Elektri- ja elektroonikaseadmete romud (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjonis Karl-Heinz Florenzi koostatud raport ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv elektri- ja elektroonikaseadmete romude kohta (uuesti sõnastatud) - C6-0472/2008 -.
Karl-Heinz Florenz
raportöör. - (DE) Austatud juhataja, lugupeetud härra Potočnik! Kõigepealt tahan tänada kõiki Euroopa Parlamendis ja komisjonis töötavaid häid inimesi, kes mind selles etapis aitasid. Töö ei olnud just lihtne. Koostöö komisjoniga sujus suurepäraselt ja ma tahan veel kord siiralt tänada oma meeskonda, kes töötas selle raporti kallal ööpäev läbi.
Elektroonikaromude temaatika ei tähenda liigsete keskkonnastandardite rakendamist. Ühest küljest on tõsi, et tegemist on keskkonnastandarditega, kuid teisest küljest puudutab see ka Euroopa toormaterjalivarude kaitsmise küsimust. Me kõik teame, et need varud muutuvad lähitulevikus napiks. Mis kasu on kõrgtehnoloogiast, kui meil ei ole enam mingit toormaterjali?
Seetõttu peame käsitlema raportit ka majanduslikust vaatenurgast ja seda tehes selgub kahjuks, et me oleme ebakindlad mitmes valdkonnas. Euroopa riikides kehtivad erinevad kogumismäärad. Põhjamaad on 16 kilogrammiga ühe elaniku kohta kõige eesrindlikumad. Halvimad näitajad on minu kodumaal, kus romusid kogutakse aastas vaid üks kilo. Olukorras, kus näitajad on 16 kilogrammi ja üks kilogramm, on oluline rääkida heade tulemustega riikidest, kuid me peame nimetama ja hurjutama ka viletsate saavutustega riike ning ma kavatsengi seda teha.
Me peame selle direktiiviga lõpuks ometi kehtestama ühtsed kriteeriumid, sest siiani ei ole neid olnud. Kõik riigid teevad, mida heaks arvavad, ja lähtuvad oma määratlustest. Just seetõttu on tegelikult võimatu anda kohtu alla nii kehvade kogumismääradega riike. Nad ju käituvad oma standardite järgi õigesti. Olukord Euroopa Liidus peab muutuma, sest me tegutseme siseturul. Vahel tundub, et oleme selle unustanud.
Me ei tohi loobuda sellest tohutust kasust, mida Euroopa Liit võimaldab. Sellepärast on hea, et sellest n-ö augulisest Šveitsi juustu tükist kujundatakse viimaks ometi midagi, milles on rohkem juustu ja vähem auke. Komisjon on nüüd õigel teel, kuid kahjuks on ta viimastel aastatel kontrollimise unarusse jätnud. Oleksin tahtnud näha selles vallas komisjoni suuremat pühendumist. Kuid see on minevik ja me loodame, et tulevik on helgem. Tõesti on keeruline, kui liikmesriigid käivad oma rada ja isegi mu enda kodumaa ei ole just kuulekas.
Selgemate kogumiseesmärkide määratlemisega astume õige sammu. Õige on ka ebaseaduslikule ekspordile lõpu tegemine. Võin teile tuua näiteid, mida kuuldes tõuseksid teil juuksed peas püsti. Ühe riigi suures sadamas kontrolliti 420 kvaliteetseid elektroonikaromusid sisaldavat konteinerit ja neist 360 olid ebaseaduslikud. Kui me tekkinud olukorda lõpuks kontrolli alla ei saa, esitavad meie lapsed meile kunagi väga ebameeldivaid küsimusi. Üks tonn trükkplaate sisaldab 200 grammi kulda, samal ajal kui ühes tonnis maagis on seda vaid kaks grammi. Me ei saa sellist käitumist endale tulevikus lubada ja ma loodan, et Euroopa kodanike teadlikkus neist majanduslikest külgedest paraneb.
Seetõttu on vajalik eesmärgipärasem kogumissüsteem. Täpsemalt, sellega peab olema võimalik anda tasuta ära väikeseid seadmeid, mida on nii lihtne prügikasti visata. Me võime kehtestada erandeid väga väikestele ettevõtetele, kuid üldiselt peame elektroonikaseadmete prügikasti heitmise asemel lihtsustama nende tagastamist, sest meil on vaja väärtuslikku toormaterjali. See on meie põhieesmärk.
Samuti peame tegema lõpu ebaseaduslikele vedudele ja muutma direktiivi reguleerimisala. Praegu on nii, et kui te toodate lambi, peate selleks, et lampi müüa, selle registreerima kõigis 27 liikmesriigis ainuüksi jäätmedirektiivi tõttu. Süsteemi tuleb ajakohastada ja muuta see vastuvõetavamaks. Praegu me seda teemegi.
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Ka mina tahan esmalt tänada raske töö eest Euroopa Parlamenti, eelkõige aga raportööri Karl-Heinz Florenzit, tema meeskonda, variraportööre ning keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni.
Nende kohusetunne ja huvi asja vastu kajastub parlamendikomisjonis vastu võetud ja viimastel nädalatel esitatud muudatusettepanekutes. Mul on hea meel näha, et paljude muudatusettepanekutega toetatakse täielikult neid sihte, mida komisjon taotles elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete direktiivi kohta tehtud ettepanekutega. Nimelt seda, et lõigata igati kasu elektroonikaromude direktiiviga ette nähtud keskkonnaeelistest, nähes ette ranged ning kõikide liikmesriikide jaoks mõistlikud kogumis- ja taaskasutuseesmärgid, kindlustada nõuete rakendamist ja täitmist, kehtestades üksikasjalikud eeskirjad ELi jäätmete ebaseadusliku ekspordiga võitlemiseks ning vähendada riigiasutuste tihedama koostöö kaudu märkimisväärselt Euroopa tootjate ebavajalikku halduskoormust.
Elektroonikaromude direktiivi karmistades saame aidata olulisel määral kaasa sellele, et kujuneb ressursitõhus ringlussevõtmise traditsiooniga ühiskond. Me räägime Euroopa kõige kiiremini kasvavast jäätmevoost, mis võib väga ulatuslikult vähendada meie sõltuvust sissetoodud või uuest toormaterjalist.
Sellel väga rõõmustaval taustal, mida iseloomustab Euroopa Parlamendi ja komisjoni laiaulatuslik kokkulepe, lubage mul teha mõned sissejuhatavad märkused kolme konkreetse teema kohta.
Komisjonil on hea meel, et Euroopa Parlament nõustub kõigiti uue kogumiseesmärgi rangusastme ja kehtima hakkamise kuupäevaga. Eesmärk on nii karm selleks, et tuua kasu meie keskkonnale ja parandada meie majanduse ressursitõhusust, ning see on saavutatav igas liikmesriigis, mis on samuti oluline. Parlamendikomisjon on teinud ettepaneku muuta eesmärgi sõnastust ja mainida selles selgelt ära lõppsiht - koguda kokku osa tekkinud elektroonikaromudest. Komisjon saab sellega nõustuda, kui kehtestatakse asjakohane metoodika tekkinud elektroonikaromude koguse arvutamiseks. Komisjon on valmis aitama kaasa kõnealuse metoodika väljatöötamisele parlamendikomisjoni ettepaneku kohaselt.
Mis puudutab direktiivi reguleerimisala, siis on tehtud ettepanek tühistada seos elektroonikaromude direktiivi eranditega. See on komisjonile vastuvõetav, sest komisjoni ettepaneku põhieesmärk siin oli teha elektroonikaromude direktiivi reguleerimisala arusaadavamaks, mitte seda muuta.
Lõpetuseks, seoses fotogalvaaniliste moodulitega - mis on üks konkreetne kõnealuse direktiivi reguleerimisalasse kuuluv küsimus - on komisjoni soovitus jätta need sõnaselgelt direktiivi reguleerimisalast välja. Nagu te teate, on see kooskõlas parlamendikomisjoni ettepaneku ja kehtiva direktiiviga. Me oleme siiski teadlikud järjest juurde tekkivatest muredest seoses päikesepaneelide võimaliku keskkonnamõjuga, eelkõige etapis, mil neist on saanud jäätmed. Vabatahtlik kokkulepe, mille päikesepaneelide tootjad hiljuti esitasid, ei vasta ilmselgelt sääraste lepete suhtes kohaldatavatele nõuetele.
