Concluzii ale Consiliului "Afacerilor Externe” privind procesul de pace din Orientul Mijlociu, în special situaţia din Ierusalimul de Est (dezbatere) 
Preşedinte
Următorul punct se referă la declaraţiile Consiliului şi ale Comisiei privind concluziile Consiliului Afacerilor Externe privind procesul de pace din Orientul Mijlociu, inclusiv situaţia din Ierusalimul de Est.
Cecilia Malmström
Dle preşedinte, conflictul din Orientul Mijlociu a fost una dintre problemele discutate aici în Parlament chiar de la începutul Preşedinţiei suedeze. Este bine să pot reveni şi să vă pot raporta astfel la sfârşitul mandatului nostru.
Ministrul afacerilor externe al Suediei, Carl Bildt, a fost, de asemenea, în Comisia pentru afaceri externe săptămâna trecută, unde a prezentat un raport şi a organizat discuţii îndelungate, inclusiv privind Orientul Mijlociu. Săptămâna trecută, Consiliul Afacerilor Externe a discutat situaţia din Orientul Mijlociu şi a adoptat concluziile. Suntem bucuroşi că toate cele 27 state membre susţin aceste concluzii, care indică în mod clar opiniile UE privind procesul de pace din Orientul Mijlociu.
Cu aceste concluzii, Consiliul şi Preşedinţia doresc să transmită un mesaj foarte clar şi puternic din partea Europei, care sperăm că poate conduce la reluarea în curând a negocierilor dintre părţi. Suntem preocupaţi de lipsa de progres în cadrul procesului de pace din Orientul Mijlociu. Prin urmare, arătăm în mod evident că susţinem eforturile Statelor Unite ale Americii în vederea obţinerii păcii. UE solicită părţilor să-şi accepte responsabilitatea şi să demareze negocierile privind toate problemele finale de statut, inclusiv Ierusalimul, graniţele, refugiaţii şi securitatea. De asemenea, concluziile noastre reflectă poziţia UE privind Orientul Mijlociu, pe baza legislaţiei internaţionale, pe care am menţinut-o pentru o lungă perioadă de timp şi pe care ne-am exprimat-o de multe ori.
Printre altele, poziţia UE se referă la faptul că o soluţie convenită care prevede existenţa a două state trebuie să se bazeze pe graniţele din 1967 şi că colonizările sunt ilegale. Ierusalimul reprezintă o problemă finală de statut şi am afirmat clar că, dacă se va obţine pacea veritabilă, statutul Ierusalimului de viitoare capitală a două state trebuie stabilit prin negocieri. Reluarea negocierilor israelo-palestiniene a fost legată de problema colonizării pentru o mare parte a anului. Recent, guvernul israelian a anunţat o stopare parţială şi temporară a activităţii de colonizare. Consiliul Afacerilor Externe salută această decizie şi sperăm că aceasta va contribui la o reluare a negocierilor semnificative.
Cu toate acestea, observăm cu îngrijorare decizia surprinzătoare a guvernului israelian din 13 decembrie de a face pentru prima dată din activitatea de colonizare o parte a programului zonelor de prioritate naţională. Aceasta contravine spiritului de stopare a activităţilor de colonizare şi dăunează eforturilor de a crea o atmosferă care poate contribui la o soluţionare pe termen lung a conflictului. Colegul meu, ministrul suedez pentru cooperare internaţională pentru dezvoltare, Gunilla Carlsson, a vizitat Comisia pentru dezvoltare din Parlamentul European la începutul lui septembrie. Domnia sa a promis să urmărească evoluţiile locale, pentru a oferi asistenţă şi a interveni în domeniile de care suntem toţi conştienţi - situaţia din Ierusalimul de Est şi din jurul său, activităţile de colonizare şi probleme cum ar fi accesul şi mişcarea, în special în ceea ce priveşte Gaza. Ne-am îndeplinit această promisiune.
În ultimele luni, sub conducerea preşedinţiei, UE a adoptat o poziţie clară în ceea ce priveşte activităţile de colonizare şi menţinerea închiderii fâşiei Gaza. Politica de închidere este inacceptabilă şi contraproductivă. UE continuă să solicite deschiderea imediată şi necondiţionată a graniţelor pentru fluxul de ajutor umanitar, bunuri comerciale şi persoane. Consiliul a solicitat, de asemenea, punerea în aplicare integrală a Rezoluţiei nr. 1860 a Consiliului de Securitate al ONU şi respectarea legislaţiei umanitare internaţionale. Cei care îl ţin ostatic pe soldatul israelian, Gilad Shalit, trebuie să îl elibereze imediat.
Aş dori să mai spun câteva cuvinte referitoare la Gaza. Bineînţeles, sperăm că eforturile de mediere ale Egiptului şi ale Ligii Arabe pot continua. Este important să împiedicăm separarea permanentă între Cisiordania şi Ierusalimul de Est, pe de o parte, şi Gaza pe de altă parte. Aşteptăm cu nerăbdare alegerile libere şi corecte atunci când o vor permite condiţiile. Un lucru este clar - pacea între Israel şi palestinieni poate fi obţinută numai dacă palestinienii sunt uniţi.
Diplomaţii noştri din regiune au urmărit îndeaproape situaţia din Ierusalimul de Est. În opinia domniilor lor, Israelul slăbeşte comunitatea palestiniană din oraş. Acest lucru ne îngrijorează. UE îşi va spori asistenţa pentru Ierusalimul de Est pentru a le oferi palestinienilor condiţiile de trai mai uşoare. Mesajul ferm în ceea ce priveşte Ierusalimul de Est din concluziile Consiliului este proba clară a preocupărilor noastre în legătură cu această situaţie. Este important să nu uităm faptul că activităţile de colonizare între Israel şi Siria şi între Israel şi Liban sunt condiţii prealabile pentru existenţa păcii în Orientul Mijlociu. UE salută declaraţiile recente ale Israelului şi ale Siriei care confirmă disponibilitatea lor de a face progrese în procesul de pace. Este de la sine înţeles că acest lucru ar avea repercusiuni pozitive în întreaga regiune.
Catherine Ashton
vicepreşedintă desemnată a Comisiei. - Dle preşedinte, Consiliul a adoptat săptămâna trecută concluzii foarte substanţiale privind procesul de pace din Orientul Mijlociu. Acestea au stabilit o poziţie principială privind o serie de probleme cruciale într-o manieră clară şi determinată. Nu voi insista asupra concluziilor sau repeta afirmaţiile preşedintelui. Este suficient să spun că prin reafirmarea principiilor noastre sper că am ajutat la restaurarea într-o oarecare măsură a încrederii palestinienilor şi disponibilitatea de a se angaja în procesul de pace. Concluziile, bineînţeles, îmi vor fi şi mie de mare ajutor, oferindu-mi o direcţie clară pentru următoarele luni.
M-aţi invitat aici astăzi pentru a vorbi despre activitatea noastră politică, dar şi despre situaţia din Ierusalimul de Est. Aceasta ne îngrijorează profund. Ierusalimul de Est este un teritoriu ocupat, împreună cu restul Cisiordaniei. UE se opune demolării caselor palestinienilor, evacuării familiilor palestiniene, construirii coloniilor israeliene şi traseului "barierei de separare”. UE abordează aceste probleme la nivel politic, prin canale diplomatice şi în declaraţiile noastre publice. De asemenea, abordăm situaţia prin asistenţă practică, destinată sprijinirii populaţiei palestiniene din Ierusalimul de Est. De exemplu, lipsesc 1 200 de săli de clasă pentru copiii palestinieni din oraş, aşa că ajutăm la consolidarea facilităţilor educative. În plus, ajutăm spitalele palestiniene din Ierusalimul de Est să rămână viabile şi întreprindem multe acţiune care vizează tinerii palestinieni din oraş care suferă din cauza ratelor ridicate de şomaj şi a problemelor psihologice. Până în prezent, în Ierusalimul de Est, UE pune în aplicare activităţi care implică costuri în valoare de 4,6 milioane de euro.
Alt aspect îngrijorător, bineînţeles, este situaţia din Gaza. Noi am solicitat în mod consecvent fluxul de ajutor umanitar, comerţ şi persoane. Suntem profund preocupaţi de condiţiile zilnice de trai ale cetăţenilor din Gaza: de la conflictul din ianuarie, donatorii nu au reuşit să efectueze lucrări de reconstrucţie şi persistă probleme serioase cum ar fi apa potabilă curată. Israelul ar trebui să redeschidă punctele de trecere la frontieră fără întârziere, fapt care ar permite o renaştere a sectorului privat şi o reducere a dependenţei fâşiei Gaza de ajutoare.
