Starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršana un atņemšana (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir ziņojums par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu procedūrām, ar kurām piešķir un atņem starptautiskās aizsardzības statusu (pārstrādāta redakcija) - C7-0248/2009 -, kuru Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas vārdā sagatavoja Guillaume kundze.
Sylvie Guillaume
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Šonedēļ tiks pabeigts pirmais posms Patvēruma procedūru direktīvas pārstrādāšanā. Trešdien Parlamentam būs jāpieņem lēmums par pārskatīto Komisijas priekšlikumu par kopīgām procedūrām bēgļa statusa piešķiršanai un atņemšanai.
Šim Eiropas Parlamenta viedoklim turpmākajos mēnešos būs būtiska nozīme dialogā ar Padomi par tekstu, kas, manuprāt, ir patvēruma tiesību aktu kopuma stūrakmens, lai gan man ar nožēlu jāatzīst, ka šī jautājuma apspriešana Padomē pašlaik ir nonākusi strupceļā. Šis dokuments kalpos par pamatu minētās direktīvas jaunajai versijai, kas, cerams, ļaus mums ieviest kopīgus noteikumus patvēruma jomā līdz plānotajam termiņam 2012. gadā.
Šis balsojums sakrīt ar ANO Augstā komisāra bēgļu jautājumos (UNHCR) pētījumu par 44 rūpnieciski attīstītām valstīm, kas tika publicēts pagājušajā nedēļā. Pētījums atklāj, ka pretstatā plaši izplatītajam uzskatam patvēruma meklētāju skaits pārtikušajās valstīs ir kopumā samazinājies par 40 % desmit gados un par 5 % gada laikā. Bruņotiem ar šādiem datiem, mums jānoskaidro šī samazinājuma patiesie cēloņi. Vai ir kļuvis mazāk tādu faktoru, kas liek cilvēkiem doties uz citām valstīm, vai arī ir pastiprinājusies migrācijas kontrole dažās valstīs?
Ziņojumā arī teikts, ka šobrīd lielāko daļu atbildības patvēruma jautājumos ir uzņēmušās jaunattīstības valstis, lai gan to rīcībā nebūt nav visu nepieciešamo resursu. Tādēļ Eiropai jādod līdzvērtīgs ieguldījums, un šajā nolūkā jāpieņem skaidri noteikumi. Līdz ar to es atgriežos pie teksta par patvēruma procedūrām un galvenajām problēmām. Esošajai direktīvai, ko bieži dēvē par valstu visneveiksmīgākās prakses katalogu, ir divi galvenie trūkumi - tā nepietiekami aizsargā patvēruma meklētāju tiesības un pieļauj būtiski atšķirīgu attieksmi pret tiem dažādās dalībvalstīs.
Eiropā tiešām joprojām pastāv būtiskas atšķirības starp dažādām patvēruma sistēmām. Minēšu tikai divus piemērus. Pirmajā instancē pieņemto pozitīvo lēmumu īpatsvars dalībvalstīs 2009. gadā bija no 65 % līdz nepilnam 1 %. Savukārt pirmajā instancē pieņemta negatīva lēmuma pārsūdzēšanai noteiktais termiņš bija divas līdz 30 dienas. Tātad starp dalībvalstīm pastāv atšķirības tiklab attiecībā uz pamatojumu paātrinātās procedūras piemērošanai, kā arī uz piekļuvi personiskām intervijām vai efektīvai tiesiskai aizsardzībai.
Šādas atšķirības acīmredzami nav savienojamas ar kopīgo patvēruma sistēmu, kurai būtu jānodrošina vienāda aizsardzība visā ES teritorijā. Tās ir pretrunā arī ar vienu no Dublinas II Regulas pamatnosacījumiem, kas balstās uz pieņēmumu, ka dalībvalstu patvēruma sistēmas ir salīdzināmas. Tādējādi tiesību aktu saskaņošanai ir būtiska nozīme, lai mēs beidzot nodrošinātu taisnīgu, pieejamu, drošu un efektīvu procedūru ieviešanu.
Uzskatot tos par nepamatotiem, es gribētu vēlreiz noraidīt dažus apgalvojumus, ko ir izteikuši tie, kas kritizē šo tekstu, jo viņu izpratnē šī direktīva nozīmē vienīgi lielākas izmaksas un biežākus ļaunprātīgas izmantošanas gadījumus.
Jāatzīst, ka procedūru maiņas dēļ īstermiņā varētu rasties izmaksas. Tomēr, ja mēs mazliet rūpīgāk apsvērsim šo jautājumu, tad sapratīsim, ka no kvalitātes un drošības viedokļa vislielākie zaudējumi dalībvalstīm patiesībā rodas no neatbilstošu procedūru kļūdainas piemērošanas. Es gribētu minēt divus rādītājus, kas apstiprina manu viedokli, proti, ļoti lielais pārsūdzību skaits un to izraisītā procedūru ieilgšana.
Es arī vēlētos, lai mēs atmestu vienkāršoto priekšstatu par patvērumu, saskatot tajā vienīgi ļaunprātīgas izmantošanas iespēju. Tādā kontekstā, kādā tiek aplūkoti imigrācijas jautājumi, aizstāvēt patvērumu kā pamattiesības ir mūsu pienākums. Turklāt, redzot situāciju arābu pasaulē, pat visnegatīvāk noskaņotajiem deputātiem būtu jāsaprot, ka Eiropas Savienībai ir pienākums nodrošināt vajāšanas upuriem pietiekamu aizsardzību.
Tādēļ es atbalstu Komisijas pieeju, kuras mērķis ir uzlabot procedūras pirmajā instancē - veikt t.s. "sākotnējo ieguldījumu”, tāpēc ka kvalitatīvu lēmumu pieņemšana pirmajā instancē būs sevišķi izdevīga vajāšanas upuriem, jo tad kompetentās iestādes varēs pieņemt izsvērtus lēmumus, uzlabot negatīvo lēmumu pamatojamību un tādējādi mazināt risku, ka pārsūdzības iestādes varētu atcelt šos lēmumus, labāk identificēt nepamatotus un ļaunprātīgus pieteikumus un samazināt uzņemšanas un procedūru izmaksas dalībvalstīs, vienlaikus atbalstot viņu centienus izraidīt patvēruma meklētājus, kuru pieteikumi tika pamatoti noraidīti.
