
Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, haluan tuoda teidän tietoonne ja parlamentin tietoon, että kaksi Espanjan kansalaista, jotka ovat kotoisin samalta alueelta kuin minä eli Castilla y Leónista, ovat olleet vangittuina Georgiassa 30. marraskuuta 2000 lähtien.
José Antonio Tremiño Gómez ja Francisco Jesús Rodríguez Cabal, jotka matkustivat Georgiaan puoli vuotta sitten, ovat olleet vangittuina tuntemattomassa olinpaikassa tuosta päivästä lähtien, ilman että kukaan tuossa maassa on antanut mitään tietoa heidän kohtalostaan. Arvoisa puhemies, pyydän teitä panemaan merkille tämän vakavan ongelman, joka koskettaa näitä kahta Euroopan kansalaista ja heidän perheitään, ja ottamaan yhteyttä Georgian viranomaisiin, jotta nämä kaksi espanjalaista paikallistetaan ja vapautetaan välittömästi, sillä heiltä on evätty ensimmäinen perusoikeus, vapaus.

Puhemies
Teen sen oikein mielelläni, jäsen Redondo Jiménez. Tutkimme ensin tilanteen tarkoin ja katsomme sitten, miten voisimme auttaa maanmiehiänne.

Eurooppa-neuvoston valmistelu (Göteborg, 15. ja 16. kesäkuuta 2001)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Göteborgissa 15. ja 16. kesäkuuta pidettävän Eurooppa-neuvoston valmisteluista.
Annankin saman tien puheenvuoron neuvoston puheenjohtaja Lindhille.

Lindh
. (SV) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, siitä on pian puoli vuotta, kun puhuin parlamentissa ensimmäistä kertaa puheenjohtajavaltio Ruotsin tavoitteista. Sen jälkeen olemme käyneet läheistä ja rakentavaa keskustelua Euroopan tulevaisuuteen liittyvistä kysymyksistä, kolmesta E-kirjaimesta, toisin sanoen aiheista, jotka ovat enlargement, employment, environment (laajentuminen, työllisyys, ympäristö), sekä avoimuudesta ja uudistustyöstä, kriisinhallinnasta ja konfliktinehkäisystä, tulevaisuutta koskevista keskusteluista, demokratiasta, kehityksestä ja ihmisoikeuksista. Minun on valitettavasti pahoiteltava, että parlamentti peruutti sen keskustelun, jota meidän oli tarkoitus käydä tänään ihmisoikeuksista, jotka muodostavat juuri yhden puheenjohtajavaltio Ruotsin tärkeistä painopistealueista.
Euroopan tulevaisuutta koskevat kysymykset leimaavat tietenkin myös Göteborgin Eurooppa-neuvostoa. Haluan ensiksi sanoa jotakin laajentumisesta - Euroopan historiallisesta toimesta ja kaikkein tärkeimmästä tulevaisuutta koskevasta kysymyksestä. Koko unionin uskottavuuden kannalta on ratkaisevaa, että työohjelmamme, jota kuusi kuukautta sitten pidettiin erittäin kunnianhimoisena, joidenkin mielestä jopa epärealistisena, toteutetaan. EU on päättänyt yhteisistä kannoistaan kaikkiin niihin yhdeksään lukuun, jotka esitettiin puheenjohtajavaltion suunnitelmassa, mukaan lukien kannoistaan useisiin vaikeisiin kysymyksiin, jotka koskivat esimerkiksi henkilöiden vapaata liikkuvuutta, kiinteistöjen hankintaa ja erityisesti ympäristöä. Olemme saaneet päätökseen ihmisten liikkuvuuden käsittelyn kahden ehdokasvaltion kanssa ja pääoman liikkuvuuden käsittelyn seitsemän ehdokasvaltion kanssa. Ympäristöasioiden käsittely on saatu päätökseen jopa neljän ehdokasvaltion kanssa. Voimme sen vuoksi puhua todellisesta läpimurrosta neuvotteluissa. Kaikki sisämarkkinoita koskevat palat on saatu paikoilleen. Neljä vapautta, jotka ovat olennaisia unionin kannalta, voidaan nyt toteuttaa muutamassa jäsenvaltiossa.
Olemme saaneet aikaan myös hyvän perustan niille keskeisille kysymyksille, jotka koskevat ydinturvallisuutta, elintarviketurvallisuutta ja maaliikennettä, ja olemme saaneet päätökseen muutamien sellaisten aiheiden käsittelyn, joita oli itse asiassa tarkoitus käsitellä vasta syksyllä. Aiomme käydä avoimia neuvotteluja kaikista asioista muutamien sellaisten valtioiden kanssa, jotka aloittivat neuvottelut viime vuonna. Siten voimme vahvistaa eriyttämisperiaatteen. Jokaista ehdokasvaltiota arvioidaan sen omien ansioiden mukaan ja ne vastaavat itse neuvottelujen tahdista.
Viime maanantaina ja tiistaina pidimme ministerikokouksia kaikkien ehdokasvaltioiden kanssa. Ne olivat poikkeuksetta erittäin iloisia niistä edistysaskelista, joita ne ovat saavuttaneet neuvottelujen aikana. Samalla saatoimme havaita, että monet niistä olivat selvästi huolestuneita Irlannin kansanäänestyksen jälkeen. Useat ovat minun tavoin tietenkin pettyneitä maan kansanäänestyksen tulokseen, mutta on sitäkin tärkeämpää, että Nizzan sopimuksen ratifiointia koskeva työ etenee, koska se on laajentumisneuvotteluiden varsinainen perusta. Sitäkin tärkeämpää on myös se, että ehdokasvaltioiden kanssa käytäviä jäsenyysneuvotteluja käydään yhtä tiiviisti kuin ennenkin. Se epävarmuus, jota kansanäänestys on saattanut aiheuttaa ja levittää ehdokasvaltioissa, on poistettava siten, että tuomme entistä selvemmin esille, että laajentumisen on jatkuttava.
Se edistys, jonka olemme saavuttaneet ehdokasvaltioiden kanssa käytävissä neuvotteluissa, ei olisi ollut mahdollinen, jos nämä valtiot eivät olisi toteuttaneet suuria uudistuksia ja tehneet suuria ponnisteluja vaatimustemme saavuttamiseksi. EU:hun ystävällisesti suhtautuvien ehdokasvaltioiden hallituksista saattaa tietenkin tulla ja tuleekin erittäin haavoittuvaisia populistien hyökkäyksille, jos niistä tuntuu, että laajentuminen saattaa pysähtyä.
Mielestäni meidän on tehtävä kolme päätelmää Nizzan jälkeen. Ensiksikin meidän on Göteborgin huippukokouksessa annettava selkeät merkit siitä, että unionin laajentamista jatketaan. Toiseksi meillä kaikilla on vastuu siitä, että annamme selkeitä tietoja siitä, että Nizzan sopimus toteutetaan ja että sen ratifiointi muissa maissa jatkuu edelleen. Kolmanneksi meidän on pystyttävä yhdessä luomaan EU:n kannatukselle parempi perusta kansalaisten keskuudessa. Siinä yhteydessä voimme myös käyttää tulevaisuutta koskevaa keskustelua hyväksemme, jotta voisimme käydä laajaa keskustelua Euroopasta, ja siitä asiasta me kaikki kannamme vastuuta.
Keskustelimme tulevaisuutta koskevista kysymyksistä parlamentissa viimeksi 30. toukokuuta. Haluan vain lisätä, että Göteborgin huippukokousta varten laaditussa kertomuksessa kuvataan kaikkia jäsenvaltioiden, ehdokasvaltioiden ja toimielinten tekemiä aloitteita, erityisesti parlamentin 31. toukokuuta laatimaa päätöslauselmaa. Prosessin jatkon kannalta toteamme, että monet kannattavat valmistelukunnan käyttämistä valmisteluvaiheessa. Monet ovat myös sitä mieltä, että tällaisen valmistelukunnan lisäksi pitää tehdä myös muita toimia. Se on myös Ruotsin kanta, ja me tahtoisimme Göteborgissa korostaa tätä toimintatapaa. Sen tarkka muotoilu on kuitenkin ratkaistava Laekenissa.
Aiomme Göteborgissa käsitellä myös puheenjohtajavaltio Ruotsin kolmatta E-kirjainta: environment. Aiomme ottaa joitakin tärkeitä askelia sopeuttaaksemme EU:n politiikan ekologiseen, pitkän aikavälin kestävään kehitykseen määräämällä konkreettisia tavoitteita, konkreettisia toimia ja tehokkaan seurantaprosessin. Siihen liittyvää työtä aiomme viedä eteenpäin komission kertomuksen pohjalta, jossa ehdotetaan muun muassa ilmastonmuutosten ja terveysvaarojen vastaisia toimia, ja toimimme luonnonresurssien vastuullisen käsittelyn ja liikennejärjestelmän parantamisen puolesta.
EU on todellisuudessa ainoa maailmanlaajuinen voima, joka pystyy ajamaan ympäristökysymyksiä ja kestävää kehitystä maailmanlaajuisesti. Sen vuoksi on myös luonnollista, että otamme Yhdysvaltain presidentin kanssa Göteborgissa käytävässä huippukokouksessa esille ilmastokysymykset ja Kioton pöytäkirjan, minkä aiomme tehdä. Samalla tiedämme, että saavuttaaksemme johtavan aseman maailmanlaajuisesti, meidän on myös tehtävä kotiläksymme hyvin.
Se pätee myös muihinkin kansainvälisiin kysymyksiin, joihin vaikuttaakseen unioni kehittää nyt välineitään ja on toimissaan yhä yksimielisempi.
Sen osalta turvallisuus- ja puolustuspolitiikka, ETPP, on yksi tärkeimmistä prosesseistamme. Harjoitamme konfliktinehkäisyä, siviilikriisinhallintaa ja sotilaallista kriisinhallintaa, jotka muodostavat yhdessä kokonaisuuden. Me täydennämme nyt sotilaallisten asioiden myönteistä kehitystä laajentamalla siviilikriisinhallintaa poliisien kanssa, oikeusasioissa ja siviilihallinnossa. Olemme myös kehittäneet aseellisten konfliktien ennalta ehkäisemistä koskevaa työtä. Göteborgin huippukokouksessa esitetään sekä ETPP:ssä saavutettua edistystä koskeva kertomus että konfliktinehkäisyä koskeva eurooppalainen ohjelma.
YK on tässä työssä tärkein kumppanimme. YK:n pääsihteeri Kofi Annanin kanssa viime toukokuussa järjestetyn työpäivällisen yhteydessä tunnistimme useita painopistealueita konfliktinehkäisyä ja kriisinhallintaa koskevassa yhteistyössä, jossa kasvava sotilaallinen ja ei-sotilaallinen toimintakykymme muodostaa merkittävän lisän YK:n toimille. Vahvistamme kentällä tehtävää yhteistyötä yhteisten fact finding -tehtävien avulla ja tekemällä yhteistyötä erityislähettiläiden kanssa. Balkan, Lähi-itä ja Afrikka ovat erityisiä painopistealueitamme. Kehitämme tietenkin myös NATOn kanssa tehtävää yhteistyötä, mikä on käynyt ilmi erityisesti Makedonian ja Etelä-Serbian ajankohtaisten kriisien yhteydessä.
Aiomme Göteborgissa keskustella myös tärkeistä ulkopoliittisista kysymyksistä, muun muassa Lähi-idästä, johon liittyvissä toimissa EU on ollut erittäin aktiivinen. Pääministeri Göran Persson on käynyt siellä, ja korkea edustaja Javier Solana on tehnyt sinne useita konsultointimatkoja ja hänen odotetaan esittelevän Göteborgissa suunnitelman, joka koskee EU:n jatkotoimia ja työtä Lähi-idässä.
Aiomme keskustella Länsi-Balkanista, jossa entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, EJTM:n, kehitys on edelleenkin huolestuttava. Puheenjohtajavaltio on sekä omalta taholtaan että yhdessä korkea edustaja Javier Solanan kanssa toiminut aktiivisesti pitääkseen koalitiohallituksen koossa, eristääkseen ääriryhmittymien edustajat, pitääkseen uudistusprosessin käynnissä vähemmistöjen aseman ja oikeuksien parantamiseksi ja jatkaakseen lähentymistä EU:hun. Kuten me kaikki kuitenkin tiedämme, tilanne on edelleenkin kriittinen.
Etelä-Serbiassa kehitys on myönteisempää. Se on myös esimerkki siitä, että kun EU ja NATO tekevät läheistä yhteistyötä, konfliktinhallintakin on mahdollista.
Arvoisa puhemies, lähestymme nyt puheenjohtajakautemme loppua, mutta paljon on vielä tekemättä, ja toivon, että otamme joitakin ratkaisevia askeleita Göteborgin huippukokouksessa - laajentumisen, työpaikkojen ja ympäristön ja unionin maailmanlaajuisen aseman kannalta. Odotamme aktiivista työskentelyä ja tiedämme, että tarvitsemme parlamentin aktiivista tukea kaikissa niissä asioissa, joista me keskustelemme.
(Suosionosoituksia)

Prodi
. (IT) Arvoisa parlamentin puhemies, arvoisa ulkoministeri, hyvät parlamentin jäsenet ja kuulijat, huomenna Eurooppa-neuvosto kokoontuu Göteborgiin. Esityslistalla on monta asiaa. Aion keskittyä näistä asioista vain kahteen: laajentumiseen ja kestävään kehitykseen. Göteborgissa on kuitenkin tarkoitus keskustella myös eräästä toisesta hyvin tärkeästä aiheesta, toisin sanoen Irlannin tasavallassa pidetystä Nizzan sopimusta koskevasta kansanäänestyksestä.
Jo kaksi päivää sitten "yleisten asioiden" neuvoston kokouksessa vaihdoimme asiasta ajatuksia, ja 14 jäsenvaltiota hyväksyi julkilausuman. Haluaisin esittää tästä asiasta joitakin pieniä huomioita. Vaikka en haluakaan aiheettomasti puuttua Irlannin kansan suvereeneihin päätöksiin, kansanäänestyksen tulos tuottaa minulle suurta surua. Laajentumisprosessin ei pidä kuitenkaan kärsiä viivytyksistä. Kuten hetken päästä vahvistan, tämä prosessi on historiallisesti ja poliittisesti välttämätön. Komissio aikoo siis pitää edelleen tiukasti kiinni velvollisuudestaan tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Meidän on kuitenkin otettava poliittisesti opiksemme eräästä asiasta.
Jokaisella kansanäänestyksellä on oma historiansa. Mutta vaikka alhainen kävijämäärä vaaliuurnilla tekee tuloksen tulkinnasta vaikean, on ilmiselvää, että Irlannin kansan vapaasti ilmaisema tahto panee meidät jälleen kerran pohtimaan sitä todellisuutta, joka Nizzassa käytettyyn perustamissopimusten tarkistusmenetelmään liittyy, menetelmään, jota kansalaisemme eivät ymmärrä ja jota he eivät enää halua.

Kansalaiset ilmaisevat meille kantansa demokratian korkeimman ilmentymän, eli äänestyksen kautta, mutta he ilmaisevat kantansa myös jättämällä äänestämättä, mikä on seurausta välinpitämättömyydestä ja selkeyden puutteesta.
Ei riitä, että toistamme jälleen kerran, että meidän on kommunikoitava kansalaisten kanssa enemmän ja paremmin ja että usein oikeita kysymyksiä vääristellään eikä niitä ymmärretä. Tämä ei ole asian ydin! Meidän on jo tästä lähtien otettava opiksemme siitä, mitä kansalaiset ovat meille tuoneet esiin. Vahvistan siis mielelläni ministeri Lindhin ilmaiseman aikomuksen siitä, että menemme Göteborgiin ja vältämme ehdottamasta, että käymme jälleen kerran neuvoston jäsenten välisiä keskusteluja ja hallitustenvälisiä konferensseja suljettujen ovien takana. Tällaisen vaiheen on ehdottomasti päätyttävä.
(Suosionosoituksia)
Laekenissa meidän on siis ilman enempiä viivytyksiä tehtävä ainoa sellainen päätös, jonka kansalaisemme voivat hyväksyä, eli päätös jäsenvaltioiden sekä kansallisten ja eurooppalaisten edustajien muodostamasta edustusrakenteesta: kyse on valmistelukunnasta, jonka tehtävänä on muuttaa perustamissopimuksia päivänvalossa ja joka hyödyntää sitä laajaa keskustelua, jota kaikissa jäsenvaltioissa parhaillaan käydään. Puoli vuotta sitten Euroopasta alettiin puhua uudelleen: tehkäämme se sitten kunnolla! Komissio on valmis panostamaan aktiivisesti tähän rakenteeseen.
Nyt palaan kahteen alkuperäiseen kysymykseen, eli kestävään kehitykseen ja laajentumiseen. Minusta on tärkeää esittää teille tulokset, joiden toivon syntyvän huippukokouksessa näissä kahdessa aiheessa.
Ensin kestävästä kehityksestä. Göteborgissa valtion- ja hallituksen päämiehet keskustelevat uudesta poliittisesta linjasta, joka perustuu komission ehdotukseen ja joka merkitsee radikaalia muutosta ajattelutavassamme. Ehdotuksessa otetaan nimittäin mallia Lissabonin strategiasta, koska haluamme toteuttaa kestävän kehityksen tiellä kunnianhimoisen mutta realistisen prosessin. Tämän tuloksen toteuttaminen onnistuu, jos lähdemme siitä olettamuksesta, että kestävä kehitys ei koske ainoastaan ympäristöä, vaan sen pyrkimyksenä on varmistaa myös talouskasvu, sosiaalinen yhteenkuuluvuus sekä ympäristönsuojelu siten, että näiden kolmen tavoitteen toteuttaminen kulkee käsi kädessä. Taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristölliset pyrkimykset ovat kaikkea muuta kuin ristiriidassa keskenään, ja todellisuudessa ne vain täydentävät toisiaan. Tämä on sen eurooppalaisen yhteiskuntamallin ydin, jollaisen me haluamme rakentaa ja luovuttaa tuleville eurooppalaisille sukupolville: jos emme toimi näin, Eurooppaa on vaikea rakentaa. Ehdotuksessamme nämä tavoitteet yhdistyvät yhteiseksi integroiduksi strategiaksi, jonka tähtäimessä on kansalaistemme konkreettisten ongelmien ratkaiseminen pitkällä aikavälillä.
Esitän vain muutaman esimerkin asioista, jotka haluamme saavuttaa Göteborgissa. Mitä tulee sosiaalipolitiikkaan, ehdotetussa strategiassa yhdistyvät Lissabonin ja Tukholman Eurooppa-neuvoston huippukokouksissa vahvistetut tavoitteet, joilla pyritään nykyaikaistamaan sosiaaliturvajärjestelmää, torjumaan köyhyyttä ja syrjäytymistä sekä käsittelemään yhteiskunnan ikääntymisongelmaa.
Ilmastonmuutoskysymyksessä pyrkimyksemme on paitsi panna Kioton sopimus täytäntöön, myös ajatella pitemmälle. Kyseessä on pitkän aikavälin prosessi, josta ei voida päättää yhdellä kertaa lopullisesti, mutta toimintalinjan pitää olla selkeä ja johdonmukainen jo nyt.
Maatalouspolitiikassa vahvistamme selkein sanoin Euroopan unionin viimeisimmät tavoitteet, emmekä keskity pelkästään määrään, vaan terveelliseen ja laadukkaaseen elintarviketuotantoon. Päämäärämme on oltava kuluttajien tarpeiden täyttäminen niin, että nostamme samanaikaisesti maataloustoiminnan arvoa.
Liikenteen osalta tarkoituksemme on rikkoa talouskasvun ja tieliikenteen yleisen kasvun välinen yhteys.
Laajentumisen vuoksi kaikkiin näihin asioihin on syytä puuttua entistä ripeämmin, ja joka ikisen kansalaisen pitää osallistua muutokseen tarvittavaan ponnisteluun. Parlamentin jäsenet voivat tässä asiassa hoitaa perustavanlaatuista tehtävää: te olette tiukasti kiinni omassa maaperässänne, ja teillä on tiiviit yhteydet alueellisiin ja paikallisiin viranomaisiin, joiden ensisijaisena vastuualueena on kestävän kehityspolitiikan toteuttaminen omalla maaperällä. Olette siis ihanteellisessa ja olennaisen tärkeässä asemassa voidaksenne selvittää, mistä näissä aloitteissa on kysymys, keskustella niistä ja edistää niitä.
Jos haluamme saada aikaan tasapainoisen ja oikeudenmukaisen yhteiskunnan Euroopassa, kestävän kehityksen strategia on välttämätön. Me eurooppalaiset toistan olemme perustellusti ylpeitä sosiaalisesta mallistamme, vaikka viime vuosina olemmekin ehkä kadottaneet sen johtoajatuksen, mutta ehkä tästä syystä meidän pitää nykyaikaistaa tätä mallia, jotta se olisi toimiva myös tuleville sukupolville.
Tämän lisäksi maapallomme tulevaisuus riippuu maailmanlaajuisesta kestävästä kehityksestä, ja paras tapa, jolla Euroopan unioni voi edistää tätä kehitystä, on toteuttaa se, mitä olemme ehdottaneet, jotta olisimme mallina ja esimerkkinä kaikille. Meitä seurataan myös muista maanosista silloinkin, kun ei vaikuta siltä.
Haluaisin nyt siirtyä toiseen aiheeseen, eli laajentumiseen. En ole koskaan lakannut vahvistamasta, että laajentuminen on meidän historiallinen tehtävämme, joka on tietysti minun komissioni, mutta mielestäni myös parlamentin tehtävä. Laajentumisen pitää toteutua nyt, koska aika on siihen kypsä. Yhteismarkkinat, euron käyttöönotto, julkisen talouden elpymisen jo nyt käsin kosketeltavat tulokset sekä edistyminen talous- ja sosiaaliuudistuksissa myötävaikuttavat kaikki siihen, että tämä hetki on laajentumiselle erityisen otollinen. Meidän pitää siis käyttää kaikki energiamme saattaaksemme tämän prosessin päätökseen.
Komissio vie liittymisneuvotteluja eteenpäin tosissaan ja tinkimättä neuvostolta saamansa tehtävän mukaisesti. Komission puolueeton institutionaalinen tehtävä takaa sen, että lyhyen aikavälin poliittiset huomiot eivät turmele prosessia. Me pidämme kiinni asiaan perustuvista erilaisuus- ja kehitysperiaatteista, joiden nojalla vuonna 2000 neuvottelut aloittaneet maat voivat saada kiinni ne maat, jotka olivat aloittaneet neuvottelut aikaisemmin. Noudatamme tunnontarkasti viime vuonna Nizzassa laadittuja ja hyväksyttyjä toimintaohjeita, ja olen iloinen voidessani ilmoittaa, että olemme onnistuneet saavuttamaan tuntuvaa kehitystä. Olen lisäksi hyvin kiitollinen puheenjohtajavaltio Ruotsille siitä sysäyksestä ja panoksesta, jota se on näille neuvotteluille tuonut.
Toimintaohjeiden malli on siis oikea, ja siitä on pidettävä kiinni. Niinpä minulla on täysi syy uskoa, että onnistumme saamaan neuvottelut päätökseen parhaiten valmistautuneiden kumppanien kanssa vuoden 2002 loppupuolella niin, että voimme päättää ratifioimisprosessit ajoissa vuoden 2004 Euroopan parlamenttivaaleja varten.
Göteborgin Eurooppa-neuvostossa on siis otettava huomioon saavutettu kehitys ja laadittava tarvittavia suuntauksia neuvottelujen saattamiseksi päätökseen.
Tällä hetkellä avoimena ovat kaikkein pulmallisimmat kysymykset, joita on periaatteessa neljä: ympäristö, ihmisten, pääoman ja palvelujen vapaa liikkuvuus, rakennerahastot ja maatalous. Laitoin kysymykset suuruusjärjestykseen vaikeuksien mukaan. Kyse on epäilemättä vaikeista aloista, mutta jo nyt on selvää, että eräissä tapauksissa siirtymäkausien soveltaminen voi helpottaa ratkaisuja. Komissio on siis valmis ehdottamaan tarvittavia teknisiä ratkaisuja ja tarvittavia poliittisia kompromisseja.
Nyt tarvitaan joustavuutta kaikkien neuvottelijoiden taholta ja vankkumatonta poliittista sitoutumista, jotta neuvotteluissa onnistuttaisiin näillä kovin vaikeilla aloilla. Nykyään joustavuus ja terve järki näyttävät olevan tärkeimmät ja arvokkaimmat hyveet sekä jäsenvaltioiden että ehdokasvaltioiden kohdalla.
Hyvät parlamentin jäsenet, on ilmiselvää, että tarvitsemme kansalaisten tukea. Laajentumisen myötä unionin väestö kasvaa 30 prosentilla. Tuleva unioni on myös monesta näkökohdasta erilaistunut, ja sillä on pitkiä yhteisiä rajoja Venäjän ja Ukrainan kaltaisten suurten maiden kanssa. Monet kansalaisistamme katsovat huolestuneina, minkälaisia vaikutuksia tällä uudella aluejärjestelyllä on heidän jokapäiväiseen elämäänsä työllisyyden, ympäristön, maahanmuuton ja yleisen järjestyksen kannalta. Parlamentin jäsenillä on tärkeä tehtävä rauhoitella kansalaisia selvittämällä objektiivisesti ja tyynesti paitsi ongelmat myös suuret edut, joista he voivat hyötyä Euroopan yhdentymisprosessin myötä.
Laajentuminen panee vauhtia talouteemme ja työmarkkinoihimme koko seuraavan sukupolven ajaksi. Laajentuminen on myös ainoa keino valvoa vaikeita ilmiöitä, joita kansalliset rajat eivät pysäytä, kuten järjestäytynyttä rikollisuutta, huume-, ase- ja ihmiskauppaa. Yhdessä me voimme tehdä enemmän ja paremmin. Suurempi Eurooppa on maailmanlaajuisella areenalla vahvemmassa ja kunnioitettavammassa asemassa.
Hyvät kuulijat, laajentuminen ei rajoitu tekniseen prosessiin. Meidän ei pidä koskaan sallia tapahtuvan sellaista, että huomion keskittäminen erityisasioihin saa meidät unohtamaan yleiset puitteet. Näkymä sellaisesta Euroopasta, jonka lapsemme ja lastenlapsemme saavat periä, merkitsee yhteistä tulevaisuutta unionissa, joka ulottuu Atlantin valtamereltä Mustallemerelle, Napapiiriltä Välimerelle. Mutta ei tässä kaikki: haluaisin meidän näkevän silmissämme rauhanomaisista kansoista muodostuvan koko maanosan laajuisen yhteisön, johon kuuluu laajentunut Euroopan unioni ja kaikki sen naapurit, ja kaikkia yhdistävät yhteiset arvot ja päämäärät, joista tulee aina enemmän yhteisiä. Tämä ei ole haaveilua: kyse on prosessista, jonka olemme jo aloittaneet myös puheenjohtajavaltio Ruotsin merkittävän panoksen avulla.
Viime kuussa Moskovassa Venäjän federaation ja Euroopan unionin johtavat edustajat sopivat aloittavansa työskentelyn yhteisen eurooppalaisen alueen hyväksi, ja edustajat pohtivat konkreettista mahdollisuutta ottaa euro käyttöön tulevaisuudessa unionin ja Venäjän välisiä kaupallisia ja taloudellisia tapahtumia silmällä pitäen. Aikomuksemme on noudattaa samankaltaista etustrategiaa Ukrainan kanssa.
Lähtemällä liikkeelle näistä lähtökohdista laajentunut Euroopan unioni ja sen naapurit onnistuvat löytämään ratkaisuja ongelmiin kuljetusten, energian ja ympäristön, tutkimuksen, kehityksen, maahanmuuton ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan kaltaisilla yhteisillä aloilla. Vain sellainen laajentunut yhteisö, jota me parhaillaan rakennamme, voi nauttia kestävästä rauhasta, hyvinvoinnista ja vakaudesta.
Hyvät kuulijat, arvoisat parlamentin jäsenet, laajentuminen ja kestävyys ovat vastaus Euroopan tulevaisuuteen. Olen varma, että te jaatte näkemykseni, ja olen yhtä lailla varma, että Göteborgin huippukokouksen ansioista onnistumme ottamaan edistysaskeleita ja siirtymään näkemyksestä todellisuuteen.
(Suosionosoituksia)

Poettering
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, Göteborgin huippukokouksella on Irlannin kansanäänestyksen myötä vieläkin suurempi merkitys kuin luulimmekaan. Me Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä sanomme, että erityisesti, koska Euroopan unionin jäsenyys herättää Keski-Euroopan maissa epävarmuutta, ärtymystä ja huolta, Göteborgin Eurooppa-neuvoston on oltava merkki siitä, että Keski-Euroopan maat ovat tervetulleita Euroopan unioniin ja Euroopan unionin laajentuminen on nyt kaikkein ensisijaisin asia. Se meidän on sanottava selvästi maanosamme keskellä eläville ihmisille.

Ryhmämme on kannattanut jo pitkään, että ensimmäisillä uusilla kansoilla on määrä olla mahdollisuus osallistua Euroopan parlamentin seuraaviin, vuoden 2004 vaaleihin. Unionin on annettava tämä merkki. Meidän on oltava myös joustavia. Me keskustelemme nyt rakennerahastoista. Jotkut haluavat säilyttää kaiken sen, mikä heillä on ollut tähänkin asti. Toiset haluavat lakkauttaa rakennerahastot kokonaan. Me Euroopan kristillisdemokraattien ryhmä sanomme, että solidaarisuuden ansaitsevat ne eurooppalaiset, joiden avuntarve on suurin. Me tarvitsemme siksi myös tulevaisuudessa rakennerahastoja, ja niiden toimia on keskitettävä maihin, joiden tilanne on tulevassa Euroopan unionissamme kaikkein huonoin. Sillä solidaarisuus ei saa olla mikään iskulause, vaan sitä on osoitettava hyvin konkreettisin toimin.
Kävin eilen monien muiden ryhmäni kollegojen tapaan erittäin mieleenpainuvan keskustelun piispa Alfons Nossolin kanssa, joka on kotoisin Opolesta, nykyään Puolaan kuuluvasta entisestä Sleesiasta. Siellä elää 300 000 ihmisen vähemmistö. Siitä lähtien, kun kommunismi hävisi Puolasta, tämä vähemmistö on voinut pitää oman jumalanpalveluksensa omalla kielellään puolan kielen lisäksi. Nämä ihmiset Puolassa, kuten myös Slovakiassa tai Romaniassa asuvat unkarilaiset, katsovat nyt tähän Eurooppaan ja odottavat, että me emme sulje Euroopan unionin arvoyhteisömme portteja vaan sanomme: te olette tervetulleita, jos olette täyttäneet edellytykset jäsenyydelle Euroopan unionin arvoyhteisössämme.
(Suosionosoituksia)
Olkaamme joustavia myös vapaan liikkuvuuden kysymyksissä, että emme kehitä kaavamaisia ratkaisuja, jotka loukkaavat Keski-Euroopan maita. Me tarvitsemme ratkaisuja, jotka palvelevat tietysti sekä Euroopan unionin että kuitenkin myös ehdokasvaltioiden etuja. Suosittelen, että me pyrimme takaamaan tarvittavan joustavuuden.
Nyt Irlannista: varokaamme antamasta Irlannille pikaisia neuvoja. Irlannin hallituksen on nyt näytettävä tietä, miten asiassa on määrä edetä. Kehotan erityisesti Euroopan unionin suurempia valtioita, jotka ovat tehneet aiemmin monia virheitä luulemalla, että ne voivat näyttää tietä pienille valtioille: pysykää aluksi erossa asiasta ja antakaa Irlannin nyt antaa ensin vastauksensa! Sitten näemme, miten jatkamme eteenpäin tällä tiellä.
(Suosionosoituksia)
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te sanoitte, että - ja olen erittäin iloinen kuullessani sen - puheenjohtajavaltio Ruotsi kannattaa nyt valmistelukuntaa. Me olemme kulkeneet yhdessä pitkän matkan. Mutta taistelkaa tekin sen puolesta, ennen kaikkea, jos ette saa sille tukea. Lopulliset päätöksethän tehdään Belgian puheenjohtajakaudella. Jos te kannatatte avoimuutta ja läpinäkyvyyttä ja neuvostossa on pari kolme hallitusta, jotka eivät kannata niitä, nimetkää nämä hallitukset julkisuudessa, jotta niiden on perusteltava, miksi ne eivät kannata avoimuutta ja läpinäkyvyyttä!
(Suosionosoituksia)
Yhdysvaltain presidentti George Bush osallistuu Göteborgin kokoukseen. Meidän ryhmämme on ryhmä, joka arvostaa kumppanuutta ja ystävyyttä Yhdysvaltojen kanssa. Me tervehdimme Yhdysvaltain presidenttiä ja toivotamme hänet tervetulleeksi Eurooppaan. Monet yhteiset intressit eivät kuitenkaan tarkoita, että me emme olisi monissa asioissa myös eri mieltä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, rohkaisen teitä, kuten tietysti komission puheenjohtajaakin, tuomaan asiallisesti mutta päättäväisesti julki myös sen, että me eurooppalaiset haluamme, että Kioton pöytäkirjasta ja haitallisten aineiden päästöjen vähentämisestä tulee menestys. Me rohkaisemme teitä edustamaan tätä kantaa selvästi.
(Hälinää, välihuomautus)
Sanon kuitenkin, että - yksi kollegahan on kuuluisa siitä, että hän tekee aina välihuomautuksia, vastaan siihen mielelläni tässä yhteydessä - me odotamme tietysti myös solidaarisuutta eurooppalaisten keskuudessa, ja olen ylpeä, että juuri ne meidän ryhmästämme, ne hallitukset, jotka kuuluvat meihin, osoittavat huomenna ja ylihuomenna Göteborgissa yksiselitteisesti eurooppalaista solidaarisuutta.
(Suosionosoituksia) Jos asia olisi toisin, me korottaisimme äänemme! Arvoisa puhemies, jos te sallitte, haluaisin kuitenkin lisätä vielä yhden lauseen. Yhdysvaltain presidentti on oikeassa yhdessä asiassa, kun on kyse haitallisten aineiden päästöjen vähentämisestä. Jos ydinvoima on turvallista, sitä ei voida sulkea järkevän energiayhdistelmän ulkopuolelle. Siksi hän on oikeassa siinä asiassa. Me vastustamme sitä, että ydinvoimaa, ydinvoiman rauhanomaista käyttöä mustamaalataan yleisesti ideologisista syistä, kuten suuri osa sosialisteista ja muista, myös täällä parlamentissa, tekee.
(Suosionosoituksia)
Sallikaa minun sanoa vielä lopuksi: kehitys entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa on asia, joka koskettaa meitä nyt eniten. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin rohkaista teitä jatkamaan ponnistelujanne, kuten tähänkin asti, yhdessä YUTP:n korkean edustajan Solanan ja komission jäsen Pattenin kanssa, jotta me saamme siellä aikaan rauhanomaista kehitystä. Sillä jos me epäonnistumme siellä - ja Makedonian, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian presidentin tämänpäiväisen vierailun peruuttaminen on erittäin huolestuttava merkki!
Haluaisin rohkaista teitä jatkamaan rauhanponnistelujanne. Sillä jos me saavutamme Makedoniassa menestystä, se merkitsee menestystä koko Euroopan unionille ja rauhanomaisen ja vapaan Euroopan rakentamiselle. Siihen haluaisin rohkaista teitä painokkaasti!
(Suosionosoituksia)

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ennen kaikkea kiittää neuvoston puheenjohtajaa hänen Ruotsin puheenjohtajakautta koskeneesta tilinpäätöksestään. Ruotsi on jo läpäissyt kypsyyskokeen, ja sen puheenjohtajakausi on ollut menestyksekäs monella saralla.
Haluan korostaa, että olette menetellyt avoimesti, taitavasti ja hyväntahtoisesti parlamenttia kohtaan. Olemme teidän kanssanne voineet alkaa saattaa ajan tasalle suhteitamme neuvostoon, sillä ne olivat vielä - tarkoitan tässä yhteispäätöstä ja neuvoston läsnäoloa täysistunnossa - yhtenäisasiakirjan tasolla, ja tätä on mielestäni pidettävä suhteidemme kannalta myönteisenä askeleena.
Kuten tekin, myös minä pahoittelen, ettei tänään ajanpuutteen vuoksi voida käydä ihmisoikeuskeskustelua, mutta ihmisoikeudet ovat joka tapauksessa pysyvä osa poliittista sitoumustamme. Korostan erityisesti kestävässä kehityksessä ja sosiaalikysymyksissä saavutettuja edistysaskeleita, joista yksi erittäin tärkeä edistysaskel on ollut työntekijöiden tiedottamista ja osallistumista koskevan direktiivin eteneminen 20 vuoden jälkeen.
Göteborgin huippukokouksen osalta me kaikki olemme kuin ällikällä lyötyjä Irlannin kansanäänestyksen tuloksesta, johon meidän on syytä kiinnittää huomiota.
Ranskan kansalliskokous ratifioi eilen Nizzan sopimuksen. Ranskassa on aina puhuttu ja väitelty paljon, mutta huomiomme ei ole kiinnittynyt siihen. Irlannin kohdalla esille nousee kuitenkin mielestäni kaksi kysymystä, joita meidän on tarkasteltava. Unionin nykyisten jäsenvaltioiden ja laajentuneen unionin jäsenvaltioiden on yhdessä vahvistettava, miten etenemme kohti yhteistä päämääräämme, sillä asia koskettaa meitä kaikkia. Tämä merkitsee Euroopan unionia koskevan prosessin kannalta, että meidän on löydettävä tasapaino omien etujemme - toisin sanoen oman itsekkyytemme - ja kaikkia jäsenvaltioita koskevan yhteisvastuullisuuden välillä. Tästä on mielestäni kyse, ja tämä koskee välittömästi kaikkia meitä eurooppalaisia.
Tästä syystä olen pyytänyt ryhmäni puolesta, että komission puheenjohtaja antaisi komission julkilausuman taloudellisesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta sekä laajentumisesta. Kyse ei nimittäin ole vain siitä, kenen kohdalla rakennerahastot säilytetään ja kenen ei, vaan ensiksi on selvitettävä, miten me kaikki osallistumme niihin, ja komission puheenjohtaja onkin äskettäin sanonut, että eurooppalaisesta verosta voisi olla hyötyä.
Ihmiset maksavat tietämättä, mitä he maksavat, ja demokratian kannalta olisi hyvä asia suhteuttaa toisiinsa rahoitus ja kansalaisuus. Meidän olisi sen jälkeen selvitettävä, miten pystymme perussopimuksissa vahvistettujen periaatteiden pohjalta vahvistamaan meidän kaikkien välistä yhteenkuuluvuutta ja yhteisvastuullisuutta. Se edellyttää mielestäni komission osallistumista ja sitä, että se toimii vastuullisesti ja käyttää aloiteoikeuttaan.
Toiseksi viittaan neuvostolle esittämiinne päätelmiin. Minulla on suhteellisen pitkä poliittinen kokemus Euroopan unionissa, mutta tämä on ensimmäinen kerta, kun tavallinen kansalainenkin pystyy lukemaan neuvostolle ehdotetut päätelmät, sillä yleensä ne on kirjoitettu kapulakielellä - langue de bois, kuten ranskalaiset sanoisivat - ja niissä on käytetty erittäin hämäriä sanakäänteitä. Puheenjohtajavaltio Ruotsin ehdotus on kunniaksi sille, mitä Euroopan parlamentti ja COSAC ovat sanoneet, ja siinä tuetaan yksiselitteisesti valmistelukunnan mallia; olette olleet varovaisia, sillä puhutte foorumista. Haluan joka tapauksessa sanoa, että jos saatte meidät etenemään tuota tietä, luulen, että suljetuin ovin käytävistä neuvotteluista päästään lopullisesti eroon ja että siirrymme demokraattiseen menetelmään, jollaiseen kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat tottuneet, toisin sanoen avoimuuteen ja pikakirjoittajiin, jotka tässä ajanlaskun vaiheessa tarkoittavat Internetiä ja televisiota. Niin asiat kuuluukin hoitaa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivonkin, että teidän ansiostanne Göteborgin huippukokouksessa tehdään ehdotus - joka voidaan viimeistellä Laekenissa - siitä, että Euroopan parlamentti, jäsenvaltioiden parlamentit ja hallitukset sekä komissio voivat tehdä yhteistyötä. Näin voimme ottaa työhön mukaan kaikki unionin kansalaiset.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sanoisin vielä yhden asian presidentti Bushin vierailusta. Transatlanttiset suhteet ovat erittäin tärkeät sekä Yhdysvalloille ja Euroopalle että koko maailmalle. Emme kuitenkaan saa unohtaa tämänhetkisiä syviä näkemyseroja, jotka koskevat paitsi kansainvälisten sitoumusten merkitystä maailmanlaajuisesti myös ilmastonmuutoksen torjuntaa, joka on erittäin tärkeää. Yhteisvastuullisuuden puolesta voidaan kyllä vedota, mutta pyydän jäsen Poetteringia tekemään työtä omaa poliittista koulukuntaansa edustavien nykyisten tai tulevien hallitusten kanssa, sillä ne eivät tue yhteistä eurooppalaista kantaa.
Toteaisin ohjuskilvestä, että uusien ohjusten valmistaminen voi tarkoittaa ainoastaan kilpavarusteluun palaamista. Pyydän tässäkin jäsen Poetteringia puhumaan hallituksissa olevien aatetovereidensa kanssa, jotta onnistuisimme lievittämään jännitteitä, mikä on välttämätöntä ihmiskunnan tulevaisuudelle.

Cox
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aloittaa kiittämällä ja onnittelemalla jo nyt, ennen tehtävän virallista päättymistä, liberaalidemokraattien ryhmän puolesta ministeri Lindhiä puheenjohtajavaltio Ruotsin saavuttamasta huomattavasta määrästä todellisia tuloksia. Ansaitsette erityistä kiitosta työstä ja innokkuudesta, jolla olette edistänyt laajentumista. Lähestymistapanne on ollut virkistyttävä tuulahdus, ja toivon, että se saa ehdokasvaltiot vakuuttumaan, että otamme tämän asian tosissamme, kuten Ruotsin puheenjohtajakauden aikana on osoitettu.
Annan myös tunnustusta tavasta, jolla olette puolustanut yhdessä Euroopan komission kanssa ilmastonmuutoskysymystä, ja arvostan tätä. On tärkeää, että jatkamme transatlanttisessa vuoropuhelussa meidän kaikkien jakamien ja kannattamien kestävän kehityksen arvojen ja toiveiden puolustamista. Teidän omat ponnistelunne ja korkean edustajan, komission jäsen Pattenin ja muiden tekemä työ, erityisesti Makedoniassa, jossa tilanne on yhä räjähdysaltis ja vaikea, todistaa ihailtavasta sitoutumisesta yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kehittämiseen. Kaikki nämä alat ja tietenkin Euroopan parlamentin kanssa aloittamanne työ avoimuuden lisäämiseksi pitäisi tunnustaa tärkeinä ja olennaisina asioina.
Olen tietenkin tietoinen teidänkin mainitsemastanne ehdokasvaltioiden edustajien huolestumisen kärjistymisestä sen jälkeen, kun irlantilaiset hylkäsivät Nizzan sopimuksen. Minulle on erityisesti irlantilaisena eurooppalaisena hyvin tärkeää ilmoittaa täällä tänään, että riippumatta asian monimutkaisista vaikuttimista ja syistä, Nizzan sopimuksen vastustaminen ei tarkoittanut laajentumisen vastustamista. Sen enempää sopimuksen vastustajien kuin sen puolustajienkaan kampanjassa ei tuotu laajentumista esiin. Olisi todellakin hyvä, jos irlantilaiset Nizzan sopimuksen vastustajat antaisivat ennen Göteborgin kokousta - jos he eivät ole vielä tehneet sitä - yhteisen ilmoituksen, jossa he tekisivät täysin selväksi, etteivät he vastustaneet laajentumista. Tämä kannustaisi ministeriämme jatkamaan töitä rohkaisevan aikataulun hyväksi Göteborgissa. Ehkä Irlannin äänestyksen järkyttävä tulos motivoi niitä, jotka vielä viikko tai kaksi sitten kyseenalaistivat tämän tarpeellisuuden. Nyt on entistäkin tarpeellisempaa rauhoittaa ehdokasvaltioita ja ryhtyä toimiin laajentumisen hyväksi.
Irlannin tuloksen yhteydessä haluaisin esittää muutaman yksityiskohtaisen huomion. Parlamentin jäseniä saattaa kiinnostaa, että Nizzan sopimusta vastaan äänesti 50 000 irlantilaista äänestäjää vähemmän kuin Amsterdamin sopimusta vastaan. Vastustajien määrä ei ole kasvanut Irlannissa. Tärkein kysymys Irlannissa oli, miksi ne, jotka ovat yleensä äänestäneet puolesta, jättivät äänestämättä. Tämä on vakava kysymys. Vastustajien määrä oli kuitenkin pienempi kuin ennen eikä suurempi, ja tässä mielessä meidän pitäisi säilyttää suhteellisuudentajumme.
Suhtaudun myönteisesti siihen, että Irlannin hallitus aikoo nyt perustaa kansallisen keskustelufoorumin Euroopan tulevaisuudesta kannustaakseen jokaista pohtimaan järkevästi haastetta, sanomaa ja keinoja, joilla ihmiset saadaan yhdistettyä eurooppalaiseen näkemykseen. Tämän jälkeen järjestetään toinen kansanäänestys. Syvällisen pohdinnan ajanjakso on tärkeä.
Panen merkille, mitä yleisten asioiden neuvostossa on sanottu, erityisesti sen, että neuvosto jatkaa ratifiointiprosessia. Paradoksaalisesti Tanskan Nizzan sopimuksen ratifioimiskirja talletetaan tänään Roomaan; kuten olemme kuulleet, ranskalaiset ovat myös jo ratifioineet sopimuksen.
Toivon, että neuvosto osoittaa Göteborgissa viisautta, joka puuttui yleisten asioiden neuvoston lausunnosta, ja ottaa Euroopan komission mukaan etenemistien etsintään. Irlannissa komissiota pidetään rehellisenä välittäjänä - tahona, joka voi aina auttaa, kun täytyy ottaa huomioon herkkiä sanamuotoon ja sisältöön liittyviä poliittisia kysymyksiä.
Johtopäätöksenä totean, että todellinen sanoma, jonka täytyy Göteborgissa nousta esiin muiden ylitse - tärkein tasavertaisten sanomien joukossa - pitäisi osoittaa selkeästi ehdokasvaltioille, ja sen pitäisi kuulua: olemme valmiita ryhtymään hommiin. Pyytäisin neuvoston puheenjohtajaa jatkamaan tämän asian puolustamista ja painottamaan sitä johdonmukaisesti Göteborgissa, erityisesti jotta irlantilaiset voisivat siellä puoltaa laajentumista.

Hautala
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, haluaisin ensimmäiseksi kiinnittää huomiota neuvoston puheenjohtajan ministeri Lindhin toteamukseen, että oli vahinko, että täällä ei tänään voida keskustella ihmisoikeuksista. Toivotan myös tervetulleeksi puheenjohtaja Barón Crespon pienen katumusharjoituksen, kun hän pahoitteli, että tätä keskustelua ei tänään voida käydä. Se on todella hyvin suuri vahinko, koska tiedän, että Ruotsi on hyvin omistautunut ihmisoikeuspolitiikalle, ja nyt tämä mahdollisuus käydä dialogia Ruotsin kanssa valitettavasti meni ohi.
Arvoisa puhemies, minun ryhmälleni Göteborg on ennen kaikkea kestävän kehityksen huippukokous. Tätä me olemme odottaneet kauan ja me emme halua, että tämä tilaisuus nyt menetetään. Kestävän kehityksen teema ei saa jäädä huippuvieraan varjoon, vaan se on nyt otettava vakavasti. Tässä yhteydessä minun on tehtävä henkilökohtainen tunnustus. Olin hieman kärsimätön, kun komissio ei tuntunut saavan valmiiksi omaa ehdotustaan kestävästä kehityksestä, ja Tukholman huippukokouksen yhteydessä totesin, että komission puheenjohtaja Prodi on ekologisesti lukutaidoton. Nyt minun täytyy vetää pois tämä lausuma sen takia, että olen tutustunut komission puheenjohtajan ajatuksiin kestävästä kehityksestä ja pidän niitä erittäin arvokkaina. Hän esittää sitovia tavoitteita ja hän on valmis ryhtymään sitoviin toimenpiteisiin, jotta esimerkiksi taloudellisen kasvun ja liikenteen kasvun yhteys saadaan katkaistua. Mutta valitettavasti on pelättävissä, että huippukokous ei kykene samaan eli asettamaan määrällisiä tavoitteita. Tässä olen ehkä hieman pettynyt Ruotsin puheenjohtajamaana harjoittamiin ponnisteluihin, jotka olisivat voineet viedä pidemmälle.
Kioton pöytäkirja on ehdottomasti keskeinen kysymys Göteborgissa. Toivotan tervetulleeksi sen, että komission puheenjohtaja Prodi haluaa viedä keskustelua jo Kioton tavoitteiden toteutumisen jälkeiseen aikaan. Olen täysin eri mieltä kuin puheenjohtaja Poettering, kun hän sanoo, että ydinvoima on oltava mukana keinovalikoimassa. Sen vanhanaikaisempaa tekniikkaa ei ole, ja haluan varoittaa siitä, että ilmastopolitiikan varjolla ydinvoima todellakin tekee uutta tulemistaan. Minun ryhmäni sanoo päättäväisesti ei tälle kehitykselle. Me haluamme panostaa vaihtoehtoihin.
Laajentuminen on myös esillä Göteborgissa, ja minun ryhmäni haluaa ehdottomasti korostaa, että laajentumisen täytyy jatkua huolimatta Irlannin kansanäänestystuloksesta. Irlannin kansa ei missään nimessä ole halunnut torjua laajentumista, mikä on selvästi todettava ja signaalina välitettävä hakijamaille. Mielestäni Irlannin kansanäänestystulosta ei voida kuitenkaan sivuuttaa ajattelemalla, että voimme jatkaa niin kuin mitään ei olisi tapahtunut, vaan tämä tulisi ottaa selkeänä signaalina vastaan siitä, että Euroopan unioni on demokratisoitava, kansalaisten on voitava olla mukana perustuslaillisten kysymysten valmistelussa. Niitä ei voida enää käsitellä suljettujen ovien takana. Tästä syystä meidän on kiirehdittävä tämän konventtimallin käyttöönottoa jopa niin, että siitä kyetään tekemään päätöksiä ennen Laekenia. Tämä tarkoittaa sitä, että myös hakijamaiden on voitava täysimääräisesti olla mukana tässä prosessissa. Me tarvitsemme lisää demokratiaa, lisää kansanäänestyksiä, lisää osallistumista emmekä vähemmän.

Wurtz
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, on liian aikaista tehdä vielä tyhjentäviä analyyseja siitä, että Irlanti sanoi "ei" Nizzan sopimukselle. Sen sijaan siitä voidaan jo nyt tehdä melkoisella varmuudella tiettyjä huomioita.
Ensimmäinen huomio liittyy niihin virallisiin reaktioihin, joita tämä kaikille Euroopan vastuuhenkilöille yllätyksenä tullut purkaus on aiheuttanut. Tänä maanantaina ministerit ovat Luxemburgissa näköjään käyttäneet puoli tuntia tämän tapahtuman käsittelyyn, jota joku heistä kutsui "häiriöksi". Tällainen toimintatapa on mielestäni sama kuin pistäisi päänsä pensaaseen. Eikö hän huomaa, että tämä kielteinen kanta on uusi vakava oire siitä kriisistä, joka ravistelee Euroopan rakennusta perustuksia myöten? Lähes 3/4 irlantilaisista sanoi "kyllä", kun heidän maansa liittyi yhteisöön, ja saman verran irlantilaisia kieltäytyy nyt sanomasta "kyllä" Euroopan unionin perustamissopimukselle, eivätkä kansalliset tai yhteisön johtajat ole osanneet aavistaa, että näin tulee tapahtumaan!
Kyse on ongelmasta, joka on huomattavasti Nizzan sopimusta tai Irlannin tapausta laajempi. Irlantilaisten kielteinen kanta on minun nähdäkseni - ja tämä on toinen havainto - muiden hälytysmerkkien jälkeen (joista tärkeimpänä on yhä lisääntyvä passiivisuus Euroopan parlamenttivaaleissa vähän kaikkialla) ennen kaikkea se hinta, mikä on maksettava Euroopasta, jota rakennetaan ilman kansalaisia ja joka on kaukana heistä. Mitä on tapahtunut suurille julkisille ja pluralistisille keskusteluille, joissa kortit ovat pöydällä ja joissa käsitellään niitä panoksia, jotka meidän täytyy pitää, vaikeuksia, jotka täytyy voittaa, arvoja, joita täytyy puolustaa, ja lopuksi niitä poliittisia valintoja, jotka meidän on tehtävä täysin avoimesti ja demokraattisesti?
Yksi esimerkki, joka liittyy suoraan Irlannin tapaukseen: huippukokouksessa jäsenvaltiot kyhäsivät todella nopeasti kokoon yhteisen puolustuspolitiikan, jonka tavoitteet ovat epämääräisiä ja jonka riippumattomuuteen kaikki suhtautuvat epäilevästi. Jäsenvaltiot ovat usein ylistäneet tätä uutta saavutusta sävyyn, jota erityisesti mutta ei ainoastaan puolueettomat valtiot ovat pitäneet militaristisena. Miten tähän yllättävään suunnanmuutokseen pitäisi suhtautua? Tämä koskee myös muita aloja, erityisesti talous- ja sosiaalialaa.
Mitä pitäisi sanoa niiden vauraimpien valtioiden johtajista, jotka levittävät huolettomasti nettomaksajan tautia ja väläyttelevät kauhukuvaa maataloustukien ja rakennerahastojen uudelleen kansallistamisesta ja ruokkivat näin sitä vahingollista suuntausta, jossa jokainen joutuu huolehtimaan itsestään. Käynnissä olevassa toimielinkeskustelussa esille tulleet liittovaltiolupaukset ovat saattaneet aiheuttaa huimausta valtioissa, jotka ovat huolissaan oman paikkansa, asemansa ja identiteettinsä säilymisestä lähitulevaisuudessa, jonka luonnetta tai ääriviivoja ne eivät pysty hahmottamaan. Kun tähän lisätään vielä 15 jäsenvaltion Nizzassa kansoille esittämä vastenmielinen näytös, ei tarvitse enää ihmetellä niinkään tätä pettymyksen ilmapiiriä, vaan pikemminkin paluuta populistiseen ja itseensä käpertyneeseen kehityssuuntaan.
Tämä johtaakin kolmanteen ja viimeiseen huomiooni, joka on meidän kaikkien mielessä oleva kysymys: mitä nyt pitäisi tehdä? Ensinnäkin on mielestäni kunnioitettava demokratian pelisääntöjä. Perustamissopimusta ei ole ratifioitu yksimielisesti; pidettiinpä tästä ajatuksesta tai ei, sopimus on kuitenkin otettava uudelleen käsiteltäväksi. Sen jälkeen kannattaa käydä perusteellista keskustelua kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisten kanssa, mihin suuntaan Eurooppaa pitäisi rakentaa ja mitä poliittisia, toimielimellisiä ja rahataloudellisia seurauksia tekemillämme valinnoilla on.
Emme saa antaa vastustajien jotka häpeilevät laajentumista käyttää tätä kriisiä tekosyynä lykätäkseen määrittelemättömäksi ajaksi tätä yleiseurooppalaista hanketta, joka on ehkä suuri ja kaunis, mutta ehdottomasti myös monimutkainen ja kallis. Tässäkin tarvitaan vastuuntuntoista keskustelua voidaksemme arvioida avoimesti onnistumisen edellytyksiä kaikkien kannalta, koskapa pyrkimystä ei ole ilman ponnistuksia eikä eurooppalaista hanketta ole ilman solidaarisuutta.

Collins
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, minulla on suuri ilo onnitella meidän kaikkien puolesta puheenjohtajavaltio Ruotsia upeista saavutuksista.
Euroopan johtajat käsittelevät Göteborgissa kahta tärkeää aihetta: Euroopan unionin laajentumista ja parasta tapaa ratkaista useat ympäristöongelmistamme. Laajentumisesta puhuttaessa on äärimmäisen tärkeää, että Euroopan unioni ja ehdokasvaltiot aloittavat neuvottelut vaikeimmista kohdista, joihin ei tähän mennessä ole vielä puututtu. On kaikkien osapuolien edun mukaista, että yhä avoimina olevat olennaiset kysymykset käsitellään, ratkaistaan ja saatetaan päätökseen.
Haluaisin esittää muutaman huomion Nizzan sopimuksesta Irlannissa hiljattain järjestetyn kansanäänestyksen tuloksesta. Olen erittäin pettynyt Irlannin kansanäänestyksen tulokseen, mutta kunnioitan täysin demokraattisen menettelyn lopputulosta. Suhtaudun myönteisesti tämänviikkoisen EU:n ulkoministerien neuvoston kokouksen päätelmiin; hekin totesivat, että irlantilaisten tahtoa täytyy kunnioittaa.
Uskon vakaasti, että irlantilaisten laaja enemmistö on sitoutunut laajentumisprosessiin, enkä halua, että Euroopan unionin Itä- ja Keski-Eurooppaan laajentumiselle asetettu aikataulu viivästyy irlantilaisten viime viikolla tekemän päätöksen vuoksi. Me tarvitsemme Irlannissa nyt aikaa pohtia tulosta rauhallisesti ja järkevästi. Irlannin tuleva suhde Euroopan unioniin on olennaisen tärkeä asia. Pohdinnalle täytyy antaa aikaa, jos aiomme käsitellä monimutkaisia kysymyksiä ja huolia, jotka nousivat esiin kansanäänestyksen alla käydyssä keskustelussa.
Kansanäänestys tuo epäilemättä selkeästi esiin kuinka tarpeellista on, että me kaikki teemme enemmän työtä selittääksemme Euroopan unionin politiikkoja kansalaisillemme ja saadaksemme EU:n kansalaiset osallistumaan aktiivisemmin keskusteluun unionin roolista ja sen tulevasta suunnasta. Meillä kaikilla on opittavaa Nizzan sopimuksesta järjestetyn kansanäänestyksen tuloksesta. Komission ja unionin jokaisen 15 hallituksen velvollisuus on pohtia tätä tulosta. Meidän täytyy rakentaa Euroopan unioni, johon unionin jäsenyyden muodostavat 370 miljoonaa kansalaista suhtautuvat myönteisesti, jota he tukevat ja joka saa heidät innostumaan.
Olen hyvin tyytyväinen Irlannin hallituksen eilen illalla tekemään päätökseen perustaa kansallinen foorumi Euroopasta. Foorumin tehtävänä on käydä EU:n politiikkaa koskeva neuvottelu- ja vuoropuheluprosessi irlantilaisten kanssa heitä huolestuttavista asioista. Foorumi on myös osa Euroopan yleisestä tulevaisuudesta kaikissa Euroopan unionin 15 jäsenvaltiossa käytävää keskustelua, jolla valmistetaan seuraavaa vuoden 2004 hallitustenvälistä konferenssia. Kaikki poliittiset puolueet, työmarkkinaosapuolet ja muut asianosaiset ovat edustettuina foorumissa, jonka on tarkoitus aloittaa työnsä hyvin pian.
Toinen erittäin tärkeä asia on, että Yhdysvaltojen presidentti Bush tulee myöhemmin tällä viikolla Göteborgiin tapaamaan EU:n johtajia. Siksi on hyvin ajankohtaista, että huippukokouksessa käsitellään tärkeitä ympäristökysymyksiä, joita täytyy puida niin unionin sisällä kuin maailmanlaajuisemmassa yhteydessäkin. Olin hyvin pettynyt, kun presidentti Bush ilmoitti aiemmin tänä vuonna haluavansa neuvotella uudelleen Kioton sopimuksen. Totuus on, että meidän täytyy laskea Euroopassa ja Yhdysvalloissa tuotettujen kasvihuonekaasujen määrää. Tämä on hyvin tärkeää, jos haluamme pysäyttää otsonikerroksen ohenemisen.

Bonde
Arvoisa puhemies, vakavamielisen tanskalaisen "Ugebrevet Mandag Morgen" -julkaisun pääkirjoitus on otsikoitu seuraavasti: "Kiitos, Irlanti!". Pääkirjoituksessa sanotaan: "Pyrkimys saada irlantilaiset muuttamaan kantaansa rikkoo täysin kaikkia niitä EU:n lupauksia, jotka koskevat sitä, että tarvitsemme parempaa kansallista keskustelua ja perustaa. EU:n jäsenvaltiot ovat yhdessä ja yksimielisesti päättäneet pelisäännöistä, joissa todetaan selvästi, että perustamissopimus tulee voimaan vasta sitten, kun kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet sen. Koska irlantilaiset vastustivat sopimusta, Irlanti ei voi, eikä sen pidäkään, ratifioida Nizzan sopimusta". Kuinka ulkoministerit voivat sallia ratifiointien jatkumisen? Nizzan sopimus on hylätty. Sitovan kansanäänestyksen huomiotta jättäminen rikkoo perustamissopimusta ja on ristiriidassa EU:n perustamissopimuksen 6 artiklan kanssa, joka koskee oikeusvaltioperiaatetta. Kehotamme kaikkia valtioita pitämään ainakin taukoa ratifioinnissa ja pohtimaan vastustuksen syitä. Kysehän ei ollut siitä, että nimen omaan Irlannin kansa vastustaisi sopimusta. Vastustajat voisivat voittaa muissakin valtioissa, jos niissä uskallettaisiin järjestää kansanäänestys.
Nizzan sopimuksen ydin ei ole laajentuminen vaan vallan siirtäminen valitsijoilta ja kansan valitsemilta edustajilta virkamiehille ja ministereille. Miksi äänestäjät äänestäisivät vaikutusvallan vähenemisen puolesta? Euroopan parlamenttikaan ei ole hyväksynyt Nizzan sopimusta. Ensimmäinen valitsijoilta saatu tuomio on: uusiksi meni! Ensi kerralla neuvottelujen on lähdettävä liikkeelle alhaalta ylöspäin, ei ylhäältä alaspäin. Irlannin kansanäänestyksen tulos esiteltiin lehdistössä laajentumista vastustavana kannanottona. Sopimusta vastustaneetkin sanoivat kuitenkin, että laajentumisneuvottelujen on jatkuttava. Viisi valtiota on mahdollista ottaa mukaan Amsterdamin sopimuksen perusteella, ja seuraavat valtiot niiden äänimäärien ja paikkajakojen mukaan, jotka huippukokouksessa annetussa julistuksessa on esitetty. Nizzan sopimus on ajankohtainen vasta 27:nnen jäsenvaltion osalta, ja meillä ei ole enää oikeutta yhteen komission jäsenen paikkaan, muuta ei sopimuksessa sanota laajentumisesta. Julistus on yhteinen kanta eikä osa perustamissopimusta, ja sen vuoksi kansanäänestyksen tuloksessa ei ole kyse julistuksen torjumisesta. Vähentäkäämme nyt mieluummin EU:ssa tehtävien päätösten määrää ja luokaamme avoin, läheinen ja demokraattinen yhteistyö. Onnittelen Irlannin kansaa rohkeasta vastustuksesta ja kehotan Göteborgin huippukokousta kunnioittamaan kansanäänestyksen tulosta, sen sijaan että se mitätöisi sen.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, käyn läpi vain kolme seikkaa. Ensimmäinen kysymys koskee ympäristöä: radikaalipuolue on jo yli 15 vuoden ajan nostanut esiin kysymyksen kasvihuoneilmiöstä, otsonikadosta ja niihin liittyvistä vaaroista. Pidämme hyvin tärkeänä, että kuten puheenjohtajavaltio Ruotsi aikoo tehdä asiaa käsitellään Göteborgissa päättäväisesti ja vakavasti myös presidentti Bushin läsnä ollessa. Parlamentti esittää näkemyksensä myöhemmin, ja sitten näemme ne poliittiset tahot, jotka yhtyvät Kioton sopimuksen puolustamiseen. Mielestämme noudatettavaan linjaan ja tavoiteltaviin päämääriin tehtäviä parannuksia ja korjauksia voidaan ehkä vielä tutkia, jotta emme katkaisisi suhteitamme amerikkalaisiin kumppaneihimme jotka ovat kuitenkin maapallon suurimpia saastuttajia mutta me emme missään tapauksessa niihin ääniin, joiden mukaan tilannetta pitää vielä tutkia. Mitään tutkittavaa ei enää ole: tutkimuksia on tehty, ja ne osoittavat, että maapallo on vaarassa ja että toimiin on ryhdyttävä heti. Myös Euroopan maiden pitäisi siis pohtia vastuutaan ja toimia, mutta ei pelkästään puheiden vaan myös tekojen tasolla.
Arvoisa puhemies, haluaisin puhua myös avoimuudesta. Olette antanut suurta arvoa avoimuudelle, niinpä haluaisin esittää kaksi kysymystä, arvoisa puhemies. Irlannin kansanäänestys osoittaa, että järjestelmä horjuu. Göteborgista tai Nizzasta ei voi neuvotella samalla tavalla kuin Westfalenista, kun Ruotsin ja muiden maiden sotajoukot olivat keskellä 30-vuotista sotaa. Diplomatia on aikansa elänyt: Euroopan unioni pitää rakentaa kansalaisten, parlamentin jäsenten ja unionin sisäisessä toiminnassa mukana olevien osapuolten välillä. Puheenjohtajavaltio Ruotsi voisi antaa lähtömerkin.
Arvoisa puhemies, sallinette minun lopuksi sanoa pari sanaa virastoista. Presidentti Persson on vaarassa junailla asioita hieman eteläitalialaiseen tapaan, kun hän haluaa jakaa kaikki virastot Göteborgissa ja vaikkapa luovuttaa elintarvikeviraston Helsinkiin, maahan, joka on minusta vähiten sovelias kyseisen viraston perustamiselle. Olkaa avoimia tässäkin asiassa, ja jos aikaa ei ole, siirtäkää asia seuraavaan huippukokoukseen, jossa näiden tärkeiden eurooppalaisten virastojen sijainnista voitaisiin sitten keskustella julkisemmin ja avoimemmin.

Berthu
Arvoisa puhemies, unionin jäsenvaltioiden ulkoministerit, jotka päättivät jatkaa maanantaina Nizzan sopimuksen ratifiointia, ikään kuin Irlannin kansanäänestyksen tulos ei olisikaan ollut kielteinen, ovat valinneet huonoimman mahdollisen ratkaisun. Se saattaa itse asiassa vahvistaa monien mielestä, että rakenteilla olevat yhteisön toimielimet ovat kuuroja kansalaisten vaatimuksille ja että kun ideologiset naamiot on lopulta riisuttu, niiden pyrkimyksenä onkin vain vallan riistäminen kansalaisilta.
Irlannin kansanäänestyksen kielteinen tulos ja sitä ennen viime syyskuussa Tanskan kansanäänestyksessä saatu kielteinen tulos ovat varoituksia. Kansat kääntyvät poispäin sellaisesta yhteisöstä, jossa ne eivät tunnista itseään. Liittovaltiokehityksen jouduttaminen tässä tilanteessa olisi kiirehtimistä perikatoon. Göteborgin Eurooppa-neuvostolla on ehkä vielä mahdollisuus oikaista ruoria.
Millaisia päätöksiä siellä pitäisi tehdä? Ensinnäkin Nizzan sopimuksen ratifiointi pitäisi keskeyttää ja peruuttaa yleisten asioiden neuvoston maanantaina tekemät päätelmät. Toiseksi ehdokasvaltioille on lähettävä voimakas signaali kutsumalla heidät välittömästi unionin jäseniksi ilman ylimääräisiä sopimuksia liittymällä nykyisten sopimusten hallitustenvälistä yhteistyötä koskevaan osaan. Sen jälkeen on ilmoitettava, että laajentumista koskevat määräykset sisällytetään liittymissopimuksiin. Lopuksi on käynnistettävä uusi hallitustenvälinen konferenssi, jonka tavoitteena on tällä kertaa luoda Eurooppa, joka kunnioittaa kansojaan. Tämän HVK:n olisi nojauduttava ennen kaikkea kansallisiin parlamentteihin eikä siihen uuteen riistävään järjestelmään, jota ollaan parhaillaan kehittelemässä. Arvoisa puhemies, tätä me ehdotamme Nizzan sopimusta koskevassa vastaraportissamme.

Carlsson
Arvoisa puhemies, arvoisa ulkoministeri, olen huolestunut Irlannin tuloksesta. Se on laajentumisen pysäyttämistä kannattavien ja laajentumisen vastustajien voitto. Kansanäänestykset kannustavat lyhyen aikavälin egoistisiin käsityksiin pitkän aikavälin vastuunkantamisen sijasta. Kun Eurooppa on nyt erittäin menestyksellisen ajan kynnyksellä, kansalaiset ovat epätietoisia. Jälleenyhdistymisen avulla voimme lisätä vapautta, turvallisuutta ja mahdollisuuksia ja voimme osoittaa yhteenkuuluvuutta niitä kohtaan, jotka ovat kärsineet kommunismin sorrosta ja suunnitelmatalouden hävityksistä. Jälleenyhdistyminen on kuitenkin yhtä tärkeää myös meidän itsemme kannalta. Laajentuminen ei ole nimittäin vain historiallinen vastuu, vaan se on myös välttämätön toimi ja tilanne, jossa on vain voittajia.
EU:n valtion- ja hallitusten päämiesten on sen vuoksi nyt Göteborgissa vahvistettava laajentumista koskeva tavoitepäivämäärä ja huolehdittava siitä, että tämä suunnitelma vahvistetaan poliittisesti. Mielestäni tätä selkeää tietoa tarvitaan. Meidän on kuitenkin tarkasteltava myös itseämme. Kansalaiset, muuallakin kuin Irlannissa, kyseenalaistavat EU:n toimet. Emme osaa oikein selittää Euroopan yhteistyön ydintä ja menestyksiä. Monet haluavat kuormittaa EU:ta tehtävillä, jotka voitaisiin ratkaista paremmin kotimaassa. Siten vastustetaan omaa päätäntävaltaa, samalla kun EU:n olennaisin tehtävä, eli vapauden lisääminen, rauhan varmistaminen, markkinoiden avaaminen ja kauppaesteiden poistaminen estyy.
Unionin laajentuminen ja syventäminen vaativat nyt kaikkien niiden keskittymistä, johdonmukaisuutta ja osallistumista, jotka haluavat Euroopan menestyvän. Toinenkin huippukokous järjestetään. Yhdysvaltain kanssa pidettävä huippukokous on Ruotsin kannalta merkittävä tapaus ja se on tärkeä EU:n kannalta. Puheenjohtajavaltion on keskityttävä yhdistäviin tekijöihin. Yhdysvaltain etujen ymmärtäminen voi varmistaa Yhdysvaltain osallistumisen Euroopan jälleenyhdistymiseen ja kriisinhallintaan. Päätehtävänämme on oltava Yhdysvaltain kanssa tehtävä yhteistyö rauhan varmistamiseksi ja vapaan kaupan lisäämiseksi.
Presidentti George W. Bush on hyvä Yhdysvaltain ja Euroopan kannalta ja hän on sydämellisesti tervetullut Eurooppaan. Toivon, että molemmat huippukokoukset johtavat konkreettisiin tuloksiin, ja haluan toivottaa onnea matkaan. Haluan lisäksi onnitella ulkoministeriä, että puolen vuoden puheenjohtajakausi, joka alkoi "ukkomaisen harmaasti" tuntuu nyt päättyvän hieman vaaleansinisempänä.

Andersson
Arvoisa puhemies, Göteborgin huippukokoushan päättää puheenjohtajavaltio Ruotsin puheenjohtajakauden, jolle, kuten aiemmin on sanottu, oli asetettu kunnianhimoinen ohjelma. Haluan antaa Ruotsin hallitukselle toteuttamisesta arvosanan kiittäen hyväksytty.
Haluan puhua asiasta, joka ei oikeastaan sisälly Göteborgin huippukokouksen ohjelmaan, nimittäin yhdestä niin kutsutusta E-kirjaimesta - employment - työllisyydestä, joita käsiteltiinkin Tukholman huippukokouksessa maaliskuussa, mutta tämä viikko on saatu päätökseen sosiaaliasioiden osalta viime minuuteilla tehdyn hattutempun avulla. Rohkenisin väittää, että sosiaaliasioita koskeva neuvoston kokous oli ehkä yksi kaikkein onnistuneimmista, koska siinä onnistuttiin ratkaisemaan kolme kysymystä: melua koskeva kysymys, tasa-arvoista kohtelua koskeva kysymys ja erityisesti työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyä koskeva kysymys. Teimme erittäin hyvää työtä, mikä on tärkeää sosiaaliasioita koskevien EU:n jatkotoimien kannalta.
Haluan myös mainita kestävän kehityksen ja yhdistää sen sosiaalikysymyksiin - keskustelussahan on ollut laajalti kyse kestävästä kehityksestä ja ekologisista kysymyksistä. Niin pitää ollakin, mutta on olemassa myös sosiaalinen ulottuvuus. Ratkaistavanamme on kysymys ihmisten välisestä sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta, kysymys sellaisen politiikan luomisesta, joka pienentää Euroopassa esiintyviä kuiluja ja sukupolvien välisiä kuiluja. Ratkaistavanamme on myös kysymys eläkejärjestelmistä ja siitä, kuinka ne on muotoiltava tulevaisuudessa sekä kysymys alueiden välisten kuilujen pienentämisestä.
Kestävä kehitys vaatii kaikkea tätä. Talouspolitiikkamme tavoitteena ei saa olla vain lyhyen aikavälin kasvu, vaan myös pitkän aikavälin kasvu. Ekologisten näkemysten on sen vuoksi sisällytettävä kaikkiin alueisiin. Niillä on oltava vaikutuksia liikennepolitiikkaan, energiapolitiikkaan ja maatalouspolitiikkaan, kun luomme pitkällä aikavälillä kestävää yhteiskuntaa.
Ekologisten näkemysten on myös vaikutettava maailmanlaajuiseen toimintaamme. Sisäisesti meidän on selvittävä siitä tähän saakka käyttämiemme menetelmien avulla, mutta myös täydentämällä niitä Lissabonin prosessilla, tekemällä ekologisista näkemyksistä osa sitä prosessia, joka jo nyt on käynnissä sosiaalisella ja taloudellisella alueella. Meidän on kuitenkin toimittava myös maailmanlaajuisesti. Yhden tilaisuuden siihen tarjoaa Göteborgin huippukokous ja presidentti Bushin kanssa pidettävä huippukokous, jossa EU:n on pidettävä kiinni Kioton pöytäkirjaa koskevasta kannastaan. Tietenkin haluaisimme saada Yhdysvallat joukkoon mukaan, mutta tässä asiassa EU:n on osoitettava johtajuutta. Vaikka Yhdysvallat ei sitä haluaisikaan, EU:n on otettava maailmanlaajuisen johtajan asema tässä kysymyksessä. Myös silloin kun kyse on WTO:n puitteissa solmittavista kauppasopimuksista, meidän on vietävä asioita eteenpäin siten, että otamme maailmanlaajuista kauppaa muotoiltaessa huomioon ekologiset ja sosiaaliset näkemykset.
Lopuksi haluaisin sanoa jotakin kaikkein tärkeimmästä kolmesta E-kirjaimesta, joka on ilman muuta laajentuminen. Tämä on historiallinen tilaisuus, joka ei saa päästä käsistämme. Sen vuoksi yhdyn siihen näkemykseen, jonka monet muut ovat esittäneet, nimittäin, että Irlannin tapahtumien jälkeen meidän on oltava vielä selkeämpiä ehdokasvaltioita kohtaan. Laajentumisprosessin on jatkuttava, meidän on asetettava tavoitepäämäärä, jolloin tavoitteenamme on oltava, että valtiot voivat osallistua vuonna 2004 pidettäviin Euroopan parlamentin vaaleihin. Tätä on selvennettävä siten, että ensimmäiset valtiot voivat olla silloin mukana. Jokaisen valtion on päästävä mukaan omien ansioidensa perusteella, poikkeuksia ja siirtymäkausia on myönnettävä mahdollisimman vähän. Ruotsi on onnistunut hyvin puheenjohtajakaudellaan. Nyt on mentävä eteenpäin ja pidettävä huolta tästä perinnöstä.
Lopuksi haluan sanoa jotain myös ulko- ja turvallisuuspolitiikasta, jossa puheenjohtajisto on tehnyt hyvää työtä ja josta Ruotsi on saanut paljon tunnustusta. Erityisesti ulkoministeri Anna Lindh on onnistunut sijoittamaan Ruotsin tämän prosessin kärkeen sisällyttämällä mukaan ennalta ehkäisevät toimet. Se, että meillä on nyt johtava asema maailmanpolitiikassa, Lähi-idässä ja Koreassa ja niin edelleen, on suureksi osaksi ulkoministeri Anna Lindhin ansiota, mistä haluan kiittää häntä.
Mielestäni oli myös hyvä, että valmistelukuntaa koskevassa kysymyksessä oltiin niin selkeitä. Avoimuutta kannattavan Ruotsin on kannatettava myös valmistelukunnan käyttöä, ei kuitenkaan ainoana keinona vaan eräänä keinona, jonka avulla valmistellaan seuraavia hallitustenvälisiä neuvotteluja.