Acum este timpul să acţionăm şi să punem în practică concluziile Consiliului. Acum trebuie să ne gândim la modul în care putem relua un proces politic. Cele două părţi par să se fi îndepărtat şi mai mult, în sensul angajării într-un joc fără sfârşit. Voi vizita regiunea în curând şi principalul meu obiectiv va fi întrevederea cu principalii actori şi căutarea în mod direct a modalităţii în care UE poate fi o forţă a schimbării. Consider că suntem cu toţii de acord cu prioritatea globală şi imperativă a reluării negocierilor israelo-palestiniene - nu negocieri de dragul negocierilor, ci negocieri pentru a obţine un acord de pace şi a întoarce o nouă pagină. Noi nu putem - şi mă îndoiesc că regiunea poate - să tolerăm o altă rundă de negocieri infructuoase. De câţiva ani se poartă negocieri cu intermitenţe, începând cu Declaraţia de principii de la Oslo, semnată în septembrie 1993. Aceasta a avut loc acum 16 ani. Negocierile ar trebui să se bazeze pe legislaţia internaţională şi să respecte acordurile anterioare. Toate problemele ar trebui negociate, inclusiv statutul Ierusalimului drept viitoare capitală comună.
Acestea ar trebui să aibă loc într-un cadru convenit, cu mediere eficientă. Trebuie să fim martorii unui angajament serios şi ai voinţei politice atât din partea Israelului, cât şi din partea Palestinei, de a se angaja în negocieri serioase şi veridice. Uniunea Europeană va ajuta ambele părţi să-şi ia acel angajament şi să le ofere sprijin pe parcursul dificil al negocierilor. Eu mă aflu aici pentru a mă asigura că Europa funcţionează în mod eficient şi armonios.
UE a sprijinit în mod consecvent atât Israelul, cât şi Palestina, oferindu-le timpul şi spaţiul în vederea negocierii bilaterale. Asistenţa noastră a permis Autorităţii palestiniene să construiască instituţiile viitorului stat al Palestinei, astfel încât să poată oferi servicii cetăţenilor săi şi să fie un vecin de încredere în regiune. Cu toate acestea, astăzi, palestinienii sunt separaţi atât din punct de vedere politic, cât şi fizic. Negocierile credibile necesită un partener palestinian unit şi puternic. Israelul are de câştigat, nu de pierdut, de la un partener palestinian puternic.
Israelul a făcut primul pas prin oprirea temporară şi parţială a activităţii de colonizare. Sperăm că acest lucru va contribui la o reluare a negocierilor semnificative.
SUA rămâne un actor indispensabil şi crucial în Orientul Mijlociu. Condiţiile unui parteneriat eficient între UE şi SUA privind Orientul Mijlociu rareori au fost atât de bune. Este timpul să transformăm acest lucru într-o realitate printr-o coordonare a poziţiilor şi a strategiilor noastre. UE va continua să sprijine şi să lucreze strâns cu SUA prin intermediul Cvartetului. Cvartetul are nevoie de revigorare - situaţia actuală de impas în cadrul procesului de pace o solicită. Cvartetul poate furniza medierea atentă, dar dinamică, care este necesară.
Pacea din Orientul Mijlociu necesită o soluţie cuprinzătoare. Atât Siria, cât şi Libanul au un rol important de jucat. Aşteptăm cu nerăbdare punerea în aplicare a iniţiativei arabe de pace. Aceştia ar trebui să reprezinte o parte a soluţiei. Abordarea noastră ar trebui să fie regională şi incluzivă. Un cadru multilateral ar trebui să completeze cadrul bilateral israelo-palestinian.
În următoarele luni, intenţionez să păstrez un contact strâns cu Parlamentul referitor la aceste probleme. Sunt conştientă de rolul activ pe care-l joacă Parlamentul, în special în capacitatea sa de autoritate bugetară. La nivel politic, delegaţiile PE lucrează direct cu Knessetul israelian şi Consiliul Legislativ Palestinian (CLP). Săptămâna trecută, delegaţia pe lângă CLP a vizitat teritoriile palestiniene ocupate şi a raportat cu mare îngrijorare privind situaţia de acolo.
În fine, salut menţinerea grupului de lucru al Parlamentului privind procesul de pace, care se va reuni din nou săptămâna viitoare.
Ioannis Kasoulides
în numele Grupului PPE. - Dle preşedinte, în timpul vizitei tinerilor lideri israelieni şi palestinieni la Parlamentul European, s-a organizat o discuţie metodică care a schiţat un acord de pace pentru viitorul acestora - o soluţie sigură şi recunoscută care vizează două state, în temeiul graniţelor de la 1967, cu Ierusalimul drept capitală pentru ambele; demilitarizarea statului palestinian; reiterarea iniţiativei arabe de pace din 2007; garanţiile NATO; şi problema refugiaţilor care urmează a fi soluţionată într-un mod în care nu modifică caracterul demografic al statului evreu.
În timp ce tinerii au o viziune a unui viitor comun, vârstnicii lor încă dezbat dacă ar trebui să înceapă negocierile. Iniţiativa egipteană pentru reconcilierea inter-palestiniană - astfel încât să existe un singur interlocutor - încă este cumpănită şi acordul de securitate din Gaza, cu eliberarea prizonierilor, cum ar fi Gilad Shalit, încă este aşteptată. Între timp, faits accomplis de la faţa locului, conform raportului şefului misiunii UE în Ierusalimul de Est, fac statul palestinian din ce în ce mai puţin viabil.
Regret faptul că Israelul, o ţară democratică, acordă puţină atenţie daunelor anumitor acţiuni ale sale create prin intermediul ochilor opiniei publice internaţionale şi se limitează la a dăuna limitarea doar ulterior.
Hannes Swoboda
Dle preşedinte, dnă Malmström, vicepreşedintă a Comisiei şi Înaltă Reprezentantă a Uniunii pentru afaceri externe şi politica de securitate, în primul rând aş dori să-mi exprim mulţumirile sincere faţă de Preşedinţia suedeză pentru această iniţiativă. A fost o iniţiativă bună şi aş dori să vă felicit pentru aceasta. De asemenea, aş dori să-i mulţumesc baronesei Ashton pentru că este de partea Comisiei cu ocazia primei sale apariţii aici, chiar dacă a vorbit în principal despre rolul domniei sale în calitate de Înaltă Reprezentantă a Uniunii pentru Afaceri Externe şi Politica de Securitate. Acest lucru se referă la o politică externă şi de securitate comună. Într-un fel, poate că nu este important de partea cui sunteţi. Ceea ce este important este că sunteţi aici şi că reprezentaţi o politică externă comună.
Cel de-al doilea punct al meu este că declaraţia adoptată de Consiliu este una bună şi nu este sub nicio o formă antiisraeliană. Din contră, este în interesul Israelului şi al securităţii şi stabilităţii sale. Este foarte important să subliniem acest lucru. Dacă noi, în calitate de europeni, vom juca un rol activ în acest sens, este esenţial să continuăm să procedăm astfel. V-aş ruga, baroneasă Ashton, să nu vă simţiţi vizată.
Acum câteva zile, am fost în SUA pentru a discuta cu colegii noştri din Congres. Confruntat cu abordarea unilaterală a Congresului şi cu lipsa acestuia de înţelegere a situaţiei palestinienilor, preşedintelui Obama i se deschid foarte puţine opţiuni. Noi avem o mare simpatie pentru situaţia din Israel. Ne şi opunem oricărei forme de terorism şi dorim ca soldatul capturat să fie redat familiei sale într-un final. Cu toate acestea, suntem la fel de îngrijoraţi şi înţelegători faţă de poziţia nefericită în care se regăsesc palestinienii în ceea ce priveşte tot ceea ce s-a afirmat în această declaraţie şi în special graniţele din 1967, situaţia dificilă din Ierusalim şi activităţile de colonizare. Este complet de neînţeles, deşi este o continuare a politicii ultimilor ani, că se adoptă o abordare extrem de conflictuală pentru intensificarea colonizării. Mai întâi a fost stopată şi apoi a fost inclusă în cadrul programului de prioritate naţională. După aceea, a continuat doar dezvoltarea naturală şi apoi s-au construit drumurile care treceau prin mijlocul aşezărilor palestiniene. Modul în care palestinienilor le este luat zilnic pământul este complet inacceptabil.
Ceea ce s-a întâmplat cu o delegaţie a Parlamentului este, de asemenea, complet inacceptabil. Dl de Rossa ne va oferi şi el opinia sa în această privinţă. Deputaţii din acest Parlament trebuie să se unească cu Consiliul şi cu Comisia pentru a afirma clar faptul că deputaţii din Parlamentul European au dreptul de a călători în Gaza şi de a observa situaţia de acolo cu ochii lor. Ce are de ascuns Israelul? De ce îi împiedică pe deputaţii din Parlament să viziteze Gaza? Nu trebuie să acceptăm acest lucru şi sper că ne vom opune acestuia în mod comun. Transparenţa şi deschiderea, printre altele, sunt cerinţe prealabile pentru o politică rezonabilă în Orientul Mijlociu. Trebuie să-i acordăm acesteia sprijinul nostru clar.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
în numele Grupului ALDE. - (NL) Dle preşedinte, dnă Ashton, dle vicepreşedinte al Comisiei, dnă preşedintă în exerciţiu a Consiliului, în primul rând, dnă Malmström, aş dori să felicit întreaga Preşedinţie suedeză privind concluziile Consiliului referitoare la conflictul din Orientul Mijlociu, în general, şi în special cel din Ierusalimul de Est.
