
Puhemies.
   –Esityslistalla ovat seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Brysselissä 25. ja 26. maaliskuuta 2004 järjestettävän Eurooppa-neuvoston valmistelusta ja HVK:n seurannasta. 
Roche,
   . – Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani puhua teille tänään kevään Eurooppa-neuvoston valmisteluista ja HVK:n seurannasta.
Edellisellä istuntojaksolla Lissabonin strategiasta käydyn yksityiskohtaisen keskustelun perusteella tiedätte kaikki, että puheenjohtajavaltio Irlanti on vankasti sitä mieltä, että kevään Eurooppa-neuvoston on keskityttävä ensisijaisesti Lissabonin strategian seurantaan, kuten Lissabonissa ja Göteborgissa on sovittu. Seurannassa on painotettava strategian täytäntöönpanoa, ja unionin on kohdennettava yhteensovitettu toiminta yksittäisille aloille. Lisäksi käsitellään tulevia rahoitusnäkymiä ja asioita, jotka ovat tällä hetkellä esillä kansainvälisessä keskustelussa.
Puheenjohtajavaltio on toistanut johdonmukaisesti, että kevään Eurooppa-neuvostolta on saatava selkeä viesti, jonka mukaan Lissabonin strategia on edelleen tärkeä ja tarjoaa perustan edistymiselle samanaikaisesti talous-, sosiaali- ja ympäristöasioiden uudistamisessa kaikkialla unionissa. Korostin viime kuussa parlamentille pitämässäni puheessa asioita, joihin aiomme keskittyä kevään Eurooppa-neuvostossa 25. ja 26. maaliskuuta.
Olen iloinen, että jäsenvaltiot jakavat vakaumuksemme, jonka mukaan Eurooppa-neuvoston asialista on edelleen syytä keskittää. Jäsenvaltiot ovat kannattaneet vankasti näkemystämme, jonka mukaan on syytä keskittyä muutamiin keskeisiin asioihin. Jäsenvaltiot ovat myös suostuneet siihen, että neuvoston yleisinä painopisteinä olisivat kestävä kasvu ja työllisyys, kuten esitimme selityksin varustetun esityslistan ensimmäisessä luonnoksessa 17. helmikuuta.
Komission puheenjohtaja Prodi esitteli täällä 10. helmikuuta tulevia rahoitusnäkymiä koskevan komission tiedonannon nimeltä "Yhteisen tulevaisuuden rakentaminen". Jäsenvaltiot ovat hyväksyneet puheenjohtajavaltion kannan: kun kerran odotettavissa ei ole keskustelua, kevään Eurooppa-neuvoston olisi sovittava päätelmistä, jotka koskevat asian käsittelyssä seuraavina kuukausina noudatettavaa menettelyä.
 (Irlannin pääministeri) esittelee puheenjohtajavaltio Irlannin selvityksen siitä, millä tolalla asiat ovat hallitustenvälisessä konferenssissa. Tarkoituksena on, että valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet keskustelevat asiasta ensimmäisenä iltana illallisella. Puheenjohtajavaltion tarkoituksena on kutsua tarkkailijoiden edustajia HVK:hon, ja myös Euroopan parlamentin puhemies on tarkoitus kutsua. Selvityksen ja päivällisellä käytyjen keskustelujen pohjalta Eurooppa-neuvosto sitten päättää, miten on paras toimia ja etenkin, onko aika kutsua HVK uudelleen koolle.
Toivon teidän ymmärtävän, ettei minun ole sopivaa puuttua nyt selvityksen sisällön yksityiskohtiin. Emme ole vielä saaneet tilanteen arviointia päätökseen. Kuulemisia järjestetään, ja asiasta käydään keskusteluja. on velvollisuus esittää asiat kollegoilleen hyvin suoraan. Esitän kuitenkin seuraavat huomiot.
Joulukuussa Brysselissä annetun tehtävän mukaisesti puheenjohtajavaltio Irlanti on kuullut laajalti HVK:n osallistujia, myös Euroopan parlamenttia. on keskustellut kaikkien Eurooppa-neuvoston muiden jäsenten kanssa. Myös ministerit ja virkamiehet ovat käyneet tiiviitä ja yksityiskohtaisia keskusteluja. Kumppanit ovat olleet kanssamme hyväntahtoisesti yhtä mieltä myönteisellä ja rakentavalla tavalla. Näin olemme pystyneet arvioimaan kunkin asianosaisen tärkeinä pitämiä asioita läpikotaisin. Tiedämme myös paremmin, mistä on otollisinta etsiä kompromisseja ja mahdollista sovintoa.
Olemme käyneet hyödyllisiä ja yksityiskohtaisia keskusteluja parlamentin edustajien Hänschin ja Brokin kanssa. He ovat tehneet meille selväksi, mikä on parlamentin yleinen suhtautuminen HVK:hon ja mitkä ovat sen painopisteet neuvotteluissa. Arvostamme todella heidän rakentavaa ja rehtiä toimintatapaansa. Arvostamme yleensäkin valtavasti sitä, että parlamentti tukee vankasti toimiamme. Olette erityisesti pyrkineet saamaan meitä ja kumppaneitamme keskittymään kokonaiskuvaan, perustuslain hyväksymisen kultaakin kalliimpaan tavoitteeseen ja unioniin kohdistuviin merkittäviin ja suuriin vaaroihin, jotka umpikujaan ajautuminen aiheuttaisi.
Olemme varmistuneet kuulemisissa siitä, että on monia ratkaisematta olevia, toimielimiä koskevia sekä muita kysymyksiä, jotka on otettu kuulemisissa esille ja joista toiset ovat monimutkaisempia ja arkaluonteisempia kuin toiset. Suurin osa näistä kävi ilmi puheenjohtajavaltio Italian asiakirjasta, joka julkaistiin ennen Eurooppa-neuvoston kokousta joulukuussa, mutta muitakin asioita on otettu esille. Olemme käyneet kaikki kysymykset läpi huolellisesti ja melkoisen tarkasti. Julkisuudessa on keskitytty etenkin asioiden institutionaaliseen puoleen, mutta vakuutan parlamentille, että kumppanien kanssa käydyt keskustelut eivät rajoitu pelkästään näihin näkökohtiin perustuslakisopimusehdotuksessa.
Olemme yleisesti sitä mieltä, että vaikka kohtuullinen määrä asioita on edelleen ratkaisematta, suurimpaan osaan on suhteellisen helppoa löytää yhteisymmärrys, kun pyritään sopimuksen lopulliseen hyväksymiseen. Olemme lisäksi varmistaneet, että moniin muihin kysymyksiin, joista osa on hyvinkin merkittäviä, on jo tosiasiassa löydetty ratkaisu, vaikka virallisesti mitään ei ole sovittu ennen kuin kaikesta on sovittu. Hyvin suurta osaa valmistelukunnan laatimasta tekstistä ei tietenkään ole arvosteltu missään HVK:n vaiheessa, ja olen iloinen voidessani sanoa, että asia on edelleen näin.
En osaa sanoa, saako HVK työnsä päätökseen Irlannin puheenjohtajakaudella. Voin kuitenkin sanoa, että jos asia olisi puheenjohtajavaltio Irlannista kiinni, se ratkaistaisiin. Olemme tehneet parlamentille selväksi, kuten olemme tehneet selväksi monissa julkilausumissamme, että haluamme todella hartaasti ja kunnianhimoisesti päästä ratkaisuun. On kuitenkin tärkeää merkitä pöytäkirjoihin, että 25 jäsenvaltiolla ja 25 hallituksella on vastuu asiasta – sitä ei voida sysätä puheenjohtajavaltiolle.
On paljolti Eurooppa-neuvoston päätettävissä, kutsutaanko uusi HVK koolle lähitulevaisuudessa. Sanon kuitenkin, kuten olen tehnyt useaan otteeseen, että jos poliittista tahtoa löytyy, avoinna oleviin kysymyksiin on helppo löytää ratkaisu. Poliittinen tahto on keskeistä, jotta asiasta saadaan sovittua varhaisessa vaiheessa.
Eurooppa-valmistelukunta aloitti työnsä yli kaksi vuotta sitten. Asioista on keskusteltu tiiviisti ja laajamittaisesti. Tällä hetkellä en usko, että erimielisyydet olisi helpompi ratkaista ajan kuluessa. Olen todennut tämän monta kertaa parin viime viikon aikana: nykyiset vaikeudet eivät muutu jatkossa sen helpommiksi. Kysymyksiä ei ole yhtään helpompaa ratkaista vuoden jälkipuoliskolla. Monet muut kysymykset tekevät asiasta tuolloin entistä monimutkaisemman. Parlamentti vaihtuu, komissio vaihtuu ja poliittiset toimijat vaihtuvat – ei liene järin viisasta luulla, että aika tekisi työtä puolestamme.
Vuoden jälkipuoliskolla on pohdittavana tärkeitä kysymyksiä. Uskon vakaasti, että kaikkia kysymyksiä on paras pohtia yksittäin, toisistaan erillisinä. Muun muassa tämän takia meidän pitäisi pyrkiä ratkaisuun mahdollisimman aikaisessa vaiheessa, sillä jos asioita käsitellään yhdessä, ratkaisuun on vaikeampi päästä.
Olen edelleen sitä mieltä, että uusi perustuslaki on perin pohjin unionin ja sen kansalaisten etujen mukainen. Se on jättimäinen harppaus eteenpäin selkeyden ja esteettömyyden kannalta. Se tarjoaa unionille lujan perustan tulevaisuuden kasvua ja kehitystä varten. Sen ansiosta unioni voi vastata tehokkaammin kansalaisten huoliin ja nousta dynaamisempaan asemaan maailmassa. Tavallaan se on arvokas päämäärä, johon kannattaa kyllä pyrkiä.
Jos kompromissin tekoon löytyy tahtoa – on täysin selvää, ettei sopimus synny ilman kaikkien osapuolten vastaantuloa – uskon asioiden voivan edetä nopeastikin. Kuten olemme todenneet aiemmin, jos edistymiseen on todellinen mahdollisuus, puheenjohtajavaltio Irlanti tarttuu tilaisuuteen välittömästi.
Kinnock, Neil,
   . – Arvoisa puhemies, olen pahoillani, ettei puheenjohtaja Prodi voinut millään tulla paikalle, koska – kuten tiedätte – hänellä on virallisia velvoitteita hoidettavanaan toisaalla.
Komissio on tyytyväinen tämän aamun keskustelun tarjoamaan tilaisuuteen kiinnittää huomiota siihen, miten tärkeää ehdotetusta perustuslaista on päästä tyydyttävään ratkaisuun. Laekenissa tehty arvio pitää tietenkin edelleen paikkansa, ja laajentuneen unionin on edelleen uudistuttava varmistaakseen, että se toimii yleisen edun puolesta tehokkaasti sekä aiempaa demokraattisemmin ja avoimemmin. Asiaa ei ole selvästikään ratkaistu, ja aivan yhtä selvästi on ryhdyttävä päättäväisesti toimeen. Euroopan unionin kaltaisessa demokraattisten valtioiden ainutlaatuisessa yhteenliittymässä huolellinen harkinta on aina tarpeen, mutta tilanteen pitkittynyt jumiutuminen ei palvele kenenkään etuja rakentavasti. Komissio tukeekin täysin puheenjohtajavaltio Irlannin näkemystä. Ministeri Rochen selvitys on selkeä. Komissio on vakuuttunut siitä, että puheenjohtajavaltio on tehnyt ja tekee edelleen juuri sen, mikä on tarpeen.
Brysselin Eurooppa-neuvoston epäonnistumisen jälkeen ainoa realistinen etenemistapa oli puheenjohtajavaltio Irlannin noudattama tapa: kahdenvälisissä neuvotteluissa tuodaan julki, mitä edistymismahdollisuuksia asiassa on. Työ on vaivalloista, ja epäilemättä ministeri Rochelle ja hänen kollegoilleen on kertynyt tästä osoituksena tukku lentokilometrejä. Irlantilaisilla kollegoillamme on kuitenkin todellisia lahjoja edistää ymmärtämystä – paitsi tietenkin, jos on kyse englantilaisesta rugbysta – ja me toivomme, että uuttera työ tuo tuloksia ja että Eurooppa-neuvostolle osoitetussa puheenjohtajavaltion selvityksessä voidaan lopuksi todeta, että kaikki valtuuskunnat ovat valmiita allekirjoittamaan perustuslakisopimuksen ennen Euroopan parlamentin vaaleja.
Tällainen edistyminen vaatii tahtoa tarkistaa alkuperäisiä neuvottelukantoja, mutta komissio uskoo edelleen, että tämä on mahdollista ja että perustuslakisopimuksesta voidaan sopia nykyisellä puheenjohtajakaudella. Kuten ministeri Roche totesi, aika ei muuta peruskysymyksiä eikä tee ratkaisua helpommaksi, mikä ei aina päde politiikkaan, mutta tähän tapaukseen kyllä.
Yksi tällaista näkemystä tukeva tekijä on tosiasioiden tunnustaminen: ellei HVK:ta saada tänä vuonna tyydyttävästi päätökseen, perustuslain saaminen unioniin näyttää entistä kaukaisemmalta. Valmistelukunnasta lähtenyt eteenpäin sysäävä voima heikkenee tuolloin selvästi, ja politiikan perusluonteen vuoksi sopimuksesta käytävään keskusteluun sekoittuu muita kiistanalaisia asioita, jotka liittyvät luonnollisesti ja väistämättä esimerkiksi rahoitusnäkymiin. Yksikään demokraatti ei saa tuntea pelkoa – eikä kyllä tuntisikaan – kun edessä on lukuisia keskusteluja, mutta kaikkien keskustelujen selkeyttä ja kurinalaisuutta edistetään parhaiten varmistamalla, että jokaista esiin tulevaa asiaa käsitellään erikseen siihen sisältyvine näkökohtineen.
Vaikka on järkevää haluta, että HVK saadaan päätökseen onnistuneesti kohtuullisen nopeasti, ei sillä perusteella kuitenkaan saisi poiketa kurssista, jota parlamentti ja komissio ovat noudattaneet perustuslain sisällössä. Olen varma, että komissio toimii parlamentin enemmistön mielipiteen mukaisesti korostaessaan, ettei valmistelukunnan laatimaa tekstiä pitäisi vesittää.
Olemme kaikki kuulleet sanottavan, että "parempi olla ilman perustuslakia kuin saada huono perustuslaki". Kaikki järkevät ihmiset ovat asiasta taatusti samaa mieltä. Näitä voidaan tuskin kuitenkaan pitää ainoina todellisina vaihtoehtoina. Vaarana ei taatusti ole huono perustuslaki, sillä on erittäin epätodennäköistä, että HVK hyväksyisi jotakin, joka olisi haitallista tai hyödytöntä. Todellisena vaarana on pikemminkin, että perustuslakiehdotusta muutetaan niin paljon, että lopulta perustuslain kunnianhimo ja houkuttavuus hupenee melkein vahingossa, ja ainutlaatuinen tilaisuus selkiyttää ja kehittää unionia perustuslain laatimisen avulla liukuu käsistä. Jäsenvaltioiden edustajille ja ennen kaikkea Euroopan unionin kansalaisille jäisi käteen vain ongelmia, ei ratkaisuja.
Tämän takia perustuslain perustana pitäisi edelleen käyttää valmistelukunnan esittämää tekstiä. Sitä voidaan tietenkin parannella joiltain osin. Esimerkiksi Brysselin Eurooppa-neuvostoa edeltävinä kuukausina käydyissä keskusteluissa kävi ilmi, että vaikka ehdotettu muutos saa jäsenvaltioilta laajan tuen, kyse ei välttämättä ole etenemisestä väärään suuntaan, kuten osa näytti tuolloin väittävän.
Olimme komissiossa – ja korostan, että nimenomaan unionin etujen puolesta – iloisia huomatessamme, että lähes kaikki valtuuskunnat tajusivat, ettei äänivaltaisten ja äänivallattomien komission jäsenten erottelu yksinkertaisesti toimi. Luotamme siis siihen, ettei tästä epäkäytännöllisestä ja eripuraa aiheuttaneesta aiheesta esitetä enää uusia muunnelmia.
Parlamentin, neuvoston, komission ja kaikkien muiden on toimittava edelleen varovaisesti. Esimerkiksi puheenjohtajavaltio Italia teki avuliaasti selväksi, etteivät kaikki joulukuun Eurooppa-neuvoston viimeisinä tunteina kiertäneet asiakirjat, joita osa piti puheenjohtajavaltion kompromisseina, olleet virallisia. Parlamentin tai komission taikka jopa molempien olisi itse asiassa ollut mahdoton hyväksyä suurta osa noista ehdotuksista. Olemme varmoja, että puheenjohtajavaltio Irlanti osoittaa sille ominaisella tavalla rakentavaa ymmärtämystä, olipa kello kuinka paljon tahansa.
Parlamentti tuntee läpikotaisin kiistanalaiset asiat, joita ei ole ratkaistu. Komissio on tehnyt monta kertaa selväksi olevansa sitä mieltä, että valmistelukunnassa aikaan saatua kompromissia unionin ulkoasioiden edustajan "kaksoisvirasta" ei pitäisi muuttaa, ettei Euroopan parlamentin vahvistettua budjettivaltaa pitäisi heikentää eikä määräenemmistöpäätösten soveltamisalaa kaventaa. Komissio on tehnyt selväksi olevansa myös sitä mieltä – erityisesti nyt, kun laajentuminen 25 jäsenvaltion unioniksi on vain viikkojen päässä – että käytännön seikat puhuvat määräenemmistöpäätösten lisäämisen puolesta vahvemmin kuin koskaan.
Tästä asiasta parlamentti tietää, että komission mielestä valmistelukunnan ehdotus kaksinkertaisesta määräenemmistöstä on paras tapa määritellä määräenemmistöpäätös. Se on käytännöllinen ja oikeasuhtainen menetelmä. On selvää, että asioiden välttämätön ja perinpohjainen perusteleminen ei tee päätöksenteosta milloinkaan helppoa laajentuneessa unionissa. Jos sovinnon syntymistä välttämättömissä päätöksissä vaikeutetaan entisestään asettamalla määräenemmistöpäätöksen rajat niin korkealle, että kaikki keskittyvät pikemminkin päätöksen estävän vähemmistön muodostamiseen kuin yhteisymmärryksen saavuttamiseen, tilanne jumiutuu eikä unioni hyödy kokonaisuutena.
Komissio on edelleen sitä mieltä, että kaksinkertainen enemmistö eli 50 prosenttia jäsenvaltioista, jotka edustavat 50:tä prosenttia asukkaista, olisi sekä selkeä että tasapuolinen ratkaisu. Komissio hyväksyi kuitenkin valmistelukunnan kompromissin eli 50 prosenttia jäsenvaltioista ja 60 prosenttia asukkaista, vaikka minun on todettava, että komissio on edelleen sitä mieltä, että 50 prosenttia ja 55 prosenttia olisi päätöksenteon tehokkuuden kannalta vieläkin parempi ratkaisu.
Tuleepa lopullisesta kompromissista millainen tahansa, kenenkään ei tietenkään pidä unohtaa, että perustuslakiehdotus on hyväksyttävä ja ratifioitava demokraattisen menettelyn mukaisesti 25 jäsenvaltiossa. Jos ehdotuksessa tehdään kaikesta monimutkaisempaa ja vaikeutetaan laajentuneen Euroopan unionin tehokasta toimintaa, sille tuskin löytyy ymmärrystä tai tukea parlamenteissa tai kansanäänestyksissä. Olemme varmoja, että puheenjohtajavaltio, parlamentin enemmistö sekä suuri osa hallituksista ja kansalaisista ymmärtävät tämän.
Toivotamme puheenjohtajavaltiolle onnea jatkuvissa toimissa modernin unionin ja sen kansalaisten etujen puolesta.
Poettering (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, saanen aloittaa osoittamalla sanani neuvoston puheenjohtajalle: ilmoitan ryhmäni puolesta, että arvostamme ja ihailemme vilpittömästi tapaa, jolla Irlannin hallitus hoitaa neuvoston puheenjohtajan tehtäväänsä. Se toimii hyväntahtoisesti ja erittäin määrätietoisesti, tahdikkaasti ja tehokkaasti. Mielestäni se on hyvä esimerkki siitä, miten jopa jäsenvaltiot, joissa on vähän asukkaita, voivat viedä politiikkaa runsain mitoin eteenpäin. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen yhtä mieltä lausumastanne, jossa toteatte, että jos asia olisi puheenjohtajavaltio Irlannista kiinni, hallitustenvälinen konferenssi saataisiin onnistuneesti päätökseen toimikaudellanne. Näin vain vahvistuu vaikutelmamme siitä, että puheenjohtajavaltio tekee todella parhaansa.
Haluan ilmoittaa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta, että olemme erittäin tyytyväisiä siihen, että asiat ovat alkaneet sujua ja että ratkaisematta olevissa asioissa, erityisesti kaksinkertaista määräenemmistöä koskevassa asiassa, on edistytty. Omasta puolestani olen aina vaatinut Saksan hallitusta toimimaan joustavasti ja siirtymään eteenpäin. Kun näin nyt tapahtuu, minun on annettava sille selkeä tunnustus. Saksan hallituksen toimien lisäksi muidenkin hallitusten on toimittava vastaavasti. Nyt ei ole sopiva aika eikä paikka syyttää virheistä tai jarruttavasta joustamattomuudesta. Kaikkien hallitusten on aika tehdä kompromisseja, ja me kehotamme niitä tekemään näin.
Panokset ovat korkeat. Neuvoston puheenjohtaja puhui vaaroista – näin hänen sanansa käännettiin kielelleni – ja näin ollen on tärkeää palauttaa jälleen mieliin, mihin perustuslailla oikein pyritään. Eurooppalaisia arvoja on kuvattu johdanto-osassa, perusoikeuskirjassa. Euroopan parlamentin tehtävät ja velvollisuudet on lueteltu perustuslakiehdotuksessa. Sen määräykset ovat valtava edistysaskel Euroopan parlamentille, demokratialle ja parlamentarismille Euroopassa.
Ministerineuvoston lainsäädäntötoiminnasta tulee avoimempaa, vaikka emme saakaan lakia säätävää neuvostoa, jota pyysimme. Valmistelukunnan ehdotuksen mukaan komissio nimitetään siten, että valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet esittävät komission puheenjohtajaa ja komission kokoonpano vastaa Euroopan parlamentin vaalien tuloksia. Tämä on todella suuri edistysaskel, koska näin Euroopan unionin asukkaat voivat vaikuttaa komission kokoonpanoon äänestämällä. Tiedämme hyvin, ettei tätä määräystä vielä sovelleta, mutta puollamme tällaisen järjestelyn käyttöönottoa ajoissa tämän vuoden Euroopan parlamentin vaaleja varten. Tämä tarkoittaisi, että komission puheenjohtajaa esittäessään valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet ottaisivat huomioon Euroopan parlamentin vaalien tulokset. Tämä on demokratian periaatteiden mukaista. Se on oikeudenmukainen ratkaisu, eivätkä sen taustalla ole puoluepoliittiset näkökohdat, vaan se on periaatekysymys. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kun komission puheenjohtajan nimittämisestä keskustellaan puheenjohtajakaudellanne, vaadimme teitä ottamaan Euroopan parlamentin vaalien tulokset huomioon.
On muistettava, miten kova työ tehtiin, ennen kuin valmistelukunnan ehdotus saatiin toteutettua. Haluaisin toistaa kiitokseni erinomaisesta työstä parlamentin kahdelle edustajalle, Klaus Hänschille ja Elmar Brokille. Kiitän tietenkin myös Valéry Giscard d'Estaingiä valmistelukunnan puheenjohtajan tehtävän hoitamisesta. Haluaisin kiittää vielä myös kaikkia Euroopan parlamentin, kansallisten parlamenttien ja hallitusten edustajia, jotka osallistuivat lopullisen ehdotuksen laatimiseen. Työn ei saa antaa nyt päättyä epäonnistumiseen.
Muistan hyvin, kuinka Ranskan tasavallan presidentti selvitti meille Eurooppa-neuvoston puheenjohtajana Nizzan sopimusta joulukuussa 2000. Hän vastasi Nizzan huippukokouksen lopputuloksesta esittämäämme arvosteluun tekemällä aiejulistuksen. Ensimmäinen askel kohti Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan perustamista otettiin, kun Ranskan presidentti myönsi, että oli aihetta harkita, että Euroopan unionin uudistamiseksi otettaisiin käyttöön uusi menetelmä. Seuraava askel oli Laekenin päätös ja työ, jonka me kaikki tunnemme. Se ei saa valua hukkaan.
Toukokuun ensimmäisestä päivästä lähtien olemme 455 miljoonan asukkaan yhteisö. Tarvitsemme selkeän ja lujan oikeudellisen perustan tulevalle Euroopan unionille, jotta rakennelma saadaan pysymään kasassa. Perustuslain ytimessä ovat välineet, joilla voimme sopia yhteisistä menetelmistä ja ratkaista kiistat ja eturistiriidat rauhanomaisesti. Perustuslaissa on kysymys lyhyesti sanottuna Euroopan rauhanomaisesta tulevaisuudesta, eikä hankkeen saa antaa epäonnistua.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivotan teille parhainta menestystä ja toivon, että korjaatte tämän työn hedelmät ennen puheenjohtajakautenne päättymistä.
Barón Crespo (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, on tullut aika soveltaa todella käytännössä veljeyden, solidaarisuuden ja tasa-arvon periaatteita ja viedä Euroopan perustuslakia eteenpäin.
 on tarttunut toimeen, ja ehdottaisin, että puheenjohtajavaltio Irlanti – runouden ja kirjallisuuden maa – muistaisi suuren eurooppalaisen, Ranskan kansalaisen Victor Hugon sanat. Hän ehdotti Euroopan yhdysvaltoja 1800-luvulla ja totesi, että tulevaisuudella on monet kasvot – heikoille se on saavuttamaton, pelkureille tuntematon, mutta rohkeille se tarjoaa tilaisuuden.
Aika on mielestäni tullut, koska meidän on muistettava, että Eurobarometrin mukaan innostus Euroopan unionia kohtaan laskee lähes kaikissa jäsenvaltioissa. Kuitenkin 78 prosenttia kansalaisista kannattaa perustuslakia, myös Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisista näin tekee 51 prosenttia, mikä on mielenkiintoista.
Pyytäisin siis kevään Eurooppa-neuvostoa uusimaan hallitustenvälisen konferenssin tai – vieläkin parempaa – tarttumaan härkää sarvista: valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten olisi istahdettava alas ratkaisemaan avoinna olevat asiat. Näin heidän kuuluu tehdä, jos he todella käsittävät, miten historiallinen tilanne on käsillä.
Sanoisin, että kiistanalaisissa kysymyksissä meidän on lähdettävä siitä ajatuksesta, että unionissa valta ei saa perustua päätöksenteon estämiseen vaan päättämiseen määräenemmistöllä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tältä osin haluaisin ilmoittaa ryhmäni ja ennen kaikkea puolueeni tukevan sitä, että maatani koskeva pattitilanne saadaan raukeamaan – sanaharkka on vaihdettava rakentavaan keskusteluun. On todella tärkeää käyttää kaksinkertaista enemmistöä ja äänten painotusta, jonka ansiosta asioissa päästään eteenpäin ja toimintakyky säilyy.
Toinen tärkeä kysymys, joka on hyvin merkittävä ennen kaikkea parlamentille, on määräenemmistöpäätöksen soveltamisala sekä lainsäädäntövallan ja budjettivallan jakaminen tasapuolisesti parlamentin ja neuvoston kesken. Puheenjohtajavaltio Italian laatimat luonnokset olivat selvä takaisku. Asia huolestuttaa meitä valtavasti. Mielestäni parlamentin olisi ilmaistava kantansa selkeästi. Emme ole valmiita selkeään takaiskuun sen takia, että perustuslaki hyväksytään.
Berliinissä pidetyssä kolmen jäsenvaltion välisessä epävirallisessa kokouksessa yksi muiden ohella käsitelty tärkeä kysymys oli komission talousasioista vastaavan koordinointiministerin viran perustaminen. Parlamentti on todennut moneen otteeseen, että tarvitaan vastuullista taloushallintoa. Perustuslaissa on mainittu ulkoministeri, muttei talousministeriä. Jos haluamme todella edistyä Lissabonin strategiassa, jolla on tarkoitus luoda työpaikkoja ja teknologialle suotuisat olosuhteet tulevaisuutta varten, meidän on annettava sille kasvot. Ei ole mitään syytä, miksei asiaa voitaisi harkita ja miksei hallitustenvälinen konferenssi voisi esittää tällaista muutosta perustuslakiin.
Rahoitusnäkymät ovat myös edelleen kiistan alla. Tuemme sitä, että komissio antoi ehdotuksen rahoitusnäkymistä omien velvollisuuksiensa mukaisesti. Emme voi hyväksyä tinkimistä etenkään laajentumisen kynnyksellä. Parlamentti olisi voinut ilmoittaa puoltavansa 1,4:ää prosenttia BKT:stä. Hyväksyimme komission kannan, mutta mielestämme tinkiminen ei ole tulevaisuuden kannalta hyvä merkki.
Arvoisa puhemies, lopuksi ilmoitan ryhmäni hyväksyvän selkeästi sen, että Euroopan parlamentin vaalien tulokset otetaan huomioon. Kaikkihan meistä haluavat voittaa vaalit. Asiaan sisältyy joka tapauksessa yksi perustavan tärkeä seikka: Euroopan poliittisen rakenteen takia millään puolueella ei tule olemaan yksinvaltaa, ja jos parlamentaarista logiikkaa sovelletaan komission puheenjohtajaa esitettäessä, on oltava johdonmukainen.
Parlamentaarisessa järjestelmässä on tärkeää pystyä muodostamaan enemmistöjä, mikä tehdään ohjelman mukaisesti. Hyvä jäsen Poettering, ei siis ole mitään järkeä esittää ennenaikaisesti veto-oikeuden käyttämistä. Myös me olemme valmiita voittamaan vaalit, ja olemme siten valmiita muodostamaan edistysmielisen ja Eurooppa-myönteisen koalition. Nähtäväksi jää, miten valmiita te olette tekemään samoin.
Watson (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, kevään neuvostoa hallitsee talouden uudistusohjelma, mikä on aivan oikein. Euroopan tulevaisuudesta puhuminen on kuitenkin hieman outoa, kun tulevaisuuden edistämiseen suunniteltu perustuslaki tyrehtyy neuvostossa. Parlamentin liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä on tyytyväinen puheenjohtajavaltion käymiin tiiviisiin neuvotteluihin. Lähes kaikista pääkaupungeista on saatu sellainen viesti, ettei jäsenvaltioiden ehkä olisi aivan mahdotonta päästä sovintoon. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ette saa antaa periksi yrittäessänne löytää HVK:ssa ulospääsyä umpikujasta, vaan pyydämme teitä varmistamaan, että Euroopan unioniin saadaan perustuslaki ennen parlamentin kesäkuisia vaaleja.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin kiittää teitä myös siitä, että poikkesitte puheenvuorossanne käsikirjoituksesta. Lauseenne "on mahdollista löytää yhteisymmärrys, kun pyritään sopimuksen lopulliseen hyväksymiseen" on yksi Sir Humphreyn parhaita. Olen iloinen nähdessäni, että hän on elossa ja voi hyvin Justus Lipsiuksessa.
Toteamuksenne, jonka mukaan poliittinen tahto on kaiken avain, on kuitenkin aivan oikea.
Mahdolliset ongelmat 25 jäsenvaltion unionissa ovat tuskallisen selviä. Ilman toimielinten uudistusta unioni ei voi toimia tehokkaasti. On aika lakata teeskentelemästä, että elämä jatkuu, vaikka HVK epäonnistuisi. On syytä jättää omaan arvoonsa Puolan epäsuosittu iskulause "Nizza tai kuolema". Laajentuneessa unionissa Nizza kuolema.
Olen samaa mieltä komission kanssa perustuslakiehdotuksen peukaloinnista. Osa Euroopan johtajista pelaa pokeria unionin tulevaisuudella, ja kaikki on yhden kortin varassa. Hallitusten, kansan ja meidän parlamentaarikkojen on aika paljastaa korttimme. Vaadimmeko sekä sisäpolitiikassa että ulkopolitiikassa vahvempaa ja uskottavampaa Euroopan unionia? Vaadimmeko yhdentymistä siellä, missä sitä tarvitaan? Tahdommeko, että komission puheenjohtajana on Euroopan paras ja sopivin henkilö, joka saa tukea kaikilta puolueilta? Liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän vastauksista ei ole epäilystäkään: kyllä, kyllä ja kyllä!
Olen pahoillani siitä, ettei Euroopan vasemmisto, jota edusti innoittava johtohahmo Jacques Delors, näytä nyt olevan vakuuttunut maanosamme tulevaisuudesta. Jäsen Poetteringin joukkio näyttää huolehtivan pikemminkin siitä, että komission seuraavasta puheenjohtajasta tulee sen leikkikalu, kuin puheenjohtajan ohjelman sisällöstä. Hyvä jäsen Poettering, Wilfred Martens on oikeassa väittäessään, että PPE-DE on "jyrkän Eurooppa-myönteinen". Minusta te vaikutatte lähinnä Eurooppa-myönteisiltä. Puhutteko koko ryhmänne puolesta vai edustatteko vain osaa siitä?
Eurooppa-neuvoston on keskusteltava myös Euroopan unionin ulkosuhteista. On syytä tunnustaa, että Euroopan unionin sanoilla on poikkeuksetta enemmän painoarvoa maailmassa, kun se puhuu yhdellä äänellä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, esitänkin teille pyynnön: eilen illalla viisi Guantánamossa vangittuna ollutta Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaista palautettiin kotimaahansa. Olen Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen, mutten näe tätä niinkään Yhdistyneen kuningaskunnan voittona kuin Euroopan tappiona. Jos neuvosto olisi asettanut Euroopan edun kahdenkeskisten neuvottelujen edelle, meillä voisi olla yhtenäisempi ja periaatteellisempi asema. Meidän olisi pitänyt vaatia takeet kaikkien Guantánamossa olevien eurooppalaisten vankien vapauttamisesta.
Haastan puheenjohtajavaltion puolustamaan unionin arvoja ja puhumaan koko Euroopan unionin puolesta unionin ja Yhdysvaltojen välisessä huippukokouksessa, jossa käsitellään Guantánamossa jäljellä olevia vankeja.
Koko maanosan on nyt vedettävä yhtä köyttä, tai muuten irtaannumme toisistamme. Eurooppa-myönteisten voimien on hallinnossa ja täällä parlamentissa esitettävä asiansa vakuuttavasti, koska uutta perustuslakia, uutta uskottavuutta ja uutta itseluottamusta tarvitaan – ja niitä tarvitaan nyt.
Wurtz (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, yksi Eurooppa-neuvoston tehtävistä on toteuttaa vaikutusten arviointi Lissabonin strategiasta, ja tässä sen olisi syytä pohtia opetuksia, joita nähdäkseni sisältyy asiakirjaan, jonka komissio antoi Eurooppa-neuvostolle. Asiakirjasta käy ilmi, että unionin nykyiselle politiikalle tunnusomainen vapaisiin markkinoihin perustuva lähestymistapa ei ole edistyksellisen sosiaalisen mallin mukainen. Sosiaalinen malli on epäelitistinen, ja siinä rohkaistaan kaikkia ihmisiä käyttämään kykyjään. Vakuutan tietenkin komission jäsenelle Kinnockille, että komission asiakirjassa pidättäydytään tekemästä tällaisia johtopäätöksiä Lissabonin strategian neljästä vuodesta, mutta kaunopuheisten rivien välistä voidaan kierrellen ja kaarrellen nähdä, että tekijöistä oli noloa laatia tätä selvitystä.
Unioni asetti Lissabonissa yhdeksi päämääräksi täystyöllisyyden vuoteen 2010 mennessä. Miten pitkälle on päästy? Työllisyys on osoittautunut melko sitkeäksi, tai siltä raportin perusteella vaikuttaa. Raportissa on jopa keksitty sellainen pikantti uudisilmaus kuin "työllisyysasteiden kohentuminen saattaa viivästyä", ennen kuin myönnetään karvas totuus: "Vuonna 2003 euroalueella menetettiin noin 200 000 työpaikkaa (nettomääräisesti). Tämä on ensimmäinen kerta, kun työpaikat vähenevät vuoden 1994 jälkeen. Työttömyysasteen odotetaan jatkavan hienoista nousuaan vuonna 2004."
Lissabonissa Euroopan unioni asetti päämääräksi, että siitä on tultava vuoteen 2010 mennessä maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous. Mitä mieltä komission väliraportissa ollaan tästä? Siteeraan sitä: "Lissabonin strategiaa [on toteutettu] neljän vuoden ajan. Tämän jakson kuluessa on saatu aikaan kiistatonta edistymistä, minkä ansiosta on voitu tukea tarvittavaa siirtymistä kohti kilpailukykyistä osaamistaloutta, joka luo kasvua…" ja niin edelleen. Sitten esitän muutamia tosiasioita kaikessa karmeudessaan. Kun Lissabonin strategiaa on toteutettu neljä vuotta – siteeraan komissiota – "koulutusjärjestelmästä ilman tutkintoa poisjääneiden osuus oli yli 18 prosenttia vuonna 2003 ja 17,2 prosenttia eurooppalaisista 15-vuotiaista nuorista on vailla tarvittavia vähimmäistaitoja (luku-, kirjoitus- ja laskutaito)". Tämä on komission tekstiä. Tätä armotonta arviota seuraa maininta, että sekä julkiset että yksityiset investoinnit ovat kaiken kaikkiaan vähentyneet, "minkä tekee vielä huolestuttavammaksi se, että investointien vähenemisestä kärsivät Lissabonin strategiaan kuuluvat ensisijaiset alat, kuten tutkimus- ja innovaatiotoiminta sekä yleissivistävä ja ammatillinen koulutus". Lopuksi komission raportissa annetaan uusi, uljas määritelmä toisesta Lissabonin strategian keskeisestä käsitteestä: "kestävään kehitykseen tähtäävä toimintamalli on alettu ottaa huomioon poliittisessa päätöksenteossa. Monet jäsenvaltiot ovat […] alkaneet uudistaa eläkejärjestelmiään ratkaistakseen väestön ikääntymisen muodostaman ongelman". Jos kestävä kehitys on tätä, neuvosto on varmaan täynnä ekologeja.
Työstettyään ja laadittuaan tämän diagnoosin komissio tarjoaa ratkaisun: vapaiden markkinoiden malli ei johda mihinkään, kauan eläköön vapaiden markkinoiden malli! Niin sen iskulause näyttää kuuluvaan. Se siis näkee, että on "välttämätöntä jatkaa tiukkaa kilpailupolitiikkaa sisämarkkinoilla", ja lisää jatkoksi, että vakaussopimusta on noudatettava, eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmien uudistamista on jatkettava, ympäristöpolitiikan on oltava kannattavaa ja jopa kaikkein kannattavimmat yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alat on määritettävä.
Miten pahaksi vapaisiin markkinoihin perustuvasta ideologiasta aiheutuneen sosiaalisen ja poliittisen kriisin on kärjistyttävä, ennen kuin kriittisen älyn häivähdys saa mahdollisuuden unionin valtaapitävien keskuudessa? Näytön perusteella ainoa tapa säästää eurooppalaiset ihanteet on tehdä selvää koneistosta, joka työntää tuutista inhimillistä sotkua ja epätoivoa. Kevään huippukokouksen jälkeen on aika alkaa työhön, jotta uusi kevät koittaisi Euroopassa. 
Voggenhuber (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jossain Pariisissa valmistelukunnan puheenjohtajan Valéry Giscard d'Estaingin huomassa on valtava taulu, joka oli asetettu valmistelukunnan viimeisessä kokouksessa kokoushuoneen etuosaan. Kaikki valmistelukunnan jäsenet panivat siihen allekirjoituksensa ja ilmoittivat näin hyväksyvänsä valmistelukunnan suuren perustuslakisopimusehdotuksen.
Pyysin taulua eilen puheenjohtaja Giscard d'Estaingiltä. Ehdotan, että taulu pantaisiin esille valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten seuraavassa huippukokouksessa. Osa päämiehistä näyttää unohtaneen täysin, että he lähettivät henkilökohtaiset edustajansa osallistumaan perustuslain laadintaan ja että edustajien nimikirjoitukset osoittavat näiden tukeneen valmistelukunnan neuvottelujen tulosta. Ehkäpä valtioiden ja hallitusten päämiehet muistavat näin samalla, mikä valmistelukunta oli ja mitä se sai aikaan.
Tällä hetkellä on kaksi suurta ongelmaa. Ensimmäinen ongelma on, ettei valmistelukunta voi puolustaa omaa ehdotustaan, ja koska valmistelukunta on päättänyt työnsä, Euroopan maiden parlamentit ovat menettäneet ainoan paikan, jossa ne kykenivät yhtenäistämään toimiaan ja yhdistämään voimansa puolustaakseen perustuslain määräysten parlamentaarista ja demokraattista puolta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toinen suuri ongelma on, että valmistelukunta oli julkinen. Hallitustenvälinen konferenssi tarkoittaa paluuta imperiumin mahtimiesten salamyhkäisiin ja vehkeilyltä vaikuttaviin kokouksiin, joista pysytään tiukasti vaiti. Mahtimiehet vain laativat röyhkeästi Euroopan perustuslain tällä feodaalisella tavalla. Perustuslaki on pohjimmiltaan parlamentaarinen kysymys. Näin ollen olisi oikein ja soveliasta, että hallitukset osoittaisivat asiaan kuuluvaa kunnioitusta parlamenteille ja perustuslakiehdotuksen laatijoille varmistamalla, ettei yksi ainoa peruste hallitse neuvotteluja täysin.
Valmistelukunnalla oli tavoitteita, jotka liittyivät yksinkertaisesti demokratiaan, tehokkuuteen ja unionin paikkaan maailmassa. Mikä on saanut hallitukset laatimaan 320 ehdotusta, joista olemme nyt saaneet tiedon? Yksi ainoa peruste: lisää valtaa kansallisille hallituksille. Se on niiden ainoa päämäärä. Kaikilla 320 ehdotuksella on yksi yhteinen nimittäjä: ei enää sosiaalista Eurooppaa, ei enää demokratiaa, ei enää kansalaisoikeuksia ja muita perusoikeuksia, ei enää parlamentarismia, ei enää pyrkimystä tehokkaan unionin rakentamiseksi, vain enemmän valtaa niille itselleen. Niitä ei liikuta, jos näin järkytetään demokraattista tasapainoa, toimitaan vastoin tasavallan periaatteita tai riistetään parlamenteilta oikeudet.
Kaikki, jotka ovat vakavasti huolissaan tällaisesta kehityskulusta, tunnistanevat toisen perusteen, nationalismin. Koko hallitustenvälinen konferenssi on täynnä sellaista nationalistista henkeä, jota emme enää halua nähdä Euroopassa. Hallitusten vallan lisäämisen ja nationalismin yhdistelmä on suurin vaara, joka uhkaa maanosaamme.
Ihmettelen suuresti parlamentin jäsenten suopeaa kärsivällisyyttä. Joka neljäs viikko esitämme päätöslauselman muodossa pyynnön: "Armollinen hallitustenvälinen konferenssi, pyydämme mitä nöyrimmin, että demokratiaa voitaisiin jatkaa hallitusten vallan rinnalla. Puollamme perusoikeuksia ja kansalaisoikeuksia. Pyydämme hartaasti, että annatte parlamentarismin toimia hallitusten vallan ohella." Emme ole edes onnistuneet aneluissamme, sillä meitä ei kuunnella eikä mikään muutu. Viisi kuukautta! Euroopan perustuslakia oli laatimassa 105 henkilöä 16 kuukauden ajan, mutta 25 hallitusta on repinyt sen riekaleiksi vain viidessä kuukaudessa.
Arvoisa puhemies, kiitos kärsivällisyydestänne. Ehkä voitte jollain tavoin auttaa varmistamaan, että kyseinen taulu, jolla on jonain päivänä historiallista merkitystä, kiinnitetään seinälle neuvoston eteen. Muistuttakoon se, että kyseessä on Euroopan tulevaisuus.
Collins (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, ensinnäkin esitän vilpittömät kiitokset neuvoston puheenjohtajalle ja ilmoitan arvostavani erittäin avointa, vilpitöntä ja suorasanaista esitelmää, jonka hän piti tänä aamuna. Hän selvästikin arvostaa parlamenttia, mistä kiitän häntä. Kiitän myös komission varapuheenjohtajaa Kinnockia Irlannille osoitetuista kiitoksista sekä onnentoivotuksista Triple Crown -rugbymestaruuden tavoitteluun, etenkin kun viime viikonloppuna Twickenhamissa saavutettiin upea voitto.
Kevään huippukokouksessa keskitytään kahteen pääasiaan: Ensinnäkin on vietävä eteenpäin roppakaupalla uusia Euroopan unionin säädöksiä, jotta varmistetaan, että Euroopan unionista tulee kilpailukykyisempi. Toiseksi on arvioitava, miten neuvottelut ovat edenneet Euroopan unionista tehtävän uuden sopimuksen aikaan saamiseksi.
Vahva, kilpailukykyinen ja vakaa talous on oleellista, jotta varmistetaan kestävä kasvu ja parempi elintaso Euroopan kansalaisille. On tehtävä enemmän, jotta Lissabonin strategiassa edistytään ja varmistetaan, että unionista tulee maailman kilpailukykyisin tietoon perustuva talous vuoteen 2010 mennessä. Kun pyritään luomaan lisää parempilaatuisia työpaikkoja Eurooppaan, on Euroopan unionissa toteutettava monenlaisia toimia. Tiedämme, että sisämarkkinoiden ansiosta on sanottu syntyneen yli 2,5 miljoonaa työpaikkaa yksin kymmenen viime vuoden aikana. Meidän on pantava kasvuohjelmaa koskeva aloite täysimääräisesti täytäntöön, sillä ohjelma lisää investointeja Euroopan laajuisiin energia- ja liikenneverkkoihin. Lisäksi kasvuohjelmaa koskevalla aloitteella on varmistettava, että tutkimus- ja kehitystoiminnan investoinnit ovat unionissa tavoitteen mukaiset 3 prosenttia BKT:stä vuoteen 2010 mennessä. Kaikki unionin uusi lainsäädäntö on testattava tarkkaan, jotta selviää, vaikuttaako se yritystoimintaan ja kilpailukykyyn. Rahoituspalveluiden toimintasuunnitelma on toteutettava, jotta unionilla on rahoituspalveluiden yhtenäismarkkinat vuoteen 2005 mennessä. Unionissa on säädettävä myös yhteisö- ja patenttijärjestelmästä.
Unionista ei voi tulla maailman johtavaa tietoon perustuvaa taloutta, ellei se hyödynnä täysin uutta ja kehittyvää tietotekniikkaa. eEurope 2005 -ohjelmalla pyritään lisäämään laajakaistayhteyksien määrää kouluissa, jotta taataan nuorille mahdollisuus käyttää nopeita Internet-palveluja ja lisätä taitojen kehittämistä. Olen vakaasti sitä mieltä, että tietoyhteiskunnan hyödyt on ulotettava sekä kaupunkialueille että maaseudulle ja kaikille unionin alueille.
Neuvoston puheenjohtaja, pääministeri Bertie Ahern esittää kokouksessa arvion uutta EU:sta tehtävää sopimusta koskevien neuvottelujen etenemisestä. Pääministeri Ahern on nopeuttanut muiden jäsenvaltioiden hallitusten kanssa käytyjä neuvotteluja, jotta keskeisistä peruskysymyksistä käydyissä keskusteluissa edettäisiin nopeasti.
Tiedämme kaikki, että meidän on saatava aikaan uusi sopimus Euroopan unionista, jotta Euroopan unionista tulisi nykyaikaisempi ja tehokkaampi 25 jäsenvaltion yhteisö. Prosessissa on tunnustettava pienten jäsenvaltioiden asema, joka on suojattava uudessa toimielinjärjestelmässä. Ei ole koskaan helppoa toimia välittäjänä sopimuskysymyksissä, ja siksi Euroopan unionin uuden sopimuksen tekeminen vie aikaa. Neuvotteluissa ei saisi unohtaa yhtä asiaa: unioni laajenee 1. toukokuuta 2004. 
Bonde (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät irlantilaiset toverini, onnittelen teitä siitä, että peittositte Englannin rugbyssa. Muistakaa kuitenkin, ettei unionin kansalaisia pidä kukistaa. Heidän on saatava päättää itse. Sen sijaan, että Irlannissa ja Tanskassa järjestetään uusintaotteluita, kun äänestämme uutta sopimusta vastaan, puheenjohtajavaltion olisi parempi ilmoittaa Brysselin huippukokouksessa, ettei se aio allekirjoittaa uutta Euroopan unionin perustuslakia, jos siitä ei ole järjestetty kansanäänestystä kaikissa maissa.
Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmä suosittaa, että äänestäjät hylkäävät kohteliaasti perustuslain, jossa unionille annetaan lainsäädäntövaltaa 15 uudella alalla sen sijaan, että unionin valta rajattaisiin rajat ylittäviin kysymyksiin. Veto-oikeus lakkautettaisiin näin ollen noin 40 alalla, eikä viimeistä sanaa annettaisi äänestäjille ja vaaleilla valituille edustajille. Tämä vaatisi tunnustamaan, että Euroopan unionin perustuslaki on ensisijainen kansalliseen perustuslakiin nähden, eikä jäsenvaltioiden perustuslakeja kunnioitettaisi. Varoitamme eritoten siitä, että pääministereille annetaan valta muuttaa perustuslakia kysymättä äänestäjien mielipidettä.
Päättäkää Brysselin huippukokouksessa, että perustuslaista on keskusteltava ja siitä on järjestettävä kansanäänestys kaikissa unionin jäsenvaltioissa, ennen kuin se tulee voimaan. Miksei perustuslakiehdotuksesta järjestettäisi neuvoa-antavia kansanäänestyksiä kesäkuussa samaan aikaan Euroopan parlamentin vaalien kanssa? Tällöin voisimme keskustella yhdessä mahdollisesta yhteisestä tulevaisuudesta ja edustajat voitaisiin valita sen mukaan, mitä mieltä kukin on perustuslaista. Voisimme sitten päättää itse, haluammeko siirtää lisää valtaa äänestäjiltä ja jäsenvaltioiden vaaleilla valituilta edustajilta Euroopan unionin virkamiehille ja ministereille.
Nyt esitän kysymyksen: voisiko puheenjohtajavaltio sanoa, mitä tapahtuu perustuslaista käytävissä salaisissa neuvotteluissa? Ketkä niihin osallistuvat ja ketkä jäävät ulkopuolelle? Ketkä olivat läsnä esimerkiksi Berliinissä? Onko puheenjohtajavaltio saanut täydelliset tiedot? Onko sovittu kompromissiehdotuksesta, joka voidaan esittää, kun aika on presidentti Chiracin mielestä kypsä?
Lopuksi esitän lyhyen kysymyksen jäsen Watsonille: jos Nizzan sopimus merkitsee laajentumisen kuolemaa, miksi Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä sitten suositteli sitä? 
Berthu (NI ).
   – Arvoisa puhemies, kevään Eurooppa-neuvoston alla tehdyissä mielipidekyselyissä on käynyt ilmi, että suurin osa kyselyihin osallistuneista on todella – kuten jäsen Barón Crespo totesi – Euroopan perustuslain puolella. On kuitenkin lisättävä, että he esittävät mielipiteensä ilman mitään käsitystä perustuslain oikeudellisesta määritelmästä tai nyt laaditun perustuslain tarkasta sisällöstä. Voimme näin ollen päätellä, että ihmiset kannattavat Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden suhteiden selventämistä, mutta mitään muuta emme taatusti voi tästä päätellä.
Neuvoston ja komission juuri antamien julkilausumien sekä Giscard d'Estaingin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa eilen antamien lausuntojen pohjalta voidaan siis nähdä hahmotelma federalistisesta strategiasta, jota minä pidän lähinnä vastenmielisenä ja joka voidaan esittää seuraavasti. Periaatteellinen kompromissi julkistetaan juuri ennen Euroopan parlamentin vaaleja, mikä antaa suotuisan kuvan äänestäjille, jotka käyvät uurnille ilman, että ovat pystyneet käymään yhtään kunnon keskustelua laaditusta ehdotuksesta. Jos vaalien tulos näyttää perustuslain kannattajien mielestä tarpeeksi suotuisalta, ilmoitetaan, että vaalien katsotaan vastaavan kansalaisten kuulemista, joten kansanäänestyksen järjestäminen ei ole enää välttämätöntä. Ristiriitaista kyllä, lopulta strategialla vääristetään demokraattista keskustelua samalla, kun julistetaan, että vanha kunnon Monnet'n menetelmä on vanhentunut, sillä siitä puuttuu avoimuus.
Euroopan parlamentin vaaleilla ei voida korvata kansanäänestystä, sillä niissä yhdistyvät kaksi liian erilaista asiaa ja niiden tulokset olisivat aivan liian sekavat, jotta niistä voitaisiin pitävästi erottaa jokin sanoma. Jos valtionpäämiehet hyväksyisivät välittömästi ennen Euroopan parlamentin vaaleja valmistelukunnan versiosta muokatun ehdotuksen – joka olisi liian tiukka malli laajentuneelle Euroopalle, mitä en pitäisi hyvänä – ainoa tie eteenpäin, ainakin Ranskassa, olisi järjestää asiasta kansanäänestys. 
Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, mielestäni neuvoston puheenjohtaja esitti yhden keskeisen asian, kun hän toi puheenvuorossaan aivan oikein esille, että perustuslakia on hyvin hankala saada hyväksyttyä lopullisesti myöhemmässä vaiheessa, jos prosessi nyt viivästyy, sillä kollektiivinen tuntemuksemme vähenee uusien toimijoiden astuessa areenalle ja koska politiikan asialista kehittyy siten, että puolentoista vuoden päästä on lähes mahdotonta herättää hanketta henkiin. Tästä syystä olen sitä mieltä, että puheenjohtajavaltio Irlanti on toiminut oikein, kun se on tunnustellut mahdollisia kompromisseja kahdenvälisissä keskusteluissa.
Olemme käyneet jäsen Hänschin, jäsen Duffin ja muiden kanssa monissa pääkaupungeissa parin viime kuukauden aikana, ja olemme saaneet sellaisen vaikutelman, että kaikki haluavat sopimuksen syntyvän. Vain yhdessä kohdassa sopu osoittautui mahdottomaksi. Minusta vaikuttaa kuitenkin siltä, että näkemykset ovat alkaneet muuttua ja että sopimuksen tiellä seisovia on lukumääräisesti entistä vähemmän. Tästä syystä sekä siksi, että ajan myötä asia muuttuu entistä hankalammaksi, puheenjohtajavaltio Irlantia olisi rohkaistava ehdottamaan 25. maaliskuuta järjestettävässä huippukokouksessa, että ylimääräinen huippukokous kutsuttaisiin koolle jo ennen toukokuun ensimmäistä, jotta sopimus syntyy.
Ellei perustuslakisopimuksesta synny sopua, on vaara, että hukataan mahdollisuudet yhdistää laajentuminen tehokkaampaan Euroopan unioniin, perustaa Unioni yhteisille arvoille ja siirtää valtaa kansalle, joka valitsisi komission puheenjohtajan äänestämällä Euroopan parlamentin vaaleissa ja joka nauttisi perusoikeuskirjan ansiosta laajoista laillisista oikeutuksista ja turvasta.
Emme mielestäni saa vaarantaa tämän tavoitteen saavuttamista pitämällä yllä myyttiä, jonka mukaan suurten ja pienten jäsenvaltioiden välillä olisi ratkaiseva ero. Olen ollut parlamentin jäsen kaikkiaan 24 vuotta, enkä ole kertaakaan nähnyt, että neuvoston tai Euroopan parlamentin äänestyksessä suurten jäsenvaltioiden edustajat olisivat asettuneet pieniä jäsenvaltioita vastaan. Äänestys perustuu etuihin – tuottaako maa esimerkiksi viiniä ja niin edelleen. Näin on asiain laita, eikä myyttiä ylläpitämällä saa estää päätöksiä. Hallitusten päämiesten on ymmärrettävä selkeästi vastuunsa varmistaa, ettei myytillä estetä edistymistä ja ettei sitä saa käyttää tekosyynä neuvottelujen jumittamiselle.
Tämän takia haluan todeta seuraavan seikan: perustuslakiehdotuksen ansiosta meillä on todella ainutlaatuinen tilaisuus saattaa koko yhdistynyt Eurooppa yhteen siten, että perustana on kansojen ja hallitusten yhdenvertaisuus. Jos yritys epäonnistuu, Eurooppa vaipuu takaisin ryhmiin, jotka etenevät omaa vauhtiaan ja joiden välillä on kaikenlaisia esteitä. Näin ei käy yhdessä yössä, vaan tasaista vauhtia. Vastuu tilaisuuteen tarttumisesta on 25:llä valtionpäämiehellä ja hallitusten päämiehellä, ja heidän on se hyväksyttävä.
Päätän puheenvuoroni esittämällä nykytilanteeseen sopivan vertauksen. Kotimaassani parlamentaarinen kansalliskokous, joka kokoontui Paulskirche-kirkossa Frankfurtissa vuonna 1848, hyväksyi demokraattisen perustuslain, joka olisi avannut tien yhtenäiselle demokraattiselle Saksalle. Preussin kuningas kieltäytyi kuitenkin hyväksymästä sitä. Tiedämme hyvin, mitä päätöksestä seurasi kotimaalleni ja Euroopalle. Nykypäivän monarkkeja ovat valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet. Toivon, etteivät he tee samaa kohtalokasta virhettä kuin Preussin kuningas vuonna 1848.
Napolitano (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, meidän on jatkettava määrätietoisesti eteenpäin. Hallitustenvälistä konferenssia koskevia asioita tai pikemminkin perustuslakia on käsiteltävä avoimesti ja siten, että kansalaiset ja parlamentti ymmärtävät asian. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuten näette, me kaikki arvostamme puheenjohtajavaltio Irlannin määrätietoista ja tahdikasta toimintaa – uskon puhuvani koko perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta, joka on keskustellut asiasta paljon viime viikkoina. On kuitenkin totta, että olemme olleet kolme kuukautta pimennossa. Valmistelukunnan työ tapahtui 16 kuukauden ajan hyvin avoimesti, mutta sen jälkeen olemme olleet pimennossa. Puhuitte monista tärkeistä asioista, sekä toimielimiin liittyvistä että muista, joita oli otettu esille puheenjohtajavaltio Irlannin kanssa. Mitä asioita? Kuka niitä on ottanut esille? Kuinka monet ja mitkä hallitukset? Me emme tiedä. Tunnustan, että äänensävynne herätti luottamusta, kun totesitte, että suurimpaan osaan ratkaisematta olevista asioista löytyy suhteellisen helposti yhteisymmärrys. Voimme vain yrittää arvata, mitä nämä asiat ovat. Parhaiten tunnetuissa asioissa – ainoissa, joista on keskusteltu avoimesti – pidämme erittäin tärkeänä sitä, mitä Giscard d'Estaing sanoi eilen valiokunnassamme: kaksinkertaisen määräenemmistön edellytystä ei pidä missään tapauksessa kyseenalaistaa määräenemmistön laskemisessa. Lisäksi Giscard d'Estaing pyysi, ettemme "vääristelisi" yhtäältä kaksinkertaisen määräenemmistön rajoja ja toisaalta aihepiirejä, joista voidaan päättää määräenemmistöllä. Kun kerran mainitsitte asiakirjat, jotka puheenjohtajavaltio Italia esitteli joulukuun neuvostossa, haluaisin tässä yhteydessä vahvistaa, että kyseisiin asiakirjoihin sisältyy mielestämme vakavia muutoksia juuri tältä osin, joten Euroopan parlamentti ei voi niitä hyväksyä.
Lopuksi toteaisin, että olitte aivan oikeassa sanoessanne, että sopimukseen pääseminen varhaisessa vaiheessa on kiinni poliittisesta tahdosta. Toivomme, että valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet ovat tietoisia tilanteen vakavuudesta ja sen merkityksestä unionille tulevassa huippukokouksessa. Perustuslain hyväksymättä jättäminen olisi Euroopan unionille todella hyppy tuntemattomaan. Jos tie on tulevassa huippukokouksessa edelleen tukossa perustuslain edessä, ja kaikki helposti kuviteltavissa olevat seuraukset käyvät toteen, yksittäisten hallitusten kannat ja vastuut on tehtävä selviksi parlamentille ja kansalaisille.
Duff (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin esittää neljä ehdotusta, joiden avulla HVK:ssa päästään onnistuneeseen lopputulokseen. Ensinnäkin määräenemmistömallissa on nostettava lukumäärää, joka vaaditaan valtioiden määräenemmistön muodostamiseen. Samalla on nostettava väestömäärää, joka riittää päätöksenteon estävän vähemmistön muodostamiseen. Tämän pitäisi miellyttää pieniä valtioita pelästyttämättä kuitenkaan suuria valtioita, jotka ovat todella sitoutuneet helpottamaan päätöksentekoa neuvostossa. Eniten kannatusta näyttää saavan järkevä tasasuhde 55–55.
Toiseksi HVK:n on poistettava perustuslaista komission jäsenten tarkka lukumäärä, sillä komission on voitava kasvaa ja pienetä kysynnän ja tarjonnan mukaan, kuten minkä tahansa kansallisen hallintoelimen. Samoin olisi poistettava tasapuolisen vuorottelun periaate. Suoraan sanottuna lienee melko epätodennäköistä, että komissio muodostettaisiin ilman Ranskan edustajaa. Giscard d'Estaing myöntää, ettei valmistelukunnan laatima komission malli ollut kaikkein loistavin monista saavutuksista, ja komission jäsen Kinnock on samaa mieltä.
Kolmanneksi HVK olisi kutsuttava koolle huippukokouksena mieluiten ennen 1. toukokuuta, jotta voidaan käydä aito poliittinen keskustelu Euroopan näkökulmasta. Toistaiseksi näin ei valitettavasti ole tehty.
Neljänneksi ja viimeiseksi johtajiemme on löydettävä moraalista rohkeutta muokata Eurooppaa poliittisesti. Jos he eivät onnistu tekemään näin, he jäävät historiaan naurettavina pelkureina. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, me kaikki tunnemme sosiaalis-taloudelliset ongelmat, joita Euroopan unionilla on ja jotka huolestuttavat lähes kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisia. Tämä pätee erityisesti kotimaahani Portugaliin, jossa työttömyys vain nousee, jossa ollaan keskellä taloudellista taantumaa ja jossa kuilu Euroopan unionin keskiarvoon vain kasvaa eikä komissio panosta mitenkään alijäämää koskevan ongelman ratkaisuun. Tämän takia on erittäin tärkeää tarkistaa toimia, jotka ovat johtaneet tähän tilanteeseen. Komission ja neuvoston on näin ollen selvennettävä kolmea seikkaa, joita pidän perustavan tärkeinä ja jotka on ratkaistava välittömästi.
Ovatko ensinnäkin kaikki toimielimet suoralta kädeltä halukkaita tekemään tarvittavat mukautukset talous- ja rahapolitiikan suuntaviivoihin, jotta vakaussopimus voidaan korvata sosiaalista edistymistä ja työllisyyttä koskevalla sopimuksella, joka on täystyöllisyyden ja talouden kehityksen sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteiden mukainen, jotta taataan lisää julkisia investointeja, lisää parempia työpaikkoja ja lisää sosiaalista osallisuutta?
Aikovatko toimielimet toiseksi pyytää Euroopan keskuspankkia alentamaan korkoja talouskasvun ja viennin tukemiseksi, mikä on tärkeää Portugalin kaltaisille heikon talouden maille?
Aikovatko toimielimet kolmanneksi hyväksyä liberalisoinnin viivästyttämisen, tarkistaa Lissabonin strategiaa ja toteuttaa perinpohjaisen tutkimuksen seurauksista, joita on aiheutunut monilla talouden ja yhteiskunnan aloilla toteutetuista toimista. Niiden on tutkittava erityisesti työllisyyttä, tarjottujen palvelujen laatua ja yleistä saatavuutta, käyttäjien tyytyväisyyttä sekä palvelujen toiminnan ja hallinnan demokratisoinnin lisäämistä ja otettava samalla huomioon ongelmat ja puutteet lähes kaikissa unioniin liittyvissä valtioissa?
Ellei näitä toimenpiteitä toteuteta, on mahdotonta toteuttaa politiikkaa, jolla vilkastutetaan taloutta ja pidetään yllä kysyntää lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Tuotantoa ja työvoimaa on siis arvioitava uudelleen, jotta edistetään talouskehitystä, työllisyyttä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Perustana on oltava kansallisten ja yhteisön julkisten investointien tasainen kasvu. Investoinnit on suunnattava etenkin perusinfrastruktuureihin, koulutukseen, ammattipätevyyteen ja ammatilliseen koulutukseen, tutkimukseen ja innovaatioihin, ympäristöön sekä pienten ja keskisuurten yritysten tukemiseen.
Nämä ovat todelliset painopisteet, joiden käsittelyä kansalaisemme toivovat ennen Euroopan parlamentin vaaleja 13. kesäkuuta. 
Maes (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tänään Euroopan unionin laajentumisen ja yhdentymisen syventämisen kannattajilla on – tai ainakin pitäisi olla – yksi yhteinen huoli: miten estetään, ettei laajentunut unioni lamaudu täysin, miten estetään, ettei unioni rämmi loputtomassa suossa, jossa päätöksiä on mahdoton tehdä? Euroopan unioni on aina antanut toivoa kansalaisilleen. Jopa hallitukset, jotka usein epäonnistuvat ongelmien ratkaisussa, nimeävät Euroopan unionin paikaksi, jossa ratkaisuja löytyy. Nyt unioni herättää kuitenkin pelkoa ihmisissä. Työttömyys nousee ja ihmiset pelkäävät, että tilanne vain pahenee laajentumisen jälkeen. Jäsenvaltiot, sekä pienet että suuret, eivät pysty ratkaisemaan ongelmaa omillaan. Päätökset on tehtävä unionissa, jotta edistetään talouden todellista elpymistä ja nostetaan todella työllisyysastetta. Samalla jäsenvaltioiden pitää tarjota näin tehokas ratkaisu maailmanlaajuistumiseen. Siksi niillä on yksinkertaisesti velvollisuus varmistaa, että perustuslaki hyväksytään. Ei ole vaikeaa selittää 14-vuotiaille nuorille tai 70-vuotiaille eläkeläisille, että tarvitsemme perustuslain, joten miksi hallitusten päämiehistä on niin hankala valmistautua panemaan perustuslaki täytäntöön? 
Ribeiro e Castro (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, yhdyn jäsen Poetteringin puheenvuoron alussa esitettyihin ylistyssanoihin, jotka oli osoitettu puheenjohtajavaltio Irlannille ja joissa ihailtiin pienimpiin jäsenvaltioihin kuuluvan maan saavutuksia. Tämä osoittaa selvästi, että olisi virhe lopettaa puheenjohtajuuden vuorottelujärjestelmä.
Ymmärrän myös, miksi jäsen Barón Crespo lainasi Victor Hugoa ja sanoi, että "tulevaisuus kuuluu rohkeille". Vertaan usein Euroopan yhdentymistä löytöretkistä kertovaan runoon, jossa 1500-luvun suuri portugalilainen runoilija Camões totesi, että seilaamme "tuntemattomilla vesillä". Meidän on todella pidettävä mielemme yhtä avoinna, oltava yhtä uskaliaita ja yhtä seikkailunhaluisia.
Meidän on myös varmistettava huolellisesti, ettei laiva aja karille. Meidän on varmistettava, että miehistö pysyy ajan tasalla, on motivoitunutta eikä aloita kapinaa. Olen siis huolissani huomatessani, että salamyhkäisen kauden jälkeen pitäisi ilmoittaa, että HVK voidaan saada päätökseen nopeasti. Tämä voi olla pelastava enkeli niille, jotka haluavat perustaa Euroopan parlamentin vaaleja koskevan kampanjansa euroskeptisyydelle, koska kansalaiset eivät juurikaan ole kiinnostuneita asiasta tällä hetkellä, emmekä vielä tiedä tarkkaan, mitä HVK:n ensimmäisessä vaiheessa Italian puheenjohtajakaudella on esitetty.
Monet ovat puhuneet määräenemmistöpäätöksistä. Muistuttaisin kuitenkin, ettei se ollut ainoa keskustelujen kohteena ollut asia. Käsittelyssä olivat myös komission kokoonpano, unionin puheenjohtajakysymys, tiettyjen toimivaltuuksien määrittely esimerkiksi kalastuksen ja merten luonnonvarojen alalla, perusperiaate valtioiden yhdenvertaisuudesta, yhteisön oikeuden ensisijaisuuden periaatteen soveltamisalan tarkka määrittely, avoimuus neuvoston lainsäädäntötyössä ja neuvotteluissa, johdanto-osan nimenomainen viittaus kristilliseen perintöön ja joustavuuslausekkeiden tai siirtymäväylälausekkeiden rajoittaminen. Asialista on siis valtava, ja siksi ymmärrän ja tuen Portugalin tasavallan presidenttiä – jonka Eurooppa-myönteisyys on yleisesti tunnettua – kun hän vaati viikko sitten lisää aikaa, jotta Euroopan perustuslakia koskevat neuvottelut voidaan käydä. Hän arvosteli sitä, että asiat hoidetaan paineen alla. Hän vaati enemmän aikaa ja pyysi meitä keskittymään välittömiin ongelmiin, kuten Lissabonin strategiaan, laajentumiseen ja yhteisön uudesta tukikehyksestä käytäviin neuvotteluihin. 
Bonino (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen täysin tietoinen Euroopan tulevaisuutta koskevan keskustelun merkityksestä. Haluaisin kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja ottaa esille kiireellisen kysymyksen, joka on lähellä radikaalien jäsenten sydäntä ja jonka puolesta kollegani Dupuis on ollut nälkälakossa yli 30 päivää. Mielestämme on kyse nyky-Euroopan kannalta hätätilanteesta. Valitettavasti sitä ei pidetty hätätilanteena lähimenneisyydessä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat komission jäsenet, haluaisin käsitellä jälleen kerran Tšetšenian kysymystä. Tämä keskustelu on varmasti tärkeä tulevaisuuden ja toimielinten kannalta, mutta jos sivuutamme nykyhetken ja sen kauhut, menetämme uskottavuutemme, kun haluamme rakentaa erilaista tulevaisuutta. Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, kuten kaikki siis tietävät – vaikkei kukaan ole reagoinut – viime viikkojen aikana Venäjän viranomaiset ovat järjestäneet Tšetšenian nukkehallituksen varjolla noin 30 pidätystä, joiden kohteina ovat olleet Tšetšenian terveysministerin Umar Hambijevin sukulaiset ja vaaleilla valitun presidentin Aslan Mashadovin lähettiläs. Umar Hambijevin veli, puolustusministeri Magomed Hambijev antautui, jotta vältyttäisiin enemmältä verenvuodatukselta.
Helmikuun 29. päivänä alkoivat dramaattiset ratsiat, joissa tusinoittain Venäjän joukkojen miehiä ja Tšetšenian miliisejä saartoi kyliä, tunkeutui taloihin, hakkasi, loukkasi ja uhkasi tappaa kaikki Hambijevin perheen jäsenet. He sieppasivat ja veivät pois kaikki Hambijevin perheen jäsenet, jotka he onnistuivat löytämään. Perheen jäsenistä ei ole tämän jälkeen kuultu. Seitsemänsataa miestä tuli panssariajoneuvoilla Benoihin, Hambijevien kotikylään. He hakkasivat kylän asukkaat ja tuhosivat kaiken tuhottavissa olevan, sieppasivat seitsemän ihmistä ja vaativat Umaria ja Magomedia antautumaan.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan tapahtumien on oltava osa nykypäivän politiikkaa. Parlamentti on toistuvasti sanonut tämän suoraan humanitaarisista ja toisinaan jopa poliittisistakin syistä. Jopa Yhdysvaltojen hallinto on esittänyt huolensa asiasta. Geneven yleissopimusten mukaisesti vaadimme, että Punaiselle Ristille annetaan lupa vierailla Hambijevin perheen ja puolustusministeri Hambijevin luona. Arvoisa puhemies, Geneven yleissopimuksia olisi noudatettava. Aiomme esittää neuvostolle välittömästi kysymyksen, mutta mielestäni meidän velvollisuutemme on vähintään reagoida näihin menetelmiin – ei ainoastaan radikaalein, väkivallattomin keinoin vaan siten, että Eurooppa on poliittisesti läsnä ja noudattaa Geneven yleissopimuksia. Saavutimme tämän jopa Saddam Husseinin tapauksessa, sillä Punainen Risti sai vierailla hänen luonaan. On uskomatonta, ettemme voi tehdä tässä tapauksessa edes tätä. 
Doyle (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, olen iloinen nähdessäni komission jäsenen Kinnockin täällä, mutta missä on komission jäsen Prodi? Mikä virallinen asia on tärkeämpi kuin tämän aamun keskustelu? Ehkäpä saamme vastauksen ennen keskustelun päättymistä.
Aloitan ilmoittamalla olevani tyytyväinen toimiin, joita puheenjohtajavaltio Irlanti on tähän mennessä toteuttanut pyrkiessään saavuttamaan yksimielisyyden perustuslakisopimusehdotuksesta. Viime viikkoina monet myönteiset seikat ovat antaneet ymmärtää, että jäsenvaltiot ovat aiempaa halukkaampia sopimaan toteutuskelpoisista kompromisseista. Jäljellä olevat mielipide-erot on tasoitettava velvollisuudentuntoisesti ja järjestelmällisesti, jotta umpikujasta päästään.
Ministeri Roche ja saavat täyden tukeni, kun he aloittavat vaikean tehtävän, joka heillä on lähikuukausina edessään ja joka johtaa laajentumiseen ja Euroopan parlamentin vaaleihin. Yksinkertaistettu sopimus tekee 25 jäsenvaltion unionista selkeämmän Euroopan kansalaisille, kun unionin ja jäsenvaltioiden toimivallat määritellään selkeästi. Sillä toteutetaan uudistukset, jotka tehostavat unionin toimintaa ja helpottavat päätöksentekoa laajentuneessa unionissa.
Mikä tärkeämpää, se auttaa lisäksi hälventämään monia syntyneitä myyttejä. Merkittävin näistä myyteistä on, että sopimusehdotus muka johtaisi niin kutsutun supervaltion syntyyn. Yhteisö, jolla ei ole oikeutta kantaa veroja itsenäisesti, jolla ei ole lupaa talousarvion alijäämiin, jolla ei ole oikeutta koota sotajoukkoja ja – mikä tärkeintä – joka ei voi toimia jäsenvaltioiden sille antaman toimivallan ulkopuolella, ei ole supervaltio, vaikka mielikuvitusta venytettäisiin äärirajoille. Unioni voi käyttää enintään 1,2 prosenttia kaikkien jäsenvaltioiden yhteenlasketusta BKT:stä. Kun tätä vertaa maailman ainoaan supervaltaan, Yhdysvaltoihin, jonka liittohallitus kuluttaa 20 prosenttia BKT:stä, huomaa hyvin, että väite on pötypuhetta.
Perustuslakisopimus on vapaaehtoinen sopimus, jonka tekevät yksimieliset hallitukset, joiden kansallisten parlamenttien pitäisi itse asiassa saada sopimuksen nojalla vahvempi asema valvoa komission lainsäädäntöehdotuksia.
Eurooppalaisen hankkeen suurin saavutus on tähän mennessä ollut se, että sen avulla saatiin lakkautettua kilpailuhenki ja vihamielisyys, jotka ajoivat maanosan kahteen, 56 miljoonaa uhria vaatineeseen maailmansotaan. Äskettäinen väkivallan leimahtaminen Balkanilla toi esiin, että tuhoon on olemassa piilevää potentiaalia. Meillä pitäisi olla rohkeutta käyttää kokemustamme ja asemaamme maailmassa edistämällä rauhaa ja vakautta maailmanlaajuisesti ja puuttumalla kotiseudultaan siirtymään joutuneiden sekä terrorismin ongelmiin niiden lähteillä esimerkiksi siten, että autetaan varmistamaan Lähi-idässä asuvien miljoonien nuorten taloudellinen tulevaisuus.
Haluaisin kysyä neuvoston puheenjohtajalta, mihin vaiheeseen Lissabonin sitoumusten täyttämisessä on päästy. Tämäkin aihe sisältyy HVK:n asialistaan, mutta toistaiseksi olemme kuulleet vain yritystoimintaa koskevasta Euroopan komission toimintasuunnitelmasta, joka sai erittäin nihkeän vastaanoton ja jota syytettiin konkreettisten ehdotusten puutteesta ja epäselvyydestä.
Päätän puheenvuoroni ilmoittamalla neuvoston puheenjohtajalle, että valamiehistö on poistunut, pallo on hänen tuomioistuimellaan ja hän saa kaiken tukemme. 
Van den Berg (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, tässä kuussa – jo toisen kerran lyhyen ajan sisällä, kun Italian puheenjohtajakaudella joulukuussa ensin epäonnistuttiin – hallitusten päämiesten on tehtävä Irlannin puheenjohtajakaudella valinta, jonka on ratkaiseva Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta. Eurooppa-neuvosto vaikutti Italiassa naurettavalta, kun se ei onnistunut pääsemään kapeakatseisista kansallisista eduista eikä valitsemaan demokraattisempaa, tehokkaampaa ja avoimempaa Eurooppaa. Monet pohtivat, tekeekö neuvosto saman virheen uudestaan.
Onneksi puheenjohtajavaltio Irlanti on jo tehnyt paljon työtä viime kuukausien aikana. Halua sopimuksen syntymiseen löytyy. Asiat etenevät Euroopan unionissa hyvin varovaisesti. Vaadin puheenjohtajavaltio Irlantia toimimaan varovasti, sillä uusi epäonnistuminen tekisi hallaa kesäkuussa uurnille käyvien eurooppalaisten äänestäjien luottamukselle. Jos hallitusten päämiehet tekevät jälleen pahan virheen, tällä kertaa on mahdotonta saada eurooppalaiset äänestäjät vakuuttuneiksi unionin vallasta.
Näin ollen on suotavaa odottaa hieman pidempään kuin jäädä kokonaan ilman perustuslakia. Painottaisin tässä jälleen kerran, että tekstistä pitäisi todella olla Euroopan unionille hyötyä. Merkityksetöntä asiakirjaa ei pidä laatia, kuten kävi hallitusten päämiesten kokouksessa Nizzassa vuonna 2000. Eurooppa-valmistelukunnan perustuslakiehdotus toi hyviä uutisia Euroopan unionille ja sen kansalaisille. Euroopan unionista tehdään demokraattisempi, helppotajuisempi ja ennen kaikkea päättäväisempi. Meidän pitäisi siis noudattaa ehdotusta mahdollisimman tarkkaan Euroopan parlamentin oikeuksia sivuuttamatta, poliittiseen vehkeilyyn sortumatta ja avoimuudesta tinkimättä.
Ajatus kunkin maan omasta komission jäsenestä on hyväksyttävä, Napolissa puolustusasioista aikaansaatua sopimusta on käytettävä ja sosiaalista Eurooppaa on vahvistettava. Vaadin siis hallitusten päämiehiä tuottamaan tällä kertaa mielekkään asiakirjan – se ei saa olla merkityksetön. Olen sitä mieltä, että ellei perustuslakia saada aikaan, hallitusten päämiehet ajavat Euroopan kriisiin, laajentuminen on jatkossa mahdotonta ja rahoitusta koskevia ongelmia on mahdoton ratkaista. Hetki on ratkaiseva niin heille kuin Euroopallekin. Puheenjohtajavaltio Irlanti toimii tavalla, joka herättää paljon luottamusta parlamentissa, ja toivotan sille parhainta menestystä. 
Caudron (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämän aamun valmistava keskustelu tarjoaa minulle tilaisuuden pitää viimeisen puheenvuoron unionin toimien nykyisestä ja tulevasta suunnasta. Minulle, joka olen aina ollut eurooppalainen, tarjoutuu tilaisuus ilmoittaa pontevasti, että eurooppalaisten mitta on nyt täynnä. He ovat saaneet tarpeekseen Euroopasta, joka perustuu lähinnä talouteen ja rahoitukseen ja jossa uhrataan aivan liian usein työpaikkoja ja jätetään kansalaisten arkipäivän ongelmat vaille huomiota vapaiden markkinoiden ja kilpailukyvyn tähden. Liityn siis kansaan tänä aamuna, ja palautan mieliin Euroopan unionin perustajien unelman: rakennetaan Eurooppa, joka perustuu rauhaan, kulttuuriin, monimuotoisuuteen, sosiaaliturvaan ja vapaan demokratian kansalaisiin.
Viisikymmentä vuotta myöhemmin Eurooppa, jossa me nyt asumme, on taatusti vahva taloutensa puolesta – osaksi – mutta sillä ei ole sydäntä tai henkeä, eikä se usko mihinkään vaan on täynnä epäoikeudenmukaisuutta. Pian järjestetään niin kutsuttu kevään huippukokous, pian unioni laajenee, pian pidetään uusi hallitustenvälinen konferenssi, ja talousarvio on hyvin niukka, mutta haluan silti uskoa, että edelleen on aikaa muuttaa suuntaa.
Olin aluksi melko hurmioitunut eurooppalainen, mutta nyt oltuani Euroopan parlamentissa viisitoista vuotta minusta on tullut realistisempi, kriittisempi ja ehkäpä myös levottomampi. Halusin käyttää kaksiminuuttiseni huutamalla: "Varokaa, vaara näkyvissä!" Jos kerran nykyisen Euroopan unionin rakentaminen vei 50 vuotta, ei ole mikään pieni vaara, että jonain päivänä koko rakennelma romahtaa, kun kansan tuki on riittämätön, kun yhteiskunnasta ei ole kunnianhimoista visiota, kun työpaikkoja ei pidetä ensisijaisina, kun ei arvosteta kansallisia ja alueellisia eroja ja kun todellista yhteisvastuuta ei löydy. Rikkaimpien on maksettava epäsuotuisimmassa asemassa olevien puolesta, ei köyhimpien. Euroopan perustuslaki ei ole itsessään tavoite. Se on merkityksetön, ellei se täytä kansalaisten odotuksia. Nyt tänä aamuna muistutin teille, mitä heidän olennaiset odotuksensa mielestäni ovat. 
Nogueira Román (Verts/ALE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teidän puheenne ja komission varapuheenjohtajan puhe saivat minut uskomaan, että Irlanti tuntee pystyvänsä saamaan aikaan sovinnon valmistelukunnan esittämästä perustuslaista. Olemme iloisia, jos Irlanti pystyy tekemään tämän – ei pelkästään siksi, että Irlanti on kelttien maa kotiseutuni Galician tavoin, vaan myös siksi, että tämä osoittaisi taas Irlannin olevan yksi unionin suurista Eurooppa-myönteisistä maista. Kuulun yhteen Euroopan kansaan, jolla ei ole omaa valtiota ja jota ei edes tunnusteta kansaksi, joten suhtaudun varauksellisesti perustuslakiehdotukseen. Varauksellisuuteni johtuu koheesiopolitiikan puutteista ja heikoista näkemyksistä, joita on esitetty asemastamme maailmanrauhan säilyttämisessä. Suhtaudun kuitenkin luottavaisesti suuntaan, jonka Euroopan unioni on perinteisesti valinnut. Se suosii kiistattomasti solidaarista monimuotoisuutta, mikä on vastakohta jakobiinilaisvaltioiden suosimalle yhdenmukaisuudelle, joka vallitsee nykyisin valtiossa, jonka kansalainen olen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olisi mitä mainiointa, jos parlamentti antaisi Irlannin puheenjohtajakaudella virallisen julkilausuman, jossa se hyväksyy perustuslain. 
Martin, Hans-Peter (NI ).
   – Arvoisa puhemies, rauhan, demokratian, vapauden ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden pitäisi olla Euroopan unionin kulmakivenä, mutta mihin neuvosto uskoo? Mitä komissio puolustaa? Mitä olemme onnistuneet tekemään täällä parlamentissa? Emme paljoakaan. Rauha vallitsee edelleen, kun emme ota huomioon viimeisimpiä sisällissotia. Olemme edistyneet demokratiassa vain hieman. Mielestäni unionin legitiimiys on erittäin ongelmallinen, ja viime kuukausien tapahtumat vaikuttavat olevan oireita hajoamisesta, eivät niinkään yhdentymisestä.
Tämä on vaarallista, mutta minun tuskin tarvitsee sanoa, että samoin on vaarallista uppoutua harhakuvitelmaan, jonka mukaan me olisimme täällä parlamentissa toimielinrakenteen vapaa äänitorvi. Meidän pitäisi tietää paremmin, sillä Nizzaa koskevissa keskusteluissa nähtiin, kuinka puoluejohtajat taivuttelivat ja houkuttelivat mukamas vapaita parlamentin jäseniä. Kärsimme täällä parlamentissa toisinaan myös siitä, että itseään usein epäoikeutetusti sosiaalidemokraateiksi kutsuvan sosialistiryhmän stalinistiset vaistot johtavat toistuvasti pattitilanteisiin. Tämän on muututtava sekä täällä parlamentissa että muualla, etenkin neuvostossa. Demokratiaa ei voi olla ilman avoimuutta. 
Raschhofer (NI ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, nykytilanne on Brysselin huippukokouksen epäonnistumisen jälkeen melko naurettava. Ranska ja Saksa saarnaavat perustuslaista käytävässä keskustelussa, kuinka Euroopan unionin on siirryttävä eteenpäin, mutta juuri samat kaksi ovat itsepintaisesti lyöneet laimin yhteisiä perussääntöjä.
Tällaisen käytöksen seuraukset ovat mielestäni kohtalokkaat. Ei ole mikään maailmanloppu, jos Jacques Chirac puhuu kärkijoukosta ja korostaa kahteen tahtiin etenevää unionia. Schengenin sopimus ja euro ovat jo vakiinnuttaneet eri vauhtia etenemisen periaatteen. Todellinen tragedia piilee siinä, että on syntynyt kitkaa. Tämä ei auta Eurooppaa siirtymään eteenpäin.
Perustuslakisopimusehdotuksen näkymät eivät ole kirkastuneet. Unionin talousarviosta käytävät keskustelut voivat aiheuttaa vaaran, että perustuslaki kytketään jollain tapaa rahoituskehykseen. Voin vain kehottaa valppauteen.
Perustuslakisopimusehdotuksen sisältö on sekoitus hyviä ja edistystä tuovia ideoita ja valitettavasti kyseenalaisia piirteitä, kuten ennalta aiheutetut toimivaltakiistat, joita syntyy taatusti esimerkiksi ulkopolitiikan alalla unionin ulkoministerin ja neuvoston puheenjohtajan kesken.
Euroopan unionin on korkea aika valmistautua olemaan suurempi yhteisö. Valtioiden ja hallitusten päämiehet kieltävät perustuslaista keskustelun, mikä on mielestäni itsevaltaista. Kieltäydyn pitämästä hallitusten päämiehiä Euroopan uusina kapinallisina. Samalla johtajien ei saa antaa unohtaa, että he lähettivät edustajia valmistelukuntaan. Vetoan politiikan pragmatismiin: kaikki saavutettu on turvattava. 
Grossetête (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mitä kansalaiset sanovat meille, kun menemme puhumaan heille Euroopan unionista? Mitä he meiltä kysyvät? Ennen kaikkea he kysyvät meiltä Euroopan unionin asemasta. Mitä se tekee? Miten sitä johdetaan ja kuka sitä johtaa? Kansalaiset pyytävät meiltä selkeyttä päätöksentekoon sekä tarkkuutta ja ymmärrettävyyttä toimivallanjakoon. He pyrkivät samaistumaan Euroopan unioniin ja sen toimijoihin paremmin, ja he haluaisivat unionin vastaavasti tulevan lähemmäs heitä ja välittävän heidän tulevaisuudestaan.
Valmistelukunta on tehnyt jopa enemmän kuin vain hahmotellut uuden Euroopan unionin. Tarkentamalla unionin toimivaltaa ja antamalla päätöksille kasvot se on antanut Euroopan unionille muodon. Se on luonut tärkeät yhteydet, joiden avulla poliittinen suunnittelutyö voi edetä. Mielestäni on tunnustettava – ja toistettava – että Ranskan entisen presidentin Giscard d'Estaingin johtaman valmistelukunnan laatima perustuslakiehdotus on onnistunut. Se on paras mahdollinen kompromissi, sillä siinä ei pyritä niinkään yhdistämään kansallisia elimiä, vaan siinä esitetään täysin uutta rakennetta, joka on tehokkaampi, selkeämpi ja nykyaikaisempi.
Mielestäni on valitettavaa, että kansallisvaltioiden sulkeutuneisuus, omat edut ja itsekeskeisyys voittivat viime joulukuussa. Mikä virka Euroopan kansalaisilla on tällaisessa ilveilyssä? Kuten parlamentissa on todettu, hallitustenvälinen konferenssi on ennen kaikkea vanhentunut. Valmistelukunta on uusi elin, ja riski kannatti, vaikka kävikin ilmi, ettei hallitustenvälinen menetelmä enää sovi Euroopan unionin nykypäivän tarpeisiin. HVK:n toimintatapa vastaa entisajan pyrkimyksiä – niissä ei ollut sijaa todelliselle eurooppalaiselle suunnittelutyölle, jossa näkyy pilkahdus tulevaisuudesta.
Euroopan unionin luonne muuttuu silmiemme edessä. Keskusteluilla, joita käyvät yhtäältä hallitustenvälistä lähestymistapaa kannattavat ja toisaalta federalismin puolestapuhujat, ei ole mitään tekemistä Euroopan unionin todellisuuden kanssa. Perustuslakiehdotus on realistinen ja nykyaikainen juuri siksi, että siinä päästään yli menneisyyden jakolinjoista, jotka estävät meitä nyt viemästä eurooppalaista hanketta eteenpäin. Siinä annetaan enemmän valtaa Euroopan kansalaisille. Päätän puheenvuoroni toteamalla, että parlamentti vastaa tilanteen jumiutumiseen pysymällä lujana ja katsoo, että saamme nykyaikaisen perustuslain, jonka ansiosta Euroopan unioni voi toimia ja jonka ansiosta unionista tulee näkyvä ja uskottava. Toivotan puheenjohtajavaltio Irlannille parhainta menestystä. 
Tajani (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, yhdistynyt 25:n, 27:n tai 30 valtion unioni ei pysty toimimaan samassa toimielinjärjestelmässä, joka luotiin kuuden tai 15 jäsenvaltion unionille. Jos perustuslakisopimusta ei hyväksytä, unionista tulee parhaassakin tapauksessa hidas ja heikko, eikä se pysty toimimaan poliittisesti tai ottamaan johtavaa asemaa kansainvälisissä keskusteluissa. Pahimmassa tapauksessa unioni kaatuu poliittisesti, mikä olisi vaarallinen takaisku, sillä viime vuosina on edistytty merkittävästi. Olenkin vakuuttunut siitä, että Irlannin hallituksen tahdikkaita mutta tehokkaita toimia on tuettava. Meidän on toimittava nopeasti ja allekirjoitettava sopimus ennen Euroopan parlamentin vaaleja, mutta asiat on myös tehtävä kunnolla, kuten Giscard d'Estaing totesi eilen perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa. Emme siis voi hyväksyä vesittyneitä kompromisseja, jotka pilaavat valmistelukunnan kullanarvoisen työn.
Prosessia on hyvä jatkaa Italian puheenjohtajakauden saavutusten pohjalta. Italia onnistui joka tapauksessa siinä, että 90 prosenttia ehdotetusta tekstistä sai kaikkien asianosaisten maiden hyväksynnän. Nyt on toteutettava lisätoimia, jotta voitetaan esteet, jotka koskevat ennen kaikkea määräenemmistöpäätöksiä. Kysymys ei kuitenkaan ole pelkästään muodollinen tai tekninen: ratkaisua kaipaava varsinainen ongelma on joidenkin tahojen itsekkyys, johon on joka tapauksessa puututtava. Asiasta on keskusteltava, mutta jos haluamme, että unioni on poliittisesti vahva ja johtaa rauhanaloitetta, itsekkyydestä on päästävä eroon.
Lopuksi esitän yhden huomautuksen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, meidän ei pidä unohtaa mainita johdanto-osassa selkeästi Euroopan juutalais-kristillisiä juuria. Emme pysty rakentamaan suurta kotia 500 miljoonalle kansalaiselle, jos emme pidä mielessämme perustaa, jolle yhteinen koti on pystytettävä. 