Paulsen
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, haluan aloittaa olemalla hyvin henkilökohtainen ja kiitää neuvoston puheenjohtajaa siitä työstä, jota hän on tehnyt yhdessä korkea edustaja Javier Solanan ja komission jäsen Pattenin kanssa Makedoniassa. Sotalapsena olen erittäin tietoinen, että "rauhaa ei juhlita paraateilla" ja että rauha, jonka ylläpitäminen on raskasta ja arkista työtä, ei johda mihinkään suuriin otsikoihin. Sota on parempi tiedotusväline yhteiskunnassa. Pyydän kuitenkin saada kiittää hyvästä panoksesta tähän saakka.
Göteborgin huippukokouksen pääteemana on oltava kestävä kehitys, ja siinä yhteydessä käsitellään Kioton pöytäkirjaa. Presidentti Bush saapuu Göteborgiin. Eikö EU:n päättäjien, minut mukaan lukien, pitäisi ensin "siivota omat nurkkansa"? Euroopan unioni tukee sellaisia energiajärjestelmiä, jotka tuottavat kaikkein eniten hiilidioksidia. Eikö meidän pitäisi ensin, ehkä samanaikaisesti, tehdä sille jotakin? Neuvotteluja on helpompi käydä sitten, kun olemme "siivonneet omat nurkkamme".
Euroopan toinen suuri ympäristöongelma on liikenne. Eräs EU:n hanke on myös erittäin hyvän ja ympäristöystävällisen infrastruktuurin luominen Eurooppaan.
Otan lopuksi esille ehkä suurimman ongelmamme ja suurimman ympäristöongelmamme - yhteisen maatalouspolitiikan. Käytämme siihen hieman yli 40 miljardia euroa. Noin 5 miljardia tästä summasta kuluu kulttuuriperinnön ja biologisen moninaisuuden säilyttämiseen, loput käytetään erittäin kannattamattomasti ympäristönäkökulmasta tarkasteltuna, joten sallikaa meidän "siivota omat nurkkamme" ennen kuin menemme eteenpäin.

Schörling
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja, monia tärkeitä kysymyksiä otetaan huippukokouksen esityslistalle: laajentuminen, Lähi-itä, mahdollinen uusi WTO-kierros ja niin edelleen.
Muistakaa, että tätä huippukokousta on kuvattu ensimmäiseksi "vihreäksi" huippukokoukseksi. 30 vuotta Tukholmassa järjestetyn YK:n ympäristökokouksen jälkeen ja 10 vuotta Rion kokouksen jälkeen valtioiden ja hallitusten päämiehillä on nyt historiallinen mahdollisuus, sitoumus ja velvollisuus hyväksyä EU:lle uskottava kestävän kehityksen strategia. Strategian on kuitenkin oltava myös laajemman maailmanlaajuisen ympäristöä koskevan vastuun ja Etelä-Afrikassa järjestettävän Rio+10-kokouksen kynnyksellä tehtävien sitoumusten perusta.
Komission ehdotus on ensimmäinen tärkeä askel, sanoisinpa, että pienin mahdollinen askel. Jotta saisimme aikaan todellisen kestävää kehitystä koskevan suunnanmuutoksen, vaaditaan paljon, paljon enemmän. Talouspolitiikkaa, liikenne- ja energiapolitiikkaa, kemikaalipolitiikkaa, maatalous- ja kalastuspolitiikkaa on muutettava merkittävästi.
Kun luottamus EU:hun horjuu, mistä Irlannin kielteinen kanta Nizzan sopimukseen on selkeä ilmaus, vaaditaan perusteellista EU:n tulevaisuutta koskevaa keskustelua, ennakkoluulotonta keskustelua, johon Euroopan kansalaisyhteiskunta osallistuu. Huippukokouksen on luotava mahdollisuus sellaiselle keskustelulle.
Kokisimme toisen takaiskun, jos huippukokous ei johtaisi uskottavaan kestävää kehitystä koskevaan tulokseen. Tuloksesta on tultava hyvä! Kyse ei ole pelkästään meistä, vaan kyse on myös tulevista sukupolvista. Toivotan teille onnea matkaan ja menestyksellistä "vihreää" huippukokousta!

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella Irlannin kansaa Nizzan sopimuksesta käydyn kansanäänestyksen tuloksesta. Yksi ainoa EU:n kansa on saanut äänestää Nizzan sopimuksesta ja se torjui sen. Jos useammat kansat olisivat saaneet äänestää sopimuksesta, tulos olisi ollut useammassa maassa kielteinen, ainakin Ruotsissa. Göteborgin huippukokouksessa on tehtävä selväksi, että Irlannin kielteistä kantaa on kunnioitettava. Se merkitsee, että Nizzan sopimus on hylätty.
Kyse on siitä, että EU:n on noudatettava omia pelisääntöjään. Jäsenvaltioiden oikeus torjua perustamissopimusten muutokset on keskeinen osa EU:n rakennetta. Ilman sitä kansalliset demokratiat eivät pysty valvomaan unionia. Sen vuoksi on aivan uskomatonta, että Ruotsin hallitus voi sanoa, että Nizzan sopimuksen asema ei ole muuttunut. Tällainen lausunto osoittaa täydellistä piittaamattomuutta demokratian pelisääntöjä kohtaan. Jos Ruotsin eduskunta olisi torjunut perustamissopimuksen muutoksen, emmekö haluaisi, että muut EU:n valtiot kunnioittaisivat päätöstä? Tämä on kysymys, johon Ruotsin ulkoministerin pitää mielestäni vastata.
Irlantilaiset äänestivät Nizzan sopimusta vastaan. Tulos on kielteinen myös ylivaltiollisuuden, suurten EU:n valtioiden vallan lisäämisen kannalta. Tulos oli kielteinen EU-valtion kehittämisen ja EU:n sotilaallistamisen kannalta. Siten se oli myös tulos, joka puhui paremman ja demokraattisemman Euroopan puolesta. Irlantilaisten kielteinen tulos ei kuitenkaan ollut EU:n laajentumista vastustava kannanotto. EU:n laajentaminen onnistuu loistavasti Amsterdamin sopimuksen pohjalta. Uusien jäsenvaltioiden vaikutusvaltaa toimielimissä voidaan säännellä liittymissopimuksien avulla, kuten tehtiin edellisenkin laajentumisen yhteydessä. Tällaisen mallin avulla voidaan korjata se sorto, joka kohdistui tiettyihin ehdokasvaltioihin Nizzassa. Jos Irlannin kielteistä kantaa ei kunnioiteta, annetaan selkeä viesti, nimittäin, että pienten maiden tahdolla ei ole mitään väliä ja kansanäänestysten tuloksia kunnioitetaan vain siinä tapauksessa, että tulos on valtaeliitin tahdon mukainen. Olisi vakava asia, jos näin tapahtuisi.
Haluan sanoa muutaman sanan myös siitä kestävän kehityksen strategiasta, josta Göteborgissa keskustellaan. Komission ehdotus oli harvinaisen konkreettinen ja hyvä, erityisesti, jos otetaan huomioon sen aiemmin tänä vuonna tekemä heikko ehdotus ympäristöä koskevasta toimintaohjelmasta. Ehdotuksessa on mainittu useita selkeitä tavoitteita, esimerkiksi kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen jatkossakin, biologisen moninaisuuden säilyttämiseen tähtäävät toimet, liikenteen kasvun pysäyttämistä koskevat vaatimukset ja vaatimukset haitallisten tukien poistamisesta esimerkiksi tupakanviljelyn osalta. Olemassa on nyt selkeä vaara siitä, että strategian konkreettiset osat katoavat neuvottelujen aikana ja jäljelle jää vain retoriikka, joka ei velvoita mihinkään. Liikkeellä on jo päätelmiä koskeva kompromissiehdotus, Ruotsin hallituksen antama "non-paper", joka näyttää juuri tältä. Toivon, että Ruotsin hallitus taistelee strategian konkreettisen sisällön säilyttämisen puolesta ja onnistuu siinä.

Abitbol
Arvoisa puhemies, 28. syyskuuta tanskalaiset sanoivat eurolle selvästi "ei". Viime torstaina irlantilaiset hylkäsivät Nizzan sopimuksen selkeästi. Näin ollen ne kaksi ainoaa kansaa, joiden mielipidettä kysyttiin suoraan, ovat ilmaisseet yhtä voimakkaasti kaikkien yhteisön kansalaisten kasvavan tyytymättömyyden sellaista yhteisöä kohtaan, joka pyrkii yhä enemmän käsittelemään jäsenvaltioidensa kansalaisia ikään kuin nämä eläisivät kaukaisissa siirtokunnissa.
Kuten Tanskan kansanäänestyksen jälkeen, unioni aikoo valitettavasti olla täysin piittaamatta Euroopan kansojen viestistä. Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, uskotteko, että Eurooppanne voi vielä kauan nojautua niiden kansalaisten väheksymiseen, joita käsittelette tavalla, jolla kukaan ei nykyisin enää uskaltaisi käsitellä lapsia?
Arvoisa puhemies, Göteborgin huippukokouksessa, joka pidetään vain puoli vuotta Nizzan jälkeen, on otettava huomioon Irlannin äänestystulos ja itse asiassa se, että yksi kansa on käyttänyt sitä suvereenia veto-oikeutta, jota hallitukset eivät uskaltaneet käyttää Nizzassa. Huippukokouksessa on myös julistettava mitättömäksi tämä sopimus, sillä muuten kansalaiset pitävät Eurooppaa yrityksenä, joka on heille vieras ja pian myös vihamielinen.

Speroni
Irlannin kansanäänestys ja sitä edeltänyt Tanskan kansanäänestys paljastivat, että Euroopan kansalaiset tuntevat tietynlaista vihamielisyyttä Eurooppaa kohtaan, ainakin ne kansalaiset, jotka saivat äänestää.
Toivon, ettei tämä tarkoita kieltäytymistä Euroopan ajatuksesta, vaan ainoastaan tietynlaisesta Euroopasta, tästä Euroopasta, jota rakennetaan nyt ylhäältä päin ja josta ei todellakaan pidä tulla Euroopan Neuvostoliitoa; Euroopan ei pidä merkitä hallitusten Eurooppaa vaan myös kansojen Eurooppaa, joka ei kuuluu byrokraateille vaan kansalaisille. Tässä yhteydessä toivon, että teidän seuraavissa huippukokouksissanne ja seuraavissa perussopimuksissa osoitetaan enemmän painoarvoa, enemmän tilaa, enemmän toimivaltaa ja enemmän valtaa ainoalle oikealle elimelle, joka edustaa Euroopan kansoja ja kansalaisia: parlamentille, jonka arvoa perustamissopimukset ja menetelmät ovat nyt alentaneet.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, Nizzan sopimuksen todellinen arvo on unionin varsinaisen uudistusvaiheen aloittamisessa. Tämä uudistus on ehdottoman tarpeellinen yhteisön laajentumisedellytyksille. Pidän myönteisenä, että Göteborgissa sovitaan tarkemmasta menettelyohjeesta laajentumista varten. Konkreettisten ehdokasvaltioiden nimeäminen olisi kevytmielistä, kun otetaan huomioon neuvotteluissa vielä avoinna olevat aihealueet ja Irlannin kansanäänestyksen tulos.
Irlantilaisten kansanäänestyksen tulos, vaikka vain 33 prosenttia kansalaisista osallistui äänestykseen, vaatii erityisen hienotunteista reaktiota ja analysoimista. Minä en pidä äänestystulosta demokraattisena mitättömyytenä. Kansanäänestyksen tulosta olisi tulkittu väärin silloin, jos irlantilaisia syytettäisiin, että he ovat äänestäneet laajentumista vastaan. He äänestivät kuitenkin Nizzan sopimuksesta.
Unionin historiassa on ollut lukuisia ärtymystä herättäviä tapahtumia: tanskalaisten "ei" Maastrichtin sopimukselle, Ison-Britannian politiikka ensimmäisen BRE-kriisin yhteydessä, komission ero ja epäoikeudenmukaiset Itävallan vastaiset pakotteet. Meidän on analysoitava yksityiskohtaisesti Irlannin kansanäänestyksen tuloksen syitä ja kysyttävä siinä yhteydessä, mikä Euroopan hankkeessa menee pieleen. Kyse ei ole vain unionin uudistamista koskevasta julkisesta keskustelusta vaan suuremmasta demokratiasta ja avoimuudesta yhä monimutkaisemmaksi muuttuvassa yhdentymisprosessissa. Siinä yhteydessä avainkysymys on eurooppalaista demokratiaa harjoittavien kansallisten parlamenttien nivominen tähän prosessiin.

Doyle
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi onnitella Ruotsia tehokkaasta puheenjohtajakaudesta. Sallikaa minun keskittyä Irlannin tilanteeseen.
Irlantilaiset ovat puhuneet. Vastaus on kielteinen. Meidän täytyy kunnioittaa tätä päätöstä. Vetoan komissioon, neuvostoon ja etenkin huippukokoukseen, jotta tätä päätöstä kunnioitettaisiin niiden puheissa ja niiden lähettämissä viesteissä. Niiden täytyy analysoida päätöstä, eivätkä ne saa suhtautua siihen merkityksettömänä asiana lähettämällä sellaisen viestin, että ne jatkavat etenemistä Irlannin kanssa tai ilman sitä. Siinä tapauksessa ne eivät tarvitsisi 15 jäsenvaltion ratifiointia. Jos näin ei ole, ne eivät saa suhtautua päätökseen merkityksettömänä asiana. Sanon tämän kiihkeänä Nizzan sopimuksen puolustajana, sillä ne aiheuttavat enemmän haittaa Nizzan sopimuksesta järjestetyn kansanäänestyksen jälkeisillä viesteillään kuin millään Irlannille ennen kansanäänestystä lähettämillään viesteillä. Kehotan varovaisuuteen.
Nizzan sopimuksen monimutkaisuus ja epäselvyys mahdollistivat sen, että lukuisia aiheita, sekä Nizzan sopimukseen liittyviä että siihen liittymättömiä aiheita, vedettiin mukaan keskusteluun Irlannin kansanäänestyksen alla ja herätettiin väestössä pelkoa ja huolta, joka johti hyvin alhaiseen äänestysprosenttiin, vaivaiset 34 prosenttia äänesti, ja heistä 54 prosenttia äänesti vastaan. Toisin sanoen 19 prosenttia äänioikeutetuista äänesti sopimusta vastaan ja ilmaisi haluttomuutensa edetä laajentumisessa, sillä juuri siitä Nizzan sopimuksessa oli kyse.
Uskokaa minua, kun sanon, etten usko irlantilaisten halunneen kieltää ehdokasvaltioilta mahdollisuuksia ja tukea, joita olemme itse pienenä kehittymättömänä maana saaneet osaksemme ja pystyneet hyödyntämään kolmen viimeisen vuosikymmenen aikana. Korkein oikeus velvoitti hallituksemme antamaan yhtä paljon rahaa sopimuksen vastustamisen syiden kuin sen puoltamisen syiden tiedottamiseen. Samoin tiedotusvälineiden täytyi antaa yhtä paljon tilaa vastustajien kampanjalle kuin puolustajienkin kampanjalle kyseenalaistamatta epäolennaisuuksia ja huolimatta siitä, että kaikki suurimmat poliittiset puolueet, maanviljelijöiden järjestöt, ammattiyhdistykset, sanomalehdet ja jopa piispainkokous kehottivat ihmisiä äänestämään sopimuksen puolesta. Yleisesti oletettiin, että tulos oli jo selvä. Ehkä se selittää, miksi hallituksemme teki niin vähän, kuvitteli tietävänsä äänestäjien kannan ja tyytyi viemään euroskeptikoilta ääniä tulevissa parlamenttivaaleissa, samalla kun useat ministerit ovat viime kuukausina antaneet hyvin ristiriitaisia merkkejä.
Komission jäsen Solbes Miran moitteet suututtivat Keski-Irlannin ja herättivät pelon, että Eurooppa sekaantuu verotusasioihimme. Pääministeri Jospinin ja komission puheenjohtaja Prodin kampanjan aikana antamat lausunnot eivät auttaneet, mutta vastuu ajan ja vaivan uhraamisesta kampanjaan on ensisijaisesti hallituksellamme, ja se epäonnistui.
Vastustajat aloittivat kampanjansa altavastaajina, heillä ei ollut mitään menetettävää eikä kukaan korjannut asiattomuuksia, ja mikä pahinta, pelon lietsominen pääsi leviämään. Äänestin sopimuksen puolesta, ja paheksun päätelmää, että tekemällä näin vastustan puolueettomuutta ja puollan aborttia, Natoa, ydinvoimaa ja eutanasiaa. Luettelo on loputon - valitkaa vapaasti aihe. Kaikista näistä aiheista pitäisi keskustella, mutta niillä ei ole mitään tekemistä Nizzan sopimuksen kanssa.
Tarvitsemme aikaa pohtia ja analysoida lopputulosta, ottaa siitä opiksi, vastata oikeutettuihin pelkoihin ja huoliin ja ennen kaikkea yrittää ymmärtää, miksi 65 prosenttia äänestäjistä jätti äänestämättä. Oliko tämä eurooppalaisen hankkeen tuomio tai poliittisen järjestelmän herätyshuuto? Valamiehistö ei ole tehnyt vielä päätöstään. Toivon, että hallituksemme eilen illalla ilmoittama uusi monipuolueinen kansallinen foorumi, jossa selitetään eurooppalaista hanketta yleisesti ja erityisesti Nizzan sopimusta sekä keskustellaan niistä, johtaa siihen, että asioista paremmin tietoinen ja rauhoittunut irlantilainen äänestäjäkunta sallii hallituksemme ratifioida Nizzan sopimuksen vuoden kuluessa.

Van Lancker
Arvoisa puhemies ja arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon lämpimästi, että Göteborgin huippukokouksesta tulee Ruotsin puheenjohtajuudelle hetki esittää huomattavia tuloksia. Toivon, että Tukholman huippukokouksen jälkeen, jossa täystyöllisyys asetettiin uudelleen eurooppalaiseksi painopisteeksi, myös Göteborgin huippukokous vaikuttaa viimeisessä vaiheessa hyvin merkittävästi kestävän kehityksen strategiaan. Kukaan ei kuitenkaan voi kiistää, että se, että Irlannin kansa hylkäsi Nizzan sopimuksen, saattaa aiheuttaa vakavan esteen Göteborgin huippukokouksen menestykselle, jos huippukokouksessa työnnetään pää pensaaseen tai jos esityslista näyttää sille, että mitään ei ole tapahtunut. Haluaisin sanoa jäsen Poetteringille, että meidän sosialistien Göteborgin huippukokoukselta odottamamme signaali ei ole pelkästään se, että laajentumista pidetään painopisteenä, vaan myös se, että Euroopan syventäminen on erittäin tärkeää ja että tämän syventämisen on tapahduttava siten, että väestö on demokraattisesti täysin mukana osallistumassa siihen ja että nämä kaksi asiaa eivät ole ristiriidassa keskenään. Irlantilaisten on luonnollisesti saatava mahdollisuus etsiä oma ratkaisunsa nyt syntyneeseen ongelmaan, mutta kansanäänestyksen matala äänestysprosentti ja sen kielteiset tulokset eivät ole pelkästään irlantilaisten ongelma. Nämä ovat oireita vaarallisesta kuilusta, joka on syvenemässä eurooppalaisen politiikan ja kaikkien jäsenvaltioiden, ei ainoastaan Irlannin, väestön välillä. Tämä kuilu liittyy demokratian vajeeseen, avoimuuden puutteeseen ja vuoropuhelun puutteeseen.
Arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, olen tyytyväinen, että olette tehnyt selväksi, että Eurooppaa eivät voi saada aikaan suljettujen ovien takana toimivat diplomaatit, ja olen erityisen tyytyväinen konventiomallin puolesta puhuvan neuvoston puheenjohtajan toimintaan. Siksi haluaisin pyytää teitä valvomaan, että siitä ei tule vesitettyä versiota. Haluaisin kuitenkin myös pyytää teitä puhumaan jäsenvaltioille sen puolesta, että julkinen keskustelu sekä Euroopan tulevaisuudesta että laajentumisesta saataisiin paremmin vauhtiin. Se saisi olla tosiaankin hieman enemmän kuin jäsenvaltioiden kertomuksissa nyt mainitaan.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toisaalta toivon myös vielä, että Göteborgin huippukokouksesta ei tule pelkästään vihreä vaan punavihreä huippukokous. Kollega Andersson viittasi jo poliittiseen läpimurtoon, joka saavutettiin maanantaina sosiaaliministerien neuvostossa oikeudessa tiedotukseen ja kuulemisiin, työturvallisuudessa ja -terveydessä sekä naisten ja miesten yhtäläisemmissä oikeuksissa. Nämä kaikki aiheet liittyvät työn laatuun, joka on ollut Ruotsille tärkeä asia. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon lisäksi koko sydämestäni, että Göteborgin huippukokouksessa annetaan selkeä toimivalta laatia eurooppalainen strategia, jolla pyritään torjumaan köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä sekä saamaan aikaan hyvät, kunnolliset eläkkeet. Olen sitä mieltä, että jos Göteborgin huippukokous voi osoittaa tämän, silloin se myös osoittaa ihmisille, että eurooppalaisen hankkeen puolesta taisteleminen on vaivan arvoista.

Haarder
Arvoisa puhemies, Irlannille on ehdotettu Tanskassa käytettyä ratkaisua. Se on ehkä ainoa keino, mutta se on traaginen ratkaisu, sillä se johtaa marginalisoitumiseen ja siirtomaa-asemaan. Vaikutusvallasta luovutaan, mutta päätöksiä kuitenkin noudatetaan. Oma suu tukitaan ja omaa toimintakykyä heikennetään. Se on sen Euroopan vastaisen kampanjan tulos, jota kansallismieliset ja vasemmistoromantikot ovat ajaneet saaden tukea taantumuksellisilta briteiltä ja vanhoilta tanskalaisilta kommunisteilta, jotka ovat aina taistelleet eurooppalaista yhteistyötä vastaan. Jäsen Jens-Peter Bonde on äänestänyt kaikkea eurooppalaisen yhteistyön lisäämistä vastaan. Hän esiintyy demokratian ja avoimuuden apostolina, mutta kymmenen vuotta sitten hän tuki maailman suljetuinta järjestelmää ja opetti Itä-Saksan diktatuurivaltion puoluekouluissa. Älkää kuunnelko häntä! Yrittäkäämme sen sijaan saada liikkeelle Euroopan kansalaisten suuri enemmistö, joka haluaisi tehdä yhteistyötä, mutta joka on tyytymätön yhteen jos toiseenkin asiaan ja joka ei voi seurata toimiamme, koska perustamissopimuksia on mahdotonta ymmärtää ja ne ovat epäselviä ja koska parlamenttikin sekaantuu kaikkiin mahdollisiin asioihin siinä määrin, että kansalaiset eivät koe sen ikinä loppuvan.

Ahern
Arvoisa puhemies, Nizzan sopimus on kuollut eikä sitä pidä yrittää herättää henkiin. Jos niin tehtäisiin, halveksuttaisiin kansan ääntä, eikä ainoastaan Irlannissa vaan koko Euroopassa.
Se, että irlantilaiset hylkäsivät Nizzan sopimuksen, ei tarkoita, että he olisivat hylänneet laajentumisen. Vastustajien puolella kukaan ei kampanjoinut laajentumista vastaan. Haluamme osoittaa yhteisvastuullisuutta Itä-Euroopan väestöjä kohtaan ja tarjota niille koheesiorahastoja ja maatalousrahastoja, joita olemme itsekin saaneet. Nizzan sopimuksesta järjestetyssä äänestyksessä ihmisiä pyydettiin ottamaan kantaa EU:n uusiin sietämättömiin johtamistapoihin.
Kehottaisin EU:n ministereitä harkitsemaan Göteborgissa tarkasti, millaisia vaikutuksia toisella räikeällä tappiolla olisi Nizzan ehdotuksiin. Heidän kannattaisi miettiä tarkasti vaikutuksia heidän omiin äänestäjäkuntiinsa, jotka menettävät yhä enemmän uskoaan etäiseen ja hankalaan eurooppalaiseen rakennelmaan.
EU:n sopimusten neuvotteleminen hallitustenvälisen menettelyn kautta, jossa päättäjät sumplivat suljettujen ovien takana kaikille kansalaisille tärkeitä asioita, on kulkenut tiensä päähän ja on nyt niin ikään kuollut. Meidän täytyy löytää uusi menettely, jolla päästään kaikkien ymmärtämiin ja hyväksymiin tuloksiin, johon osallistuvat kansalliset ja alueelliset parlamentit ja tietenkin myös kansalaisyhteiskunta. Kansanäänestyksen tulos ei tarkoita euroskeptisismin nousua. Se tarkoittaa, että tarvitaan vakavaa pohdintaa Euroopasta kautta koko maanosan.
Herätessäni eräänä aamuna huomasin, että irlantilaiset sotilaat oli värvätty nopean toiminnan joukkoihin. En tiennyt, kuinka päätös asiasta oli tehty. Kukaan kansalaisistamme ei tiennyt, kuinka päätös oli tehty. Äänestimme sopimusta vastaan nimenomaan tuonkaltaisten ongelmien takia.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Belder
Arvoisa puhemies, Nizzan sopimus ei ole loppujen lopuksi niin huono sopimus. Se on varmasti tasapainoinen Euroopan valtatasapainon osalta.
Mistä sitten johtuu, että Irlannin kansa näyttää ajattelevan siitä toisin? Irrallaan heidän näkemyksistään siitä, minusta Irlannin "ei" tuntuu olevan osoitusta Euroopan laajuisesta ilmiöstä. Jäsenvaltioiden väestö suhtautuu epäilevästi tai jopa täysin välinpitämättömästi EU:n toimintaan. Tämä kostautuu tärkeinä hetkinä, eikä varmasti perjantaina ensimmäistä kertaa. Tämä on huolestuttavaa! Olisi virhe lyödä irlantilaisille nyt mustapekka käteen. On kyseenalaista, hyväksyttäisiinkö Nizzan sopimus kansanäänestyksissä muissa jäsenvaltioissa.
Tämän eurooppalaisen kriisin voittamiseksi ei riitä, että avoimuutta lisätään. Nyt on uhattuna jopa Euroopan unionin poliittinen tulkinta. Siksi hallitustemme päämiesten on ryhdyttävä keskustelemaan vakavasti vastustajiensa kanssa. Göteborgin huippukokouksen on annettava ensimmäinen sysäys siihen.

Le Pen
Minulla on vain minuutti aikaa onnitella Irlannin kansaa sen viisaudesta ja rohkeudesta ja kiittää heitä siitä, että he sanoivat "ei" Nizzan sopimukselle, ja haluan todeta myös, että tämän vuoksi sopimus on tästä lähtien mitätön.
Jotkut uskottelevat itselleen, että kyse on vain yllättävästä mutta vähäpätöisestä tapahtumasta. Se on kuitenkin todellinen tulos, joka on saatu kansanäänestyksessä, jonka pitäisi olla tällaisissa asioissa ehdottomana vaatimuksena. Euroopan kansoja ja demokratiaa ei voida lakkaamatta ylistää ja kieltää heitä kuitenkin puhumasta demokraattisesti.
Kun irlantilaiset tekivät selkeän valinnan demokratian, vapauden ja kansallisen identiteetin puolesta, he vesittivät samalla sen superliittovaltiohankkeen, josta jotkut haaveilevat. Ette varmaan ihmettele, että olen tämän johdosta erittäin iloinen.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, tämän viikon lopulla Göteborgissa kokoontuvat ehdokasvaltiot tietävät hyvin tiedotusvälineiden ilkeämielisistä analyyseistä huolimatta, että, kuten jäsenet Cox, Ahern ja Doyle sekä muut puhujat ovat sanoneet, irlantilaiset suhtautuvat myönteisesti laajentumiseen.
Hylkäämällä Nizzan sopimuksen irlantilaiset ovat todellisuudessa häivyttäneet savuverhon, joka peitti varsinaiset kysymykset, kuten sen, että Irlanti oli siirtymässä puolueettomuudesta asteittain yhteistyöhön Naton kanssa, mikä murentaisi Irlannin puolueettomuutta ja johtaisi sen osallistumaan aseteollisuuteen ja nopean toiminnan joukkoihin.
Nizzan sopimus ei vahingoita ainoastaan irlantilaisten etuja vaan kaikkien Euroopan pienten kansojen, myös ehdokasvaltioiden etuja. Saimme Irlannista hyvän opetuksen. Irlantilaiset vastustivat demokraattisen vallan siirtämistä pois kansan käsistä. Kiitos, Irlanti.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission puheenjohtaja, olin todella hämmästynyt kuullessani viime maanantaina yleisten asioiden neuvoston tuloksen. Signaali oli oikeastaan sellainen, että mitään ei ole tapahtunut. Harmillista, jatkamme vain eteenpäin, ja Irlanti saa toisen mahdollisuuden. Sanon arvoisalle jäsenelle Van Lanckerille, että yleisten asioiden neuvoston sosialistienemmistö käyttäytyi kuin mitään ei olisi tapahtunut. Teidän ei tarvitse kertoa meille, että syventäminen on erityisen tärkeä asia laajentumisen lisäksi. Olemme aina puolustaneet sitä. Toivon, että opetatte sosialistiystävillenne, että ei ole mahdollista esittää, että mitään ei olisi tapahtunut.
Olen vakuuttunut, että Göteborgin huippukokouksen on ennen kaikkea heijasteltava sitä, mitä on tapahtunut ja mitkä ovat tämän seuraukset sille, miten voimme saada kansalaisemme paremmin mukaan Euroopan asioihin. Meidän on vältettävä sitä, että hallitustemme päämiehet kompastelevat Nizzan sopimuksen tekemisen jälkeen vihamielisine näkemyksineen toisistaan ja siten pelkästään lisäävät hämminkiä kansalaisten keskuudessa.
Ajatelkaamme, mikä on yhteistä ja mitä haluamme saavuttaa keskenämme. Olkoon Göteborgin huippukokous sellainen, josta sanoitte oikeutetusti, että lopultakin alamme soveltaa toisenlaista työmenetelmää, nimittäin konventiota. Olkoon Göteborgin huippukokous myös sellainen, jossa olemme valmiit miettimään, kuinka voimme nopeuttaa prosessia ja kuinka kansalaiset voidaan saada paremmin mukaan siihen, mitä Euroopassa tapahtuu. Mielestäni tämä voi sitten olla irlantilaisten ystäviemme signaalin voitto.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te puhuitte Lähi-idän suunnitelmasta. Suoraan sanottuna toivon, että Eurooppa ei lankea uudelleen suunnitelmiin paperilla vaan että käytämme diplomaattista lahjakkuuttamme auttaaksemme ratkaisemaan Israelin ja palestiinalaisten välisen valtavan suuren konfliktin. Tämän täytyy mielestäni olla panoksemme, ja ennen kaikkea meidän on myös tehtävä parhaamme ratkaisun löytämiseksi Makedoniassa. Poettering viittasi tähän oikeutetusti sanoessaan, että tämä on tärkeä koetus Euroopan unionille.

Napolitano
Arvoisa puhemies, eilen iltapäivällä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta piti ylimääräisen kokouksen keskustellakseen Irlannissa järjestettyyn kansanäänestykseen liittyvästä uudesta vakavasta tapauksesta. Hyvin laajan ja tiiviin keskustelun päätteeksi ja yleisen poliittisen lähentymisen pohjalta hyväksyttiin julkilausuma, jonka ranskankielisen tekstin nyt luen:
Irlannin kansanäänestyksen tulos asettaa odottamattomalla ja dramaattisella tavalla kyseenalaiseksi sen menettelytavan, jota hallitustenvälisessä konferenssissa noudatettiin viime vuonna. Tämä tulos osoittaa, että jäsenvaltioiden kansalaisten keskuudessa on paljon epätietoisuutta, koska neuvotteluja ei käydä avoimesti, tehdyt sopimukset ovat mutkikkaita ja unionin laajentumiseen ja integroitumisprosessiin liittyvät kysymykset ovat monimutkaisia, sillä niistä ei ole käyty todellista keskustelua kansalaisten kanssa eikä niitä siis ole selvennetty heille.
Ehdokasvaltioiden kanssa jo tehtyjä sitoumuksia ei saa missään tapauksessa kyseenalaistaa. Tarkastellessaan sopimusta nyt jälkikäteen ne kansalliset parlamentit, joita on pyydetty ratifioimaan Nizzan sopimus, eivät voi olla välittämättä Irlannin äänestystuloksen aiheuttamasta ongelmasta. Riippumatta siitä, että tähän pitkälti Irlannin hallituksen myötävaikutuksella syntyneeseen tilanteeseen haetaan nyt ratkaisuja, perussopimusvaliokunta vahvistaa uudelleen ja entistäkin vakuuttuneempana ne kannat, jotka koskevat menettelyä, jota täytyy noudattaa vuoteen 2003 mennessä. Nämä kannat sisältyvät 31. toukokuuta pidetyssä täysistunnossa hyväksyttyyn päätöslauselmaan.
Irlannin äänestystulos vahvistaa, että tarvitaan paitsi laajempaa keskustelua unionin tulevaisuutta koskevista kysymyksistä, myös valtuuksia sellaisten tekstien laatimiseksi, joilla on perustuslaillista arvoa. Tämä tehtävä annettaisiin valmistelukunnalle, joka kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin avulla voisi taata sen avoimuuden ja täydellisen legitiimiyden, joita meiltä on tähän asti puuttunut. Kiitos.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, Irlannin vastustavaa kantaa on kunnioitettava, mutta sopimuksen vastustajien väite, jonka mukaan Nizzan sopimus on hylätty, ei pidä paikkaansa. Nizzan sopimus on hylätty vasta sitten, kun Irlannin hallitus ilmoittaa virallisesti muille valtioille, että se ei voi ratifioida Nizzan sopimusta. Sitä Irlannin hallitus ei ole vielä tehnyt, joten todellisuudessa, ainakin poliittisesti tarkasteltuna, meillä on aina vuoden 2002 loppuun asti aikaa ratifioida Nizzan sopimus. Jos sopimusta ei ratifioida ennen vuotta 2002, edessämme on suuri ongelma. Tanska on jo ratifioinut sopimuksen. Se johtuu siitä, että Tanskassa laaja enemmistö tukee laajentumista, emmekä me ole halunneet kyseenalaistaa laajentumista. Ratifiointivälinettä valmistellaan näinä tunteina Roomassa. On kuitenkin myös tärkeää, että käynnistämme kansalaisten kannatusta koskevan keskustelun, mikä oli Ruotsin puheenjohtajakauden kolmas kohta. Meidän tehtävänämme on aloittaa tosissamme tämä keskustelu Laekenin huippukokouksen yhteydessä ja jatkaa sitä sen jälkeenkin.

McKenna
Arvoisa puhemies, en moiti muita Euroopan hallituksia Irlannin kansan tekemän päätöksen väheksymisestä. Irlannin hallitus on itsekin väheksynyt toimeksiantoa, jonka se on selvästi saanut kansalta. Kuten jäsen Dybkjær juuri sanoi, Irlannin hallitus on sanonut muille EU:n hallituksille, että niiden pitää jatkaa samaan malliin kuin ennenkin; sen jälkeen se palaa irlantilaisten pariin ja laittaa heidät äänestämään uudelleen, kunnes se saa haluamansa tuloksen. Se pyytää irlantilaisia äänestämään uudelleen samasta sopimuksesta, johon on liitetty julistuksia, jotka eivät ole laillisesti sitovia. Tällainen on täysin ristiriidassa demokraattisen prosessin kanssa, ja hallituksemme syyllistyy maanpetokseen tavassaan käsitellä irlantilaisten äänestyksen tulosta.
Laajentumisessa voidaan edetä, mutta haluamme, että se tapahtuu oikeudenmukaisesti ja tasavertaisesti. Haluamme, että uudet jäsenvaltiot liittyvät EU:hun samoilla ehdoilla, joita Irlannille tarjottiin. Sen sijasta ovet on suljettu tiukasti, jotta nämä maat pidettäisiin ulkopuolella siihen saakka, kunnes sääntöjä on muutettu Euroopan suurien ja varakkaiden maiden mieleisiksi. Tällainen on sietämätöntä. Ne EU:n johtajat, jotka väittävät että sopimuksen hylkääminen Irlannissa tarkoittaa laajentumisen hylkäämistä, johtavat Itä-Euroopan maita harhaan. Asia ei ole näin. Kuten jäsen Cox sanoi, kampanjoimme laajentumisen puolesta mutta Nizzan sopimusta vastaan, sillä se ei ole EU:hun liittyvien maiden edun mukainen sen enempää kuin nykyistenkään jäsenvaltioiden edun mukainen. Se palvelee vain vaikutusvaltaisimpia, eikä Eurooppa, jonka haluamme nähdä muodostuvan, ole sellainen.

Brok
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajavaltio Ruotsia ja erityisesti teitä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ennen kaikkea yhteistyöstänne. Irlannin kansanäänestyksen tulos osoittaa, että Euroopan kansalaiset haluavat Euroopan mutta sellaisen Euroopan, jota he ymmärtävät ja joka on avoin, toimintakykyinen ja demokraattinen. Mikä on sitten todellisuus? Meillä on sopimus, jota kukaan ei hyväksy, mutta josta sanotaan, että se pitää ratifioida, koska muuten laajentuminen vaarantuu. Mutta mitä me teemme sitten, kun sopimus on ratifioitu 14 kansallisessa parlamentissa - eikä sopimuksessa voida siten muuttaa enää pilkkuakaan - ja Irlanti hylkää sen syksyllä 2002 toisen kerran? Eikö se ole peliä, jossa kaikki pannaan yhden kortin varaan? Vai eikö meidän pitäisi valmistella myös muita vaihtoehtoja, esimerkiksi sitä, että laajentumisen muodollisista edellytyksistä, kuten komission paikoista ja äänimäärästä neuvostossa, ja näistä kysymyksistä voidaan sopia myös itse liittymissopimuksia varten, kuten aiempien laajentumisten yhteydessä tehtiin? Meidän on mielestäni valmisteltava ainakin yhtä sellaista vaihtoehtoa, jotta laajentuminen ei viivästy, emme lähetä väärää viestiä emmekä elä ehdokasvaltioihin nähden epävarmuudessa marraskuuhun 2002 saakka. Meidän on huolehdittava, että Nizzan jälkeistä prosessia vauhditetaan julkisella keskustelulla ja valmistelukunnalla ja prosessi saatetaan myös päätökseen vuoden 2003 lopussa, kuten Méndez de Vigon ja Seguron mietinnössä todetaan.
Suosittelen muuten jäsenvaltioiden hallituksille tämän mietinnön tarkastelemista, koska se sisältää myös vielä lukuisia muita vihjeitä, joiden avulla tästä kriisistä voidaan selviytyä. Mitkään vippaskonstit, pöytäkirjat, poikkeukset (opting out) tai muut eivät nyt auta vaan tarvitaan sopimus, joka on selkeä viesti kansalaisille, että he voivat osallistua tämän Euroopan muotoilemiseen. Ja kun Schröderit ja Fischerit ja Jospinit ja Blairit ovat loistaneet viime kuukausina hienoilla, visionäärisillä puheilla, toivoisin, että he toteuttaisivat hieman tätä puheidensa mielikuvitusta nyt käytännön politiikassa ja tämä sosiaalidemokraattinen Eurooppa ei mene historiaan Eurooppana, joka ei pysty ratkaisemaan nykyisiä eikä tulevia ongelmia.

De Rossa
Arvoisa puhemies, kuten täällä on jo lukuisia kertoja toistettu, irlantilaisten hylkäävä tulos ei tarkoittanut laajentumisen hylkäämistä. Yksikään Irlannin poliittisista puolueista ei vastustanut laajentumista sen enempää sopimuksen vastustajien kuin sen kannattajienkaan puolella: ainoastaan yksi järjestö - puolueista riippumaton järjestö, joka kampanjoi sopimusta vastaan - vastusti laajentumista.
Irlannin kansa on ilmaissut kantansa Nizzan sopimukseen, ja sen päätöstä täytyy kunnioittaa. Myös 14 muun jäsenvaltion väestöillä on oikeus ilmaista kantansa sopimukseen perustuslakiensa mukaisesti. Heidän kantansa ilmaisevat demokraattisesti valitut parlamentit. Niiltä ei saa kieltää tätä oikeutta.
On ironista, että ne parlamentin jäsenet, jotka vastustivat Nizzan sopimusta sen takia, että siinä oli liikaa Eurooppaa, sanovat nyt, että Euroopan pitäisi neuvoa jäsenvaltioita olemaan ratifioimatta Nizzan sopimusta. On vaikea uskoa, että tätä epädemokraattista asennetta kuuluttavat täällä irlantilaiset vihreän ryhmän jäsenet ja muut. Esitän asian heille selkeästi, sillä heillä tuntuu olevan vaikeuksia sen ymmärtämisessä: pitäisikö heidän mielestään menettää maailman mestaruus sen takia, että ensimmäisenä pelaava joukkue häviää, jos se ei tee ensimmäistä maalia, vai pitäisikö ottelu pelata loppuun ja pitäisikö jokaisen joukkueen pelata turnaus loppuun asti? Ratifioinnille on aikaa, ja jos tarvitsemme ylimääräistä aikaa, niin otetaan se.
Kansan suvereniteettiin perustuvana demokratiana irlantilaisilla on oikeus harkita uudelleen päätöstään ja vahvistaa tai kumota se. Tarvitsemme nyt jatkuvaa keskustelua Nizzan sopimuksesta. Sopimusta puoltaneiden puolueiden pitäisi pyytää seuraavissa, eli kesäkuussa 2002 järjestettävissä parlamenttivaaleissa mandaattia esittää kansalle uusi ehdotus Nizzan sopimuksesta ennen joulukuuta 2002.
John Cushnahan ja minä olemme julkaisseet seitsemänkohtaisen aloitteen toimenpiteistä, joilla voitaisiin selkeyttää kysymyksiä ja liennyttää pelkoja Irlannissa. Minulla on ilo kertoa, että Irlannin hallitus hyväksyi yhden noista aloitteista eli Euroopan tulevaisuutta käsittelevän foorumin perustamisen Irlantiin. Esitin tämän ehdotuksen joulukuussa 2000 Nizzan Eurooppa-neuvoston jälkeen. Kiitän täällä tänään olevaa ruotsalaista ministeriä hänen vakuutuksestaan, että valmistelukunta perustetaan.
Ei ole helppoa hahmottaa niitä lukemattomia huolia - joista osa on kotimaisia ja osa eurooppalaisia - jotka johtivat sopimuksen hylkäämiseen Irlannissa. Yksi yleinen huoli ylittää muut: tunne siitä, että ihmiset menettävät otteen hallinnostaan ja elämästään. Ihmiset tietävät, että eurooppalainen hanke on tarpeellinen ja tärkeä, mutta ovat epätietoisia omasta asemastaan tässä järjestelmässä. Kyse on siitä, että jos haluamme kaikkien Euroopan maiden kansalaisten osallistuvan uuteen kokeiluun, jossa he jakavat demokratiansa, suvereniteettinsa ja vapauksiensa suomat edut, niin meidän täytyy heidän valitseminaan edustajina johtaa rohkeasti selittämällä yksityiskohtaisesti, kuinka tämä toimii.
Totean vielä lopuksi, että jokaisen jäsenvaltion ja jokaisen Euroopassa asuvan henkilön oikeudet täytyy turvata. Se voidaan tehdä parhaiten eurooppalaiseen perustuslakiin perustuvan uuden federalismin kautta. Meillä ei ole toistaiseksi kuin hämärä käsitys siitä, mitä se voisi tarkoittaa. Meillä on vuori ylitettävänä, mutta uskon, että irlantilaiset ja muut eurooppalaiset vastaavat haasteeseen, kun heille annetaan siihen tilaisuus.

De Roo
Arvoisa puhemies, hallitustemme päämiehet käsittelivät kestävää kehitystä huippukokouksessa kymmenen vuotta sitten. Siitä on häpeällisen pitkä aika. Komissio on tuonut pöydälle hyvän asiakirjan, mutta miksi puheenjohtajavaltio Ruotsi on poistanut päätelmäluonnoksista tämän komission ehdotuksen fossiilisten polttoaineiden tukemisen lopettamisesta? Se poistettiin jo ennen kuin hallitusten päämiehet saapuvat Göteborgiin. Miksi niin paljon arkailua? Miksi Ruotsi poistaa kestävän kehityksen vielä ennen huippukokouksen alkua? Euroopan parlamentti on kannattanut 95 prosentin enemmistöllä, että Eurooppa ratifioi Kioton pöytäkirjan myös ilman Yhdysvaltoja. Arvoisat hallitusten päämiehet, tehkää presidentti Bushille selväksi, että minkä maan tahansa on vastuutonta jäädä Kioton pöytäkirjan ulkopuolelle. Se, että Yhdysvallat panee vieläkin täytäntöön kuolemantuomiota, kuten viimeksi tällä viikolla, on jo riittävän vakavaa, mutta se on loppujen lopuksi Amerikan kansan itsensä asia. Bushin energiasuunnitelma, johon sisältyy lisää öljyä, hiiltä ja kaasua sekä lisää ydinvoimaloita, tarkoittaa kuitenkin ilmaston tuhoutumista koko maailmassa. Tämä on vastuutonta ja vaatii selkeää kieltä ja toimia hallitustemme päämiehiltä Göteborgissa.

Méndez de Vigo
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, luulen, että voitte olla iloinen tämän istunnon jälkeen, koska sanomme teille, että olette valmistautunut hyvin Göteborgin huippukokoukseen, jossa teidän puheenjohtajan kykynne testataan lopullisesti. Parlamentti on mielestäni tänään antanut tunnustusta puheenjohtajavaltio Ruotsin panoksesta - ja erityisesti teidän panoksestanne - työn onnistumiseksi. Minäkin haluan antaa siitä tunnustusta.
Olen sitä mieltä, että olette toimineet poliittisesti harkitusti. Olen esimerkiksi sitä mieltä, että olette koheesiorahastoja koskevan muistion selvittelyssä toimineet nopeasti, mikä on myönteistä, sillä Eurooppa ei ole kauppiaiden Eurooppa vaan yhteenkuuluvuuden ja meille kaikille yhteisten periaatteiden ja arvojen Eurooppa. Olen myös sitä mieltä, että samantapainen muutos on tapahtunut Ruotsin puheenjohtajakaudella viimeisissä valmistelevissa asiakirjoissa eräästä parlamentille erittäin tärkeästä aiheesta: valmistelukunnasta.
Olen sitä mieltä, että muutos tapahtui jo alussa ja että se on näkynyt tähän päivään asti, ja kyse on siitä, että olette ymmärtäneet, että on välttämätöntä pohjustaa seuraavaa hallitustenvälistä konferenssia, jotta ei kävisi niin kuin Nizzan sopimuksen kanssa kävi. Valmistelukunnan malli toimii mielestäni tienraivaajana: se perustuu osallistumiseen, avoimuuteen ja läpinäkyvyyteen, joita te erityisesti toivotte. Haluaisin pyytää teiltä nyt hieman enemmän rohkeutta, eli kuten eräs ranskalainen vallankumouksellinen sanoi: de l'audace, encore de l'audace, toujours de l'audace. Huomaatte, että olen François Bayroun puolella ja että hän on iskostanut minuun nämä vallankumoukselliset ajatukset.
Olkaa rohkeampia ja valitkaa valmistelukunta, sillä olen sitä mieltä, että meidän on opittava tämä asia Irlannin kansanäänestyksestä. Meidän on luotettava ihmisiin ja kuunneltava heitä, ja valmistelukunta on tässä hyödyllinen menetelmä. Rohkaisenkin teitä noudattamaan tätä samaa linjaa, jota ryhmäni puheenjohtaja Poettering on puolustanut, ja tuomaan meille Göteborgista mukananne hyviä uutisia siitä, että Göteborgissa on jo käynnistetty valmistelukunta Euroopan tulevaisuuden arvioimista varten.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, keskityn käsittelemään niitä ulko- ja turvallisuuspoliittisia näkökohtia, joita Euroopan parlamentti haluaisi suositella Göteborgin Eurooppa-neuvostolle.
Ensiksi haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Ruotsia aloitteista, joita se on tehnyt konfliktineston ja siviilikriisinhallinnan alalla. Se tekee kunniaa maanne perinteelle tällä alalla ja on hyvä ja tärkeä asia Euroopan unionille.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin rohkaista teitä saattamaan tämän aloittamanne hankkeen menestyksellisesti päätökseen Göteborgissa konkreettisen ja vahvan ohjelman myötä, joka voidaan toteuttaa viipymättä. Yksi ei vain neuvoston puheenjohtajavaltion vaan koko Eurooppa-neuvoston vaikeimmista tehtävistä Göteborgissa on tehdä Yhdysvaltain presidentille selväksi huolemme ja pelkomme, jotka liittyvät hänen valitsemaansa Yhdysvaltojen uuteen politiikkaan.
Me emme ole kovin huolestuneita pelkästään ohjuspuolustusjärjestelmää koskevasta hankkeesta, Kioton sopimuksen hylkäämisestä ja Yhdysvaltojen kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevasta kannasta, vaan myös ennen kaikkea Yhdysvaltojen luopuminen perinteisestä yhteistyöstä Euroopan unionin kanssa on levottomuutta herättävä merkki kaikille niille, jotka pitävät tätä yhteistyötä ehdottoman ensisijaisena valtavien maailmanlaajuisten ongelmien ratkaisemiselle.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin päättää puheenvuoroni siihen hyvin surulliseen ja erittäin dramaattiseen tilanteeseen, jonka entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia meille aiheuttaa. Meidän pitäisi ottaa nyt vajaan tunnin kuluessa parlamentissa vastaan entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian presidentti Trajkovski. Hän ei tule tänne. Luullakseni maansa vaikean tilanteen vuoksi. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on osaksi meidän syytämme, että Makedoniassa on syntynyt tämä tilanne. Me olemme osasyyllisiä UCK:n - jota me emme ole lakkauttaneet Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmasta 1244 huolimatta - terrorismiin, joka runtelee tätä maata nyt ja kyseenalaistaa sen olemassaolon. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopan unionin on tehtävä kaikkensa, että tämä terrorismi loppuu ja Makedonialle annetaan apua.

Elles
Arvoisa puhemies, presidentti Lincoln sanoi, että voi huijata osaa ihmisistä koko ajan, kaikkia ihmisiä osan ajasta, mutta ei voi huijata kaikkia ihmisiä koko ajan.
Se, mitä tällä hetkellä tapahtuu Nizzan sopimuksesta Irlannissa järjestetyn kansanäänestyksen jälkinäytöksessä, on kaikkien länsimaisen demokratian standardien mukaan sietämätöntä. Jäsenvaltio on perustamissopimuksen määräysten mukaisesti kuullut kansaansa perustamissopimuksen muutoksista. Kansa on erinäisistä syistä torjunut nämä muutokset. Tätä tulosta ei voida sivuuttaa sen enempää tavallista alhaisemman äänestysprosentin takia - voiko laillisuutta rajata? - kuin sen takia, että joidenkin mielestä kansanäänestyksen ainoa oikea tulos on myönteinen tulos.
EU:n edetessä laajentumisessa emme saa antaa Euroopan unionin ovella odottavien maiden ymmärtää, että demokratia ja oikeusvaltio voidaan jyrätä kannustamalla hiljaa Irlannin hallitusta järjestämään toisen kansanäänestyksen joskus tulevaisuudessa.
Mikään näpertely lisäpöytäkirjojen kanssa ei saa epäuskoista väestöä äänestämään sellaisten perustamissopimuksen muutosten puolesta, joita on vaikea selittää ja jotka eivät mitenkään paranna Euroopan unionin tehokasta toimintaa. On vain yksi tapaa rauhoittaa yleistä mielipidettä ja säilyttää EU:n laajentumisen tärkeä tavoite. Nizzan sopimuksen täytyy raueta. Näissä olosuhteissa on parempi, ettei ole sopimusta lainkaan, kuin että on huono sopimus. Sen sijasta meidän täytyy kiireisesti järjestää rehellinen ja kunnollinen keskustelu Euroopan unionin tulevaisuudesta. Muiden puhujien esiin tuoma ajatus sellaisesta valmistelukunnasta, jonka toiminta ei ole sitovaa, on ajatus, jonka aika on nyt koittanut.
Menettely onnistuu kuitenkin vain, jos kaikki Euroopan kansalaiset osallistuvat siihen ja jos heitä kuullaan näistä olennaisista aiheista. Jäsenvaltioiden parlamenttien pitäisi siten olla viimeistään vuoden 2003 loppuun mennessä valmiita ratifioimaan joko Nizzan sopimuksen tai valmistelukunnan asianmukaiset määräykset. Jos Eurooppa-neuvosto ei seuraa tätä tietä vaan polkee pienten jäsenvaltioiden demokraattisia menettelyjä, se vain etäännyttää entisestään Euroopan väestöä, joka kaipaa aidosti lisää tietoa. Eurooppaa ja sen toimielimiä voidaan rakentaa vain kansojen kestävän tuen turvin.

Lund
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää puheenjohtajavaltio Ruotsia laajentumisneuvottelujen hyvästä johtamisesta ja Göteborgin huippukokouksen hyvästä valmistelusta. Haluan ottaa esille kaksi asiaa, jotta kaikki ei hukkuisi Irlannin kansanäänestykseen. Ensiksikin kestävyys. Olen sitä mieltä, että Euroopan kehityksen kannalta on erittäin myönteistä, että tämä kestävyyttä koskeva yhteinen strategia hyväksytään. Meidän on saatava aikaan pakollinen järjestely, joka koskee ympäristönäkökulman sisällyttämistä eurooppalaisen yhteistyön kaikkiin osa-alueisiin, mikä on tarkoitus toteuttaa siten, että kuudes ympäristöä koskeva toimintaohjelma muodostaa strategiaa koskevan ympäristöpilarin tulevina vuosina. Kuten parlamentin päätöksessä olemme maininneet, kestävyyttä on tarkasteltava maailmanlaajuisesta näkökulmasta. Maailmassa ei ole tällä hetkellä muita valtakeskittymiä kuin EU, joka pystyy sellaiseen tarkasteluun, ja sen vuoksi toivon, että presidentti Bushin läsnäolo, joka edustaa ehkä maailman kestämättömintä valtiota, vain vahvistaisi EU:n yhtenäisyyttä tässä tehtävässä.
Sitten muutama sana laajentumisesta. Meidän on varottava retoriikkaa. Mielestäni meidän on kunnioitettava Irlannin kansanäänestyksen tulosta. Minä kuitenkin kuuntelen myös niitä irlantilaisia poliitikkoja, sekä sopimuksen kannattajia että vastustajia, jotka sanovat, että laajentumista ei sinällään pidetty ongelmana Irlannissa, ja mielestäni on sen vuoksi hyvin tärkeää, että Irlannin kansanäänestystä pidetään selkeänä hyväksyntänä sille, että laajentumisneuvottelut voivat jatkua häiriöittä aina siihen saakka, kunnes Irlannin tapaus saadaan ratkaistua. Olisi historiallinen virhe, jos laajentuminen pysähtyisi tai hylättäisiin tämän kansanäänestyksen perusteella, koska irlantilaiset eivät pitäneet laajentumista ongelmana. Sen vuoksi haluaisin esittää vetoomuksen siitä, että Eurooppa-neuvosto, puheenjohtajisto sen etunenässä, osoittaisi joustavuutta, antaisi mahdollisimman paljon tukea ja aikaa siihen, että löydettäisiin sellainen ratkaisu, joka tyydyttää Irlannin kansaa.

Tajani
Arvoisa puhemies, arvoisa ulkoministeri, arvoisa komission puheenjohtaja, laajentuminen ei ole ainoastaan taloudellinen kysymys, vaan suuri poliittinen tapahtuma, jonka perusta on Euroopan kansojen historiassa ja heidän yhteisessä kulttuurissaan: roomalaisessa oikeudessa, kristinuskossa, yliopistoissa ja valistuksessa. Velvollisuutemme on nyt löytää uudelleen tämä kulttuuriyhtenäisyys, jonka tehtävänä on vahvistaa tätä välttämätöntä, sanoisinpa jopa oikeaa ja väistämätöntä valintaa laajentua. Komission, neuvoston ja parlamentin tehtävänä on antaa kansalaisille mahdollisuus osallistua tähän prosessiin, kuten puheenjohtaja Prodi korosti.
Irlannin äänestystuloksen pitää todella panna meidät miettimään asioita: meidän ei pidä dramatisoida, mutta tietysti velvollisuutemme on antaa Euroopan kansojen osallistua unionia koskeviin suuriin keskusteluihin. Jotta komissio yltäisi laajentumistavoitteeseensa, se saa täyden ja vakuuttuneen tuen minun poliittiselta ryhmältäni sekä uudelta Italian hallitukselta, joka on sitoutunut vahvaan ja uudistuneeseen Euroopan myönteiseen toimintaan, mitä myös Javier Solana ja Giscard d'Estaing tänään korostivat ja minkä he tunnustivat.
Mutta juuri siksi, että velvollisuutemme on saattaa Euroopan kansat osallisiksi tätä prosessia, myös uudistusprosessia varten pitäisi olla valmisteluvaihe, johon Euroopan parlamentti, kansalliset parlamentit, hallitukset ja komissio yhdessä osallistuvat valmistellakseen vuoden 2003 tulevaa hallitustenvälistä konferenssia. Puheenjohtaja Prodi, kannatan ajatustanne siitä, että keskustelua ei käydä pienen "valiojoukon" keskuudessa: uudistusprosesseissa pitää siis olla vähemmän elitismiä ja enemmän parlamentarismia. Toisesta aiheesta, eli Yhdysvaltain ja Euroopan unionin välisestä suhteesta haluan sanoa, että uskoakseni transatlanttista vuoropuhelua pitää vahvistaa, joten presidentti Bushin vierailu on varsin tervetullut.
Myös Lähi-idän prosessissa tarvitaan sitoutumista. Mielestäni Euroopan unionin pitää tehdä tässä asiassa kaikkensa; kun kaikkein vaikein vaihe on ylitetty ja terrorismiin turvautumisesta on luovuttu, unionin pitäisi mielestäni tulevaisuudessa paneutua myös Israelia ympäröivien alueiden talouskasvuun, koska etnisten ja poliittisten jännitteiden lisäksi ei pidä syntyä myös taloudellisia jännitteitä. Uskon, että tässä asiassa Euroopan unioni voi toimia tärkeässä osassa.

Sudre
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, 15 valtion- ja hallitusten päämiestä tapaavat tällä viikolla Eurooppa-neuvoston merkeissä, joka päättää unionin Ruotsin puheenjohtajakauden, jota kaikki ovat luonnehtineet myönteiseksi, erityisesti avoimuuden ja kansalaisten tiedonsaannin kannalta. Tässä huippukokouksessa täytyy arvioida myös Nizzan sopimuksen ratifiointia koskevan Irlannin kansanäänestyksen odottamatonta tulosta. Pahoittelemme, että Irlannin kansalaiset sanoivat "ei" tälle sopimukselle, jolla vaikkei se olekaan täydellinen ratkaistiin kuitenkin Amsterdamissa käsittelemättä jääneet kysymykset, ja ennen kaikkea sillä avattiin tie Euroopan unionin laajentumiselle muihin valtioihin.
Mitä irlantilaiset haluavat sanoa meille voimakkaalla vastalauseellaan? Sitä, että kansalaisista yhteisö on liian usein hämärä ja vaikeatajuinen ja liian kaukana heidän jokapäiväisistä huolenaiheistaan. Jos tähän äänestyksen sisältyy jokin viesti, se on varmaankin se, että näistä kysymyksistä on kiireellisesti ryhdyttävä käymään todellista ja ymmärrettävää keskustelua kansalaisten kanssa. Luotan siihen, että unioni pystyy ottamaan tämän haasteen vastaan. Toivomme, että Nizzan sopimus tulee voimaan vuoden 2002 loppuun mennessä, jotta unioni olisi valmis ottamaan vastaan uusia jäsenvaltioita vuodesta 2004 alkaen, kuten se on sitoutunut tekemään. Kaikkien jäsenvaltioiden on pyrittävä ratifioimaan tämä sopimus mahdollisimman pian, ja olen iloinen, että eilen kansalliskokouksessa toimitetun äänestyksen tuloksena Ranska liittyi ensimmäisten maiden joukkoon, jotka ovat ratifioineet sopimuksen.
Tärkeimpänä tavoitteenamme ja Göteborgin Eurooppa-neuvoston on vahvistettava tämä juhlallisesti uudelleen on edelleenkin laajentumiseen valmistautuminen. Keskitämme kaikki voimavaramme siihen, että Nizzan jälkeinen prosessi vastaa kansalaisten odotuksiin, jotka koskevat unionin päämääriä, sen poliittista hanketta ja demokratiavajetta. Sanomme "kyllä" Nizzan jälkeiselle prosessille, jonka valmisteluun osallistuu valmistelukunta, jossa kansalliset parlamentit ja Euroopan parlamentti, 15 jäsenvaltion hallitukset, komissio ja kansalaisyhteiskunta toimivat yhdessä. Sanomme "kyllä" Euroopan perustuslaille, joka vahvistaa uudelleen yhteiset arvomme, ihmisoikeuksien kunnioittamisen, kulttuurien monimuotoisuuden ja sosiaalisen mallin ja jossa määritellään jäsenvaltioiden ja unionin valtuudet. Sanomme "kyllä" myös jäsenvaltioiden muodostamalle liittovaltiolle, jossa jokainen valtio voi säilyttää erityispiirteensä ja valtuutensa.

Lindh
Arvoisa puhemies, laajentuminen on ollut tämän keskustelun pääasia, mikä on mielestäni ollut luonnollista. Olen erittäin iloinen siitä laajasta tuesta, jonka parlamentti on antanut laajentumiselle. Parlamentti on ollut tähän asti ratkaisevassa asemassa, koska se on muun muassa vaatinut, että ehdokasvaltiot saavat osallistua vuonna 2004 pidettäviin Euroopan parlamentin vaaleihin. Teillä on myös jatkossa erittäin tärkeä asema laajentumisen edistäjinä.
Vien nyt mukanani Göteborgiin selkeän toiveenne, jonka mukaan Göteborgissa on annettava selkeitä viestejä, mukaan lukien selkeämpi aikataulu. Vien mukanani myös suuren enemmistön toiveen, jonka mukaan Nizzan sopimuksen ratifioinnin on jatkuttava. Haluan sanoa, että arvostan erityisesti sitä, että jäsenet Poettering, Barón Crespo, Cox, Collins ja muut ryhmänjohtajat ovat tukeneet tätä asiaa.
Tietenkin Irlannin kansanäänestykseen on suhtauduttava vakavasti. Meidän on pystyttävä juurruttamaan Eurooppaa koskevat kysymykset ja Eurooppa-hanke paremmin. Meidän on suhtauduttava vakavasti kansanäänestyksen tulokseen. Me kaikki kannamme siitä yhteisen vastuun ja meidän kaikkien on otettava siitä yhteisesti opiksemme. Me kaikki haluamme tietenkin auttaa Irlantia siten kuin Irlanti ja Irlannin hallitus haluavat sitä autettavan. Jotta emme vahingoittaisi Eurooppa-hanketta enempää ja jotta emme heikentäisi unionin uskottavuutta, meidän on kuitenkin samalla vietävä eteenpäin Nizzan sopimuksen ratifiointia ja laajentumista.
Haluan sanoa, että on onni, että ryhmänjohtaja Wurtzilla ja ryhmänjohtaja Bondella ei ole tämän parlamentin eikä kansallisten parlamenttien enemmistön kannatusta, kun he argumentoivat Nizzan sopimuksen ratifiointia vastaan. Juuri se nimittäin herättää levottomuutta ehdokasvaltioissa. Nizzan sopimushan on laajentumisen edellytys. Nizzan sopimuksen vastustaminenhan torjuu laajentumisen, ja jos ehdokasvaltioilla on tällaisia ystäviä, ne eivät tarvitse lainkaan vihollisia.

Laajentumisen kannalta on myös tärkeää, että asiakysymyksiä koskeva prosessi jatkuu. Komission puheenjohtaja Prodi ja monet muut ovat tänään korostaneet sitä, kuinka tärkeää on, että ryhdymme käsittelemään hyvin vaikeita kysymyksiä, esimerkiksi niitä kysymyksiä, jotka koskevat ympäristöä, henkilöiden vapaata liikkuvuutta ja pääoman vapaata liikkuvuutta. Mielestäni on tärkeää todeta täällä parlamentissa, että tämän viikon alussa käymiemme neuvottelujen jälkeen emme ole saaneet aikaan vain jäsenvaltioiden välistä yhteistä kantaa näissä vaikeissa asioissa, vaan että me olemme myös ryhtyneet neuvottelemaan jäsenvaltioiden kanssa ja jopa saaneet päätökseen monien ehdokasvaltioiden kanssa käytävät neuvottelut. Olemme saaneet ympäristökysymyksiä koskevat neuvottelut päätökseen neljän ehdokasvaltion kanssa. Olemme saaneet henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevat neuvottelut päätökseen muutaman ehdokasvaltion kanssa. Olemme saaneet pääoman vapaata liikkuvuutta koskevat neuvottelut päätökseen muutaman ehdokasvaltion kanssa.
Sallikaa minun kommentoida henkilöiden vapaata liikkuvuutta, koska se on ollut erittäin arkaluontoinen kysymys. Tässä asiassa olemme pyrkineet joustavaan ratkaisuun, joka merkitsee sitä, että annamme sellaisille valtioille mahdollisuuden käyttää siirtymäaikaa, jotka sitä välttämättä tarvitsevat, samalla kun annamme muille valtioille mahdollisuuden joustavuuteen. Ruotsin ja Alankomaiden hallitukset ovat viime päivinä ilmaisseet, että ne haluavat avata rajansa uusien jäsenvaltioiden työvoimalle jo alkuvaiheessa, jotta uusista jäsenvaltioista tulevalla työvoimalla olisi mahdollisuus työskennellä valtioissamme yhtäläisin ehdoin muista jäsenvaltioista tulevan työvoiman kanssa. Toivon, että monet valtiot tekevät vastaavia ilmoituksia mahdollisimman varhain. Uskon, että te Euroopan parlamentin jäseninä voitte olla mukana ja vaikuttaa kansallisiin hallituksiinne tässä asiassa.
Monet ovat ottaneet esille myös kestävän kehityksen ja ympäristökysymykset. Voin vakuuttaa teille, että aiomme pitää kiinni Kioton pöytäkirjasta. Aiomme ottaa kokouksessa esille ilmastokysymykset ja keskustella niistä presidentti Bushin kanssa. Aiomme tehdä parhaamme, jotta Göteborgissa edistyttäisiin merkittävästi ympäristökysymyksissä. Samalla olen sitä mieltä, että on tärkeää ottaa esille ne sosiaaliset kysymykset, joihin jäsen Barón Crespo ja muutamat muut ovat viitanneet, ja todeta, että olemme saavuttaneet edistystä näissä kysymyksissä ja työvoimaan liittyvässä tilanteessa.
Kun kyse on ulkopolitiikasta, haluamme jatkaa Länsi-Balkanin ja Lähi-idän parissa tehtävää työtä. Olemme nähneet, että EU:n asema voi olla merkittävä. Tätä työtä on tietenkin jatkettava.
Pahoittelen, että emme voi tavata presidentti Trajkovskia tänään Euroopan parlamentissa, mutta toisaalta luulen, että hän on tehnyt oikean ratkaisun päättäessään huolehtia näinä vaikeina päivinä siitä, että entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa jatketaan neuvotteluja rauhanomaisen kehityksen helpottamiseksi.
Uskon myös, että unioni on antanut ja antaa meille jatkossakin hyviä tulevaan työhön tarvittavia välineitä sen konfliktien ennalta ehkäisyä koskevan ohjelman avulla, jonka jäsen Sakellariou otti esille. Ruotsi haluaisi työskennellä tämän asian parissa puheenjohtajakautensa jälkeenkin.
Haluan lopuksi kiittää niistä ystävällisistä sanoista, joita Ruotsin puheenjohtajakaudesta on esitetty. Haluaisin tehdä vastapalveluksen ja kiittää siitä erittäin hyvästä ja rakentavasta yhteistyöstä, jota Euroopan parlamentin kanssa on tehty. Tämä lienee valitettavasti viimeinen kerta, kun puhun juuri tältä paikalta, mutta toivon, että saan jatkaa parlamentin kanssa tekemääni yhteistyötä myös "tavallisena ulkoministerinä".
(Suosionosoituksia)

Prodi
. (IT) Arvoisa puhemies, haluan lyhyesti vastata eräisiin keskustelussa esiin nousseisiin seikkoihin. Ensiksikin minusta on ilahduttavaa huomata, että parlamentti on suhtautunut hyvin vakavasti Irlannin kansan ilmaisemaan tahtoon, eikä vain siksi, että kyse on vaikka kovin moni ei osallistunutkaan äänestykseen kokonaisen kansan, vaan myös kokonaisen maan tahdosta, ja ennen kaikkea siksi, että tämä tahto ajaa meidät kaikki omaksumaan uusia malleja Euroopan johtamiseksi. Tämä on opetus, ja olen iloinen, että nyt on syntynyt yhteistä tahtoa parlamentissa, komissiossa, puheenjohtajavaltiossa sekä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaa koskevassa tekstissä, jonka jäsen Napolitano meille luki muuttaa tapaa johtaa huippukokouksia ja tapaa luoda sääntöjä Euroopassa.
Tämä on se oikea opetus, jota meidän on noudatettava, niinpä suuren ja avoimen valmistelukunnan, jota kohti me suunnistamme, pitää toimia uutena viestinä, josta Euroopan kansat voivat ilmaista kantansa täysin tietoisesti ja rauhallisesti, ja he tietävät, mistä puhutaan.
Jäsen Doyle teki komission jäsenen julkilausumasta, minun sekä presidentti Jospinin julkilausumasta pienen sivuhuomautuksen, joka koski näiden julkilausumien vaikutusta Irlannin kansanäänestykseen. Haluaisin antaa vastauksen komission julkilausumista. Irlannin taloudesta ja eräistä esiin nousseista ongelmista tehty arvostelu perustui lukuisiin kriteereihin, joita meidän pitää noudattaa. Komission velvollisuutena on noudattaa tiukasti näitä kriteerejä, joista sitä paitsi 15 jäsenvaltiota päätti, myös Irlanti. Velvollisuutemme on olla tekemättä poikkeuksia kenenkään kohdalla: velvollisuutemme on soveltaa sääntöjä samalla tavalla niin pienten kuin suurtenkin maiden kohdalla, koska komission velvollisuus on valvoa kaikkien Euroopan kansojen ja maiden etuja. Näin olemme toimineet tähän asti, ja aiomme toimia näin myös tulevaisuudessa.
Käytän hyväkseni tätä nopeaa vastausmahdollisuutta esittääkseni vielä kaksi huomiota. Ensimmäiseksi meidän ei pidä unohtaa tästä kiitän vielä kerran puheenjohtajavaltio Ruotsia suurta edistystä sosiaalidirektiivien vapauttamisessa. Ne olivat olleet pysähdyksissä pitkään ja aiheuttivat ongelmia: nyt asiassa edistyttiin. Tässä yhteydessä kiitän myös jäsen Diamantopoulouta hänen tekemästään työstä.
Tämän lisäksi muistutettiin muutama päivä sitten pitämästäni puheesta, joka koski kysymystä eurooppalaisen veron tarpeellisuudesta. Haluaisin vahvistaa tämän ajatuksen, poistaa kaikki väärinkäsitykset ja aloittaa teidän, siis parlamentin kanssa pohdinnan tästä niin kiperästä aiheesta. Komissio tekee parhaillaan työtä, suorittaa teknistä tehtävää tämän veron toteutettavuudesta ja mahdollisuuksista, veron, jonka on määrä korvata nykyiset verot ja joka ei millään tavoin muodostu uudeksi painolastiksi Euroopan kansalaisille. Olemme olleet selkeitä siitä ensimmäisestä hetkestä lähtien, kun olemme tästä asiasta puhuneet, ja meidän on oltava selkeitä myös nyt. Meidän on kuitenkin tehtävä selväksi, että tämä asenne vastaa neuvoston ja parlamentin nimenomaista vaatimusta. Meidän pitää pohtia näitä aiheita, koska toimielinten pitää toimia demokraattisesti myös verokysymyksissä, ja näin ollen tämän oletetun ja mahdollisen veron tavoitteena on korvata nykyinen kansallinen verotusjärjestelmä joka on monimutkainen, hämärä ja josta puuttuu avoimuutta ja vahvistaa näkemystä demokraattisesta tavasta kerätä varoja ja avoimesta tavasta käyttää kerättyjä varoja. Tämä on ehdottomasti meidän velvollisuutemme, jotta onnistuisimme mahdollisimman voimakkaasti torjumaan asennetta, joka on jäsenvaltioissamme usein samanlainen ja joka kiteytyy ilmaisuun "I want my money back", haluan rahani takaisin, mikä tarkoittaa eräänlaista salaista kirjanpitoa, jollaista kansallisten valtioiden kirjanpito on ja jonka passiivinen kohde Euroopan toimielimet ovat. Tätä pitää mielestäni muuttaa, ja toistan tämä on kaikkia demokraattisia instituutioita koskeva pakollinen siirtymisprosessi: meidän pitää tukeutua selkeisiin resursseihin joita voivat tietysti olla kansalliset verot, jotka on muutettu eurooppalaisiksi veroiksi, mutta joiden pitää olla selkeitä ja varta vasten Euroopan toimielimiin kohdistettuja ja yhtä selkeästi meidän on vastattava Euroopan kansalaisille.
Uskon, että juuri tällaisia menetelmiä meidän pitää aina käyttää. Jos käytämme näitä menetelmiä, Euroopan kansalaisten asenne on myönteisempi ja ymmärtäväisempi, koska he tietävät, mitä me heidän luottamuksellaan ja rahoillaan teemme.
Lopuksi muistutan myös Irlannin kansanäänestyksen ja sitä seuraavien pohdintojen tuomasta opetuksesta. Euroopan kansojen pitää ottaa kantaa tähän vahvaan ja rohkeaan hankkeeseen, ja he haluavat ottaa siihen kantaa. He haluavat ottaa kantaa ymmärrettävään hankkeeseen, he haluavat tietää, minkälainen on heidän tulevaisuutensa, jonka he haluavat liittää muiden Euroopan maiden tulevaisuuteen. He eivät tunne minkäänlaista ennakkovihamielisyyttä, eivätkä halua uusia esteitä yhteistyön tielle; heillä on vain oikeus ymmärtää ja tuntea kaikki muutokset, jotka heillä on edessään, kaikki muutokset, jota ohjaavat heidän elämäänsä.
Koska me toimimme tuomareina olemme tuomareita myös lähitulevaisuudessa kaikkia Euroopan kansalaisia koskevissa tärkeissä päätöksissä meidän pitää valita tämä tie ja jatkaa tähän suuntaan. Valmistelukunta joka aiotaan perustaa on ensimmäinen tarkkuutta vaativa ylitys tässä Euroopan toimielinten uudessa vaiheessa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä, jotka koskevat neuvoston ja komission julkilausumia Göteborgin Eurooppa-neuvoston valmisteluista.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.
Aamupäivän keskustelu on päättynyt. Istunto keskeytetään ja sitä jatketaan kello 12.00, jolloin siirrymme äänestyksiin.
(Istunto keskeytettiin klo 11.33 ja sitä jatkettiin klo 12.00.)

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni koskee kysymystä, jonka olen ottanut esille parlamentissa aiemminkin, nimittäin sitä, että Espanjan rannikolla kuolee jatkuvasti afrikkalaisia. Äskettäin Espanjan kansalliskaarti löysi 15 kuollutta afrikkalaista Kanariansaarten edustalta, ja tällä viikolla löydettiin yksi ruumis.
Luulen, että me kaikki olemme erittäin huolestuneita, kun meksikolaisia kuolee Arizonan autiomaassa, mutta olemme sen sijaan täysin välinpitämättömiä siitä, että rannikollamme kuolee jatkuvasti ihmisiä, jotka etsivät työtä Euroopasta. Parlamentin ja yhteisön toimielinten on mielestäni jo aika ryhtyä toimenpiteisiin tämän meitä kaikkia koskettavan erittäin vakavan ongelman ratkaisemiseksi.

Puhemies
Jäsen Nogueira, merkitsemme ilmoituksenne pöytäkirjaan.

ÄÄNESTYKSET
Ehdotus neuvoston direktiiviksi kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY muuttamisesta (KOM(2001) 183 - C5-0162/2001 - 2001/0090(CNS)) (maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta)

(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)
Menettely ilman keskustelua
Redondo Jiménezin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0182/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tilastotietojen keruusta tiettyjen hedelmälajien viljelmien tuotantomahdollisuuksien määrittämiseksi (KOM(2000) 753 - C5-0637/2000 - 2000/0291(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Mayer Xaverin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0204/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi humala-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 1696/71 muuttamisesta (KOM(2000) 834 - C5-0768/2000 - 2000/0330(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys Göteborgissa 15. ja 16. kesäkuuta pidettävän Eurooppa-neuvoston valmisteluista
Ennen johdanto-osan neljättä viitettä koskevaa äänestystä
Blokland (EDD). (NL) Arvoisa puhemies, päätöslauselman neljännessä luetelmakohdassa mainitaan Hulthénin mietintö ja Myllerin mietintö. Siitä puuttuu Bloklandin mietintö komission tiedonannosta, jonka aiheena oli "Tarpeiden ja vastuun yhdistäminen: Ympäristönäkökohtien sisällyttäminen talouspolitiikkaan". Ehdotan sen lisäämistä. Olen neuvotellut tästä asiasta päätöslauselman tekijöiden kanssa, ja he hyväksyvät lisäämisen.
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
Ennen 8 kohtaa koskevaa äänestystä

Frassoni
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoroni sanoakseni vain, että tämä kohta pitäisi yhtenäistää sen kanssa, jonka hyväksyimme viime viikolla, eli vahvistimme ehdotuksen korvata sana "hallitustenvälinen konferenssi" sanalla "uudistus".
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.) - 40 kohtaa koskevat suulliset tarkistukset

Oostlander
Arvoisa puhemies, minulla on suullinen tarkistus terävöittääkseni hieman tekstin 40 kohdan alkua. Siinä puhutaan UCK:sta. Suullinen tarkistus kuuluu seuraavasti: "Peräisin niin sanotusta UCK:sta ja siihen sidoksissa olevista aseellisista ryhmistä." Toivon, että on selvää, että tämä terävöittää tekstiä.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, me keskustelimme siitä pitkään ja neuvottelimme siitä itse jäsen Oostlanderin kanssa. Me emme kannata tätä suullista tarkistusta. Se on valitettavasti UCK eikä niin sanottu UCK, aseelliset ryhmät eivätkä liittoutuneet ryhmät. Siksi vastustamme suullista tarkistusta.
(Yli 12 parlamentin jäsentä nousi seisomaan vastustaakseen suullisia tarkistuksia.) - Tarkistuksesta 41

Andersson
Arvoisa puhemies, olemme ehdottaneet muutosta 41 kohtaan, jossa Makedonia on korvattava entisellä Jugoslavian tasavallalla Makedonialla. Toivottavasti se huomioidaan ennen kuin äänestämme asiasta lopullisesti.

