A méhészeti ágazat helyzete (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a méhészeti ágazat helyzetéről szóló, szóbeli választ igénylő kérdés, amelyet Paolo De Castro a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság nevében terjesztett a Bizottság elé - B7-0564/2010).
Paolo De Castro
Tisztelt elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Az az állásfoglalás, amelyről most fogunk szavazni, a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság méhészetet támogató politikára vonatkozó véleményét képviseli. Amint az a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság esetében általános gyakorlat, e fontos dokumentum kidolgozásában részt vett valamennyi parlamenti képviselőcsoport, és mind-mind értékes módon járult hozzá a végeredményhez.
Annak ellenére, hogy nemrég emelkedett a méhészeti termékek általános előállítási és értékesítési feltételei javítását célzó intézkedések éves költségvetése, széles körű aggodalom kíséri azt a számos kihívást és problémát, amellyel a méhészetnek a közeljövőben szembe kell néznie.
A nehéz termelési és értékesítési feltételek, a nagymértékű és huzamos áringadozás, valamint a méhállományok egyre szélesebb körű pusztulásából adódó nehézségek olyan kritikus tényezők, amelyek az európai mezőgazdaság egyik legfontosabb ágát sújtják.
Az európai méhészeket a többi elsődleges ágazatban tevékenykedőkhöz hasonlóan olyan helyzetbe kell hozni, hogy a kezükbe vehessék saját ügyeiket. Mivel a jelenlegi támogatás az európai mezőgazdasági politika jelenleg hatályban lévő végrehajtási eljárásaitól függ, bizonytalan a politika 2013 utáni sorsa. Ez a mai állásfoglalás előzménye, és ennél fogva fel kívánjuk szólítani a Bizottságot arra, hogy vállaljon kötelezettséget a méhészet védelmére.
Az állásfoglalásra irányuló indítványban többek között a következő fő követelések kerülnek a Bizottság elé: konkrét vállalások a nemzeti programok megszűnését követően - figyelembe véve többek között az ágazat új kihívásait és problémáit, nevezetesen a méhpusztulást, az áringadozást stb. -, az EU-n kívülről érkező mézimport hatékonyabb ellenőrzését és a kutatást célzó statisztikai számok szükséges továbbfejlesztésére vonatkozó vállalás, az európai állat-egészségügyi politika szerepének megerősítése, a széles körű méhpusztulás jelenségével foglalkozó cselekvési terv - részben konkrét kutatási vállalkozások révén, fokozott pénzügyi támogatás a dolgozók képzése és az oktatása területén és végül a 2013 utáni közös agrárpolitika keretében a méhészeti ágazat vezető szerepének feltámasztása.
Megköszönve Lulling asszonynak és képviselőtársaimnak a közösen elvégzett munkát, hadd emlékeztessem a tisztelt elnök asszonyt és biztos urat arra, hogy nemsokára véget ér a biológiai sokféleség nemzetközi éve. Ezért reménykedünk abban, hogy az állásfoglalás elfogadásával határozottan elindulunk azon az úton, amely új lendületet ad a környezeti fenntarthatóság és a biológiai sokféleség megőrzése, valamint a gazdasági és társadalmi hatás szempontjából különös stratégiai jelentőséggel bíró ágazatnak.
Dacian Cioloş
Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim! A méhek valóban jelentős szerepet töltenek be a beporzásban, valamint a méz és méhészeti termékek előállításában. Ezt az ágazatot nagyon eltérő méhészeti feltételek, valamint a termeléstől az értékesítésig tartó folyamatban érdekelt felek szétszórtsága és sokfélesége jellemzi.
Uniós szinten létezik néhány harmonizált szabály a mézforgalmazási szabványokról és a méhek egészségének megőrzéséről.
Az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet egy sor intézkedést ír elő, amelyek célja, hogy javítsák a méhészeti termékek termelési és értékesítési feltételeit. Ezek az intézkedések bevonhatók a tagállamok által összeállított és az uniós költségvetésből társfinanszírozott, hároméves méhészeti programokba. A 2011-2013 közötti időszakban 26 millió euróról 32 millió euróra nőtt az ezekre a programokra elkülönített költségvetés.
Úgy tűnik, hogy ezek az intézkedések mind a tagállamok, mind pedig a méhészek számára pozitív eredményeket hoznak a méhészeti ágazatban. Azt is fontos megjegyezni, hogy valamennyi tagállam kidolgozott programot, ami azt mutatja, hogy érdeklődést tanúsítanak mind a méhészet, mind az ágazat igényei iránt.