Cred că toţi vor considera drept un important semn de bun augur faptul că şefii de delegaţie a UE privind Ierusalimul de Est au aprobat şi adoptat unanim pentru prima dată un raport comun şi în special în acest moment, ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona. Un alt semn de bun augur este faptul că concluziile propuse de Preşedinţia suedeză au fost şi ele adoptate în mod unanim, inclusiv cele privind Ierusalimul de Est. Sper că autorităţile israeliene îşi dau seama de importanţa acestei evoluţii.
Doamnelor şi domnilor, dezbatem situaţia din Orientul Mijlociu la fiecare câteva luni şi uneori pare ca o procesiune Echternach: un pas mic înainte, apoi semne ale unui pas înapoi, apoi mai multe motive de speranţă. Din păcate, există şi motive de deznădejde, dar noi continuăm să sperăm, bineînţeles. Este de maximă importanţă, bineînţeles - inclusiv pentru grupul meu - faptul ca atât israelienii, cât şi palestinienii să poată convieţuii unii cu alţii în pace în două state separate, să beneficieze de toate şansele de dezvoltare posibile şi să-şi garanteze reciproc securitatea. Cred că suntem toţi de acord în această privinţă. De asemenea, suntem de acord privind paşii care ar duce în mod ideal la acest lucru şi, bineînţeles, suntem pregătiţi să ne aducem propria contribuţie.
Ierusalimul este unul dintre cele mai frumoase oraşe din lume - este într-adevăr un loc extraordinar - şi este îngrozitor de tragic că cei care convieţuiesc acolo nu reuşesc să o facă într-un mod paşnic. De dragul stării de bine şi al conservării Ierusalimului, sper că, în cele câteva zile care au rămas până la Crăciun, acest lucru poate fi încă obţinut.
Caroline Lucas
în numele Grupului Verts/ALE. - Dle preşedinte, aş dori să salut declaraţiile atât ale Consiliului, cât şi ale Comisiei, dar întrebarea mea pentru ambele este când vom trece dincolo de cuvintele frumoase - cu care sunt foarte mult de acord - când vom lua măsuri concrete? Am auzit aceleaşi cuvinte iar şi iar cum că ar trebui să ne asigurăm că Israelul face asta sau cealaltă, dar noi avem nevoie de adevărata pârghie pentru a înfăptui acest lucru, în caz contrar Israelul ne va ignora pur şi simplu, după cum continuă să o facă.
Întrebarea mea este ce puteţi face practic pentru a vă asigura că vom fi martorii măsurilor şi progreselor adevărate în acest caz? În opinia mea, acest lucru trebuie să implice aspecte cum ar fi suspendarea Acordului de asociere între UE şi Israel.
Concentrându-mă pe situaţia din Ierusalimul de Est, salut cu entuziasm iniţiativa Preşedinţiei suedeze şi claritatea sa referitoare la rolul Ierusalimului drept capitală a două state şi fermitatea dumneavoastră referitoare la importanţa stopării activităţii de colonizare a Israelului în Ierusalimul de Est.
De asemenea, îmi exprim respectul faţă de raportul şefilor de misiune a UE privind chiar Ierusalimul de Est. Acel raport vorbeşte cu o claritate şi o viziune care este mult prea adesea absentă în cadrul acestor dezbateri. Acesta expune modul în care politica Israelului de anexare ilegală a Ierusalimului de Est este proiectată în mod deliberat astfel încât să slăbească comunitatea palestiniană din oraş şi să împiedice evoluţia palestiniană. Dar şefii de misiune solicită Consiliului să adopte o întreagă gamă de recomandări ca urmare a acelui raport şi cred că trebuie să vedem acţiuni urgente din partea Consiliului pentru a face exact acest lucru.
Dacă UE ia în serios angajamentul său în ceea ce priveşte o soluţie care vizează două state, trebuie să facă tot posibilul pentru a menţine şi a consolida caracterul şi identitatea palestiniană din Ierusalimul de Est. Raportul şi declaraţia şefilor de misiune arată modalităţi practice pentru a atinge acest scop.
Peter van Dalen
Dle preşedinte, în special în acest moment al postului Crăciunului, mulţi se roagă pentru pacea din Orientul Mijlociu, dar uneori se poate pierde credinţa şi se poate crede că această pace nu va veni niciodată. Cu toate acestea, este important ca toate părţile să continue să lucreze pentru pace, deşi poate că aici rezidă problema. Pot toate părţile şi vor să lucreze pentru pace? Israelul a luat deja măsuri în trecut în vederea schimbării pământului pentru pace - mă gândesc la retragerea din părţile fâşiei Gaza - dar, din păcate, acest lucru nu a dus la pace. Într-adevăr, atacul cu rachete a sporit şi, în 2009, Israelul a invadat fâşia Gaza. Acum Israelul a anunţat o oprire temporară a construcţiilor în Cisiordania. S-au eliminat, de asemenea, o serie de blocaje rutiere. Acesta a fost un gest făcut pentru a ajuta la organizarea discuţiilor privind pacea.
Această măsură a guvernului Netahyahu este deja destul de amplă după standardele israeliene, totuşi observ puţine mişcări de partea palestiniană. Oamenii tot spun că ceea ce face Israelul nu contează, dar nu văd un gest din partea palestinienilor în vederea facilitării discuţiilor. Partea palestiniană este dispusă şi poate realiza în continuare negocieri? Hamas pare să fie prinsă în lupta sa cu Fatah şi ţinută din scurt de Iran. Mahmoud Abbas pare să fie un tigru de hârtie, fără a mai avea multă influenţă pentru a putea lua cuvântul. Cred că este timpul ca şi partea palestiniană să afirme clar că doreşte pacea.
Kyriacos Triantaphyllides
Dle preşedinte, Lady Ashton, salutăm decizia luată la 8 decembrie de Consiliul Uniunii Europene. Aceasta confirmă sprijinul Uniunii Europene pentru crearea a două state în temeiul graniţelor din 1967.
Cu toate acestea, pe baza experienţei acumulate în timpul vizitei noastre recente în zonă, situaţia care domină în teritoriile în cauză face aproape imposibilă crearea unui stat palestinian. Mă refer în special la ridicarea zidului, la demolarea caselor palestiniene şi, cel mai important, la crearea de colonii în zona Cisiordaniei ca întreg, în special în jurul Ierusalimului de Est.
Aproximativ 500 000 de colonişti trăiesc în aceste colonii astăzi. Mai important, în Ierusalimul de Est se face efortul de a crea o palisadă prin ridicarea de aşezări în jurul oraşului pentru a forţa palestinienii să-şi abandoneze casele. Acum este evident că guvernul israelian se foloseşte de discuţii pentru a câştiga timp. Încet, dar sigur, acesta încearcă să-şi impună suveranitatea asupra tuturor teritoriilor palestiniene.
Pe lângă militarea în favoarea soluţiei celor două state, Uniunea Europeană ar trebui să ia măsuri specifice împotriva Israelului. Continuarea încălcării drepturilor omului este un motiv suficient pentru Uniunea Europeană pentru a impune sancţiuni în temeiul articolului 2 din Tratat, deoarece dacă, pe de o parte, alege să sprijine procesul de pace, dar, pe de altă parte, continuă să actualizeze relaţiile economice cu Israelul fără limitare, singurul lucru pe care-l va obţine va fi să servească politicii Israelului, care implică forţarea palestinienilor să-şi abandoneze pământul şi extinderea suveranităţii Israelului asupra întregii Palestine.
Bastiaan Belder
Dle preşedinte, Europa şi-a pierdut minţile? Această întrebare retorică a fost adresată de Statele Unite ale Americii la începutul lunii decembrie. Subiectul acestei critici dure din partea Congresului a fost desemnarea unilaterală a Ierusalimului de Est drept capitală a preconizatului stat palestinian într-un proiect de rezoluţie a Consiliului pus în circulaţie. În calitate de preşedinte al delegaţiei PE pentru relaţiile cu Israelul mi-am imaginat şi am sperat la un debut mai constructiv al dialogului nostru transatlantic. De asemenea, mă grăbesc să adaug, o examinare atentă atât a proiectului, cât şi a declaraţiei finale a Consiliului m-a lăsat, la fel ca şi pe omologii din Congres, extrem de demoralizat. Mă distanţez în mod emfatic de propunerea de divizare a Ierusalimului, în special. Consider că declaraţia Consiliului privind Orientul Mijlociu este un serios pas înapoi din punct de vedere diplomatic şi politic pentru procesul de pace şi, prin urmare, sunt foarte dezamăgit de miniştrii de externe care se lasă conduşi de Preşedinţia suedeză, dintre toate preşedinţiile, cu relaţiile sale încordate cu statul israelian.