Puhemies
Luonnollisestikin kyse on erittäin tärkeästä kieleen liittyvästä korjauksesta, joka on lisätty luetteloihin. Ei ole siis tarpeen toimittaa äänestystä, sillä tarkistus on kirjattu muistiin asianmukaisella tavalla.

Posselt
Arvoisa puhemies, tekstissä sanotaan "Makedonian hallituksen". Se on suullinen tarkistus, ja siltä osin on myös kysyttävä, vastustetaanko tarkistusta.

Puhemies
Ei ollenkaan, kyse on yhdenmukaistamisesta, jotta tekstissä käytettäisiin termiä EJTM.
(Jäsen Posseltin huudahdus: "Se ei ole totta!") Korjaus on siis tehty tämän vuoksi. Äänestystä ei todellakaan tarvita.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Posselt
Arvoisa puhemies, tämä on poliittisesti erittäin merkittävä asia, ja pyydän teitä siksi, että annatte asiasta vastaavan valiokunnan tarkistaa sen. Jos joku muuttaa sanamuotoa tällä tavalla, se on poliittisesti merkittävä asia. Silloin se, mitä me aiemmin esitimme, oli myös kielellinen korjaus!

Puhemies
Kyllä, jäsen Posselt, vakuutan teille vielä kerran, että asia on tarkistettu: kyse ei ole poliittisesta kannanotosta, vaan yhdenmukaistamisesta. Tekstissä oli kieleen liittyvä virhe, joka korjattiin tällä tavalla.

Dupuis
Arvoisa puhemies, mielestäni jäsen Posselt on täysin oikeassa. Parlamentti tekee poliittisen valinnan kun se lakkaa käyttämästä termiä FYROM tai EJTM, joka ei tarkoita mitään, ja kun se päättää kutsua valtiota sen omalla nimellä, joka on Makedonia.

McKenna
Arvoisa puhemies, en pidä tämän äänestyksen tuloksesta. Voisimmeko toimittaa sen uudelleen ja perustaa kenties foorumin keskustelemaan siitä ensin? Nimenomaan niin me pyydämme irlantilaisia tekemään tässä asiassa.

Puhemies
Tällä korjauksella pyritään ainoastaan tekemään tekstistä yhdenmukainen. Tekstissä ei voida kutsua jotain asiaa ensin yhdellä nimellä ja käyttää siitä toisessa kohdassa toista nimeä. Se on selvää. Näin ollen, jos Euroopan parlamentti haluaa jossain muussa yhteydessä toimia toisella tavalla, silloin kyseessä olisi poliittinen päätös. Jonkin tekstissä olevan sanan perusteella ei kuitenkaan voida tehdä tällaisia päätöksiä. Otan siis vastuun juuri toimitetusta äänestyksestä.

Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0187/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi ilman otsonista (13114/1/2000 - C5-0090/2001 - 1999/0068(COD))
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)
Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0179/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi:
I. yhteisön metsien suojelusta ilmansaasteilta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3528/86 muuttamisesta
(14644/1/2000 REV 1 - C5-0072/2001 - 1999/0159(COD))
II. metsäpalojen torjunnasta yhteisössä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2158/92 muuttamisesta (14645/1/2000 REV 1 - C5-0073/2001 - 1999/0160(COD)) (Esittelijä: Redondo Jiménez)
(Puhemies julisti yhteiset kannat hyväksytyiksi näin muutettuina.)
Harbourin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0202/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen alalla
(KOM(2000) 392 - C5-0429/2000 - 2000/0183(COD))
Ennen äänestystä

Kauppi
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön osalta suomenkieliset tarkistukset täysistunnolle on saatu vasta tänä aamuna eli 14 viimeistä täysistuntoon tehtyä tarkistusta saatiin omalla äidinkielelläni vasta tänä aamuna. Mielestäni tämä on epäkohta. En kuitenkaan vaadi, että tämän takia mietinnöstä äänestämistä siirrettäisiin, mutta haluaisin vain parlamentin tietävän, että tällainen ei käy, että nämä tarkistukset tulevat äidinkielelläni vasta näin myöhään.

Puhemies
Kiitokset, jäsen Kauppi, minunkaan mielestäni tätä ei voida missään tapauksessa hyväksyä. Kiitän teitä ymmärtäväisyydestänne ja tulen huolehtimaan, että tämä ei toistu.
Ennen tarkistuksia 47, 48 ja 49 koskevaa äänestystä

Harbour
. (EN) Arvoisa puhemies, ennen kuin äänestämme tarkistuksesta 26, kollegani ovat ilmoittaneet minulle, että tarkistuksen 47 - jonka parlamentin toivon hyväksyvän - englanninkielinen sanamuoto ei ole aivan selkeä muilla kielillä. Siksi haluaisin lukea englanninkielisen tekstin, jossa puhutaan radio- ja televisiolähetyksistä.
Selkeyden vuoksi tekstissä sanotaan: "... in pursuit of a public service broadcasting remit" (julkisen palvelun yleisradiolähetyksiä koskevaa tehtävää hoitaessaan). Painotan viimeistä sanaa, sillä sen on tarkoitus kattaa sekä julkisen palvelun yleisradiolähetykset että yksityisen sektorin lähettäjät, jotka työskentelevät julkisen palvelun tehtävän alaisuudessa. Tämä ei uskoakseni ole täysin selvää kaikilla kielillä. Pyydän teitä varmistamaan, että muiden kielten lopullinen käännös - olettaen että tarkistukseni hyväksytään - kattaa tämän asian.

Puhemies
Aivan, jäsen Harbour. Tämän perusteella tarkistamme tietenkin asian.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Hyvät kollegat, haluaisin sanoa, että meillä on ilo vastaanottaa viralliselle lehterille saapunut Brasilian osavaltion Río Grande do Sulin kuvernööri Olivio Dutranje ja toivottaa hänet lämpimästi tervetulleeksi.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Lullingin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0181/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yritystoiminnan rakennetilastoista annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 58/97 muuttamiseksi
(KOM(2001) 38 - C5-0031/2001 - 2001/0023(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Torres Marquesin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0149/2001) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta laskutusta arvonlisäverotuksessa koskevien vaatimusten yksinkertaistamiseksi, ajanmukaistamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi (KOM(2000) 650 - C5-0008/2001 - 2000/0289(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Millerin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0194/2001):
I. ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisöjen virkamiesten palvelussuhteen lopullista päättymistä koskevista erityistoimenpiteistä komission uudistamisen yhteydessä
(KOM(2001) 50 - C5-0057/2001 - 2001/0027(CNS))
II. ehdotuksesta neuvoston asetukseksi niiden Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön ryhmien määräämisestä, joihin sovelletaan Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 12 artiklan, 13 artiklan toisen kohdan ja 14 artiklan määräyksiä, annetun asetuksen (Euratom, EHTY, ETY) N:o 549/69 muuttamisesta (KOM(2001) 50 - C5-0058/2001 - 2001/0028(CNS))
(Parlamentti hyväksyi molemmat lainsäädäntöpäätöslauselmat peräkkäisissä äänestyksissä.)
Brokin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0207/2001) komission työasiakirjasta ASEM-prosessin (Aasian ja Euroopan huippukokouksen) suuntaviivat ja ensisijaiset tavoitteet uudelle vuosikymmenelle (KOM(2000) 241 - C5-0505/2000 - 2000/2243(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Fourtoun laatima vetoomusvaliokunnan mietintö (A5-0186/2001) rintojen silikoniproteeseja koskevista ja tutkittavaksi otetuista vetoomuksista (vetoomukset nro 470/1998 ja 771/1998)
(2001/2068(INI))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Sakellariou
Arvoisa puhemies, kyse on kollega Brokin mietinnön 21 kohdasta. Me äänestimme siitä, ja mielestäni me hylkäsimme tämän kohdan. Te kuitenkin ilmoititte, että kohta hyväksyttiin. Voitteko tarkistaa ystävällisesti vielä kerran, miten asia oikein oli?

Puhemies
Aivan, alkuperäinen teksti hyväksyttiin samalla äänimäärällä, sillä tarkistus hylättiin.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, en puhu tarkistuksesta vaan 21 kohtaa koskevasta äänestyksestä.

Puhemies
Jäsen Sakellariou, minulle vahvistettiin, että se hyväksyttiin hyvin laajalla enemmistöllä. Olen pahoillani, mutta äänestystä ei voida toimittaa uudelleen.
ÄÄNESTYSSELITYKSET
Göteborgin Eurooppa-neuvosto

Folias
Olen äänestänyt Göteborgin Eurooppa-neuvoston yhteisen päätöslauselmaesityksen 23 kohdan toista osaa vastaan seuraavista syistä:
Ensiksikin: tupakanviljelyn tuen vähittäisestä poistamisesta ei ole komission virallista esitystä vaan ainoastaan Euroopan komission puheenjohtajan Romano Prodin viittaus keskusteluun kestävästä kehityksestä. Näin ollen 23 kohdan sanamuoto on epätarkka.
Toiseksi: ajatus tupakkatukien lopettamisesta tupakoinnin vastustamisen nimissä on tekopyhä. Ja se on tekopyhä, koska sellaisilla toimilla saavutetaan kaksi päämäärää Euroopan unionissa, jossa ei itse tuoteta tarpeeksi tupakkaa: toisaalta rangaistaan Etelä-Euroopan tupakantuottajia, toisaalta tuetaan tupakantuottajia kolmansissa maissa, joista tuodaan tupakkaa kattamaan tämä vajaus, mikä rasittaa myös Euroopan unionin kauppatasetta.
Kolmanneksi: Euroopassa on alueita, kuten esimerkiksi Ksanthin lääni Pohjois-Kreikassa, jossa viljellään ainoastaan harvinaista Basmas-tupakkalajiketta, jota on viljelty jo useiden sukupolvien ajan, ja tämä lajike yksinomaan työllistää yli 20 000 viljelijää, jotka viljelevät vuoristoisia ja vaikeapääsyisiä, hyvin pieniä 30-300 neliömetrin peltoja, joissa ei voi viljellä mitään muuta, ja jos esille tulleet ajatukset pannaan täytäntöön, nämä viljelijät joutuvat täydelliseen kurjuuteen.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin tämän tulevaa Göteborgin Eurooppa-neuvostoa koskevan päätöslauselman puolesta, koska se sisältää tärkeän kohdan, jossa puhutaan sitoutumisesta rakentaa Euroopassamme eläkkeitä, jotka näin tässä lukee ovat kestäviä ja joiden avulla työtä tehnyt ihminen pystyy elämään arvokkaasti. Euroopan ei pitäisi olla lähellä kansalaisia vain talouskysymyksissä, vaan silloinkin, kun he työnsä päättäneenä saavat eläkettä, jonka ansiosta he voivat elää hyvää elämää silloinkin, kun he ovat liian vanhoja tehdäkseen työtä. Toivon siis, että suuntaus on todella tämä.

McKenna
Arvoisa puhemies, äänestin tätä päätöslauselmaa vastaan. Siinä oli joitakin hyviä asioita laajentumisesta ja kestävästä kehityksestä, mutta puolustuspolitiikan yhteydessä en vain voi hyväksyä ajatusta nopean toiminnan joukkojen perustamisesta ja niiden saattamisesta toimintavalmiuteen ennen vuoden 2001 loppua. En tue Euroopan sotilaallistamista. Päätöslauselmassa on useita kohtia, myös sellaisia, jotka liittyvät puolustusbudjetteihin, jotka edistävät Euroopan sotilaallistamista.
Äänestin nimenhuutoäänestyksessä yhtä Yhdysvaltain ohjuspuolustusjärjestelmää koskevaa kohtaa vastaan. Mielestäni asiaa ei tuotu riittävän voimakkaasti esiin. Näyttää siltä, että päätöslauselmassa hyväksytään ohjuspuolustusjärjestelmä. Ei riitä, että pyydetään pitämään meidät ajan tasalla tästä asiasta. Meidän ei pitäisi hyväksyä Yhdysvaltain ohjuspuolustusjärjestelmää. Meidän pitäisi vastustaa sitä jokaisen tilaisuuden tullen sen sijasta, että tyydymme pyytämään, että meidät pidetään ajan tasalla tästä asiasta.
Päätöslauselma on mielestäni yleisesti ottaen vääränsuuntainen. Siinä tuetaan Euroopan sotilaallistamista, jota minä en kannata. Äänestin päätöslauselmaa vastaan. Kenties, jos esitätte sen minulle uudelleen, saatan kovan painostuksen alla muuttaa mieleni, kuten Irlannin hallitus toivoo Irlannin kansan tekevän Nizzan sopimuksen suhteen.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, Euroopan nuorille Göteborgin kokous merkitsee tärkeää tilaisuutta, koska Nizzan sopimus ja sopimuksen torjuminen Irlannin taholta saattavat vaarantaa heistä monen tulevaisuuden. Niinpä halusimme tämän vuoksi ilmasta näkemyksemme Göteborgin kokouksesta pyytämällä neuvostolta, että osoitan vetoomuksen myös äänestysselitykseni kautta teille, arvoisa puhemies, sillä te menette Göteborgiin, ja suuren arvovaltanne ansiosta voitte esittää pyynnön, koska se näyttää nousevan parlamentista esiin linjausta muutettaisiin ja että pidettäisiin mielessä, ettei eurooppalaista politiikkaa eikä eurooppalaista yhteistyötä voi harjoittaa samalla tavalla kuin diplomaatit tekivät 16001700-luvulla. Eurooppa merkitsee jotakin muuta, ja meidän pitää jättää se valittujen edustajien ja tätä tehtävää varten valitun sellaisen elimen rakennettavaksi, joka on lähellä kansalaisia ja erityisesti lähellä nuoria.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, äänestin Göteborgin huippukokousta koskevaa yhteistä päätöslauselmaesitystä vastaan, sillä sen unionin tulevaisuutta koskevassa 9 kohdassa kehotetaan perustamaan valmistelukunta valmistelemaan vuoden 2003 lopussa tai vuonna 2004 järjestettävää HVK:ta.
Nykyisessä sanamuodossaan yhteinen kanta sulkee pois kaikki Euroopan unionin "valtiottomat kansat", baskit, korsikalaiset, sardinialaiset jne. Yhteensä yli 50 miljoonalta ihmiseltä evätään mahdollisuus osallistua tähän keskusteluun. Tällainen on epädemokraattista ja varsin valitettavaa. Siksi sanon hyvin selvästi, että on suuri virhe sulkea nämä pois keskustelusta.
Viime viikolla hylättiin jäsenien Méndez de Vigon ja Seguron mietintöön esitetty vastaavanlainen tarkistus. On valitettavaa, että olemme tehneet tänään saman virheen.

Alyssandrakis
. (EL) Taas kerran EU:n johtajat kokoontuvat, kansalta pimennossa, päättämään tulevaisuudesta. Sotilaallinen ja poliittinen "kriisien hallinta", Balkanilla syttynyt palo ja alueen jännittynyt ja epävakaa tilanne sekä EU:n laajentuminen ovat esityslistan aiheita. Edelleen vieraaksi saapuu USA:n presidentti, jonka kanssa neuvotellaan maailman jakamisesta ja sovitaan uudesta "Tähtien sodasta".
Kuitenkin kokousta varjostaa Irlannin äskettäinen kansanäänestys, jossa kansa hylkäsi Nizzan sopimuksen. Vaikka EU:n johtajat kuinka yrittävät vähätellä Irlannin kansanäänestyksen tulosta, sillä kuitenkin tuomitaan barbaarinen ja epäinhimillinen politiikka, jolla suurpääoman edut hallitsevat maanosaamme. Johtajien reaktiot osoittavat selvästi porvarillisen demokratian rajat. He julistavat uhmakkaasti, että sopimuksen voimaantulon aikataulusta pidetään kiinni kansanäänestyksen tuloksesta huolimatta, ja osoittavat oikeaksi sen, että heidän demokratiansa on pääoman diktatuuria.
Euroopan taloudellinen tilanne, euron alamäki ja muut taloudelliset kysymykset ratkaistaan yhä kovemmilla kansanvastaisilla toimenpiteillä työtätekevien kustannuksella, pääomien uudelleenjärjestelyn kiihdyttämisellä ja sosiaaliturvajärjestelmien alasajolla, jotta eurooppalaisen pääoman kilpailukyky ja voitot saadaan turvattua, mikä luo kuitenkin lisää köyhyyttä, työttömyyttä ja turvattomuutta Euroopan kansoille. Tällaista Eurooppaa siis kaavaillaan, mutta se ei missään tapauksessa ole työtätekevien Eurooppa. Kun viitataan ympäristöön ja kaunistelevasti "kestävään kehitykseen", se on vain tekosyy, jolla peitetään uusliberalistisen politiikan tunkeutuminen myös siihen yhteiskunnalle kuuluvaan etuun, jota ympäristöksi kutsutaan.
Euroopan parlamentin päätöslauselmassa ei ainoastaan hyväksytä näitä suuntauksia, vaan siinä mennään vielä pidemmälle. Siinä vääristellään totuutta, kun yritetään epätoivoisesti saada kansat uskomaan, että kaikki tapahtuu niiden parhaaksi. Siinä hyväksytään kiertelemättä EU:n militarisointi ja ilmaistaan toive, että kriisinhallintajoukkojen toimintavalmius saavutettaisiin jo vuoden 2001 loppuun mennessä. Siinä vaaditaan jäsenvaltioita kuluttamaan valtavia summia sotilaskuluihin ja Eurooppa-neuvostoa hyväksymään "päättäväinen ja tehokas" ohjelma konfliktien ehkäisemiseen. Siinä tuomitaan tekopyhästi UCK:n terroristitoiminta ja hyväksytään samalla FYROM:n hallituksen painostaminen Solanan ja Pattenin kautta. Ja osoituksena asioihin sekaantumisesta Euroopan parlamentti on pitänyt tarkoituksenmukaisena hyväksyä komission esityksen tupakanviljelyn tukien vähittäisestä lakkauttamisesta!
Kaikkien näiden syiden takia me Kreikan kommunistisen puolueen Euroopan parlamentin jäsenet olemme äänestäneet päätöslauselmaa vastaan.

Berthu
. (FR) Heti seuraavana päivänä, kun Irlanti oli sanonut kansanäänestyksessä "ei" Nizzan sopimukselle, kuulimme lähestulkoon kaikki mahdolliset vääristyneet tulkinnat, joilla liittovaltion kannattajat osoittavat ajautuneensa poispäin demokratiasta.
Voidakseen jatkaa ratifiointiprosessia ikään kuin mitään ei olisi tapahtunutkaan, jotkut ovat asettaneet kansanäänestyksen asianmukaisuuden kyseenalaiseksi sillä perusteella, että äänestysprosentti olisi ollut pieni. Ovatkohan he kenties sitä mieltä, että vain eurokraattien tekemät päätökset olisivat demokraattisempia? Joka tapauksessa irlantilaisten pieni äänestysprosentti johtuu pääasiassa siitä, että sopimuksen kannattajat eivät osallistuneet äänestykseen, ja tämäkin täytyy laskea itse Nizzan sopimuksesta johtuvaksi.
Toinen vääristynyt tulkinta: "ei" johtuu erityisesti Irlantiin liittyvistä syistä, joita ovat huolestuneisuus riippumattomuuden säilymisestä puolustusasioissa, halu olla muuttumatta nettomaksajaksi, halu säilyttää rajoittava aborttia koskeva lainsäädäntö... Nämä yksittäiset selitykset eivät kuitenkaan riitä. On olemassa vain yksi tärkeä tietoinen tai piilevä syy sanoa "ei": Irlannin kansa haluaa säilyttää vapauden tehdä päätöksiä itse sen sijaan että niitä tekisi se kaikkialle tunkeutuva Eurooppa, jota Nizzan sopimus vahvistaisi entisestäänkin.
Kolmas tulkinta: meille sanotaan, että kun irlantilaiset hylkäsivät Nizzan sopimuksen, he hylkäsivät samalla sopimuksia koskevissa neuvotteluissa käytettävän hallitustenvälisen menettelyn, koska se oli liian sekava. Se on ehkä totta, mutta tästä ei pidä missään tapauksessa tehdä sellaista päätelmää, että tulevaisuudessa hallituksilta pitäisi vähentää valtuuksia ylikansallisempien valmistelu- tai tarkistusjärjestelmien hyväksi. Päinvastoin, jokaisen kansan valtaa on vahvistettava.
Pahimpia tulkintoja esittävät kenties ne, jotka näkevät Irlannin äänestystuloksen vastalauseena kansalaisista piittaamattomalle Euroopalle ja selittävät, että ainoa ratkaisu olisi luoda mahdollisimman nopeasti Euroopan perustuslaki. Tämä ratkaisu tietenkin vain pahentaisi ongelmaa, sillä se vahvistaisi ylikansallisuutta entisestään.
Tulkitkaamme siis tämän kansanäänestyksen tulosta järkevällä ja yksinkertaisella tavalla: siinä hylätään Euroopan liittovaltio.

Bonde ja Sandbæk
. (DA) Jätämme äänestämättä 5 kohdasta: "on tyytyväinen äskettäin tehtyihin sopimuksiin EU:n yhteisestä kannasta neuvotteluissa ehdokasvaltioiden kanssa", koska emme voi tukea EU:n yhteistä kantaa (Nizzan sopimusta), mutta kannatamme EU:n laajentumista.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Äänestimme tätä ehdotusta vastaan, koska se Eurooppa, jonka tiettyjä näkökohtia siinä esitellään, ei ole meidän Eurooppamme, se ei ole työntekijöiden Eurooppa. Se on kauppiaiden, pankinjohtajien ja suurten teollisuusryhmittymien Eurooppa, sekä niiden valtioiden liittoutuma, joissa ne sijaitsevat.
Tämä Eurooppa, joka perustettiin vaivalloisesti 50 vuotta sitten niiden Euroopan valtioiden porvaristojen kesken, joiden oli pakko tulla toimeen keskenään ja jotka olivat kuitenkin toistensa kilpailijoita jotta ne eivät katoaisi maailmankaupan näyttämöltä, on rakennettu palvelemaan yksinomaan näiden valtioiden etuja. Ne vaikeudet, joita Eurooppa kohtaa itälaajentumisessaan, ovat vain osoitus yhteisön perusluonteesta.
Tulevaisuus on varmasti suosiollinen Euroopan yhdistämiselle, koko Euroopan yhdistämiselle, joka perustuu kansojen täydelliseen tasa-arvoon ja rajojen poistamiseen. Se ei kuitenkaan voi tapahtua sellaisten kapitalistiryhmien liittoutuman johdolla, jotka ovat yksinomaan kiinnostuneita voitoistaan eivätkä lainkaan kansojen eduista.
Sellaisen Euroopan syntyminen, jonka yhdistyminen on tapahtunut kansalaisten todellisen demokraattisen valvonnan alla, edellyttää perusteellisia yhteiskunnallisia muutoksia, joiden avulla tehdään loppu yksityisten rahoitusryhmien herruudesta talouselämässä ja yhteiskunnassa.

De Rossa
. (EN) Irlantilaisten hylkäävä tulos ei tarkoittanut laajentumisen hylkäämistä. Yksikään poliittisista puolueista ei kampanjassaan vastustanut laajentumista. Ainoastaan yksi puolueista riippumaton järjestö teki niin. Irlannin kansa on ilmaissut kantansa Nizzan sopimukseen, ja sen päätöstä täytyy kunnioittaa. Myös 14 muun jäsenvaltion väestöillä on oikeus ilmaista kantansa sopimukseen perustuslakiensa mukaisesti. Heidän kantansa ilmaisevat demokraattisesti valitut parlamentit. Niiltä ei saa kieltää tätä oikeutta.
Kansan suvereniteettiin perustuvana demokratiana irlantilaisilla on oikeus harkita uudelleen päätöstään ja vahvistaa tai kumota se. Tarvitsemme mielestäni nyt jatkuvaa keskustelua Nizzan sopimuksesta, ja sopimusta puoltaneiden puolueiden pitäisi pyytää seuraavissa eli kesäkuussa 2002 järjestettävissä parlamenttivaaleissa mandaattia esittää kansalle uusi ehdotus Nizzan sopimuksesta ennen joulukuuta 2002.
Kollegani John Cushnahan ja minä olemme julkaisseet seitsemänkohtaisen aloitteen toimenpiteistä, joilla voitaisiin selkeyttää kysymyksiä ja liennyttää pelkoja Irlannissa. Minulla on ilo kertoa, että Irlannin hallitus hyväksyi yhden noista aloitteista eli Euroopan tulevaisuutta käsittelevän foorumin perustamisen Irlantiin. Sen pitäisi mielestäni toimia rinnakkain ja vuorovaikutteisesti sosialistien ryhmän ehdottaman valmistelukunnan kanssa, jota ministeri Lindh kannatti tänä aamuna ehdotettavaksi Göteborgissa.
Ei ole helppoa hahmottaa niitä lukemattomia huolia - joista osa on kotimaisia ja osa eurooppalaisia - jotka johtivat sopimuksen hylkäämiseen Irlannissa. Yksi yleinen huoli ylittää kuitenkin muut: tunne siitä, että ihmiset menettävät otteen hallinnostaan ja elämästään.
Ihmiset tietävät, että eurooppalainen hanke on heille tarpeellinen ja tärkeä. He ovat kuitenkin epätietoisia omasta asemastaan tässä järjestelmässä. Kyse on siitä, että jos haluamme kaikkien Euroopan maiden kansalaisten osallistuvan uuteen kokeiluun, jossa he jakavat demokratiansa, suvereniteettinsa ja vapauksiensa suomat edut, niin meidän täytyy heidän valitseminaan edustajina johtaa rohkeasti selittämällä yksityiskohtaisesti, kuinka tämä tulee toimimaan.
Jokaisen kansallisvaltion ja jokaisen Euroopassa asuvan henkilön oikeudet täytyy turvata. Mielestäni se onnistuu parhaiten eurooppalaiseen perustuslakiin perustuvan uuden federalismin kautta. Meillä ei ole toistaiseksi kuin hämärä käsitys siitä, mitä se voisi tarkoittaa. Meillä on vuori ylitettävänä, mutta uskon, että irlantilaiset ja muut eurooppalaiset vastaavat haasteeseen, kun heille annetaan siihen tilaisuus.

Evans, Jillian
. (EN) Äänestin yhteisen päätöslauselman puolesta, sillä kestävä kehitys ja ilmastonmuutos ovat mielestäni niin tärkeitä aiheita Göteborgin huippukokouksessa, että Euroopan parlamentin täytyy ottaa selkeästi kantaa.
Päätöslauselmassa on kuitenkin kohtia, joihin en yhdy. En usko 35 ja 36 kohdan yhteydessä, että ydinaseiden hallintaan ja niiden käytöllä pelotteluun perustuva sotilaallinen liitto voi olla "turvallisuuden ja vakauden" tarjoaja. Toiseksi vastustan perusteellisesti Yhdysvaltain ohjuspuolustusjärjestelmää koskevia esityksiä - järjestelmää, joka pitäisi kieltää vuoden 1972 ballististen ohjusten torjuntajärjestelmiä koskevan ABM-sopimuksen nojalla ja joka kasvattaa kansainvälistä jännitettä. Se pitäisi mielestäni lakkauttaa riippumatta siitä, onko eurooppalaisia kumppaneita kuultu.
Kaikesta huolimatta kestävän kehityksen alalla tarvitaan voimakasta poliittista johtoa, ja toivon, että neuvoston kannustaminen tämän roolin ottamiseen johtaa edistykseen kansainvälisellä tasolla. Lisäksi päätös tarkastella parlamentin omia työmenetelmiä ja järjestää vuosittain keskustelu kestävästä kehityksestä ovat tärkeitä edistysaskelia.

Figueiredo
. (PT) Hetkellä, jolloin keskustellaan Göteborgissa pidettävästä Eurooppa-neuvostosta, muutama päivä sen jälkeen kun Irlannin kansanäänestyksessä on hylätty Nizzan sopimus, on olennaista, että Euroopan unionin poliittiset vastuunkantajat, mukaan luettuina jäsenvaltioiden hallitukset, tekevät kaikki mahdolliset poliittiset johtopäätökset tästä merkittävästä päätöksestä. Demokratiassa pitää kunnioittaa tämänkaltaisen toiminnan tuloksia. Siispä on tarpeen tarkistaa Nizzassa hyväksyttyjen perustamissopimuksen tarkistusten sisältöä, eikä vaatia Euroopan unionin liittovaltiokehityksen nopeuttamista, jolla kyseenalaistetaan kansallisen itsemääräämisoikeuden ja pienten maiden etujen kannalta keskeiset näkökohdat - kuten äskettäin tapahtui äänestettäessä sosialistijäsen António José Seguron mietinnöstä, joka myös oli allekirjoitettu.
On valitettavaa, että Göteborgissa ei käytetä tätä huippukokousta hyväksi ja harkita nykyisen uusliberalistisen, federalistisen ja sotilaalliseen yhdentymiseen tähtäävän prosessin uudelleentarkastelua, mikä koskee myös käytettyjä, ei kovinkaan demokraattisia menetelmiä. On tärkeää vaatia uudenlaista suuntaa, joka perustuu itsenäisten ja tasa-arvoisten valtioiden välisen yhteistyön kunnioittamiseen, rauhan edistämiseen ja kansojen todellisiin tarpeisiin vastaamiseen, ja olennaista on, että Göteborgissa edistytään Lähi-idän rauhan tukemisessa, Palestiinan kansan oikeuksien kunnioittamisessa sekä ympäristön ja kestävän kehityksen puolustamisessa.
Yhtä tärkeää on, että George Bushin hyökkäävämmiksi muuttuneita kannanottoja vastustetaan selkeästi, erityisesti amerikkalaisten ohjustorjuntahanketta ja kuolemanrangaistusta, ja että häntä vaaditaan noudattamaan Kioton sitoumuksia.

Katiforis
. (EL) Kreikan sosialistisen puolueen Pasokin Euroopan parlamentin jäsenten ryhmä äänesti Göteborgin Eurooppa-neuvostoa koskevan päätöslauselman 23 kohdan toista osaa vastaan, koska sen mielestä tupakanviljelyn lopettamisella Euroopassa - tähänhän määräyksessä pyritään - ei ole pienintäkään vaikutusta Euroopan tupakkateollisuuden kuluttamiin tupakan kokonaismääriin, kun otetaan huomioon, että Euroopan osuus tarjonnasta (noin 30 prosenttia koko tarjonnasta) korvautuu heti tuonnilla Euroopan unionin ulkopuolisista maista, eurooppalaisten tuottajien kustannuksella. Pasokin Euroopan parlamentin jäsenet ovat sitä mieltä, että tupakoinnin terveyshaittoja ei vastusteta tuloksettomilla toimenpiteillä, jotka ovat vain tyhjä ele ja jotka tyydyttävät ainoastaan niiden tekopyhyyden tarvetta, jotka ovat epäilyttävän kovasti huolissaan Euroopan kansalaisten terveydestä ainoastaan tässä yhteydessä.

Krivine
. (FR) On hyvin todennäköistä, että seuraavassa huippukokouksessa 15 jäsenvaltiota pystyvät jälleen kerran osoittamaan kykynsä rakentaa demokraattinen ja sosiaalinen Eurooppa. Eurooppa on sotkeutunut kyvyttömyyteensä ylläpitää oikeudenmukaista ja kestävää rauhaa Lähi-idässä, ja se avustaa edelleenkin israelilaisia Palestiinan kansaan kohdistuvissa hyökkäyksissä, eikä se pysty soveltamaan YK:n päätöslauselmia 242 ja 338 eikä vaatimaan siirtokuntien hajottamista.
Euron käyttöönottoon on enää muutama kuukausi, eikä Eurooppa pysty taistelemaan markkinavoimien diktatuuria vastaan vaan antaa Marks & Spencerin tai Danonen kaltaisten monikansallisten trustien irtisanoa tuhansia työntekijöitä, samalla kun niiden tuotot kasvavat useisiin miljooniin euroihin. Tarvitaan yhteisön lakia, joka kieltää pörssikeinottelusta johtuvat irtisanomiset, sekä pääoman liikkeiden verotusta ja veroparatiisien poistamista.
Tämän lisäksi 15 jäsenvaltiota aikoo kuitenkin Nizzan sopimuksen epäonnistumisen jälkeenkin kehittää sellaista Eurooppaa, joka on täysin omistautunut liberalismille pyrkimällä yksityistämään julkisia palveluja ja kyseenalaistamaan sosiaaliturvajärjestelmän.
Irlannin äskettäinen vastalause tälle sopimukselle osoittaa jälleen kerran, että Eurooppaa ei voi rakentaa ilman kansojen suostumusta. On järjestettävä Euroopan tulevaisuutta koskevia kansanäänestyksiä ja tarkistettava ja korjattava perusoikeuskirjaa. Demokratiavajetta on vähennettävä kiireellisesti kansalaisten ja heidän edustajiensa keskuudessa. Göteborgissa Euroopan tulevaisuudesta ei päätetä bunkkereiksi muuttuneissa palatseissa, vaan kaduilla edistysmielisten ryhmien keskuudessa.

Meijer
. (NL) Johtajien Euroopan ja kansalaisten Euroopan välillä on suuri ero. Johtajat haluavat keskittämistä, yhdenmukaistamista, vapauttamista, säästöjä ja valtavaa vallan näyttämistä. Kansalaiset haluavat demokratiaa, pienimuotoisuutta, suojelua, palveluja ja oikeutta moninaisuuteen. Joka kerta kun Euroopan unionin jonkin jäsenvaltion asukkaat saavat ilmaista kansanäänestyksessä mielipiteensä pitemmälle menevästä Euroopan yhdentymisestä, käy ilmi, että noin puolet äänestäjistä torjuu tämän kehityksen. Niin on tapahtunut aiemmin Ranskassa ja Tanskassa, ja niin tapahtui nyt jälleen Irlannissa. Sama tapahtuu tulevina vuosina Ruotsissa sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneessä kuningaskunnassa. Viime viikolla 54 prosenttia irlantilaisista äänestäjistä hylkäsi Nizzan huippukokouksessa vuoden 2000 lopussa muotoillut ehdotukset. Tämä ei tapahtunut siksi, että he vihaisivat itäeurooppalaisia, vaan esimerkiksi siksi, että heillä ei oikeutetusti ole halua joutua vedetyiksi mukaan NATOn sotilaallisiin seikkailuihin. Joissakin tulevaa Göteborgin huippukokousta koskevissa päätöslauselmaluonnoksissa vaaditaan oikeutetusti voimakkaampaa ympäristöpolitiikka, sosiaalista Eurooppaa ja Makedonian albaanien oikeuksien kunnioittamista. Pääpiirteittäin ne kuitenkin edustavat yhä vääränlaista Eurooppaa, joka toimii ylhäältä alaspäin.

Moreira da Silva
. (PT) Kestävä kehitys on ensimmäisenä kansainvälisessä työohjelmassa. Tällä viikolla Euroopan unioni osoittaa sille arvostustaan Göteborgin Eurooppa-neuvostossa. Ensi vuonna kansainvälinen yhteisö kokoontuu Johannesburgissa Rio +10 -huippukokouksessa nimenomaan saattaakseen kestävän kehityksen strategiansa ajan tasalle. Mutta älkäämme kuvitelko turhia. Tämä kansainvälinen hurmos keskeisen käsitteen, kestävyyden, ympärillä joka on samankaltainen asia kuin sukupolvien tai kansojen välinen solidaarisuus johtuu pikemminkin jo vuosia sitten laaditun aikataulun noudattamisesta kuin jonkin strategian toteuttamisesta.
Kymmenen vuotta sen jälkeen, kun Rio de Janeirossa järjestettiin ympäristö- ja kehityskonferenssi, jossa nimenomaan päätettiin sitoutua maailmanlaajuisesti kehitykseen, jonka piiriin eivät kuuluisi ainoastaan taloudellinen ja sosiaalinen ulottuvuus, vaan myös ympäristö, kestämättömyyden merkit ovat yhä jäljellä: maapallon lämpötilan yhä jatkuvasta kasvusta otsonikerroksen ohenemiseen, elintarvikkeiden puutteellisesta turvallisuudesta kasvavaan antibioottiresistenssiin, erityisesti orgaanisesti kestävien kemikaalien leviämisestä luonnon monimuotoisuuden köyhtymiseen, teollisuusjätteiden kasautumisesta kaupungistumiseen. Ei pidä tietenkään unohtaa kasvumallimme kestämättömyydestä kertovaa kammottavaa merkkiä, köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä.
Kun nämä asiat otetaan huomioon, Göteborgin Eurooppa-neuvosto on aivan erityisen merkittävä. Siellä täytyy hyväksyä samalla kertaa uusi kestävän kehityksen politiikka Euroopan unionille ja valaa perusta Johannesburgissa hyväksyttävälle maailmanlaajuiselle strategialle.
Sallikaa minun puhua lyhyesti toimielimistä ennen kuin esitän Göteborgia koskevat toiveeni. Se, että Ruotsin hallitus on päättänyt lopettaa kautensa Euroopan unionin puheenjohtajavaltiona kestävää kehitystä käsittelevään Eurooppa-neuvostoon, on ylistettävä teko sanottakoon sitä paitsi, että tällä puheenjohtajakaudella poliittinen työohjelma on ollut todella virkistävä. Suurten kehujen arvoinen on ollut myös asiakirja "Kestävä kehitys Euroopassa paremman maailman vuoksi", jonka Euroopan komissio laati neuvoston keskustelun pohjaksi. Ei kuitenkaan voida antaa anteeksi, että Euroopan komissio esitteli tämän asiakirjan niin myöhään, sillä tämä esti Euroopan parlamenttia panostamasta riittävästi asiakirjan harkintaan. Palatakseni poliittisiin kysymyksiin, esitän kolme Göteborgia koskevaa toivomusta.
1) Göteborgin neuvoston tuloksena pitää syntyä kestävää kehitystä koskeva yhteinen strategia.
Euroopan unionin velvollisuutena on johtaa maailmanlaajuista keskustelua uudesta kasvumallista, joka perustuu uusiin tuotanto- ja kulutusmenetelmiin. Tässä mallissa talouskasvun ja sosiaalisen hyvinvoinnin ei pidä riippua voimavarojen tehokäytöstä. Göteborg on sopiva paikka avata tämä maailmanlaajuinen keskustelu. Sen lisäksi että on täysin naurettavaa, että muutaman kuukauden kuluttua maailmanlaajuisesta huippukokouksesta, jossa oli tarkoituksena asettaa tuo yhteinen kehitysmalli oikeisiin mittasuhteisiin, 15 hallituksen päämiestä keskittyisi Göteborgissa pyörimään Euroopan unionin oman navan ympärillä, se olisi samalla hyödytöntä. Tänä maailmanlaajuistumisen aikakautena tarvitsemme nimittäin sellaisia eurooppalaisia kestävää kehitystä koskevia toimintalinjoja ja päämääriä, joiden tavoitteena on vaikuttaa maailmanlaajuisiin kestävän kehityksen toimintalinjoihin ja päämääriin sekä vahvistaa niitä. Toivokaamme, että Göteborgissa katseet on käännetty Johannesburgin suuntaan...
2) Göteborgin Eurooppa-neuvostossa on sitouduttava poliittisesti, tarkoin päämäärin ja toimin, Euroopan unionin kestämättömän kehityksen korjaamiseen.
Göteborgissa on suuntauduttava toimintaan. On asetettava päämäärät ja laadittavat tarkat aikataulut. Tässä mielessä toivon, että neuvostossa hyväksytään seuraavat tavoitteet:
Euroopan kasvihuoneilmiötä aiheuttavia kaasupäästöjä vähennetään vuoteen 2020 mennessä 30 prosenttia vuoden 1990 tasosta,
fossiilipolttoaineiden tuotannolle ja kulutukselle annetut tuet poistetaan vuoteen 2010 mennessä,
vaihtoehtoisten polttoaineiden osuuden pitää olla vuonna 2010 yli 7 prosenttia kaikista maantiekuljetuksissa käytetyistä polttoaineista ja yli 20 prosenttia vuonna 2020,
yhteisön uutta kemikaalipolitiikkaa sovelletaan vuoteen 2004 mennessä ja vuoteen 2020 mennessä varmistetaan kaikkien ympäristöä ja ihmisten terveyttä vahingoittavien kemikaalien poistaminen,
vielä vuonna 2001 hyväksytään ihmisten antibioottiresistenssin heikkenemistä koskeva suunnitelma (jossa viitataan maatalous- ja kansanterveyspolitiikkaan),
luonnon monimuotoisuuden köyhtyminen estetään täysin vuoteen 2010 mennessä,
ympäristövastuuta koskeva lainsäädäntö hyväksytään vuoteen 2003 mennessä,
julkista maantieliikennettä, rautatieliikennettä ja merenkulkua edistetään siten, että vuonna 2010 tieliikenne on vähäisempää kuin vuonna 1998
uusiutuvien energiamuotojen käyttöä rohkaistaan pitäen päämääränä, että vuoteen 2010 mennessä uusiutuvista lähteistä saadaan 12 prosenttia energiasta ja vuoteen 2040 mennessä 50 prosenttia.
3) Göteborgin Eurooppa-neuvostossa pitää valaa perusta Euroopan unionin yhteisten toimintalinjojen "vihertämiselle".
Luontoa säästävämpien päämäärien määrittelystä ei ole juurikaan hyötyä, jos toimintalinjat, erityisesti yhteiset toimintalinjat, jotka ovat väline noiden päämäärien toteuttamiseksi, ovat epäasianmukaisia. Siksi on oleellista, että neuvostossa osoitetaan, milloin ja miten Euroopan unionin kestämättömästä kehityksestä kärsiviä yhteisiä toimintalinjoja muokataan uusiksi. Neuvoston on tietysti aloitettava yhteisestä maatalouspolitiikasta, mutta sen pitää käsitellä myös kalatalous- sekä liikenne ja energiapolitiikkaa sekä rakenne- ja koheesiorahastojen varojen myöntämistä koskevia sääntöjä.

Muscardini
. (IT) Vuosien tuskastuttavan pysähdystilan jälkeen unioni aloitti jokunen kuukausi sitten sellaisen hillittömän kiihdytyksen, jota kansalaiset eivät voi käsittää. Heidän on nimittäin vaikea seurata kaikkia niitä vaiheita, jotka ovat viime aikoina luonnehtineet unionin elämää: Nizzan sopimuksen allekirjoittaminen yleisen tyytymättömyyden ja maailmanlaajuistumista vastustavien liikkeiden käymien kaupunkilaissotien keskellä, perusoikeuskirjan laativa "valmistelukunta", "fundamentalistit", jotka haluavat liittää kirjan eurooppalaiseen perustuslakiin, parhaillaan keskusteltavana olevat ehdotukset, joissa haluttaisiin käyttää uudelleen "valmistelukunta"menetelmää toimielinuudistuksen laatimiseen jne.
Kansalaisten on vaikea ymmärtää kaikkia näitä vaiheita, eivätkä he ymmärrä, miksi vain joidenkin kysymysten käsittelyä vauhditetaan, kun samaan aikaan heitä suoraan koskevien kysymysten hoitaminen etenee harmillisen hitaasti: niinpä eurooppalaisen taloushankkeen puuttuminen, työttömyyden sitkeä jatkuminen, heikon euron uhka sekä elintarvikkeiden aiheuttama turvattomuus ovat vain eräitä niistä ongelmista, jotka huolestuttavat ja hämmentävät kansalaisia.
Haluaisimme toteuttaa sen, mikä jo nyt onkin osa yhteisön säännöstöä ja toivoa laajempaa keskustelua unionin kansalaisten kanssa, jotta kaikki epäselvyydet olisi selvitetty ja pelot karkotettu ennen kuin toimielimissä siirrytään uusiin vaiheisiin.
Näistä syistä pidättäydymme äänestämästä.

Myller
. Sen ohella, että äänestin Göteborgin Eurooppa-neuvoston kokousta koskevan julkilausuman puolesta, haluan tuoda äänestysselityksenä julki seuraavaa:
Ympäristöasiat ovat ensi kertaa Eurooppa-neuvoston pääkysymys tällä viikolla Göteborgissa. Kestävän kehityksen strategia luo todellista sisältöä unionin politiikkaan ja nimenomaan yhdistämällä talouden, työllisyyden ja ympäristön. Tämä on tärkeä askel EU:n kehityksessä vastuulliseksi toimijaksi myös kansainvälisessä yhteistyössä, mistä hyvä esimerkki on Kioton sopimuksen näkyvä puolustaminen. On pidettävä huolta, että kestävän kehityksen strategia ei saa jäädä huippukokouksen muiden asioiden varjoon.
Göteborgissa EU:n johtajien on tehtävä kaikkensa myös USA:n kielteisen Kioto-päätöksen muuttamiseksi. Kun myös Yhdysvaltain tiedeakatemia on yhtä mieltä sopimuksen tarpeellisuudesta, ei Bushin hallinnolla pitäisi olla ongelmia palata vastuullisten valtioitten ruotuun.
Irlantilaisten päätös äänestää Nizzan sopimuksen ratifiointia vastaan on otettava vakavaan tarkasteluun. Unionin työskentelytapoja on mietittävä uudelleen ja avoimuutta vahvistettava. Kun alan tutkijoiden mukaan Nizzan sopimuksen vaikutukset eivät ole täysin edes siitä neuvotelleiden valtionpäämiesten tiedossa, voi kysyä, miten siihen ylipäätään voi ottaa järkevästi kantaa.
Nyt on annettava kaikki tuki avoimelle valmistelumallille unionin tulevaa uudistamista käynnistettäessä. Kansalaisten on voitava seurata, mitä unionissa tapahtuu, eikä toimielinuudistus voi poiketa tästä periaatteesta.

Souchet
. (FR) Se tapa, jolla monet eurooppalaiset vastuuhenkilöt, jotka osallistuivat suoraan Nizzan sopimuksen laatimiseen tai jotka kuuluvat tällä hetkellä sopimuksen kannattajiin, reagoivat Irlannin kansanäänestyksen tulokseen, osoittaa selvästi, että tässä sopimuksessa hahmotellun Euroopan perustana on täysin olematon kunnioitus yhteisön kansoja kohtaan. Komission jäsen Verheugen on varmasti menettänyt kaiken arvostuksensa kansoja kohtaan, sillä hän uskalsi vahvistaa Ljubljanassa lopullisesti jopa ennen kuin edes tiedettiin sen äänestyksen lopullisia tuloksia, jossa Irlannin kansalaiset esittivät mielipiteensä että irlantilaisten vastalause ei tule estämään mitenkään Euroopan unionin laajentumista sellaisena kuin se on määritelty Nizzan sopimuksessa.
Jatkaakseni komission jäsenistä, komission jäsen Barnier puhui häpeilemättä jo 11. kesäkuuta irlantilaisten puolesta ja selitti vuorenvarmasti Figaro-lehden lukijoille, että ne kolme syytä, joiden vuoksi irlantilaiset äänestivät sopimusta vastaan, eivät liity millään tavoin Nizzan sopimukseen. Tämä osoittaa, että kansojen itsemääräämisoikeus on menettänyt täysin merkityksensä. Irlantilaiset ovat Euroopassa ainoa kansa, jolla oli koska he noudattavat omaa perustuslakiaan tunnontarkasti etuoikeus lausua mielipiteensä Nizzan sopimuksesta kaikkein demokraattisimmalla tavalla eli kansanäänestyksen välityksellä, ja näin ollen se saattoi käyttää hyväkseen todellista sopimuksen sisältöä koskevaa kansallista keskustelua. Siitä huolimatta komission jäsen Barnier päättää, että "Irlannin äänestyksessä ei ole kyse itse Nizzan sopimuksesta..."
Taisteltuaan ensin sopimusluonnosta vastaan komission Hubert Védrine on nyt joutunut kierteeseen ja puolustaa sopimusta säälittävällä tavalla sanoen, että irlantilaiset ovat antaneet periksi ja perääntyneet hankkeesta. Ministeri Moscovici laajentaa keskustelua ja on tyytyväinen siihen, että Ranskassa ei järjestetty kansanäänestystä: tätä prosessia, joka on mitä suurimmissa määrin demokraattinen prosessi, jonka avulla suvereeni kansa voi ilmaista mielipiteensä, on kuvattu halventavasti "tekosyyksi, joka tarjoaa yhteisön vastustajien liittoutumalle mahdollisuuden esittää vastalauseensa Euroopalle". Jo 11. kesäkuuta hän tietenkin hylkäsi täysin ajatuksen, että ulkoministerien neuvostossa voitaisiin neuvotella uudelleen Nizzan sopimuksesta ja ottaa huomioon Irlannin kansan hyvin selkeästi ilmaisema kanta.
Se kuva, mikä Euroopasta muodostuu näiden kannanottojen perusteella, on juuri sellainen, että se halveksii omia kansojaan ja käyttäytyy täysin epädemokraattisesti; sellainen Eurooppa, jonka rakentamisessa suositaan laskelmoitua salamyhkäisyyttä ja jossa kansalaisten tahto ja valvonta jätetään huomioimatta.
On mieletöntä väittää, että irlantilaisten vastalause Nizzan sopimukselle estäisi laajentumisen. Se on Nizzan sopimus, joka aiheuttaa ongelmia laajentumiselle. Sen sijaan Irlannin kansanäänestyksen ansiosta kuten Philippe de Villiers juuri ehdotti nyt voidaan siirtyä laajentumiseen, ilman että kansojen itsemääräämisoikeutta riistetään hylkäämällä ensinnäkin sopimuksen ylikansallinen osa ja sisällyttämällä sen liitteissä olevat laajentumista koskevat määräykset tuleviin liittymissopimuksiin, ja toiseksi antamalla ehdokasvaltioille mahdollisuus liittyä Euroopan unioniin välittömästi ilman ylimääräistä sopimusta siten, että niille tarjotaan mahdollisuutta liittyä sopimuksessa olevaan hallitustenvälistä yhteistyötä koskevaan osaan.

Theorin
Olen äänestänyt Göteborgissa pidettävän huippukokouksen valmisteluja koskevan päätöslauselman 30 kohtaa ja 31 kohtaa vastaan.
Kuten olen monta kertaa sanonut, vastustan yhteistä eurooppalaista puolustusta sekä puolustusmenojen korottamista.
Sitä vastoin 32 kohta vastaa hyvin käsitystäni.

Titley
. (EN) Arvoisa puhemies, odotan innokkaasti Göteborgin Eurooppa-neuvoston lopputulosta. Siihen päättyy Ruotsin hallituksen vaikuttava puheenjohtajakausi, ja onnittelen ruotsalaisia kollegoitani.
Valtioiden ja hallitusten päämiesten tapaamisessa Göteborgissa käsitellään lähinnä laajentumista. Huippukokouksen tärkein tehtävä on saavuttaa läpimurto laajentumisneuvotteluissa. Euroopan haasteena 1980-luvulla oli yhtenäismarkkinoiden perustaminen. Haasteena 1990-luvulla oli yhtenäisvaluutan luominen. Haasteena tämän vuosituhannen alussa on laajentaa EU:ta turvaamalla kaikille vakaus, rauha ja hyvinvointi.
Laajentuminen on ratkaisevan tärkeää kaupankäynnin, työllisyyden ja kaikkien hyvinvoinnin kasvattamiseksi, ympäristöstandardien parantamiseksi ja rajat ylittävän saastumisen vähentämiseksi, tehokkaan yhteistyön edistämiseksi rikollisuuden ja huumeiden torjunnassa, vähemmistöjen oikeuksien kehittämiseksi sekä rauhan, demokratian ja vakauden lisäämiseksi Euroopassa. Tämä on tärkeä viesti annettavaksi Euroopan unionin kansalaisille, joiden täytyy olla tietoisia laajentumisen eduista ja seurauksista.
Toivon todellakin, että huippukokouksessa saavutetaan merkittävää edistystä ympäristön alalla. Ympäristöasiat ovat ensisijaisen tärkeitä kansalaisille kautta Euroopan unionin. Meidän täytyy asettaa ilmastonmuutoksen rajoittaminen etusijalle ja asettua selkeästi johtoasemaan maailmanlaajuisessa yhteistyössä. Meidän täytyy myös sopia työstä kohti konkreettisia päämääriä puhtaiden energialähteiden käytön, kestävän kuljetusjärjestelmän, kansanterveydellisten uhkien torjunnan sekä luonnonvarojemme käytön parantamisen alalla.
Tehdäksemme Euroopasta todellisen ihmisten Euroopan meidän täytyy "vihreyttää" toimintaamme ja tarkastella huolellisesti innovatiivista strategiaa kestävän kehityksen hyväksi. Lisäksi meidän täytyy kertoa ihmisille Euroopan unionin ja sen kansalaisten tällä hetkellä suurimmasta haasteesta eli laajentumisesta. Olemme aivan liian pitkään olleet kertomatta heille koko tarinaa, ja nyt on korkea aika kertoa se. Onhan se oikeastaan hyvä tarina kerrottavaksi.
Daviesin suositus toiseen käsittelyyn (A5-0187/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin mielihyvin tämän otsonia koskevan direktiivin puolesta. Kuten tiedämme, otsoni itsessään on rikastunutta happea, ja tämä on terveydelle myönteinen asia. Sen sijaan terveydelle ei valitettavasti ole hyväksi, että osa ilmassa olevasta otsonikerroksesta tuhoutuu, minkä seurauksena aurinko säteilee voimakkaammin ja ilmasto muuttuu, mitä me kaikki pelkäämme. Jos näin käy, tiedämme hyvin, että tämä vahingoittaisi kuten jo nyt tapahtuu kaikkia kansalaisia, mutta erityisesti vanhuksia, koska puhumme ilmasta, jota hengitämme, ja monet heistä sairastavat hengityselinten sairauksia. Toivon siis, että Euroopan unioni todellakin jatkaa työtä ilmansaasteiden torjumiseksi.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, jäsen Fatuzzo puhuu aivan perustellusti otsonin vanhuksille aiheuttamista vaaroista, mutta minä haluaisin puhua teille nuorista. Nuoret ovat nimittäin ensimmäisiä uhreja, jäsen Fatuzzo. Arvoisa puhemies tiedätte sen varsin hyvin jos mitään ei tehdä kasvihuoneilmiölle ja otsonikerroksessa olevalle aukolle, juuri nuoret, uudet sukupolvet, joutuvat kärsimään eniten tästä tilanteesta. Minäkin siis iloitsen tästä direktiivistä ja toivon, että nimenomaan Euroopan nuoret voisivat hyötyä siitä jollakin tavoin. Sitä me ainakin toivomme ja sitä olemme halunneet osoittaa äänestämällä direktiivin puolesta.
Redondo Jiménezin suositus toiseen käsittelyyn (A5-0179/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, jäsen Redondo esitteli asiakirjan, jonka pyrkimyksenä on suojella Euroopan unionin metsiä metsäpaloilta ja saasteilta. Monet vanhukset ja eläkeläiset, jotka ovat eläkeläispuolueen jota minulla on ilo edustaa Euroopan parlamentissa jäseniä sanovat minulle, että heillä on vapaa-aikaa ja että he haluaisivat olla yhteiskunnalle hyödyksi ja tehdä jotakin. Niinpä minä ehdotan parlamentille, että tätä aihetta koskevien seuraavien direktiivien laadinnan yhteydessä käytettäisiin vapaaehtoisia vanhuksia, jotka ovat valmiita menemään metsien keskelle ja harjoittamaan valvontaa paikan päällä, jotta tulipaloilta vältyttäisiin, erityisesti tuhopoltoilta, jotka ovat koko vihreää Eurooppaamme koetteleva vitsaus.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, juuri nuorisomme menee enemmän kuin muut metsän keskelle leirintäalueille, kesäkursseille ja partiolaisryhmien mukana: koko väestöstämme juuri nuoret ovat eniten kosketuksessa eurooppalaisten metsien kanssa. Eikä tässä kaikki, vapaaehtoinen siviilipalveluväki tekee työtä metsäoperaatioissa juuri sellaisten alueiden elvyttämiseksi, jotka saattavat kadota tai joita ainakin uhkaavat vaarat. Puhun monien sellaisten nuorten puolesta, jotka ovat radikaalipuolueen jäseniä ja äänestävät puoluettamme, ja minä kerron heille, että tämä on Euroopalle tärkeä asia, ja minä katson, että tämä direktiivi ja jäsen Redondo Jiménezin mietintö ovat nuorten eduksi.
Harbourin mietintö (A5-0202/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, on vaikea kiistää, että ne, jotka viettävät eniten aikaa television ääressä tämä on yksi Harbourin mietinnön tavoitteista ovat vanhuksia. Niinpä minä kiittelen sitä, että tämän direktiivin myötä Euroopan unionissa aletaan vihdoinkin ymmärtää, että myös televisiosta lähetettäviin ohjelmiin on puututtava. Ryhtymättä sensuroimaan ohjelmia, mitä kukaan ei halua, minusta olisi asianmukaista toteuttaa myös sellaisia kulttuuriohjelmia, jotka edistävät ohjelmia seuraavien oppimista ja jotka ovat hyödyksi koko yhteisöllemme, ja näin ollen katseltavanamme ei olisi pelkästään väkivaltaelokuvia ja -esityksiä, jotka vain tuhoavat niitä arvoja, joita vanhuksilla on, mutta jotka monet nuorista ovat jo valitettavasti kadottaneet.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, tämä ongelma koskee ehkä myös vanhuksia, mutta se koskee ennen kaikkea lapsia. Tiedämme, miten monet lapset katsovat televisiota ja miten usein lapset katsovat ohjelmia yksin ilman vanhempien valvontaa, siis ilman sellaisia valintoja, joiden mukaan perhe valitsee, mikä on sallittua, tai ehkä valintoja ei teekään perhe, koska tilastot kerran osoittavat, että monet lapsista syntyvät avioliiton ulkopuolella. Niinpä tästä näkökulmasta Harbourin mietintö on tärkeä, ja puhun nyt nimenomaan maanosamme nuorten puolesta, nuorten, joista monet lähestyvät meitä ja kertovat suhtautuvansa ohjelmiin varovaisesti puhumattakaan eturistiriidoista ja monopoleista, joista näinä päivinä niin kovasti keskustellaan ja lisään tähän, että nimenomaan nuorten ja lasten kannalta on tärkeää, että Euroopan unioni tekee päätöksiä tässä asiassa.
Lullingin mietintö (A5-0181/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, Lullingin mietinnön perusteluosassa sivulla 11 sanotaan, että niiden tietojen joukossa, joita tilastoja laativilta yrityksiltä pyydetään, on tieto, joka koskee eläkerahastoja, joihin näiden yritysten työntekijät kuuluvat. Mutta lukemastani liitteenä olevasta osasta puuttuu kaikkein tärkein, hyödyllisin ja mielenkiintoisin kysymys, joka näille yrityksille pitäisi osoittaa. Mikä eläkerahastoihin liittyvä kysymys näille yrityksille pitäisi tehdä? Arvoisa puhemies, tietenkin seuraava: ovatko näihin eläkerahastoihin kuuluvat eläkeläiset tyytyväisiä eläkkeeseensä? Koska muutoinhan jotakin pitää muuttaa!

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, kuka hoitaa yritystilastoja? Yleensä yliopistoista valmistuneet nuoret, joita nämä yritykset ottavat palvelukseensa ja jotka ovat siis valmistuneet tilastotiedettä opettavista yliopistoista. Nuoria koskeva ulottuvuus on siis tärkeä osa jäsen Lullingin mietinnössä. Haluan voimakkaasti painottaa ja sanoa, että äänestimme tämän mietinnön puolesta.
Torres Marquesin mietintö (A5-0149/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olemme käsitelleet tässä mietinnössä ongelmaa laskutuksen yksinkertaistamisesta. Ja lopulta puhutaan myös paremmasta sääntelystä laskujen sähköisten allekirjoitusten kohdalla. Hyväksyn sen, että ryhdymme käyttämään sähköistä allekirjoitusta, mutta mielestäni meidän pitäisi tehdä työtä myös sen hyväksi, että sähköistä allekirjoitusta käytettäisiin myös allekirjoitusta vaativissa äänestyksissä. Tehän tiedätte, että on kansallisia kansanäänestyksiä ja kansallisia lakiehdotuksia, jotka edellyttävät kansalaisen allekirjoitusta. Allekirjoituksia pitää olla tietty määrä, tarvitaan esimerkiksi 500 000 kansalaisen allekirjoitus. Kansalaiset voisivat allekirjoittaa nämä suoraa demokratiaa, siis kansanäänestyksiä ja lakiehdotuksia koskevat pyynnöt sähköisellä allekirjoituksella. Tämä olisi merkki vahvemmasta demokratiasta Euroopan kansojen keskuudessa.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, olen täysin samaa mieltä siitä, mitä jäsen Fatuzzo sanoi. Myös me radikaalipuolueen jäsenet teemme Italiassa työtä sen hyväksi, että sähköisen allekirjoituksen käyttöä lisättäisiin ja että tarjottaisiin mahdollisuus sen käyttöön jo senkin takia, että tulokset olivat tuhoisia viimeisissä kansallisissa vaaleissa, joiden aikana joissakin äänestyspaikoissa äänestettiin klo 5:een asti aamulla, vaikka äänestyspaikkojen oli määrä mennä kiinni klo 22. Haluaisin myös painottaa, että juuri nämä nuoret tutkijat, jotka ovat viime vuosina valloittaneet maailman uusilla tekniikoilla riittää, kun katsoo, mikä on Java-suunnittelijoiden, itse Microsoftin ja kaikkien näiden uusien tekniikoiden suunnittelijoiden keski-ikä ovat saaneet aikaan sen, että nuoret ovat kaikista kiinnostuneimpia tietotekniikan ja teknologiasovellusten kehityksestä. Näin ajatellen voin vain iloita tästä mietinnöstä, koska monet radikaalipuoluetta äänestävät seuraavat hyvin tarkasti tätä ilmiötä.
Millerin mietintö (A5-0194/2001)

Titley
. (EN) Tuen täydellisesti sosialistikollegani Helena Torres Marquesin mietintöä, jonka tavoitteena on helpottaa eri maiden välistä kauppaa harjoittavien yritysten hallinnollisia rasitteita. Se korvaa 15 erilaista alv-laskuja koskevaa kansallista säännöstöä yhdellä säännöstöllä. Tämä todistaa jälleen kerran Euroopan sitoutumisesta sellaisen ympäristön luomiseen, jossa yrittäjät ja yritykset kautta EU:n voivat kukoistaa.
EU:n jäsenvaltioiden erilaiset säännöstöt alv-laskuille haittaavat usein yrityksiä, etenkin pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Sen lisäksi että tämä ehdotus korvaa kansalliset alv-laskuja koskevat säännöstöt yhdellä yhteisellä säännöstöllä, se kattaa myös elektronisen laskutuksen, ja siinä käsitellään lisäksi kehittyneen sähköisen allekirjoituksen käyttöä. Yhdenmukaistamalla liiketoimintaa koskevat menettelyt koko Euroopassa kasvatetaan pienten yritysten luottamusta kaupankäyntiin, eikä vain Isossa-Britanniassa vaan koko Euroopan yhtenäismarkkinoilla.
Yhtenäismarkkinat ovat olennaisen tärkeät työpaikkojen turvaamiseksi Ison-Britannian luoteiskolkassa. Lähes 40 prosentilla alueen pienistä ja keskisuurista yrityksistä on kauppayhteyksiä muihin EU:n jäsenvaltioihin. Euroopan yhtenäismarkkinoiden jäsenenä niiden mahdollisten asiakkaiden määrä nousee yli 370 miljoonaan, mikä on yli kuusi kertaa enemmän kuin pelkässä Isossa-Britanniassa.
Labour-puolueen kollegani ja minä olemme vakaasti päättäneet saada brittiläiset yritykset hyötymään yhtenäismarkkinoista. Antamalla yrityksille aina Burystä Blackburniin riittävästi varmuutta, jotta ne voivat suunnata näille markkinoille, tämä toimenpide edistää tavoitettamme ja lisää kaupankäyntiä, kasvua ja työllisyyttä koko Ison-Britannian luoteiskolkassa.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, pidättäydyin äänestämästä tästä asiakirjasta. Äänestyksestä pidättäytymiseni merkitsee toivetta siitä, että tästä monien eurooppalaisten unelmasta tulisi totta. Arvoisa puhemies, tämän asiakirjan myötä Euroopan komission työntekijöille annetaan heidän niin halutessaan oikeus tämä on myönteinen asia saada 50-vuotiaana eläkettä, joka on suuruudeltaan 60 prosenttia minimipalkasta, mikäli he ovat maksaneet eläkemaksuja palvelussuhteestaan vähintään 10 vuotta. Olen tyytyväinen heidän puolestaan, mutta haluaisin, että tässä syy, miksi pidättäydyin äänestämästä voisimme tarjota saman kaikille Euroopan työntekijöille, jotka kaikissa jäsenvaltiossa joutuvat kuulemaan, että heidän pitää tehdä töitä ainakin 65- tai 70-vuotiaaksi asti, että heidän pitää tehdä töitä ainakin 30, 35 tai 40 vuotta saadakseen eläkettä korkeintaan 40 tai 50 prosenttia saamastaan palkasta.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, kollega Millerin asiakirja on tärkeä erityisesti siltä osin kuin se koskee monien sellaisten nuorten palkkaamista peruspalkkaluokan paikkoihin, jotka ovat päättäneet opintonsa ja jotka sitten aloittavat työt Euroopan yhteisön julkisissa tehtävissä. Minä siis kiinnitän huomioni näihin nuoriin virkamiehiin, koska tämä taival kohti sitä tulevaa eläkettä, josta jäsen Fatuzzo puhuu, liittyy tietysti sellaiseen uraan, joka aloitetaan niin nuorena kuin unionin henkilökuntaan on vain mahdollista päästä. Ja juuri näitä nuoria minä ajattelin, kun äänestin Millerin mietinnöstä parantaakseni Kinnockin uudistuksen puitteissa myös Euroopan unionin virkamiesten ja muiden toimijoiden asemaa.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Kannatamme tietenkin ajatusta päästää virkamiehet ja poliittisten ryhmien väliaikaiset toimihenkilöt halutessaan varhaiseläkkeelle tähän ehdotukseen sisältyvin ehdoin.
Samalla emme voi kuitenkaan hyväksyä niiden toimien perusteluja, joilla perustetaan 1254 uutta virkaa ilman lisämenoja.
Meidän on pakko suhtautua epäilevästi siihen tapaan, jolla nämä virat aiotaan täyttää, koska kyse on pikemminkin henkilöstön uudelleenjärjestelystä ja rationalisoinnista kuin uusien henkilöiden työhönotosta.
Se, että arvioitujen 600 lähtevän työntekijän tilalle aiotaan ottaa vain 258 uutta työntekijää, merkitsee sitä, että ehdotuksen laatijat aikovat ennen kaikkea lisätä jäljelle jäävien työtaakkaa.
Tämän vuoksi emme äänestäneet tästä mietinnöstä.
Brokin mietintö (A5-0207/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen siitä, että Euroopan unionin ja ASEM-maiden, toisin sanoen Brunein, Kiinan, Indonesian, Japanin, Korean tasavallan, Malesian, Filippiinien, Singaporen, Thaimaan ja Vietnamin välisessä vuoropuhelussa ja yhteistyössä edistytään ja että ASEM-maihin liittyminen kiinnostaa myös alueen muita merkittäviä valtioryhmiä, eli Intiaa, Pakistania, Australiaa ja UuttaSeelantia. Äänestin tämän yhteistyön puolesta, mutta toivon samalla, että sanon tämän äänestysselityksessäni hyvin mielelläni näiden sopimusten, kontaktien ja tapaamisten yhteydessä Euroopan unionin ja näiden maiden edustajat neuvottelisivat keskenään parhaasta tavasta, jolla käsitellä Euroopan vanhusten ja Kaukoidän vanhusten ongelmia ja ratkaista ne.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, valitettavasti kävi niin, että tämän mietinnön esittelijä oli alun perin jäsen Dupuis, joka joutui luopumaan tehtävästään, koska hänen linjauksiaan jotka minun mielestäni olivat parlamentin suositusten mukaisia ja joissa nimenomaan korostettiin näillä alueilla, erityisesti eräissä maissa tapahtuvia vakavia ihmisoikeusrikkomuksia ei hyväksytty asiasta vastaavassa valiokunnassa. Niinpä me radikaalijäsenet tietenkin pidättäydyimme äänestämästä tästä tekstistä josta meillä oli osittain eri näkemys juuri siksi, että alun perin teksti laadittiin jäsen Dupuis'n ehdotuksen pohjalta.
Arvoisa puhemies, jatkan tästä ja sanon, että jos on olemassa maailma ja ympäristö, jossa nuorten merkitys on tärkeä, se löytyy juuri Aasian uusista voimista: ehkä juuri nämä nuoret voivat astua vanhojen mandariinisukupolvien, sellaisten monien vanhusten tilalle, jotka valitettavasti ovat johtoasemassa näissä maissa, joissa on usein diktatuurijärjestelmä. Käännyn luottavaisesti näiden nuorten puoleen ja toivon Euroopan unionin tekevän samoin. Vaadimme tilaa näiden maiden nuorille!

Krivine
. (FR) Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Itä-Aasian maiden välisiä suhteita (ASEM-prosessia) koskevaan päätöslauselmaan sisältyy eräs myönteinen näkökohta. Siinä vahvistetaan, että muodollisesti ihmisoikeuksille ja demokraattisille oikeuksille annettu tärkeä asema ei saa jäädä kuolleeksi kirjaimeksi, että tällä alalla saavutettua (tai saavuttamatonta) kehitystä on mitattava säännöllisesti ja että mittausten tuloksista on myös oltava poliittisia seurauksia. Päätöslauselmassa vaaditaan myös parlamenttien välisen prosessin vahvistamista, jotta mahdollisuus Aasian ja Euroopan väliseen vuoropuheluun ei jäisi vain hallitusten ja yritysjohtajien yksinoikeudeksi, vaan mukaan otettaisiin myös vaaleilla valitut toimielimet. Kaikki tämä voisi auttaa meitä vahvistamaan Euroopan ja Aasian yhteiskunnallisten liikkeiden ja kansalaisten riippumattoman ja solidaarisen osallistumisen vaikutuksia.
Päätöslauselmaan sisältyy kuitenkin myös hyvin kielteinen näkökohta. 26 kohta - jossa vaaditaan noudattamaan ILOn sopimuksia ammattiyhdistysten ja työntekijöiden oikeuksista - on poistettu. Muuttovirrat on jälleen kerran rinnastettu samassa lauseen osassa kansainväliseen rikollisuuteen tai terrorismiin. Lisäksi päätöslauselmassa vaaditaan - yhtenä painopisteenä - "maailman kauppajärjestelmän kunnioittamista", eli WTO:n diktatuuriin ja uusliberalistisiin oppeihin alistumista. Tässä hengessä päätöslauselmassa painotetaan, että Asian-Europe Business Forumille on annettava "keskeinen rooli".
Näin ollen en äänestä tästä päätöslauselmasta.
Fourtoun mietintö (A5-0186/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kannatan ehdottomasti sitä, että silikonin käyttöä rintaimplanteissa vähennetään. Arvoisa puhemies, puhuin suonette anteeksi tämän kertomuksen viime viikolla tästä asiakirjasta tyttäreni Cristinan kanssa, joka on muuten ollut mukana Miss Italian karsinnoissa, ja sanoin hänelle: "Vastustan ehdottomasti silikoni-implanttien käyttöä, erityisesti naisten kohdalla. Et kai sinä vain käytä sellaisia?" Hän vastasi minulle: "Mitä ihmettä sinä oikein puhut? En ikimaailmassa käyttäisi silikoni-implantteja, koska en missään nimessä tarvitse sellaisia. Pitääkö minun tulla Strasbourgiin kertomaan kaikille parlamentin jäsenille, joille kerrot keskustelustamme, että olen tyytyväinen itseeni tällaisena kuin olen, luonnollisena ja ilman leikkauksia?" Tämän vuoksi en tuonut häntä mukanani Strasbourgiin, vaan toin äitini, sisareni ja vaimoni.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, saanen sanoa, että olen pahoillani, ettei jäsen Fatuzzon tytär ole paikalla, koska tytär on paitsi hyvin kaunis, myös erittäin sympaattinen, niinpä hänen puuttumisensa on menetys tässä istuntosalissa ja joka tapauksessa parlamentillemme.
Arvoisa puhemies, sen lisäksi, että kiitän teitä siitä, että sallitte tämän pienen hupihetken, haluaisin päätteeksi sanoa silikoni-implanteista, että jos on yksi ryhmä, joiden kohdalla meidän pitää ehdottomasti ryhtyä ehkäiseviin toimiin näihin implantteihin joiden terveydelle monesti haitallisia seurauksia ei vielä kaikesta huolimatta tunneta liittyvien vaarojen vuoksi, tämä ryhmä koostuu nimenomaan nuorista, jotka esimerkiksi 16-vuotiaina näkevät eri televisiolähetyksissä samastumismalleja, ja he ajattelevat voivansa parantaa ulkonäköään asennuttamalla itselleen silikoni-implantit jopa niin varhaisessa iässä. Näin ajatellen tämä asia koskee erityisesti nuoria, joille tämä tänään äänestämämme asiakirja pitää mielestäni kohdistaa.

Lambert
. (EN) Vihreät/ALE -ryhmä suhtautuu myönteisesti Fourtoun mietintöön silikoniproteeseista ja pitää sitä edistysaskeleena tällaisia proteeseja harkitseville tarjottavan tiedottamisen parantamisessa ja mahdollisten terveysvaikutusten seurannassa.
Mietintö on siksikin arvokas, että se juontuu suoraan kansalaisten toimesta, kun he ovat tuoneet asian käsiteltäväksi parlamentin vetoomusvaliokuntaan - tämä mahdollisuus on avoin kaikille EU:n asukkaille, kun he ovat huolissaan EU:n lainsäädännöstä ja sen täytäntöönpanosta tai tämän lainsäädännön puutteesta.
Vetoomuksen esittäjät ovat henkilöitä, jotka ovat huolissaan, usein siten, että asia koskee heitä suoraan, silikoniproteesien haitallisuudesta heidän terveydelleen. He puhuivat koskettavasti valiokunnalle, STOAlla teetettiin tutkimus, ja mietintö heijastaa sen tuloksia.
Ryhmäni suhtautuu myönteisesti suositukseen teettää tarkempia lisätutkimuksia. Suhtaudumme myönteisesti myös suositukseen tällaisten kirurgisten toimenpiteiden vähimmäisikärajasta. Olemme hyvin huolestuneita siitä, että moni nuori nainen tuntee tarvetta turvautua plastiikkakirurgiaan täydellisemmän vartalon saavuttamiseksi, jotta he kokisivat sopeutuvansa yhteiskuntaan sen sijasta, että yhteiskunta hyväksyisi avoimesti ihmiset heidän koostaan ja mallistaan riippumatta.
Useassa jäsenvaltiossa on tarvetta säännellä tehokkaasti plastiikkakirurgiaa, etenkin yksityisesti tarjottua, ja varmistaa, että kaikille potilaille tarjotaan kaikki mahdollinen tieto. Potilasrekisteri on tärkeä ehdotus, sillä se auttaa jatkossa tehtävässä tutkimuksessa, mutta myös siksi, että sen avulla voidaan tavoittaa naisia, joiden voidaan pelätä olevan vaarassa, jos tulevaisuudessa jonkin proteesin kohdalla törmätään ongelmiin.
Toivon, että komission tiedonanto sisältää parlamentin suositukset.

Meijer
. (NL) Valmistajat ovat keksineet sellaisille naisille suunnatut markkinat, jotka ovat joutuneet amputoimaan rintansa rintasyövän seurauksena. Silikonisovellukset mahdollistavat kehon ulkomuodon palauttamisen. Ongelmana on, että viiden vuoden kuluttua puolet ja 20 vuoden kuluttua jopa 95 prosenttia näistä rintaproteeseista alkaa vuotaa. Siten näiden naisten kehoon pääsee myrkkyä. Tämä myrkky voi aiheuttaa tulehdusreaktioita, autoimmuunijärjestelmän häiriöitä ja sidekudossairauksia. Näissä oloissa on parempi olla enää käyttämättä sairauksia aiheuttavia silikoni-implantteja ja kiinnittää kaikki huomio vaihtoehtojen kehittämiseen. Ranska on samalla kieltänyt nämä implantit, mutta muut jäsenvaltiot toteuttavat epäröivää ja vaihtelevaa politiikkaa. Olen vetoomusten esittäjien kanssa samaa mieltä siitä, että silikonirintaimplantteja ei pidä käyttää, ennen kuin on osoitettu, että ne ovat vaarattomia. Esittelijän ratkaisu tiedottamisen ja rekisteröinnin parantamiseksi on toki askel hyvään suuntaan, koska se voi vähentää uhrien määrää, mutta se ei ole riittävä, koska se johtaa siihen, että myös tulevaisuudessa tulee edelleen uusia uhreja. On edelleen aivan välttämätöntä suojella naisia paremmin valmistajia vastaan, jotta he eivät uhraa terveyttään ulkonäkönsä vuoksi.