Visbeidzot es gribētu pateikt dažus vārdus par vairākiem aspektiem, kas, kā es ceru, ļaus mums virzīt šo ziņojumu tālāk. Pirmkārt, tiesības uz bezmaksas juridisko palīdzību pirmajā instancē, manuprāt, ir būtiska garantija, ja runājam par lēmumu kvalitātes uzlabošanu. Otrkārt, vairāk uzmanības tiks veltīts neaizsargātiem pieteikuma iesniedzējiem - cilvēku grupai, par kuru esošajā direktīvā nav ne vārda.
Trešais uzdevums ir noteikt ambiciozākus pārsūdzības termiņus, lai nostiprinātu tiesības uz efektīvu tiesisko aizsardzību un nodrošinātu lielākas garantijas paātrināto procedūru gadījumā, jo īpaši sašaurinot nepieciešamo pamatojumu loku vai nosakot saprātīgus termiņus. Attiecībā uz drošu valstu koncepciju, mēs aicinām pieņemt kopīgu Eiropas sarakstu saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, kā Tiesa to rekomendēja 2008. gadā.
Noslēgumā es gribētu uzsvērt, ka šī ziņojuma galīgajai pieņemšanai būtu jākļūst par spēcīgu Parlamenta signālu Padomei un Komisijai. Manuprāt, Parlaments ir formulējis savus norādījumus, un latiņa ir pacelta - mūsu mērķis ir panākt aizsardzības standartu arvien plašāku saskaņošanu, un mums, dāmas un kungi, būtu par to jāpriecājas.
(Aplausi)
Cecilia Malmström
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, šīsnedēļas balsojums par Patvēruma procedūru direktīvu ir ļoti svarīgs. Tas būs izšķirošs solis ceļā uz kopīgas patvēruma sistēmas izveidošanas otrā posma pabeigšanu līdz 2012. gadam saskaņā ar ES saistībām Stokholmas programmas īstenošanai. Es gribētu pateikties referentei Sylvie Guillaume par viņas lielo apņēmību, strādājot ar šo dokumentu, un par labo sadarbību ar mums. Jūs, kundze, parādījāt, ka jums piemīt ļoti elastīga domāšana un dziļa izpratne par patvēruma meklētāju vajadzībām un problēmām, kas jārisina valstu pārvaldes iestādēm.
Jaunā Patvēruma procedūru direktīva būs kopīgās Eiropas patvēruma sistēmas stūrakmens. Kā jūs jau teicāt, kundze, attieksmei pret patvēruma meklētājiem jābūt vienādai neatkarīgi no tā, kurā Eiropas Savienības valstī viņi lūdz patvērumu. Mēs zinām, ka patlaban pastāv daudz atšķirību, ko, protams, ir grūti saprast, jo šī ir tā pati Eiropas Savienība, kas ievēro vienas un tās pašas starptautiskās konvencijas un Eiropas vērtības.
Ir būtiski svarīgi, lai kopīgās procedūras būtu taisnīgas un efektīvas. Tām jāpalīdz novērst patvēruma sistēmas ļaunprātīgu izmantošanu, tomēr pilnībā jānodrošina pamattiesību ievērošana. Es cieši ticu, ka šos mērķus var sasniegt, bet vienīgi tad, ja kopīgie noteikumi nodrošina vienādi augstu lēmumu pieņemšanas kvalitāti patvēruma iestādēs visā Eiropas Savienībā. Šis apsvērums tika ņemts vērā Komisijas priekšlikuma sagatavošanā, un es ar gandarījumu atzīmēju, ka Guillaume kundze un Pilsoņu brīvību komitejas ziņojums kopumā atbalsta šo priekšlikumu.
Daudzi no ziņojuma projektā iekļautajiem grozījumiem faktiski paplašina patvēruma meklētājiem piešķirtās garantijas, it īpaši attiecībā uz nepilngadīgajiem. Dažu grozījumu mērķis ir nodrošināt dalībvalstīm lielāku elastīgumu, nosakot konkrētus pamatojumus paātrināto procedūru piemērošanai. Es uzskatu, ka grozījums par drošas valsts jēdzienu ir ļoti ambiciozs. Tas būtiski mainīs noteikumu kopumu un dalībvalstīs pieņemto praksi. Manu interesi piesaistīja kompromisa grozījumi par bezmaksas juridisko palīdzību. Tie patiešām varētu palīdzēt atrisināt vairāku dalībvalstu minēto sarežģīto juridisko jautājumu.
Kā jūs zināt, Komisija pašreiz izstrādā grozīto priekšlikumu šai direktīvai, lai atjaunotu strupceļā nonākušās sarunas Padomē. Parlamenta balsojums, kas notiks rīt vai trešdien, būs stratēģisks kritērijs šajās sarunās. Komisija rūpīgi izskatīs visus Parlamenta grozījumus, gatavojot grozīto priekšlikumu. Es ar nepacietību gaidu, kad varēšu turpināt sadarbību ar deputātiem, strādājot ar šo un citiem priekšlikumiem.
Monika Hohlmeier
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Vispirms es gribētu sirsnīgi pateikties par neskaitāmajām sarunām, kas mums bija ar referenti, kā arī ar komisāri un ēnu referentiem. Šīs sarunas ļāva mums vienoties par sekmīgiem kompromisiem dažos jautājumos. Kā Malmström kundze tikko teica, tas attiecas arī uz kompromisu jautājumā par bezmaksas juridisko palīdzību, it īpaši, lai nodrošinātu īpašu aizsardzību nepilngadīgajiem. Starp citiem sasniegumiem var minēt vienošanos par to, kurus pieteikuma iesniedzējus ir vissvarīgāk aizsargāt, un savstarpējās sarunās mums izdevās panākt saprātīgu kompromisu. Tomēr pats galvenais ir tas, ka mēs spējām vienoties par kompromisu arī jautājumā par drošām trešām valstīm.