Am o serie de obiecţii fundamentale referitoare la declaraţia Consiliului menţionată anterior. Aceasta nu este o modalitate de a încuraja autoritatea palestiniană în vederea reluării discuţiilor cu Israelul. În plus, declaraţia contravine principiului Cvartetului, prevăzut la 9 noiembrie 2008, în temeiul căruia "părţile terţe nu ar trebui să intervină în negocierile bilaterale”. Reacţia oficială a Statelor Unite ale Americii faţă de declaraţia Consiliului din 8 decembrie a accentuat acest principiu încă o dată. Nu ne mai rămâne, atunci, nimic de făcut decât să ne abandonăm impasului din cadrul procesului de pace? Sub nicio o formă! În urma vizitei recente a delegaţiei în Israel, cred cu convingere că un proces treptat, solid, de apropiere între statul israelian şi autoritatea palestiniană este atât necesar, cât şi posibil. Transferul treptat al administrării din Cisiordania, de exemplu în Zona C, şi consolidarea cooperării economice, în timp ce se consolidează şi înfiinţează instituţii palestiniene sigure, va duce procesul de pace cu un pas înainte. Prin urmare, solicit Consiliului şi Comisiei să înceteze să mai facă declaraţii contraproductive privind procesul de pace şi să investească în schimb în proiecte specifice care implică cooperarea între israelieni şi palestinieni. Aceasta este o formulă europeană instituită, nu-i aşa?
Diane Dodds
Dle preşedinte, în calitate de membră a delegaţiei parlamentare în Israel, am ascultat cu interes comentariile Consiliului Afacerilor Externe privind procesul de pace din Orientul Mijlociu şi declaraţia Consiliului. Cu toate acestea, eu, ca şi colegul meu anterior, rămânem cu un sentiment predominant de îngrijorare referitor la acestea. Israelul este singura democraţie funcţională din regiune. Tacticile favorite ale oponenţilor săi au fost terorismul împotriva statului. Cred că declaraţiile Consiliului şi ale Comisiei nu au reuşit să confere greutatea adecvată preocupărilor Israelului privind securitatea. De fapt, nu am auzit-o pe Înalta Reprezentantă menţionând aceste preocupări în declaraţia domniei sale făcută în această Cameră.
Mai mult, cred că declaraţia pune o povară prea mare pe umerii Israelului, atât în ceea ce priveşte eşecul de a obţine progrese, cât şi în ceea ce priveşte soluţionarea problemelor principale - în special Ierusalimul.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Dle preşedinte, adevărul este că aceasta este o dezbatere foarte neobişnuită, deoarece o avem pe dna Malmström prezentă pe băncile Consiliului - în curând sper să o vedem pe băncile Comisiei. Vom vedea unde se aşează!
În orice caz, dle preşedinte, concluziile Consiliului nu incită exact la optimism. Consiliul şi-a exprimat preocuparea profundă faţă de lipsa de progres din cadrul procesului de pace din Orientul Mijlociu şi solicită reluarea acestuia în temeiul rezoluţiilor Consiliului pentru securitate al Organizaţiei Naţiunilor Unite, a concluziilor Conferinţei de la Madrid şi a foii de parcurs. Nimic nou sub soare.
De asemenea, acestea afirmă faptul că Uniunea Europeană este pregătită să-şi aducă contribuţia esenţială la soluţionarea problemelor pe care le-au prezentat aici cei doi vorbitori: problema Ierusalimului de Est, problema apei, problema securităţii şi problema graniţelor.
Cu toate acestea, există o serie de noi elemente în legătură cu care aş dori să solicit opinia oaspeţilor noştri. În primul rând, aş dori să ştiu dacă, în opinia lor, moratoriul de opt luni şi activităţile de colonizare convenite de către guvernul israelian sunt legate de noul guvern al Statelor Unite ale Americii.
De asemenea, aş dori să ştiu ce cred domniile lor referitor la declaraţiile făcute ieri în Gaza de reprezentantul Hamas, cu ocazia celei de-a 22-a aniversare, care afirma că nu intenţionează să facă nicio concesie Israelului şi că nu intenţionează să-l recunoască. Ce cred domniile lor despre legea continuităţii care va da glas cetăţenilor israelieni prin intermediul unui referendum privind ocuparea teritoriilor ocupate?
În fine, ce cred domniile lor despre raportul Goldstone şi adoptarea acestuia de către Consiliul ONU pentru drepturile omului? Cred domniile lor că acest lucru va consolida procesul de pace sau, din contră, astfel cum susţine Israelul, credeţi că acest lucru îl va bloca sau încetini?
Proinsias De Rossa
Dle preşedinte, există două angajamente în declaraţia Consiliului pe care doresc să le salut în special şi care au potenţialul de a crea o nouă dinamică: susţinerea programului pe doi ani al autorităţii palestiniene pentru încheierea ocupaţiei israeliene şi înfiinţarea statului israelian şi disponibilitatea Uniunii, la momentul adecvat, de a recunoaşte statul palestinian.
Săptămâna trecută, am condus o delegaţie oficială a Parlamentului European în teritoriile palestiniene ocupate unde, încă o dată, am fost martor al sistemului discriminatoriu pe care Israelul îl aplică palestinienilor, odată cu deposedarea şi distrugerea căminelor, pământurilor, apelor şi locurilor lor de închinăciune.
În decurs de câteva ore de la publicarea declaraţiei Consiliului, permisiunea pe care o avea delegaţia mea în vederea vizitării fâşiei Gaza a fost revocată. Acesta nu este un act al unui stat prietenos. Este, cu siguranţă, o interferenţă în dreptul democratic al acestui Parlament de a întreţine relaţii decente şi democratice cu omologii noştri, aleşi de cetăţenii palestinieni.
Am observat o mare deznădejde şi o mare lipsă de speranţă printre oamenii cu care ne-am întâlnit în zonele pe care le-am vizitat în Hebron, Ierusalimul de Est şi Ramallah. Acolo unde nu există speranţă, va fi violenţă. Putem face progrese acum sau putem lăsa ca situaţia să alunece pe o pantă mai violentă care îi va elimina pe politicienii palestinieni moderaţi de la conducere. Aceasta este alegerea pe care trebuie să o facem.
Aş face apel atât la Consiliu, cât şi la baroneasa Ashton, căreia îi doresc numai bine, să revigoreze angajamentul Uniunii faţă de acest proces - nu doar să se îndrepte către Cvartet pentru revigorarea angajamentului său faţă de proces - şi să stabilească un calendar care să coincidă cu calendarul pe doi ani al autorităţii palestiniene pentru punerea în aplicare a principiilor pe care le-am subliniat, atât de curajos din punctul meu de vedere, săptămâna trecută.
Trebuie să apărăm viguros drepturile omului. Trebuie să acţionăm. Trebuie să utilizăm accesul la pieţele noastre pentru a stimula Israelul. Nu vorbesc despre sancţiuni. Vorbesc despre faptul de a ne asigura că accesul nostru la piaţă se utilizează drept stimul pentru a ne asigura că Israelul ia măsuri în ceea ce priveşte responsabilităţile sale internaţionale. De asemenea, în fine, trebuie să convingem Statele Unite ale Americii să se reangajeze urgent pe baza aceloraşi principii pe care le-am subliniat săptămâna trecută.
Chris Davies
Dle preşedinte, raportul şefilor de misiune UE în Ierusalimul de Est este o lectură destul de devastatoare. Dar să nu ne învârtim în jurul cozii. Acest raport redă clar că ceea se întâmplă în Ierusalimul de Est se reduce la o formă de purificare etnică. Căminele palestiniene sunt jefuite, cetăţenii sunt forţaţi să plece, iar speranţele de pace sunt distruse. Aşadar, ne punem întrebarea: ce vom face referitor la acest lucru?
Concluziile Consiliului sunt binevenite. Ştim că sunt puternice, deoarece guvernul israelian le-a respins imediat. Nimic nou, au afirmat aceştia. Aceştia sunt obişnuiţi să respingă afirmaţiile noastre, deoarece nu le-am secondat niciodată cu fapte. Aceştia ne tratează cu dispreţ. De ce nu ar face-o - suntem atât de naivi încât de fapt plătim facturile pentru puterea ocupaţională! Îi finanţăm pe palestinieni când de fapt Israelul ar trebui să achite nota de plată, nu contribuabilii noştri.
Dacă afirmaţiile noastre au vreun sens, atunci ar trebui să suspendăm sau să ameninţăm cu suspendarea Acordului de asociere, dar ni se spune că niciunul dintre miniştrii noştri nu au propus vreodată această posibilitate. Deci rămâne întrebarea: unde este politica? Ei bine, avem politica. Este cuprinsă în cadrul concluziilor. Acum ce facem referitor la măsuri? Israelul nu se va mişca decât dacă este împins.
Franziska Katharina Brantner
(DE) Dle preşedinte, aş dori să o felicit pe baroneasa Ashton pentru noua sa poziţie. De asemenea, aş dori să-i mulţumesc Preşedinţiei suedeze pentru rezoluţie şi pentru admiterea faptului că nu va fi posibil să punem în aplicare o soluţie pe termen lung care prevede două state decât dacă rezolvăm problema colonizării. Raportul şefilor de misiune a fost menţionat de câteva ori şi credem şi noi că este un raport foarte bun. În temeiul acestuia, aş dori să adresez două întrebări. Care este statutul curent al acestui raport şi unde va fi publicat? În al doilea rând, ce veţi face dumneavoastră, Comisia şi Consiliul, pentru a pune în aplicare recomandările cuprinse în raport? Aş dori acum să citez trei dintre recomandările raportului. Prima este:
"împiedicarea, descurajarea tranzacţiilor financiare ale actorilor statelor membre ale UE care sprijină activitatea de colonizare din Ierusalimul de Est prin adoptarea legislaţiei comunitare adecvate”; ce-a de-a doua, "garantarea faptului că produsele fabricate în coloniile din Ierusalimul de Est nu se exportă către UE în temeiul Acordului de asociere dintre UE şi Israel”; şi, ce-a de-a treia, "punerea la dispoziţia principalilor comercianţi comunitari a unor orientări referitoare la etichetarea privind originea pentru produsele din colonii.”