Az ágazat valóban számos kihívással küzd. Először is csökken a méhészek száma, ami kritikussá teszi a kezdő méhészek ösztönzését és képzését. Másodsorban itt vannak a harmadik országokból származó import jelentette verseny és az ezekből az országokból származó méz minőségével kapcsolatos kérdések. Ehhez hozzájön a méhek számos különféle tényező - varroatózis és más betegségek - miatti fokozódó pusztulása.
A méhek egészségének kérdése rendkívül aggasztó mind az Európai Unión belül, mind azon kívül. A méhtartó szervezetek azt kérik az Európai Uniótól, hogy ebben a tekintetben fektessen nagyobb hangsúlyt a méhekre. 2008 novemberében az Európai Parlament állásfoglalást is elfogadott a méhészeti ágazat helyzetéről, amelyben felszólította a Bizottságot, hogy léptessen hatályba egyedi intézkedéseket, és biztosítsa az intézkedések összehangolását.
Nyilvánvaló, hogy a méhek egészsége fontos kérdés, és hogy azt a legmegfelelőbb intézkedésekkel kell védeni, ugyanakkor figyelembe kell venni az ágazat sajátosságait és a különféle érdekelt szereplőket. A Bizottság erre vonatkozóan már számos, a méhészeti ágazat gondjaival foglalkozó kezdeményezést indított, ugyanakkor más intézkedések is szerepelnek a jövő tervei között.
A Bizottság hamarosan közleményt szándékozik kiadni, amelyben megpróbálja tisztázni a méhek egészségével kapcsolatos kérdéseket, valamint azokat a legfontosabb intézkedéseket, amelyeket a Bizottság kíván meghozni a kérdések kezelése érdekében. Ez a közlemény lesz az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal, valamint a tagállamok hatóságaival és az érdekelt felekkel folytatandó megbeszélések alapja.
Remélem, hogy ez a vita segít meghatározni azokat a lehetséges új fellépéseket, amelyek egyrészt uniós szinten szükségesek a méhészet, valamint a méz- és méhészeti termékek előállításának fenntartásához, másrészt pedig segítenek megőrizni a méhek egészségét, és hozzájárulnak bármilyen, a betegség vagy környezetszennyezés miatt fellépő probléma megelőzéséhez.
Astrid Lulling
Tisztelt elnök asszony! Amikor a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottságban Reimer Böge német képviselőtársamtól 16 évvel ezelőtt átvettem a méhészeti ágazat helyzetének felelősségét, egy másik német EP-képviselő elég lenézően a következőt mondta: "Ó, értem már: kis teremtmények a kis országoknak”. Azóta próbálom minden eszközzel megvilágítani az egyre bővülő EU-n belül, hogy mennyire fontosak ezek a kis teremtmények: nemcsak az életminőségünk, hanem a túlélésünk szempontjából is.
Időközben az EU-n belül minden szinten folyamatosan haladunk előre annak tudatosításában, hogy átfogó közös politika szükséges annak biztosításához, hogy az EU-ban elegendő méh és a méhek gondozásához elegendő és valamennyi korosztályt képviselő méhész legyen. Mivel a méhek számos régióban pusztulnak nagy számban, ez még fontosabbá vált, ez pedig indokolt aggodalmakat keltett arra vonatkozóan, hogy az igényeink kielégítéséhez vajon elegendő-e a méhek és a méhészek száma. Ezért indítottam el ezt a kezdeményezést a Bizottság elé terjesztett, szóbeli választ igénylő kérdés formájában, amelyhez vita és állásfoglalás kapcsolódik. Nagyon hálás vagyok azért, hogy ezt az állásfoglalást a tisztelt Ház valamennyi képviselőcsoportja támogatja. A cél garantálja, hogy az állásfoglalásunk nevében valamennyi képviselőcsoport együttesen lép fel. A dokumentum tömör, világos felépítésű és könnyen érthető, ami nem minden esetben van így a tisztelt Házban. Egyértelműen rámutatunk arra, hogy hol a probléma. Az általunk javasolt, sajátos megoldásokat a méhészeti ágazattal szoros együttműködésben dolgoztuk ki.