Mērķis ir būtiski uzlabot administratīvo procedūru kvalitāti, lai samazinātu tiesas uzklausīšanas otrajā un trešajā instancē, tādējādi nodrošinot tiem patvēruma meklētājiem, kuri patiešām ir pakļauti vajāšanai, pēc iespējas drīzāku un nemainīgi efektīvu palīdzību un aizsardzību. Es stingri atbalstu atbilstošu minimālo standartu noteikšanu visās dalībvalstīs. Diemžēl gan Komisijas teksts, gan daži plānotie grozījumi Komisijas tekstā zināmā mērā darbojas pretēji labi iecerētajiem nodomiem. Ir radītas daudzas iespējas procedūru novilcināšanai vai pat patvēruma tiesību aktu plašai ļaunprātīgai izmantošanai. Es minēšu jums dažus piemērus.
Piemēram, pieteikuma iesniedzējs var iesniegt trīs nepieņemamus pieteikumus, un viņam ir tiesības izmantot pilnu procedūru trīs reizes. Vienīgi pēc tam drīkst veikt paātrināto procedūru. Procedūru nevar paātrināt, ja attiecīgā persona nav nepārprotami atzīta par bēgli saskaņā ar Ženēvas konvenciju. Šajā sakarā es vienkārši minēšu Tunisiju un situāciju ar ekonomiskajiem migrantiem.
Vēl viens piemērs - paātrinātā procedūra nav iespējama arī tad, ja turpmākie pieteikumi tiek iesniegti, nenorādot nekādu jaunu atbilstīgu informāciju. Tomēr es uzskatu, ka jautājums par pazušanu ir vēl nopietnāks. Ja kāds nelegāli pazūd, viņa pieteikumu vairs nevar slēgt ar negatīva lēmuma pieņemšanu. Šim cilvēkam ir jāparakstās par vēstules saņemšanu. Tādējādi, ja mēs pieņemsim Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas priekšlikumu, tad patvēruma meklētājam, kurš sagaida, ka pieņemtais lēmums būs negatīvs, atliek vienīgi atteikties pieņemt vēstuli vai izvairīties no tās saņemšanas. Šādi viņš var panākt, ka procedūra turpinās nenoteikti ilgu laiku.
Claude Moraes
S&D grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es runāju savas grupas vārdā, kad saku, ka gan praktiski, gan politiski mēs atrodamies ļoti sarežģītā situācijā, jo dalībvalstis ir runājušas par patvēruma tiesību aktu kopuma pabeigšanu jau kopš 1999. gada. Tagad tā patiešām ir kļuvusi par politisku nepieciešamību, ņemot vērā krīzi Ziemeļāfrikā un arī Vidusjūras reģionā.
Runām par sloga sadalīšanu būtu jānoslēdzas ar praktiska un izsvērta priekšlikuma sagatavošanu. Savas grupas vārdā es vēlos paziņot, ka Sylvie Guillaume sadarbībā ar visiem ēnu referentiem, kā to norādīja Hohlmeier kundze, ir sagatavojusi priekšlikumu, kas ir gan izsvērts, gan praktisks un patiešām kļūs par patvēruma tiesību aktu kopuma stūrakmeni, kā teica komisāre. Tādēļ trešdienas balsojumam ir tik būtiska nozīmība. Ja mēs spēsim atkal panākt vairākumu, kā mums tas izdevās komitejā, mums radīsies iespēja pabeigt patvēruma tiesību aktu kopumu, kas risina Parlamentā daudzkārt minētos satraucošos un jutīgos jautājumus.
Ja drīkst, es varu nosaukt jums vienu piemēru - es ilgus gadus strādāju ar bēgļu lietām kā jurists, kas ir specializējies patvēruma jautājumos, un es zinu, ka labu patvēruma procedūru - taisnīgu, pamatotu, efektīvu un vairumam dalībvalstu pieņemamu procedūru - visvairāk apdraud nepietiekams sākotnējais ieguldījums patvēruma lietās. Nekvalitatīvas lēmumu pieņemšanas dēļ daudzās dalībvalstīs visā Eiropas Savienībā dalībvalstu izmaksas nevis samazinās, bet gan pieaug. Tādēļ dalībvalstīm, kad tās runā par finansiālajām sekām, būtu jāsaprot, ka kvalitatīva lēmumu pieņemšana, izdarot visu pareizi jau pirmajā reizē un nodrošinot efektīvu pārsūdzības procedūru, ir veids, kā mēs varam ietaupīt naudu un rīkoties taisnīgi.
Ja kāds deputāts šaubās par to, vai šis ziņojums ir efektīvs un taisnīgs, viņam būtu ļoti rūpīgi jāizskata šīs procedūras un jāsaprot, cik daudz darba ir ieguldīts, lai atrisinātu daudzus potenciāli pretrunīgus aspektus. Ir svarīgi uzsvērt arī to, ka debatēm nav jānotiek vienīgi par izmaksām un ir jāapspriež prakses saskaņošana visā Eiropas Savienībā. Ir skaidrs, ka standarti dažādās dalībvalstīs ir pārāk atšķirīgi. Ja mēs turpināsim šo patvēruma loteriju, mēs ignorēsim realitāti, kurā patvēruma meklētāju skaits pieaug. Kā mēs zinām, šie skaitļi daudzus gadus samazinājās. Tagad mēs atrodamies daudz grūtākā situācijā.
Patvēruma procedūru direktīvā iekļautie noteikumi attiecas uz, iespējams, vissarežģītākajiem no visiem jautājumiem, kas ietilpst patvēruma tiesību aktu kopumā. Taisnīgu un efektīvu procedūru nodrošināšana var būt dzīvības un nāves jautājums tiem, kas bēg no vajāšanas. Mums jāapzinās, ka mūsu pienākums ir izpildīt starptautiskās saistības, risinot jautājumus attiecībā uz cilvēkiem, kas meklē aizsardzību mūsu teritorijā.