Ferber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, saanen jatkaa siitä, mihin jäsen Tajani jäi. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, luovutin teille eilen yli 10 000:n vaalipiirissäni asuvan ihmisen allekirjoituksen. He pyytävät, että sopimuksen johdanto-osassa mainitaan Euroopan kristillinen perintö. Suoraan sanottuna kaikki rakennukset, joita ei rakenneta lujalle perustalle, romahtavat lopulta. Euroopan unionia ei saa rakentaa heikolle perustalle, vaan se pitää pystyttää yhteiselle perustalle, johon kuuluu maanosamme perintö. Vaalipiirini ihmiset laskevat paljon puheenjohtajavaltio Irlannin varaan ja luottavat siihen, että pystytte vielä esittämään, että tällainen maininta otettaisiin mukaan johdanto-osaan.
Haluan sanoa sanasen myös Euroopan unionin kilpailukyvystä, sillä aihe saa osakseen erityiskohtelua kevään huippukokouksessa. Haluaisin esittää pyynnön erityisesti komissiolle. Ei riitä, että kerran vuodessa järjestetään huippukokous kilpailukyvyn käsittelyä varten, ja sen jälkeen asiaa pidetään selvitettynä, vaikka hukumme läpi vuoden ehdotuksiin, joilla unionin kilpailukykyä voidaan heikentää. Kemikaaleja koskeva lainsäädäntö- ja toimenpide-ehdotus on tästä vain yksi esimerkki. Se on suunniteltu siten, että Euroopan unionin teollisuus taantuu. Komissio voi olla varma asiasta. Vetäkää ehdotuksenne pois, niin autatte lisäämään Euroopan unionin kilpailukykyä. Sama pätee mainostamista koskeviin rajoituksiin. Voisin nimetä monia muitakin direktiivejä. Ehdottaisin, että komissio ilmoittaisi haluavansa vetää pois kymmenen pahinta direktiiviehdotusta. Se vahvistaisi paljon Euroopan unionin kilpailukykyä.
Toiseksi haluaisin todeta, että jäsenvaltioiden on kunnioitettava tekemiään sitoumuksia. Olen kotoisin maasta, jonka hallitus ei ole tehnyt vuosiin kerrassaan mitään vapauttaakseen työmarkkinat ja lisätäkseen talouden kilpailukykyä, vaikka sille on vuosia tolkutettu, mitä sen pitää tehdä. Tässä on lisäksi pohdittava keinoja, miten voitaisiin harjoittaa tiukempaa valvontaa, jotta varmistetaan, että jäsenvaltiot todella täyttävät velvollisuutensa. Tuolloin koko Euroopassa luodaan kasvua ja työllisyyttä. 
Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan todeta perustuslaista, että tuen jokaista lausetta, jotka jäsen Voggenhuber ja jäsen Brok esittivät puheissaan. Ne, jotka pyrkivät perääntymään valmistelukunnan laatimasta ehdotuksesta, väheksyvät omia edustajiaan ja halveksivat kansallisten parlamenttien jäseniä ja sitä kautta oman maansa kansalaisia.
Valmistelukunnan 105 jäsenestä yhteensä 84 jäsentä oli kansallisten parlamenttien ja hallitusten päämiesten edustajia. Tämä osoittaa jälleen, miten tiiviisti jäsenvaltiot ovat osallistuneet Euroopan unionin neuvotteluihin ja päätöksentekoon. Haluamme perustuslain, tarvitsemme sitä ja pyydämme, että sopimukseen päästään ennen toukokuun ensimmäistä.
Toiseksi käsittelen Lissabonia. Lissabonin strategia on ohjelma, jolla toteutetaan eurooppalainen malli ympäristön ja yhteiskunnan kannalta vastuullisesta markkinataloudesta. Kevään huippukokouksen ainoana tarkoituksena ei ole korostaa tiukasti joka vuosi, että Lissabonin julistus pätee edelleen, vaikka sen säännösten täytäntöönpanoon ei ole löytynyt poliittista tahtoa ja sitoutumista. Sitoutuneisuus ja tahto puuttuvat kansallisilta hallituksilta, joilla on tarvittavat välineet käytössään. Sitoutuneisuus ja tahto puuttuvat kuitenkin myös komissiosta, jossa kevään huippukokouksen valmistelun ja seurannan taso on vaihdellut huolimattomasta epätyydyttävään. Huippukokouksesta ei saa tulla pelkkää keskustelukerhoa. Sen on tarjottava suoria vastauksia ihmisten kysymyksiin kasvusta ja työllisyydestä sekä sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta.
Tästä syystä vaadin konkreettista innovaatio- ja investointisopimusta kilpailukyvyn, kasvun ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi. Sopimuksessa olisi määrättävä tarkasti, kuka tekee mitäkin, saavuttaa mitäkin tavoitteita ja mihin mennessä.
Odotan komission tekevän hyväksyttyjen hankkeiden ohella tästä sopimuksesta perustan toimille, jotka ovat rahoitussuunnittelun taustalla. Innovaatio- ja investointisopimuksen noudattamisesta tarvitaan julkista keskustelua, joka olisi vastaavankaltaista kuin keskustelu vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamisesta. Vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamatta jättäminen haittaa Lissabonin tavoitteisiin pyrkimistä, ja vastoin sopimuksen määräyksiä toimineet maat – Ranska, Saksa ja myös Belgia – laahaavat kauimpana perässä myös yhtenäismarkkinoita koskevien direktiivien täytäntöönpanossa. Älkäämme siis yllyttäkö toisiamme toinen toistamme vastaan, vaan tehkäämme se, mikä pitää tehdä. 
Sudre (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, haluan kiittää puheenjohtajavaltio Irlantia työstä, jonka se on tehnyt ottaessaan hoiviinsa HVK:n, joka loppui joulukuussa lyhyeen, kun todellista poliittista tahtoa saattaa unionin toimielinuudistus päätökseen ei löytynyt, vaikka uudistus on ratkaisevan tärkeä unionin moitteettoman toiminnan varmistamiseksi tulevina vuosina.
Puhun Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän Ranskan valtuuskunnan puolesta, ja yhdyn kollegojeni suureen enemmistöön. He esittivät jo sen, mitä pyydän tulevalta Brysselin Eurooppa-neuvostolta: Eurooppa-neuvoston on osoitettava, että siltä löytyy poliittista päättäväisyyttä ratkaista vaikeudet, jotka ovat tärkeitä mutta kuitenkin toissijaisia verrattuna siihen, mistä todellisuudessa on kyse – maanosamme yhdistymisen on oltava poliittinen, taloudellinen ja sosiaalinen voitto. On ehdottoman tärkeää, että valmistelukunnan esittämä perustuslakiehdotus hyväksytään mahdollisimman nopeasti. Valmistelukunnan voidaan todeta onnistuneen työssään poikkeuksellisesti, kun nyt nähdään, mitä vaikeuksia HVK:lla on ollut ehdotuksen kanssa. Tämä on viestimme puheenjohtajavaltio Irlannille.
Lissabonin kunnianhimoiset mutta realistiset tavoitteet edellyttävät, että käyttöön otetaan ennakoivia toimia, joiden avulla voimme kilpailla kauppakumppaniemme – ennen kaikkea Yhdysvaltojen ja Japanin – kanssa tutkimuksen, kehityksen, koulutuksen ja elinikäisen oppimisen strategisesti tärkeillä aloilla. Nämä tarvittavat uudistukset on siis toteutettava, ja on tehtävä loppu turhasta eripurasta, jotta Euroopan unioni menestyy joka saralla.
Euroopan kansalaiset kokoontuvat uurnille kesäkuussa valitsemaan Euroopan parlamentin jäsenet. He odottavat Euroopan unionilta enemmän kuin useinkaan tuodaan julki. He luottavat siihen, että takaamme heille mahdollisuuden elää sopusoinnussa oman maansa rajojen ulkopuolella ja työskennellä vapaasti ja niin paljon kuin he haluavat sekä pelastamme heidät hukkumiselta kaavoihin ja järjettömiin veroihin.
Vaikka kevään Eurooppa-neuvosto ei taatusti ole Euroopan historian huippuhetki, siitä voisi hyvinkin tulla tärkeä välietappi matkalla kohti perustuslain nopeaa hyväksymistä ja edistymistä unionille välttämättömien talouden ja kaupan alan säännösten käyttöönotossa, jotta unioni voisi viimeinkin nauttia kasvusta. 
Matikainen-Kallström (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haettaessa ratkaisuja EU:n institutionaalisiin uudistuksiin ja HVK:n epäonnistumiseen johtaneisiin ongelmiin, meidän on pidettävä mielessä sisämarkkinat sekä taloutemme kilpailukyvyn ylläpitäminen ja parantaminen. Sisämarkkinalainsäädännön toimeenpano kansallisella tasolla on ehdoton edellytys Lissabonin tavoitteiden saavuttamiselle. Toimeenpanovajeen kasvaminen aiheuttaa EU:n markkinoiden sirpaloitumista ja murentaa sisämarkkinoiden tuomia etuja. Syyttävä sormi ei voi osoittaa ainoastaan jäsenvaltioiden velttoon tahtiin Lissabonin tavoitteiden toimeenpanemisessa. Kilpailukykyneuvoston työtä on tehostettava ja sen on palattava työssään perimmäisen kysymyksen äärelle: mikä on kunkin valmisteltavan lain vaikutus EU:n kilpailukykyyn? Myös komissiossa on suursiivouksen aika. Tällä hetkellä komission jäsenet repivät direktiivejään eri suuntiin. Kemikaalipaketin valmistelu oli tästä hyvä esimerkki. EU:n kilpailukyky ei parane tällaisilla laeilla. Päin vastoin, se vaarantuu vakavasti. Ensi syksynä pitää komissioon perustaa kilpailukykykomissaarin salkku, jonka tehtävänä on nimenomaan Lissabonin tavoitteiden loppuun vieminen ja teollisuus-, ympäristö- ja työllisyyskomissaarien työn koordinoiminen ja yhteensovittaminen. Kilpailukyky, hyvinvoiva Eurooppa, ei ole mitään utopiaa. Uusia poppakonsteja ei tarvita. Lääkkeet ovat olemassa, ne keksittiin keväällä 2000 Lissabonissa. Valtioiden on vain tehtävä se, mihin sitoutuivat. 
Evans, Jonathan (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ilmaista ihailevani ministeri Rochen tyylikästä ja uteliaisuutta herättävää puheenvuoroa siitä, onko HVK:n kysymyksissä todella edistytty huomattavasti. Olemme saaneet lukea, että Espanjan ja Puolan hallitukset joustavat ehkä kannoissaan, ja Saksan hallituksen on kerrottu tekevän samoin. Yhdistyneen kuningaskunnan lehdistössä kerrotaan nyt, että pääministerit Blair ja Berlusconi kirjoittavat yhteisiä kirjeitä – siinäpä teille ystävyyttä! Käsittääksemme pääministeri Blair matkustaa huomenna Dubliniin keskustelemaan kanssa. Kuten jäsen Napoletano totesi aiemmin keskustelussa, kaikki on hyvin turhauttavaa ja epäselvää niille, jotka ovat ulkopuolella.
Kaikki tämä korostaa, miten tärkeä on esittää uudelleen demokraattisen legitiimiyden vaatimus, minkä varapuheenjohtaja Kinnock myönsi puheenvuorossaan. Mielestäni legitiimiys syntyy kansanäänestyksessä. Jäsen Barón Crespo kertoi meille, että 51 prosenttia Yhdistyneen kansankunnan kansalaisista haluaa tämän perustuslain. Epäilen lukua, mutta toisin kuin jäsen Barón Crespon liittolaiset Labour-puolueessa, olen hyvin iloinen, että asiaa kysytään kansalta. Arvoisa puhemies, voin kertoa, että yli 80 prosenttia maani asukkaista on samaa mieltä. 
Bodrato (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tulevan Eurooppa-neuvoston asialistalla ovat muun muassa Lissabonin strategia, unionin rahoitusnäkymät ja perustuslakiprosessin jatkaminen. Käsittelen ainoastaan jälkimmäistä asiaa, sillä pidän sitä tärkeimpänä.
Parlamentti on ollut federalistisen politiikan kantava voima, kuten neuvoston puheenjohtaja tunnusti. Olemme tänäänkin tyytyväisiä neuvoston puheenjohtajan kaukonäköisyyteen ja sitkeyteen. Yhdymme samoin hänen huoliinsa: aika tekee perustuslaille vain hallaa. Olemme itse asiassa historiallisessa käännekohdassa, koska Euroopan uudelleen yhdistyminen tekee perustuslakiasiakirjasta sekä hankalamman että tarpeellisemman ja koska seuraavassa parlamentissa Euroopan yhteisön luoneissa parlamentin ryhmissä tapahtuu merkittävä sukupolvenvaihdos. Euroopan unionin tulevaisuutta uhkaa hallitustenvälisen konferenssin ajautuminen umpikujaan. Uusi epäonnistuminen ei korjaisi demokratiavajetta vaan lisäisi vaaraa, että meille jää demokratia ilman äänestäjiä ja populismin uhka. Epäonnistuminen olisi lisäksi kielteistä tavoitteelle, jonka mukaan Euroopan unionin taloudesta on tehtävä kilpailukykyisempi, sillä tavoite edellyttää talouden yhdentymisen lisäämistä, suurempaa sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja enemmän demokraattista avoimuutta. Olemme kuitenkin samaa mieltä komission jäsenen Kinnockin kanssa: parempi jäädä ilman perustuslakia kuin saada sopimus, joka ei vastaa valmistelukunnan ehdotusta. Kehotammekin neuvostoa herättämään päätöksillään uudestaan innon pyrkiä kohti demokraattisempaa Euroopan unionia, joka on erilaisuudessaan yhdistynyt ja pystyy toteuttamaan yhteistä ulko- ja puolustuspolitiikkaa. 
Roche,
   . – Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia keskusteluun osallistuneita jäseniä.
Aloitan Lissabonin strategiasta. Keskustelun pääpaino oli HVK:ssa, joten palaan siihen. Jäsen Watson näki hyvin mielenkiintoisen yhteyden Euroopan unionin tulevaisuudennäkymien ja uuden perustuslain välillä. Hän esitti, että meidän pitäisi edetä samaa vauhtia molemmissa. Hän on oikeassa. Jäsen Watson ja jäsen Collins tekivät myös erittäin selväksi, miten tärkeä Lissabonin strategia on ja miten tärkeää Lissabonia on pitää etusijalla. He ovat tässäkin oikeassa. Jäsen Sudre esitti juuri hyvin kiintoisan huomautuksen strategian merkityksestä tulevaisuudelle.
Kevään Eurooppa-neuvosto ja Lissabonin strategia ovat Irlannin puheenjohtajakauden tärkeimmät painopisteet, ja odotamme tuloksekasta ja tarkkarajaista keskustelua tärkeistä kysymyksistä, jotka koskevat unionin tulevaa taloudellista, sosiaalista ja ympäristöön liittyvää kehitystä. On mielenkiintoista, että monet keskustelussa esitetyt keskeiset asiat ovat samoja, joita esitimme valmistelussa ja joihin olemme päättäneet keskittyä. Lissabonia koskevissa keskusteluissa strategianamme on ollut rajoittaa alojen määrää ja keskittyä muutamiin aloihin, jotta asiassa edistytään.
Seurasin kiinnostuneena kaikkia huomautuksia, joita esitettiin hallitustenvälisestä konferenssista ja perustuslakisopimuksesta. Parlamentin selvän enemmistön näkemykset vahvistivat, että käsillä oleva tehtävä on kiireellinen. Jäsen Duff kiinnitti ystävällisesti huomioni esitykseen, jota on valmisteltu parlamentin käsittelyä varten. Kuten jäsen Barón Crespo muistutti, vasta tehty Eurobarometri-kysely osoitti, että Euroopan kansalaiset haluavat perustuslakisopimuksen. Kysely on erittäin merkittävä. Panin merkille, että perustuslakisopimuksen saama tuki vaihtelee, mutta kaikissa pohdinnoissa on syytä ottaa tarkkaan huomioon, että ihmiset haluavat perustuslakisopimuksen.
Hyvä ystäväni ja valmistelukunnan jäsen Voggenhuber voi olla varma, että muistan hyvin päivän, jona kilistimme maljoja valmistelukunnassa, kuuntelimme Oodin ilolle ja allekirjoitimme kaikki jättimäisen postikortin. Minun on todettava, etten tunnista melko kielteistä luonnehdintaa perustuslaista, jonka esitti toinen hyvä ystäväni, jäsen Bonde. Olen samaa mieltä kuin jäsen Doyle, joka osui paljon lähemmäs totuutta: perustuslailla ei todellakaan luoda supervaltiota.
Kuten jo mainitsin, en pysty tänään käsittelemään näitä kysymyksiä tarkemmin. Ymmärrän täysin, että jäsenet ovat tyytymättömiä. Jäsenet ymmärtänevät yhtälailla, että neuvottelut ovat nyt sellaisessa vaiheessa, että on mahdotonta kertoa mitään tarkemmin. Olemme käyneet keskusteluja jäsenvaltioiden kanssa luottamuksellisesti. Ymmärrämme täysin, että eri valtioiden ihmisillä on erilaiset näkemykset. Puheenjohtajavaltion työnä on yrittää tarjota paikka, johon ihmiset voivat kokoontua neuvottelemaan ja oikaisemaan näkemyksiään.
Ymmärrän siis, että olette tyytymättömiä, kun ette saa yksityiskohtaisempia tietoja. Vahvistan samoin, että puheenjohtajavaltio on halukas käyttämään jokaisen eteen tulevan tilaisuuden. Olemme huomanneet, että asenteet ovat muuttuneet viime aikoina. Esimerkiksi jäsen Poetteringin arvio oli hyvin mielenkiintoinen, ja hän on aivan oikeassa sanoessaan, että on ratkaisevan tärkeää siirtyä koko ajan eteenpäin. Olisi katastrofi, jos eteenpäin sysäävä voima laantuisi kokonaan.
Myös jäsen Brok oli oikeassa. Kaikki sanovat nyt haluavansa perustuslain. Yksi puheenjohtajavaltiona toimimisen varjopuolia on kuitenkin, että kaikki sanovat haluavansa päästä onnistuneeseen lopputulokseen, mutta jatkavat aina sanalla "mutta". Jäsen van den Berg esitti myös hyvin kiintoisan näkökohdan. Hän sanoi, että puheenjohtajavaltion on pidettävä mielessä, että toinen epäonnistunut kokous olisi katastrofi. Hän on täysin oikeassa, ja meidän on otettava kaikki nämä kysymykset tasapuolisesti huomioon, kun asiassa edetään.
Muutamat jäsenet – etenkin jäsen Napoletano – puuttuivat yksityiskohtiin. Hän on keskustellut kanssani useammin kuin kerran avoinna olevista kysymyksistä.
Toimielimiä koskevassa asiassa on kysymyksiä, jotka on selvästi ratkaistava. Tällaisia ovat parlamentin edustus, äänestäminen neuvostossa ja komission kokoonpano. Unionin ulkoministeristä ja neuvoston ministeriöiden puheenjohtajuudesta on tehty yksityiskohtaisia ehdotuksia. Muissa kuin toimielimiä koskevissa asioissa neuvoston määräenemmistöpäätösten soveltamisalaan suhtaudutaan monin tavoin. Tässä ei ole mitään uutta, nämä ovat ratkaistavat kysymykset. Tasapuoliseen kokonaisratkaisuun on päästävä, jotta sopimus syntyy.
Käsittelen muutamia asioita yksittäin. Äänioikeudesta on kyselty jonkin verran, ja puheenjohtajavaltion kanta on tehty täysin selväksi. on todennut, että kaksinkertaiseen määräenemmistöön perustuva ratkaisu saa todennäköisesti yleisen hyväksynnän. Itse asiassa on selvää, että näin päätetään äänioikeudesta. Edelleen on eripuraa siitä, miten kaksinkertainen määräenemmistö lasketaan. On kuitenkin mielenkiintoista ja jännittävää – useampi jäsen mainitsi asian – että puhumme nyt todella kaksinkertaiseen määräenemmistöön perustuvasta järjestelmästä.
Kaikki ovat sitä mieltä, että tarvitaan vahva ja tehokas komissio. On löydettävä sopiva, tasapuolinen ratkaisu, jossa yhdistyvät yhdenvertaisuus sekä yhtä pätevät vaatimukset, joiden mukaan komission on oltava toimiva ja että sillä on oltava jonkinlainen edustuksellinen kanta. Asiasta sovittaessa on otettava kaikki nämä näkökohdat huomioon, eikä kaikkia eri vaatimuksia ole vaikea yhdistää.
Jäsen Barón Crespo ja useat muut puhujat mainitsivat talousarvion. Mielestäni talousarviosta syntyy sopu kaikkein varmimmin tasapainoisella lähestymistavalla. Puheenjohtajavaltio Italia teki joulukuussa ehdotuksen, joka perustui valmistelukunnan esitykseen ja keskusteluihin, joita Italia oli käynyt kumppanien kanssa HVK:ssa. Olemme tutkineet asiaa tarkemmin vastikään pidetyissä kuulemisissa, joita on järjestetty myös parlamentin kanssa. Yksimielisiä ollaan siitä, että talousarviomenettelyssä on noudatettava yleistä toimielinten välistä tasapainoa.
Lopuksi ilmoitan todella nauttineeni tämän päivän keskustelusta. Minun on myönnettävä, että tämä rohkaisi minua, ja olen hyvin kiitollinen jäsenille myönteisistä sanoista ja kannustuksesta. Jäsenet, jotka ovat puhuneet kanssani kahden kesken, tietävät, mitä erityisesti pelkään. He tietävät myös, että puheenjohtajavaltio Irlanti haluaa edistyä, jos asiassa voidaan edistyä. Olen pannut esitetyt asiat huolellisesti merkille. Odotan innolla, että 25. ja 26. maaliskuuta pidettävän Eurooppa-neuvoston lopputulos on onnistunut.
Komission jäsen Kinnock totesi, että HVK on ensimmäinen vaihe. Myös pari muuta puhujaa sivusi tätä. Tämä on totta. Ensimmäisessä vaiheessa jäsenvaltioiden hallitukset sopivat asiasta, ja seuraavassa vaiheessa toteutetaan monenkirjavat ratifiointiprosessit. Tästä pääsen takaisin asiaan, jonka esitin johdannossani: viivästyminen ei ole hyväksi ratifioinnille. Toistaisin tämän. Aika ei tee työtä puolestamme. Meidän on päästävä sovintoon asiassa niin pian kuin mahdollista, ja puheenjohtajavaltio Irlanti toivoo hartaasti, että näin käy.
Kinnock, Neil,
   . – Arvoisa puhemies, haluan lisätä muutamia seikkoja ministeri Rochen puheenvuoroon tässä hyvin kiintoisassa keskustelussa.
Minun on ehkä paras aloittaa kiittämällä jäsen Brokia siitä, että hän muistutti parlamenttia todellisuudesta: nyky-Euroopassa terveet mielipide-erot syntyvät asioista, eivät suurten ja pienten välillä – toisin kuin joissain poliittisissa piireissä ja lehdistössä väitetään. Tämä on perustavan tärkeä asia, ja sen ymmärtäminen tarkoittaa, että samalla ymmärretään, että vakaa ja kehittyvä, 50 vuotta menestyksekkäästi toiminut unioni – joka korvasi ylhäisten hallitusten ylhäisen diplomatian, joka johti toistuvasti kauhistuttavaan murheeseen ja sotaan – syntyy siitä, että suuret, keskikokoiset ja pienet valtiot otetaan yhdenvertaisesti mukaan yhdenvertaisine edustuksellisine oikeuksineen. Tällaisessa tilanteessa on hyvä palauttaa mieliin nämä perusasiat, kuten jäsen Brok teki.
Toiseksi esitettiin mielenkiintoisia viittauksia Lissabonin strategiaan. On muistettava, että jäsenvaltiot hyväksyivät sen yksimielisesti varmistaakseen, että unionista tulee maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous vuoteen 2010 mennessä. Koskaan ei ole nähty yhtä harrasta pyrkimystä. Oli mielenkiintoista kuulla, mitä jäsen Wurtzilla, jäsen Collinsilla, jäsen Ferberillä, jäsen Karasilla ja jäsen Doylella oli sanottavana. Olemme kaikki sitoutuneet tukemaan Lissabonin strategiaa – ehkä into voi vaihdella – mutta tietoon perustuvan, dynaamisen ja kilpailukykyisen talouden saavuttamista ei edistetä, jos yhtenäismarkkinoiden kehittämisessä emmitään, jos säästetään väärissä asioissa vähentämällä julkisia ja yksityisiä investointeja tai jos asetetaan rahoitusnäkymien enimmäismäärät niin alas, ettei Euroopan unioni pysty sitoutumaan tutkimukseen ja kehitykseen, aluekehitykseen ja köyhyyden sekä alikehittyneisyyden torjuntaan maailmassa.
Haluaisin esittää lyhyet huomautukset kahden herrasmiehen, jäsen Poetteringin ja jäsen Barón Crespon, hienostuneista puheenvuoroista, joissa tuotiin esiin, että komission puheenjohtajaa nimitettäessä olisi jatkossa viisasta ottaa huomioon Euroopan parlamentin vaalien tulokset. Yksikään todellinen demokraatti ei voi kääntää selkäänsä tällaiselle ajatukselle, mutta on kuitenkin tarpeen olla varovainen: jos annetaan sellainen vaikutelma, että nimitys perustuu puoluesyihin, tämä heijastuu viiden vuoden ajan parlamenttiin, komissioon, neuvostoon ja muuallekin. Seurauksena mielipiteet jakautuvat, mikä tekisi unionista epävakaan ja olisi sille epäedullista. Tällainen näkymä ei palvele demokraattista vastuuvelvollisuutta eikä legitiimiyttä, eikä kukaan varmasti puolla sitä, että vaalien tulosten asianmukainen huomioon ottaminen tarkoittaisi, että jollain tapaa tuettaisiin komission puheenjohtajan poliittisen kannan määräytymistä ennalta poliittisen puolueen perusteella.
Haluaisin mainita seikan, jota pidän keskustelun mielenkiintoisimpana. Kyseessä on jäsen Bonden esittämä huomautus. Hän kehotti puheenjohtajavaltiota vaatimaan Brysselin Eurooppa-neuvostossa kansallisen päätöksentekomenettelyn soveltamista perustuslakiin. Tämä oli jokseenkin paradoksaalinen huomautus jäseneltä, jota pidän Euroopan hajautumisen puolesta saarnaajana, etenkin koska jos hänen neuvoaan noudatettaisiin, toteutettaisiin unionin historian laajin korkeimman asteen keskittämistoimi. Hän suo minulle varmasti anteeksi, kun totean toissijaisuusperiaatteen innokkaana kannattajana, ettei ole ensimmäinen kerta, kun minun on oltava eri mieltä hänen ehdotuksestaan.
En voi vastustaa kiusausta, vaan minun on vielä lopuksi esitettävä yksi huomautus – jäsen Evans ei varmastikaan ylläty. En millään tavoin myöntänyt demokraattisen legitiimiyden osoittamista. Jäsen Evans varmasti myöntää, että kyse on omasta perustavan tärkeästä uskomuksestani. Irtaannun näkemyksissäni täysin Yhdistyneen kuningaskunnan sisäisistä asioista, niin kuin on komission jäsenelle soveliasta, ja olen hänen kanssaan hieman eri mieltä perustuslakia koskevasta kansanäänestyksestä. Perussyy on yksinkertainen. Ymmärtääkseni Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestetään kansanäänestys silloin, kun esitetään ehdotus hallintojärjestelmän muuttamisesta, olipa kyse vallan siirrosta tai vaaleilla valittavia pormestareita koskevasta päätöksestä tai muista vastaavista asioista. Ehdotettu perustuslaki ei muuta Yhdistyneen kuningaskunnan hallintojärjestelmää. Muistutan myös, että jäsen Evansin edustaman puoleen ainoa ennakkotapaus kansanäänestyksen järjestämisestä koski akuuttia kysymystä Walesin kapakoiden aukiolosta sunnuntaisin. Jäsen Evansille ja minulle tämä on tietenkin perustavan tärkeä kysymys demokraattisista oikeuksista ja hyvästä hallinnosta, mutta sitä ei voi verrata Euroopan perustuslakiin.
Puhemies.
   –Kiitän komission jäsentä täysin puolueettomista näkemyksistä, joita hänellä oli varmasti myös Walesin pubien aukiolosta sunnuntaisin. 
Doyle (PPE-DE )
   – Arvoisa puhemies, toivotan komission jäsenen Kinnockin tervetulleeksi, mutta pyydän kunnioittaen täydellistä selvitystä siitä, miksi komission jäsen Prodi ei ole läsnä parlamentissa tänä aamuna. 
Kinnock, Neil,
   . – Arvoisa puhemies, en halua vaikuttaa epäkohteliaalta, mutta ilmoitin parlamentille aiemmin, että puheenjohtaja Prodi ei voinut tulla tänä aamuna paikalle työvelvollisuuksien takia. Hän ottaa hyvin innokkaasti osaa parlamentin käsittelemiin tärkeisiin asioihin, minkä kaikki täällä varmasti tunnustavat. Mielestäni on riittävää, että komission puheenjohtaja voi todeta oikeutetusti ja rehellisesti, että hänellä on työkiireitä, jotka oli asetettava aikataulujen takia parlamentin tämänpäiväisen istunnon edelle. Toivon parlamentin hyväksyvän tämän selityksen niin, ettei minun tarvitse lukea ääneen puheenjohtajan päivyriä. 
Puhemies.
   –Olen vastaanottanut neljä työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu:
– Elmar Brokin laatimasta ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnöstä (A5-0111/2004) Euroopan komission kattavasta seurantakertomuksesta Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian valmiudesta liittyä Euroopan unioniin
– Geoffrey Van Ordenin laatimasta ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnöstä (A5-0105/2004) Bulgarian edistymisestä liittymisen valmisteluissa
ja
– Baroness Nicholson of Winterbournen laatimasta ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnöstä (A5-0103/2004) Romanian edistymisestä liittymisen valmisteluissa. 
Brok (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, tässä vaiheessa, kun Euroopan unionin laajentumispäivään, 1:seen toukokuuta, on aikaa enää muutama viikko, meidän on mielestäni tunnustettava, että kaikki kymmenen ehdokasvaltiota ovat ponnistelleet viime vuosikymmenen aikana valtavasti valmistautuakseen tähän päivään. Ne ovat tehneet selvästi suurempia ponnisteluja – joilla on syvällisiä vaikutuksia maiden väestöön – kuin me Euroopan unionissa laajentumisvalmistelujen yhteydessä, kuten nyt käymämme keskustelu on osoittanut. Toivon, että myös Kyprosta koskevaan kysymykseen löydetään ratkaisu, jotta yhdistynyt Kypros voi liittyä unioniin 1. toukokuuta.
Koska kyse on viimeisestä tämänkaltaisesta seurantakertomuksesta, minun on todettava, että maista vastaavat ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan esittelijät ovat hoitaneet tehtävänsä näiden vuosien aikana hyvin vastuuntuntoisesti ja sitoutuneesti. Valiokunnan puheenjohtajana haluaisinkin esittää heille sen johdosta erityiset kiitokseni.
Yhteisön säännöstöä,sellaisena kuin se on vahvistettuna liittymissopimuksessa, ja asiaa koskevia siirtymämääräyksiä sovelletaan uusissa jäsenvaltioissa 1. päivästä toukokuuta. Se tarkoittaa sitä, ettei ketään saa enää syrjiä, ja painotamme voimakkaasti yhteisön säännöstön noudattamista myös tulevaisuudessa. Perustamissopimusten valvojana komissio on asiasta varmastikin samaa mieltä.
Säännöstön noudattamisessa on kuitenkin edelleenkin puutteita. Tarkoituksemme ei ole arvostella vaan pikemminkin auttaa, lisätä yleistä tietoisuutta ja kehittää poliittisia täytäntöönpanomahdollisuuksia, jotta nämä puutteet voidaan korjata. Meidän on ymmärrettävä, että näiden maiden on pitänyt mukauttaa perusteellisesti poliittista, yhteiskunnallista, taloudellista ja sosiaalista järjestelmäänsä ja siirtyä keskusjohtoisesta kommunistisesta järjestelmästä aluehallintojärjestelmään. On päivänselvää, ettei kaikkea tätä voida saada aikaan yhdessä yössä.
Samantapainen tilanne vallitsee myös oikeusjärjestelmässä. Näillä puutteilla on kuitenkin seurauksia, sillä jollei hallintokoneisto toimi, se ei kykene laatimaan alueellisia strategioita, jotka ovat välttämättömiä EU:n rakennevarojen saamiseksi. Myös maatalouden ja useiden muiden alojen hallintoelimet ovat samankaltaisessa tilanteessa. Siksi olisi liittyvien valtioiden etujen mukaista parantaa suoritusta näillä aloilla. Toimia olisi siten jatkettava, kuten komissio vaati viime syksynä laatimassaan kertomuksessa.
Meidän on myös ymmärrettävä, että huonosti toimiva oikeusjärjestelmä aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta esimerkiksi joillakin alueellisilla toiminta-alueilla. Oikeudellinen epävarmuus on aina este investoinneille. Myös tällaisilla aloilla on tärkeää varmistaa oikeusturva, sillä kyse ei ole ainoastaan kansalaisten oikeuksien toteutumisesta vaan myös tiettyjen alueiden taloudellisesta kehityksestä. Myös tämä näkökulma on otettava huomioon, ja näillä molemmilla voidaan tietenkin yhdessä edistää korruption torjuntaa. Kuten olemme tänään kuulleet, myös kotimaassani Saksassa esiintyy korruptiota. Korruptiota esiintyy jopa jalkapalloilussa. Meidän on kuitenkin pidettävä varamme, jottei tämä syöpäläinen, jota esiintyy kaikkialla eriasteisena, saastuta koko Euroopan unionia ja vaaranna yleisiä kehitysnäkymiä.
Toinen tarkasteltava näkökohta liittyy siihen, että vähemmistön oikeuksia ei säännellä samalla tavoin kaikissa maissa. Meidän on tarkasteltava esimerkiksi romanien asemaa joissakin maissa, ja toivomme, että asia etenisi käytännössä. Samalla meidän olisi myös tunnustettava, että Baltian maat ovat historiallisesta näkökulmasta ponnistelleet valtavasti vähemmistöjen oikeuksien alalla ja että näiden vähemmistöjen asema ei ole mikään syy jättää allekirjoittamatta tai ratifioimatta rajasopimuksia näiden kanssa. Siksi kehotamme Venäjää etenemään nopeasti, jotta myös tätä kysymystä voidaan selkeyttää.
Haluamme olla varmoja siitä, että yhteistyö- ja kumppanuussopimuksia sovelletaan kaikkialla Euroopan unionissa. Kenenkään ei pitäisi joutua neuvottelemaan sopimuksista uudelleen. Kenenkään ei myöskään pitäisi vaatia korvausta Euroopan unionin laajentumisen perusteella. Päinvastoin meidän on rakennettava siltoja Euroopan unionin uusilla rajoilla, ja meidän on tasoitettava tietä sille, että Schengenin säännöstö voidaan panna alueella mahdollisimman nopeasti täytäntöön, jotta taataan sisäinen turvallisuus niin, että sisärajat voidaan avata. Tämän toteuttaminen on varmastikin yksi vaikeimmista ongelmista, jotka meidän on ratkaistava.
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa lopuksi – ja uskon, että puhun koko parlamentin puolesta – että odotamme toiveikkaina toukokuun ensimmäistä päivää ja uusien jäsenien liittymistä unioniin.
Puhemies. –
   Hyvä jäsen Brok, parlamentin puolesta haluaisin kiittää teitä ja muita esittelijöitä siitä, miten johdonmukaisesti valiokuntanne on ohjannut tämän kysymyksen käsittelyä koko toimikauden ajan ja saattaa nyt asian onnistuneesti päätökseen. 
Van Orden (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, olemme nähneet, miten Bulgaria on käynyt läpi valtaisan muodonmuutoksen viime vuosikymmenen aikana, sillä se on irrottautunut kommunistisesta menneisyydestä ja on nyt pyrkimässä Euroopan unionin jäseneksi vuonna 2007. Muutos on todellakin merkittävä.
Siksi mietintöni on hyvin toiveikas. En näe mitään syytä siihen, miksei liittymisneuvotteluja voitaisi saattaa päätökseen kesän aikana ennen kuin Irlannin puheenjohtajakausi päättyy ja ennen kuin nykyisen komission toimikausi päättyy. Tämä olisi erittäin tärkeä viesti Bulgarian kansalle ja muistutus siitä, ettei sitä ole unohdettu, vaikka kymmenen muuta maata onkin tuolloin juuri liittynyt Euroopan unioniin. Siksi komission ja neuvoston on viimeisteltävä nopeasti EU:n kanta neljään jäljellä olevaan lukuun: kilpailuun, aluepolitiikkaan, maatalouteen ja talousarvioon.
Komission 10. helmikuuta ehdottama rahoituspaketti – noin 4,2 miljardia euroa kolmen vuoden aikana – on erinomainen perusta neuvottelujen loppuvaihetta varten. Prosentteina henkeä kohti lasketusta BKT:sta ilmaistuna tämä paketti on eräs anteliaimmista paketeista, joita hakijavaltioille on tarjottu, joskin samalla on muistettava, että Bulgarian henkeä kohti laskettu BKT on alhainen.
Rahoituspakettia on ehkä mukautettava yleisiin rahoitusnäkymiin tehtyjen muutosten perusteella, ja olen tyytyväinen komission toteamukseen, jonka mukaan yhteistyötä parlamentin – unionin toisen budjettivallan käyttäjän – kanssa on tehostettava seuraavien kolmen vuoden aikana. Bulgarian liittymisprosessille on tähän asti ollut ominaista kaikkien osapuolten voimakas sitoutuminen ja vilpittömyys sekä päättäväisyys noudattaa lukuisia asetettuja määräaikoja.
Bulgarian osalta makroekonomiset indikaattorit antavat hyvin myönteisen kuvan. BKT on kasvanut lähes 5 prosenttia, inflaatioaste on pudonnut merkittävästi, maahan on virrannut ulkomaisia investointeja ja työttömyysaste on alentunut selvästi. Kestää jonkin aikaa, ennen kuin näiden parannusten vaikutukset tuntuvat suurissa väestöryhmissä, etenkin Sofian ulkopuolisilla alueilla, mutta voimme odottaa nousukauden kiihtyvän samalla kun liittyminen lähestyy ja luottamus Bulgarian poliittiseen ja taloudelliseen muutokseen kasvaa.
Luottamus on avaintekijä. Siksi on ensisijaisen tärkeää, ettei Bulgarian edistys ja liittyminen ole riippuvainen jonkin toisen ehdokasvaltion tilanteesta tai hidastu sen takia. Kuten mietinnössäni selvästi todetaan, Bulgaria on osa meneillään olevaa peruuttamatonta laajentumisprosessia, joka perustuu maan "omien saavutusten" periaatteeseen. Olin tyytyväinen kuullessani, miten komission jäsen Verheugen totesi parlamentissa viime marraskuussa, että "toisen maan, Bulgarian, ei pitäisi joutua odottamaan toista maata, Romaniaa. Olemme myös aina taanneet sen." Olisin kiitollinen, jos komission jäsen voisi vahvistaa tämän kannan. Muiden ehdokasvaltioiden liittymisprosessilla tai etenkään uusien valtioiden ottamisella mukaan liittymisprosessiin ei pitäisi olla vaikutusta Bulgarian aikatauluun ja sen edistymisen arviointiin.
Tästä edistymisestä huolimatta Bulgariassa on kuitenkin edelleen useita ongelmia, jotka on ratkaistava. Ne ovat pitkälti Bulgarian viranomaisten vastuulla, mutta voimme silti auttaa. Tässä yhteydessä on syytä mainita, että tiedämme, että monilla EU:hun toukokuussa liittyvillä valtioilla on edelleen useita ongelmia ratkaistavanaan. Bulgarian ongelmista olen korostanut etenkin romanien asemaa. Haluan kuitenkin, että asiaa tarkastellaan oikeassa suhteessa. Myös monilla muilla Bulgarian yhteiskunnan aloilla on ongelmia, mutta romanien asemaa koskeva kysymys on tärkeä paitsi Bulgarian vakauden ja vaurauden kannalta myös siitä syystä, että sillä saattaa olla vaikutusta Euroopan unionin muihin maihin, etenkin kotimaahani, kun Bulgariasta tulee täysjäsen.
Romanien kattava ja asianmukainen sopeutuminen Bulgarian yhteiskuntaan edellyttää muutoksia molemmilta tahoilta. Romanit tarvitsevat ymmärtämystä, ja käyttöön on saatava huomattavasti resursseja, jotta heille voidaan taata elämän perusedellytykset, koulutus ja työ, mutta yhtä lailla romanien on muutettava elämäntapaansa. Heidän on oltava halukkaita sopeutumaan yhteiskuntaan ja omaksumaan perhekäytäntöjä ja muita yhteiskunnallisia asenteita, jotta he voittavat Bulgarian laajan väestön luottamuksen.
On huolestuttavaa, että suuri osa Bulgariassa laitoksissa olevista lapsista on romanivähemmistön lapsia. Tässä on pohjimmiltaan jotain väärin, ja kysymystä on tarkasteltava päättäväisesti. Monien hoitokotien ja koulujen tilanne on huono, ja vaalipiiriini kuuluvan Chelmsfordin asukkaat ovatkin antaneet eräälle Berkovitsan koululle ihailtavasti apua.
Mietintööni tehdyistä tarkistuksista totean, etten kannata kumpaakaan esitettyä tarkistusta. Väite, jonka mukaan Bulgaria on ainoa valtio, jossa ei ole sukupuolten tasa-arvoa koskevia täytäntöönpanomekanismeja, on suoraan sanottuna virheellinen. Toinen tarkistus, joka koskee energiapolitiikkaa, on otettu riittävästi huomioon mietintööni jo nyt sisällytetyssä kompromissitekstissä. Mielestäni tarkistukset eivät ole välttämättömiä.
Lopuksi onnittelen Bulgariaa ja kiitän komissiota ja neuvostoa siitä, että ne ovat tukeneet Bulgarian liittymisprosessia. Varmistakaamme, että se jatkaa samalla tiellä, jotta se voi liittyä unioniin vuonna 2007.
Nicholson of Winterbourne (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, mietinnössä esitetään kattava arvio niistä ongelmista, joita Romania kohtaa pyrkiessään täyttämään Euroopan unioniin liittymiselle asettamamme korkeat vaatimukset. Päätöslauselmassa korostetaan selvästi, että Romanian on edelleen tehtävä paljon, jotta se täyttää kaikilta osin poliittiset kriteerit. Parlamentin toiminta, täytäntöönpanoviranomaisten ja oikeusjärjestelmän väliset suhteet ja oikeusvaltion yleinen toimivuus ovat kaikki kyseenalaisia. Tähän liittyy useita eri näkökohtia, kuten korruptio, joka on levinnyt laajalle Romaniassa ja joka koskettaa hallinnon virkamiehiä, tuomareita ja poliitikkoja ja joka lyhyesti sanottuna heikentää oikeusvaltioperiaatteen asianmukaista soveltamista.
On ilmeistä, että juuri tästä syystä erityiset adoptiolautakunnat jatkuvasti peittelevät kansainvälisten adoptioiden alalla harjoitettavaa korruptiota. Lykkäyksiä ei ole noudatettu, vaan ne on jätetty huomiotta, jolloin viranomaiset ovat evänneet lapsilta, myös vauvoilta, jotka hallituksen mukaan soveltuvat adoptoitaviksi ja joiden adoptoinnin pääministeri on siunannut, sopivan perheympäristön heidän tahtoaan vastaan, eivätkä ne ole ottaneet huomioon heidän sijaisperheidensä toiveita eivätkä näiden kiinnostusta adoptointiin. Olen saanut kirjallisia todisteita tällaisista tapauksista ja annan ne mielelläni kaikkien asiasta kiinnostuneiden nähtäväksi.
Toisaalta päätöslauselmassani käsitellään myös Romanian saavutuksia talouden alalla, ja arvostamme sen toteuttamia lukuisia talouden alan rakenneuudistuksia. Näitä on kuitenkin jatkettava tinkimättä seuraavien kuukausien ja vuosien aikana. Toivomme kuitenkin myös, että Romanian hallitus kiinnittää enemmän huomiota Romanian yhteiskunnan alimman portaan tarpeisiin. Monilta alueilta puuttuvat edelleenkin yksinkertaisimmatkin mukavuudet, kuten juokseva vesi ja jätevesijärjestelmä.
On selvää, että liittymistä edeltävän prosessin on hyödytettävä myös miljoonia köyhyydestä kärsiviä kansalaisia. Me Euroopan parlamentissa haluamme auttaa heitä paitsi tulemaan toimeen myös menestymään. Romaniaa vaivaava köyhyys voidaan poistaa vain, jos Romanian hallitus ja sen hallintoviranomaiset ovat halukkaita torjumaan korruptiota kaikissa salakavalissa muodoissaan. Sen lisäksi että rehellisyydellä on kaupallista arvoa, rehellisyydellä luodaan valtion ja sen kansalaisten välille ensisijaisen tärkeä luottamussuhde, johon demokratia perustuu.
Mietinnössä korostetaan myös yhteisön säännöstön kehittämisen ja täytäntöönpanon alalla saavutettua edistystä. Tällä alalla on tehtävä edelleen paljon hallinnollisten ja oikeudellisten valmiuksien lujittamiseksi, jotta varmistetaan yhtäältä lakien säätäminen paperilla ja parlamentissa ja toisaalta niiden täytäntöönpano siten, että niillä on todellista myönteistä vaikutusta kansalaisten elämään. 
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta hyväksyi mietinnön yksimielisesti tässä muodossa, ja tyhjiä ääniä oli nolla. Kaikki ryhmät ovat suhtautuneet poikkeuksellisen yksimielisesti mietinnön päätavoitteeseen, ja sillä on jo ollut myönteisiä vaikutuksia Romanian kannalta. Tilanne on muuttunut. Hallituksessa on jo tehty perusteellisia muutoksia ja määrätty monista uusista ministeripaikoista ja tehtävistä. Ymmärtääkseni huomenna tulee voimaan uusi lapsia koskeva laki.
Romanian tilanteen nopean muuttumisen takia sosiaalidemokraattiryhmän kollegat ovat käsittääkseni jokseenkin epäileväisiä ja ymmällään siitä, miten äänestää. Koska äänestys toimitetaan todennäköisesti huomenna, kehotan PSE-ryhmää keskustelemaan asiasta uudelleen, jotta voin täyttää tehtäväni esittelijänä ja varmistaa, että sillä on kattavat ja ajan tasalla olevat tiedot.
Äänestyksen jälkeen aion kehottaa komissiota ilmoittamaan parlamentille siitä, miten komission jäsenen yksikkö aikoo edetä. Käsittääkseni kertomus on palautettava parlamentille toukokuussa, ennen Euroopan parlamentin vaaleja. Kehotan myös neuvostoa hyväksymään sen tosiasian, että parlamentti on omaksunut asiaan selvän ja yksiselitteisen kannan. Neuvosto ei yksinkertaisesti voi pitää kiinni samasta vanhasta näkemyksestä, jonka mukaan Romaniassa kaikki on hyvin ja että Romanian liittyminen vuonna 2007 on jo sovittu asia, kuten meille on kerrottu viimevuotisesta Rooman kokouksesta alkaen.
Se ei ole totta. Minulla on ollut kunnia toimia myös Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin jäsenenä, ja maani parlamentti on kaikkivoipa ja sillä on kaikki toimivaltuudet. Muiden EU:n jäsenvaltioiden parlamenteilla on epäilemättä samat velvollisuudet. Euroopan kansa sanoo viimeisen sanan. Me kaikki haluamme, että Romania liittyy Euroopan unioniin, mutta ei kuitenkaan hintaan, joka on liian kallis Euroopan kansalaisten maksettavaksi.
Lopuksi totean, että Euroopan parlamentti on Romanian aito ystävä. Tämän painavasanaisen mietinnön ovat laatineet eri poliittisia puolueita ja eri jäsenvaltioita edustavat Euroopan parlamentin jäsenet Romanian parhaiden etujen mukaisesti. Romanian hallituksen on toimittava mietinnön suositusten mukaisesti, jos maa aikoo liittyä Euroopan unionin jäseneksi. Toivon ja uskon, että se tekee niin.
Puhemies. –
   Toteanäänestystä koskevaan esittelijän kysymykseen, että kymmenen yhteisesittelijää käyttävät puheenvuoron tämänpäiväisessä keskustelussa. Puheenvuoron käyttävät ryhmien puheenjohtajat, neuvosto ja komissio sekä 37 parlamentin jäsentä. Tämä ei ole yllättävää, kun otetaan huomioon tarkasteltava aihe. Kun keskeytämme keskustelun äänestyksen ajaksi puolelta päivin, emme ole kuitenkaan vielä päässeet puhujaluettelon loppuun, joten kyseisistä mietinnöistä äänestetään vasta huomenna. 
Roche,
   . – Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää jäsen Brokia hänen hyvin vilpittömästä ja mielenkiintoisesta ehdokasvaltioita koskevasta mietinnöstään. Haluaisin kiittää myös jäsen Van Ordenia hänen Bulgariaa koskevasta oivaltavasta mietinnöstään sekä Baroness Nicholsonia hänen Romaniaa koskevasta perusteellisesta ja rehellisestä mietinnöstään.
Minulle on suuri kunnia saada osallistua neuvoston puolesta tämänpäiväiseen laajentumisesta käytävään keskusteluun. Luennoin opiskelijoille useiden vuosien ajan Dublinin yliopistossa Euroopan unionista ja pyrin vakuuttamaan heidät siitä, miten merkittävä unionimme on. Olemme nyt toisen merkittävän läpimurron kynnyksellä.
Laajentuminen on yksi jännittävimmistä ja myönteisimmistä tapahtumista niin Euroopan unionin kuin koko Euroopankin historiassa. Yhdistynyt, rauhanomainen Eurooppa on ollut kaikkien Euroopan yhdentymistoimien tavoitteena viimeisten 50 vuoden ajan, ja tällä laajentumisella on suuri merkitys rauhan saavuttamiselle todellisuudessa. Kahden kuukauden kuluessa unioni toivottaa tervetulleiksi kymmenen uutta jäsenvaltiota. Useiden vuosien ajan laajentuminen oli vain harras toive; pian siitä tulee totta. Euroopan unioni korjaa näin menneisyyden virheet: kahta hyvin tuhoisaa maailmansotaa seuranneen Euroopan keinotekoisen jaon, joka kesti aivan liian pitkään. 
Puheenjohtajavaltiona Irlannilla on etuoikeus toivottaa unionin puolesta uudet jäsenvaltiot tervetulleiksi 1. toukokuuta. Odotamme hyvin innokkaina tätä päivää, jota juhlitaan kaikkialla Euroopassa ja jota me irlantilaiset juhlimme koko maassa uusien kumppaneidemme tervetuliaispäivänä (Day of Welcomes).
Uudet jäsenvaltiot ovat käyneet läpi pitkän ja vaikean prosessin, ennen kuin ne ovat päässeet nykyiseen asemaan. Tämä hetki on jännittävä sekä niille että meille. Ne ovat valmistautuneet jäsenyyteen useiden vuosien ajan ja ponnistelleet valtavasti sen eteen, ne ovat – lievästi sanottuna – uudistaneet taloudellisia ja poliittisia järjestelmiään erittäin vakuuttavasti. Keski- ja Itä-Euroopan maat ovat ottaneet hyvin nopeasti käyttöön vakaat demokraattiset järjestelmät ja toimivat markkinajärjestelmät.
Komissio on seurannut ja tarkastellut tiiviisti toteutettuja syvällekäyviä uudistuksia määräaikaiskertomuksissaan koko neuvottelukauden ajan ja hiljattain laatimissaan seurantakertomuksissa. Viime marraskuussa julkaistut komission kattavat seurantakertomukset osoittavat selvästi, miten valtavasti uudet jäsenvaltiot ovat tehneet töitä. Haluan onnitella komissiota ja etenkin komission jäsentä Verheugenia erinomaisesta työstä, poikkeuksellisen voimakkaasta sitoutumisesta ja koko prosessin erinomaisesta johtamisesta.
Ennen kaikkea haluan onnitella uusia jäsenvaltioita niiden toimista. Vaikka tunnustammekin tähänastiset lukuisat saavutukset, on tärkeää välttää omahyväisyyttä. Kannustamme liittyviä valtioita jatkamaan toimiaan viimeisten kahden kuukauden ajan aina liittymiseen asti: nyt ei ole aikaa levätä laakereilla. Pyydämme niitä keskittymään erityisesti niihin aloihin, jotka komission mukaan edellyttävät kiireesti huomiota, ja jo hyväksyttyjen toimien tehokkaaseen täytäntöönpanoon ja valvontaan. On sanomattakin selvää, että mitä enemmän nyt tehdään töitä, sen nopeammin liittyvät valtiot voivat hyötyä jäsenyydestä täysimääräisesti. Uskomme, että kaikki vaikeudet voidaan voittaa.
Liittymissopimuksessa on useita turvalausekkeita, joiden tarkoituksena on suojella unionia liittymisestä aiheutuvilta odottamattomilta häiriöiltä. Lisäksi komissio voi tarpeen mukaan toteuttaa myös muita toimenpiteitä suojellakseen sisämarkkinoita. Uusien jäsenvaltioiden joustava ja tehokas yhdentyminen unioniin on yksi puheenjohtajavaltio Irlannin ensisijaisista tavoitteista.
Uusien jäsenvaltioiden ankarat ponnistelut tunnustetaan paitsi komission määräaikais- ja seurantakertomuksissa myös jäsen Brokin laatimassa erinomaisessa mietinnössä. On sanottu, että tätä laajentumiskierrosta on valmistelu paremmin kuin yhtäkään aikaisempaa laajentumista, ja mielestäni tämä toteamus kuvastaa toteutettuja toimia hyvin.
Liittyvät valtiot osallistuvat jo nyt neuvoston ja parlamentin kokouksiin. Ne osallistuivat täysimääräisesti, aktiivisesti ja hyvin rakentavasti Eurooppa-valmistelukunnan työhön ja sitä seuranneeseen perustuslaista tehtyä sopimusta käsitelleeseen hallitustenväliseen konferenssiin. Uudet jäsenvaltiot edistävät jo nyt arvokkaalla tavalla unionin toimien kaikkien näkökohtien kehittymistä, ja toukokuun 1. päivästä alkaen niillä on täysi äänioikeus ja ne osallistuvat täysimääräisesti unionin politiikkojen laatimiseen. Uskon, että ne voivat vaikuttaa huomattavasti siihen, miten me hoidamme asioitamme.
Kansanäänestykset, joita järjestettiin vuonna 2003 yhdeksässä maassa kymmenestä, osoittivat, että uusien jäsenvaltioiden kansalaiset kannattavat liittymistä. Lisäksi liittymissopimuksen ratifiointiprosessin aikana monien nykyisten jäsenvaltioiden parlamentit ovat ilmaisseet voimakkaan tukensa laajentumiselle. On tärkeää korostaa sitä, että laajentumisesta on hyötyä paitsi liittyville valtioille myös nykyisille jäsenvaltioille – kuten jäsen Brok meitä muistutti. Laajentumisesta hyötyy koko unioni.
Laajentumisprosessi ei tietenkään pääty 1. toukokuuta. Meitä on muistutettu siitä, että Bulgaria ja Romania ovat molemmat edenneet neuvotteluissa. Kuuntelin tarkkaavaisena jäsen Van Ordenin selvitystä Bulgariaa koskevasta mietinnöstä, ja tapasin viime viikolla Meglena Kunevan keskustellakseni asiasta. Kuuntelin myös hyvin kiinnostuneena jäsen Baroness Nicholsonin esitystä hänen hyvin vilpittömästä ja rehellisestä mietinnöstään. Viime joulukuussa Eurooppa-neuvosto asetti hyvin selkeän aikataulun molempien maiden kanssa käytävien neuvottelujen päättämiseksi vuonna 2004 ottaen tietenkin huomioon niiden omat liittymisvalmiudet, jotta ne voivat liittyä unioniin tammikuussa 2007.
Tärkeä kysymys, josta jäsenvaltioiden on vielä päätettävä, on näiden kahden valtion liittymisen rahoituskehys. Komission julkistettua rahoituskehystä koskevan ehdotuksensa helmikuussa jäsenvaltiot ovat neuvotelleet tiiviisti varmistaakseen sopimuksen, jonka puheenjohtajavaltio pyrkii saamaan aikaan yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston maaliskuussa pidettävään kokoukseen mennessä. Jos rahoituspaketista päästään sopimukseen, unioni voi jatkaa neuvotteluja jäljellä olevista rahoitukseen liittyvistä luvuista molempien maiden kanssa.
Puheenjohtajavaltio Irlanti pyrkii vauhdittamaan liittymisneuvotteluja parhaansa mukaan. Puheenjohtajavaltio varmistaa, että molempien maiden kanssa käytävissä neuvotteluissa sovelletaan samoja periaatteita kuin kymmenen uuden jäsenvaltion kanssa käydyissä neuvotteluissa ja etenkin "omien saavutusten" periaatetta. On syytä palauttaa mieliin, että Bulgaria ja Romania ovat osa peruuttamatonta laajentumisprosessia. Neuvottelutahti määräytyy jatkossakin käytännön toimien edistymisen mukaan, ja kehotamme Bulgariaa ja Romaniaa varmistamaan, että tähän mennessä annetut sitoumukset pannaan kaikilta osin täytäntöön.
Unioni seuraa jatkossakin hyvin tiiviisti molempien maiden edistymistä, ja se on pannut tarkoin merkille parlamentin näkemykset ja etenkin tänään käsiteltävissä päätöslauselmissa esitetyt kannat.
Lopuksi totean, että tämä laajentumiskierros on unionin merkittävimpiä tähänastisia saavutuksia. Neuvoston puheenjohtajavaltion puolesta haluan kiittää parlamenttia ja parlamentin jäseniä siitä erittäin myönteisestä ja rakentavasta lähestymistavasta, jonka olette omaksuneet heti laajentumisprosessin alussa. Uskomme, että unioni ja sen kansalaiset hyötyvät suuresti tästä jännittävästä hankkeesta.
Tämä on tärkeä hetki, käännekohta Euroopan historiassa, ja me kaikki voimme olla siihen hyvin tyytyväisiä.
Verheugen,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelemme nyt parlamentissa todennäköisesti viimeistä kertaa näin laajasti tästä todella tärkeästä ja historiallisesta hankkeesta, ja haluaisinkin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää parlamenttia vilpittömästi sen yhteistyöstä tässä hankkeessa. Erityisesti kiitän ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokuntaa, sen puheenjohtajaa Brokia ja esittelijöitä.
Olemme nähneet, mitä voimme saavuttaa – jopa näin suuressa ja vaikeassa tehtävässä – kun Euroopan unionin toimielimillä on selvä yhteinen tavoite ja kun ne tekevät päättäväisesti yhteistyötä sen saavuttamiseksi. En halua peitellä suurta tyytyväisyyttäni siihen, että kymmenen uutta jäsenvaltiota liittyy unioniin 1. toukokuuta ja että olemme nyt saattaneet loppuun tämän vaikean prosessin, mutten voi kieltää myöskään sitä, että tyytyväisyyttäni varjostaa eräs huoli.
En voi olla huomaamatta sitä, että jäsenvaltioissa on vasta nyt käynnistymässä hyvin laaja keskustelu laajentumisesta – mikä on mielestäni aivan liian myöhään. Olen useiden vuosien ajan todennut toistuvasti parlamentissa, että laajentumisesta on käytävä keskustelua jäsenvaltioissa, jotta kansalaiset saavat tietoa ja jotta heidät otetaan mukaan tähän prosessiin. Vasta nyt kun laajentumisesta on tulossa totta, se on päässyt eurooppalaisten tiedotusvälineiden otsikoihin ja tullut Euroopan kansalaisten ykköspuheenaiheeksi. Kukaan parlamentissa ei ole yllättynyt – minä en ainakaan ylläty – siitä, että kaikki pelot, huolet ja epävarmuuden tunteet, jotka ovat meille tuttuja jo useiden vuosien ajalta ja joita olemme pyrkineet torjumaan antamalla ihmisille tietoa, ovat nyt tulossa uudelleen pintaan.
Haluan sanoa tämän täysin selvästi: jäsenvaltioiden poliittisen johdon olisi pitänyt tehdä enemmän töitä saadakseen jäsenvaltioiden kansalaiset ymmärtämään tämän historiallisen tehtävän merkityksen. Sanon tämän nyt tarkoitushakuisesti ja hieman katkerana, sillä olemme todellakin korostaneet riittävän usein asian tärkeyttä. Meillä on vielä aikaa. Viesti, joka meidän on toimitettava kansalaisille, on täysin selvä. On totta, että laajentuminen aiheuttaa ongelmia. Laajentumisen takia meidän on pakko tehdä mukautuksia. Monet asiat muuttuvat totutusta. Mitään järkevää vaihtoehtoa ei kuitenkaan ollut. Meidän oli tehtävä se. Meidän oli täytettävä historiallinen velvollisuutemme ohjata Euroopan suurta poliittista muutosta siten, että se johtaa suurempaan rauhaan, turvallisuuteen ja vaurauteen ihmisten kesken.
Meidän on viestittävä, että tämä laajentuminen ei aiheuta ongelmia, vaan se on ainoa keino ratkaista Euroopassa 14–15 vuotta sitten tapahtuneiden suurten muutosten aiheuttamat ongelmat. Haluan sanoa tämän toistamiseen heti keskustelun alussa, sillä olen vakuuttunut, että tämän prosessin demokraattisuus on riippuvainen siitä, miten hyvin Euroopan kansalaiset ymmärtävät sitä ja omaksuvat tavoitteen.
Hyvät parlamentin jäsenet, 1. toukokuuta liittyvien kymmenen maan valmiudesta totean, että olemme antaneet teille ajantasaista tietoa seurannan tuloksista. Ilmoitin näiden kymmenen maan valtionpäämiehille seurannan tuloksista viime marraskuussa, ja siitä lähtien olemme tehneet näiden maiden kanssa tiiviisti yhteistyötä ongelmien ratkaisemiseksi. Kaikkien kymmenen maan kanssa on lisäksi järjestetty kuulemistilaisuuksia, joissa on tehty tilannekatsaus. Totesimme, että kaikilla aloilla on edistytty ja että joillakin aloilla edistys on ollut huomattavaa. Saamme nyt päivittäin uutta tietoa uusista edistysaskelista, ja siksi mahdollisuudet ratkaista jäljellä olevat kysymykset ovat mielestäni kaiken kaikkiaan erittäin hyvät.
En kuitenkaan halua vaieta siitä, että muutamilla aloilla on vielä ongelmia. Tämä koskee etenkin maataloustukien maksamisen edellyttämien ehtojen täyttymistä. Järjestelmämme on epäilemättä hyvin monimutkainen. Voisimme ehkä pohtia, onko todellakin niin, etteivät kymmenen uutta jäsenvaltiota ole riittävän älykkäitä tai toimeliaita ratkaistakseen ongelman, vai onko järjestelmämme sittenkin kehittynyt niin monimutkaiseksi, etteivät järjestelmän ulkopuoliset maat kykene täyttämään vaatimuksiamme. Minulla on vahvat epäilykset siitä, missä ongelma todella on. Onko ongelma tulevissa jäsenvaltioissa vai onko ongelma myös laajalti omaa syytämme?
Toinen useimpia maita koskettava kysymys on edelleen elintarvikkeiden turvallisuus, elintarviketeollisuuden uudenaikaistaminen ja sen valvonta kansalaisten terveyden suojelemiseksi. Kollegani, komission jäsen Byrne on jatkuvasti tiiviisti yhteydessä alan ministereihin. Haluan tehdä täysin selväksi myös tältä osin, että komissio takaa, ettei elintarvikkeiden turvallisuudesta tingitä. Sisämarkkinoille päästetään vain tuotteet, jotka ovat vaatimustemme mukaisia.
Komissio aikoo hyödyntää käytettävissään olevia välineitä ratkaistakseen jäljellä olevat ongelmat suhteellisuudentajuisesti ja vastuullisesti. Olemme ryhtyneet valmisteleviin toimiin. En osaa vielä kertoa teille, onko suojatoimia sovellettava vai ei. Tällaisen päätöksen aika ei ole vielä tullut. Kuten totesin, jos ne ovat tarpeellisia, noudatamme suhteellisuutta ja toimimme vastuullisesti ja pidämme teidät ajan tasalla.
Haluaisin seuraavaksi sanoa muutaman sanan asiasta, joka on erityisesti ollut meidän kaikkien mielessä viime päivien aikana, nimittäin Kyproksesta. Jos tämä kysymys voitaisiin ratkaista ennen 1. toukokuuta, voisimme täydestä syystä sanoa, että laajentumisella ei ainoastaan torjuta kriisejä vaan sillä myös ratkaistaan kriisit ja konfliktit. Tämä olisi uskomattoman tärkeä signaali koko alueelle.
Voimme todeta, että Euroopan unioni onnistui käynnistämään uudelleen tämän rauhanprosessin, minkä ansiosta YK:n pääsihteeri pystyi kutsumaan neuvotteluosapuolet koolle. Olin Kyproksessa 19. helmikuuta neuvottelujen käynnistyessä ja kävin hyviä keskusteluja YK:n ja näiden kahden yhteisön johtajien kanssa. Siitä alkaen yhteyksiä on pidetty tiiviisti yllä sekä poliittisella että teknisellä tasolla. Komissio totesi heti alkuvaiheessa, että se katsoo Kyprosta koskevien neuvottelujen olevan tärkeysjärjestyksessä ensimmäisenä, ja siksi olemme tehneet kaikkemme rauhanprosessin tukemiseksi. Komission asiantuntijat avustavat Yhdistyneiden Kansakuntien ryhmää Kyproksessa. Olen tehnyt kaiken, mitä YK on pyytänyt. Aina kun apua on pyydetty, olemme antaneet sitä välittömästi. Tämän ansiosta Kyproksessa käytävät teknisen tason keskustelut ovat edenneet erinomaisesti ja olemme nyt lopultakin aloittaneet turkkilaisyhteisön kanssa sisältöä koskevat valmistelut mahdollista liittymistä varten. Minun on sanottava, että tämä tapahtuu valitettavan myöhään, mutta siitä on vastuussa johtaja Denktash.
Olemme nyt valmistelemassa välttämättömiä oikeusvälineitä yhdistyneen Kyproksen liittymistä varten. Tarvitsemme säännöt yhteisön säännöstön täytäntöön panemiseksi asteittain saaren pohjoisosassa. Turkin käyttö uutena virallisena kielenä edellyttää valmisteluja, emmekä pysty saamaan kaikkea valmiiksi 1. toukokuuta mennessä. Siksi meidän on säädettävä siirtymäkausista muutamilla aloilla.
Haluaisin sanoa vielä toistamiseen, että voimme siirtää Kyproksen neuvottelujen tulokset osaksi yhteisön oikeutta, mikäli nämä tulokset eivät ole vastoin Euroopan unionin perustana olevia periaatteita, nimittäin demokratian ja oikeusvaltion periaatteita sekä ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatetta.
Asetamme tietenkin myös ehtoja, ja mainitsen ne vielä kertaalleen. Haluamme, että Kypros puhuu yhdellä äänellä. Haluamme, että uusi Kypros on aina toimintakykyinen myös kansainvälisillä foorumeilla eikä vaaranna kansainvälisten foorumien toimivuutta. Haluamme myös, että uuden Kyproksen keskusrakenteet ovat riittävän voimakkaita kaikkien sen kansainvälisten velvollisuuksien, kuten yhteisön oikeuden, soveltamiseksi ja täytäntöön panemiseksi. Nämä ehdot ovat meille ehdottoman tärkeitä.
Olemme halukkaita kutsumaan koolle kansainvälisen tuenantajien konferenssin yhdentymisen kustannusten kattamiseksi, ja kehotan näitä kahta yhteisöä, kyproksenturkkilaisia ja kyproksenkreikkalaisia, käyttämään hyväkseen tätä ainutlaatuista mahdollisuutta ja antamaan merkin halukkuudestaan rauhaan ja sovintoon alueellaan.
Haluaisin sanoa vielä muutaman sanan Romaniasta ja Bulgariasta. Teemme kaikkemme auttaaksemme puheenjohtajavaltiota jatkamaan neuvotteluja samassa tahdissa ja yhtä korkeatasoisina ja saattamaan ne päätökseen ehdotetun aikataulun mukaisesti. Olemme esittäneet käsiteltäväksi Bulgarian ja Romanian yhteisen rahoituspaketin. Tähänastiset keskustelut ovat osoittaneet, että komission ehdotus on otettu yleisesti hyvin vastaan. Kymmenen valtion rahoituspakettiin verrattuna Bulgarian ja Romanian rahoituspaketti on oikeudenmukainen, tasapainoinen ja realistinen. Esitämme neuvottelukantoja koskevat konkreettiset ehdotukset huhtikuussa.
Bulgarian tilanteesta totean, että yhdyn esittelijä Van Ordenin tekemään arvioon, ja haluaisin sanoa myös omalta osaltani, että maassa on tapahtunut merkittävää edistystä. Bulgarian on vielä jatkettava toimiaan etenkin hallinnollisten ja oikeudellisten valmiuksiensa lujittamiseksi. Keskitymme näihin osa-alueisiin yhteistyössämme Bulgarian kanssa.
Myös Romania voi luottaa tukeemme ja solidaarisuuteemme. Olen seurannut keskusteluanne hyvin tarkkaavaisena ja ihailen sitä, miten vakavissaan parlamentti käsittelee Romanian ongelmia. Uskon, että olette nyt löytäneet tasapainon, toisin sanoen mietinnössä ei esitetä liian ruusuista kuvaa muttei myöskään kyseenalaisteta Euroopan unionin Romanian liittymiselle antamaa sitoumusta. Se on hyvä asia, sillä Romania tarvitsee kannustusta, mutta se tarvitsee myös hyvin selvän vastauksen kysymykseen siitä, mitä vielä on tehtävä. Komissio on samaa mieltä esittelijän kanssa niistä osa-alueista, jotka edellyttävät vielä lisätoimia. Tällaisia ovat hallintouudistus, oikeusjärjestelmän uudistus ja korruption ehkäiseminen, ja haluan tehdä täysin selväksi, että korruption ehkäisemisessä toimet on ulotettava myös poliittiseen järjestelmään. Ei riitä, että syytämme ainoastaan alemman tason virkamiehiä. Myös heidän esimiehensä on saatettava oikeuteen. Romanian on myös kyettävä hallinnoimaan unionin myöntämiä varoja vakuuttavammin ja sitä ennen valmisteltava paremmin neuvottelukantaansa.
Baroness Nicholson otti esiin adoptiota koskevan kysymyksen. Haluan jälleen tehdä selväksi komission kannan asiaan. Politiikkamme lähtökohtana on selvästi ja yksiselitteisesti lapsen hyvinvointi. Sen vastakohta on politiikka, jolla palvellaan adoptiota hakevien perheiden etuja kaikissa mahdollisissa maissa. Tämä on ratkaiseva ero. Kaikki ne, joiden painopiste ei ole lapsen hyvinvointi vaan adoptiota hakevien perheiden edut ja näiden etuja edustavien kansalaisjärjestöjen edut, pyrkivät luomaan alalle markkinat, ja kaikki ne, jotka luovat alalle markkinoita, voivat odottaa ongelmia Romaniassa. Siksi komissio vaatii, että kansainvälisiin adoptioihin sovelletaan lykkäystä, kunnes voimaan saadaan lainsäädäntö, joka vastaan kaikilta osin lasten suojelua koskevia kansainvälisiä vaatimuksia ja kunnes käyttöön saadaan hallinnolliset rakenteet, joilla varmistetaan tällaisen lainsäädännön täytäntöönpano.
Komission, parlamentin ja jäsenvaltioiden yhteinen tavoite on saattaa neuvottelut päätökseen vuonna 2004 ja asettaa vuosi 2007 liittymisvuodeksi. Olen varma, että teemme kaikkemme auttaaksemme Romaniaa ja Bulgariaa tässä kysymyksessä. Onnistumisen avaimet ovat kuitenkin Bulgarian ja varsinkin Romanian hallituksilla.
Poettering (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvä parlamentin jäsenet, komission jäsen Verheugen kertoi olevansa huolestunut siitä, ettei nykyisten Euroopan unionin maiden kansalaisilla ole riittävästi tietoa. Yhdyn tähän huolenaiheeseen, mutta haluaisin kysyä, mikä olisi vaihtoehto. Vaihtoehto – josta meidän olisi kerrottava ihmisille – olisi vapaudettomuuden ja totalitaarisen järjestelmän jatkuminen. Siksi meidän on oltava iloisia ja kiitollisia siitä, että Keski- ja Itä-Euroopan kansat – ja tietenkin myös Kypros ja Malta – liittyvät arvoyhteisöömme erilaisissa olosuhteissa, jotka perustuvat ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, demokratiaan, oikeusvaltioon ja markkinatalouteen. Toivotamme Keski- ja Itä-Euroopan sekä Maltan ja Kyproksen kansat lämpimästi tervetulleiksi. Tämä on ilon hetki. Ryhmämme ja koko parlamentti ovat aina kannattaneet tätä liittymistä.
Nämä ovat ensimmäiset vapaat vaalit Euroopassa. Liittyvissä valtioissa poliittiset ystävämme ja paikalliset ihmiset kutsuvat näitä Euroopan parlamentin vaaleja Euroopan ensimmäisiksi vapaiksi vaaleiksi. Siksi meidän on torjuttava erään liittyvän valtion pääministerin pyyntö yhteisestä vaaliluettelosta. Hyvät parlamentin jäsenet, se ei käy, sillä vaalit ovat poliittinen kilpailu, ja meidän pitäisi olla iloisia siitä, että tällainen kilpailu on nyt mahdollista myös Keski- ja Itä-Euroopan maissa.
Euroopan unionin laajentuminen ei ole kuitenkaan pelkästään aineellinen kysymys. Kyse on pohjimmiltaan arvokysymyksestä tai henkisestä kysymyksestä. Meidän pitäisi myös kertoa Keski- ja Itä-Euroopan, Maltan ja Kyproksen uusille kumppaneillemme, että älkää kysykö, miten voitte hyötyä Euroopan unionista, vaan kaikkien Euroopan unionin nykyisten ja tulevien kansalaisten olisi kysyttävä itseltään, mitä me voimme tehdä yhdessä Euroopan hyväksi, jotta teemme tästä Euroopasta vahvan, jotta teemme tästä Euroopasta demokraattisen ja jotta Euroopalla olisi painoarvoa maailmassa.
Ihailen suuresti sitä, mitä liittyvät valtiot ovat jo nyt saaneet aikaan. Yli 50 vuotta kestäneen kommunistisen kauden jälkeen näiden maiden on pitänyt ponnistella suunnattomasti. Tehtävää on kuitenkin edelleen paljon. Komission jäsen Verheugen, jäsen Brok ja muut esittelijät ovat jo kiinnittäneet siihen huomiomme.
Uskon kuitenkin, että onnistumme siinä. Meidän olisi kerrottava Euroopan unionin kansalaisille, että kokemuksemme Espanjan ja Portugalin liittymisestä unioniin osoittavat, että lopulta kaikki hyötyvät laajentumisesta myös aineellisesti ja taloudellisesti. Sisäisen turvallisuuden alalla on kuitenkin edelleen valtavia haasteita.
Puhuin juuri Europolia edustavan sisäisen turvallisuuden asiantuntijan kanssa. Meidän on tietenkin turvattava ulkorajamme. Kyseinen asiantuntija kertoi kuitenkin, että huumemafia, joka aiheuttaa jo nyt ongelmia Euroopan unionissa, laajentaa toimiaan myös liittyviin valtioihin. Siksi meidän on lujitettava Europolia ja koko poliisiyhteistyötä.
Esitän lopuksi vielä yhden huomautuksen. Arvoisa komission jäsen, teidän ja nykyisen komission on vielä annettava arvionne Turkista. Ryhmämme on eri mieltä siitä, pitäisikö Turkista tulla jäsen vai ei. En aio nyt puuttua tähän. Odotamme kuitenkin, että komissio, että te laaditte arvionne Kööpenhaminan kriteerien mukaisesti ettekä esitä poliittisesti värittynyttä suositusta vaan noudatatte oikeutta. Komissio on velvollinen tekemään niin perustamissopimusten valvojana, ja arvioimme teitä sen perusteella. Tapaamme vielä keskustellaksemme asiasta uudelleen.
Titley (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kertoa, että sosiaalidemokraattien ryhmä yhtyy täysin komission jäsenen Verheugenin Kyprosta koskeviin huomautuksiin. Kollegani Poos puhuu aiheesta vielä varmastikin lisää.
Olen aina sanonut, että tämän laajentumisen myötä Euroopan unioni joko menestyy tai luhistuu. Jos hoidamme sen hyvin, se edesauttaa merkittävästi unionin lujittamista. Ernst [amp] Youngin ekonomistien Yhdistyneessä kuningaskunnassa hiljattain laatimassa raportissa esiteltiin, mitä etuja Yhdistynyt kuningaskunta saisi laajentumisesta. Jos laajentuminen kuitenkin hoidetaan huonosti, se vahingoittaa unionia vakavasti. Siksi on ensisijaisen tärkeää, että hoidamme sen oikein. Siksi on niin tärkeää, että ehdokasvaltiot täyttävät kaikilta osin vaaditut standardit, sillä elleivät ne täytä standardeja, vaarana on julkisen mielipiteen kääntyminen unionia vastaan, ei ainoastaan 15 jäsenvaltiossa vaan myös 10 uudessa jäsenvaltiossa.
Kuten jäsen Brok toteaa mietinnössään, meidän on painotettava entistä voimakkaammin säännösten täytäntöönpanoa ja noudattamista. Valtiontuissa, kilpailupolitiikassa ja julkisissa hankinnoissa on noudatettava todellista avoimuutta, sillä onnistunut laajentuminen edellyttää, että liike-elämä ja ammattiliitot saadaan vakuuttuneiksi toimintakentän oikeudenmukaisuudesta. Emme saa hellittää korruption vastaisia toimiamme. Korruptio heikentää talouden kehitystä. Transparency International -järjestön mukaan Suomi on EU:n jäsenvaltioista vähiten korruptoitunut. EU:n jäsenvaltioista Suomen talous on menestynein. Nämä kaksi asiaa liittyvät läheisesti toisiinsa. Kulttuuri, jossa ministereille ja ylemmille virkamiehille annetaan ruskeita kirjekuoria, ei sovi moderniin dynaamiseen talouteen.
Ehdokasvaltioiden on kuitenkin myös ymmärrettävä, että liittyessään Euroopan unioniin ne sitoutuvat Euroopan unionin standardeihin, kuten demokratiaan ja ihmisoikeuksiin. Siksi olin niin järkyttynyt nähtyäni Liettuan johtavassa sanomalehdessä julkaistut karkeat antisemitistiset ja ulkomaalaisvastaiset kirjoitukset. Näistä ensimmäinen julkaistiin 20. helmikuuta lehden etusivulla, ja se sisälsi sarjakuvan, joka on otettu suoraan 1930-luvun natsipropagandasta. Tällaisille ajatuksille ei ole tilaa Euroopan unionissa: rasismi ja ulkomaalaisvastaisuus ovat syöpäläisiä, jotka tuhoavat yhteiskuntamme. Ne ovat tehneet niin aiemmin, ja ne tekevät sen uudelleen, jos huomiomme herpaantuu. Tuomitsemme ehdottomasti nämä kirjoitukset. Pahoittelen sitä, miten kauan Liettuan tiedotusvälineiltä ja viranomaisilta kesti ryhtyä toimiin ja vastata tilanteeseen. Toivon, että myös neuvosto ja komissio tuomitsevat nämä kirjoitukset.
Meidän on tunnustettava nämä muutamissa hakijavaltioissa ilmenneet vaikeudet ja myönnettävä, että ne ovat edistyneet valtavasti hyvin lyhyessä ajassa. Siksi olemme aina noudattaneet hyvin tasapainoista lähestymistapaa ja tunnustaneet hakijavaltioiden toteuttamat toimet.
Siksi pahoittelen Nicholsonin Romaniaa koskevan alkuperäisen mietinnön sävyä. Olemme aina sanoneet, että jokaista maata olisi arvioitava sen omien saavutusten perusteella ja jokaisen maan on täytettävä standardit tai äänestämme sen liittymistä vastaan. Emme ole koskaan todenneet, että neuvottelut olisi keskeytettävä kesken prosessin. Tiedämme, että Romanialla on vakavia ongelmia ratkaistavanaan. Tiedämme, että aiemmat hallitukset eivät ole suhtautuneet näihin neuvotteluihin vakavasti, toisin kuin nykyinen hallitus, joka on ponnistellut valtavasti tilanteen korjaamiseksi, kuten myös Baroness Nicholson myönsi. Siksi meidän pitäisi viestiä, että Romaniaa on kannustettava tehostamaan toimiaan sen sijaan, että sen alta yritetään vetäistä mattoa tällä ratkaisevalla hetkellä. Alkuperäisessä mietinnössä esitettyjen harhaanjohtavien tietojen perusteella pelkään, että puoluepolitiikka on puolueettomuutta tärkeämmällä sijalla.
Uusilla valtioilla on oikeus arvostella Euroopan unionia. Olemme suhtautuneet hyvin penseästi työvoiman vapaaseen liikkuvuuteen. Olen tyrmistynyt joissakin eurooppalaisissa lehdissä käydystä järkyttävästä populistisesta kampanjasta, jota leimaa usein rasismi. Sitäkin tyrmistyneempi olen niiden poliitikkojen käyttäytymisestä, jotka ovat liittyneet tällaiseen populistiseen liikkeeseen. Häpeäkseni minun on tunnustettava, että näihin kuuluu myös Britannian konservatiivipuolue, joka sanoi kannattavansa laajentumista eikä koskaan ottanut asiaa esille aiemmin, mutta joka on nyt alkanut tanssia sensaatiolehtien tahtiin. Toivon, että kun todellisuus paljastuu – mytologian sijaan – 1. toukokuuta jälkeen, jäsenvaltiot voivat alkaa lieventää näitä rajoitteitaan.
Toivon, että 1. toukokuuta voimme astua uuteen uljaaseen maailmaan, joka perustuu molemminpuolisen syyttelyn ja kansallisten jännitteiden sijasta solidaarisuuteen ja yhteistyöhön. Näiden maiden on tehtävä yhteistyötä talousuudistuksissa, jotta vauhditetaan uusien työpaikkojen luomista. Näiden maiden on tehtävä kanssamme yhteistyötä kansainvälisen rikollisuuden pysäyttämiseksi. Näiden maiden on tehtävä kanssamme yhteistyötä ihmiskaupan – 2000-luvun orjakaupan – torjumiseksi. Yhdessä voimme lujittaa Eurooppaa. Jos voimme niin tehdä, meillä on paljon juhlittavaa. Siihen meidän olisi tähdättävä 1. toukokuuta.
Malmström (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, Berliinissä Brandenburgin portilla 9. marraskuuta 1989 eletyistä ilonhetkistä alkanut pitkä matka on nyt päättymässä vain viidenkymmenen päivän päästä. Viidenkymmenen päivän kuluttua Euroopan maanosa yhdentyy ja lähes puoli miljardia ihmistä liittyy yhteen tehdäkseen maailmasta paremman ja oikeudenmukaisemman ja puolustaakseen eurooppalaisia arvoja ja ratkaistakseen yhdessä yhteiset ongelmat, joita ovat ympäristön pilaantuminen, rajatylittävät rikokset ja etenkin ihmiskauppa, jonka kaikki ovat jo maininneet. EU:n laajentuminen on erinomainen esimerkki siitä, mitä me voimme saavuttaa, kun EU:lla on selvä tavoite ja selvä strategia. Entiset kommunistiset diktatuurit ovat asettaneet tavoitteekseen houkuttelevan EU:n jäsenyyden ja ryhtyneet ankariin toimiin ja muuttuneet näin täysin toimiviksi demokratioiksi ja markkinatalouksiksi. Mahdollinen jäsenyys on vauhdittanut myös Turkin uudistustoimia ja edistänyt mahdollisuutta ratkaista ehkä lopullisesti Kyproksen ongelma.
Monia ongelmia on luonnollisestikin vielä jäljellä, kuten myös Elmar Brok huomautti erinomaisessa mietinnössään. EU muuttuu dramaattisesti seuraavien vuosien aikana, ja seuraavalla toimikaudella tärkein tehtävä on tehdä laajentuneesta unionista toimiva. Siksi on ehdottoman tärkeää, että valmistelukunnan ehdotus todellakin pannaan täytäntöön, jotta EU voi tehdä päätöksiä ja toimia demokraattisesti.
Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä on aina erityisen huolissaan vähemmistöjen oikeuksista, ja siksi olemme hyvin huolestuneita Slovakian romanien keskuudessa ilmenneistä levottomuuksista. Sosiaalietuuksien leikkaukset ovat koskettaneet tätä ryhmää erityisen voimakkaasti, ja toivomme, että komissio voi jatkaa romanien tilanteen seuraamista sekä vanhoissa että uusissa jäsenvaltioissa.
Lopuksi pahoittelen sitä, että rakennamme esteitä itsemme ja uusien jäsenvaltioiden välille määräämällä erilaisista siirtymäsäännöistä. Maa toisensa perään on nyt ottamassa käyttöön enemmän tai vähemmän syrjiviä säännöksiä täysin perusteettomilta vaikuttavien pelkojen takia, ja joissakin maissa lehdistö on kannustamassa niitä innokkaasti siihen. Vapaan liikkuvuuden rajoittamisen asemesta meidän olisi oltava tyytyväisiä siihen, että yhä useammat ihmiset voivat liikkua vapaasti.
Frahm (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, komission jäsen Verheugen ja minä emme luultavasti ole samaa mieltä monistakaan poliittisista kysymyksistä, mutta minun on sanottava, että olen vain harvoin kuullut näin hyvää ja tarkkaa kuvausta siitä, miksi meidän on välttämätöntä löytää ratkaisu ongelmiimme.
Uskon, että kansalaisten heikko osallistuminen ja poliittisen johdon huono sitoutuminen ovat yksi niistä syistä, miksi yhä useammat jäsenvaltiot päättävät ottaa käyttöön uusista jäsenvaltioista tulevia työntekijöitä koskevia rajoitteita. Pahoittelen sitä syvästi. Mielestäni on väärin lähettää tällaista viestiä Itä- ja Keski-Euroopan uusille ystävillemme ja kollegoillemme. Olen väsynyt siihen, miten ihmiset turvautuvat populismiin ja epäluotettaviin lukuihin ja tietoihin asioiden todellisesta tilasta.
Olen tyytyväinen myös siihen, että laajentumisprosessin aikana monet ryhmät ovat seuranneet ehdokasvaltioiden ihmisoikeustilannetta, ja mielestäni tämä on yksi niistä aloista, joilla emme saa hellittää sen enempää nyt kuin 1. toukokuuta jälkeenkään. Meidän on seurattava tilannetta jatkuvasti. Tiedämme, että venäläisellä vähemmistöllä on ongelmia Latviassa. Tiedämme, että romaneilla on ongelmia monissa ehdokasvaltioissa, ja tiedämme, että heillä on ongelmia myös nykyisissä jäsenvaltioissa.
Suosittelen, että toimimme nyt samoin kuin kerran aiemmin Euroopan neuvostossa, kun kyseiseen instituutioon liittyi useita uusia jäsenvaltioita, eli otamme käyttöön demokratian, ihmisoikeuksien ja vähemmistöoikeuksien pysyvän seurantajärjestelmän eikä ainoastaan uusissa jäsenvaltioissa vaan kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. Arvoisa puhemies, se olisi tarpeen. Näiden alojen seurannan ylläpitäminen on tärkeä tehtävä. 
Lagendijk (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan keskittyä puheenvuorossani Romaniaan kolmesta eri syystä.
Ensinnäkin Romaniasta nyt käytävä keskustelu on mielestäni nykyisen laajentumiskierroksen paras mahdollinen puntari. Keskustelussa on käynyt ilmi, etteivät uusien jäsenvaltioiden suurimmat ongelmat liity kalastusta tai liikennettä koskevaan lukuun, olkoonkin, että ne ovat tärkeitä ja kiinnostavia lukuja. Uusien jäsenvaltioiden itsepintaisimmat ongelmat liittyvät oikeusvaltion toimivuuteen, tuomiovallan riippumattomuuteen ja mielipiteen ilmaisun vapauteen.
Arvoisa puhemies, näin tulenkin toiseen syyhyn, jonka haluaisin kertoa, jos vain toiset parlamentin jäsenet sallivat minun jatkaa, sillä tällä hetkellä meteli on melko kova. Romaniasta käytävä keskustelu on erityisen tärkeä tulevien laajentumiskierrosten kannalta, joihin osallistuvat myös Turkki ja Balkanin valtiot, siitä syystä, ettemme voi vaatia Turkin tai Kroatian hallitusta parantamaan ihmisoikeuksia ja vähemmistöjen oikeuksia, jos samalla sallimme Romanian tilanteen pysähtyvän tai jopa huononevan monissa näkökohdissa.
Kolmas syy on se, että Romanian tilanne on itsessään ongelmallinen. Oikeusvaltion rakentaminen on edelleenkin alkutekijöissään. Lehdistön on edelleenkin mahdotonta hoitaa tehtäväänsä kriittisesti. Korruptio on edelleenkin valtava ongelma myös politiikan korkeimmalla tasolla. Baroness Nicholson of Winterbourne on oikeassa omaksuessaan tähän kriittisen kannan mietinnössään. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmälle haluan sanoa, että laajentumisen kannattajat ovat velvollisia olemaan kriittisiä – nimenomaan kannattajat eivätkä niinkään vastustajat – ja heidän on myös pysyttävä kriittisinä. Arvoisa puhemies, on rohkaisevaa nähdä, että nimenomaan tämä kriittinen asenne tuottaa tuloksia. Viime päivinä Romanian hallitus on ilmoittanut uusista uudistuksista ja vauhdittanut vanhoja uudistuksia. Oikeusministeri on saanut lähteä, sillä häntä pidetään vastuussa pysähtyneisyydestä. Kehotan Romanian hallitusta jatkamaan uudistuksia, sillä ellei se tee niin, se voi samalla unohtaa unioniin liittymisen vuonna 2007. Pyydän kansalaisjärjestöjä ja lehdistöä jatkamaan kriittistä työtään ja pitämään meidät ajan tasalla. Arvoisa puhemies, Euroopan unioni osaa vaikuttaa maihin heiluttamalla porkkanaa niiden edessä, mutta toisinaan myös kasvatuksellinen näpäytys sormille saa ihmeitä aikaan. 
Belder (EDD ).
    Arvoisa puhemies, kuka kaipaa Eurooppaa, joka on jakautunut kahteen vastakkaiseen leiriin? Kuka haluaa evätä Keski- ja Itä-Euroopan kansalaisilta heidän henkilökohtaisen ja kansallisen vapautensa? Maat vapautuivat myöhään, vasta vuonna 1989, ja maanosamme vapautuminen huipentuu 1. toukokuuta, kun EU laajenee itään. Kaikki asianosaiset ovat laajentumisen vakaita kannattajia, mutta samalla kaikilla asianosaisilla on kannettavanaan raskas vastuu. Nyt kun Euroopan unionin laajentumisesta käydään julkista keskustelua, idän ja lännen poliitikkojen on ensinnäkin toimittava vakaiden oikeusvaltioiden kehittämiseksi ja lujittamiseksi. Näin edistetään kansalaisvastuuta, joka on Euroopan laajuisen yhteistyön perusta. Vain muutama vuosikymmen sitten Keski- ja Itä-Euroopan suuri asiantuntija Hugh Seton-Watson kuvaili aluetta Euroopan sairaaksi sydämeksi. Laajentunut EU saattaa hyvinkin osoittautua siihen tehoavaksi lääkkeeksi. Tämä edellyttää kuitenkin vastavuoroisia toimia ja toistemme tarpeiden vilpitöntä huomioon ottamista. Olen pannut merkille tällaisen sitoumuksen kansalaisten antamassa tuessa. Ryhmäni ja minä haluamme jatkaa tätä kristillistä tietä. 
Claeys (NI ).
    Arvoisa puhemies, kukaan ei voi kieltää sitä, että kymmenen uutta jäsenvaltiota ovat tehneet vakuuttavaa työtä liittymistä edeltävänä aikana, mutta haltioitumiseen ei ole syytä. Monia ongelmia on vielä ratkaisematta. Esimerkiksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta on ilmaissut mietintöä koskevassa suosituksessaan olevansa huolestunut maatalousalan laajamittaisesta korruptiosta ja siitä, miten tukia maksetaan.
Toinen ongelma on Kypros. Meillä on nyt sikäli ainutlaatuinen tilanne, että osa tulevaa jäsenvaltiota sijaitsee ehdokasvaltion, nimittäin Turkin, miehittämällä alueella. Emme ole edelleenkään varmoja siitä, liittyykö koko saari EU:hun.
Toinen suuri kysymysmerkki on uusista jäsenvaltioista mahdollisesti tapahtuva maahanmuutto. Vaikka useimmat nykyisistä jäsenvaltioista ovat ilmoittaneet siirtymätoimenpiteestä, on edelleen auki, missä määrin sitä aiotaan soveltaa. Toivon, että olen väärässä, mutta komission esittämien lukujen perusteella ongelmaa on mielestäni selvästi aliarvioitu, aivan kuten muitakin laajentumisesta aiheutuvia ongelmia. Valtaosa uusista jäsenvaltioista ei ole vielä valmis liittymään. Jokainen tietää sen, mutta tuskin kukaan uskaltaa sanoa sitä ääneen. Jacques Delors on eräs niistä harvoista, joka on sen sanonut, ja hän ansaitsee siitä kaiken kiitoksen. 
Puhemies. –
   Keskustelu on keskeytetty. Sitä jatketaan klo 15.00.
Seuraavaksi allekirjoitamme lisätalousarviot varainhoitovuodeksi 2004, joista äänestimme eilen.
Ensimmäinen lisätalousarvio on laajentumista koskeva korjaava ja täydentävä lisätalousarvio. Se on Euroopan unionin ensimmäinen laajentumisbudjetti. Siinä esitetään 11,7 miljardia euroa maksusitoumusmäärärahoja ja 5,1 miljardia euroa maksumäärärahoja varainhoitovuodelle 2004.
Toinen lisätalousarvio, josta äänestettiin eilen, on Euroopan tietosuojavaltuutettua koskeva korjaava ja täydentävä lisätalousarvio.
Kehotan esittelijöitä, jäseniä Mulder, Gill ja Wynn, talousarviovaliokunnan puheenjohtajaa, komission jäsentä Verheugenia ja ministeri Rochea osallistumaan näiden kahden talousarvion allekirjoittamistilaisuuteen, etenkin sen kunniaksi, että – samalla kun keskustelemme laajentumisesta – osoitamme sitä varten nyt ensimmäisen kerran määrärahoja Euroopan talousarviomenettelyssä.