Sacrédeus
Olen äänestänyt mietintöä vastaan.
Euroopan parlamentti ei ole taaskaan pystynyt päättämään, mikä kuuluu EU:n tehtäviin ja mikä jäsenvaltioiden toimivaltaan. EU:n on keskityttävä omiin ydinalueisiinsa ja päätehtäviinsä. Tämän suuntauksen pitäisi olla entistä selvempi nyt, kun Irlannin kansa hylkäsi 7. kesäkuuta järjestetyssä kansanäänestyksessä Nizzan sopimuksen.
Käsiteltävänä olevassa mietinnössä käsitellään silikoniproteeseja, ja siinä ehdotetaan sääntöjä, säännöksiä, 18-vuoden ikärajaa esteettisistä syistä asennettaville rintaproteeseille sekä jopa eurooppalaisen rintaproteesirekisterin perustamista.
Pitäisi olla itsestään selvää, että tästä asiasta päättäminen ei kuulu Euroopan tasolle eikä sillä ole mitään tekemistä Euroopan yhteistyöhankkeen olennaisimman tehtävän, toisin sanoen maailmanosamme rauhan edistämisen kanssa.

Puhemies
Ellei muita puheenvuoroja ole, keskeytän istunnon.
(Istunto keskeytettiin klo 13.10 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Maantieliikenteen liikkuvia tehtäviä ammattimaisesti suorittavien henkilöiden työajan järjestäminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0196/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi maantieliikenteen liikkuvia tehtäviä ammattimaisesti suorittavien henkilöiden työajan järjestämisestä [5919/1/2001 - C5-0134/2001 - 1998/0319(COD)] (Esittelijä: Hughes).

Hughes
Arvoisa puhemies, työaikojen parissa parhaillaan tekemämme työ juontuu vuoden 1993 direktiiviin, jonka ulkopuolelle jätettiin yhteensä noin kuusi miljoonaa työntekijää, joista noin viisi miljoonaa työskenteli eri liikennealoilla. Direktiivin viimevuotisessa tarkistuksessa saatettiin kaikki rautatieläiset, liikennealojen muita kuin liikkuvia tehtäviä suorittavat työntekijät, offshore-työntekijät ja harjoittelua suorittavat lääkärit direktiivin soveltamisalan piiriin. Lisäksi meri- ja lentoliikenteessä on tehty erilliset sopimukset.
Tämän maantieliikennettä koskevan ehdotuksen on siis tarkoitus täyttää yksi jäljellejääneistä aukoista, mutta sekään ei kata kaikkia kuljettajia. Nykyisessä muodossaan sitä sovelletaan vain asetuksen 3820/85 kattamiin työntekijöihin, ja sen ulkopuolelle jää siis useita työntekijäryhmiä, muun muassa alle 3,5 tonnia painavien ajoneuvojen kuljettajat, tavalliset kaupunkiliikenteen kuljettajat, taksinkuljettajat ja enintään yhdeksän matkustajaa kantavien ajoneuvojen kuljettajat.
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan esittämässä tarkistuksessa 5 pyydetään asetuksen pikaista tarkistamista edellä mainittujen työntekijöiden sisällyttämiseksi siihen. Tätäkin vakavampi on kuitenkin yhteisessä kannassa avoimeksi jätetty mahdollisuus, että itsenäiset kuljettajat saatetaan jättää pysyvästi direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Alkuperäistä vuoden 1993 direktiiviä sovelletaan työntekijöihin, mutta ehdotuksella on kaksi oikeusperustaa: 137 artikla kattaa työterveyden ja -turvallisuuden ja 71 artikla kattaa toimintaturvallisuuden. Sitä voidaan näin ollen perustellusti soveltaa itsenäisiin kuljettajiin. Emme voi jättää heitä ulkopuolelle. Jos kuljettajan terveydelle ja turvallisuudelle ja yleisemmin liikenneturvallisuudelle on vaaraksi, että työsuhteessa olevat kuljettajat tekevät pitkiä työpäiviä, eikö se ole yhtä vaarallista itsenäisen kuljettajan kohdalla? Vastaus on tietenkin, että täytyyhän sen olla.
Kun rekka täyttää taustapeilisi, haluatko miettiä, onko sen kuljettaja työsuhteessa ja levännyt vai itsenäinen ja mahdollisesti väsynyt ja vaarallinen? Kaikkien kuljettajien sisällyttäminen soveltamisalaan on siis tärkeää niin työterveys- ja -turvallisuussyistä kuin toimintaturvallisuussyistäkin.
On kuitenkin vielä kolmaskin tärkeä tekijä: tasavertaisen kilpailun varmistaminen eri kuljetusvälineiden välille. Vuoden 1993 direktiivi kattaa tällä hetkellä rautatiealan, mutta maantieliikennettä ei kata mikään vastaavankaltainen järjestelmä. Jos haluamme tosissamme edistää rahtikuljetusten siirtämistä maanteiltä rautateille kaikkien sen tuomien ympäristöön liittyvien hyötyjen kanssa, niin tämäkin on hyvin tärkeä näkökohta.
Tätä kohtaa koskeva kompromissiehdotukseni vastaa komission ensimmäisen käsittelymme jälkeen antamaa tarkistettua ehdotusta. Tarkistuksessa 4 ehdotan itsenäisille kuljettajille ylimääräistä kolmen vuoden siirtymäaikaa, jonka jälkeen ne otetaan automaattisesti direktiivin piiriin. Tämäkin aiheuttaa kuitenkin ongelmia. Jopa väliaikainen pois sulkeminen saattaa mahdollistaa sen, että keksitään uusia itsenäisen työnteon vilpillisiä muotoja ja että häikäilemättömät työnantajat pääsevät kiertämään työehtosopimuksia. Tästä syystä työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on myös ehdottanut tarkistuksessa 10 täsmällisempää määritelmää itsenäiselle kuljettajalle. Niitä, jotka eivät täytä siinä lueteltuja ehtoja, koskisivat direktiivin nojalla samat oikeudet ja velvollisuudet kuin työntekijöitä.
Nämä ovat joitakin ehdotuksen tärkeitä kohtia, mutta niitä ovat myös työajan ja päivystysvelvollisuuden määritelmät. Nämä käsitteet ovat yhteisessä kannassa niin epämääräisiä, ettei niiden pohjalta ole kovin mielekästä lähteä rajoittamaan työaikaa. Ehdotimme tästä syystä tarkistuksessa 6 paluuta komission tarkistetussa ehdotuksessa esitettyyn määritelmään. Tarkistuksessa 15 ehdotamme, että viiteajanjakso, jonka perusteella lasketaan keskimääräinen 48:n tunnin työviikko, rajoitettaisiin työehtosopimusten perusteella vahvistettuihin järjestelyihin. Ehdotin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalle, että kuljettajalle pitäisi ilmoittaa varallaoloajan alkamisesta 24 tuntia aiemmin. Ehdotukseni ei saanut toivomaani kannatusta valiokunnassa, ja siksi suosittelen parlamentille, että se tukee jäsen Lynnen tarkastuksessa 24 esittämää kompromissiehdotusta ilmoituksen antamisesta 12 tuntia aiemmin.
Tarkistuksessa 14 ehdotan, että yötyö rajoitettaisiin kahdeksaan tuntiin ja että sitä voisi tilapäisesti pidentää 10 tuntiin, kunhan kahdeksan tunnin päivittäinen keskiarvo ei ylity viiteajanjaksolla, joka vahvistetaan työmarkkinaosapuolten kuulemisen jälkeen. Ihminen ei ole yöeläin, ja tutkimukset ovat osoittaneet, että yötyö nostaa terveyden ja turvallisuuden vaarantavien onnettomuuksien vaaran kaikkein korkeimmalle. Siksi tämäkin on tärkeä asia.
Johtopäätöksenä kaikkein tärkeintä on itsenäisten kuljettajien sisällyttäminen direktiivin soveltamisalaan. Toivon, että liikenneministerit saadaan hyväksymään tämä asia, muuten koko paketti saatetaan hylätä. Syy siitä lankeaisi heille, ja toivon, että voimme yhdessä varmistaa, että tämä palapelin puuttuva pala asetetaan mahdollisimman pian paikalleen.

Smet
Arvoisa puhemies, me kannatamme tätä direktiiviä. En peittele sitä, että tietyistä asioista on käyty runsaasti keskusteluja. Mietinnön tärkein kohta, josta ryhmässämme on keskustelu, on se, jossa sanotaan, että itsenäiset ammatinharjoittajat on sisällytettävä mukaan. Ryhmämme enemmistö hyväksyy tämän, mutta se ei muuta sitä tosiasiaa, että keskustelu on nyt paljon vaikeampaa päinvastoin kuin keskustelut ensimmäisessä käsittelyssä, jolloin komission kanta, että itsenäiset ammatinharjoittajat on sisällytettävä mukaan, vastasi parlamentin kantaa. Toistan kuitenkin, että ryhmämme enemmistö kannattaa itsenäisten ammatinharjoittajien sisällyttämistä mukaan. Miksi tätä kannatetaan? Ensimmäinen syy on, että myös itsenäisellä ammatinharjoittajalla on muiden lailla tietenkin oikeus turvallisuuteen ja terveyteen työssään. Toinen syy on kilpailu. On vastuutonta antaa yritysten, olivatpa ne itsenäisiä ammatinharjoittajia tai työntekijöitä käyttäviä yrityksiä, kilpailla keskenään työajoilla, mikä on tilanne neuvoston ja komission yhteisessä kannassa. Kolmas syy on - tämä on todennäköisesti syy, johon kansalaiset oikeutetusti suhtautuvat kaikkein herkimmin - se, että valitettavasti tapahtuu runsaasti onnettomuuksia, joihin on hyvin usein syynä se, että työajat ovat liian pitkiä, että valvontaa on liian vähän ja että valvonta lisäksi vielä vaikeutuu, koska ajopiirturien tietoja väärennetään. Ihmiset joutuvat tämän uhreiksi, olipa sitten kysymys etelään matkaavista turisteista tai autoilijoista, jotka joutuvat nukahtaneen kuorma-autonkuljettajan tieltä suistamiksi. Mielestäni velvollisuutemme on huolehtia järjestelystä näissä asioissa yhteisötasolla. Tämä ei muuta sitä tosiasiaa, että asia jää keskustelun aiheeksi.
PPE-ryhmä ei kannata kahta asiaa. Ensinnäkin tekstissä - sellaisena kuin se komissiossa käsiteltiin - mainitaan, että työntekijälle on ilmoitettava 12 tuntia tai tietty määrä tunteja etukäteen ja ennen edellisen työvuoron päättymistä, milloin hänen on oltava käytettävissä ja kuinka kauan. Emme kannata tätä, koska olemme sitä mieltä, että tämä on oikeastaan liian vaikeaa järjestää liikennevirtojen vaikean ennustettavuuden vuoksi.
Sitten vielä toinen asia. Tarkistuksen 8 mukaan työnantajan olisi pidettävä työaikana aikaa, jonka työntekijä, joka ei aja ajoneuvoa, viettää liikkuvan ajoneuvon kuljettajan vieressä. Jaamme tässä asiassa komission kannan, jonka mukaan tämän pitää jäädä käytettävissäoloajaksi eikä työajaksi.

Cercas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aloitan sanomalla, että ryhmämme tukee erittäin innokkaasti kaikkia perusteluja ja kaikkia tarkistuksia, jotka esittelijä Hughes on esittänyt toisessa käsittelyssä.
Käytän saamani puheajan korostamalla itsenäisiä kuljettajia koskevaa ongelmaa, sillä luulen, että komission ja neuvoston hyvät ehdotukset liikkuvien työntekijöiden terveydestä ja turvallisuudesta voivat olla vaikutuksiltaan ikäviä, jos edelleenkin halutaan estää itsenäisten kuljettajien sisällyttäminen direktiivin soveltamisalaan.
Hyvät parlamentin jäsenet, on nimittäin tosiasia eikä vain mielipide, että ne kolme perusperiaatetta, joilla puolustellaan direktiivin tarpeellisuutta, toisin sanoen työntekijöiden terveys ja turvallisuus, liikenneturvallisuus sekä reilu kilpailu, ovat pelkkää sanahelinää, jos jätämme itsenäiset kuljettajat direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Useimmat kuljettajat ovat itsenäisiä, joten voitaisiin hyvin sanoa, että useimpien kuljettajien turvallisuus ja terveys esimerkiksi omassa maassani ei huolestuta meitä vähääkään, jos jätämme heidät ulkopuolelle.
Neuvostolla on tilaisuus sanoutua irti vastuusta esimerkiksi sen osalta, että omassa maassani menehtyy vuosittain yli 400 kuljettajaa, itsenäisiä kuljettajia ja työntekijöitä erottelematta. Luku kasvaa 20 prosenttia vuodessa. Miksi otetaan huomioon vain kuljettajien vähemmistöön kohdistuva riski? Eivätkö itsenäiset kuljettajat ole ihmisiä, kuten jäsen Smet sanoi? Totta kai he ovat ihmisiä. Miksi unohdamme enemmistön? Eivätkö samat riskit kohdistu näihin kuljettajiin ja liikenteessä ajaviin kansalaisiin?
Meidän on suhtauduttava asiaan vakavasti. Jos haluamme todella sekä liikenneturvallisuutta että työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä, on samantekevää, onko kyse työntekijöistä vai itsenäisistä kuljettajista. Itsenäiset kuljettajat eivät ole muunrotuisia. He tekevät vieläpä enemmän työtä kuin työntekijät. Heidän on huolehdittava kuorma-autoistaan ja yrityksestään, lastauksesta ja lastin purkamisesta enimmäistyöajan ulkopuolella, kun taas työntekijät vähentävät tämän kaiken enimmäistyöajastaan.
Hyvät parlamentin jäsenet, jos tämä perustelu ei riitä, vaan perusteluna halutaan käyttää vapaata ja reilua kilpailua, ajatelkaa sitä, että työntekijät ajavat vähemmän tunteja, heidän päivittäin ajamansa matka on lyhyempi ja he saapuvat perille myöhemmin kuin itsenäiset kuljettajat. Miten nämä alan yritykset voivat kilpailla niiden kanssa, joiden ehdot ovat paljon ankarammat ja taloudellisesti paljon edullisemmat? Johtopäätöksemme onkin, että jos itsenäiset kuljettajat jätetään direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, siitä on ikäviä vaikutuksia paitsi näille työntekijöille myös koko alalle.
Tästä syystä vetoamme neuvostoon, jotta se kruunaisi jo tekemänsä työn ja sisällyttäisi itsenäiset kuljettajat direktiivin soveltamisalaan, jos se todella haluaa edistää - eikä tämä ole pelkkää sanahelinää - kaikkien kuljettajien turvallisuutta ja terveyttä, jos se haluaa edistää liikenneturvallisuutta, jos se haluaa edistää reilua kilpailua yhteisön tasolla ja jos se haluaa alan pysyvän yhtenäisenä. Jos se toisin sanoen haluaa työpaikkojen ja yritysten säilyvän ja jos se lopultakin haluaa direktiivin, jonka me 2000-luvulla ansaitsemme.

Sanders-ten Holte
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä ei ole kovinkaan tyytyväinen esittelijän ehdotuksiin. Ensimmäinen syy tähän on, että niihin kuuluu sääntelyä, joka ei toimi käytännössä ja joka vahingoittaa itsenäisten kuljettajien kilpailuasemaa. Toinen syy on se, että sääntöjä ei voida valvoa eikä noudattaa. Tämä on siis tarpeetonta sääntelyä, jota Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä vastustaa aina. Kolmanneksi, on olemassa riittävää kansallista lainsäädäntöä, mikä otetaan huomioon myös yhteisessä kannassa. Jos sääntelyä sitten tarvitaan, ryhmäni on suurimmaksi osaksi tyytyväinen yhteiseen kantaan. Kuljetusala koostuu muutamasta suuresta yrityksestä, ja niiden työntekijöiden työehdot on säänneltävä hyvin. Yhteismarkkinoiden kannalta on tärkeää, että tästä on olemassa eurooppalaiset puitteet. Kuljetusalalla toimii kuitenkin myös runsaasti pieniä itsenäisiä kuljettajia. Nämä ovat itsenäisiä ammatinharjoittajia, joilla on yksi tai kaksi kuorma-autoa, jotka palvelevat hyvin merkittävää osaa markkinoista. Heidän on voitava tehdä työtään, heidän yritystensä on oltava kannattavia ja palvelunsa kilpailukykyisiä, eikä heidän pidä joutua tekemisiin tarpeettoman paperityön ja sääntelyn kanssa. Siksi yksi tärkeimmistä vastalauseistamme kohdistuu ehdotukseen, että itsenäisten kuljettajien olisi kuuluttava kolmen vuoden kuluttua myös tämän saman lainsäädännön piiriin. Olisi parempi ensin katsoa, mikä on ehdotusten tulos, ja vasta sitten tarkastella, onko myös itsenäisten kuljettajien kuuluttava tämän piiriin vai tarvitaanko erillistä järjestelyä.
Yötyön osalta haluamme hyväksyä ajat sellaisina kuin ne mainitaan kansallisessa lainsäädännössä. Ne tarjoavat riittävästi liikkumavaraa. Käytettävissäoloaika on myös ongelma meille. Haluamme toimia käytännöllisesti myös tässä asiassa. Kuljettajat joutuvat odottamattomiin ruuhkiin, minkä seurauksena he joutuvat pysähtymään useammin esimerkiksi ruokailemaan. On muitakin syitä, miksi he joutuvat odottamaan pitkään. Jos tämä kaikki lasketaan työajaksi, kuljettaja saavuttaa hyvin nopeasti enimmäisajan, minkä seurauksena tehokkuus vähenee tarpeettomasti, ja tällä on hyvin vähän tekemistä turvallisuuden ja terveyden kanssa.
Sitten lopuksi, työajan määritelmä on aivan liian yksityiskohtainen. Myös tässä asiassa Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä valitsee yhteisen kannan. Ymmärtänette perusteluistani, että on vielä muutamia muitakin asioita. En voi selittää näitä sääntöjä äänestäjälle. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä äänestää kyseisiä tarkistuksia vastaan ja yhteisen kannan puolesta.

Bouwman
Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä ja arvoisa komission jäsen, tämä kuljettajien työaikojen järjestämistä koskeva mietintö on mielestäni strategisesti tärkeä. Monet unohtavat, että olemme tekemisissä maantiekuljetusalan kanssa, joka kamppailee rahtaajien paineen alaisena ja melkoisen sirpaloitumisen kanssa. On hyvin paljon pieniä yrityksiä ja muutamia suuria. Suurilla on työntekijöitä mutta pienillä ei.
Vapauttamisen, kabotaasin, taustaa vasten olemme nyt tekemisissä kansainvälisen ongelman kanssa, joka myös vaatii kansainvälisiä ratkaisuja. On kysymys valtavasta hintakilpailusta, eikä pelkästään maantiekuljetusalalla vaan myös kuljetusmuotojen välillä. Tämä mainittiin jo äsken. Tämä johtaa muun muassa siihen, että sekä kuorma-autoja että kuljettajia siirretään runsaasti alihankintaan.
Joskus tilanne johtaa ikään kuin cowboy-hintoihin, jos sallitte tällaisen ilmaisun. Voisi sanoa - olen itse sanonut tämän jo useampaan kertaan - että ala on jossakin määrin sairas. Joskus tilanne johtaa myös sosiaaliseen oravanpyörään, sosiaalisten sitoumusten kiertämiseen, työaikasääntöjen ja työolojen noudattamatta jättämiseen sekä paineisiin palkkoja kohtaan. Samalla harkitaan uusia temppuja. Tämä ei ole ainoa temppu. Olemme samalla estäneet Willy Betz -yhtiön järjestelmän käyttämisen. Nyt olemme tekemisissä sen kanssa, että kuljettajista ollaan tekemässä itsenäisiä ammatinharjoittajia, ja tässä on osansa erityisesti näennäisesti ammatinharjoittajina toimivilla.
Tämä koko kehityskulku on haitaksi tälle alalle, ympäristölle (koska halvat kuljetukset luovat jälleen lisää kuljetuksia), turvallisuudelle ja sosiaalisille näkökohdille. Tästä syystä olemme sitä mieltä, että tämä aukko tässä järjestelmässä on tukittava. Olemme jo estäneet lisensseillä Willy Betz -yhtiön itäeurooppalaisia kuljettajia koskevan järjestelmän käyttämisen. Nyt voimme tehdä saman sisällyttämällä näennäisesti ammatinharjoittajina toimivien lisäksi myös ammatinharjoittajat ajoaikoja koskeviin määräyksiin.
Toisin sanoen mielestämme on todella ilahduttavaa, että kaikkia - sekä työntekijöitä että itsenäisiä kuljettajia - koskee 48 tunnin raja. Lisäksi olen sitä mieltä, että koko näennäisesti ammatinharjoittajina toimivien määritelmä on strategisesti hyvin tärkeä, ja haluan kiittää esittelijää tästä todella asianmukaisesta lähestymistavasta. Yhteispäätösmenettely vaatii parlamentiltamme, että ryhdymme neuvottelemaan tiukassa rintamassa.

Schmid, Herman
Arvoisa puhemies, ryhmäni on samaa mieltä kuin useimmat muutkin ryhmät, nimittäin, että mietintö on hyvä ja että meidän on korkea aika saada sellainen työajan sääntely, joka kattaa myös maantieliikenteen. Se on kestänyt melko kauan.
Kun me viimeksi keskustelimme lisäryhmistä - kyse oli silloin lääkäreistä ja monista muista ryhmistä - käytiin samantapaista keskustelua, mutta maantieliikenne ei ollut silloin vielä mukana. On erittäin hyvä, että tämä luokka on nyt mukana. Ryhmämme mielestä on myös itsestään selvää, että työntekijät ja maantieliikenne asetetaan samalle viivalle. Jos niin ei tehdä, olemme melko varmoja siitä, että meillä on jatkossa sellaisia vähemmän tunnontarkkoja kuljetusyrityksiä, jotka järjestäytyvät niin, että ne voivat käyttää hyödyksi muodollisesti itsenäisiä kuljettajia, jotka ovat todellisuudessa eräänlaisia työntekijöitä. Emme halua, että alalla esiintyisi tällaista epärehellisyyttä.
Ryhmämme on laatinut kaksi tarkistusta. Tuemme kaikkia esittelijä Hughesin ehdotuksia, mutta yhdessä kohdassa haluaisimme edetä hieman nopeammin. Mielestämme kolmen vuoden siirtymäaika on turha. Ensiksikin alalla on oltu jo kauan tietoisia muutoksista, joten sopeutumiseen on ollut aikaa. Toiseksi olemassa on näkökohta, jota on korostettu liian vähän, ja se koskee muita liikennöitsijöitä. Voidaan väittää, että siirtymäkautta koskevan vaatimuksen avulla yritetään osoittaa huomaavaisuutta alaa kohtaan, mikä ei todellakaan merkitse huomaavaisuutta muita liikennöitsijöitä kohtaan. Esittelijä Hugheshan myönsi, että uudet säännöt voivat aiheuttaa merkittäviä ongelmia, vaikka siirtymäaikaa käytettäisiinkin. Olemme sen vuoksi sitä mieltä, että asia voidaan toteuttaa täysin saman tien ja että määräykset voidaan toteuttaa ilman siirtymäaikaa. Erityisen tärkeää tämä on niiden työaikaa koskevien sääntöjen kannalta, jotka koskevat yötyötä ja muuta toimintaa, joka voi lisätä tieliikenneriskien määrää.
Tuemme mietintöä siihen tehtyjen tarkistuksien 25 ja 26 jälkeen, jotka ovat viimeiset tarkistukset ja joissa kyse on siitä, että siirtymäaika poistettaisiin ehdotuksesta.

Nobilia
Arvoisa puhemies, yleisesti ottaen olemme sitä mieltä, että esittelijän tekemässä hienossa työssä tätä kysymystä tarkastellaan oikealla tavalla. Haluaisimme kuitenkin ilmaista joitakin näkökohtia ehdotuksesta itsenäisten työntekijöiden varmasta sisällyttämisestä direktiivin soveltamisalaan.
Meidän mielestämme on asianmukaista määrätä ennakkoon, että itsenäiset työntekijät sisällytetään uuden direktiivin soveltamisalaan. Voimme tietenkin ymmärtää neuvoston varovaisuuden asiassa, mutta uskomme kuitenkin, että jos komission tehtäväksi annetaan arvioida myöhemmin ja määrittelemättömän ajan kuluttua, minkälaisia vaikutuksia on sillä, että nyt joku jätetään soveltamisalan ulkopuolelle, tämä johtaa vain siihen, että vasta myöhemmässä vaiheessa myönnetään, että asiassa olisikin pitänyt toimia toisin.
Se, että työntekijän pitää asianmukaisemmin kuulua joidenkin sääntöjen piiriin, ei ole ainoastaan joidenkin palveluksessa olevien työntekijöiden ongelma ja kuitenkin tämä ongelma on otettu huomioon myös kansallisten sopimusten laadinnassa vaan ennen kaikkea itsenäisten työntekijöiden ongelma, ja heidän joukossaan niiden, joilla on käytettävissään vain oma ajoneuvo tai jotka joka tapauksessa ajavat jatkuvasti yhdellä omistusajoneuvolla.
Asiaan liittyy monia syitä. Usein kun itsenäinen työntekijä ostaa ajoneuvon, maksu pitää suorittaa varsin tuntuvilla osamaksuilla, joista selviytyäkseen työntekijän on kiristettävä työtahtiaan. Toinen osasyy on "just in time" -menetelmä, jota yritykset soveltavat, koska ne ovat yleensä kutistaneet varastorakennuksensa mahdollisimman pieniksi ja koska pyrkimyksenä on tuotannon jatkuvuus, ja tällainen menetelmä pakottaa siis työntekijän toimittamaan työmateriaalia jatkuvasti ja tiiviisti. Usein se, että nämä kaksi syytä esiintyvät samanaikaisesti johtaa siihen, että itsenäinen työntekijä laiminlyö terveytensä hoitamista ja että hän ei pysty saamaan tarpeeksi lepoa, joka on oman turvallisuuden edellytys, ja niinpä hän saattaa vaikuttaa kielteisesti omaan ja muiden turvallisuuteen.
Sitä paitsi työajan sääntely myös itsenäisten työntekijöiden kohdalla pitävän suunnitelman pohjalta on varmasti keino vahvistaa kilpailuympäristössä yhdenmukaiset olot koko alalle yhteisön alueella ja samanaikaisesti keino lisätä tarvittavia turvallisuustoimia.

Bushill-Matthews
Arvoisa puhemies, jäsen Smet mainitsi, että PPE-DE-ryhmän enemmistö kannatti itsenäisten kuljettajien ottamista direktiivin piiriin. Se on varmasti totta. Olen kuitenkin varma, että hän myöntäisi myös, että merkittävä vähemmistö oli täysin vastakkaista mieltä. Pidin täällä tänä aamuna lehdistötilaisuuden yritysten rasitteista. Puhujakorokkeella vierelläni olivat kollegani Itävallasta, Suomesta ja Ruotsista - muiden maiden edustajat olisivat tulleet, jos olisivat päässeet - ja he jakoivat mielipiteen, jonka nyt esitän parlamentille.
Hughesin mietinnön julkaisemisen jälkeen Yhdistyneen kuningaskunnan muuttopalveluyritysten yhdistys, matkustajakuljetusyritysten liitto, kuljetusyritysten yhdistys, rahdinkuljetusyritysten yhdistys ja kansainvälinen maantiekuljetusyritysten yhdistys sekä pienet paikalliset kuljetusyhtiöt ja itsenäiset kuorma-autoilijat ovat pommittaneet minua valituksin. He ovat kaikki kauhuissaan tarkistuksista, jotka veisivät työt Yhdistyneen kuningaskunnan toimijoilta, ja hämmästyneitä, että nämä ehdotukset tulevat brittiläisiltä Euroopan parlamentin jäseniltä.
Ei ole mitään todisteita, että itsenäiset kuorma-autoilijat, joiden päivittäinen liiketoiminta on heidän oman terveytensä ja heidän ajoneuvojensa turvallisuuden varassa, tarvitsisivat lisää EU:n lainsäädäntöä turvallisuutensa parantamiseksi. Ei ole mitään todisteita, että sopiessaan yhteisestä kannastaan jäsenvaltiot eivät olisi ottaneet huomioon terveyttä ja turvallisuutta koskevaa vastuutaan. Ei ole mitään syytä, miksi parlamentin pitäisi nyt kiristää tätä lainsäädäntöä.
Esittelijän tarkistukset alentaisivat ammattimaisten kuljettajien tuloja, lisäisivät teiden ruuhkautumista ja ilmansaasteita ja nostaisivat kuljetusten kustannuksia. Kun otetaan huomioon, että Yhdistyneen kuningaskunnan kuljetustyöläiset maksavat jo maailman korkeimpia polttoaineveroja, nämä ehdotukset olisivat viimeinen pisara useille Yhdistyneen kuningaskunnan kuljetusyhtiöille. Ne osoittavat myös täydellistä tietämättömyyttä teollisuudenalan tai sen työntekijöiden tarpeista. Nämä kolme viimeistä virkettä eivät ole omia sanojani. Ne ovat Yhdistyneen kuningaskunnan kuljetusyritysten liiton sanoja. Euroopan parlamentin brittiläiset konservatiivijäsenet aikovat hylätä kaikki Hughesin tarkistukset. Emme ole ainoita.

Weiler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, säännelty työaika on myös parannettua työsuojelua! Se pitää paikkansa niin hyvin tuskin minkään muun alan kuin liikennealan kohdalla. Haluaisin muistuttaa vielä kerran siitä, mikä on tämän direktiivin tavoite. 1 artikla: tämän direktiivin tavoite on kuljettajien terveyden ja turvallisuuden tehostettu suojelu, liikenneturvallisuuden parantaminen ja kilpailun edellytysten voimakkaampi yhdenmukaistaminen. Olen sitä mieltä, että yhteisessä kannassa ei täytetä tätä tavoitetta, siinähän piilee osittain jopa ristiriitaisuuksia. Esittelijämme on esittänyt ehdotuksia, jotka ovat sen lisäksi myös järkevä panos liikennepolitiikkaan ja ympäristöpolitiikkaan.
Haluaisin mainita kolme asiaa, joista me olemme eri mieltä neuvoston kanssa: tärkein asia - se sanottiin jo - on itsenäisten kuljettajien sisällyttäminen direktiivin soveltamisalaan. Hyvä kollega Bushill-Matthews, ei pidä paikkaansa, että kaikki itsenäiset kuljettajat ja huolintaliikkeet vastustavat Stephen Hughesin esittämää ehdotusta. Lukuisat yritykset ovat tunnustaneet täysin, että jos itsenäisiä kuljettajia ei sisällytetä direktiivin soveltamisalaan, se merkitsee tuhoisaa kilpailua. Haluaisin viitata vielä kerran sen seurauksiin: jos itsenäisiä kuljettajia, joita on sentään kolmasosa 3,5 miljoonasta kuorma-autonkuljettajasta, ei sisällytetä direktiivin soveltamisalaan, meillä on hetkessä tuhansia niin kutsuttuja näennäisesti itsenäisiä kuljettajia, jotka edustavat ei-toivottua yrittäjyyttä. Eihän voi olla totta, että te hyväksytte tämän.
Toinen asia, josta me olemme eri mieltä, on yötyö: meidän pitäisi myös muistuttaa mieliimme, että Euroopan maanteiden vakavat onnettomuudet eivät johdu kuorma-autojen teknisistä vioista vaan ensi sijassa kuljettajien yliväsymyksestä. Siksi me olemme sitä mieltä, että kahdeksan tuntia riittää yötyöhön.
Kolmas asia on varallaoloaika tai aika, joka kuorma-autonkuljettajien on oltava käytettävissä, jos heidät kutsutaan ajoon tai suorittamaan muita työtehtäviä. Meidän mielestämme joustavien työaikojen on oltava molempien osapuolten, työnantajien, huolitsijoiden ja myös työntekijöiden etujen mukaisia. Me olemme siksi sitä mieltä, että vuorokautta aiemmin annettava ilmoitus varallaoloajasta on järkevä ratkaisu. Hyvä jäsen Smet, se edellyttää kuitenkin älykkäitä logistisia ratkaisuja. Ei voi yksinkertaisesti olla niin, että tämänhetkistä tapaa ja nyt harjoitettua käytäntöä, joka koskee varastoinnin siirtämistä maanteille, jatketaan kuorma-autonkuljettajien varallaolon kustannuksella. Me tarvitsemme järkevän, uuden ja käytännöllisen ratkaisun, ja mielestäni Stephen Hughes on esittänyt tämän ratkaisun mietinnössään.

Lynne
Arvoisa puhemies, onnittelen Stephen Hughesia hänen mietinnöstään. Uskon, että tarvitsemme tasavertaisia kilpailuedellytyksiä kaikille EU:n kuljetustyöläisille, sillä he kulkevat jatkuvasti maiden rajojen yli. Olemme hyvin huolissamme, että jotkut kuljetustyöläiset pääsevät tarjoamaan palvelujaan halvemmalla kuin virkaveljensä muista jäsenvaltioista, jos emme hyväksy tätä direktiiviä. Näin ollen on tärkeää, että sisällytämme siihen myös itsenäiset kuljettajat. Tiedän, että kollegani sanoi ELDR-ryhmän vastustaneen itsenäisten työntekijöiden ottamista mukaan tähän, mutta olimme oikeastaan aika jakautuneet tässä asiassa, ja huomattava vähemmistö meistä uskoo, että direktiivi pitäisi laajentaa kattamaan myös itsenäiset työntekijät. Mielestäni heidät pitäisi ottaa mukaan useasta eri syystä, mutta ennen kaikkea siksi, etteivät he pääse tarjoamaan edullisempia hintoja kuin muut kuljetustyöläiset, millä olisi valtavat terveys- ja turvallisuusseuraukset. Pelkään myös, että jotkut häikäilemättömimmistä työnantajista tekisivät kuljettajista itsenäisiä työntekijöitä vain kiertääkseen lainsäädäntöä. Tämä johtaisi paitsi liikennekuolemien kasvuun myös kuljetustyöläisten terveysongelmiin.
Haluaisin kiinnittää huomiota myös Stephen Hughesin mainitsemaan tarpeeseen antaa kuljettajille riittävästi aikaa ennen kuin he lähtevät kuljettamaan lastia. Jäsen Hughes puhui 24 tunnin ajanjaksosta. Esitin kompromissitarkistuksessa 12 tunnin varoitusaikaa ennen lastin kuljetusta, ja olen hyvin iloinen, että hän hyväksyi tarkistukseni. Kuljetustyöläisten täytyy antaa nukkua, etenkin ennen pitkiä matkoja.
Toivon vilpittömästi, että hyväksymme tämän direktiivin ja sisällytämme siihen itsenäiset työntekijät. Se on askel oikeaan suuntaan kuljetustyöläisten mutta myös muiden teillä liikkujien terveyden ja turvallisuuden varmistamiseksi.

Hudghton
Arvoisa puhemies, mietinnön päämäärä, eli liikenneturvallisuuden parantaminen ja terveyttä ja turvallisuutta koskevien vähimmäisvaatimusten takaaminen kaikille maantieliikenteen kuljettajille, on tietenkin hyvä, mutta tavoitteet täytyy pitää realistisina, kun otetaan esimerkiksi huomioon niiden vaikutukset reuna-alueille ja syrjäisille alueille kuten Skotlannin ylämaille ja saarille.
Olen saanut useita kirjeitä, joissa on ilmaistu huolta ehdotuksen mahdollisista seurauksista. Esimerkiksi eräs kuljetusyritys Arranista, joka ei ole edes kaukaisin Skotlannin saarista, toi esiin, että lauttamatkoihin mannermaalle ja sieltä takaisin kuluu useita tunteja. Tällä saattaa olla kielteisiä seurauksia matkailulle Skotlannin kaltaisiin paikkoihin ja niistä pois. Eräs linja-autoliikennöitsijä Glasgow'sta uskoo, että jos Hughesin ehdotukset pannaan täydellisesti täytäntöön, Manner-Euroopan linja-autoliikennöitsijät saattavat pitää Skotlantia liian kaukaisena kohteena. Matka Skotlannin läntisiltä ja pohjoisilta saarilta Skotlannin mannermaalle saattaa vaatia kaksi tai kolme lauttaylitystä, ja silloinkin päädytään usein paikkaan, joka on kaukana lopullisesta päämäärästä.
Mietinnön päätelmässä mainitaan myös yhtenäisemmät kilpailuedellytykset muiden liikennealojen kanssa, joita jo säännellään. Todellisuudessa suuressa osassa Skotlannin maaseutua ja saaria ei ole mitään vaihtoehtoja maantiekuljetuksille. Shetlanninsaarilta kotoisin ollut entinen Euroopan parlamentin jäsen toi mielellään esiin, että Shetlannin lähin rautatieasema sijaitsee Bergenissä!
Skotlannin maantiekuljetusala kärsii jo taloudellisesti Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen määräämästä polttoaineen korkeasta verotuksesta. Jotkin tämän työaikaa koskevan ehdotuksen kohdat saattavat uhata maantiekuljetusten jo nyt heikkoa kannattavuutta. Tästä syystä en voi täysin tukea mietinnön rajoittavimpia ehdotuksia.

Crowley
Arvoisa puhemies, haluan kollegoideni tavoin kiittää Stephen Hughesia työstä, jonka hän on tehnyt tämän mietinnön hyväksi. Tehtävä oli hyvin vaikea ja - jos saan vähän leikkiä sanoilla - hän joutui kulkemaan raskaan tien. Mietinnön yleinen päämäärä on tuoda terveys- ja turvallisuuskysymykset yleiseen tietoisuuteen ja estää epäreilua kilpailua.
Stephen on mietinnössään maininnut yhteiseen kantaan liittyvät huolensa; jaan jotkin noista huolista. Jotkin alueet kaipaavat parantamista. Ilmaisin kuitenkin huoleni myös joistakin valiokunnan hyväksymistä tarkistuksista ja joistakin valiokunnassa otetuista kannoista. Kuten jotkut kollegani, ja erityisesti skotlantilainen kollegani, ovat jo maininneet, rajoituksilla olisi kaikkein kielteisimmät vaikutukset Euroopan reuna-alueille. Esimerkiksi 98 prosenttia Irlannissa valmistetuista tuotteista kuljetetaan maanteitä pitkin. Taloutemme kasvaa nopeasti. Se tarvitsee joustavaa ja innovatiivista kuljetusalaa. Vuonna 1993 esitettiin selkeästi periaate, että pitää välttää säätämästä direktiiveissä hallinnollisia, taloudellisia ja oikeudellisia rajoituksia, jotka vahingoittaisivat tällaisia yrityksiä. Meidän täytyy pyrkiä vähentämään ajoneuvojen määrää teillämme, mutta mikään ei takaa, että tämä direktiivi auttaisi siinä. Oikeastaan Irlannin kuljetusyritysten liiton suorittamasta tutkimuksesta saatujen tietojen perusteella se lisäisi ajoneuvojen määrää teillä eikä vähentäisi ruuhkia sen enempää kuin ympäristöhaittojakaan.
Neuvoston esittämässä muodossa työaikoja koskeva direktiivi saattaisi kasvattaa yritysten kustannuksia. Jotkin esittelijän tarkistuksista, kuten tarkistus 6, ovat liian ohjailevia, kun taas toiset, kuten tarkistus 14, ovat liian rajoittavia. Tarkistus 17 asettaisi jäsenvaltioille lisää velvollisuuksia ja olisi vaikea panna täytäntöön. Tarkistuksessa 19 vaaditaan yhdenmukaistamaan seuraamuksia. Emme saisi hyväksyä sitä. Asia pitäisi jättää jäsenvaltioiden päätettäväksi, sillä muuten, kuten on jo nähty, seuraamusten voimaanpanossa olisi eroja.
Lopuksi johdanto-osan 14 kappaleessa esitettyjä keskimääräistä työviikkoa koskevia ehtoja ei noudateta. Me haluamme vähemmän hallinnollisia rasitteita, tasapainoisemman ehdotuksen ja oikeudenmukaisuutta kaikille.

Pérez Álvarez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aloittaa kiittämällä esittelijää hyvästä työstä ja pyrkimyksistä saada aikaan tasapainoinen ja joustava suositus toiseen käsittelyyn, jotta sovittelu - josta ei luultavasti tule helppoa - päättyisi onnistuneesti. Maantieliikenteen liikkuvia tehtäviä ammattimaisesti suorittavien henkilöiden työajan järjestämistä koskevaa yleistä tavoitetta ei ole helppo saavuttaa siksi, että on tärkeää ottaa huomioon yhtä lailla kuljettajien terveys ja turvallisuus kuin liikenneturvallisuuskin ja näin ollen yhteinen turvallisuus. Sitä paitsi toiseksi tavoitteeksi on otettava vilpillisen kilpailun estäminen. Olen sitä mieltä, että direktiivin soveltamisalaan on sisällytettävä itsenäiset kuljettajat.
Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklassa sanotaan: "Jokaisella työntekijällä on oikeus sellaisiin työoloihin, jotka ovat hänen terveytensä, turvallisuutensa ja ihmisarvonsa mukaisia." Itsenäinen kuljettaja on joka suhteessa työntekijä. Saman artiklan 2 kohdassa sanotaan: "Jokaisella työntekijällä on oikeus enimmäistyöajan rajoitukseen sekä päivittäisiin ja viikoittaisiin lepojaksoihin ja palkalliseen lomakauteen."
Olen sitä mieltä, että tekstillä, jossa itsenäiset kuljettajat sisällytetään tällä tavoin direktiivin soveltamisalaan, pyritään samalla poistamaan vilpillinen kilpailu ja antamaan itsenäisille kuljettajille kohtuullisesti aikaa sopeutua uuteen tilanteeseen sekä varmistamaan, että heitä suojellaan. Samalla kohtuullinen määräaika ei kannusta hajottamaan yrityksiä ja estää väärinkäytökset.
Olen lyhyesti sanottuna sitä mieltä, että suosituksen on saatava meidät luomaan entistä oikeudenmukaisempi ja avoimempi yhteiskunta, jossa ei ole sijaa vilpilliselle kilpailulle ja jossa kiinnitetään asiaankuuluvaa huomiota sekä itsenäisten kuljettajien että työntekijöiden terveyteen, turvallisuuteen ja ihmisarvoon.

De Rossa
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti Hughesin mietintöön ja hänen saavuttamaansa kohtuulliseen tasapainoon. Mietintö on todiste hänen poliittisista taidoistaan. Alkoholin ohella väsymys on todennäköisesti suurin tappaja teillämme, ja voin hyvin sanoa, että jos olisin rekkakuski, en haluaisi, että itsenäinen kuljettaja, joka suostuisi tekemään 18-tuntisia työpäiviä, heikentäisi työmahdollisuuksiani. Samoin, jos olisin itsenäinen kuljettaja ja haluaisin tasapainottaa työ- ja perhe-elämäni, en haluaisi, että joku heikentäisi minun työmahdollisuuksiani suostumalla tekemään 18-tuntisia työpäiviä.
On turha väittää, että itsenäinen kuljettaja olisi vähemmän väsynyt kuin työsuhteessa oleva kuljettaja. Voin henkilökohtaisesta kokemuksesta kertoa, että asia on juuri päinvastoin. Itsenäisellä kuljettajalla on paljon enemmän tehtäviä, ja hän on todennäköisemmin väsynyt jo asettuessaan ratin taakse, saati sitten työskenneltyään päivän aikana 10 tai 12 tuntia, siksi kannatan voimakkaasti tätä mietintöä ja suhtaudun hyvin myönteisesti Stephen Hughesin saavuttamiin kompromisseihin. On myös tärkeää täsmentää "itsenäisen" määritelmää. Tätä "itsenäisen" väljää määritelmää on käytetty liian usein väärin muilla työllisyyden aloilla.
Meidän vastuullamme on löytää tasapaino työsuhteessa olevien ja itsenäisten kuljettajien sekä koko yhteiskunnan tarpeiden välillä varmistaaksemme, että viimeksi mainittu voi elää turvassa. Meiltä odotetaan, että me tarjoamme ja takaamme turvallisuuden sekä varmistamme, että laki suojelee työsuhteessa olevia ja itsenäisiä kuljettajia liikarasituksen aiheuttamilta terveyshaitoilta ja kenties jopa ennenaikaiselta kuolemalta.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, maantieliikenteen työntekijöiden työajan järjestäminen vaikuttaa työntekijöiden työoloihin ja myös logistiikan toimivuuteen. Direktiivin soveltamisala on koko asian keskeisin kysymys. Neuvostossa saavutettu kompromissi jättää yrittäjäkuljettajat direktiivin ulkopuolelle. Mielestäni myös parlamentin tulee hyväksyä tämä kompromissi. Itsenäisille yrittäjäkuljettajille ei tule asettaa keinotekoisia kokonaistyöaikaa rajoittavia määräyksiä. Se johtaisi byrokratian lisääntymiseen ja pienten yritysten toiminnan vaikeutumiseen. Siinä puututtaisiin myös yrittäjän vapaa-ajan käyttöön tavalla, jota olisi mahdotonta valvoa. Liikenneturvallisuuden kannalta asialla ei ole merkitystä, koska itsenäisten yrittäjäkuljettajien ajoaikaa säädellään jo nyt muilla säännöksillä.
Toisena asiana haluan mainita työajan lisärajoittamisen yötyön osalta. Se lisäisi ruuhkia, heikentäisi liikenneturvallisuutta ja lisäisi kustannuksia.

Bastos
Arvoisa puhemies, tässä lainsäädäntöehdotuksessa on keskeisenä kysymyksenä sen ulottaminen itsenäisiin työntekijöihin. Esittelijä ehdottaa kolmen vuoden siirtymäjaksoa itsenäisten työntekijöiden liittämiseksi automaattisesti mukaan tämän direktiivin soveltamisalaan, mikä on osoitus järkevyydestä ja tasapainosta ja ansaitsee kiitoksemme. Siitä, että neuvoston yhteisestä kannasta suljettaisiin pois itsenäiset kuljettajat ja ettei siinä edes annettaisi takeita, että he ovat mukana aiotussa työaikajärjestelyssä, aiheutuisi seuraavaa: yhteisen liikennepolitiikan tavoitteet asetettaisiin kyseenalaiseksi, tieturvallisuutta ei edistettäisi sen enempää kuin tasa-arvoistuvia kilpailuedellytyksiäkään, minkä lisäksi maantiealalla ammattimaisesti toimivien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden riittävä suojelu estettäisiin.
Tämä ehdotus merkitsee siten hyväksyttävää tasapainoa taloudellisten näkökohtien ja tieturvallisuuden sekä työntekijöiden terveyden välillä. Itse asiassa, mikäli se hyväksytään, kuten toivomme, sen avulla ei ainoastaan vähennetä liiallisista työtunneista johtuvia onnettomuuksia maanteillä, vaan luodaan myös terveempi kilpailu itsenäisten ja palkattujen kuljettajien välille. Sen avulla taas on mahdollista torjua näennäisten itsenäisten kuljettajien synnyttämää ongelmaa, joka on vastoin alan rehellistä kilpailua koskevia sääntöjä.
Neuvoston esittämä yötyön enimmäiskestoa koskeva ratkaisu, kymmenen tuntia vuorokaudessa, on asianmukaisempi, ennen kaikkea, kun otetaan huomioon tilanne Portugalin kaltaisissa syrjäisissä jäsenvaltioissa. Näissä valtioissa tieliikenteen alalla työskentelevien työntekijöiden on pakko tehdä pitempiä matkoja päästääkseen suuriin kulutus- ja tuotantokeskuksiin. Ainoa tapa lyhentää matka-aikaa on käyttää hyväksi liikenteeltään hiljaisempaa yöaikaa. Niinpä yötyöajan lyhentäminen kahdeksaan tuntiin merkitsisi kilpailuhaitan epäoikeutettua lisääntymistä keskeisten jäsenvaltioiden tieliikennöitsijöihin nähden.

Pronk
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää jäsen Hughesia hänen vaikeasta tehtävästään ja siitä, millä tavalla hän on sen suorittanut. Olen sitä mieltä, että hänen tarkistuksissaan palataan yleisesti ottaen komission ehdotuksiin ja että tarkistukset ovat niiden mukaisia, paitsi ne kaksi, jotka jäsen Smet juuri mainitsi. Haluan myös kiittää erityisesti arvoisaa komission jäsentä rohkeudesta saada tämä yhteinen kanta ylipäätään aikaan, koska se oli hyvin vaikea tehtävä. Hyvin monet hallitukset vastustivat asiaa, ja hänen päättäväisyyttään on kiittäminen siitä, että olemme päässeet näin pitkälle. Hän on saanut enemmän aikaan kuin edeltäjänsä tässä asiassa. Toivon, ettemme unohda sitä muiden asioiden yhteydessä.
Haluan kiittää myös jäsen Sanders-ten Holtea. Hän piti todella loistavan 1800-luvun liberalismia edustavan puheen. Sitä voitaisiin käyttää Dickensin saituri Scroogesta kertovan tarinan liitteenä. Siinä oli muistaakseni aiheena, tehdäänkö jouluna töitä vai ei. Jotakin vastaavaa saamme nytkin.
Mielestäni on tärkeää, että on saatu aikaan yhteinen kanta. On myös hyvin tärkeää, että neuvottelemme vielä yhteisen kannan muutamista kohdista, jotka eivät kelpaa, erityisesti itsenäisten ammatinharjoittajien ongelmasta. En usko, että olemme löytäneet siinä lopullisen ratkaisun, mutta mahdollistamme neuvottelut. Ne, jotka sanovat, että meidän on ilman muuta hyväksyttävä yhteinen kanta, riistävät vallan tältä parlamentilta. Heidän on toki ymmärrettävä se. Niiden, jotka sanovat, että nykyinen järjestelmä on riittävän hyvä, on otettava myös huomioon onnettomuudet, erityisesti bussionnettomuudet. Kun jälleen tapahtuu suuri bussionnettomuus, kaikkien tätä tarkistusta vastustavien on käsitettävä hyvin, mitä he saavat aikaan sentyyppisillä tarinoilla, että tällä osa-alueella ei tarvitse tehdä yhtään mitään. On mahdotonta hyväksyä, että tämä suhteellisen vaarallinen ala olisi ainoa ala, joka olisi jätetty työaikadirektiivin ulkopuolelle. Tämä on ryhmälleni joka tapauksessa syy hyväksyä hyvät tarkistukset.

Koch
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sallikaa minun aloittaa puheenvuoroni saksalaisen varhaisromantiikan edustajalla Novaliksella. Hän, joka esitti ehkä ensimmäisenä visionsa vapaasta ja rauhanomaisesta Euroopasta sellaisena kuin me sen nyt kuvittelemme, käytti noin 200 vuotta sitten paljon huomiota saaneessa esseessään "Die Christenheit oder Europa" (Kristikunta vai Eurooppa) ensimmäistä kertaa ilmaisua: kaikki on hyvin, ei vain aina eikä kaikkialla eikä kaikilla. Ja miten oikeassa hän olikaan. Mehän törmäämme hänen oivallukseensa lähes päivittäin eurooppalaisissa päätöksentekoprosesseissa.
Tänään keskusteltavana oleva maantieliikenteen liikkuvia tehtäviä ammattimaisesti suorittavien henkilöiden työajan järjestämistä koskeva direktiivi, jota on täydennetty itsenäisillä kuljettajilla, on erityisen tyypillinen esimerkki. Pienten ja keskisuurten yritysten ja erityisesti itsenäisten kuljettajien näkökulmasta tämä direktiivi, joka sisältää raja-arvoja keskimääräisille, tarkasti määritellyille enimmäistyöajoille, taukojen vähimmäisajoille ja lepoajoille sekä yötyöaikaa koskevia määräyksiä, merkitsee politiikan torjuttavaa ja tarpeetonta puuttumista heidän omalla vastuullaan olevaan työajan määrittämiseen. Heidän näkökulmastaan direktiivi on jopa ponnekas, valtiojohtoinen este, joka on ristiriidassa markkinatalouden periaatteiden kanssa ja pitäisi siten hylätä.
Tilanne on toinen sosiaali- ja kilpailupolitiikkojen edustajien sekä liikenneturvallisuuden asiantuntijoiden näkökulmasta. Kun otetaan huomioon erityisesti yhä useammin toistuvat sellaiset kauheat ilmoitukset kuten: kuljettajan yliväsymyksen vuoksi kuorma-auto törmäsi jarruttamatta teknisten ongelmien vuoksi asianmukaisesti pysäköityyn henkilöautoon, mutta myös kun otetaan huomioon näennäisesti itsenäisesti toimivien kuljettajien ryhmän syntymisen välttäminen ja siihen liittyvä epäreilun kilpailun estäminen, tämä direktiivi olisi pitänyt säätää jo kauan sitten.
Sen lisäksi pitäisi mainita myös tieliikenteeseen osallistuvien kuljettajien terveyden ja turvallisuuden suojelun parantaminen työpaikalla. Minulle sosiaalisen markkinatalouden johdonmukaisena edustajana pätee siksi: ensin ihminen ja sitten talous. Suosittelen siis kaikkien, myös niiden, jotka osallistuvat tieliikenteeseen jalankulkijoina, turvallisuuden nimissä yhteisen kannan tiukentamisen hyväksymistä.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tämä on suuri päivä autonkuljettajille. Kuten kaikki ovat sanoneet, heidän toiminnastaan tulee pikku hiljaa rauhallisempaa ja inhimillisempää, ja tämä on jäsen Hughesin ansiota. Mutta miksi emme sovella "Hughes-menettelyä" Hughesin mietinnössä?
Siirrytäänpä tästä sitten asiaan. Hudsonin lahti 40 vuotta sitten, ilma oli kylmä ja sumuinen; Andrea Doria lähestyi New Yorkia. Valitettavasti kävi niin, että perämies ja yliperämies olivat ehkä hetkeksi torkahtaneet liian monen työtunnin takia, ja he aiheuttivat Andrea Dorian tuhoisan uppoamisen. Ehkäpä jos he olisivat tehneet hieman vähemmän töitä, näin ei olisi päässyt tapahtumaan. Emmekä me halua, että kuorma-autoillemme ja ajoneuvoillemme käy samoin kuin Andrea Dorialle.
Ja nyt kun olen kertonut teille merkittävästä italialaisesta Andrea Doriasta, joka syntyi Genovassa kuten minäkin, haluan palauttaa mieliin toisen suuren italialaisen: Galileo Galilein. Miksi? Koska lähetämme kiertoradalle satelliittijärjestelmä GALILEOn, jonka pitää pystyä seuramaan, ohjaamaan ja valvomaan eurooppalaisten autonkuljettajien ajoaikaa.

Puhemies
Kiitokset teille, jäsen Fatuzzo, että kerroitte meille monista kokemuksistanne tässä asiassa, ja kun puhutte Galileo Galileista ja muusta sellaisesta, sallinette minun pyytää teitä kiinnittämään huomiota "Lentävän hollantilaisen" liikenneongelmiin. Teillä ei ole oikeutta vastata.
Annan puheenvuoron arvoisalle komission jäsen de Palaciolle.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan ennen kaikkea lausua kiitokseni esittelijä Hughesille ja kaikille parlamentin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan jäsenille sekä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsenille heidän tekemästään työstä.
Kuten tiedätte, tällä direktiivillä on minulle aivan erityinen merkitys. Itse asiassa komissio teki vuoden 1998 lopussa ensimmäisen ehdotuksen, jonka tarkoituksena oli ottaa käyttöön kaikkia ammattikuljettajia koskevia yhteisiä sääntöjä, ja sen jälkeen tällä direktiivillä onkin ollut vaikea ja mutkikas tie, sillä se on viime vuodet ollut pysähdyksissä neuvostossa.
Vuonna 2000 hyväksyttiin tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY muuttaminen siten, että sen soveltamisalaan sisällytettiin kuljetusalan liikkuvat ja muut kuin liikkuvat työntekijät. On kuitenkin syytä todeta, että direktiivin muuttamisesta huolimatta liikkuvia työntekijöitä koskevat vain tietyt direktiivin osa-alueet, erityisesti 48 tunnin keskimääräinen viikoittainen työaika, vuosilomat, yötyöntekijöiden terveystarkastukset ja taattu riittävä lepoaika. Tästä syystä nyt käsittelemämme direktiiviehdotuksen säilyttäminen ja puolustaminen on edelleenkin erittäin järkevää.
Havaitsin, että työn edistyminen neuvostossa oli erittäin hankalaa, ja halusin ottaa edistysaskeleen, vaikka se ei ollutkaan paras mahdollinen, joten annoin vuoden 2000 lopussa muutetun direktiiviehdotuksen, jossa, kuten tiedätte, säädettiin itsenäisten kuljettajien sisällyttämisestä automaattisesti direktiivin soveltamisalaan pitkällä aikavälillä, tarkemmin sanottuna kolmen vuoden kuluttua.
Olen täysin samaa mieltä siitä, mitä täällä on sanottu, sillä energia- ja liikenneasioista vastaavan pääosaston tehtävänä on turvallisuussyistä säännellä kuljettajien työaikaa, ei pelkästään ajoaikaa. Kuljettajien väsymys ei nimittäin määräydy sen mukaan, onko hän itsenäinen kuljettaja vai työntekijä. Haluaisin todeta selvästi, että tämä on minun kantani. Olin tietoinen vaikeuksista, joten ehdotin neuvostolle ja parlamentille tekstiä, jossa tuota kohtaa muutettiin niin, että itsenäiset kuljettajat sisällytetään direktiivin soveltamisalaan vasta kolmen vuoden kuluttua mutta että tämä tapahtuu automaattisesti.
Minun on turha palauttaa mieliinne neuvostossa käytyjä pitkiä keskusteluja, joissa päädyttiin yhteiseen kantaan kompromissista, jonka kaikki valtiot ja kaikki läsnä olleet valtuuskunnat hyväksyivät ja jonka minäkin ilman muuta hyväksyn komission puolesta. Haluan sanoa teille, että tämä on mielestäni edistysaskel, vaikka se ei olekaan täydellinen. On syytä todeta, että Euroopan unionin eri jäsenvaltioiden valtuuskuntien ja ministerien perusteluissa tuli esille se kiistaton tosiseikka, että itsenäisiä kuljettajia on erittäin vaikea valvoa. Vaikka itsenäiset kuljettajat jätetään soveltamisalan ulkopuolelle, se on silti edistysaskel.
Olen hyväksynyt tämän kompromissin, vaikka en pidäkään siitä, ja sanon sen erittäin selvästi. Hyvät parlamentin jäsenet, teidän on ymmärrettävä, että noudatan aina sitoumuksiani, ja tästä syystä noudatan sitä enkä voi tukea useita esittämiänne tarkistuksia, jotka olisin mielelläni hyväksynyt, sillä olen täysin samaa mieltä niiden sisällöstä, mutta olen tehnyt sitoumuksen neuvoston kanssa. Tämä ei estä sitä, että sovittelun alkaessa - luulen, että sovitteluun päädytään, sillä en usko, että neuvosto saa aikaan kompromissin, jonka mukaan itsenäiset kuljettajat sisällytetään direktiivin soveltamisalaan automaattisesti ja joka sen olisi mielestäni saatava aikaan - pyrin kaikin keinoin löytämään ratkaisun sen pattitilanteen purkamiseksi, joka näyttää nyt väistämättömältä.
Tarkoitan tässä useita tarkistuksia, jotka luetellaan tarkemmin huomenna ja joita en nyt pysty hyväksymään, vaikka olenkin samaa mieltä niiden sisällöstä. Voin kylläkin hyväksyä tarkistukset 7, 11, 14 ja 16, joihin sisältyvät ajatukset olivat mukana jo muutetussa direktiiviehdotuksessa, jotka eivät tarkalleen sanottuna kuulu neuvoston kanssa tehtyyn kompromissiin ja jotka mielestäni parantavat direktiivin sisältöä.
Olemme niin ikään todenneet, että tarkistukset 9 ja 21 selkiyttävät tekstiä ja että tarkistukset 18 ja 22 parantavat periaatteessa suojelua, vaikka niiden sanamuotoa olisikin kenties muutettava, mutta emme voi hyväksyä niitä niiden sisällön takia.
Sama koskee tarkistuksia 3, 5, 8, 12, 15, 17 ja 19, joita ei voida hyväksyä, koska ne voivat olla ristiriidassa asetuksen N:o 3820/85 tai asetuksen N:o 3821/85 tai jopa direktiivin 88/599 nykyisten säännösten kanssa tai niiden soveltaminen voi olla hankalaa.
Haluaisin muistuttaa teille, että työaika ja ajoaika ovat eri käsitteitä, joita säännellään kahdella eri oikeudellisella välineellä. Tarkistus 23 merkitsee suhteetonta hallinnollista taakkaa, joten en voi hyväksyä sitä. Kuten esittelijä Hughes puheenvuoronsa alussa ja useat muut puhujat ovat sanoneet, olennaista on, että itsenäiset kuljettajat sisällytetään direktiivin soveltamisalaan, mikä taannoisessa ehdotuksessani tapahtui automaattisesti. Asetuksen sisäisen logiikan kannalta se perustuu mielestäni siihen, että väsymys on turvallisuusriski, ja tästä syystä tein energia- ja liikenneasioista vastaavan pääosaston vastuuhenkilönä tällaisen ehdotuksen, vaikka se muuten kuuluisi ainoastaan sosiaaliasioista vastaavan komission jäsenen vastuualueeseen. Teen näin turvallisuussyistä; vaikka olen täysin samaa mieltä tästä huolenaiheesta, olen tehnyt komission kanssa sitoumuksen, jota minun on noudatettava, mutta voitte olla varmoja, että pyrin löytämään ratkaisuja sovitteluneuvotteluissa, joiden lopputulos on toivottavasti niin myönteinen kuin me kaikki haluamme.

Puhemies
Sydämelliset kiitokset, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Merenkulku
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Sterckxin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0208/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi meriliikennettä koskevan yhteisön seuranta-, valvonta- ja tietojärjestelmän perustamisesta [COM(2000) 802 - C5-0700/2000 - 2000/0325(COD)],
Mastorakisin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0205/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta [COM(2000) 802 - C5-0702/2000 - 2000/0327(COD)],
Esclopén laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0201/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan vesillä tapahtuvien öljyvahinkojen korvausrahaston perustamisesta ja siihen liittyvistä toimenpiteistä [COM(2000) 802 - C5-0701/2000 - 2000/0326(COD)].

Sterckx
. (NL) Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, tällä ongelmalla on kaksi puolta. Emme saa missään tapauksessa estää meriliikennettä. Tämä liikennemuoto on ympäristöystävällinen ja taloudelliselta kannalta hyvin välttämätön. Meidän on kuitenkin samalla valvottava siihen liittyviä riskejä. Meidän on säänneltävä liikennettä paremmin, jos voin nyt näin sanoa, koska jokainen merionnettomuus ei koske pelkästään suoranaisesti asianosaisia, laivalla olevia ihmisiä, vaan myös kaikkia meren rannalla eläviä ja merestä elantonsa saavia. Olemme toimineet nopeasti Erikan onnettomuuden jälkeen. Uudet onnettomuudet ovat kuitenkin kohdistaneet meihin paineita, ja meidän on ryhdyttävä ehdottomasti toimiin. Haluaisin kiittää komissiota sekä myös aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan kollegoita hyvästä yhteistyöstä, minkä myötä tämä valiokunta voi esittää teille yksimielisen ehdotuksen.
Ensinnäkin laivaliikennettä on seurattava paremmin, minkä yhteydessä meidän on lisättävä rannikkovaltion ja satamavaltion toimivaltaa sekä asetettava pieniä rajoituksia vapaaseen kulkuun. Emme saa unohtaa, että Erika haaksirikkoutui 70 kilometrin päässä Bretagnen rannikosta eli hyvin kaukana aluevesien ulkopuolella.
Toiseksi meidän on otettava käyttöön velvollisuus ilmoittautua automaattisesti transponderien avulla. Olen hionut komission ehdotusta hieman yksityiskohtaisemmaksi tässä asiassa. Mielestäni on myös välttämätöntä, että automaattisesti tulevia tietoja myös vaihdetaan automaattisesti eri jäsenvaltioiden välillä. Niin tapahtuu tällä hetkellä aivan liian harvoin. Meidän on säädeltävä tämä asia. Meidän pitäisi lisätä mahdollisimman pikaisesti transponderin kuuluvuusaluetta, joka on nyt 30 merimailia, ja siirtyä pitkän matkan transpondereihin.
Sitten kolmanneksi mustasta laatikosta. Tämä on vaikea asia, jota käsiteltiin jo kollega Wattsin mietinnössä, jonka kanssa on tässä asiassa ajauduttu enemmän tai vähemmän umpikujaan. Olen sitä mieltä, että parlamenttina meidän täytyy edelleen painostaa Kansainvälistä merenkulkujärjestöä (IMO) ja että meidän ei pidä luopua aikataulustamme.
Sitten neljänneksi komission ehdottamasta merenkulun kiellosta huonossa säässä. Myönnän, että huonolla säällä on ollut merkittävä rooli tapahtuneissa onnettomuuksissa, mutta me aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa emme kannata komission ehdottamaa yleistoimenpidettä. Joskus on turvallisempaa, että laivat ovat huonolla säällä poissa satamista. Jokainen satama ja laiva on omalaatuisensa. Emme saa myöskään unohtaa, että kapteeni on laivansa päällikkö, mitä meidän on kunnioitettava. Siksi olemme lisänneet yksityiskohtia tähän suositukseen merenkulkukiellosta tai oikeastaan muuttaneet sen suositukseksi, johon on saatava perusteltu vastaus kapteenilta. Pyydämme, että huonolla säällä on valmiudessa luotsialuksia, jotka voivat toimia hätätilanteessa välittömästi, jotta emme hukkaisi aikaa, jos jotakin tapahtuu. Tästä on esimerkkejä Ranskassa ja Alankomaissa. Ympäristöriski ei saa olla ainoa syy toimenpiteisiin - muut kollegat viittasivat jo tähän - vaan myös ihmisille, siis muun muassa miehistölle ja matkustajille, aiheutuvat riskit ovat myös syy ryhtyä toimiin. Olen lisännyt tähän polttoainetankkauksen merellä, joka on myös riskialtis toimenpide. Se on vaarallista. Esimerkiksi tämän vuoden huhtikuussa Belgian rannikon edustalla tapahtui törmäys polttoainetankkaukseen menevän bunkkerialuksen ja polttoainetankkauksessa olevan aluksen välillä. Suhteellisen pieni määrä öljyä, 10 000 litraa, pääsi mereen, minkä seurauksena ranta-alue Middelkerkessä, Nieuwpoortissa ja muualla saastui, mikä on hyvin vahingollista. Tilastoista käy ilmi, että polttoainetankkauksen aikana tapahtuvat onnettomuudet lisääntyvät valtavasti ja nopeasti. Meidän on siis tehtävä jotakin tälle asialle. Polttoainetankkauksen rajoittaminen ja jopa kieltäminen huonolla säällä on yksi mahdollisuuksista. Olemme tehneet tästä asiasta lisäyksen.
Sitten viidenneksi hätäsatamista. Tämä oli ongelma Erikan onnettomuuden yhteydessä. Erika etsi hätäsatamaa mutta ei löytänyt sellaista. Tämän vuoden alussa bensiinitankkeri Castor kulki vahingoittuneena kuusi viikkoa ympäri Välimerta, koska se ei löytänyt satamaa, johon se pääsisi. Tämä on luonnollisesti ymmärrettävää, koska satama voi kärsiä vahinkoja tällaisessa tapauksessa, eikä ole varmaa, että vahinko korvataan. On siis saatava aikaan todellinen järjestelmä hätäsatamista ja ankkuripaikoista, missä vahinkoja voidaan rajoittaa. Pidämme tätä hyvänä ehdotuksena, mutta olemme hieman terävöittäneet sitä. Meidän on oltava varmoja, että satamiimme tulevat ja rannikoillamme kulkevat laivat ovat vakuutettuja eli siis maksukykyisiä ja että ne voivat korvata aiheuttamansa vahingot. Meidän on myös huolehdittava siitä, että on olemassa laitteistoja laivojen vastaanottamiseksi, korjaamiseksi jne.
Arvoisa komission jäsen, kaiken kaikkiaan olen sitä mieltä, että meillä on tässä hyvä ehdotus, josta tulee hyvä direktiivi. Meidän on hyväksyttävä se mahdollisimman pian. Koska jotkin asiat saattavat kehittyä hyvin nopeasti, olemme lisänneet kehittymistä koskevan artiklan. Ehdotus siirtyy nyt neuvostolle. Toivon, että puheenjohtajavaltio Ruotsi saa asian hoidettua kuun lopussa. Pelkään kuitenkin, että ehdotus siirtyy Belgian puheenjohtajakaudelle. Belgian on silloin asetettava tämä asia painopisteeksi ja huolehdittava siitä, että se on saatu päätökseen viimeistään vuoden loppuun mennessä.
On kuitenkin vielä muutamia asioita, jotka meidän on saatava päätökseen jopa siinä tapauksessa, että olemme hyväksyneet kaikki Erikaan liittyvät direktiivit. Olen sitä mieltä, että meidän on esimerkiksi ryhdyttävä täydentäviin toimenpiteisiin meriliikenteen ohjausjärjestelmien kehittämiseksi edelleen muun muassa Itämerellä. On tarpeen laajentaa tätä järjestelmää sekä myös investoida ihmisiin, siis ihmisiin laivoilla, ihmisiin maissa, valvontaa suorittaviin henkilöihin sekä laivojen miehistöihin. Tämän korostamiseksi olemme myös sisällyttäneet tämän direktiiviin, koska pelkästään laki ei riitä. Varsinainen työ turvallisuuden hyväksi tapahtuu merellä.

Mastorakis
. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aion käsitellä esitystä Erika II -paketista, jossa pyritään Euroopan meriturvallisuusviraston perustamiseen, sillä se tukee komission meriturvallisuutta koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanoa ja valvontaa sekä niiden tehokkuuden arviointia. Yhdyn komission näkemykseen, että ainakaan tässä vaiheessa ei ole mahdollista perustaa yhdennettyä toimintakykyistä rakennetta, rannikkovartiostoa tai eurooppalaista satamapoliisia, joka korvaisi kansallisten merenkulkuviranomaisten toiminnan, vaan viraston tulisi sitä vastoin tukea komission toimintaa. Meidän mielestämme komission lisäksi sen tulisi tukea myös jäsenvaltioiden toimintaa, ilman että komissio toimii välittäjänä, ja tähän pyritään tietyissä tarkistuksissamme.
Komission esitys on tietysti aluksi herättänyt joitakin kysymyksiä. Edellyttääkö valvojien valvonta todellakin uuden yhteisön byrokratian luomista, vai voitaisiinko tavoitteeseen päästä vahvistamalla asianomaisten kansallisten viranomaisten keskinäistä yhteistyötä sekä yhteistyötä komission kanssa tai vahvistamalla komission asianomaisia yksiköitä? Ongelmia aiheuttaa ensiksikin uuden viraston riippuvuus komissiosta, sillä huolimatta siitä, että komissio luonnehtii sitä perusteluissaan riippumattomaksi, voidaan todeta, että viraston riippumattomuus on kuitenkin suhteellisen rajallinen tarkasteltaessa ehdotuksen artikloja, jotka koskevat hallintoneuvoston toimivaltaa, viraston pääjohtajaa sekä hallintoneuvoston kokoonpanoa. Hyvänä esimerkkinä ehdotuksen mukaan pääjohtaja toimittaisi toimintaohjelman hallintoneuvostolle komission hyväksyttyä sen, ja tämän jälkeen hallintoneuvosto vahvistaisi toimintaohjelman. Riippuvuutta kuvaa hyvin myös se, että hallintoneuvosto nimittää ja erottaa pääjohtajan, mutta vain komission esityksestä.
Komissio osoittaa siis jo etukäteen epäluottamusta virastoa kohtaan, vaikka se itse ehdottaa sen perustamista - pyrkimällä tekemään siitä holhokin ja rajoittamalla sen riippumattomuutta muista vastaavista yhteisön elimistä poikkeavalla tavalla. Vertailu muihin virastoihin, kuten Euroopan ympäristökeskukseen ja Euroopan lääkearviointivirastoon, osoittaa, että näillä virastoilla on laajempi aloite- ja toimivalta. Esimerkiksi Euroopan lääkearviointiviraston toimintaohjelma ei tarvitse komission hyväksyntää, ja vastaavat säännökset ovat voimassa myös ympäristökeskuksessa. Komissiolla ei ole myöskään mitään oikeutta esittää näiden virastojen pääjohtajan irtisanomista.
Edellä mainitusta herää siis kysymys, haluaako komissio aidosti riippumattoman viraston. On totta, että valiokuntamme eli aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan kokouksissa komission edustaja on osoittanut suurta ymmärrystä näitä näkemyksiämme kohtaan, joita koko edustajakollegoidemme kirjo on tukenut, ja hän on ilmaissut, että on edellytyksiä näkemysten lähentymiseen, jotta käsiteltävänä oleva asetus saataisiin viimeisteltyä nopeasti.
Lisäksi ilmaisen mielipiteeni, että läheisten ammattialojen edustajien, jotka osallistuvat viraston hallintoneuvostoon, on oltava kollegojensa eikä komission valitsemia, että hallintoneuvostoon olisi hyödyllistä osallistua edustajia parlamentistamme - ja nimenomaan ei parlamentin jäseniä - ja että viraston toimipaikan on oltava sellaisessa maassa ja kaupungissa, jolla on perinteitä merenkulussa ja siihen liittyvä infrastruktuuri, ja että se on lähellä mahdollisimman monia merenkulkutoimintoja, tietenkin sillä ehdolla, että tämä kaupunki pystyy tarjoamaan myös muut vaadittavat edellytykset viraston toiminnalle ja että sillä on hyvät yhteydet Euroopan keskuksiin. Ja jos kollegat uumoilevat minun tarkoittavan Pireusta, ei se johdu itsestäni, anteeksi vain, vaan Pireuksesta, jolla on juuri tähän tarkoitukseen sopivat ominaisuudet.
Lopuksi haluan kiittää komissiota ripeydestä sekä kaikkia kollegoja, jotka ovat huomioillaan ja aloitteillaan myötävaikuttaneet merkittävästi mietinnön ja lopulta asetuksen parantamiseen.