A mai napon számos tagállamból érkeztek méhészek Strasbourgba, és magukkal hozták termékeiket - de aggodalmaikat és várakozásaikat is -, hogy rámutassanak annak tényére, hogy problémáik megoldásához szükségük van a mi segítségünkre. Ha figyelembe vesszük, hogy a 140 millió eurót meghaladó költségvetésből csupán 32 millió eurót költöttünk az élelmiszer-termelés háromnegyedének és azon növények négyötödének megőrzésére, amelyek a beporzástól függnek, akkor minden jelenlévő számára világos kell, hogy legyen, hogy az a mai nap fontos feladata, hogy a 2013 utáni időszakban is biztosítsuk e politika folytatását és fejlesztését. Ez a mi üzenetünk. Hiszek abban, hogy ezt a Parlamenten kívül a Bizottságban, a Tanácsban és a tagállamokban is meghallják. Mindenesetre mindent megteszünk azért, hogy ez így legyen. Sürgősen felszólítom a tisztelt Ház valamennyi képviselőjét, hogy legyen jelen a szavazáskor, és szavazzon az állásfoglalás mellett. Ennyivel tartozunk a méheknek. Igaz téli álmukat alusszák, mialatt ezt a kérdést megvitatjuk. Mellesleg úgy vélem, hogy az eszmecsere ...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Csak annyit akartam mondani, hogy az Elnökök Értekezletének - amely testület jó ötletnek tartja, hogy egy esti ülés végére tegyük ezt az eszmecserét - el kell végeznie a házi feladatát ahhoz, hogy megértse, mennyire fontosak a méhek Európa számára.
Luis Manuel Capoulas Santos
Tisztelt elnök asszony! Az európai méhészetet érintő problémák sajnos súlyosabbak és mélyebben gyökerezők, mint a más, látszólag fontosabb ágazatokat ismételten érintő, ciklikus válságok. A méhészet problémája elsősorban környezeti természetű, és olyan következményekkel jár, amelyek katasztrofálissá válhatnak, ha képtelenek vagyunk időben és megfelelő módon reagálni.
Az Egyesült Nemzetek Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezetétől származó két statisztikai adat - amely az állásfoglalásra irányuló indítványban is megtalálható, és amelyről Lulling asszony is említést tett már - rávilágít erre: a növényfajok 84%-a, az élelmiszer-termelésnek pedig a 76%-a függ a beporzástól. A mezőgazdaság azonban fontos, nagy növekedési lehetőséget képviselő gazdasági tevékenységet is jelent a vidéki térségekben, mivel az európai termelés messze van attól, hogy kielégítse igényeinket. Semmilyen más "állattartási tevékenység” - és az állattartást itt természeten idézőjelbe teszem - nem kapcsolódik olyan szorosan a természethez és a fenntarthatósághoz, illetve nem tölt be olyan fontos és pótolhatatlan ökológiai szerepet, mint a méhészet. Ez bőven elég okot ad arra, hogy ne fukarkodjunk az erőnkkel és a finanszírozással, amikor a méhek ijesztő és fokozódó pusztulásának fő okait vizsgáljuk, és amikor egészségügyi programokat támogatunk.
Ez a vita arra is lehetőséget kellene, hogy adjon, hogy ötletes és hatékony módokat találjunk arra, hogy az új közös agrárpolitika (KAP) támogatási mechanizmusaiba pont akkor vonjuk be e földterület nélküli állatállomány különös típusának a támogatását, amikor az új támogatás szétosztásának alapvető kritériumát jelentő terület egységének alkalmazását vesszük tervbe. Következésképpen szeretném, ha a Bizottság tisztázná, hogy milyen azonnali válaszokat fog adni erre a problémára, és hogy gondol-e arra, hogy ezt a tevékenységet beépítse az új közös agrárpolitikába, amiről most kezdjük meg a vitát.
Britta Reimers
Tisztelt elnök asszony, Cioloş úr, hölgyeim és uraim! A méhek védelme a mezőgazdasági ágazat legjobb érdekeit szolgálja, és számos gazdálkodó egyben méhész is. Európa számos régiójában tapasztaljuk a méhpopuláció csökkenését. Meg kell határoznunk e probléma okait, valamint a szükséges ellenintézkedéseket. Jó dolog, hogy a nemzeti méhészeti programok 2013-ig szóló költségvetési finanszírozását 26 millió euróról 32 millióra növelték. Ez azonban nem elegendő. Biztosítanunk kell, hogy 2013 után is folytatódjanak ezek a programok. Ennek megvalósítása érdekében az is rendkívül fontos, hogy javítsuk és egyszerűsítsük azt a folyamatot, amely lehetővé teszi, hogy a kutatók, a méhészek és a gazdálkodók megosszák egymással szakmai ismereteiket. A lehető legrövidebb időn belül meg kell kezdenünk a küzdelmet a méheket megtámadó betegségek és élősködők ellen. Nem hagyhatjuk, hogy a méhészek egyedül vívják meg ezt a harcot.