Tādēļ es gribētu apsveikt referenti un visus ēnu referentus ar viņu apņēmīgajiem centieniem panākt stingru Parlamenta pozīciju šajā jautājumā. Atkārtosim tādu pašu balsojumu, kāds bija komitejā! Panāksim, lai Komisija un galvenokārt dalībvalstis saņemtu pārliecinošu signālu, ka pie mums, Parlamentā, valda ļoti nopietna attieksme pret uzdevumu pabeigt patvēruma tiesību aktu kopuma izstrādāšanu, nodrošinot daudzu deputātu atbalstu šī darba rezultātam.
Nadja Hirsch
Priekšsēdētāja kungs, Malmström kundze! Vispirms es gribētu ļoti sirsnīgi pateikties referentei un ēnu referentiem. Mēs ļoti daudz debatējām. Beigās mums izdevās panākt dažus ļoti sekmīgus kompromisus, lai gan mēs visi, protams, zinām, ka ne vienmēr tas izdodas tik viegli.
Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupas vārdā es tomēr gribētu norādīt, ka jebkurā gadījumā mums vēl aizvien ir tas pats mērķis - līdz 2012. gadam izveidot kopīgu patvēruma sistēmu visā ES teritorijā. Tas nozīmē arī to, ka tagad mums jāpanāk reāls progress un vienlaikus jādod skaidrs signāls Padomei, ka mēs neesam nomaldījušies no šī mērķa un, protams, joprojām esam gatavi iesaistīties sarunās. Tas ir pašsaprotami. Taču es arī uzskatu, ka mums ir skaidri jāpasaka, ka mūsu virsmērķis ir kopīgas patvēruma sistēmas izveidošana. Kā tika minēts iepriekš, ir nepieņemami, ka patvēruma jautājumi tiek risināti gandrīz kā loterijā atkarībā no tā, kurā valstī patvēruma meklētājs ir iesniedzis savu pieteikumu.
Tas ir nepieņemami, ka katrai dalībvalstij ir pašai savs saraksts ar valstīm, kas tiek uzskatītas par drošām trešām valstīm, un šajā sakarā es priecājos, ka pēdējā brīdī mums izdevās gūt panākumus. Valsts vai nu ir, vai nav droša, un arī tad katrs gadījums vēl ir jāizvērtē atsevišķi, lai noteiktu, vai attiecīgā valsts var būt droša trešā valsts konkrētajai personai, kas ir iesniegusi pieteikumu, vai arī varbūt šajā konkrētajā gadījumā nevar tik vienkārši apgalvot, ka tā ir droša.
Es arī esmu pārliecināta, ka galu galā ieguvējas būs dalībvalstis, tāpat kā patvēruma meklētāji, kuriem nākotnē būs tiesības saņemt lēmumu tieši pirmajā instancē pēc taisnīgas, bet tomēr ātras pieteikuma izskatīšanas procedūras, ja viss tiks izdarīts tā, kā mēs esam iecerējuši. Es arī uzskatu, ka tās ir viņu tiesības; patvērums ir tiesības, nevis labvēlības izrādīšana. Šajā jautājumā mums ir jāpieņem pilnīgi skaidra nostāja, un tad mēs pieņemsim arī skaidru procedūru.
Pats galvenais, es atzinīgi vērtēju to, ka mums ir izdevies vēl vairāk paplašināt nepilngadīgo tiesības. Es to atbalstu, un ALDE grupa to atbalsta, un es priecāšos, ja rīt mēs šajā jautājumā sasniegsim labu rezultātu.
Hélène Flautre
Priekšsēdētāja kungs, darbs, kas tika paveikts, Guillaume kundzes vadībā strādājot ar šo ziņojumu, ir ļoti svarīgs. Kā Malmström kundze teica, tas ir Eiropas patvēruma sistēmas stūrakmens, un nevar noliegt, ka pašreizējā situācija ir tālu no Eiropas līmeņa sistēmas. Patiesībā būtu jāsaka, ka tās abas šķir bezdibenis, kurā pazūd patvēruma meklētāju tiesības un ticība Eiropas mēroga aizsardzības sistēmai.
Zinot, ka mums ir valstis, kurās pirmajā instancē izsniegtu pozitīvu atbilžu īpatsvars ir no 1 % līdz 65 %, ka mums tādās valstīs kā, piemēram, Francija 75 % lēmumu par aizsardzības piešķiršanu cilvēkiem no Kosovas vai Albānijas tiek pieņemti pārsūdzības rezultātā un ka šādu pārsūdzību skaits nemazinās, mēs gūstam zināmu priekšstatu par esošo situāciju un patiešām pārliecināmies, ka Padomei būtu jāsarosās un jāsaprot, cik būtiski nozīmīgs ir Eiropas Komisijas izvēlētais variants, ko pastiprina Guillaume kundzes vadībā sagatavotais augstas kvalitātes ziņojums, proti, uzlabot lēmumu pieņemšanas kvalitāti pirmajā instancē.
Kā man šķiet, valstis, kas visskaļāk iebilst, nav starp tām valstīm, kurām rodas šīs izmaksas un kuras uzņem vislielāko patvēruma meklētāju skaitu. Būtu jāatceras, ka, rēķinot proporcionāli iedzīvotāju skaitam, visvairāk patvēruma meklētāju uzņem Kipra, Zviedrija, Luksemburga un Beļģija. Tāpēc ieklausīsimies arī šajās valstīs, jo tās var mums pastāstīt par vislabākajiem standartiem attiecībā uz patvēruma meklētāju starptautisko aizsardzību.
Kyriacos Triantaphyllides
GUE/NGL grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es ļoti priecājos šodien piedalīties debatēs, gatavojoties balsojumam trešdien. Cerams, ka mūsu darbs spēs izkustināt Padomi no bezdarbības un palīdzēs sākt rezultatīvas sarunas, kas ļautu mums sasniegt savu mērķi ieviest kopīgu Eiropas patvēruma sistēmu līdz 2012. gadam, līdz ar to izvērtējot arī lielos pūliņus, ko mēs visi esam ieguldījuši šajā dokumentā. Es gribētu sirsnīgi pateikties Guillaume kundzei par izcili paveiktu darbu un spēju saskaņot dažādus viedokļus.