Puhemies. –
   Siirrymme äänestykseen.
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, riippumatta siitä, onko ryhmäni esittelemän tarkistuksen 1 tekstissä virhe, haluan tehdä täysin selväksi, että tämän tarkistuksen tarkoituksena on perustaa EU:n ja Chilen väliselle parlamentaariselle sekavaliokunnalle valtuuskunta, joka on riippumaton suhteista Mercosur-maihin vastaavasta valtuuskunnasta. 
Puhemies. –
   Huolehdimme siitä, että teksti korjataan.
Andreasen (ELDR ),
    Arvoisa puhemies, ehdotan, että korvaamme ilmauksen "Yhdysvaltain Afganistan-operaatio" ilmauksella "Afganistanin konflikti". 

Äänestykset ovat päättyneet.

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tämä ehdotus on erittäin tärkeä kahdella merkittävällä alalla: se edistää meren käytön turvallisuutta ja auttaa ehkäisemään ympäristön pilaantumista.
Asetusehdotus on ratkaisevan tärkeä myös siinä tarkoitettujen alusten tyypin vuoksi, koska sen soveltamisala ulotetaan koskemaan sekä koti- että kansainvälisillä vesillä yhteisössä toimivia aluksia.
Onnittelen komissiota sen tekemän hyvän työn johdosta. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta kehottaa tässä mietinnössä hyväksymään asetusehdotuksensa.
Nämä toimenpiteet saattavat vaikuttaa ensi silmäyksellä hyvin teknisiltä, mutta niiden huolellinen erittely osoittaa, että ne ovat ratkaisevan tärkeitä ilmoitetun päämäärän saavuttamiseksi.
Muistettakoon, että liikenneturvallisuus – sekä meriliikenteen että lento- ja tieliikenteen turvallisuus – on aina kuulunut Euroopan unionin tärkeimpiin tavoitteisiin. Tästä on osoituksena erityisesti viime vuosikymmenellä hyväksytty lainsäädäntö.
Tämän vuoksi ja koska olen hyvin tyytyväinen ehdotuksen yleisiin linjoihin, äänestin puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Mietintö koskee kysymystä, joka on hyvin lähellä sydäntäni.
Olen jo kauan puhunut sen puolesta, että rautatieliikenteen kehittämistä aletaan suunnitella vakavasti, pääasiallisesti sen vuoksi, että pidän sitä täysin kilpailukykyisenä vaihtoehtona jo ylikuormitetuille maanteille.
Juuri tämä on sen sopimuksen päämäärä, jolle esittelijä pyytää hyväksyntäämme.
Yhteisön liittyminen kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevaan yleissopimukseen (COTIF) on siten ratkaisevan tärkeää kansainvälisen rautatieliikenteen edistämiseksi, parantamiseksi ja helpottamiseksi.
Tämä sopimus on tärkeä myös niiden etujen vuoksi, joita siihen liittyy teknisten ja oikeudellisten seikkojen kannalta.
COTIF:n allekirjoittaminen on myönteistä myös sen vuoksi, ettei Euroopan yhteisöllä ole osuutta kyseisen järjestön talousarviossa; tosin se ei voi myöskään osallistua sen päätöksentekoon.
Koska kyseisen sopimuksen tekeminen edistää mielestäni merkittävästi rautatiealan kehittämistä ja koska olen edistänyt näitä tavoitteita monien vuosien ajan, äänestän tämän mietinnön puolesta. 

Queiró (UEN ),
   . Pitkällä aikavälillä ja Eurooppa-neuvoston määräämien kriteerien sekä vakautus- ja assosiaatioprosessin täytäntöönpanon osalta tapahtuneen edistymisen perusteella olen samaa mieltä tavoitteesta, joka koskee Länsi-Balkanin maiden – Albanian, Bosnia ja Hertsegovinan, Kroatian, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian sekä Serbian ja Montenegron, Kosovo mukaan luettuna – täydellistä integroimista Euroopan unioniin. Lisäksi mietinnön tavoitteena on Eurooppa-kumppanuuksien solmiminen, jotta näiden maiden täydellistä integroimista Euroopan unioniin voidaan ryhtyä valmistelemaan. Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta. Kaksi mietinnössä esitettyä perustavanlaatuista huomautusta vakuuttivat minut sitäkin voimakkaammin: toinen niistä koskee vaatimusta kuulla asianomaisia maita ja toinen rahoitusvälineitä, joilla maita voidaan avustaa määritettyjen ensisijaisten toimien toteuttamisessa ja tavoitteiden saavuttamisessa. Viimeksi mainitun huomautuksen perustana ovat nykyiset rahoitusnäkymät. Mietinnössä vaaditaan mukauttamaan käytettyä oikeusperustaa sen takaamiseksi, että Eurooppa-kumppanuuksiin liittyvät ensisijaiset toimet ja ehdot rahoitetaan asianmukaisesti ja että Euroopan parlamentille tiedotetaan asianmukaisesti Eurooppa-kumppanuuksien osalta tehdyistä mukautuksista, jotta se voi seurata tiiviisti niiden toteutusta ja niiden osalta saavutettuja tuloksia. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Tämän komission ehdotuksen tavoitteet eivät voisi olla selkeämpiä: sellaisten rajat ylittävien verotuksellisten esteiden poistaminen, jotka ainoastaan vaikeuttavat erityisesti monikansallisten yritysten liikkuvuutta Euroopan unionin sisällä maasta toiseen, sekä yritysten sellaisten uudelleenjärjestelyjen ja uudelleensijoittamisen mahdollistaminen, jotka edistävät verovapautuksia tai jotka tarjoavat suurimmat veroedut. Tämä on ollut selkeästi perustana luotaessa eurooppayhtiön mukaisia yhteisiä verotussääntöjä. Näin taataan myös, ettei eurooppayhtiön toimintaa haitata sellaisilla syrjivillä verotussäännöillä tai rajoituksilla tai vääristymillä, jotka johtuvat jäsenvaltioiden verosäännöksistä. Nyt kun puhutaan niin paljon työhön kohdistuvan verotaakan keventämisestä, jäsenvaltioille annetaan toisin sanoen mahdollisuus tarjota pääomaa koskevia verohelpotuksia sopivaksi katsomallaan tavalla.
Avainkysymyksenä on jäsenvaltioiden verotuksellinen riippumattomuus ja verotaakan pienentämiseen liittyvät riskit. On kuitenkin otettava huomioon myös verotuksen käyttö liiketoiminnan valvonta- ja seurantakeinona erityisesti sulautumisten, tässä tapauksessa rajat ylittävien sulautumisten, sekä suurimpien rahoituskonsernien uudelleenjärjestelyjen yhteydessä Euroopan unionissa.
Direktiivin tärkeimpänä tavoitteena on laajentaa tätä jäsenvaltioiden taloudellisten etujen suojaa heikentävä käytäntöä, ja tätä emme selvästikään voi hyväksyä. 
Queiró (UEN ),
   .EU:n yrityksille tarjotaanLissabonin prosessin tavoitteiden mukaisesti mahdollisuus aikaisempaa suurempaan rajat ylittävään liikkuvuuteen. Komissio on esittänyt näiden tavoitteiden mukaisesti ehdotuksen, jonka tarkoituksena on poistaa yritysten verottamista sisämarkkinoilla koskeviin menetelmiin liittyvät esteet (rajat ylittävät verotukselliset esteet).
Direktiivissä 90/434/ETY (niin sanotussa yritysjärjestelydirektiivissä) tarjotaan jo ratkaisu yhteiseen verotusjärjestelmään. Sitä sovelletaan sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin tapauksissa, joissa osapuolina ovat eri jäsenvaltiot. Direktiiviä on kuitenkin parannettava ja sen soveltamisalaa laajennettava.
Uudella ehdotuksella pyritään muuttamaan yritysjärjestelydirektiiviä yritysten kansainvälisen kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi silloin, kun ne osallistuvat uudelleenjärjestelyyn, jossa on mukana yrityksiä eri jäsenvaltioista. Näitä erityisiä toimia tarvitaan kansainvälisesti toimivien yritysten pahimpien käytännön vero-ongelmien ratkaisemiseksi kunnes yhteinen verokanta saavutetaan. Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .EU:n yrityksille tarjotaanLissabonin prosessin tavoitteiden mukaisesti mahdollisuus aikaisempaa suurempaan rajat ylittävään liikkuvuuteen. Komissio on esittänyt näiden tavoitteiden mukaisesti ehdotuksen, jonka tarkoituksena on poistaa yritysten verottamista sisämarkkinoilla koskeviin menetelmiin liittyvät esteet (rajat ylittävät verotukselliset esteet).
Direktiivissä 90/434/ETY (niin sanotussa yritysjärjestelydirektiivissä) tarjotaan jo ratkaisu yhteiseen verotusjärjestelmään. Sitä sovelletaan sulautumisiin, diffuusioihin, varojensiirtoihin ja osakkeidenvaihtoihin tapauksissa, joissa osapuolina ovat eri jäsenvaltiot. Direktiiviä on kuitenkin parannettava ja sen soveltamisalaa laajennettava.
Uudella ehdotuksella pyritään muuttamaan yritysjärjestelydirektiiviä yritysten kansainvälisen kaksinkertaisen verotuksen estämiseksi silloin, kun ne osallistuvat uudelleenjärjestelyyn, jossa on mukana yrityksiä eri jäsenvaltioista. Näitä erityisiä toimia tarvitaan kansainvälisesti toimivien yritysten pahimpien käytännön vero-ongelmien ratkaisemiseksi kunnes yhteinen verokanta saavutetaan. 
Tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta. 

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson, Sandberg-Fries ja Theorin (PSE ),
    Pidämme hyvin tärkeänä, että direktiivi Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella tulee voimaan mahdollisimman pian. Tämän vuoksi tuemme neuvostossa aikaan saatua päätöstä. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Neuvoston ehdotuksessa hylätään komission ja Euroopan parlamentin ehdotus joidenkin alojen osalta. Tarkemmin sanottuna siinä
- lyhennetään kuudesta kuukaudesta kolmeen kuukauteen se aika, jonka jonkin jäsenvaltion kansalainen voi oleskella jossain muussa jäsenvaltiossa ilman, että mitään ehtoja sovelletaan, mikä on parannus tämänhetkiseen tilanteeseen verrattuna
- pidennetään avioliittojen tai rekisteröityjen parisuhteiden vaadittu kesto kolmen vuoden vähimmäisaikaan, jotta henkilöt eivät menetä oleskelulupaansa asumuseron tai avioeron yhteydessä; tältä osin on kuitenkin joitakin poikkeuksia
- ei huomioida perheen määritelmässä avopareja, vaan ainoastaan rekisteröidyt parisuhteet, jos vastaanottavan valtion säännöksissä kohdellaan naimattomia pareja samalla tavalla kuin naimisissa olevia pareja. Kysymys naimattomista pareista jätetään vastaanottavan jäsenvaltion harkinnan varaan, ja tämän vuoksi sellaisten kansalaisten, jotka eivät ole Euroopan unionin jonkin valtion kansalaisia, jälkeläiset ja suoraan ylenevää sukupolvea olevat sukulaiset eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan.
- otetaan kotimaahan palauttamisen osalta käyttöön uusi peruste, joka koskee vastaanottavan valtion sosiaaliturvajärjestelmään kohdistuvaa kohtuutonta rasitetta.
Esitimme neljä ehdotusta näiden ongelmien ratkaisemiseksi. Valitettavasti ne kaikki hylättiin. 
Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR ),
    – Annamme täyden tukemme henkilöiden vapaalle liikkuvuudelle, joka on yksi sisämarkkinoihin liittyvistä perusvapauksista. Olemme huolestuneita siitä, että maat toisensa jälkeen säätävät siirtymäsäännöksiä uusia jäsenvaltioita varten. Vaarana on, että näiden uusia jäsenvaltioita syrjivien siirtymäsäännösten soveltamista jatketaan 10–20 vuoden ajan.
Siirtymäsäännöt otetaan käyttöön sillä perusteella, että nykyisten jäsenvaltioiden etuusjärjestelmiä mahdollisesti väärinkäytetään, kun rajat avataan uusille unionin kansalaisille tänä keväänä. Nykyisin uuden maan sosiaaliturvajärjestelmään pääsemiseksi riittää, että käy työssä kymmenen tuntia viikossa. Vaatimuksena olisi pikemminkin oltava, että henkilö pystyy elättämään itsensä työllään.
Olemme tämän vuoksi yrittäneet viedä läpi kaikkia EU:n kansalaisia koskevia yleisiä säännöksiä, joissa työn määritelmää muutetaan siten, että työllä on pystyttävä elättämään itsensä. Tätä vaatimusta sovelletaan jo eläkeläisiin ja opiskelijoihin. Siten työvoima voisi liikkua vapaasti EU:ssa ilman, että etuuksia käytettäisiin väärin.
Suhtaudumme myös epäilevästi perheenjäsenen määritelmään. Sitä olisi mielestäni laajennettava siten, että perheenjäseniksi laskettaisiin aviopuolisot, rekisteröidyt kumppanit tai avopuolisot sukupuolesta riippumatta. Mikäli tätä näkemystämme ei tueta, äänestämme mietintöä vastaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Pidin tarpeellisena äänestää yhteistä kantaa koskevaa ehdotusta vastaan sen ensimmäisessä käsittelyssä, koska olin pahoillani mietintöä heikentävistä raskaista ehdotuksista, joita tukivat pääasiallisesti parlamentaarisen valiokunnan vasemmistolaiset jäsenet. Ehdotukset heikentävät esittelijän paljon tasapainoisempaa lähestymistapaa.
Euroopan parlamentti valitsi rehellisesti sanottuna kohtuuttoman lähestymistavan, joka oli selkeästi kohtuuttomampi kuin tällä alalla on tarpeen.
Komissio katsoi tässä toisessa käsittelyssä sopivaksi hyväksyä useimmat Euroopan parlamentin tarkistusehdotukset, vaikka se ei toiminut siten perhepolitiikkojen osalta. Perhepolitiikka on selvästi jätetty yhteisön toimivallan ulkopuolelle, ja tätä on pidettävä tervetulleena.
Pidän edelleen kiinni ensimmäisessä käsittelyssä esittämistäni muista huomautuksista ja varauksista.
Äänestin kommunistisen vasemmiston esittämiä tarkistuksia vastaan. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Vaikka pidän myönteisenä tätä alaa koskevan ohjelman olemassaoloa, olen tyrmistynyt siitä, että nuorisojärjestöille myönnettävän tuen merkittävät korotukset evätään toistuvasti.
Ymmärrän esittelijän kannan. Hän joutui vastatusten neuvoston myöntymättömyyden kanssa, mutta ei halunnut vaarantaa ohjelman voimaantuloa määrättynä päivänä. Olen kuitenkin tyrmistynyt neuvoston kannasta, jota ei voida hyväksyä ja joka heikentää nuorisojärjestöjen asemaa. Emme saa antaa nuorisojärjestöille myönnettävän tuen kutistua; tällaisilla elimillä on tärkeä tehtävä nuorten koulutuksessa, koska ne kannustavat osallistumaan ja laajentavat demokratiaa. Mikäli emme lisää tukea, annamme merkin, ettemme aio laajentaa nuorten osallistumismahdollisuuksia, ja tämä on valitettava asia. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tämä mietintö on erittäin tärkeä nuorisoalan kannalta.
Sen tarkoituksena on käynnistää yhteisön toimintaohjelma nuorisoalan toimintaa Euroopan tasolla harjoittavien elinten tukemiseksi. Tarkemmin sanottuna toimintaohjelmalla pyritään tarjoamaan asianmukainen oikeusperusta yhteisön tuille, joita jo myönnetään tällä alalla. Huomautan, että parlamentti ja neuvosto sopivat 24. marraskuuta 13 prosentin kasvusta ohjelman talousarviossa.
Vaikka neuvosto on aina vaikuttanut ilmeisen vastahakoiselta tämän asian osalta, huomattakoon, että se hyväksyi parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämistä ja sittemmin komission hyväksymistä 16 tarkistuksesta 13 joko kokonaisuudessaan, osittain tai pääkohtien osalta.
Äänestin ehdotetun paketin puolesta, koska pidän myönteisenä kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnassa saavutettua yksimielistä äänestystä. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Tarkasteltavanamme oleva mietintö liittyy läheisesti Pretsin mietintöön. Se on jälleen yksi nuoriso-, opetus- ja koulutusalan päätöslauselmaluonnos, joka edellisen mietinnön tavoin sai kaikkien valiokunnan jäsenten kannatuksen. Tässä tapauksessa tuodaan esiin opetus ja koulutus, jotka ovat myös huomionarvoisia kysymyksiä. Neuvosto pääsi yksimielisyyteen parlamentin lausunnon saatuaan. Neuvoston komission ehdotukseen esittämät tarkistukset selkiinnyttävät tekstiä ja tekevät siitä johdonmukaisemman. Ohjelmaa varten käytettävissä olevia määrärahoja on lisätty. Pidän myönteisinä esittelijän esittämiä huomautuksia, minkä vuoksi äänestin puolesta. Tarkistuksilla konkretisoidaan yhteistä kantaa, ja äänestin tarkistuspaketin puolesta. 
Saint-Josse (EDD ),
   .– Tämä ehdotus vaikuttaa meistä monelta osin tuomittavalta, koska toissijaisuusperiaatetta ei oteta siinä asianmukaisesti huomioon ja koska siinä ei kunnioiteta jäsenvaltioiden toimivaltaa koulutuksen alalla.
Ensiksikään ei ole suotavaa, että budjettisäännöistä poiketaan lykkäämällä sopimusten allekirjoittamista; on kiinnitettävä huomiota niiden asianmukaiseen noudattamiseen. Toiseksi yhteisön talousarvion kannalta ei ole kannattavaa rahoittaa vuodesta toiseen valtiotieteen alan oppilaitosten eurooppalaista kloonia demokratiaa ja poliittista keskustelua haittaavan byrokratian tukemiseksi, samalla kun väitetään, joskus jopa vilpittömästi niin olettaen, että näin kannustetaan demokratiaa ja poliittista keskustelua. Lopuksi todettakoon, että ne korkeakoulut ja laitokset, jotka hyötyvät tästä, ovat olleet perustamisestaan asti läheisessä yhteydessä niiden yhteisön toimielinten pienen maailman kanssa, joiden tarkoitusperiä ne innokkaasti edistävät ja joille ne toimittavat näkemyksiä EU:ta koskevista asioista järjestelmällisesti ja niin paljon, ettei voida sulkea pois suosinnan, täydellisen riippuvuuden ja roolien sekoittumisen vaaraa.
Tämän vuoksi CPNT:n valtuuskuntaan Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmässä kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet äänestivät päätöslauselmaa vastaan, sillä sen tarkoituksena on luoda yhtenäinen Eurooppa, joka on kaukana EU:n kansalaisten pyrkimyksistä ja joka uhkaa heitä heidän jokapäiväistä elämäänsä koskevilla päätöksillä. 

Fitzsimons (UEN ),
   .Onnittelen mietintöjen esittelijöitä Packia ja Pretsiä heidän perusteellisesta työstään nuoriso-, opetus- ja koulutusaloja koskevan EU:n politiikan tärkeiden kysymysten parissa.
Nämä mietinnöt liittyvät läheisesti eilen käsiteltyyn komission tiedonantoon "Koulutusalaa koskevat uuden sukupolven ohjelmat", jossa esitetään tulevat ohjelmat, joilla on tarkoitus korvata nykyiset Sokrates-, Leonardo da Vinci-, Tempus-, Nuoriso-, Kulttuuri 2000- ja Media Plus -ohjelmat vuodesta 2007 alkaen.
Yhdyn täysin komission jäsenen Redingin näkemykseen siitä, että ohjelmia on tarpeen lujittaa ja organisoida uudelleen, jotta ne olisivat selkeämpiä laajentuneen EU:n kansalaisille. Näiden uusien ohjelmien ansiosta toimielimet voivat lisäksi tehostaa yhteistyötään yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen sekä kulttuurin aloilla.
Nämä näkemykset ovat myös samansuuntaisia kulttuurivaliokunnan tammikuussa esittämien puheenjohtajavaltio Irlannin suunnitelmien kanssa. Ne edistävät Lissabonin tavoitteen saavuttamista, eli Euroopan tulemista maailman kilpailukykyisimmäksi tietoon perustuvaksi taloudeksi vuoteen 2010 mennessä.
EU:ssa on lähes 500 miljoonaa asukasta vuonna 2007, ja uudet ohjelmat ovat osa uutta lähestymistapaa, jonka avulla rakennetaan siltoja kulttuurien ja ihmisten välille. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Pidän myönteisenä tätä mietintöä, jonka tarkoituksena on laatia yhteisön toimintaohjelma kulttuurin alalla Euroopan laajuisesti toimivien organisaatioiden tukemiseksi. Tarkemmin sanottuna toimintaohjelman myötä luodaan asianmukainen oikeusperusta alalla jo myönnettäviä yhteisön avustuksia varten.
Esittelijän suositukset – joiden mukaan parlamentin on hyväksyttävä yhteinen kanta tarkistuksin – ovat täysin teknisluontoisia, ja ne on esitetty sen vuoksi, että kulttuurineuvostossa aikaan saatu poliittinen sopimus ohitettiin valtiovarainministerien myöhemmin käymissä talousarvioneuvotteluissa.
Koska neuvoston virallinen kanta on kuitenkin, että kulttuuriministerien saavuttaman sopimuksen pitäisi olla yhteisen kannan perustana, parlamentin on muutettava neuvoston yhteistä kantaa, jotta kulttuuriministerien aikaansaama sopimus vastaisi parlamentin ja neuvoston välillä budjettineuvotteluprosessissa aikaansaatua sopimusta.
Yhteisen kannan osalta vallitsevan yleisen yksimielisyyden ja esittelijän toisessa käsittelyssä esittämien tarkistusten teknisen luonteen vuoksi äänestin mietinnön puolesta. 

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR ),
    Äänestimme tyhjää Pretsin, Packin ja Iivarin mietinnöistä. Tämä johtuu siitä, että mielestämme näitä kulttuuria ja koulutusta koskevia kysymyksiä olisi käsiteltävä kansallisella tasolla, jolloin päätökset tehdään mahdollisimman lähellä kansalaisia. Vastustamme periaatteessa sitä, että Packin mietinnössä suurin osa EU:n koulutuksen alan avustuksesta myönnetään harvoille ja valituille oppilaitoksille. Mielestämme monet muut hyvät koulut olisi otettava huomioon. Jotta EU:sta tulisi tehokkaampi ja jotta se voisi paremmin ratkaista rajat ylittävään toimintaan liittyvät merkittävät kysymykset, jokapäiväisiin asioihin liittyvät kysymykset, kuten kouluja, taidetta ja nuorisoasioita koskevat politiikat on jätettävä jäsenvaltioille. Nämä kysymykset on ratkaistava lähempänä kansalaisia. 

Martinez (NI ).
   – Arvoisa puhemies, vihreiden ja terveysintoilijoiden muodostama enemmistö äänesti sekä tupakanviljelyä että – jostain tuntemattomasta syystä – oliivitarhoja vastaan. Tähän kaikkeen on yksinkertainen selitys: tupakka aiheuttaa keuhkosyöpää, joten keuhkosyövän kukistamiseksi riittää, että tupakanviljely lopetetaan. On valitettava tosiseikka, että 75 prosenttia Euroopassa kulutetusta tupakasta, jonka määrä on 540 000 tonnia, tuodaan Eurooppaan muualta, pääasiallisesti Brasiliasta, minkä vuoksi syöpään ei voida vaikuttaa kieltämällä eurooppalainen tupakka. Sitä tuotetaan 350 000 tonnia, ja Ranskan osuus tuotannosta on 25 000 tonnia. Mikäli tupakan tuotanto Euroopassa kielletään, vaarannetaan 50 000 työpaikkaa Ranskassa muun muassa Sarlat'n, Tonneinsin ja Lillen alueilla. Euroopassa kielto vaarantaa yhteensä 500 000 työpaikkaa, joista monet kuuluvat naisille – heidän varansa ovat vähäisemmät, ja heidän on siten vaikeampi torjua syöpää.
Mihin tämä hätäisesti laadittu politiikka perustuu? Voidaanko päätellä, ettei Euroopan komissio tunne lainkaan myötätuntoa tupakan-, viinin- ja oliivinviljelijöitä ja muita maasta elantonsa saavia ihmisiä kohtaan? Bryssel kannattaa täysin ulkomaalaisen maatalouden etuuskohtelua ja kannattaa siten jopa sitä, että keuhkosyöpä tuodaan Eurooppaan muualta. 
Schierhuber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen siitä, että meidän onnistui tänään äänestää tupakan markkinajärjestelyä koskevista uusista säännöistä. Ehdotus, jonka parlamentti esitti tuen osittaiseksi irrottamiseksi tuotannosta, on oikeansuuntainen, koska Luxemburgin vuoden 2003 Eurooppa-neuvoston päätösten mukaan tuki irrotetaan tuotannosta osittain kaikkien markkinajärjestelyjen osalta. Kuten Maaten totesi, reilusti yli 400 000 työpaikkaa on uhattuna.
Esitän vielä yhden täsmennyksen. On harhaluulo kuvitella, että kaikki lopettavat tupakoinnin, mikäli tupakan viljely Euroopassa lopetetaan. Tupakka tuotaisiin siinä tapauksessa muualta, ja vahingoittaisimme ainoastaan Euroopan taloutta, toisin sanoen maanviljelijöitä ja työntekijöitä. 
Stihler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen eri mieltä kahden edellisen puhujan kanssa. Se, että tätä mietintöä tuetaan tänään parlamentissa, on hyvin ikävää. Huomautukseni koskevat ensisijaisesti tupakkaa. Komission uudistuspaketti on mielestäni oikeudenmukainen. Ehdotetuissa järjestelmissä poistetaan suora tuki tuotteelta, joka on merkittävin syy estettävissä olevalle sairaudelle ja taudille kaikkialla EU:ssa. Puoli miljoonaa EU:n kansalaista kuolee vuosittain tupakointiin liittyviin sairauksiin ja tauteihin – koko Euroopan osalta vastaava luku on miljoona.
EU:n kansalaiset pitävät hyvin epämiellyttävänä sitä, että lähes miljardi euroa vuodessa käytetään sellaisen kasvin rahoitukseen, jota kukaan ei ostaisi, jollei sitä tuettaisi, ja josta on käyttäjilleen pelkkää haittaa. Daulin mietinnön hyväksyminen tänään ei edistä mitenkään Euroopan kansalaisten terveyttä. Tämä on surullinen päivä Euroopan parlamentille, ja olen iloinen siitä, että 215 jäsentä äänesti tätä mietintöä ja tupakkatukia vastaan. 
Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson, Sandberg-Fries ja Theorin (PSE ),
    Päätimme äänestää kaikkia komission ehdotukseen esitettyjä tarkistuksia vastaan ja koko mietintöä vastaan.
Haluaisimme, että nykyaikainen Euroopan maatalous on sopusoinnussa yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevien uudistusten kanssa. Mielestämme komission ehdotus on askel kohti EU:n maatalouspolitiikkaa koskevien päämäärien saavuttamista.
Kannatamme maatalouspolitiikan perinpohjaista uudistusta ja sitä, että päätavoitteeksi asetetaan maataloustuen irrottaminen tuotannosta. Tämän vuoksi tuemme komission ehdotusta.
Mietinnön sanamuodon tukeminen merkitsisi suurta askelta taaksepäin Euroopan maatalouden uudistamisessa, koska parlamentin sanamuodolla kannatetaan jatkuvaa suoraa tukea ja tuotantoon sidottua tukea aivan liian suuressa määrin.
EU:n maatalouspolitiikan tavoitteena on myöntää maanviljelijöille suurempi vapaus ohjata toimintaansa markkinoiden kysynnän mukaan, mikä johtaisi siihen, että tuotanto mukautetaan kuluttajien tarpeisiin. Kansainvälisestä näkökulmasta tämä on hyvin tärkeää, jotta kilpailu Euroopan markkinoilla ei saattaisi kehitysmaita ja niiden maataloustuotteita entistä vaikeampaan asemaan. Meidän on otettava nämä tärkeät periaatteet huomioon erityisesti puuvillan ja tupakan osalta laatiessamme EU:n maatalouspolitiikkaa. 
Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Me maltillisen puolueen jäsenet olemme sitä mieltä, että suora tuki tupakan, oliivien, puuvillan ja humalan viljelylle olisi poistettava vaiheittain käytöstä. EU:n tuki tupakantuotannolle ei ole moraalisesti eikä taloudellisesti puolustettavissa.
Lisäksi oliivien tuontiin sovellettavat suojatullit olisi mielestämme poistettava. 
Bonino, Cappato, Dell'Alba, Della Vedova, Dupuis, Pannella ja Turco (NI ),
   . Me seitsemän radikaalipuolueen jäsentä ilmoitamme tukevamme maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan esittämiä tupakanviljelyalan tukijärjestelmää koskevia tarkistuksia.
Mielestämme on tarpeen ja kiireellistä korvata uudella politiikalla nykyinen yhteinen politiikka, joka tulee tarpeettoman kalliiksi eurooppalaisille veronmaksajille ja kuluttajille. Se vahingoittaa ympäristöä ja maatalousalan kilpailukykyä ja innovaatiota sekä heikentää köyhimpien maiden taloutta.
Tässä yhteydessä komission ehdottama YMP:n uudistus, jonka perustana on tukien ja tuotannon irrottaminen toisistaan – vaikkakin irrottaminen ei ole läheskään riittävää – on askel oikeaan suuntaan. Emme kannata kuitenkaan sellaista tupakanviljelyn kannalta karkeaa ja syrjivää kohtelua, joka perustuu nimenomaisesti tupakoinnin täydellisesti kieltävään lähestymistapaan. Tuemme myös esittelijän kantaa, jonka mukaan tupakointia ei voida vähentää epäämällä tuki tupakantuottajilta. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Oliiviöljy-, tupakka- ja puuvilla-alan tuotantotuki on säilytettävä, mikäli haluamme estää monia tuottajia hylkäämästä alaa ja estääksemme Välimeren-tuotteiden erityispiirteiden häviämisen. Tuen irrottamista tuotannosta koskevaa komission ehdotusta, jonka myös parlamentti on nyt hyväksynyt, ei voida hyväksyä, eikä se ole hyvä enne maatalousministerien neuvoston keskustelujen kannalta. Tällä ehdotuksella on erittäin ikävät sosioekonomiset vaikutukset, ja se johtaa aavikoitumiseen erityisesti EU:n jäsenvaltioiden köyhimmillä alueilla, kuten Portugalissa.
Ehdotus vaikuttaa erityisesti Portugaliin. Puuvillan osalta tukikynnys on naurettava – 360 hehtaaria – huolimatta Alquevan hankkeen potentiaalisista hyödyistä ja tuottamattomien alueiden muuntamisesta kastelumaaksi. Laadittu rahoituspaketti ja käyttöön otetut menetelmät kyseenalaistavat oliiviöljyn osalta sekä Portugalin oliivitarhojen nykyaikaistamisen että 30 000 hehtaariin määritetyt uudet istutusoikeudet, jotka hyväksyttiin vuonna 1998. Näin käy huolimatta suunnitelluista 113 miljoonan euron säästöistä. Ehdotuksessa edellytetään, että Portugalille myönnettävää rahoituskehystä suurennetaan noin 20 miljoonalla eurolla. Ehdotuksen huolestuttavin seuraus olisi kuitenkin se, että monet tuottajat Portugalissa luopuisivat alasta, kuten erilaisista tutkimuksista on käynyt ilmi. Tämän vuoksi äänestimme mietintöä vastaan. 
Muscardini (UEN ),
   . Alleanza Nazionale -ryhmä kannattaa Daulin mietintöä yksimielisesti, koska maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan eri poliittiset ryhmät ovat saavuttaneet hyväksyttävissä olevan kompromissin sen työn ansiosta, jonka Berlato teki komission alkuperäisen ehdotuksen muuttamiseksi.
Ehdotus olisi vaarantanut myös Italian öljynsaannin tietyillä epäsuotuisilla alueilla, joten tavoitteemme oli saada aikaan sopimus, jonka mukaan on mahdollista irrottaa tuki tuotannosta 60-prosenttisesti joustavasti siten, että valtiot voivat tarvittaessa lisätä irrotetun tuen prosentuaalista osuutta.
Alleanza Nazionale -ryhmä tuki muiden ryhmien kanssa maisemaa koskevien ja sosiaalisten perusteiden lisäksi laatua koskevaa kriteeriä sekä toimenpiteitä, jotka koskevat muun muassa suojattua alkuperänimitystä (SAN) ja luonnonmukaista tuotantotapaa, käsin tapahtuvaa sadonkorjuuta ja muita sellaisia toimenpiteitä, jotka eivät koske määrää, ja sai aikaan sen, että niitä alettiin toteuttaa.
Tuotteen laatu on tae kuluttajille ja suojelee tietyille Euroopan valtioille ominaisia maataloustyyppejä. Olemme tämän vuoksi tyytyväisiä, että korkealaatuiselle oliiviöljyn tuotannolle ominaiset italialaiset piirteet ovat selvästi tunnistettavissa, ja suhtaudumme myönteisesti oliivinviljelijöitä koskeviin tukimekanismeihin, jotka turvaavat väestökadosta kärsivien maaseutualueiden työllisyystason ja joilla otetaan käyttöön tärkeitä toimia eurooppalaisen öljyn laadun takaamiseksi.
Tämän vuoksi äänestin Daulin mietinnön puolesta. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Äänestin kaikkia tarkistuksia vastaan, ja lopullisessa äänestyksessä äänestin mietintöä vastaan, koska mielestämme EU:n ei pitäisi jatkaa eikä lisätä tukiaan tupakkaviljelmille, oliivitarhoille ja puuvillan tuotannolle enempää kuin komission alkuperäisessä ehdotuksessa esitetään. Mielestämme nämä tuet olisi poistettava vähitellen, ja veronmaksajien rahat olisi käytettävä asianmukaisemmin.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä pitää kasvavia tukia periaateongelmana, ja tupakkatukien vastustamiselle on voimakkaita eettisiä perusteita. Koska monet kehitysmaat ovat täysin riippuvaisia puuvillan tuotannosta, EU:n tuki vääristää kilpailua. Kehitysmaiden on vaikeampi ratkaista siirtymäongelmia, joita tuotannon lopettamisesta syntyy, kuin EU:n alueiden. 
Saint-Josse (EDD ),
   . – Välimeren tuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn uudistus on johdonmukainen seuraus yhteisen maatalouspolitiikan uudistukselle, joka aloitettiin Luxemburgissa kesäkuussa 2003 ja jonka perustana myös oli tuen irrottaminen tuotannosta ja varojen siirto toiseen pilariin.
CPNT:n valtuuskunta on aina vastustanut tätä uudistusta ja ilmaisee vastustuksensa edelleen erittäin selvästi. Erityisesti tupakka-alalla tuen irrottaminen tuotannosta saattaa lopettamaan toiminnan, joka on tähän asti tarjonnut monia työpaikkoja. Kuinka näiden maataloustyöntekijöiden käy, kun heidän osaamistaan ei enää tarvita? Maaseudun kehittämisessä ei ole kyse alan hävittämisestä, vaan pikemminkin siitä, että maaseutumme pidetään elävänä työpaikkoja säilyttämällä.
Pidämme parempana tuen osittaista kuin sen täydellistä irrottamista tuotannosta; mikäli meidän olisi päätettävä, toteutetaanko tämä uudistus heti vai lykätäänkö sitä, haluaisimme lykätä sitä vielä hieman. Nyt kun komission ehdotukset ovat tiedossamme, tyydymme tämän vuoksi äänestämään esittelijän tekstin puolesta. Tässä mielentilassa, pelokkaina mutta vähintään yhtä taistelunhaluisina, näemme sokerin yhteisen markkinajärjestelyn tulevan uudistuksen häämöttävän edessämme. 
Souchet (NI ),
   . – Euroopan parlamentti ilmoitti kannattavansa ylärajan asettamista eurooppalaisille tupakanviljelijöille myönnettävän julkisen tuen irrottamiselle tuotannosta. Näin se on osoittanut lopultakin kunnioitusta niille, jotka vastustivat tämän luonnonvastaisen mekanismin käyttöönottoa. Komissio keksi mekanismin, jotta WTO:lta saataisiin siunaus tulotuille, ja kuten tiedämme, siinä onnistuttiin. Itse asiassa valitsemalla tuen irrottamisen tuotannosta Euroopan unioni on valinnut järjestelmän, joka saattaa vaikeuttaa nuorten työuraa uran alkuvaiheessa, saattaa markkinat kaaokseen ja poistaa julkisen tuen legitimiteetin.
Komissio osasi joka tapauksessa odottaa, että tupakalle myönnettävät tuet poistetaan tuen tuotannosta irrottamisen seurauksena, ja se ehdotti avoimesti tuen täydellistä irrottamista tuotannosta ennen julkisen tuen täydellistä kieltämistä. Brysselissä päätettiin siis ryhtyä toden teolla suosimaan ulkomaista ja ajamaan EU:n ulkopuolisten tupakantuottajien etuja.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan vastaehdotus, joka on juuri hyväksytty täysistunnossa, rajoittaa ympäristön pilaantumista samalla kun suurin osa tuesta sidotaan muunlaisiin vaatimuksiin ja tunnustetaan asema, joka jäsenvaltioille kuuluu toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Pallo on nyt neuvostolla; tästä lähtien se voi luottaa työhön, jota parlamentti on tehnyt tupakanviljelyn säilyttämiseksi Euroopassa, erityisesti Ranskassa. 