(DE) Propunerile făcute în acest raport sunt foarte specifice şi precise. Ce paşi intenţionaţi să faceţi acum în vederea punerii în aplicare a acestora?
Patrick Le Hyaric
(FR) Dle preşedinte, comisar, ministru, vă mulţumesc şi salut comentariile dumneavoastră.
Acum Europa deţine două documente esenţiale cu care să promoveze noi iniţiative de pace. În primul rând, raportul curajos al Preşedinţiei suedeze, pe care tocmai l-aţi menţionat, dnă Malmström. Acest raport solicită progresul în conformitate cu soluţia care prevede două state, unul dintre care ar fi Palestina, cu graniţele din 1967, cu Ierusalimul de Est drept capitală.
În al doilea rând, textul întocmit de ambasadori, şefii de misiune, care demonstrează că autorităţile israeliene urmăresc o strategie prin care acestea demolează casele şi colonizează terenul încălcând astfel drepturile omului. Această strategie este menită să separe Ierusalimul de Cisiordania, astfel încât se abandonează chiar ideea creării unui stat palestinian.
Cu toate acestea, afirmaţiile noastre din această Cameră în mod clar nu vor avea niciun efect dacă nu le secondăm cu acte concrete. Trebuie să acţionăm, iar în acest sens putem suspenda Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană şi Israel până când guvernul israelian se va conforma legislaţiei internaţionale. Prin urmare, trebuie să luăm măsuri pentru a ne asigura că punem capăt colonizării, că ridicăm blocada din Gaza, că distrugem zidul ruşinii, pentru a garanta reîntoarcerea refugiaţilor şi eliberarea tuturor prizonierilor politici.
Aş dori să mai spun un lucru. Eliberarea soldatului Gilad Shalit s-a discutat în această Cameră. Sunt de acord cu cele afirmate. Cu toate acestea, în acelaşi timp, Parlamentul nostru trebuie să sprijine eliberarea altui cetăţean european, tânărul franco-palestinian Salah Hamouri. Da, libertate pentru Gilad Shalit, dar şi pentru Salah Hamouri!
Simon Busuttil
(MT) Vă rog să-mi permiteţi să încep prin a felicita Consiliul pentru concluziile curajoase la care a ajuns în ultima săptămână. Din punctul meu de vedere, nu am mai avut concluzii atât de clare, de concrete şi de curajoase privind o astfel de problemă sensibilă din partea Consiliului precum cele de săptămâna trecută. Prin urmare, felicit Consiliul.
Cu toate acestea, aş dori să adaug că acum trebuie să trecem la măsuri, deoarece situaţia din Ierusalim se deteriorează zilnic şi nu mai poate fi tolerată. Există situaţii de încălcări flagrante ale legislaţiei internaţionale, există dificultăţi care provoacă o mare suferinţă multor persoane, inclusiv expulzarea din propriile lor case, distrugerea căminelor acestora şi construirea ilegală de reşedinţe. Nu putem rămâne cu braţele încrucişate în faţa unor astfel de nedreptăţi, deoarece, procedând astfel, am transmite mesajul că legislaţia, diplomaţia şi mult preţuitul principiu al soluţionării paşnice a conflictelor nu au nicio valoare. Nu cred că am fi permis să se întâmple acest lucru în ţara noastră. Prin urmare, trebuie să acţionăm prin crearea mediului adecvat favorabil consolidării încrederii între cele două părţi şi să avem două state distincte şi viabile care să poată coabita paşnic. Permiteţi-mi, vă rog, să iau în considerare rolul instrumental pe care l-a jucat Iordanul în această privinţă. Un ultim cuvânt pentru baroneasa Ashton - Tratatul de la Lisabona v-a atribuit un nou rol, un rol important care ne furnizează o nouă şansă. Să nu ratăm această oportunitate.
Rosario Crocetta
(IT) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, eram în Ramallah când am auzit că Europa a adoptat o nouă decizie privind procesul de pace din Orientul Mijlociu. Am văzut zâmbete pline de speranţă pe feţele reprezentanţilor palestinieni.
Au fost zile pline de emoţie şi de suferinţă întipărite pe feţele copiilor care apucau gratiile de la geamurile caselor lor de pe strada Hebron, strada pustie pe care palestinienii nu au voie să o traverseze. Am fost martorii suferinţei unei bătrâne de 85 de ani, scoasă afară din casa ei ocupată, forţată să doarmă în frig într-un cort instalat în grădina a ceea ce obişnuia să fie casa ei şi suferinţei de pe feţele palestinienilor care construiseră o fermă utilizând fonduri europene, care a fost distrusă ulterior de soldaţii israelieni.
Israelul are dreptul să fie un stat independent, dar şi palestinienii au dreptul la o ţară natală, la un stat şi la un paşaport. Decizia Consiliului Europei reprezintă un considerabil pas înainte, dar trebuie să acţionăm imediat. Conflictul israelo-palestinian este doar vârful aisbergului unui conflict mai mare. În ultima zi a vizitei noastre, autorităţile israeliene ne-au împiedicat, pe noi, delegaţia Parlamentului European, să vizităm fâşia Gaza. Cred că în această privinţă, Înalta Reprezentantă, baroneasa Ashton, ar trebui să intervină şi să protesteze în numele Europei democrate.
Aş dori să-i mulţumesc dlui De Rosa care a condus delegaţia şi tuturor celorlalţi membri ai delegaţiei, deoarece pe parcursul zilelor pe care le-am petrecut în Palestina, cei vulnerabili au putut să vadă şi să audă faţa şi cuvintele unei Europe care menţine drepturile şi care doreşte şi trebuie să facă mai mult.
Hannu Takkula
(FI) Dle preşedinte, comisar, dnă Ashton, cred că noua Înaltă Reprezentantă trebuie să fie uimită de modul în care Parlamentul European şi-a făcut temele. Ce fel de manuale de istorie trebuie să fi citit dacă nu ştia de modul în care a luat naştere statul israelian în 1947? Această interpretare pe care a adoptat-o Consiliul sub conducerea suedeză pare, prin urmare, puţin ciudată.
Trebuie să ne amintim că Uniunea Europeană trebuie să-şi menţină valorile. Avem democraţia, drepturile omului şi libertatea de exprimare, ceea ce este important. Mai mult, Israelul este singura ţară democrată din Orientul Mijlociu. Nu ar trebui să creăm antidemocraţii acolo, nondemocraţii, deoarece acestea nu ne respectă valorile.
De asemenea, este foarte important să nu uităm că ideea necesităţii divizării Ierusalimului, transformându-l într-un oraş în două ţări, este chiar de neconceput. Uniunea Europeană nu ar propune un astfel de lucru pentru nicio altă ţară democrată. Bineînţeles, trebuie să ne asigurăm că Israelul poate să-şi menţină sistemul democratic şi drepturile în propria sa capitală, iar Uniunea Europeană poate fi implicată în procesul de pace - şi ar trebui să fie - dar cu un rol diplomatic şi nu în calitate de doctor sau de judecător.
Este regretabil faptul că Gilad Shalit, care este un cetăţean francez - un cetăţean al Uniunii Europene - şi un soldat israelian, nu a fost eliberat. Acest lucru indică ceea ce cred administraţia palestiniană şi Hamas despre Uniunea Europeană. Acestea nu au niciun pic de respect pentru principiile şi valorile noastre. Trebuie să avansăm, iar aceste vise cu ochii deschişi, din care constă în mare parte rezoluţia Consiliului, trebuie să fie abandonate.
Israelul este o democraţie; valorile sale sunt aceleaşi ca ale noastre. Prin urmare, trebuie să apărăm democraţia şi drepturile oamenilor de acolo la o existenţă completă şi sigură şi la pace, iar acea pace poate fi obţinută atunci când organizaţiile teroriste, Hamas şi cohortele acestora, vor înceta atacurile împotriva Israelului şi asupra cetăţenilor israelieni. În această situaţie, scopul nostru este de a lupta împreună împotriva terorismului şi de a face posibilă existenţa Israelului ca popor.
Frieda Brepoels
(NL) Dle preşedinte, în raportul lor din 23 noiembrie, şefii delegaţiei UE în Ierusalim şi Ramallah au afirmat clar că Israelul se angajează în mod activ în anexarea ilegală a Ierusalimului de Est şi în izolarea completă a acestuia de restul Cisiordaniei. Prin urmare, mă întreb de ce Consiliul Afacerilor Externe nu trage concluziile corecte din aceste afirmaţii. De ce ignoră pur şi simplu recomandările specifice, în special ale unui astfel de raport faptic important - propriul său raport - ştiind că evoluţiile actuale sunt ireversibile şi, procedând astfel, aruncând chiar îndoieli serioase asupra şanselor de stabilire a unui stat palestinian independent, viabil, alături de statul israelian? Procesul de pace din Orientul Mijlociu nu are nevoie de declaraţii confuze. Este momentul perfect şi corect pentru Uniunea Europeană să-şi asume un rol activ, vizibil în regiune, iar acest lucru este posibil doar dacă, bineînţeles, arătăm curajul de a adopta o poziţie clară şi răspicată, în special în ceea ce priveşte Ierusalimul de Est.