Kopumā rezultāts ir labi izstrādāts teksts, kas ietver nozīmīgus uzlabojumus patvēruma procedūrās, kuras pašlaik tiek piemērotas Eiropas Savienībā, tomēr dažādās dalībvalstīs ir ļoti atšķirīgas.
Minēšu tikai dažus piemērus - ir ieviesti jauni noteikumi, lai nodrošinātu, ka ikvienam pieteikuma iesniedzējam tiek nodrošināti atbilstoši līdzekļi, lai pamatotu savu pieteikumu un sešos mēnešos būtu iespējams pieņemt lēmumu par patvēruma piešķiršanu, piemēram, personiska intervija un bezmaksas konsultācijas par pirmās instances procedūru procesuālajiem un juridiskajiem aspektiem, tai skaitā nepieciešamo procesuālo dokumentu sagatavošana.
Gerard Batten
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, esošo 2005. gada direktīvu par starptautiskās aizsardzības statusu plānots pārstrādāt, izveidojot Patvēruma meklētāju uzņemšanas direktīvu. Jaunā uzņemšanas direktīva ietilpst ES kopīgā imigrācijas un patvēruma politikā, kas ir noteikta Lisabonas līgumā. Jaunās direktīvas mērķis ir izveidot jaunu sistēmu, lai noteiktu kritērijus, kas jāpiemēro patvēruma meklētājiem - kurš drīkst un kurš nedrīkst ieceļot dalībvalstīs un saņemt bēgļa statusu, un ar kādiem nosacījumiem. Tās uzdevums ir saskaņot dalībvalstu patvēruma politiku un piešķirt patvēruma meklētājiem plašākas tiesības un priekšrocības.
Protams, pašreizējais cilvēku pieplūdums no Ziemeļāfrikas ir tikai kārtējā noderīgā krīze, kas sniedz ES vēl vienu iespēju paplašināt savu ietekmi un pakļautās teritorijas. Imigrācijas un patvēruma politikai jābūt vienīgi neatkarīgas, suverēnas valstsnācijas prerogatīvai. Šī ierosinātā direktīva liecina, ka Lisabonas līgums darbojas tieši tā, kā par to brīdināja šī līguma pretinieki, un tas, protams, ir iemesls, kādēļ jūs liedzāt Eiropas iedzīvotājiem iespēju balsot par to referendumā.
Daniël van der Stoep
(NL) Priekšsēdētāja kungs, manas partijas - Nīderlandes Brīvības partijas (PVV) - nostāja vienmēr ir bijusi pilnīgi skaidra. Mēs neesam atbalstījuši un arī turpmāk neatbalstīsim Eiropas Savienības patvēruma un imigrācijas politiku. Dalībvalstis ļoti labi var izlemt šos jautājumus pašas. Pašreizējā Nīderlandes valdība ir vislabākā, kāda mums līdz šim ir bijusi, un tai ir lieliska patvēruma un imigrācijas politikas programma. Premjerministram M. Rutte un ministram G. Leers patiešām nav nepieciešama nekāda Eiropas iejaukšanās šajā jomā.
Mana partija runā skaidru valodu. Par ko tad īsti ir šīsdienas debates? Par starptautiskās aizsardzības statusu. Mēs to saucam vienkārši par patvērumu. Mums nevajadzētu izvairīties saukt lietas to īstajos vārdos, it īpaši laikā, kad katastrofālos apjomos notiek masveida imigrantu ieplūšana no valstīm, kas nepieder Rietumu pasaulei. Priekšsēdētāja kungs, ja tas būtu atkarīgs no Eiropas Savienības, mēs būtu plaši atvēruši visas robežas, un Eiropa kļūtu par dažādu laimes meklētāju un blēžu paradīzi, ja vien tā jau nav kļuvusi par tādu. Paskatieties uz Itāliju, paskatieties uz Lampedūzu! Ja Eiropas Savienībai ļautu vaļu, visi laimes meklētāji ar kriminālām nosliecēm no Berberijas tiktu vienkārši iekļauti patvēruma procedūrā un beigās viņiem atļautu šeit palikt!
Priekšsēdētāja kungs, vai komisāre varētu paskaidrot, kādēļ vienmēr jācieš Eiropai? Kādēļ visas šīs laivas dodas mūsu virzienā? Vienīgais un vispiemērotākais risinājums ir sniegt palīdzību bēgļiem viņu pašu reģionā. Vienkārši ļaujiet to nokārtot Āfrikas Savienībai, Arābu valstu līgai vai briesmīgajai Islāma konferences organizācijai. Mums būtu jāprasa, lai viņi uzņemtos atbildību par pajumtes nodrošināšanu reģionā, jo tā nav mūsu atbildība.
Tas, ka ar šo ziņojumu mēs faktiski atvieglojam viņiem iekļūšanu Eiropas Savienībā, padara situāciju vēl perversāku. Laikā, kad patvēruma meklētāju ordas no Berberijas šturmē Eiropas Savienību, mums vajadzētu ieviest stingrākas prasības attiecībā uz patvēruma pieteikumiem, nevis mīkstināt tās.
Reinhard Bütikofer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, mans kolēģis deputāts tikko runāja par barbaru ordām, kas uzbrūk Eiropai. Tik cinisku attieksmi nevar atstāt bez ievērības. Tas ir apvainojums šiem ļaudīm. Es vēlos lūgt jūs izteikt viņam rājienu.
Daniël van der Stoep
(NL) Paldies, priekšsēdētāja kungs, es izlabošu šo pārpratumu. Es nerunāju par barbariem. Varbūt jūs to dzirdējāt no tulkiem. Es runāju par šī reģiona vēsturisko nosaukumu, proti, Berberija. Jūs varat dēvēt šo pasaules daļu citos vārdos, bet es to saucu šādi. Es neteicu, ka Berberijas iedzīvotāji uzbrūk mūsu krastiem kā barbari. Es vēlos, lai tas tiktu labots.