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Karlsson, Sandberg-Fries ja Theorin (PSE ),
   Päätimme äänestää komission ehdotukseen esitettyjä tarkistuksia 1–28, 30–39 ja 40–43 vastaan ja koko mietintöä vastaan.
Haluaisimme, että nykyaikainen Euroopan maatalous on sopusoinnussa yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevien uudistusten kanssa. Mielestämme komission ehdotus on askel kohti EU:n maatalouspolitiikkaa koskevien päämäärien saavuttamista.
Kannatamme maatalouspolitiikan perinpohjaista uudistusta ja sitä, että päätavoitteeksi asetetaan maataloustuen irrottaminen tuotannosta. Tämän vuoksi tuemme komission ehdotusta.
Mietinnön sanamuodon tukeminen merkitsisi suurta askelta taaksepäin työssä Euroopan maatalouden uudistamiseksi, koska parlamentin sanamuodolla kannatetaan jatkuvaa suoraa tukea ja tuotantoon sidottua tukea aivan liian suuressa määrin.
EU:n maatalouspolitiikan tavoitteena on myöntää maanviljelijöille suurempi vapaus ohjata toimintaansa markkinoiden kysynnän mukaan, mikä johtaisi siihen, että tuotanto mukautetaan kuluttajien tarpeisiin. Kansainvälisestä näkökulmasta tämä on hyvin tärkeää, jotta kilpailu Euroopan markkinoilla ei saattaisi kehitysmaita ja niiden maataloustuotteita entistä vaikeampaan asemaan. Meidän on otettava nämä tärkeät periaatteet huomioon EU:n maatalouspolitiikassa. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Parlamentti on hyväksynyt monia tarkistuksia käsiteltävänämme olevaan asetukseen. Tarkistuksissa esitetään merkittäviä parannuksia komission alkuperäiseen ehdotukseen. Suhtaudun näihin tarkistuksiin tietenkin myönteisesti. Tärkeimpiä niistä ovat (oliiviöljyn laadun takaamisen kannalta tärkeä) yhteisön tason kielto tuottaa tai markkinoida tuotteita, joissa oliiviöljyä on sekoitettu muihin öljyihin tai rasvoihin, epäterveen kilpailun torjumiseksi asetettu kielto ilmaukselle "oliiviöljy" tai muiden oliiviöljyyn viittaavien mielikuvien tai symbolien käytölle merkinnöissä tai kuluttajille annettavissa tiedoissa sellaisissa oliiviöljytuotteissa, joihin on sekoitettu rasvoja tai öljyjä, oliivien alkuperän pakollinen merkitseminen sen maan perusteella, josta oliivit on korjattu, ja tuotantotuen säilyttäminen kala- ja vihannessäilykkeiden osalta. Oli tärkeää, että neuvosto käytti perustana parlamentin tämän alan lausuntoa, mutta parlamentti ei ole ehdottanut tehokkaita mekanismeja markkinoiden säätelemiseksi, ja se on hyväksynyt tuotantotuen lopettamisen.
Pahoittelemme sitä, että ryhmämme ehdotus hylättiin. Ehdotuksemme olisi ainakin turvannut joitakin tuotantoon perustuvia tukia – tukia, jotka liittyvät tosiasiallisesti tuotetun oliiviöljyn määrään eivätkä hehtaarimäärään.
Olen iloinen siitä, että ehdotuksemme säilyttää nykyiset seurantaelimet hyväksyttiin, mutta pahoittelen sitä, että kaikki muut ehdotuksemme hylättiin. 
Korakas (GUE/NGL ),
   . Lavarran mietinnön ehdotuksissa ei mainita lainkaan väliarvioinnista aiheutuvia kielteisiä muutoksia tai oliiviöljyä, koska kuten siinä todetaan, kyse on jo toteutetuista toimenpiteistä, minkä vuoksi riittää, että oliiviöljymarkkinoiden tiettyjä näkökohtia säännellään. Tämän vuoksi kaikki hänen tarkistuksensa, jotka ovat lähes kokonaisuudessaan myönteisiä (kuten oliiviöljyn sekoittamista muihin rasvoihin koskeva kielto), rajoittuvat kyseiseen asiaan.
Olemme voimakkaasti eri mieltä ajattelutavasta, jonka mukaan oliiviöljyn osalta suoritettua väliarviointia pidetään itsestäänselvyytenä. Olemme eri mieltä myös arvioinnin sisällöstä, toisin sanoen siitä, että merkittävä osa tuista erotetaan tuotannosta, oliivintuotanto jäädytetään tasolle, joka vastaa 1. toukokuuta 1998 vallitsevaa tilannetta, ja että yhteisön määrärahoja oliiviöljyn osalta vähennetään, sekä muista vastaavista toimista.
Komission ehdotus soveltuu tuskin edes Euroopan parlamentissa käytävän keskustelun perustaksi, ja se olisi hylättävä kokonaisuudessaan, koska se heikentää tilannetta voimakkaasti entisestään eikä missään tapauksessa tyydytä oliivintuottajia.
Koska mietinnössä pidetään oliiviöljyn väliarviointia itsestäänselvyytenä, äänestimme sitä vastaan huolimatta mietinnön yksittäisistä myönteisistä kohdista. Kreikan kommunistinen puolue kehottaa oliivintuottajia vastustamaan muutoksia, jotta arviointi ei johtaisi käytännön toimiin, oliivintuotannon ylärajat kumottaisiin ja tuet maksettaisiin tosiasiallisesta tuotannosta. Lisäksi se kehottaa lopettamaan oliivintuottajien pilkkaamisen ja halveksunnan. 
Queiró (UEN ),
   . Olen tyytyväinen tarkasteltavanamme olevassa mietinnössä ehdotetuista tarkistuksista, joissa parlamentti vaatii seuraavia asioita: parempi oliiviöljyjen luokittelujärjestelmä, kielto sekoittaa oliiviöljyä muihin rasvoihin, oliivien alkuperän pakollinen merkitseminen päällysmerkintöihin viljelyalueen ja oliivien korjuupaikan perusteella eikä sen alueen perusteella, jossa ne on puristettu ja käsitelty (viimeksi mainittu tapa aiheuttaa väärinkäsityksiä ja tuotemerkkien väärentämistä). Pidän myönteisinä myös TPA:n avoimuuden lisäämistä, jotta tämän mekanismin avulla ei onnistuta merkitsemään ja myymään yhteisön öljyinä sellaisia öljyjä, jotka on tehty yhteisön ulkopuolisista maista tuoduista oliiveista tai öljyistä, sekä yksityisvarastoinnin automaattisesti laukaisevan perushinnan nostamista. Näistä syistä äänestin puolesta. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .– Äänestän tämän mietinnön puolesta.
Tarkasteltavanamme on ehdotus asetukseksi, jolla korvataan asetus (ETY) N:o 827/68. Viimeksi mainitun asetuksen voimassaolo päättyy marraskuussa 2004.
Ehdotuksen tavoitteena ovat seuraavat asiat: parempi oliiviöljyjen luokittelujärjestelmä, kielto sekoittaa oliiviöljyjä muihin rasvoihin, oliivien alkuperän pakollinen merkitseminen päällysmerkintöihin, öljyn alkuperän merkitseminen viljelyalueen ja oliivien korjuupaikan perusteella sen alueen sijaan, jossa ne on puristettu ja käsitelty, ja TPA:n avoimuuden lisääminen.
Lisäksi tarkistuksissa ehdotetaan ilmauksen "toimijat" korvaamista asianmukaisemmalla käsitteellä "oliivintuottajat". Lisäksi esitetään, ettei tuottajaorganisaatioille saa määrätä markkinoiden valvontaa ja seurantaa, sillä näiden toimien on säilyttävä oliiviöljy- ja maatalousaloilla nykyään toimivien kansallisten tarkastuselinten vastuulla.
Kaikki alan tuottajat ovat myös vaatineet jo jonkin aikaa selkeämpää ja avoimempaa lainsäädäntöä. Toivomme, että tulokset saadaan vastaamaan heidän odotuksiaan. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
    Äänestin kaikkia tarkistuksia vastaan, ja lopullisessa äänestyksessä äänestin mietintöä vastaan, koska mielestämme EU:n ei pitäisi jatkaa eikä lisätä tukiaan oliivitarhoille enempää kuin komission alkuperäisessä ehdotuksessa esitetään. Mielestämme nämä tuet olisi asteittain poistettava ja veronmaksajien rahat olisi käytettävä asianmukaisemmin.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä pitää kasvavia tukia periaateongelmana. Koska monet kehitysmaat ovat täysin riippuvaisia puuvillan tuotannosta, EU:n tuki vääristää kilpailua. Kyseiset maat ovat vieläkin huonommassa asemassa kuin EU:n alueet ratkaistakseen siirtymäongelmia, jotka syntyvät, jos osa tuotannosta lopetetaan.
Parlamentin ehdotuksessa esitetään suurempia tukia kuin mitä komissio ehdottaa. Lisäksi siinä asetetaan jopa täsmällisempiä vaatimuksia tuotteille ja edellytetään luokitusjärjestelmiä. Tämä saattaa olla suositeltavaa, mutta usein se on keino suojautua ulkopuolista kilpailua vastaan, toisin sanoen peitelty kaupan este, joka vaikeuttaa vapaakauppaa. 

Patakis (GUE/NGL ),
   . – Euroopan parlamentin kansainvälisenä naistenpäivänä antamaa päätöslauselmaa voidaan kuvata ainoastaan loukkaukseksi ja pilkanteoksi. EU:n politiikan ylistäminen ja myönteiset kannanotot Lissabonin ja Barcelonan huippukokousten päätöksiin tekevät tyhjäksi naisten tasa-arvon kannustamisen ja pyrkimykset selvittää, mistä heikot tulokset johtuvat. Se karu todellisuus, jossa naiset EU:ssa elävät (korkeat työttömyysluvut, harvalukuiset, huonosti maksetut ja heikosti palkatut työsuhteet, työpaikkakiusaaminen, perheiden sosiaalisen turvan turvaavien toimenpiteiden puute, eläkeiän nostaminen, palkkasyrjintä ja niin edelleen) ovat sellaisten EU:n strategisten valintojen tulosta, joille Lissabonin ja Barcelonan huippukokoukset antoivat merkittävän yllykkeen.
Ehdotukset, joilla tuetaan naisten mahdollisuuksia tulla valituiksi komission jäseniksi, tai jotka koskevat erityisen viran perustamista naisten oikeuksia varten komissioon, naisten yhtäläistä edustusta Euroopan parlamentin äänestyksissä, eurooppalaisen sukupuolikysymyksiä käsittelevän instituutin perustamista, sekä muut vastaavat ehdotukset osoittavat Brysselin virkamiesten todellisen vieraantuneisuuden työtä tekevien naisten todellisista ongelmista ja huolista. Osittain työllistetty, osittaista palkkaa saava, osittain eläkkeellä oleva nainen vastaa sitä mallia, jota tällaisten tekstien laatijat edistävät tai jonka he ainakin hyväksyvät. Kuinka tällainen nainen voi osallistua täysipainoisesti yhteiskunnalliseen ja poliittiseen elämään?
Tämän vuoksi me Kreikan kommunistiseen puolueeseen kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet äänestimme tyhjää. 

Alyssandrakis (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Guantánamon vankeja koskevassa ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnössä todetaan täysin asianmukaisesti kansainvälisen lainsäädännön ja ihmisoikeuksien rikkomiset. Näitä ihmisiä, jotka ovat joutuneet niin sanotun terrorisminvastaisen sodan muodossa harjoitettavan imperialistisen laajentumispolitiikan uhreiksi, kohdellaan todellakin kuin sotavankeja. Lisäksi heitä kidutetaan ja nöyryytetään kaikin mahdollisin tavoin. Tällaistako on niiden ihmisten sivistyneisyys, jotka esiintyvät sivistyksen puolustajina ja jotka haluavat opettaa demokratiaa muulle maailmalle?
Mietinnössä hyväksytään kuitenkin imperialistisen politiikan keskeinen sisältö ja amerikkalainen käsitys terrorista, pidetään perusteltuna hyökkäystä Afganistaniin, eikä siinä tuomita pidätyksiä ja laittomia vangitsemisia. Mietinnössä vaaditaan ainoastaan puolueetonta oikeudenkäyntiä vangeille
Tämän vuoksi me Kreikan kommunistiseen puolueeseen kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet äänestimme tyhjää ja vaadimme, että kaikki vangit vapautetaan välittömästi ja että heille hyvitetään se, mitä he ovat joutuneet kokemaan. 
Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
    Me Ruotsin maltillisen puolueen jäsenet hyväksymme vaatimuksen, jonka mukaan Guantánamon vangeille on suotava puolueeton oikeudenkäynti, ja äänestimme tämän vuoksi esitetyn mietinnön puolesta. Emme ole kuitenkaan täysin vakuuttuneita siitä, että vangit täyttävät ne edellytykset, joiden perusteella heitä voitaisiin pitää Geneven yleissopimuksessa tarkoitettuina sotavankeina. Tämän vuoksi on epäasianmukaista, että mietinnössä vedotaan Geneven yleissopimukseen sisältyviin sotavankien kohtelua koskeviin sääntöihin ikään kuin Guantánamon vankien oikeudet määräytyisivät niiden perusteella. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .– Tämä suositus perustuu aloitteeseen, jossa oma parlamenttiryhmäni oli osallisena, ja se oli kiireellinen ja välttämätön. En tosin ole tyytyväinen kaikkien sen kohtien muotoiluun. Valitettavasti se on kuitenkin myöhässä, koska satoja ihmisiä, joiden joukossa on myös lapsia, noin 40:stä eri maasta, erityisesti Euroopan unionin maista, on pidetty Yhdysvalloissa Guantánamo Bayn sotilastukikohdassa tammikuusta 2002 lähtien. Nämä ihmiset elävät olosuhteissa, joita ei voida hyväksyä, eikä heillä ole minkäänlaisia oikeuksia tai takeita.
Yhdysvaltojen viranomaisten olisi ilman muuta kiireellisesti lopetettava tämä perusihmisoikeuksien ja ihmisarvon räikeä rikkominen, joka on vastoin kaikkia kansainvälisiä normeja ja lakeja erityisesti puolueetonta oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden ja mielivaltaista vangitsemista koskevan kiellon osalta.
Euroopan unionin maiden hallitusten olisi ilman muuta pikaisesti lakattava alistumasta tähän tilanteeseen ja omaksuttava tiukka ja selkeä kanta osoittaakseen, etteivät ne hyväksy tilannetta vaan että ne tuomitsevat sen anteeksiantamattomana. Niiden on vaadittava Yhdysvaltojen viranomaisia takaamaan näille vangeille välittömästi mahdollisuuden saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi kansainvälisten normien ja lakien mukaisesti. 
Pasqua (UEN ),
   – Tuskin kukaan osoittaa yhtä suurta kiinnostusta tai yhtä voimakasta myötätuntoa Guantánamon vankien tilannetta kohtaan kuin Euroopan parlamentti.
En yhdy parlamentin enemmistön edustamaan näkemykseen, sillä mielestäni tämä ei ole ensisijaisen tärkeä kysymys. Suoraan sanottuna näiden ihmisten tilanne ei myöskään herätä minussa kovin paljon myötätuntoa.
Muistutan valistunutta väkeä, niitä perusoikeuksien hyveellisiä puolustajia, jotka näkevät Guantánamossa ainoastaan amerikkalaisen hirmuvallan onnettomia vankeja ja uhreja, että puhumme henkilöistä, joiden epäillään kuuluvan vaarallisimpaan koskaan tiedettyyn rikollisjärjestöön. Kyseisen järjestön osallistujat ovat enemmän tai vähemmän aktiivisesti osallistuneet yhteen historian verisimmistä rikoksista. Kyse on islamilaisista terroristeista, jotka ovat julistaneet täydellisen sodan läntistä maailmaa ja sen arvoja vastaan.
Poikkeuksellinen tilanne, kuten sota kansainvälistä terrorismia vastaan, voi olla peruste poikkeuksellisten toimenpiteiden toteuttamiselle.
Guantánamon vankien tilanne – kysymys, jonka huomautan olevan yksinomaan Yhdysvaltojen asia – ei ole mielestäni yhtä huomionarvoinen kuin heidän perheidensä tilanne, josta ollaan kuitenkin vähemmän huolestuneita. 
Queiró (UEN ),
   .– Tietyt tahot EU:ssa ovat selvästikin ottaneet Guantánamo Bayn osalta ajankohtaisen kysymyksen "tiettyjen muiden kuin Yhdysvaltojen kansalaisten pidättämisestä, kohtelusta ja oikeudenkäynnistä terrorismin torjumisen yhteydessä" poliittiseksi kysymykseksi pikemminkin estääkseen transatlanttisten suhteiden tasoittumisen kuin ylläpitääkseen oikeusvaltioperiaatteen ja kansainvälisten humanitaaristen normien kaikinpuolisen noudattamisen perusarvoja. Mietinnön sävy on omiaan voimistamaan niitä säröjä, jotka tulivat esiin Euroopassa Irakin sodan aikana, sekä herättämään vihamielisyyttä Yhdysvaltoja kohtaan. Omasta puolestani minäkin yhdyn "Eurooppa-neuvoston näkemykseen siitä, että transatlanttinen suhde on erittäin arvokas ja että se voi olla erinomainen voimavara hyvän edistämiseksi maailmassa". Tämä edellyttää kuitenkin, että "perustavia ihmisoikeuksia, kuten oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja mielivaltaisen vapaudenriiston kieltämistä, kunnioitetaan selkeästi yleismaailmallisena ja luovuttamattomana oikeutena ja että EU ja USA pitävät niitä perusarvoinaan ja yhteisen etunsa mukaisina". Mietinnöstä saa kuitenkin sen vaikutelman, että Yhdysvalloille siinä osoitetut vaatimukset esitetään sen vuoksi, että oletettuja terroristeja pidetään Guantánamossa, miellyttävän kaukana Euroopasta. Äänestin tämän vuoksi mietintöä vastaan, pikemminkin siinä havaittavan amerikkalaisvastaisen sävyn vuoksi kuin siinä esitettyjen perusperiaatteiden vuoksi, joita olen aina puolustanut. 
Puhemies. –
   Äänestysselitykset ovat päättyneet.

(1)

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana laajentumista ja ehdokasvaltioita koskevan yhteisen keskustelun jatkaminen. 
Schröder, Jürgen (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, kiitän teitä. Hyvät parlamentin jäsenet, kiitän ensin komission jäsentä Verheugenia hänen rakentavasta ja hyvin tiiviistä yhteistyöstään vuosien aikana.
Tšekin tasavallan menestys muutaman viime vuoden aikana on kiistatonta. Joillakin aloilla on kuitenkin edelleen puutteita muun muassa elintarvikkeiden jalostuslaitoksia koskevien vaatimusten osalta. Kuluttajiemme ei tarvitse kuitenkaan huolestua; mitään vaatimustemme vastaista ei päästetä EU:n sisämarkkinoille.
Toinen ongelma, johon minua on pyydetty entistä useammin kiinnittämään huomiota, on oletettu ihmiskauppa ja erityisesti lapsikauppa Saksan ja Tšekin tasavallan välisellä rajalla. Tšekin hallituksen olisi kannustettava uhrien auttamiseksi tarkoitettuja ohjelmia kyseisellä alueella. Lisäksi tarvitaan ihmiskauppaa koskevan tietoisuuden lisäämiseksi koulutusohjelmia poliisia ja rajavartijoita varten. Rajatylittävää yhteistyötä on myös lisättävä Interreg-ohjelman mukaisesti.
Siltä osin kuin on kyse Elben yläjuoksun sulkusuunnitelmista, olen onnistunut saamaan EU:n komission vakuuttuneeksi siitä, että tätä hanketta koskeva ympäristövaikutusten arviointi on ehdottoman välttämätön ja että intermodaalisia vaihtoehtoja on kehitettävä. Asun Elbe-joen laaksossa Saksissa, joka joutui tulvavesien valtaan kesällä 2002, ja tiedän, mistä puhun.
Lopuksi haluan puhua Tšekin parlamentin aikomuksesta osoittaa kunnioitusta Tšekkoslovakian entistä presidenttiä Edvard Benešiä kohtaan.
Olemme vuosia käsitelleet Beneš-päätöksiä koskevia asioita täällä parlamentissa, ja löydettyäni ylivoimaisella ääntenenemmistöllä viime vuoden huhtikuussa hyväksytyn kompromissiratkaisun mielestäni olisi tunteetonta ja provokatiivista, jos tšekkiläiset antaisivat juuri nyt, kun maa on pian liittymässä EU:hun, lain, jossa tuodaan esiin menneisyys ja jopa osoitetaan sitä kohtaan kunnioitusta. En halua, että kukaan tätä lakia tukeva liittyy ryhmääni tulevaisuudessa. 
Gahler (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, tämä lainsäädäntökausi on lähestymässä loppuaan samoin kuin se prosessi, jonka seurauksena kymmenen valtiota liittyy Euroopan unioniin. Olin hyvin kiinnostunut Virosta jo ennen kuin minusta tuli tämän parlamentin esittelijä Viron liittymistä koskevissa asioissa, ja olen käynyt Virossa määräajoin 11 vuoden ajan. Tämän vuoksi olen lujasti vakuuttunut siitä, että emme pelkästään kohteliaisuuttamme totea mietinnössä, että "Euroopan parlamentti korostaa Viron viranomaisten ponnistelujen määrätietoisuutta ja jatkuvuutta niiden toteuttaessa koko siirtymäkauden ajan liittymisvalmisteluja".
Näin parlamentissa entisen ulkoministerin Toomas Hendrik Ilvesin, joka on tosin jo poistunut paikalta, ja kiitän häntä kaikkien virolaisten kollegojemme puolesta siitä määrätietoisuudesta, jota kaikki poliittiset tahot Virossa osoittivat.
Vaikuttavat persoonallisuudet, muun muassa entinen presidentti Lennart Meri ja kahdesti pääministerinä toiminut Mart Laar, ovat tehneet menneisyydessä paljon suunnatakseen maan kohti Eurooppaa. Olen vakuuttunut siitä, että EU:n tuella maan dynaamisuus, joka on todettu erityisesti Tallinnassa, kiihdyttää osaltaan taloudellista ja yhteiskunnallista kehittämistä muissa kaukaisemmissa osissa.
Venäjän osalta Brok totesi jo jotain rajasopimuksista. Täsmennän, että EU:n kumppanuus- ja yhteistyösopimusta Venäjän kanssa sovelletaan myös kaikkiin uusiin jäseniin.
Haluan ministerineuvostolta selkeitä vastauksia Venäjän ministerin Sergei Ivanovin toistettua 5. maaliskuuta Neuvostoliittoa koskevan – ja valitettavasti myös nykyistä Venäjää koskevan – propagandavalheen -lehdessä. Väitteen mukaan Neuvostoliitto ei valloittanut Baltian maita, vaan sitä pyydettiin apuun (). Tällaista propagandaa ja satuja ei saisi enää levittää täällä, ja Euroopan unionin on osoitettava se Venäjälle selvästi. 
Poos (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani todeta Kyproksen esittelijän ominaisuudessani, että komission seurantakertomus vahvistaa, että maa on suurelta osin mukautunut yhteisön säännöstöön useimmilla aloilla. Vaikka tämä onkin hyvä asia, sitä varjostaa se, että yhteisön säännöstöä ei sovelleta tällä hetkellä saaren miehitetyssä osassa ja että yhteisöjen välinen keskustelu näyttää olevan tällä hetkellä umpikujassa.
Tämän umpikujan perimmäinen syy on se, että Kyproksen turkkilaisen osan pääneuvottelija Denktash on Annanin suunnitelmasta huolimatta edelleen haluton myöntämään tai ei ole ymmärtänyt, että Kypros on itsenäinen ja jakamaton maa. Kypros voi liittyä Euroopan unioniin ainoastaan sillä edellytyksellä, että se hyväksyy perustuslain, jonka nojalla se voi esiintyä yhtenäisenä kansainvälisessä yhteisössä ja joka takaa sille toimivat liittovaltion instituutiot. Kuten Denktashin viimeaikaiset lausunnot Annanin suunnitelman hylkäämisestä valitettavasti osoittavat, hänen strategiansa voidaan olettaa johtavan ainoastaan kahdenvälisten neuvottelujen epäonnistumiseen.
YK:n suunnitelma sisältää onneksi kaksi toisensa korvaavaa mekanismia. Ensimmäinen niistä on suunnitelma, jonka mukaan Kreikka ja Turkki osallistuvat kahdenvälisiin neuvotteluihin 22. maaliskuuta. Tämä antaa Turkille tilaisuuden poistaa sen vakavan esteen Turkin omalle suunnitellulle liittymiselle, joka Kyproksen ongelman ratkaisematta jääminen komission mukaan on. Kansanäänestys, joka järjestetään 22. huhtikuuta, saattaa tarjota toisen turvaverkon siltä osin, että mikäli kyproksenturkkilaisten enemmistö äänestää Annanin suunnitelman ja liittymisen puolesta, menneisyyden haamut voidaan karkottaa historian arkistoihin.
Käsillä olevat päivät ovat ratkaisevia Kyproksen tulevaisuuden kannalta. Euroopan parlamentti yhtyy komission jäsenen Verheugenin näkemykseen ja voi ainoastaan toivoa, että Kyproksen kansa, sekä kreikkalaiset että turkkilaiset, tarttuvat tähän historialliseen tilaisuuteen. 
Schroedter (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, viimeisellä vierailullani Latviaan, jota esittelyni koskee, sain sen vaikutelman, ettei Euroopan unionin jäsenyys ole vieläkään löytänyt tietään poliittisen eliitin edustajien mieliin. He odottivat, että seurantakertomuksessa ylistettäisiin onnistumista yhdenmukaistamisprosessissa. Tämä ei ole kuitenkaan sen tavoite. Tavoitteena on eritellä ongelmia, jotka ovat joko suoraan tai välillisesti merkityksellisiä Euroopan unionissa tapahtuvan rinnakkaiselon kannalta, jotta kaikki asianomaiset voivat integroitua Euroopan unioniin menestyksekkäästi.
Olin iloinen siitä, että Latvian hallituksen edustaja Brysselissä ja maan edellinen pääneuvottelija pitää työtäni perusteellisena ja vankkana. Hän on vahvistanut minulle, että mietinnössä määritellään maan ongelmat oikein.
Kiitän nyt niistä intensiivisistä keskusteluista, joita on käyty suurlähetystön ja muiden ministerien sekä valtion elinten kanssa. Näiden elinten ja ministerien antamat tiedot auttoivat minua saamaan realistisen käsityksen maan tilanteesta. Kiitän myös kollegojani tiiviistä yhteistyöstä.
Katson toisin kuin komissio, että uuden lahjonnantorjuntaviraston työtä voidaan pitää tehokkaana ja lupaavana. Olen vakuuttunut siitä, että se auttaa Latviaa pääsemään eroon maahan liitetyistä kielteisistä mielikuvista.
Vieraillessani maassa tapasin myös työhönsä sitoutuneen oikeusministerin, ja olen vakuuttunut, että uudistukset ovat hänen ansiostaan hyvissä käsissä ja että niiden avulla saavutetaan tuloksia nopeammin kuin komission mietinnössä oletetaan. Samaa sanoisin maatalouspolitiikasta.
Olin iloinen myös todetessani, että mietintöni synnytti poliittisen keskustelun siitä, mikä on luultavasti maan suurin yhteiskunnallinen ongelma, eli venäjänkielisen väestön integroitumisen parantamisesta. Mietintööni liittyvä keskustelu koski myös sitä, kuinka viidesosa väestöstä voi saavuttaa kansalaisuuden ja kuinka prosessia voidaan nopeuttaa. Olen ottanut kärsivällisesti vastaan minuun viime aikoina kohdistetut syytökset, tuomiot ja loukkaukset toivoen, että keskustelu ehdotuksistani, joille Euroopan neuvosto antoi tukensa, johtaa hyvään tulokseen, toisin sanoen suurempiin lukuihin kansalaisoikeuksien saamisen osalta.
Toisin kuin jotkut latvialaiset poliitikot väittävät, mietintöni sisältö ja siinä vaaditut asiat ovat samoja kuin EU:n muiden elinten vaatimat asiat. Emme voi syyttää Euroopan neuvostoa ja Etyjin päävaltuutettua kuulumisesta johonkin tiettyyn poliittiseen ryhmään. On tietenkin totta, etten mietinnössäni täytä niitä sankarillisia kansallisia vaatimuksia, joita itseään erehtymättömänä pitävä maan poliittinen eliitti kohdistaa asiaan. Se ei ollut tavoitteeni. Kirjoitin tämän mietinnön tuntien vastuuta unionimme yhteisistä arvoista. Niihin kuuluu ihmisarvon jakamattomuus, jota kannatan. 
Souladakis (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, kiitän ensin komission jäsentä ja onnittelen häntä hänen erinomaisesta työstään.
Teimme Helsingissä kesällä 1999 toimikautemme alussa yhteisen päätöksen uusien jäsenvaltioiden samanaikaisesta liittymisprosessista. Nyt, kun toimikautemme lähenee loppuaan, tämä rengas on sulkeutumassa menestyksekkäästi. Asia on todellakin hyvin vakava ja tärkeä koko Euroopalle. Jäljellä olevat kaksi kuukautta on lyhyt aika. Nyt esitämme kritiikkiä uusille maille kollegoina, emme tarkkailijoina ja neuvonantajina. Tältä osin haluan Liettuan virallisena esittelijänä vahvistaa maassa tehdyn tärkeän myönteisen työn, joka auttoi sitä edistymään niin, että siitä voi tulla kahden kuukauden kuluttua Euroopan unionin täysivaltainen jäsen.
Ongelmia on, kuten kaikissa uusissa maissa. Vakavat ongelmat on kuitenkin ratkaistu, muun muassa Kaliningradin kysymys, suhteet Venäjän Federaatioon, Ιgnalinan ydinvoimalaongelma ja alueellista yhteistyötä koskeva ongelma. Mitä meidän on tehtävä? Meidän on tuettava näitä pyrkimyksiä. Meidän on tuettava ympäristökysymyksiä sekä Euroopan laajuisten verkkojen lujittamista energia-alalla ja liikenteen alalla, jotta nämä maat integroituvat täydellisemmin EU:n rakenteisiin.
Koska minulla on toinen henkilöllisyys (olen Välimeren saarelta Kreetasta), olisi väärin jättää mainitsematta Euroopan unionin sekä Välimerellä sijaitsevien Kyproksen ja Maltan integroituminen. Tämä rengas on sulkeutumassa, ja se sulkeutuu poikkeuksellisesti. Sen perusteella, mitä komission jäsen sanoi meille aikaisemmin, toivon, että Euroopan unionin kanta asiasta on vakaa. Tämä on tärkeää, jotta yhteisön säännöstöä voidaan soveltaa 100-prosenttisesti kaikkiin politiikkoihin koko yhdistyneessä Kyproksessa kun Kyproksesta tulee Euroopan unionin jäsen ja kun Kyproksen ongelma on ratkaistu, minkä toivomme tapahtuvan.
Queiró (UEN ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kunnioitamme ja arvostamme Unkaria, koska sen kansa toivoo löytävänsä unionista sekä kunnioitusta kansalliselle riippumattomuudelleen ja identiteetilleen että kollektiivista turvallisuutta ja taloudellista vaurautta, joka siltä kiellettiin sen kommunistisen diktatuurin aikana, jonka vallassa se oli niin monien muiden maiden tavoin lähes 40 vuoden ajan. Todettakoon kuitenkin, että se historiallinen askel, joka laajentuminen on, herättää molemmin puolin perusteltuja kysymyksiä ja pelkoja. Tämä on selvää, kun otetaan huomioon, kuinka haasteellista on yhdistää uudelleen nämä kaksi maailmaa, jotka ovat viime vuosikymmeninä saavuttaneet valitettavasti hyvin erilaiset kehitysasteet. Näistä syistä varakkaimpien ja vähemmän vauraiden alueiden väliset erot korostuvat väistämättä ja johtavat muita epäsuotuisammilla alueilla elävän väestön määrän kasvuun.
Meidän on todellakin hyväksyttävä tämä. Lisäksi on kuitenkin totta, että toukokuussa 2004 otettava askel on poliittisesti hyvin tärkeä, koska se osoittaa voimakkaasti kaikkien EU:n laajentumisessa osallisina olevien maiden elinkelpoisuuden niiden kohdatessa historian niille asettaman haasteen.
Arvoisa puhemies, toivon, että siitä hetkestä alkaen meillä kaikilla – sekä nykyisillä että uusilla jäsenvaltioilla – on tilaisuus työskennellä yhdessä ja ottaa yhdessä vastuu Euroopan unionin kehittämisestä. Tämä yhteinen vastuu edellyttää taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden periaatteen ylläpitämistä ja jopa lujittamista. Tästä näkökulmasta laajentumista voidaan pitää sopimuksena, joka tarjoaa keskinäisiä etuja sekä EU:n uusille että nykyisille valtioille; tulotasot ovat edelleen peruste yhteisön kehitystuen myöntämiselle. Tältä osin suhtaudumme hyvin myönteisesti vuosia 2007–2013 koskevaan luonnokseen rahoitusnäkymistä, jonka komissio on juuri antanut Euroopan parlamentin tarkasteltavaksi. Siinä vaaditaan myös demokratian laadun lujittamista EU:n toimielimissä, joissa on tärkeää lisätä demokraattista avoimuutta ja valvontaa sekä kansallisten parlamenttien osallistumista – mitä on myös tehostettava – Euroopan rakennustyöhön.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Unkari on yksi niistä maista, jotka ovat selviytyneet erittäin hyvin Euroopan unioniin liittymistä koskevista valmisteluistaan. Tehtäväni on ollut seurata tätä kehittämistä hyvin tiiviisti. On totta, että Unkarin on vielä ratkaistava joitakin ongelmia, mutta tiedämme, että sen hallitus on osoittanut määrätietoisuutta täyttääkseen ajoissa tehdyt sitoumuksensa. Sen sijaan, että toisin ne esiin nyt, pidän tärkeämpänä korostaa sitä, kuinka hyvin Unkari on onnistunut viime vuosina vastaamaan kohtaamiinsa haasteisiin, jotka se on päättänyt ratkaista. Unkari ottaa lopultakin kaikkien muiden EU:hun liittyvien valtioiden tavoin hyvin ansaitsemansa paikan Euroopan unionin jäsenvaltiona. Unkarin esittelijänä pyydän teitä kaikkia tämän vuoksi tukemaan Brokin mietintöä, joka on vuosien ankaran työn tulos ja joka ennakoi uuden kauden alkua Euroopan unionin elämässä. 
Stenzel (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, koska tämä on parlamentin viimeinen mietintö ennen EU:n laajentumisen historiallista hetkeä, haluan esittää lausuntoni EU:n ja Tšekin tasavallan välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan varapuheenjohtajana ja Maltan esittelijänä.
Ajankohdan lähestyessä odotuksista tuli entistä realistisempia; laajentuminen ei poista kaikkia ongelmia kertaheitolla. Saan yleisöltä jatkuvasti kirjeitä, joissa kerrotaan, kuinka Beneš-päätöksiä sovelletaan nykyään virallisesta linjasta poiketen tapauksissa, joissa korvaukset ovat merkittäviä. Voin todeta tältä osin ainoastaan, että pitäisin suotavana, että historiaa ja Edvard Benešin kaltaisia historiallisia hahmoja käsitellään ymmärtävämmin. Itävalta kuuluu kuitenkin laajentumisesta eniten hyötyviin maihin. Se hyötyy ennen kaikkea lujittuvista kauppasuhteista Tšekin tasavaltaan ja siellä tehtävistä investoinneista. Sen naapureina tuemme sen liittymistä voimakkaasti ja odotamme, että laajentuminen Keski-Euroopassa saa aikaan rauhallista kehitystä ja taloudellista kasvua.
Maltan osalta voin ainoastaan onnitella tätä merkittävää pientä Välimeren maata, joka sijaitsee Euroopan ja Pohjois-Afrikan yhtymäkohdassa, sen päätöksestä liittyä Euroopan unioniin – tätä päätöstä tukevat nyt sen kaikki poliittiset voimat – sekä maan EU:hun liittymistä valmistelevista toimista. Kun otetaan huomioon sen telakoiden rakenteelliset heikkoudet ja yleisesti ottaen tarve muuttaa suojeltu saaritalous avoimeksi markkinataloudeksi, EU:n säännöstön hyväksyminen oli merkittävä haaste ja merkittävä saavutus tälle pienelle saarivaltiolle. Voin sanoa maltalaisille kuitenkin ainoastaan, ettei heidän tarvitse pelätä, että he pienenä maana hukkuvat laajaan EU:hun. Maltan ulkoministerin Borgin nimittäminen komission jäseneksi osoittaa, kuinka tärkeänä Malta pitää liittymistään EU:hun. 
Gawronski (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, puhuisin kerrankin jostain muusta kuin niistä suurista tai pienistä ongelmista, joita Puolan on vielä ratkaistava saadakseen takaisin sille perustellusti kuuluvan paikan Euroopassa. Kaltaiselleni henkilölle, joka on elänyt – vaikkakin ulkomaankirjeenvaihtajan etuoikeutetussa asemassa – kommunistisen diktatuurin raskaat vuodet ja josta tuli sittemmin Puolan esittelijä, tämä on tärkeä ja jopa tunteita nostattava hetki. En olisi voinut koskaan kuvitella noina vuosina, että Puolasta ja muista entisistä kommunistisista maista tulee jälleen demokraattisia ja että vapaa ja tehokas taloudellinen kehitys voidaan käynnistää niin lyhyessä ajassa. Tämä on uskoakseni viimeinen kerta, kun puhun Puolasta tässä istuntosalissa, ja kiitän kaikkia niitä, jotka sekä täällä Brysselissä että Varsovassa – näen, että komission jäsen Verheugen on täällä – ovat edistäneet tämän maanosamme haavan paranemista. Toivon lisäksi, että puolalaiset arvostavat täysimittaisesti suurta eurooppalaista haavetta. Mainitsen lyhyesti myös Romanian. Podestà puhuu Romaniasta kohta syvällisemmin. Romanialla on vielä pitkä matka edessään, mutta se tekee kaikkensa sopeutuakseen Eurooppaan ja valmistautuakseen. Arvostelimme Romaniaa viipeistä, minkä johdosta se yritti järjestää asiansa. Sitä on tietenkin tarkkailtava, kannustettava ja valvottava. Sitä on myös rohkaistava, ja tämän vuoksi se tuomitseva äänensävy, jota Nicholson of Winterbourne käytti mietinnössään, oli liian ankara. Edellä esitetyistä syistä tuemme Podestàn esittämiä tarkistuksia, joissa esitetään nimenomaan rakentavaa kritiikkiä.
Volcic (PSE ),
    Arvoisa puhemies, kuten tiedämme, kymmenestä ehdokasvaltiosta Slovenia täyttää parhaiten liittymisvaatimukset: sen liittymisen kannalta epäsuotuisia neuvottelukohtia oli vain yksi. Tämä kohta koski ulkomaisten tutkintotodistusten tunnustamista, mutta tilanne korjautui äskettäin annetun lain ansiosta. Ulkomaisten todistusten vastaavuus slovenialaisten todistusten kanssa tunnustetaan siellä nykyään virallisesti. Ongelmia esiintyy tietenkin edelleen, mutta vaihtoehtoa ei ole, kuten komission jäsen Verheugen – mies, jolle on annettava täysi tunnustus tästä valtavasta poliittisesta ja diplomaattisesta toiminnasta – totesi tänä aamuna asianmukaisesti.
Slovenian myönteinen tilanne on sekä hallitsevien ja oppositiossa olevien puolueiden välisen voimakkaan konsensuksen että yhteisön säännöstön osalta osoitetun valmiuden ja sen huolellisen ja taitavan täytäntöönpanon ansiota. Seuraavana tavoitteena on jo euroalueeseen liittyminen. Tämä tavoite vaikutti muutama vuosi sitten vaikealta inflaation ollessa melko korkea, mutta tällä hetkellä vaikuttaa siltä, että se voidaan saavuttaa kohtuullisen ajan kuluessa, sillä inflaatio putosi vuoden 2003 lopussa 4–5 prosentin välille. Slovenia on voinut tämän ansiosta muuttaa joitakin suuria tehtaita – jotka olivat jäänne reaalisosialismin ajoilta – pieniksi yrityksiksi, joista on tullut sen jälkeen suhteellisen voimakkaita.
Ulkopolitiikassa kysymys Kroatian-suhteista on edelleen avoin: viimeaikaisten uutistietojen mukaan Kroatian parlamentti on ratifioinut Wienissä vuonna 2001 allekirjoitetun sopimuksen entisen Jugoslavian maiden omaisuudenjaosta. Ainoastaan Kroatia on allekirjoittanut sen tähän mennessä. Tämä lainsäädännöllinen kehys auttaa ratkaisemaan muita ongelmia, erityisesti ongelman, joka koskee Kroatian yksipuolista julistusta Adrianmeren ympäristön yksinoikeusvyöhykkeestä, jota myös Euroopan unioni on arvostellut yksipuolisuudesta ja siitä, ettei se perustu kaikkien asianomaisten osapuolten väliseen sopimukseen. Zagrebin ja Ljubljanan välit ovat kuitenkin yleisesti ottaen parantuneet viime aikoina, ja Slovenia kannattaa nykyään Euroopan unionille ominaisia turvallisuuden, vakauden ja vaurauden arvoja.
Liittyminen EU:hun on tunnustus pyrkimyksistä ajanmukaistaa maa sekä noudattaa yhteisön arvoja ja periaatteita. Onnittelen Sloveniaa tämän edistyksen johdosta ja toivotan sen tervetulleeksi. 
Wiersma (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, minullakin olisi paljon kerrottavaa Romaniasta, mutta puhun tänään ainoastaan Slovakiasta, josta olen vastannut muutamat viime vuodet. Ymmärrän, ettei tämä mietintö ole kaikkein tärkein, vaan se saattaa olla jopa vähiten merkityksellinen kaikista kyseisestä maasta kuuden tai seitsemän viime vuoden aikana laatimistamme mietinnöistä. Varmaa on, että Slovakia liittyy Euroopan unioniin 1. toukokuuta. Olen seurannut maata vuosien ajan, ja sen edistyminen monilla aloilla on kiistatonta. Otettakoon tämä vastaan pienelle maalle annettuna tunnustuksena. Slovakia itsenäistyi viimeiseksi, ja sen poliittiset ongelmat ennen vuoden 1998 vaaleja ovat syy, jonka vuoksi se liittyi myöhään jäsenyysneuvotteluja käyvien maiden joukkoon. Tänään puhumme ongelmista, joita ei ole ratkaistu, ja siitä, mitä EU:hun liittyvissä maissa tapahtuu vielä ennen 1. toukokuuta. Yhdyn tältä osin komission näkemykseen Slovakiasta. Bratislavassa on toteutettava tarvittavat hallitustoimet; muutoin maalla on ongelma poikineen 1. toukokuuta jälkeen. Komission jäsen Verheugen totesi tänä aamuna mielestäni hyvin osuvasti, että jos sellainen ongelma ilmenee, Euroopan unioni ei voi tyytyä kompromisseihin, vaan sen on osoitettava tinkimättömyytensä käytännössä. Yhdyn kuitenkin hänen esittämäänsä toiveeseen siitä, että ongelmat ratkaistaan 1. toukokuuta mennessä.
Tässä yhteydessä olisi esitettävä vielä joitakin yleisiä huomautuksia. Toistan huoleni lahjonnasta ja kehotan hallitusta asettamaan sen torjunnan jatkamisen tärkeään asemaan. Slovakian talouskehitys on edelleen noususuuntaista. Talouskasvu on merkille pantavaa ja työttömyys on laskussa, mutta epäilen, hyötyvätkö kaikki slovakialaiset siitä. Vaikka erityisesti etuuksien varassa elävien ihmisten saamiseksi takaisin töihin on toteutettu äskettäin sosiaaliturvaa koskevia uudistuksia, vaikuttaa siltä, että niillä on kielteisiä käytännön vaikutuksia joihinkin ryhmin. Tämä koskee erityisesti romaneja maan joissakin osissa, erityisesti Itä-Slovakiassa, jossa heille ei ole juuri lainkaan työpaikkoja. On itsestään selvää, että sellainen säännös on tehoton. Tämä saattaa olla yksi syy viimeaikaisiin epämiellyttäviin tapahtumiin, kuten kauppoihin kohdistuneisiin ryöstöihin. Tällaiset toimet eivät ole mitenkään puolusteltavissa; ne ovat laittomia, mutta kehotan slovakialaisia kuitenkin tutkimaan sosiaalilainsäädäntöään uudelleen huolellisesti. Koska Slovakia on luvannut tehdä enemmän erityisesti romanien tilanteen parantamiseksi, en vastusta tarkistuksia, joissa korostetaan tätä jälleen kerran. Vastustan kuitenkin tarkistuksia, joissa hyväksytään kauppojen ryöstelyn ja sosiaaliturvaan liittyvien ongelmien välinen yhteys. Ensimmäistä ei voida mielestäni hyväksyä, ja jälkimmäiselle asialle olisi tehtävä jotakin. 
Koukiadis (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, kymmenen uuden maan liittyminen Euroopan unioniin on osoitus keskinäisestä luottamuksesta, kuten esittelijä Brok korostaa. Se on osoitus siitä, että perinteisten kansallisten etujen yläpuolella on yleisiä eurooppalaisia etuja, joita jokaisen maan olisi pidettävä osana kansallisia etujaan. Tämän vuoksi vanhojen ja uusien maiden olisi lakattava ajattelemasta pelkästään etnosentrisesti. Kuten mietinnössä todetaan, koko integraatioprosessi myös nopeuttaa näiden maiden edistymistä uudistuksissa, jotka koskevat niiden taloudellista, hallinnollista ja poliittista järjestelmää, ja tämä on merkittävin näille kansoille koituva hyöty.
Ilmaisen erityisesti oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan tyytyväisyyden siihen, että nämä maat mukauttavat lainsäädäntönsä yhteisön sääntöihin seuraavilla aloilla: yhtiöoikeus, kirjanpitosäännöt, tullilainsäädäntö ja pääomanliikkeet. Valiokunta on tyytyväinen niihin merkille pantaviin tuloksiin, jotka maat ovat kokonaisuudessaan saavuttaneet saattaessaan yhteisön säännöstön osaksi kansallista lainsäädäntöään.
Samanaikaisesti tuon kuitenkin esiin myös valiokunnan pahoittelun viipeestä, jota joissakin maissa on ilmennyt kaupan, rajat ylittävien liiketoimien ja ammatillisen pätevyyden tunnustamisen aloilla. Korostettakoon, että meidän on annettava selkeä viesti, että kyseisten maiden kansoille avautuvat huikeat näkymät ovat sidoksissa niihin velvollisuuksiin, joita niillä on yhteisön lainsäädännön soveltamisen osalta.
Van Velzen (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan esittelijänä onnittelen aivan ensin Bulgariaa sen edistymisestä: 26 neuvottelulukua on saatettu päätökseen ja kuuden käsittely on vielä kesken. Investointinäkymien osalta on kuitenkin edelleen paljon tehtävää – on luotava muun muassa avoin ja selkeä liiketoimintaympäristö, jotta yritykset tietävät investointiensa olevan turvassa ja etteivät investoinnit voi kadota lahjonnan seurauksena.
Kozloduyn ydinvoimalan osalta totean seuraavaa. Jos marraskuussa 2003 suoritettu tarkastus osoittaa, että kaikkia ydinalatyöryhmän suosituksia on noudatettu, komissio voi harkita Kozloduy 3:n ja 4:n sulkemisen lykkäämistä hieman kauemmin. Jos näin ei kuitenkaan ole, komission on noudatettava sovittua aikataulua yksiköiden 3 ja 4 sulkemiseksi.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta on paljon huolestuneempi Romaniasta. Kaikista Romanian hallituksen toimista huolimatta meidän on todettava, ettei maalla ole toistaiseksi lainkaan toimivaa markkinataloutta. On toteutettava paljon enemmän käytännön toimia lahjonnan poistamiseksi ja rakenneuudistusten toteuttamiseksi konkreettisesti ja johdonmukaisesti. Romanian tie Euroopan unioniin on vaikea yksityistämisen myöhäisen aloitusajankohdan ja valtion omistuksessa olevien yritysten myöhäisen uudistuksen vuoksi. Vaikeuksia lisää se, että investointiympäristössä on edelleen paljon toivomisen varaa. Se, ettei Romania houkuttele ulkomaisia sijoittajia, on toinen syy, jonka vuoksi oikeusvaltioperiaatetta olisi kehitettävä pikaisesti edelleen Romanian talouden alalla. On luotava kulttuuri, jossa vastuu hyväksytään ja lakeja noudatetaan. Pidämme tämän vuoksi erittäin myönteisenä Brokin valiokunnan mietinnössä esitettyä ehdotusta uudelleenasennoitumisesta samoin kuin ehdotusta siitä, että oikeusvaltioperiaatteeseen liittyviin ongelmiin kiinnitettäisiin aikaisempaa enemmän huomiota. Lisäksi energian, kaivosteollisuuden ja liikenteen kaltaisilla ydinaloilla on toteutettava rakenneuudistuksia. Kaiken kaikkiaan Romanialla on vielä hyvin paljon tehtävää. 
Smet (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvioin Harald Ettlin tavoin viimeistä kertaa työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan esittelijänä tulevien jäsenvaltioiden valmistautumista jäsenyyteen sosiaalialalla. Minun on todettava, että kaikki maat ovat yltäneet uskomattomaan suoritukseen sosiaalialan eri rintamilla. Ne voivat panna peliin monia valttikortteja, joista tiedetään aivan liian vähän, varsinkin meidän maissamme, sillä täällä uusien jäsenvaltioiden oletetaan usein olevan vieläkin kehityksen alkuvaiheessa. Lienee tarpeetonta sanoa, ettei näin ole. Väestö on esimerkiksi erittäin korkeasti koulutettua: 88 prosentilla 20–24-vuotiaista on nimittäin ainakin korkea-asteen koulutus. Osuus on suurempi kuin nykyisissä 15 jäsenvaltiossa, joissa se on 74 prosenttia. Lisäksi kymmenen uuden jäsenvaltion väestö on nuorempaa kuin nykyisissä 15 jäsenvaltiossa. Siksi väestön ikääntymisilmiö alkaa näkyä niissä vasta hieman myöhemmin.
Lyhyesti sanottuna mailla on suuret inhimilliset voimavarat. Tämän potentiaalin täysimääräisen hyödyntämisen tulisi olla asialistan tärkeimpien aiheiden joukossa. Nykyisellään inhimillisiä voimavaroja käytetään vielä vajavaisesti. Työttömyys on unioniin liittyvissä valtioissa korkea ja työllistymismahdollisuudet heikot. Työikäisestä väestöstä 14,3 prosenttia on työttömänä – Euroopan unionissa työttömyysaste on 8 prosenttia. Alle 25-vuotiaiden nuorisotyöttömyys on kasvanut järkyttäviin mittoihin: se on Euroopan unioniin nähden kaksinkertainen eli 32 prosenttia. Ääritapaus on Puola, jossa nuorisotyöttömyys on 41 prosenttia. Lisäksi seitsemässä kymmenestä ehdokasvaltiosta nuorisotyöttömyys kasvoi vuonna 2003 edellisvuodesta. Näin ollen on selvää, että näissä valtioissa tulisi kehittää Euroopan unionin työllisyysstrategian mukaisesti aktiivista ja kestävää työllisyyspolitiikkaa. Elinikäisen oppimisen avulla tulisi varmistaa työntekijöiden työllistettävyys muuttuvilla työmarkkinoilla. Vuonna 2002 koulutukseen osallistuneiden 25–65-vuotiaiden määrä oli 5 prosenttia, mitä on verrattava Euroopan unionin 8 prosenttiin, ja lisäksi vaarana on erittäin pätevän työvoiman aivovuoto.
Toinen tärkeä seikka on työterveys ja työturvallisuus. Eräissä maissa maksetaan mieluummin isompaa palkkaa kuin panostetaan käytännön tason terveys- ja turvallisuussääntöihin. Ostovoima ja bruttotulot ovat vielä kaukana EU:n keskiarvosta, mutta ne ovat kasvaneet – huomattavastikin – samaan aikaan kun ne laskivat nykyisissä jäsenmaissa. Tältä osin saavutukset ovat suorastaan erinomaiset. Suurena ongelmana on kuitenkin se, etteivät ihmiset pääse irti köyhyydestä matalan palkkatason vuoksi. Näissä kymmenessä maassa köyhyys koskettaa 40 prosenttia työllisestä väestöstä. Sosiaaliturvaa olisi kehitettävä tehokkaammaksi. Työmarkkinaosapuolten olisi järjestäydyttävä tehokkaammin, koska niiden järjestövoima on nykyisellään riittämätön todellisten työmarkkinaneuvottelujen järjestämiseksi näissä maissa. 
Ettl (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, vaikka voinkin ainoastaan yhtyä jäsen Smetin puheenvuoroon, uusissa jäsenvaltioissa tapahtunut suuri edistys ei saa estää meitä näkemästä niissä edelleen vallitsevia suuria sosiaalisia ongelmia ja vieläkin suurempia työllisyysongelmia.
Talouden mukauttaminen ja siihen liittyvä teollisuuden rakennemuutos, jonka pääosin työntekijät ovat saaneet tuntea nahoissaan, lisää edelleenkin uusien jäsenvaltioiden työmarkkinoiden ongelmia. Juuri nyt, uusien jäsenten liittymisen aattona, meidän on korostettava entistäkin selvemmin sitä, että sosiaalisen Euroopan yleiset päämäärät ovat edelleen samat eikä niistä tingitä. Lissabonin strategian toteuttaminen laajentuneessa Euroopassa perustuu sosiaalisiin normeihin ja sosiaalilainsäädäntöön, jotka ovat tätä tarkoitusta palvelevia välineitä.
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunta menee tätäkin pitemmälle ja kehottaa uusia jäsenvaltioita kiinnittämään poliittisessa asialistassaan enemmän huomiota inhimilliseen pääomaan. Kahdenkymmenenviiden jäsenvaltion Euroopan unionissa ei ole sijaa taantuvalle kehitykselle eikä sosiaaliselle vitkastelulle, joista voisi kehittyä uuden konfliktin alku.
Haluan vielä yleisenä päätelmänä todeta, että taipumus pitää sosiaali- ja työllisyysasioita ei-velvoittavan lainsäädännön piiriin kuuluvina on ongelma Euroopan unionin tulevan yleisen kehityksen kannalta. 
Olsson (ELDR ),
   Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, nyt on kulunut 15 vuotta siitä, kun Itä-Euroopan maat riisuivat kommunismin pakkopaidan, ja edessämme on aivan uusi elämä ja itse asiassa aivan uudet maat. Se on uskomaton saavutus näiltä kansoilta. EU:n jäseninä ne saavat meidän tapaamme täyden liikkumavapauden, mikä vahvistaa koko unionin yhteenkuuluvuutta ja vahvuutta.
Laajentumiseen liittyvän työni aikana olen eri yhteyksissä tavannut paljon kunnianhimoisia, uutteria ihmisiä. Siksi pahoittelenkin, että me nykyiset jäsenvaltiot näytämme pelkäävän tänne tulevaa työvoimaa. Minua hävettää, että kotimaassani puhutaan sosiaaliturismista. Liikkumisvapaus merkitsisi tarpeellista piristysruisketta meidän hieman kangistuneille työmarkkinoillemme.
Maataloudella on näissä maissa tärkeämpi osa kuin nykyisissä jäsenvaltioissa. Pinta-alat ovat suuremmat, ja maatalous työllistää kolme kertaa niin paljon ihmisiä kuin nykyisessä EU:ssa. Maatalouden osuus bruttokansantulosta on niin ikään suurempi. Tällä haluan sanoa, että maatalouspolitiikka on näille maille merkittävämpi asia kuin varsinaisesti meille. Tarvitsemme kaikkia maita koskevan politiikan. Meidän on luonnollisesti varmistettava, että uusissa jäsenvaltioissa on tuki- ja valvontaorganisaatiot ja että ne pystyvät tiukentamaan elintarvikenormejaan ja eläinlääkintä- ja kasvinterveystarkastuksia. Paljon on jo tapahtunut, ja jos suhteutamme nykytilannetta komission kertomukseen, voimme olla tyytyväisiä siihen tietoon, että monet seikat, josta ei ollut huolehdittu 30. syyskuuta 2003 mennessä, on nyt saatu päätökseen. Toivokaamme, että loputkin saadaan valmiiksi 1. toukokuuta 2004 mennessä.
Kahden muun käsiteltävänä olevan maan eli Bulgarian ja Romanian osalta on tärkeä todeta, että Bulgaria on edistynyt merkittävästi viime vuosina ja että maa ansaitsee tästä kaiken kunnian. Romanian tilanne on ollut vaikeampi, ja sen on vielä kirittävä monissa asioissa. Silti saimme tänä aamuna tietoja, joiden mukaan asiat edistyvät nyt, mistä meidän on luonnollisestikin annettava maalle tunnustusta ja kehuja.
Romania on monine pientiloineen ehdokasvaltioista tyypillisin maatalousmaa. Neljäkymmentä prosenttia väestöstä työskentelee edelleen maataloudessa, ja monet tilat ovat omavaraisia. Tarvitaan valtava taloudellinen ja yhteiskunnallinen muutos, ennen kuin kehitys on mahdollista, mutta meidän on muistettava, että vastuu on osittain meillä. Ehdokasvaltioilla on omansa, mutta myös nykyisten jäsenvaltioiden on kannettava omansa. Komission on osallistuttava eikä vain asetettava vaatimuksia. Sen on niin ikään kannustettava ja annettava käyttöön varoja. Sapard-välineen resursseja on käytettävä tehokkaammin.
Seurattuani Keski- ja Itä-Euroopan kehitystä kohta 40 vuoden ajan olen vilpittömän iloinen voidessani toivottaa nämä maat tervetulleiksi unioniin sekä 1. toukokuuta 2004 että vuoden 2007 aikana. 
Wenzel-Perillo (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon valmistelijana haluaisin todeta, että aluepolitiikan ja rakennerahaston osalta useimmat näistä valtioista kyennevät unioniin liittymiseensä mennessä saattamaan yhteisön säännöstön keskeiset alueet osaksi kansallista lainsäädäntöään. On kuitenkin valitettavaa, että ne joutuvat kaikki tehostamaan toimintaansa niinkin tärkeillä aloilla kuin varainhoidossa ja varainhoidon valvonnassa.
Liikenteen alalla suurin pettymys on Tšekin tasavallan, Puolan ja Unkarin epäonnistuminen tieliikenteen kehittämisessä. Päättäväisillä toimilla on parannettava turvallisuus- ja ympäristönormeja ja varmistettava yhdenmukaisuus yhteisön säännöstön kanssa.
Koska Euroopan laajuiset liikenneverkot ovat erittäin tärkeitä koko Euroopalle, sekä unioniin liittyviä valtioita että nykyisiä 15 jäsenvaltiota on kannustettava pitämään TEN-verkkoja kansallisten ensisijaisten tavoitteiden toteuttamiskeinojen ohella myös maiden panoksena Euroopan yhteenkuuluvuuteen ja uudelleen yhdistyneen Euroopan yhdentymiseen. 
Van Dam (EDD ),
   .  Arvoisa puhemies, aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta on tyytyväinen Romaniaa koskevaan kertomukseen. Haluaisin valiokunnan lausunnon valmistelijana tuoda esiin muutamia asiaan liittyviä seikkoja.
Liikenteen alalla Romania edistyy huomattavaa vauhtia. Silti alan yksityistämiseen ja rakennemuutokseen on kiinnitettävä erityistä huomiota. Turvallisuuden ja erityisesti meriturvallisuuden osalta tiedämme, että Romanian lipun alla purjehtivien alusten tilanne on usein epäilyttävä. Parlamentti ottaa ongelman vakavasti. Romanian on ratkaistava asia, ennen kuin se liittyy unioniin.
Koska aluepoliittiset yleiset hallintovalmiudet puuttuvat, vaarana on, että Euroopan yhteisöjen rahastojen kannustusvälineillä ei päästä haluttuun tulokseen, vaikka tämä olisi erittäin tarpeen maan sosiaalis-taloudellisessa tilanteessa. Pyydämme Romaniaa panostamaan voimakkaasti valtionhallinnon kohentamiseen niin, että varojen asianmukainen käyttö ja valvonta voidaan taata. Tarkistuksillani pyritään muuttamaan tekstiä juuri tähän suuntaan.
Romania on kieltämättä edistynyt, mutta matka jäsenyyteen on vielä pitkä. Haluan kannustaa maata jatkamaan päättäväisesti samalla tiellä. 
Mastorakis (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, viittaan puheenvuorossani hyväksytyn mietintöni pääkohtiin.
Valiokuntamme on tyytyväinen Bulgarian edistymiseen useimmilla yksittäisillä liikennealan sektoreilla ja kehottaa saattamaan tie-, rautatie- ja lentoliikennettä koskevan yhteisön säännöstön osaksi lainsäädäntöä. Se kehottaa pitämään maan lipun poistamista Pariisin luettelosta ensisijaisena tavoitteena. Se valittaa, että neuvottelut aluepolitiikkaa ja rakennepolitiikan välineitä koskevasta neuvotteluluvusta 21 ovat vielä kesken. Se kehottaa Bulgariaa varmistamaan, että sillä on tehokkaat rakenteet, joilla ehkäistään, havaitaan ja rangaistaan petoksista ja korruptiosta erityisesti Phare- ja Ispa-ohjelmien yhteydessä. Se kehottaa niin ikään vahvistamaan yhteensovittamista ja yhteistyötä sekä ministeriöiden kesken että asiaankuuluvien virastojen ja sidosryhmien kanssa. Se katsoo, että suoraa toimintaa tarvitaan yhteistyössä ja viestinnässä, ensi kädessä keskus- ja aluehallinnon kesken, joilla nähdäksemme on ongelmia, samoin kuin institutionaalisten rakenteiden vahvistamisessa ja valmiiksi saattamisessa niin keskus- kuin aluehallinnossakin.
Lopuksi haluan todeta, että valiokuntamme katsoo omalta osaltaan Bulgarialla olevan valmiudet liittyä unioniin aikataulun mukaisesti. 
Lulling (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, huomaa, että kansainvälinen naistenpäivä on jo unohtunut, koskapa naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan esittelijä puhuu täällä luonnollisesti viimeisenä. Tässä ominaisuudessa katson kuitenkin, että meidän pitää suhtautua liittyviin valtioihin yhtä tiukasti kuin itseemme Euroopan unionin naisten ja miesten tasa-arvoa koskevan yhteisön säännöstön täydellisessä saattamisessa osaksi valtioiden lainsäädäntöä.
Puutteiden etsimisen sijaan meidän olisi osoitettava arvostavamme sitä edistystä ja niitä uudistuksia, joita esimerkiksi Bulgaria on saanut aikaan vaikeissa olosuhteissa kommunistien yksinvallasta vapautumisensa jälkeen. Onhan monilla vuosia Euroopan unionin jäseninä olleilla mailla edelleen ongelmia saattaa naisten ja miesten tasa-arvoa ja yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevia direktiivejä asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään. Saanen lisätä, että tämä käy ilmi komission uusimmasta Lissabonin strategiaa koskevasta kertomuksesta kevään huippukokoukselle. Nöyrin toiveeni onkin, että varoisimme tässä vaiheessa saarnaamasta liikaa Bulgarian kaltaisille maille. Meidän tulisi sitä vastoin tehdä kaikki voitavamme auttaaksemme sitä ja sen kaltaisia maita sekä kannustaa niitä jatkamaan oikealla tiellä, jolla ne ovat kohdanneet näitä vaikeuksia. Näin tämä ihastuttava Euroopan valtio pääsee toivomustemme mukaisesti Euroopan unionin jäseneksi vuonna 2007. Sama koskee myös lastensuojelua, jossa varmasti on vielä paljon tehtävää. 
Podestà (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, käsittelen puheenvuorossani Romaniaa koskevaa kertomusta.
Keskustellessani viime viikkoina esittelijän ja muiden parlamentin jäsenten kanssa olen pyrkinyt parantamaan mietintöä, mutta minun on myönnettävä, etteivät yritykseni ole onnistuneet. Siksi olen esittänyt muutamia tarkistuksia, joista parlamentti äänestää huomenna. Mietintö ei ole nähdäkseni kovin tasapainoinen vaan virheellinen ja epäjohdonmukainen suhteessa siihen, minkä puolesta parlamentti on tähän asti puhunut. Koska aikaa ei ole paljon, keskityn vain kahteen seikkaan.
Ensimmäinen niistä on laitoksissa olevat lapset ja adoptiokysymys. Asia on laatuaan vakava, joten meidän on arvioitava vakavasti ja tasapainoisesti tähänastista toimintaa, saavutettuja parannuksia ja jäljellä olevaa tehtäväsarkaa. Meidän on jätettävä syrjään väitteet, joita ei ole osoitettu tosiksi; emmehän halua loukata ystävällismielistä valtiota ja vaarantaa parlamenttimme uskottavuutta. Tiukkuutta toki tarvitaan muttei asenteellisuutta.
Toiseksi totean, etten yhdy niihin, jotka pohjimmiltaan torjuvat tähänastiset tulokset sen täysin ymmärrettävän vaatimuksen perusteella, että Romanian hallituksen politiikkaa olisi muutettava eräiden Euroopan yhdentymiseen liittyvien arkaluontoisten kysymysten osalta. Toivon, etteivät kustannukset, joita unionin laajentumisesta Karpaattien ja Balkanin maihin olisi aiheutunut, ole vaikuttaneet näihin hätäisiin ja pikkumaisiin arvioihin. Jos näin kuitenkin on ja tällaista poliittista lyhytnäköisyyttä esiintyy, haluan muistuttaa – kuten jäsen Daul tänä aamuna – että viime vuosisadalla maailmansodissa kuoli 50 miljoonaa ihmistä. Uskon, että vältämme vastaiset riskit, jotka myös äskettäinen Jugoslavian sota on osoittanut mahdollisiksi ja todellisiksi, ainoastaan edistymällä yhdentymisessä. Tiukkuutta tietysti tarvitaan, mutta myös tähän asti tehdyn ja saavutettujen tulosten ymmärtämistä. Valtion on huomattavasti helpompi saada täysi oikeutus EU:ssa kuin sen ulkopuolella. Katson, että Romanian ja Bulgarian tavoitteena on pidettävä vuotta 2007. Puhumme siis tavoitteesta emmekä varmasta asiasta, jos kohta onnistumisen avaimet ovat – kuten komission jäsen Verheugenkin totesi – ennen muuta Sofiassa ja Bukarestissa. 
Paasilinna (PSE ).
    Arvoisa puhemies, unioni tekee suurimman poliittisen ratkaisunsa nyt, sillä uusien jäsenten ja nykyisten välinen ero on suurempi kuin aikaisemmissa laajentumisissa. Toivottavasti uudet ymmärtävät, että unioni ei ole kansallisia tarkoituksia varten, vaan yhteistyön tuloksien kautta eteenpäin menevä kokonaisuus.
Täytyy toivoa, että unionia ei pyritä käyttämään menneitten idän epäoikeudenmukaisuuksien rankaisijana tai lännen unilateralismin tukijana. Euroopan unioni ei ratkaise konfliktia sotimalla tai pakolla vaan neuvottelemalla, sen olemme historiastamme oppineet. Eurooppalainen malli eroaa idän ja lännen käytännöistä siinä, että demokratiaan kuuluvat myös kansalaisoikeudet työpaikoilla, koulutuksessa ja jopa tietoyhteiskunnassa. Demokratiaan liittyvät myös työntekijöiden oikeudet, minkä vuoksi kolmikantamallin soisi tulevan käytännöksi myös uusissa jäsenvaltioissa mahdollisimman nopeasti.
Laajentuneen Euroopan tärkeimmät kumppanit ovat Yhdysvallat ja Venäjä. Molempien suhteen on poliittisia ja kaupallisia ongelmia. Sisäisesti olemme poikkeuksellisen hajalla. Laajentumisen tapahduttua perustuslaki ei ole vielä voimassa, tulevista rahoitusraameista ei ole päätetty ja poislähtevä komissio on haastanut neuvoston oikeuteen. Kaksi kolmasosaa parlamentin jäsenistä poistuu jo ennen komission jäseniä. Kansallismielisyys näyttää olevan nousemassa, ja suurimmat jäsenvaltiot puskevat itselleen erioikeuksia.
Jos perustuslaillista sopimusta ei saada hyväksytyksi tänä vuonna, on se yhä vaikeampaa tulevina vuosina. Toivottavasti ei käy niin, että koko hanke kaatuu itsekkyyteen. Laajentuminen kuitenkin osoittaa, että rauhanomainen ja tasavertainen yhteistyö on kestävintä kaikissa olosuhteissa. 
Andreasen (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan edistyminen yhden sukupolven aikana on vastaus poliittiseen muutokseen sitten Berliinin muurin murtumisen vuonna 1989. Toisesta maailmansodasta lähtien rautaesiripun fyysisesti ja ideologisesti jakama Eurooppa yhtyy nyt. Tavoitteena on sekä poliittinen että muodollinen yhdistyminen ja Eurooppaa jakaneiden suurimpien taloudellisten ja poliittisten erojen todellinen tasoittaminen. Siksi meidän on iloittava laajentumisesta, silloinkin kun se näyttää aiheuttavan ongelmia.
Meidän silti muistettava kertoa Euroopan unionin kansalaisille yhteisen Eurooppamme menestyksestä. Huolimatta laajentumisen onnistumisesta ja EU:n yhä suuremmasta vaikutuksesta kansalaisten jokapäiväiseen elämään me poliitikot emme edelleenkään osaa kertoa tätä viestiä riittävän hyvin kansalle. Siksi toistan jälleen kerran: poliittisessa työssämme on vastakin painotettava tiedottamista kansalaisille ja viestintää heidän kanssaan. Voi olla, että saamme opetuksen jo lähestyvissä vaaleissa pettymykseksi osoittautuvan äänestysvilkkauden muodossa.
Emme siis voi toistaa liiaksi asti, että menestyvä 25 jäsenvaltion EU edellyttää politiikoilta ja toimielimiltä vuoropuhelua kansalaisten kanssa. 
Modrow (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, edistymistä on tosiaan tapahtunut, mutta on julkinen salaisuus, että EU-into on laantunut monissa liittyvissä valtioissa ja että siitä saadaan osoitus Euroopan parlamentin vaaleissa. Työttömyys on Keski- ja Itä-Euroopassa valitettavan korkealla eikä rikkaiden ja köyhien välinen kuilu ole koskaan ollut näin leveä. Yhteiskunnalliset jännitteet kasvavat ja korruptio rehottaa. EU:n yksipuolinen painostus mahdollisimman ripeään yksityistämiseen on kerta kaikkiaan autioittanut Puolan, Tšekin tasavallan, Unkarin ja Slovakian aiemmin elinvoimaisia teollisuusalueita.
Yhteiskunnallinen epävakaus vaarantaa samalla demokratian eivätkä Kööpenhaminan kriteerit ole enää oikea väline vaikuttaa asiaan. Tällaiset pyrkimykset olisi otettava tiukkaan hallintaan ja tukahdutettava alkuunsa.
Vaikka yksittäisille maille onkin annettu varoituksia romanien kohtelusta, on toki selvää, että EU:n on omaksuttava yhteinen lähestymistapa, tai ongelma jää ratkaisematta. Lopputulokseen ei päästä, jos valtiot toimivat yksinään. Baltian maiden venäläisvähemmistöjen tilanne on poliittinen ongelma, johon Moskova näyttää hyvinkin pyrkivän vaikuttamaan, mutta tosiasiassa kyse on koulutukseen ja kansalaisten oikeuksiin tiivistyvästä ristiriidasta, johon tarvitaan poliittinen ratkaisu.
Mielestäni on poliittista skandaalia suurempi ongelma, että esimerkiksi Tšekin tasavallan osaavasti jäsenyyteen luotsanneen Pavel Teličkan nimittäminen maata edustavaksi komission jäseneksi on joutunut julkisesti epäilyttävään valoon siksi, että hän on nuorena miehenä kuulunut parin vuoden ajan kommunistiseen puolueeseen. Tämä on paikoilleen jämähtäneen kommunisminvastaisuuden pahan hengen syytä, sillä se pystyy myrkyttämään ilmapiirin sekä tässä parlamentissa että liittyvissä valtioissa. 
Maes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esittelijöiden huomioiden perusteella unioniin liittyvät valtiot ovat edistyneet suuresti mutta niillä on vielä paljon tehtävää korruption, petosten ja ihmiskaupan vastaisessa toiminnassa ja erityisesti lainsäädännön täytäntöönpanossa. Monissa kertomuksissa murheellisimmat kappaleet koskevat romaneja, joita syrjitään, sorretaan ja pidetään toisen luokan kansalaisina kaikkialla, myös nykyisissä jäsenvaltioissa. Slovakiassa tilanne on jo kärjistynyt mellakoihin ja kuolemantapaukseen. Tähän ovat olleet pääsyynä Slovakiassa toteutetut uudistukset, joihin kuuluu muun muassa sosiaaliturvan etuuksien enimmäismäärän rajoittaminen perheen koosta riippumatta. Tämä vaikuttaa välittömästi romaneihin, koska he elävät suurperheissä, ja he katsovatkin toimenpiteen olevan heitä vastaan suunnattu. Tämän vuoksi perään sekä Slovakiaan että muualle tehokkaampia toimia romanien ahdingon auttamiseksi. Toimia ei pidä ainoastaan järjestää romaneille vaan heidän on itse saatava toteuttaa ne, sillä he eivät osallistu riittävästi oman osansa parantamiseen ja vapautumiseensa. 
Mathieu (EDD ).
    Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä esittelijä Brokin kanssa siitä, mikä koskee kymmenen liittyvän valtion valmistelun katastrofaalisia puutteita. Keskityn puheenvuorossani maataloutta koskeviin laajentumisen näkökohtiin.
Olen esittelijän tavoin huolissani mahdollisista yhteiskunnallisista ongelmista kuten maaltapaosta ja työttömyyden lisääntymisestä, ja korostan osaelantotilojen merkitystä liittyvissä maissa. Hänen tapaansa panen merkille huomattavat ongelmat, joita edelleen on esimerkiksi siksi, etteivät monienkaan maiden hallintoviranomaiset vieläkään kykene panemaan asianmukaisesti täytäntöön yhteisön lainsäädäntöä, maataloustukien maksaminen mukaan luettuna. Tilanne on erityisen huolestuttava, koska eräissä jäsenvaltioissa korruptoituneisuus on suurta.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäseninä olevien kollegojeni tavoin olen erityisen huolestunut elintarviketurvallisuuden ja kansanterveyden lukuisista ongelmista. Esimerkiksi Puola pyysi 4. maaliskuuta eli juuri ja juuri kaksi kuukautta ennen liittymistään EU:n jäseneksi siirtymäkauden pidentämistä 6–12 kuukaudella, jotta noin 300 maatalous- ja elintarvikealan yritystä voidaan saattaa Euroopan yhteisön sääntöjen mukaisiksi, vaikka niiden olisi pitänyt olla sellaisia jo 1. toukokuuta 2004. Tällä tavoin se itse tunnusti valmistautumattomuutensa.
Lisättäköön vielä, että kymmenen liittyvää valtiota ovat saaneet vuodesta 2001 noin 500 miljoonaa euroa vuodessa Sapard-varoja pelkästään maatalouden mukauttamiseksi maaseutualueillaan. Tästä ollaan vielä kaukana. Pahoittelen, että koko hanke on hoidettu niin kiireesti. Laajentuminen näyttää tällä hetkellä olevan kuin hallinnasta karannut juna, jota kukaan ei osaa tai halua pysäyttää. En näin ollen näe, miten voisin yhtyä esittelijän päätelmiin; olen niistä pikemminkin huolissani. Siksi äänestän mietintöä vastaan. 
Dell'Alba (NI ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin puhua käytettävissäni olevan minuutin Romaniasta ja jäsen Nicholsonin mietinnöstä. Mietintö sai alkunsa valiokunnassa lähestymistavalla, joka oli oikea loppuun saakka itseni ja koko ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta oli tähän tyytyväinen. Meidän on annettava määrätietoinen mutta samalla toiveikas viesti Romanian kansalle ja hallitukselle. Romanian on jatkettava uudistusten tiellä entistä innokkaammin ja ankarammin, mutta sen on noustava liityntäjunaan, joka vie Euroopan unioniin. Emme voi lähettää synkkää viestiä, joka riistää Romanialta tämän tulevaisuudenkuvan. On tärkeää, että myös Romania saadaan perheeseemme, sillä Romania tarvitsee Euroopan unionia, se tarvitsee ja eräillä aloilla myös haluaa demokratiaa vallitsevista ongelmista huolimatta. Äänestäkäämme näin ollen varmoina tämän Nicholsonin mietinnön uuden version puolesta toivoen, että se kannustaa niihin rakenteellisiin uudistuksiin, joita Romania tarvitsee liittyäkseen Euroopan unioniin vuonna 2007. 

