopu pravic, in sicer zaradi dejanskih dogodkov ali zaradi pripravljenosti partnerjev, ki sodelujejo v dialogu, da se obravnavajo nekatera vprašanja namesto drugih.
Komisija je zlasti zadovoljna, ker je v poročilu več priporočil namenjenih pravicam žensk in njihovi vključitvi v dialoge. Ne smemo pa pozabiti na druge sklope pravic in skupine, ki si zaslužijo našo pozornost.
Kar zadeva vprašanje misij za opazovanje volitev, se Komisija strinja, da je politični dialog in zlasti dialog o človekovih pravicah priložnost, da se partnerske države pozove k izvrševanju priporočil misij EU za opazovanje volitev. Komisija je v tem smislu zagovarjala tudi stalno sodelovanje vodje misije Evropske unije.
Pri tem izvrševanju se je treba osredotočiti na ukrepe zadevnih političnih in volilnih organov ter na dejavno vlogo civilne družbe in spodbujanje demokracije, vključno z volilno reformo.
Komisija ni prepričana, da je treba za ta namen vzpostaviti poseben in ločen mehanizem povolilnega uradnega zapisnika. Komisija meni, da je namen pomoči, instrumentov za dialog in mehanizmov za spremljanje zagotovitev povolilne strategije in podpore za demokracijo, pri čemer je treba te mehanizme še naprej uporabljati.
Kar zadeva posebno vprašanje gospoda Van Ordena, bom njegove pomisleke in vprašanje posredoval komisarki Ferrero-Waldner, ki bo nanj zagotovo odgovorila.
Na koncu bi rad povedal, da bom upošteval številne druge posebne pripombe o posameznih razmerah. Zagotavljam vam, da se bodo takšne pripombe posredovale komisarki Ferrero-Waldner, ki jih bo zagotovo ustrezno upoštevala.
Predsednica
Ta razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 6. septembra 2007.
Pisne izjave (člen 142)
Alessandro Battilocchio  
v pisni obliki. - (IT) Poročevalki se iskreno zahvaljujem za njeno delo, ker mislim, da je za sodelovanje v mednarodnem dialogu bistveno sprejeti skladno evropsko politiko o človekovih pravicah in demokraciji. Dejansko so argumenti, ki temeljijo na gospodarskih in strateških interesih, prepogosto prevladali nad dobrimi nameni in evropskimi vrednotami, ki jih razglašamo v Parlamentu. Zlasti kar zadeva gospodarske in trgovinske sporazume s tretjimi državami ali pogajanja Svetovne trgovinske organizacije, EU včasih ne nameni dovolj pozornosti pravicam delavcev, manjšin, žensk in otrok zunaj EU, zaradi česar je sokriva za kriminalna dejanja in nesprejemljive prakse. Evropska socialna, gospodarska in energetska politika, zaradi katere je EU postala bolj neodvisna v smislu človeških in energetskih virov, bi lahko Evropi pomagala tudi pri odpravljanju nekaterih geopolitičnih vezi, zaradi katerih mora včasih molčati v zvezi s človekovimi pravicami. Na koncu naj poudarim, da se veliko resolucij in deklaracij EP o posameznih razmerah pogosto ne upošteva; pomembno je, da Svet in Komisija namenita več pozornosti pozivom s strani poslancev EP, ki izražajo zahteve oseb ali etničnih skupin, ki sicer nimajo nobene možnosti komunikacije.
Hanna Foltyn-Kubicka  
Med veliko dobrimi stvarmi, ki so navedene v tem poročilu, je treba posebej pozdraviti dejstvo, da Svet in Komisijo poziva, naj Parlament bolj vključita v pripravo in spremljanje dialogov s tretjimi državami. Evropski parlament je navsezadnje institucija, katere stališče o vprašanjih človekovih pravic je po vsem svetu zelo spoštovano.
Vseeno ne smemo pozabiti, da dialog z državami zunaj Unije ne sme postati cilj sam po sebi. Odločno je treba poudariti, da človekove pravice ne morejo biti del pogajanj ali barantanja na diplomatski ali ekonomski podlagi. Kršitev teh pravic se ne sme dopuščati in Evropska unija mora skupaj s svojimi agencijami brezpogojno braniti to načelo ob upoštevanju zgodovinskih, kulturnih in moralnih vrednot, na katerih temelji njeno delovanje.
Bistveno je, da stalno in usklajeno pritiskamo na države, kot sta Rusija in Kitajska, s katerimi institucionalizirani dialog poteka že nekaj časa. Bistveno je, da spremljamo rezultate dogovorov in obveznosti, ki so jih sprejeli v zaporednih krogih posvetovanj, saj je mogoče le tako doseči dejanski napredek. V tem smislu je razveseljivo, da poročilo navaja področja, na katerih si morajo te države še veliko prizadevati. Žal je takšnih težav še vedno zelo veliko.