Õige pea avaldatakse komisjoni teenistuste hinnang sellele kokkuleppele. On selge, et me peame nõuetekohaselt hindama päikesepaneelidest tulenevaid keskkonnaohte ja võimalusi paneelide utiliseerimiseks, enne kui asume kaaluma nende viimist elektroonikaromude direktiivi reguleerimisalasse.
Kokkuvõtteks märgin, et nagu te teate, pakuti uus elektroonikaromude direktiiv välja uuesti sõnastamise menetluses, mis seisneb olemasolevate dokumentide täpsustamises asjakohaste uute või muudetud sätetega. Oleme endiselt veendunud, et uuesti sõnastamise menetluse rakendamisel peaksime põhimõtteliselt kinni pidama kokkulepitud menetlusnormidest. Vaid nende sätete mõju on tõesti hinnatud. Kuid me mõistame kavatsusi, mis on mõningate parlamendikomisjoni esitatud muudatusettepanekute taga, ja nõustume nende suunaga.
Nüüd kuulan huviga teie arutelu ettepaneku ja esitatud muudatusettepanekute üle ning teen komisjoni nimel täiendavaid märkusi oma lõppsõnas.
Richard Seeber
Austatud juhataja! Alustuseks tahan tänada Karl-Heinz Florenzit selle teema ülimalt pragmaatilise käsitluse ja tema visaduse eest. Kõigepealt soovin esitada ühe küsimuse Janez Potočnikile. Te ütlete, et me peame kohtlema liikmesriike nende jäätmekogumisvõime järgi. On tõsi, et Euroopa Liidu juhtlause on "Ühinenud mitmekesisuses”, aga kas saab tõesti olla õige, et üks liikmesriik kogub 16 kilogrammi jäätmeid elaniku kohta ja teine ainult ühe kilogrammi? Kas see pole mitte mitmekesisuse väärtõlgendus?
Ma kutsun teid avalikult üles suhtuma liikmesriikide jäätmeküsimusse rangemalt. Meie siin Euroopa Parlamendis oleme ametis õigusaktide kehtestamisega, aga liikmesriigid teevad, mida ise soovivad. Seda ei tohi tulevikus sündida. Tahan tuletada teile meelde intervjuud, mille andsite Napoli prügikriisi ajal. Tol ajal mõisteti Itaaliat hukka, kuid endiselt ei ole esitatud ühtki nõuetekohast kava. Te peate olema karmim. Komisjoni kui aluslepingute täitmise üle järelevalve teostaja ülesanne on tuletada teistest maha jäänud liikmesriikidele meelde nende kohustusi.
Kõnealuses valdkonnas kasvab turg kiiresti ja Euroopa tulevik sõltub sellest, kuidas me jäätmeprobleemi lahendame. Liikmesriikidel tuleb õigusakte nõuetekohaselt rakendada. Kui nad suhtuvad sellesse liiga leebelt, ei saa me edasi liikuda.
Oleksin tahtnud paluda teil seada realistlikud eesmärgid, eelkõige seoses kõige väiksemate äriühingutega, ning hõlmata ka tarbijad. On selge, et igaüks peab võtma enda kanda osa vastutusest. Kuid me peame vastutavatele isikutele - ja õigusaktide rakendamise eest vastutavad liikmesriigid - nende kohustusi meelde tuletama.
Kathleen Van Brempt
fraktsiooni S&D nimel. - (NL) Lugupeetud juhataja! Energia valdkonna tippkohtumise eelõhtul ning ajal, mil komisjon ja Euroopa Parlament panevad suurt rõhku energiatõhususele ja toormaterjali heale haldamisele, peaks kõnealune direktiiv olema selline, millega viiakse need kiiduväärt ideed tegelikult ellu. Niisugune on Euroopa Parlamendi soov ja seda silmas pidades oleme teinud tööd oma muudatusettepanekute kallal. Küsimuse all on meie pidevalt kasvav romude mägi, aga mitte üksnes romud. Kõik need elektroonikatooted sisaldavad hulka materjale, mida on meil hädasti tarvis ringlusse võtta ja taaskasutada.
On täiesti selge, et esimene direktiiv seda eesmärki ei täitnud. Kui mõtleme tõsiasjale, et vaid üks toode kolmest läheb uuesti ringlusse või korduskasutusse ja me isegi ei tea, kust leida pooli sääraseid tooteid, peame püstitama rangemad kogumise ja paremad ringlussevõtmise eesmärgid. Eelkõige peame tagama selle, et piiratakse niisuguste toodete eksporti mujale maailma. Õigupoolest soovime, et need tooted jääksid siia ja me saaksime toormaterjali endale jätta. Lisaks teevad meile suurt muret eetilised ja ökoloogilised probleemid, kuidas käideldakse niisuguseid tooteid eelkõige arenguriikides.
Teisisõnu tahab Euroopa Parlament selgeid ja väga konkreetseid eesmärke. Tahan sõnaselgelt tänada kolleege, variraportööre ja loomulikult raportöör Karl-Heinz Florenzit suurepärase koostöö eest. Tänu sellele õnnestus meil esitada sidus dokument. Me oleme parlament, mis jääb nõukoguga peetavatel läbirääkimistel endale kindlaks. Olgu see teile hoiatuseks, nõukogu, sest me tõepoolest tahame need ideed ellu viia.
Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni jaoks Euroopa Parlamendis on ülimalt oluline, et erilist tähelepanu pöörataks ebaseaduslikule ekspordile ja võideldaks ka väikeste elektroonikaromude eest. See on erakordselt tähtis. Enam ei visata suuri külmkappe tee äärde, aga endiselt ei utiliseerita nõuetekohaselt meie väikeseid seadmeid.
Austatud volinik! Kuulasin väga hoolega teie juttu fotogalvaaniliste paneelide kohta. Te teate, et minu fraktsioon on pikka aega ja visalt võidelnud nende suhtes spetsiaalse erandi kehtestamise vastu. Siin me fotogalvaaniste paneelide küsimust arutanud ei ole, aga ma nõuan teilt sõnapidamist. Te ütlesite, et annate hinnangu, millel on osa nõukoguga peetavas arutelus selle üle, kas fotogalvaanilised paneelid tuleks direktiiviga hõlmata või mitte. Igal juhul palun kolleegidel igati toetada meile täna esitatud põhjalikku dokumenti.
Vladko Todorov Panayotov
Austatud juhataja! Igal aastal makstakse Euroopas üle 130 miljardi euro selleks, et tuua sisse tööstusele vajalikke strateegilisi metalle. Neid kulusid saab märkimisväärselt vähendada Euroopa elektroonikaromude direktiivi parandatud redaktsiooniga, mille me keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjonis suvel suure häälteenamusega vastu võtsime.
Seetõttu pean kiitma raportöör Karl-Heinz Florenzit ja teisi raportööre nende erakordselt oskuslikult ja vastutustundlikult tehtud töö eest. Täna teile hääletamiseks esitatav kompromisstekst tähendab olulist edusammu Euroopa elektroonikaromude käitlemises. Lisaks saab Euroopa tänu uuele ja rangemale konkreetsele eesmärgile ning paremale romude kogumise süsteemile, kus vastutus on selgelt välja toodud, lahendada oma olulise ja ütleksin, et strateegilise probleemi. Seda seetõttu, et suur osa Euroopa elektroonikaromudest sisaldab väärismetalle - kulda, plaatinat, pallaadiumi, vaske, niklit -, mille saab romudest eraldada ja mitu korda uuesti kasutusele võtta. Näiteks Eurostati andmetel viskasid Euroopa Liidu riigid 2006. aastal ära peaaegu 307 miljonit tonni ringlusse võtmiseks sobivaid jäätmeid ja seadmeid.