Galeote Quecedo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin keskittyä puheenvuorossani Romanian edistymiseen Kööpenhaminan kriteerien täyttämisessä.
Haluaisin ottaa esiin kaksi seikkaa. Katson ensinnäkin, että meidän olisi tunnustettava Romanian edistyvän ja pyrkivän täyttämään kriteerit kokonaisuudessaan. Pahoittelen, ettei komission jäsen Verheugen myöntänyt tätä. Kuten me kaikki tiedämme, se ei tarkoita, etteikö muita esteitä enää olisi. On silti kannustavaa, että esteet on havaittu ja että Romanian viranomaiset ovat ryhtyneet poistamaan niitä. Korruption torjunta oikeusjärjestelmän riippumattomuuden varmistamiseksi – minkä komission jäsenkin mainitsi – ja uuteen perustuslakiin sisältyvät perustavat lainsäädännölliset uudistukset edistävät jo osaltaan asiaa muun muassa lehdistönvapauden ja julkishallinnon uudistamisen myötä.
Tältä osin haluan huomauttaa, että Romanian viranomaiset ovat suhtautuneet myönteisesti osaan jäsen Nicholsonin mietintöön sisältyvistä suosituksista, kuten Euroopan neuvoston kidutuksen vastaisen komitean kertomuksen julkaisemiseen, ja uskonkin näin ollen, että 17 ja 18 kohta ovat tarpeettomia. Luonnollisesti minun on mainittava jäljellä olevista esteistä lastensuojelu kansainvälisten adoptioiden yhteydessä.
Toisena ja samalla viimeisenä asiana haluan todeta, että vaikka konkreettisten toimenpiteiden toteuttaminen määräajassa onkin tärkeää, on yhtä lailla tärkeää, että kaikilla toimenpiteillä pyritään yksiselitteisesti kohti Kööpenhaminan kriteerien täydellistä täyttämistä.
Tätä lähestymistapaa ovat noudattaneet joukkoomme 1. toukokuuta liittyvät kymmenen valtiota, ja sitä on noudatettava myös tässä tapauksessa. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mitä lähemmäksi liittymispäivä tulee, sitä useammin minulta – ja todennäköisesti myös jäsenkollegoiltani – kysytään, eikö asiassa ole edetty liian nopeasti ja eikö laajentuminen kenties ole hieman ennenaikaista. Ajankohta on tietysti liian aikainen, jos oletetaan, että jokainen ongelma on ratkaistava ennen Euroopan unioniin liittymistä, mutta tuskinpa yksikään nykyisistä valtioista pystyisi silloin kuulumaan unioniin.
Mielestäni ajankohta on kuitenkin oikea, jos ajatellaan, että juuri nyt ja tästä eteenpäin näiden maiden on aika liittyä yhteiseen unioniin vaikeuksien voittamiseksi. Olipa maita kohtaan suunnattu arvostelu miten perusteltua tahansa, totuus on, että ne ovat viime vuosina tehneet paljon työtä nykyaikaistuakseen ja kehittääkseen yhteiskuntaansa.
Uskon yhtä kaikki, että meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota tiettyihin ongelmiin: korruptio on jo mainittu, samoin rikollisuus. Haluaisin tähdentää tässä kohdin myös sosiaalisia ongelmia ja sosiaalisia seikkoja. Kantani nimittäin on, että hintavakautta, julkistalouden alijäämättömyyttä ja veroleikkauksia tärkeämpääkin on, että talous lähtee kasvuun ja että uusia – ja pysyvämpiä – työpaikkoja saadaan aikaan ja että näiden maiden tarvitsemaa yhteiskunnallista vakautta tuetaan ja kannustetaan. Viime viikkoina ja kuukausina on havaittu alalla vielä vallitsevat ongelmat, esimerkiksi Slovakian romanien tilanne. Näiden uusimpien levottomuuksien ja toisaalta verojen, kustannusten ja sosiaalimenojen leikkauksien välinen yhteys on varsin looginen. En tarkoita, että tämä ongelma on ainoa laatuaan, ja tietysti sama pätee muihinkin maihin.
Se, että Euroopassa on romaneja yhteensä 6–8 miljoonaa, riittää mielestäni perusteluksi monien – myös minun – toiveelle saada komissioon jäsen, jonka toimivaltaan kuuluu Euroopan vähemmistöjen ja erityisesti romanien integroituminen. Haluan joka tapauksessa pyytää komissiota kiinnittämään paljon huomiota sosiaalisen integroitumisen kysymyksiin ja erityisesti romanien integroitumiseen ennen ja jälkeen vapun. Tiedän, että komission jäsen Verheugen on erittäin hyvin perillä asian merkityksestä, ja katson, että koko komission olisi käsiteltävä sitä yhdessä tulevina viikkoina, kuukausina ja vuosina. 
Vallvé (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan unioni saa laajentumiskehityksensä pian päätökseen, eikä käsittääkseni ole sattumaa, että tämänpäiväinen keskustelu on käyty rinnan Euroopan perustuslakiin johtavan hallitustenvälisen konferenssin jatkotoimia koskevan keskustelun kanssa. Katson näet, ettei näitä asioita voida erottaa toisistaan.
Käytettävissäni olevan minuutin puitteissa viittaan jäsen Nicholson of Winterbournen esittelemään mietintöön Romaniasta. Mielestäni mietintö on hyvin laadittu ja tyhjentävä kuvaus maassa vallitsevista ongelmista. Siinä korostetaan Romanian tarvetta edistyä lainsäädännön noudattamisessa ja korruption torjunnassa sekä vahvistaa oikeusvaltiota ja vähemmistöjen kunnioittamista. Viittaan erityisesti Romanian yli miljoonapäiseen unkarilaisvähemmistöön ja tietenkin romanivähemmistöön.
Hylättyjen lasten ja adoptoinnin ongelmiin katson komission jäsenen vastanneen selkeästi: lasten hyvinvoinnin on ohjattava prosessia.
Mielestäni mietintö voi antaa Romanialle myönteisen virikkeen jatkaa valitsemallaan tiellä. 
Borghezio (NI ).
    Arvoisa puhemies, Sloveniassa on vielä vakavia kysymyksiä ratkaisematta. Ne koskevat ensinnäkin aineellisia ja aineettomia korvauksia uhreille, jotka kärsivät kammottavan etnisen puhdistuksen aiheuttamasta muuttoaallosta, joka oli loppuvaiheessaan vielä vuonna 1975, kun ihmisiä pakotettiin lähtemään Pranin, Koperin ja Pristinan kaltaisilta alueilta (aiemmalta B-vyöhykkeeltä). Toiseksi on kyse Foiben historian muistamisesta ja Italian ja Veneton kulttuuria edustavien vähemmistöjen suojelun ratkaisemattomasta pulmasta.
Euroopassa vähemmistöjen suojelu ei ole valinnaista. Slovenia ottakoon tämän vihdoin käytännössäkin huomioon ja tietäköön, että niillä, jotka oikeutetusti puolustavat ja julistavat omaa kulttuuriaan kyseisessä valtiossa, on täysin lailliset motiivit ja tarkoitusperät ja että he ovat tavallaan Euroopan unionin moraalisessa ja poliittisessa suojelussa.
Lisäksi ilmaisen solidaarisuuteni suhteessa Tšekin tasavallalle samaan aikaan kohdistettuihin oikeudenmukaisiin vaatimuksiin, joiden esittäjät puolustavat eurooppalaisen kommunismin häpeätahran eli kauhistuttavan etnisen puhdistuksen uhreiksi joutuneiden sudeettipakolaisten oikeuksia. 
Oostlander (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, käymme tänään päätöskeskustelua kymmenen ehdokasvaltion liittymisestä Euroopan unioniin. Millekään näistä valtioista ei ole vahvistettu päivämäärää, joten niitä kehotetaan pitämään itseään täysin vastuullisina liittymisprosessin onnistumisesta.
Kahdella ehdokasvaltiolla, Romanialla ja Bulgarialla, on vielä matkaa maaliin, ja Romania on niistä enemmän jäljessä. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä tukee varauksettomasti jäsen Nicholson of Winterbournen mietintöä, joka on mielestämme tärkeä panos Romaniaa vielä koskevien ongelmien osoittamiseksi ja erityisesti Kööpenhaminan poliittisten kriteerien täyttämiseksi. Vastuu on Romanian: menestyksen avaimet ovat Bukarestissa, kuten komission jäsen jo totesi.
Ongelmien luettelo sai ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan lähettämään yksimielisen varoituksen Bukarestiin. Sävy oli riittävän selvä, jotta Romanian hallitus havahtui siihen. Nyt perätään prosessin uudelleensuuntausta.
Romanian hallitus järjesti aluksi laajamittaisen lobbauskampanjan, jonka viestinä oli, ettei uudelleensuuntausta tarvita. Romanian pääministerin hiljattainen luettelo jäljellä olevista tehtävistä oli huomattavasti rakentavampi ele, samoin hallituksessa äskettäin tehdyt uudistukset, joilla lisättiin EU:n kanssa käytävien neuvottelujen onnistumismahdollisuuksia. Näin on luotu perusta Kööpenhaminan velvoitteiden noudattamista varten.
Olemme erittäin tyytyväisiä siihen, että neuvosto ja komissio jakavat parlamentin huolenaiheet. Koska 1. toukokuuta tapahtuva laajeneminen herättää Euroopan unionin kansalaisissa pelkoa tuntemattomasta – minkä komission jäsen jo mainitsikin – meidän on valmisteltava myöhempiä laajentumisia mahdollisimman huolellisesti. Suuri yleisö on vakuutettava siitä, että ehdokasvaltiot antavat heille samat takuut kuin nykyiset 15 jäsenvaltiota.
Korruptio, josta maissamme toimivat humanitaariset järjestöt saavat paljon valituksia, lehdistönvapaus, joka on myös monien valitusten aiheena, sekä oikeusjärjestelmän ja lastenhuollon ongelmat ovat tärkeimpiä aiheita, joista on keskusteltava ja jotka on ratkaistava ensi tilassa. Tämä lähestymistapa on herättänyt laajaa innostusta Romanian kansalaisissa, ja tämä on huomattu heidän lähettämiensä monien kirjeiden perusteella. On tärkeää näyttää, että välitämme heidän kohtalostaan. Tämän vuoksi jäsen Nicholson of Winterbournen asiakirja on ratkaisevan tärkeä. 
Leinen (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, tämä parlamentti on aina suhtautunut myönteisesti Keski- ja Itä-Euroopan kansojen liittymiseen unioniin; olemme aina puhuneet näissä maissa asuvien ihmisten puolesta, jotka haluavat pääsylipun Euroopan unioniin. Tämän perusteella olisi epäloogista vaatia Romanian liittymisneuvottelujen keskeyttämistä, sillä se olisi aivan vääränlainen viesti. Päinvastoin: emme saa katkaista neuvotteluja vaan meidän on vauhditettava niitä. Meidän on tehtävä selväksi, että teemme vastedes entistä kovemmin työtä kaikkien romanialaisten kumppaniemme kanssa vielä keskeneräisiä kohtia koskevien neuvottelujen saattamiseksi päätökseen ja maan ongelmien ratkaisemiseksi. Tällainen viesti meidän on lähetettävä Romaniaan tänään ja huomenna äänestyksen yhteydessä: me autamme teitä, mutta työ teidän on tehtävä omassa maassanne itse; teidän on täytettävä Kööpenhaminan kriteerit.
On totta, että Romania on hukannut paljon aikaa. Uudistuskehitys ei ole edistynyt lainkaan lähes kymmeneen vuoteen 1990-luvun jälkeen. On silti myönnettävä, että joitakin aiheita on saatu etenemään nopeammin viime vuosina, ja tätä on tuettava. Katsomme, että on väärin todeta mietinnön 1 kohdassa, ettei Romanian jäsenyys vuonna 2007 ole mahdollinen. Asia on ilmaistava myönteisemmin: on edelleen mahdollista, että Romaniasta tulee jäsenvaltio vuonna 2007, edellyttäen että meidän tuntemamme ongelmat ratkaistaan, maassa on riippumaton oikeusjärjestelmä, korruptiota torjutaan, hallinto on tehokasta ja vähemmistöjen integroinnista huolehditaan.
Meidän on varottava tekemästä valtiosta liian suurta syntipukkia. Huomaan, että 17, 18 ja 19 kohdassa vaaditaan opetusta vähemmistökielillä. Olisin onnellinen mies, jos ihmiset pystyisivät muissakin maissa, myös EU:n jäsenvaltioissa, käyttämään äidinkieltään kouluissa, kirjastoista ja teattereissa samalla tavoin kuin saksan- ja unkarinkieliset Romaniassa.
Viittausta lasten avioliittoihin 19 kohdassa on täsmennettävä. Lasten pakottaminen avioliittoon ei ole yleistä Romaniassa, mutta sitä tapahtuu joskus romaniperheissä.
Ryhmälleni on tärkeää tietää, hyväksytäänkö tarkistuksemme huomenna. Jos ne hyväksytään, voimme äänestää mietinnön puolesta. Jos niitä ei hyväksytä, se aiheuttaa meille ongelmia. 
Nordmann (ELDR ). –
   Arvoisa puhemies, haluan tukea Geoffrey Van Ordenin oivaa mietintöä Bulgariasta, joka kenties epäonnekseen on Euroopan maantieteessä Romanian naapuri ja siksi yhdistetään kyseiseen valtioon, vaikka sen tilanne on täysin toinen. Bulgarian tilanne on nykyään varsin lähellä Portugalin tilannetta juuri ennen jäsenyyttä. Sillä on samat ansiot ja sama kehityspotentiaali, erityisesti matkailun alalla. Uskon, että prostituoitujen vienti vaihtuukin Bulgariassa nopeasti matkailijoiden tuontiin, mikä hyödyttää erityisen kiitettävästi maan kehitystä.
Tietenkin oikeusvaltio on perustettava oikeudellisiin säännöksiin, ennen kuin se toimii tehokkaasti. Ilman kehitykselle elintärkeää oikeusvaltioperiaatetta Bulgaria ei kykene muodostumaan erityisesti meidän eli Euroopan unionin näkökulmasta katsoen sellaiseksi raja-alueeksi, joka on Euroopan unionin sisäisen laajenemisen edistymisvyöhyke. Siellä on meidän oma Villi Läntemme, meidän oma Amerikkamme. 
Morillon (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kuten ystävämme jäsen Oostlander totesi, hyväksymällä kaksi viikkoa sitten jäsen Nicholsonin mietinnön halusimme ilmaista parlamentin huolestuneisuuden Romanian viranomaisten suhtautumisesta neuvottelujen aiemmissa ja nykyisissä vaiheissa. Huoli oli niin suuri, että epäilimme, saadaanko neuvottelut päätökseen vuoden loppuun mennessä niin, että Romania voi liittyä jäseneksi vuoteen 2007 mennessä.
Tähän viestiin on nyt vastattu Romanian korkeimmalla tasolla, ja suhtaudumme pelkästään tyytyväisinä pääministeri Adrian Nastasen henkilökohtaisiin sitoumuksiin, varsinkin kun niihin on liitetty erittäin konkreettisia aloitteellisia toimia, joilla ilman muuta nopeutetaan uudistuksia, joita maa vielä tarvitsee voidakseen täyttää Kööpenhaminan kriteerit.
Meidän ei pidä unohtaa, että komissio on pystynyt päättämään tähän mennessä 22 kaikkiaan 31 neuvotteluluvusta, joita se on tarkastellut, ja että oikeusjärjestelmän uudistamisen ja korruption torjunnan perustavilla aloilla odotetaan merkittävää edistystä varsin pian meneillään olevien merkittävien hallitusjärjestelyjen jälkeen. Ilmoitus rikoslain niiden nykyisten säännösten kumoamisesta, joilla voidaan rajoittaa lehdistönvapautta, ja ennen kaikkea lastensuojelun tehostamiseen tähtäävien lain säännösten nopeasta voimaan saattamisesta ovat myöskin kouriintuntuvia osoituksia Romanian viranomaisten tahdosta.
Päätän toteamalla, että suhtaudumme näihin rohkaiseviin merkkeihin myönteisesti ja toivomme, että komissio pystyy niiden ansiosta takaamaan hyvissä ajoin Romanian liittymisen suunniteltuna ajankohtana ja olosuhteissa, joilla varmistetaan tulevan laajentuvan unionin asianmukainen toiminta. 
Lalumière (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minun ei ole vaikea äänestää Elmar Brokin mietinnön ja kattavan kertomuksen muodostavien kymmenen kertomuksen puolesta. Näin tehdessäni osallistun ilokseni omalla vaatimattomalla mutta rehellisellä tavallani kymmenen uuden Euroopan unionin jäsenvaltion syntymiseen. Sama koskee Geoffrey Van Ordenin mietintöä Bulgariasta. On totta, että esittelijän huomiot tuntuvat aika ajoin erittäin ja ehkäpä liiankin myönteisiltä Bulgarian tilanteen huomioon ottaen. Kaiken kaikkiaan mietinnön päätelmät vaikuttavat kuitenkin mielestäni oikeilta.
Jäsen Nicholsonin Romaniaa käsittelevästä mietinnöstä jää toisenlainen vaikutelma. Vastakohtaisuus on jopa huomiota herättävää. Olen jollain tavoin pahoillani Bulgariaa koskevan mietinnön myötämielisyydestä ja toisaalta Romaniaa koskevan mietinnön tiukkuudesta, sillä mailla on tosiasiassa paljon yhteistä. Jäsen Nicholson teki kuukausia töitä seuratessaan Romanian tilannetta, ja kiitän häntä hänen paneutumisestaan asiaan. Se, että hän kiinnitti tarkkaa huomiota erityisen kipeisiin ongelmiin, kuten adoptioihin, sai hänet tekemään myös ankaria päätelmiä – jopa niin ankaria, että ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta joutui muuttamaan merkittävästi alkuperäistä tekstiä, mihin suhtaudun myönteisesti. Toivottavasti muut esittämämme tarkistukset hyväksytään täysistunnossa.
Lopuksi toteaisin, että käsiteltävänämme oleva päätöslauselma sisältää ilmeisiä ristiriitaisuuksia. Monet sen kohdat perustuvat erilaisiin näkemyksiin, ja pelkään, ettei kokonaisuus ole johdonmukainen: Euroopan parlamentin viestin Romanialle on oltava selkeä, tarkka ja päättäväinen. Pahoittelen asiaa, sillä Romania, jolla on vastassaan suunnattomia ongelmia ja valtava alikehittyneisyys, tarvitsee sekä ymmärtämistä että arvostelua, silloin kun se on tarpeen, mutta myös neuvoja ja kannustusta sillä tiellä, jolla me haluamme sen jatkavan ja joka johtaa sen jäsenyyteen yhtenä meistä. 
Sacrédeus (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on täysin samaa mieltä komission ja laajentumisesta vastaavan komission jäsenen Günter Verheugenin poliittisesta arvioinnista, jonka mukaan Kyproksen kysymyksen ratkaisematta jääminen voi olla vakava este Turkin toiveille liittyä Euroopan unioniin. Parlamentti korostaa, että Kyproksen kysymys haittaa vakavasti Turkin etenemistä kohti jäsenyyttä ja että siitä tulee Turkin liittymishalukkuuden poliittinen testi. Parlamentti toivoo, että Turkin poliittiset viranomaiset ymmärtävät täysin sen merkityksen.
Haluan lainata erittäin tärkeän lauseen 63 kohdasta: on vaikea "käsittää, että Turkki voisi liittyä unioniin, jonka yhtä jäsenvaltiota se ei tunnusta, jonka osaa se miehittää, jonka aluksia se boikotoi ja jonka lentokoneilta se kieltää pääsyn ilmatilaansa". 

 Puhun nyt englanniksi, koska puheenjohtajavaltio Irlanti ei kiinnitä huomiota siihen, mitä sanoin. Totesin 63 kohdasta, että pidämme varsin outona, että Turkista voisi tulla Euroopan unionin jäsen tilanteessa, jossa se osittain miehittää EU:n jäsenvaltiota. Kyseessä on EU:n uskottavuus pyrittäessä rauhaan. Emme voi sallia, että Euroopan parlamentti hyväksyy valtion, joka miehittää Euroopan unionin jäsenvaltiota. 
Howitt (PSE ).
    Arvoisa puhemies, liityn muiden esittämään varoitukseen, jonka mukaan Romaniassa tarvitaan vielä merkittäviä muutoksia, mutta torjumme kieltävän äänensävyn. Meidän olisi tunnustettava Romanian edistyneen valtiontalouden tarkastusviraston vahvistamisessa, oikeuslaitoksen uudistamisessa ja uuden perustuslain voimaan saattamisessa, eikä meidän pitäisi sulkea pois mahdollisuutta päättää neuvottelut onnistuneesti tänä vuonna. Varsinkin romanialaisten on kaikin tavoin pyrittävä ylläpitämään vauhtia. Meidän on kuitenkin osoitettava heille aikomuksemme, ja tämä tapahtuu pyrkimällä tarkistamaan päätöslauselmaa niin, että korvaamme 1 kohdan sanamuodon, jossa vuonna 2007 tapahtuvaa liittymistä pidetään "mahdottomana".
Ongelmia silti on. Vaikka laitoksissa olevien lasten lukumäärää on yritetty pienentää, Romanian Pelastakaa lapset toteaa, ettei seksuaalisen hyväksikäytön estämiseen kiinnitetä huomiota. Äskettäin raportoitu 17 psykiatrisen potilaan kuolema aliravitsemukseen ja hypotermiaan eteläromanialaisessa sairaalassa on osoitus vammaisten vaikeista ongelmista. Esittämämme tarkistus 3 osoittaa, että näiden ja muiden ryhmien syrjintä on suurempaa romanien keskuudessa.
Tuen täysin esittelijän näkemystä siitä, että haasteena on neuvottelulukujen käsittelyn päättämisen ohella sisäsyntyisten korruptio-ongelmien ratkaiseminen ja poliittisen uudistuksen toteuttaminen, jotta demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevat Kööpenhaminan kriteerit täyttyvät.
Totean lopuksi olevani iloinen siitä, että oman alueeni eli Itä-Englannin ihmiset ovat Praxis-verkon kautta yhteydessä Romanian Aradin alueen lääninhallitukseen. Meidän ei pidä unohtaa, että hartaana pyrkimyksenämme on saattaa Euroopan poliittinen laajentumisprosessi päätökseen ja erityisesti saattaa Romanian kansa yhteen kaikkien niiden kansojen kanssa, joiden edustajia me olemme. 
Laschet (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kaikki nämä vuodet, joina me täällä parlamentissa olemme askaroineet laajentumisprosessia koskevia päätöslauselmia, olen ollut aika ajoin hämmentynyt, kun olemme esittäneet varsin yksityiskohtaisia vaatimuksia kyseisille valtioille ja pakottaessamme ne noudattamaan edellytyksiä, joita emme itsekään täytä, ja todetessamme, että tämä, tuo ja se asia on vielä kerta kaikkiaan muutettava.
Niinpä koin komission jäsenen Verheugenin tämänaamuisen huomautuksen maatalouspolitiikasta varsin helpottavana. Ehkäpä meidän todellakin tulisi miettiä silloin, kun liittyvien valtioiden hallinnossa ei onnistuta panemaan asioita täytäntöön aivan yhtä nopeasti, olisiko ongelma kenties meissä eikä niissä maissa, joilta näitä asioita edellytämme. Haluaisin meidän tarkastelevan niiden liittymisen jälkeen perusteellisesti suurta osaa painolastistamme, kuten jouduimme Saksassa tekemään yhdistymisen jälkeen, jotta näemme kaiken vuosien aikana kertyneen virkavaltaisuuden ja voimme arvioida, pystyvätkö uudet jäsenvaltiot kenties tarjoamaan meille joustavampia ja nopeampia ratkaisuja.
Seuraavaksi esitän yleisen huomion. Olen Unkaria koskevan mietinnön varjoesittelijä. Unkari on tietysti aina ollut mallimaa, joka jo elokuussa 1989 auttoi avaamaan rautaesiripun ja murtamaan muurin. Vuoden 1989 yleiseurooppalaisen huviretken aikana, jolloin kaikki oli vielä vaakalaudalla, Unkari lähetti Eurooppaan elintärkeän signaalin, ja maa on aina onnistunut täyttämään kriteerit hyvin, joten se voi todellakin toimia esimerkkeinä muille. Olen näin ollen erityisen hämmästynyt Unkarin pääministerin esittämästä kummallisesta ehdotuksesta, jonka mukaan ehdokkaat olisi laitettava eräänlaiseen yhtenäiseen luetteloon, josta paikat jaettaisiin hallituksen ja opposition kesken ja josta tulisi tie uuteen Eurooppaan. Tämä on todella vanhanaikaista ajattelua. Monikaan valtion- tai hallituksen päämies ei haluaisi jakaa asioita puoliksi hallituksen ja opposition kesken, paitsi kenties Saksan liittokansleri nykyisessä tilanteessaan. Asia on vain niin, että demokratiassa on kyse kilpailusta, ongelmiin kiinni käymisestä, jotta niihin löydetään oikeat ratkaisut, joten toivon Unkarin pääministerin Péter Medgyessyn unohtavan ajatuksensa ja palaavan parlamentaarisen keskustelun ja sisäpolitiikan hoitamisen osalta puolueidenväliseen kilpailuun. 
Rothe (PSE ).
   – Arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, meillä on tänään viimeinen tilaisuus keskustella parlamentissa prosessista, jossa kymmenen uutta jäsenvaltiota liittyy Euroopan unioniin. Historialliseen päivämäärään 1. toukokuuta 2004, jolloin Euroopan unionista tulee 25 jäsenvaltion unioni, on vain 51 päivää. Tämä erityinen Euroopan unionin laajeneminen saatetaan päätökseensä työn päivänä, joka symboloi tarvettamme vastata taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden haasteeseen 25 jäsenvaltion unionissa.
Koska laajentuneen Euroopan sisäpolitiikka on rauhantyötä, on yhtä tärkeää kehittää se aidoksi, ulospäinsuuntautuneeksi yhteiseksi eurooppalaiseksi rauhanpolitiikaksi. Olen kantanut huolta Kyproksen asiasta niin kauan kuin olen tässä talossa ollut eli vuodesta 1984, jolloin vain harvat pitivät sen liittymistä realistisena tulevaisuudenkuvana. Muutamia vuosia myöhemmin parlamentti tähdensi tiukasti, ettei ratkaisusta Kyproksen ongelmaan pidä tehdä kynnyskysymystä sen liittymiselle.
Muistan aiemmista parlamentin jäsenistä hyvin Pauline Greenen, Jan Willem Bertensin ja Yannos Kranindiotisin. Uskoimme, että liittymisprosessi toimisi alkuunpanijana saaren yhdistymiselle. Nyt on todellinen mahdollisuus siihen, että Kyproksen 30-vuotinen kahtiajako päättyy vieläpä ennen 1. toukokuuta. On toivottavaa ja jopa todennäköistä, että neuvottelupuolet tarttuvat tähän tilaisuuteen, joka saattaa olla viimeinen pitkään aikaan, ja toivon ja luotan Turkin seisovan niiden sanojensa takana, joilla se on viestittänyt viimeaikaista halukkuuttaan ratkaisuun. Meidän on luotava yhtenäinen Kypros, jossa kaikki kyproslaiset voivat elää yhdessä rauhassa ja joka voi toimia täysivaltaisesti EU:n jäsenvaltiona. 
Gomolka (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, selvitämme ja kuvailemme tänään viimeisiä vaiheita maanosamme rauhanomaisessa ja kattavassa uudelleenjärjestelyssä. Koskaan aiemmin historian aikana ei ole saatu aikaan uutta järjestystä käyttämättä sotaa ja väkivaltaa. Tämä kehitys paistaa silmään erityisen selvästi, kun muistamme, että samaiset valtiot onnistuivat selviytymään reaalisosialismista ja raivaamaan tiensä vapauteen ja demokratiaan.
Viro, Latvia ja Liettua ansaitsevat erityisen kunniamaininnan, koska ne ovat kyenneet matkallaan vapauteen palauttamaan itsenäisyytensä valtioina. Henkilökohtaisesti olen kiitollinen Latvian kansalle, parlamentille ja hallitukselle, jotka ovat Euroopan unionin tuella luoneet edellytykset erittäin monitahoisen ongelman ratkaisemiseksi eli suuren venäjänkielisen vähemmistön integroimiseksi asteittain. Kun muistamme, että maan etninen rakenne on ennen muuta seurausta vuosikymmeniä jatkuneesta miehityksestä, ratkaisuun pääseminen ei ole ollut itsestään selvää, varsinkin kun otetaan huomioon jatkuvat väärinkäsitykset ja olettamukset muun muassa Venäjän duuman taholta. Tässä kohdin haluan kiittää kollega Brokia, joka ilmaisi tänä aamuna selkeät odotukset Venäjän kannan muuttumisesta.
Latvia on Viron tapaan ottanut itselleen urakan, johon sisältyy tulevaisuudessa eurooppalainen ulottuvuus. Olen vakuuttunut siitä, että venäjänkielinen vähemmistö integroidaan onnistuneesti Latvian yhteiskuntaan. Se edellyttää kyseisten kansalaisten osoittavan selkeää uskollisuutta Latvian valtiolle. Se edellyttää myös, että he hyväksyvät ehdoitta Euroopan unionin arvot ja periaatteet.
Latvian, Viron ja Liettuan juurruttaminen vakaasti Euroopan unioniin on tärkein edellytys yhteistyön tulevaksi lujittamiseksi ja laajentamiseksi Venäjän kanssa. Yhteistyö on strateginen haaste koko Euroopan unionille, ja uusilla jäsenvaltioilla on siinä korvaamaton tehtävä. 
Gahler (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kun puhuin aiemmin Virosta, kehuin maan entistä pääministeriä Mart Laaria ja ulkoministeri Ilvestä heidän poissa ollessaan heidän johdonmukaisesta uudistuspolitiikastaan sisäasioissa ja ulkoasioissa luotsattaessa maata Eurooppaan. Nyt kumpikin istuu tässä vieressäni, joten haluan kiittää heitä uudelleen ja ilmaista arvostukseni heidän saavutuksiaan kohtaan.
Liettuaa käsittelevän mietinnön varjoesittelijänä olen erityisen iloinen EU:n jäsenyyttä koskeneen kansanäänestyksen suuresta kyllä-äänien määrästä – yli 91 prosenttia – mutta myös Liettuan viime vuosien hyvästä talouskasvusta. Ainoastaan sen ansiosta on saatu kasaan tarvittava rahoitus siirtymävaiheen yhteiskunnallisten ongelmien ratkaisemiseksi.
Liettua on kuitenkin myös erittäin hyvä esimerkki jatkuvista jännitteistä demokraattisten instituutioiden ja niiden mafian voimien välillä, jotka yrittävät käyttää vaikutusvaltaansa korkeimmalla valtiollisella tasolla. Luotan tältä osin Liettuan perustuslakituomioistuimen riippumattomuuteen. Olen samaten optimistinen sen suhteen, että Liettuan parlamentin tutkimukset presidentin erottamiseksi virastaan tuottavat oikeusvaltioperiaatteen toteutumisen kannalta riittävän tehokkaan tuloksen.
Juuri tätä Romaniasta mielestäni kenties puuttuu, ja monet tämänaamuiset puhujat ovat maininneet asian. Olisi ehkä rangaistava pienrikollisten lisäksi myös suurkihoja. Romaniassakin korruptio ja nepotismi yltävät huipulle asti, ja siinä on yksi syy maan suureen jälkeenjääneisyyteen. Toinen syy on se, että poliittisen muutoksen jälkeen on vaihdettu liian vähän henkilöitä. Vallankumous ei ollut täydellinen menestys. Totuus on, että monet vanhat järjestelmät toimivat edelleen – eivät ainoastaan korkeimmalla tasolla vaan muuallakin.
Jos arvostelu onkin perusteltua, meidän on aivan yhtä oikeutetusti ilmaistava tukemme ja halukkuutemme auttaa. Tärkeintä kuitenkin on, että maa tekee työnsä itse. Joskus saneeraus on aloitettava huipulta. 
Tannock (PPE-DE ).
   Arvoisa puhemies, 1. toukokuuta 2004 merkitsee lopultakin kylmän sodan loppumista ja maanosamme yhdistymistä uudelleen – maanosan, jota emme onnistuneet suojaamaan kommunistien hirmuvallalta. EU:ssa, 25 valtion kokonaisuudessa, on väestöä pian 455 miljoonaa, ja siitä tulee maailman suurin, Amerikan Yhdysvaltojakin suurempi talousalue.
Slovakia, jota koskevan mietinnön varjoesittelijä olen ryhmäni puolesta, on kokenut valtavia muutoksia kymmenessä vuodessa sääntelyn purkamiseen sitoutuneen nykyhallituksen aikana. Esimerkiksi yritysten verotusta on leikattu tuloveron ohella kilpailukykyiselle 19 prosentin vakiotasolle; tämä on huolestuttanut eniten sen naapurimaata Itävaltaa, joka pelkää yritystensä siirtyvän rajan toiselle puolen. Samanlaisia suuria ja näkyviä muutoksia on tapahtunut myös hyvinvoinnin, turvallisuuden, demokratian, oikeusvaltioperiaatteen ja julkisen vallan korruption torjunnan aloilla. Olemme todenneet erityisesti ihmisoikeuksien, myös vähemmistöjen kuten romanien ja homojen oikeuksien, kohentuneen valtavasti. Myös muita aloja, joista voidaan mainita ydinvoimaloiden turvallisuus ja elintarvikehygienialainsäädäntö, on saatettu vastaamaan EU:n korkeaa vaatimustasoa.
Koko maanosamme turvallisuus paranee, kun kaikki liittyvät valtiot paitsi Malta ja Kypros, joita tervehdin erityisesti Brittiläisen kansainyhteisön jäseninä, liittyvät pian Natoon. Voimme varmasti sanoa, että EU:n aiemmat laajentumiset ovat olleet historiallisia menestyksiä. Konservatiivit suhtautuvat kaiken kaikkiaan myönteisesti tähän kehitykseen, ja odottavat samanlaisia tuloksia tälläkin kertaa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa meillä on silti oikeus ottaa käyttöön toimia, joilla ehkäistään korvausmatkailu, samalla kun toivotamme tervetulleiksi ne, jotka pyrkivät töihin maahamme.
Taivaanrannan tuolla puolen uumoilemme jo Romanian ja Bulgarian liittymistä vuonna 2007. Luotan siihen, että Romaniaa käsittelevään mietintöön sisältyvä vakava varoitus kannustaa maan hallitusta viemään läpi tarvittavat uudistukset Kööpenhaminan kriteerien täyttämiseksi ajoissa, jotta Romania pääsee kilpaan mukaan suunnitellun aikataulun puitteissa. Romanian oikeusministerin erottaminen tänään on selvä osoitus tarpeellisesta poliittisesta tahdosta, joka mahdollistaa tämän kehityksen. 
Roche,
   . – Arvoisa puhemies, haluan kiittää keskusteluun osallistuneita parlamentin jäseniä. Olen vierailuillani liittyviin maihin omin silmin nähnyt niiden edistyneen tavattomasti, ja jäsenet ovat aivan oikein kiinnittäneet tähän huomiota. Työtä on toki jäljellä, mutta suuri osa siitä on jo saatu päätökseen.
Parlamentti on käsitellyt aihetta erittäin perusteellisesti. Haluan kiittää jäseniä heidän osuudestaan tässä erittäin tärkeässä tehtävässä, kun he ovat levittäneet maidensa kansalaisten keskuuteen tietoa ainutlaatuisesta ja tavattoman tärkeästä ajasta, jota me laajentumisen kannalta nyt elämme.
Olen niin ikään samaa mieltä komission jäsenen Verheugenin kanssa siitä, mitä hän totesi tänä aamuna myönteisen viestin tarpeellisuudesta – ja viesti on huomattavan myönteinen. En voi ymmärtää, miksi demokraatit eivät tajua, miten tärkeä päivä 1. toukokuuta on: Eurooppa yhdistyy uudelleen ja maanosassamme toteutuu aivan tavaton tapahtuma ilman yhtäkään laukausta, kuten yksi jos toinenkin parlamentin jäsen jo totesi.
Puheenjohtajavaltio luottaa täysin komission kykyyn hallita liittyvien maiden kitkaton siirtyminen jäsenyyteen. Olen tältä osin jo kiittänyt erityisesti komission jäsentä Verheugenia. Komissiolla on toimielimistä ainoana toimivalta varmistaa asianmukainen toimivuus kaikilla politiikan aloilla. Näin mielestäni myös tapahtuu.
Samalla puheenjohtajavaltio kehottaa kohta liittyviä valtioita saattamaan loppuun valmistelunsa, erityisesti niillä aloilla, joilla komissio on todennut ongelmia. Se on aiheellista sekä liittyvien valtioiden että koko unionin kannalta. Pyydän kiinnittämään erittäin paljon huomiota tähän asiaan.
Bulgarian ja Romanian osalta saimme tänään lukea kaksi hienoa mietintöä eli jäsen Van Ordenin ja jäsen Nicholsonin mietinnöt. Puheenjohtajavaltio aikoo kyseisten maiden ja komission kumppanina varmistaa, että tässä yhteydessä noudatetaan laajentumisprosessin perusperiaatetta ja erityisesti sitä, että neuvotteluissa otetaan huomioon kunkin valtion ansiot. Euroopan unioni seuraa jatkossakin hyvin tarkkaan maiden tekemiä sitoumuksia ja yhteisön säännöstön tosiasiallista täytäntöönpanoa, jotta se voi opastaa kumpaakin maata jäsenyysvalmisteluissa. Puheenjohtajavaltio kehottaa kumpaakin maata jatkamaan valmisteluja tarmokkaasti.
Olemme päättäneet tehdä kaiken voitavamme täyttääksemme joulukuun Eurooppa-neuvoston antaman tehtävän ja päättääksemme neuvottelut tämän vuoden kuluessa. Euroopan unionin tavoitteena on edelleen kummankin maan ottaminen jäseneksi tammikuussa 2007.
Monet jäsenet mainitsivat erityisesti Kyprosta ja Turkkia koskevia aiheita. Eritoten jäsen Poos käsitteli asiaa. Viime kuun yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvostossa ministerit ilmaisivat jälleen selkeän kantansa, jonka mukaan neuvosto toivoo Kyproksen liittyvän unioniin yhdistyneenä. Suhtaudumme myönteisesti osapuolten sopimukseen jatkaa neuvotteluja Kyproksen ongelman kokonaisvaltaiseksi ratkaisemiseksi YK:n pääsihteerin välityspyrkimysten puitteissa. Neuvosto tukee täysin pääsihteeri Annanin toimintaa sopimukseen pääsemiseksi, ja olemme valmiit mukauttamaan ratkaisun ehtoja unionin perustamisperiaatteiden mukaisesti. Toivon, että osapuolet pyrkivät meneillään olevissa neuvotteluissa entistä vahvemmin sopimukseen, sillä tämä on selvästi kaikkien kyproslaisten etujen mukaista.
Kun valmistaudumme Euroopan unionin joulukuiseen päätökseen Turkista, meidän on suhtauduttava myönteisesti Turkin edistymiseen uudistuslainsäädännön säätämisessä. Ministeri Cowen toi esiin, miten olennaista on jatkaa uudistusten käytännön toteuttamista kaikilla hallinnon tasoilla kautta maan, kun hän johti EU:n troikan kokousta yhdessä ulkoministeri Gülin kanssa Ankarassa viime maanantaina. Ministeri Cowen vakuutti toistamiseen ministeri Gülille, että jos Eurooppa-neuvosto katsoo joulukuussa Turkin täyttävän Kööpenhaminan poliittiset kriteerit, EU sitoutuu aloittamaan jäsenyysneuvottelut.
Muitakin aiheita käsiteltiin, mutta haluaisin palata yhteen niistä – vapaaseen liikkuvuuteen ja muuttoliikkeeseen. Monet jäsenet huomauttivat, ettei mikään tue tästä asiasta levitettyjä kauhutarinoita. Olen tyytyväinen näihin puheenvuoroihin. Mikään ei tällä hetkellä tosiaankaan tue sitä väitettä, että tulvaportit aukeavat 1. toukokuuta. Tässä on ennen muuta kyse iltapäivälehtien kaltaisesta hysterian lietsonnasta. Euroopan komission ja Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön tutkimus osoittaa, että täydellisenkin liikkumisvapauden vallitessa muuttoliike uusista jäsenvaltioista nykyisiin jäsenvaltioihin jää todennäköisesti noin 1 prosenttiin uusien jäsenvaltioiden työikäisestä väestöstä seuraavien viiden vuoden aikana. Hyökyaallosta siis tuskin voidaan puhua!
Tutkimuksen mukaan tyypillisiä mahdollisia muuttajia ovat nuoret ja erittäin korkeasti koulutetut henkilöt – jollaisia unionissa juuri tarvitaan. Tutkimuksen mukaan he asuvat yksin, heillä ei ole huollettavia ja he ovat halukkaita palamaan myöhemmin kotimaahansa. Tutkimus vahvistaa Euroopan komission näkemyksen, jonka mukaan pelko uusista jäsenvaltiosta 1. toukokuuta alkavasta suuresta muuttoaallosta on perusteeton.
Mainitsen tämän nimenomaan siksi, että tiedän Irlannin sisäisten kansanäänestysten yhteydessä käytyjen keskustelujen perusteella, kuinka helposti pahaa tarkoittavat ihmiset vääristelevät tosiasioita. Tosiasia on, että Euroopan tulisi auliisti ottaa jäsenekseen kymmenen liittyvää valtiota ja että meidän tulisi täyttää velvollisuutemme niitä kohtaan täysimääräisesti.
Haluan lopuksi kiittää parlamentin jäseniä. Keskustelu on herättänyt paljon ajatuksia ja se on ollut perinpohjaista. Tiedän, että jäsenet ovat käyttäneet paljon aikaa ja vaivaa puheenvuoroihin, joita on pakostakin jouduttu typistämään. Puheenjohtajavaltio on kuitenkin pannut niissä esitetyt seikat tarkoin merkille. 
Verheugen,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää kaikkia esittelijöitä ja puhujia keskustelusta, joka on ensinnäkin osoittanut, että toivotamme uudet jäsenet todellakin tervetulleiksi, ja toiseksi, että olemme yhtä mieltä ruusuista ja risuista. Olemme käsittääkseni yhtä mieltä myös siitä, että uusien jäsenvaltioiden kansalaiset ovat osoittaneet halukkuutensa muuttua ja ryhtyä kauaskantoisiin muutoksiin, jollaisia monet meistä haluaisivat nähdä omissa maissaankin.
Olen Euroopan komission jäsen, enkä puhu mistään yksittäisestä maasta; uudistuksia tarvitaan kovin monissa Euroopan maissa riippumatta siitä, kuka niitä hallitsee.
Haluan kiittää puheenjohtajavaltiota, joka vie prosessia eteenpäin tiiviissä yhteistyössä komission kanssa ja toimii kanssamme niissä kohdin kuin tehtävää vielä on.
Haluaisin vielä kommentoida hieman tämänaamuista keskustelua. Jäsen Titleylle toteaisin Liettuan juutalaisvastaisuudesta, että puutuimme liettualaisen sanomalehden juutalaisvastaiseen purkaukseen välittömästi. Juuri komissio nimittäin otti asian alun perin esiin, ja Liettuan hallitus on sittemmin reagoinut asiaan asianmukaisin toimin.
Niille parlamentin jäsenille, jotka puhuivat romaneista, totean, että asia on todellakin yksi Euroopan suurista ratkaisemattomista kysymyksistä. Emme kuitenkaan voi odottaa, että liittyminen unioniin ratkaisee asian. Vie ainakin yhden sukupolven jollei useankin, ennen kuin pääsemme eroon romanien yhteiskunnallisesta syrjinnästä, mutta korostimme kuitenkin liittymisen ennakkoehtona yksityiskohtaista strategiaa, joka auttaa syrjinnän nujertamisessa kaikilla aloilla.
Jäsen Sacrédeusin mielenkiintoiseen huomautukseen Turkista ja Kyproksesta vastaan toteamalla, että juuri komissio yhdisti nimenomaisesti poliittisesti Kyproksen kysymyksen ja Turkin poliittiset pyrkimykset kohti Euroopan unionia ja ilmoitti, että meidän on vaikea kuvitella aloittavamme liittymisneuvotteluja sellaisen valtion kanssa, joka ei tunnusta yhtä EU:n jäsenvaltiota tai joka on sijoittanut joukkoja jäsenvaltioon suuria määriä Yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselmien vastaisesti. Tästä seuraa, ettei jäsen Sacrédeusin vetoomusta olisi tarvittu, ja juuri tämän linjan me otimme. Nimenomaan se johti parhaillaan käytäviin Kypros-neuvotteluihin.
Päätän puheenvuoroni palaamalla vielä Romanian kysymykseen. Romanian hallitus kiinnitti eniten huomiota siihen, että neuvosto on suosittanut liittymisneuvottelujen viemistä loppuun tänä vuonna. Komissio oli eri kannalla. Mielestämme asiassa tarvitaan joustavuutta, mikä olisi myös Romanian edun mukaista. Neuvottelujen päättäminen vuoden 2005 loppuun mennessä riittäisi jäsenyyteen vuonna 2007. Romanian hallitus piti kuitenkin kiinni vuodesta 2004 – poliittisista syistä, jotka hyvin ymmärrän – joten voimme olettaa sen panostavan erityisesti edellytysten täyttämiseen siihen mennessä. Olen iloinen voidessani vahvistaa sen, mitä monet jäsenetkin totesivat: ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan varoituslaukaus tuotti erittäin nopeita ja uskottavia tuloksia. Olen saanut vaikutelman, että Romania on ryhdistäytynyt ja että prosessi on nyt oikeilla raiteilla. Voin vain kannustaa romanialaisia toimimaan vastakin yhtä päättäväisesti. Näin pääsemme mielestäni kenties vielä päämääräämme. 
Puhemies. –
   Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Berthu (NI ),
    Tässä laajentumisesta käydyssä yhteiskeskustelussa on jälleen kerran todettu, että Eurooppa-valmistelukunnan laatima perustuslaillinen sopimus tarjoaa "puitteet, joissa laajentunut unioni voi toimia tehokkaasti", ja että se olisi hyväksyttävä mahdollisimman nopeasti, vieläpä ennen 1. toukokuuta 2004.
Tämä ei pidä paikkaansa. Totuus on itse asiassa päinvastainen. Perustuslakiluonnos on täysin soveltumaton laajentuneeseen Euroopan unioniin kahdesta syystä:
Siinä luodaan ensinnäkin valtiorakenne, joka on aivan liian raskas ja jäykkä niin erilaisille maille ja niiden toisistaan poikkeaville huolenaiheille. Laajentuneessa Euroopan unionissa tarvitaan nimittäin kevennetty ja joustava yhteistyörakenne, jossa sallitaan muotojen moninaisuus nykyistä perustuslakiluonnosta helpommin.
Toiseksi perustuslakiluonnoksessa säädetään, että Euroopan unionin toimielimet toimivat pääosin enemmistöpäätöksien varassa, mitä on vaikea kuvitella laajentuneessa unionissa ilman suojalausekkeita. Turkin liittyminen näyttää herättävän hallituksissamme vakavia epäilyksiä – mitä mahdollisuutta henkilökohtaisesti vastustan – mutta ovatkohan kyseiset henkilöt ajatelleet niiden ehdottamiensa uudistusten kauaskantoisia seurauksia, jotka uhkaavat antaa Turkille keskeisen roolin yhtenäisiä sääntöjä noudattavan Euroopan unionin päätöksenteossa? 
Hudghton (Verts/ALE ),
   . Tämä mietintö, jossa käsitellään 1. toukokuuta unioniin liittyvien kymmenen uuden jäsenvaltion yksityiskohtaisia jäsenyysvalmisteluja, on saanut jälleen kerran ansaitun laajaa periaatteellista tukea tässä parlamentissa. On kiintoisaa todeta, että Yhdistyneen kuningaskunnan unionistipuolueet ovat näin innokkaita EU:n laajentumisen kannattajia ja valmiit toivottamaan mukaan uudet jäsenvaltiot, joista monet ovat pieniä maita, kuten Skotlantikin on, ja usein äskettäin itsenäistyneitä.
Unionistipuolueiden suhtautumistapa on kotimaassaan päinvastainen, sillä siellä ne pitävät Skotlantia liian pienenä, köyhänä ja heikkona käyttämään itsenäisen valtion tavanomaisia oikeuksia ja valtaa.
On selvää, että esimerkiksi Irlanti on menestynyt itsenäisenä EU:n jäsenvaltiona ja on sopivaa, että Irlanti johtaa puheenjohtajakaudellaan tätä EU:n tähän asti suurinta laajentumista. Minulla ei ole epäilystäkään siitä, että myös Skotlanti menestyisi paremmin itsenäisenä kuin Yhdistyneen kuningaskunnan ministerien neuvostossa säännöllisesti väärin edustamana ja pettämänä. 
Puhemies.
    Esityslistalla on seuraavana Philip Charles Bradbournin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0110/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi, jolla muutetaan seuraavaa muutettua ehdotusta: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi tehdyn päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta (uudelleenkäsittely). 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, muistattehan, että lokakuussa 2001 komissio esitti neuvostolle ja parlamentille valkoiseen kirjaan perustuvan alustavan tarkistusehdotuksen, joka koski suuntaviivoista ja Essenin Eurooppa-neuvoston vuonna 1994 hyväksymien 14 ensisijaisen hankkeen ajanmukaistamisesta tehtyä päätöstä. Parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä tämän Euroopan laajuisten liikenneverkkojen suuntaviivoja koskevan tarkistusehdotuksen pääkohdat aiemmin tehdyn sopuratkaisun mukaisesti.
Kyseistä tarkistusehdotusta täydennettiin nyt parlamentin käsiteltävänä olevalla ehdotuksella, jonka komissio teki 1. lokakuuta "toiseksi ensimmäistä käsittelyä" varten.
Neuvosto on päässyt tällä välin yhteisymmärrykseen molemmat ehdotukset yhdistävästä tekstistä, jossa, kuten muistamme, esitetään suunnitelma Euroopan laajuisista liikenneverkoista laajentuneessa 27 jäsenvaltion Euroopassa.
Minun on sanottava, että komission nykyiseen ehdotukseen kuuluu ensisijaisten hankkeiden ajan tasalle saattaminen, mutta – ja haluan korostaa tätä seikkaa – sen tavoitteena on myös saattaa ajan tasalle ne organisaatioresurssit, joilla pyritään parantamaan kyseisten hankkeiden suunnittelua, seurantaa, koordinointia, rahoitusta ja näin ollen niiden toteutusta koko unionin alueella. Tässä tapauksessa tavoitteenamme on toteuttaa näistä hankkeista laaditut reittikartat Euroopan unionin alueella.
Mitkä sitten ovat ehdotuksen tärkeimmät tavoitteet? Ensinnäkin haluan korostaa, että korkean tason työryhmän suosituksen mukaisesti jäsenvaltioiden esittämästä noin sadasta ehdotuksesta olisi tarkasteltava niitä hankkeita, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset: hankkeet sijaitsevat tärkeillä eurooppalaisilla liikenneväylillä, ne jäsenvaltiot, joita nämä hankkeet koskevat, ovat määrätietoisesti sitoutuneet niihin, hankkeiden toteutusaikataulusta on päätetty ja hankkeet edistävät esimerkiksi ympäristönsuojelua, liikennemuotojen välistä tasapainoa ja alueellista yhteenkuuluvuutta.
On muistettava, että entisen komission jäsenen Karel Van Miertin johtamassa korkean tason työryhmässä eivät olleet edustettuina ainoastaan unionin jäsenvaltiot, kymmenen unioniin liittyvää valtiota ja kaksi myöhemmin liittyvää valtiota vaan myös Euroopan investointipankki, jonka lausunnot näiden hankkeiden taloudellisista näkökohdista ovat olleet erittäin hyödyllisiä.
On merkille pantavaa, että yksi ensisijaisista hankkeista koskee niin kutsuttuja "merten moottoriteitä", jotka tarjoavat vaihtoehdon ruuhkaisille tieliikenneväylille ja joiden on parannettava pääsyä maantieteellisesti epäedullisessa asemassa oleville alueille, toisin sanoen syrjäisille alueille.
Tärkein uudistus on, että Euroopan laajuisten verkkojen yhteydessä voidaan myöntää käynnistämistukia erityisehdoin, mikä on mielenkiintoinen vaihtoehto eurooppalaiselle liikennejärjestelmälle, sekä panostaa aiempaa enemmän yhteyssatamien satamalaitteistoihin ja satamien yhteyksiin niitä ympäröiviin alueisiin.
Joudun toteamaan, että merten moottoritiet muodostavien uusien väylien perustamiseen myönnetään ainoastaan kaikkein välttämättömin tuki, jolla taataan kannattavat taloussuhteet niiden kahden valtion välillä, jotka päättävät yhdessä toteuttaa jonkin näistä muiden liikennemuotojen kanssa vaihtoehtoisista säännöllisistä yhteyksistä.
Kaikkiin ensisijaisiin hankkeisiin – joista kolme on jo toteutettu – investoidaan yhteensä 224 000 miljoonaa euroa vuoteen 2020 mennessä. Tämä on kuitenkin vain kaikkein olennaisin osuus, jäävuoren huippu, sillä on muistettava, että 27 jäsenvaltion unionissa Euroopan laajuisiin verkkoihin kuuluvien hankkeiden kokonaiskustannukset ylittävät 600 000 miljoonaa euroa. Toisin sanoen jos todella aiomme toteuttaa kaikki hankkeet, joilla on mielestämme Euroopan laajuista merkitystä Euroopan unionin liikenteen järjestämisessä, investoinnit ylittävät 600 000 miljoonaa euroa, ja tarkoitamme, että näistä 600 000 miljoonasta eurosta kaikkein välttämättömimpien hankkeiden osuus on vähintään 225 000 miljoonaa euroa.
Olen tyytyväinen huomatessani, että esittelijän mietinnössä korostetaan Euroopan etua koskeville hankkeille myönnettävän tuen ja rahoituksen keskittämistä ensisijaisiin hankkeisiin. Alussa tehtävä valinta on välttämätön sen selvittämiseksi, mitkä tärkeistä verkoista ovat Euroopan etua koskevia hankkeita ja mitkä puolestaan kuuluvat alueelliseen kehitykseen.
Unionin jäsenvaltioiden välisen koordinaation tehostamiseksi komissio ehdottaa eurooppalaisen koordinaattorin nimeämistä yhteen tai useampaan erityishankkeeseen, joilla on Euroopan laajuinen ulottuvuus – tässä on kyse uudenlaisesta tehtävästä, johon kuuluu muutakin kuin suurten liikenneväylien suunnittelua. Koordinaattorin tehtävänä on neuvoa hankkeita johtavia tahoja rahoituksessa ja arvioinnissa, kannustaa rajatylittävien hankkeiden samanaikaista kehittämistä rajan molemmin puolin sekä huolehtia tämän tyyppiseen hankkeeseen liittyvistä hallintomenettelyistä.
Arviointi edellyttää tietenkin neuvotteluja ja työtä, ei pelkästään – ensisijaisesti – jäsenvaltioiden vaan monessa tapauksessa myös niiden alueiden kanssa, joita hankkeet koskevat, sekä lähialueiden väestön kanssa.
Komissio ehdottaa myös hankkeiden nimeämistä Euroopan etua koskeviksi hankkeiksi, minkä tarkoituksena on kannustaa jäsenvaltioita noudattamaan ehdotuksessa lueteltujen urakoiden toteutusaikataulua ja yhdistämään eri jäsenvaltioissa toteutettavat arviointimenettelyt. Toisin sanoen lopullisena tavoitteena on perustaa kahden valtion välille yhtenäiset ja koordinoidut arviointimenettelyt, joiden avulla rajaseudut voivat edetä samaan tahtiin ja raja-alueet voivat tarvittaessa tehostaa koordinointiaan.
Komission ehdotuksen mukaan nimeäminen Euroopan etua koskevaksi hankkeeksi voidaan peruuttaa, varsinkin jos töiden toteutusaikataulua ja prosessin etenemistä koskevat vaatimukset eivät täyty.
Kaikki juuri kuvailemani tavoitteet ovat selkeitä, toteuttamiskelpoisia ja mielestämme oleellisia.
Lopuksi totean, että tämä ehdotus on mahdollista hyväksyä vielä tällä vaalikaudella – vaikka aikaa onkin vähän – ja sen vuoksi kaikkien kolmen toimielimen on tehtävä yhteistyötä, haluttava edistyä ja osoitettava jonkin verran joustavuutta.
Tietääkseni nykyiset erimielisyydet eivät ole kovinkaan merkittäviä, ja uskon, että asiasta voidaan päästä yhteisymmärrykseen ennen tämän vaalikauden loppua, mikä on mielestäni tärkeää.
Tämän ehdotuksen hyväksyminen ennen 1. toukokuuta olisi erittäin tärkeää varsinkin uusille jäsenvaltioille, jotka voisivat kyseisestä päivämäärästä lähtien hyötyä tästä koko unionin yhteisestä laajasta hankkeesta ja todella osallistua siihen. 
Bradbourn (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen on aina ollut ja on vastedeskin Euroopan unionin tärkeä yhteinen päämäärä. Euroopan laajuiset verkot symboloivat voimakkaasti näitä yhtenäismarkkinoita, ja verkkojen avulla muodostetaan liikenneyhteyksiä tasaisesti joka puolelle EU:ta ja tuotetaan konkreettista hyötyä niin ihmisille kuin liiketoiminnallekin. Esitellessäni asiaa parlamentille olen laatinut ehdotukseni pääasiassa tämän näkökohdan perusteella. Yhteisö laajentuu toukokuussa, jolloin sen väkiluku lisääntyy 75 miljoonalla kansalaisella, ja myös tärkeimpien liikenneverkkojemme ennakoidaan kasvavan voimakkaasti seuraavan vuosikymmenen aikana. Meidän on nyt enemmän kuin koskaan aika keskittää voimamme ja saattaa tämä ohjelma päätökseen ajoissa. Meillä on loistava tilaisuus tehdä päätös nopeasti, vain kolme kuukautta sen jälkeen, kun parlamentti keskusteli ensimmäisen kerran tästä tarkistetusta ehdotuksesta.
Vaikka olenkin vakaasti sitä mieltä, että parlamentti pystyy saavuttamaan suurimman osan tavoitteistaan tämän ehdotuksen pääkohtien avulla, jäljelle jää selvästi muutamia kysymyksiä, joihin meidän kaikkien on suhtauduttava harkiten ja joustavasti. Kehotan kaikkia parlamentin jäseniä tekemään yhteistyötä, jotta onnistumme saamaan valmiiksi tämän lainsäädännön etenemällä mahdollisimman nopeasti. Eurooppa tarvitsee parempia liikenneyhteyksiä heti. On muistettava, että jäsenvaltiot vastaavat tästä lainsäädännöstä, ja niille on annettava tunnustusta siitä, että ne ovat kokoontuneet ja onnistuneet pääsemään yksimielisyyteen merkittävästä määrästä hankkeita, mutta myöskään parlamentilta ei pidä evätä sen yhteispäätösmenettelyyn perustuvia oikeuksia.
Tiettyjä aloja on vielä käsiteltävä. Mielestämme neuvoston kannassa ei rajoiteta riittävästi eräille keskeisille osatekijöille myönnettäviä valtiontukia. Komission Charleroita koskevan päätöksen perusteella tätä periaatetta olisi mielestämme sovellettava TEN-hankkeisiin ja varsinkin merten moottoriteitä koskevaan ohjelman osuuteen. Valtiontukia koskevia sääntöjä ei voida soveltaa mielihalujen mukaan eikä tukia voida lisätä niin, että jokaisella on varaa valita haluamansa.
Olemme keskustelleet myös rahoituksen aikarajasta, ja olen iloinen, että komission jäsen viittasi tähän puheenvuorossaan. Toivon sekä neuvoston että komission pääsevän asiasta yhteisymmärrykseen parlamentin kanssa, sillä Euroopan laajuisten verkkojen pitkäaikaisen kannattavuuden turvaamiseksi meidän on välttämätöntä ensin varmistaa toimintaan sitoutuminen sekä hyvä hallinto ja sopivien hankkeiden rahoituksen moitteettomuus.
Lopuksi totean, että TEN-ohjelma on toteuttamisen arvoinen. Sen keskeinen tavoite on yhtenäismarkkinoiden loppuun saattaminen. Toivon vilpittömästi, että voimme lähestyä järkevästi ja ennen kaikkea tasapainoisesti Euroopan infrastruktuuritarpeita, sillä siten voidaan lopulta määritellä maanosallemme liikennemalli tulevia vuosikymmeniä varten. Suosittelen parlamentille tätä mietintöä. 
Jarzembowski (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, olisi ollut hyvä, jos neuvoston puheenjohtaja olisi voinut vielä olla täällä kuuntelemassa asiasta käytävää keskustelua, mutta mitäpä tuosta. Mehän olemme tottuneet tällaiseen.
Arvoisa komission varapuheenjohtaja, aluksi totean vielä kerran, että olette nähnyt hyvin paljon vaivaa jättääksenne käsiteltäväksi perusteellisesti harkitun ehdotuksen. Karel Van Miertin johtaman työryhmän perustaminen oli erittäin hyvä ajatus, ja sen saavuttamat sekä teidän tarkistamanne tulokset ovat vaikuttaneet komission ehdotukseen. Suuret kiitokset siitä; haluan kiittää erityisesti myös kollegaani Bradbournia, jonka mietintö on erittäin huolellisen työn tulos. Mietintö ei nykyisessä muodossaan ole aivan sellainen kuin toivoimme, sillä valiokunnassa muodostunut satunnainen enemmistö ajoi läpi huomattavia tarkistuksia liitteeseen III, mutta saamme kenties selvitettyä asian huomenna.
Haluan käsitellä ainoastaan kolmea kohtaa. Ryhmäni kannattaa ehdotusta, jonka mukaan ensisijaisten hankkeiden määrä on nostettava 30:een. Nyt ilmeneekin, että komissio on yhtäkkiä päättänyt haluavansa luopua hankkeesta n:o 30. Komission on päätettävä, mitä se todella haluaa. Vaikka olemmekin valmiita lisäämään luetteloon esimerkiksi hankkeen kiinteän yhteyden muodostamiseksi Fehmarnin salmen yli, haluamme tarkemman kuvauksen joistakin liitteen III alaan kuuluvista hankkeista. Tästä on tehty joitakin tarkistuksia, ja toivon neuvoston hyväksyvän ne.
Ryhmäni on tällä hetkellä valmis säilyttämään hankkeiden määrän 30:ssä, sillä tiedämme, että EY:n perustamissopimuksen 156 artiklan 2 kohdan mukaan Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevia päätöksiä ei voida tehdä ilman jäsenvaltioiden suostumusta. Niinpä luetteloon ei olekaan järkevää tehdä suuria lisäyksiä, koska aikaa on käytettävissä vähän. Tämä merkitsee, että yhdymme komission jäsenen de Palacion kantaan, ja toivon, että muut ryhmät tekevät samoin.
Arvoisa komission varapuheenjohtaja, suhtaudumme erittäin myönteisesti ajatukseen merten moottoriteistä. Mielestäni on erittäin tärkeää edistää lyhyen matkan meriliikennettä, varsinkin lauttaliikennettä. Tämä liikennemuoto säästää huomattavasti energiaa, on erittäin ympäristöystävällinen ja omiaan vähentämään kuormitusta maanteillä ja rautatiekäytävillä. Arvoisa komission varapuheenjohtaja, tuemme kuitenkin esittelijää. Merten moottoriteitä ei pidä käyttää tekosyynä syytää hankkeille julkisia varoja tukien muodossa niin, että valtio jopa ostaa aluksia kilpaillakseen yksityisten yritysten kanssa. Tämä on täysin vastoin Euroopan laajuisten verkkojen periaatetta, sillä niiden tavoitteena on aina ollut parantaa infrastruktuuria liiketoiminnan hyödyksi. Verkkojen käyttäminen liiketoiminnan laajentamiseen ei ole hyväksyttävää.
Luulen, että selvitämme asiat neuvoston kanssa järkevästi, mutta yhteisymmärryksen saavuttamiseen on hyvin vähän aikaa. Asiassa ei tapahdu minkäänlaista edistystä 1. toukokuuta mennessä, ellei neuvosto ole maanantai-iltaan mennessä tarkasti määritellyt omia intressejään, jotta voisimme sopia yksityiskohdista. Parlamentti ei todellakaan noin vain luovu Bradbournin mietinnössä esitetyistä järkevistä näkemyksistä siksi, että neuvosto pitää jääräpäisesti kiinni omistaan. Yhteispäätösmenettely on asian ydin. Molempien osapuolten on joustettava. 
Savary (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä Bradbourn, aluksi haluan todeta, että olen tyytyväinen tämän Euroopan laajuisia verkkoja koskevan ohjelman tavoitteisiin. Ohjelma on välttämätön koko maanosan työllisyydelle ja kasvulle, EU:n jäsenvaltioiden ja etenkin uusien jäsenten keskinäiselle solidaarisuudelle ja sisämarkkinoiden tukemiselle. Esitän muutamia huomioita käsiteltävänä olevasta mietinnöstä.
Ensimmäinen huomautukseni koskee merten moottoriteitä, joista olen täysin eri mieltä esittelijä Bradbournin ja jäsen Jarzembowskin kanssa. Ne ovat mielestäni aluesuunnittelun ja liikennepolitiikan välineitä. Jos kyse olisi vain markkinavälineistä, merten moottoriteitä ei toteutettaisi, koska ne eivät pystyisi kilpailemaan maanteiden kanssa ja kuihtuisivat parhaassakin tapauksessa vain Antwerpenin, Rotterdamin ja Hampurin välisiksi merten moottoriteiksi. Niillä ei valitettavasti kyettäisi riittävästi vähentämään Euroopan suurimpia liikennevirtoja. Ne tarvitsevat mielestäni julkista tukea, koska ne ovat julkisen politiikan välineitä eivätkä vain markkinavälineitä.
Toiseksi haluaisin kiinnittää huomionne siihen, että Euroopan parlamentin on osallistuttava mahdollisimman tiiviisti viimeisiin tarkistuksiin ja saatava mahdollisuuksien mukaan tietoa niiden täytäntöönpanosta. Tiedämme, että pikakäynnistysohjelma on perustettu – ei kylläkään juridisesti mutta tosiasiallisesti. Mielestäni olisi järkevää, että parlamentille välitetään säännöllisesti tietoa sitä mukaa kuin sen vastuulla olevia hankkeita toteutetaan.
Arvoisa komission jäsen, totesitte itse, että tämän erittäin kunnianhimoisen ohjelman käynnistämiseen tarvitaan 4,8 miljardia euroa vuodessa. Valitettavasti minusta vaikuttaa siltä, että voimme kaikessa rauhassa kasvattaa ohjelman kuluja tarvitsematta huolehtia tuloista. Haluan sanoa, että parlamentti on tukenanne neuvostossa auttaakseen teitä varmistamaan, ettei ohjelma jää pelkäksi suunnitelmaksi ja ettei sen kohtaloksi koidu Essenin syndrooma – ettei ohjelma toisin sanoen jää puheiden asteelle ilman minkäänlaista tulevaisuutta. 