Esclopé
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Erika I -paketin jälkeen, jolla pyritään ennen kaikkea välttämään öljyvuotojen aiheuttamia ympäristökatastrofeja, Erika II:sta joka siis täydentää Erika I:tä halutaan väline, jonka avulla voidaan ymmärtää oikein tällaisten katastrofien seurauksia, ja erityisesti minun tehtäväkseni annetun mietinnön avulla halutaan maksaa uhreille parempia korvauksia.
Voimme vain olla yhtä mieltä tästä tavoitteesta ja sen tavoite on mielestämme erittäin tärkeä, kun otetaan huomioon nykytilanne etenkin Erika-öljyaluksen katastrofin jälkeen.
Aluksista peräisin olevan öljyn aiheuttamia pilaantumisvahinkoja korvataan nykyään kansainvälisen vastuu- ja korvausjärjestelmän avulla. Se perustuu vuonna 1969 tehtyyn vastuuyleissopimukseen (CLC) ja vuoden 1971 rahastoyleissopimukseen (IOPC), joihin molempiin laadittiin lisäpöytäkirjat vuonna 1992. Näiden kahden yleissopimuksen nojalla syntyi kaksijakoinen vastuujärjestelmä, joka perustuu toisaalta aluksen omistajan objektiiviseen mutta rajoitettuun vastuuseen ja toisaalta öljynsaajien rahoittamaan rahastoon.
Useiden maailman maiden lisäksi kaikki EU:n rannikkojäsenvaltiot ovat nyt osapuolina kummassakin vuoden 1992 lisäpöytäkirjassa lukuun ottamatta Portugalia, jonka ratifiointiprosessi on vielä kesken. Yhdysvallat, jolla on oma korvausjärjestelmä Oil Pollution Act vuodelta 1990, ei osallistu tähän järjestelmään.
Näiden kahden rahaston keskeisenä ongelmana on, että korvausten enimmäismäärä on 200 miljoonaa euroa. Sen lisäksi, että tämä summa on riittämätön, sillä se ylitettiin reilusti Erika-aluksen onnettomuuden yhteydessä, jonka kustannusten arvioidaan olevan yli 300 miljoonaa euroa, tämä riittämättömyys merkitsee sitä, että menettelyt ovat hitaita. IOPC ei voi antaa enempää kuin sillä on, joten sen on odotettava kunnes kaikki hakemukset on vastaanotettu saadakseen tietää, mikä on se korvausten enimmäismäärä, jonka se voi maksaa uhreille. Esimerkiksi Erikan onnettomuuden arvioiduista kustannuksista voidaan päätellä, että vain kolmasosa uhreille maksettavaksi määrätyistä summista voidaan kattaa ja sekin aivan liian pitkän ajan kuluessa, vaikka väliaikaisia maksuja onkin määrätty.
Ensimmäinen aloite, jolla tilannetta voidaan korjata, on kääntyä IMOn puoleen kuten neuvosto on tehnyt jotta CLC- ja IOPC-sopimuksia voidaan uudistaa muuttamalla niiden monia rakenteellisia epäkohtia. Ensinnäkin on nostettava korvausten enimmäismäärää: ensimmäinen korotus 300 miljoonaan euroon aiotaan tehdä vuoteen 2003 mennessä. Sen jälkeen vastuuta on jaettava kaikille kuljetusketjun osapuolille, ja lopuksi sopimukset on laajennettava koskemaan vaarallisia ja haitallisia aineita.
Kannatamme tietenkin tätä menettelytapaa, mutta koska uudistuksia on hyvin vaikea toteuttaa, yhteisön pitäisi toimia yksilöllisen ja asianmukaisen ehdotuksen pohjalta.
Komissio on siis ehdottanut yhteisön rahaston perustamista, jonka nimi olisi COPE-rahasto ja joka täydentäisi IOPC-rahastoa. COPE-rahasto toimisi samalla tavoin kuin IOPC-rahasto, mutta sen korvausten enimmäismäärä olisi miljardi euroa. Tästä rahastosta maksettaisiin korvauksia vain merionnettomuuksissa ja sitä rahoittaisivat ne jäsenvaltioiden öljy-yhtiöt, jotka vastaanottavat vuosittain yli 150 000 tonnia öljyä. Rahastoa hallinnoisi komissio, jota puolestaan avustaisi jäsenvaltioiden edustajista muodostuva komitea.
Hyvät kollegat, esittelyni tässä vaiheessa haluaisin selventää huomenna toimitettavan äänestyksen vaikutuksia. Liikennevaliokunnassa toimitetun äänestyksen jälkeen olemme olleet sitä mieltä, että vaikka yleissopimusten laajentaminen koskemaan kaikkia vaarallisia aineita olisikin erittäin myönteinen asia ja vaikka sekä parlamentin oikeisto että vasemmisto kannattavatkin sitä, johtaisi se kuitenkin järjestelmän todelliseen lukkiutumiseen.
Niitä yleissopimuksia, joiden nojalla tämä laajentaminen voitaisiin tehdä, ei kuitenkaan ole vielä ratifioitu. Haluaako Euroopan parlamentti todellakin tätä rahastoa? Sallinette minun tässä kohtaa muistuttaa, että haluamme kuitenkin, että tähän asti lähes yksinomaan öljyvuotojen aiheuttamien suurten katastrofien uhreille maksettaisiin mahdollisimman suuret korvaukset ja mahdollisimman pian.
Miten siis toteuttaisimme kolmannen tason korvausjärjestelmän eli COPE-rahaston, jonka toiminta ja menettelyt olisivat samanlaisia kuin olemassa olevassa kansainvälisessä järjestelmässä ja joka nojautuisi yleissopimuksiin, joita ei ole kuitenkaan vielä tunnustettu tässä järjestelmässä?
Kun liikennevaliokunnan tarkistuksista äänestetään, on olemassa liian suuri vaara, että COPE-rahaston nopeaa perustamista lykätään kokonaisuudessaan hamaan tulevaisuuteen.
Lisäksi niiden tarkistusten osalta, joissa käsitellään paikallishallinnon edustajien asemaa korvauspäätöksiä koskevissa menettelyissä, olemme pyytäneet erillistä äänestystä, koska haluamme palata tavallaan alkuperäisen ehdotuksen tavoitteeseen ja mahdollistaa tällä tavoin ylimääräisen korvausrahaston luomisen yhteisön tasolla. Asia on todella kiireellinen. Kuinka voisimme olla kannattamatta toisaalta kaikista saasteista maksettavia korvauksia...
(Puhemies pyysi puhujaa päättämään puheenvuoronsa.) ... ja toisaalta kaikkien osapuolten asettamista vastuuseen? Meidän on kannettava vastuumme. Onko meidän harjoitettava teoreettista luonnonsuojelua salongeissa, vai onko otettava käyttöön mahdollisimman pian...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Papayannakis
. (EL) Arvoisa puhemies, olen viime hetkellä tullut kollegani Vachettan tilalle, mutta olen yhdessä hänen kanssaan laatinut analyysin, jonka esitän teille.
On kyse meriliikenteestä, ja sen merkitys on ilmeisen tärkeä, kuten esittelijämmekin ovat korostaneet. Tähän nimenomaiseen toimintaan, arvoisa puhemies, sisältyy kuitenkin monista syistä merkittäviä riskejä. Taloudellisia riskejä ja erityisesti riskejä, jotka kohdistuvat ihmishenkiin ja työskentelyolosuhteisiin, sekä varmastikin suuria ympäristöriskejä. Tällä alalla vallitsee suuri vapaus ja valtava kilpailu, joka tosin antaa erinomaisen pohjan dynaamisuudelle mutta johtaa myös matalampien kustannusten tavoitteluun "hinnalla millä hyvänsä", oli kyse sitten koneista, materiaaleista tai ihmisistä. Jo globalisaation avulla merenkulkuala - se on ammoisista ajoista ollut kaikkein globalisoitunein ala - on saattanut vapaasti kierrättää omaisuuttaan joka puolella ja hankkia erioikeuksia Kaikki tämä johtaa usein näkemiimme kauheisiin seurauksiin, eikä kyseessä ole ainoastaan Erikan traaginen tapaus, vaan niitä tapahtuu esimerkiksi Välimerellä ja muuallakin, eikä vain tavarakuljetuksissa vaan myös kuljetettaessa ihmisiä.
Toinen tänään käsiteltävä paketti, arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, ei vastaa kaikkiin kysymyksiin ja ongelmiin, joiden uskon kärjistyvän sitä mukaa kuin globalisaatio etenee. Haluan esittää esimerkin, johon kenelläkään ei liene mitään vastaansanomista: naurettava esimerkki luokituslaitoksista ja niiden toimintatavoista, miten toiset tunnustetaan ja toiset ei. Vastikään mm. Italiassa oli traagisia sekaannuksia, kun kreikkalaisilta yksityisaluksilta ilman Kreikan lippua evättiin pääsy Italiaan, mutta muut kyllä pääsivät... nämä ovat älyttömiä asioita, jotka perustuvat luullakseni siihen, ettei meillä ole selvää, hyvää ja tehokasta yhteisöllistä lainsäädäntöä luokituslaitoksista. Aion kuitenkin rajoittua käsiteltävänä oleviin kolmeen mietintöön.
Haluan aluksi kiittää esittelijöitämme, jotka ovat tehneet työnsä oikein hyvin. Toiseksi toivon, että toteamme käsiteltävien direktiivin ja asetusten sisältävän sekä paljon myönteisiä kohtia että paljon puutteita. Sen vuoksi äänestämme yleisesti niiden puolesta, mutta kannatamme myös joitakin mielestämme tärkeitä tarkistuksia, jotka täydentävät ja parantavat tekstejä. Seurantajärjestelmä, esimerkiksi todistukset ja ilmoitukset vaarallisten aineiden kuljetuksista, mustat laatikot - vihdoin viimein! - laivojen seuranta, jäsenvaltioiden mahdollisuus puuttua vaaran uhatessa laivojen satamasta lähtöön ja niin edelleen, nämä ovat kaikki tärkeitä seikkoja, ja me tuemme niitä. On kuitenkin järjetöntä, arvoisa komission jäsen, vastustaa seuraavaa asiaa: vaikka myönnämme, että meidän on valvottava koneita, materiaaleja ja varustuksia, emme myönnä, että meidän on valvottava ja kontrolloitava merenkulun kaikkein merkittävintä tekijää, nimittäin siellä työskenteleviä ihmisiä. Eikä ainoastaan heidän terveyttään vaan heidän mahdollisuuttaan lepoon ja kunnollisiin työskentelyolosuhteisiin. Useimmat tähän mennessä tapahtuneet onnettomuudet johtuvat väsyneistä ja pettyneistä ihmisistä, vaikka eivät onnettomuudet pohjimmiltaan ole heidän syynsä. Meillä on siis tähän liittyviä tarkistuksia.
Toiseksi meriturvallisuusvirasto. Kaikki merenkulun kanssa tekemisissä olevat tahot ovat sitä vaatineet, ja me olemme samaa mieltä. Toivoisin omasta puolestani, että meillä olisi eurooppalainen satamapoliisi, joka ei saa olla vain ja ainoastaan tasavertainen. Mielestäni voisimme ohjata virastoa tähän suuntaan. Silti mekin olemme eri mieltä sen hallinnon kokoonpanosta. Vaadimme, että siihen osallistuu kansallisilla ja paikallisilla vaaleilla valittuja edustajia ja miksei myös hallituksen ulkopuolisia järjestöjä, jotka toiminnassaan ovat tavalla tai toisella osoittaneet hyödyllisyytensä ja tehokkuutensa. Ja vaadimme myös, että tämä virasto on tilivelvollinen, että sen on tiedotettava toiminnastaan säännöllisesti ja julkisesti. Tämä on mielestämme täysin itsestään selvää.
Lopuksi öljyvahinkojen korvausrahasto, jossa on toimittu oikein. FIPOL-takuurahaston rajallisuus on todella näytetty toteen, kuten esittelijäkin mielestäni on osoittanut. Miksi kuitenkin tätä rahastoa rahoittavat vain ne, jotka ostavat 150 000 tonnia ja sitä suurempia määriä öljyä? Mikseivät sitä rahoita kaikki ne, jotka ovat tekemisissä polttoaineiden kuljetusten kanssa? Mielestämme tämä olisi oikea suunta. Olemme myös sitä mieltä, että yhden miljardin enimmäismäärä on vähän, se ei todellisuudessa vastaa alan todellista kokoa ja sen liikevaihtoa. Sen vuoksi mekin ehdotamme, että määrä olisi kaksi miljardia. Rahaston toiminta on mielestämme tietenkin hyvin rajallista ja meidän olisikin tarkasteltava sitä laajemmassa yhteydessä.
Arvoisa puhemies, näillä eväillä me äänestämme ja toivomme, että näiden tosiseikkojen ja kritiikin pohjalta saamme pian kolmannen paketin, Erika III:n, josta olisi kovasti hyötyä, että saatettaisiin loppuun se politiikka, jota meille esitetään ja joka kiistattomasti on pääpiirteissään oikeansuuntainen.

Vlasto
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, näissä kolmessa mietinnössä vahvistetaan tosiasiassa ne toimet, jotka parlamenttimme hyväksyi viime toukokuussa Erika I -paketin yhteydessä.
Ensimmäisen eli Sterckxin mietinnön tapauksessa Euroopan komission ehdotuksella on kaksi ulottuvuutta. Toimimme ensiksikin alusten turvallisuuden parantamiseksi, joka on merenkulun turvallisuuden perusta. Olen iloinen, että asiassa toimivaltainen valiokunta on noudattanut ehdotustani tiukemmasta aikataulusta mustien laatikoiden ja transponderien asentamiseksi aluksiin. Tämän määräyksen ansiosta kaikkiin eurooppalaisiin aluksiin on asennettava nämä laitteet viimeistään vuonna 2006.
Toiseksi ehdotamme jäsenvaltioille meriliikennettä koskevaa yhteisön seuranta-, valvonta- ja tietojärjestelmää. Suhtaudun tähän kuitenkin hieman varauksellisesti, koska näissä toimissa ei ole paljoakaan yhteisöllistä. Vaikka parlamentti onkin halunnut vahvistaa ehdotuksensa, ne perustuvat edelleen ennen kaikkea jäsenvaltioita sitoviin ponnisteluihin.
Siten jäsenvaltioiden on hätäsatamien alalla laadittava hädässä olevien alusten vastaanottoa koskevia suunnitelmia. Parlamentti on pyytänyt viisaasti arviota vuoden kuluttua niistä toimista, jotka on toteutettu tämän ehdotuksen nopeaksi ja tehokkaaksi täytäntöönpanemiseksi.
Tosiasiassa hädässä olevat alukset on otettava vastaan kiireellisesti satamissa, joissa on oltava laitteet haluttujen korjausten suorittamiseksi. Siksi vastustan sitä paitsi hätäalueiden käsitettä, joka ei tarjoa samoja takuita kuin satamat aluksia koskevien laitteiden alalla.
Satamien välisen tiedotuksen tehostaminen vaarallisia kauppatavaroita kuljettavien alusten liikkeistä on toinen myönteinen ja tärkeä kohta. Euroopan unioni on tämän mietinnön ansiosta saanut tarvittavat välineet jäsenvaltioiden väliselle hyvälle yhteistyölle ja antanut jäsenvaltioille enemmän toimintakeinoja meriliikenteen valvomiseksi ja sen turvallisuuden parantamiseksi. Suojelemme siten Euroopan meri- ja rannikkoympäristöä, mutta annamme myös alusten päälliköille ja miehistöille enemmän oikeuksia, joista kaikkein tärkein on valta välttää merionnettomuuksia ja siten itsesuojelu.
Esclopén mietinnön ansiosta voimme antaa uuden ulottuvuuden COPE-rahastoa koskevalle hankkeelle. Tämän rahaston toiminta-alueen laajentaminen haitallisista ja vaarallisista aineista johtuvaan ympäristön pilaantumiseen on välttämätöntä. Meidän on toimittava siten, että tämä ei viivytä ensimmäistä menettelyä. Meidän ei pidä tyytyä enää öljyvahinkojen korvausrahastoon, kuten Jevoli Sun -aluksen haaksirikko Bretagnen rannikolla meitä on traagisesti muistuttanut.
Mielestäni ehdotus meren pilaantumisesta vastuussa olevan aluksen omistajan maksamasta korvauksesta uhreille on hyvä, koska se asettaa vastuuseen kaikki meriliikenteeseen osallistuvat toimijat. Tätä vastuun käsitettä ei ole täsmennetty riittävästi lainsäädännössämme. Tässä sovelletaan tasapuolisesti saastuttaja maksaa -periaatetta. Tämä on tärkeä ja myönteinen muutos, jonka ansiosta voidaan ehkä lopettaa ympäristöämme vaarantavat ja pilaavat käytännöt.
Lopuksi käsittelemme kollegamme Mastorakisin mietintöä Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta. Komissio näyttää suhtautuvan epäilevästi mietinnön ehdotukseen. Se on siten sisällyttänyt useita kohtia, joiden avulla se pyrkii takaamaan tämän tulevan viraston toimintaa ja työtä koskevan veto-oikeuden. Tämä estää selkeästi tulevan viraston riippumattomuuden, joka on välttämätön sen tehokkuudelle ja uskottavuudelle. En ymmärrä niitä syitä, joiden takia komissio on halunnut alistaa tämän viraston holhouksensa alaiseksi. Parlamentti on siten pyrkinyt vähentämään tätä riippuvuussuhdetta komissioon antaakseen virastolle riittävästi valtaa sen perustamisen oikeuttamiseksi.
Tosiasiassa tämä virasto voi olla olemassa vain, jos se on riippumaton ja sille annetaan todellisia tehtäviä. Mielestäni virastolle voidaan antaa työmme ansiosta enemmän velvollisuuksia ja itsenäisyyttä näiden tehtävien suorittamiseksi.
Olen kuitenkin tyytymätön tämän ehdotuksen kahteen kohtaan. Ensiksikin samassa mietinnössä ei voida pyytää yllätystarkastuksia jäsenvaltioissa ja vaatia samalla näiden vierailujen suorittamista sen jälkeen, kun asiasta on päästy yhteisymmärrykseen asianomaisen jäsenvaltion kanssa. Vaikka mielestämme kyse on kahdesta erilaisesta vierailusta, tekstissä ei mainita tätä selkeästi ja olisi toivottavaa, että tätä asiaa tarkennettaisiin tekstissä.
En myöskään ymmärrä, miksi parlamentillamme ei olisi edustajia viraston hallintoneuvostossa, vaikka komissio nimittää neljä edustajaa ja neljä asianomaisista ammattijärjestöistä ja neuvosto neljä muuta edustajaa. Jos haluamme, että parlamentilla ei ole edustajia tässä hallintoneuvostossa vallanjaon takia, myös neuvoston edustajat on suljettava hallintoneuvoston ulkopuolelle. Neuvosto osallistuu yhteisön lainsäädäntöön ja toimii toisena budjettivallan käyttäjänä parlamentin rinnalla. Jos neuvosto on edustettuna hallintoneuvostossa, todellista vallanjakoa ei ole ja siten parlamentin edustajien puuttumisella ei ole mieltä näissä oloissa.
Näitä varauksia lukuun ottamatta tämän viraston perustamista koskeva ehdotus, siten kuin parlamenttimme sitä muuttaa, näin toivon, on mielestäni sisällöltään tyydyttävä. Olemme ponnistelleet kovasti, jotta Euroopan unionilla olisi yhteinen ilmatila. Tänään olemme edenneet merkittävän askeleen kohti Euroopan yhteistä merialuetta ja voin vain toivoa, että jatkamme tämänsuuntaista toimintaa etenkin kansainvälisellä tasolla ja että voimme nopeasti oppia hyväksymiämme toimia koskevat ensimmäiset läksyt.

Kuckelkorn
Arvoisa puhemies, budjettivaliokunnan yhteisön virastoja koskevien mietintöjen pysyvänä esittelijänä voin kertoa, että budjettivaliokunta on tyytyväinen esitettyyn asiakirjaan. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta on hyväksynyt budjettivaliokunnan tarkistukset, jotka koskevat Euroopan meriturvallisuusviraston perustamista.
Aluksi haluaisin hahmotella ne kehykset, joissa seuraavat tarkistukset liikkuvat. Virastojen rakenteen vuoksi meidän ei ole helppo löytää yhtenäistä linjaa niiden rahoituksessa. Meitä velvoittavat kuitenkin Euroopan parlamentin periaatteet huolehtia siitä, että viranomaiset kunnostautuvat tehokkuudessa, avoimuudessa ja kustannushallinnassa. Erityisesti uusien virastojen kohdalla meidän tehtävämme on huolehtia, että virastojen varainhoitoa määräävät alusta alkaen selkeät linjat.
Tarkistuksista: ensimmäisen tarkistuksen tavoitteena on sisällyttää ehdotukseen uusi johdanto-osan kappale, jossa käsitellään erityisesti avoimuutta ja valvontaa. Talousarviomenettelyä koskevien perussääntöjen pitäisi koskea virastoa, koska se toteuttaa EU:n politiikkaa, työllistää henkilöstöä ja on täysin tai osittain riippuvainen yhteisön rahoituksesta. Tarkistuksella 2 me haluaisimme tehdä selväksi, että toivomme siltä jäsenvaltiolta, joka saa viraston toimipaikan myös taloudellista osallistumista.
Kolmas tarkistus koskee määräyksiä, joiden perusteella viraston talousarvio hyväksytään. Parlamentti valvoo virastoa budjettivaliokunnan ja rahoituksen kautta. On huolehdittava, ettei virastoista tule liian riippumattomia. Virastoja koskevien mietintöjen pysyvänä esittelijänä voin vakuuttaa teille, että virastojen liian suuri riippumattomuus johtaa siihen, että ne alkavat toimia kokonaisuudesta irrallisina itsenäisinä yksikköinä ja ampuvat toiminnassaan huomattavasti tavoitteen eli varsinaisen tehtävän yli.

Atkins
Arvoisa puhemies, minun täytyy ensiksi pahoitella, etten ollut läsnä valiokunnassa, kun tarkistuksiani Esclopén mietintöön käsiteltiin. Osallistuin Ison-Britannian parlamenttivaaleihin ja vaimoni pormestarin virkaanastujaisjuhliin, enkä siksi päässyt tänne.
Rajoitan huomioni Esclopén mietintöön. Erikan haaksirikko herätti tästä asiasta suurta huolta, jota lisäsi Ievoli Sunin haaksirikkoutuminen Kanaalisaarten edustalla. Todistin itse vuonna 1969 Torrey Canyonin haaksirikon seurauksia Lounais-Englannin rannoille ja elinkeinoille, joten olen ymmärtänyt tätä huolta ja jakanut sen usean vuoden ajan.
Komission ehdotukset olivat sinänsä kelvollisia, mutta niissä on paljon puutteita. Ensinnäkin niillä saattaa olla haitallisia vaikutuksia nykyisiin kansainvälisiin rahastoihin, CLC:hen, eli siviilioikeudellisesta vastuusta tehtyyn yleissopimukseen, ja IOPC:hen, eli öljyn aiheuttamien pilaantumisvahinkojen kansainväliseen korvausrahastoon. Toiseksi niissä ei kiinnitetty huomiota bunkkeripolttoöljyn vuotoihin tai vaarallisten ja haitallisten aineiden aiheuttamaan pilaantumisvahinkoon.
Näistä aiheista on laadittu kaksi yleissopimusta: vuonna 2001 tehty bunkkeriöljyä koskeva yleissopimus ja vuonna 1996 tehty vaarallisia ja haitallisia aineita koskeva yleissopimus. Kumpaakaan näistä ei olla ratifioimassa lähitulevaisuudessa. Siksi niitä täytyy käsitellä tässä mietinnössä.
Kolmanneksi, kustannusten kattamisen vastuu jakautuu epäoikeudenmukaisesti. Suhtaudun hieman varauksellisesti tarkistukseen 22 ja kemikaalien tai haitallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisvahingosta öljy-yhtiöille aiheutuviin seurauksiin. Tämä on asia, jota voimme puida toisessa käsittelyssä. Pohjimmiltaan olemme pyrkineet korjaamaan epäoikeudenmukaisuuden.
Jäsen Esclopé pyrki muuttamaan mietintöä siten, että siinä otetaan huomioon paikallisten väestöjen huolet ja rajoitetaan komission - mielestäni turhaa - osallistumista COPE-rahaston päivittäiseen johtamiseen. Hänen ehdotuksensa kolmikantaisesta komiteasta on hyvää tarkoittava mutta riittämätön. Meidän täytyy puuttua komission liian voimakkaaseen ja byrokraattiseen osallistumiseen ja meidän pitäisi ottaa käyttöön CLC- ja IOPC-rahastojen hyväksi havaitsemat kansainväliset järjestelyt.
Viimeisenä mainitsen paikallisen väestön kuulemisen, jota tarvitaan mutta joka ei saisi olla pakollinen tai viivästyttää toimintaa. Tästä voi tulla kauaskantoinen ja radikaali osa eurooppalaista lainsäädäntöä, ja EU:hun kuulumattomien valtioiden kanssa käytävien neuvottelujen myötä se voi edistää huomattavasti öljyn ja vaarallisten tai haitallisten aineiden aiheuttaman meren pilaantumisen ongelmien ratkaisemista.

Piecyk
Arvoisa puhemies, sanoin jo viime kerralla: oikeuden edessä ja avomerellä ihminen on Jumalan kädessä, mutta avomerellä me voimme auttaa hieman, nimittäin Erika I - ja Erika II -paketeilla, parantaaksemme hieman meriliikenteen turvallisuutta. Haluaisin kiittää esittelijöitä lämpimästi. Uskoakseni on järkevää, että me edistymme merkittävästi seuranta- ja valvontajärjestelmän, riippumattoman viraston ja öljyvahinkojen korvausrahaston kohdalla. Tässä yhteydessä - tässä on kyse myös Esclopén mietinnöstä - komissio on ehdottanut rahaston perustamista öljyvuotoja varten, nimittäin säiliöalusten öljyvuotoja varten. Kokemuksemme viime vuosilta on, että onnettomuuksiahan ei tapahdu vain säiliöaluksille vaan vaarallisia ja haitallisia aineita ja niin sanottua bunkkeriöljyä on usein muissa aluksissa, jotka saastuttavat ympäristöä. Siksi on järkevää valita tässä kattavampi lähestymistapa. Olisin mielelläni kuullut komission kommentoivan sitä poikkeuksellisesti suuren saksalaisen automainoksen sanoin: meille mikään ei ole mahdotonta!
Arvoisa komission jäsen, kun te siis otatte siihen kantaa, älkää sanoko "se on mahdotonta", vaan sanokaa "miten noudatan tai voin noudattaa parlamentin tahtoa" ja tehkää se sitten myös oikeudellisesti ja teknisesti mahdolliseksi.
Pidän järkevänä, että valiokunta on myös laajentanut riskiä, nimittäin siten, että öljy-yhtiöiden lisäksi myös aluksen omistajien sekä vaarallisten ja haitallisten aineiden vastaanottajien on jaettava riski jakamalla vastuu tasapuolisesti ja ottamalla sitten myös vahinkoa kärsineiden alueiden edustajia mukaan sellaiseen komiteaan, jossa heidän etujaan voidaan valvoa. Edunvalvonta ei tarkoita, että korvauksista päätetään itse, vaan edustajat osallistuvat komiteaan ja heitä kuullaan tapauskohtaisesti asianmukaisesti.
Siksi meidän pitäisi - sanoin sen myös jo viime kerralla - päästä nyt hieman eteenpäin asiassa, vähän nopeammin, sillä ihmiset, Erika - hyvä jumala sentään, siitä on reilut kaksi vuotta, kun onnettomuus tapahtui, emmekä me ole saaneet toistaiseksi aikaan oikeastaan vielä mitään, vaan kaikki on vielä kesken. Siksi pyyntöni myös kollegoille ja komissiolle on, että asiaan pannaan hieman vauhtia.
Uskoakseni on järkevää, että me saamme myös viraston lähtökohtana meriliikenteen turvallisuudelle. Hyvä kollega Emmanouil Mastorakis, ymmärrän erittäin hyvin, että Pireus on hyvä sijaintipaikka virastolle, mutta sanonpa vain, että mielestäni kotiseutuani edustava Lyypekki sopisi myös erinomaisesti sellaisen viraston toimipaikaksi.
(Vastalause: tai Greifswald, Rostock!)

Pohjamo
Arvoisa puhemies, minäkin haluan ensiksi kiittää esittelijöitä onnistuneiden mietintöjen laatimisesta. Näissä mietinnöissä on kiinnitetty huomiota oleellisiin seikkoihin meriturvallisuuden lisäämiseksi, ja tällä sektorilla on vielä paljon tehtävää. Onnettomuuksien minimoimiseksi on alusten tunnistamista tehostettava, ilmoitusvelvollisuutta laajennettava sekä tietojen välittämis- ja käyttömenettelyjä yksinkertaistettava sekä otettava huomioon myös erilaiset olosuhteet.
Vahinkojen korvausperusteissa tulee noudattaa kansainvälisen järjestelmän periaatteita, joista komission ehdotus lähteekin. Korvauksiin oikeutettujen ja korvattavien vahinkojen piiriä ei tulisi laajentaa. Öljyvahingon kärsijöiden on saatava kuitenkin täysi korvaus vahingoista syntyvistä tappioista. Eurooppalainen korvausrahasto ei ole ainoa tapa ratkaista ongelmia. Ensisijaisesti tulisi pyrkiä ratkaisuihin kansainvälisellä tasolla, ja myös öljyteollisuuden on osallistuttava rahaston rahoitukseen.
Perustettavan meriturvallisuusviraston tulee tukea jäsenvaltioita ja komissiota yhteisön lainsäädännön soveltamisessa. Virastolle kaavailtu tehtäväkenttä on varsin laaja, joten hyvä yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa on tärkeää. Eri toimielinten edustus hallintoneuvostossa ei ole kuitenkaan välttämätöntä, vaan niiden näkemykset tulevat huomioiduiksi muutoinkin. Sääntöjen edelleen tiukentamisen ohella on huolehdittava siitä, että tehtävät ratkaisut ovat realistisia ja myös toteuttamiskelpoisia. Ryhmäni pitää tärkeänä, että ehdotukset hyväksytään nopeasti ja turvallisuusasioissa päästään eteenpäin.
Haluan vielä kiinnittää huomiota siihen, että pelkästään unionin piirissä tehtävät ratkaisut meriturvallisuuden lisäämiseksi eivät ole riittäviä. Esimerkiksi vastuukysymyksiä on hoidettava maailmanlaajuiselta pohjalta.

Bouwman
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat esittelijät, kuuntelimme erään edellisen puheenvuoron aikana loistavaa visionääriämme Fatuzzoa, joka puhui Andrea Dorian tuhosta ja viittasi siinä yhteydessä kapteenin väsymykseen. Tällä kertaa puhumme Erikan onnettomuudesta ja siitä, mitä sen jälkeen on tapahtunut ja mitä tapahtui sitä ennen. Mielestäni on järkevää, että lisäämme Erika II -pakettiin jälleen muutaman tärkeän elementin. Kuten jäsen Piecyk jo sanoi, asiaan on vain saatava hieman vauhtia, koska se etenee tällä hetkellä todellakin liian hitaasti. Tämä ei muuta sitä tosiasiaa, että aiheutamme joskus mahdollisesti myös itse näitä viivästyksiä. Siksi suhtaudun itse melko kriittisesti esimerkiksi ehdotukseen öljyvahinkojen korvausrahaston laajentamiseksi kattamaan muita aineita. Haluamme kuitenkin sitä, ja ajattelen, että siinä mielessä jäsen Atkinsin panos voi myös johtaa tällaiseen viivästykseen. Haluan muuten tässä onnitella jäsen Atkinsia hänen puolisonsa menestyksestä sekä esittää osanottoni konservatiivien tappion johdosta. Uskoakseni olen esittelijä Esclopén kanssa samaa mieltä siitä, että meidän on vain päätettävä molempien toimintojen mahdollisesta erottamisesta toisistaan, jos tilanne vaikuttaa sellaiselta ja käymme jatkoneuvotteluja. Kannatamme kovasti tosiaankin tässä tapauksessa ja muissakin tapauksissa sitä, että näitä rahastoja laajennetaan mahdollisimman pian.
Pyrimme siihen, että joitakin tarkistuksia esitetään uudelleen, koska jotkin asiat ovat kariutuneet valiokunnassamme joko juuri yhden äänen puuttumisen vuoksi tai äänten mentyä tasan. Tämä liittyy muun muassa siihen, että näiden rahastojen perustamisessa on mukana niin monta osapuolta. Olemme sitä mieltä, että jos käytetään saastuttaja maksaa -periaatetta, silloin kaikkien asianosaisten laivanvarustajien, laivanomistajien, rahtaajien ja niin edelleen on oltava mukana perustettaessa näitä rahastoja. Rahastojen hallinnon osalta haluamme kuitenkin komissiolle merkittävän roolin täydennettynä kaikilla ympäristöjärjestöillä ja paikallisviranomaisilla.

Markov
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten kollega Sterckx korostaa erinomaisessa mietinnössään, Erikan, Ievoli Sunin ja Baltic Carrierin onnettomuudet ovat selventäneet yhteisön säännöksissä olevia puutteita ja aukkoja. On korkea aika ottaa käyttöön tiukka seuranta ja valvonta sellaisten alusten osalta, jotka pyrkivät Euroopan unionin satamiin tai käyttävät vilkkaasti liikennöityjä läpikulkureittejä yhteisön rannikolla.
Alusturvallisuuden takaamista koskevan tilanteen vakavuuden havainnollistamiseksi riittää, kun viitataan, että 90 prosenttia EU:n ja kolmansien maiden välisestä kauppaliikenteestä tapahtuu meriteitse. Toisin kuin arvoisa esittelijä ja hänen 8 artiklaa koskeva tarkistuksensa 11, olen kuitenkin sitä mieltä, että EU:lla on riittävästi painoarvoa ja kansainvälistä vaikutusvaltaa säätääkseen omat sääntönsä ja norminsa, jos se ei ole mahdollista lyhyellä aikavälillä Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) puitteissa.
Yhdyn siksi komission lähestymistapaan, että mustia laatikoita asennetaan myös vanhempiin aluksiin eikä vanhemmille aluksille anneta mitään teknisiä vapautuksia. Eikö olekin niin, että juuri vanhemmat alukset aiheuttavat vaaraa meriliikenteelle ja meri- ja rannikkoympäristölle?
Toinen asia, johon haluaisin viitata, koskee toimia, joilla varmistetaan päätettävien toimien noudattaminen kansallisella ja Euroopan tasolla. Komissio ehdottaa uuden Euroopan meriturvallisuusviraston perustamista. Siitähän on kollegamme Mastorakisin mietintö. Tämän uuden eurooppalaisen viraston tehtävien ja vastuualueiden yleisestä hyväksynnästä huolimatta minulle herää kysymys, ratkaistaanko viraston avulla jäsenvaltioiden meriturvallisuuden parantamista koskevat ongelmat. Eikö ennakolta pidä määritellä tarkasti, mihin toimiin jäsenvaltioiden on itse ryhdyttävä kirjatakseen yhtenäiset eurooppalaiset suuntaviivat kansalliseen lainsäädäntöönsä ja toteuttaakseen ne käytännössä?
Tarkoitan sillä esimerkiksi konkreettisia ehdotuksia, jotka koskevat luotavien kansallisten tietokantojen luonnetta tai riskialuksiin kohdistuvien tiukempien seurantatoimien toteuttamista koskevia kansallisten viranomaisten valtuuksia tai alusten hätäsatamissa viipymistä koskevien rannikkovaltioiden viranomaisten valtuuksien täsmällistä määrittelemistä tai nimitettävien hätäsatamien määrän määrittelemistä koskevia kriteereitä ja satamien vaadittavaa varustamista erityisillä turvatoimilla.
Ennen kaikkea ja ensiksi on aloitettava tarvittavien henkilöresurssien kouluttaminen ja palkkaaminen. Siitä ei ole toistaiseksi mitään mainintaa tai yhtenäistä eurooppalaista suuntaviivaa. Se komission pitäisi puolestaan ottaa ehdottomasti huomioon ja tarttua siihen päättäväisesti tulevissa toimissaan.

Gallagher
Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen, että pääsen puhumaan tästä tärkeästä aiheesta, se koskee läheisesti vaalipiiriäni, Connaught Ulsteria, joka kattaa lähes kokonaan Irlannin pohjoiset ja läntiset rannikot. Monen vaalipiirini asukkaan elanto on riippuvainen merenkulkualasta ja kaikki merikuljetuksen alat kattavaa johdonmukaista turvallisuuspolitiikkaa tarvitaan kiireisesti. Kiitän kaikkia kolmea esittelijää työstä, jonka he ovat tehneet tämän tärkeän aiheen parissa.
Haluan myös ilmaista kiitollisuuteni komission tekemää työtä kohtaan, kun se vastasi näin pian parlamentin päätöslauselmaan, jossa pyydettiin parantamaan yleisesti merenkulun turvallisuutta. Komissio on esittänyt kaksi kattavaa toimenpidepakettia suhteellisen lyhyessä ajassa ja osoittanut selkeästi tiedostavansa täysin asian kiireellisyyden. Tänään käsittelemiemme toimenpiteiden tavoitteena on suojella tehokkaasti Euroopan vesiä merionnettomuuksien ja merien pilaantumisen vaaralta.
Haluaisin puhua erityisesti Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta. Virastolla olisi tärkeä tehtävä tukea komission ja jäsenvaltioiden meriturvallisuutta koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanoa ja valvontaa sekä niiden tehokkuuden arviointia. Ei riitä, että sovitaan sarjasta sääntöjä. Meidän täytyy myös varmistaa, että kaikkia meriturvallisuutta koskevia sääntöjä sovelletaan täydellisesti ja asianmukaisesti, jotta voimme tarjota parhaan mahdollisen suojan kaikille alan työntekijöille ja suojella kunnolla rannikkoalueiden asukkaita ja ympäristöä.
Suhtaudun myönteisesti ehdotukseen, että parlamentti nimittää neljä edustajaa hallintoneuvostoon. Neljän elinkeinoelämän edustajan nimittämistä koskevan ehdotuksen yhteydessä komission olisi hyvä tarkentaa, että kaikki merenkulkualan toimijat tulevat edustetuiksi. On olennaisen tärkeää, että hallintoneuvostoon tulee kalastuselinkeinon edustajia.
Johtopäätöksenä totean, että hyväksymämme asetuksen tavoitteena täytyy ehdottomasti olla merikuljetusten turvallisuuden esimerkillinen taso ja meriemme pilaantumisen ehkäiseminen. Olen itse kotoisin unionin rannikkoalueelta, ja siksi olen äärimmäisen tietoinen meriemme luonnonvarojen arvosta ja sellaisten kestävien toimien tarpeesta, joilla luonnonvarat voidaan turvata tuleville sukupolville.

Van Dam
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, samalla kun nyt teemme ehdotusta toisesta paketista maltalaisen Erika-tankkerin katastrofin seurauksena, neuvoston ja Euroopan parlamentin välillä ei ole vieläkään saatu aikaan sopimusta ensimmäisestä paketista! On häpeällistä, että emme ole voineet saada sitä aikaan puolessatoista vuodessa. Pyydän neuvostoa vielä tarkastelemaan kunnolla parlamentin rakentavaa panosta.
Sitten takaisin tähän päivään. Komission tässä toisessa paketissa valmistelemat ehdotukset ovat myös arvokkaita. Ne vaikuttavat asianmukaisten puitteiden luomiseen meriturvallisuudessa ja ympäristösuojelussa. Siksi voin hyväksyä suurimman osan niiden sisällöstä.
Navigointijärjestelmä on tärkeä elementti. Erityisesti jännite kapteenin ja satamaviranomaisten valtuuksien välillä sekä kerättyjen tietojen vaihtamisen ja käsittelyn välillä ovat oleellisen tärkeitä asioita tässä ehdotuksessa. Esittelijä on ajattelut tähän ensimmäiseen asiaan huolellista vaihtoehtoa. Tietojen vaihtoa koskevat määräykset osoittavat arvonsa käytännön tilanteissa, jotka vaikuttavat hankalammilta kuin on odotettu. Tämän ehdotuksen kolmas tärkeä osa koskee sitä, mikä meni vikaan Erikan tapauksessa eli siis mahdollisuutta etsiä turvaa laivan ja ympäristön mahdollisesti vahingoittuessa. Sisällytetyt määräykset - jos jäsenvaltiot soveltavat niitä täysin - takaavat mielestäni hätään joutuneiden laivojen vastuullisen vastaanottamisen.
Jos varotoimista huolimatta kuitenkin tapahtuu onnettomuus, on tärkeää, että vahinko korvataan asianmukaisesti ja nopeasti. Nykyisessä kansainvälisessä korvausjärjestelmässä on joitakin puutteita erityisesti nopeudessa. Eurooppalaisen tason luominen nykyisen rahaston yläpuolelle on toivottavaa ainoastaan siinä tapauksessa, että haluttuja määräyksiä ei voida sisällyttää kansainväliseen järjestelmään. Tällä hetkellä ei ole vielä selvää, tapahtuuko niin, mutta täydellinen mukautuminen suunniteltuihin EU:n normeihin vaikuttaa epätodennäköiseltä. Sen välttämiseksi, että eurooppalaiset rahtaajat ja vastaanottajat joutuisivat epäsuotuisaan asemaan, tämän ylimääräisen tason pitäisi olla mahdollisimman suppea. Laajentaminen muihin aineisiin kuin öljyyn vaikuttaa minusta tarpeettomalta mutkistavalta tekijältä pyrittäessä sopimukseen kansainvälisellä tasolla. Siksi en pidä tätä laajentamista ensisijaisena.
Arvoisa puhemies, sitten lopuksi, viraston perustaminen tukemaan komissiota vaikuttaa rakentavasti Euroopan unionin tehtäviin meriturvallisuudessa. Sekä kansainvälinen että eurooppalainen merenkulkulainsäädäntö alkaa saavuttaa sellaiset mittasuhteet, että komissio tarvitsee välttämättä tuekseen korkeatasoista asiantuntemusta. Viraston henkilöstöksi on siis otettava hyvin pätevää henkilöstöä jäsenvaltioista. Jos tämä vaatimus täytetään, minulle on yhdentekevää, missä tämän viraston tilat sijaitsevat.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, öljyalus Erika katkesi kahtia 18 kuukautta sitten Bretagnen rannikolla ja aiheutti erään historian suurimmista öljykatastrofeista. Tämä ei ollut valitettavasti ensimmäinen, eikä todennäköisesti viimeinen kerta, kun yhden jäsenvaltiomme rannikko saastui.
Ranskan ympäristöministeri katsoi omasta puolestaan, että hänen ei tarvinnut lyhentää lomaansa Réunionin saarella. Aliarvioiko hän katastrofin laajuuden? Vai katsoiko hän, ettei siitä ollut mitään hyötyä? On totta, että Voynetilla ja hänen vihreää aatetta kannattavilla tovereillaan on muita huolia kuin ekologia: sosialistien heille jättämien paikkojen määrä seuraavissa parlamenttivaaleissa, huumeainelainsäädäntö, homoseksuaalien avioliitto, abortti, Ranskaan laittomasti tulleiden siirtolaisten aseman laillistaminen ja murhaajien elämän suojelu Yhdysvalloissa. Nämä kaikki ovat aiheita, jotka jättävät tuskin tilaa ympäristölle.
Muut johtajamme ovat sitä vastoin toimineet ahkerasti. Jospin meni jopa yhdelle rannalle tovereidensa kantamana, jotka halusivat varjella häntä hänen kenkiensä likaantumiselta. Kaikki vannovat, kuitenkin vähän liian myöhään, että tällaista ei enää tapahdu. Kaikki säännökset toteutetaan, kaksinkertaiset rungot, kelluvien hylkyjen romuttaminen jne. Jotkut ovat jopa esittäneet ajatuksen Totalin, joka on nykyisin ainoa ranskalainen öljy-yhtiö, vastaisesta saartokampanjasta. Suuret amerikkalaiset öljy-yhtiöt ovat ottaneet myönteisesti vastaan tämän miellyttävän aloitteen, kuten pitääkin.
Tämän kiivaan toiminnan tuloksena ei ole puolitoista vuotta katastrofin jälkeen saatu aikaan tuskin mitään parannuksia. Uhreille ei ole maksettu juuri lainkaan korvauksia, vain 6 prosenttia käytettävissä olevasta määrästä on maksettu. Säiliöalusten perustaman korvausrahaston IOPC:n päätehtävänä näyttää olevan maksaa uhreille mahdollisimman vähän rahaa. Sen menettelyjen, ristikkäisten tutkimusten ja asiantuntijalausuntojen tarkoituksena näyttää olevan kaikkein sitkeimpien lannistaminen, niiden ihmisten, jotka perääntyvät heille määrättyjen toimenpiteiden valtaisan määrän edessä.
Tuhannet roska-alukset saastuttavat edelleen rannikkojamme. Vuonna 1996 tehtyä yleissopimusta haitallisten ja vaarallisten aineiden merikuljetuksia koskevien vahinkojen korvaamisesta ja vuonna 2001 tehtyä ns. bunkkeriöljyä koskevaa yleissopimusta öljyn aiheuttamasta pilaantumisvahingosta johtuvasta siviilioikeudellisesta vastuusta ei ole pantu täytäntöön eikä sitä paitsi myöskään ratifioitu.
Mitä ratkaisuja meille tänään jätetyissä kolmessa mietinnössä oikein ehdotetaan? Uhreille maksettavia korvauksia? Kollegamme Esclopé toteaa mietinnössään oikeutetusti, että IOPC:n toiminta ei juurikaan ole tehokasta. Voimme kuitenkin pohtia, löytyykö ratkaisu uuden korvauselimen perustamisesta. Entä valtioidemme merenkulun turvallisuus? Sterckxin mietintöön sisältyvät ehdotukset alusten tunnistamisesta, niiden lastauksesta ja pääsystä satamaan ovat täysin oikeutettuja, mutta ne koskevat vain ongelman yhtä näkökohtaa. Kolmannessa mietinnössä vaaditun Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisen osalta esittelijä Mastorakis on oikeassa pohtiessaan - lainaan mietintöä - "uuden yhteisön byrokratian luomista" koskevaa hyödyllisyyttä.
Brysselin Eurooppa näyttää jälleen kerran kaventavan uuden hallinnon kautta jäsenvaltioiden vapauksia. Vapaudella ei ole kuitenkaan lisenssiä, ja meidän pitäisi esittää tämä asia erittäin selkeästi. Lipun myöntäminen alukselle on jäsenvaltion luonnollinen etuoikeus, kuten Haagin tuomioistuin on tunnustanut ns. Mascate-aluksia tai Lotus-alusta koskevista kuuluisista oikeusjutuista alkaen. Emme voi siten vastustaa, että esimerkiksi Liberia tai Panama käyttävät tätä niiden itsemääräämisoikeuteen kuuluvaa toimivaltaa. Tämän perusteella ei kuitenkaan voida määrätä jäsenvaltioillemme velvoitetta antaa huonokuntoisten alusten, joita ohjaa epäpätevä miehistö ja jotka vaarantavat vakavasti ympäristön, lähestyä niiden rannikkoja. Valtioilla on oltava oikeus vierailla aluksilla ja mahdollisesti kieltää niiden pääsy tai käännyttää kaikki alukset, jotka tulevat Montego Bayn yleissopimuksessa yksinomaiseksi talousvyöhykkeeksi määritellylle eli 200 meripeninkulman alueelle.
Kaikkien näiden viisaimpienkin toimien avulla ei pystytä vastaamaan valtioidemme rannikkoja uhkaaviin - tietenkin ekologisiin - vaaroihin. Jotta pystyisimme vastaamaan niihin, meidän olisi ehkä esitettävä tiettyjä kiusallisia kysymyksiä. Miksi esimerkiksi ranskalaisen yrityksen on pakko kääntyä ulkomaisen aluksen omistajan puoleen, jonka lippuvaltio on epäilyttävä ja jonka miehistö on todellinen kelluva "Baabeli"? Kommunistisella ammattiyhdistyksellä CGT:llä, joka on tuhonnut Ranskan laivatelakat sekä hallituksilla, jotka ovat lisänneet 25 vuodessa 15 prosenttiyksiköllä pakollisia maksuja, on todennäköisesti tähän vastaus. Miksi tuontiöljyä ei kuljeteta pääasiallisesti öljyputkien kautta, jotka ovat paljon turvallisempia kuin mikä tahansa säiliöalus?
Nämä vaarat eivät ole kuitenkaan vain ekologisia. Ranskan aurinkorannikolle saapui viime helmikuussa turkkilainen alus, jossa oli tuhat Syyrian kurdia, jotka esiteltiin valheellisesti irakilaisiksi pakolaisiksi. Tämä paljasti ranskalaisille, ettei heidän merirajojaan valvota Schengenin ja Amsterdamin Euroopassa juuri yhtään paremmin kuin maarajoja, ja kaikki tämä tapahtuu merkittävän sotasataman läheisyydessä. Mikä tahansa alus voi siten tunkeutua aluevesillemme.
Nämä alukset kuljettavat nykyisin toisinaan öljyä, toisinaan vaarallisia aineita tai laittomia siirtolaisia. Ne voivat huomenna kuljettaa yhtä hyvin aseita tai terroristiryhmiä. Nämä uhkat ovat tulosta rajojen poistamisesta ja kansallisten laivastojemme rappeutumisesta, joilla ei nykyisin ole enää keinoja suorittaa tehtäviään, joihin kuuluu ensisijaisesti rannikkojen suojelu. Valtioidemme merenkulun turvallisuuden palauttaminen ei edellytä niinkään uutta eurooppalaista lainsäädäntöä, kuten monilla muilla aloilla, vaan hallituksia, joiden politiikka perustuu yksinkertaisiin periaatteisiin: energiaomavaraisuuteen, todellisen kansallisen laivaston kunnossapitoon, maksujen alentamiseen ja rajojen suojeluun, mukaan lukien merirajat.

Musotto
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, me kaikki tiedämme, miten tärkeä meriturvallisuuden parantamiseksi ja ympäristökatastrofien ehkäisemiseksi yhteisön merialueilla ja rannikoilla tehty nk. Erika II -paketti on. Vasta öljytankkeri Erikan onnettomuus joulukuussa 1999 sai aikaan sen, että ryhdyttiin laatimaan merenkulun turvallisuutta koskevia toimia. Mutta minun on hyvin tyytyväisenä todettava, että keskustelu toimenpidepaketista edistyy nopeasti ja koordinoidusti ja että keskustelusta käy ilmi, että tavoitteet lähenevät selkeästi toisiaan Euroopan toimielimissä. Onnittelen tehdystä työstä Euroopan parlamenttia, joka eteni päättäväisesti ja ripeästi ehdotuksia tutkiessaan.
Mitä tulee vaarallisten ja saastuttavien tavaroiden kuljetuksen turvallisuuteen, on varsin selvää, ettei voimassa oleva lainsäädäntö missään nimessä ole riittävä. Direktiivissä 93/75 ETY itse asiassa säädetään kuljetuksia koskevasta tiedotusjärjestelmästä, mutta ei säädetä säännöksiä aluksia koskevien yksityiskohtaisten tietojen saannista.
Tässä mielessä kollegamme Sterckxin mietintö kiinnittää huomiomme siihen, että merikuljetusten turvallisuutta pitää lisätä käyttämällä uusia tekniikoita sekä kansainvälisen lainsäädännön myötä saatuja välineitä, jotta yhteisössä voitaisiin luoda seuranta- ja tiedotusjärjestelmä.
Meidän on huolehdittava sellaisten alusten tiukemmasta valvonnasta, jotka aiheuttavat erityisen korkean riskin meriturvallisuudelle ja ympäristölle. Yhdyn esittelijän näkemykseen siinä, että jäsenvaltion valtuuksia toimia rannikkovaltion ominaisuudessa on laajennettava, jos sen rannikolla esiintyy onnettomuus- tai saastumisriskejä.
Olemme lisäksi kaikki vakuuttuneita, että mustan laatikon asentamisesta aluksiin on hyötyä, ja toivomme, että vanhemmat alukset pystytään siirtymäaikana mukauttamaan uusiin sääntöihin, vaikka alukseen sitten asennettaisiinkin mustan laatikon tai matkatietojen tallentimen yksinkertaisempi versio.
Päätän puheenvuoroni kiinnittämällä huomionne siihen, että matkatietojen tallennin ja transponderi eivät itsessään riitä ehkäisemään onnettomuuksia, vaan muut seikat, kuten koulutuksen ja pätevyyden taso ovat yhtä tärkeitä.

Watts
Arvoisa puhemies, brittiläisenä Euroopan parlamentin jäsenenä haluan sanoa, että tässä tapauksessa on epäreilua syyttää ranskalaisia viivyttelystä Erika I -paketin täytäntöönpanossa. Vastuu edistyksen puutteesta kuuluu koko neuvostolle.
Kipeä tarve edistyä aloilla, joista keskustelemme tänään, ei valitettavasti johdu vain Erikasta, vaan myös niistä 1 000 aluksesta, jotka ovat uponneet kymmenen kuluneen vuoden aikana. Useita ihmishenkiä on menetetty, tuhansia kilometrejä rantaviivaamme on turmeltu, ehkä ikuisiksi ajoiksi. Siksi minä PSE-ryhmän puolestapuhujana kannatan komission ehdotusta ja Sterckxin mietintöä tarpeesta perustaa meriliikennettä koskeva seurantajärjestelmä.
Kiitän esittelijää kaikesta hänen tekemästään työstä, mutta haluan keskittyä yhteen kohtaan, jossa en voi täysin yhtyä hänen näkemykseensä, nimittäin 8 artiklaan tehtyyn tarkistukseen 11. Esittelijä voisi ehkä myöhemmin selittää tarkistusta, mutta pelkään, että sillä vesitetään komission ehdotukseen sisältyvä sitoutuminen sen varmistamiseen, että kaikkiin laivoihin, niin uusiin kuin vanhoihinkin, asennettaan vuoteen 2007 mennessä korkealaatuinen matkatietojen tallennin eli musta laatikko.
Minun ja monen merenkulkualalla työskentelevän mielestä vastahakoisuus hyväksyä matkatietojen tallentimien arvo ja ryhtyä myönteisiin toimiin niiden asentamiseksi kauppa-aluksiin vähentää merenkulkualan turvallisuutta. Merionnettomuuksien tutkijoiden mukaan matkatietojen tallennin tallentaa kaiken, mitä tapahtuu, ja sen lisäksi selvittää kiistoja ja varmistaa, että voidaan ryhtyä tarvittaviin korjaustoimenpiteisiin. Se on heidän mielestään yksi tämän hetken arvokkaimmista välineistä onnettomuuksien ehkäisemiseen, ei ainoastaan virheistä oppimiseen.
Elektroniset järjestelmät ovat tuoneet selkeästi esiin ihmisten rajallisen kyvyn muistaa tapahtumia tarkasti. Ne ovat toisinaan osoittaneet, että silminnäkijöiden selostukset ovat olleet täysin epäluotettavia. Tarvitsemme kipeästi näiden mustien laatikoiden asentamista mieluummin ennemmin kuin myöhemmin. Yksinkertaistettuna: laiva, johon on asennettu musta laatikko, on turvallisempi laiva.
Ensinnäkin voimme oppia virheistä ja voimme oppia niistä kunnolla. Toiseksi alusten turvallisuuskulttuuri kokonaisuudessaan muuttuu merkittävästi. Siksi matkatietojen tallennin on ennen kaikkea ennaltaehkäisyn väline. Tuemme tästä syystä komission ehdotusta. IMOn menetelmä saattaa olla parempi, mutta emme ole valmiita odottamaan tutkimusta, joka saatetaan julkaista vasta vuonna 2004 - kuka sen tietää? Haluamme toimintaa, ja haluamme sitä nyt.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, voitte olla huoleti, en vaadi Gollnischin tavoin kaikkea mahdollista merenkulun turvallisuuden alalla.
Vaikka voimmekin olla tyytyväisiä siihen tahtiin, jonka avulla pyrimme varmistamaan merikuljetusten turvallisuuden, muistamme myös, että Erika I -pakettia ei ole vieläkään täysin hyväksytty. Kun asiaa koskevan ilmoituksen vaikutukset ovat hälvenneet, toimielinten, parlamentti mukaan lukien, menettelyt hidastuvat jälleen, mikä on valitettavaa. Tämä tahti on säilytettävä Erika II -paketin tapauksessa, ja toivon, ettei siihen sovelleta ovelaa peliä, jonka tarkoituksena on soluttaa tärkeitä tarkistuksia, joilla ei kuitenkaan ole mitään mahdollisuuksia tulla hyväksytyiksi neuvostossa ja jonka tarkoituksena on hidastaa menettelyä. Tämän asetuksen, joka johtaa muihin asetuksiin, tavoitteenahan on luoda tehokas oikeusjärjestelmä merenkulun turvallisuuden takaamiseksi monien katastrofien jälkeen sekä ehkäistä saastumista.
Seurantajärjestelmää koskevan mietinnön osalta tuemme täysin etenkin niitä esittelijän ehdotuksia, jotka koskevat järjestelmän tekemistä pakolliseksi vuodesta 2007 alkaen, mustan laatikon asentamista kaikkiin unionin satamiin saapuviin aluksiin sekä alusten automaattista tunnistamisjärjestelmää, jotta rannikkoviranomaiset voisivat valvoa niitä.
Tämä direktiivi edellyttää jäsenvaltioilta myös hätäsatamien perustamista hädässä oleville aluksille. Tämä kohta aiheuttaa epäilemättä joitakin ongelmia, ja meidän on oltava hyvin tarkkaavaisia sen toteuttamisessa.
Olemme tyytyväisiä meriturvallisuusviraston perustamiseen, mutta olisimme kuitenkin toivoneet, että se olisi ollut lähtökohta tulevalle Euroopan rannikkovirastolle. Näin ei ole asian laita, mutta tällainen virasto saatetaan perustaa kokemuksen kautta. Kannatamme viraston riippumattomuutta, vaikka komission ehdotuksissa sille jätetään todellisuudessa vain vähän liikkumavaraa. Pahoittelemme, että ehdotuksemme kansalaisjärjestöjen ja ammattiyhdistysten sisällyttämisestä hallintoneuvostoon on hylätty. Nämä vapaaehtoiset toimijat esittävät usein tärkeitä ehdotuksia, ja ne olisivat viraston objektiivisia ja rakentavia liittolaisia.
Sijainnin osalta haluamme myös sisällyttää tiettyjä perusteita, kuten merionnettomuuksien esiintymistiheyden, meriliikenteen määrän sekä ehdokasvaltioiden merenkulun infrastruktuurin lopullisen valinnan suorittamiseksi.
Kolmas mietintö koskee lopuksi eurooppalaista rahastoa, joka on enemmän tai vähemmän kopio FIPOLista. Se ei ole pystynyt puolitoista vuotta Erikan katastrofin jälkeen takaamaan korvauksia uhreille huolimatta rahoituslupauksista ja toimivaltaisten viranomaisten määräämistä nopeista määräajoista. Tuemme täysin merkittäviä tavoitteita ja etenkin tavoitetta nostaa korvausten enimmäismäärää, kun tiedetään, että Erikan katastrofista on aiheutunut 300 miljoonan euron kustannukset, vaikka FIPOLilla on vain 200 miljoonaa euroa. Korvausten ulottaminen ympäristövahinkoihin on mielestämme olennaista. Tämä olisi tosiasiassa ensimmäinen kerta, kun ympäristökustannusten rahoitusarviointi esitetään lukuina ja vahingot korvataan luonnon korjaamisella. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan päinvastaista suhtautumista on tältä osin vaikea ymmärtää. Olemme tästä pahoillamme.
Lopuksi rahaston rahoitusosuuden osalta vaadimme myös, että alusten omistajat ja rahtaajat osallistuvat rahaston rahoitukseen.

Ainardi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vaikka jäljellä on vielä useita kysymyksiä, haluan todeta heti aluksi olevani samaa mieltä kolmesta mietinnöstä, jotka on esitetty meille Erika II -paketista, korostamalla niiden hyväksymisen kiireellisyyttä ja sitä suuremmalla syyllä niiden sen jälkeistä täytäntöönpanoa.
Parannuksia on vielä tapahduttava ja toivon, että ne ovat mahdollisia; tämä on ryhmäni jättämien tarkistusten sisältö. Huomautan vain kahdesta kohdasta, jotka ovat mielestäni olennaisia.
Ensimmäinen kohta: demokratian kehittämisen tarve, johon liittyy tämän alan eri toimijoiden mahdollisuus osallistua päätöksentekomenettelyyn. Toinen kohta: tarve mennä pitemmälle korvausten maksamista koskevassa kysymyksessä.
Ensimmäisen kohdan tapauksessa on asetettava etusijalle asianomaisten tahojen osallistuminen. Tämä on demokraattinen vaatimus, johon Euroopan unioni viittaa säännöllisesti eräänä arvoistaan, mutta se on myös tehokkuutta koskeva kysymys. Merenkulun turvallisuuden parantaminen edellyttää kaikkien asianomaisten kansalaisten ja etenkin luonnonsuojelujärjestöjen, ammattiyhdistysten ja yleisemmin meriliikenteen henkilöstön toimintaa.
Tarvitsemme tätä toimenpidettä etenkin korvausten alalla. On välttämätöntä kuulla uhreja, kansanedustajia ja asianomaisia paikallisia yhdistyksiä. Niiden on osallistuttava vahinkojen vaikutuksia koskevaan konkreettisen arviointiin, samoin kuin korvauksia koskeviin päätöksiin. Niillä on oma paikkansa COPE-rahaston hallinnassa. Sama vaatimus olisi vahvistettava meriturvallisuusviraston tapauksessa, jonka olisi oltava avoin alan palkansaajien edustajille ja yhdistysten edustajille, joilla on hyvän arvioinnin kannalta välttämätön tietotaito. Vielä laajemmassa merkityksessä viraston on mielestäni pidettävä huoli siitä, että ne osallistuvat säännöllisesti sen aloitteisiin.
Toisen kohdan osalta ei voida hyväksyä, että merikatastrofien aiheuttamista monista vahingoista joutuvat loppujen lopuksi vastaamaan niiden uhreina olevat väestöt. Tämä on COPE-rahaston perustamisen merkitys ja syy siihen, että tuemme tätä aloitetta. Haluan toistaa, miten viisasta olisi mielestäni saattaa alusten omistajat, varustajat ja rahtaajat rikosoikeudelliseen ja rahoitukselliseen vastuuseen. On myös välttämätöntä luoda yhteys aluksen omistajan kansallisuuden ja aluksen lippuvaltion välille.
Lopuksi COPE-korvausrahaston enimmäismäärä eli miljardi euroa vastaa tiettyjen arviointien mukaan Erikan katastrofia. Tällaisen enimmäismäärän hyväksyminen merkitsisi mielestäni ajatuksen hyväksymistä siitä, että muiden katastrofien tapauksessa, joiden mahdollisuutta ei valitettavasti vielä nykyisin voida sulkea ulkopuolelle, korvaus ei olisi täydellistä ja siten väestöt joutuisivat vastaamaan niistä aiheutuvista merkittävistä kustannuksista.
Olisimme pitäneet parempana enimmäismäärän puuttumista, jotta korvaus vastaisi parhaiten todellisuutta. Sillä välin olisi mielestäni harkittava enimmäismäärän korottamista.

Bernié
Arvoisa puhemies, meidän pitää olla tähän asiaan tyytyväinen. Komissio on kerrankin osoittanut ottavansa huomioon Euroopan kansalaisten jokapäiväiset huolet. Se reagoi vihdoinkin, kuitenkin vasta 21 vuotta Amoco Cadizin jälkeen, ja ehdottaa uhreille maksettavien korvausten tehostamista ja nopeuttamista. Tämä on COPE-rahaston perustamisen tavoite, jonka hyväksyn varauksetta etenkin, koska olen Atlantin alueen Loiren edustaja. Erikan haaksirikko kosketti erityisesti tätä Ranskan departementtia, jossa matkailulla on tärkeä asema. Tämä taloudellinen ja ekologinen katastrofi on vaikeuttanut monien yritysten toimintaa, aiheuttanut työttömyyttä ja saastuttanut ympäristöämme. Ristiriistaista kyllä, nimenomaan aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta on hidastellut tässä asiassa.
Vaikka valiokunnan sekä oikeiston että vasemmiston äänestämät tarkistukset, jotka koskevat COPE-rahaston laajentamista muihin aineisiin kuin öljyyn, ovatkin kiitettäviä, ne viivästyttävät väistämättä - pyydän anteeksi, mutta näin on asian laita - rahaston perustamista ja siten riittävän korvauksen maksamista uhreille. Tämä strategia on enemmän kuin arveluttava, koska siinä viitataan vielä ratifioimattomiin yleissopimuksiin. Se saattaa jopa estää tämän hartaasti odotetun toimenpiteen. Nämä tarkistukset näyttävät siten huonoilta ja mielettömiltä. Tämä on valinta, joka on perusteltava jonain päivänä vararikon partaalla oleville katastrofien uhreille ja kunnille, jotka ovat ponnistelleet voimakkaasti rannikon puhdistamiseksi ja jotka odottavat oikeutettua korvausta. Mielestäni on vastuutonta harjoittaa demagogiaa ja jäädyttää kaikki lisäkorvaukset. Mielestäni on paljon järkevämpää edistää konkreettisesti ja nopeasti tätä asiaa.
Siksi äänestämme näitä tarkistuksia vastaan alkuperäisen ehdotuksen palauttamiseksi, jonka avulla voidaan parhaiten maksaa täydelliset korvaukset katastrofien uhreille.

Ripoll y Martínez de Bedoya
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, Erikan haaksirikko nostatti Euroopan kansalaisissa suuttumuksen aallon, johon olivat syynä nykyisten toimenpiteiden puutteellisuus ja kyvyttömyys välttää näin merkittävä katastrofi. Onnettomuus paljasti sellaisen poliittisen lähestymistavan rajallisuuden, jossa meriturvallisuutta pyrittiin käsittelemään yksinomaan kansainvälisissä järjestöissä, kuten IMOssa.
Erittäin laaja kansainvälinen turvallisuussäännöstö, jolla säännellään nykyisin meriliikennettä, on mahdollistanut onnettomuuksien määrän ja ympäristön pilaantumisen jyrkän vähenemisen. Sekä tänään että kuukausi sitten käsittelemiemme toimenpiteiden - eli Erika I -paketin - myötä yhteisön toimielimet osoittavat, että ne ovat sitoutuneet parantamaan alusten turvallisuutta ja meriympäristön suojelua.
Kuten kaikessa ihmisen toiminnassa, tässäkin asiassa on silti käytännössä mahdotonta täysin taata turvallisuutta. Tästä syystä on väistämätöntä, että merellä sattuu aika ajoin ympäristön pilaantumiseen liittyviä onnettomuuksia tai vaaratilanteita, jotka herättävät huomiota ja joista kerrotaan laajasti tiedotusvälineissä. Tämä ei saa kätkeä taakseen sitä tosiseikkaa, että valtaosa matkoista suoritetaan turvallisesti, tehokkaasti ja ympäristöä kunnioittaen.
Onnittelen esittelijä Sterckxiä, esittelijä Esclopéta ja esittelijä Mastorakisia heidän erinomaisesta työstään meriliikenteen turvallisuuden, öljyvahinkojen korvausrahaston ja Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisen parissa. Käytän tätä tilaisuutta hyväkseni myös onnitellakseni komissiota ja erityisesti komission varapuheenjohtaja de Palaciota suurenmoisesta työstä, sillä hän on vuoden sisällä tehnyt kuusi ehdotusta meriturvallisuuden parantamiseksi.
Olen varjoesittelijä, joten keskityn kolmanteen ehdotukseen eli esittelijä Mastorakisin mietintöön meriturvallisuusviraston perustamisesta.
Olen henkilökohtaisesti sitä mieltä, että viraston perustaminen osoittaa kansalaisille, että yhteisön toimielimet haluavat todella ehkäistä tulevat onnettomuudet ja pilaantumisvahingot, ja että on tärkeää nostaa turvallisuuden tasoa yhteisön merillä. Sekä esittelijä Mastorakis että me muut olemme esittäneet useita tarkistuksia, joilla pyritään parantamaan viraston organisaatiota.
Haluaisin mainita tarkistuksen, joka koskee viraston hallintoneuvoston kokoonpanoa ja jossa ehdotamme parlamentin poistamista kokoonpanosta. Syy on selvä: parlamentti on mielestämme hallinnointia valvova eikä hallinnointiin osallistuva elin. Tätä varten ovat olemassa komissio, neuvosto ja erilaiset järjestöt.
Haluankin vain kiittää komission jäsentä tehdystä työstä ja pyytää, että hän jatkaisi sen pohjalta ja antaisi meille lähiaikoina Erika III -paketin ja että voisimme jatkaa työtä meriturvallisuuden hyväksi.

Pittella
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin ensiksi ilmaista tyytyväisyyteni toimenpiteiden ensimmäisen vaiheen laadinnasta, toimenpiteiden, jotka komissio huolellisesti valmisteli ja joista keskusteltiin perusteellisesti parlamentin aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa. Kuten täällä onkin jo sanottu, perustavoitteena on välttää liian monet katastrofaaliset onnettomuustilanteet, joiden takana ovat milloin luontoon liittyvät syyt, milloin ihmisen aavistamattaan aiheuttamat syyt.
Puhun hetkisen kollega Mastorakisin esittelemästä toimenpiteestä, jolla konkretisoidaan meriturvallisuustoimiston toimintaa: tämän toimiston pitää ehdottomasti olla autonominen, riippumaton ja sen toiminnan harjoittamiseksi edellytetään mahdollisimman suurta pätevyyttä, jotta se voisi suorittaa tehtäviään täydellisesti. Näistä vaatimuksista sosialistiryhmä on usein puhunut, ja se on sinnikkäästi esittänyt täysistunnossa tarkistuksia, jotka on odottamatta hylätty valiokunnassa: siis autonomisuus ja riippumattomuus; sellainen hallintoneuvoston kokoonpano, joka jättäisi ilman perusteltua syytä ulkopuolelleen parlamentin edustuksen, vaikka edustus olisikin epäsuoraa; toimiston päätösvalta; ja viimeiseksi toimiston tehtävä ja hyöty, jotka liittyvät päämäärään, jota me kaikki epäilemättä kannatamme.
Hyvät kollegat, haluamme painottaa näitä seikkoja, ja samalla toivomme, että neuvomme otetaan vastaan, ja tämä neuvo löytyy toisesta tarkistuksesta, jossa viitataan vaatimuksiin, jotka pitää täyttää toimiston sijaintia valittaessa. Nyt ei ole tarkoitus aloittaa uutta ikävystyttävää kansallismielistä kilpailua vaan suunnitella ja määritellä sellaiset vaatimukset ja säännöt, jotka jonkin kaupungin tai valtion pitää täyttää voidakseen asettua ehdolle.
Itse asiassa ei ole epäilystäkään, etteikö kaikkien etujen mukaista olisi suunnitella ei niinkään muodollisia rakenteita, joiden kaunisteleva olemus on hyödytön ja joiden toiminta on päällekkäistä muun toiminnan kanssa, vaan asianmukaisia välineitä, jotta meidän ei tarvitsisi enää itkeä synkkiä tapahtumia, joilta rohkeiden ja kauaskatseisten valintojen avulla voitaisiin välttyä.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, puolustin tänään omaa kantaani ja ryhmäni kantaa, samoin kuin tekivät kumppanini valiokunnan keskusteluissa, ja esitin meriturvallisuusviraston perustamista täysin kannattavan mielipiteeni. Meillä kaikilla on mielessämme tähän päätökseen johtaneet syyt, Erikan katastrofi ja muut vakavat onnettomuudet, joita on sattunut öljytankkereille ja yhdelle alukselle, joista vuoti Galician rannikolle suunnattomia vahinkoja ja korvaamattomia kuolemantapauksia aiheuttaneita kemikaaleja. Nyt haluan tämän käytettävissäni olevan lyhyen tuokion aikana muistuttaa, että kuuden seuraavan kuukauden aikana, ehkä jo Göteborgissa, neuvostossa pitää tehdä päätös viraston sijaintipaikasta. Toivon, että valitulla maalla on merenkulussa pitkät perinteet ja kutsumus siihen, ja että tämän edellytyksen täyttävistä maista valinta kohdistuu Galician Finisterreen, jonka kautta kulkee pääosa siitä meriliikenteestä, joka yhdistää Euroopan muihin maanosiin ja jossa tapahtuu suurin osa onnettomuuksista, muun muassa äsken mainitsemani erittäin vakavat haverit. Jos ehdotukseni hyväksytään, päätös saisi koko Galician lämpimän tuen.

Cauquil
Arvoisa puhemies, emme vastusta Esclopén mietinnön osalta eurooppalaista korvausrahastoa, jonka tehtävänä on etenkin, lainaan: "varmistaa riittävät korvaukset henkilöille, jotka kärsivät vahingoista, joiden syynä on Euroopan vesillä pääsevän tai päästetyn öljyn aiheuttama pilaantuminen". Vastustamme kuitenkin, että veronmaksajat rahoittavat viime kädessä tätä rahastoa. Saastuttajien olisi maksettava aiheuttamansa välilliset ja välittömät vahingot kokonaisuudessaan puhuttamattakaan rahoitussanktioista, koska ne eivät ole välttäneet saastuttamista. Näin ei tapahtunut Erikan haaksirikon tapauksessa, vaikka toimeksiantajana oli ELF eli yksi Euroopan unionin rikkaimmista öljyryhmittymistä.
Lisäksi öljykatastrofin uhreille ei ole vieläkään maksettu riittäviä ja joidenkin tapauksessa mitään korvauksia edes erilaisten korvausrahastojen avulla. Vahingosta vastuussa oleva yksityishenkilö voidaan asettaa syytteeseen ja jopa vangita, jotta hänet saadaan vastuuseen. Syyllisten öljyryhmittymien kaikki Euroopan unionissa sijaitseva omaisuus on takavarikoitava, jotta ne pakotetaan maksamaan välittömästi.
Mitään tämänsuuntaista ei tietenkään ole ehdotettu. Tästä syystä, samalla kun hyväksymme tietyt tarkistukset, emme äänestä tästä mietinnöstä.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, sallikaa minun kiittää kolmea mietinnön esittelijää vielä kerran lämpimästi ryhmäni puolesta. Vaikka keskustelussa onkin käynyt ilmi, että yksi ryhmä ei ole yhdessä jos toisessakaan asiassa ehkä aivan tyytyväinen saavutettuihin tuloksiin, on kuitenkin todettava, että kaikki kolme mietintöä hyväksyttiin valiokunnassa joko yksimielisesti tai suurella enemmistöllä, ja tämä enemmistö meidän pitäisi säilyttää myös huomisessa äänestyksessä. Me olemme nimittäin - uskoakseni - laatineet parlamentissa erittäin hyvän paketin Erika II -pakettia koskevana lausuntona, ja sitä meidän pitäisi puolustaa.
Uskon myös, että - jos saan käsitellä muutamia huomautuksia, aluksi viimeksi puhuneen kollegan huomautuksia ja myös aiemmin puhuneen kollegani puhetta - me emme viivyttele laisinkaan korvausrahastoasiassa! Me sanomme vain, ettei voi käydä päinsä, että jäsenvaltiot väittävät aina ulospäin kannattavansa korvausjärjestelmiä, mutta ratifioivat sitten kuitenkin hyvin keskeisiä korvausjärjestelmiä koskevia sopimuksia. Me tuomme nyt Esclopén mietinnön myötä esille, että me haluamme paitsi öljyvahinkoja myös vaarallisten ja haitallisten aineiden aiheuttamaa saastumista koskevia sääntöjä. Neuvostolla on täydet vapaudet todistaa meille toisessa käsittelyssä, että se on valmis ratifioimaan ja löytämään toisen tien. Ei voi kuitenkaan käydä päinsä, että jäsenvaltiot sanovat: te pysäytätte nyt täällä meidän korvausjärjestelmämme, ja todellisuudessa ne eivät halua lainkaan kannattaa vaarallisten ja haitallisten aineiden aiheuttamien vahinkojen korvaamista. Sikäli meidän on painostettava ja sanottava: me haluamme yleisen järjestelmän, sillä paitsi öljy myös kemikaalit ja muut aineet saastuttavat meriä voimakkaasti. Jos neuvostolla on tiedossaan parempi tie, me olemme täysin valmiita kulkemaan sitä. Arvoisa komission varapuheenjohtaja, jos myös te tiedätte paremman tien, me olemme avoimia toiselle käsittelylle. Me olemme myös avoimia kansainväliselle sääntelylle. Jos IMO haluaa ratkaista ongelman maailmanlaajuisesti seuraavan puolen vuoden aikana tai todella tekee sen, me vedämme tämän komission ehdotuksen mielellämme pois. Voin kuitenkin vain sanoa, että tähän asti meidän on ollut aina pakko painostaa ensin omalla lainsäädännöllä, ennen kuin on syntynyt maailmanlaajuinen sääntely, ja siksi meidän on myös jatkettava tätä.
Viimeinen Mastorakisin mietintöä koskeva huomio: ei voida sanoa toisaalta, että viraston on määrä olla riippumaton, ja sanoa sitten, että meillä parlamenttina pitää kuitenkin olla puheoikeus hallintoneuvostossa. Se on myös hieman kaksijakoista. Me haluamme riippumattoman viraston, mutta demokratiassa jokaisen toimeenpanevan elimen, vaikka se olisikin alisteisessa asemassa oleva viranomainen, on oltava vastuussa parlamentille. Se on mahdollista vain siten, että virasto ei ole täysin riippumaton komissiosta: me parlamenttina hätyytämme komission jäsentä, jos virasto tekee virheitä. Me emme ole myöskään valmiita tyytymään silloin viraston johtajan päänahkaan. Hurmaava arvoisa komission varapuheenjohtaja, jos jokin menee pieleen virastossa, me vaadimme teidän päänahkaanne! Se on parlamentarismia, ja siksi viraston on oltava riippumaton mutta komission vastuulla, ja valvontaoikeuden on kuuluttava meille eikä joillekin asiantuntijoille, jotka kutsutaan sitten hallintoneuvostoon. Arvoisa komission jäsen, me olemme yhteistyökumppanit ja tulemme hyvin toimeen keskenämme!

Savary
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin tehdä kolme huomautusta tästä hyvin tärkeästä keskustelusta.
Ensiksikin on toimittava niin, että eurooppalainen lainsäätäjä lopettaa itsensä ruoskimisen tämän asian osalta. Erikan uppoamisesta on jo tosiasiassa 18 kuukautta, ja tiedämme sen herättämät voimakkaat tunteet, mielenliikutuksen ja kiistat. On helpompaa haukkua ja väitellä kuin säätää lakeja. Mielestäni määräaika, jonka kuluttua ehdotetaan tänään näitä kuutta Euroopan merenkulun turvallisuutta koskevan oikeusperustan, jota ei ollut aikaisemmin olemassa, täytäntöönpanon kannalta hyvin tärkeää tekstiä, on normaali määräaika. Parlamentin ja komission on mielestäni oltava tyytyväisiä suorittamaansa työhön: komissio on ehdottanut meille kuusi tekstiä ja parlamentti on käsittelyt niitä esittelijöidensä ansiosta ennätysmäisen nopeasti. Mielestäni päinvastainen toiminta olisi tarkoittanut kansalaisten hämäämistä eli sille olisi uskoteltu, että asiassa voitaisiin edetä paljon nopeammin.
Toiseksi sisällön osalta mielestäni näiden kahden paketin, Erika I:n ja Erika II:n, ansiosta meillä on nykyisin tai ainakin melkein suhteellisen kattava oikeusperusta, ja olemme luoneet ex nihilo tosiaan 18 kuukaudessa Euroopan meritilan tai sen alun siihen liittyvine pakkotoimenpiteineen, jotka tiedätte ja joita ovat etenkin Kansainvälisen merenkulkujärjestön kanssa tekemämme sopimukset. Olemme edistyneet paljon etenkin riskien ennaltaehkäisyn eli turvallisuuden osalta valvonnan tehokkuuden sekä oikeudellisen ja taloudellisen vastuun alalla. Kuulun niihin, joiden mielestä unionin on tosiaankin säädettävä lakeja lujittaakseen asemaansa Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä.
Tulevaisuutta silmällä pitäen haluaisin seuraavaksi mainita täällä kaksi asiaa, koska minusta näyttää siltä, että kahta turvallisuutta koskevaa tärkeää näkökohtaa ei ole käsitelty. Ensimmäinen koskee kaasupäästöjä. Mielestäni on ehdottoman tärkeää, että Eurooppa säätää kaasupäästöjä koskevia tiukkoja lakeja. Kuten tiedätte, kaasupäästöt saastuttavat ympäristöä loppujen lopuksi enemmän kuin kokemamme onnettomuudet. Lainsäädäntö on tässä suhteessa puutteellinen, ja tämä asia on oikaistava. Toiseksi kuulun niihin, jotka hämmästelevät jokien turvallisuuden puutetta. Suurin osa liikenteestä etenkin Pohjois-Euroopassa tapahtuu nykyisin jokiteitse. Tämä on uhka jokivarsien asukkaille, eikä pitäisi odottaa katastrofia sisäsatamaliikennettä koskevien lakien säätämiseksi.