Raport tähendab märkimisväärset edasiminekut peale rangema kogumiseesmärgi ka parema keskkonnakaitse seisukohast. Seetõttu palun kõikidel kolleegidel toetada kogu raportit.
Michail Tremopoulos
Austatud juhataja, kallid kolleegid! Püüame praegu lahendada probleemi, mis tuleneb elektroonikaromude pidevalt suurenevast hulgast. Prognooside kohaselt peaks romude kogus 2020. aastaks jõudma 12,3 miljoni tonnini. Direktiivi ülevaatamine on suurepärane võimalus teha lõpp ohtlike ainete lekkimisele ametlike kogumispunktide puudumise, ebamõistliku käitluse ja ebaseaduslike vedude tõttu.
Peamised probleemid, millega tuleb tegeleda, on järgmised: esiteks tõsiasi, et kuigi 65% turul olevatest elektroonikaromudest kogutakse kokku eraldi, töödeldakse ja deklareeritakse neist vähem kui pool. Ülejäänud romud jõuavad keskkonda või eksporditakse kolmandatesse riikidesse. Teiseks, praegune kodumajapidamistes tekkinud romude kogumismäär neli kilo inimese kohta aastas ei kajasta tarbimist teatud liikmesriikides ning kujutab seega mõnes riigis väga leebet ja teistes ülemäära nõudlikku eesmärki. Kolmandaks, eri riikides kehtib toodangu registreerimiseks ja dokumenteerimiseks isesugune kord, ning lõpuks ei täideta kohustusi.
Teinud oleme me järgmist: esiteks me laiendasime direktiivi reguleerimisala igasugustele romudele mõne üksiku erandiga. Teiseks suurendasime kõnealuste romude kogumiseesmärki 2016. aastaks 85%ni. Kolmandaks seadsime eraldi eesmärgi võtta 5% elektroonikaseadmetest tervikuna korduskasutusse. Neljandaks peavad liikmesriigid eraldama küllaldaselt vahendeid kodumajapidamistest romude kogumiseks. Viiendaks ei peaks jaemüüjad olema kohustatud mitte üksnes võtma romusid uue toote ostmisel tagasi, vaid nad peaksid koguma ka väga väikeses koguses romusid.
Tootja ei pea olema riigist, kus ta soovib andmeid registreerida. Lõpuks soovime, et vedude üle teostataks põhjalikku järelevalvet. Kuid eelkõige tahame me edendada kaua vastu pidavate seadmete tootmist.
Julie Girling
fraktsiooni ECR nimel. - Lugupeetud juhataja! Ka mina soovin väljendada tänu kõikidele variraportööridele ja raportöörile endale kõnealuses valdkonnas tehtud töö eest. Direktiivi eesmärgid on selged ja põhimõtteliselt toetab minu fraktsioon neid rõõmuga. Elektroonikaromud on Euroopa kõige kiiremini kasvav jäätmevoog ja meil lihtsalt peab olema sobiv direktiiv sellega toimetulemiseks.
Mõistagi on veel palju üksikasju, millega tuleb siin tegeleda. Esiteks tahan mainida kulusid. Ringlussevõtt, korduskasutus ja lõplik utiliseerimine ei ole odav ega tasuta tegevus. Kõige tähtsam on tootja-maksab-põhimõte. Me ei tohi kehtestada süsteemi, millega suurendatakse tavalise maksumaksja kulusid, eriti praegusel eelarvekokkuhoiu ajajärgul.
Teiseks tahan rõhutada vajadust jääda liikmesriikide jaoks paindlikuks. Jah, ma olen täiesti nõus sellega, et tuleb seada kaugeleulatuvad eesmärgid, kuid ärgem ajagem segamini eesmärke ja nende täitmist. Ärgem kirjutagem liiga täpselt ette seda, kuidas liikmesriigid peaksid sihte saavutama.
Nii nagu Kathleen Van Brempt, tahan minagi märkida väikeste elektroonikaromudega seotud vajadusi. Kahjuks on tegemist valdkonnaga, mis on unarusse jäetud. Arvan, et väljapakutud rangete eesmärkidega tagatakse see, et tulevikus kogutakse protsentuaalselt suurem osa väikestest elektroonikaromudest. Ootan seda aega väga.
Sabine Wils
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (DE) Lugupeetud juhataja! Seadmeromude kogus kasvab kiiresti. ELis tekib igal aastal miljoneid tonne elektroonikaromusid ning need kujutavad endast inimestele ja keskkonnale tõsist ohtu.
Mul on hea meel, et Karl-Heinz Florenzi raportis tunnistatakse seda probleemi ning et keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjonis õnnestus meil teha mõned rõõmustavad parandused, mida toetasid kõik fraktsioonid. Oluline on, et elektroonikaromude eksporti käsitlevad eeskirjad oleks karmimad. Loodan, et te, kallid kolleegid, annate oma poolthääle sellele õigusaktile, mis eelkõige aitab kaitsta inimesi asjaomastes riikides.
Kuid endiselt ei nõustu ma sellega, et päikesemoodulid jäetakse direktiivi reguleerimisalast välja. Suhtun väga kriitiliselt sellesse, et tootjad tooteid vabatahtlikult koguvad. Mõned tootjad kasutavad oma päikesemoodulites kaadmiumit, mis on mürgine aine. Täiendavat ohtu kujutab tõsiasi, et mooduleid eemaldavad tihti isehakanud entusiastid.
Ringlussevõtmise käigus võib inimestele ja keskkonnale ohtlikuks osutuda ka nanomaterjal. Osale nanomaterjalist on lisatud selged juhised, milles on märgitud, et materjal kahjustab tervist. Seetõttu palun komisjonil nanomaterjali põhjalikult uurida. Kui ei ole võimalik üheselt tõendada, et need tooted ei ole ohutud, ei tohi neid turule lubada. Sel põhjusel esitasime koos Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsiooniga kaks muudatusettepanekut ja ma tahan paluda teil neid toetada. Need on muudatusettepanekud 101 ja 102.
Oreste Rossi
Austatud juhataja, kallid kolleegid! Arutatav meede hõlmab mõningaid kriitilise tähtsusega küsimusi, mille saab lahendada vaid juhul, kui neid käsitletakse uuesti teisel lugemisel.
Lisaks vastuvõetamatutele eeskirjadele, mis on kahjulikud nii tarneahela lõpus asuvatele tarbijatele kui ka turustajatele, kes peavad edaspidi vanad seadmed taaskasutusse võtma ja hindama, kas neid on võimalik korduskasutada, suurendatakse kogumismäära juba praegu ebarealistlikult 65%lt koguni 85%ni. Kuna jäätmekäitlus jääb liikmesriikide vastutusalasse, siis kuidas saame me sundida tootjaid ja turustajaid võtma taaskasutusse 85% romudest? Kui tarbijad käitlevad seadmeid ise, andes need ära või müües neid edasi, siis kuidas saavad teised inimesed nende taaskasutusse võtmise eest vastutada?
Dokumendiga nähakse ühtlasi ette kohustus võtta 5% romudest korduskasutusse. See tähendab, et ohtu seatakse keskkond ja tarbijad, sest turule suunatakse tagasi vanad ja palju energiat kulutavad seadmed, mis võivad olla ohtlikud. Kui parlamendikomisjonis vastu võetud redaktsioon jääb muutmata ja sellele ei lisata muudatusettepanekuid, hääletame selle vastu.
Bogusław Sonik
- (PL) Lugupeetud juhataja! Elektri- ja elektroonikaseadmete romud kujutavad endast Euroopa Liidu kõige kiiremini kasvavat jäätmevoogu. See on mitmetasandiline probleem, sest ühest küljest puudutab see keskkonna- ja inimeste tervise kaitset ning teisest küljest ressursside ja loodusliku materjali tõhusat haldamist.