Priekšsēdētājs
Van der Stoep kungs, visi šie izteikumi būs ierakstīti mūsu protokolā, tādēļ jūs varēsiet tos pārbaudīt. Visi oriģinālvalodas vārdi, jūsu reakcija un otrā atbilde būs tajā protokolā.
Anna Hedh
(SV) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribētu pateikties referentei Guillaume kundzei par teicamo un ļoti grūto darbu, ko viņa ir paveikusi, sagatavojot šo ziņojumu, kas ir patvēruma tiesību aktu kopuma būtiska sastāvdaļa. Visām dalībvalstīm jānodrošina taisnīgu un juridiski precīzu procedūru piemērošana patvēruma meklētājiem. Ja mēs neieviesīsim kopīgus minimālos standartus attiecībā uz pieteikumu izskatīšanu un tiesībām, kas tiek piešķirtas patvēruma meklētājiem šī procesa gaitā, Eiropas Savienībā nekad netiks izveidota atbilstoši funkcionējoša patvēruma sistēma. Protams, šie noteikumi nedrīkst pastāvēt vienīgi uz papīra, tie konsekventi jāpiemēro praksē visā Eiropā.
Tādēļ es izsaku dziļu nožēlu par to, ka Komisija ir paziņojusi par savu nodomu iesniegt jaunu, mīkstinātu priekšlikumu, kas ir vairāk pielāgots vēlmēm, ko daudzu dalībvalstu valdības ir izteikušas Padomē. Ņemot vērā Komisijas nostāju šajā jautājumā un noskaņojumu Padomē, balsojums par šo ziņojumu kļūst vēl nozīmīgāks.
Tagad Eiropas Parlamentam ir jādod skaidrs signāls, ka mēs jebkurā gadījumā atbalstām tiesības meklēt patvērumu un uzskatām, ka visi patvēruma meklētāji ir pelnījuši viņu pieteikumu objektīvu un rūpīgu izvērtēšanu. Galvenā ierosinātā metode, proti, ka mums jāiegulda resursi pieteikumu izskatīšanā pirmajā instancē, pilnīgi noteikti ir pareizais risinājums, un ieguvēji būs gan patvēruma meklētāji, kuri ātrāk uzzinās rezultātu, gan dalībvalstis, jo tām vairs nebūs jātērē līdzekļi turpmākai izvērtēšanai, kas būtu jāveic sākotnējās izskatīšanas nepietiekamās kvalitātes dēļ. Šajā priekšlikumā ir ļoti daudz lietderīgu grozījumu, bet es jo sevišķi gribētu uzsvērt vienu grozījumu, kas paredz ņemt vērā īpaši neaizsargātu personu vajadzības, it sevišķi attiecībā uz nepilngadīgajiem bez pavadības. Daudzu nepilngadīgo situāciju uzlabos arī priekšlikums, ar kuru tiek skaidri noformulēta ģimenes locekļu definīcija.
Tanja Fajon
(SL) Priekšsēdētāja kungs, es gribētu uzslavēt referenti Sylvie Guillaume par teicami paveiktu darbu. Eiropas Savienībai ir steidzami nepieciešamas saskaņotas, taisnīgas un efektīvas patvēruma procedūras. Šo nepieciešamību parāda pašreizējā krīze saistībā ar bēgļiem no Vidusjūras reģiona. Kopīgu noteikumu ieviešana ir gan dalībvalstu, gan patvēruma meklētāju interesēs.
Dāmas un kungi! Tiesības uz patvērumu ir viens no galvenajiem cilvēktiesību principiem. Bēgļi nebūtu jāsoda par robežu šķērsošanu. Mūsu pamatuzdevums ir palīdzēt visiem patvēruma meklētājiem, aizsargāt viņu galvenās cilvēktiesības un nodrošināt augstas kvalitātes Eiropas standartu ievērošanu viņu pieteikumu izskatīšanā.
Diemžēl šķiet, ka aizvien vairāk sašaurinās to Eiropas valstu loks, kurās tiek ievērotas tiesības uz patvērumu, vai arī tās uzņem imigrantus ar pieaugošām bailēm un neuzticību. Tas, kas šodien notiek Lampedūzas salā Itālijā, vieš nopietnas bažas. Šie notikumi rada bīstamu un satraucošu sajūtu, ka Eiropas Savienībā bēgļi nav vēlami. Mums ir jāsolidarizējas ar cilvēkiem, kas bēg no apdraudētajām vietām, it īpaši ar tiem, kas bēg no Lībijas, un kuriem ir nepieciešama starptautiskā aizsardzība.
Ņemot vērā notikumu attīstību arābu valstīs un Ziemeļāfrikā, mums jāsagatavojas iespējai, ka nākotnē Eiropas Savienībā ieradīsies vēl vairāk bēgļu. Arī šī iemesla dēļ mums ir jāuzlabo un jāsaskaņo procedūras. Tas atvieglos dzīvi gan mums pašiem, gan bēgļiem. Mēs samazināsim slogu tām valstīm, kuras pašreiz piemēro humānākas procedūras attiecībā uz bēgļiem, un sadalīsim to daudz taisnīgāk. Eiropa nedrīkst kļūt par cietoksni. Patvēruma meklētāji nedrīkst kļūt par mūsu patvēruma sistēmu upuriem. Es vēlētos, lai trešdien šis ziņojums tiktu apstiprināts ar ievērojamu balsu vairākumu.
Georgios Papanikolaou
(EL) Priekšsēdētāja kungs, man jāpiekrīt iepriekš teiktajam, ka mēs visi vēlamies drošu un efektīvu patvēruma procedūru un mēs visi gribam nodrošināt šo mērķu sasniegšanu.
Tomēr es arī minēšu vienu piemēru, ko mēs pirms dažiem mēnešiem novērojām Grieķijā, veicot Parlamenta oficiālo misiju patvēruma jautājumos. Kad mēs ieradāmies lidostā, mēs apmeklējām aizturēšanas centru, kurā tika turēts kāds trešās valsts pilsonis, kuru atveda pie mums, un mēs ar viņu aprunājāmies.