Sürgősen jobb és egységesebb statisztikai adatokra van szükségünk az EU valamennyi tagállamából, hiszen a spekulációkon kívül a tényekre is kell alapoznunk. Mivel egyre csökken a méhészek száma, az oktatásba és képzésbe is többet kell fektetnünk. A fiatal méhészeknek és a főállású méhészeknek is fokozott támogatást kell nyújtanunk annak érdekében, hogy biztosítsuk a szakma jövőjét, és hogy ez a foglalkozás ne haljon ki. A Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport támogatja az állásfoglalást.
Alyn Smith
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök asszony! Rövid leszek, habár határozott véleményem, hogy bizonyára továbbgondolásra érdemes Lulling asszony arra vonatkozó elképzelése, hogy a képviselőcsoportok felszólalási idői kölcsönösen termékenyen hatnának egymásra.
Csatlakozom a méhészeti ágazathoz fűzött megjegyzésekhez, azonban emlékeztetni szeretném a kollégákat arra, hogy Európában a vadon élő poszméhpopuláció is hasonló - és nagyon súlyos - helyzetben van. Ez faj a biodiverzitás és a beporzás adta előnyök szempontjából ugyanolyan fontossággal bír, mint a nagyon helyesen említett háziméh ágazat. Tisztelettel adózom a skóciai Bumblebee Conservation Trust munkásságának, amely az Egyesült Királyságban található teljes poszméh-populációt lefedi.
Biztos úr! A 4. kérdéssel foglalkoznék - amely egyébként kiváló kérdés -, amelyben azt javasolják, hogy a Bizottság foglalja a méhbetegségeket az állat-egészségügyi politikába. Ez a Parlament régi keletű felhívása, és meglep, hogy nemcsak a szűkmarkúságról szól, hanem a helyes gyakorlat és a tudás Unión belüli megosztásáról is. Sok tudós dolgozik ezen a témán sok helyen, és a Bizottság igen határozott szerepet játszhatna az információk összegyűjtésében és annak kidolgozásában, hogy mennyit tudunk erről a szerteágazó és igen súlyos problémáról.
James Nicholson
az ECR képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök asszony! Mindannyian tudatában vagyunk annak, milyen fontos szerepet töltenek be a méhek a beporzásban. Nélkülözhetetlenek a mezőgazdaság és az élelmiszer-termelés számára. Nélkülük valóban nem létezik élelmiszer-termelés.
Ezért igen aggasztó, hogy a méhészeti ágazat továbbra is arról számol be, hogy meglepően nagy mértékű a pusztulás. Habár érzésem szerint sikerrel tudatosítjuk és kommunikáljuk az évek során kialakult helyzet súlyosságát, továbbra is biztosítanunk kell, hogy az ilyen mértékű pusztulás okának kutatása folytatódjon és megfelelő finanszírozást kapjon. Csak ezt követően lehet konkrét lépéseket tenni a probléma megoldása irányában.
Először is azt szeretném látni, hogy a kutatási projektek finanszírozása 2010 után is folytatódik, és támogatnám azokat a kezdeményezéseket, amelyek a fiatal méhészeket a méhészeti tevékenységre ösztönzik. Természetesen most kezdődik a KAP jövőjéről szóló, élénk vita időszaka, és véleményem szerint ez olyan alapvető probléma, amellyel továbbra is foglalkozni kell a 2013 utáni, felülvizsgált uniós agrárpolitika keretében.
A lényeg az, hogy 2013 után meg kellene erősíteni a mezőgazdasági ágazat támogatását. Azt hiszem, itt a lehetőség arra, hogy valami pozitív dolgot tegyünk. Támogassuk a méheket!
Trevor Colman
az EFD képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök asszony! Az a probléma a csökkenő méhpopulációról szóló jelentéssel, hogy valódi tragédiáról van szó. A dokumentumot átolvasva azonban úgy vélem, hogy az ülésre előterjesztett javaslatok klasszikus példáját jelentik annak, ami e falak között "hasznos válságként” ismert. Hasznos - azaz az Unió számára hasznos -, mivel az uniós irányítás egyre szélesebb körű kiterjesztésének alapján kialakított javaslatokat tartalmaz. Ebben nincs semmi változás.