Alavanos
Arvoisa puhemies, täällä on pidetty mielenkiintoisia puheita, ja haluaisin korostaa maanmiesteni jäsen Mastorakisin ja jäsen Papayannakisin pitämiä puheita. Euroopan unioni on liikkeessä, lainsäädännössä edistytään, mutta edelleen on olemassa vakavia huolenaiheita ja kysymyksiä. Ne, jotka voisin mainita hyvin lyhyesti, ovat ensiksikin ensimmäinen Erika-paketti, joka ei ainoastaan ole myöhässä vaan jonka laatimisesta on käyty niin tiukkaa kädenvääntöä, että ensisijaisina eivät ole olleet turvallisuusnäkökohdat vaan niiden edelle ovat menneet kilpailukyky- ja etukysymykset, mikä herättää runsaasti kysymyksiä, varsinkin yksirunkoisten alusten kohdalla.
Toinen huolta herättävä kohta on, että vaikka komissio haluaa yhtenäisen turvallisuustason kaikille Euroopan unionin merille, näin ei tapahdu. Tietyt ehdot pätevät joillekin laivoille, kuten esimerkiksi pohjoisten merien autolautoille, Välimerellä pätevät taas toisenlaiset ehdot ja sopimukset. Mitä tällaisesta voi seurata?
Kolmas aihe on valvonta. On olemassa pyrkimys saada aikaan tämä virasto, mutta tällä hetkellä mitään ei valvota. Muutama kuukausi sitten Samina-niminen laiva upposi Aigeianmerellä. Niin Kreikan hallitus kuin komissiokaan eivät ole osanneet vastata, mitä lainsäädäntöä, mitä direktiivejä Kreikka soveltaa ja sovelletaanko näitä direktiivejä vain silmänlumeeksi - ikään kuin opetukseksi - vai sovelletaanko niitä käytännössä. Kukaan ei ole osannut! Niin Kreikan hallitus kuin komissiokin ovat vielä selityksen velkaa.
Lopuksi, arvoisa puhemies, kaksi kohtaa, joissa epäröidään. Minulla on kysymysmerkkejä liikennevaliokunnan säätä koskevissa tarkistuksissa. Ne luullakseni hajottavat komission esityksen. Toiseksi, korvausrahaston kustannukset eivät saa päätyä kansalaisten maksettaviksi varsinkaan näinä aikoina, jolloin öljy on yksi inflaatiota, hintojen nousua ym. kärjistäviä tekijöitä.

Hatzidakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, uskon, että käsiteltävinämme olevilla direktiiveillä saadaan merenkulun turvallisuutta edistettyä, ja asiat olisivat luultavasti vielä paremmin, jos neuvosto olisi nopeampi ja tehokkaampi päätöksenteossaan, jolloin meillä ei olisi tänään ongelmana Erika II -paketin käsittelyä, kun emme ole vielä saaneet päätökseen Erika I -pakettiakaan.
Joka tapauksessa uskon, että meidän kannattaa Sterckxin mietinnössä korostaa kahta kohtaa. Ensimmäinen on se, että Sterckxin ehdotukset antavat meille oleellisemmat ja myönteisemmät välineet, mitä tulee hätäsatamiin merihätätilanteissa, toisin sanoen laivat voivat hakeutua näihin turvaan, ja mielestäni Sterckxin ehdotusten myötä nämä toimenpiteet tulevat konkreettisemmiksi ja olennaisemmiksi. Toiseksi on aivan oikein määrätä, että laivojen satamasta lähdössä päävastuun on oltava kapteenilla ja ainoastaan erityisoloissa satamaviranomaisilla. Kyllähän kapteeni todella tietää satamaviranomaisia enemmän tästä nimenomaisesta asiasta.
Esclopén mietinnöstä sanoisin, että on toivottavaa, että tätä nimenomaista kysymystä säädeltäisiin kansainvälisillä sopimuksilla. Ongelmahan on kansainvälinen, ja se on ratkaistava kansainvälisellä tasolla. Tietysti esillä oleva ehdotus luullakseni voi ja sen pitääkin toimia nopeuttajana, jotta asianomaiset kansainväliset virastot reagoisivat nopeasti tähän konkreettiseen ongelmaan.
Maanmieheni Mastorakisin mietinnöstä, josta haluan häntä onnitella, käy selvästi ilmi, että tarvitsemme joustavan ja tehokkaan viraston, ja uskon, että parlamentin tätä meriturvallisuusvirastoa koskevat ehdotukset vahvistavat täten näitä pyrkimyksiä, ja esittelijä itsekin uskoo, että jos toimipaikka olisi Pireuksessa, se vahvistaisi tätä pyrkimystä entisestään.
Nyt on ilmiselvää, että meidän on edettävä yhteisön lainsäädännön soveltamisessa ja meidän on annettava painoa inhimillisille tekijöille, lainsäädäntöä soveltavien tarkastajien määrälle, tarkastajien, henkilökunnan ja miehistön ja muiden koulutukselle. Mutta luulenpa, että komissio tulevaisuudessa miettii tätä asiaa ja tiedottaa meille siitä.

Damião
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella komissiota tästä toisesta lainsäädäntöpaketista, jonka avulla tänään annetaan vaikkakaan siinä ei lähdetä tyhjästä, onhan jäsenvaltioilla tekniset voimavaransa, telakkansa, varustamonsa, tieteelliset yhteisönsä ja toimijansa Euroopan kansalaisille lainsäädännölliset takeet ja turvallisuusvalvonta omalla talousvyöhykkeellään. Olemme sitä mieltä, että komission jäsenen vaivannäkö ja sitkeys tässä asiassa pitää tuoda esiin. Korostan myös kolmen esittelijämme panosta.
Kuten täällä jo sanottiin, COPE-rahasto toimii täydentävänä rahastona. Sillä tyydytetään tarpeet ja katetaan riskit vakavimmissa tilanteissa, kuten sellaisissa, joista täällä on jo puhuttu laajasti. Niiden lisäksi monet muut riskit jäivät vielä mainitsematta. Kilpailuedellytysten alaisen meriliikennealan sääntöjä IMO:n puitteissa pitää myös vahvistaa, jotta ala olisi taloudellisesti yhä kannattava ilman, että turvallisuudelle tehtäisiin hallaa, eikä ainoastaan Euroopassa ja Yhdysvalloissa vaan myös kaikilla vesillä ja valtamerillä. Täällä on myös keskusteltu laajasti sopivasta tilaisuudesta viraston perustamiseksi ja sen tavoitteista. Mielestäni esittelijä tuo perustellusti esiin joitakin epäkohtia, mutta olen myös sitä mieltä, että Euroopan parlamentin ei kuulu johtaa virastoa, vaan valvoa niin tämän kuin muidenkin samanlaisten virastojen hallintojärjestelyjä ja -käytäntöjä. Viraston pitää varmistaa, että jäsenvaltiot ovat keskenään ehdottoman tasavertaisia ja että ne tekevät yhteistyötä samalla tavalla. Sen tehtävänä on myös tarkkailla kansalaisten, ammatinharjoittajien ja muiden taloudellisten ja sosiaalisten toimijoiden osallistumista. Viraston riippumattomuuden pitää siis olla ohjenuorana, keskeisenä tekijänä, jotta sitä arvostettaisiin, jotta se täyttäisi kansalaisten toiveet ja kehittäisi ja kannustaisi toiminta- ja yhteistyökykyä Euroopan tasolla. Juuri tätä tarvitaan varmasti. Ja kuten monet puhujat ovat jo sanoneet täällä, virastolla on monta mahdollista sijaintipaikkaa, hakijoita on monta ja kaikki ovat yhtä päteviä ja hyvin valmistautuneita. Minun mielestäni Lissabon on ilman muuta sopivin paikka.

Rack
Arvoisa puhemies, kun Kypros ja Malta - ei jos, vaan kun - liittyvät unioniin, unionilla on maailman suurin kauppalaivasto. Se ei johdu niinkään siitä, että nämä molemmat maat olisivat niin suuria merivaltoja. Molemmat valtiot olivat kuitenkin monille laivanvarustajille convenient, jos saan käyttää tässä yhteydessä tietoisesti englanninkielistä käsitettä. Suuri laivasto on kiistatta etu. Se tuo kuitenkin mukanaan myös paljon vastuuta. Meidän on siksi huolehdittava, että laivastomme on turvallinen. Turvallisuus omalla rannikollamme on etusijalla, mutta myös muualla eurooppalaisen lipun on oltava laadun merkki tai siitä on tultava sellainen.
Tehtävässäni parlamentin "Laajentuminen ja liikenne" -aihetta käsittelevän mietinnön esittelijänä keskustelin aikanaan paljon ehdokasvaltioiden vastuunkantajien kanssa. He kaikki lupasivat hyvin nopeasti sisällyttää yhteisön vastaavan säännöstön lainsäädäntöönsä. Viittasin silloin kuitenkin myös jo siihen, että valmisteilla on vielä muutamia toimia, erityisesti Erika II -paketti, josta me tänään keskustelemme. Se herätti jo hieman levottomuutta.
Todella vaikeiksi keskustelumme muuttuivat "eurooppalaisen lainsäädännön täytäntöönpanon" aiheen kohdalla, euroslangissa se on "yhteisön säännöstön täytäntöönpano". Yhdessä tapauksessa minulle jopa sanottiin, että valvonnasta vastaava tarkastaja oli juuri lomalla. Me tarvitsemme hyvin paljon enemmän kuin vain yhden tarkastajan, jos me haluamme estää vakavilla, oikea-aikaisilla ja aukottomilla tarkistuksilla uudet katastrofit meidän rannikollamme tai muilla rannikoilla.
Me tarvitsemme riittävän määrän riittävästi koulutettuja tarkastajia ja me tarvitsemme kaiken tämän erittäin nopeasti. Tältä osin nykyiset jäsenvaltiot voivat myötävaikuttaa erittäin paljon tämän tavoitteen saavuttamiseen. Kumppanuusohjelmat eli olemassa olevissa hallinto- ja valvontarakenteissa toimivien hyvin koulutettujen asiantuntijoiden ajoittainen luovuttaminen toisten käyttöön osoittautui viimeksi Saksojen jälleenyhdistymisen tapauksessa erittäin tehokkaaksi välineeksi. Käyttäkäämme tätä mallia taas tälläkin kerralla!
Toimilla, jotka takaavat, että ennakoitavat ongelmat ratkaistaan ajoissa huolellisesti järjestetyillä liittymismekanismeilla, me voisimme myötävaikuttaa laajentumisprosessin onnistumiseen ja voimme ennen kaikkea vakuuttaa kansalaisemme. Pelkoja ja huolenaiheita on laajentumiskysymyksessä enemmän kuin tarpeeksi. Näitä pelkoja ja huolenaiheita meidän pitäisi käsitellä. Meidän on tehtävä se suurten huolenaiheiden kohdalla samalla tavalla kuin yksityiskohtaisempien yksittäisten näkökohtienkin kohdalla, kuten niiden, joista me tänään keskustelemme. Irlantilaisia on paljon, olisin melkein sanonut.
Parlamentaarikot hallintoneuvostossa - se ei ole mielestäni järkevä tapa ottaa parlamentti mukaan. Komission on määrä valvoa virastoa, ja me valvomme komissiota.
Itävaltalaisena minulla ei ole valitettavasti tarjota avomerisatamaa. Me hävisimme viimeisen meritaistelumme sata vuotta sitten. Lähden kuitenkin siitä, että myös meillä olisi tarjota erittäin kauniita paikkoja, jos sitä toivotaan.

Vatanen
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on korkea aika herätä huomaamaan, millaisia ympäristö- ja turvallisuusriskejä merenkulkuun ja varsinkin säiliöaluksiin liittyy. Öljykatastrofit ovat konkreettisella tavalla osoittaneet, että hyvään onneen luottaminen tulee yhteiskunnalle kalliiksi. Valitettavasti hankalat päätökset etenevät usein vasta silloin, kun katastrofi ja äänestäjien reaktio pakottavat poliitikot toimimaan. Käsittelyssä oleva Erika II -paketti ansaitseekin kaiken mahdollisen tuen.
Haluan onnitella kaikkia kolmea esittelijää perusteellisten mietintöjen laatimisesta. Erika II -paketissa on valtavasti myönteisiä ehdotuksia, joista erikseen haluan mainita hätäsatamien perustamisen ja laivojen automaattisen seurannan. Myös meriturvallisuusviraston perustaminen parantaa koordinaatiota turvallisuusasioissa.
Vaikka me eurooppalaiset voimme vaikuttaa todella merkittävästi meriympäristömme tilaan, tulee meidän aina silti muistaa, että emme ole yksin maailmassa, emme edes laajentumisen jälkeen. Euroopan rannikkojen lähistöllä liikkuu suuri määrä aluksia, jotka ovat muista kuin EU-maista. Siksi on pidettävä huolta siitä, että Euroopan hyvää tarkoittavat toimet eivät hankaloita kansainvälisten sopimusten syntymistä. Otan esimerkiksi eurooppalaisen Cope-öljyvahinkorahaston. Rahaston perustaminen ei saa merkitä sitä, että päättäväisyys IMO:n piirissä tehtävään laajempaan ratkaisuun pienenisi. Öljy saastuttaa aivan yhtä paljon ja puhdistamiskustannukset ovat samat, oli sitten kyse EU:n tai vaikkapa Liberian lipun alle rekisteröidystä aluksesta.
Arvoisat kollegat, meriemme ja varsinkin rannikkojemme puhtauden turvaaminen ei salli meidän epäröidä enää hetkeäkään. On aika toimia määrätietoisesti, jotta pahimmat ongelmat saadaan poistettua yhdellä kertaa. Tällä varmistamme sen, ettei mitään Jessica-, Angelica- tai vaikkapa Marika-paketteja enää jatkossa tarvita.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ennen kaikkea kiittää ja onnitella esittelijä Sterckxiä, esittelijä Mastorakisia ja esittelijä Esclopéta suurenmoisista mietinnöistä, joissa käsitellään meriliikenteen turvallisuutta, Euroopan meriturvallisuusviraston perustamista ja öljyvahinkojen korvausrahastoa. Haluan kiittää ja onnitella heitä myös siitä, että he ovat esitelleet ja laatineet mietinnöt niin lyhyessä ajassa ja että he ovat kiinnittäneet huomiota meriturvallisuuden ongelmaan.
Monien puhujien tavoin myös minun on kuitenkin pahoiteltava sitä, että keskustelemme Erika II -paketista, ennen kuin Erika I -pakettia on hyväksytty, vaikka toivonkin, että saisimme sovittelussa mahdollisimman pian aikaan myönteisen lopputuloksen.
Haluan kuitenkin myös sanoa, että Erika I -paketilla ja Erika II -paketilla on jo ollut konkreettisia vaikutuksia Kansainväliseen merenkulkujärjestöön, jossa olemme onnistuneet edistämään kaksoisrungolla tai vastaavalla tavalla varustettujen öljysäiliöalusten pakollisuutta. Olemme myös edistyneet parhaillaan käytävissä keskusteluissa vastuun kattamiseen tarkoitettujen summien nostamisesta - tässä ylitetään erittäin todennäköisesti 300 miljoonaa dollaria, kun summa on nykyisin 180 miljoonaa - ja myös Kyproksen ja Maltan kaltaisten maiden osalta, sillä ne pyrkivät aktiivisesti - sanon tämän jäsen Rackille - parantamaan omia aluksiaan Euroopan unionin jäsenyyden yhteydessä ja hyväksymään Erika I -paketin ja Erika II -paketin vaatimukset ennen niiden voimaantuloa.
Teen ennen vuoden loppua ehdotuksen lauttojen turvallisuudesta, vaikka jo tiedetäänkin, mitä Samina Expressillä tapahtui: siellä katsottiin jalkapalloa. Kreikan oikeusviranomaiset työskentelevät asian parissa. Mielestäni on määriteltävä rajat. Unionin jäsenvaltioilla on kaikki vastuu rikosoikeuden alalla.
Otan nyt esille meriliikennettä koskevan direktiiviehdotuksen, jonka valmistelu on kaikkein pisimmällä, ja olen sitä mieltä, että edistyminen on osoitus asiassa vallitsevasta yksimielisyydestä. Tuemme yleisesti ottaen kaikkia tarkistuksia, vaikka haluamme hieman muuttaa niiden tarkistusten sanamuotoa, joilla pyritään parantamaan tai täsmentämään tekstin ulottuvuutta, ja tuemme myös osittain turva-alueita koskevia erittäin tärkeitä tarkistuksia 6 ja 18, vaikka haluamme muuttaa niitä hieman; sama koskee niitä tarkistuksia, joilla pyritään parantamaan direktiivin käytännön soveltamisen arviointia, tarkemmin sanottuna tarkistuksia 7, 20 ja 21. Emme voi hyväksyä mustia laatikoita koskevaa tarkistusta 11 sen nykyisessä sanamuodossa; ymmärrän esittelijän tavoitteet, mutta sanamuodon mukaan velvollisuus edellyttää IMOn aiempaa päätöstä. Emme ole halukkaita hyväksymään tätä. Ellei IMO kykene edistymään, meidän on edistyttävä; tiedämme kuitenkin, että Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä tehdään hyvää työtä, ja haluamme painostaa sitä vielä enemmän, kuten olemme tehneet kaksoisrungolla varustettujen alusten kohdalla.
Euroopan meriturvallisuusvirastoa koskevan ehdotuksen osalta minun on kiitettävä parlamenttia siitä, että se on suhtautunut ehdotukseemme myönteisesti ja tukenut sitä. Haluan sanoa, että kyse ei ole pelkästään hallinnollisesta toimenpiteestä, vaan virasto osoittaa kansalaisille entistä selvemmin, että Euroopan unioni on sitoutunut maksimoimaan meriturvallisuuden tason ja ehkäisemään alusten aiheuttaman ympäristön pilaantumisen. Haluan sanoa niille, jotka pelkäävät, että virastosta tulee yhteisöön uusi byrokraattinen elin, että virasto nimenomaan mahdollistaa jäsenvaltioiden osallistumisen sellaisessa asiassa, johon - kuten me kaikki tiedämme - liittyy jäsenvaltioiden ja yhteisön tehtäviä ja toimivaltuuksia ja jossa on nimenomaan pyrittävä yhdentymään, jotta toimien koordinointia voitaisiin parantaa. Virasto mahdollistaa sen, että komissio ja jäsenvaltiot voivat työskennellä yhdessä riippumattomassa elimessä, ja tämä on yksi viraston eduista.
Parlamentin tarkistukset eivät vaikuta komission ehdotuksen henkeen, ja ne keskittyvät lähinnä hallintorakenteeseen. Komissio tukee tarkistuksia 1, 2, 7, 15, 16, 21 ja 22; voimme hyväksyä myös tarkistuksen 4, jonka myötä virasto voi antaa teknistä apua ehdokasvaltioille ilman komission erityistä pyyntöä, ja sama koskee tarkistuksia 14 ja 10, joissa selkiytetään viraston tärkeimpien vastuuhenkilöiden tehtäviä.
Minun on sanottava hallintoneuvostoa koskevista tarkistuksista 9, 20, 27 ja 28, että hyväksymme tarkistukset 9 ja 27, joissa poistetaan parlamentti viraston kokoonpanosta, ja näiden tarkistusten sisällyttämisen perusteella on tehtävä asianmukaiset mukautukset.
Viraston sijainnin osalta tarkistus 19 on mielestäni loogisempi kuin tarkistus 29. Siinä täsmennetään puolueettomia valintaperusteita. Olen siitä täysin samaa mieltä, ja uskon, että se voidaan sisällyttää tekstiin.
Hyväksymme, että viraston ulkoisessa arvioinnissa noudatetaan hallintoneuvoston asettamia ehtoja, kuten tarkistuksessa 17 osittain pyydetään, vaikka mielestämme onkin tarpeetonta toistaa arviointi viiden vuoden välein, kuten tarkistuksessa ehdotetaan.
Komissio toivoo viraston virkamiesten jäsenvaltioissa suorittamien tarkastusten osalta, että kansalliset hallintoviranomaiset osallistuvat niihin aktiivisesti ja edistävät niitä. Emme siis voi hyväksyä tarkistuksia 6 ja 5, jotka ovat ristiriidassa tämän tavoitteen kanssa.
Ymmärrän tarkistuksen 18 taustalla olevat perustelut, mutta en voi hyväksyä sitä oikeusvarmuuteen liittyvistä syistä, sillä käsite "riippumaton" ei tuo mitään uutta elimelle, joka on oma oikeushenkilönsä.
En voi hyväksyä myöskään tarkistuksia 8 ja 12, joissa annetaan ymmärtää, että viraston toimintaohjelma ei edellytä komission hyväksyntää, enkä tarkistuksia 13 ja 25, joiden mukaan päätös tarkastusten suorittamisesta jäsenvaltioissa edellyttää komission lausuntoa eikä hyväksyntää. Yhteisön säännöstön soveltamisen valvonta kuuluu edelleenkin komissiolle, eikä virasto voi syrjäyttää meitä tässä tehtävässä. Lopuksi: komissio ei voi olla samaa mieltä tarkistuksista 11 ja 24, jotka vaikuttavat pääjohtajan puolueettomuuteen.
Vastuuta ja öljyvahinkojen korvaamista koskevan kolmannen ehdotuksen osalta haluan kiittää esittelijä Esclopéta ja parlamenttia työstä näinkin monimutkaisen asian parissa.
Haluan tehdä selväksi, että ongelmat eivät liity taustalla oleviin tavoitteisiin vaan ainoastaan keinoihin näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, ja meidän olisi pyrittävä ratkaisemaan kaikki ongelmat ehdotuksella, jossa käsitellään erästä konkreettista asiaa: vakavista öljypäästöistä maksettavien riittävien korvausten puuttumista. Olen samaa mieltä siitä, mitä esittelijä Esclopé on sanonut. Jos sisällytämme nyt tähän ehdotukseen muiden mereen päästettyjen aineiden, kuten kemikaalien tai ruuman pesussa käytettyjen aineiden, aiheuttaman ympäristön pilaantumisen, me loppujen lopuksi vesitämme aloitteen.
Tällaiset ehdotukset liittyvät yleissopimuksiin, jotka odottavat ratifiointia ja jotka on ratifioitava lähivuosina. Jos käy niin, että näitä yleissopimuksia, joita riittävän monet IMOon kuuluvat valtiot ovat jo tehneet, ei ratifioida, olen valmis tekemään jopa alueellisia sopimuksia. Kansainvälinen ehdotus on kuitenkin jo olemassa, joten emme mielestäni voi mennä asioiden edelle. Paras on hyvän pahin vihollinen. Meidän olisi keskityttävä öljypäästöihin, joista meillä on tietoja ja aineksia, joiden ansiosta voimme edetä nopeasti.
Emme voi hyväksyä kolmen eri ryhmän tarkistuksia, jotka vastaavat suurin piirtein puolta kaikista tarkistuksista.
Ensiksikin on 19 tarkistusta, joilla pyritään laajentamaan asetuksen soveltamisalaa muihinkin aineisiin kuin öljyyn, kuten kemikaaleihin ja polttoaineisiin, ja joita - kuten olen todennut - emme voi hyväksyä. Toisen ryhmän tarkistukset, jotka liittyvät aluksen omistajien osuuteen COPE-rahastossa, eli tarkistukset 22-25 ja 50, joissa pyritään ottamaan käyttöön aluksen omistajien pakollisia rahoitusosuuksia, ovat ristiriidassa kansainvälisen oikeuden kanssa, sillä nykyinen kansainvälinen järjestelmä ei salli ylimääräisten korvausvaatimusten esittämistä aluksen omistajille, ellei onnettomuus johdu petollisesta toiminnasta.
Tämä on yksi niistä ongelmista, jotka komissio on havainnut nykyisessä kansainvälisessä järjestelmässä ja joihin on puututtava kansainvälisellä tasolla, ja sitoudummekin työskentelemään asian hyväksi. Kun nykyinen tilanne kuitenkin on tämä, aluksen omistajien velvoittaminen osallistumaan korvauksiin on ristiriidassa nykyisten kansainvälisten säännösten kanssa, emmekä siis voi hyväksyä sitä.
Minun on kuitenkin sanottava, että myös tarkistukset 29, 31, 34-42, 52 ja 57 ovat komissiolle ongelmallisia, sillä niiden tavoitteena on vahvistaa onnettomuusalueen paikallishallinnon edustajien osallistumista COPE-rahastokomitean menettelyihin. Muistutan teille, että komitea kuuluu komitologiapäätöksen piiriin, eikä yhteisön oikeudessa sallita sen kokoonpanon muuttamista.
Emme myöskään voi hyväksyä tarkistusta 19, jossa ehdotetaan poistettavaksi kohtaa, jossa säädetään mahdollisuudesta hylätä korvaus onnettomuuden asianosaisilta, toisin sanoen aluksen omistajilta, rahtaajilta, johtajilta. Ei myöskään olisi järkevää maksaa korvauksia niille, jotka ovat syyllisiä ympäristön pilaantumiseen. Haluan siis mieluummin säilyttää tämän kohdan, joka mahdollistaa onnettomuuden asianosaisille maksettavien korvausten hylkäämisen.
Meillä on vaikeuksia hyväksyä tarkistusta 28, jossa ehdotetaan rahoitusosuuksien perimisajan lyhentämistä, ja lopuksi tarkistuksia 51, 52, 54 ja 55, jotka aiheuttavat käytännön ongelmia, sillä ne eivät kuulu ehdotuksen soveltamisalaan.
Kaikki muut tarkistukset voidaan siis hyväksyä joko kokonaisuudessaan tai osittain. Kyseessä ovat tarkistukset 2, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 20, 30, 32, 33 ja 43-49.
Lausun lopuksi vielä kerran kiitokseni esittelijöille heidän nopeasta ja laadukkaasta työstään sekä koko valiokunnalle ja parlamentille siitä, että ne ovat tukeneet Erika I -pakettia ja Erika II -pakettia. Toivon, että myöhemmissä käsittelyissä tekstit ja ehdotukset säilyvät mahdollisimman laadukkaina ja että ne etenevät mahdollisimman nopeasti, ja ilmoitan, että teemme ehdotuksia henkilö- ja matkustajaliikenteen turvallisuudesta ennen vuoden loppua.
Olisimme halunneet jo saada aikaan kaiken, mutta on selvää, että emme aina saa, mitä haluamme. Olemme kuitenkin ottaneet erittäin tärkeitä edistysaskeleita, joilla - haluan korostaa tätä - on jo ollut käytännön vaikutuksia meriturvallisuuden parantamiseksi.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Poikkeamien ilmoittaminen siviili-ilmailun alalla
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Collinsin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0203/2001) poikkeamien ilmoittamisesta siviili-ilmailun alalla.

Collins
Arvoisa puhemies, lentoliikenteen jatkuva kasvu - lentoliikenteen odotetaan kaksinkertaistuvan seuraavan vuosikymmenen aikana - aiheuttaa ennenkuulumattomia lentoliikenteen turvallisuuteen kohdistuvia paineita. Lentoliikenne on todistetusti hyvin turvallinen liikennemuoto, ja sellaisena sen pitäisi pysyäkin. Meidän täytyy kuitenkin kaikkien pyrkiä varmistamaan, että lento-onnettomuuksien määrä laskee minimiin.
Euroopassa tapahtuu noin 10 prosenttia koko maailman onnettomuuksista, vaikka sen osuus kaikesta lentoliikenteestä on noin kolmannes. On selvää, että suuri osa toimista, joiden tarkoituksena on parantaa lentoliikenteen turvallisuutta, pitäisi suunnata onnettomuuksien ehkäisemiseen sen sijaan, että toimiin ryhdytään vasta onnettomuuksien jälkeen. Yhdessä jäsenvaltiossa tapahtuneesta vaaratilanteesta ei välttämättä tiedetä muissa jäsenvaltioissa, ja samanlaiset olosuhteet voivat johtaa kohtalokkaaseen onnettomuuteen. Tästä syystä suhtaudun myönteisesti Euroopan komission ehdotukseen.
Uuden aloitteen seurauksena pitäisi kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa ottaa käyttöön virallinen vaaratilanteiden ilmoitusjärjestelmä, jolla helpotetaan eurooppalaisten lentokoneiden havaittuja tai mahdollisia turvallisuuspuutteita koskevien tietojen keräämistä. Kun otetaan käyttöön järjestelmä, jonka avulla turvallisuus- ja siviili-ilmailun viranomaiset voivat vaihtaa ilmoitusjärjestelmästä saatuja tietoja, kaikki ilmailun alalla toimivat osapuolet voivat oppia virheistään ja siten kehittää turvallisempaa järjestelmää kaikille ilmatilan käyttäjille.
Maastrichtin sopimuksen 75 artiklassa luotiin oikeusperusta sellaisille yhteisön toimille, joiden tarkoituksena on parantaa lentoliikenteen turvallisuutta Euroopassa; näin yhteisölle annettiin toimivaltaa asiassa. Onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkimista koskevan direktiivin antaminen marraskuussa 1994 oli EU:n ensimmäinen vastaus näiden uusien valtuuksien käyttöön. Vuoden 1994 direktiiviä rajoittaa kuitenkin se, että koska onnettomuuksien lukumäärä on onneksi varsin pieni, niistä voidaan oppia vain rajallisesti, ja johtopäätökset voidaan tehdä vasta onnettomuuden jo tapahduttua. Nyt ehdotetaan tämän ensimmäisen aloitteen täydentämistä uudella direktiivillä, joka koskee sekä pakollisten että luottamuksellisten ilmoitusten tekemistä sellaisista vaaratilanteista, puutteista tai toimintahäiriöistä, jotka saattavat aiheuttaa vaaraa siviili-ilmailutoiminnalle. Näitä tilanteita kutsutaan "poikkeamiksi".
Direktiiviehdotuksen tavoitteena on parantaa lentoliikenteen turvallisuutta siten, että varmistetaan olennaisen tärkeän turvallisuustiedon ilmoittaminen, kerääminen, tallentaminen, suojaaminen ja levittäminen, jotta sen tehokasta analysoimista ja valvomista voitaisiin helpottaa.
Verkko, joka muodostuu poikkeamien pakollista ilmoittamista koskevista kansallisista järjestelmistä, perustuu järjestelmään, jonka on kehittänyt Italiassa, Isprassa sijaitseva yhteinen tutkimuskeskus. Ilmoitusjärjestelmiä on myös tarkoitus täydentää luomalla luottamuksellisia ilmoitusmekanismeja, jotka otetaan käyttöön eri puolilla Euroopan unionia. Ehdotettu Euroopan lentoturvallisuusvirasto tarvitsee tämän kaltaisia tietoja suorittaakseen tehtävänsä tehokkaasti.
Totean vielä lopuksi, että jokaisella Euroopan unionin lainsäätäjällä on velvollisuus varmistaa, että kaikki mahdollinen tehdään sen takaamiseksi, että lentomatkustajat saavat matkustaa täysin turvallisesti. Tämä erityinen ehdotus on yksi lukuisista toimenpiteistä, joita liikennevaliokunta esittää parhaillaan parlamentille lentoliikenteen laatu- ja turvastandardien parantamiseksi kaikille lentoliikenteen käyttäjille.

Foster
Arvoisa puhemies, virallisten ilmoitusjärjestelmien perustaminen vastaa selkeästi Chicagossa tehdyn kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteessä VI esitettyä vaatimusta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on ollut jo pitkään käytössä pakollinen ilmoitusjärjestelmä, MORS, joka on perustettu ilmailuasetuksen (Air Navigation Order) 117 artiklan nojalla ja jota hallinnoi siviili-ilmailuvirasto. Turvallisuustietojen vaihtoon analysointia varten on useita järjestelmiä, kuten muun muassa JAA ja EUROCONTROL, ja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön lakisääteisiä vaatimuksia.
Ehdottaisin, että kaikkien EU:n aloitteiden pitäisi olla yhdenmukaisia tehokkaiksi todettujen käytössä olevien järjestelmien kanssa. Olin alun perin huolestunut seuraavista asioista: ensinnäkin, vaikka ehdotuksessa painotetaan ilmoitetun tiedon luottamuksellisuutta ja nimettömyyttä, mikä on puhtaasti oikeudellinen näkökohta, siinä ei varsinaisesti käsitellä tiedon väärinkäyttöä, etenkin kun tietoja voitaisiin tarjota kolmansille osapuolille eri kanavia pitkin, niin sanotut ja löyhästi määritellyt tutkimuslaitokset mukaan luettuina. Tiedotusvälineet seuraavat aina tarkasti ilmailualaa, ja tällaisia ilmoitusten tarjoamia lisämahdollisuuksia käytettäisiin väistämättä väärin. Siksi on tärkeää, että kaikki tietoja käyttävät ja tarjoavat tahot voivat aidosti luottaa järjestelmään.
Toinen huoleni koski 2 artiklaa sekä liitteitä I ja II. Turvallisuusasiantuntijat uskovat yleisesti, ettei tärkeää ole tiedon määrä vaan ilmoittamisen ja analysoinnin laatu. Ilmoitettavien poikkeamien esimerkkiluetteloa saatetaan joutua muuttamaan. Nykyisessä muodossaan ehdotuksesta saattaisi tulla liian säännelty ja vaikeasti hallinnoitava ilman, että se parantaisi turvallisuutta.
Kolmas huoleni koski 4 artiklaa. Mielestäni on olennaisen tärkeää, että lentäjät ja muut henkilöstön jäsenet tekevät ilmoituksensa omille lentoyhtiöilleen. Yhtiöiden rakenteiden ohittaminen heikentäisi sisäisiä ilmoitusmenettelyjä, joita on rakennettu vuosien varrella. Viimeinen kohtani liittyy 8 artiklaan, jossa tunnutaan menevän liian pitkälle luomalla ilmoitusjärjestelmä, jossa ketään ei voida syyttää. Tätä täytyy muuttaa, sillä joissakin tapauksissa saattaa olla kyse törkeästä huolimattomuudesta.
Vuosien varrella keräämäni kokemus on osoittanut, että luottamuksellinen ilmoittaminen toimii erittäin hyvin. Tällaisella teollisuudenalalla, jolla turvallisuus on avainasemassa, on tärkeää, että kaikki työntekijät noudattavat määrättyjä tiukkoja sääntöjä, asetuksia ja käytäntöjä.
Haluan kiittää jäsen Collinsia kattavan mietinnön laatimisesta. Oli suuri ilo työskennellä hänen kanssaan. Uskon, että olemme nyt päässeet hyvään lopputulokseen, ja toivon, että valiokunnassa hyväksytyt tarkistukset, joissa mainitsemiani huolenaiheita käsitellään, saavat kannatusta täysistunnon äänestyksessä. Arvoisat parlamentin jäsenet, olen täysin vakuuttunut, että me kaikki suhtaudumme myönteisesti aloitteisiin, joilla pyritään parantamaan turvallisuutta, mutta ne täytyy miettiä loppuun saakka ja niiden täytyy olla hyödyllisiä koko ilmailualalle ja suurelle yleisölle.

Puhemies
Keskeytän keskustelun tässä vaiheessa. Jatkamme tämän esityslistan kohdan käsittelyä klo 21.00.

Kyselytunti (komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komissiolle osoitetut kysymykset (B5-0171/2001).
Ensimmäinen osa

Marie-Arlette Carlotti
Kysymys nro 32 (H-0455/01):
Aihe: Yhteistyö Afganistanin kanssa Euroopan unionin neuvosto tuomitsee 24. tammikuuta 2000 antamassaan Afganistania koskevassa yhteisessä kannassa ihmisoikeuksien rikkomisen, erityisesti naisten syrjinnän, kyseisessä maassa.
Mitä tietoja ja takuita komissio voi antaa siitä, että afganistanilaiset naiset voivat saada unionin tukea ja osallistua Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston (ECHO) suojeluksessa toteutettuihin yhteistyöohjelmiin?

Nielson
. (EN) Komissio haluaa painottaa huoltaan koko Afganistanin siviiliväestön kärsimyksestä, joka on suoraa seurausta meneillään olevasta konfliktista ja tämänhetkisestä kuivuudesta. Tämän vuoksi ECHO on tänä vuonna myöntänyt jo 15,5 miljoonaa euroa humanitaariseen apuun Afganistanille. ECHO kiinnittää erityisesti huomiota heikossa asemassa oleviin väestöryhmiin: maan sisällä siirtymään joutuneisiin henkilöihin (joita on yli puoli miljoonaa), vammaisiin, naisiin - erityisesti leskiin - ja lapsiin.
Naisten ja lasten tarpeisiin puututaan erityisesti äitien ja lasten terveydenhuolto-ohjelmissa. Belgian Lääkärit ilman rajoja -järjestö, Alankomaiden Lääkärit ilman rajoja -järjestö, Ranskan Action contre la faim (toiminta nälänhätää vastaan, ACF), Aide médicale internationale (kansainvälinen lääkinnällinen apu) ja Médecins du monde (maailman lääkärit) -järjestöt ovat käynnistäneet hankkeita. Ne pyrkivät kaikki hoitamaan alle viisivuotiaiden lasten aliravitsemusta sekä seuraamaan naisten, erityisesti imettävien ja raskaana olevien naisten, terveydentilaa. Yleensä kansalaisjärjestöt tarjoavat naispuolisille potilailleen myös hygienian perusteiden opetusta. Näitä hankkeita toteutetaan alueilla, joille maan sisällä siirtymään joutuneet henkilöt ovat asettuneet. Lääkinnällisiä hankkeita toteutetaan parhaillaan Panjsherin laaksossa, Heratissa, Kandaharissa, Kabulissa, Mazar-e-Sharifissa ja Hazarajadissa.
Kansalaisjärjestöt tavoittavat kaikki avunsaajat, myös naiset, ja ne voivat palkata naisia lääkinnällisten ohjelmien paikallisiksi työntekijöiksi, vaikka eri sukupuolten edustajat täytyykin pitää tiukasti erillään toisistaan. Esimerkiksi ACF:n lääkinnällisten ohjelmien työntekijöistä 55-65 prosenttia on naisia. Lääkinnällisillä kansalaisjärjestöillä on merkittävä asema naisten ammatillisessa koulutuksessa. Ne järjestävät pienille ryhmille naisia lääkinnällisiä koulutusjaksoja yhteistyössä Talebanin terveysministeriön kanssa. Toteutamme myös "ruokaa työtä vastaan" -hankkeita. ECHO tukee yhä enemmän naisten tuloja tuottavaa toimintaa, joka tukee omavaraisuutta. ECHO on rahoittanut vuodesta 1999 lähtien Kabulissa sekä miehille että naisille "ruokaa työtä vastaan" -hankkeita saksalaisen Agro Actionin ja sveitsiläisen Medairin välityksellä.
Miehet laitetaan maatöihin ja kaupunkien lokahuoltoon, kun taas naisille annetaan raaka-aineita ja neulottuja täkkejä ja villapaitoja jaettavaksi muille avunsaajille. Tällaiseen ohjelmaan osallistuu naisia useista eri yhteiskuntaluokista, koulutetuista lukutaidottomiin, ja he hyödyntävät kaikki tietojaan ja/tai käsityötaitojaan. Heille maksetaan kiinteä palkkio vehnän siemenissä kahden viikon välein. Kabulissa toteutetusta pilottihankkeesta tehtiin riippumaton arviointi, jonka tulokset osoittautuivat hyvin myönteisiksi.
Medair on käynnistämässä hankkeen toista vaihetta. ECHO rahoittaa nyt vastaavan kaltaisia toimintoja Mazarissa, Kandaharissa, Heratissa, Kabulissa ja Faizabadissa YK:n asuinyhdyskuntakomission ja eri kansalaisjärjestöjen välityksellä. Muista hankkeista voin kertoa teille, että kansalaisjärjestöt, ECHOn tukemina, pyrkivät saamaan naisia osallistumaan hankkeisiin aina, kun se on mahdollista. Naispuoliset terveystarkkailijat kulkevat ovelta ovelle tapaamassa naisia tarjotakseen heille perustietoa hygieniasta, perusterveydenhuollosta sekä veden ja ruoan säilönnästä.
Yhteistyökumppanit, kuten kansalaisjärjestöt, kansainväliset järjestöt ja Punainen risti, perhesuunnittelu- ja YK:n virastot seuraavat tarkasti kaikkea toimintaa ulkomailla asuvien afganistanilaisten ja kentällä olevan paikallisen väestön kautta. Kaikkia ECHOn kumppaneita sitoo puitekumppanuussopimus, joka velvoittaa ne olemaan paikan päällä ja esittämään meille säännöllisesti rahoitustaan ja toimintaansa koskevia kertomuksia. Lisäksi ECHOlla on asiantuntijoita, jotka seuraavat käynnissä olevia hankkeita hyvin tarkasti varmistaakseen, että apu toimitetaan asianmukaisesti.
YK:n pakotteiden sekä pohjoisen liiton komentajan, kenraali Massoudin, kanssa Euroopassa käytyjen tapaamisten johdosta taleban-liikkeen kovan linjan kannattajat vaikuttavat saaneen yliotteen, mikä heijastuu entistä jyrkempänä kantana naisten työntekoon. Valitettavasti tämä asioiden yleinen tila on huononemassa, kuten olemme lehdistötiedotteista voineet lukea.
Johtopäätöksenä voimme kuitenkin todeta, että vaikeuksista huolimatta, kansalaisjärjestöt tekevät yhteistyökumppaneinamme Afganistanissa parhaansa lievittääkseen naisten kärsimystä tässä maassa. ECHO ei toteuta varsinaista kehitysyhteistyötä, mutta se tarjoaa humanitaarista apua. Monille afganistanilaisille - niin naisille kuin miehillekin, koulutetuille ja kouluttamattomille - tukemamme toiminta on selvästikin arvokas ja pitkälti ainoa avun muoto. Tämän humanitaarisen avun saatavuuden turvaaminen on olennaisen tärkeää, ja aiomme jatkaa työtämme, vaikka olosuhteet ovat vaikeat ja vaikuttavat tällä hetkellä vain huononevan. Aion syyskuussa matkustaa Afganistaniin ponnistelujemme tehostamiseksi.

Carlotti
Kiitos, arvoisa komission jäsen, erityisesti Afganistanin naisia koskevasta hyvin kattavasta vastauksestanne. Tiedätte, että parlamentin puhemies, kuten myös muut parlamentin jäsenet, ovat ottaneet vastaan afgaaneja. Haluamme kovasti tukea heitä ja seistä heidän rinnallaan. Kattavasta vastauksestanne huolimatta minun on pyydettävä teiltä vielä lisätietoja.
"Lääkärit ilman rajoja" -järjestö on toiminut aktiivisesti muutaman päivän ajan kaikkialla Ranskassa varoittaakseen Afganistanin nälänhädästä ja kuivuudesta. Se piti jälleen eilen puheenvuoron täällä parlamentissa. Tiedämme, että kuivuus on erittäin paha ja näyttää olevan ankarinta 30 vuoteen. Tiedämme myös, että tähän ongelmaan ei ole olemassa kastelujärjestelmää. Mitään ei ole tehty 20 vuoteen, ei ole olemassa esimerkiksi patoja. Tilanne on erittäin vakava ja näyttäisi, että sadot ovat vähentyneet nykyisin 65 prosenttia, kuivuudesta ja nälänhädästä kärsii suoraan neljännes väestöstä ja miljoona ihmistä on lähtenyt maanpakoon. Näyttää siltä, että elämä leireillä on yhä epävarmempaa ja ruoanjakelu on "Lääkärit ilman rajoja" -järjestön mukaan niissä hyvin epäsäännöllistä.
Haluan tämän takia vastata tähän asiaan, arvoisa komission jäsen, koska "Lääkärit ilman rajoja" -järjestö paljastaa jäsentensä jakamassa asiakirjassa, että Euroopan unionin rahoitusosuus olisi laskenut vuoden 1991 50 miljoonasta 36 miljoonaan vuonna 2000. Afganistanille myönnettyä tukea ja apua vähennetään siten jatkuvasti.
Haluaisin, että vastaisitte minulle tähän kysymykseen ja kertoisitte myös, eikö tällaisen tilanteen ratkaisemiseksi - politiikka, kuivuus, kaikki mainitsemanne ongelmat - olisi päinvastoin kiireellisempää lisätä elintarviketukeamme ja luoda todellinen humanitaarisen avun kokonaisvaltainen politiikka. Ja vaikka tällainen olisi jo olemassa - mainitsitte tosiaankin tämän asian - eikö sitä pitäisi koordinoida paremmin?

Nielson
. (EN) Ongelmana on, että ratkaisu Afganistanin kuivuuskatastrofiin olisi järjestelmällinen, normaali, nykyistä laajapohjaisempi kehitysyhteistyö. Maan tilanne ei kuitenkaan salli normaalin kehitysyhteistyön järjestämistä ja toteuttamista. Me teemme suhteellisen suurimittaisen työn humanitaarisen avun muodossa. ECHO on nimennyt Afganistanin tänä vuonna yhdeksi "unohdetuista konflikteista" tuodakseen yleiseen tietoisuuteen sen, miten tarpeellista on saada kansainvälinen yhteisö liikkeelle tässä asiassa.
Tuen perille saattaminen on selvästikin todellinen ongelma, osittain Afganistanin poliittisen tilanteen takia. Suurin haasteemme on tuoda selkeästi esiin, kuinka tärkeää on, että konfliktin molemmat osapuolet sallivat humanitaaristen järjestöjen kulkea maassa esteettömästi. Nimenomaan tätä aion painottaa, kun käyn maassa syyskuussa.

Puhemies


Anders Wijkman
Kysymys nro 33 (H-0473/01):
Aihe: Komission aikomukset ja toimet HI-viruksen/AIDSin, malarian ja tuberkuloosin torjuntaa koskevan maailmanlaajuisen rahaston suhteen On myönteistä, että AIDS-epidemian, malarian ja tuberkuloosin traagiset ja laajat seuraukset saavat yhä enemmän kansainvälistä huomiota, mukaan lukien komission nopeutettua toimintaa koskeva toimintaohjelma (KOM(2001)0096). Samalla on kuitenkin ilmeistä, että on välttämätöntä ryhtyä lisäponnisteluihin, jotka ulottuvat pidemmälle kuin tämä aloite - ja varsinkin lääketeollisuuden hinnanalennukset - jotta voidaan ottaa huomioon ennalta ehkäisyn ja hoidon alalla olevat pakottavat tarpeet. YK:n pääsihteeri ehdotti äskettäin maailmanlaajuisen rahaston perustamista edellä mainittujen tautien torjumiseksi ja pyysi lahjoittajia tekemään asiaa koskevia pysyviä sitoumuksia ennen kesäkuussa YK:n yleiskokouksen yhteydessä järjestettävää HI-virusta ja AIDSia käsittelevää erityisistuntoa. Tarvittavan summan arvioidaan olevan 7-10 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuotta kohti. Yhdysvaltain presidentti Bush antoi äskettäin alustavan lupauksen, että Yhdysvallat antaa rahaston käyttöön 200 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Voiko komissio ilmoittaa, mitä aikomuksia sillä on tämän maailmanlaajuisen rahaston suhteen, kun otetaan huomioon edellä mainittu toimintaohjelma? Onko komissio valmis asettumaan johtoasemaan tässä asiassa ja ryhtymään toimiin, jotta tätä rahastoa tuetaan huomattavasti?

Nielson
. (EN) Suora vastaus kysymykseen, aikooko komissio antaa varoja tähän rahastoon, kuuluu, että meillä ei ole tällä hetkellä vastausta. Yritän selittää tämän teille.
Neuvosto ja komissio antoivat kehitysyhteistyöneuvoston 31. toukokuuta pitämässä tapaamisessa yhteisen julkilausuman maailmanlaajuista terveysrahastoa koskevasta ehdotuksesta. Sen ensimmäisessä osassa todettiin, että neuvosto ja komissio panevat huolestuneina merkille kuinka HI-virus/AIDS sekä muut tartuntataudit aiheuttavat ihmisille kärsimystä sekä vaikuttavat tuhoisasti taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen kehitykseen sekä siten myös ponnisteluihin, joita tehdään köyhyyden vähentämiseksi. YK:n pääsihteerin ehdotukseen perustaa maailmanlaajuinen HI-viruksen/AIDSin torjuntaan sekä terveydenhoitoon liittyvä rahasto suhtaudutaan näin ollen hyvin myönteisesti. Komissio ja jäsenvaltiot tutkivat keinoja, joilla voidaan parhaiten kehittää tätä aloitetta. Komissio on osallistunut aktiivisesti tämän rahaston yksityiskohtia ja eri näkökohtia koskeviin neuvotteluihin. Pidämme montaa kohtaa tärkeänä. Käyn ne nyt läpi ja lainaan puhetta, jonka pidin tästä aiheesta 16. toukokuuta pidetyssä vähiten kehittyneitä maita koskeneessa konferenssissa.
Ensinnäkin haluamme, että eräitä periaatteita ja ehtoja noudatetaan. Luettelen niistä muutaman. Ensimmäiseksi rahoittajien pitäisi antaa rahaston käyttöön ylimääräisiä ja uusia resursseja pitkällä aikavälillä. Komissiolla ei ole käytössään ylimääräisiä resursseja. Meillä on tarkoin määritelty talousarvio. Komissio ei pysty määräämään suoria veroja, kuten te kaikki tiedätte. Poliittiset päättäjät, jotka päättävät verotuksesta, voivat tarjota ylimääräisiä resursseja. Me emme pysty siihen.
Toiseksi, OECD-maiden täytyy ryhtyä toimiin ottaakseen kannettavakseen kohtuullisen osan yleisestä taloudellisesta rasitteesta, joka aiheutuu köyhyyden ja tautien vähentämisestä.
Kolmanneksi, emme kannata yhden asian rahastoja ja toivomme kattavaa lähestymistapaa kolmeen tärkeimpään tartuntatautiin: malariaan, tuberkuloosiin ja AIDSiin.
Neljänneksi, aiomme jatkossakin tuoda esiin, että pidämme tärkeänä maan omistusoikeutta, yhdentymistä, johon liittyy kansallisia kehitysstrategioita ja terveydenhuoltojärjestelmien kehittämistä, tehokasta koordinointia kentällä ja ennaltaehkäisyn säilyttämistä etusijalla. Tämä on olennaista. Jos rahasto ei auta näissä kaikissa asioissa, niin rahastosta ei ole mitään apua. Parantaako rahasto avun toimittamista? Olemme nähneet tarpeeksi tyhjiä rahoittajalähtöisiä toimia. Jos toimitusta koskevan kysymyksen vastaus ei ole selkeä "kyllä", rahaston perustaminen on yhtä hyödyllistä kuin puron ylittäminen jalkojen kastelua varten.
Viidenneksi, rahaston pitäisi olla avoin lahjoituksille kaikilta asianomaisilta, niin julkisilta kuin yksityisiltäkin tahoilta, ja sen pitäisi tukea toimintaa myös julkisen sektorin ulkopuolella.
Kuudenneksi, rahaston hallinnointirakenteen pitäisi olla yksinkertainen ja avoin. Sen hallinnoinnissa pitäisi noudattaa WHO:n perustavia ja monenvälisesti sovittuja terveyspolitiikan periaatteita.
Seitsemänneksi, rahaston pitäisi olla tulospainotteinen eikä panoskeskeinen.
Kahdeksanneksi, maille aiheutuvien kustannusten laskeminen pitäisi asettaa etusijalle.
Lopuksi haluan sanoa, ettei maailmanlaajuinen rahasto voi menestyä eikä saada meiltä tukea, ellei teollisuus sitoudu maailmanlaajuiseen porrastettuun hinnoittelujärjestelmään.
Nämä ehdot saattavat tuntua vaativilta, mutta ne heijastavat todellisuudessa kansainvälisen politiikan valtavirtauksia tällä alalla. Olisi traaginen virhe perustaa rahasto, joka on tarkoitettu varainhankintarahastoksi erityisiä kalliita lääkkeitä varten. Tästä olemme tänä päivänä jokseenkin samaa mieltä. Näin ei kuitenkaan ollut, kun keskustelut rahastosta aloitettiin.
Keskustelu on ollut tähän saakka pitkälti merkityksellistä, mutta ottakaa rahan mobilisoinnin yhteydessä huomioon, ettemme saa edes tarjota perusrahoitusta YK:n järjestöille. Edes uuden varainhoitoasetuksen mukaan - jonka toivomme saavamme, mutta jota meillä ei vielä ole - meillä ei ole mahdollisuutta tarjota tavallista perusrahoitusta, mutta toivomme, että meidän sallitaan tarjota ohjelmapohjaista rahoitusta YK:n järjestöille. Tästä rahastosta ei kuitenkaan tule YK:n järjestöä. Olennaista tässä on varmistaa perusrahoitus tälle rahastolle.
Mikään tässä asiassa ei ole niin yksinkertaista kuin millaiseksi se lehdissä kuvataan, mutta pyrimme aktiivisesti tekemään rahastosta merkityksellisen ja hyvin järjestyneen kokonaisuuden.

Wijkman
Kiitos komission jäsen Nielson erittäin seikkaperäisestä ja monilta osin kiinnostavasta vastauksesta. Olemme uskoakseni samaa mieltä, että tämä on yksi vakavimmista epidemioista eikä vain yksi vakavimmista humanitaarisista katastrofeista, vaan myös yksi vakavimmista taloudellisista katastrofeista, joita maailmassa on ollut.
Jo kymmenkunta vuotta sitten asiantuntijat saattoivat useissa Afrikan maissa silloin esiintyneiden leviämistapojen, seksuaalisten tapojen ja laajan köyhyyden perusteella ennustaa, että taudin levinneisyys olisi nykyisenlainen, millä on ollut ennennäkemättömän traagisia seurauksia. Nykyään voimme valitettavasti tehdä samanlaisia ennusteita, jotka koskevat tilannetta muissa maanosissa, jonne tauti levisi myöhemmin, eivätkä nämä ennusteet näytä yhtään paremmilta.
Ainoa etenemistapa on tietenkin ennaltaehkäisy, joka muodostuu sellaisista tukitoimista, jotka on suunnattu tartunnan jo saaneille, ja ennalta ehkäisevistä toimista, jotka muodostuvat osaksi tiedosta ja tiedottamisesta, osaksi rokotteen keksimistä koskevista ponnisteluista.
Olen komission jäsenen kanssa tietenkin samaa mieltä siitä, että pelkkä rahaston perustaminen ei ratkaise ongelmia. Voin myös tukea useita sellaisia vaatimuksia, jotka koskevat komission jäsen Nielsonin mainitsemaa mekanismia. Samalla oma kokemukseni UNAIDSin, jonka johtokuntaan kuuluin, rakentamisesta on, että rahaa oli jatkuvasti liian vähän ja että kunnianhimoisiin toimiin pystyttiin aivan liian harvoin. Rakennusvuosien aikana rahaa ei ollut oikeastaan lainkaan kansallisten toimien rahoittamiseen niissä valtioissa, jotka olivat joutuneet kärsimään eniten.
Samalla, minkä komission jäsen Nielson myös kertoi, YK:n elimien tavalliset määrärahat ovat vähentyneet, mikä johtaa huomattavaan rahan puutteeseen. Olen täysin vakuuttunut, että kansallisella tasolla tehtävä tutkimus ja aktiivinen toimiminen vaativat rahaa. Kannatan sen vuoksi YK:n pääsihteeri Kofi Annanin aloitetta, kuitenkin sillä edellytyksellä, että tällainen mekanismi voidaan perustaa onnistuneesti ja byrokratiaa välttäen.
Ymmärrän, että komissio ei pysty itse taikomaan lisää rahaa. EU:n talousarvio oli viime vuonna voimakkaasti ylijäämäinen, ja ylijäämä on äskettäinen palautettu jäsenvaltioille. Tällaisessa ainutlaatuisessa tilanteessa pitäisi olla mahdollista saada neuvosto tukemaan kunnollisia määrärahoja. Muutoin tämä vaikuttaa erittäin kummalliselta, kun otamme huomioon sekä sen, että komissio toimi erittäin voimakkaasti asian puolesta viime vuonna, että sen aloitteen, jonka tekemiseen komission jäsen Nielsonkin osallistui syys-lokakuussa 2000. Haluaisin siis tietää hieman tarkemmin, mitä komission jäsen Nielson aikoo. Jos New Yorkissa alle kuukauden kuluttua järjestettävää kokousta koskevat tunnustelut ovat lupaavia ja jos tämä mekanismi voidaan perustaa onnistuneesti, mitä suunnitelmia Euroopan unionilla, niin jäsenvaltioilla kuin EU:lla itselläänkin, on siinä tapauksessa sen varmistamiseksi, että pystymme edistämään ennalta ehkäisevää työtä kunnon summalla?

Nielson
. (EN) On aivan totta, että tämä on paitsi inhimillinen tragedia myös taloudellinen katastrofi, jonka laskut ovat kerta kaikkiaan halvaannuttavia. Sama pätee maihin, joissa on päätetty keskittyä hoitoon. HIV-positiivisten henkilöiden hoitaminen saattaa tarkoittaa, että useat heistä voivat jatkaa työtään esimerkiksi opettajina. Hoito kuitenkin jatkuu vuosikausia, ja sen vaikutukset kansallisiin terveydenhoitobudjetteihin ovat valtavat, vaikka ne saisivat antiretroviraaliset lääkkeet ilmaiseksi. Varsinainen pullonkaula kehittyneiden yhdistelmähoitojen käytössä ei ole niinkään lääkkeiden saatavuus vaan niiden toimituksen järjestäminen. Harva ymmärtää, että kyse on 18-20 erilaisesta pilleristä tai lääkkeestä, jotka täytyy ottaa muutaman tunnin välein ympäri vuorokauden, että niiden koostumusta täytyy muuttaa muutaman viikon välein ja että kaikki tämä täytyy järjestää hyvin jämäkästi ja täsmällisesti. Kaiken lisäksi potilaat tarvitsevat puhdasta juomavettä ja vähintään kaksi kunnollista ja monipuolista ateriaa päivässä. Kehitysmaassa tämä on suuri pyyntö.
Todellisuudessa asia ei ole helppo. Meille on kerrottu, että lääkeyritys Merck ja Gates Foundation -säätiö ovat perustaneet yhdessä 100 miljoonan Yhdysvaltain dollarin säätiön Lesotholle. Tämän lisäksi Merck on tarjonnut ilmaisia lääkkeitä ratkaistakseen toimitusongelmat kentällä. Nämä kaksi tahoa ovat tehneet töitä asian hyväksi jo vuoden, eikä edistystä ole juurikaan tapahtunut. Tästä syystä ennaltaehkäisyn painottaminen ei ole vain välttelevä vastaus. Olemme nähneet Ugandassa, että se voi toimia, ja muissakin maissa on alettu nähdä AIDS-käyrän kääntyvän laskuun.
Arvostan jäsen Wijkmanin vastausta. On totta, että nämä järjestöt tarvitsevat rahaa. Palaamme tähän asiaan seuraavassa kysymyksessä. Mutta ei tule koskaan olemaan komission tehtävä toimia YK:n järjestöjen yleisen rahoituksen suurimpana rahoittajana. Ylimääräisten varojen irrottaminen näihin tarkoituksiin kuuluu ensisijaisille rahoittajille, eli hallituksille, joilla on oikeus verottaa kansalaisiaan. Näin me mobilisoimme ylimääräisiä varoja. Myös yksityisiä varoja voidaan mobilisoida. Toivon, että tästä rahastosta tulee uranuurtaja, joka mobilisoi yksityisiä varoja järjestelmällisesti.
Omista käyttämättömistä varoistamme taas haluan sanoa, ettei kyse ole siitä, että meillä olisi nurkissa lojumassa rahaa, jonka aikanaan palautamme jäsenvaltioille. Euroopan kehitysrahaston yhteydessä järjestelmä on hallinnollisesti organisoitu siten, että me pyydämme neljännesvuosittain jäsenvaltioiden valtionkassoista rahaa. Rahan käytöstä olemme tehneet todellisia sitoumuksia, jotka eivät ole vielä edenneet toiminnan asteelle. Mutta, kuten olen usein sanonut parlamentille, aiomme käydä läpi koko mapin ja supistaa tai perua sitoumuksia, joita ei voida toteuttaa, ja vauhdittaa niitä, joiden parissa työskennellään. Suurin osa varoista on periaatteessa sidottu - varsinaisena haasteena on täytäntöönpano.
Kuten teille kerrottiin aikaisemmin, määrärahoja aiotaan vastedes varata AIDSiin liittyviin toimiin noin 800 miljoonaa euroa vuodessa. Tämä todistaa, että olemme merkittävässä asemassa rahoituksen suhteen ja teemme paljon näiden maiden hyväksi. Vielä ovat avoimina kysymykset: saammeko tehdä sen laillisesti ja parantaako rahasto todella avun toimittamista kentällä? Näihin kysymyksiin meidän täytyy vielä palata.

Howitt
Komission jäsen varmaan tietää, että parlamentti tuki varainhoitoasetukseen tehtävää muutosta, jonka pitäisi ainakin osittain helpottaa hänen tehtäväänsä. Haluaisin esittää hänelle kaksi lisäkysymystä.
Ensinnäkin, kuten hän sanoi vastauksessaan, useita keskusteluja käydään parhaillaan. Suhtaudumme hyvin myönteisesti pääsihteeri Kofi Annanin koolle kutsumaan huippukokoukseen. Suhtaudumme myös hyvin myönteisesti komission jäsen Nielsonin viime vuonna järjestämään pyöreän pöydän tapaamiseen, jossa saavutettiin merkittävää edistystä Euroopan tasolla. Tiedän, että on ehdotettu toista pyöreän pöydän tapaamista Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välille. Kertoisiko komission jäsen, onko hänen mielestään tällainen ehdotus ajankohtainen ja olisiko hän kiinnostunut osallistumaan tällaiseen tapaamiseen?
Toiseksi, Etelä-Afrikan tapauksen jälkeen komission jäsen Nielsonin kollega Pascal Lamy sitoutui tarjoamaan Euroopan unionin teknistä tukea AIDSin/HI-viruksen epidemian koettelemille kehitysmaille, hyödyntämään Maailman kauppajärjestön kansallisten hätätilanteiden lauseketta, tutkimaan mahdollisuutta käyttää geneerisiä lääkkeitä ja rinnakkaistuontia, jotta varmistetaan kohtuuhintaisten lääkkeiden tarjoaminen. Kertoisiko komission jäsen, onko Euroopan komissio onnistunut tunnistamaan kehitysmaita varojen käyttämiseksi edellä mainittuihin asioihin, ja mihin toimiin hän aikoo ryhtyä tämän saavuttamiseksi?

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, vähiten kehittyneitä maita käsitelleessä konferenssissa tapasin Yhdysvaltojen avun uuden johtajan, ja voin kertoa jäsen Howittille, että aiheet, joita hän käsitteli, vastasivat pitkälti niitä, jotka olen tänään maininnut, eli HI-viruksen/AIDSin ehkäisyä, - jossa varsinainen ongelma on avun toimitus - ja niin edelleen.
Tämä oli paljon lupaavampaa, kuin moni muu asia, joka hänen hallituksestaan on kantautunut. Nähtäväksi jää, hyväksyykö kongressi ilmoitetun 200 miljoonan Yhdysvaltain dollarin myöntämisen rahastoon, ja onko kyse todellakin ylimääräisestä rahasta, mutta tämä ei kuulu täällä tänään käytäviin tarkemmin rajattuihin keskusteluihin.
On hyödyllistä jatkaa vuoropuhelua Yhdysvaltojen kanssa näistä asioista, etenkin niiltä osin, kun voisimme päästä sopimukseen käytännöllisestä lähestymistavasta, joten jatkan työtä tällä saralla.
Toisessa kysymyksessä mainitusta kansallisten hätätilanteiden lausekkeen käyttämisestä perustana joidenkin TRIPS-sopimuksen kohtien avaamiseksi voin kertoa, että olemme lähettäneet kehitysmaakumppaneillemme selkeän viestin, että komissio haluaa tukea niiden ponnisteluja etsiä ja käyttää mahdollisimman joustavaa tulkintaa sopimuksesta, ja olemme myös sanoneet - kuten teimme suurimpien lääkeyritysten pääjohtajien tapaamisessa, johon Pascal Lamy ja minä osallistuimme - että meidän mielestämme nykyistä sopimusta pitäisi tarkistaa, jotta voimme varmistaa, että sen tulkinta helpottaa näiden mahdollisuuksien hyödyntämistä kehitysmaissa. Emme kuitenkaan ole määritelleet mitään tiettyjä tapauksia, joihin voisimme keskittyä ja joissa voisimme ryhtyä konkreettisiin toimiin. Olemme tästä huolimatta ilmaisseet voimakkaasti haluavamme tehdä niin.
Olemme luoneet painostusta ilmoittamalla, että sopimus avataan täysin kaikkien niiden olennaisten lääkkeiden osalta, joita käytetään näiden tartuntatautien hoitamiseen. Sopimuksen avaamisen paitsi alueellisella myös koko maailman tasolla pitäisi vaikeuttaa hinnoittelueroa. Sen pitäisi myös muuttaa koko maailman tarjouksentekijöiden sekä geneeristen lääkkeiden valmistajien asennetta.

Martin, David W
Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi kiittää komission jäsentä hänen tämänpäiväisistä vastauksistaan. Kukaan, joka on kuunnellut viime vuosina komission jäsen Nielsonin puheita parlamentissa, ei voi epäillä hänen sitoutumistaan köyhyyden ja tautien poistamiseen maailmasta niin tehokkaasti ja laajasti kuin se on EU:n resursseja käyttämällä mahdollista.
Haluaisin esittää hänelle kysymyksen kolmannesta tässä raportissa mainitusta taudista, ja ehdottaa, että meidän voisi olla hyvä keskittyä tähän näistä kolmesta taudista vähiten hohdokkaaseen, sillä tuberkuloosi voidaan hävittää kokonaan. Valitettavasti, kuten sanoitte, HI-virus on todennäköisesti täällä vielä pitkään, ja tällä hetkellä HI-viruksen/AIDSin hoito on pitkälti oireiden lievittämistä.
Keskittyneellä maailmanlaajuisella ohjelmalla voitaisiin suhteellisen lyhyessä ajassa hävittää tuberkuloosi maailmasta. Asia on minulle erityisen läheinen, sillä taudin hoitomenetelmä kehitettiin kotikaupungissani Edinburghissa 70 vuotta sitten. Luulimme hävittäneemme sen läntisestä maailmasta, mutta nyt se on taas leviämässä. Jos onnistuisimme hävittämään sen kehitysmaista, voisimme hävittää sen maailmasta lopullisesti. Tämä saavutus - lopullinen hävittäminen - ei valitettavasti ole vielä mahdollinen mainituille kahdelle muulle taudille.
Vaikka maailmanlaajuinen rahasto ei vielä torjuisikaan muita tauteja, voisimme kenties ehdottaa pääsihteeri Kofi Annanille ja YK:lle pilottihanketta, joka keskittyisi erityisesti tuberkuloosiin - menestyminen tällä alalla voisi rohkaista valtioita rahoittamaan muidenkin tautien torjuntaa.

Nielson
. (EN) Tämä on erittäin tärkeä asia. Tämä on yksi syy, miksi olemme koko ajan painottaneet - eikä se ole ollut aina helppoa, kun yleisön mielenkiinto on keskittynyt lähes yksinomaan HI-virukseen/AIDSiin - että malariaa, tuberkuloosia ja HI-virusta/AIDSia täytyy käsitellä samalla tavalla.
Paras taloudellinen tieto, joka kuvaa, kuinka hyödyllistä on tehdä nämä asiat kunnolla, liittyy polion hävittämiseen. On todistettu, että maailma voi säästää 1,5 miljardia dollaria vuodessa nykyisistä kustannuksista, jos saamme koottua ne 400-500 miljoonaa dollaria, joita tarvitaan 2-3 vuotta kestävään tehokampanjaan, jolla hävitetään aktiivisen polion jäljellä olevat keskukset Nigeriassa ja Pohjois-Intiassa. Tämä on täysin toteutettavissa, ja hyöty on aivan uskomaton. Tuberkuloosin kohdalla laskelmat ovat samankaltaisia, mutta tauti on vaikeampi hävittää.
Tuberkuloosin ja malarian kohdalla hoidon laskelmat ovat hyvin erilaiset. Niitä ei voi verrata HI-virukseen/AIDSiin, maailman HIV-positiivisten henkilöiden kuolleisuuteen ei ole parannuskeinoa, ainoastaan hoitokeinoja. Jos tekisimme sen, mitä meidän pitäisi tehdä malarian ja tuberkuloosin yhteydessä, parantaisimme tilannetta suunnilleen saman verran kuin antiretroviraalisilla lääkkeillä koskaan saavutetaan. Tämä on olennainen kysymys. On todellakin syytä kiinnittää enemmän huomiota tuberkuloosiin ja malariaan.
Tämä oli toimintaohjelmamme ydin. Sitä tuettiin myös viime syyskuussa järjestetyssä pyöreän pöydän tapaamisessa. Nimenomaan tästä syystä suhtaudun varauksellisesti tällaisen rahaston luomiseen, kun emme ole vielä varmoja sen yksityiskohdista ja toimintaperiaatteesta. Suhtaudun näin ollen myönteisesti tuberkuloosia koskeneeseen puheenvuoroon.

Puhemies
Kysymys nro 34 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.

Jean-Louis Bernié
Kysymys nro 35 (H-0461/01):
Aihe: Valkuaiskasvien viljeleminen unionissa Lihaluujauhon kieltäminen olisi saattanut tarjota mahdollisuuden lisätä valkuaiskasvien viljelemistä unionin alueella. Euroopan komissio päätti kuitenkin neuvotteluja käymättä torjua kaikki valkuaisia koskevat suunnitelmat, koska ne sen mukaan olisivat tulleet liian kalliiksi. Todellisuudessa valkuaiskasvien viljelemisen lisääminen tasapainottaisi tuotantoa unionissa, sillä sen avulla voitaisiin vähentää viljakasvien yksilajisia viljelmiä, jotka vaativat runsasta sienitautien torjunta-aineiden käyttöä. Lisäksi komission päätöksellä lisätään varmasti edelleen muuntogeenisen soijan tuontia Yhdysvalloista.
Mihin komissio perustaa päätöksensä siitä, että valkuaisia koskevan suunnitelman taloudelliset kulut ovat ratkaisevampia kuin tarve torjua maaperän köyhtymistä, vakavaa riippuvuutta elintarvikkeiden tuonnista ja geneettisesti muunnettujen organismien yleistymistä Euroopassa?

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, hyvät naiset ja herrat, liha- ja luujauhon käyttämistä rehussa koskevien uusien rajoitusten, jotka määrättiin BSE-kriisin seurauksena, yhteydessä komissio on tutkinut Nizzan Eurooppa-neuvoston ja maatalousneuvoston toivomuksesta perusteellisesti öljy- ja valkuaiskasvien tarjontaa ja kysyntää.
Eurooppa-neuvosto viittasi päätelmissään lisäksi erityisesti siihen, että mahdollisten toimenpiteitä koskevien ehdotusten on noudatettava kuitenkin tiukasti talousarvionäkymiä. Analyysimme tulos sisältyy komission 16. maaliskuuta 2001 antamaan tiedonantoon neuvostolle vaihtoehdoista kasvivalkuaisen viljelyn edistämiseksi EU:ssa.
Komission yksiköiden toteuttamien simulaatioiden mukaan valkuaiskasvien hehtaarituen selvällä korottamisella olisi vain hyvin rajallisia vaikutuksia viljelysaloihin yhteisössä. Pääasiallinen syy ennustettuun viljelysalan vähäiseen kasvuun on viljanviljelyn houkuttelevuus ja se tosiasia, että viljan maailmanmarkkinahintojen kehitystä koskevat ennusteet ovat valkuaiskasvien ennusteita suotuisampia.
Edistääkseen luonnonmukaista maataloutta yhteisö on sallinut rehupalkokasvien käyttämisen niillä tiloilla, jotka noudattavat viljelyssään tiukasti luonnonmukaisen maatalouden sääntöjä.
Viljelläänkö Euroopan unionissa jatkossa enemmän tuotteita, jotka sisältävät geneettisesti muunnettuja organismeja, riippuu markkinoille saattamista koskevista luvista ja yhteisön kuluttajien hyväksynnästä. Ratkaisevaa on tässä selvästi viime kädessä markkinakäyttäytyminen.

Bernié
Yksinomaan biologisesti tuotettujen palkorehukasvien viljelyn edistämistä koskeva päätös ei ole rauhoittanut alan toimijoita. Soijapapujen tuonti on kasvanut, samoin kuin hinnat. Voitteko vakuuttaa meille, että todellista keinottelua ei ole olemassa? Miten maanviljelijät voivat pitää pintansa? Terveysalaa koskevat kriisit ovat ajaneet heidät taloudelliseen kriisiin. Maanviljelijöille ehdotettu ainoa vaihtoehto on nykyisin soijapapujen tuonti, vaikka emme voi edes taata heille, etteikö näitä soijapapuja olisi geneettisesti muunnettu.

Fischler
Arvoisa jäsen, tämän vakuutuksen voin antaa teille mielelläni, sillä teidän on ajateltava seuraavaa: tähän asti tuotettuja lihajauhomääriä ei ole voitu käyttää tähänkään saakka kokonaan eläinten ruokinnassa. Puoli miljoonaa tonnia lihajauhoa vietiin joka vuosi unionin ulkopuolelle, ja toiset puoli miljoonaa tonnia liha- ja luujauhoa piti käyttää vuosittain koiran- ja kissanruoan valmistamiseen, ja vain jäljelle jäävä osuus käytettiin eläinten ruokintaan.
Jos te otatte sitten lisäksi huomioon, että rehunvalmistajien laskennallisten intressien vuoksi rehuun käytettiin viime aikoina enemmän soijaa kuin ravitsemuksen kannalta olisi ollut tarpeen, se tarkoittaa, että rehujen proteiinitasapainomme muuttuu vain vähän. Liha- ja luujauhon syöttämistä sioille ja siipikarjalle koskevan kiellon muuttamisen vaikutus tuontiin on suuruusluokaltaan alle 3 prosenttia. Tämä alle 3 prosentin osuus ei yksinkertaisesti pysty laukaisemaan suurta keinottelua tai painostamaan jotenkin yhteisöä.

Puhemies


María Izquierdo Rojo
Kysymys nro 36 (H-0470/01):
Aihe: Marokon kanssa käytyjen tuloksettomien kalastusneuvotteluiden seuraukset Kuinka suuren osuuden Marokon kalastussopimuksen uusimiseen varatuista määrärahoista komissio ehdottaa käytettäväksi kalastusalan rakenneuudistukseen? Mistä määrärahoista uusi rakenneuudistussuunnitelma rahoitetaan?

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluaisin muistuttaa aluksi, että rakennepolitiikassa on kunnioitettava toissijaisuusperiaatetta. Se tarkoittaa kuitenkin myös sitä, että rakenneuudistussuunnitelmien suunnittelussa kukin jäsenvaltio on ensi sijassa vastuussa suunnitelmista ja niiden laatimisesta ja sen on sitten esitettävä nämä suunnitelmat komissiolle. Komissio tekee tietysti näissä tapauksissa erittäin tiivistä yhteistyötä asianomaisten kansallisten viranomaisten kanssa.
EU:n ja Marokon kalastussopimusta koskevien neuvottelujen kariutumisesta aiheutuneiden ongelmien ratkaisemiseen voidaan periaatteessa käyttää useampia rahastoja. Ensi sijassa tietysti kalastuksen ohjauksen rahoitusvälinettä, jossa yhteisön tukia voidaan anoa vahinkoa kärsineille laivastoille ja kalastajille ja varustajille. Sen lisäksi voidaan kuitenkin myöntää myös tukia Euroopan aluerahaston, Euroopan sosiaalirahaston ja myös maatalouden ohjausrahaston yhteydessä toimintojen monipuolistamista varten asianomaisilla rannikkoalueilla. Joka tapauksessa ensin on määrättävä toimia, jotta sitten voidaan sopia tarvittavasta rahoituksesta. Ja ottaen huomioon Nizzan Eurooppa-neuvoston päätelmät komissio tarkistaa parhaillaan myös, onko voimassaolevien talousarvionäkymien puitteissa käytettävissä lisämäärärahoja vahinkoa kärsineiden alusten rakenneuudistusta varten.

Izquierdo Rojo
Arvoisa komission jäsen, ette vastannut kysymykseeni. On tärkeää, että hälvennätte määrärahoihin liittyviä epäilyjä ja täsmennätte, sijoitetaanko kaikki Marokon kanssa tehdyn kalastussopimuksen uusimiseen varatut määrärahat, toisin sanoen 125 miljoonaa euroa vuotta kohti, kalastusalalle vai ohjataanko määrärahat muille aloille.
Neuvottelut epäonnistuivat, mutta se ei saa tarkoittaa jo hyväksyttyjen määrärahojen säästämistä eikä ohjaamista muualle. Vastasitte kysymykseeni teoreettisesti ja etäisesti.
Olkaa hyvä ja vastatkaa täsmällisesti esittämääni kysymykseen. Kysyin teiltä, kuinka suuri osuus määrärahoista osoitetaan kalastusalalle. Tämä asia on Andalusiassa erittäin suuri huolenaihe. Annoitte taitavasti ympäripyöreän vastauksen, mutta asiasta vastaavan komission jäsenen on kuuliaisesti vastattava kysymyksiimme. Kaartelu on erittäin helppoa, mutta vastuu on teillä ja teidän on vastattava siihen, mitä teiltä kysytään, ettekä saa vastata siihen teoreettisesti ja etäisesti, kuten te teitte.