Costa, Paolo (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, pikainen aikataulu, jonka parlamentti on hyväksynyt keskustellakseen näistä suuntaviivoista toimitettavasta äänestyksestä, sekä määrätietoinen sitoutuminen sellaisen yhteisymmärryksen saavuttamiseen, jonka avulla työ voidaan saattaa päätökseen tämän vaalikauden loppuun mennessä, osoittavat, että myös parlamentti kiinnittää paljon huomiota Euroopan laajuisten liikenneverkkojen määrittelyyn. Niitä pidetään välineinä, joilla edistetään sisämarkkinoiden toteuttamista ja vahvistetaan unionin yhteenkuuluvuutta. Ne ovat välineitä, joilla järjestetään perusteellisesti uudelleen ja tarkistetaan unionin painopistealueita ja jotka jatkossa velvoittavat kaikkia osapuolia määrittämään oman tehtävänsä uuden eurooppalaisen alueen muodostamisessa.
TEN-verkot määriteltiin ensimmäisen kerran vuonna 1996, minkä jälkeen vähitellen ymmärsimme, että meidän on tarkasteltava uudelleen tätä hanketta useampaan kertaan ja muutettava myös sen sisältöä, koska merten moottoritiet ovat pohjimmiltaan uutuus, joka on ennen kaikkea nähtävä keinona siirtää osa liikenteestä pois unionin ruuhkaisilta teiltä. Tarpeet ovat nyt kahdenlaisia: ensinnäkin on määriteltävä strategisesti pitkäkestoiset työt ja työt, jotka vähentävät merkittävästi rakentamiseen käytettävää aikaa, ja toiseksi on mukauduttava jatkuvasti niihin taloudellisiin ja sosiaalisiin muutoksiin, jotka puolestaan vaikuttavat liikennetarpeeseen. Siksi on suositeltavaa joustaa kahdella tasolla: Tarvitaan ajallista joustavuutta, joka pitäisi taata osittain – ja mielestäni riittävästi –kaksivuotiskertomuksilla, joiden perusteella sovittuja suunnitelmia voidaan tarkistaa. Tämän lisäksi tarvitaan joustavuutta kuhunkin ehdotukseen kuuluvien hankekokonaisuuksien määrittelyssä. Sanon tämän, koska kyse on pääasiassa tärkeistä vesiväylistä, jotka voidaan luokitella sellaisiksi ainoastaan, jos niissä on toimivat sivuväylät, joihin liitetään kunnolliset yhteydet. Niinpä rohkenenkin esittää vaatimuksen, jonka mukaan harkitaan mahdollisuutta varmistaa, että tärkeimpien sivuväylien ja tärkeimpien vesiväylien toimivuuden kannalta olennaiset yhteydet asetetaan samalle lähtöviivalle, kuten käsiteltäväksi jätetyissä tarkistuksissa ehdotetaan. 
Meijer (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, muutamien Euroopan laajuisten liikenneverkkojen pullonkaulojen takia henkilö- ja tavaraliikenne ruuhkautuu Alppien, Pyreneiden ja joidenkin merensalmien ylityspaikoissa.
Valtavasta liikennemäärästä valittavat kuljetusalan työntekijöiden lisäksi vuoristoalueilla, laaksoissa ja rannikkopaikkakunnilla asuvat ihmiset. Kukaan ei ole ottanut tehtäväkseen rakentaa tunneleita ja siltoja näiden pullonkaulojen poistamiseksi. Myöskään rautatieliikenne ei ole pystynyt vuosiin vastaamaan eri maiden suurkaupunkien välisten nopeiden yhteyksien kysyntään. Meidän on tehtävä siksi valtavasti töitä ylläpitääksemme, parantaaksemme ja laajentaaksemme Euroopan liikenneverkkoa, ja tässä ensisijaisina vaihtoehtoina pitäisi käyttää rautatie- ja meriliikennettä, jotka ovat ympäristön kannalta turvallisimpia liikennemuotoja.
Olisi lyhytnäköistä mitata vaurauttamme, hyvinvointiamme ja edistystämme liikenteen kasvun perusteella tai moottoriteihin ja lentokenttiin käytetyn asvaltin ja betonin pinta-alan mukaan. Tarpeettoman liikenteen ehkäiseminen sen sijaan parantaa ympäristöä sekä edistää ihmisten ja eläinten hyvinvointia.
Ryhmäni mielestä julkisten palvelujen ja sosiaaliturvan sekä ympäristön hoitaminen edellyttää riittäviä julkisia varoja. Valtion varojen haaskaaminen ja suuruudenhullut hankkeet eivät kuitenkaan ole mikään ratkaisu. Vastustamme ajatusta, jonka mukaan yhteisön varojen loputon investoiminen asvalttiin olisi paras tapa työllistää ja ylläpitää työllisyyttä tai auttaa uusia jäsenvaltioita eteenpäin. Emme myöskään innostu aikomuksesta antaa yrityksille liikaa kapasiteettia, jolloin ne voisivat joka tilanteessa päättää, mitä yhteisön tuella rahoitettua infrastruktuuria ne kulloinkin hyödyntävät mahdollisimman kustannustehokkaasti.
Kun Van Miertin suunnitelma esiteltiin viime vuoden kesäkuun lopussa, Italian liikenneministeri otti sen heti innokkaasti vastaan ja piti sitä liikenteen vastauksena eurolle. Onko liikenne hänen mielestään hallitsematon luonnonilmiö, josta ihmiset tulevat riippuvaisiksi? Meidän mielestämme ihmiset ja ympäristö menevät liikenteen edelle. Siksi Van Miertin suunnitelma on mielestämme liian kankea, liian vaarallinen ympäristölle ja aivan liian kallis. Kannatamme paremmin kohdennettua suunnitelmaa, jossa pääpaino on suoralla ja aiempaa nopeammalla rautatieliikenteellä. Tämä on tärkein periaatteemme tarkistaessamme tätä ehdotusta. 
Schroedter (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tässä keskustelussa mainitulla Euroopan laajuisten liikenneverkkojen uudistamisella ei ole tulevaisuutta. Se ei näytä perustuvan mihinkään todelliseen ja kestävään Euroopan laajuiseen liikkuvuuteen. Kyse on päinvastoin taas kerran vain kansallisten etujen sekamelskasta. Käsiteltäväksi jätettiin sellaisia ehdotuksia, joiden arveltiin tulevan hyväksytyiksi.
Vaikuttaa siltä, ettei näitä hankkeita ole arvioitu niiden etujen ja optimaalisten kustannusten kannalta, ja ne rikkovat monessa suhteessa unionin ympäristölainsäädäntöä. Tämä käy selvästi ilmi siitä, että ensisijaisiksi määritellyt hankkeet rikkovat lintudirektiivin, luontotyyppidirektiivin ja vesipolitiikan puitedirektiivin säännöksiä. Mainitsen näistä ainoastaan Kresna-solan ja Messinan salmen ylittävän sillan. Euroopan laajuisten verkkojen on kestettävä strateginen ympäristövaikutusten arviointi, jos hankkeille aiotaan saada yhteisön rahoitusta. Vain tämän kokeen läpäisevät hankkeet voivat saada tukea.
Unionin varoja on investoitava kestävästi. Niillä on myös voitava avata uusia mahdollisuuksia, jotta lapsemme voivat tulevaisuudessa hyötyä liikkuvuudesta. Suunnittelemamme hankkeet ovat pitkäaikaisia. Vastustamme määrätietoisesti huonosti laadittuja suunnitelmia, varsinkin niitä, jotka mainitsin. 
Poli Bortone (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen de Palacio, keskityn ainoastaan muutamaan näkökohtaan, jotka liittyvät ensisijaisten hankkeiden ajanmukaistamiseen, varsinkin hankkeeseen n:o 29, eli Joonianmeren/Adrianmeren intermodaalikäytävän rautatiereittiin. Tältä reitiltä on ajan myötä poistettu osuus, nimittäin Barin ja Varnan välinen yhteys, joka olisi nyt pikemminkin pitänyt avata uudestaan.
Tämä on mielestämme erittäin merkittävä kysymys, jos pitää paikkansa, että Euroopan unioni ja parlamentti aikovat kiinnittää huomiota Balkanin alueen liittämiseen Euroopan laajuisiin verkkoihin. Ei voida väittää, ettei tämä olisi Euroopan etua koskeva hanke, koska se tuo huomattavaa lisäarvoa – helpottamalla tavaroiden ja henkilöiden liikkuvuutta – ja koska se edistää Euroopan unionin alueellista yhteenkuuluvuutta.
On esitetty vastaväite, että rakennerahastojen käyttäminen olisi mahdotonta, koska nämä maat eivät kuulu Euroopan unioniin. Tämä vastaväite on kuitenkin mielestäni helppo kumota, jos vain löytyy halua ehdottaa EIP:n varojen hyödyntämistä tai Euroopan unionin Balkanin alueelle jo varaamien määrärahojen harkitumpaa uudelleenkäyttöä.
Balkanin alueella suuri merkitys paitsi liikenteen myös turvallisuuden kannalta, ja liikenne voi edistää turvallisuutta varsinkin alueella, jossa laiton maahanmuutto aiheuttaa jatkuvasti vaaraa Italian kaltaisille rajavaltioille ja yleisesti koko Välimeren alueelle. Siksi toivomme, että toimielimet, kuten komission jäsen mainitsi, haluavat sopia mahdollisimman järkevästi joistakin suuntaviivoista, jotka voidaan toteuttaa liitteessä III luetelluilla nykyaikaistamisohjelmilla. 
Van Dam (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, kaikki taustavoimiin kuuluvat työskentelevät lujasti esittelijän johdolla, jotta asia saataisiin päätökseen ennen tämän toimikauden loppua. Koska tämä on tärkeä asia ja aikaa on kulunut jo paljon, aika on olennainen tekijä. Muutaman kuukauden kuluessa mukana olevien osapuolten määrä kasvaa 25:een, mikä voi entisestään viivästyttää päätöksentekoa, varsinkin jos liitteessä olevaa hankeluetteloa laajennetaan. Minusta on ilahduttavaa, että useat parlamentin jäsenet tuntuvat hyväksyvän jo valittujen hankkeiden optimoinnin. Siinä tapauksessa ainoa lisäys on Pohjois-Seinen yhteys, joka on jo saanut huomattavasti kannatusta. Sen sijaan olemme huolissamme lisävelvoitteista, joita ympäristövaikutusten arviointikertomuksia koskevat määräykset aiheuttavat. Useimmat jäsenvaltiot joutuvat jo laatimaan kertomuksen, ja uuden kertomuksen laatiminen viivästyttäisi hankkeiden toteuttamista vielä nykyisestäkin. On jo kyllin ikävää, että hankkeet viivästyvät jonkin verran rahoituksen takia. Lyhyesti sanoen meidän olisi päästävä pian yhteisymmärrykseen neuvoston kanssa, pääasiassa komission ehdotusten pohjalta. 
Rack (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, joudun valitettavasti aloittamaan puheenvuoroni kritiikillä. Se, että puheenjohtaja ja puheenjohtajavaltion edustajat ovat poistuneet istunnosta, ei ole hyvä merkki tämän hankkeen kannalta. Neuvoston puheenjohtaja Roche oli paikalla aiemmin, jolloin kävimme onnistuneen ja myönteisen keskustelun laajentumisesta, mutta nyt, kun käsittelemme laajentumisen mahdollistavia teknisiä yksityiskohtia, jotka tuovat laajentumiseen sisältöä ja elämää, puheenjohtajavaltion edustajat eivät ole paikalla. Tällaisesta välinpitämättömyydestä on annettava moitteita puheenjohtajavaltio Irlannille, joka on muuten hoitanut tehtävänsä hyvin tunnollisesti.
Palatakseni käsiteltävään aiheeseen haluan monien muiden puhujien tavoin huomauttaa, että Euroopan unionin ja varsinkin sisämarkkinoiden toiminta edellyttää tehokasta infrastruktuuria. Mikään ei onnistu ilman riittäviä rautatie-, maantie- ja vesiväyliä. EU:n laajentumisen vuoksi liikenneverkkoa on välttämätöntä laajentaa pikaisesti. Tarkemmin sanoen on perustettava yhteyksiä tai pikemminkin palautettava Euroopassa 70 vuotta sitten käytössä olleita yhteyksiä. Useimmat niistä suljettiin niiden 70 vuoden aikana, jolloin osassa Itä-Eurooppaa oli kommunistinen järjestelmä. Meidän on nyt toimittava määrätietoisesti näiden aukkojen paikkaamiseksi.
Mainitsen erityisesti monet kotimaastani Itävallasta lähtevät yhteydet, joihin olen ehdottanut muutamia pieniä lisäyksiä, ja käytän tilaisuutta hyväkseni esittääkseni vastaväitteen kollegalleni Jarzembowskille. Valiokunnassa muodostunut enemmistö ei ollut satunnainen, vaan se toimi harkitusti ja määrätietoisesti oikeudellisten aukkotilanteiden tukkimiseksi. Olimme erityisen huolissamme muun muassa Grazin ja Spielfeldin välisestä rautatieyhteydestä, joka muodostaa toimivan yhteyden uuteen jäsenvaltioon Sloveniaan ja johon kuuluvat rautatieyhteys Linzistä Prahaan sekä Summeraun nimellä tunnettu yhteys. Meistä oli myös tärkeää, että Tšekin tasavalta saataisiin liitettyä verkkoon asianmukaisen ja toimivan rautatieyhteyden avulla. Olisin iloinen, jos onnistuisimme varsinkin kotimaassani asian saamasta vastustuksesta huolimatta liittämään verkkoon myös niin kutsutun eteläisen rautatieyhteyden ja Semmeringin yhteyden.
Se, mitä komission varapuheenjohtaja aiemmin totesi, on mielestäni erittäin tärkeää tämänpäiväisen keskustelun ja toivottavasti odotettavissa olevan lisäedistyksen kannalta. Emme tarvitse yhteyksiä kartalla, vaan tarvitsemme niitä myös käytännössä. Tästä syystä meidän on varmistettava, että nämä hankkeet todella käynnistetään ja toteutetaan ja että niiden rahoitus järjestetään. Jos saavutamme tämän tavoitteen, sillä on todennäköisesti myönteinen vaikutus työllisyyteen. Samalla toteuttaisimme ainakin osan niistä vaatimuksista, joita jatkuvasti tuomme esiin Lissabonin prosessin tavoitteissa. 
Piecyk (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olisi tietenkin erittäin hauskaa keskustella nyt konservatiivien keskinäisestä kiistasta, mutta jätän sen tekemättä, koska esittelijä Bradbourn on laatinut hyvän mietinnön. Mielestäni meidän pitäisi aluksi korostaa, että Euroopan laajuiset liikenneverkot ovat kiehtova eurooppalainen hanke. Vaakalaudalla ovat niin työpaikat kuin tavaraliikennekin, ja tietenkin kyse on myös siitä, kuinka verkot voidaan toteuttaa ympäristöä turmelematta.
Komission ehdotus on hyvin johdonmukainen, sillä siinä tuodaan selkeästi esiin, että Eurooppa haluaa siirtyä ympäristöystävällisiin liikennemuotoihin ja vesiliikenteeseen. Merten moottoritiet on uraauurtava hanke, ja kunnia siitä kuuluu unionin liikennepolitiikalle. On kuitenkin sanottava, että rautatiehankkeet ja vesiväylät vaikuttavat ympäristöpolitiikkaan, ja niinpä Euroopan laajuisten liikenneverkkojen yhteydessä tarvitaan strategista ympäristövaikutusten arviointia. Jotta yhteispäätösmenettelyllä olisi ylipäänsä jotain merkitystä, se tarkoittaa, että määrättyjen hankkeiden kehittämisessä on tapahduttava muutoksia. Jos Pohjanmeren ja Itämeren välille suunnitellaan merten moottoriteitä – ja mielestäni se olisi hyvä ajatus – mutta välimatkaa huomattavasti lyhentävä Pohjanmeren ja Itämeren välinen kanava unohdetaan, emme kannata tätä vaihtoehtoa, sillä se olisi järjetön. Siksi tähän asiaan tarvitaan parannuksia.
Meidän on mielestäni kerrottava neuvostolle, että parlamentilla on kokemusta Euroopan laajuisten verkkojen kehittämisestä. Mainitsen esimerkiksi Christophersenin ryhmän ja Essen-hankkeet. Siksi ei olekaan yllätys, että parlamentti kiinnittää huomiota Euroopan laajuisten verkkojen toteuttamiseen – ja näin ollen myös rahoitukseen – sekä ensisijaisten hankkeiden tarkkaan valvontaan ja tiiviiseen seurantaan. Nämä tehtävät kuuluvat mielestäni parlamentille.
Jos neuvosto haluaa ratkaisuja – ja mielestäni se pystyy saamaan niitä aikaan – tarvitaan oikeudenmukaisia kompromisseja, joista meidän on sovittava yhdessä. Neuvosto ei voi noin vain ilmoittaa tekemistään päätöksistä. Jos neuvosto käyttää tilaisuutta taitavasti hyväkseen, saamme aikaan hyviä tuloksia. 
Pohjamo (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esitys ensisijaisten TEN-hankkeiden päivittämisestä on tärkeä Euroopan kehitykselle. Toivon, että asiassa päästään nopeasti toteutukseen, siksi pidättyvyys hankkeiden määrässä olisi tältä parlamentilta viisas teko.
Merten moottoritie on uudenlainen toimintamuoto, jonka senkin toivoisin toteutuvan nopean päätöksenteon myötä. Se antaa mahdollisuuksia kestävän, ympäristöystävällisemmän liikennemuodon kehitykselle tavalla, jossa logistiikan tehokkuus voidaan kehittää huippuunsa.
Minusta merten moottoritie -käsitettä ei pitäisi rajata liikaa. Merten moottoritiehankkeiden pitää olla käytettävissä myös jo olemassa olevilla meriteillä. Pohjolan kolmion osalta äänestyksessä on laajennusesitys Perämeren kaarelle. Tuen tätä pientä muutosta, joka toteutuessaan tehostaisi rajat ylittävää rautatieliikennettä Suomen ja Ruotsin välillä. 
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komissio on esittänyt meille Euroopan laajuisten liikenneverkkojen suuntaviivoihin uutta muutosta, jossa se ehdottaa unionin etua koskeviksi hankkeiksi nimettävien ensisijaisten hankkeiden määrän lisäämistä. Emme ole samaa mieltä kaikista hankkeista emmekä etenkään voi hyväksyä sitä, että neuvostolle ehdotetaan samanaikaisesti hankkeita rajoittavaa pikakäynnistysluetteloa, jonka tarpeellisuutta perustellaan yhteisön kasvustrategialla.
Jos ensisijaiset hankkeet halutaan toteuttaa vuoden 2006 loppuun mennessä, ehdotamme, että todistettavasti määräaikaan mennessä suoritetuista töistä maksetaan rahoituspalkkio. Tämä todella jouduttaisi kehitystä, toisin kuin pikakäynnistysluettelon kaltaiset rajoittavat toimet.
Suhtaudumme myönteisesti siihen, että merten moottoritiet otetaan mukaan verkkoihin, mutta ne on katsottava rajatylittäviksi reiteiksi, jotta niille voidaan turvata mahdollisimman suuri yhteisön rahoitus.
Jos jäsenvaltioilla on vaikeuksia rahoittaa tiettyä unionin etua koskevaa hanketta määräaikaan mennessä, pyydämme, että niille itsehallintoalueille, joita asia koskee ja joilla on omia resursseja, myönnetään lupa esittää ehdotuksia kyseisten hankkeiden toteuttamisesta. Toivomme myös, että nämä yhteisöt voisivat saada Euroopan laajuisten liikenneverkkojen rahoittamiseen tarkoitettua tukea kaikista yhteisön talousarvion budjettikohdista. 
Camisón Asensio (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä esittelijää, Philip Charles Bradbournia, kaikesta siitä vaivasta, jota hän on nähnyt tämän mietinnön laadintavaiheessa.
Kyseessä olevat hankkeet, jotka on luokiteltu ensisijaisiksi ja jotka nimetään unionin etua koskeviksi hankkeiksi, ovat erityisen edullisessa asemassa, koska ne voivat saada helpommin käyttöönsä tarjolla olevia yhteisön resursseja.
Olemme iloisia siitä, että ehdotukseen on otettu mukaan muutos, joka koskee liitteessä III mainittua hanketta n:o 16, Sines–Badajoz-rautatielinjaa. Muutoksen ansiosta linja mitoitetaan uudelleen, ja siihen lisätään joitakin maantie- ja rautatieyhteyksiä, jotka parantavat Pyreneiden läpikulkumahdollisuuksia, ja poistetaan tälle alueelle tavallisesti muodostuvia pullonkauloja. On kuitenkin tehtävä selväksi, että Pyreneiden läpikulkumahdollisuuden on – kantamme ja vaatimuksemme mukaisesti – ulotuttava Algecirasiin saakka.
Olemme tyytyväisiä myös niin sanottujen "merten moottoriteiden" saamaan tukeen, sillä antamalla näille kansainvälisille laivareiteille yhtä suuri merkitys kuin moottoriteille tai rautateille parannetaan yhteyksiä luonnonesteiden takana sijaitseviin maihin. Edut ulottuvat epäilemättä myös saarivaltioihin tai syrjäisille alueille.
Tämän näkemyksen perusteella emme kuitenkaan ymmärrä, miksi tietyistä kohdista poistetaan nimenomainen viittaus Iberian niemimaahan (Espanja ja Portugali), kun on kyse yhteyksistä Pohjanmereen ja Irlanninmereen. Äänestämme näiden seikkojen perusteella. 
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, 1. toukokuuta joukko uusia valtioita liittyy Euroopan unioniin, mutta tuo päivä ei tietenkään saata päätökseen integraatiota eli Euroopan todellista yhdentymistä. Siihen tarvitaan lukuisia toimia varsinkin infrastruktuurin ja rautatieyhteyksien laajentamisen aloilla. Hyvä jäsen Jarzembowski, muistutan, miten taitoimme parlamentissa peistä kauttakuljetusta koskevasta asetuksesta ja miten jotkut teistä – myös te, hyvä jäsen Jarzembowski – sanoivat, että "investointeja rautateihin on lisättävä". Nyt meillä onkin tilaisuus tukea Itävallan lisäksi sen rajanaapureita, jos äänestämme huomenna idän ja lännen sekä pohjoisen ja etelän välisten rautatiehankkeiden toteuttamisen puolesta.
Tarkoitan jo mainittua hanketta – yhteyttä Prahasta Linzin kautta Graziin ja siitä edelleen etelään – sekä hanketta, joka koskee Wienin kautta etelään johtavaa reittiä. Autamme näillä hankkeilla naapureitamme, erityisesti Tšekin tasavaltaa ja Sloveniaa, mutta jos olemme hieman kaukonäköisempiä, liitämme verkkoon koko Balkanin. Jos haluamme tehdä tieliikenteen sujuvammaksi niille, joiden on käytettävä teitä tai joiden on järkevämpää käyttää niitä joko henkilöautoilla tai raskailla tavarankuljetusajoneuvoilla, silloin rautateiden laajentaminen on sitä, mitä me tarvitsemme.
Arvoisa komission varapuheenjohtaja, olen hyvin iloinen siitä, että komission edustaja, joka käytti puheenvuoron valiokunnan neuvotteluissa, suhtautui erittäin myönteisesti niin kutsuttuun Summerau-hankkeeseen, toisin sanoen reittiin, joka kulkee Prahasta etelään Linzin kautta. Toivon, että komissio tukee näitä hankkeita, sillä on tärkeää, että perustamme Eurooppaan ympäristöystävällisen infrastruktuurin, joka on tehokas ja joka todella yhdistää Keski-Euroopan maat toisiinsa.
En halua kieltää, etteikö tästä olisi etua Itävallalle, joka kärsii paljon raskaan tavaraliikenteen vaikutuksista, mutta toivon meidän saavan tukea kaikilta parlamenttiryhmiltä. Tämä ei ole itsekeskeistä eduntavoittelua, vaan kyse on koko Euroopan eduista, ja kun niitä pyritään saavuttamaan ja ylläpitämään, meidän olisi oltava niistä mahdollisimman yksimielisiä. 
Ferrández Lezaun (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin tuoda esiin erään ongelman, johon en löydä ratkaisua. Ajatelkaamme verkkoa, kahden valtion välistä yhteyttä, jonka toteuttamista kaikki tutkimukset tukevat. Tutkimusten mukaan näiden valtioiden välinen tavara- ja matkustajaliikenne tukkeutuu vuonna 2010. Ongelmamme johtuu siitä, ettei toinen näistä valtioista tue hankkeen toteuttamista. Tilanteeseen ei löydetä ratkaisua. Jossakin tehdään virhe, koska verkkoa perusteta, vaikka liikenne tukkeutuu sen takia vuonna 2010.
Minä Aragonian edustajana ja te, joka olette espanjalainen kuten minäkin, tiedämme, että puhun Vignemalista. Kyseessä on hanke, joka on aivan välttämätön Euroopan pohjois- ja eteläosien välisille yhteyksille sekä yhteyksille erääseen maahan, tässä tapauksessa Ranskaan, joka tuntuu lykänneen kiinnostustaan hankkeen kehittämiseen. Arvoisa komission jäsen, totean suoraan, että en löydä komission ehdotuksista ratkaisua tähän ongelmaan.
Toivon että te, joka tuette tätä hanketta voimakkaasti, voitte ratkaista ongelmani. 
Hedkvist Petersen (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan äänestäjien ja kansalaisten edustajina meillä on muutamia laajoja poliittisia tehtäviä. Ensinnäkin meidän on varmistettava hyvä elinympäristö ja toiseksi varsinkin nuorisomme työllisyys tulevaisuudessa. Saavuttaaksemme hyvän ympäristön, työllisyyden ja kasvun meidän on hyödynnettävä liikenneyhteyksiä ja viestintää. Meidän on hyödynnettävä Euroopan laajuisia verkkoja eurooppalaisessa yhteydessä. Näin voimme edistää kasvua sekä parantaa elinympäristöä.
Tämän on toteuduttava myös syrjäisillä pohjoisilla alueilla, joilla on tiiviit kauppasuhteet esimerkiksi Venäjän kanssa. Tämä hyödyttäisi koko EU:n teollisuutta ja parantaisi työllistämismahdollisuuksia. Siksi ehdotammekin tarkistuksessa 47, että Haaparannan ratayhteys pitäisi nimetä Euroopan laajuisten verkkojen ensisijaiseksi hankkeeksi. Haaparannan rata on yhteydessä niihin pääratoihin, jotka yhdessä muodostavat merkittävän tavaraliikennereitin Pohjois-Ruotsissa ja jotka puolestaan yhdistyvät Pohjoismaiden kolmioon, neuvoston hankkeeseen n:o 12.
Haaparannan ratayhteys on puuttuva rengas. Se on huolellisesti harkittu hanke, johon kuuluu Ruotsin puolella sijaitsevien rautateiden parantaminen ja uudelleenrakentaminen niiden tason nostamiseksi sekä järkevän raidevälin vaihtolaitteiston käyttöönotto Haaparannassa ja Torniossa valtioiden välisellä rajalla.
Hanke sujuvoittaisi Venäjän kanssa käytävää kauppaa ja parantaisi ympäristöä EU:ssa. Luoteis-Venäjällä on saatavilla paljon raaka-aineita, jotka ovat arvokkaita Euroopan teollisuudelle ja jotka kuljetetaan tätä reittiä pitkin. Rautatieyhteyden parantaminen edistäisi siis todennäköisesti jatkossakin kaupankäynnin suotuisaa kehitystä. Raidevälin vaihtolaitteistoon liittyvästä hankeosuudesta saadaan kokemuksia, joita voidaan hyödyntää myös muilla EU:n alueilla, joilla on ongelmia eri raideleveyttä käyttävien rautatieverkkojen kytkemisessä esimerkiksi Baltian maiden ja Keski-Euroopan välillä sekä Venäjän ja EU:n välillä.
Lopuksi haluan todeta, että yhdyn jäsen Savaryn keskustelun alussa esittämiin huomautuksiin. 
Izquierdo Collado (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä on ensimmäinen käsittely, ei "toiseksi ensimmäinen käsittely", ja koska olen valkoista kirjaa koskevan mietinnön esittelijä, minun on sanottava teille, että esittelemänne hanke on järjestelmällinen ja noiden suositusten mukainen. Haluankin siksi onnitella ja kiittää Karel Van Miertiä hänen työstään, sillä varsinkin unioniin liittyvien valtioiden rautatiet, satamat, meriliikenne, sisävesiyhteydet ja maantiet on selvästi aivan perustellusti liitetty verkkoon, joten olemme menossa oikeaan suuntaan.
Nyt on tullut aika kunnioittaa parlamentin asemaa. Emme voi olla vakuuttuneita siitä, ettei parlamentti voi muuttaa tätä ehdotusta, kuten esittelijä oletti. Parlamentin ehdottamilla tarkistuksilla ei puututa pikkuasioihin. Mielestäni komission on jatkettava tehtäväänsä, jotta monet näistä erittäin järkevistä ehdotuksista, joita en tässä mainitse, hyväksyttäisiin, koska niihin sisältyy erittäin myönteisiä tekijöitä. 
Fava (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen de Palacio, käytän tämän minuutin ilmoittaakseni, että ryhmämme äänestää tarkistusten 39 ja 45 puolesta. Niissä edellytetään Messinan salmen ylittävän sillan poistamista Berliini–Palermo-käytävää koskevista suunnitelmista. Uusista julkisista rakennusurakoista keskusteltaessa jonkin osan poistamiseksi tehdyt tarkistukset ovat melko harvinaisia. Yleensä parlamentit ehdottavat lisä- tai täydennysosia. Tästä syystä ryhmämme kanta saa yhä suuremman poliittisen merkityksen, samoin kuin niiden ryhmien kanta, jotka äänestävät näiden tarkistusten puolesta sillä perusteella, että silta on kestämätön ratkaisu talouden ja ympäristön kannalta.
Arvoisa komission jäsen, Palermoa ei voida yhdistää Berliiniin yhden ainoa sillan avulla. Siihen tarvitaan kokonainen rautatie. Sisiliassa junat kulkevat edelleen yksiraiteisilla rautateillä, kuten kuningas Vittorio Emmanuelen aikaan. Korostamme, ettei meillä ole tässä asiassa mitään ideologisia ennakkoluuloja. Olemme ainoastaan vakuuttuneita siitä, että tämä on tarpeeton, epärealistinen ja kallis hanke. 
De Palacio,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi kiitän teitä kaikista puheenvuoroistanne ja eritoten tietenkin esittelijä Bradbournia hänen tekemästään työstä, jonka tiedän olleen erinomaista, sekä koko aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokuntaa, joka on työstänyt tarkistuksia, tuottanut suurta eurooppalaista lisäarvoa ja tehnyt erittäin mielenkiintoisia ehdotuksia.
Hyvät parlamentin jäsenet, totesin eilen liikenneministerien neuvoston kokouksessa, että jos neuvosto on muuttanut komission alustavia hanke-ehdotuksia – vaikka kyseessä olisi vain yksi ainoa Van Miertin johtaman työryhmän käsittelemä ja tukema muutos, jota jäsenvaltiot eivät alun alkaen ole hyväksyneet – meidän on annettava parlamentille lupa toimia samalla tavoin.
Toisin sanoen parlamentin pitäisi voida sisällyttää ehdotukseen hankkeita ja tarvittaessa tarkistaa niitä, mikäli Van Miertin johtama korkean tason työryhmä on käsitellyt niitä, kaikkien jäsenvaltioiden edustajat ovat keskustelleet niistä – niin EIP kuin muutkin – ja mukana olevat valtiot ovat lisäksi hyväksyneet ne. Totesin lisäksi, ettei tarkoituksena ole muuttaa liitteen III eikä hankkeiden sisältöä vaan antaa parlamentin käyttää sille kuuluvia oikeuksia, toisin sanoen mahdollisuutta vaikuttaa Euroopan laajuisia verkkoja koskeviin ehdotuksiin. Tässä yhteydessä panin merkille neuvoston osoittaman joustavuuden, rakentavan joustavuuden, joka voitaisiin tulkita osoitukseksi siitä, että "mekin olemme toimineet erittäin huomaavaisesti; tämä on ollut poikkeustapaus, eikä kysymystä voida nyt yhtäkkiä käsitellä uudelleen". Toimintamme on perustuttava tähän tasapuolisuuteen.
Hyvät parlamentin jäsenet, toteaisin, että yksittäisiin hankkeisiin tehtävien yksittäisten muutosten lisäksi, joita käsittelen puheenvuoroni lopussa, ehdotuksissanne on useita yleisiin kysymyksiin liittyviä tarkistuksia, ja monet niistä on hyväksytty. Olenkin tyytyväinen voidessani ilmoittaa, että komissio hyväksyy suurimman osan tarkistuksista, joiden tavoitteena on selkeyttää päätösehdotuksen tekstiä. Tällaisia ovat esimerkiksi tarkistukset 1, 3, 4, 5, 6, 9, 11 (ensimmäinen osa), 12 (toinen osa), 16 ja 17. Muita tarkistuksia voidaan hyväksyä, jos niiden sanamuotoa hieman muutetaan. Tällaisia ovat esimerkiksi tarkistus 10 (ensimmäinen ja toinen osa) ja tarkistuksen 40 ympäristöarvionteihin liittyvä osa. On selvää, että kaikissa komission rahoittamissa hankkeissa on noudatettava voimassa olevaa ympäristölainsäädäntöä; se on välttämätöntä. Komissio hyväksyykin sen, että tekstiin lisätään viittaus, jonka tarkoitus on korostaa tätä näkökulmaa, kuten on tehty tarkistuksissa 33, 34, 37, 42, 43 ja 44. Joitakin muista tarkistuksista ei hyväksytä, koska ne sisältyvät jo epäsuorasti ehdotukseen ja ovat siksi tarpeettomia. Tällaisia ovat esimerkiksi tarkistukset 11 (toinen osa), 12 (ensimmäinen osa), 18 ja 21. Muut tarkistukset, esimerkiksi tarkistukset 2 ja 13 (toinen osa) on hylätty, koska ne eivät kuulu päätösehdotuksen soveltamisalaan. Tarkistukset 7, 8 ja 15 eivät vastaa tarkasti ehdotuksen tavoitteita, eikä niitä siksi ole asianmukaista hyväksyä. Komissio ei hyväksy tarkistusta 7 kokonaisuudessaan, koska mielestämme "merten moottoriteiden" käsitettä ei pidä laajentaa niin paljon, sillä näin menetettäisiin lopulta ne vahvuudet, jotka saavutetaan keskittämällä ja valitsemalla toteutettavia hankkeita. Haluan kuitenkin mainita erään asian, jonka komissio hyväksyy ja joka liittyy jäsen Jarzembowskin tarkistukseen 22: voimme hyväksyä erityisen maininnan siitä, että merten moottoriteihin kuuluu kahden meren välisiä kanavia. Mielestäni tämä on järkevää, ja voisimme tehdä ehdotukseen tämän muutoksen.
Meidän ei pidä luopua avoimesta kilpailuttamismenettelystä, toisin sanoen tarjouspyynnöistä. Hyvät parlamentin jäsenet, emme voi noin vain antaa merten moottoriteiden kehittämistä tuntemiemme ihmisten tehtäväksi, koska se olisi täysin vastoin toimintatapaamme. Sopimukset on kilpailutettava, koska se on ainoa tapa säilyttää järjestelmien tasapuolisuus, saada useista mahdollisuuksista parhaimmat edut ja pitää kiinni perustamissopimusten keskeisistä periaatteista. Meidän on taattava avoimuus ja kilpailu, ja se tarkoittaa, että on tehtävä avoimia tarjouspyyntöjä, tiedoksiantoja ja ehdotuksia.
Taloudelliset edellytykset on selvitetty tarkemmin varainhoitoasetuksessa eikä tässä asiakirjassa. Kuten jo aiemmin totesin, komissio hyväksyy eurooppalaista koordinaattoria koskevat tarkistukset 9 ja 10, kunhan niihin tehdään tiettyjä selvennyksiä, mutta tarkistusta 8 komissio ei hyväksy sellaisenaan, mikä ei kuitenkaan tarkoita, ettei parlamentille ilmoiteta koordinaattoreiden nimittämisestä vaan että komissio ilmoittaa parlamentille nimityksistä sitä mukaa kuin niistä sovitaan.
Kuten totesin, komission kanta on edelleen se, ettei liitteestä III aloiteta uutta keskustelua mutta että tietty joustavuus on säilytettävä, sillä korostan, että parlamentti on täysin tasaveroinen lainsäätäjä neuvoston kanssa. Neuvosto otti asian uudelleen käsiteltäväksi, ja siksi toimintaan on mielestämme jätettävä joustovaraa. Lisäksi neuvosto on kuullut komission perustelut. Tässä yhteydessä totean, että neljä tarkistusta, joilla on lisätty muutoksia tai yksityiskohtia liitteeseen III kuuluvien, komission ehdottamien hankkeiden reitteihin, hyväksytään, mikäli asianosaiset maat hyväksyvät nämä muutokset. Emme voi tehdä mitään vastoin niiden tahtoa. Vastaan jäsen Ferrández Lezaunille, että ymmärrän häntä enemmän kuin hyvin. Valitettavasti tämä ei ole ainoa tapaus. Minun asemassani huomaa, ettei kyseinen valtio ole ainoa valtio eikä Pyreneiden vuoristo ainoa raja, jossa asiat etenevät eri tahtiin tai aikatauluja ei koordinoida, ja siitä on haittaa kaikille.
Siksi emme voi tehdä muutoksia, joita valtiot eivät hyväksy. Yritimmekin eilen päästä valtioiden kanssa yhteisymmärrykseen tämänkaltaisista muutoksista, jotka ne olisivat valmiit hyväksymään. Mainitsen joitakin saamiani vastauksia. Esimerkiksi tarkistuksen 22 ensimmäinen osa, toisin anoen se osa, joka liittyy kahden kanavan yhdistämiseen, hyväksytään joko siksi, että meillä on siitä mustaa valkoisella tai koska esitämme sen yleisellä tasolla, mutta tässä tapauksessa asianosaiset valtiot ovat valmiita liittämään sen ehdotukseen.
Toiseksi mainitsen tarkistuksen 20 ensimmäisen osan, Algeciras–Bobadilla-rautatielinjan, joka on eri aloja yhdistävä hanke – ei tosin nykymuodossaan, jonka perusteella se katsotaan liikennehankkeeksi. Se sisältyy jo hankkeeseen 19, ja meidän on liitettävä se osaksi suurta Sines–Madrid–Pariisi-tavaraliikennereittiä, ja tämäkin hanke on jo hyväksytty. Tarkistuksen 22 toisessa osassa käsitelty Itämeren moottoritie – hanke n:o 21 – voi ulottua Pohjanmerelle saakka. Hankkeen nimi vaihdetaan "Itämeren-Pohjanmeren moottoritieksi", ja olemme saaneet sillekin hyväksynnän asianosaisilta valtioilta.
Tarkistuksen 19 ensimmäisessä osassa, joka liittyy hankkeeseen n:o 6, eli Lyon–Torino–Trieste–Koper–Ljubljana–Budapest-reittiin, olisi määriteltävä tarkemmin, että Triesten ja Ljubljanan välisen rautatieyhteyden on kuljettava Divacan kautta ja Venetsian ja Triesten välisen yhteyden Etelä-Ronchin kautta. Tämä tuottaa komissiolle ongelmia, koska asianosaiset valtiot eivät ole antaneet suostumustaan. Kyseessä oleviin muutoksiin kuuluisi reitin perustaminen siten, että se poikkeaisi 20 kilometriä kauemmas pohjoiseen tai etelään, kuten esimerkiksi Etelä-Ronchin tapauksessa. Kartoillamme olevasta luonnoksesta ei käy selvästi ilmi, kulkeeko reitti hieman pidemmälle pohjoiseen vai etelään. Loppujen lopuksi tämä riippuu kyseessä olevan valtion tahdosta ja reiteistä, jotka voidaan määritellä ympäristöä koskevien perusteiden ja muunlaisten perusteiden mukaan. Hyvät parlamentin jäsenet, valtioiden on joka tapauksessa vaikea hyväksyä ehdotusta sellaisenaan. Sama koskee ehdotusta, jonka mukaan Trieste–Ljubljana-reitin pitäisi kulkea Divacan kautta. Slovenian on vaikea hyväksyä tätä. Haluan tehdä täysin selväksi, että ongelmia ei ole komissiolla vaan asianosaisilla valtioilla, ja kysehän on 20 kilometrin muutoksista, jotka vaikuttavat tärkeiden reittien yksityiskohtiin. Korostan vielä, että komissiolle tämä ei ole ongelma, mutta asianosaisilta valtioilta on saatava suostumus.
Tietyillä tarkistuksilla ehdotukseen lisätään hankkeita tai osuuksia, jotka Van Miertin työryhmä on jo arvioinut perusteellisesti. Jos nämä hankkeet täyttävät 19 artiklan vaatimukset – ja jos valtiot sitoutuvat määrätietoisesti toteuttamaan ne – komissio on täysin valmis edistämään tätä sopimusta. Vain kaksi hanketta on kuitenkin arvioitu näiden vaatimusten mukaisesti. Toinen niistä on Sena-Escalda-jokihanke, joka vaikuttaa ongelmattomalta, koska neuvosto hyväksyi sen 5. joulukuuta pidetyssä kokouksessa, ja jos parlamenttikin ehdottaa sitä, se ei tuota komissiolle ongelmia. Toinen hanke on tarkistus 26, joka liittyy Praha–Linz-yhteyteen. Tiedän, että tämä on erittäin tärkeä hanke tietyille parlamentin jäsenille. On hyvin todennäköistä, että kyseessä olevat valtiot antavat hyväksyntänsä tälle reitille, mutta en ole niinkään varma, että ne hyväksyvät hankkeen muun osuuden. Hyvät parlamentin jäsenet, pyydänkin, ettette äänestä tämän hankkeen puolesta, tai ainakin, että harkitsette vain sen ensimmäistä osaa. Komissio tietenkin hyväksyy kyseessä olevien valtioiden neuvostossa esittämän kannan, koska emme voi toimia vastoin niiden näkemystä.
Toisissa tarkistuksissa esitetään huomattavia muutoksia, joita Van Miertin ryhmä ei ole arvioinut, kuten Marseille–Torino-rautatiereitti, joka mainitaan tarkistuksessa 19 ja joka hylättiin. Sama koskee Haaparannan reittiä, joka mainitaan tarkistuksessa 47. Asianosaiset valtiot eivät alun perin esittäneet näitä hankkeita, eivätkä hankkeet täyttäneet kaikkia 19 artiklassa mainittuja valintaperusteita, varsinkaan unionin jäsenvaltioiden sitoutumista aikataulun noudattamiseen. EY:n perustamissopimuksen 156 artiklan perusajatuksen mukaisesti hankkeiden suuntaviivoille on saatava asianosaisen valtion hyväksyntä, ja komissio vastustaa siksi näitä tarkistuksia.
Toisissa tarkistuksissa ehdotetaan reittejä kolmansiin maihin. Tässä tapauksessa komissio ei voi liittää Euroopan laajuisiin verkkoihin reittejä, jotka kulkevat kolmansien maiden läpi, mutta olemme tietoisia ongelmasta, jonka laajentumisen jälkeen unionin alueen sisälle jäävä erillisalue aiheuttaa. Tapaamme kesäkuussa Compostelassa useista yleiseurooppalaisista käytävistä vastaavat johtajat tarkastellaksemme hankkeita uudelleen ja pidämme mielessä, että sen jälkeen, kun unioni laajentuu 27 valtion unioniksi, kaksi kolmasosaa näistä käytävistä on unionin alueella ja kuuluu Euroopan laajuisiin verkkoihin, minkä tänään hyväksymme. Yleiseurooppalaisten käytävien uudelleentarkastelussa meidän on käsiteltävä eritoten ja hyvin dynaamisesti niitä hankkeita, joissa Euroopan unioniin kuuluvien alueiden välinen yhteys muodostetaan unioniin kuulumattoman alueen kautta. Tällaisia tapauksia on esimerkiksi joissakin entisen Jugoslavian valtioissa Balkanin alueella.
Hyvät parlamentin jäsenet, tietyissä tarkistuksissa ehdotetaan sellaisten osien peruuttamista tai poistamista, jotka sisältyvät komission Van Miertin ryhmän ehdotuksiin ja jotka neuvosto on jo hyväksynyt. Nämä tarkistukset, joita komissio ei hyväksy, ovat tarkistukset 1, 7, 20 ja 25. Korostaisin, että liitteeseen III sisältyvät hankkeet perustuvat taloudellisiin tutkimuksiin ja sekä Van Miertin ryhmän että neuvoston hyväksyntään.
Hyvät parlamentin jäsenet, on vaadittu, että merten moottoriteiden yhteydessä pitäisi nimenomaisesti mainita Espanja ja Portugali pelkän "Etelä-Euroopan" sijasta; näin totesi jäsen Camisón. Tarkistan asian, mutta tietääkseni kohta on jätetty ennalleen ehdotuksissa. Korostaisin, että Pyreneiden tärkeimmän ylityspaikan, Vignemalin, tapauksessa meidän on kunnioitettava valtioiden tahtoa. Meidän on yritettävä rohkaista niitä, mutta noudatettava perustamissopimusten määräyksiä: valtioiden alueella ei voida toteuttaa hankkeita ilman niiden suostumusta.
Päätän puheenvuoroni kiittämällä vielä kerran parlamentin jäseniä ja toteamalla, että kuten huomaatte, komissio ja neuvosto joustavat jossain määrin kannoissaan, jotta voitaisiin ottaa huomioon joitakin parlamentin ehdotuksia ja huomioita, joilla parannetaan alkuperäistä ehdotusta ja jotka lisäksi ovat toimielinten välisen tasapainon mukaisia.
Pyydän parlamenttia ymmärtämään, että meillä on joustovaraa, mutta on mahdotonta käsitellä kokonaan uudelleen keskeisiä kohtia ja kaikkia uusista Euroopan laajuisista verkoista tehtyjä ehdotuksia, jotka on hyväksyttävä nopeasti, jotta 1. toukokuuta 2004 alkaen, kun meitä on 15:n sijasta 25, kymmenen uutta jäsenvaltiota otetaan mukaan näihin verkkoihin, sillä niistä tulee kokonaisuudessaan unionin jäseniä.
Kiitän esittelijä Bradbournia ja kaikkia aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäseniä heidän työstään. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B5-0066/2004).
Käsittelemme neuvostolle osoitettuja kysymyksiä. 

Seuraavana on 
Tietyt institutionaaliset tahot ja tiedotusvälineet ovat tulkinneet Yhdistyneen kuningaskunnan tiivistyneen yhteistyön Ranskan ja Saksan kanssa esimerkiksi puolustuspolitiikan alalla ja sen Ranskalle ja Saksalle osoittaman tuen niiden vakaussopimuksen noudattamatta jättämistä koskevassa asiassa siten, että näiden kolmen valtion akselista, joka pyrkii perustuslaillisen sopimuksen hyväksymisen yhteydessä ilmenneiden ongelmien ratkaisemiseen, on kehkeytymässä eräänlainen pioneeriryhmä johtamaan kahden nopeuden unionia jokseenkin erillään muista demokraattisista yhteisön toimielimistä. Mihin toimiin neuvoston puheenjohtaja aikoo ryhtyä tämän vakavan vaaran torjumiseksi samaan aikaan, kun se pyrkii pääsemään yhteisymmärrykseen Eurooppa-valmistelukunnan esittämän perustuslakiehdotuksen hyväksymisestä? 
Roche,
    Puheenjohtajavaltio esittää arvion hallitustenvälisen konferenssin edistymismahdollisuuksista maaliskuussa pidettävälle Eurooppa-neuvostolle, kuten joulukuun 2003 Eurooppa-neuvostossa sovittiin. Neuvoston puolesta puhuvan puheenjohtajavaltion tehtävä ei kuitenkaan ole antaa lausuntoa parlamentin jäsenen kysymyksessä esiin tuoduista seikoista. Neuvosto ei ole keskustellut eikä muodostanut näkemystä kahden nopeuden Eurooppaa koskevasta kysymyksestä. Asia ei ole esityslistalla. 
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan esittää teille lisäkysymyksen jäsen Nogueira Románin puolesta ja sen jälkeen luvallanne yhden oman lisäkysymyksen. 
Puhemies.
   –Hyvä jäsen Ortuondo Larrea, voitte toimia ainoastaan jäsen Nogueira Románin sijaisena, koska on muitakin jäseniä, jotka haluavat esittää lisäkysymyksiä työjärjestyksen mukaisesti. Pyydän, että käytätte puheenvuoronne ainoastaan kysymyksen laatijan puolesta. 
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, olen Euroopan parlamentin jäsen, ja minulla on samanlainen oikeus puhua omasta puolestani kuin muillakin. 
Puhemies.
   –Olkaa hyvä ja noudattakaa puhemiehistön ohjeita. 
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olemme kuulleet, että keskeisimmät erimielisyydet hallitustenvälisessä konferenssissa koskevat komission kokoonpanoa – sitä, pitäisikö jokaisella jäsenvaltiolla olla oma komission jäsen – neuvoston puheenjohtajavaltioita ja määräenemmistön uudelleenmäärittelyä, jotta neuvostossa voidaan tehdä jäsenvaltioiden ja kansalaisten enemmistöön perustuvia päätöksiä. Ettekö katso, että kaikkien jäsenvaltioiden edustus komissiossa saisi useammat kansalaiset hyväksymään Euroopan yhdentymisen, ja ettekö usko, että sellaiset kannat kuin Espanjan hallituksen kanta, joiden tavoitteena on muodostaa määrävähemmistöjä – äänten määrää neuvostossa koskevan – kolmannen Nizzan kriteerin perusteella, voi saada muut hallitukset kiertämään rajoituksia ja siirtymään kohti kahden, kolmen tai useamman nopeuden Eurooppaa? 
Kauppi (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vaikken aivan täysin yhdykään tähän huoleen, mikä herra Nogueiralla ja herra Ortuondolla on, niin olisi hyvä parlamentissa saada selkoa siitä, mikä merkitys näille muutamien jäsenvaltioiden omille huippukokouksille on annettava. Nythän tässä kokouksessa, mikä pidettiin 18. päivä viime kuuta, kolme valtiota kokoontui, ja ilmeisesti tässä kokouksessa on keskusteltu myöskin perustuslakisopimuksen yksityiskohdista. Julkisuudessa on liikkunut tietoja juuri näistä äänestysmenettelyistä, neuvoston ääntenpainotuksesta ja komission jäsenten nimittämisestä, ja olisi hyvä, että me kuulisimme teiltä, miten Irlanti neuvoston puheenjohtajana on näitä asioita käsitellyt. Onko niitä käsitelty, onko täältä kolmen suuren huippukokoukselta tullut jotakin konkreettisia esityksiä neuvostolle ja miten tästä asiasta aiotaan jatkaa eteenpäin? 
Roche,
    Kuten alussa jo totesin, kysymys kahden nopeuden Euroopasta ei ole esityslistalla, enkä aio esittää arvailuja tästä asiasta. Olen tietoinen monista muista HVK:n yhteydessä käsiteltävistä merkittävistä kysymyksistä, ja viittasin niihin tämänaamuisessa julkilausumassani.
Lisäkysymykseen kyseisten kolmen maan Berliinissä järjestämästä kokouksesta vastasin eräällä aiemmalla istuntojaksolla. Totesin, että nämä kolme maata kävivät keskinäisiä keskusteluja eivätkä olleet ainoita, jotka näin tekivät, ja että keskustelut olivat itse asiassa erittäin hyödyllisiä puheenjohtajavaltio Irlannille. Keskeistä kuitenkin on, ettei kysymys kahden nopeuden Euroopasta ole HVK:ssa käytävien neuvottelujen asialistalla. 
Puhemies.
    Seuraavana on 
Vuosittain Kuubassa järjestettävät kirjamessut ovat kansainvälisesti arvostettu kulttuuri- ja tiedonvälitystapahtuma. Tänä vuonna järjestäjät olivat suunnitelleet, että Saksa olisi kunniavieras. Näyttää siltä, että Saksan hallitus, joka seuraa neuvoston hyväksymää yhteistä kantaa ja viime aikoina harjoitettua, kulttuurin alalla Kuubaa rankaisevaa politiikkaa, on kieltäytynyt osallistumasta tällä tavalla. Saksasta ja muista EU:n jäsenvaltioista tulevien kirjailijoiden ja kustantamoiden osuus ei kuitenkaan ole vähentynyt.
Katsooko neuvosto, että kyseinen yhteinen kanta ja edellä mainitut sanktiot ovat hyödyksi vai yksinkertaisesti haitaksi sekä Kuuban että yhteisön kulttuurille? Eikö neuvosto katso menettäneensä arvovaltaansa, kun otetaan huomioon, että kirjamessuille kutsutut yhteisön kustantajat ja kirjailijat ovat jättäneet huomiotta neuvoston linjan ja osallistuneet messuille ja että monet ovat jopa päätyneet pitämään kulttuurin alalla Kuubaa rankaisevaa EU:n politiikkaa mielettömänä, epäoikeudenmukaisena ja omien etujemme vastaisena? 
Roche,
    Kuten neuvosto ja komissio ovat toistuvasti todenneet Euroopan parlamentissa, 5. kesäkuuta 2003 tehty päätös kuului toimenpidepakettiin, joka toteutettiin Kuuban viranomaisten rikottua viime vuonna kansainvälisiä ihmisoikeusnormeja. Ihmisoikeuksia loukattiin järjestämällä pikaoikeudenkäyntejä ja määräämällä pitkiä vankilatuomioita lukuisille toisinajattelijoille, jotka olivat käyttäneet oikeuttaan ilmaista vapaasti mielipiteensä ja osallistua julkisten asioiden hoitoon, sekä toteuttamalla kolmen lauttakaapparin pikaoikeudenkäynti ja nopea teloittaminen, jotka olivat vastoin kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoa koskevia kansainvälisiä vähimmäisvaatimuksia.
Neljä toimenpidettä, joista ilmoitettiin 5. kesäkuuta 2003, olivat symbolisia ja luonteeltaan poliittisia, minkä vuoksi niiden täytäntöönpano kuuluu ainoastaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallituksille ja niiden virkamiehille. Ne eivät koske yksityistä sektoria tai yksityisiä kansalaisia, jotka voivat vapaasti osallistua Kuuban kirjamessuille ja halutessaan mihin tahansa muuhun Kuuban hallituksen järjestämään kulttuuritapahtumaan.
Kun tarkastellaan kysymyksessä mainittuja yksityishenkilöiden näkemyksiä, neuvosto ei voi ottaa kantaa siihen, mitä messuihin osallistuneilla on mahdollisesti ollut sanottavanaan. Heillä on oikeus esittää näkemyksensä, vaikka se olisikin virheellinen.
EU vetoaa jälleen kerran Kuuban viranomaisiin, että nämä vapauttaisivat viipymättä kaikki poliittiset vangit ja jatkaisivat kuolemanrangaistuksen tosiasiallista kieltoa. Neuvosto vakuuttaa, että voimassa oleva yhteinen kanta on edelleen Euroopan unionin ja Kuuban välisten rakentavien toimien perusta ja että toimia jatketaan poliittisen vuoropuhelun merkeissä konkreettisten tulosten saavuttamiseksi erityisesti politiikan, talouden ja kansalaisoikeuksien aloilla. 
Martínez Martínez (PSE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja hyvä ystävä, en ole nyt sillä tuulella, että ryhtyisin kinastelemaan sananvalinnoista. Muutama kuukausi sitten Euroopan unioni vastasi Kuuban viranomaisten toimintaan toimenpiteillä, jotka olivat mielestänne asianmukaisia mutta minun mielestäni kohtuuttomia, epäoikeudenmukaisia ja järjettömiä – varsinkin ne, jotka toteutettiin kulttuuriyhteistyön alalla.
En tiedä, millä nimellä haluatte kutsua näitä toimia. Sanotte, etteivät ne ole sanktioita. Haluaisin löytää niille toisen nimen. En tiedä, ovatko ne rajoituksia, kostotoimia, painostusta, pakottamista vai kulttuurisaarto – kuten kuubalaiset niitä itse nimittävät. Haluaisin, että kerrotte meille, mitä sanaa meidän pitäisi käyttää, jotta voimme todella saada vastauksen kysymykseemme.
Edellisen kysymyksen lisäksi toistan jo esittämäni kysymyksen: uskotteko kulttuuriyhteistyön alalla toteutettujen toimien olevan hyödyksi vai haitaksi kuubalaisille ja eurooppalaisille? Toiseksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, uskotteko, että kansalaisyhteiskuntamme toimintatapa, osallistuminen sankoin joukoin tapahtumiin, joita Euroopan unioni ainakin vaikeuttaa, ellei suoranaisesti boikotoi, on kansalaisyhteiskunnan tapa kyseenalaistaa unionin Kuubaa koskeva politiikka? 
Roche,
   . Käyttämäni sanat olivat erittäin täsmällisiä. Kuten mainitsin, toimenpiteet olivat luonteeltaan symbolisia ja poliittisia, minkä vuoksi niiden täytäntöönpano kuuluu ainoastaan hallituksille ja EU:n jäsenvaltioille. Toimenpiteet eivät vaikuta suoraan yksittäisiin kansalaisiin.
Korostan myös, että toimenpiteet, joista ilmoitettiin 5. kesäkuuta, toteutettiin vasta erittäin tarkan harkinnan jälkeen. Neuvosto päätyi tuolloin harkittuun näkemykseen, jonka mukaan toimenpiteiden toteuttaminen oli tasapuolinen ratkaisu, jolla osoitettiin halukkuus jatkaa poliittista vuoropuhelua konkreettisten tulosten saavuttamiseksi ja välttämätön tarve ilmaista selkeästi, ettemme voi hyväksyä Kuubassa viimeisten 12 kuukauden aikana tapahtuneiden tekojen kaltaisia vakavia ihmisoikeusloukkauksia. Olen varma, että jäsen Martínez Martìnez hyväksyy neuvoston kannan.
Lopuksi totean yleisesti EU:ta ja Kuubaa koskevasta kysymyksestä, että neuvoston toteuttamat toimet tutkittiin erittäin tarkoin. Joidenkin mielestä toimet saattavat olla hyvin varovaisia, mutta ne ovat kohtuullinen reaktio erityisoloihin nähden. Euroopan unioni arvostaa Kuuban-suhteitaan ja toivoo, että niitä voidaan parantaa. Suhteiden parantumisesta on hyötyä molemmille osapuolille. 
Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, en tietenkään kannata Kuuban hallituksen suorittamia teloituksia. Haluan kuitenkin huomauttaa, että Yhdysvalloissakin teloitetaan paljon ihmisiä ja myös Israelissa surmataan paljon ennalta valittuja henkilöitä. Näitä surmia tapahtuu päivittäin.
Tässä yhteydessä haluaisinkin kysyä, aikooko neuvosto toteuttaa joitakin toimia, jotka liittyvät kahden mainitsemani valtion kanssa tehtyihin sopimuksiin. 
Roche,
   . Lisäkysymys ei oikeastaan liity jäsen Martínez Martínezin kysymykseen. Jos jäsen Ortuondo Larrea haluaa esittää jonkin erityisen mielessään olevan kysymyksen, vastaan siihen. 
Sörensen (Verts/ALE ).