Elektroonikaromude direktiivi läbivaatamise käigus tuleks kaaluda eesmärke, mis ei ole mitte üksnes kaugeleulatuvad, vaid uute liikmesriikide vaatenurgast ka realistlikumad. Elektroonikaseadmeid, näiteks arvuteid, televiisoreid ja külmkappe, vahetatakse uutes liikmesriikides välja palju harvemini ning neid kasutatakse hoopis kauem kui teistes riikides.
Raportööri esitatud muudatusettepanekud on samm, millega püütakse lahendada ebaproportsionaalse metoodika ja Euroopa Liidu uute liikmesriikide ebasoodsa kohtlemise probleemi. Sellise süsteemi puhul võetakse palju enam arvesse nii turul kui ka üksikute liikmesriikide suhtumises esinevaid erisusi.
Ma arvan siiski, et uute antud valdkonda reguleerivate eeskirjadega tuleks panna suuremat rõhku romude kogumise tegelikule kontrollimisele ja õigusaktide täitmisele. Paljudes riikides tuleb ette palju eeskirjade eiramise juhtumeid, näiteks koostatakse arvete müügi käigus fiktiivseid dokumente romude kogumise kohta. See on üldlevinud olukord, kus dokumente võltsitakse eesmärgiga tõendada seadmete kogumist ja töötlemist, suurendada töödeldud seadmete kaalu või väljastada tunnistusi selle kohta, et koguti teistsuguseid seadmeid kui tegelikult. Lisaks tähendab ebapiisav järelevalve ja kontroll seda, et mitmes riigis tegutseb n-ö hall turg, kus kogutud seadmeid demonteeritakse selleks mitte ette nähtud töötlemiskohtades. Sääraste juhtude ennetamisel tuleb olla kindlameelne ja mitte lubada niisuguse praktika väljakujunemist.
Linda McAvan
Austatud juhataja! Tahan voliniku tähelepanu juhtida sellele, et oma kodukohas pean ma elektriseadmete ringlusseandmiseks need ise kohalikku kogumispaika toimetama. Neid on minu kodulinnas umbes neli-viis ja need on avatud vaid kindlatel aegadel.
Kui ma tahan ringlusse anda pappi, paberit, plasttooteid või klaasi, siis neid kogutakse minu kodutee ääres. Kui tahan patareisid ringlusse anda, siis võin oma vanad patareid iga jaemüüja kätte viia. Kui me tahame, et elektriseadmete romude kogumiseesmärke suurendataks, peab seda laadi kogumine olema laiaulatuslikum. Elektriseadmete ja eelkõige väikeste elektriseadmete utiliseerimine tuleb üldsusele lihtsamaks teha.
Kui eesmärk neli tonni inimese kohta ette nähti, osutus see täiesti ebapiisavaks. Eesmärk täideti väga lihtsalt vaid sellega, et inimesed andsid ringlusse oma külmkapid või suured elektriseadmed. Me vajame palju rangemat eesmärki, et turgu suunata ja olla veendunud, et luuakse ettevõtted, mis on suutelised eraldama neist toodetest kasulikud osad.
Austatud volinik, möödunud nädalal te teatasite oma ressursitõhususe strateegiast. Kõnealune direktiiv on selle lahutamatu osa. Kõikide elektroonikaromude kokkukogumine ja neist suurema osa ringlusse võtmine peaks olema tavaline, mitte erandlik tegevus. Kahjuks on see Euroopas praegu erandlik. Tulevikus peab see saama normiks. Kardan, et meil ei õnnestu kunagi teie pikaajalist ressursitõhususe strateegiat edukalt ellu viia - võidelda Karl-Heinzi tõstatatud toormaterjali puudumise probleemidega -, kui see direktiiv toimima ei hakka.
Chris Davies
Lugupeetud juhataja! [sõnavõtu algus läks kaduma, sest mikrofon oli välja lülitatud] ... uuesti sõnastatud direktiiv, aga hea hulk meist siin töötas algse redaktsiooni kallal ning praegu on hea võimalus kaotada mõned lüngad ja kehtestada direktiiv, mis on meie arvates alati meie tähelepanu väärinud. Kuid kuna me soovime kindlustada elektriseadmete nõuetekohast ringlussevõttu, siis peame kustutama lünga, mille tõttu jõuavad nii paljud elektriseadmed arenguriikidesse, kus neid lammutavad lapsed lõkketulede ääres ja prügimägedel.
Tootjatele, kes meile nüüd kirjutavad ja paluvad meil üht või teist lünkakaotavat muudatusettepanekut mitte toetada, ütleksin, et tehke oma ettepanekud. Nende tooted jõuavad mainitud prügimägedele ja nemad peavad pakkuma välja viisid, millega kindlustatakse, et seda ei juhtu.
Ühtlasi on meil võimalik viia lõpuni mõned pooleliolevad asjad. Printereid tootvate ettevõtete ärimudel on rajatud printerite suhteliselt odava hinnaga müümisele ja klientide sidumisele lepinguga, mille alusel nood jätkavad kallite printerikassettide ostmist. Neil käib pidev sõda kassette korduskasutusse andvate tootjatega, kes võtavad need printerikassetid, täidavad uuesti tindiga ja müüvad teile tagasi oluliselt madalama hinnaga.
Peaaegu kümme aastat tagasi avastasime, et printerite tootjad olid leidnud uue viisi sõja edendamiseks, takistades printerikassettide ringlussevõtmist elektroonikaga: kui kassetid tindiga täita, lähevad need rikki. Seega me lisasime regulatsiooni artikli 4, mille eesmärk oli tagada, et turule ei saa tuua tooteid, mida ei ole võimalik ringlusse võtta.
Kuid printereid tootvad ettevõtted leidsid viisi, kuidas sellest mööda minna. Nad tegid ühes valitsuses teise järel lobitööd ja väitsid, et printerikassette tuleb käsitada tarbekauba, mitte elektri- ja elektroonikaseadmete romudena. Nii et nüüd oleme me olukorras, kus osas liikmesriikides loetakse printerikassetid elektroonikaromudeks, teistes aga mitte.
Praegu on võimalus see lünk kaotada, et kindlustada turul tihedam konkurents ja soodustada nõuetekohast ringlussevõttu. Ootan kolleegidelt nende muudatusettepanekute toetamist.
Oldřich Vlasák
- (CS) Lugupeetud juhataja! Kahtlemata tähendab kõnealune direktiiv sammu õiges suunas, sest sellega püütakse muuta kogumiseesmärkide suurust, kehtestada eeskirjad elektri- ja elektroonikaseadmete piiriüleseks veoks ning ühtlustada kohustatud isikute suhtes kehtivaid haldusnõudeid, et vähendada bürokraatiat.
Just liigse bürokraatia tõttu olen ma Euroopa Liidu tasandil määratud tootja definitsiooni vastu, võttes arvesse ka seda, et liikmesriigid võivad hakata nõudma kehtestatud kohustuste täitmist. Praegusel juhul peaksime lähtuma põhimõttest, et toimivat asja pole mõtet parandada.
Mis puudutab direktiivi reguleerimisala, siis mina isiklikult eelistan piiratud reguleerimisala, sest piiramata reguleerimisalaga võidakse hõlmata seadmeid, mida ei ole võimalik mõistlikult ringlusse võtta või millel on pikk tööiga, ning seeläbi võidakse seada ohtu kokkulepitud kogumiseesmärkide täitmine. Kõnealuses küsimuses leian, et meie seatavad eesmärgid ei peaks olema mitte üksnes kaugeleulatuvad, vaid ka realistlikud ning me ei tohiks kohalike omavalitsuste koormat suurendada.
Paul Nuttall
Austatud juhataja! Mobiiltelefonid, telefonilaadijad, mängukonsoolid, kaamerad, saunad, termomeetrid, külmkapid, sügavkülmikud, röstrid, veekeetjad, mikrolaineahjud, triikrauad, õhuvärskendajad, kellad, käekellad, elektrilised hambaharjad, DVD-mängijad, tolmuimejad, laste mänguasjad, videomängud, meditsiiniseadmed, televiisorid, kaugjuhtimispuldid, kalkulaatorid, kütteseadmed, pesukuivatid ja -masinad.