Charalampos Angourakis
(EL) Dle preşedinte, politica UE constă în sprijinirea guvernului israelian, împreună cu Statele Unite ale Americii şi NATO, în politicile sale penale de genocid al cetăţenilor palestinieni. Aceasta este concluzia la care au ajuns membrii delegaţiei Parlamentului European, căreia autorităţile israeliene i-au interzis accesul în Fâşia Gaza ocupată.
Politica UE şi în special decizia recentă îi acordă timp suplimentar guvernului israelian, care se împovărează cu crime de război, după cum aflăm din raportul ONU privind războiul din Gaza, astfel încât să poată continua cu planurile sale de ocupaţie.
Discuţia mieroasă a Uniunii Europene este incompatibilă cu cererea globală corectă de a crea un stat palestinian viabil şi independent în teritoriile din 1967, cu capitala sa în Ierusalimul de Est. Uniunea Europeană nu ia măsuri practice în această direcţie. Din contră, aceasta actualizează relaţiile cu Israelul, care continuă cu activităţile de colonizare, în special în Ierusalimul de Est, cu construcţia zidului de separare şi cu izolarea reprobabilă şi criminală a Fâşiei Gaza.
Noi respingem planurile imperialiste pentru Orientul Mijlociu şi suntem alături de cetăţenii palestinieni şi de toţi oamenii în lupta lor.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Trebuie să spun că rezultatele reuniunii Consiliului de miniştri de săptămâna trecută nu au fost întocmai echilibrate şi, mai mult, am sentimentul, întrucât m-am confruntat cu această problemă pentru o perioadă lungă de timp, că aceştia nu au avansat în ceea ce priveşte eforturile noastre pentru o coexistenţă paşnică a acestor două naţiuni.
Prin urmare, aş dori să spun că ştiu că trebuie să facem mai mult. Trebuie să fim mai mult decât nişte mediatori simpli, trebuie să fim mediatori activi în cadrul acestui proces de pace şi trebuie să insistăm că soluţia la această situaţie catastrofică pare egală şi este egală şi acceptabilă pentru ambele state, astfel încât ambele state, atât Palestina, cât şi Israelul, au un rol egal în aceasta.
Consiliul a încercat să-i readucă pe palestinieni la masa tratativelor, în ciuda opoziţiei acestora faţă de unele măsuri ale israelienilor, iar noi, de asemenea, insistăm ca obstacolele inutile din calea procesului de pace să fie înlăturate cât mai curând posibil. Demolarea caselor palestinienilor în Ierusalimul de Est şi construirea de colonii şi de bariere de separare pe teritoriul ocupat nu sunt acceptabile. De asemenea, cu toate acestea, nu este acceptabil faptul că expunem Israelul şi nu reuşim să-l apărăm activ împotriva tuturor atacurilor şi activităţilor teroriste orientate împotriva cetăţenilor statului israelian.
Aş dori să subliniez, bineînţeles, faptul că este necesară şi respectarea cadrului legislativ internaţional, fără de care nu poate exista speranţa unei evoluţii stabile pentru regiune. Din punctul meu de vedere, noi, europenii, UE şi cetăţenii statelor noastre, suntem pregătiţi să întindem o mână de ajutor şi sper ca baroneasa Ashton să aibă succes cu misiunea dumneaei în regiune şi să revină din regiune cu rapoarte bune.
Alexandra Thein
(DE) Dle preşedinte, dnă Malmström, baroneasă Ashton, doamnelor şi domnilor, eu sunt membră a delegaţiei pentru relaţiile cu Consiliul Legislativ Palestinian, cu alte cuvinte, cu parlamentul palestinian. Săptămâna trecută, delegaţiei noastre i s-a refuzat intrarea în Gaza de către Israel. Situaţia din Gaza este foarte tulburătoare, în special acum că a venit iarna. Doar 10 % din populaţie poate obţine bunurile de care are nevoie prin contrabanda din tuneluri şi exact de aceea toţi tolerează tunelurile.
Înainte de operaţiunea "Cast Lead”, situaţia era exact invers şi 90 % din populaţia din Gaza putea să aibă grijă de ea însăşi. În calitate de putere ocupaţională, Israelul ar trebui să îşi asume responsabilitatea asigurării celor necesare traiului în toate regiunile ocupate. Israelul se sustrage responsabilităţii sale conform legislaţiei internaţionale, ceea ce înseamnă că comunitatea internaţională şi, mai presus de toate, UE trebuie să intervină.
Dacă furnizăm alimente pentru 90 % din populaţia din Gaza, avem dreptul să vedem unde se cheltuiesc banii contribuabililor europeni, să vedem dacă aceştia se utilizează în mod adecvat sau dacă ajung la oamenii care au nevoie de ei.
Hélène Flautre
(FR) Dle preşedinte, şi eu aş dori să o felicit pe dna Malmström şi Preşedinţia suedeză pentru concluziile excelente ale domniilor lor. Acestea reînvie aşteptările pe care le-am avut noi toţi, şi anume că s-ar confirma faptul că UE este într-adevăr responsabilă pentru pacea în regiune conform legislaţiei internaţionale, iar acest lucru, cred eu, este crucial.
Totuşi, sunt surprinsă că, la un după invazia militară din Gaza, nu s-a făcut nicio referinţă, în cadrul acestor concluzii, la monitorizarea raportului Goldstone solicitat de Consiliu. În ce etapă ne aflăm în ceea ce priveşte monitorizarea acestui raport Goldstone, în care s-a implicat Consiliul, în special în ceea ce priveşte investigaţiile internaţionale care implică diversele părţi vizate?
Apoi, sunt încântată că Ierusalimul de Est este considerat drept capitala viitorului stat palestinian sau Ierusalimul celor două state. Totuşi, acestor concluzii le lipsesc opţiunile operaţionale specifice. Pe de altă parte, există multe alte astfel de opţiuni în raportul misiunii şefilor de stat sau de guvernământ care au vizitat Ierusalimul de Est.
Prin urmare, solicit Comisiei şi Consiliului să ne clarifice metodele specifice prin care, de fapt, Uniunea Europeană nu va recunoaşte şi nici nu va legitima anexarea Ierusalimului de Est pe care Israelul încearcă să o obţină în prezent prin introducerea măsurilor economice, printre altele, dar şi prin orchestrarea dislocării în masă a comunităţilor palestiniene.
Richard Howitt
Dle preşedinte, salut prezenţa noii Înalte Reprezentante în Cameră şi, de asemenea, concluziile ferme ale Consiliului privind Orientul Mijlociu obţinute sub conducerea suedeză.
În ceea ce priveşte raportul Goldstone, aş dori să-l felicit pe dl Bildt, în numele preşedinţiei, pentru elogierea- şi citez - "credibilităţii şi înaltei integrităţi” a raportului Goldstone. Cred că ar fi util dacă dna Malmström ar putea repeta astăzi în Parlamentul European afirmaţiile ambasadorului domniei sale la ONU - că UE îndeamnă Israelul şi pe palestinieni să lanseze investigaţii interne adecvate, credibile şi independente ale încălcărilor drepturilor omului în conflictul din Gaza.
În fine, pot întreba preşedinţia şi Înalta Reprezentantă dacă sunt la curent cu orientarea pe care a adoptat-o guvernul britanic săptămâna trecută privind specificarea pe etichetă a originii pentru a distinge între importurile care provin din teritoriile palestiniene şi cele provenite din coloniile israeliene ilegale şi să ne comunice care sunt planurile privind extinderea acestui sfat la nivel european. Ca alegători, putem alege să plătim costurile pentru obţinerea păcii. În calitate de consumatori, nu dorim să subvenţionăm preţul conflictului.
Ramon Tremosa i Balcells
Dle preşedinte, cred că poziţia recentă a Uniunii Europene condusă de Preşedinţia suedeză privind Orientul Mijlociu conform căreia s-ar recunoaşte Ierusalimul de Est drept capitala viitorului stat palestinian independent poate dăuna eforturilor europene de a juca un rol semnificativ în medierea dintre Israel şi palestinieni. Ar putea fi contraproductive obiectivului nostru comun de a aduce pacea în această regiune deja turbulentă.
Personal, cred că în loc să se anunţe unilateral şi în mod neaşteptat o capitală independentă pentru teritoriile palestiniene, ar fi de preferat şi mai util dacă Uniunea Europeană şi-ar concentra toate eforturile asupra încurajării şi promovării creării unei democraţii reale în teritoriile palestiniene, de exemplu, sprijinind opoziţia nonviolentă. Acest lucru ar ajuta statul şi democraţia israeliană, precum şi comunitatea internaţională, în găsirea unui interlocutor credibil şi legitim.