   – Haluaisin sanoa erään asian neuvostolle. Olen juuri palannut Kuubasta, jossa pystyin avoimin mielin tarkkailemaan tilannetta tapahtumapaikalla, eikä vierailu saarella olisi varmastikaan pahitteeksi joillekin, kun otetaan huomioon, miten parlamentissa keskustellaan ihmisoikeusloukkauksista. Kuubaa koskevien toimiemme vuoksi meiltä jää huomaamatta todellinen aarre. Sanotaanpa Kuubasta mitä tahansa, maalla on paljon tarjottavaa. Voimme oppia siltä paljon, varsinkin sellaisten toimien alalla, joita toteutetaan valikoiduilla alueilla tiettyjen kohderyhmien hyväksi. On myös valitettavaa, että unionin asenteen takia monet eurooppalaiset kansalaisjärjestöt ovat joutuneet suuriin vaikeuksiin Kuubassa. Ne haluaisivat Euroopan elvyttävän Kuuban-suhteensa ja parantavan niitä sekä tarkastelevan maata erilaisesta näkökulmasta ilman kolmansien osapuolten vaikutusta. Kuubasta on liikkeellä monenlaisia huhuja, ja tarkastelemme sitä eri tavoin kuin muita maita. Menemättä yksityiskohtiin voisin luetella muita valtioita, joissa kuolemanrangaistus on edelleen käytössä. Lyhyesti sanoen Kuubassa tapahtuu paljon jännittäviä asioita, ja olisi hyödyllistä vierailla siellä ja tarkastella sitä kiihkottomasti. 
Roche,
   . Kaikki, mitä parlamentin jäsen sanoi, pitää varmasti paikkansa. Kuuba on varmasti kiehtova ja mielenkiintoinen maa. Diplomaattisilla toimenpiteillä, joista ilmoitettiin 5. kesäkuuta, oli tarkoitus viestittää Kuuban viranomaisille, ettei uusia ja vakavia ihmisoikeusloukkauksia kerta kaikkiaan hyväksytä. Toimenpiteiden tarkoituksena ei ollut eristää Kuubaa millään tavoin. Vahvistamalla Kuubaa koskevan yhteisen kannan voimassaolon 21. heinäkuuta 2003 neuvosto päinvastoin korosti, että poliittista vuoropuhelua olisi jatkettava konkreettisten tulosten saavuttamiseksi erityisesti politiikan, talouden ja oikeuksien aloilla. Komissio on edelleen erittäin halukas poliittiseen vuoropuheluun.
Toimenpiteiden vaikutusta koskevasta huomautuksesta totean, että Kuuban hallitus on tietoinen siitä, että neuvosto tunnustaa sen huomattavat saavutukset sosiaalisten oikeuksien, kuten terveydenhuollon ja koulutuksen, aloilla. Toivomme kuitenkin vilpittömästi, että Kuuban viranomaiset huomaavat, että vastaavaa edistystä tarvitaan myös keskeisten kansalaisoikeuksien sekä poliittisten oikeuksien ja ihmisoikeuksien aloilla. Olisi erittäin myönteistä, jos kyseisillä aloilla päästäisiin samanlaisiin saavutuksiin kuin parlamentin jäsenen mainitsemilla aloilla. 
Puhemies.
    Seuraavana on 
Kansalaisvapausjärjestö EPICin Yhdysvaltojen tiedonsaannin vapautta koskevan lain (Freedom of Information Act) perusteella saamat asiakirjat paljastavat, että yhdysvaltalainen Northwest Airlines -lentoyhtiö – joka tarjoaa yhteyksiä Yhdysvaltojen ja Euroopan suurimpien kaupunkien välillä – on luovuttanut miljoonien matkustajien rekisteritiedot NASAlle osana massiivista tiedonlouhintakokeilua. Tiedot paljastettiin Northwestin yksityisyyden suojaa koskevan politiikan vastaisesti ja se, että NASA keräsi ja käytti näitä tietoja, saattaa myös rikkoa Yhdysvaltain liittovaltion yksityisyyden suojaa koskevaa lakia. Euroopan unionin lainsäädäntö kieltää henkilötietojen rutiinimaisen luovuttamisen tarkoituksiin, jotka eivät liity tietojen alun perin tapahtuneeseen keräämiseen.
Onko neuvosto tietoinen tästä EU:n ja Yhdysvaltain lakien rikkomisesta? Tietääkö neuvosto, koskevatko nämä tiedot EU:n kansalaisia, ja sisältyykö niihin PNR-järjestelmän (Passenger Name Record) tietoja? Koska neuvosto aikoo ottaa tämän kysymyksen esiin Yhdysvaltojen toimivaltaisten viranomaisten kanssa? Eikö neuvosto katso, että Yhdysvaltojen nykyinen yksityisyyden suojaa koskeva politiikka (henkilötietojen siirtäminen NASAlle, CAPPS II -ohjelman luominen, matkustajatietoja koskevat yksipuoliset aloitteet, jotka rikkovat EU:n lainsäädäntöä) ei voi mahdollistaa Yhdysvaltojen määrittelemistä tietosuojan "riittävän" tason takaavaksi maaksi EU:n direktiivien tarkoittamassa merkityksessä kuten myös Ranskan CNIL ja muut kansalliset tietosuojaviranomaiset sekä yksityisyyden suojan puolestapuhujat ovat todenneet? 
Roche,
   . Neuvostolla ei ole mitään yksityiskohtaisia tietoja niistä seikoista, jotka on tuotu esiin Northwest Airlines -lentoyhtiön NASAlle luovuttamia matkustajatietoja koskevassa kysymyksessä H-0075/04, eikä neuvosto siis pysty vastaamaan kattavasti parlamentin jäsenen esittämiin kysymyksiin.
Neuvosto ymmärtää, että parlamentin jäsen on esittänyt kysymyksensä myös suoraan komissiolle, joka on toimivaltainen elin useimmissa kysymyksissä.
Sanoisin kuitenkin, että tämänkaltaiset seikkaperäiset tutkimukset kuuluvat jäsenvaltioiden tietosuojaviranomaisten toimivaltaan. Tietosuojaviranomaisten valtuudet liittyisivät tässä tapauksessa kyseessä oleviin yksittäisiin lentoihin. Esimerkiksi Bostonin ja Lontoon Gatwickin välistä lentoa koskevien tietojen kohdalla toimivaltainen viranomainen olisi Yhdistyneen kuningaskunnan viranomainen, kun taas Bostonin ja Amsterdamin välistä lentoa koskevien tietojen kohdalla toimivalta olisi Alankomaiden viranomaisilla.
Kuten alussa totesin, minulla ei ole riittävästi tietoja, jotta voisin antaa parlamentin jäsenelle kattavamman vastauksen. Parlamentin jäsen varmasti ymmärtää, etten voi käytössäni olevien tietojen perusteella antaa tämän seikkaperäisempää vastausta. 
Cappato (NI ).
   – Tietenkin ymmärrän, ettei neuvostolla ole ollut tilaisuutta saada tietoa. Minun on kuitenkin myös huomautettava neuvostolle, että aikaa sen saamiseen oli runsaasti. Tässä on itse asiassa kyse julkistamismenettelyistä, toisin sanoen asiakirjojen saatavuudesta ja niiden julkistamista koskevista menettelyistä. Olemme toimittaneet teille kaikki kyseisiä asiakirjoja koskevat tiedot, ja mielestäni on hyvin outoa, ettei niiden lukemiseen ole ollut aikaa. Asiakirjoista käy esimerkiksi selvästi ilmi, että Northwest Airlines -lentoyhtiöllä on tiettävästi yhteistyösopimus KLM:n kanssa ja että lentoliikenteen varaustietokannoissa on sen vuoksi valtavasti päällekkäisyyttä. Tämä koskee myös Euroopan unionin sisäiseen lentoliikenteeseen liittyviä tietokantoja. Sanoitte, että asia on komission vastuulla. Tämä ei ole totta, koska neuvosto antaa valtuudet kansainvälisten sopimusten tekemiseen. Nimenomaan neuvosto antoi Euroopan komissiolle valtuudet määritellä tietosuojan riittävyyden Yhdysvalloissa. Poliittinen vastuu on siis neuvostolla. Harkitseeko neuvosto näin ollen tämän kohdan sisällyttämistä nykyisiin neuvotteluihin, vai onko se asiasta eri mieltä? 
Roche,
   . Huomautan parlamentin jäsenelle, että kyse on pikemminkin toimivallasta kuin ajasta. Kuten varsinaisessa vastauksessani totesin, tässä nimenomaisessa tapauksessa toimivalta on yksittäisten jäsenvaltioiden tietosuojaviranomaisilla. Toimivalta kuuluu kansallisille viranomaisille eikä yhteisön toimielimille. 
Boogerd-Quaak (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, olen kertakaikkisen hämmästynyt neuvoston puheenjohtajan vastauksesta. Neuvosto keskustelee parhaillaan Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisen sopimuksen tekemisestä, ja samassa yhteydessä 31 artiklassa tarkoitettu komitea, jolla on toimivalta tällä alalla, on antanut, tai käytännöllisesti katsoen antanut, neuvoston puolesta hyväksynnän Yhdysvaltojen kanssa tehtävälle sopimukselle.
Myös tämän sopimuksen liitteessä viitataan CAPPS II -järjestelmään (Computer Assisted Passenger Pre-screening System II, tietokoneavusteinen matkustajien ennakkoseulontajärjestelmä). Siksi onkin erittäin epätodennäköistä, että neuvosto olisi epätietoinen tilanteesta, ja jäsen Cappaton kysymys on mielestäni hyvin selkeä: hän kysyi, onko tämä tapaus lainvastainen ja rikkooko se yhteisön säädöksiä. Neuvosto ei voi sanoa, että tämä asia kuuluu yksinomaan tietosuojaviranomaisille, jotka ovat todenneet tämän olevan laitonta. Tarvitaan siis toimia. Neuvosto on oikeassa sanoessaan, että toimet olisi toteutettava kansallisella tasolla, mutta silläkin on oma tehtävänsä tässä asiassa. Neuvosto on jossain määrin siirtänyt tämän tehtävän Euroopan komissiolle eikä selvästikään tunne tapaukseen liittyviä seikkoja eikä – mikä vielä pahempaa – ole ilmoittanut asiasta kansallisille parlamenteille. Pyydänkin neuvostoa varmistamaan, että tämä tehdään. 
Roche,
   . Lisäkysymys koskee matkustajatietojen luovuttamista. Yleinen kysymys Atlantin ylittävien lentojen matkustajatietojen luovuttamisesta Yhdysvaltojen viranomaisille on neuvostolle erittäin tärkeä. Emme väheksy parlamentin jäsenten huolestuneisuutta emmekä etenkään jäsen Cappaton alkuperäisessä huomautuksessaan esiin tuomia huolenaiheita. Tästä asiasta keskustellaan ja neuvotellaan jatkuvasti Yhdysvaltojen kanssa.
Sen jälkeen kun Yhdysvallat velvoitti viime vuonna yksipuolisesti eurooppalaiset lentoyhtiöt toimittamaan Yhdysvaltoihin suuntautuvien lentojen matkustajatiedot, Euroopan unioni on valmistellut oikeudellisesti turvattua järjestelmää matkustajatietojen luovuttamiseksi Yhdysvaltojen tullilaitokselle ja rajavalvontavirastolle.
Nykyisissä neuvotteluissa pyritään kaikin mahdollisin keinoin lisäämään toimien oikeudellista sitovuutta eurooppalaisten matkustajatietojen tietosuojan varmistamiseksi – tämä asia otettiin esiin lisäkysymyksessä. Tämä ei kuitenkaan ole vain EU:n ja Yhdysvaltojen välinen asia, koska voidaan täysin aiheellisesti olettaa, että myös useat muut valtiot vaativat lähitulevaisuudessa matkustajatietojen luovuttamista matkustajien yleisen turvallisuuden lisäämiseksi.
Euroopan unionin tavoitteena onkin tällaisten tietojen luovuttamista koskeva kokonaisvaltainen toimintamalli rajojen ja ilmailun turvallisuuden varmistamiseksi. Tämän aloitteen pääasiallinen tavoite on perustaa Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön alaisuudessa toimiva monenvälinen järjestelmä matkustajatietojen luovuttamista varten. On ehdotettu, että kaikki Yhdysvaltojen kanssa sovitut järjestelyt olisivat väliaikaisia ja vahvistettaisiin määrätyn ajan kuluessa kansainvälisillä sopimuksilla.
EU:n ja Yhdysvaltojen välisestä matkustajatietojen toimittamista koskevasta kansainvälisestä sopimuksesta totean erityisesti, että komission – joka nimenomaan hoitaa kyseisiä neuvotteluja – ja Yhdysvaltain viranomaisten neuvottelut ovat edelleen käynnissä, kuten parlamentin jäsenet tietävät. Kun neuvottelut on saatu päätökseen, tämä sopimus jätetään käsiteltäväksi ja parlamentti tarkastelee sitä. 
McKenna (Verts/ALE ).
   – Olen samaa mieltä jäsen Boogerd-Quaakin ja jäsen Cappaton kanssa. Neuvosto on väärässä yrittäessään väittää, että tämä kuuluu komission vastuualueeseen. Asia oli täysin selvä eilen, kun oli kyse toisesta tapauksesta, Guantánamosta, ja komission jäsen Patten totesi, että "emme voi tehdä mitään ilman neuvostoa". Jäsen Cappato kysyy: "Koska neuvosto aikoo ottaa tämän kysymyksen esiin Yhdysvaltojen toimivaltaisten viranomaisten kanssa?"
Neuvosto yrittää luikerrella eroon velvollisuuksistaan tässä asiassa. Asia ei kuulu ainoastaan komissiolle vaan myös neuvostolle. Tietenkin se voidaan ottaa esille tulevassa EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksessa ja myös asiasta parhaillaan käytävissä neuvotteluissa. On täysin anteeksiantamatonta, ettei Euroopan kansalaisia ja heidän oikeuttaan yksityisyyteen suojella. Se on neuvoston velvollisuus. Neuvoston pitäisi ainakin vastata kysymyksen tähän osaan. 
Roche,
   . Neuvosto on vastannut kysymyksen kyseiseen osaan. Kiinnittäisin jäsen McKennan huomion erityisesti huomautuksiin, jotka esitin tietosuojaa koskevasta kansallisten viranomaisten toimivallasta Yhdistyneen kuningaskunnan ja Alankomaiden viranomaisten tapauksessa.
Parlamentin jäsen tekee väärin myös jättäessään huomiotta sen seikan, että komissio käy neuvotteluja Yhdysvaltain viranomaisten kanssa. On neuvoston aseman vääristelyä ehdottaa, että se on neuvoston tehtävä. Se ei ole neuvoston tehtävä, kuten parlamentin jäsen hyvin tietää. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Kuinka neuvosto aikoo seurata Euroopan parlamentin joulukuussa 2003 antaman Kiinaa koskevan päätöslauselman ja EU:n Kiinaa koskevan asevientikiellon noudattamista? Kuinka neuvosto voi saada parlamentin vakuuttumaan siitä, ettei asevientikieltoa poisteta kaikessa hiljaisuudessa jossakin tulevassa yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvostossa, vaikka neuvosto oli päättänyt Roomassa sisällyttää tämän asian yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston esityslistaan uudelleen käsiteltäväksi? 
Roche,
   . Kiitän parlamentin jäsentä tämän kysymyksen esittämisestä. Neuvosto on ottanut asianmukaisesti huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselman Kiinaa koskevasta asevientikiellosta. Käsittelemme sitä samalla kun tarkastelemme muita tähän aiheeseen liittyviä seikkoja.
Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto kutsui 26. tammikuuta pysyvien edustajien komitean sekä poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean käsittelemään tätä asiaa, kuten 12. joulukuuta 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvoston kehotti. Neuvosto haluaa vielä kerran korostaa, ettei se ole asettanut mitään tiettyä määräaikaa Kiinaa koskevasta asevientikiellosta tehtäville päätöksille. Vaikuttaa siltä, että joidenkin käsitysten mukaan määräaika on asetettu, vaikka näin ei ole. Päätös tehdään voimassa olevien avoimuutta koskevien määräysten mukaisesti. 
McKenna (Verts/ALE ).
   – Luulin, että neuvosto aikoo jälleen sanoa, ettei tämä kuulu sen tehtäviin. Olen edelleen täysin eri mieltä viimeistä kysymystä koskevasta neuvoston kannasta. Toivoisin, että neuvosto ottaisi Kiinaa koskevassa kannassaan huomioon parlamentin kannan, sillä parlamentti on ainoa demokraattisesti valittu toimielin Euroopan unionissa. Kiinaa koskevan asevientikiellon poistaminen on todellakin hyvin ongelmallista varsinkin viime vuosien tapahtumien valossa.
Toivon, että neuvosto suhtautuu tähän asiaan hyvin vakavasti eikä anna periksi painostukselle siitä huolimatta, että jotkut Euroopan unionin valtiot saattaisivat haluta painostaa sitä. Toivon, ettei neuvosto anna myöten tässä asiassa. Asevientikielto olisi pidettävä voimassa siihen saakka, kunnes sen poistaminen on mielestämme perusteltua. En usko, että siihen on perusteita, koska kansainvälinen, kaikkia maita koskeva asevientikielto on hyvä ajatus. 
Roche,
   . Olen tietoinen jäsen McKennan asevientikieltoja koskevista näkemyksistä, jotka eivät ole niinkään kaukana omistani. Neuvosto on ottanut huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselman ja tekee niin jatkossakin. 
Puhemies.
    Seuraavana on 
Mitä neuvosto tekee ehkäistäkseen tehokkaammin pakkoprostituutiota, lapsiprostituutiota ja ihmiskauppaa tulevien jäsenvaltioiden nykyisellä Schengen-rajalla ja uusien jäsenvaltioiden itärajoilla? 
Roche,
   . Tämä on hyvin vakava asia. Ihmiskauppaa koskevassa kysymyksessä neuvosto haluaa viitata suulliseen kysymykseen H-0575/03 antamaansa vastaukseen. Kuten kyseisessä vastauksessa jo korostettiin, monitahoiseen ihmiskauppaa koskevaan kysymykseen on puututtava sekä kansallisesti että kansainvälisesti, ja sitä on käsiteltävä laajemmassa yhteydessä, joka kattaa rikosoikeuden, turvapaikka-asiat, maahanmuuttopolitiikan ja ennalta ehkäisevät toimet.
Neuvosto on päässyt yleiseen yhteisymmärrykseen ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi oleskeluluvista, jotka myönnetään sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat joutuneet ihmiskaupan uhreiksi ja jotka tekevät yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Ehdotuksen tavoitteena on tarjota niille uhreille, jotka ovat halukkaita tekemään yhteistyötä ihmiskauppiaita vastaan käydyissä oikeudenkäynneissä, mahdollisuus jäädä jäsenvaltioon kyseisten oikeudenkäyntien ajaksi ja saada muita etuuksia, joilla uhreja autetaan pääsemään irti ihmiskauppiaiden vaikutusvallasta ja palaamaan normaaliin elämään. Näihin etuuksiin voivat kuulua esimerkiksi työhön pääsy, ammatillinen ja muunlainen koulutus sekä muut erityisohjelmat. Kun tämä säädös hyväksytään, sillä on merkittävä osuus ihmiskaupan torjumisessa. Ehdotus voidaan hyväksyä virallisesti, kun parlamentti on antanut lausuntonsa.
Ihmiskaupan torjumisesta 19. heinäkuuta 2002 annetun puitepäätöksen lisäksi neuvosto antoi 22. joulukuuta 2003 puitepäätöksen lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja lapsipornografian torjumisesta.
Rajavalvonnan osalta neuvosto muistuttaa, että vuonna 2002 jätettiin käsiteltäväksi kaksi suunnitelmaa, joissa esitettyjen toimenpiteiden tavoitteena oli parantaa ulkorajojen turvallisuustasoa ja torjua ihmiskauppaa. Ensimmäinen niistä on laaja suunnitelma laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjumiseksi, ja neuvosto hyväksyi sen helmikuussa 2002. Toinen on Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen valvontaa koskeva suunnitelma, jonka neuvosto hyväksyi 13. kesäkuuta 2002. Molemmat suunnitelmat sisältävät pitkän ja lyhyen aikavälin toimenpiteitä, joilla pyritään toteuttamaan yhdennetty rajavalvonta.
Vuodesta 2002 alkaen ulkorajoilla on käynnistetty useita koehankkeita ja yhteisiä operaatioita. On perustettu jäsenvaltioiden yhteyshenkilöverkosto sekä laadittu yhteinen riskianalyysimalli ja rajavartijakoulutuksen yhteiset vaatimukset. Nämä ovat erittäin myönteisiä toimia. Jäsenvaltiot ovat perustaneet tai ovat parhaillaan perustamassa useita erityiskeskuksia, joista kukin keskittyy tiettyyn rajatyyppiin. Tällaisia ovat esimerkiksi ilmarajakeskus, maarajakeskus tai merirajakeskus. Lisäksi ollaan perustamassa rajavartijoiden kouluttamiseen erikoistunutta keskusta ja riskianalyysikeskusta. 
Posselt (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, vaikka olenkin kiitollinen kattavasta vastauksesta, kysymykseni koski EU:n ja ehdokasvaltioiden välisiä nykyisiä rajoja, niiden tulevia itärajoja IVY-maiden kanssa ja erityisesti niitä ohjelmia, joiden tavoitteena on valvoa alueella laajalle levinnyttä prostituutiota.
Tšekin tasavallan ja Baijerin rajalla tilanne on se, että useimmat uhrit ja monet rikolliset tulevat kauempaa idästä, eli Venäjältä ja Romaniasta, jotka eivät vielä ole liittymässä EU:hun. Rikos tapahtuu yleensä Tšekin tasavallassa, joka on tuleva jäsenvaltio, ja rahaa käyttävät asiakkaat tulevat – valitettavaa kyllä – pääosin nykyisestä EU:sta, itse asiassa Saksasta, joten tämä on rajat ylittävä ongelma.
Olen erityisen kiinnostunut siitä, miten raja-alueilla toimitaan kyseisellä alueella harjoitettavaan laajamittaiseen prostituutioon puuttumiseksi. 
Roche,
   . Ymmärrän parlamentin jäsenen huolenaiheet. Kyse on erityisen vahingollisesta ja hirvittävästä kaupasta. Joku totesi aiemmin, että se on 21. vuosisadan orjuutta. Se kuuluu pimeälle keskiajalle, ja uskon, että jokainen sivistynyt ihminen voisi oikeutetusti kritisoida tilannetta.
Mainitsin useita tapauksia, ja antamani vastaus oli monitahoinen. Muita yhteisiä toimia suunnitellaan ja toteutetaan lähitulevaisuudessa jäsenvaltioiden sekä unioniin liittyvien valtioiden maa-, meri- ja ilmarajoilla – tästä oli kyse puhujan esiin tuomissa seikoissa.
Neuvosto kiinnittää erityistä huomiota myös Euroopan ulkorajayhteistyön hallintaviraston perustamiseen. Tämä virasto yhdistää ad hoc -keskukset yhteisön sisäiseksi toimielinjärjestelmäksi. Tämä vastaisi erittäin hyvin parlamentin jäsenen näkemystä. Oikeus- ja sisäasioiden neuvosto antoi esimerkiksi 27. marraskuuta 2003 päätelmät tätä virastoa koskevista tärkeimmistä näkökohdista. Sovittiin, että virasto muun muassa koordinoisi jäsenvaltioiden ulkorajojen valvontaan liittyvää operatiivista yhteistyötä, auttaisi jäsenvaltioita rajavartioiden kouluttamisessa, suorittaisi mainitsemani kaltaista riskianalyysia ja auttaisi jäsenvaltioita tilanteissa, jotka edellyttävät teknisen yhteistyön lisäämistä rajoilla. Toivon, että tämä antaa vastauksen parlamentin jäsenen kysymykseen. Yksi tämän huomattavan vahingollisen kaupan erityispiirteistä on, että sitä harjoittavat rikolliset ovat pystyneet harvinaisen ovelasti järjestämään uhriensa salakuljetuksen.
Puitepäätös lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja lapsipornografian torjumisesta liittyy koko tähän alaan. Se annettiin 22. joulukuuta 2003, ja siinä edellytetään, että kukin jäsenvaltio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikki lapsipornografiaan ja lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön liittyvät teot on tuomittu rangaistaviksi.
Kuten totesin, tätä vahingollista kauppaa harjoittavat häikäilemättömät ihmiset. Se on 21. vuosisadan orjuutta. Mikä tahansa oikeudenmukainen ja puolueeton arviointi kuitenkin osoittaisi, että unioni puuttuu asiaan huomattavan monella rintamalla. 
Evans, Robert J. E. (PSE ).
   – Riippumatta jäsen Posseltin näkökulmasta tähän kysymykseen ja neuvoston vastauksesta – en ole kummastakaan eri mieltä – voisiko neuvoston puheenjohtaja myöntää, että pakkoprostituutio, lapsiprostituutio ja ihmiskauppa johtuvat valitettavasti väistämättömästä kehityksestä köyhyyden vaivaamissa valtioissa, joilla ei ole parempia taloudellisia mahdollisuuksia. Tämä on totuus, pidimmepä siitä tai emme. Rinnastus, jonka ministeri teki vertaamalla tätä 21. vuosisadan orjuuteen, saattaa pitää paikkansa, mutta asiaan on myös toisenlainen näkökulma.
Onko neuvoston mielestä oleellista, että Euroopan unionin uusiin naapurivaltioihin ja Balkanin maihin tehtäviä investointeja sekä niille annettavaa tukea ja apua lisätään huomattavasti Euroopan unionin laajentumisen jälkeen? Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mitä toimia joko puheenjohtajavaltio Irlannin tai muiden tulevien puheenjohtajavaltioiden olisi hyvä toteuttaa teidän henkilökohtaisen näkemyksenne mukaan? 
Roche,
   . Käsitellessänne mainitsemiini erityistoimiin liittyvää kysymystä puututte syiden sijasta oireisiin. Syitä ovat tietenkin köyhyys, rikollisuus ja kansalaisyhteiskunnan romahtaminen. Syynä on myös erityinen siirtymäkausi, jota nämä valtiot parhaillaan käyvät läpi, kun yksi varmalta vaikuttanut järjestelmä on hävinnyt ja toista ollaan perustamassa sen tilalle. Hyvä jäsen Evans, olette oikeassa. Jos tarkastelette kaikkia unionin toimia laajasta näkökulmasta, tämä on nimenomaan unionin toteuttama toimintamalli. Sen toimintamalli on kokonaisvaltainen.
Mainitsemallanne Balkanin alueella unioni toteuttaa seikkaperäisiä toimia, joille on erittäin hyvät perusteet ja jotka ovat tarkoin kohdennettuja. Se antaa ihmisille, varsinkin jäsenvaltioille ja niiden hallituksille, mahdollisuuden tiiviimpään yhdentymiseen Euroopan unionin kanssa ja osoittaa selvästi, että unionilla on tietyt vaatimukset, jotka näiden valtioiden on asetettava. Toisaalta siis rohkaisemme näitä valtioita ja toisaalta pyrimme estämään joitakin toimia. Sovellamme kokonaisvaltaista toimintamallia. Olen samaa mieltä jäsen Evansin kanssa. 
Sacrédeus (PPE-DE ).
   – Haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Irlannin edustajaa Rochea siitä, että hän sanoi suoraan prostituution olevan nykyajan vastine orjuudelle. Tosiasiassa naisia ja lapsia käyttävät hyväkseen rikkaan Länsi-Euroopan halveksittavat miehet. Tämä ilmiö ei liity ainoastaan köyhyyteen. Naisia ja lapsia häväistään täällä rikkaassa Länsi-Euroopassa, EU:n alueella.
Kysymykseni liittyy seuraavaan asiaan. Onko puheenjohtajavaltio Irlanti valmis asettamaan ihmiskaupan sekä lasten ja naisten seksuaalisen hyväksikäytön torjumisen etusijalle siten, että tämä soveliaisuuskysymys nostetaan sille kuuluvaan asemaan, kaikkein tärkeimmäksi Euroopan kunnioitettavuutta koskevista sivilisaatiokysymyksistä?
Toinen kysymykseni kuuluu, onko puheenjohtajavaltio Irlanti valmis vahvistamaan eurooppalaista poliisiyhteistyötä sekä ottamaan Europolin ja Eurojustin mukaan tähän välttämättömään taisteluun ihmisarvon ja Euroopan kunniallisuuden puolesta. 
Roche,
   . Kiitän jäsen Sacrédeusia hänen huomautuksistaan. Käsittelin hänen mainitsemiaan seikkoja alkuperäisessä vastauksessani ja täydensin niitä lisävastauksilla. Tähän asiaan on puututtava hyvin monin tavoin. Olen jäsen Sacrédeusin kanssa eri mieltä vain yhdestä asiasta: tässä nimenomaisessa tapauksessa uhreina olevia naisia ja lapsia on valitettavasti käytetty hyväksi heidän syntymästään saakka. Heitä käytetään hyväksi heidän kotimaassaan vallitsevien olosuhteiden vuoksi. Heitä käytetään hyväksi myös viemällä heitä rikkaaseen länteen kuin kauppatavaraa.
Kaikkien maiden on kannettava vastuunsa tässä asiassa. Olen ylpeä siitä työstä, jota Euroopan unioni tekee tässä yhteydessä, koska se toimii esimerkkinä muulle maailmalle – tästä olen jäsen Sacrédeusin kanssa täysin samaa mieltä. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Tämän vuoden alusta alkaen on matkailijoille, yhteistyökumppaneille, Euroopan unionin virkamiehille ja kansainvälisille järjestöille jaettu tiedotetta, jossa annetaan tietoja pääsystä palestiinalaishallinnon valvonnassa oleville alueille. Asiakirjassa kielletään pääsy Gazan alueelle ja Länsirannalle, joita kutsutaan siinä Juudeaksi ja Samariaksi (A-vyöhyke), ilman Israelin viranomaisten ennalta myöntämää kirjallista lupaa. Alueelle ilman tällaista lupaa yrittäviä uhataan oikeudellisilla toimilla, kuten karkotuksella ja myöhemmällä pääsykiellolla Israeliin.
Rikkooko tämä neuvoston mielestä Oslon sopimuksia ja ylipäätään kansainvälistä oikeutta vastaan ja merkitseekö se sen mielestä tahallista palestiinalaishallinnon suvereniteetin huomiotta jättämistä?
Ottaen huomioon, että palestiinalaishallinto ei valvo mitään rajoja, onko neuvoston mielestä kyseessä palestiinalaisalueille pyrkivien vapaan liikkuvuuden estäminen?
Onko neuvosto jo ryhtynyt toimiin Israelin viranomaisten suhteen saadakseen nämä peruuttamaan kyseisen asiakirjan ja sen sisältämät määräykset tai aikooko se tehdä niin tulevaisuudessa? 
Roche,
   . Kiitän jäsen Morgantinia. Neuvosto on täysin tietoinen Israelin viranomaisten asettamista miehitetyille alueille pääsyä koskevista rajoituksista, joita jäsen Morgantini kuvaili.
Hiljattain Euroopan unionin neuvoston pyynnöstä laaditussa yhteisessä raportissa Tel Avivin, Jerusalemin ja Ramallahin edustustojen päälliköt vahvistivat nämä rajoitukset, joita on vähitellen lisätty ja joilla on merkittävä vaikutus Euroopan unionin kansalaisten, kirkkojen edustajien, toimittajien, kansalaisjärjestöjen ja jopa Euroopan unionin virkamiesten ja diplomaattihenkilöstön vapaaseen liikkuvuuteen. Rajoitusten soveltaminen alueella vaikuttaa usein epäselvältä ja kohtuuttomalta.
Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot koordinoivat tiiviisti toimintaansa näissä kysymyksissä. Ne ottavat esiin palestiinalaisalueille pääsyä koskevat ongelmat Israelin hallituksen virkamiesten kanssa käymässään säännöllisessä vuoropuhelussa. Lisäksi Euroopan unionilla on keskeinen asema kansainvälisen yhteisön perustamassa hankkeiden täytäntöönpanoa käsittelevässä työryhmässä, joka selvittää kehitysaputyöntekijöiden alueelle pääsyyn liittyviä ongelmia. 
Morgantini (GUE/NGL ).
   – Huomaan, että myös tästä selvityksestä saadut tulokset vahvistavat väitteeni, muun muassa sen, että aina kun muiden valtioiden kansalaiset matkustavat Israeliin päästäkseen Palestiinaan – palestiinalaisillahan ei ole rajoja valvottavanaan – he joutuvat toistuvasti noudattamaan kyseistä menettelyä, ja meidänkin liikkumistamme on vaikeutettu.
Meidän liikkumisvapautemme lisäksi on toinenkin kysymys, joka neuvoston on mielestäni otettava huomioon, ja se on Palestiinan suvereniteetti. Palestiinalaiset eivät voi nykyään enää vastaanottaa vapaaehtoistyöntekijöitä, virkamiehiä eikä kansalaisia, ja sen lisäksi he ovat todellisuudessa vankeina Palestiinan alueella – osittain turva-aitaan liittyvien nykyisten tapahtumien takia. Rajoittamalla myös muiden valtioiden kansalaisten liikkumista Israel tekee täysin tehottomaksi Oslon sopimuksen, jossa määrätään Palestiinan autonomisista alueista. Neuvoston olisikin mielestäni pohdittava myös tätä seikkaa ja ennen kaikkea toteutettava erityistoimia, jotta Israel lakkaa rajoittamasta liikkumisvapautta, osittain siksi, että tässä tilanteessa voimme vastata samalla mitalla. Jos meidän on vaikea päästä Israeliin, ehkä myös Israelin kansalaisten pääsyä Eurooppaan voitaisiin vaikeuttaa. 
Roche,
   . Huomautin aiemmin, että neuvosto ja Euroopan unioni jatkavat tilanteen seurantaa alueella. Olemme jatkuvasti korostaneet olevamme huolissamme, enkä ole lainkaan vakuuttunut siitä, että jonkinlaisista vastavuoroisista toimista olisi todellista hyötyä.
Israelin viranomaiset tietävät, että pidämme heidän toteuttamiaan toimia valitettavina. Euroopan unioni ja alueen sekä poliittiset että viralliset yhteystahot ovat ilmaisseet tämän hyvin selkeästi. En kuitenkaan ole varma siitä, olisiko vastavuoroisista toimista apua tai tuottaisivatko ne tuloksia.
Parlamentin jäsen voi olla täysin vakuuttunut siitä, että puheenjohtajavaltio Irlanti on uhrannut paljon aikaa ja huomiota tähän kysymykseen. Emme halua tehdä mitään, mikä kärjistäisi tilannetta lisää jo ennestään levottomassa maailmankolkassa. Kuten tiedätte, ministeri Cowen on vieraillut alueella. Paikalliset viranomaiset ovat täysin tietoisia siitä, että olemme huolissamme tilanteesta ja että myös Euroopan unioni on huolissaan. 
Schmidt, Olle (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin esittää ministerille lisäkysymyksen. Olisiko mielestänne vaikeaa säilyttää täydellinen liikkumisvapaus, kun otetaan huomioon Lähi-idässä, Israelissa ja Palestiinassa vallitseva tilanne ja Israeliin kohdistuvat terroristi-iskut? Voitteko yhtyä poliittiseen arvioon, jonka mukaan Israelin saattaisi olla vaikea säilyttää liikkumisvapaus, kun otetaan huomioon, että valtiolla on myös oikeus suojella itseään terroristi-iskuilta? 
Roche,
   . Totesin aiemmassa vastauksessani, että tässä vaikeassa tilanteessa on ymmärrettävä molempia osapuolia. Totesin, että olisi uhkarohkeaa vihjata, etteivät olot osaltaan vaikuttaisi tilanteeseen.
Jäsen Morgantinin nimenomainen kysymys koski vaikutuksia. Totesin aiemmassa vastauksessa, että yhteinen tavoitteemme Lähi-idässä on, että Palestiinan ja Israelin kansat voivat elää rauhanomaisesti rinnakkain kunnioittaen toistensa kulttuurista asemaa – sellaiset olot, etteivät nuoret palestiinalaismiehet ja -naiset pyri itsemurhapommittajiksi ja ettei nuorten israelilaisnaisten ja -miesten tarvitse miettiä armeijaan menoa tai pelätä tulevansa räjäytetyksi omilla kaduillaan. Neuvosto on tietenkin täysin tietoinen niin Israelin valtion taustalla olevasta historiasta kuin niistä kauheuksistakin, joita siellä tapahtuviin itsemurhapommituksiin liittyy. Mitään, mitä olen sanonut, ei pitäisi käsittää – ja olen varma, ettei se ollut parlamentin jäsenen tarkoitus – siten, että väheksyisin jollain tavoin alueen päivittäiseen elämään vaikuttavia hirmutekoja. 
Ahern, Nuala (Verts/ALE ).
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, yhdyn täysin siihen, mitä äsken sanoitte. Haluaisin kiinnittää huomionne parlamentin valtuuskuntaan, joka on matkustanut seuraamaan "muurin" nimellä tunnetun rakennustyön edistymistä. En itse lähtenyt mukaan, mutta olen saanut hyvin järkyttäviä tietoja siitä parlamentissa toimivilta kollegoilta.
Osallistuin tänä iltapäivänä kokoukseen, jossa muutamat Israelin kansalaiset kertoivat rauhanpyrkimyksistään. Kyseisessä kokouksessa ehdotettiin, että parlamentin valtuuskunnan pitäisi mennä tällä kertaa Israelin tai palestiinalaisalueiden sijasta Dubliniin ja kysyä puheenjohtajavaltio Irlannilta, mitä pikaisia toimia voidaan toteuttaa konfliktin ratkaisemiseksi. Jos parlamentista tulisi vierailulle tällainen valtuuskunta, ottaisiko puheenjohtajavaltio sen myönteisesti vastaan? 
Roche,
   . Kuten jäsen Ahern tietää, kaikki valtuuskunnat, joiden jäsen hän on, otetaan avosylin vastaan.
Hän on oikeassa todetessaan, että kyseessä on hyvin vakava asia. Viitatakseni aiempaan lisäkysymykseen totean, että olemme esimerkiksi toistuvasti tuominneet tähän väkivallan kierteeseen kuuluvat itsemurhapommitukset. Itsemurhapommitukset eivät ole laillisia missään toimintaohjelmassa.
Unioni on ilmaissut olevansa huolissaan muurista, eristysaidasta, esteestä tai aidasta – mitä kiertoilmausta siitä nyt halutaankaan käyttää. Se on erityisesti ilmaissut huolensa siitä, että muurille suunniteltu linjaus on monin paikoin poikennut huomattavasti vihreästä linjasta. En voi enää jyrkemmin todeta kuin eräässä aiemmassa yhteydessä totesin, ettei tämä ole mikään tapa rakentaa rauhaa. Ihmisten eristäminen ei koskaan ole toimiva ratkaisu. Loppujen lopuksi tiedämme, että ratkaisu on vuoropuhelu. Kun ihmiset kohtaavat käydäkseen vuoropuhelua, he pystyvät ratkaisemaan erimielisyytensä. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Toukokuun 1. päivänä 2004 unionin virallisten kielten lukumäärä kohoaa yhdestätoista kahteenkymmeneen, jonka vuoksi neuvoston asetusta 1/1958 on muutettava. Vaikka iiri on perustamissopimuksen 314 artiklan mukaan todistusvoimainen, sitä ei ole johdetun oikeuden mukaan pidetty unionin virallisena kielenä. Voiko neuvosto vahvistaa, että virallisen kielen aseman myöntäminen iirin kielelle edellyttää Irlannin hallituksen jättämää hakemusta? Voiko neuvosto lisäksi kertoa pääpiirteittäin, millainen on tällaisen hakemuksen jättämisen jälkeinen menettely? Voiko neuvosto päätteeksi ilmoittaa vielä, onko olemassa tekijöitä, jotka estäisivät tällaisen hakemuksen hyväksymisen? 
Roche,
    Sekä EY:n perustamissopimuksen 314 artiklassa että neuvoston asetuksessa N:o 1/1958 määritellään perustamissopimuksen todistusvoimaiset kielitoisinnot sekä EU:n toimielinten viralliset kielet ja työkielet. Asetus N:o 1/1958 perustuu EY:n perustamissopimuksen 290 artiklaan, jossa todetaan seuraavaa: "Neuvosto vahvistaa yksimielisesti yhteisön toimielimissä käytettäviä kieliä koskevan sääntelyn, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön tuomioistuimen työjärjestyksen määräysten soveltamista."
Perinteisesti näitä määräyksiä ja säännöksiä, jotka sisältyvät primaarioikeuden osalta perustamissopimuksen 2 ja 4 artiklaan ja johdetun oikeuden osalta asetukseen N:o 1/1958, on sovellettu ainoastaan liittymisten yhteydessä peräkkäisillä liittymissopimuksilla. Näin ollen Ateenan liittymissopimuksen 61 artiklassa määrätään alkuperäisten perustamissopimusten ja niitä muuttavien tai täydentävien perustamissopimusten kääntämisestä uusille kielille. Nämä käännökset liitetään liittymisasiakirjaan, ja ne ovat todistusvoimaisia samojen perusteiden mukaisesti kuin alkuperäisetkin perustamissopimukset. Toisin sanoen perustamissopimuksia on liittymisen jälkeen tulkittava 21 kielellä laaditun tekstin perusteella eikä ainoastaan neljän alkuperäisen kielen perusteella.
Asetuksella N:o 1/1958, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Ateenan sopimuksella, säädetään EU:n toimielinten virallisten kielten ja työkielten määrä 20:ksi.
Irlannin liittyessä yhteisöön alkuperäiset perustamissopimukset käännettiin iirin kielelle. Iirinkieliset toisinnot ovat näiden perustamissopimusten todistusvoimaisia toisintoja. Vaikka iirin kieltä ei olekaan lisätty toimielinten virallisten kielten ja työkielten luetteloon, kaikki myöhemmät sopimukset julkaistaan iirin kielellä sekä kaikilla muilla yhdellätoista työkielellä. Iirinkieliset toisinnot ovat yhtä lailla todistusvoimaisia, ja ne ovat samassa asemassa kaikkien muiden kielitoisintojen kanssa.
Irlannin parlamentin jäsenenä ja tarkemmin sanoen Irlannin kansalaisena voisin lisätä, että parlamentin jäsen tietänee, että Irlannissa on käynnistymässä julkinen keskustelu siitä, pitäisikö iirin kieli tunnustaa Euroopan unionin työkieleksi ja viralliseksi kieleksi. Irlannin hallitus on perustanut työryhmän, joka arvioi käytettävissä olevia mahdollisuuksia vahvistaa ja parantaa iirin kielen asemaa Euroopan unionissa.
Kyseinen työryhmä tutkii monia seikkoja selvittääkseen tähän asiaan liittyviä lisämahdollisuuksia. Kiitän parlamentin jäsentä kysymyksestä. 
Beazley (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, voinko esittää neuvoston puheenjohtajalle lisäkysymyksen jäsen Ahernin ja jäsen Morgantinin kysymysten perusteella? 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Beazley, olen noudattanut parlamentin työjärjestystä, joissa sallitaan lisäkysymys kahdelle eri ryhmään kuuluvalle puhujalle kysymyksen esittäjän lisäksi. Olen noudattanut työjärjestystä. 
Beazley (PPE-DE ).
   – Se on selvää, mutta en tiennyt, että jäsen Ahern tai jäsen Morgantini kuuluvat PPE-DE-ryhmään. 
Puhemies.
   He kuuluvat eri ryhmiin. 
Beazley (PPE-DE ).
   – Enkö näin ollen saa esittää kysymystä neuvoston puheenjohtajalle? 
Puhemies.
    Olen pahoillani, jäsen Beazley. Voitte olla varma siitä, että noudatan työjärjestystä. 
Crowley (UEN ).
   – . Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan. Minäkin haluaisin esittää lisäkysymyksen. Onko neuvoston puheenjohtaja samaa mieltä siitä, että iiriä puhuvien irlantilaisten määrä kasvaa jatkuvasti ja että niiden ihmisten määrä, jotka käyvät koulunsa Irlannissa iirin kielellä on noussut jyrkästi, varsinkin viimeisten 20 vuoden aikana? Onko hän samaa mieltä siitä, että Euroopan unionin ja sen toimielinten pitäisi rohkaista ja tukea tätä kehitystä ja että tämä kehitys vahvistaisi mahdollisuuksia tehdä iirin kielestä Euroopan unionin ja sen toimielinten työkieli? 
Roche,
   . – – paljon kiitoksia, Brian. Olen vilpittömästi samaa mieltä ensimmäisestä huomiosta. Erikoista viimeisten 30 vuoden aikana on ollut se, että kiinnostus kieleen, jonka asema 30 vuotta sitten näytti uhatulta, on kasvanut räjähdysmäisesti. Yksi 30 vuotta sitten esitetyistä väitteistä oli, että vähemmistökielet jäisivät jalkoihin ja että erityisesti iirin kieli katoaisi Euroopan unionista. Näin ei ole käynyt. Jäsen Crowley on aivan oikeassa sanoessaan, että yksi erityispiirteistä on ollut se, että kiinnostus iirin kieleen on kasvanut räjähdysmäisesti koulutuksen alalla. Kaikkein nopeimmin Irlannissa kasvavat -koulut, jotka ovat täysin iirinkielisiä ensimmäisen ja toisen asteen kouluja. Tässä hän on oikeassa.
Irlannin hallitus suhtautuu asiaan myönteisesti. Sanoimme aina, ettei Euroopan unioni aiheuttaisi kielemme katoamista; kulttuurinen identiteettimme on nyt vahvempi kuin koskaan.
Iirin kielelle on annettu unionissa aivan erityinen asema siitä lähtien, kun Irlanti liittyi jäseneksi vuonna 1973. Iirin asemasta perustamissopimuksessa päästiin yksimielisyyteen vuonna 1973, ja tuo oikeus vahvistettiin uudelleen Amsterdamin ja Nizzan sopimuksissa. Siitä on kattavia määräyksiä myös uudessa perustamissopimuksessa, joten lisäedistystä on tapahtunut.
Käytännössä unioni on toteuttanut joukon iirin kieleen liittyviä myönteisiä toimia. Esimerkiksi Amsterdamin sopimuksen mukaan unionin kansalaisilla on oikeus kirjoittaa mille tahansa toimielimelle millä tahansa sopimuksessa mainitulla kielellä, myös iirin kielellä. Mikäli muistan oikein, uuden perustamissopimuksen 42 artiklassa on erityinen maininta tästä.
Mielestäni tällaiset toimet ovat selvästi hyödyksi iirin kielelle. Ne ovat osoitus sellaisista rakentavista toimista, joilla voidaan merkittävästi vaikuttaa siihen, miten kansalaiset suhtautuvat unioniin ja sen toimielimiin. Lyhyesti sanoen ne ovat käytännön toimia, joilla on merkitystä. Iiri on ainoa kieli, jota ei ole muiden kielten tavoin mainittu neuvoston asetuksessa N:o 1/1958 ja jota nämä oikeudet koskevat. Lisäksi kieltenopetuksen ja -opiskelun edistämiseen tarkoitetussa unionin Lingua-ohjelmassa tunnustetaan iirin kieli ohjelman tavoitteiden mukaiseksi.
Kuten vastauksessani huomautin, Irlannin hallitus on perustanut työryhmän sopimaan muista toteutettavista toimista. Kyse ei ole, niin kuin jotkut luulevat, vain oville kolkuttelusta, . Olemme sitoutuneet asiaan. Olen tietoinen keskustelusta ja olen kiinnostunut siitä. Koska olen kotoisin Irlannin iirinkieliseltä Gaeltacht-alueelta, olen – jäsen Crowleyn tavoin – intohimoisen kiinnostunut siitä. 
Beazley (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kuten eräs entinen Yhdistyneen kuningaskunnan komission jäsen kerran sanoi: "Epäröin puuttua asiaan". Ymmärrän päätöksenne ja kunnioitan sitä, että noudatatte parlamentin työjärjestystä.
Virallisesti työjärjestyksessä sallitaan läsnä olevien parlamentin jäsenten esittää lisäkysymyksiä neuvoston puheenjohtajalle. Saanko esittää neuvoston puheenjohtajalle lisäkysymyksen kornin kielestä? 
Puhemies.
    Kyllä, jäsen Beazley, mutta vasta jäsen Paisleyn jälkeen, sillä hän pyysi ensin puheenvuoroa. 
Paisley (NI ).
   – Haluaisin esittää neuvoston puheenjohtajalle tänään käsittelemäämme tärkeään aiheeseen liittyvän kysymyksen: voisiko hän ottaa huomioon myös Pohjois-Irlannissa puhutun skottilais-iiriläisen kielen? Tätä kieltä kohtaan on iirin kielen tavoin osoitettu suurta kiinnostusta, ja tänään skottilais-iiriläistä kieltä puhuu enemmän ihmisiä kuin vuosikausiin. Pohjois-Irlannissa tunnutaan kuitenkin ajattelevan, ettei sen paremmin Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus kuin Euroopan unionikaan suhtaudu siihen yhtä myönteisesti kuin muihin kieliin.
Pyytäisin neuvoston puheenjohtajaa tarkastelemaan kysymystä Pohjois-Irlannissa käytetystä skottilais-iiriläisestä kielestä ja huolehtimaan siitä, että kyseiseen kieleen sovelletaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta samalla tavoin kuin muihinkin Euroopan unionin kieliin, jotta niillä kaikilla olisi tasapuoliset edellytykset. 
Roche,
   . Hyvä jäsen Paisley, vastaan kysymykseenne, että olen toki tietoinen Pohjois-Irlannissa käytetyn skottilais-iiriläisen kielen parissa tehdystä erinomaisesta ja ainutlaatuisesta työstä. Olen tietoinen kielineuvostosta ja itse asiassa saan kielineuvostolta säännöllisesti kirjeitä. On suuri ilo saada lautakunnalta joulukortti kyseisellä kielellä.
Euroopan unioni on ollut huolissaan vähemmistökielistä – olipa kyse sitten Ulsterissa käytetystä kielestä tai esimerkiksi kornin kielestä. Kielten tukeminen ei kuitenkaan ole pelkästään puheenjohtajavaltion asia.
Iirin kielen tapauksessa vuonna 1973 toteutettiin erityinen ja ainutlaatuinen toimenpide. Ehkä sen olisi pitänyt koskea muitakin täällä mainittuja vähemmistökieliä. Vastaan jäsen Paisleylle suoraan, että olen tietoinen kasvavasta kiinnostuksesta kieleen, joka yhdessä vaiheessa oli käytännöllisesti katsoen kadonnut. 
Beazley (PPE-DE ).
   – Haluaisin esittää neuvoston puheenjohtajalle kysymyksen, johon on jo osittain vastattu. Tuen jäsen Paisleyn kysymyksen periaatetta, jonka mukaan kaikkia vähemmistökieliä pitäisi arvostaa yhtäläisesti.
Bretagnessa puhutaan bretonin kieltä. Minulla oli kunnia edustaa Cornwallia ja Plymouthia parlamentissa kymmenen vuoden ajan. Koska olen englantilainen, mielestäni on surullista, että kornin kieli katosi 1700-luvulla. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ette ehkä pysty vastaamaan kattavasti jäsen Paisleyn kysymykseen, mutta yhdyn siihen, mitä totesitte iirin kielen merkityksestä. Voitteko varmistaa, että annatte yhtä paljon painoarvoa muille vähemmistökielille – joilla tarkoitan kulttuureita – koko Euroopan unionin alueella, myös kymmenessä uudessa jäsenvaltiossa? 
Roche,
   . Pyydän, ettei arvoisa parlamentin jäsen käytä väärin vähemmistökielistä tuntemaani huolta. Kuten tiedetään, se osa Irlantia, jossa synnyin, on hyvin lähellä Cornwallia. Itse asiassa eräissä synnyinseutuni Wexfordin osissa käytettiin vähemmistökieltä, jossa oli paljon lainauksia kornin kielestä.
Unionin pitäisi huolehtia vähemmistökielistä ja suhtautua niihin myötämielisesti, koska ne ovat osa Euroopan unionin erityistä kulttuurista monimuotoisuutta. En tarkoita, että iirin kieli kuuluisi mihinkään erityisryhmään. Minun kannaltani sillä on erityistä merkitystä, mutta oikeudellisesti sillä on varsin erilainen asema kuin joillakin muilla vähemmistökielillä. Ymmärsin kuitenkin, mitä tarkoititte huomautuksellanne.
Älkää käyttäkö väärin tuntemaani huolta, koska olen ottanut tämän asiakseni samoin kuin Ulsterin skottikielen ja tämän kielen harvinaisen voimakkaan elpymisen.
Olen kenties sanonut enemmän kuin minun neuvoston puheenjohtajana pitäisi. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Pakistanin presidentin äskettäin virastaan eronnut korkein tieteellinen neuvonantaja Abul Qadeer Khan myönsi pitäneensä yllä ydinaseiden hankinta- ja myyntiverkostoa, jonka kautta myytiin salaa ydinaseiden osia Iraniin, Libyaan ja Pohjois-Koreaan. Aikooko puheenjohtajavaltio ryhtyä kiireellisiin toimiin pysäyttääkseen ydinaseiden valmistukseen soveltuvien ydinaineiden, myös muun muassa Sellafieldin jälleenkäsittelylaitoksesta saatavan rikastetun plutoniumin, viennin Euroopan unionin jäsenvaltioista ainakin siihen saakka, kunnes on saatu selville, kuinka laajasta toiminnasta on kyse? 
Roche,
   . Jäsen Ahern otti esiin erittäin vakavan kysymyksen. Äskettäiset paljastukset Pakistanin entisen tutkimusjohtajan, Abul Qadeer Khanin, organisoimasta salaisesta verkostosta, joka kävi laittomasti kauppaa erittäin arkaluonteisilla ydinlaitteilla ja -teknologialla, ovat erittäin huolestuttavia. Näitä kysymyksiä käsiteltiin Pakistanin korkeimman johdon kanssa Euroopan unionin ministeritroikan Islamabadiin hiljattain tekemällä vierailulla, ja meille vakuutettiin, että valvontaa on lisätty aseiden leviämisen estämiseksi.
Euroopan unionissa arkaluonteisten laitteiden ja teknologian vientiä säännellään neuvoston asetuksella (EY) N:o 1334/2000. Asekäyttöön soveltuvan materiaalin – esimerkiksi plutoniumin ja korkearikasteisen uraanin – vienti Euroopan unionista on sallittu ainoastaan edellä mainitun asetuksen sekä muiden asiaan liittyvien kansainvälisten määräysten ja käytäntöjen nojalla, joilla tätä vientiä säännellään. Lisäksi komission ydinmateriaalin tarkastusyksiköt valvovat kaikkea Euroopan unionin alueella olevaa ydinmateriaalia – niin kauan kuin se on osa siviilikäyttöisen ydinpolttoaineen kiertoa – ja kun materiaali siirretään Euroopan unionin ulkopuolelle, valvonta kuuluu Kansainväliselle atomienergiajärjestölle.
Kun ydinmateriaalia viedään kolmanteen maahan, IAEA valvoo myös kyseistä kolmatta maata ja tarkastaa muun muassa ennen materiaalin kuljettamista tehdyt ilmoitukset lastin määrästä ja koostumuksesta.
Parlamentin jäsenen esiin ottamaan Pakistanin tapaukseen liittyy eräs toinenkin näkökohta. Euroopan unionin jäsenvaltioista poiketen Pakistan ei ole liittynyt ydinsulkusopimukseen, eikä se ole tehnyt täysimittaista valvontaa koskevaa sopimusta Kansainvälisen atomienergiajärjestön kanssa.
Vuoden 1995 ydinsulkusopimuksen tarkistuskonferenssissa sovituissa ydinsulkua ja aseistariisuntaa koskevissa periaatteissa ja tavoitteissa todetaan, että täysimittaisen valvonnan on oltava ehdoton edellytys lähtöaineiden ja erityisten halkeamiskelpoisten aineiden tai nimenomaan niistä valmistettujen aineiden kuljettamiselle.
Ydinalan viejämaat ja vientivalvontajärjestelmä, johon kaikki EU:n jäsenvaltiot osallistuvat, pitävät täysimittaista valvontaa arkaluontoisen ydinteknologian ja siihen liittyvän teknologian toimittamisen edellytyksenä. Tämän perusteella yhdenkään jäsenvaltion ei pitäisi sallia ydinmateriaalin vientiä Pakistaniin missään muodossa.
Neuvosto on sitoutunut jatkossakin tehostamaan viennin valvontaan liittyviä toimia ja käytäntöjä yhteistyössä useissa vientivalvontajärjestelmissä ja kolmansissa maissa toimivien kumppaneidemme kanssa. Tämä on otettu huomioon EU:n joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisessa strategiassa, jonka valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet hyväksyivät joulukuussa Brysselissä pidetyssä edellisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa. 
Ahern, Nuala (Verts/ALE ).
   – Hyväksyn sen, että puheenjohtajavaltio pitää tätä vakavana ongelmana. Kaikkien meidän, ja varsinkin EU:n toimielinten, on kuitenkin myönnettävä, että sekä Yhdistyneen kuningaskunnan Sellafieldistä että Ranskan La Haguesta meritse Japaniin kuljetettua plutoniumia voidaan suoraan käyttää ydinräjähteiden valmistukseen. Jos terroristit saisivat käsiinsä tätä ainetta, seuraukset olisivat tuhoisat. Saimme tästä jo esimerkin 11. syyskuuta 2001.
Tämä kauppa tekee tyhjäksi kaikki yritykset pysäyttää ydinaseiden leviäminen, ja kiinnittäisin puheenjohtajavaltion huomion presidentti George W. Bushin 11. helmikuuta Washingtonissa antamaan lausuntoon, jossa hän totesi jälleenkäsittelyn olevan tarpeetonta siviilikäyttöisissä ydinenergiaohjelmissa. Hänen huomioidensa pääajatus oli tuomita jälleenkäsittely vaarallisena toimintana. Meidän on saatava ydinaseiden leviäminen hallintaan, ja tässä yhteydessä EU:n ydinteknologialla käymä kauppa vastaa heroiinikauppaa, sillä se on yhtä tappavaa.
Kehotan puheenjohtajavaltiota ottamaan ohjat käsiinsä ja vahvistamaan Euroopan unionin ydinsulkuvaltuuksia painostamalla Yhdysvaltoja ja Ranskaa lopettamaan plutoniumin myynnin. Plutoniumia ei ole suotta nimetty tuonelan jumalan Pluton mukaan. 
Roche,
   . Olen täysin tietoinen siitä syvästä huolesta, jota parlamentin jäsen tuntee tästä nimenomaisesta kysymyksestä. Hän on aivan oikeassa sanoessaan, ettei plutoniumin nimi ole sattumaa: ehkä oli onnellinen sattuma, että se nimettiin tuonelan jumalan mukaan.
Kysymyksen ensimmäisessä osassa esiin tuotu tapaus on kerta kaikkiaan kauhistuttava. Kyseisen raportin julkistamien jälkeen on raportoitu muistakin tapauksista, joissa ihmiset ovat kuljettaneet cesiumia autonsa tavaratilassa. Nämä raportit ja niiden seuraukset ovat kauhistuttavia. Ne ovat, jos mahdollista, vieläkin pöyristyttävämpiä kuin heroiini.
Yhteisö on sitoutunut tähän kysymykseen; olemme ottaneet esiin yhteisön huolenaiheet Pakistanin viranomaisten kanssa. Ymmärrän jäsen Ahernin lisäkysymyksessä esittämän huomion meitä lähemmin koskettavista kysymyksistä, mutta minun tehtäväni ei ole ratkaista niitä lopullisesti.
Perusajatus ydinaseiden leviämisen estämisessä on, että ydinsulkusopimuksen vahvistaminen on väistämättä oikea toimintatapa, jota sivistysvaltiot noudattavat. Syyskuun 11. päivän jälkeen näkemyksemme turvallisuudesta on muuttunut, ja meidän kaikkien pitäisi ymmärtää selkeästi sen vaikutukset tällä nimenomaisella alalla. 
Puhemies.
   –Neuvostolle osoitetuille kysymyksille varattu aika on lopussa. Näin ollen kysymyksiin nro 9–26 vastataan kirjallisesti(1).
Neuvoston kyselytunti päättyi.