Viņš izstāstīja mums, ka ir iesniedzis patvēruma pieteikumu, un pēc brīža sāka runāt ar mums grieķiski. Mēs viņam pajautājām, kur viņš iemācījies grieķu valodu, un viņš atbildēja: "Es runāju grieķiski, jo esmu strādājis Grieķijā desmit gadu; es aizbraucu uz savu valsti, bet atgriezos, un tagad lūdzu patvērumu.” Ļaujiet man paskaidrot - mums, protams, jācenšas panākt, lai šīs procedūras būtu drošas un pārredzamas, un aizsargāt tos, kuriem ir tiesības uz patvērumu, tomēr mums arī jāuzmanās, lai šīs tiesības netiktu izmantotas ļaunprātīgi. Daži noteikumi ir rūpīgi jāapsver. Ar to es domāju vairākus no Hohlmeier kundzes minētajiem noteikumiem, kuriem es pievienotu šo - mēs sakām, ka gadījumos, kad cilvēki savā valstī tiek vajāti, pēc sešiem mēnešiem pierādīšanas pienākums jāuzņemas dalībvalstij, nevis patvēruma meklētājam, jo tas vien rada birokrātiju un daži to var likt lietā kā pamatojumu ļaunprātīgai izmantošanai.
Ioan Enciu
(RO) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribētu pateikties Guillaume kundzei par labi paveiktu darbu.
Iesniegtie priekšlikumi grozījumiem esošajā Patvēruma procedūru direktīvā ir ļoti nozīmīgs solis ceļā uz kopīgas patvēruma sistēmas izveidošanu visā Eiropas Savienībā. Jaunās direktīvas galvenā pievienotā vērtība ir skaidri noteikumi un procedūras. Tā izvirza saprātīgus, pārredzamus noteikumus iestādēm, kuru kompetencē ir starptautiskās aizsardzības pieteikumu izskatīšana, un garantē, ka šie pieteikumi tiks izskatīti pēc iespējas ātrāk un efektīvāk.
Mums pilnībā jānodrošina, lai visā Eiropas Savienības teritorijā piešķirtā aizsardzība atbilstu visaugstākajam standartam. Vienlaikus ir būtiski, lai mēs turpinātu saskaņot valstu tiesību aktus, lai novērstu atšķirības starp esošajām patvēruma sistēmām Eiropas Savienības teritorijā. Mūsu galvenajam mērķim jāpaliek nemainīgam - izveidot pienācīgu kopīgu patvēruma sistēmu, kā tas ir paredzēts Stokholmas programmā.
Jörg Leichtfried
(DE) Priekšsēdētāja kungs, ja ir kaut kas, par ko mēs varam būt pārliecināti, tad tas ir fakts, ka dažas Eiropas Savienības dalībvalstis katra par sevi ir pakļautas lielai pārslodzei patvēruma, kā arī migrācijas un imigrācijas jautājumu risināšanā, kā to skaidri parāda notikumi gan pēdējās nedēļās, gan pēdējos gados.
Tādēļ Eiropas Savienībai šajā jomā būtu jāuzņemas vēl vairāk pienākumu, lai nodrošinātu, ka nākotnē ES patvēruma sistēma darbotos atbilstoši principiem, kurus mums visiem būtu jāuzskata par pašsaprotamiem, proti, vienoti standarti, taisnīgas procedūras un pamattiesību ievērošana. No otras puses, mums arī jānovērš šīs sistēmas ļaunprātīga izmantošana, jo tā, protams, vienmēr ir bijusi problēma, kas tiek ļoti plaši apspriesta dalībvalstīs. Tas ir pietiekami grūts uzdevums, un es ceru, ka mums izdosies to paveikt sekmīgi.
Jaroslav Paška
(SK) Priekšsēdētāja kungs, iesniegtais direktīvas projekts par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu uzklausīšanas procedūrām jautājumos par starptautiskās aizsardzības statusa atzīšanu un atņemšanu ir balstīts uz atsevišķu dalībvalstu iepriekšējo pieredzi patvēruma pieteikumu izskatīšanas procedūrās.
Komisijas centieni ieviest kopīgas procedūras, ar kurām piešķir un atņem vienotu patvēruma statusu vai papildu aizsardzību, uzlabojot patvēruma pieteikumu izskatīšanas instrumentu saskaņošanu un uzklausīšanas procedūru kvalitāti, lai samazinātu pārskatīto lēmumu skaitu, tomēr saduras ar daudziem iebildumiem no Eiropas Savienības Padomes un dažu dalībvalstu puses.
Es cieši ticu, ka lēmumu pieņemšanā mums ir jārēķinās ar viedokļiem, kurus ir izteikusi Padome un dalībvalstis, kurām galu galā būs jāorganizē šīs uzklausīšanas procedūras patvēruma jautājumos. Es uzskatu, ka, veicot grozījumus patvēruma sistēmā, mums ir rūpīgi jāieklausās viņu piezīmēs un padomos, citādi mūsu darbs diez vai sniegs plānoto rezultātu. Tādēļ es uzskatu, ka ir ļoti svarīgi sarīkot turpmākas konsultācijas par sagatavotajiem grozījumiem, it īpaši ar atbilstošajām ES dalībvalstu iestādēm.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs, par spīti cilvēku pieplūdumam no Ziemeļāfrikas referente nepārprotami ir nobažījusies, ka Eiropas Savienībā vēl ir par maz bēgļu, jo viņa aicina paplašināt ģimenes definīciju. Acīmredzot nav svarīgi, vai ģimenes locekļi satikās pirms vai pēc aizbēgšanas no savas valsts. Jaunajā definīcijā plānots iekļaut arī jauniegūtus partnerus un adoptētus bērnus. Īpaša aizsardzība ir paredzēta bēgļiem ar dzimumidentitātes problēmām, lai ko arī referente ar to būtu domājusi. Šāda redakcija paver plašas iespējas ļaunprātīgai izmantošanai. Turklāt ir naivi uzskatīt, ka patvēruma meklētāji var sagaidīt vienlīdz augstu sociālā nodrošinājuma līmeni jebkurā dalībvalstī. Eiropas Savienībā ietilpst valstis ar ļoti atšķirīgu dzīves līmeni.