Aşa cum a afirmat Cecilia Malmström astăzi, statutul Ierusalimului trebuie negociat bilateral de către israelieni şi palestinieni. Prin urmare, cred că mai degrabă decât o soluţie "care prevede două state”, ar fi mai dezirabilă o viziune a "două democraţii pentru două popoare”.
Democraţia, dragi colegi, este o condiţie prealabilă pentru pace.
Michael Gahler
(DE) Dle preşedinte, în primul rând doresc să spun că sunt bucuros că Baroneasa Ashton se află în zona rezervată Comisiei. Sper că acest lucru se va întâmpla în continuare.
Am două întrebări pentru Preşedinţie. Nu există nicio referire la Cvartetul în Orientul Mijlociu în cadrul concluziilor Consiliului miniştrilor afacerilor externe. Consiliul nu a ajuns la un acord cu privire la rolul Cvartetului în Orientul Mijlociu în procesul de pace sau care este motivul pentru acest lucru?
În al doilea rând, acelaşi lucru este valabil şi pentru Hamas. Nu există nicio referire în cadrul concluziilor cu privire la acest grup care, din nefericire, este important din punct de vedere politic. Care este cauza?
Frédérique Ries
(FR) Dle preşedinte, având în vedere că dl Le Hyaric a luat cuvântul aproape dublu faţă de timpul alocat, consider că am dreptul să vorbesc în ritmul meu, însă, cu toate acestea, voi fi la obiect.
Sub Preşedinţia suedeză am fost obişnuiţi cu o stare de lucruri mai bună, mult mai bună. Dnă Malmström, vă rog să-mi scuzaţi sinceritatea. A desemna, a decreta, aşa cum a făcut dumneaei, Ierusalimul de Est drept capitală a viitorului stat palestinian - doar pentru început, ştiu - reprezintă în opinia mea, o eroare diplomatică rar întâlnită - şi mă exprim eufemistic când afirm acest lucru. Această eroare nu este una de fond - să nu înţeleagă nimeni greşit ceea ce spun - însă modul condescendent în care a fost făcută această declaraţie, care prejudiciază rezultatul negocierilor, chiar nu demonstrează consideraţie faţă de părţile implicate. În plus, există multe state membre care au luat atitudine şi au păstrat distanţa faţă de acest prim proiect de text.
Aşa că, desigur, da, de o mie de ori da pentru o capital deschisă, o capitală comună, această formă de administrare făcând încă din 2000 parte din parametrii Clinton pentru negocierile din cadrul procesului de pace, principiu care a fost acceptat de Ehud Barak la Taba, precum şi de alte personalităţi. În plus, ne amintim, de asemenea, chiar în această Cameră, modul ferm în care a fost apărat de Avraham Burg şi Ahmed Qurei. Ierusalim: un oraş sacru pentru trei religii, capitala cărţilor, o capitală deschisă. Numai că problema este că rolul nostru nu este de a impune administrarea în comun, calendarul sau metodele, ci - aşa cum am afirmat anterior - de a încuraja dialogul pentru a le permite părţilor implicate, palestinienii şi israelienii, să ajungă la o concluzie.
Sarah Ludford
Dle preşedinte, concluzia Consiliului constituie într-adevăr o declaraţie fermă în ceea ce priveşte poziţia UE şi intenţia acesteia de a juca un rol mai important într-un angajament revigorat al Cvartetului în Orientul Mijlociu. Prin urmare, Consiliul şi Comisia sunt de acord că abordarea la care îndeamnă unele persoane, aceea de a boicota Israelul, este o cale complet greşită în raport cu respectivul angajament? Nu ne putem angaja şi boicota în acelaşi timp.
Într-adevăr, abordarea corectă este cea subliniată şi de concluziile Consiliului, şi anume reafirmarea dezvoltării în continuare a relaţiilor bilaterale cu Israelul. Oricât de tentant ar fi acest lucru, Consiliul poate fi un jucător influent pe plan politic, precum şi prin sprijin economic, numai dacă rezistă tentaţiilor - motivate uneori de frustrări ale uneia dintre părţi sau ale celeilalte - de a impune vreun fel de sancţiuni sau de a penaliza o parte sau alta. Aceasta este o situaţie prea complexă şi pur şi simplu subminează insistenţele consecvente şi coerente ale UE adresate ambelor părţi, de a reveni la masa negocierilor şi de a încheia un acord de pace.
Ivo Vajgl
(SL) Cu siguranţă şi eu mă pronunţ împotriva folosirii sancţiunilor şi a ameninţărilor şi sunt în favoarea unei politici constructive şi a dialogului. Cu toate acestea, regret că am auzit mult prea des astăzi mesajul că Israelul este un stat democratic. Israelul este un stat care nu se comporta democratic când vine vorba despre palestinieni şi obiectivul nostru comun, şi anume constituirea a două state independente, autonome şi sigure, care să coexiste unul alături de celălalt. De aceea cred, Baroneasă Ashton, că vi s-au oferit astăzi multe stimulente pentru elaborarea unei politici mai constructive şi mai eficiente a Uniunii Europene. Regret să spun că Israelul continuă să ne privească drept un tigru de hârtie, nu ca pe o entitate reală cu care ar trebui să stabilească un dialog şi care s-ar putea dovedi utilă în soluţionarea problemei.
Robert Atkins
Dle preşedinte, în calitate de membru al delegaţiei care a vizitat Palestina săptămâna trecută, mi-a fost clar că există un număr de persoane raţionale care cred că opţiunea existenţei a două state este nulă din start, în mare parte din cauza acţiunilor israelienilor şi nu în ultimul rând a propunerilor de extindere a zidului mai departe în interiorul Ierusalimului de Est şi chiar dincolo de acesta, divizând astfel Cisiordania în două regiuni, de nord şi de sud.
Care vor fi interesele noastre şi ce măsuri este probabil să luăm dacă opţiunea existenţei unui singur stat devine realitate?
În al doilea rând, Preşedinţia şi Lady Ashton conştientizează măsura în care opiniile unor persoane, repet, raţionale, cu privire la şarada care trece drept Cvartet, predomină în rândul unui număr de oameni? Ce acţiuni vom întreprinde pentru a ne asigura că cheltuielile aferente acestei operaţiuni se vor reflecta în eficienţa acesteia, care în prezent este nulă?
Charles Tannock
Dle preşedinte, sunt de acord cu ministrul israelian de externe, dl Lieberman, în legătură cu faptul că ultima declaraţie a Consiliului este mult mai bună decât proiectul suedez anterior, pe care l-am văzut acum câteva săptămâni, dar că nu menţionează principiile acceptate de Cvartet, pe care Hamas le respinge în timp ce continuă să terorizeze oficiali ai Autorităţii Palestiniene, precum şi civili, în Fâşia Gaza.
De asemenea, de ce dl ministru de externe Bildt nu a vizitat regiunea pentru a-şi demonstra solidaritatea cu Israelul democratic şi cu palestinienii moderaţi?
De asemenea, de ce a fost subliniată anexarea Ierusalimului de Est în acest moment critic?
UE trebuie să fie mai echilibrată şi să recunoască oficial valorile noastre democratice pe care le avem în comun cu statul Israel şi să consolideze participarea Israelului la programele UE - spre deosebire de alte dăţi sunt de acord cu Baroneasa Ludford în această privinţă - din cadrul Acordului de asociere, pentru a întări încrederea din partea Israelului în bunele intenţii ale UE faţă de statul evreu.
Cecilia Malmström
Dle preşedinte, vă mulţumesc pentru această dezbatere foarte constructivă. Doresc să încep prin a răspunde unor întrebări specifice şi voi spune câteva cuvinte în încheiere.
Raportul Goldstone este foarte important. Este un raport care priveşte chestiuni serioase. Este important să studiem concluziile cu atenţie, iar UE a îndemnat ambele părţi, Israelul şi palestinienii, să lanseze investigaţii adecvate, în spiritul recomandat în raport.
În ceea ce priveşte Cvartetul, există, de asemenea, o referire atât la acesta, cât şi la necesitatea ca acesta să-şi intensifice eforturile în conformitate cu concluziile adoptate de Consiliu. În ceea ce priveşte discuţiile cu Hamas, Consiliul păstrează legătura cu conducerea palestiniană asigurată de preşedintele Abbas şi prim-ministrul Fayyad. Condiţiile pentru discuţii cu Hamas sunt bine cunoscute şi nu au fost îndeplinite.
În cele din urmă, doresc să spun că este extrem de plăcut să constat nivelul ridicat de susţinere a concluziilor în cadrul acestei Camere. Toate persoanele, cu unele opinii divergente, desigur, au recunoscut cât de important este să încercăm în toate modurile posibile să sprijinim procesul de pace în Orientul Mijlociu şi cu toţii simţim foarte multă frustrare cu privire la faptul că acesta progresează atât de exasperant de încet. Pacea Crăciunului, care se va aşterne curând asupra acestei Camere şi asupra multor locuri din lume, din nou nu se va face simţită în modul în care ne-am dori în această regiune, anul acesta.