Nimetatud said vaid mõned seadmed, kuid kindel on, et kõnealuse romude direktiivi tõttu tõuseb nii kõikide nende kui ka paljude teiste seadmete hind. Ja mõelda vaid - Euroopa Liit on valmis meid sedalaadi õigusaktidega üle kuhjama just ajal, mil meie majandus on sügavas languses ja inimesed näevad vaeva ots otsaga kokku tulemisel!
Seetõttu õhutan kõiki siin istungisaalis viibijaid väljendama poolehoidu palehigis töötavate maksumaksjate, samuti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate vastu ning heitma see tulevane õigusakt prügikasti.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Chris Davies
Austatud juhataja! Paul Nutrall väidab meile, et elektriseadmete romude ringlussevõtu nõue tõstab toodete hindu.
Kas ta võiks meile siis öelda ka, kes - kui see ei ole tootja - peaks maksma nende toodete utiliseerimise eest? Miks suhtub ta nii vaenulikult kogu Euroopa, nii oma kodumaa kui ka teiste riikide kohalikesse maksumaksjatesse ja omavalitsustesse, kes peavad kandma sääraste romude käitlemise koormat, sest tootjad tema sõnul ei peaks seda kinni maksma?
Paul Nuttall
Lugupeetud juhataja! Ma naudin väga piikide murdmist Chris Davisega. Paistab, et need pisikesed sõnasõjad leiavad aset iga kord, kui ma kõnetooli asun. Ta teab sama hästi kui minagi, kellel kulud tekivad - lõppkokkuvõttes kannab need maksumaksja. Praegu pistame rinda sügava majanduslangusega, millesugust pole me näinud 1930. aastatest alates. Ma seisan rasket tööd tegevate maksumaksjate eest.
Teiseks, tegelikult on asi siin selles, et küsimuse peaks lahendama riigi tasandil rahvas - poliitikud -, kes vastutavad oma valijaskonna ees, mitte komisjon, mis koguneb salaja ega kanna vastutust kellegi ees. See on peamine.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Karl-Heinz Florenz
- (DE) Austatud juhataja! Tahaksin pöörduda kolleegi poole nimepidi, kuid kahjuks ma ei tea teda, sest ei ole enne elektroonikaromude teemal toimuvat arutelu temaga kunagi kokku puutunud. Võib-olla ei tunne ma teid ära teie uue soengu tõttu. Kuid, millise vastuse kavatsete anda kodanikele, kui viie-kuue aasta pärast selgub, et meie toormaterjal on otsas ja minema visatud või reostab meie veekogusid? Te peate seda selgitama.
Minu teine märkus on järgmine. Palun lugege direktiiv läbi. Seal ei mainita poole sõnagagi maksumaksjate kohustust süsteemi rahastada. Tegelikult on see tootjate ülesanne. Süsteemi praegu karmistatakse ja laiendatakse ning seda tulebki teha. Soovin kuulda teie vastust neile kahele märkusele.
Paul Nuttall
Lugupeetud juhataja! Kõigepealt kordan oma äsjaseid sõnu. Me kõik teame, kelle kanda lõpuks kulud jäävad - kelle kanda need alati jäävad. See ei pea tingimata olema direktiivis kirjas, sest seda ei ole kunagi seal kirjas. Te ei ütle rahvale iialgi, et kavatsete makse tõsta. Te ei räägi neile kunagi, et lööte nende tasku pihta.
Näiteks minu kodumaal kulub meil sellesse n-ö klubisse kuulumiseks 50 miljonit naelsterlingit päevas. Põhiline siin on see - ja ma pöördun tagasi just selle juurde, mida ma Chris Daviesele ütlesin -, et otsuseid peavad langetama rahvusriikide tasandil poliitikud, kes vastutavad oma valijaskonna ees. Minu kodumaa, Suurbritannia valijad ei saa volinikke ametist tagandada. See on ülimalt ebademokraatlik ja väär.
Catherine Soullie
- (FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Seda, mida ma öelda tahan, on minu kolleegid siin juba korduvalt maininud.
Ajal, mil Euroopas kaalutakse ühist strateegiat, et varustada end toormaterjali ja eelkõige haruldaste muldmetallidega, ei saa me mööda vaadata suurepärastest võimalustest, mida pakub meie romude tark taaskasutus. Euroopa standardite karmistamine eesmärgiga parandada kogumisahela toimimist, elektroonikaromude kao ja ebaseadusliku ekspordiga seotud probleemide lahendamine ning rangemate kogumiseesmärkide seadmine - see peaks olema kõnealuse õigusakti keskmes.
Ärgem unustagem, kes kannab põhilist vastutust käsitletava õigusakti edukuse või läbikukkumise eest - selleks on tarbija. Kui me tahame rakendada tõhusat regulatsiooni, peame kindlasti ka üldsusele vastutuse panema. Selles vallas, lugupeetud härra Florenz, on teiste süsteemide kõrval väga kasulikuks meetmeks osutunud nn ökomaks. Mõistagi peavad elektroonikaseadmete tootjad osalema aktiivsemalt kogumis- ja ringlussevõtmissüsteemis, kuid me ei saa kodanikke täielikult vabastada nende tekitatud jäätmetega kaasnevast vastutusest. Meie kodanikest peavad saama Euroopa keskkonnapoliitikas kaasalööjad, mitte pealtvaatajad.
Elisabetta Gardini
- (IT) Lugupeetud juhataja, kallid kolleegid! Nõustun paljuga kuuldust. Leian, et tegemist on tähtsa ja põhjapaneva direktiiviga. Seetõttu me loomulikult hääletame selle poolt. Olen siiski ka veendunud, et teatud küsimused tuleb üksikasjalikumalt läbi arutada ja ma loodan, et see osutub võimalikuks teisel lugemisel.
Näiteks ootan ma komisjonilt direktiivi piiramatu reguleerimisala mõju hindamist, sest kuigi teoreetiliselt võib tunduda, et sellega kaitstakse keskkonda paremini, arvan ma, et see võib tekitada praktikas probleeme. Kogemused kehtiva direktiiviga näitavad, et piiratud reguleerimisala tagab suurema kindluse ja õigusakti on lihtsam rakendada.
Peale mõjuhinnangu on ka teisi küsimusi. Arvan, et me peaksime suhtuma hoolikamalt tootjate, turustajate ja jaemüüjate koorma kergendamisse. On õige, et nad tuleks kaasata ja panna neile vastutus, aga me peaksime olema ettevaatlikud, et neid mitte üle koormata, eelkõige haldusnõuetega.
Leian, et meetmeid ja kriteeriume tuleb kohandada ning võtta nii arvesse riikide erinevaid süsteeme. Liikmesriigid ei jagune lihtsalt headeks või halbadeks. Nagu me kuulsime ja juba uurisime - kuigi ma arvan, et me peaksime sellesse teemasse veel põhjalikumalt süvenema - kehtivad liikmesriikides erinevad süsteemid ja valitsevad erinevad asjaolud, mida tuleb hoolikalt analüüsida, et ükski riik ei saaks automaatset eelist ja teised ei jääks automaatselt kaotaja ossa. Seetõttu pooldame kõnealust direktiivi, kuid me vajame veel aega ja üksikasjalikumat arutelu.
Sirpa Pietikäinen
- (FI) Lugupeetud juhataja! Komisjon on täiesti õigesti tegutsedes koostanud nii ressursitõhususe tegevuskava kui ka toormaterjalistrateegia, sest toormaterjal ja selle kasutus muutub üha piiratumaks, samal ajal kui materjali hinnad tõusevad.
Me teame, et kahetsusväärselt suur osa elektroonikaromudest ja eelkõige väikestest seadmetest, näiteks mobiiltelefonidest, jõuavad peale ELi ka kolmandate riikide prügimägedele, kus need lõpuks ära põletatakse. Seetõttu on kõnealune oluline meede elektroonikaromude ringlussevõtu valdkonnas hea samm õiges suunas, sest see võimaldab meil parandada ressursitõhusust ja tagada toormaterjali tagastamine tootjatele.