Fischler
Arvoisa puhemies, arvoisa parlamentin jäsen, uskon antaneeni sinänsä erittäin täsmällisen vastauksen. Voi olla, että te ette haluaisi kovin mielellänne kuulla tätä vastausta. Haluaisin kuitenkin selventää teille seuraavaa: mistä tässä on kyse? Ei voi olla niin, että sovitaan rahasummasta ja sitten Espanjassa pohditaan, miten tämä saatu rahasumma käytetään. On sitovaa ja oikeusperustoissa määrätty, että toimitaan juuri päinvastoin!
Aluksi on määriteltävä toimet, joita tarvitaan, kun sopimusneuvottelut Marokon kanssa kariutuivat. Sitten on määriteltävä, mitkä osat rahoitetaan nykyisestä aluerahastosta, nykyisestä sosiaalirahastosta ja nykyisestä ohjausrahastosta. Jos nämä määrärahat eivät sitten riitä, on kysyttävä itseltään, miten tarvittavat lisämäärärahat saadaan kokoon, ja komissio on myös valmis puhumaan siitä. Niin kauan kuin ei ole varmaa, mitä toimia on ylipäätään tarkoitus toteuttaa, komissio ei voi mainita mitään summia. Se on tosiasia.
Minun on muistutettava teitä myös, että jo edelliseen EU:n ja Marokon sopimukseen sisältyi kalastuslaivaston vahvuuden pienentäminen ja loogisesti myös uuden sopimuksen syntyessä olisi ollut tarpeen jatkaa tätä pienentämistä, nimittäin niillä määrärahoilla, joita rahastoissa on tällä hetkellä varattu. Ei pidä paikkaansa, kun te sanotte, että Espanjalla on nyt oikeus saada vuosittain 250 miljoonaa euroa, koska tämä summa sisältyi aiempaan sopimukseen, vaan Espanjalla on oikeus siihen, että olemassa oleva ongelma ratkaistaan. Sitten on kysyttävä itseltään, miten paljon rahaa ja mitä rahaa siihen tarvitaan. Tämä on oikea menettelytapa, eikä sille ole vaihtoehtoa.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa komission jäsen, on totta, että niitä 125:tä miljoonaa euroa, jotka sisältyivät lukuun IV ilmeisesti Marokkoa varten, ei käytetä niiden alkuperäiseen tarkoitukseen.
Jos sopimus oli tarkoitus tehdä kolmeksi vuodeksi, kyse olisi 375 miljoonasta eurosta, jotka kalastusala ilmeisestikin toivoo saavansa Euroopan unionin yhteisvastuullisuuden perusteella. Me kaikki tiedämme tämän ja toivomme, että komissio vastaa avokätisesti Espanjan ja Portugalin hallitusten pyyntöihin. Työskentelemme parlamentissa edelleenkin tämän asian hyväksi.
Kysymykseni ei kuitenkaan liity tähän. Haluaisin kysyä komission jäseneltä, onko hän perillä siitä, että Marokon lehdistössä, tarkemmin sanottuna Demain-nimisessä viikkolehdessä ja Economy and Enterprise -nimisessä aikakauslehdessä, on viime päivinä syytetty marokkolaisia sotilasjohtajia, poliitikkoja ja diplomaatteja siitä, että nämä estivät sopimuksen puolustaakseen henkilökohtaisia etujaan. Marokon lehdistössä on viime päivinä kirjoitettu, että kyseiset henkilöt ilmoittavat ainoastaan 60 prosenttia saaliista ja laittavat loput omiin taskuihinsa.
Tämä on ilmeisesti neuvottelujen kariutumisen todellinen syy, kuten Marokossa on viime aikoina kirjoitettu. Kyse ei siis ollut kalavaroista, kuten meille sanottiin, eikä Marokon kalastusalasta eikä edes Marokon kansasta vaan muista asioista.
Onko komissio perillä siitä, mitä lehdissä on kirjoitettu? Lehdissä on julkaistu nimiäkin. Onko komissio tässä tapauksessa ajan tasalla ja aiotaanko poliittisia, taloudellisia, rahoituksellisia ja kaupallisia suhteita Marokon kanssa tarkastella uudelleen kaiken sen tapahtuneen perusteella, jota me osasimmekin epäillä ja joka on ollut todellinen syy yhteistyön päättymiseen Euroopan unionin kanssa?

Fischler
Arvoisa puhemies, minun on sanottava aivan avoimesti, että en saanut tulkkauksesta aivan selvää, kuka on nyt oikeastaan hankkinut siinä yhteydessä voittoa epärehellisin keinoin. Oletan kuitenkin sen tarkoittavan, että jotkin marokkolaiset tahot olisivat hankkineet voittoa epärehellisin keinoin. Pitääkö tämä paikkansa, jäsen Varela? Kyllä!
Minun on sanottava teille, että en tunne yksityiskohtaisesti näitä syytöksiä, joita esitetään ja esitettiin siinä yhteydessä. Voin kuitenkin taata teille yhden asian: yksi pääsyistä siihen, miksi me sanoimme, että tarvitsemme uutta sopimusta varten uuden rahoitusperustan ja että on löydettävä uusi rahoitustapa, oli se, että suljetaan jo ennakolta pois se mahdollisuus, että sellainen epäily voi edes ylipäätään syntyä. Meidän tavoitteenammehan oli siksi myös, että tässä uudessa sopimuksessa ei kävisi enää niin kuin aiemmissa sopimuksissa, joissa meidän maksamiamme määrärahoja myönnettiin ilman mitään tietoa niiden käyttötarkoituksesta. Ja muun muassa sehän oli osa neuvotteluita, täsmällisen käyttötarkoituksen määritteleminen näille määrärahoille. Silloin olisi ollut tietysti myös tarpeen, että Marokko esittää todisteet siitä, miten se käyttää näitä määrärahoja.
Sitä on käytettävä uskoakseni yleisesti mallina tulevaisuudessa. Me emme voi todellakaan sallia, että myönnämme määrärahoja, jos aivan ilmeisesti osan näistä määrärahoista tai käytännössä koko myönnetyn rahasumman on tarkoitus palvella maan oman kalastusalan kehittämistä eikä yhteisölle anneta sitten selvitystä, miten näitä määrärahoja on käytetty.

Puhemies


Guido Podestà
Kysymys nro 37 (H-0445/01):
Aihe: Kaksikielisyys Istriassa Istrian alueneuvosto hyväksyi 9. huhtikuuta 2001 alueellisen säädöksen, jossa säädetään italian kielen ja kroatian tasavertaisuudesta kaikissa alueellisissa elimissä ja hallintoelinten kaikissa toimissa.
Kroatian oikeusministeriö kumosi valitettavasti mainitut säännöt 23. huhtikuuta 2001 ja vaati, että niiden perustuslaillisuus on vahvistettava. Tämä tapahtui siitä huolimatta, että säännöt ovat yleisesti ottaen Kroatian perustuslain (tai peruskirjan) mukaisia.
Tällä hetkellä ollaan tyrmistyneitä ja huolestuneita italiankieliselle väestölle mahdollisesti aiheutuvien vakavien ongelmien vuoksi. Kun otetaan huomioon, että Italia on ystäväkansa ja Euroopan unionin perustajavaltio, täydellinen kaksikielisyys (italian kieli ja kroatia) olisi taattava raja-alueilla.
Miten komission mielestä EU:n Kroatialle tarjoamat assosiaatio- ja vakauttamissopimuksia koskevat neuvottelut Kroatian lähentymisessä EU:hun käyvät yksiin Kroatian hallituksen tekemän päätöksen kanssa, joka on selvästi EU:n perusperiaatteiden ja yhteisön säännöstön vastainen ja joka selkeästi rikkoo kulttuurivähemmistöjen oikeuksia?

Kinnock
. (EN) Kuten arvoisa parlamentin jäsen saattaa arvata, komissio on seurannut kiinnostuneena Istrian kaksikielisyysjärjestelmän viimeaikaista kehitystä, vaikka Italian hallitus on perustellusti käsitellyt tätä kahdenkeskisenä asiana. Vähemmistöjen suojeleminen estämällä syrjintää, tarjoamalla opetusta vähemmistökielillä ja säilyttämällä vähemmistökulttuureja on aina ollut tärkeä kohta EU:n ehdoissa suhteissamme Kroatian kanssa.
Sitoutumisemme näihin suojelutoimenpiteisiin uudistettiin ja virallistettiin Kroatian kanssa tehdyssä assosiaatio- ja vakauttamissopimuksessa, jonka komissio allekirjoitti 14. toukokuuta. Kroatia on toistanut sitoutuneensa kunnioittamaan vähemmistökansojaan ja -kulttuurejaan, ja vähemmistökielten käyttöä tukevan kansallisen lainsäädännön hyväksyminen oli yksi Kroatian uuden hallituksen ensimmäisistä saavutuksista viime vuonna. Sen jälkeen vähemmistöjen suojelua koskevan uuden kattavan valtiosäännön luonnos on saanut puoltavan lausunnon Euroopan neuvoston Venetsian komissiolta, ja työtä asian parissa jatketaan.
Komissiolla on täysi syy uskoa, että Kroatia soveltaa tätä lainsäädäntöä tosissaan. Odotamme tällä hetkellä Kroatian valtiosääntötuomioistuimen lausuntoa Istrian säädöksestä. Uskomme vakaasti, että Kroatia ja Italia löytävät onnistuneen ratkaisun arvoisan parlamentin jäsenen kysymyksessä mainittuihin erityisiin ongelmiin.

Gawronski
Arvoisa komission jäsen, kiitän teitä antamastanne vastauksesta. Ymmärrän, että kyse on ennen kaikkea kahdenvälisestä ongelmasta, mutta olisimme kiitollisia, jos neuvosto voisi pyrkiä jollakin tavalla toimimaan toimivaltaisissa keskuksissa, jotta sitten kun Kroatian perustuslaillinen tuomioistuin on saanut päätökseen näihin keskustelemiimme artikloihin liittyvän perustuslaillisen tarkistusprosessin, Istrian alueellista asemaa uudistettaisiin ja se otettaisiin käyttöön sen mukaisesti kuin se on alun perin perustettu.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kaksikielisyys ja monikielisyys ei ole vain ongelma ehdokasvaltioissa vaan myös mahdollisuus EU:n 15 jäsenvaltion sisällä. Onko oikeastaan olemassa parhaan käytännön mallia ja myös maiden välistä vertailua, eräänlaista esikuvaa, jotta nähdään, missä ongelmat ratkaistaan parhaiten ja mikä malli on osoittautunut toistaiseksi parhaimmaksi?

Kinnock
. (EN) Jäsen Rübig on oikeassa kiinnittäessään huomiota 15 nykyisen jäsenvaltion yhteisöjen ja maiden kielten onnistuneeseen rinnakkaiseloon. Oma Walesin kansani on hyvä esimerkki. Minulla on ilo sanoa, että walesin kieli kukoistaa nykyään yhä paremmin vallitsevan englannin kielen rinnalla, mistä on hyötyä sekä niille, joiden äidinkieli on englanti, kuin niillekin, joiden äidinkieli on wales. Sama koskee muita unionin alueita. Toivon vain, että ne unionin asukkaat, jotka ajavat jaottelua erilaisten kulttuuri- ja kielitaustojen perusteella, jäävät sen enemmistön jyräämiksi, joka iloitsee monimuotoisuudesta ja vaalii kulttuurien rinnakkaiseloa yhteisön sisällä.

MacCormick
Arvoisa puhemies, ymmärrämme kaikki, kuinka vaikeaa on käyttää teille annettua harkintavaltaa näissä tilanteissa. Minun täytyy kuitenkin sanoa, että päivänä, jona meillä on ollut vain tunti aikaa kysymyksille, oli aika tylyä, että sallitte kaikkien lisäkysymysten viedä ajan muilta. Tilanne muuttuu naurettavaksi, jos pyrkimyksemme saattaa komissio tilille teoistaan, johtaa lyhennettyyn kyselytuntiin ja siihen, että vain viiteen kysymykseen ehditään saada vastaus.

Puhemies
Hyvä kollega MacCormick, minun kyselytuntia koskeva filosofiani on, että parlamentin jäsenillä on oltava ensi sijassa mahdollisuus esittää lisäkysymyksiä. Komissio on vastannut tänään sellaisella perusteellisuudella, joka oli hämmästyttävä. En ole kokenut sellaista vielä koskaan niiden 22 vuoden aikana, jotka olen ollut parlamentin jäsen. Siihen on varmasti tietty syy, jota pohdin yön yli. Olen nyt myös pahoillani, että kaikkia kysymyksiä ei voida esittää, mutta asia on nyt vain niin. En voi myöskään muuttaa sitä enää.

MacCormick
Arvoisa puhemies, jos ymmärsin oikein vastauksenne, toivon, että minulle on onni päästä listalla korkeammalle seuraavalla kerralla, kun te johdatte puhetta kyselytunnin aikana.

Puhemies
Toivon sitä myös! Hyvä kollega, otan myös neuvonne sydämen asiakseni ja olen ensi kerralla yhtä ankara kuin te olette tottuneet minut tavallisesti näkemään.
Koska komissiolle osoitetuille kysymyksille varattu aika on lopussa, kysymyksiin 38-77 vastataan kirjallisesti.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.05 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Poikkeamien ilmoittaminen siviili-ilmailun alalla (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jatkoa keskusteluun Collinsin laatimasta aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnöstä (A5-0203/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi poikkeamien ilmoittamisesta siviili-ilmailun alalla [KOM(2000) 847 - C5-0764/00 - 2000/0343(COD)].

Wiersma
Arvoisa puhemies, tämä on jatkoa keskustelulle jäsen Collinsin mietinnölle poikkeamista ilmailussa ja niistä ilmoittamisesta. Poikkeamat voivat estää onnettomuuksia, minkä vuoksi ilmoitusvelvollisuus vaikuttaa ilmailun turvallisuuden parantamiseen. Keräämällä koko maailmasta tilastomateriaalia tiettyjen poikkeamien luonteesta ja määristä voidaan parantaa nykyisiä turvamääräyksiä tai ottaa käyttöön uusia. Mitä enemmän tietoa laajassa tietokannassa on, sitä parempia analyysit ovat. Ehdotettu toimenpide on luonteeltaan vahvasti ennalta ehkäisevä. Siksi on hyvin johdonmukaista luoda sitä varten oikeudelliset puitteet Euroopan tasolla.
Myös tuleva Euroopan lentoturvallisuusvirasto voi hyötyä siitä. Ehdotetun järjestelmän menestys riippuu sen luottamuksellisuudesta. Yksityiskohtaiset tiedot saavat joutua ainoastaan asianmukaisten käyttäjien käsiin. Poikkeamista ilmoittajien on oltava varmoja, että heidän antamiaan tietoja käytetään ainoastaan tilastollisiin tarkoituksiin. Ei nimittäin ole kyse syyllisyyden tai vastuun määrittelystä. Teknisistä häiriöistä ilmoitetaan mieluummin kuin inhimillisistä erehdyksistä, mutta samalla tämä toinen luokka on hyvin tärkeä, kun on kysymys poikkeamista ja siten turvallisuudesta. Esimerkiksi lentäjät ilmoittavat niistä vapaaehtoisesti vain silloin, kun luottamuksellisuus ja nimettömyys taataan.
Euroopan parlamentin tarkistukset on tarkoitettu erityisesti vahvistamaan tätä elementtiä. Uuden järjestelmän menestys riippuu tämän asian kanssa suoranaisesti tekemisissä olevien tahojen yhteistyöstä, mikä käy ilmi myös keskusteluista, joita olemme käyneet tästä asiasta täällä ja valiokunnassa.
Säännöllistä arviointia ja raportointia toimeenpanosta tarvitaan, jotta voitaisiin arvioida, toimivatko ilmoitusjärjestelmät. Käytännön työtä tekevät henkilöt on otettava siihen mukaan, mikä on myös meidän uudelleen esittämämme tarkistuksen 12 tarkoituksena. Arvioinnin perusteella on tarkistettava myös ilmoitettavien poikkeamien luetteloita.
Emme halua kuitenkaan pelkästään tietää, miten ja missä määrin raportoidaan, vaan haluamme myös tietää, mitä poikkeamia tapahtuu paljon ja millaisia turvallisuutta koskevia päätelmiä siitä tehdään. Tämä on tarkistuksen 11 tarkoitus. Mielestäni kansalaisilla on oikeus saada myös tällaisia tietoja.

Sanders-ten Holte
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä kannattaa pääpiirteittäin esittelijän ehdotuksia. Joudun usein lukemaan sanomalehdestä, että on sattunut kaikenlaisia välikohtauksia. Se ei ole läheskään aina vakavaa mutta kuitenkin. Siksi turvallisuuden kannalta on tärkeää, että kansainvälisellä tasolla saadaan aikaan hyvä ja avoin järjestelmä näiden poikkeamien ilmoittamisesta, jotta kerätyistä tiedoista saadaan selonteko ja jotta niistä voidaan ottaa opiksi.
Ryhmäämme kuitenkin kiinnostaa, missä määrin poikkeamista ilmoittajien tietoja voidaan levittää edelleen. Avoimuus on tärkeää, mutta samalla on taattava, että näitä tietoja saavat ainoastaan sellaiset henkilöt, jotka tarvitsevat niitä.
Toiseksi pidämme tärkeänä, että poikkeamista ilmoittajien nimettömyys turvataan. Tämä on luonnollisesti hyvä asia, mutta kun yksittäiset ilmoittajat syyllistyvät vakavaan huolimattomuuteen, heidät on voitava kuitenkin asettaa syytteeseen. Ei voi olla niin, että nämä henkilöt eivät olisi syyllisiä huolimattomuuteen, jos he ilmoittavat siitä.
Siksi olemme tyytyväisiä kannatukseen, jota tähän asiaan liittyvät tarkistukset ovat saaneet valiokunnassa. Meillä on kuitenkin ongelmia muutamien muiden tarkistusten kanssa, ja mainitsen niistä tarkistukset 5, 6 ja 7 oikeastaan samoista syistä, miksi olemme esittäneet omat tarkistuksemme ja saaneet niille kannatusta. Erityisesti tarkistus 5 ei ole hyväksi selkeyden kannalta, mutta kuten jo sanoin, kiitokset esittelijälle, ja Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmänä kannatamme ehdotuksia pääpiirteittäin.

Bordes
Arvoisa puhemies, emme äänestä tästä mietinnöstä. Emme vastusta ollenkaan, että jäsenvaltiot ilmoittavat toisilleen ilmatiloissaan tapahtuneista lento-onnettomuuksista, päinvastoin. Perusteluihin sisältyvä vakuutus, jonka mukaan suurin osa lento-onnettomuuksista johtuu inhimillisistä tekijöistä, antaa ongelmasta kuitenkin yksipuolisen kuvan. Perusteluissa ei mainita tosiasiassa mitenkään, että sekä lentokentillä että lentoyhtiöissä onnettomuuksien pääasiallisiin syihin kuuluvat työn epävarmuuden yleistyminen ja henkilöstön vähentäminen. Matkustajien ja lentojen määrä kasvaa kuitenkin jatkuvasti ja yhä nopeammin.
Henkilöstöleikkaukset ovat sitäkin järkyttävämpiä, koska suurten lentoyhtiöiden voitot ovat valtavia. Esimerkiksi Air France -ryhmittymä ilmoitti äskettäin ylittäneensä bruttoliikevaihdon 10 miljardilla, mikä merkitsee noin 200 000 frangia ryhmittymän palkansaajaa kohti, ja petrolin hinnan merkittävästä noususta huolimatta yhtiö on juuri lisännyt osakkeenomistajiensa osinkotuloja 57 prosentilla tänä vuonna.
Lento-onnettomuuksien määrän vähentämiseksi olisi ensiksikin palkattava runsaasti henkilöstöä lentokentillä ja lentoyhtiöissä sekä poistettava työn epävarmuus. Ensisijaisena asiana olisi oltava kuitenkin matkustajien ja henkilöstön turvallisuus, ei osakkeenomistajien voitot.

Simpson
Arvoisa puhemies, olen hyvin tyytyväinen meille esitettyihin ehdotuksiin, sillä uskon, että paitsi että ne parantavat yleisesti lentoturvallisuutta, ne vahvistavat yhteistyömenettelyjä ja ennaltaehkäisystrategioita. On tärkeää, että mietintö tarjoaa myös riittävän luottamuksellisuuden asian kanssa läheisesti työskenteleville, jotka tietävät parhaiten, kuinka turvallista ilmailualaa johdetaan. Viittaan tällä lentokoneiden miehistöihin, lennonjohtajiin ja huoltohenkilökuntaan.
On myös tärkeää, että painotamme parasta käytäntöä, erityisesti tutkimuksen ja kehityksen alalla. Me suhtaudumme myönteisesti Vaaratilanteiden ilmoitusjärjestelmien eurooppalaisen koordinointikeskuksen perustamiseen. Siksi tuemme esittelijää, joka on ollut mahdollisimman huolellinen varmistaessaan yhdenmukaisuuden EU:n lainsäädännön ja ICAO:n tarjoamien kansainvälisten puitteiden välillä. Samasta syystä emme voi hyväksyä joidenkin valiokunnassa hyväksyttyjen tarkistusten sisältämiä liiallisia rajoituksia, etenkään niitä, joilla pyritään peittämään viranomaisten vastuuta. Yrityksistä ei tule nykyistä turvallisempia ja kilpailukykyisempiä, jos näitä vastuita peitellään. Meidän mielestämme asiakkailla on oikeus saada kaikki mahdollinen tieto.
Samaten emme voi hyväksyä tarkistuksia, joilla pyritään tietoisesti heikentämään niiden alan työntekijöiden asemaa, joiden tehtävänä on ilmoittaa asianmukaisesti vaaratilanteista. Jotta saisimme luotettavan poikkeamien ilmoitusjärjestelmän siviili-ilmailun alalle, meidän täytyy taata luottamuksellisuus poikkeamien ilmoittajille. Komission ehdotukset ovat hyviä, vaikka ne mahdollistavat oikeudellisten seurausten vaaran. Mielestämme ainoa turvallisuusriski aiheutuu yrityksestä laimentaa ehdotuksia lentoyhtiöiden eduksi.
Kiitän Collinsia erinomaisesta mietinnöstä, ja toivon, että parlamentti hyväksyy tämän järkevän lähestymistavan.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluaisin kiittää herra Collinsia onnistuneesta mietinnöstä. Lentoliikenteen jatkuva kasvu aiheuttaa paineita lentoliikenteen turvallisuudelle. Turvallisuuteen tähtäävät varotoimenpiteet ovat välttämättömiä. Vaikka lentoliikenne on ollut suhteellisen turvallinen liikennemuoto, niin kenttien ja ilmatilan ruuhkautuminen ovat lisänneet onnettomuusriskiä. Suurin osa onnettomuuksista johtuu inhimillisistä tekijöistä. Ilmailu teknistyy ja tukeutuu yhä enemmän maaorganisaation kykyyn tuottaa turvallisia lennonvarmistuspalveluja. Sen vuoksi on tärkeää saada tietoa näiden palvelujen toiminnasta.
Poikkeustilanteista kertovien tietojen kerääminen ja tallentaminen sekä tiedonvaihto ovat avainasemassa siviili-ilmailun turvallisuuden tasoa kehitettäessä. On tärkeää, että tiedonvälitys vaaratilanteista ja onnettomuuksista toimii niin jäsenvaltioiden sisällä kuin niiden välilläkin. Jäsenvaltioiden tulee vaihtaa kokemuksia ja tietoja, jotta yhä useampi vaaratilanne voitaisiin välttää. Kun turvallisuuspuutteita koskevaa tiedonvälitystä kehitetään, on yksilöiden ja yritysten tietosuoja kuitenkin taattava, kuten herra Collins omassa mietinnössään esittää.
Jäsenvaltioiden tulee esittää vuosittain kertomus siviili-ilmailun turvallisuuden tasosta. Jos vaaratilanne tai onnettomuus johtuu vakavasta huolimattomuudesta, on jäsenvaltioilla oltava oikeus oikeusmenettelyn aloittamiseen. Mielestäni jäsenvaltioiden yhteistyö siviili-ilmailun turvallisuuden lisäämiseksi on tärkeä varotoimi lentoliikenteen kasvun takia. Euroopan ilmatilan turvallisuus on kaikkien yhteinen etu.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kunnioitan suuresti parlamenttia ja ilman muuta myös sitä, mikä on vahvistettu Euroopan parlamentin ja komission välisistä suhteista tehdyssä sopimuksessa, ja tästä syystä minun on todettava olevani hämmästynyt, että esittelijä ei ole läsnä kuuntelemassa mietinnöstä käytävää keskustelua. En suoraan sanottuna pysty ymmärtämään sitä.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan kuitenkin kiittää teitä läsnäolostanne ja puheenvuoroistanne ja sanoa teille, että toivon, että direktiivi hyväksytään pikaisesti, ja että hyväksymme kaikki valiokunnan esittämät tarkistukset lukuun ottamatta yhtä, nimittäin tarkistusta 11, sillä jäsenvaltioiden on itse julkaistava vuosittain kertomus tilanteiden ilmoittamista koskevasta järjestelmästä. Hyväksymme tarkistuksen 2, mutta sen sanamuotoa on muutettava, niin ettei järjestelmä rekisteröi useita ilmoituksia samasta tilanteesta, mikä voisi vääristää analyysia.
Uusista tarkistuksista 12 ja 13 emme voi hyväksyä tarkistusta 12, mutta hyväksymme tarkistuksen 13, sillä mielestämme se parantaa komission tekstiä. Vakuutan teille, että komissio jatkaa parlamentin jäsenten tavoin työtä Euroopan siviili-ilmailun turvallisuuden laadun parantamiseksi, sillä se on meidän kaikkien huolenaihe.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Loyola de Palácio.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Työvälineet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Skinnerin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0156/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi työntekijöiden työssään käyttämille työvälineille asetettavista turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista annetun neuvoston direktiivin 89/655/ETY (toinen direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) muuttamisesta [5766/2/2001 - C5-0135/2001 - 1998/0327(COD)].

Pérez Álvarez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, luulenpa, että voimme todeta, että kukaan meistä ei haluaisi enää kuulla, että joka vuosi Euroopan unionissa tilastoidaan noin 500 000 putoamista, joista noin 300 000 johtaa yli kolmen päivän sairaslomaan, 4 000 vakaviin vammoihin ja noin 1 000 ihmishenkien menetykseen. Emme myöskään haluaisi joutua toistamaan, että onnettomuuksia tapahtuu lähinnä telineillä, korokkeilla ja korkeilla paikoilla tehtävässä työssä.
En halua viitata kysymyksiin, joiden käsitteleminen kuuluisi esittelijälle, jota minun on joka tapauksessa onniteltava - vaikka hän ei olekaan täällä - paitsi hänen työstään myös siitä, miten ymmärtäväisesti hän on käsitellyt näitä kysymyksiä, jotka vaikuttavat usein puutteellisesti koulutettuihin ja valmistautuneisiin työntekijöihin. Emme saa unohtaa, että rakennusala on vedenjakaja, joka mahdollistaa siirtymän maataloussektorilta palvelusektorille tai teolliselle sektorille.
Olen sitä mieltä, että esittelijän ymmärtäväisyys on rikastuttanut keskustelua, sillä hän on hyväksynyt monta esitettyä tarkistusta, joiden tarkoituksena olikin rikastuttaa keskustelua ja edistää työturvallisuutta parantavien toimenpiteiden hyväksymistä. Tiedämme, että nollariskiä ei ole olemassakaan, vaan koko elämä on riski, ja työhön, joka on mitä suurimmassa määrin aktiivista elämää, liittyy riskejä.
Perusoikeuskirja, joka on julkaistu mutta jota ei ole sisällytetty perussopimuksiin, on yleisluonteinen teksti, ja sen yhteisvastuuta koskevassa IV luvussa sanotaan, että "jokaisella työntekijällä on oikeus sellaisiin työoloihin, jotka ovat hänen terveytensä, turvallisuutensa ja ihmisarvonsa mukaisia".
Haluaisin sanoa, että meidän kaikkien on sitouduttava terveyteen, turvallisuuteen ja ihmisarvoon, niin työntekijöiden kuin myös työnantajien, joita ei ehkä kannata laittaa tärkeysjärjestykseen, vaikka voisimme ilman muuta nostaa etusijalle työnantajat, mutta työntekijöiden on aina tiedostettava riski ja heillä on oltava tarvittava koulutus, jotta he voivat ottaa vastaan riskin, hyväksyä sen ja kunnioittaa sitä. Kaikkien hallintoviranomaisten on oltava tietoisia tästä sitoumuksesta.
Haluan lopuksi sanoa tästä kaikkien yhteisestä sitoumuksesta, että, kuten Bertrand Russell sanoi, onnellisuuteen tarvitaan kolme asiaa: rohkeutta hyväksyä se, mitä ei voi muuttaa, voimaa muuttaa se, mikä on muutettavissa, ja viisautta erottaa nämä toisistaan. Olen sitä mieltä, että työtapaturmien torjunnassa kaikilta tarvitaan jatkuvasti voimaa ja rohkeutta.

Thorning-Schmidt
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksikin sosialistiryhmän puolesta pahoitella sitä, että esittelijä Peter Skinner ei ole tänään paikalla. Hänellä täytyy olla jokin erittäin tärkeä syy, koska me kaikkihan tiedämme, että esittelijä Peter Skinner haluaisi kovasti viedä tämän työn päätökseen. EU:n sääntöjähän arvostellaan usein siitä, että niissä puututaan liikaa yksityiskohtiin. Työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskevat säännöt eivät tee tähän mitään poikkeusta. Se direktiivi, jonka hyväksymiseen me tänään osallistumme, osoittaa kuitenkin, miksi tämä yksityiskohtaisuus on oikeastaan välttämätöntä. Meillä on jo yleisiä sääntöjä, jotka suojaavat työntekijöitä myös putoamisilta, mutta siitä huolimatta putoamisten osuus kaikista EU:ssa sattuneista työtapaturmista on 10 prosenttia. Se johtuu muun muassa siitä, että työpaikoilla ei noudateta sääntöjä, mutta myös siitä, että meillä ei ole tarpeeksi tarkkoja sääntöjä siitä, kuinka tällaisilta onnettomuuksilta voitaisiin välttyä.
Kaikki, jotka ovat kokeilleet rakennustelineellä kävelemistä, tietävät, että telineillä kävellessään miettii, onko kovin kevyiltä näyttävät telineet koottu kunnolla. Rakennustelineen vastuullinen kokoaminen vaatii tiettyä taitoa, ja uskon, että ne vaatimukset, joita rakennustelineen pystyttämiselle, muuttamiselle ja purkamiselle koulutuksessa asetetaan, voivat lisätä turvallisuutta. Haluaisin onnitella esittelijää niin parlamentin kuin kaikkien niidenkin ihmisten puolesta, jotka työskentelevät rakennustelineillä, koska saavutettu tulos on todellakin hyvä. On kuitenkin selvää, että tämä direktiivi ei ratkaise kaikkia ongelmia, ja meidän on mielestäni jatkettava työskentelyä neljässä kohdassa.
Ensiksikin kannatan voimakkaasti sitä yhteisen kannan sisältämää tekstiä, jonka mukaan on välttämätöntä, että löydämme työnantajia ja itsenäisiä ammatinharjoittajia koskevan ratkaisun. Haluaisin, että työympäristöä koskevat säännöt koskisivat myös heitä, niin kilpailua ajatellen kuin senkin vuoksi, että heidän toimensa voisivat osaltaan parantaa työpaikan turvallisuutta. Toiseksi meidän on tarkasteltava niille tuotteille asetettuja vaatimuksia, joiden on tarkoitus parantaa rakennustelineitä. Osien suuri paino aiheuttaa usein ongelmia rakennustelineitä pystyttäville ihmisille. Osia ei ole pelkästään erittäin vaikea käsitellä, mihin liittyy vaara niiden pudottamisesta, vaan ne ovat myös osasyinä näiden työvälineiden kanssa työskentelevien ihmisten putoamisille. Kolmas kohta on koulutus. Tässä direktiivissä olemme päässeet tyydyttävään ratkaisuun, mutta uskon, että koulutus on eräs niistä asioista, joihin meidän on kiinnitettävä paljon huomiota tulevaisuudessa. Olen lisäksi sitä mieltä, että ajan mittaan on aivan luonnollista, että koulutuksen sisällöltä vaaditaan paljon enemmän. Katsokaamme nyt kuitenkin, kuinka jäsenvaltiot käyvät käsiksi tehtävään.
Lopuksi neljäntenä on suhtautuminen turvallisuuteen ja terveyteen. Näitä onnettomuuksia ei pystytä poistamaan pelkästään lainsäädännön avulla. Lakien ohella viranomaisilla on oltava oikeat mahdollisuudet valvoa lainsäädännön noudattamista sekä sitä, että yksittäiset ihmiset suhtautuvat vakavasti uusiin turvallisuusmääräyksiin. Tilanne ei saa olla sellainen, että rakennustelineitä käyttävät työntekijät leikkivät Tarzania työpaikoillaan. Tässä direktiivissä on nyt annettu monia selkeitä ohjeita, ja jos niitä käytetään oikein, luulen, että pystymme jonkin verran vaikuttamaan putoamisonnettomuuksien liian suureen määrään.

Puhemies
Paljon kiitoksia, hyvä jäsen Thorning­Schmidt. Haluaisin sanoa teille ensimmäisestä huomautuksestanne, että esittelijät ovat mitä ilmeisimmin kiinnostuneimpia olemaan läsnä keskusteluissa, mikä onkin luonnollista ja arvattavaa. Esittelijöiden jääminen pois keskusteluista on todellakin seikka, josta on huomautettava. Lisäksi siitä on vähintäänkin ilmoitettava riittävän ajoissa puhemiehistölle terveen järjen ja parlamentin tehokkaan toiminnan nimissä.
Hyvät kollegat, minun on kerrottava jäsen Collinsin ilmoittaneen puhemiehistölle, että koska tämä keskustelu venyisi klo 21 jälkeen, hän ei enää voisi olla paikalla tuohon aikaan. Puhemiehistö oli siis perillä tästä asiasta. Jäsen Skinneriltä puolestaan puhemiehistö ei ikävä kyllä ole saanut mitään tietoa tai selitystä. Mielestäni puhemiehistön on vastaisuudessa annettava esittelijöille tiedoksi, että mikäli nämä eivät jostakin syystä voi olla läsnä, heidän pitää toimia kanssakäymisen vähimmäisvaatimusten mukaisesti ja parlamenttia kunnioittaen.

Jensen
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi sanoa, että esittelijä Skinner on mielestäni tehnyt erittäin hyvää työtä. Se on mielestäni myös sanottava tänä iltana. ELDR-ryhmän puheenjohtajana olen tukenut sitä sovittelutulosta, joka on saatu aikaan rakennustelineitä koskevan direktiivin muuttamiseksi. Direktiivissä annetaan tarkempia ohjeita tikapuita ja muita rakennustelineillä käytettäviä työvälineitä koskevasta turvallisuudesta ja terveydestä, ja haluaisin onnitella esittelijä Skinneriä siitä työstä, jota hän on tehnyt asian parissa. Kyse on siis olemassa olevien sääntöjen tarkistamisesta, ja sillä on tietenkin käytännön merkitystä esimerkiksi koulutusvaatimusten kannalta ja sen kannalta, että säännöt ulotetaan koskemaan myös itsenäisiä ammatinharjoittajia.
En ole ehdotuksen käsittelyn aikana tuntenut tarvetta - toisin kuin jotkut muut parlamentin jäsenet - ottaa esille kysymystä siitä, pitääkö meillä ylipäänsä olla tällaisia direktiivejä. Mielestäni se ei kuulunut tämänkertaiseen esityslistaan, mutta näin viime hetkellä haluaisin sanoa siitä muutaman sanan. Nykyäänhän puhutaan paljon toimivallan piiriin kuluvien asioiden luetteloista ja uusista ohjauskeinoista. Mitkä ovat EU:n ja mitkä ovat jäsenvaltioiden tehtäviä ja miten ne ratkaistaan? Kannatan täysin sitä, että yhteisten EU:n tason sääntöjen avulla varmistetaan, että sisämarkkinoilla vallitseva vapaa kilpailu ei johda työympäristön huononemiseen. Pitäisikö EU:n kuitenkaan päättää rakennustelineiden turvallisuudesta? Eikö olisi parempi, että rakennustelineiden turvallisuutta koskevat päätökset tehtäisiin lähempänä rakennuspaikkaa? Olkoon taso sitten kansallinen tai paikallinen. Tulin ajatelleeksi sitä jonkin verran prosessin aikana ja näiden erittäin jännittävien ja yksityiskohtaisten keskustelujen aikana, joita meillä on ollut ja jotka ovat liittyneet muun muassa tikapuiden käyttöön Amsterdamin vanhojen talojen ympärillä olevilla rakennustelineillä. Toinen asia on, kuinka voimme varmistua siitä, että säännöt todellakin pannaan täytäntöön ja siitä, että putoamisonnettomuuksien määrä todellakin laskee. Tämän direktiivin käsittelyn aikana olen kiinnittänyt huomiota Brysselissä käytettäviin rakennustelineisiin, ja totta puhuakseni uskon, että tämän direktiivin toteuttamiseen liittyy vakavia täytäntöönpanoa koskevia ongelmia.
Muissakin yhteyksissä käytävissä uusia ohjausmuotoja koskevassa keskustelussa on myös käsiteltävä sitä, millä tavoin me sääntelemme työympäristöä kaikkein tehokkaimmin. Jatkammeko yksityiskohtaisten lakien ja sääntöjen laatimista, vai onko meidän kiinnitettävä enemmän huomiota niiden todellisiin vaikutuksiin? Voimmeko jotenkin muuten velvoittaa työmarkkinaosapuolia ja kansallisia hallituksia siihen, että ne varmistavat hyvän työympäristön? Uskon, että tarvitsemme uudenlaista ajattelua.

Bouwman
Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä ja arvoisa komission jäsen, on suuri ilo saada puhua tästä aiheesta. Tänä aamuna eräässä alankomaalaisessa sanomalehdessä kirjoitettiin, että "Eurooppa pelastaa ikkunanpesijän voileivän". Tällä tarkoitettiin pelkoa siitä, että tikkaita ei oikeastaan saisi enää käyttää työskenneltäessä. Tässä direktiivissä löydetään lopultakin ratkaisu tähän asiaan. Sen mukaan tikkaita voidaan käyttää työskentelyssä, jos työskentely on lyhytaikaista ja jos siihen sisältyy vähäinen riski. Juuri tässä koko ongelma piileekin. Alankomaissa ollaan iloisia, ja ainakin ikkunanpesijät ovat iloisia, kuten koko ammatinharjoittajien ryhmä - korjausmiehet, maalarit jne. joka käyttää tikkaita koko Alankomaissa ja koko Euroopassa. Heidän ilonsa saattaa kuitenkin olla lyhytaikaista, koska on aivan mahdollista, että jäsenvaltiotasolla tätä toimenpidettä tulkitaan tietyllä hetkellä niin, että "lyhyt kesto" ei luonnollisestikaan tarkoita täyttä työpäivää ja että siten työtä ei oikeastaan voida suorittaa. Otan tämän ongelman vielä esille. Emme ole ratkaisseet tätä ongelmaa. Tämä aiheuttaa ongelmia noudatettavuuden kannalta. Jos käsittelemme tässä parlamentissa työoloja, sen täytyy tapahtua hyvällä tavalla, ja siinä on keskityttävä ryhmään, josta on kysymys: työntekijöihin, ammatinharjoittajiin ilman henkilöstöä, ammatinharjoittajiin, joilla on henkilöstöä palveluksessa, jne. Tässä asiassa tarvitaan enemmän selkeyttä.

Bushill-Matthews
Arvoisa puhemies, viime syyskuussa käydyssä edellisessä keskustelussa totesin, että terveys ja turvallisuus ovat tärkeitä asioita ja kiitin esittelijää vaivasta, jota hän oli nähnyt työnsä hyväksi. Olen iloinen, että hän on vihdoinkin saapunut tänne ja kuulee, kun sanon saman uudelleen.
Valitin tuolloin ja valitan yhä, että tämä asia olisi parasta jättää jäsenvaltioille tai vielä mieluummin paikallisille viranomaisille - kollegani Jensen sanoi tämän erittäin hyvin juuri äsken.
Kun komission alkuperäinen ehdotus tästä aiheesta julkaistiin, sanoin, ettei säännösten täytäntöönpanon vaikeutta pitäisi vähätellä pienten ja keskisuurten yritysten tapauksessa. Sanoistani huolimatta esittelijä esitti entistäkin yksityiskohtaisempia tarkistuksia ja sitten totesi huolettomasti syyskuun keskustelussa, että tämä on pienille ja keskisuurille yrityksille suotuisa säädös.
Käsiteltyämme juuri äsken Hughesin mietintöä, jossa esitettiin useita tarkistuksia työaikadirektiivin ehdotettuun laajentamiseen liikkuviin työntekijöihin, yksi asia on käynyt selväksi. Ihmiset, jotka uskovat, että EU:n pitäisi säännellä asioita aina pienimpiin yksityiskohtiin asti, ihmiset, jotka kasaavat rasitteita yrityksille tajuamatta edes tekevänsä niin, eivät ole palkattuja Brysselin byrokraatteja, vaan Ison-Britannian omia Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajia. Ymmärrän nyt, mitä pääministeri Tony Blair tarkoitti sanoessaan, että Labour johtaa Eurooppaa. Kun on kyse byrokratian kasvattamisesta, Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajat ovat paljon muita pitemmällä.

Bastos
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitämme nyt käsiteltävästä lainsäädäntöehdotuksesta, joka koskee tarvetta torjua tikkailta tai rakennustelineiltä putoamisesta johtuvia työtapaturmia, joita tapahtuu valitettavasti liian paljon koko Euroopan unionissa. Tapaturmien hurjaa määrää ei voi koskaan mainita liian monta kertaa: komissiolta saatujen tietojen mukaan korkealta pudotaan lähes 500 000 kertaa vuodessa, ja 300 000 tapauksessa niistä työstä ollaan poissa enemmän kuin kolme päivää. Toisaalta kokonaismäärästä on erotettava lähes 40 000 vakavaa onnettomuutta sekä lähes 1000 kuolemantapausta. Suurin osa tapaturmista johtuu rakennustelineiden ja tikkaiden väärästä käytöstä.
Joka tapauksessa niin tässä kuin muissakin sosiaalikysymyksissä on tärkeää kannustaa määräysten ja yhteisen lainsäädännön luomista, jotta tehostettaisiin erilaisten mallien luomista ja tasaamista tavalla, joka toisi lisäarvoa kaikille jäsenvaltioille. Olen varma, että kotimaassani, jossa tämänkaltaisia työtapaturmia sattuu hälyttävän paljon, direktiivistä on arvokasta apua niiden välttämiseksi, sillä sen avulla jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia kannustetaan asettamaan tiukempia ja täsmällisempiä määräyksiä näiden työvälineiden käytöstä. Lopuksi haluan painottaa neuvoston myönteistä toimintaa, sillä se teki parlamentin kanssa tiivistä yhteistyötä tässä asiassa. Kun tämän toimielimen kantaa joskus arvostellaan, on myös oikeudenmukaista kehua sitä silloin, kun siihen on aihetta.

Skinner
Arvoisa puhemies, olen hyvin mielissäni esitetyistä jalomielisistä huomautuksista, ja pyydän anteeksi, etten ollut täällä ajoissa. Voimme kiittää siitä parlamentin autonkuljettajayksikköä. Niin hyvin kuin se kuljettaakin meidät tänne päivittäin, tällä kertaa minut oli ilmeisesti unohdettu ja minut tultiin hakemaan puolisen tuntia myöhässä.
Valitus sikseen, ja haluaisin kiittää kaikkia yksiköitä, jotka ovat osallistuneet tämän hyvin onnistuneen mietinnön laatimiseen. Mainittakoon esimerkiksi Simon Duffin, joka kuuluu parlamentin sihteeristöön ja jonka avulla valiokunnassamme päästiin moniin kompromisseihin ja sopimuksiin sekä yksimielisyyteen. On syytä ylistää Simonin ja muiden komission työntekijöiden kaltaisia ihmisiä, jotka tekivät uupumatta työtä juuri tämän mietinnön hyväksi. Tämä oli ensimmäinen asia. Epävirallisen prosessin tuloksena - Bushill-Matthewsin lienee vaikea uskoa tätä, vaikka kiitänkin häntä ensiksi hänen antamistaan kehuista - on laadittu työnantajille suotuisa mietintö. Mitään tällaista ei ole koskaan syntynyt terveyteen ja turvallisuuteen liittyvien prosessien avulla. Se voi hämmästyttää teitä, mutta se on totta monista syistä. Meidän pitäisi ehkä aloittaa muistuttamalla siitä nimenomaisesta syystä, jonka vuoksi tämä mietintö alun perin laadittiin.
Tämä mietintö, joka oli alkuperäisen mietinnön liitteenä, vedettiin pois rakennustelineiden käyttöä ja korkealla tapahtuvaa työtä koskevan direktiivin vuoksi. Syy siihen, miksi mietintö vedettiin pois oli se, että sen eteneminen pysäytettiin syistä, joita en viitsi nyt tarkastella. Terve järki voitti kuitenkin, ja mietintö on jälleen käsiteltävänämme.
500 000 ihmistä putoaa vuosittain korkeilta paikoilta. Se on Euroopan unionin laajuisesti melkoisen hämmästyttävä vuosittainen määrä. Kuten olettekin varmaan jo kuulleet, 40 000 ihmistä loukkaantuu vakavasti niin, että he joutuvat pitämään kolmen tai useamman päivän sairasloman. Valitettavasti 1 000 ihmistä kuolee vuosittain, mikä vaikuttaa hallintoon, yritykset joutuvat etsimään uusia työntekijöitä ja kouluttamaan heidät, ja yritysten on maksettava korvauksia uhrien perheille. Se on melkoinen taakka yrityksille.
Koko Euroopan unionissa kustannuksien arvioidaan nousevan vuosittain noin 28 miljardiin euroon. Samalla summalla voitaisiin rakentaa monia sairaaloita, kouluja, teitä tai mitä hyvänsä haluattekaan koko Euroopan unionissa. Hyväksymme kuitenkin edelleen, että työpaikoilla sattuu onnettomuuksia. Suokaa anteeksi, että suhtaudun tähän kiihkomielisesti, mutta jos työpaikoilla sattuvat onnettomuudet voidaan estää, yrityksien työntekijöille ja itse yrityksille tehdään suuri palvelus. Meidän on pyrittävä siihen kaikkein järkevimmällä ja käytännöllisimmällä tavalla. Ne ihmiset, jotka tuntevat minut, tietävät, että olen käytännöllinen ihminen; en leijaile pilvissä toivoen, että yritysmaailman valtaisi jokin uusi ajatusmalli, vaan ymmärrän, mikä todella hyödyttää työpaikkojen työntekijöitä.
Olen tehnyt töitä korkeilla paikoilla. Olen tehnyt töitä rakennustelineillä. Olen tehnyt töitä tikkailla. Olen yrittänyt kantaa taakkoja, jotka olivat liian isoja, jotta niitä olisi voinut kantaa. Olen nähnyt, mistä on kyse. Sanon teille, että nämä eivät ole jonkun parlamentin jäsenen hämäräperäisiä unelmia. Jos onnistun Labour-puoluetta edustavana parlamentin jäsenenä tekemään lakiehdotuksen, teen sen hyvin ylpeänä, koska tällainen laki saattaa johtaa työpaikoilla sattuvien onnettomuuksien määrän vähentymiseen.
Mietintö on työnantajille suotuisa senkin vuoksi, että siinä luodaan yhtäläiset kilpailumahdollisuudet. Sellaisten ihmisten, jotka sivuuttavat mieluummin kaikki nämä säännöt ja asetukset ja pyrkivät sen sijaan mahdollisimman alhaisiin kustannuksiin ja pienimpään yhteiseen nimittäjään työpaikoilla, ei tarvitse enää perustaa toimintaansa kilpailukyvylle, jolla jotkin yritykset haluavat kilpailla. Se uhkaa kaikkein haavoittuvimpien ihmisten - työntekijöiden - elämää ja elinkeinoa.
Parlamentin menestys tässä prosessissa on ollut uskomatonta. Menestys johtuu monista syistä, osittain siitä, että parlamentti on voinut ottaa mukaan asioita, joita komissio ja neuvosto eivät halunneet alun perin tarkastella. Nämä asiat eivät kuormita prosessia. Itsenäisten ammatinharjoittajien sisällyttäminen tähän lakiin ei mielestäni kuormita sitä. Kun tarkastellaan urakoitsijoita - esimerkiksi sähkömiehiä - suuri enemmistö koostuu itsenäisistä ammatinharjoittajista. Mietintö ei koske pelkästään rakennusalan urakoitsijoita, vaan useita aloja edustavia ihmisiä, jotka tekevät korkeilla paikoilla tapahtuvaa työtä. Rakennustyömailla työskentelevät eivät ole ainoita, jotka putoavat rakennuksilta tai rakennustelineiltä, vaan kyse on useiden eri teollisuudenalojen työntekijöistä. On merkille pantavaa, että asia on voitu esittää niin väärässä valossa.
Parlamentti kannatti myös järkevän tasapainon ylläpitämistä liiallisten yksityiskohtien ja sen välillä, mitä on säänneltävä. Lainsäädäntöä tarvitaan, jos aiomme luoda sellaiset normit, joita sivistynyt Euroopan unioni haluaa.
Tämän toimen merkitystä korosti se, että parlamentti suhtautui hyvin kypsästi joihinkin näistä yksityiskohdista ja tosiaankin auttoi esimerkiksi niitä ihmisiä, jotka joutuvat siirtämään suuria kuormia tikkaiden päällä, tarkastelemaan hyvin vakavia ongelmia ja hyvin vakavia vammoja, joita heille voi aiheutua. Kaikki tarkistukset eivät olleet peräisin sosialisteilta. Emme ole mikään kavala kuppikunta, joka haluaa tuhota yrityksiä. Tarkistuksia tuli myös parlamentin toiselta puolelta. Sitä ei pidä unohtaa. Arvostelette myös omia kollegojanne.
Tämä on hyvin jäsennelty lainkappale. Siihen on päästy valiokunnassamme vallinneen yhteisymmärryksen ja hyvän tahdon ansiosta. Kiitän kaikkia niitä, jotka ovat osallistuneet toimeen. Toivon, että saamme nauttia tuloksista monina tulevina vuosina.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan ensiksi todeta olevani tyytyväinen, että voin edustaa kollegaani Diamantopoulouta tämän putoamisia käsittelevän direktiiviehdotuksen - jonka te todennäköisesti huomenna hyväksytte lopullisesti - lainsäädäntömenettelyssä. Haluan todeta, että esittelijä Skinnerin sinnikkyyden ansiosta on saatu aikaan sopimus neuvoston kanssa ja että meillä on lopulta yhteinen kanta, jolloin voimme viedä asiaa eteenpäin.
Jäljellä on itsenäisiä ammatinharjoittajia koskeva kysymys, kuten täällä on todettu, ja neuvosto ja komissio aikovat antaa yhteisen julistuksen, jossa ne ilmaisevat halukkuutensa löytää kaikkien korkealla tehtäviä tilapäisiä töitä valmistelevien, suorittavien ja viimeistelevien henkilöiden kannalta sopiva ratkaisu.
Haluan onnitella kaikkia heidän työstään, aivan erityisesti esittelijää ja kaikkia puhujia, ja haluan sanoa, että kun puhumme terveydestä ja turvallisuudesta työpaikoilla, emme tee eroa työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien välillä. Työntekijöiden terveys on meille tärkeää, olipa heidän työsuhteensa sitten millainen tahansa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Loyola de Palácio.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Euroopan unionin öljynsaanti
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Linkohrin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0163/2001) komission tiedonannosta Euroopan unionin öljynsaannista [KOM(2000) 631 - C5-0739/2000 - 2000/2335(COS)].

Purvis
Arvoisa puhemies, voisin tässä kenties kuluttaa hieman aikaa, koska meille ilmoitettiin, että Linkohrin mietintöä käsitellään klo 10.00. Olette ilmeisesti vienyt esityslistan läpi uskomattoman nopeasti, ja Linkohr lienee ymmärtänyt, ettei häntä kaivata kuin vasta klo 10.00. Saavuin itsekin varjoesittelijänä vastikään paikalle. Voimmeko kenties kuluttaa aikaa jotenkin?

Puhemies
Hyvä jäsen Purvis, on päivänselvää, että kaikkiin syihin voidaan vedota, mutta jäsen Linkohr on erittäin tunnettu tässä talossa ja sangen luotettava. Halusin puhua enemmänkin itse tapahtumasta kuin hänen luotettavuudestaan. Uskon, että jokin pätevä syy estää häntä olemasta täällä tällä hetkellä, mutta minun täytyy kuitenkin sanoa, että ajatellen puheenvuorojen ajoittamista, puhemiehistö tekee suhteellisen tarkkoja arvioita. Siksi jäsenten pitää myös kiinnittää jonkin verran huomiota siihen, mitä valvontatauluilla tapahtuu ja tarkkailla hieman, milloin on suurin piirtein heidän vuoronsa puhua. Tämä on siis se periaate arvostelematta millään muotoa kolmea esittelijäämme, jotka ovat olosuhteiden pakosta tänään poissa jonka varassa parlamentin täytyy työskennellä ja toimia. Olen kuitenkin varma, että jäsen Linkohr saapuu tuossa tuokiossa.

Marinos
. (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, nykyinen elämäntapamme on niin riippuvainen öljystä energianlähteenä, että jos sen saanti yhtäkkiä lakkaisi, lähes kaikki lamaantuisi. Voitteko kuvitella, millaista olisi elämä esimerkiksi ilman lentoliikennettä tai autoja?
Komission merkityksekäs ja rohkea tiedonanto Euroopan öljynsaannista, sen pohjalta tehty Linkohrin mietintö ja liikenne- ja ympäristövaliokunnan sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnot - minulla on ollut kunnia toimia jälkimmäisen valmistelijana - ovat selkeitä ja kaikki enemmän tai vähemmän yhteneväisiä useissa olennaisissa toteamuksissaan.
Ensiksikin maailman öljynkulutus 77 miljoonasta barrelista päivässä vuonna 2000 yltää 20 vuodessa nykyistä kasvuvauhtia 115 miljoonaan barreliin päivässä eli melkein kaksinkertaistuu. Toiseksi asiantuntijat ennustavat, ettei korkein päivittäinen tuotanto voi ylittää 90:tä miljoonaa barrelia ja että uusia esiintymiä löytyy jo nyt yhä vähemmän. Kolmanneksi Eurooppa on ehdottoman riippuvainen öljyntuonnista. Öljystä tuodaan tällä hetkellä 75 prosenttia ja vuonna 2020 arvioilta yli 85 prosenttia. Neljänneksi raakaöljyn hinnan arvioidaan pysyvän korkeana, ainakin 22-28 dollarissa barrelilta, ja nousun uskotaan yhä jatkuvan. Jos tämä yhdistetään dollarin korkeaan kurssiin, kustannukset kasvavat väistämättä, ja sen myötä eurooppalaisten tuotteiden kilpailukyky heikkenee, mikä johtuu myös korkeista öljyveroista Euroopan unionissa. Luonnollisesti tämä lisää myös inflaatiopaineita. Viidenneksi liikenneonnettomuuksissa kuolleiden määrä on valtava, se vetää jo vertoja suurissa sodissa kuolleiden määrälle. Kuudenneksi on huomionarvoista, että maapallon ilmakehän saastumisesta johtuu 70 prosenttia liikenteestä ja vain 7 prosenttia teollisuudesta. Näin teollisuutta syytetään erehdyttävästi saastumisesta, vaikka planeettamme suurimpia saastuttajia ovatkin autot ja lentokoneet.
Koska kerran on aikaa, kuten sanottiin, toivoisin, että voisin saattaa kannanottoni loppuun, asia on mielestäni sitä paitsi tärkeä, arvoisa puhemies. Öljy on kallisarvoista myös muita tärkeämpiä tarkoituksia varten, kuten esim. lääkkeiden tuottamiseen. Niinpä sitä ei uusiutumattomana energialähteenä saa tuhlata. Jos edellä mainittu on totta, ja näinhän meille komission kertomuksessa sanotaan, on itsestään selvää, mitä meidän on tehtävä, mutta se on myös erittäin vaikeaa. Pitkällä aikavälillä meidän, ja erityisesti Euroopan unionin, on turvauduttava muihin energialähteisiin kuten maakaasuun, planeetallamme runsaasti esiintyvään vetyyn, ydinvoimaan - panostaen ennen kaikkea atomifuusioihin - ja luonnollisesti kaikkiin uusiutuviin lähteisiin, joista aurinkoenergialla on ensisijainen asema.
Lyhyellä aikavälillä - ja nyt olen lopettamassa, arvoisa puhemies - Euroopan unionin on tuotava öljyä ja maakaasua useammalta paikalta maapalloa, erityisesti Kaukasuksen alueelta. On myös pakko päästä sopimukseen Opecin kanssa hintojen vakauttamisesta ja euroissa maksamisesta dollarin sijaan, ja samalla on lisättävä varmuusvarastojen määrää.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Linkohr
Arvoisa puhemies, jos me olisimme käyneet tätä Euroopan unionin öljynsaantia käsittelevää keskustelua puoli vuotta sitten, sen saama huomio olisi ollut todennäköisesti paljon suurempi, ja paikalla olisi ollut varmasti hyvin paljon lehtimiehiä, jotka olisivat raportoineet keskustelusta seuraavana päivänä. Epäilen, tapahtuuko niin tänäänkään, sillä mainingit ovat tällä välin taas laantuneet.
Ihmeellistä kyllä silloin, kun öljyn hinnat eivät nousseet lainkaan niin dramaattisesti mutta nousivat kuitenkin, kadut olivat täynnä mielenosoittajia, ja jos silloin olisi pidetty vaalit yhdessä jos toisessakin maassa, hallituksella olisi ollut luultavasti huomattavia vaikeuksia tulla valituksi uudelleen, vaikka se ei voikaan öljyn hinnoille mitään, mutta psykologialla oli tässä suuri rooli. Ihmiset olivat sekaisin, ja monet olivat kaduilla ja tyytymättömiä.
Mitä haluan tällä sanoa? Haluan tällä sanoa, että öljypolitiikalla voi olla epätavallisia vaikutuksia julkiseen mielipiteeseen maissamme ja meidän on oltava varovaisia puhuessamme öljystä. Korkeisiin hintoihin nähtävästi totutaan. Öljyn hinta on nyt 30 dollaria barrelilta, eikä mitään kapinaa ole - taannoin jopa se olisi ollut riski.
Haluan tällä sanoa, että tämä aihe ei ole merkityksetön ja meidän pitäisi siksi ponnistella myötävaikuttaaksemme hintojen vakautumiseen - tietäen hyvin, että seuraavina vuosina - öljyn vähenemisen vuoksi ja ekologisista syistä - hinnat tietysti pikemminkin nousevat kuin laskevat, mutta äkilliset muutokset ovat vaarallisia.
Komissio julkisti silloin tiedonannon, josta haluaisin onnitella sitä jälkikäteen. Pidän tiedonantoa erittäin hyödyllisenä ja älykkäästi laadittuna ja uskon, että sen tärkein sanoma - ja sen haluaisin välittää myös omassa mietinnössäni - on: me tarvitsemme kunnolliset suhteet OPECiin. Me tarvitsemme vuoropuhelua OPECin kanssa, ja ennen kaikkea, Euroopan unionin on puhuttava tässä vuoropuhelussa yhtäpitävästi. Ei jokainen jäsenvaltio omasta puolestaan vaan koko unioni yhtäpitävästi. Arvoisa komission jäsen, lausun teille mielelläni kohteliaisuuden, mutta olisin sanonut sen muutenkin: komission jäsenen on puhuttava Euroopan unionin puolesta!
Voin hyvin kuvitella, että sitten hintahaarukka, johon myös OPEC pyrkii, pidetään 22-28 dollarina barrelilta. En pidä myöskään 30 dollaria vielä katastrofina, vaikka pelkästään jo inflaation vuoksi 25 dollaria on meille tietysti miellyttävämpi kuin 30 dollaria.
Mitkä ovat kiistakysymykset, myös parlamentissa? Ensinnäkin kysymys verojen yhdenmukaistamisesta, kivennäisöljyjä koskevien verojen yhdenmukaistamisesta. Haluaisin kannattaa ponnekkaasti sellaista yhdenmukaistamista, vaikka tiedän, että on lukuisia kollegoja, jotka ovat siitä eri mieltä ja uskovat, että veropolitiikkaa on harjoitettava kilpailussa. Pidän kuitenkin kuorma-autonkuljettajien ja keskenään kilpailevien kuljetusyritysten etujen nimissä kilpailuedellytysten yhdenmukaistamista ehdottoman tarpeellisena ja myös oikeudenmukaisena.
Toinen asia, joka erottaa meitä ja jossa meillä on vaikeuksia, on varantojen käyttäminen. Tiedän kuitenkin myös, että nämä varannot, nämä varastot, jotka me olemme varanneet näitä 90:tä päivää varten, ovat maanalaiseen öljyyn verrattuna tietysti ehdottomasti pienemmät ja näiden varantojen vapauttamisella on myös vähän vaikutusta energian hintaan. En ole niin naiivi, että jättäisin ottamatta tämän asian huomioon. Uskon kuitenkin, että voi olla psykologisesti järkevää avata varannot kriisitapauksessa, mutta myönnän, että siitä voidaan kiistellä.
Kolmas asia, josta meidän pitäisi keskustella - ja olen siinä erittäin varovainen - on verotuksen käyttäminen kriisitapauksessa. Käytettäköön sitä vain minua vastaan: "se on erittäin uskaliasta", mutta muistutan, että Ranskan hallitus myönsi silloin verohelpotuksia eurooppalaisten direktiivien vastaisesti ja on säilyttänyt ne tähän päivään asti. Eli me olemme tekemisissä tässä sellaisen todellisen tilanteen kanssa, jota emme voi vältellä.
Minut saa mietteliääksi, että OPEC on ilmastopolitiikassa Yhdysvaltain puolella. Eli me olemme tekemisissä tässä Yhdysvaltain liittolaisen kanssa, josta saattaisi tulla vaarallinen ilmastopolitiikassa. Kannattaisin ponnekkaasti sitä, jos me voisimme puhua OPECin kanssa myös ilmastopolitiikasta. Uskon täysin, että tässä asiassa voidaan löytää kompromissi.

Swoboda
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella kollega Linkohria hänen mietinnöstään, vaikka - se johtuu kuitenkin äänestyksistä - minä liikenneasioita käsittelevän valiokunnan esittelijänä en ole erityisen onnellinen siitä, että olennaista tekijää, nimittäin öljyn käyttämistä, juuri liikennealalla on käsitelty hieman heppoisesti.
Kollega Linkohr viittasi siihen, millainen tilanne oli, kun öljyn hinta vaihteli nopeasti ja osittain sattumanvaraisesti, ja myös siihen tosiasiaan, että lukuisat jäsenvaltiot ryhtyivät toimiin, jotka eivät ole yhtäältä yhdenmukaisia Euroopan unionin sääntöjen ja periaatteiden kanssa mutta toisaalta eivät myöskään sen kanssa, mistä me keskustelemme tänään, myös erityisesti kestävän kehityksen näkökulmasta. Sillä ei saa unohtaa, että kysehän ei ole pelkästään tästä mietinnöstä vaan myös puheenjohtajavaltio Ruotsin ja Göteborgin huippukokouksen suuresta kestävää kehitystä koskevasta tehtävästä.
Vaikka Irlanti ajankohtaisena tapauksena on nyt voimakkaammin etusijalla, tätä periaatteellista suuntausta ei saa unohtaa. Pidän erityisen myönteisenä, että komission puheenjohtaja sanoi tänään aivan selvästi: kestävä kehitys on yksi Euroopan unionin kehityksen keskeisistä kulmakivistä, ja siihen kuuluu myös liikennepolitiikka, jossa noudatetaan kestävän kehityksen periaatteita. Siihen kuuluu myös hintapolitiikka, jossa, kuten kollega Linkohr sanoi, estetään sattumanvaraiset hinnanvaihtelut mutta ei noudateta populistisista syistä sitä asennetta, että mitä alhaisemmat hinnat liikenteessä sitä parempi. Ei, kyse on ehdottomasti myös siitä, että hintajärjestelmä ja -rakenne liikennealalla, erityisesti siellä, missä käytetään öljyä, vastaa myös liikennepoliittisia tavoitteita. Ja liikennepoliittiset tavoitteethan, joita myös komission jäsen edustaa, ovat sellaiset, että liikennettä siirretään yhä enemmän maanteiltä rautateille siellä, missä se on mahdollista ja järkevää. Kun me olemme päättäneet rautateitä koskevasta toimenpidepaketista ja komission jäsen ehdottaa meidän odottamiamme uusia toimia, tämän kokonaisuuden on myös saavutettava se tavoite, että erityisesti tavaraliikenteessä ja henkilö- ja lähiliikenteessä tapahtuu uudelleenjärjestelyä keskeisenä panoksena kestävään kehitykseen.
Viimeinen asia, jonka haluaisin vielä mainita tässä yhteydessä, on asuinalueet. Me tiedämme, että se ei tapahdu yhdessä yössä, mutta uskon, että meidän on patistettava yksittäisiä jäsenvaltioita - se sisältyy myös Linkohrin mietintöön - ajattelemaan tulevan asuinalueita koskevan kehityksensä yhteydessä aina sitä, että siellä, missä rakennetaan, missä rakennetaan asuntoja, liiketiloja jne., pitää olla myös mahdollisimman suorituskykyisiä, ympäristöystävällisiä ja julkisia liikennevälineitä. Myös sen saavuttaminen on tärkeää, jos me haluamme antaa kestävälle kehitykselle pelkän nimen sijasta myös sisällön.

Purvis
Arvoisa puhemies, Linkohrin mietintöön on syytä suhtautua myönteisesti. Se on tasapainoinen mietintö, johon sisältyy käyttökelpoisia ehdotuksia siitä, miten voidaan parantaa aika ajoin epävarmaa tilannetta, joka liittyy öljynsaantiin. Tilanteen epävarmuus näkyy viime syksyn hintahuipusta sekä tämänhetkisestä hintahuipusta, joka johtuu Irakin päätöksestä lopettaa öljyn vienti. Tilanne on epävarma, koska olemme riippuvaisia maailman epävakailta alueilta peräisin olevan öljyn tuonnista. Epävarmuus on ajoittaista, koska kriisit kestävät vain suhteellisen lyhyen ajan, ennen kuin markkinavoimat tulevat ja korjaavat tilanteen. Öljyn hintojen epävakaisuus - viimeisen puolentoista vuoden ajan ne ovat vaihdelleet 10:stä USA:n dollarista 34 dollariin barrelilta - on ongelma niin tuottajien kuin kuluttajienkin kannalta.
Tämä suo meille tilaisuuden, koska vakaista hinnoista on etua sekä meille eurooppalaisille että öljyntuottajamaille. Meidän olisi pyrittävä paljon johdonmukaisemmin kehittämään vuoropuhelua öljyntuottajamaiden kanssa, kuten Lähi-idän maiden, Venäjän, Kaspianmeren ja Kaukasian alueen maiden sekä Länsi-Afrikan maiden kanssa. Vuoropuhelua ei pidä käydä vain silloin, kun on puute öljystä, kun markkinatilanne suosii myyjää tai kun se on meidän etujemme mukaista. Vuoropuhelua on käytävä myös, kun tilanne on päinvastainen, kun on liikatarjontaa ja kun markkinatilanne suosii ostajaa. Käytännön esimerkkinä mainittakoon, että Euroopan pitäisi kannustaa ja helpottaa öljy- ja kaasuputken rakentamista edellä mainituilta seuduilta Euroopan ydinalueille. Meidän ei pidä myöskään ylenkatsoa omien öljykenttiemme, etenkään Skotlannissa sijaitsevan vaalipiirini, suomia mahdollisuuksia.
Tutkimuksien, sijoituksien ja parannettujen elvytystekniikkojen avulla on jo parannettu Pohjanmeren ja mannerjalustoilla sijaitsevien öljykenttien toimintaa ja tuottavuutta. On kuitenkin mahdollista tehdä vielä enemmän. Meidän onkin pyrittävä säästämään energiaa ennen kaikkea liikenteessä. Kyllä, meidän on tosiaan tehtävä voitavamme edistääksemme uusiutuvien ja vaihtoehtoisten energiamuotojen käyttämistä. Emme kuitenkaan suhtaudu yhtä innokkaasti kuin Linkohr öljyn kansallisen verotuksen yhdenmukaistamiseen Euroopan tasolla ja strategisilla öljyvarannoilla keplottelemiseen öljyn hintojen säätelemiseksi. Verotus kuuluu jäsenvaltioille, ja ne ovat selvästi haluttomia hyväksymään jo pitkään myöhässä ollutta direktiiviä, joka koskee energiatuotteiden verotusta. Energiaveroista on määrättävä avoimien kilpailukykyisten eurooppalaisten markkinoiden yhteydessä, koska ne takaavat itsessään, että polttoaineiden hinnat eivät eroa toisistaan liikaa eri maiden välillä.
Meillä ei ole varaa haitata talouksiemme, teollisuutemme ja niiden toimintaa, jotka asuvat ja työskentelevät maaseutualueillamme ja syrjäisillä seuduilla. Kyllä, öljynsaanti koskee meitä kaikkia. Komission tiedonanto ja Linkohrin mietintö edistävät arvokkaalla tavalla ongelman ymmärtämistä ja mahdollisten ongelmien määrittelemistä. Jos onnistumme tarkistamaan ne näkökohdat, joita on mahdotonta hyväksyä ja jotka olen maininnut, ryhmä tukee mielellään Linkohrin mietintöä.

Caudron
Arvoisa puhemies, arvoisaesittelijä, hyvä Rolf, hyvät kollegat, energianhankinnan turvallisuutta koskeva ongelma ei ole uusi Euroopan unionissa. Kuten esittelijä muistutti, vähän yli vuosi sitten, kun öljyn hinta kohosi rajusti, saatiin todiste siitä, miten voimakkaasti pääasiallisten öljyntuojien keinottelut voivat horjuttaa Eurooppaa.
Eurooppa on hyvin riippuvainen öljyntuonnista, eikä se ole tälläkään kertaa pystynyt reagoimaan koordinoidusti. Nykyisin on siten erityisen tärkeää hyväksyä johdonmukainen strategia, jonka ansiosta Euroopan unioni voi taata tämän turvallisuuden. Vuonna 2000 Eurooppa toi öljytuotteiden kokonaiskulutuksestaan tosiasiassa 75 prosenttia ja vuoteen 2002 mennessä määrä nousee 85 prosenttiin. Meidän on siten toteutettava toimenpiteitä riippuvuutemme vähentämiseksi. Meidän on ensiksikin monipuolistettava toimitusten lähteitä ja laadittava Persianlahden, Kaspianmeren ja Kaukasuksen aluetta koskevia pitkän aikavälin suunnitelmia, jotta voisimme ainakin kaventaa OPECin vaikutusvaltaa. Samalla tavoin meidän on oltava kaikin tavoin tyytyväisiä Euroopan komission energia-alalla käynnistämiin aloitteisiin Euroopan ja Välimeren alueen yhteistyön kehyksessä. Euroopan unioni voi vain hyötyä vuoropuhelun tehostamisesta Euroopan ja Välimeren alueen välisen energia-alan foorumin ansiosta.
Voimme vähentää riippuvuuttamme öljyn viejämaista myös monipuolistamalla energialähteitä. Ajattelen tietenkin uusiutuvia energialähteitä ja biopolttoaineita. Ajattelen kuitenkin myös ydinenergiaa, vaikka tiedän, että monet täällä vastustavat ydinenergiaa. On totta, että meidän on tietenkin painotettava tutkimusten välttämättömyyttä rajoittaaksemme mahdollisimman paljon jätteiden tuotantoa ja turvallisuusriskejä. Kaasu voi olla myös vaihtoehtoinen energialähde ja tuen ehdotusta, jonka tarkoituksena on laatia Lähi-idän, Länsi-Afrikan ja Euroopan välisten uusien öljy- ja kaasuputkien rakentamista koskeva toteutettavuustutkimus.
Strategiamme toisena painopisteenä on oltava energiasäästöjen järkiperäistäminen, ja olen tyytyväinen komission ehdotukseen jättää Göteborgin Eurooppa-neuvostolle energiasäästöjä ja energialähteiden monipuolistamista koskeva suunnitelma energiankäytön tehostamiseksi. Liikenne on lopultakin ala, joka ansaitsee kaiken huomiomme. Ennusteiden mukaan sen osuus öljyn kysynnästä on 71 prosenttia vuonna 2020, ja olen esittelijänä kiinnostunut Rolf Linkohrin pyynnöstä tutkimusten toteuttamiseksi kuudennessa tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelmassa.
Lopuksi mielestäni verotuksen yhdenmukaistamisella on tärkeä asema äsken mainitsemassani strategiassa, ja kannatan kollegani Rolf Linkohrin tästä esittämiä ehdotuksia. Päätän sitä paitsi puheenvuoroni kiittämällä häntä hyvin lämpimästi hänen työstään ja pätevyydestään.

Pohjamo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan kiittää esittelijä Linkohria hyvästä mietinnöstä. Ryhmämme tukee mietinnön päälinjoja.
Unionin riippuvuus öljyntuonnista lisääntyy huolestuttavasti samaan aikaan, kun öljyn saatavuus vaikeutuu ja hinta nousee. Unionin kokonaisstrategian tavoitteena on oltava pyrkimys vähentää Euroopan riippuvuutta energian tuonnista. Samalla tarvitaan toimivaa vuoropuhelua öljyntuottajamaiden ryhmittymien kanssa, aivan kuten mietinnössä todetaan. Haluan tässä yhteydessä mainita yhteistyön Venäjän kanssa. Muun muassa Barentsin alueen kaasu- ja öljyvarat muodostavat tärkeän reservin myös Euroopan energiahuollon kannalta.
Unionin on myös ponnisteltava entistä päättäväisemmin korvatakseen öljyä muilla energialähteillä. Erityisesti uusiutuvilla energialähteillä ja biopolttoaineilla voidaan korvata osa öljynkulutuksesta ja edistää samalla Kioton tavoitteita. Tämä edellyttää sitä, että unioni suuntaa entistä enemmän varoja uusiutuvan energian tutkimukseen ja käytön edistämiseen. Eikä pidä väheksyä myöskään paikallisia uusiutuvia polttoaineita, joiden uusiutuvuus voidaan tieteellisesti osoittaa, kuten eräillä alueilla turve, toisilla korkkijäte tai oliivinsiemenet esimerkiksi.
Tärkeä keino öljyriippuvuuden vähentämiseksi on myös energiansäästö. Yhtenä esimerkkinä on energianäkökohtien huomioiminen entistä paremmin rakentamisessa ja liikenteessä. Yksinkertaisin tapa säästää energiaa on parantaa rakennusten energiatehokkuutta harmonisoimalla rakennussäännöstöä energiatehokkuuden suuntaan. Samalla öljypohjaisia raaka-aineita voidaan korvata uusiutuvilla materiaaleilla kuten esimerkiksi puulla. Liikenteessä öljynkulutusta voidaan vähentää paremmalla suunnittelulla, uudella tekniikalla, ympäristöystävällisillä liikennemuodoilla ja panostamalla bensiiniä korvaavien polttoaineiden tutkimukseen.

Ahern
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Linkohria hyvin tasapuolisesta mietinnöstä. Olen samaa mieltä kauaskantoisen politiikan tärkeydestä. Kun öljyn hinnat nousevat, säästämme energiaa; kun hinnat laskevat, emme säästä energiaa. Se on ollut hyvin lyhytnäköistä, mistä komission jäsen on varmasti samaa mieltä. Energian säästämisen ja sen järkevän käyttämisen on oltava osa strategiaamme, jolla pyrimme turvaamaan öljynsaannin.
Esittelijä on huomauttanut aivan oikein, että suuria määriä öljyä voidaan säästää jo nyt olemassa olevan tekniikan avulla. Noin 20 prosenttia öljyntuotannosta voitaisiin säästää vain käyttämällä energiaa säästäviä ikkunoita. Öljy on kallis, uusiutumaton energialähde, jota ei pitäisi tuhlata. Tästä syystä tuen komission ehdotusta esittää Göteborgin Eurooppa-neuvostolle energian säästämistä ja energialähteiden monipuolistamista koskeva suunnitelma, jonka tavoitteena on tehokkaampi energian hyödyntäminen.
Liikenneala on vieläkin tärkeämpi. Biopolttoaineiden ja uusiutuvien energiamuotojen korostaminen on tässä yhteydessä erittäin suotavaa. Meidän on kehitettävä uusi ajoneuvosukupolvi. Liikennealan energiankulutus on suurin ongelmamme. Mietinnössä tehdään tästä hyvin myönteisiä ehdotuksia.
Vihreiden ryhmä ei voi kuitenkaan olla samaa mieltä siitä, että ydinenergia on turvallinen tai hyväksyttävä vaihtoehto öljylle. Sijoittakaamme sen sijaan uusiutuviin energiamuotoihin samalla lailla kuin ydinenergiaan on sijoitettu 40 viime vuoden aikana.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, öljynsaannin ongelma on todellinen. Kuitenkaan käsittelemässämme mietinnössä sitä ei mielestäni pyritä ratkaisemaan Euroopan kansojen etujen mukaisesti. Mietinnön pääsuuntaviivoissa pyritään yhteisön imperialismin lisäämiseen kilpailussa Yhdysvaltojen kanssa. Tietyt päämäärät, kuten Opecin vallan rajoittaminen, Persianlahden, Kaspianmeren ja Kaukasuksen alueiden pitkän aikavälin strategian hahmottaminen, korostavat monimuotoista imperialistista sekaantumispolitiikkaa.
Samanaikaisesti esittelijä myöntää, että vuoden 2000 kriisi ei ollut todellinen kriisi öljynsaannissa. Todellisuudessa tapahtumat ovat osoittaneet, että syyllisiä korkeisiin hintoihin olivat monopolia muistuttavien ryhmien keinottelutoiminta sekä Euroopan unionin valtioiden raskas valtionverotus. Tästä huolimatta mietinnössä hyökätään verotuksen keventämistä vastaan ja ehdotetaan verojen yhdenmukaistamista korkeammalle tasolle ja naamioidaan tämä kansanvastainen toiminta ympäristömyönteisyydeksi. Kukaan ei tietenkään ole eri mieltä siitä, että on kehitettävä energiaa säästäviä tekniikoita ja edistettävä uusiutuvia energialähteitä. Öljynsaannin ongelmaa ei kuitenkaan ratkaista liberalistisessa taloudessa, jossa suurempi kulutus tuo myös suurempia voittoja.
Uskon, että yksinomaan valtiollinen energiavirasto voi jokaisessa maassa asettaa nykyiset energialähteet tärkeysjärjestykseen ja hyödyntää niitä ottaen huomioon niin taloudelliset kustannukset kuin ympäristönsuojelunkin pitäen kansan etua mittapuuna. On kyse hyvin syvällisestä poliittisesta teemasta, joka mahdollistaa sellaisen keskeisen kansallisen taloussuunnitelman hahmottamisen, jossa tuotannon välineet on sosialisoitu strategisesti tärkeillä alueilla.