Tas pats attiecas uz drošas izcelsmes valsts koncepciju. Ja tā ir demokrātiska valsts, kas balstās uz tiesiskumu, tai jātiek klasificētai kā drošai. Visbeidzot, tā kā Tunisija un Ēģipte dodas pareizajā virzienā, tās, iespējams, arī būtu jāatzīst par drošām trešām valstīm.
Andrew Henry William Brons
Priekšsēdētāja kungs, starptautiskā aizsardzība ir šifrēts un eifēmistisks termins, kurā ir nodēvēts patvērums. Vārds "patvērums” ir pamatoti zaudējis savu spožumu sabiedrības acīs. Patvēruma meklētāji, kas klīst gar drošu valstu robežām vai šķērso tās, paši ir izvēlējušies kļūt par migrantiem, viņi nav īsti bēgļi. Cilvēki, kas brauc uz Eiropu vienkārši tāpēc, ka viņi nāk no nedrošām valstīm, varbūt ir nelaimīgi, taču nevar gribēt, lai Eiropa uzņemtu pilnīgi visus iedzīvotājus no ikvienas pasaules valsts, kurā dzīvot nav droši. Īstiem patvēruma meklētājiem būtu jāmeklē patvērums pirmajā drošajā valstī, tādā valstī, kas tiem būs tuva no kultūras, reliģijas un izcelsmes viedokļa.
Nevajadzētu uzskatīt, ka Eiropas un Rietumu uzdevums ir kalpot par milzīgu uzņemšanas centru visas pasaules neaizsargātajiem iedzīvotājiem. Mūsu uzdevums ir izbeigt darbības, kas rada nestabilitāti, kura izraisa iedzīvotāju masveida pārvietošanos - vairs nekādu karu, kas līdzinātos kariem Irākā un Afganistānā; mums jāizved karaspēks no Lībijas, kamēr vēl nav sākušās kaujas uz zemes; mums jāatceļ plānotais konflikts ar Irāku, un mēs nedrīkstam veicināt nemierus citās Tuvo Austrumu valstīs.
Cecilia Malmström
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, kā jau daudzkārt tika teikts, mēs šo jautājumu esam apsprieduši ilgi un, kā norādīja Moraes kungs, kopīgas patvēruma politikas izstrādāšana ir bijis mūsu mērķis kopš 1999. gada.
Padome pieņēma lēmumu, ka tas jāpaveic līdz 2012. gadam, un mēs sākam saskatīt iespēju izkļūt no strupceļa, kurā mēs atradāmies tik daudzus gadus. Es gribētu pateikties Parlamentam, jo es uzskatu, ka tas ir devis ļoti lielu ieguldījumu šajā procesā. Mums jāizveido taisnīga, efektīva un saskaņota sistēma, kas tiktu vienlīdzīgi piemērota visās dalībvalstīs.
Sazinoties ar dažādiem referentiem, kas strādāja ar visu tiesību aktu kopumu, jau no paša sākuma bija skaidrs, ka būs nepieciešami daži grozījumi. Tā nav Komisijas pēkšņa iedoma. Strupceļš ir tik nopietns, ka mums ir jāmeklē kompromisi, lai varētu panākt vienošanos starp divām likumdevējām iestādēm šajā jautājumā. Pateicoties jūsu balsojumam rīt vai trešdien un Komisijas priekšlikumiem par šo tematu, mums būs laba izdevība noskaidrot, vai mēs spējam atrast kādu kompromisu. Mēs visu pavasari piedalījāmies saziņā ar Padomi, lai noskaidrotu jautājumus, kuri varētu radīt vislielākos sarežģījumus.
Ja mēs gribam panākt vienošanos par patvēruma tiesību aktu kopumu līdz 2012. gadam un ar to atzīmēt Ženēvas konvencijas 60. gadadienu - man šķiet, ka mēs visi to gribam - mums jābūt gataviem vienoties par kompromisiem. Šis ir ļoti labs sākums. Tas ir topošās sistēmas stūrakmens.
Es gribētu pateikties referentei, visiem ēnu referentiem un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejai par viņu darbu.
Sylvie Guillaume
Priekšsēdētāja kungs, sākumā es gribētu pateikties par visām runām - pareizāk sakot, gandrīz par visām. Hohlmeier kundze ir aizgājusi, bet es ceru, ka kāds viņai pateiks, ka es neesmu atmetusi cerības pārliecināt viņu, ka Tunisijas iedzīvotāji nemeklē patvērumu visā Eiropas Savienības teritorijā un līdz ar to nav nopietna pamata domāt, ka viņi iesniegs atkārtotus patvēruma pieteikumus.
Noslēgumā es gribētu minēt divus nelielus aspektus, ko es tomēr uzskatu par diezgan būtiskiem. Es gribētu uzsvērt, ka mērķis nav noskaņot dalībvalstis pret plašākas saskaņošanas principu, gluži otrādi. Es varu saprast dažu valstu pretestību un bažas, bet es vēlētos, lai tās saprastu arī to, ka ieguldījumi pienācīgās, efektīvās pirmās instances procedūrās nesīs tām vienīgi ieguvumus. Piedāvātās reformas paredz strādāt šajā virzienā.
Otrs nozīmīgais aspekts, ar ko es gribētu beigt savu runu, ir Parlamenta nozīmības apliecinājums. Mēs esam viena no likumdevējām iestādēm. Eiropas Komisija vairākkārt ir norādījusi, ka tā vēlas, lai mēs pildītu ārkārtīgi svarīgu uzdevumu, turpinot strādāt ar šo procedūru. Trešdien mums būs iespēja skaļi un skaidri paziņot mūsu prioritātes patiešām saskaņotu procedūru ieviešanā šajā jautājumā.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsošana par Guillaume kundzes ziņojumu notiks trešdien, 2011. gada 6. aprīlī, plkst. 12.00.