Loodetavasti jõuame selle direktiivi abil tulevikus parema aruandlussüsteemini, et me saaks ka tegelikult teada, kui hästi erinevad liikmesriigid ja selles vallas tegutsejad direktiivi eesmärke täidavad. Me peame kindlustama väljapakutust veelgi parema lahuskogumise ning seadma selleks julgemaid ja kaugemale ulatuvaid sihte. See direktiiv on hea algus, kuid ma loodan, et tulevikus saame rohkem vastutust turustajatelt tootjatele üle kanda.
Pilar Ayuso
(ES) Austatud juhataja! Meie eesmärgid peavad olema kaugeleulatuvad, kuid tuleb ka tunnistada, et igas liikmesriigis valitsevat olukorda arvestades ei ole raportööri ettepanekut praegu lihtne rakendada. Hispaania delegatsioon toetab siiski tema ettepanekut esimesel lugemisel.
Kuid me pooldame seda, et ringlussevõtu ja töötlemiskulusid arvestataks eraldi. Me anname vastuhääle muudatusettepanekule 52, millega soovitakse tühistada artikli 14 lõige 1, ning poolthääle muudatusettepanekutele 91 ja 103. Me leiame, et tarbijatel on õigus teada, millised on töötlemiskulud ja nad koguni peakski seda teadma, sest see innustab neid endid õigusakte täitma ning on kasulik ka selleks, et turustusahel oleks piisavalt läbipaistev.
Alajos Mészáros
- (HU) Austatud juhataja! Palun vabandust viivituse pärast. Tahan tänada Karl-Heinz Florenzit suurepärase ja oskusliku töö eest. Elektroonikaseadmete romud kujutavad endast ELi kõige kiiremini kasvavat jäätmevoogu. Me peame tegema kõik endast oleneva, et tagada romude nõuetekohane ringlussevõtt mitte üksnes eesmärgiga ennetada keskkonna- ja tervisekahju, vaid ka eesmärgiga vähendada toormaterjali kadu. Olemasoleva mõjuhinnangu järgi kogutakse praegu 85% tekkivatest elektroonikaromudest, kuid üksnes 33% neist käideldakse direktiivi nõuete kohaselt. Kahjuks on Euroopa Liidust väljaliikuv ebaseaduslik jäätmevedu laiaulatuslik ja seetõttu on oluline, et uue direktiiviga suudetaks seda takistada. Romusid tuleb koguda lahus, sest nii saame tagada, et need jäävad liikmesriiki ja võetakse seal ringlusse. Kahjuks on senised kogemused näidanud, et liikmesriigid ei tõlgenda kehtivat direktiivi ühtmoodi ning seetõttu tahan teha ettepaneku, et tulevikus ei võetaks lähtealuseks mitte romude jaotamist erinevatesse kategooriatesse, vaid direktiiv peaks hõlmama põhimõtteliselt igasuguseid elektri- ja elektroonikaseadmete romusid. Leian, et kõnealune õigusakt on eriti oluline kõige hiljem liiduga ühinenud riikidele, sest nemad on jäätmete lahus kogumises teistest veel endiselt maas.
Carl Schlyter
- (SV) Austatud juhataja! Me elame tõepoolest raiskavas ühiskonnas, kui me romusid prügiks peame. Suur osa neist jäätmetest sisaldab rohkem kulda ja hõbedat kui kulla- või hõbedakaevandustes leiduv maak. Küsimus ei ole kuludes, mis kogumisega kaasnevad. Küsimus on puhtalt tulus. Sellega vähendatakse meie sõltumist oluliste kaupade sisseveost ning me ei vii enam keskkonda raskemetalle ja teisi mürgiseid aineid. Romude töötlemisega saame vaid kasu. Sellele ei tohiks üldse viidata kui kuluartiklile.
Kahetsusväärne on siiski, et erandi moodustavad fotogalvaanilised elemendid, sest kui me direktiivi neile ei laienda, loome eeliseid kaadmiumit sisaldavatele fotogalvaanilistele elementidele ja moonutame nii konkurentsi selles tööstusharus. Oleks parem, kui fotogalvaanilised elemendid oleks direktiiviga hõlmatud, et nende suhtes toimiks aus konkurents ja turule ilmuksid kiiremini kaadmiumit mitte sisaldavad seadmed. Samuti peame andma poolthääle muudatusettepanekutele, mis sisaldavad nanojäätmete paremaks kontrollimiseks vajalikke nõudeid. Lõpetuseks, oluline on, et liikmesriigid ja komisjon tagaksid nüüd ekspordieeskirjade karmistamise ja täitmise. Me peame tegema lõpu romude vaestesse riikidesse eksportimisele.
Alfreds Rubiks
. - (LV) Austatud juhataja! Olen üks neist, kes kindlalt toetavad käsitletava dokumendi vastuvõtmist. Pooldan ka käsitlust, mille eesmärk on seada lahuskogumise sihtarv konkreetse ajavahemiku järgi. Lätis kogume praegu vaid 25% turule lastud elektri- ja elektroonikaseadmetest. Seda on liiga vähe. Toetan ka regulatsioonis ette nähtud kaugeleulatuvaid eesmärke, kuid samas valmistab see mulle muret, sest liikmesriikide vahel võivad tekkida suured erinevused ning seetõttu palun ma komisjonil ja kõigil asjaomastel isikutel, sealhulgas liikmesriikidel, pöörata suurimat tähelepanu järelevalvele kõnealuste dokumentide rakendamise üle. Mõistagi soovime Lätis võimalust saavutada mõnevõrra väiksemad sihid: 2016. aastaks 45 ja 2020. aastaks 65%.
Jaroslav Paška
- (SK) Lugupeetud juhataja! Elektroonikaromude direktiivi muutmiseks on Euroopa Parlamendi asjakohastes komisjonides peetud ulatuslikke konsultatsioone. Komisjoni koostatud eelnõu on Euroopa Parlamendi liikmete muudatusettepanekute alusel järk-järgult täiendatud ja praeguse kompromissversiooniga tuuakse elektroonikaromude kogumise probleem veelgi enam esiplaanile.
Artikli 47 redaktsioon, mille on välja pakkunud keskkonnakomisjon, on minu arvates eriti kasulik muudatus, sest sellega saab tööstusharule kehtestatud rahaliste kohustuste kaudu edendada elektroonikaromude kogumissüsteemi, selle asemel et kohaldada trahve määratud kogumiseesmärkide täitmata jätmise eest. See võib osutuda eriti soodsaks ja tarvilikuks riikides, kus ei ole veel loodud piisavat infrastruktuuri elektroonikaromude kogumiseks.
Tahan toetada ka uut artiklit 93, millega reageeritakse tõsiasjale, et paljud vastutavad isikud, eelkõige Interneti kaudu kauplevad jaemüüjad, hoiavad kõrvale oma kohustuste täitmisest. Uue regulatsiooniga püütakse see probleem delikaatselt ja asjakohaselt lahendada.
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Paljud austatud parlamendiliikmed mainisid rakendamist, mis on tõesti probleem. Kahjuks ei ole see keeruline üksnes käsitletavas, vaid terves keskkonnavaldkonnas. Tahan öelda, et ma tean oma aluslepingust tulenevat kohustust ja kavatsen selle täielikult täita.
Me koostame tänavu aasta jooksul rakendamisteatise, milles käsitletakse seda küsimust terviklikumalt. Me juba arutame seda põhjalikult koos direktoraadiga, sest minu arvates on tegemist ühe säärase teemaga, millele me peaksime edaspidi keskenduma, arvestades mõistagi täna arutatavaid ettepanekuid. Muide, uuesti sõnastatud ettepanek kindlasti lihtsustab rakendamist.
Teiseks, eesmärgid. Kaugeleulatuvate eesmärkide olemasolu on ülimalt oluline. Paljud teist mainisid, et tegemist on kõige kiiremini kasvava jäätmevooga. Paljud märkisid ka, et me elame elektri- ja elektroonikaseadmete maailmas ning sellega peame eesmärkide üle otsustades kahtlemata arvestama.