La începutul mandatului Preşedinţiei suedeze, am sperat că eforturile preşedintelui Obama al SUA vor da rezultate în cadrul negocierilor israeliano-palestiniene. Este important ca UE şi SUA să coopereze strâns. Acest lucru nu s-a întâmplat încă, însă - ca întotdeauna în ceea ce priveşte această chestiune - trebuie să fim răbdători şi perseverenţi. UE trebuie să fie consecventă şi fermă pe poziţie în legătură cu Ierusalimul de Est, cu graniţele, aşezările şi securitatea. Apreciez foarte mult nivelul ridicat de consens din Parlament, inclusiv cu privire la concluziile noastre, care sunt clare şi unitare. Acestea vor constitui baza activităţii UE mult timp de acum încolo. În această privinţă, va fi important ca toate instituţiile să coopereze.
UE continuă misiunea sa de politică europeană de securitate şi apărare în regiune, iar Oficiul de Coordonare al Uniunii Europene pentru susţinerea Poliţiei palestiniene (Eupol Copps), în special, a adus o contribuţie semnificativă în ultimul an în legătură cu îmbunătăţirea condiţiilor sociale şi economice pentru palestinieni în Cisiordania. UE sprijină, de asemenea, pregătirile pentru constituirea unui stat palestinian independent. Este nevoie de multe eforturi în acest sens, iar noi, desigur, sprijinim programul elaborat de autorităţile palestiniene: Palestina: Încheierea ocupaţiei, înfiinţarea statului.
Pentru a pune capăt acestui conflict trebuie să se ajungă la o înţelegere negociată între părţi. Aceasta trebuie să includă toate aspectele. Nu putem accepta o soluţie care este stabilită prin măsuri unilaterale, care apoi devine un fait accompli. Soluţia trebuie să fie cuprinzătoare. Trebuie să includă atât canalul libanez, cât şi pe cel sirian şi trebuie să facă parte dintr-o strategie regională care să soluţioneze conflictul arabo-israelian. Nu am ajuns încă acolo, însă UE a făcut totuşi un mare pas înainte. Toate instituţiile sunt de acord cu privire la necesitatea acestui lucru şi aştept cu nerăbdare continuarea cooperării cu privire la această chestiune.
Catherine Ashton
vicepreşedintă desemnată a Comisiei. - Dle preşedinte, pot spune că problema legată de locul în care mă voi aşeza va fi ridicată adesea, cred. M-am aşezat aici deoarece Consiliul este aşezat acolo. S-ar putea să trebuiască să merg să mă aşez acolo sau să fie nevoie să-mi amplasaţi un loc echidistant, pentru că în mod sigur va exista undeva o problemă indiferent unde mă aşez. Însă este o mare plăcere să fiu aici alături de Cecilia şi aştept cu nerăbdare să lucrez împreună cu dumneaei.
Ceea ce mă nedumereşte în privinţa dezbaterii desfăşurate până acum este că, în mare parte - şi cred, dle Atkins, că este posibil ca dumneavoastră să fiţi singura excepţie prin ceea ce aţi afirmat, deşi am ascultat cu mare atenţie - există convingerea împărtăşită că noi vizăm soluţia existenţei a două state. Există foarte multă pasiune din partea tuturor parlamentarilor, în special, dacă pot spune, a dlui De Rossa şi a acelor deputaţi care s-au întors recent şi care au văzut cu ochii lor situaţia gravă de la faţa locului.
Consider că ceea ce este foarte semnificativ în ceea ce priveşte concluziile Consiliului este că acestea sunt foarte clare. Îmi conferă o înţelegere reală a direcţiei înspre care trebuie să ne îndreptăm. Este foarte clar, de asemenea - şi adresez felicitări Preşedinţiei pentru activitatea desfăşurată în acest sens - sentimentul de frustrare din această Cameră legat de faptul că lucrurile stau pe loc, sentiment care se simte în opiniile care sunt uneori destul de diferite, însă totuşi se îndreaptă spre dorinţa de a identifica o soluţie. Nuanţele sunt importante. Opiniile pe care le aveţi cu privire la neînţelegeri, precum şi similarităţile, sunt importante pentru mine pe măsură ce croiesc viitorul nostru în cadrul acestor discuţii şi negocieri.
Nu am nicio îndoială că trebuie să facem două lucruri. Unul priveşte aspectele în mare parte de natură politică pe care le-aţi subliniat pe bună dreptate. Care vor fi relaţiile noastre? Sunt la început de drum, iar această dezbatere este extrem de importantă pentru mine, ascultând opiniile care au fost exprimate. Concluzia trasă în urma acesteia este că, în primul rând, Cvartetul trebuie să demonstreze că merită banii şi că poate fi cu adevărat revigorat. Am vorbit deja cu personalul din Ierusalim, prin comunicaţii video, am vorbit deja cu dl Blair despre activitatea dumnealui şi am vorbit deja cu secretarul de stat Clinton, cu privire la aceleaşi lucruri. Este foarte important ca, dacă dorim să funcţioneze, cuvântul "a revigora” să fie cel corect.
În al doilea rând, există chestiuni în regiune pe care le-a subliniat Preşedinţia cu privire la problemele mai vaste ale celorlalte ţări cu care trebuie să ne asumăm angajamente. Cred că cea mai semnificativă de astăzi este: ce anume va fi în măsură să facă UE în sine?
Într-un fel acest lucru mă aduce la ceea ce numesc pragmatism. Un număr de colegi au ridicat probleme specifice, fie că a fost vorba de măsurile pe care le întreprinde Regatul Unit în materie de etichetare, fie că a fost vorba de aspecte privind acordul de asociere, fie că a fost vorba de acest raport - Raportul şefilor de misiune - şi de recomandările din cadrul acestuia pe care nu le-am luat încă în considerare se înscriu aici. Trebuie să luăm în considerare toate aceste probleme cu atenţie, însă ceea ce trebuie să facem este să arătăm sprijinul concret pe care îl oferim pe teren.
Am vorbit despre cele 1 200 de săli de clasă care sunt necesare şi am descris activitatea noastră în domeniul sănătăţii. Suntem angajaţi faţă de planul de constituire a statului şi de consolidare a instituţiilor al dlui prim-ministru Fayyad, în special în ceea ce priveşte statul de drept. Trebuie să se vadă că ne angajăm concret la faţa locului şi că ne desfăşurăm activităţi specifice pentru a identifica moduri în care putem îmbunătăţi situaţia pentru persoanele care trebuie să trăiască acolo zilnic şi care aşteaptă de la noi ajutorul de care au nevoie.
Acesta este cel mai semnificativ şi concret lucru pe care trebuie să-l fac în primul rând. Aş descrie activitatea pe care o am în vedere astfel: avem posibilitatea să punem în practică aspecte politice şi economice. Ceea ce vreau să fac este să aduc aceste două lucruri laolaltă, să identific o cale prin care să consolidăm ceea ce facem, să sprijin activitatea în desfăşurare, să fac Cvartetul mai eficient, să unesc ceea ce poate fi văzut, într-un fel, ca modurile de operare ale Consiliului şi Comisiei care funcţionează unul pe lângă celălalt şi să le contopesc într-unul singur, astfel încât ceea ce întreprindem la faţa locului să conteze cu adevărat.
În cele din urmă, cele două părţi sunt cele care vor colabora la luarea deciziei şi la instaurarea păcii. Însă, pe calea către final avem un rol semnificativ de jucat şi sunt hotărâtă, în numele dumneavoastră, precum şi în numele Comisiei şi Consiliului, să jucăm un rol decisiv în acest proces.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Dominique Baudis  
În timpul ultimei reuniuni a Consiliului Afaceri Externe, Consiliul Uniunii Europene a făcut cunoscut faptul că doreşte crearea unui stat palestinian în viitorul apropiat, în interiorul graniţelor din 1967, care să aibă drept capitală Ierusalimul de Est. În acest mod, Europa conturează o soluţie viabilă la conflictul din Orientul Mijlociu, care este acceptabilă pentru ambele părţi. Soluţia propusă de Consiliu este echitabilă. Israelul şi Palestina o pot folosi ca bază de pornire pentru a renunţa la teritorii în vederea instaurării păcii. Uniunea Europeană are un rol esenţial. Poate sprijini reconcilierea inter-palestiniană, fără de care nu va exista niciun interlocutor palestinian în negocierile cu Israelul. Poate încuraja reluarea dialogului israeliano-palestinian în contextul Uniunii pentru Mediterana.
Daciana Octavia Sârbu  
în scris. - Salut concluziile recente ale Consiliului cu privire la această chestiune, în special în ceea ce priveşte problema Ierusalimului de Est. Consiliul a stabilit o poziţie clară cu privire la mai multe aspecte cheie, inclusiv graniţele din 1967, aşezările israeliene, accesul la Fâşia Gaza şi sprijinul pentru soluţia existenţei a două state, în care Ierusalimul ar fi capitala comună. Acestea constituie unele dintre problemele esenţiale, iar Consiliul a reuşit să le abordeze în concluziile sale. Consiliul i-a furnizat Înaltului Reprezentant al UE o listă de obiective concrete şi o direcţie clară înspre care UE doreşte să se îndrepte negocierile. Sper că această claritate şi unitate din partea statelor membre va conduce la o implicare mai eficientă a UE în negocieri şi la o capacitate crescută de a se angaja alături de alţi actori importanţi în procesul de pace.