Belder
Arvoisa puhemies, monipuolistaminen on komissiolle ja esittelijälle avainsana Euroopan unionin energiansaannissa muun muassa sen välttämiseksi, että oltaisiin entistä riippuvaisempia tuontiöljystä.
Vuoropuhelu öljyntuottajamaiden kanssa voi johtaa ennen kaikkea tarjoajien suurempaan moninaisuuteen. Tällä tervetulleella riskien jakamisella vältetään, että yksittäiset maat saavat liian vahvan aseman Euroopan öljynsaannissa.
Lisäksi komissio ja esittelijä käyttävät vuoropuhelua välineenä vakaamman hintakehityksen hyväksi. Nämä ongelmat ovat kuitenkin hankalia ratkaista. Lisäksi sekä strategisten varojen että valmisteveroon liittyvien toimenpiteiden käyttö ei ole riittävän vakuuttavaa hintavälineenä. Vaarana on, että nämä hintavälineet ainoastaan hidastavat kysynnän ja tarjonnan tasapainottumista, koska markkinat reagoivat kannustimiin riittämättömästi.
On olemassa muitakin ratkaisuja kuin hinnan hallinta. Niinpä voidaan tutkia, tarjoaako jalostuskapasiteetin suurempi ylijäämä etua. Suurempi kapasiteetti voi kattaa kysynnän kasvun, ilman että hinta nousee välittömästi.
Kolmanneksi energialähteiden luonteen monipuolistaminen on välttämätöntä, kuten komissio ja esittelijä ehdottavat. Näin ollen muiden energialähteiden on korvattava maaöljy niillä aloilla, joilla se on mahdollista. Maakaasu ja uusiutuvat energialähteet voivat siten edistää monipuolisempaa tarjontaa.
Tästä huolimatta kestävyyteen sisältyy muutakin kuin uusiutuvien energialähteiden erityinen suosiminen. Kestävyyttä koskevat kansalliset strategiat tuovat markkinoille moninaisella tavalla ohjaavaa politiikka. Euroopan tasolla on vältettävä sitä, että tämä energialähteiden ja maantieteellisen alkuperän monipuolistaminen johtaisi kilpailuun ympäristönormien ja työolojen kustannuksella. Ensimmäinen askel tässä on luonteen ja alkuperän sertifiointijärjestelmä. Silloin erityinen kansallinen politiikka on mahdollista energialähteittäin. Laajentumisprosessissa tämä lähestymistapa voi vastata sekä jäsenvaltioiden että ehdokasvaltioiden joustavuuden tarpeeseen.
Sitten lopuksi, pyrkiminen pelkästään edulliseen hintaan johtaa siihen, että maat, joilla on edullisimmat tuottajahinnat, hallitsevat markkinoita. Siksi vuoropuhelun päämääränä ei saa olla hinnanhallinta vaan luotettava ja kestävä energiansaanti.

Chichester
Arvoisa puhemies, onnittelen kollegaani Linkohria tämän mietinnön johdosta. Se on tervetullut osa laajempaa keskustelua, joka koskee Euroopan energiansaannin turvallisuutta, jonka parissa teen parhaillaan työtä. Haluaisin ottaa esiin neljä kohtaa.
Todellista vuoropuhelua öljyntuottajamaiden kanssa kehotetaan luomaan 1 kohdassa. Kerrottakoon, että osallistuin aikaisemmin iltapäivällä kokoukseen, jossa kuulimme energiaperuskirjan parissa tehtävästä työstä ja siitä, miten tärkeää on ottaa nämä puitteet käyttöön, etenkin, kun on kyse kauppa- ja sijoitussuhteistamme Venäjälle, joka on ensisijainen öljyn- ja kaasuntuottaja. Haluaisin korostaa tämän aloitteen merkitystä.
Toiseksi, 7 kohdassa vaaditaan, että EU:n on ponnisteltava entistä lujemmin korvatakseen öljyn muilla energiamuodoilla. Tuen tätä kohtaa. Mahdollisuuksia on paljon, ja odotamme komission tekevän myöhemmin tänä vuonna ehdotuksia, joissa kannustetaan käyttämään biopolttoaineita ja muita vaihtoehtoja, joiden avulla öljy voidaan tällä hetkellä osittain korvata.
Kolmanneksi, 27 kohdassa, jossa on kyse erilaisesta lähestymistavasta, komissiota kehotetaan lisäämään öljyntuotantoa EU:n omilla öljykentillä parantamalla öljyn talteenottoon tarkoitettua tekniikkaa. Tässä on myös noudatettava järkevää politiikkaa, jotta omia varojamme voitaisiin käyttää parhaalla tavalla.
Neljänneksi, 30 kohdassa jäsenvaltioita pyydetään suunnittelemaan asuinalueet ja liikennemuodot sellaisiksi, että voimme huomattavasti parantaa energiatehokkuutta ja energiansäästöä. Näiden molempien käsitteiden on oltava osa järkevää lähestymistapaa.
Lopuksi näyttää siltä, että kaikkein tärkeintä - ja haastavinta - on vaikuttaa yleiseen mielipiteeseen ja muuttaa sitä siten, että ymmärretään, että energiansäästö ja energiatehokkuus ovat tarpeen.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän Linkohria osaavasta mietinnöstä. Minun mielestäni me emme ole kuitenkaan öljystä riippuvaisia, vaan me olemme riippuvaisia autosta ja liikenteestä. Niistähän me olemme riippuvaisia, nehän syövät kohta 70 prosenttia öljystä. Ne ympäröivät tämänkin rakennuksen ja kaikki Euroopan parlamentit ja kaikki konttorit, nämä samat, jotka syövät meidän öljymme. Kuka on kuullut muuten autottomista konttoreista? Niitä ei ole olemassa. No, moottoritekniikkaa voidaan muuttaa ja polttoaineita kehittää, mutta varsinainen tehokas ratkaisu saadaan aikaan liikennettä vähentämällä tai muuttamalla sitä raiteille, niin kuin on esitetty.
Esittelijä esittää tiiviimpiä ikkunoita. Se on hyvä säästö, 20 prosenttia öljystä säästyisi. Me teimme sen kotimaassa jo 25 vuotta sitten: kolminkertaiset ikkunat. Mitä nyt?
Energian kuljetus on yksi ongelma. Tuen paikallisia energiamuotoja. Meillä on esimerkiksi Suomen pinta-alasta 30 prosenttia suota. Käytämme siitä alle prosentin, ja sitä ei tarvitse kuljettaa mihinkään. Ne ovat oikeita ratkaisuja. Siksi meistä tällainen turpeen käyttö vuosikasvun verran on viisasta.
Mutta on selvää, että me emme saa näitä säästöjä aikaan. Uusiutuvat energialähteet eivät ole riittävän nopeita. On siis tehtävä jotakin muuta, ja minusta se on joko ydinvoima tai maakaasu. Otetaan maakaasu, sitä on pohjoisessa Barentsin alueella, niin kuin herra Pohjamo sanoi. Sitä on siellä tavattoman paljon, enemmän kuin Kaspian altaassa. Se voisi olla pohjoisen ulottuvuuden kärki. Kiitän arvoisaa komission jäsentä energiadialogista Venäjän kanssa, mutta siihen täytyy saada vauhtia. Ehdotukseni on, että pannaan unionin ja Venäjän välille yhteisyhtiö, joka tekee oikoteitä. Venäjän partnerit ovat suuria ja ne ovat tottuneet oikoteihin. Niiden kautta saadaan vauhtia ja samalla kehitetään lainsäädäntöä. Sitä paitsi Kaukasuksella on sota ja pohjoisessa on rauha. Siellä on vain jääkarhuja ja hiljaisia skandinaaveja. Se yhteistyö toimisi, ja saataisiin energiavarmuutta.

Martin, Hans-Peter
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mikä on naurettavan huippukohta? Parlamentin keskustelu keskiyöllä, vähän ennen keskiyötä. Pyydän anteeksi, että muiden kollegojen tapaan myöhästyin, mutta siihen on jo erityinen syy. Me katsomme ympärillemme ja ajattelemme, että täällä on tuskin ketään, ja ne harvat, jotka ovat läsnä, jotka olivat täällä aiemmin ja puhuivat, lähtevät sitten myös hyvin nopeasti, kuten aaveet, jotka ilmestyvät hetkeksi johonkin ja häviävät jälleen.
Jos kyse olisi vain haamukeskustelusta, tilanne ei olisi enää paha. Mutta kyse on verovaroista, avoimuudesta, demokratiasta ja nykyaikaisen talouden ja liikkuvuuden ytimestä. Onneksi meillä on keskuudessamme Harry Potter, ja tänä iltana nimenomaan Rolf Linkohr välittää hivenen siitä, että me edistymme hieman myös näissä kysymyksissä, hänellä on valpas, erehtymätön silmä perustalle, josta erittäin monet meistä eivät ole enää lainkaan tietoisia, nykyisen yhteiskuntamme perustalle. Kun nähdään, että läsnä on enää vain 11 jäsentä, se paljastaa tämän parlamentin voiman ja myös voimattomuuden. Siitä huolimatta tämä keskustelu on keskeinen, sillä minkä kanssa me olemme tekemisissä? Uskoakseni kolmen ongelman kanssa.
Ensinnäkin me olemme tekemisissä edelleenkin Euroopan demokratian, sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja ekologian kanssa. Vaikka me onnistuisimme saavuttamaan demokratiassa tarvitsemamme läpimurron ja säilyttämään sosiaalisessa rakenteessa oikeudenmukaisen jakautumisen, jollainen suuntaus oli olemassa, meille jää lopuksi vielä suuri ekologinen kysymys. Sitä käsitellään tässä mietinnössä.
Yksi kohta tässä mietinnössä vaatii uskoakseni meidän huomiomme, sillä se on todella tärkeä kohta, nimittäin tarkistus 6, joka - jos se hyväksyttäisiin täysistunnossa, mitä toivon hartaasti - merkitsisi muutosta neuvostolle esitetystä yleisluonteisesta ehdotuksesta kohti selkeää vaatimusta, että meidän on viimeinkin edistyttävä verojen yhdenmukaistamisessa. Verojen yhdenmukaistaminen, varsinkin energia-alalla, on ehdoton perusta sille, että kansalaiset ymmärtävät, että me emme ole kasvaneet yhteen vain sosiaalisesti vaan myös demokraattisesti. On saatava loppumaan nämä epätasaisuudet, että esimerkiksi kotimaassani Itävallassa toimivaa kuorma-autoyrittäjää koskevat aivan toisenlaiset kilpailuedellytykset kuin pari kilometriä kauempana Saksassa tai Ranskassa toimivaa yrittäjää. Siinä komissiota vaaditaan toimiin ja siinä vaaditaan ennen kaikkea neuvostoa toimimaan.
Toivon, että me edistymme hieman tällä alalla myös tämän energiamietinnön välineen avulla. Demokratia ei ole mahdollinen ilman avoimuutta, ei myöskään Euroopassa. Kannatan siksi erittäin voimakkaasti, että me emme pelkästään hyväksy mietintöä vaan edistymme myös verotuksen yhdenmukaistamisessa.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ennen kaikkea kiittää Linkohria hänen erinomaisesta mietinnöstään, joka vastaa komission lokakuussa 2000 öljynsaannista antamaa tiedonantoa, joka puolestaan oli jatkoa neuvostolle aiemmin syyskuussa annetulle alustavalle asiakirjalle. Haluan lisäksi huomauttaa, että komissio on tällä välin antanut toimitusvarmuutta koskevan vihreän kirjan, joka liittyy erittäin läheisesti tähän asiakirjaan ja ilman muuta myös Linkohrin mietintöön.
Haluan sanoa, että vaikka emme ole enää yhtä kiperässä tilanteessa kuin viime syksynä, on totta, että Brent-raakaöljyn hinnat liikkuvat yhä 30 dollarissa barrelilta ja että OPEC-maiden viimeviikkoisen kokouksen johtopäätösten perusteella hintatilanne on edelleen huolestuttava.
Epävakaisuuden syy on varsin selvä, ja siinä on pohjimmiltaan kyse vähäisistä öljyvarastoista, jotka ovat olleet ennätysmäisen alhaisella tasolla talvesta 1999 vuoteen 2000 asti, mutta epäilemättä myös muista seikoista, esimerkiksi öljymarkkinoiden avoimuuden puutteesta. Kuten esittelijä Linkohr erittäin hyvin toteaa ja kuten parlamentille annetun päätöslauselmaesityksen 1 kohdassa todetaan, vuoropuhelu tuottajamaiden, kuten OPEC-maiden tai muiden maiden, kanssa on tässä mielessä välttämätöntä, jotta öljyn hintojen epävakauden ongelma voidaan ratkaista.
Tähän meidän on pystyttävä antamaan yhteinen panos, jotta voimme analysoida kyseisten maiden markkinoita ja aloittaa pysyvän vuoropuhelun. Kuten jäsen Purvis sanoi, meidän ei ole toimittava ainoastaan silloin, kun öljystä on pulaa ja hinnat ovat erittäin korkealla, vaan myös silloin, kun hinnat ovat alhaalla. On siis säilytettävä yhteys, jotta voimme tuoda markkinoille avoimuutta ja säilyttää hintojen lisääntyneen vakauden, mikä on yhtä lailla tärkeää tuottajamaille ja kuluttajamaille.
Keskeisenä kysymyksenä tässä yhteydessä on, että Eurooppa kykenee esiintymään yhtenäisenä, jottei käy niin, kuten energia-alalla joskus valitettavasti tapahtuu, että viime hetkellä jonkin maan näkemykset poikkeavatkin sovitusta, kuten meille aivan äskettäin kävi. Tältä osin koituisi unionin hyödyksi, jos se edistäisi tuotannon kehittämistä sekä Euroopan unionin sisällä, kuten täällä on todettu ja kuten päätöslauselmaesityksessä vaaditaan, että OPECin ja Euroopan unionin ulkopuolisissa maissa. Tässä yhteydessä on otettava esille Euroopan unionin ja Venäjän yhteistyö energia-alalla sen vuoropuhelun kautta, jonka komission puheenjohtaja Prodi käynnisti 30. lokakuuta Pariisissa pidetyssä Euroopan unionin ja Venäjän välisessä huippukokouksessa.
Voimme joka tapauksessa todeta, että energiapolitiikan vaihtoehdoissamme on keskityttävä kysynnän hallintaan sekä öljyn että muiden energianlähteiden kohdalla. Yhtäältä energianlähteemme ovat rajallisia; toisaalta emme voi myöskään unohtaa sitoumuksiamme ympäristöä kohtaan, ja tarkoitan tässä erityisesti Kiotossa antamiamme sitoumuksia, joista meillä on epäilemättä erilainen kanta kuin Yhdysvalloilla.
Palaan nyt tiedonantoomme ja totean, että aluksi mainitsemamme vuoropuhelun ohella on tärkeää parantaa unionin eri jäsenvaltioiden kansallisten politiikkojen johdonmukaisuutta. Meidän on siis vahvistettava yhteisiä näkemyksiä sekä strategisista varannoista että verotuksesta. Strategisia öljyvarantoja on vahvistettava yhdistämällä ne, ja verotuksessa, kuten esittelijä Linkohr mietinnössään hyvin toteaa, on syytä välttää sitä kiusausta, että korkeiden öljyn hintojen vaikutusta pehmennetään öljytuotteiden veronalennuksin.
Tämä olisi ristiriidassa ympäristötavoitteidemme kanssa, erityisesti Kioton pöytäkirjasta johtuvien tavoitteidemme kanssa, ja se merkitsisi verovarojen siirtämistä tuottajamaille. Tästä syystä olisi pikemminkin harkittava jäsenvaltioiden erityisverojen lähentämistä, ja mielestäni sopivin ratkaisu olisikin haarukka, jossa tietty liikkumavara unionin maille voisi yhdistyä johdonmukaisuuden lisääntymiseen ja vääristymien vähenemiseen.
Haluan nyt viitata öljyn merkityksen vähentämiseen Euroopan taloudessa ja samalla kysynnän hillintään, ja muistutan teille ensiksikin, ettemme aio esittää Göteborgissa energiansäästösuunnitelmaa, vaikka päätöslauselmaesityksen 23 kohdassa sanotaankin niin. Ehdotamme sen sijaan useita energiansäästötoimenpiteitä siinä vihreässä kirjassa, jota parlamentti juuri käsittelee. Esitämme Göteborgissa joitakin jo viimeisteltyjä ehdotuksia. Yksi ehdotus koskee rakennusten energiatehokkuuden parantamista, sillä siinä, kuten joku puhujista totesi, on suuria säästömahdollisuuksia.
Kun otetaan huomioon liikenteen suuri osuus öljyn kysynnästä, on tärkeää tasapainottaa liikennemuotojen suhteellista merkitystä, ja tämä on yksi tärkeimmistä kohdista, ellei sitten tärkein kohta, valkoisessa kirjassa, jonka komissio toivottavasti lähiviikkoina hyväksyy.
Lopuksi toteaisin, että komissio haluaa myös edistää uuden sukupolven ajoneuvoja ja korvaavia polttoaineita ja että esitämme lähiaikoina tiedonannon vaihtoehtoisista polttoaineista - täällä on puhuttu niistä - ja direktiivin, jossa teemme ehdotuksia biopolttoaineiden käytön vähimmäistavoitteesta ja biopolttoaineiden käyttöä edistävistä veronalennuksista.
Hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa puhemies, öljykriisi on saanut kansalaisten huomion kiinnittymään energiaongelmaan. Meillä on kuitenkin kriisin ohella myös muita suuria haasteita. Ajattelen tässä esimerkiksi suurta riippuvuuttamme tuontienergiasta tai ilmaston lämpenemiseen liittyvää ongelmaa. Olemme näistä syistä käynnistäneet kattavan, järjestelmällisen ja perinpohjaisen keskustelun vihreässä kirjassa tekemiemme ehdotusten pohjalta.
Ymmärrän, että pohjustamme tällä keskustelulla ja Linkohrin mietinnön päätöslauselmaesityksellä tulevan vihreän kirjan johtopäätöksiä, ja haluan tältä osin vielä kerran onnitella esittelijää suurenmoisesta työstä ja kiittää parlamentin jäseniä heidän panoksestaan.

Sikojen suojelu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Buskin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A5-0210/2001) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi sikojen suojelun vähimmäisvaatimuksista annetun direktiivin 91/630/ETY muuttamisesta (KOM(2001) 20 - C5-0039/2001 - 2001/0021(CNS)).
Tämä on sopiva aihe keskiyöllä käytävään keskusteluun.

Busk
. (DA) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin aloittaa kiittämällä PPE-ryhmän jäsentä Albert Jan Maatia ja PSE-ryhmän jäsentä Heinz Kindermannia erittäin hyvästä ja hedelmällisestä yhteistyöstä valiokunnassa. Kiinnostus tätä mietintöä kohtaanhan on ollut valtavaa. Kiinnostus on ollut niin suurta, että tarkistuksia on tehty 135. Olemme yhdessä tehneet niistä 10 kompromissitarkistusta, jotka hyväksyttiin suurella enemmistöllä maatalousasioiden valiokunnassa. Haluaisin myös kiittää komissiota ja puheenjohtajavaltio Ruotsia erittäin hyvästä yhteistyöstä.
Lähtökohtana oleva komission ehdotus sisältää monta hyvää kohtaa, mutta ehdotuksessa ei mielestäni mennä tarpeeksi pitkälle. Haluaisin yhteiset säännökset, jotka koskevat niitä eurooppalaisia tuottajia, jotka kilpailevat yhteisillä sisämarkkinoilla. Eläinten hyvinvointi ja sikojen hyvinvointi on sama asia, olkoon kyse sitten Pohjois- tai Etelä-Euroopan sioista. Lämpötilassa on tietenkin eroja, mutta sehän lisää vain sellaisten yhdenmukaisten säännöksien tarvetta, jotka koskevat ilmastointia, suihkulaitteita sekä sitä, että kaikki EU:n tuottajat ovat hyvin koulutettuja. Tarkoitan lisäksi, että velvollisuutenamme on hyväksyä eurooppalaisia tuottajia koskevat yhteiset säännökset ja puhua välillä jostain muustakin kuin vähimmäisehdoista. Komission ehdotushan enteilee niitäkin. Jokaiselle on selvää, että kaikissa jäsenvaltioissa eläinten hyvinvointia ei arvosteta yhtä paljon, ja sen vuoksi on välttämätöntä, että parlamentti päättää yhdessä komission kanssa siitä, että nämä tehtävät on pantava täytäntöön yhdessä. Muuten meitä voi oikeutetusti syyttää siitä, että emme noudata omia päätöksiämme. Se, että Euroopassa vaaditaan eläinten hyvinvoinnin korkeaa tasoa, vääristää eurooppalaisten siantuottajiemme kilpailuasemaa EU:n ulkopuolella oleviin tuottajiin verrattuna. Tämän ongelman korjaamiseksi ja sen varmistamiseksi, että kuluttajat saavat selvää ja selkeää tietoa tuotteista, joiden valmistamisessa on kunnioitettu eläinten hyvinvoinnin korkeaa tasoa, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta kehottaa komissiota tekemään aloitteen yhteisistä säännöksistä, jotka koskevat sellaisen sianlihan tuotemerkintää, joka täyttää nämä korkeat vaatimukset.
Kannatan erittäin paljon ympäristöasioiden valiokunnan tekemää tarkistusta, jonka mukaan meidän on kiellettävä sellaisten kolmansista maista tulevien tuotteiden tuonti, jotka eivät täytä haluamiamme vaatimuksia, mutta sehän on kuin suostuisimme kauppasotaan tai suunnittelisimme sitä, ja sitä en kannata. Sen vuoksi komission on ratkaistava tämä kysymys WTO:n puitteissa. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta pyytää myös komissiota laatimaan kertomuksen, joka koskee vuodelta 1991 peräisin olevien direktiivien täytäntöönpanoa. Kysehän ei ole pelkästään reilusta kilpailusta maailmanmarkkinoilla, vaan kyse on mitä suurimmassa määrin reilusta kilpailusta myös sisämarkkinoilla.
Jäsenvaltiot lähettävät direktiiviä koskevia tietoja komissiolle, mutta parlamentti ei saa näitä tietoja. Komission pitää nyt koota nämä tiedot ja laatia niistä kertomus, jossa selvitetään, miten direktiivin täytäntöönpano on onnistunut, ja iltapäivällä kuulimme komission jäsen Byrnen antavan selkeän selonteon siitä, kuinka eläinten kuljetukset tapahtuvat. Voihan olla, että komissio ymmärtää yhteisten säännöksien tarpeen, aivan kuten kävi liikennealallakin. Odotan kiinnostuneena komission tätä asiaa koskevaa ehdotusta, jonka saamme todennäköisesti tämän vuoden lokakuussa. Komission tehtävänä on nyt suojella eurooppalaisten tuottajien etuja tulevissa WTO:n neuvotteluissa. Kuten sanottu, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta ehdottaa osittaiseksi ratkaisuksi yhteisen hyvinvointimerkintäjärjestelyn käyttöönottoa. On tietenkin selvää, että se saattaa pienentää markkinaosuuttamme aina, kun eurooppalaisille siantuottajille määrätään lisää sellaisia kustannuksia, joita kilpailijoillamme ei ole.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta samoin toivoo, että komissio ehdottaa sikojen ulkona kasvattamista koskevia säännöksiä, nyt kun tehotuotannossa kasvatettavia sikoja koskevat säännökset ovat kohta valmiit. Velvollisuutemme on saada hyväksyttyä myös muita sikoja koskevat kiinteät säännökset. Entistä useampia sikoja pidetään ulkona, ja sen vuoksi on välttämätöntä varmistaa yhteiset säännökset, jotka koskevat auringolta suojaan pääsyä ja varjoa ja muita sellaisia oloja, jotka liittyvät ulkona kasvatettaviin sikoihin. Olemme samoin tiukentaneet koulutusta koskevia säännöksiä. On melko selvää, että tuottajilla on oltava käytännön ja teoriatason koulutusta, jotta he voivat hoitaa eläimiä asianmukaisesti. Tämä tiukentaminen, yhdessä suihkulaitteiden käyttöönoton kanssa, parantaa eläinten hyvinvointia, ja nämä asiat ovat erittäin, erittäin tärkeitä.

Sturdy
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella Buskia hänen erinomaisesta mietinnöstään. Hän on onnistunut ottamaan mukaan suurimman osan lainsäädännöstä, jonka ympäristöasioiden valiokunta hyväksyi, mikä on tärkeää. On myös tärkeää, että pyrimme edistämään lainsäädäntöprosessia, jotta kuluttajat saavat tuotteen, jonka he tietävät olevan täysin turvallinen, joka on peräisin eläimestä, joka on kasvatettu ympäristöystävällisesti ja jota he voivat syödä täysin turvallisesti tietäen, että eläin on elänyt todella hyvän elämän. Maanviljelijöiden tehtävänä on panna lainsäädäntö täytäntöön.
Busk tarkasteli kahta tai kolmea tärkeää asiaa. Toistan ne hyvin nopeasti. Yksi on eläimien kuljettaminen. Olemme hyvin tietoisia asian tärkeydestä, ja tiedän, että komission jäsen Byrne on myös tietoinen siitä. On ehdottoman tärkeää sisällyttää asiaa koskeva lainsäädäntö Maailman kauppajärjestössä käytäviin neuvotteluihin, samoin kuin selkeitä tuotemerkintöjä koskeva lainsäädäntö. Saanen vielä lisätä, koska en puhu pelkästään ympäristöasioiden valiokunnan puolesta vaan myös maanviljelijänä, että meidän ei pidä Euroopan unionissa - ja vetoan tässä komission jäseneen, koska tiedän, mitä mieltä hän on tavasta, jolla tuomme ja viemme tuotteitamme - päätyä siihen, että otamme käyttöön sellaisen lain, jossa määrätään samojen elinkeinonalojen, joista olemme nyt säätämässä lakia EU:ssa, tuotteiden viennistä.
Jos näin käy, se johtaa yksinkertaisesti siihen, että viemme eläimien hyvinvointia Euroopan unionin ulkopuolelle, jossa emme voi valvoa sitä. Meidän on suhtauduttava tasapuolisesti Euroopan unionissa tuotettuihin tuotteisiin, mutta myös niihin tuotteisiin, jotka tuodaan Euroopan unioniin. Vetoan komission jäseneen voidaksemme varmistaa, että asiaa koskeva laki säädetään, jotta emme joutuisi tilanteeseen, jossa Euroopan unioniin tuodut tuotteet eivät vastaa asettamiamme normeja. Tiedän, että ihmisten on vaikea ymmärtää tätä, mutta toivon komission jäsenen vievän asian läpi ja pitävän lain vireillä.

Maat
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää Buskia erinomaisesta yhteistyöstä. Kiitokset myös kollegalleni Kindermannille, joka on auttanut löytämään ratkaisun muutamiin kompromissitarkistuksiin.
Toinen asiani koskee komissiota. Haluan kiittää komission jäsen Byrneä siitä, että hän on joka tapauksessa tehnyt ehdotuksen. Samalla olen kuitenkin sitä mieltä, että itse asiassa myös neuvoston pitäisi olla täällä läsnä, sillä kun tarkastelemme tätä sikojen hyvinvointia koskevaa lainsäädäntöä, minun on todettava, että erot jäsenvaltioiden välillä Euroopassa ovat vastuuttoman suuria. Ne ovat niin suuria, että ne alkavat muodostua uhkaksi sisämarkkinoillemme.
On oikeastaan mahdotonta hyväksyä täällä Euroopassa, että näin ollen tuotantohinnoissa on 30-35 prosentin erot eri siankasvattajien välillä Euroopassa. Tämä tilanne on samalla myös moite neuvoston suuntaan, jota pyydetään laatimaan yleissääntöjä. Itse asiassa - siksi olen myös hyvin iloinen, että komission jäsen Byrne on tänä iltana täällä läsnä - tämä asia koskee myös kuluttajia, koska käsittelemme jälleen direktiiviä, jolla on seurauksia maanviljelijöille, mutta mitä seurauksia tästä koituu kuluttajille?
Haluan myös sanoa hyvin painokkaasti ryhmäni puolesta, että olemme huolestuneita ennen kaikkea tästä asiasta, koska loppujen lopuksi ehdotus johtaa siankasvattajien ylimääräisiin investointeihin, ilman että lisätuloista on mitään takeita. Tämä huolenaihe on tehtävä selväksi kaikissa lähestymistavoissa eurooppalaisen tukipolitiikan avulla tai esimerkiksi myös kuluttajilta perittävillä ylimääräisillä lisämaksuilla. Joka tapauksessa eläinten hyvinvointi ei saa enää johtaa suuriin eroihin kilpailussa, eikä sitä saa aina yksipuolisesti saattaa eurooppalaisten maanviljelijöiden maksettavaksi. Haluan sanoa tämän hyvin painokkaasti.
En käsittele juurikaan mietinnön sisältöä. Kollegani Busk on hoitanut asian erittäin hyvin. Kollegani Sturdy on ilmoittanut minulle erittäin hyvin, mitkä ovat seuraukset WTO-neuvottelujen kannalta. Me kaikki tiedämme, että eläinten hyvinvointi on uskomattoman vaikea asia WTO:ssa. Kuitenkin jos eurooppalainen yhteiskunta sanoo, että eläinten hyvinvointi on sille tärkeä asia, silloin sillä on ehdoton velvollisuus ottaa tämä asia esille hyvin painokkaasti myös WTO-neuvotteluissa sekä kiinnittää siihen huomiota yleisessä politiikassa.
Voimme puhua tästä asiasta pitkään ja laajasti. Eri järjestöt - kuluttajajärjestöt, eläinten suojelijat sekä maanviljelijöiden järjestöt - ovat lähestyneet meitä useista näkökulmista. Yhä useammin voi havaita, että joskus on pohjaa liittoutumalle. Tällainen liittoutuma voidaan kuitenkin saada aikaan vain siinä tapauksessa, että pikkuhiljaa saadaan aikaan rahoitussuunnitelma ja että myös kuluttajat otetaan mukaan paljon nykyistä tehokkaammin.
Vaikka ryhmäni on sinänsä tyytyväinen, että asiasta on päästy sopuun, se on kuitenkin hyvin huolissaan maanviljelijöille koituvista seurauksista. Olemme myös sitä mieltä, että on tehtävä pikkuhiljaa selvemmäksi, mitä seurauksia kuluttajille koituu.

Kindermann
Arvoisa puhemies, intensiivisten neuvottelujen ja Buskin erittäin hyvän työn jälkeen on mahdollista keskustella hänen mietinnöstään tänään parlamentissa. Ryhmäni puolesta haluaisin kiittää häntä ja Maatia työstä. Mielestäni neuvoteltujen kompromissiehdotusten myötä otetaan uusi askel kohti siankasvatuksen parantamista. Se on ja pysyy kuitenkin vain kompromissina. Ihanteelliset vaatimukset, joita esitetään usein myös tunnesyistä, ovat tosin itsestään selviä, mutta niitä ei voida toteuttaa sellaisenaan.
Jokaisella uudella oikeuskehyksellä on viime kädessä valtavia vaikutuksia asianomaisiin. Tässä on tärkeää, että siirtymäkaudet ovat joustavia. Sopeutuminen toisenlaisiin tai uusiin järjestelmiin eläinten kasvatuksessa vaatii aikansa eikä ole ennen kaikkea myöskään halpaa. Sikojen tuotannossa kilpailuedellytykset ovat erityisen ankarat.
Haluaisin käsitellä vielä lyhyesti kahta asiaa: ensinnäkin vapaan tilan pinta-alaa koskevien vaatimusten laajentamista mietinnössä koskemaan tuotantosikoja ja toiseksi kuohintaa. Kummatkaan alat eivät tosin sisälly komission ehdotukseen, mutta olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentin pitäisi asettaa tässä yhteydessä eläinsuojelussa korkeammat kriteerit. Eläinlääkintäalan tiedekomitean vuonna 1997 antama lausunto sikojen hyvinvoinnista oli näiden vaatimusten lähtökohtana, erityisesti tuotantosikoja varten tarvittavaa vapaata tilaa koskevan vaatimuksen lähtökohtana.
Saksalaiset kuluttajat eivät mielestäni hyväksyisi sikojen yleistä kuohintakieltoa, jota jotkut vaativat. Tulevaisuus näyttää, missä määrin karjujen kaksinkertainen rokotus korvaa kirurgisen kuohinnan. Se olisi kuitenkin mielestäni käyttökelpoisempi tapa.
Aikataulusta me olemme mielestäni löytäneet vielä siedettävän kompromissin. Tiloilla on aikaa järjestää tuotantonsa uudelleen pitemmän ajan kuluessa.
Pyydän vielä kollegoja kannattamaan mietintöä tässä muodossa.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Byrne, kun ehdotus tuli komissiolta, me olimme valiokunnassa hieman ymmällämme, pitäisikö meidän ylipäätään käsitellä sitä, koska, kaikella kunnioituksella, tämä ehdotus oli hyvin heikko. Meille esitetty ehdotus ei ollut laadukas eikä riittävä, ja pohdimme, eikö meidän pitäisi palauttaa sitä lähettäjälle ja sanoa: tehkää kerrankin järkevä siankasvatuksen suojelua koskeva ehdotus! Jäsen Busk, on kuitenkin sanottava, sydämelliset onnittelut työstänne. Muistan myös Maatia ja Kindermannia, jotka osallistuivat sitten kompromissitarkistusten laatimiseen. Meillä on nyt edessämme kunnollinen ehdotus, mutta sanon: parlamentti on tehnyt jälleen kerran hyvää työtä.
On myös hyvä, että me hyväksymme ehdotuksen nyt, sillä jos me emme olisi tehneet sitä vaan olisimme hylänneet ehdotuksen, eläinsuojelijat olisivat syyttäneet viljelijöitä jälleen kerran siitä, että viljelijät haluavat puolustaa omia asemiaan ja asettaa kaupalliset edut etusijalle. Se ei ole kuitenkaan ollut tarkoituksemme, vaan me haluamme toteuttaa eläinsuojelua tietysti yhdistettynä viljelijöiden kaupallisiin etuihin. Kuten jäsen Sturdy jo sanoi, kyse on tietysti siitä, että nämä meidän asettamamme kriteerit asetetaan myös Euroopan unioniin tuotaville tuotteille. Tässä mielessä meidän on ponnisteltava sellaisen järkevän ulkosuojan hyväksi, jossa omaksutaan asiantuntevasti se, jonka me olemme määritelleet täällä parlamentissa maatalouden eurooppalaiseksi tieksi ja jonka olemme nyt jälleen kerran toteuttaneet tässä yksityiskohtaisessa asiassa.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, ennen kuin käsittelen sikojen suojelun vähimmäisvaatimuksia koskevaa direktiiviä, sallikaa minun sanoa kuitenkin pari periaatteellista asiaa. Minä olen nimittäin sitä mieltä, että on korkea aika ohjata eläinsuojelun ympärillä käytävä keskustelu jälleen oikeille raiteilleen. Eläinsuojelun ympärillä käytävässä keskustelussa on esitetty viime aikoina BSE-kriisin sekä suu- ja sorkkataudin kuluessa erittäin liioiteltuja elintarvikkeiden laatua koskevia vaatimuksia, jotka eivät vastaa lainkaan todellisuutta.
Minulla oli oikeastaan erittäin harvoin mahdollisuus kuulla vakavasti otettavaa alan asiantuntijoiden kanssa käytävää keskustelua. Liian usein hysteria sai yliotteen ja pääsi tiedotusvälineiden otsikoihin. Sallikaa minun sanoa aivan suoraan, että eläimet ovat eläimiä ja ihmiset ihmisiä! Me kasvatamme eläimiä hyödyntääksemme niitä, ja jos me pyrimme lajinmukaiseen eläinkasvatukseen, sen on oltava juuri lajinmukaista. Eli esimerkiksi kanoja, sikoja tai kaloja ei kasvateta lajinmukaisesti, jos me yritämme soveltaa siihen inhimillis-eettisiä käsityksiämme.
Tiedän erittäin hyvin, että maatalous on vaikea ala ennen kaikkea tehtävineen ja ongelmineen ja ennen kaikkea myös niille henkilöille, joita se ei suoraan koske. Siksi on sitäkin tärkeämpää, että me omaksumme asiantuntevan arvostelukyvyn ja myös käytämme sitä, jotta kaikkea, mitä me päätämme täällä parlamentissa, voidaan myös toteuttaa ja soveltaa käytännössä. Me emme voi harjoittaa mitään norsunluutornipolitiikkaa, meidän tehtävämme on epäonnistunut, jos emme voi toteuttaa politiikkaamme ihmisiä varten.
Nyt mietinnöstä. Voin yhtyä täydestä sydämestäni löydettyihin kompromisseihin, sillä mietinnössä esitetyt vähimmäisvaatimukset eivät ole ylipäätään mikään ongelma Itävallan maataloudelle ja sen maatiloille. Keskustelussa on otettava huomioon taloudelliset ja ekologiset näkökohdat. Tilan maantieteellisellä sijainnilla on myös roolinsa samoin kuin rakentamista koskevilla vaatimuksilla. Tukimäärärahoja on keskitettävä tälle alalle, sillä täällä ovat kattavat investoinnit mahdollisia.
Sallikaa minun sanoa lopuksi: minusta alan koulutus on ehdottoman välttämätöntä siankasvattajille ja myös muille ihmisille, jotka ovat tekemisissä siankasvatuksen kanssa.

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsenet, komissio ehdottaa sikojen suojelun vähimmäisvaatimuksia parantaakseen eläinten hyvinvointia. Pidän oikeastaan valitettavana, että eläinsuojelua koskevien direktiivien asemesta ei anneta asetuksia. Sanon sen täysin vakuuttuneena, koska olen innokas asetusten kannattaja, sillä direktiivit aiheuttavat tavallisesti niiden täytäntöönpanon yhteydessä erityisesti kotimaassani toistuvasti uusia kilpailun vääristymisiä.
En halua sanoa tässä yhteydessä mielipidettäni yksittäisistä kompromissitarkistuksista, sillä monet asiat, joita me panemme niissä paperille, ovat nähdäkseni täysin itsestään selviä. Annan vain yhden esimerkin: tarkistuksissa vaaditaan asianmukaista koulutusta. Yksikään nuori viljelijä meillä Saksassa ei ole uskaltanut enää pitkään aikaan yrittää pärjätä tässä kivenkovassa kilpailussa ilman asianmukaista koulutusta.
Pidän erittäin valitettavana, että komission jäsenellä ei ole tarpeeksi aikaa kuunnella, mutta käsittelen vielä kerran niitä kuluttajajärjestöjen poleemisia intressejä, jotka tuodaan esille tällä hetkellä kaikissa keskusteluissa ja joissa sanotaan toistuvasti, että kuluttaja vaatii parempaa eläinsuojelua. Siltä osin komission jäsen Fischlerin, joka sanoo erään suuren saksalaisen sanomalehden haastattelussa, että BSE-kriisin jälkeen tällä hetkellä on nähtävissä jälleen vastakkaista kuluttajakäyttäytymistä, lehdistötiedote tuli minulle juuri eilen todella sopivasti. Komission jäsen Fischlerin mukaan ihmiset käyttävät BSE:n jälkeen jälleen enemmän hyväkseen tarjouksia. Juuri sen vahvistaa oikeastaan monivuotinen kokemukseni. Ihmisten on tietysti hyvin tunnetuista syistä pidettävä huoli talousarviostaan, ja siinä yhteydessä meidän pitäisi olla todella erittäin hienotunteisia eikä mennä liian pitkälle. Sillä taloudellisuus vaikuttaa kuitenkin erittäin ratkaisevasti kaikkeen, mitä me teemme.
Me puhumme monissa tarkistuksissa raoista. Me pidämme itseämme siinä lähes asiantuntijoina. Uskoakseni on muita, jotka osaavat arvioida asiaa paljon paremmin. Arvoisa puhemies, mielestäni te baijerilaiset tunnette siantuotannon parhaiten. Te tiedätte, mitä tarkoittaa, kun me puhumme häntien osittaisesta leikkaamisesta, hampaiden leikkaamisesta ja hiomisesta ja kaikista näistä tärkeistä asioista.
Haluaisin sanoa lopuksi, että meidän on löydettävä tasapaino eläinsuojelun, terveyden ja ympäristöpoliittisten näkökohtien välillä. Me tarvitsemme myös koko aihetta varten hyväksyttävissä olevat siirtymäkaudet.

Ayuso González
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minun on ensiksi onniteltava Buskia tiiviistä työstä, mutta minun on todettava olevani tyytymätön niiden tarkistusten sisältöön, joista äänestämme huomenna. Olen luultavasti ainoa puhuja eteläisestä jäsenvaltiosta, joka on sitä paitsi Euroopan unionin suurin sianlihan tuottaja.
Toivon esittelijän tavoin, että kaikki säännöt olisivat mahdollisimman yhtenäisiä koko Euroopan unionissa, mutta meidän on yhdenmukaistettava sellaisia sääntöjä, jotka voidaan hyväksyä Lapista aina Andalusiaan asti, ja muuten kukin maa tai alue voi tehdä, miten se itse haluaa. Ei ole oikein eikä Euroopan rakentamisen kannalta hyvä asia, että jonkin maan sääntöjä, tapoja tai perinteitä pyritään pakottamaan muille maille tai että niitä pyritään yhdenmukaistamaan ylhäältä käsin, koska tästä tulevat vähintäänkin mieleen kaupan esteet.
Karjankasvatuksen ja maatalouden olosuhteissa on suuria eroja Pohjois- ja Etelä-Euroopassa, sillä lämpötilat, auringonpaisteen määrä, kasvatettavat rodut, alojen tekninen tilanne ja niin edelleen ovat erilaisia. Tarkistuksessa 7 onkin todettu: "Uusien edellytysten käyttöönoton tieteelliset perustelut pohjautuvat Pohjois-Euroopan maiden tilanteeseen." Huomioon ei itse asiassa ole otettu, että lämpimissä maissa ei ole asianmukaista käyttää oljen kaltaista materiaalia, sillä olki rupeaa käymään lämmössä ja aiheuttaa tulehduksia, tai että eteläisten maiden tilojen rakolattiat toimivat säätelijänä.
Tarkistuksissa pyydetään, että karsinoihin asennettaisiin suihkulaitteet sikojen ruumiinlämpötilan säätelemiseksi, mutta lämmityslaitteiden asentamisesta kylmille alueille ei puolestaan sanota mitään. On kuitenkin todettu, että pohjoisissa maissa kuolee paljon enemmän porsaita kuin lämpimissä maissa yksinkertaisesti siitä syystä, että siellä on kylmä ja porsaat käpertyvät emojen viereen ja tukehtuvat niiden alle.
Tarkistuksissa ei myöskään sanota yhtään mitään eläinten terveyteen liittyvistä seikoista. Tilojen vastuuhenkilöistä ja työntekijöistä voin vakuuttaa teille, että ainakin omassa maassani he ovat täydellisiä ammattilaisia ja että he haluavat kouluttautua, koska heidän tilansa tulevaisuus riippuu siitä. Mielestäni on naurettavaa vaatia heiltä direktiivissä opintoja ja todistusta, jotta he voisivat tehdä työtään.
Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi sanoa, että Espanjassa suhtaudutaan erittäin suurin varauksin puheenjohtajavaltio Ruotsin ehdotukseen sikojenhoitojärjestelmästä.

Klaß
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, edessämme olevassa direktiivissä korostetaan eläinten hyvinvointia. Pidän myönteisenä eläinsuojelun parantamista Euroopassa. Samanlaisten kilpailuedellytysten varmistamiseksi yhteisön sisällä olisi tietysti parempi, jos eläinsuojelua koskevien direktiivien sijasta annettaisiin asetuksia, jotka pätevät ja joita sovelletaan välittömästi jäsenvaltioissa.
Eläinten hyvinvoinnin on kuuluttava eettiseen perusajatteluumme. Tämä ajattelu ei saa kuitenkaan pysähtyä EU:n ulkorajoille. Vastaavia vaatimuksia on esitettävä myös edessä olevissa WTO:n neuvotteluissa, ja tämä, arvoisa komission jäsen, on punaisena lankana tämäniltaisessa keskustelussa. Meidän on oltava tietoisia, että korkeat eläinsuojelustandardit EU:ssa johtavat korkeampiin tuotantokustannuksiin. Meidän siankasvattajiemme on sitten kilpailtava tuotteiden kanssa, joita tuodaan kolmansista maista, joissa ei aseteta näitä eläinsuojelustandardeja ja jotka voivat siksi tarjota tuotteitaan huomattavasti alhaisemmilla hinnoilla. Tämä on todellisuutta.
Uudet eläinsuojeluvaatimukset merkitsevät myös muutoksia kasvatuslaitoksissa. Kasvatuslaitosten, jotka on rakennettu vasta äskettäin vastaavien lainsäädännöllisten määräysten mukaisesti, pitäisi saada siirtymäkausi tuotannon uudelleenjärjestämistä varten. Uusista investoinneista tiloilla: voin puoltaa ehdotusta, jonka mukaan uudet määräykset on toteutettava vuoteen 2003 mennessä. Rajat ylittävän sitovan sikojen kuohintaa koskevan kiellon kohdalla siankasvattajat ja markkinat voivat mielestäni varautua täysin kiellosta seuraaviin muutoksiin. Me vaadimme kuitenkin nyt komissiota täydentämään vuoteen 2002 mennessä direktiivin liitettä siten, että karjujen kuohintaa suorittavat vain henkilöt, joilla on siihen tarvittava alan asiantuntemus ja jotka ovat saaneet myös koulutuksen siihen. Epäasianmukaisesti suoritettu kuohinta johtaa jatkuviin kipuihin. Siankasvatuksessa on otettava huomioon erityisiä yksityiskohtia, kuten karsinoiden koot tai kantavien emakoiden pitäminen. Lisäksi on otettava huomioon sikojen luonnollinen käyttäytyminen, niin että siat voivat aina halutessaan puuhata ruuan ja muiden materiaalien kanssa.
Yksi asia on varmaa: kaikkien parempiin kasvatusoloihin tähtäävien ponnistelujemme kohdalla aivan erityisesti kuluttajat vahvistavat sitten ostokäyttäytymisellään myös niiden menestyksen.

Byrne
Haluaisin ensinnäkin kiittää parlamenttia, että tämä asia asetettiin etusijalle. Komissiolla oli vain kaksi päivää sitten tilaisuus yhdessä neuvoston puheenjohtajavaltion kanssa esitellä kantansa ja sitoumuksensa, jotka liittyvät eläimien hyvinvointiin. Suhtauduin hyvin myönteisesti parlamentin ilmaisemaan laaja-alaiseen tukeen. Haluaisin myös kiittää Buskia, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa sekä ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokuntaa siitä, miten tätä sikojen hyvinvointia koskevaa erityistä kysymystä on tuettu.
Sikojen kasvattamisen tehostaminen Euroopassa viimeisten kymmenen vuoden aikana on johtanut käytäntöihin, jotka aiheuttavat tarpeetonta kärsimystä ja jotka osoittautuvat enenevässä määrin haitallisiksi. Otin eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevän tiedekomitean neuvot hyvin vakavasti, kun valmistelin komission ehdotusta, jonka tarkoituksena on mukauttaa nykyistä lainsäädäntöä tieteellisiin todisteisiin.
Komission ehdotuksessa kielletään kantavien emakkojen pitäminen lähes koko niiden tiineysajan yksittäiskarsinoissa, jotka rajoittavat huomattavasti niiden liikkumisvapautta. Emakkojen ja nuorten emakkojen lieassa pitäminen pitää kieltää lopullisesti.
Ehdotuksessa annetaan myös määräyksiä sikojen ja porsaiden yleisten elinolojen parantamiseksi ja asetetaan ehtoja, jotka koskevat elintilaa, lattiapintoja ja kunnollisia ruokintajärjestelmiä. Voin hyväksyä tarkistuksen 13, koska se parantaa komission ehdotusta.
Komission ehdotuksessa esitettiin uusia vaatimuksia, jotka koskevat eläimien hoitajia, koska komissio on tietoinen karjanhoitajien merkityksestä.
Tarkistukset 28 ja 30 perustuvat tähän; niissä edellytetään, että sikojen hoidosta vastaavilla henkilöillä on pätevä ammatillinen koulutus, ja tästä syystä tarkistukset voidaan hyväksyä.
Vaikka olenkin samaa mieltä tarkistuksien 1 ja 26 tavoitteista, tarkistuksia ei voida hyväksyä, koska niissä edellytetään aloitteita, joihin komissio on jo ryhtynyt. Haluaisin viitata erityisesti siihen, että komissio on tehnyt ehdotuksia komission direktiivissä, joka on laadittu komitologiamenettelyn puitteissa ja joka koskee häntien leikkaamista, hampaiden poistamista, kuohintaa, valaistukseen liittyviä vaatimuksia ja hampaiden hiomista. Kaikkia näitä asioita tarkastellaan komitologian puitteissa. Haluaisin käyttää tilaisuuden hyväkseni ja kiinnittää Graefe zu Baringdorfin huomion tähän erityiseen tosiasiaan, koska tiedän, että hän haluaa saada yleiskuvan lainsäädännöstä, jonka parlamentti saa käsiteltäväkseen.
Pysyvä eläinlääkintäkomitea on keskustellut viime kuukausien aikana toisesta ehdotuksesta komission direktiiviksi, jolla tarkistetaan direktiivin 91/630 teknisiä liitteitä. Näissä teknisissä tarkistuksissa säännellään melutasoa ja valaistusta, ravintoa ja tonkimismateriaaleja, porsaiden vieroituksen ajoittamista ja lattiapintoja. Tarkistuksissa kielletään myös pahimmat rutiininomaiset silpomiset.
Tarkistuksia 8, 27 ja 33 ei voida hyväksyä, koska niissä vähennetään komission mahdollisuuksia ryhtyä kiireellisiin toimiin, jotta voitaisiin hyväksyä eläimien hyvinvointia koskevat tekniset parannukset.
En voi hyväksyä tarkistusta 38, koska koskettelumateriaali on jo määritelty liitteessä, ja siitä keskustellaan lisää pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa. Tarkistuksissa 2, 10 ja 31 lisätään uusia näkökulmia komission ehdotukseen ja tehdään uusia aloitteita. Ne ovat myönteisiä, kuten tarkistus 5, jossa asetetaan aikaraja komission kertomukselle, joka koskee sikojen hyvinvointiin liittyviä lisäkysymyksiä.
Tieteelliset lisäperusteet ovat myös tarpeen, jotta voitaisiin laatia uudet säännöt, jotka koskevat pinta-alaa, joka kullakin tuotantosialla on käytössään. Tästä syystä tarkistusta 11 ei voida hyväksyä. Komissio on jo sitoutunut analysoimaan edelleen kysymystä tieteelliseltä ja taloudelliselta kannalta ja ryhtymään tarvittaviin toimiin.
Olemme kaikki tietoisia, että eläinten hyvinvoinnilla on hintansa ja etteivät tämän ehdotuksen toimenpiteet muodosta poikkeusta. Niinkin kilpailukykyisellä elinkeinonalalla kuin sianlihateollisuudessa, jossa marginaalit ovat erittäin tiukat, jopa pienet hinnanerot voivat johtaa merkittäviin kilpailuun liittyviin seurauksiin. Komissio on tietoinen näistä seurauksista. Ehdotus perustuu laajamittaisiin keskusteluihin, joita on käyty sekä komission sisä- että ulkopuolisten asiantuntijoiden kanssa, ja komissio on todennut niiden perusteella, että lisähinta on maksamisen arvoinen.
Tarkistuksia 36 ja 37 ei voida hyväksyä, koska ehdotettu määräaika, johon mennessä kaikissa tiloissa on noudatettava uusia vaatimuksia, on liian tiukka, ja se nostaisi merkittävästi tilojen remontoimisesta aiheutuvia kustannuksia. Komission saamien tietojen mukaan kustannukset nousisivat 0,006 eurosta sianlihakiloa kohden 0,02 euroon, jos tilat remontoidaan kymmenen kuukauden kuluessa. Hinta on 3,3-kertainen kustannuksiin verrattuna.
Tarkistusta 35 on mahdoton hyväksyä oikeudellisista syistä ja koska olemme arvioineet sen kustannukset.
Tarkistuksissa 3, 4, 31 ja 34 ehdotetaan, että eläimien hyvinvointia koskeviin EU:n aloitteisiin on ryhdyttävä vasta, kun on tarkasteltu maatalouskaupan maailmanlaajuista ulottuvuutta. Näitä tarkistuksia ei voida hyväksyä. Haluaisin muistuttaa, että komissio tarkastelee jo eläimillä ja eläinperäisillä tuotteilla käytävän kaupan maailmanlaajuista ulottuvuutta, myös suhteessa Maailman kauppajärjestöön, jonka jotkut teistä mainitsivat.
Monet ovat siinä harhaluulossa, että eläimien hyvinvoinnin esille ottaminen tässä yhteydessä tarkoittaa suojelupolitiikan harjoittamista. Komissio katsoo, että tehtävänämme ja vastuullamme on vaatia, että nämä normit hyväksytään sekä täysin eettisistä syistä, kun on kyse eläimien inhimillisen kohtelun tarpeen tunnustamisesta, että niiden korkeiden kustannuksien vuoksi, jotka näistä normeista aiheutuvat EU:n tuottajille ja kuluttajille.
Nämä ovat perusteltuja kysymyksiä, joista kannattaa keskustella kansainvälisellä tasolla. On olennaisen tärkeää jakaa eläimien hyvinvointiin liittyvät tietomme Euroopan unionin ulkopuolisten maiden kanssa ja luoda yhteensovitettu lähestymistapa tähän asiaan. Olen kiitollinen siitä, miten rakentavasti Euroopan parlamentti on lähestynyt tätä asiakokonaisuutta.
Yhteenvetona todettakoon, että komissio voi hyväksyä täysin tarkistukset 2, 5, 10, 25, 28 ja 30 sekä osittain tarkistukset 13 ja 31.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Poikkeuksellisen lisärahoitusavun myöntäminen Kosovolle
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Brokin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0209/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi poikkeuksellisesta lisärahoitusavusta Kosovolle (KOM(2001) 81 - C5-0138/2001 - 2001/0045(CNS)).

Brok
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen iloinen, että minulla oli mahdollisuus kuunnella edeltävää keskustelua. Koska minä, kuten te, arvoisa puhemies, ehkä tiedätte, olen ollut aina kiinnostunut toimielimiä koskevista kysymyksistä, olen todennut kuitenkin hämmästyneenä, että sikojen hännän lyhentäminen kuuluu komitologiaan. Sikäli olen viisastunut tänään erittäin paljon ja haluaisin kiittää erityisesti siitä.
(Naurua, vastalause: kyynikko!)
Arvoisa jäsen Graefe zu Baringdorf, sallikaa minun kuitenkin siirtyä omaan aiheeseeni!
Euroopan parlamentti on valmis myöntämään Kosovolle poikkeuksellista lisärahoitusapua mahdollisimman pian. Siksi me hyväksyimme tällä viikolla myös kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön. Me haluaisimme antaa siihen oman panoksemme mahdollisimman nopeasti emmekä asettaa tielle jonkinlaisia esteitä, jotka estävät sen, että tällä alueella voidaan saada rauha aikaan.
Arvoisa komissio, ottakaa kuitenkin vakavasti meidän pyyntömme, että tämä voi tapahtua tämän erittäin yhteistyökykyisen menettelyn mukaan pysyvästi vain, jos meille annetaan tarvittavat tiedot, jotta me voimme lisäksi harjoittaa parlamentaarisia valvontatehtäviämme. Onkin välttämätöntä, että rahoitusapu on yhdenmukainen muiden ohjelmien, esimerkiksi CARDS-ohjelman kanssa, jotta tässä voidaan käyttää yhtenäistä menettelyä, ja tämä erityisesti yhteistyössä YK:n Kosovon väliaikaishallinnon (UNMIK) kanssa.
Meidän on nimittäin ymmärrettävä, että oikeastaan yksi suurista ongelmista tällä alueella on , että siellä toimii monia ryhmittymiä, jotka yrittävät antaa rahallisesti paljon apua, mutta vika on avun koordinoinnissa. Se on vanha ongelma, joka saattaa parlamentin häpeään ja joka saattaa myös itse komission häpeään. Tästä syystä siellä ei ole saavutettu monien ihmisten ponnisteluista huolimatta vielä niitä myönteisiä tuloksia, joita me kaikki pidämme välttämättöminä. Sillä kun me näemme, että Kosovossa saavutettu edistys ei ole toistaiseksi ollut riittävää, se liittyy myös siihen, että Kosovosta käsin on syntynyt mahdollisuus saattaa Makedonian tilanne epävakaaksi kaikkine siihen liittyvine seurauksineen.
Arvoisa komission jäsen, me olemme myös sitä mieltä, että on välttämätöntä luoda yhteys muiden rahoittajien valmiuteen myöntää pikaista rahoitusapua. Me hyväksyimme valiokunnassa painokkaasti tarkistuksen, jossa ei aseteta mitään ehtoja muiden rahoittajien suorituksille, mutta tämän yhteyden on oltava olemassa, jotta Euroopan unioni ei ole ainoa, joka seisoo täällä eturintamassa, vaan muutkin rahoittajat pitävät vastaavasti lupauksensa.
Tässä ohjelmassa on kyse siitä, että luomalla järkevän hallinnon, järkevän infrastruktuurin sekä järkevän ja kestävän taloudellisen kehityksen me luomme edellytykset, jotta siellä voi syntyä kestävä vakaus ja ihmisten ja väestöryhmien välinen rinnakkaiselo. Tästä syystä tätä meidän antamaamme apua pidetään myös tarjouksena paikalliselle väestölle. Paikallisen väestön on oltava kuitenkin valmis siihen ja oivallettava, että väkivallan kierre on katkaistava.
Kuten keskustelin tänään kollega Lechnerin kanssa painokkaasti, on tarpeen, että tästä poliittisesta yhteydestä keskustellaan yksiselitteisesti täällä parlamentissa. Arvoisa komission jäsen, tästä syystä haluaisin vielä kerran ilmaista, että me emme halua olla mikään este, kun on kyse siitä, että varat hyväksytään nopeasti, mutta meidän on ponnisteltava yhdessä, jotta näitä varoja käytetään tarkoituksenmukaisesti, jotta niitä ei haaskata ja jotta saavutetaan tarvittavat ehdottoman tarpeelliset tavoitteet.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä kollega Brok, yhdyn sisällön osalta täysin kollega Brokin mietintöön ja myös hänen sanoihinsa. Meidän on annettava ja me haluamme antaa rahaa ja me haluamme antaa sitä nopeasti. Siihen me olemme mielellämme valmiita, mutta tiettyjä reunaehtoja on tietysti noudatettava. Yksi elementti varmastikin on, että me vaadimme tämän päivän Kosovon enemmistöltä, että se kohtelee nykyistä vähemmistöä eli serbejä, romaneja, sintejä, bosnialaisia jne. myös niin, että he saavat todellakin mahdollisuuden kehittyä ja elää tässä maassa.
Se on ratkaiseva kysymys erityisesti syksyllä pidettävissä vaaleissa. Miten edustavia nämä vaalit ovat? Pidän vaalien pitämistä myönteisenä, mutta miten edustavia ne ovat, jos kaikki tässä maassa tai ne, jotka joutuivat myöhemmin pakenemaan, eivät voi osallistua näihin vaaleihin?
Toiseksi: on hyvin ratkaisevaa, että - myös sitä kollega Brok käsitteli - me odotamme Kosovon albaanienemmistöltä selkeän rajan ja selkeän rajalinjan vetämistä kaikkiin niihin pieniin ryhmiin, jotka - ei niihin Makedonian albaaneihin vaan pieniin ryhmiin, UCK:hon tai sen kaltaisiin järjestöihin - tekevät Makedoniassa jotakin, mikä ei ole ehdottomasti tarpeen, koska Makedoniassa vallitsee demokratia - erotuksena entiseen Jugoslaviaan, jossa ymmärrän jotenkin sen, että ihmiset tarttuivat siellä ehkä myös aseisiin puolustautuakseen terroria ja sortoa vastaan. Makedoniassa on kuitenkin demokratia ja demokraattiset mahdollisuudet, ja erityisesti Euroopan unionikin auttaa albaanivähemmistöä, Makedoniassa olevaa suurta vähemmistöä, kehittymään. Me odotamme kuitenkin Kosovon albaanienemmistöltä, että se vetää selkeän rajalinjan terrorismiin, vaikka tunnemmekin suurta myötätuntoa heidän Makedoniassa asuvien veljiensä ja sisartensa oikeutettuja vaatimuksia kohtaan.
Kolmanneksi: uskon, että taloudellisissa kysymyksissä on tärkeää, että Kosovo kehittää itse ajan mittaan omat taloudelliset voimavaransa. Haluaisin käsitellä erityisesti myös Trebcassa sijaitsevia kaivoksia. Tiedän, että kaivokset eivät ole nykyään välttämättä osa nykyaikaista taloutta, mutta uskon, että on löydettävä kaikki mahdollisuudet - vaikka omistussuhteita ei olekaan selvitetty lopullisesti - omien voimavarojen kehittämiseksi.
Tässä yhteydessä nousee esiin ongelma, ja olen hyvin iloinen, että komission jäsen Solbes Mira on läsnä, ja haluaisin kysyä häneltä aivan konkreettisesti. Ongelmana on nimittäin euroon siirtyminen. Mitä Kosovossa ja muutamilla muilla Balkanin alueilla, mutta erityisesti Kosovossa tapahtuu tosiasialliselle valuutalle eli Saksan markalle? Luin vasta äskettäin jälleen eräästä kertomuksesta, että euroon siirtyminen aiheuttaa suuria vaikeuksia, ja haluaisin kysyä teiltä, arvoisa komission jäsen: onko komissio käsitellyt tätä kysymystä? Mitä lausuntoja siitä on annettu? Käsitteleekö komissio sitä ja jos, niin milloin, jotta myös tämä Kosovon kehityksen kannalta ratkaiseva kysymys ratkaistaan jotenkin?

Souladakis
Arvoisa puhemies, kollegani Brok on oikeassa, olemme tulleet viisaammiksi sikojen häntien leikkaamisessa. Emme vielä tiedä, kuinka saisimme katkaistua Kosovon ympärille kiertyvän Gordionin solmun, vaikka olemme nähneet kovasti vaivaa. Arvoisat kollegat, jos joku puolueeton tarkkailija tulisi tänne parlamentin jokaiseen istuntoon, hän toteaisi, että olemme alati yksitoikkoisia. EJTM, Kosovo, entinen Jugoslavia. Tämän teeman itsepintainen hokeminen paljastaa pohjimmiltaan sen umpikujan, johon olemme päätyneet. Ja meidän on löydettävä keino päästä tästä umpikujasta. Neuvotteluja toisensa perään, pääministerien, ministerien ja edustajien vierailuja, eikä mitään tuloksia.
Tänään meitä kehotetaan hyväksymään uusi rahoitusapu Kosovolle, ja meidän on se hyväksyttävä, jotta voimme auttaa siellä työskenteleviä löytämään ongelmiin ratkaisun. Mutta Kosovostahan kaikki levottomuudet tulvivat laajemmalle alueelle. Tarjoaisimmeko me siellä suoja-alueen, jossa eri terroristiryhmät voisivat turvassa järjestäytyä ja terrorisoida jatkossa laajempia alueita?
Olemme nähneet Miloeviæin kauden päättyvän, ja se oli myönteinen tapahtuma. Ja heti sen jälkeen Etelä-Serbiassa alkoi tapahtua, Montenegrossa oli puolitiehen jäänyt horjutusyritys, jonka onneksi saimme pysäytettyä oikeanlaisella väliintulolla. Etelä-Serbiassa oli kuitenkin uhkana, että Jugoslavian armeija palaisi rajalle. Onko meidän nyt sanottava, että annamme Jugoslavian armeijalle mahdollisuuden YK:n edellyttämällä tavalla palata Kosovon rajoille, ja saako tämä uhka jotkut ehkä järkiinsä? Sillä minusta on todella outoa, etteivät monen tuhannen sotilaan joukot Kosovossa pysty sulkemaan rajoja, etteivät he saa tiivistettyä rajoja eivätkä estettyä epävakautta EJTM:ssä ja laajemmallakin. Se on merkillistä. Jos sotilaat istuisivat vieretysten viiden metrin päässä toisistaan, saataisiin rajoille yhtenäinen sulku.
Tässä mielessä on siis hyvä, että joka suunnassa tehtäviä poliittisia yrityksiä seuraa kova päättäväisyys. Sillä mitä tahansa tästä epävakaudesta alueella seuraakin, se ei johda mihinkään. Jos tämä tragedia joidenkin mielestä voi johtaa uusien kansallisvaltioiden syntyyn, niin sitä ei tapahdu. Tämän alueen vähemmistöt ovat niin hajallaan, jossain ne ovat enemmistönä, jossain vähemmistönä, niin että lopulta päätyisimme muutamiin kylien ja kaupunkien valtioliittoihin, jotta asiassa voisi sanoa olevan jotain johdonmukaisuutta. Nämä alueet muistuttaisivat - jos jotkut nyt joskus haaveilevat etnisesti puhtaista alueista - niitä DNA-kaavioita, joita näemme eri analyyseissa ja kartoissa.
Tässä mielessä uskon, että rahoituksen lisäksi tarvitaan jatkuvaa painostusta ja yhtenäistä politiikkaa alueen vakauttamiseksi ja kehittämiseksi, mutta myös poliittisia ratkaisuja jo nykyisten rajojen sisällä. Ja se meidän on pystyttävä turvaamaan.

Solbes
. (ES) Haluaisin ensiksi kiittää Brokia hänen mietinnöstään ja parlamenttia siitä, että se reagoi nopeasti komission pyyntöön ja nopeutti menettelyjä niin, että voimme - toivottavasti - päästä myönteiseen sopimukseen tästä asiasta.
Mielestäni on tärkeää huomauttaa, että emme puhu täällä tänään CARDS-ohjelman toimenpiteistä emmekä siis Kosovoa koskevista tukihankkeista Euroopan jälleenrakennusviraston yhteydessä. Puhumme Kosovolle annettavasta makrotaloudellisesta avusta, jossa on kyse toisenlaisesta toimenpiteestä. Puhumme yksinkertaisesti avusta alueella olevan Yhdistyneiden Kansakuntien hallinnon talousarvioon. Näin ollen joitakin ongelmia, joita olette ottaneet esille ehdotuksissanne, olisi mielestämme tulkittava toisin, kuten tulemme näkemään.
Yhteisö toteutti tällaisia toimenpiteitä jo vuonna 2000 yhteensä 35 miljoonan euron edestä, ja tämän vuoden maaliskuussa tekemämme ehdotus koskee 30:tä miljoonaa euroa, jotka annetaan Kosovon talousarvioon kahdessa erässä, UNMIK:n toiminnan käynnistämiseksi tai pikemminkin sen jatkamiseksi alueella. Olemme toki vastuussa neljännestä pilarista, joten meidän on kiinnitettävä erityistä huomiota myös joihinkin nykyisen talousjärjestelmän olennaisiin muutoksiin. Emme puhu omasta tuestamme vaan markkinatalouden vakiinnuttamiseen liittyvistä näkökohdista.
Olemme edistyneet suuresti esimerkiksi pankki- ja maksujärjestelmän luomisessa, yksityisen sektorin kehittämisessä ja julkiseen talouteen liittyvissä asioissa, myös kaikissa julkisiin menoihin liittyvissä asioissa.
Puhumme poikkeuksellisesta avusta, jota ei osoiteta erityishankkeisiin ja joka ei liity muihin sitoumuksiin. Tässä mielessä se poikkeaa selvästi CARDS-avusta, joten se tarvitsee erillisen oikeusperustan, kuten me esitämme ehdotuksessamme.
Pystymme tällä tuella - kuten aikaisemminkin - rahoittamaan Kosovon talousarvion juoksevat menot, ja puhumme siis tuomareiden, opettajien ja lääkäreiden palkoista ja julkisten palvelujen myymisestä tai tukemisesta eli toiminnan perustekijöistä. On totta, että mukana on myös joitakin julkisten yritysten investointimenoja, mutta kyse on enimmäkseen juoksevista menoista.
Vastaan nyt muutamiin Brokin kysymyksiin ja totean, että ensiksi olisi saatava aikaan sellainen järjestelmä, että Kosovo voisi vähitellen ottaa vastuun omista rahoitusmenoistaan. Olemme samaa mieltä tästä ajatuksesta, ja tavoitteenamme on keskipitkällä aikavälillä saada Kosovoon omarahoitteinen talousarvio. Viime vuonna omien varojen osuus talousarviosta oli 50 prosenttia. Pyrimme edistymään tässä ja toivomme, että 75 prosenttia talousarviosta katettaisiin omin varoin vuonna 2001.
Toisena esittelijän huolenaiheena oli muiden rahoittajien osuus. Taakka on jaettu järkevästi eri tahojen kesken. Vuoden 2001 talousarvioon osallistuu muitakin rahoittajia. Tarkemmin sanottuna siihen osallistuvat Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat, Tanska, Turkki, Kanada ja Maailmanpankki yhteensä 43 miljoonan euron edestä. Tästä summasta 31 miljoonaa euroa on jo maksettu, mikä on selvästikin myönteistä, joten voimme suhtautua varsin rauhallisesti taakan tasapuolista jakautumista koskevaan ongelmaan.
Emme tietenkään ehdota lisämäärärahoja. Tämä rahoitus voidaan hoitaa niillä varoilla, jotka sisältyvät Balkanin aluetta koskevan budjettikohdan B7-548 makrotaloudelliseen tukeen.
Haluaisin niin ikään korostaa, että kun käynnistämme tämän avun, emme ainoastaan halua korostaa vakaiden talouden puitteiden luomista vaan myös vakaaseen talouteen tähtäävien politiikkojen määrittelyä. Seuraamme muiden rahoittajien kanssa näiden summien maksamiseksi tarvittavia sitoumuksia, sillä Kosovon viranomaisten on hoidettava tietyt velvollisuudet ja sitoumukset.
Haluaisin sanoa esitetyistä tarkistuksista muutamia seikkoja, jotka voisivat helpottaa keskustelua.
Voimme ensiksikin vaikeuksitta hyväksyä muutaman tarkistuksen. Tarkoitan tässä tarkistuksia 1, 3, 6 ja 9. Olemme sitä mieltä, että jotkin tarkistukset eivät ole perusteltuja, emme siksi, että olisimme eri mieltä niiden sisällöstä, vaan siksi, että ne eivät ole välttämättömiä, kuten taakan jakautumista koskevat tarkistukset 4 ja 5. Tämä todetaan selvästi johdanto-osan kappaleessa 9, jonka mukaan "monen rahoittajan kesken jaetun ulkoisen talousarviotuen myöntäminen edistää ratkaisevasti [...] lisärahoitustarpeiden kattamista".
Emme pidä välttämättömänä myöskään tarkistusta 10 siltä osin kuin siinä sanotaan, että kohdennettu tuki on määriteltävä selkeästi talousarviossa. Tuki ei ole pelkästään talousarviotukea; on siis tarpeetonta korostaa tätä seikkaa, vaikka toisaalta se onkin mielestämme keskeinen.
Muutamassa tarkistuksessa on mielestäni ymmärretty väärin makrotaloudellisen avun luonne: kyseessä ovat tarkistukset 2, 8 ja 13, joissa tällainen makrotaloudellinen apu liitetään CARDS-ohjelmaan ja joissa siltä siis vaaditaan samoja ehtoja kuin CARDS-hankkeilta. Emme kuitenkaan puhu CARDS-ohjelmista vaan aivan eri asiasta. Kyse ei ole kollegani Chris Pattenin vastuualueesta, vaan minä olen suoraan vastuussa makrotaloudellisesta avusta yksinomaan talousarvion osalta. Tarkistuksia ei mielestämme pitäisi sisällyttää tekstiin, sillä ne aiheuttaisivat sekaannusta.
Sitten on joitakin määräaikoihin, menettelyihin ja valvontaan liittyviä tarkistuksia, erityisesti tarkistukset 7, 11 ja 14. Haluaisin kommentoida niitä kaikkia.
Brok on erityisen huolissaan tiedonsaannista. Olemme ilman muuta valmiita antamaan kaikki tarvittavat tiedot. Ongelma liittyy siihen, onko nämä tiedot täsmennettävä muiden tukien yhteydessä uudistuksen edetessä. Annamme jo nyt tietoa makrotaloudellisesta avusta, ja olemme valmiita tekemään niin ja sisällyttämään nämä tuet muuhun makrotaloudelliseen apuun sekä antamaan kaikki tarvittavat tiedot, jotta parlamentti voisi tehokkaasti suorittaa valvontatehtävänsä.
Tarkistuksessa 11 esitetään mahdollisuutta perustaa neuvostoon luonteeltaan poliittinen ryhmä, joka toteuttaisi kuulemisia avun täytäntöönpanosta. Korostan vielä kerran, että puhumme luonteeltaan toisenlaisesta avusta, joten olemme sitä mieltä, että meidän on sovellettava jo olemassa olevia makrotaloudellisen avun järjestelmiä eikä muunlaisia järjestelmiä.
Tarkistuksessa 14 esille tuodusta ongelmasta - tarpeesta täyttää talouspolitiikkaa koskevat ehdot ja muodostaa yhteys tarkistukseen 4 sekä osoittaa varat tällaiseen apuun - olemme sitä mieltä, että se ei vastaa toimenpiteen luonnetta. Kuten jo sanoin, puhumme nyt UNMIK:n talousarvioon annettavasta avusta, jolla on selvästi määritellyt tavoitteet. On totta, että meidän on näiden tavoitteiden yhteydessä myös parannettava taloustilannetta ja markkinataloutta Kosovossa, mutta apuun ei sisälly ehdollisuutta, kuten toisenlaiseen apuun.
Haluaisin kommentoida vielä kahta tarkistusta, jotka ovat mielestäni kiinnostavia: tarkistuksessa 12 esitetään kaksi pyyntöä. Ensiksikin siinä pyydetään, että tuki annetaan viimeistään kuuden viikon kuluttua. Voimme sitoutua antamaan tuen mahdollisimman pian. Mielestämme on vähintäänkin uhkarohkeaa pyrkiä antamaan tuet keskellä elokuuta, kun talousarviomenettelyihin liittyvät hankaluudet ovat meidän kaikkien tiedossa. Tästä syystä pyyntö ei mielestämme ole asianmukainen.
Minun on todettava UNMIK:n ja komission välisen yhteisymmärryspöytäkirjan toimittamisen mahdollisuudesta, että pöytäkirja sisältää useita arkaluonteisia tietoja, joten pidämme tehokkaampana sellaista järjestelmää, että nämä tiedot annetaan eri valiokuntien puheenjohtajille, mutta itse pöytäkirjaa ei missään tapauksessa toimiteta heille.
Totean lopuksi, että komissio voisi hyväksyä tarkistuksen 14, jos sen sanamuoto olisi toisenlainen, toisin sanoen jos kertomus annettaisiin edellisen vuoden syyskuussa, sillä nämä kertomukset laaditaan kesäkuuksi, ja voimme antaa tiedot mieluiten syyskuussa mutta emme ennen sitä. Komissio hyväksyy pyynnön taustalla olevan ajatuksen, mutta tarkistuksen sanamuotoa on mielestämme parannettava, jotta välttyisimme käytännön ongelmilta.
Vastaisin lopuksi jäsen Swobodan kysymykseen euron käyttämisestä Kosovon alueella. Muistutan teille, että - kuten tiedätte - tämä oli Kosovon viranomaisten yksipuolinen päätös. On totta, että Saksan keskuspankki on täysin tietoinen tästä asiasta tai tilanteesta, ja on totta, että Kosovon pankki- ja maksuviranomaiset, Saksan keskuspankki ja Itävallan keskuspankki pyrkivät parhaillaan yhdessä löytämään ratkaisun ongelmaan. Voin siis ilmoittaa teille, että keskustelut ovat jo käynnissä, ja toivon, että niissä päästään myönteiseen tulokseen, jotta muutoksesta aiheutuisi mahdollisimman vähäisiä ongelmia. Komissio seuraa asiaa edelleenkin erittäin kiinnostuneena, vaikka asia kuuluukin pikemminkin Euroopan keskuspankille ja kansallisille keskuspankeille kuin komissiolle.

Puhemies
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen Solbes Mira!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.
(Istunto päättyi klo 23.30.)