Kolmandaks, kulud. Mis tahes ettepanekut tehes peame ühtlasi võtma arvesse kulude koormat ja muutma asjad võimalikult lihtsaks. Kuid ma tahan väga selgelt öelda, et tegelikud kulud tekiksid meie ühiskonnal ja majandusel siis, kui me antud küsimustega ei tegeleks. See oleks tõeline kulu, millega me kaugemas tulevikus ei suudaks toime tulla.
Neliteist päeva tagasi avaldasime me niinimetatud jäätmearuande. Tolsamal päeval külastasin ma ka Unicori. See on üks neist kõrgtehnoloogiaettevõtetest, mis tegelevad elektri- ja elektroonikaromude ringlussevõtuga. Mind hämmastas see, mida ma seal teada sain ja nägin. Väga oluline on näiteks mõista, et iga päev kasutatavad mobiiltelefonid sisaldavad tegelikult väärismaterjali kullast kuni plaatina ja roodiumini, mis on tulevikku silmas pidades ülimalt tähtsad. Kui me jätkame praegu tooraine eraldamist ja jäämegi seda tegema, ei teki meil asjadest kunagi puudust. Hoidsin käes 20 kilo kulda, mis oli saadud mobiiltelefonidest. Seda oli väga raske tõsta, aga ausalt öeldes oli seda veel raskem maha jätta!
Mitmed teist puudutasid oma kõnes kõige olulisemat terminit, mida selles valdkonnas tuleb käsitleda, ja see on ressursitõhusus. Olen seda tõsiasja juba palju kordi maininud, aga on väga oluline, et me seda kunagi ei unustaks. ÜRO andmetel kasvas rahvaarv 20. sajandil neli korda, toodang 40 korda, süsihappegaasi heide 17 korda, energia tarbimine 16 korda, kalapüük 35 korda ja veekulu üheksa korda. Kui keegi arvab, et olukord saab 21. sajandil samamoodi jätkuda, siis ta lihtsalt eksib rängalt.
Me peame asju muutma. Seetõttu, nagu ma mainisin, on nüüd, mil me elame üha rohkem elektri ja elektroonikaga seotud maailmas, kõnealuste küsimuste lahendamisel väga oluline teile täna esitatud ettepanek, mida te hiljem arutama asute. Paljud teist rääkisid ka paremast aruandlusest ja sortimisest. Kõigele sellele tuleb tähelepanu pöörata.
Kokkuvõtteks tahan lihtsalt öelda, et pärast esimest lugemist on meil minu arvates olemas hea tekst, mis väärib edasiarendamist teisel lugemisel ja kujundamist millekski, mis on kindlasti veelgi parem.
Karl-Heinz Florenz
Austatud juhataja, lugupeetud härra Potočnik! Nõustun teie viimaste märkustega, eelkõige nendega, mis puudutasid ressursitõhusust. Kuid mõne eeloleva kuu jooksul on kogu tähelepanu otsuse tegemisel suunatud teile, sest nüüd tuleb leppida kokku ühises seisukohas. Te peate pidama nõukoguga läbirääkimisi ja jõudma otsusele ning pean teile ütlema, et viimase seitsme kuu jooksul ei ole nõukogu ühtki millimeetrit liikunud ja see ei ole olnud eesistujariigi Belgia süü.
Mõned riigid on väga põikpäised, ning arvestades Euroopa Parlamendi üksmeelsust tahan paluda parlamendiliikmeid, kes täna kõnealuse raporti toetuseks nii kirglikult sõna võtsid, minna koju ning avaldada oma valitsustele pisut survet ja selgitada, et asjad ei jää nii, nagu need on varem olnud.
Võin nimepidi tuua välja mõne vana sõbra, kes tõesti hakkaks selle probleemiga maadlema. Seetõttu, lugupeetud härra Potočnik, arvan ma, et mõne järgneva kuu jooksul peame küsimust põhjalikult arutama. Te peate nõukoguga endist viisi karm olema. Oluline on juhtida tähelepanu ka sellele, et ilmselgelt soovitakse jäätmepoliitika kohta riiklikku regulatsiooni.
Kuid sellel on soovitule vastupidine mõju, sest siseturg tekkis kaua aega tagasi ja nüüd peame me selle korrektselt üles ehitama. Probleemiks ei ole mitte kogu siseturg, vaid pool sellest. Tahan veel kord toonitada, et suhe 16 kilogrammi ühe kilogrammi vastu, nagu Richard Seeber selgesti märkis, näitab, et meil on veel palju teha. Ent kui me suudame saavutada siin kokkuleppe, oleme õigel teel.
Austatud härra Potočnik, kahtlemata te teate, mida te peate tegema. Tahan rõhutada, et te teete suurepärast tööd ja me anname teile ka edaspidi mõne müksu, võib-olla pisut karmiltki, et juhatada teile kätte õige suund.
Juhataja
Ühendatud arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub täna kell 11.30.
Jaromír Kohlíček
Elektri- ja elektroonikaseadmete romude kogumine on praegu väga aktuaalne teema. Seetõttu on seda valdkonda käsitleva direktiivi ajakohastamine hädavajalik. Leian, et mõne sissejuhatavas osas hääletamisele pandava muudatusettepanekuga on väga viletsal moel püütud ühendada komisjoni ettepanekuid ning teisi romude kogumist, sortimist ja ringlussevõttu lihtsustavaid ettepanekuid. Isegi kui need selles valdkonnas kaost ei tekita, siis muudavad nad asjad igatahes keerulisemaks. Kahjuks ei saa me praeguses küsimuse lõpphääletuse etapis enam suurt midagi ära teha. Huvitav on see, et enamiku fraktsioonide esindajad on paljude suhteliselt mõistlike muudatusettepanekutega nõus. Kui sellest nõusolekust kujuneb lõpphääletusel toetushääl, võidakse direktiiviga järsult suurendada nii elektri- ja elektroonika- kui ka lihtsamalt töödeldavate seadmete kogumist. Üheks põhipunktiks on artikli 14 lõige 1, millega - juhul, kui võetakse vastu muudatusettepanek 91 või segasemalt sõnastatud muudatusettepanek 103 - saaks edendada elektri- ja elektroonikaseadmete ringlussevõttu ja kogumist. On oluline, et üldiste jõupingutuste tulemusena koostataks direktiiv, milles sätestatakse selgelt eri asutuste kohustused, kuid mis võimaldab samas võimalikult tõhusat ringlussevõttu. Sellest vaatenurgast on mittesoovitatavad niihästi veider idee jagada valgustusseadmed mitmesse kategooriasse kui ka ülemäärane hulk erandeid terves suurte seadmete kategoorias.
Pavel Poc
Elektri- ja elektroonikaseadmete romud on kõige kiiremini kasvav jäätmevoog. Praegu kujutavad need endast keskkonnale ja rahvatervisele märkimisväärselt suuremat ohtu kui kulutatud tuumakütus. Direktiivi läbivaatamine oli hädavajalik. Suurt osa elektroonikaromudest ei käidelda kooskõlas kehtiva redaktsiooniga, mistõttu jõuavad need prügimäele või viiakse romud EList välja. On murettekitav, et meil ei ole aimugi, mis saab enam kui pooltest Euroopa elektri- ja elektroonikaseadmete romudest. Taoline olukord ei ole jätkusuutlik, sest aastane romude kogus ühe elaniku kohta võib praeguselt neljalt kilolt 2020. aastaks suureneda 24 kiloni, kui ei sätestata ega täideta kogumis- ja ringlussevõtueesmärke. Elektroonikaromude ringlussevõtt võib tuua tootmisprotsessi tagasi rohkem kulda kui saadakse ELi kaevandustest. Sama kehtib muu vääristoormaterjali kohta. Seetõttu on mul igati hea meel uute alaliste töökohtade loomise üle ja eelkõige selle üle, et vähendatakse ELi sõltumist sissetoodavast vääristoormaterjalist. Siiski suhtun väga laitvalt päikesepaneelide väljajätmisse. Kuna kaadmiumtelluurpaneelide suhtes kehtestati erand ka teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise direktiiviga, siis tähendab see samm, et veelgi on suurendatud ülimürgise kaadmiumiga tekitatava keskkonnasaaste ohtu, mille vastu võitleb EL teiste õiguslike meetmetega. Niisuguse vastuolu taga peituvad lobitöö tegijate huvid, mis ei näita heast küljest ei ELi ega ka Euroopa Parlamenti ning millest Euroopa tööstus lõppkokkuvõttes kasu ei lõika.