(2)

Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu
– aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A5-0064/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi muiden maiden kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden lentoliikennepalvelujen tarjoamiseen liittyviltä tuilta ja epäterveiltä hinnoittelukäytännöiltä suojautumisesta (esittelijä: Nicholas Clegg)
– Jan Dhaenen laatimasta aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnöstä (A5-0061/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2320/2002 muuttamisesta 
ja
– aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A5-0088/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi lentoliikenteen harjoittajia ja ilma-alusten käyttäjiä koskevista vakuutusvaatimuksista (esittelijä: James Nicholson). 
Clegg (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teatraalisesti anteeksi jo etukäteen. Viimeisten kolmen neljännestunnin aikana olen jostakin syystä vilustunut pahasti. Jos siis puhun hieman sekavia ja lähden kotiin aikaisemmin, toivon, että syy ainakin on ymmärrettävä. 
Haluaisin tehdä yhteenvedon siitä, missä asioissa tämä asetus on mielestäni parantunut tai muuttunut parempaan suuntaan keskustelujemme aikana. Komission ehdotuksella oli oikeastaan varsin kangerteleva ja epävarma alku. Esittelijänä yllätyin siitä, miten vaimeasti lukuisat eurooppalaiset lentoyhtiöt näyttivät tukevan aloitetta. Ne ilmaisivat huolensa – johon minäkin keskustelujen alussa yhdyin täysin – siitä, että ehdotettu ja nyt käsittelemämme väline voisi väärin käytettäessä tarjota tekosyyn protektionistisille toimille sen sijaan, että se toimisi kohdennettuna välineenä muiden maiden epäterveiden hinnoittelukäytäntöjen ja liiallisten tukien estämiseksi, kuten on tarkoitus.
Alkuperäinen luonnos oli hieman liian rajaamaton. Siinä todettiin varsin yksioikoisesti, että Euroopan unionilla on ensi kertaa oikeus ulottaa polkumyyntisäännöt tavaroiden kaupasta palvelujen kauppaan, antamatta lainkaan yksityiskohtia siitä, miten tämä tapahtuu. Parlamentissa olemme etenkin ensimmäisessä käsittelyssä pyrkineet täydentämään joitakin puuttuvia kohtia ja tekemään asetuksesta käyttökelpoisemman ja uskottavamman välineen, niin ettei se jäisi tyhjäksi uhkaukseksi, joka olisi hyvinkin saattanut olla liian karkea käytettäväksi lainkaan. 
Näin ollen olemme kaikki tyytyväisiä siihen, että neuvosto hyväksyi joitakin ensimmäisessä käsittelyssä esittämistämme tarkistuksista. Mikä tärkeintä, se hyväksyi etenkin ne, joiden tavoitteena oli tarkentaa asetuksessa itsessään, että komission on kehitettävä yksityiskohtainen menetelmä poljettujen, epäterveiden hintojen laskemiseksi, jotta on olemassa johdonmukainen ja luotettava menetelmä poljettujen hintojen erottamiseksi tavallisista hinnoista. 
Olen hyvin tyytyväinen siihen, että neuvosto hyväksyi tämän. Olen kiitollinen myös komission jäsenelle ja komissiolle kyseisten tarkistusten hyväksymisestä. Esittelijänä olisin halunnut sekä neuvoston että komission lähentyvän hieman enemmän kantaamme sellaisena kuin se hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä. Olen edelleen hieman huolestunut siitä, ettei asetuksessa ole mitään mainintaa siitä, että tätä välinettä olisi käytettävä vain silloin, kun Euroopan unionin lentoliikenteelle saattaa aiheutua merkittävää aineellista haittaa. Teoriassa on olemassa vaara, että välinettä yritetään mahdollisesti soveltaa joutaviin ja merkityksettömiin tapauksiin. Tätä välinettä on käytettävä säästeliäästi, ja olisinkin toivonut, että suurempi osa muotoilemastamme sanamuodosta, jossa sen käyttö rajattiin vain todella tärkeisiin tapauksiin, olisi hyväksytty.
Tästä huolimatta kuuntelin aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan kollegoideni viisasta neuvoa – itsehän olen vain satunnainen vierailija heidän valiokunnassaan. He kertoivat minulle toista käsittelyä edeltäneessä keskustelussa, että tämä oli hyvä paketti, joka kannatti hyväksyä. Hyväksyinkin sen mielihyvin lukuun ottamatta yhtä kohtaa, jota en oikeastaan komission puolesta voinut hyväksyä. Komissio oli ymmärrettävistä syistä ilmaissut huolensa johdanto-osan 5 kappaleen säännöksistä, joiden mukaan asetus olisi olemassa oleviin kahdenvälisiin sopimuksiin nähden toissijainen. Olen erittäin kiitollinen puheenjohtajavaltio Irlannille, joka kertoman mukaan taivutteli neuvostossa istuvat kollegansa suostumaan loukkaavan sanamuodon poistamiseen, niin ettei kahdenvälisiä ja EU:n välineitä asetettaisi tiukkaan arvojärjestykseen jälkimmäisen kustannuksella. 
Haluan jäljellä olevan ajan kiittää komission yksiköitä, jotka ovat olleet äärimmäisen avuliaita ja antaneet runsaasti teknistä apua tällaiselle autuaan tietämättömälle henkilölle kuin minä. Haluaisin kiittää komission jäsentä siitä, että hän ehdotti tätä välinettä alun perin ja hyväksyi lopullisen sovitteluratkaisun. Kiitän myös neuvostoa ja ennen kaikkea kollegoitani liikennevaliokunnassa. Kuten aiemmin totesin, olen vierailija kauppayhteisön puolelta, ja minusta oli erittäin mielenkiintoista ja hyödyllistä nähdä, kuinka kauppapolitiikka ja liikennepolitiikka ovat tässä tapauksessa täydentäneet toisiaan erittäin tyydyttävällä tavalla. 
Puhemies. –
   Hyvä esittelijä Clegg, kukaan meistä tuskin loukkaantuu, jos haluatte lähteä kotiin hieman aikaisemmin potemaan tautianne ja keittämään kuumaa juomaa. 
Dhaene (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, koska omasta sekä kollegoideni Cleggin ja Nicholsonin mietinnöistä vallitsee laaja yksimielisyys, aion puhua lyhyesti enkä käytä enemmän puheaikaa kuin on tarpeen. Komission mukaan erittäin pienten lentoasemien turvallisuusvaatimuksia oli muokattava, koska niitä oli vaikeaa soveltaa käytäntöön. Oli välttämätöntä lieventää sitä ahdistusta, jota yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä 16. joulukuuta 2002 annetun asetuksen (EY) N:o 2320/2002 täytäntöönpano aiheutti. 
Ilmailualan turvallisuus on aina ollut kansalaisille ja näin ollen myös tälle parlamentille tärkeää, ja yhä suuremmassa määrin tämä on pitänyt paikkansa 11. syyskuuta 2001 jälkeen. Tämän vuoksi aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta tutki asiaa huolellisesti vuonna 2002 ja vaati kattavaa valvontaa, asianmukaisia teknisiä normeja ja huomion kiinnittämistä siihen, kuka vastaa kustannuksista. Asiaa koskeva asetus hyväksyttiin 16. joulukuuta 2002 ja tuli voimaan noin kuukautta myöhemmin. Olin silloin vasta saapunut tähän parlamenttiin eikä minulla ollut tilaisuutta seurata näitä keskusteluja. Komissio oli valmistellut asetuksen lyhyessä ajassa vastatakseen siviili-ilmailun alalla koettuun turvallisuuden puutteeseen, ja parlamentti halusi kovasti hyväksyä asetuksen mahdollisimman aikaisin. Ensimmäiset kokemukset asetuksen soveltamisesta osoittivat heti, että joillakin aloilla oli parantamisen varaa ja että jotkin termit kaipasivat selventämistä. Näin syntyi tämä muutosehdotus, joka on pääasiassa tekninen. Tuntui tehottomalta ja kalliilta soveltaa samoja turvallisuusvaatimuksia ainoastaan pienkoneille tarkoitettuihin lentoasemiin ja suuremmilla lentoasemilla sijaitseviin pienkoneille tarkoitettuihin alueisiin. 
Turvallisuus on kuitenkin taattava näissäkin paikoissa. Tämän vuoksi kansalliset turvatoimet pätevät tästä lähtien aina, kun asetuksen vaatimukset ovat objektiivisesti epäkäytännöllisiä tai suhteettomia. Näin ollen pienkoneita koskevaa yleisilmailua varten on otettu käyttöön rajattuja alueita, jotka ovat erillään muusta lentoasemasta. Lisäksi pienten lentoasemien määrittelyperustetta on selvennetty. Sanaa "valvonta" on myös selvennetty ja lukuisia epäjohdonmukaisuuksia poistettu. Mielestäni on tärkeää tehdä asetuksesta selkeämpi ja korjata lainsäädäntötekstissä olevat virheet, mutta ennen kaikkea on tärkeää varmistaa, että säännöt ovat käytännöllisiä ja sovellettavissa. Meille on jälleen kerran muodostunut komission kanssa erinomainen työtoveruus, mutta jos neuvosto hyväksyy ensimmäisessä käsittelyssä kannan, jonka seurauksena asetusta muutetaan huomattavasti, meidän pitää luultavasti tarkistaa kantaamme. Ehdotan tässä vaiheessa, että ehdotus asetuksen muuttamiseksi hyväksytään, ja kiitän komission yksiköitä niiltä saamastani tuesta mietinnön laatimisessa. 
Nicholson (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, tämä mietintö syntyi tarpeesta tarkastella lentoliikenteen alan vakuutusturvaa New Yorkissa 11. syyskuuta sattuneen murhenäytelmän jälkeen. Vaikka tästä tapahtumasta tuntuu olevan jo pitkä aika, se on silti mielessämme. Meidän oli pyrittävä luomaan yhtäläiset toimintaedellytykset eurooppalaisille ja yhdysvaltalaisille lentoyhtiöille, joille annettiin tuolloin vielä enemmän tukea kuin omille lentoyhtiöillemme. Meidän on myös löydettävä sopiva tasapaino matkustajien oikeuksien ja heidän turvallisuutensa sekä ennen kaikkea lentomatkustuksen turvallisuuden välille näiden terrorismin tuomien uusien haasteiden edessä, jotka kohdistuvat kaikkiin ihmisiin Euroopassa ja muualla maailmassa. 
Olemme päässeet pitkälle tämän saavuttamisessa. Ensimmäisen käsittelyn jälkeen neuvosto hyväksyi 16 valiokunnan 26 tarkistuksesta, muun muassa säännöksen, jonka mukaan yhdestä jäsenvaltiosta saadun vakuutustodistuksen olisi riitettävä kaikille jäsenvaltioille. Se hyväksyi myös matkustajan määritelmän. Asetus ei koske enää valtion ilma-aluksia. Yleisten määrien soveltaminen kaupallisen käytännön mukaisesti on myös hyväksytty, samoin kuin muiden alojen joukossa paikallisten lentojen mukaanotto, toimenpiteet ilma-aluksen laskeutuessa ilman riittäviä vakuutuksia ja toimiluvan peruuttaminen, jos vakuutusturva on riittämätön. 
Meillä on silti näkemyseroja. Neuvosto ei ollut kanssamme samaa mieltä siitä, miten ylilentoja säännellään. Se ei myöskään yhtynyt parlamentin näkemykseen yhdenmukaistetun tarkastusjärjestelmän tarpeesta. Kuten jäsenet muistavat, olin erityisen huolestunut siitä, miten ehdotuksemme vaikuttavat pienten ilma-alusten käyttäjiin sekä vapaa-ajan lentotoiminnan harrastajiin, oli kyse sitten purjelentokoneista, liitimistä tai ultrakevyistä lentokoneista, ja tämän kysymyksen ratkaisemisesta. Mielestäni olisi todella väärin rangaista näitä aloja. Sen vuoksi yritin tehdä niiden kannalta reilun sopimuksen.
Keskimmäisiä ja ylempiä luokkia edustavien ilma-alusten suhteen näkemyksemme ovat nyt periaatteessa yhteneväiset. Olen pyytänyt ryhmääni esittämään tarkistuksen, jolla suojeltaisiin purjelentokoneilla ja ultrakevyillä lentokoneilla lentäviä harrasteilmailijoita. Olen päässyt neuvoston ja komission kanssa mielestäni parhaaseen saavutettavaan yksimielisyyteen ja toivon, että muut kollegat voivat olla tästä samaa mieltä. 
Jotkut ovat sanoneet minulle, ettei tämäkään riitä, mutta mielestäni olemme saavuttaneet tässä tilanteessa ja tällä hetkellä parhaan mahdollisen yksimielisyyden. Sen ansiosta vakuutusturva sotatoimien ja terrorismin varalta ei koske harrasteilmailijoita. Ultrakevyiden lentokoneiden moottorit ovat pieniä, niillä on alhainen sakkausnopeus, alle 35 solmua, ja rajallinen paino. Mielestäni tarkistus on riittävä kompromissi. Jos neuvosto ja komissio ovat samaa mieltä, peruutan tarkistukseni, eikä tälle mietinnölle tarvita kolmatta käsittelyä. Voimme sen jälkeen jatkaa eteenpäin. 
Haluaisin lisätä varoituksen sanan. Lainsäädäntö voi tällä alalla muuttua nopeasti. Meidän olisi tarkasteltava uudelleen ja uudistettava tätä direktiiviä kolmen tai neljän vuoden päästä sen perusteella, mitä muutoksia on tapahtunut. Meidän on katsottava, mitä vaikutuksia direktiivillä on, ja analysoitava niitä. Tosiasia on, että lentoliikenteen suuret toimijat eivät ole välittäneet tästä direktiivistä lainkaan eikä se ole vaikuttanut niihin mitenkään. Sen sijaan pienkoneita lentävät suojattomat harrasteilmailijat saattavat joutua kärsimään eniten.
Haluaisin kiittää komissiota ja neuvostoa erittäin myönteisestä yhteistyöstä. Haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Irlantia, joka vaikutti, kuten Cleggin mietinnössä todettiin, myönteisesti lopputuloksen saavuttamiseen. Ilman Irlannin tukea emme olisi saavuttaneet tätä lopputulosta, jonka seurauksena on toivottavasti direktiivi, joka toimii. 
Kiitän varjoesittelijöitäni yhteistyöstä, jonka ansiosta olemme päässeet tähän vaiheeseen, sekä valiokunnan kollegoitani heidän yhteistyöstään. Minulle tämä on ollut jonkinlainen harjoitus siinä, miten parlamentin käsiteltäväksi tuodaan direktiivi, joka on toivon mukaan voimassa olevaa lainsäädäntöä siinä vaiheessa, kun olen uudelleen ehdolla. Tämä pysyy mielessäni pitkään. Odotan kovasti tulevaisuutta. Tämä on nyt erittäin hyvä mietintö. 
De Palacio,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentti on päättänyt, että meidän on määrä käsitellä kolmea ilmailualaan liittyvää mutta erilaista asiaa yhdessä. Aion näin ollen puhua niistä peräkkäin ja erikseen noudattaen sitä järjestystä, jossa parlamentin jäsenet pitivät puheenvuoronsa. 
Puhun ensin muiden maiden kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden lentoliikennepalvelujen tarjoamiseen liittyvistä epäterveistä hinnoittelukäytännöistä ja kiitän jäsen Cleggiä, joka jäi hetkeksi istuntosaliin vilustumisestaan huolimatta. 
Haluaisin ensinnäkin ilmaista tyytyväisyyteni siihen, että olemme päässeet näin tärkeässä ehdotuksessa toiseen käsittelyyn parhaissa mahdollisissa olosuhteissa. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on suojella ilmailualamme asemaa, vaikka onkin aivan oikein todeta, ettei sitä missään nimessä saa käyttää kilpailun rajoittamiseen tai estämään unionin ulkopuolisia maita pääsemästä markkinoillemme – pikemminkin päinvastoin. Sen tehtävänä on estää yhtiöitämme joutumasta epäedulliseen tilanteeseen unionin ulkopuolisiin maihin nähden. 
Teksti tulee todennäköisesti pian voimaan toimielinten hienon yhteistyön ansiosta. Tässä yhteydessä haluaisin jälleen kerran kiittää parlamenttia ja erityisesti esittelijä Cleggiä, jonka kanssa olemme tehneet tiivistä yhteistyötä. 
Tekstillä annetaan unionille uusia toimivaltuuksia, jotta se voi puolustautua paremmin unionin ulkopuolisten maiden mahdollisilta kilpailunvastaisilta käytännöiltä. 
Parlamentti on ilmaissut toistuvasti huolensa siitä, että tietyt unionin ulkopuolisten maiden myöntämät tuet voivat haitata ilmailumarkkinoiden kilpailua. Jäsen Schmitt, joka on kahdenvälisiä sopimuksia koskevan mietinnön valmistelija Yhdysvaltain osalta, on korostanut juuri tätä seikkaa. Toivon, että tämänkaltaista epätervettä käytäntöä koskevan asetuksen hyväksyminen toisessa käsittelyssä vastaa hänen odotuksiaan ja edistää täten kolmansien maiden kanssa tehtäviä sopimuksia.
Ensimmäisessä käsittelyssä Euroopan parlamentti selvensi ja tehosti asetusluonnoksessa määriteltyjä menetelmiä etenkin asettamalla aikarajoja. Ainoa toisessa käsittelyssä esitetty tarkistus tekee tekstistä täysin johdonmukaisen, sillä siinä määritellään, missä järjestyksessä valtion kahdenvälistä ja yhteisön välinettä sovelletaan. Tältä osin komissio on täysin samaa mieltä tarkistuksen tavoitteista. 
Asetuksen – toivottavasti pikaisen – hyväksymisen jälkeen siitä tulee olennainen väline, jonka avulla unioni voi estää ja korjata unionin ulkopuolisten maiden harjoittamia, reilun kilpailun sääntöjen vastaisia käytäntöjä. 
Haluan korostaa, että tämä asetus täydentää merkittävällä tavalla viime vuoden aikana saavutettua edistystä yhteisön lentoliikennepolitiikan vakauttamisessa. Tavoitteena on ollut valvoa kattavasti alan ratkaisevan tärkeää kansainvälistä ulottuvuutta ja suojella yhteisön lentoliikenteen jo entuudestaan keskeistä asemaa. 
Toisen mietinnön osalta haluaisin korostaa esittelijä Dhaenen työtä ja todeta, että siviili-ilmailualan turvallisuuden tapauksessa siviili-ilmailun turvaamisesta annettuun asetukseen (EY) N:o 2320/2002 tehtävät muutokset eivät ole kovin merkittäviä, kun otetaan huomioon tehtyjen ehdotusten suuri määrä. Tosiasiassa tarkoituksena on korjata joitakin puiteasetuksessa olevia puutteita, joihin jäsenvaltiot kiinnittivät huomiota vuonna 2003 yrittäessään soveltaa lentoturvallisuudesta annettuja Euroopan unionin sääntöjä pienempiin lentoasemiin. Lentoasemien koon ja toimintojen vuoksi tähän liittyi kuitenkin joitakin näkökohtia, joissa ei ollut paljon järkeä.
Ehdotukseen ei liity mitään periaatekysymystä, ja voin ilokseni todeta, että sekä neuvosto että Euroopan parlamentti ovat ilmaisseet halunsa hyväksyä se nopeasti ensimmäisessä käsittelyssä. Komissio on valmis jatkamaan vuoropuhelua tämän merkittävän asetuksen mahdollisesta muuttamisesta seuraavan vaalikauden aikana, mikäli katsomme, että joitakin kysymyksiä on vielä käsiteltävä.
Seuraavaksi siirryn lentoliikenteen harjoittajia ja ilma-alusten käyttäjiä koskevia vakuutusvaatimuksia koskevaan kolmanteen mietintöön, jonka laatijalle Nicholsonille toivotan onnea tulevissa vaaleissa. Minun on myönnettävä iloitsevani siitä, kuinka pitkän matkan ehdotettu asetus on kulkenut. Kyseessä on erittäin tärkeä asetus, mikä kävi ilmi 11. syyskuuta jälkeen, jolloin lentoyhtiöidemme oli venyttävä äärirajoilleen ja ne joutuivat vastaamaan tilanteeseen julkisen sektorin tuella.
Päätöksentekoprosessin seurauksena kaikki toimielimet tukevat voimakkaasti kompromissiin pääsemistä. Haluaisin ilmaista tyytyväisyyteni parlamentin rakentavaan toimintaan ja korostaa jälleen, miten merkittäviä sen tehtävä ja toimet ovat hankittaessa yhteiskunnallista tukea sekä asianomaisten alojen ja henkilöiden tukea. Haluaisin erityisesti kiittää esittelijä Nicholsonia hänen merkittävästä työstään. 
Ilmailualan vakuutusten on osoitettu olevan välttämättömiä sen takaamiseksi, että ihmiset ja omaisuus ovat asianmukaisesti vakuutettuja maalla tai ilmassa sattuvien mahdollisten vahinkojen varalta. Haluamme taata, että kaikenlaiset, myös sotatoimien tai terrorismin aiheuttamat vahingot, on katettu.
Komissio katsoo, että Euroopan parlamentin esittämä tarkistus yhteiseen kantaan on muodoltaan ja sisällöltään ymmärrettävä, ja kannattaa sitä. Itse asiassa se muistuttaa pitkälti komission alkuperäistä ehdotusta, joka koski alle puoli tonnia painavilla pienkoneilla lennettävää urheilu- ja harrasteilmailua. 
Samanaikaisesti tarkistuksella alistetaan sotatoimien ja terrorismin aiheuttamien vahinkojen osalta tiettyjen lentokoneiden vakuutusvaatimukset toissijaisuusperiaatteelle. Tämä takaa yhtäältä sen, että hallitukset voivat halutessaan määritellä kyseisiä riskejä koskevat vakuutusvaatimukset, ja toisaalta, että tämänkaltaista lentoliikennettä voidaan ylläpitää ilman kohtuuttomia kustannuksia, sillä asetuksessa määriteltyjä vakuutusvaatimuksia ei sovelleta alle 500 kilogrammaa painaviin lentokoneisiin, jollaisia purjelentokoneet ja ultrakevyet lentokoneet ovat. 
Haluaisin huomauttaa jäsen Nicholsonin olevan aivan oikeassa siinä, että meillä on käsiteltävänämme lainsäädäntöehdotus, jota on hyvin todennäköisesti tarkistettava kolmessa tai neljässä vuodessa. Tarkistustarve riippuu alan kansainvälisestä edistyksestä – joka on toivottavasti mahdollisimman myönteistä – suhteessa kolmansien osapuolten korvausvastuuseen ja siihen, miten Rooman yleissopimus, jonka puitteissa tätä kysymystä parhaillaan käsitellään, etenee. Ajan myötä nämä muutokset velvoittavat meitä muuttamaan ehdotusta, ja olemme siihen valmiita. 
Toivon joka tapauksessa, että parlamentti ja neuvosto voivat hyväksyä yleisen lopputuloksen ja että yhteispäätösmenettely saadaan päätökseen toisessa käsittelyssä meneillään olevan vaalikauden aikana. 
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin lopuksi kiittää jälleen kerran kolmea esittelijää erinomaisesta työstä, joka on osoitus tuestamme Euroopan lentoalaa kohtaan ja joka voidaan toivon mukaan saattaa nopeasti päätökseen neuvoston yksimielisyydellä. 
Jarzembowski (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa varapuheenjohtaja, ryhmäni puolesta haluan kiittää lämpimästi kolmea esittelijää. On hieman harmillista, ettei paikalla ole toimittajia tai kansalaisten edustajia, mutta ei voi mitään. Kolme esittelijää ovat tehneet erinomaista työtä merkittävien lainsäädäntöaloitteiden parissa, ja olemme tyytyväisiä saavutettuun edistykseen. 
Haluaisin kiittää jäsen Cleggiä siitä, että pääsimme neuvoston kanssa yhteisymmärrykseen yhteisestä asetuksesta lentoyhtiöidemme suojelemiseksi tukia ja epäreiluja hinnoittelukäytäntöjä vastaan. Olemme molemmat – ja uskoakseni kaikki meistä – samaa mieltä siitä, ettei tässä ole niinkään kyse ammuskelusta kuin ammusvaraston täydentämisestä. Sen avulla voimme toivon mukaan estää muun muassa Yhdysvaltoja myöntämästä epäreiluja tukia. Jos tilanne ei muutu, voimme ainakin uhata Yhdysvaltoja koko joukolla rangaistuksia, jotka on suunnattu yhdysvaltalaisia lentoyhtiöitä vastaan ja omien lentoyhtiöidemme hyödyksi. Vaikkemme halua rajoittaa kilpailua, haluamme silti pitää kiinni tästä ammusvarastosta reilun kansainvälisen kilpailun nimissä. 
Esittelijä Dhaene on parantanut ansiokkaasti yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä annetun asetuksen käytännön yksityiskohtia. Arvelen parlamentin ja neuvoston tukevan komission lähestymistapaa eli sitä, että syyskuun 11:nnen jälkeen tarvittavia erittäin tiukkoja sääntöjä sovelletaan pienempiin lentoasemiin käytännöllisellä ja kohtuuhintaisella tavalla. Olen siis kiitollinen jäsen Dhaenelle hänen käytännöllisestä ratkaisustaan. Toisin kuin joskus luullaan, emme aina säädä vain täysin merkityksettömiä lakeja. 
Jäsen Nicholsonin toimeksianto oli kenties kaikkein vaikein, sillä se koskee vakuutusvaatimuksia, jotka ovat kaikkein kallein käsiteltävistä kysymyksistä. Vakuutusmaksut riippuvat niistä, ja maksut voivat käydä hyvin kalliiksi. Olemme mielestäni onnistuneet sovittamaan yhteen sekä matkustajien toiveet asianmukaisesta ja korkeatasoisesta vakuutussuojasta että lentoyhtiöiden toiveet kohtuuhintaisista vakuutusmaksuista. Sovitut rahasummat ovat oikeudenmukainen kompromissi. Mielestäni on myös erittäin hyvä, että Nicholson on omaksunut oikean suhtautumisen purjelentokoneisiin. 
Lopuksi haluaisin kiittää jälleen varapuheenjohtaja De Palaciota. Olemme sitoutuneet – ja meidän pitääkin olla – hyväksymään kaikki mahdolliset lentoliikenteeseen liittyvät lainsäädäntövälineet tämän vaalikauden loppuun mennessä. Voidaan sanoa, että tämän parlamentin enemmistö, joka koostuu jokaisen poliittisen ryhmän edustajista, tukee yksimielisesti näiden käytännön sääntöjen antamista aidosti turvallisen lentoliikenteen saavuttamiseksi. Kiitän näin ollen oman ryhmäni puolesta esittelijöitä ja varapuheenjohtajaa. 
Vermeer (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan ilmailuteollisuus on täydessä vauhdissa ja elää jännittäviä aikoja. 11. syyskuuta 2001 jälkeen ei ole koettu yhtään tylsää hetkeä. Ennen kuin käsittelen mietintöjen sisältöä, haluaisin ilmaista parlamentille tyytyväisyyteni siihen, että Air Francen ja KLM:n fuusio on hyväksytty Euroopan tasolla ja että Yhdysvaltojen toimivaltainen viranomainen on myös antanut sille hyväksyntänsä. Tämä on tärkeää ilmailuteollisuudelle erityisesti Euroopan ilmailuteollisuuden vahvistamisen kannalta, sillä lisää on vielä tulossa. On tehtävä vielä lisää työtä sen varmistamiseksi, että Euroopan ilmailuteollisuudella on vakaa taloudellinen pohja. 
Kollegani Clegg on nyt poistunut parlamentista. Hänen laatimansa mietinnön osalta haluaisin korostaa esitetyn tarkistuksen merkitystä, kun otetaan huomioon jatkuvasti lisääntyvä kilpailu. Monet eurooppalaisten lentoyhtiöiden kansainväliset kilpailijat pystyvät toimimaan hallituksen toimista piittaamatta ja voivat näin ollen kilpailla yhtiöidemme kanssa epäasiallisin keinoin. On hyvä asettua vastustamaan tällaisia käytäntöjä. 
Mitä Dhaenen mietintöön tulee, mielestäni on erittäin miellyttävää, että joku osaa kertoa niin tarkasti ja realistisesti, miksi hän ei laadi parhaillaan oma-aloitteista mietintöä. Se osoittaa mielestäni hyvää tyylitajua, ja odotan hänen järjestävän toisenkin polkupyöräretken. Kenties seuraava keskustelukierros voidaan pitää silloin. 
Lopuksi Nicholsonin mietinnön osalta toteaisin olevani tyytyväinen siihen, että pystyimme hyvin aikaisesta vaiheesta lähtien tekemään tiiviistä yhteistyötä yli puoluerajojen saavuttaaksemme realistisen lopputuloksen, joka on myös kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAC) kansainväliseen vakuutusmaksujärjestelmään liittyvien sopimusten mukainen. Tässä Euroopan ilmailualaa koskevassa kehyksessä kilpailun vääristyminen on käytännössä mahdottomuus. Erityispoikkeus, johon on tänä iltana kiinnitetty huomiota, on tietenkin erittäin tärkeä ultrakevyiden lentokoneiden, valtion lentokoneiden ja historiallisten lentokoneiden kannalta. Olen hyvin tyytyväinen saavutettuun edistykseen, ja mielestäni on myös erittäin myönteistä, että jäsen Nicholson on pyrkinyt kaikin keinoin ja loppuun asti varmistamaan, että meillä on käsiteltävänämme vakuuttava tuote. 
Puhemies. –
   Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Bill Millerin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0116/2004) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Sisämarkkinastrategia: vuosien 2003–2006 painopisteet. 
Miller (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kaikkia niitä, jotka ovat olleet mukana laatimassa tätä mietintöä kanssani. Mietintö on hieman epätasainen – se on osittain hyvä ja osittain vähemmän hyvä, ja joissakin kohdissa se on itse asiassa surkea. Toivon, että voimme huomenna korjata ja poistaa huonot kohdat. 
Ensiksi haluan keskittyä muutamaan hyvistä kohdista. Mietinnössä tunnustetaan, että SOLVIT-hanke on toiminnassa. Siinä tunnustetaan, että CE-merkintää on käytettävä johdonmukaisesti ja asianmukaisesti. Mietinnössä tuetaan kilpailuneuvoston työtä. Siinä tunnustetaan, että sisämarkkinoissa on kyse uusien ja parempien työpaikkojen luomisesta, vaurauden luomisesta muillekin kuin yrityksille ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta. Mietinnössä tunnustetaan myös vapautettujen palvelualojen benchmarking-käytännöt, jotka perustuvat laaja-alaisiin, osin myös yhteiskunnallisiin, kriteereihin. Käytössä on myös työmarkkinaosapuolten kuuleminen. Mietinnössä kehotetaan lisäksi jäsenvaltioiden parlamentteja puuttumaan "kultaamisen" ongelmaan. Nämä ovat mietinnön hyviä kohtia. Valitettavasti ne ovat vain pintaa. Huonot kohdat paljastuvat heti, kun kaivetaan hieman syvemmältä. Siinä tämä mietintö epäonnistuu. 
Kun komission asiakirjaa lukee kohta kohdalta, siitä erottuu selvä asialista. Komissio toteaa, että monien jäsenvaltioiden talous on tällä hetkellä laskusuhdanteessa ja että näiden seisahduksissa olevien talouksien piristämiseksi ja auttamiseksi meidän pitäisi toteuttaa lisää rakenneuudistuksia. Mitä komissio tarkoittaa rakenneuudistuksilla? Kun tekstiä lukee eteenpäin, komissio alkaa puhua yhä useampien julkisten palvelujen vapauttamisesta. Se toteaa, että koska sähko- ja kaasualat ovat vesialaa pienemmät ja ne on vapautettu, myös vesiala olisi vapautettava. Jos tämä perustelu viedään askelta pidemmälle, voidaan todeta, että terveydenhuolto- ja koulutusala ovat Euroopassa tällä hetkellä vesialaa suurempia. Jos lähdetään vapauttamaan vesialaa, lähdetään samalla vapauttamaan myös terveydenhuolto- ja koulutusalaa. Minä en edusta tällaista ajattelua. 
Olen lukenut tämän kertomuksen. Eurooppa ei edusta tällaista ajattelua. Tiettyjä aloja on vapautettu Euroopassa. Ei tarvitse katsoa kuin British Rail -rautatieyhtiötä nähdäkseen, millainen katastrofi siitä on seurannut. Ennen kuin palvelualojen vapauttamista jatketaan, on arvioitava tähänastista kehitystä.
Olemme puhuneet Lissabonin toimintaohjelmasta. Se näkyy voimakkaasti sisämarkkinoita koskevassa komission kertomuksessa. Kun Lissabonin toimintaohjelmaa kuitenkin tarkastelee, taloudelliset kriteerit tulevat esiin kerta toisensa jälkeen. Lissabonin toimintaohjelmalla on myös toinen, yhteiskunnallinen puoli. Sitä ei ikinä mainita nykyään. Unohdamme aina työntekijöiden oikeudet puhuessamme Lissabonin toimintaohjelmasta. Aina puhutaan vain markkinoista, markkinoista ja markkinoista. On aika lopettaa tällainen. 
Mielestäni sisämarkkinoissa on kyse työntekijöistä; työntekijöiden oikeuksista; terveydestä ja turvallisuudesta; asuinolosuhteista; vanhuksista; nuorista; vammaisista; työllisyydestä ja työttömyydestä; nuorten, vanhojen ja työttömien kouluttamisesta. Sisämarkkinoissa ei ole kyse vain suuryritysten voitoista. Huomenna äänestämme yhdestä kaikkein tärkeimmistä kysymyksistä, joita Euroopan kansalaisten on kohdattava: näytämmekö komissiolle vihreää valoa, niin että se voi jatkaa suunnitelmiaan Euroopan vesialan vapauttamiseksi. 
Mielestäni vesi ei ole sisämarkkinakysymys. Mielestäni sen ei pitäisi olla mukana tässä kertomuksessa, mutta se on. Toivottavasti korjaamme tämän huomenna. Kansalaisemme eivät halua vapautettua vesialaa. Euroopalla on sielu. Jos luovumme sosiaalisesta strategiastamme, joka on osa sisämarkkinastrategiaa, osa Lissabonin strategiaa, olemme tuomittuja ikuisesti. Emme voi pettää kansalaisiamme. Huomenna meidän on kannatettava kaikkia tarkistuksia, joilla vastustetaan vapauttamisen jatkamista. 
Harbour (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, valitettavasti en kuullut alusta asti tätä kiihkeää vapauttamisen vastaista palopuhetta. Olen täällä kahdessa roolissa. Ensinnäkin minulla oli ilo toimia tämän mietinnön osalta jäsen Millerin varjoesittelijänä omassa valiokunnassani, minkä lisäksi valmistelin teollisuusvaliokunnan mietinnön. Tänä aikana teimme sen, mitä meiltä pyydettiin, eli kommentoimme komission strategia-asiakirjaa. 
Jäsen Miller laati hyvin mielenkiintoisen mietinnön, josta olin pitkälti eri mieltä. Voin ilokseni todeta, että valiokunta oli kanssani samaa mieltä, ja olemme näin ollen parantaneet sitä valiokunnassa huomattavasti. Toivottavasti parlamentti hyväksyy ja kehotankin sitä hyväksymään huomenna versiomme mietinnöstä, sillä siinä käsitellään lukuisia niistä kysymyksistä, joita komissio pyysi meidän käsittelevän, eikä sitä ole tarkoitettu pohjustamaan PSE-ryhmän julistusta ennen tulevia vaaleja.
Haluan ottaa esiin pari kohtaa, mutta ensin minun on vastattava lyhyesti siihen, mitä esittelijä Miller sanoi. Sisämarkkinat ovat olleet yksi Euroopan unionin suurimmista menestyksistä. Minulla oli kunnia puhua silloin, kun komission jäsen Bolkestein esitteli viime vuonna yhtenäismarkkinoita koskevan kymmenvuotiskertomuksen, ja olemme nähneet sitä koskevat luvut, joiden voin ilokseni sanoa sisältyneen valiokunnalle laatimaani mietintöön. Niitä asettivat kyseenalaiseksi sellaiset ihmiset, jotka eivät hyväksy sitä, että markkinat synnyttävät työpaikkoja, luovat taloudellista varallisuutta ja näin ollen tuottavat senkaltaisia sosiaalietuuksia, joita jäsen Miller niin kaunopuheisesti hetki sitten puolusti. 
Eurooppalaisen sosiaalipolitiikan ytimessä on kukoistava ja aktiivinen talous. Tämä on seurausta siitä, että olemme saaneet yhtenäismarkkinat toimimaan, olemme piristäneet kilpailua sekä vapauttaneet nämä yksityistetyt valtionyhtiöjättiläiset ja alistaneet ne kilpailulle, mikä on lisännyt valinnanvaraa ja vähentänyt asiakkaiden kustannuksia. Jäsen Millerin ja muiden kollegoiden ei tarvitse kuin katsoa komission kertomusta, katsoa mitä energiakustannuksille ja televiestintäkustannuksille on tapahtunut nähdäkseen, mitä asialle on tehtävä. 
En halua takertua liikaa vesialaan. On mielenkiintoista huomata, että tämä on parlamentin toisen puolen jäsenille valtava huolenaihe. Siihen viitataan kertomuksessa, mutta komissio tekee itse asiassa erittäin selväksi, ettei tässä ole kysymys omistusoikeuspolitiikasta. Silti ei ole epäilystäkään siitä, ettei vesipalvelujen tehokkuudessa ja tarjoamisessa olisi paljon parantamisen varaa. Ei tarvitse katsoa kuin veden hinnan valtavia eroja Euroopan unionin eri kunnissa ymmärtääkseen, että asialle on tehtävä jotakin. Siinä kaikki, mitä pyydämme, ja toivomme, että kollegat kannattavat tätä huomenna hyväksymällä esittämäni tarkistuksen 1. 
Lopuksi haluaisin kommentoida muutamaa asiaa. Haluaisin kiittää komissiota siitä, että se on ensi kertaa laatinut kolmivuotisen suunnitelman, joka sisältää selkeän eteenpäin suuntautuvan näkökulman sekä lukuisia tärkeitä ja johdonmukaisia toimia sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi. Haluaisin kiittää komissiota siitä, että se antaa ensisijaisen aseman sen suojelemiselle, mitä meillä on, sisämarkkinatoimien valvomiselle ja vastavuoroisen tunnustamisen parantamiselle. Olen komission kanssa samaa mieltä siitä, että vastavuoroinen tunnustaminen on sisämarkkinahankkeen ytimessä. Se antaa meille tärkeän näkökulman. Toivon, että olemme paikalla keskustelemassa siitä uudelleen seuraavan parlamentin jäsenten kanssa. 
Kokoavasti totean, että tämä on erinomainen mietintö. Haluan kiittää komission jäsentä siitä, että hän on ottanut mukaan niin suuren osan edellisestä sisämarkkinavaliokunnan mietinnöstä, jonka esittelijä minulla oli kunnia olla. Voin ilokseni ilmoittaa, että valiokuntani kollegat ovat hyväksyneet tarkistukset ja olemme muokanneet mietintöä niin, että se on jatke aikaisemmalle työlleni eikä esittelijän taantumuksellisille ajatuksille tässä asiassa. Kiitoksia tästä mietinnöstä. Odotamme innokkaina saavamme työskennellä kanssanne ja tuottaa jatkuvaa hyötyä kaikille Euroopan unionin kansalaisille. 
Van den Burg (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, tänä iltapäivänä komission jäsen Bolkestein esitteli täällä Strasbourgissa uusinta kirjaansa Euroopan rajoista. Arvoisa komission jäsen, en ikävä kyllä päässyt kyseiseen tilaisuuteen, mutta haluaisin silti onnitella teitä. Tänä iltana haluaisin pohtia komission jäsenen vapauttamisvimman rajoja, jotka vaikuttavat olemattomilta. 
Ensinnäkin haluaisin kiittää lämpimästi jäsen Milleriä hyvästä työtoveruudesta. Ei ole hänen vikansa, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan äänestys on tuottanut varsin vääristyneen mietinnön. Ymmärtääkseni jäsen Harbour on ottanut tästä syyn niskoilleen. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan esittelijänä olen luonnollisesti hyvin pettynyt siihen, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta hyväksyi vain kolme tarkistuksistani. Ryhmäni on jättänyt uudelleen muut tarkistukset, ja toivomme, että kristillisdemokraatit ja liberaalipuolueen jäsenet tukevat niitä huomenna sosiaalidemokraattisessa hengessä. 
Vapauttamisvimman osalta voin rauhoittaa komission jäsentä Bolkesteinia. Toisin kuin jotkut vasemmalla istuvat kollegani, minä en ole pääsääntöisesti vapauttamistoimia vastaan, mutta vastustan markkinafundamentalismia ja sitä, että vapauttaminen viedään läpi keinolla millä hyvänsä, kun olosuhteet ja julkiset takuut ovat vielä täysin puutteelliset ja vapauttaminen tuottaa tappiota kaikille muille paitsi tilaisuuteen tarttuville yksityisille monopoleille kannattajineen. Euroopassa on aika pysäyttää tämänkaltaiset vapauttamistoimet ja ottaa käyttöön yleishyödyllisiä palveluja koskeva puitedirektiivi, joka on sopivaa vastapainoa hallitseville kilpailusäännöille. Huomaan, että komission jäsen epäröi tässä suhteessa, ja hän yrittää hätistellä meitä pois yhdellä tekosyyllä toisensa jälkeen. 
Minulla on vielä yksi huomio uudesta palvelujen sisämarkkinoita koskevasta direktiivistä. Sen antaminen on minusta kerta kaikkiaan yhtä hulluutta, koska direktiivillä heikennetään kaikkea sitä, mitä olemme Euroopassa saavuttaneet toissijaisuuden ja sen suhteen, että etusijalla ovat sen valtion säännöt, jossa palvelut tarjotaan. Uusi direktiiviehdotus saattaa olemassa olevan lainsäädännön täyteen sekasortoon ja uhkaa rajoittaa huomattavasti jäsenvaltioiden poliittista liikkumavaraa olosuhteiden määrittelemisessä yleisen edun perusteella, valvoen yhteiskunnan ja ympäristön laatua sekä taaten perusoikeudet. Mielestäni jotkin piirteet ovat jopa ristiriidassa perustamissopimukseen sisältyvien vastaavien perusperiaatteiden kanssa. En voi ymmärtää, miksi haluatte saada tämän parlamentissa läpi ennen kautenne loppua, ja olen tyytyväinen siihen, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on joka tapauksessa päättänyt olla etenemättä asiassa liian nopeasti. Millerin mietinnössä ryhmäni kehottaa, ettei muun muassa tästä uudesta direktiivistä tehtäisi lopullisia päätöksiä ennen kuin keskustelu yleishyödyllisiä palveluja koskevasta oikeudellisesta kehyksestä on käyty loppuun. Tämä ei ole minusta kohtuutonta. 
Bolkestein,
   . – Arvoisa puhemies, nyt kun laajentumiseen on enää viikkoja, on suotavaa, että parlamentti ilmoittaa painokkaasti kannattavansa sisämarkkinoiden vahvistamista, jotta ne palvelisivat tehokkaasti yli 450 miljoonan Euroopan kansalaisen ja reilusti yli 20 miljoonan yrityksen intressejä ja odotuksia. 
Haluaisin kiittää esittelijä Milleriä ja hänen oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa istuvia kollegoitaan heidän kovasta työstään sisämarkkinoiden maineen parantamisessa parin viime vuoden aikana. He voivatkin ottaa itselleen kunnian joistakin komission sisämarkkinastrategiassa olevista toimista, jotka olivat alun perin heistä lähtöisin. 
Sisämarkkinat ovat yksi Euroopan hienoimmista saavutuksista. Vuodesta 1993 lähtien ne ovat olleet luomassa yli 2,5 miljoonaa uutta työpaikkaa ja ovat lisänneet yhteistä vaurauttamme kumulatiivisesti lähes 900 miljardilla eurolla. Enemmän on vielä luvassa! Oikeudellisessa kehyksessä on edelleen valtavia puutteita muun muassa palvelujen ja verotuksen osalta. Lisäksi 25:n tai useamman jäsenvaltion unionissa on vahvistettava sitä perustaa, jolle sisämarkkinat rakentuvat.
Sisämarkkinastrategiassa vuosille 2003–2006 määritellään, mitä kenenkin on tarkalleen tehtävä ja mihin mennessä. Se on kymmenkohtainen suunnitelma siitä, miten Euroopalla menisi vielä paremmin. En ehdi nyt käsitellä kaikkia parlamentin mietintöjä tai edes sisämarkkinastrategiaa yksityiskohtaisesti. Sen vuoksi keskityn muutamaan keskeiseen kysymykseen. 
Suhtaudun myönteisesti siihen, että parlamentti tukee vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen vahvistamista. Tiedän, että näkemykset sopivasta tasapainosta vastavuoroisen tunnustamisen ja yhdenmukaistamisen välillä eroavat. Vastavuoroisen tunnustamisen etuna on, että siinä kunnioitetaan kansallisia perinteitä ja vältetään ylimääräinen unionilainsäädäntö. Tiedämme kaikki, ettei yhdenmukaistamisdirektiivien neuvotteleminen 25 jäsenvaltion kesken ole mikään läpihuutojuttu. Jos siis voimme välttää ylimääräistä lainsäädäntöä, aina parempi. 
Tarkoituksena ei kuitenkaan ole soveltaa vastavuoroista tunnustamista hinnalla millä hyvänsä. Jos saamme jäsenvaltiot ilmoittamaan tapauksista, joissa vastavuoroinen tunnustaminen ei ole luotettavaa, olemme paremmassa asemassa ehdottaaksemme kohdennettua ratkaisua, joka pitäytyy siinä, mikä on tarpeellista vapaan liikkuvuuden käynnistämiseksi jälleen. 
Ymmärrän, että parlamentti on huolissaan sisämarkkinadirektiivien hitaasta täytäntöönpanosta. Se, että ne saatetaan kovin myöhään osaksi kansallista lainsäädäntöä, aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta ja voi vahingoittaa huomattavasti muiden jäsenvaltioiden yrityksiä ja kansalaisia. 
On vaikea ymmärtää, miksi velvollisuutensa täyttävät jäsenvaltiot eivät vaadi muita, jatkuvasti jäljessä olevia jäsenvaltioita tilille. Komissio ryhtyy tietenkin välittömästi oikeustoimiin, jos jäsenvaltiot eivät saata ajoissa direktiivejä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Emme myöskään karsasta jäsenvaltioiden likapyykin esittelemistä. Julkisella nolaamisella on usein suurempi vaikutus kuin pinolla postitse saapuvia rikkomusilmoituksia. 
Myöhäinen täytäntöönpano on kuitenkin vain oire laajemmasta ongelmasta. Tosiasia on, ettemme saavuta täysin toimivia sisämarkkinoita, ennen kuin jäsenvaltiot lopettavat kohtelemasta niitä kuin vuokra-autoa, jota niiden ei tarvitse pestä tai huoltaa. Pidän näin ollen kiinnostavana parlamentin ehdotusta, jonka mukaan jäsenvaltiot perustaisivat sisämarkkinatoimistoja, jotka olisivat vastuussa hyvistä sisämarkkinakäytännöistä ja joiden puoleen ihmisen voisivat ongelmatilanteissa kääntyä. Aiomme epäilemättä jatkaa tämänkaltaista ajattelua. 
Kauppi (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, arvoisat kollegat, sisämarkkinoiden toteuttaminen on todellakin yksi tärkeimmistä askelista Lissabonin tavoitteiden saavuttamisessa. Sisämarkkinoiden tehokas toiminta vaatii todellista sitoutumista niin sisämarkkinoiden tavoitteet asettavalla ylikansallisella tasolla kuin päätösten toimeenpanosta vastaavalla kansallisella tasolla. Vaikka tavoitteet on asetettu ja tarvittavat lait jo EU:n tasolla säädetty, on niiden voimaansaattaminen todella häpeällisellä tasolla useissa jäsenvaltioissa. Komission olisikin panostettava entistä enemmän tehtyjen päätösten toimeenpanon valvontaan. Olen samaa mieltä esittelijä Millerin kanssa siitä, että jäsenvaltiot, jotka eivät täytä velvollisuuksiaan, tulisi tuomita entistä useammin, nopeammin ja ankarammin esimerkiksi sakkorangaistuksiin. Myös EU:n lainsäädännön vaikutuksia ja tehoa tulisi jatkuvasti arvioida, sillä turhia säädöksiä emme kaipaa.
Toimivat sisämarkkinat ovat oiva keino työpaikkojen ja vaurauden luomiseksi. Yksi pahimmista esteistä sisämarkkinoiden toimivuudelle onkin työvoiman heikko liikkuvuus ja työmarkkinoiden joustamattomuus. Useimpien EU-valtioiden, myös Suomen, päätös olla sallimatta työvoiman vapaata liikkuvuutta uusista jäsenmaista on suorastaan törkeää uusien jäsenvaltioiden kansalaisten syrjintää. Tähän mennessä vain Irlanti ja Iso-Britannia ovat ilmoittaneet avaavansa rajansa 1. päivänä toukokuuta unioniin liittyvistä Keski-Euroopan valtioista saapuvalle työvoimalle. Muut vanhat jäsenvaltiot hyödyntävät mahdollisuutta pitää rajansa suljettuina, vaikka yksi EU:n peruspilareista on juuri työvoiman vapaa liikkuvuus. Ay-liikkeen painostuksen vuoksi tehtyjä päätöksiä eivät uudet jäsenvaltiot varmasti osanneet odottaa. Rajoitukset olisi voitu jopa hyväksyä, mikäli tieto niistä olisi ollut uusien jäsenvaltioiden käytettävissä Kööpenhaminassa, kun jäsenyyssopimuksia vasta allekirjoitettiin. Nykyisten jäsenvaltioiden muutospelko ja haluttomuus toteuttaa välttämättömiä rakenteellisia ratkaisuja on lyhytnäköistä ja turhaa, ja se kaivaa pohjaa niin nykyisten kuin uusienkin jäsenvaltioiden talouskasvulta.
Verkkoalalla markkinoiden avaaminen on tuonut merkittäviä etuja niin kuluttajille, yrityksille kuin yhteiskunnallekin. Kilpailu on lisääntynyt, hinnat ovat laskeneet, innovaatiot ja valinnanvara ovat lisääntyneet. EU:n kansainvälisen kilpailukyvyn kohottamiseksi olisi tärkeä puuttua kaikkiin sisämarkkinoita vaivaaviin ongelmiin. Tässä asiassa palvelualalla rajatylittävien palvelujen kaupan esteiden poistaminen on kaikkein keskeisintä. Toivonkin palveludirektiivin osalta nopeaa edistystä. 
Koukiadis (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Millerin mietinnön suurin ansio on pyrkimys kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan. Näin ollen siinä pidetään perustellusti markkinastrategiaa yhtenä kolmesta tavasta edistää Lissabonin ja Göteborgin tavoitteita talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen ja työllisyyttä koskevien suuntaviivojen rinnalla. Markkinoiden asianmukainen toiminta edellyttää näin ollen tämän perustavanlaatuisen poliittisen tavoitteen hyväksymistä. Se, että Lissabonin strategialla ei ole saavutettu toivomiamme tuloksia, johtuu sen todellisen sisällön monitulkintaisuudesta. Katsomme, että samalla tavoin kuin ajetaan markkinoiden kilpailukykyä, olisi myös arvioitava rohkeasti sen saavuttamiseksi tarvittavan strategian yhteiskunnallista ulottuvuutta. Kilpailukyvystä merkityksessä "laatuun perustuva kilpailukyky" eikä "työvoimakustannusten alentamiseen perustuva kilpailukyky" tulee siten paitsi taloudellisten suhteiden myös kaikkien yhteiskunnallisten suhteiden johtava periaate. Vain tällä tavoin on mahdollista, että Euroopan malli leviää ja saa johtavan aseman maailmanlaajuisilla markkinoilla. Jos tämä strateginen tavoite hyväksytään varauksettomasti, voimme ratkaista tehokkaammin yksittäiset sisämarkkinoiden toiminnan ongelmat.
Ensimmäinen huolenaiheemme koskee jäsenvaltioiden saamista vakuuttuneiksi siitä, etteivät sisämarkkinat voi toimia tehokkaasti ilman lainsäädännön suurempaa yhdenmukaistamista, veroesteiden poistaminen mukaan luettuna, tai ilman suurempaa vastuuta sovittujen sääntöjen soveltamisesta viivästyksettä ja vailla vääristymiä. 
Nykyinen yhteisön sääntöjen valvomista koskeva järjestelmä on epäonnistunut, ja perustava muutos on välttämätön. Toinen huolenaihe on, että sisämarkkinoiden kehittämiseen vastataan ottamalla mukaan vain osa yrityksistä ja työväestöstä. Ellei pieniä ja keskisuuria yrityksiä sekä kuluttajia oteta mukaan, Euroopan tasolla tekemillämme päätöksillä on vain rajalliset vaikutukset. 
Meidän on näin ollen selvitettävä ennen kaikkea, minkä takia kadunmies vastustaa sisämarkkinoita ja miten voimme yhdistää niiden tulevaisuuden Eurooppaa koskevaan näkemykseen. 
Herzog (GUE/NGL ).
   Arvoisa komission jäsen, haluatte rakentaa sisämarkkinat pelkästään taloudellisten periaatteiden sekä vero- ja sääntelykilpailun varaan, vaikka Euroopan sosiaalisen mallin mukaiset tehokkaat sisämarkkinat edellyttävät julkisten varojen luomista ja sääntöjen huomattavaa yhdenmukaistamista Euroopan tasolla. Saadaksenne näkemyksenne läpi teillä on tapana turvautua koviin keinoihin. 
Minäkin haluaisin vuorostani sanoa, että palveludirektiivi on todellinen vaara ja uhka Euroopan unionille. Ajatte vapauttamista joka alalla, vaikka tammikuussa 2004 parlamentti hylkäsi koulutus-, terveys-, sosiaaliturva- ja vesialojen vapauttamisen. Haluatte poistaa yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen yksinoikeudet ja ottaa käyttöön julkisia hankintoja koskevat säännöt, vaikka parlamentti on pyytänyt, että yleishyödyllisiin palveluihin sovelletaan yhteispäätösmenettelyä, ja ilmaissut kannattavansa julkisten organisaatioiden oikeutta omatarjontaan. Haluatte, että vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta ja tarjoajan alkuperämaata koskevaa lakia sovelletaan kautta linjan. Tämä synnyttää vain pahaa verta ja riitoja. Ainoa menetelmä eurooppalaisten yhdistämiseksi olisi laatia yhteispäätösmenettelyn kautta yhteiset myönteiset kriteerit sisämarkkinoiden eri aloille, mikä johtaisi sosiaalisen mallimme mukaisiin yhdenmukaistamissääntöihin. 
Haluan myös kiinnittää huomiota siihen, että toiminnassanne ei kuulla riittävästi kansalaisyhteiskuntaa. Se on pitkälti syynä tekstien huonoon laatuun ja lukuisiin riitoihin. Rahoituspalveluja koskeva Lamfalussyn menettely on paljon avoimempi kuin se, jota käytätte muilla aloilla saadaksenne avoimen valtakirjan sääntelyn esteiden poistamiseksi. Lamfalussyn menettelyssä on kuitenkin monia puutteita, joista haluamme päästä eroon, kuten se, että parlamentilta puuttuu takaisinotto-oikeus. Lisäksi taloudelliset analyysit ovat riittämättömiä ja kuulemiset koskevat pitkälti vain ammattilaisia.
Kaikista näistä syistä pyydän kollegoitani – joille olen jo kirjoittanutkin tästä – palauttamaan parlamenttiin poliittisen linjan, joka suosii sosiaalista markkinataloutta. Tämä linja uhrattiin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa toimitetussa äänestyksessä. Sen palauttamiseksi meidän on hyväksyttävä jäsen Millerin ja jäsen Ortegan esittämät tarkistukset. 
MacCormick (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, vaikka tuen yleisesti ottaen Millerin näkemyksiä tästä mietinnöstä ja etenkin hänen huomioitaan vedestä, haluan kiinnittää erityistä huomiota tarkistukseen 13. Olisi kovin ahdasmielinen periaate sanoa, että vapauttamista on jatkettava joustamattomalla tavalla, riippumatta paikallisista tosiasioista. Meidän pitäisi tarkastella esimerkiksi Euroopan unionin syrjäisimpiä alueita. Niinpä meidän pitäisi suhtautua myönteisesti esimerkiksi paikallisliikenteen palveluja koskevaan joustavuuteen, jota asiassa Altmark hiljattain annettu tuomio ilmentää. Valitettavasti komissio on todennut, ettei tätä joustavuutta voida mitenkään soveltaa lauttoihin. Linja-autot eivät ole lauttoja – eivät todellakaan – mutta liikenne on liikennettä, niin merellä kuin maalla. 
Jäsen Miller mainitsi Yhdistyneen kuningaskunnan Railtrackiin liittyvän ongelman. Jos erotetaan raiteiden omistusoikeus junien omistusoikeudesta, syntyy järjetön tilanne. Skotlannissa näyttää siltä, että olemme erottamassa toisistaan laivojen omistusoikeuden ja niitä liikennöivien yritysten omistusoikeuden. Railtrackin toisinto merellä! Tämä on äärimmäisellä ja joustamattomalla tavalla toteutettua vapauttamista. Komission jäsen Bolkestein vierailee usein Skotlannissa ja on siellä aina tervetullut vieras. Toivon, ettei hän seuraavalla Hebridien-matkallaan joudu käyttämään peitenimeä paetakseen vastuutaan tästä katastrofista, jota meille ollaan aiheuttamassa! 
Della Vedova (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin olen sitä mieltä, että vastavuoroinen tunnustaminen on yksi sisämarkkinoiden kehittämisen kulmakivistä. Tämän lyhyen hetken aikana, joka minulla on käytettävissäni, haluan kuitenkin keskittyä paljon puhuttuun kysymykseen vedestä. Vesiala tai vesipalvelujen ala on nyt ja jatkossa ratkaisevan tärkeä myös Euroopalle. Mielestäni olisi etenkin tällä alalla järjetöntä olla hyödyntämättä vapauttamisen ja kilpailun synnyttämää tehokkuutta. Veden omistusoikeus ei ole vaakalaudalla päinvastoin kuin joku tämän parlamentin ulkopuolelta on väittänyt. Nyt ei ole myöskään kyse veden yksityistämisestä vaan ainoastaan vesipalvelujen markkinoiden avaamisesta. Julkiset, paikalliset ja kansalliset monopolit hoitavat näitä markkinoita usein tehottomasti. Niille, jotka kehottavat katsomaan Yhdistyneen kuningaskunnan rautateitä, sanoisin: "Tulkaa katsomaan Italian julkisia vesijohtoverkkoja, myös suurimpia niistä, ja sitä veden ja valtion rahojen tuhlausta, mitä niistä aiheutuu." En tarkoita, että tästä pitäisi tehdä yleinen periaate, mutta mielestäni julkisten palvelujen avaaminen kilpailulle ja markkinoille on itse asiassa askel kohti sosiaalista Eurooppaa. 
Gebhardt (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, meidän on oltava hyvin varovaisia äänestäessämme sisämarkkinastrategiaa koskevasta mietinnöstä, jottemme käännä esittelijä Millerin tosiasiassa erinomaista työtä päälaelleen niin, että parlamentti päätyy vain parin viikon jälkeen kumoamaan tammikuussa tekemänsä päätöksen yleishyödyllisistä palveluista. 
Selvennän hieman, mitä tarkoitan puhumalla meidän vedestämme. Tammikuussa ilmaisimme vastustavamme peruspalvelujen, kuten vesi- ja jätevesihuollon sekä terveydenhuoltopalvelujen ja koulutuksen, yksityistämistä. Kirjasimme paperille, että näitä asioita koskevat päätökset on mikäli mahdollista tehtävä kaupungeissa ja kunnissa lähellä kansalaisia. Yleishyödylliset palvelut kuuluvat niille, jotka niitä käyttävät; ne eivät ole rajoittamattomien markkinoiden leikkikalu. 
Jäsen Miller toisti tämän sisämarkkinastrategiaa koskevassa mietinnössään ja esitti vakuuttavia ja varoittavia esimerkkejä siitä, mitä tapahtuu, jos teemme arvokkaasta vedestämme tavanomaista kauppatavaraa. Valiokunnan keskusteluissa kävi kuitenkin selväksi, että joidenkin vaikutusvaltaisten konservatiivi- ja liberaalivoimien mielestä julkisista palveluista on mahdollista saada irti suurempia ja nopeampia voittoja. Tämän on määrä olla Millerin mietintö, ja meidän on varmistettava sen pysyminen sellaisena pysäyttämällä nämä voimat alkuunsa täysistunnossa. Ne tarkistukset, joiden avulla valiokunnan tuottamasta puurosta saadaan kelvollinen, on jätetty. Pyydän teitä kaikkia auttamaan sen varmistamisessa, ettei kaupunkeja ja kuntiamme puukoteta selkään, mihin tämä konservatiivien ja liberaalien epäpyhä liitto pyrkii. 
Bolkestein,
   . – Arvoisa puhemies, vierailisin mielelläni Skyen saarella, ja kenties Neil MacCormick tulee sinne kanssani. Teen niin kuitenkin omalla nimelläni enkä peitenimellä. Toivottavasti se sopii Sir Neilille. 
Käsittelen kahta asiaa, jotka tuntuivat olevan tärkeitä tässä keskustelussa. Ensimmäinen koskee sitä, otetaanko sisämarkkinastrategiassa riittävästi huomioon sosiaaliset sekä työllisyyteen ja ympäristöön liittyvät huolenaiheet. Haluan korostaa, että sisämarkkinastrategian päätavoite on vahvistaa niiden perusperiaatteiden soveltamista, joihin sisämarkkinat perustuvat, etenkin unionin laajentuessa kymmeneen uuteen jäsenvaltioon. Tämän vuoksi siinä keskitytään tavaroiden ja palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen, vastavuoroiseen tunnustamiseen, veroesteisiin, valvonnan täytäntöönpanoon ja sääntöjen yksinkertaistamiseen. 
Se ei tarkoita, etteivät sosiaaliset tai ympäristöön liittyvät näkökohdat olisi tärkeitä. On kuitenkin muita välineitä, kuten työllisyyttä koskevat suuntaviivat, joilla voidaan paljon paremmin vastata näihin huolenaiheisiin. Jokaisen komission laatiman asiakirjan ei tarvitse käsitellä joka ikistä asiaa. 
Olen eri mieltä näkemyksestä, jonka mukaan sisämarkkinat eivät olisi sosiaalisesti tai ympäristön kannalta suotuisat. Vuodesta 1993 lähtien on sisämarkkinoiden ansiosta luotu yli 2,5 miljoonaa työpaikkaa. Yhteenlaskettu bruttokansantuotteemme on kasvanut kumulatiivisesti lähes 900 miljardilla eurolla – jolla rahoitetaan sosiaaliturvajärjestelmäämme, eläkkeitä, terveydenhuoltoa ja koulutusta. Palvelu- ja tuotekorien kustannuksiin kuuluvat työpaikat, joiden ansiosta ihmisten taskuun jää enemmän rahaa. Sisämarkkinat ovat edistäneet innovointia ja puhdasta ilmaa tuottavan tekniikan käyttöönottoa. Sisämarkkinat edustavat näin ollen hyvää sosiaali- ja ympäristöpolitiikkaa.
Toiseksi käsittelen vapauttamista. Minun on ensinnäkin korostettava, että yksityistäminen ei ole komission asia. Perustamissopimuksen 295 artiklassa itse asiassa kielletään komissiota puuttumasta omistusoikeuteen. Vapauttaminen ja kilpailu kuuluvat komissiolle, yksityistäminen ei. 
Yleishyödyllisten palvelujen osalta totean, ettei komissio kadu verkkoalojen entistä suurempaa avaamista kilpailulle. Tämä on yleisesti ottaen hyödyttänyt alaa ja kansalaisia, mikä on käynyt ilmi suoritus- ja arviointimittauksista. Laatu on parempi ja käyttäjätyytyväisyys suurempi kuin ennen markkinoiden avaamista, ja hinnat ovat usein alhaisemmat. On toivottavaa jatkaa markkinoiden avaamista. Komissio on esimerkiksi juuri ehdottanut lisätoimia rautateiden alalla, ja tarkastelemme myös keinoja lisätä kilpailua vesialalla. 
Tässä keskustelussa ei ole kyse sääntelyn purkamisesta vaan sääntelyn uudistamisesta. Palvelun laatu ja yleisten etujen kunnioittaminen ovat edelleen olennaisia vaatimuksia. Olen kuitenkin eri mieltä siitä, että valtion monopolit takaavat luonnostaan nämä normit. Kilpailu on kuluttajan paras ystävä. On aina hallitusten tehtävä määritellä ne ehdot, jotka – julkisten tai yksityisten – yleishyödyllisten palvelujen on täytettävä. 
MacCormick (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, komission jäsen Bolkestein tarjoutuu vierailemaan Skyen saarella. Siinä hän on hyvin viisas! Skye on Hebridien saarista ainoa, joka on nykyään yhdistetty sillalla mantereeseen eikä ole riippuvainen julkisen palvelun velvoitteelle alistettujen lauttojen palveluista. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt. 
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Ribeiro (GUE/NGL ),
   . – Tämä mietintö on äärimmäisen tärkeä. Se on strateginen mietintö, vaikka sen luokkaan sidottu luonne onkin piilotettu tai peitetty, minkä niin sanottu Lissabonin strategia selvästi paljastaa. 
Puutun vain neljään kohtaan.
Ensinnäkin kohta 38: Suhtaudun myönteisesti toteamukseen siitä, että työntekijöiden vapaa liikkuvuus on heikoimmin kehittynyt – etenkin verrattuna käsistä riistäytyneeseen pääoman liikkuvuuteen. GUE/NGL-ryhmän tarkistusluonnos tekisi tämän vieläkin selvemmäksi ja myönteisemmäksi. 
Toiseksi kohta 40: Edellä mainitut kaksi vapaata liikkuvuutta ovat keskenään ristiriidassa sikäli, että monikansalliset yritykset hallinnoivat eläkerahastoja, mitä pidetään hyvin toivottavana. Kenen kannalta? Millaisen talouden hyväksi – keinottelutalouden?
Kolmanneksi kohta 10: Se, että mietinnössä pidetään myönteisenä "ehdotuksia vapauttamisen jatkamisesta ja muiden alojen (etenkin vesi- ja postipalvelut) markkinoiden avaamisesta", antaa kaikkea muuta kuin myönteisen kuvan ja saa minut tukemaan voimakkaasti ryhmäni ja esittelijän jättämiä tarkistuksia. Meidän on oltava hyvin valppaita komission väitetyn "puolueettomuuden" suhteen veden omistusoikeutta koskevassa kysymyksessä. 
Neljänneksi kohta 9: Tämä pitäisi yksinkertaisesti muotoilla toisinpäin: "Sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan olisi lujitettava eikä estettävä yhteiskunnallista ulottuvuutta."
Siinä kaikki tältä erää, vaikka huomautettavaa olisi enemmänkin! 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Olle Schmidtin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan toinen mietintö (A5-0122/2004) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta postialalla suoritettavien palveluiden arvonlisäveron osalta. 
Bolkestein,
   . – Perustamissopimuksen 93 artiklan nojalla arvonlisäveroa koskevia säännöksiä on annettava siltä osin, kuin yhdenmukaistaminen on tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi. Direktiivi 97/67/EY oli ensimmäinen askel tällaisten postimarkkinoiden suuntaan. Kuluttajille annettiin ensi kertaa mahdollisuus valita, ja palveluntarjoajat saivat tarjota palvelujaan vapaasti pienten kansallisten markkinoidensa ulkopuolella. 
Kuten Euroopan verolainsäädännön kohdalla usein käy, arvonlisäverodirektiivi on jäänyt ajastaan jälkeen ja sitä on uudistettava kiireesti, sillä se ei enää vastaa yhteisössä vallitsevaa tilannetta tai yhteisön tarpeita. Tämänhetkiset arvonlisäverojärjestelyt, siten kuin moni jäsenvaltio niitä tulkitsee, ovat ristiriidassa sisämarkkinoiden luomisen kanssa, sillä tietyt palveluntarjoajat ovat vapautettuja arvonlisäverosta niiden omilla markkinoilla, palveluntarjoajilta peritään veroa heti kun ne rohkenevat tarjota palveluja muissa jäsenvaltioissa ja kaikilta muilta palveluntarjoajilta peritään veroa yleisen kannan mukaisesti riippumatta siitä, missä ne palvelujaan tarjoavat. 
Lainsäädännön toimimattomuuden tapauksessa on olemassa selvä vaara, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään ratkaisemaan tämä veron tasapuolisuuteen kohdistuva ilmeinen rikkomus yhtäläisten toimintaedellytysten luomiseksi ja sisämarkkinaperiaatteiden noudattamisen varmistamiseksi. Se voisi tehdä niin vain rajoittamalla vapautuksen soveltamisalan niihin palveluihin, joita ei ole vielä avattu kilpailulle. Tämä tarkoittaisi, että kaikista muista palveluista alettaisiin periä täysimääräistä veroa. 
Esittämällä tämän ehdotuksen komissio täyttää velvollisuutensa perustamissopimuksen ja etenkin sen 93 artiklan nojalla. Ennen ehdotuksen esittämistä komissio on kuullut laajalti yleispostipalveluja ja muita postialan toimijoita sekä postipalvelujen asiakkaiden edustajia. Se on ottanut huomioon niiden mielipiteet ja erityisesti yksityisasiakkaiden ja hyväntekeväisyysjärjestöjen mielipiteet sekä esittänyt, että kyseisten asiakkaiden eniten käyttämiin kirjepostin, pienten pakettien ja suoramainontapostin kaltaisiin palveluihin sovellettaisiin alennettua arvonlisäverokantaa. Postihintojen mahdollista nousua pyritään rajoittamaan tai se pyritään mitätöimään sen yhteisvaikutuksella, että ehdotuksen mahdollistama verovähennys aiheuttaa postialan toimijoille säästöjä ja että suureen osaan postipalveluista sovelletaan alennettua verokantaa.
Komissio oli direktiivin 97/67/EY perustana olevan yleispalvelun käsitteen puolestapuhuja, ja sen mielestä jokaisella unionin kansalaisella on oikeus lukuisiin kohtuuhintaisiin ja laadukkaisiin postipalveluihin. Yleispostipalvelujen tarjoajat eivät pysty tarjoamaan tällaisia palveluja, jos niitä estetään tekemästä investointeja ja uudenaikaistamasta toimintaansa, minkä seurauksena ne eivät voi enää kilpailla muiden palveluntarjoajien kanssa kilpailulle jo avatuilla markkinoiden osilla. Nykyinen vapautus arvonlisäverosta tekee tarvittavista investoinneista kalliimpia. Euroopan yleispostipalvelualan toimijat tunnustavat nämä haasteet, ja useimmat niistä kannattavatkin tämän ehdotuksen tavoitteita. 
Lopuksi kehotan parlamentin jäseniä tukemaan komission ehdotusta. 
Schmidt, Olle (ELDR ),
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tässä sitä taas ollaan, ja minä yritän jälleen saada parlamenttia ymmärtämään, kuinka tärkeää on muuttaa postipalveluihin sovellettavaa arvonlisäverovapautusta koskevia nykyisiä sääntöjä. Ehdotukseni hylättiin valiokunnassa ja täysistunnossa pari kuukautta sitten, joten nyt jäsen Lulling ja minä olemme palanneet mukanamme joukko tarkistuksia kriittisten kollegoidemme lepyttämiseksi. Kuten komissio sanoi, olisin toivonut, että komission ehdotukset olisi hyväksytty saman tien, mutta siihen ei ollut tarvittavaa enemmistöä. 
Markkinoita vapautetaan sekä Euroopan että jäsenvaltioiden tasolla. Lukuisia entisiä posti- ja telelaitoksia on muutettu osakeyhtiöiksi. Ne tarvitsevat eri sääntöjä. Nykyinen syrjivä verokohtelu haittaa avoimien markkinoiden kehittymistä ja siten postipalvelujen sääntelyn purkamista mutta myös vääristää kilpailua ja heikentää sekä julkisten että yksityisten toimijoiden kilpailuedellytyksiä. Kuluttajien kannalta taloudelliset vaikutukset eivät olisi juurikaan havaittavia. Tässä on nyt kyseessä se kuuluisa pennin korotus postimerkiltä tai ei korotusta lainkaan. Seurauksena voi olla jopa hintojen lasku, jos jäsenvaltiot soveltavat alennettua kantaa. Komission jäsenen mainitsemat postialan toimijat maksavat arvonlisäveroa. Ne voivat myös periä takaisin maksamansa arvonlisäveron ja alentaa täten kokonaiskustannuksiaan. Tämä on suotuisaa uusien investointien ja entisten monopoliyritysten uudenaikaistamisen kannalta. Haluaisin korostaa sitä. 
Olemme tehneet viime käsittelyn jälkeen joitakin tarkistuksia. Niissä esitetään, että tavanomaiseen postiin sovellettavan alennetun kannan painorajaa nostetaan kahdesta kilogrammasta 10 kilogrammaan. Tämä on yksi kansainvälisen postiliiton (IPU) soveltamista painorajoista. Täten monet merkittävät tavanomaiset postilähetykset, kuten sanomalehdet, viikkolehdet ja muut paketit, pääsevät alennetun kannan piiriin. 
Direktiivin voimaatuloa lykätään vuoteen 2007 asti. Tämä antaa jäsenvaltioille ja postilaitoksille riittävästi aikaa mukauttaa järjestelmänsä direktiivin säännöksiin. Se on myös sopusoinnussa postimarkkinoiden vapauttamisprosessin suunniteltujen vaiheiden kanssa. 
Lisäksi suositellaan, että jäsenvaltiot, jotka 1. tammikuuta 2003 sovelsivat erityistä alennettua kantaa, voisivat jatkaa sen soveltamista postipalveluihin. Meillä on myös ehdotuksia lahjojen ja muiden vastaavien tuotteiden parissa toimivia järjestöjä varten.
Toivottavasti nämä kompromissit ovat riittäviä. Olisi ikävää, jos mitään ei tehtäisi. Suurin viime aikoina esillä asia on ollut Yhdistyneen kuningaskunnan postilaitoksen Royal Mailin tapaus. Muut postipalvelujen tarjoajat tukevat myös komission jäsenen mukaan tätä ehdotusta. Postiala on suotuisalla kannalla. Yhdistyneen kuningaskunnan kansalliselta sääntelijältä Postcommilta saatujen tietojen mukaan alv-vapautuksen poistaminen julkisilta postilaitoksilta ei nostaisi käyttäjähintoja. Se loisi päinvastoin yhtäläiset toimintaedellytykset, jotka lopulta lisäävät kilpailua ja postipalvelujen käyttäjien valinnanmahdollisuuksia sekä alentavat hintoja. 
Keskustelin erään johtavassa asemassa olevan Postcommin työntekijän kanssa, joka kertoi, ettei Royal Mailiä ollut enää mitään syytä vapauttaa arvonlisäverosta, koska se ei ollut tarpeellista sen paremmin Royal Mailin kuin käyttäjienkään suojelemiseksi. Tilanne on pikemminkin päinvastoin. 
On harmi, etten ole onnistunut taivuttelemaan monia älykkäitä kollegoitani, kuten jäsen Goebbelsia, Skinneria, Villiers’ta tai erityisesti omaa puoluetoveriani Huhnea, tämän järkevän ajattelun kannalle. Se on valitettavaa, ja voin todeta, että jos parlamentti hylkää jälleen ehdotukseni huomenna – ja moni asia viittaa siihen suuntaan – olen epäonnistunut perinpohjaisesti. Me voimme kenties elää sen kanssa, niin kuin minäkin voin, mutta Euroopan kuluttajat ovat joka tapauksessa häviäjiä. Kuluttajat häviävät eniten. Toivon, että kollegani harkitsevat tätä, vaikka edes yön yli ennen huomista äänestystä. 
Lulling (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olette juuri saaneet kuulla, että esittelijä, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen jäsen Olle Schmidt, ja minä emme aio luovuttaa. Näin vaalien edellä muun muassa populistit vastustavat pyrkimyksiämme saada parlamentti ilmaisemaan selvästi, mitä ehdotuksia sen on tehtävä postipalvelujen arvonlisäverosta annetun komission ehdotuksen suhteen. Tämän vuoksi olemme esittäneet uudelleen tarkistuksemme komission ehdotukseen. 
Ehdotuksen tyrmääminen suoralta kädeltä – mitä Goebbels ja muut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän edustajat ovat yrittäneet kohta vuoden ajan tehdä – on liian alkeellinen lähestymistapa. Kansalaisten suosion kannalta on toki edullista ilmoittaa vastustavansa postimerkkien arvonlisäveroa. Tiedämme kuitenkin kaikki, että monien postipalvelujen vapauttamisen myötä on ennen pitkää mahdotonta välttää sitä, että postipalveluja ja yksityisiä palveluntarjoajia on kohdeltava tasapuolisesti kilpailun vääristymisen estämiseksi. Niinpä on järkevämpää, että kerromme ministerineuvostolle sekä komissiolle, mitä toimia haluaisimme toteutettavan, jotta postimerkkien hinnan nousu estetään. 
Tämä on tarkistustemme tavoite. Haluamme ensinnäkin lykätä direktiivin voimaantuloa vuoteen 2007, jotta postipalveluilla on riittävästi aikaa sen sujuvaan täytäntöönpanoon. Lisäksi haluaisimme antaa jäsenvaltioiden, joilla on huomattavan alhainen alv-kanta, soveltaa sitä myös postipalveluihin. Luxemburg on tammikuusta 2003 lähtien ollut yksi näistä maista; meillä kanta on 3 prosenttia. Tämä on konkreettinen ja myönteinen toimi; pelkkä "ei" tai jonkin vastaavan populistisen lähestymistavan omaksuminen ei palvele postipalveluja eikä liioin niiden käyttäjiä. Toivon näin ollen, että parlamentin enemmistö äänestää tämän järkevän ehdotuksen puolesta, jota minä olen ryhmäni puolesta ollut laatimassa yhdessä esittelijän kanssa. 
Goebbels (PSE ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Lulling on ei-populistisen älykkyyden ruumiillistuma. Välillisen verotuksen täysi yhdenmukaistaminen ei ole kuitenkaan koskaan ollut Euroopan unionin tavoite. Sisämarkkinat voivat toimia erittäin hyvin verokilpailun kanssa, kunhan kilpailu on reilua. Todisteena tästä ovat Yhdysvaltain sisämarkkinat, joilla viisikymmentä osavaltiota verottaa edelleen kulutusta 0–10 prosenttiyksikön suuruisten paikallisverojen avulla. 
Arvonlisäverokantojen ja valmisteverojen yhteen sovittamisella, johon olin itse myötävaikuttamassa vuonna 1991 Luxemburgin puheenjohtajuuskaudella, määriteltiin kantojen alaraja, myös verovapaus joillakin aloilla, sekä kantojen yläraja, minkä ansiosta jäsenvaltiolla on kansallisessa verotuspolitiikassa kohtalainen toimintavapaus. Silti komissio ajaa edelleen verotuksen yhdenmukaistamista. Jokaista yhteisön säännöstön osaa puolustetaan kiivaasti. Näin on keskustelussa, joka koskee arvonlisäverokantojen mahdollista alentamista joidenkin erityisen työvaltaisten palvelujen osalta. Arvoisa puhemies, ihmiset syövät yleensä siellä, missä heille sattuu tulemaan nälkä. Hyvin harva lähtee ulkomaille etsimään kampaamoa, jossa on edullisempi arvonlisäverokanta. Vielä harvemmat turvautuvat eurooppalaiseen kilpailuun tarvitessaan putkimiestä.
Miksei komissio kiinnitä huomiota silloin, kun jäsenvaltiot haluavat edistää esimerkiksi työllisyyttä tietyillä aloilla, joilla on liian korkea alv-kanta? Komission ehdotus poistaa julkisten postipalvelujen vapautus arvonlisäverosta juontaa juurensa tästä samasta epämääräisestä yhdenmukaistamishalusta. Postiala on edelleen palvelu, joka on järjestetty kansallisella tasolla ja johon sovelletaan kansallista hintajärjestelmää. Ennen kuin Ranskassa voidaan liimata kirjeeseen esimerkiksi italialainen tai ruotsalainen postimerkki, ei ole olemassa postialan sisämarkkinoita eikä todellista kilpailua eri postijärjestelmien välillä. Syy siihen, että postipalvelut kuitenkin kannattavat alv-kannan käyttöönottoa, on perustaltaan aineellinen. Perimällä tavanomaisista postipalveluista alhaisinta mahdollista arvonlisäveroa postipalvelujen tarjoajat voivat vähentää hankinnoistaan maksamansa arvonlisäveron. Ne, joita tämä ei hyödytä, ovat kuluttajat. Kuluttajat joutuisivat hyvin pian kokemaan postipalvelujen hintojen nousun. 
Sosiaalidemokraattien ryhmän enemmistö äänestää postipalvelujen arvonlisäveroa vastaan. Haluamme puolustaa kuluttajia. Komission pyrkimys yhdenmukaistaa postipalvelujen arvonlisävero on itse asiassa vain yritys luoda edellytykset julkisen palvelualan myöhemmälle yksityistämiselle tiettyjen alalla jo toimivien yksityisyritysten hyväksi. Vastustamme tämän jopa Yhdysvalloissa julkisesti hoidetun yleispalvelun yksityistämistä. 
Herzog (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, alv-vapautus olisi mielestäni poistettava. En yhdy komission jäsenen näkemyksiin vapauttamisesta, mutta myöskään jäsen Goebbelsin väitteet eivät vakuuta minua. Mielestäni postipalveluille on jo olemassa sisämarkkinat yksityiskäyttöä lukuun ottamatta. Yksityishenkilöiden posti esimerkiksi muodostaa vain 10 prosenttia Ranskan postilaitoksen liikevaihdosta. Loppuosa on mukana kilpailussa, ja tämä kilpailu on epäreilua. Päinvastoin kuin jäsen Schmidt sanoi, mielestäni etenkin perinteiset postilaitokset kärsivät epäasianmukaisesta verotusjärjestelmästä ja siitä, etteivät ne voi vähentää hankinnoistaan maksamaansa arvonlisäveroa. Syyt eivät ole pelkästään taloudelliset, vaan kyse on mahdollisuuksista kehittyä. Haluan myös lisätä, että palkoista peritään veroa alv-vapautuksen tarjoaman niin sanotun edun tasoittamiseksi.
Olisi ristiriitaista väittää, että julkisia palveluyrityksiä halutaan suojella, samalla kun niiden annetaan tukahtua. Mielestäni oikea ratkaisu näissä olosuhteissa on säilyttää Schmidtin ja Lullingin tarkistukset, jotka ovat yksi askel enemmän vasemmalle, ja soveltaa pakollista alennettua ja erityistä alennettua kantaa palveluihin, jotka kuuluvat yleispalveluun. 
Blokland (EDD ).
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan ilmaista arvostavani jäsen Schmidtin työtä. Se, että joutuu esittämään tarkistetun mietinnön kaksi kertaa riittävän kannatuksen saamiseksi, ei ole mielestäni mikään heppoinen suoritus. Toivon, että Schmidtin ja Lullingin tarkistuksia tuetaan huomisessa täysistunnossa. 
Euroopan unionin postimarkkinat vapautetaan viimeistään vuoden 2009 alkuun mennessä. Piditte siitä tai ette, nyt kun päätös on edessämme, on tärkeää varmistaa, ettei seurauksena ole täysi sekasorto, jonka vaikutuksesta kansalaiset eivät voi enää lähettää tai saada postia. Julkisten ja yksityisten postipalvelujen tarjoajien tasapuolinen kohtelu arvonlisäveron pohjan ja arvonlisäverokannan suhteen on näin ollen äärimmäisen tärkeää. Vapaita postimarkkinoita ajatellen on lisäksi otettava huomioon yhtäläiset mahdollisuudet sisämarkkinoilla. Tämän vuoksi kannatan Schmidtin ja Lullingin esittämiä tarkistuksia. 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, valtion omistama postilaitos An Post Irlannissa taistelee parhaillaan olemassaolostaan. Vapauttamisen seurauksena se on menettänyt suuren osan markkinoidensa kannattavista osista samalla, kun sen harteilla on edelleen yleispalveluvelvoite kantaa posti Irlannin tasavallan syrjäisimpiin kolkkiin. 
Sen on kannettava perille Yhdistyneestä kuningaskunnasta tai muualta lähtöisin oleva kirje riippumatta kustannuksista ja siitä, mihin osaan maata kirje on osoitettu. Julkisia hankintoja koskevien vaatimusten takia se on myös menettämässä merkittäviä valtion sopimuksia, joiden ansiosta se pystyi hoitamaan julkisen palvelun velvoitteensa. 
Jos An Postia vaadittaisiin nyt soveltamaan arvonlisäveroa postipalveluihinsa, se olisi hyvin mahdollisesti yrityksen kuolinisku. Monet vapaiden markkinoiden puolustajat hieroisivat silloin epäilemättä käsiään, kun he ovat saaneet tilaisuuden kerätä ne kannattavat osat, joita Irlannin markkinoista on jäljellä. Mutta mitä julkisen palvelun velvoitteelle sitten tapahtuu? Kuka vie kirjeen Irlannin tasavallan luoteis- tai lounaiskolkassa yksin asuville henkilöille? 
Irlannin hallitus on hiljattain ilmaissut vastustavansa tätä toimea pidettyään ensin pitkään suunsa tiukasti kiinni sen jälkeen, kun komissio otti asian ensi kertaa esille vuonna 2000. Suhtaudun myönteisesti hallituksen suunnanvaihdokseen ja toivon, että se onnistuu estämään tämän toimenpiteen. Postipalvelujen kaltaisten julkisten palvelujen käsittelyssä on käytettävä maalaisjärkeä. 
Bolkestein,
   . – Komissio toivoo parlamentin tukevan sen ehdotusta, ja se on valmis ottamaan huomioon monia parlamentin jäsenten esittämiä merkittäviä tarkistuksia. Komission kanta tarkistuksiin on seuraava. Komissio katsoo, että postipalveluja koskevissa tutkimuksissa ja etenkin niissä, jotka on toteutettu direktiivin 97/67/EY nojalla, on otettava huomioon arvonlisäveron vaikutus alaan. Komissio lupaa ottaa huomioon tarkistuksen 5 hengen. 
Ottaen huomioon mahdollisen kompromissin parlamentin kanssa komissio voi tarkistusten 4 ja 11 osalta hyväksyä sen, että direktiivin voimaantulo ja varsinainen täytäntöönpano viivästyvät 1. tammikuuta 2007 asti, jotta palveluntarjoajilla on riittävästi aikaa mukauttaa järjestelmänsä. 
Ottaen huomioon mahdollisen kompromissin parlamentin kanssa, joka on korostanut kuluttajien suojelemista tavanomaisten postipalvelujen hintojen nousulta, komissio voi tarkistusten 6, 9 ja 10 osalta suostua laajentamaan alennetun verokannan soveltamisalaa siten, että siihen sisällytetään tavanomaiset postipalvelut alle 10 kilogrammaa painavien tuotteiden osalta. 
Tarkistusten 1 ja 7 osalta viimeaikaiset tapahtumat ovat jälleen kerran osoittaneet, että jäsenvaltiot pitävät kovasti kiinni alennettujen verokantojen valinnaisuudesta, eikä komissio voi näin ollen luvata muuttavansa ehdotustaan tämän suhteen. Nämä tarkistukset osoittaisivat kuitenkin varsin selvästi, että parlamentti pitää postipalvelujen hintojen vakautta erittäin tärkeänä ja antaa jäsenvaltioille poliittisen viestin, jonka mukaan niiden kannattaa hyödyntää ehdotuksen tarjoamaa vaihtoehtoa. 
Tarkistusten 3 ja 8 osalta komissio pitää alle 5 prosentin alennettuja kantoja väliaikaisina toimina, joita ei pitäisi soveltaa uusiin tavara- tai palveluryhmiin. 
Tarkistuksen 2 osalta, joka koskee hyväntekeväisyysjärjestöihin sovellettavaa korvausmekanismia, komissio haluaa toistaa, että sen mielestä mikään kuudennessa arvonlisäverodirektiivissä ei estä jäsenvaltioita ottamasta käyttöön tällaista järjestelmää arvonlisäverojärjestelmän ulkopuolella. Ei olisi kuitenkaan sopivaa eikä toissijaisuusperiaatteen mukaista, että komissio muuttaisi ehdotustaan neuvoakseen jäsenvaltioita niiden verotulojen käytössä. 
Lopuksi tarkistuksen 13 osalta komissio katsoo, että keräilypostimerkkien aiheuttamat ongelmat eivät eroa nykyisten postimerkkien aiheuttamista ongelmista. Tämänhetkisen lainsäädännön nojalla postimerkit ovat vapaita arvonlisäverosta vain kun niitä myydään nimellisarvoon. Kaikissa muissa tapauksissa ne ovat veronalaisia. Koska tämä erilainen verotus ei tuota ongelmia tällä hetkellä, sen ei myöskään pitäisi tuottaa ongelmia ehdotuksen hyväksymisen jälkeen. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt. 
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   –Esityslistalla on seuraavana Godelieve Quisthoudt-Rowohlin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0115/2004) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Israelin valtion välisen tieteellistä ja teknistä yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä. 
Bolkestein,
   . – Arvoisa puhemies, olen mielissäni, että minulla on tilaisuus keskustella parlamentin kanssa Israelin ja Euroopan yhteisön välisestä tieteellisestä ja teknisestä yhteistyöstä. Ensiksi haluaisin kiittää esittelijä Quisthoudt-Rowohlia sekä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäseniä heidän työstään ja jatkuvasta kiinnostuksestaan tiede- ja tutkimuskysymyksiä kohtaan.
Sopimuksen tarkoituksena on jatkaa tiede- ja teknologiayhteistyötä Israelin kanssa. Tätä yhteistyötä on harjoitettu siitä lähtien, kun Israel osallistui neljänteen tutkimuksen puiteohjelmaan. Haluaisin myös korostaa, että yhteistyö on tärkeää niin Euro–Välimeri-kumppanuuden kehittämisen kuin myös eurooppalaisen tutkimusalueen perustamisen kannalta. Käsillä olevalla sopimuksella laajennetaan sopimusta, jolla Israel otettiin mukaan tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidenteen puiteohjelmaan. Mainittu ohjelma perustuu vastavuoroisuuden perusperiaatteeseen, jossa otetaan huomioon osapuolten keskinäiset edut ja joka ulottuu kaikkiin kuudennessa puiteohjelmassa ehdotettuihin aloihin ydintutkimusta lukuun ottamatta.
Tieteellinen yhteistyö Israelin kanssa on jo nyt johtanut lukuisiin yhteishankkeisiin tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alalla. Viidennen puiteohjelman yhteydessä eurooppalaiset tutkimusryhmät toteuttivat 623 hanketta yhdessä Israelin tutkimusryhmien kanssa, jotka koordinoivat 149:ää näistä hankkeista. Yhteistyöhön osallistuneet julkiset ja yksityiset kumppanit ovat korostaneet tämän yhteistyön arvoa ja siitä saatavia hyötyjä. Tätä korostettiin arvioitaessa niitä vaikutuksia, joita Israelin viidenteen puiteohjelmaan yhdistävä sopimus tuo mukanaan.
Haluaisin myös korostaa sitä hyötyä, jonka tämänkaltainen sopimus tuottaa tieteellisen Euro–Välimeri-alueyhteistyön kehittämiselle. Esimerkiksi Hortimed-hankkeessa Israel ja naapurivaltiot, kuten Egypti, palestiinalaisalueet, Kypros ja Kreikka etsivät yhdessä ennen kaikkea kierrätettyä ja puhdistettua vettä hyödyntäviä taloudellisia ja kestäviä vedenkäyttöratkaisuja keinokasteluun perustuvaa puutarhaviljelyä varten.
Toinen tärkeä ja aiemmin mainittu näkökohta on sopimuksen myönteinen vaikutus eurooppalaisen tutkimusalueen perustamiseen ja sen avautumiseen muulle maailmalle. Yleisemmin sopimus tukee myös tietoon perustuvan yhteiskunnan kehittämistä.
Tässä yhteydessä komissio on halukas tukemaan kansainvälistä tiede- ja teknologiayhteistyötä kolmansia maita edustavien kumppaneiden kanssa. Yhteistyösopimus Israelin kanssa sopii luontevasti tähän strategiaan ennen kaikkea Lähi-idän osalta. Sopimuksella annetaan myös tutkijoille mahdollisuus jatkaa kaikkia hyödyttävää alueyhteistyötä Israelin naapurimaiden kanssa Lähi-idän vaikeasta tilanteesta huolimatta. Olenkin vahvasti sitä mieltä, että parlamentin pitäisi antaa tukensa sopimuksen tekemiselle, ja uskon sen tekevän näin. 
Quisthoudt-Rowohl (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, 20. marraskuuta 1995 Euroopan unionin ja Israelin välillä tehtiin Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus, jolla Israel solmi assosiaation EU:n kanssa tavaroiden ja palveluiden liikkuvuuden, sijoittautumisvapauden, pääomien liikkuvuuden sekä talous- ja kulttuurialan yhteistyön osalta. Sopimuksella institutionalisoitiin Israelin kanssa jo aiemmin varsin säännöllisesti käyty poliittinen vuoropuhelu. Lisäksi EU:lla on erityissuhde Palestiinan itsehallintoviranomaiseen ja se osallistuu kumppanina Lähi-idän rauhanprosessiin. Nämä kaksi näkökohtaa on tärkeä ottaa huomioon tarkasteltaessa tätä sopimusta.
Israel ja Euroopan unioni ovat tehneet tutkimukseen ja kehittämiseen liittyvää yhteistyötä jo vuodesta 1975. Vuonna 1983 aloitettiin tutkimushankkeiden yhteisrahoitus, ja kuten komission jäsen Bolkestein jo totesi, Israel osallistui täysimääräisesti viidenteen puiteohjelmaan. Tuohon aikaan toimin tämän assosiaation esittelijänä.
Nämä sopimukset olivat ja ovat yhä osoitus siitä, että tutkimus on 1900-luvun päättyessä kansainvälistynyt, ja niissä tunnustetaan myös se, että tutkimuksen rajaaminen EU:n alueelle ei useinkaan ole EU:n etujen mukaista. Israelissa harjoitettava tutkimus on hyvin innovatiivista, tutkimusmäärärahojen osuus BKT:sta on edelleen suurempi kuin EU:ssa, ja tieteellisiä julkaisuja ilmestyy asukasta kohden enemmän kuin missään muualla. En nyt toista jo mainittuja lukuja.
Viidennen puiteohjelman yhteydessä toteutetusta yhteistyöstä ovat hyötyneet molemmat osapuolet: Israel on päässyt osalliseksi suuremmasta tutkimuslaitosverkostosta, kun taas EU on voinut hyödyntää Israelin innovaatiopotentiaalia. Yhtenä osoituksena yhteistyön onnistumisesta on tukihankkeiden suuri määrä. Joissakin hankkeissa on mukana kumppaneita Israelin lisäksi koko Välimeren alueelta. Vedenkäsittely on jo mainittu, ja myös Palestiinan itsehallintoviranomaisen alueilla on tutkimuslaitoksia, jotka osallistuvat menestyksekkäästi tutkimusohjelmaamme. Tässä yhteydessä haluaisin jälleen kerran todeta joillekin tämän parlamentin jäsenille, ettei mietinnössä esitetä minkäänlaista tutkimusyhteistyötä sotilaallisen tutkimuksen alalla eikä Euratomin alaisuudessa.
Kuten kahdessa aiemmassakin sopimuksessa Israelin odotetaan osallistuvan taloudellisesti kuudenteen puiteohjelmaan BKT:nsa mukaisella osuudella. Se osallistuu ohjelmaan kumppanina samoin oikeuksin ja velvollisuuksin kuin EU:n jäsenvaltiot. Ainoana poikkeuksena on tieteellinen ja tekninen tutkimuskomitea (CREST), jossa Israel on vain tarkkailijana.
Israelin tuomaa lisäystä tutkimusvaroihin sekä israelilaisten tutkimuslaitosten tarjoamaa asiantuntemusta voidaan pitää yksinomaan myönteisenä EU:n osanottajien kannalta, joten saavutettava molemminpuolinen hyöty on ilmeinen.
Sopimuksen täytäntöönpanoa varten perustetaan yhteinen komitea, joka takaa Israelin virkamiesten osallistumisen hallintokomiteoihin sekä asiantuntijoiden osallistumisen ohjelmakomiteoihin lausunnonantajina.
Tutkimuspoliittiselta kannalta sopimuksen jatkamiselle ei siis ole estettä. Jottei tätä lausuntoa ymmärrettäisi väärin, lainaan Israelin suurlähettilään Oded Eranin minulle kirjoittamaa kirjettä, jossa hän toteaa seuraavaa: "Kuten huomautitte, tilanne Lähi-idässä ja ennen kaikkea Israelin ja palestiinalaishallinnon välillä on tällä hetkellä yleisesti ottaen kaikkea muuta kuin ihanteellinen. Lisäksi koko Lähi-idän rauhanprosessi on kriittisessä vaiheessa." Ymmärrän siis hyvin niitä, jotka esittivät tarkistuksia ja jotka vastustavat tätä ja katsovat, että yhteistyö Israelin kanssa olisi kaikissa muodoissaan pantava jäihin siihen asti, kun alueella jälleen vallitsee rauha, joka alueelta valitettavasti puuttuu. Olen kuitenkin vahvasti vakuuttunut siitä, että ovien sulkeminen estää meitä jatkamasta yhteistyötä. Meidän pitäisi olla valmiita keskustelemaan suorapuheisesti kaikkien osapuolten kanssa, koska vain näin voimme vaikuttaa rauhanprosessiin.
Tutkimuspoliittiselta kannalta sopimusta voidaan näin ollen pitää hyvin myönteisenä. Yhteistyöstä hyötyvät paitsi EU:n tutkimuslaitokset ja tutkijat myös liikeyritykset, ja poliittisen tilanteen osalta olen vakuuttunut siitä, että sopimuksella voidaan tukea jännitteiden lientymistä, koska palestiinalaiset tutkijat ja laitokset voivat tehdä yhteistyötä israelilaisten ja eurooppalaisten laitosten kanssa, ja ne, jotka tekevät yhteistyötä, eivät taistele keskenään.
Lopuksi haluaisin kiittää kaikkia eri kannalla olevia osapuolia, joiden kanssa olen käynyt keskusteluja – niin puoltavia, vastustavia, hyötyviä kuin myös muutoksia esittäneitä osapuolia – joilta sain paljon tukea ja joiden kanssa joka tapauksessa sain käydä erittäin maltillista ja vapautunutta vuoropuhelua. Kiitän teitä kaikkia ja toivon, että mietintöni hyväksytään huomenna laajalla enemmistöllä.
McNally (PSE ).
    Arvoisa puhemies, yleensä tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskeva sopimus on yksinkertainen, varsin myönteinen ja toiveikkuutta herättävä etenkin, jos se on jatkoa aiemmille sopimuksille, joiden ansiosta on saatu aikaan hyvää tieteellistä tutkimusta. Valitettavasti tämä sopimus ei voi olla yksinkertainen. Tieteelliseltä kannalta yhteistoiminta Israelin kanssa kuudennessa puiteohjelmassa on kiistatta hyödyksi. Israel on vahva tiedemaa, ja kuten olemme kuulleet, muutamia varsin hyödyllisiä Välimeren laajuisia hankkeita on toteutettu ja voidaan tulevaisuudessa toteuttaa muun muassa vedenkäsittelytutkimuksen alalla. Emme kuitenkaan keskustele normaalista maasta emmekä normaalista maailmankolkasta. Israel ei ole normaali maa, koska useita maan hallituksen tämänhetkisistä toimista ei voida mitenkään hyväksyä. Se rakentaa muuria, miehittää alueita, rikkoo ihmisoikeuksia ja harjoittaa sortopolitiikkaa. Vaikka palestiinalaisten kanssa on tehty jotakin tieteellistä yhteistyötä, korviini on kantautunut valituksia esteistä, jotka hankaloittavat tätä toimintaa joiltakin osin.
Ryhmämme harkitsi tarkkaan, pitäisikö tämän sopimuksen puolesta äänestää. Asiassa voidaan esittää kaksi täysin hyväksyttävää ja pitävää näkökantaa. Voidaan sanoa – kuten jotkut tekevät – että sopimuksen allekirjoittaminen tai ratifioiminen ymmärretään kannustukseksi ja hyväksynnäksi Israelin hallituksen toimille. Tämä ei todellakaan ole tarkoitus. Aiemmin Euroopan parlamentti on menestyksekkäästi vaatinut tieteellisen yhteistyön keskeyttämistä. Jotkut jäsenet kannattavat äänestämistä sopimusta vastaan ja itse asiassa esittävät huomattavia lisätoimia, jotka osoittaisivat Israelin hallitukselle paheksuntamme. Toinen vaihtoehto – jota itse kannatan – on katsoa, että tiede ja tutkimus ovat myönteisiä näkökohtia, että tämän toiminnan tuloksista on ihmisille hyötyä ja että se tarjoaa tilaisuuden vuoropuheluun ja toiminnan käynnistämiseen palestiinalaisten kanssa.
Poliittisessa vuoropuhelussa voidaan toki tuoda esiin muita näkökohtia, ja näin luultavasti tapahtuukin. Muualtakin saattaa löytyä syitä toimia. Olemme keskustelleet tästä pitkään, ja ryhmämme enemmistö – ei siis ryhmämme yksimielisesti – on päätynyt toiseen vaihtoehtoon, jonka mukaan luotamme siihen, että tieteellinen vuoropuhelu, jossa ei miltään osin siunata Israelin hallituksen toimia, antaa mahdollisuuden jonkinasteiseen edistykseen. Meillä on suuria varauksia. Vaadimme, että palestiinalaiset voivat osallistua yhteistyöhön ilman mitään esteitä tai hankaluuksia. Tietenkään emme halua mitään ydinalan, sotilaallisen toiminnan emmekä kaksikäyttötuotteiden tutkimusta. Haluamme seurata tilannetta tarkoin. Haluamme, että EU:n ja Israelin välinen tutkimuskomitea antaa säännöllisesti raportteja, jotta tiedämme, onko tämä luottamus tieteen arvoon kannattanut, vai onko hallitus, jonka toimet me tuomitsemme, tulkinnut sen väärin. 
Ahern, Nuala (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, vuonna 2002 tämä parlamentti päätti Lähi-idän tuolloisen väkivaltaisen ja järkyttävän tilanteen vuoksi, ettei Israelin kanssa ryhdytä tieteelliseen eikä tekniseen yhteistyöhön. Tuosta ajankohdasta tilanne ei ole muuttunut miksikään, tai ainoastaan vähän. Äskettäin maassa vierailleella parlamentin valtuuskunnalla, joka tarkasteli niin kutsutun turva-aidan tai muurin vaikutuksia, oli itse asiassa syvästi järkyttäviä uutisia kerrottavanaan. Uskon, että tämän sopimuksen hyväksyminen olisi merkki normaaliudesta ja yhteistyöstä, ja kuten kollegani McNally totesi, kyseessä ei ole normaali maa eikä normaali tilanne, joten sopimusta ei pitäisi hyväksyä.
Verts/ALE-ryhmä on näin ollen esittänyt tarkistuksia, joissa ehdotetaan sopimuksen lykkäämistä tässä tilanteessa ennen kaikkea siksi, että siinä suositaan epäoikeudenmukaisesti yhtä keskeistä osapuolta – Israelia – siihen asti, kun alueen konfliktin ratkaisemisesta on saatu realistisemmat takeet.
Olemme myös pyytäneet, että mahdollisesti sotilaallisiin tarkoituksiin käytettävät kaksikäyttötuotteet jätettäisiin sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Olisi todella kummallista, jos parlamentti ei kannattaisi tätä jälkimmäistä pyyntöä. Suureksi yllätyksekseni ja pettymyksekseni jäsenet eivät näköjään voi äänestää tästä tarkistuksesta. Kyseessä on poliittinen, ei tekninen päätös.
Eurooppalaisilla on historiansa perusteella vastuu tämän alueen ongelmista. Tämän vastuun me kannamme kaikkea muuta kuin asianmukaisesti. Pyydän teitä tukemaan esittämiäni tarkistuksia. 
Menéndez del Valle (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vilkkaan ja kiistojen sävyttämän keskustelun jälkeen sosialistiryhmä on päättänyt kannattaa käsiteltävänämme olevaa mietintöä.
Ryhmäni on päättänyt pitää erillään mietinnön tieteellisen ja teknisen luonteen sekä konfliktin poliittisen luonteen, mutta samalla se tuomitsee pääministeri Sharonin hallituksen asenteet. Tämä hallitus, joka tappaa ihmisiä umpimähkään, rakentaa muuria, jolla ryöstetään vielä lisää Palestiinan aluetta, ja kieltäytyy purkamasta siirtokuntiaan, halvauttaa kvartetin rauhansuunnitelman ja tekee elinkelpoisen Palestiinan valtion perustamisesta koko ajan vaikeampaa. Lisäksi ryhmäni uskoo, että tarkasteltaessa tieteellistä ja teknistä yhteistyötä huomioon olisi erityisesti otettava yhteiskunta, joka tästä yhteistyöstä hyötyy.
Omasta puolestani haluaisin nyt sanoa seuraavaa: mietinnön perusteluissa esittelijä myöntää, että sopimuksen jatkamisesta "päätetään poliittisesti vaikeana ajankohtana, jolloin Lähi-idän rauhanprosessi on alkanut kangerrella". Sanoisin, että "kangertelu" on melkoista vähättelyä. Prosessi on niin suuressa vaarassa, että sen saattaa pelastaa vain kvartetin määrätietoinen toiminta, josta ei toistaiseksi ole näyttöä. Esittelijä toteaa niin ikään, että "sopimus voi edistää jännityksen lieventymistä, koska se antaa myös palestiinalaisille tutkijoille ja laitoksille mahdollisuuden tehdä yhteistyötä israelilaisten ja eurooppalaisten laitosten kanssa". Suoraan sanoen minulla on vahvoja epäilyksiä siitä, pitäisikö tämä paikkansa.
Käsillä on sotilaallinen miehitys, jossa on kyse paljon vakavammasta asiasta kuin "jännityksestä". Lisäksi palestiinalaisten tutkijoiden ja tutkimuslaitosten on nähdäkseni erittäin vaikeaa hyötyä yhteistyöstä, kun heitä ympäröi muuri, joka vie heiltä liikkumisen vapauden sekä sulkee heidät gettoihin ja Bantustanin kaltaisiin valtioihin, jotka ovat häpeäksi ihmiskunnalle. 
Mann, Erika (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, mielestäni jäsen Quisthoudt-Rowohl ja kollegani McNally ovat molemmat tuoneet eriävät kantansa hyvin esiin.
Tämän parlamentin on aina vaikeaa saada aikaan päätöstä, kun kyseessä on ongelmallinen poliittinen konflikti – jollainen Israelissa tietenkin on käynnissä. Mielestäni on kuitenkin hyvä selvittää asiaan liittyvät seikat, tavoitteemme ja se, millaisen viestin tämä parlamentti lähettää asettumalla kannattamaan komission ja neuvoston omaksumaa kantaa.
Kyseessä on tiede- ja tekniikkapiireissä jo nyt tehtävän yhteistyön ja käytävän vuoropuhelun jatkaminen, ja näistä on hyötyä molemmille osapuolille. Toisin kuin jotkut jäsenet ovat todenneet, sopimuksesta ei hyödy vain Israel vaan myös me. Sopimuksesta eivät hyödy vain tutkijat, korkeakoulujen laitokset ja tutkimuslaitokset, vaan tutkijoiden välisestä yhteistyöstä ja vaihdosta, jossa myös poliitikoilla on tehtävänsä, hyötyy itse ihmiskunta, ja kuten kollegani huomautti, hyötyjänä on koko yhteiskunta. Sijoitamme tulevaisuuteen, jossa – toivottavasti – Eurooppa kykenee tekemään osuutensa tämän poliittisesti ja inhimillisesti äärimmäisen vaikean tilanteen ratkaisemiseksi.
Näin ollen olen sekä ylpeä että iloinen siitä, että ryhmäni koordinaattorina toimiva jäsen Nally on aina ryhmämme keskustelussa korostanut sitä, että kannattaisimme tätä mietintöä. Yhdestä pienestä seikasta haluaisin huomauttaa vihreille, joilla on vaikeuksia kaksikäyttötuotteita koskevan näkökohdan kanssa. Euroopan unioni ei tue mitään sotilaallista tutkimusta eikä sellainen edes kuulu tutkimusohjelmaamme, joten kaikki tämän alan yhteistyö jää automaattisesti pois laskuista. 
Bolkestein,
   . – Arvoisa puhemies, komissiolle ei ole esitetty mitään kysymyksiä, eikä minulla ole keskusteluun mitään lisättävää. Kollegani Busquinin puolesta haluaisin vain kiittää esittelijää ja muita keskusteluun osallistuneita jäseniä. Nähdäkseni parlamentin enemmistö kannattaa tätä ehdotusta, mistä ilmaisen – jälleen kollegani Busquinin puolesta – kiitollisuuteni. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Boumediene-Thiery (Verts/ALE ),
   – Olen närkästynyt esittelijämme päätelmästä, jonka mukaan poliittiset näkökohdat eivät voi vaikuttaa näihin tiedevaihtoihin!
Näin kielletään Euro–Välimeri-sopimuksen 2 artiklassa mainittu ihmisoikeuksien poliittinen ulottuvuus ja joudutaan ristiriitaan perusoikeuksien kunnioittamiseen perustuvan Barcelonan prosessin kanssa.
Israel rikkoo järjestelmällisesti ihmisoikeuksia miehitys- ja siirtokunta-alueillaan sekä loukkaa demokratian periaatteita syrjien tuhansia palestiinalaisia – Israelin kansalaisia. Israel rikkoo Geneven yleissopimusta, kansainvälistä oikeutta, Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjaa ja Wienin yleissopimusta lyömällä laimin assosiaatiosopimuksensa kauppaehdot.
Kyseessä on todellinen inhimillinen, ekologinen ja poliittinen katastrofi. Kyseessä on alueliitos, joka vie perustan Palestiinan valtion perustamiselta, muuttaa palestiinalaisten asuinympäristöt getoiksi ja murskaa kaikki toiveet rauhasta.
EU ei voi solmia kauppa- tai tiedesuhteita kolmanteen maahan ottamatta huomioon kansainvälisen oikeuden loukkauksia, joihin maa syyllistyy. Kun kerran EU reagoi entisen Jugoslavian ja Afrikan tilanteisiin ja kieltäytyi hyväksymästä humanitaarisen oikeuden loukkauksia, miksi sen pitäisi vaieta Israelin tapauksessa? 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0124/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi yleiseurooppalaisten sähköisten viranomaispalveluiden yhteentoimivasta toimittamisesta julkishallinnolle, yrityksille ja kansalaisille (HVTYK) (esittelijä: Imelda Mary Read). 
Read (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, minulla on ilo esitellä tämä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö HVTYK:sta. Olen toiminut esittelijänä muutaman kerran aiemminkin ja olen saanut mielikseni seurata, miten HVTYK-ohjelma on edennyt.
Olemme nähneet, miten julkishallintojen rajatylittävä yhteistyö on tehostunut, ja nyt tehdyn ehdotuksen mukaisesti tämä yhteistyö ulotetaan kattamaan yritykset ja kansalaiset. Komission julkaisemassa HVTYK-tiedotteessa mainitaan usein HVTYK-toimintatapa, ja on tärkeää korostaa, että HVTYK-toimintatavassa on kyse sähköisistä menettelyistä ("eMethodology"): ei vain hankkeista vaan myös siitä, miten näitä hankkeita kehitetään. HVTYK on päämäärään tähtäävä väline, joka mahdollistaa yleiseurooppalaiset vuorovaikutteiset viranomaispalvelut, ja on täysin odotuksenmukaista, että menettely ulotetaan nyt kattamaan liikeyritykset ja kansalaiset.
Komission kanssa keskusteltuani olen esittänyt ainoastaan kolme tarkistusta. Ne ovat teknisiä tarkistuksia, joilla alkuperäiselle tekstille annetaan oikeudellista selkeyttä. Puhun hetken siitä, miksi tämä on niin tärkeää. Tarkoituksena on parantaa palveluiden laadukkuutta. Tarkoituksena on kannustaa kansalaisia hankkimaan enemmän tietoja ilmaistessaan toiveitaan ja kritiikkiään näistä palveluista. Tarkoituksena on myös saavuttaa mittakaavaetuja ja perustaa palvelujen yhteiskäyttö. HVTYK on todellakin vienyt eteenpäin julkisten palvelujen uudistusta, ja lisäksi sillä on edistetty sähköisten viranomaispalveluiden tarjontaa ehdokasvaltioissa, mitä jatketaan tulevaisuudessa.
Yksi HVTYK:n saavutuksista on myös se, että se voi antaa kansalaisille käytännönläheisiä ja varsin kansantajuisia esimerkkejä siitä, miten Euroopan unioni, komissio, parlamentti ja neuvosto ovat yhdessä pyrkineet hyödyntämään Euroopan unionia jäsenvaltioiden kansalaisten kannalta edullisella tavalla.
Suosittelen mietintöä teille. Erityisesti kiitän komissiossa toimivia kollegojani, jotka ovat edelleen työskennelleet asian parissa uutterasti ja tehokkaasti. Kiitän myös neuvoston puheenjohtajavaltiota, joka ei pitänyt kiirettä, mutta teki näin, koska halusi laatia rakentavat ja edistykselliset tarkistukset, jotka perustuvat neuvoston omiin kokemuksiin HVTYK:n täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa.
Bolkestein,
   . – Arvoisa puhemies, komissio haluaa kiittää esittelijä Readia vankasta tuesta, avoimuudesta ja yhteistyöstä. Kollegani Liikanen on pyytänyt minua välittämään erityiskiitokset jäsen Readille erinomaisesta yhteistyöstä ja sanomaan, että hänen kanssaan on ollut ilo työskennellä vuosien varrella.
Komissio haluaa kiittää myös teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa sekä koko Euroopan parlamenttia tuesta ja joustavuudesta, joiden ansiosta asia oltiin vähällä ratkaista ensimmäisessä käsittelyssä. Komissio on mielissään siitä, että niin Euroopan parlamentti kuin neuvostokin ovat suhtautuneet HVTYK-ohjelmaan hyvin suopeasti.
Marraskuun 18. päivänä 2003 Euroopan parlamentti antoi täyden tukensa ohjelmalle ensimmäisessä käsittelyssä ja antoi lausunnon, johon sisältyi viisi tarkistusta. Komissio muutti alkuperäistä ehdotustaan vastaavasti, ja nämä tarkistukset otetaan neuvoston vahvistamassa yhteisessä kannassa huomioon miltei sanasta sanaan.
Neuvoston tavoin komissio kannattaa täysin esittelijän ja teollisuusvaliokunnan toisessa käsittelyssä ehdottamia kolmea tarkistusta ja toivoo, että mietintö hyväksyttäisiin huomenna. Näin neuvosto voisi hyväksyä sen ripeästi. Näin myös komissio voisi vuoden 2004 aikana valmistella huolellisesti siirtymisen nykyisestä IDA-ohjelmasta uuteen HVTYK-ohjelmaan.
Uuden ohjelman ansiosta komissio voi vastaisuudessakin rahoitusta tarjoamalla tukea yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa, joka edellyttää jäsenvaltioiden ja yhteisön välistä tietojenvaihtoa, sekä varmistaa samalla yhteentoimivuuden tarjoamalla infrastruktuuripalveluja. Ohjelman avulla komissio voi niin ikään ulottaa yleiseurooppalaisten sähköisten viranomaispalvelujen tarjonnan liikeyrityksille ja kansalaisille sekä koordinoida tällaisten palvelujen toimittamista yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.
Komissio voi siis hyväksyä tarkistukset 1–3. 
Puhemies. –
   Parlamentin puolesta haluaisin kiittää jäsen Readia kaikesta siitä työstä, jota hän on tehnyt tämän ja tähän aiheeseen liittyvien aiheiden parissa viimeisten 15 vuoden aikana.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna.
(1) 