Jim Higgins
kirjalikult. - Toetan tänast elektroonikaromude raportit, aga me peame tagama, et me ei kehtesta niigi raskes olukorras olevate väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning jaemüüjate suhtes ülemäära koormavaid eeskirju. Meil tuleb kindlustada olukord, kus elektroonikaromude tagasivõtu kohustus lasub tootjatel, mitte jaemüüjatel. Mind rõõmustab rangemaid sätteid sisaldav ettepanek, millega püütakse takistada kõnealuste romude ebaseaduslikke vedusid ja kaotada lüngad õigusaktidest. Praegu saab niisugusi seadmeid ebaseaduslikult vedada kolmanda maailma riikidesse ja visata seal ära, kui neid deklareeritakse kui kasutatud, aga töökorras elektri- ja elektroonikaseadmete, mitte elektroonikaromudena. Mõistagi on tähtis ka see, et asutused nõudeid põhjalikumalt rakendaksid ning et elektriseadmete ringlussevõtt oleks kooskõlas õigusaktidega eesmärgiga ennetada klorofluorosüsivesiniku kontrollimatut lekkimist keskkonda. Kurjategijad lõikavad sageli kasu ebaseaduslikelt vedudelt, sest pettuses osalevad kaubitsejad tõmbavad asutusi tihti haneks sellega, et ei märgista kaupu elektroonikaseadmetena, teesklevad, et tegemist on mõeldud korduskasutusse võetavate seadmetega või peidavad neid veo ajaks konteineri keskele. Kontrollimata saadetised jõuavad üldjuhul Ghana Vabariiki, Nigeeriasse, Indiasse või Pakistani. Me peame teisel lugemisel tegema koostööd ja tagama, et säärasele ohtlikule tegevusele tehakse lõpp. Samuti peame kindlustama selle, et Euroopa väärismetallid jäävad Euroopasse.
Rovana Plumb
Elektri- ja elektroonikaseadmete romud kujutavad endast ELi kõige kiiremini kasvavat jäätmevoogu. Elektroonikaromude nõuetekohane käitlemine aitab võtta korduskasutusse mõningaid väärtuslikke ressursse ning sellel on konkreetne mõju keskkonnale, kodanike tervisele ja loodussäästlikumate töökohtade loomisele. Komisjoni mõjuhinnangu kohaselt tekib ELis praegu ligikaudu 24 kilogrammi elektroonikaromusid elaniku kohta aastas ja sellest vaid 65% kogutakse kokku. Elektroonikaromude ringlussevõtuga saab luua viis kuni seitse korda rohkem töökohti kui on põletussektoris ja kümme korda rohkem töökohti kui on ladustamissektoris. Direktiivi läbivaatamine on aidanud seada uued elektroonikaromude kogumis-, ringlussevõtu- ja korduskasutuseesmärgid (ringlussevõtu sihtarvuks on 50-75% sõltuvalt kategooriast, mida nüüd on algse kümne asemel kuus, ja uueks korduskasutuseesmärgiks on 5%). Ühtlasi on see aidanud töötada välja karmimad meetmed, millega takistatakse elektroonikaromude eksporti arenguriikidesse. Täpsemalt on määratletud tootjate, tarbijate ja kohalike omavalitsuste kohustused, et tagada jäätmete keskkonnasõbralik töötlus. Elektroonikakaupade tootjatel tuleb eraldada vahendid romude töötlemiseks. Selle kasulikuks tagajärjeks on ökodisaini normide täitmine ja sääraste toodete loomine, mida on lihtne parandada ja ringlusse võtta.
Csanád Szegedi
Leian, et elektri- ja elektroonikaseadmete romude nõuetekohane käitlemine on ülimalt oluline. Hädavajalik on suurendada lahus kogutavate romude määra, kusjuures oluline on asjakohaste dokumentide abil jälgida kogu ringlussevõttu. Selleks on vaja ka, et tööstuses valitseks vastutustundlik suhtumine. Suurte tootmis- ja tööstusettevõtete tegevust tuleb põhjalikumalt kontrollida. Samas tuleb mõista, et kõikides liikmesriikides, peamiselt liiduga hiljuti ühinenud riikides ei ole veel piisavat arvu ringlussevõtu süsteeme ning seega tuleb rõhku panna nende väljaarendamisele, et kindlustada kogutud elektroonikaromude tõesti nõuetekohane töötlemine.
János Áder
kirjalikult. - (HU) Elektri- ja elektroonikaseadmete romude direktiivi praegune uuesti sõnastamine on ülimalt oluline mitte üksnes keskkonnakaitse ja rahvatervise, vaid ka tänapäeval nii sageli jutuks tuleva ressursitõhususe seisukohalt. On üldteada, et igal aastal lahkub Euroopa Liidust lugematu arv elektroonikaromude ebaseaduslikke saadetisi ning seetõttu on meie tööstuse põhihuvides tagada see, et liikmesriigid jätaks väärtusliku toormaterjali Euroopa Liitu, kogudes üha suuremates kogustes tekkivad elektroonikaromud nõuetekohaselt kokku ja võttes need võimaluse korral ringlusse. Loomulikult on tarbijate harjumused riigiti erinevad, nii et eduka kogumise huvides ei tohiks sellest tõsiasjast eesmärke seades mööda vaadata. Näiteks Ungaris ei vaheta keskmine tarbija oma televiisorit välja pärast kahe-kolme aasta möödumist, ja kui ka vahetab, viib ta suure tõenäosusega vana televiisori suvilasse, mitte kogumispunkti. Seda kõike arvestades on raportöör probleemi tunnistanud ja tal on õnnestunud kindlustada olukord, kus vastu on võetud laiaulatusliku toetuse pälvinud kompromiss, milles ei ole kogumiseesmärkide aluseks võetud mitte turule lastud toodete, vaid tekkinud elektroonikaromude kogus. Kuigi kõnealuses valdkonnas tuleb endiselt käsitleda hulka tehnilisi üksikasju, leian, et tegemist võib olla õige suunaga. Seda eriti seetõttu, et isegi komisjoni mõjuhinnangus leitakse vastuoluliselt, et algne kogumiseesmärk on täidetav vaid vanades, mitte aga uutes liikmesriikides.
Marian-Jean Marinescu
Elektri- ja elektroonikaseadmete romude direktiivi ettepanek on sellisel kujul, nagu komisjon selle Euroopa Parlamendile esitas, ebaselge. Seetõttu saavad liikmesriigid tõlgendada erinevalt seda, millist liiki seadmed on direktiiviga hõlmatud.
Lisaks peab komisjon kehtestama ühtse metoodika igas liikmesriigis tekkinud romude koguse määramiseks. Kuid tekkinud romude kogus sõltub tarbijaturu eripärast, toote olelusringist ja iga riigi elanikkonna harjumustest.
Sätestamata on ka aruandlusvahemik tekkinud romude protsentuaalse koguse arvutamiseks. Direktiivist tulenev lisaväärtus seisneb võimalikus kasus tervisele ja keskkonnale. Elektroonikaromude nõuetekohane käitlemine võib aidata saavutada ringlussevõtu määraks isegi 50-75% ja korduskasutuse määraks 5%. Selle eesmärgi täitmiseks peavad vastutuse võtma nii elektroonikakaupade tootjad kui ka tarbijad. Tootjad peavad eraldama vahendid romude töötlemiseks, tarbijad aga utiliseerima elektroonikaromusid õiguspäraselt töötlemispunktides.
(Istung katkestati kell 11.10 ja seda jätkati kell 11.30.)