A KAP jellemzői megjelennek ebben a jelentésben, de nem esik szó arról, hogy a hazámban milyen romboló hatással van a politika végrehajtása. Itt az élő sövények jellegére, valamint a szántóföldek megművelésére és a gyümölcsösökre gondolok, amelyek kezelésébe súlyosan beavatkoztak az uniós jogszabályok, aminek az Egyesült Királyságban élő méhek látják kárát.
A jelentés elismeri, hogy nem lehet megállapítani a méhek csökkenő számát kiváltó eredendő okot, és így számos lehetőséget sorol fel. A lehetséges okok között van a méhbetegség, a méhek kórokozókkal és élősködőkkel szembeni immunitásának romlása, az éghajlatváltozás - biztosak voltunk abban, hogy ez rajta van a listán - és a mézelő növények eltűnése. A géntechnológiával módosított növények esetleges ártalmas hatását vonakodva elfogadják, de elvetik mint jelentéktelen tényezőt - abban is biztosak lehettünk, hogy ez is megjelenik a szövegben.
Valójában ezek mind csak találgatások. Az egyetlen állandó a varroa atka jelenléte, amely a méhek immunrendszerét támadja meg, és valószínűleg ez az egész probléma eredendő oka. De nem, a méhek állapotának ürügyén egy sor rendeletet vezetnek be, amelyek többek között a tagállamok méhészeti egyesületei közötti együttműködésre, a mézimport szigorúbb ellenőrzésére szólítanak fel, fokozott címkézési követelményeket támasztanak - ez biztosan nem segít abban, hogy megállítsuk a méhek pusztulását -, termék-engedélyeztetést írnak elő bármiről is legyen szó, és fiatal méhészek toborzására hívnak fel. Ez hihetetlen! Amíg minderre sor kerül, a varroa atka folytatja ártalmas munkáját, és elpusztulnak a méhek.
A jelentésnek - aminek jó szándéka felől nincs kétségem - arra kellene szorítkoznia, hogy meghatározza és kiküszöbölje azt a valamit, ami méheinket gyilkolja, és lehetővé kellene tennie, hogy a nemzetközi közösség foglalkozzon a problémával, és hogy ez a kérdés ne szolgáljon az egyre terjengősebb uniós szabályozás ürügyéül.
Diane Dodds
az NI képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök asszony! Fontos és valóban szenvedélyes vita alakult ki erről a témáról. Ez örömmel tölt el, és annak is örülök, hogy ennek a vitának részese lehetek.
Úgy vélem, hogy tágabb értelemben általában alulértékeljük a méhek mezőgazdaságban betöltött szerepét, és ez magán a mezőgazdasági ágazaton belül is így van. Méhek nélkül sok növény nem hozna termést. A gyümölcsösök természetesen a beporzás miatt különös mértékben függnek a méhektől. Nemrég látogatást tettem több észak-írországi gyümölcsös tulajdonosánál, akiket a csökkenő méhpopuláció sújt, és határozottan hangot adtak az emiatt érzett aggodalmuknak.
Egyetértek azzal, hogy az uniós állategészségügyi politikában hangsúlyt kellene helyezni a méhbetegségekre: rá kellene világítani a méhek jelentőségére, valamint politikát kellene kialakítani erre vonatkozóan, és Európa-szerte figyelni kellene a méhpopulációt. Pénzt kell fektetni a csökkenő méhpopuláció kutatásába és fejlesztésébe, és olyan intézkedések számára kell elérhetővé tenni a finanszírozást, amelyek segíthetnek. Úgy vélem, hogy kiegyensúlyozottan kellene megközelíteni a méhpopuláció csökkenését, és ahelyett, hogy a gazdálkodási gyakorlatokat hibáztatnánk, pénzt kellene fektetnünk a betegségek és az azok hatásait minimalizáló módszerek tanulmányozásába.
Béla Glattfelder
(HU) Lulling asszony azt kérte tőlünk, hogy támogassuk a határozati indítványt. Ezt jó szívvel megtehetjük, hiszen egy egészen kiváló dokumentum születik.
Ennek a dokumentumnak a legfontosabb megállapítása az, amely szerint felszólítja az Európai Bizottságot, hogy 2013 után biztosítsa, hogy azok a ma létező támogatási programok, amelyek a méhészeti szektorban léteznek, fönnmaradjanak és megerősödjenek. Rendkívül nagy szüksége van ezekre a támogatásokra, mert a méhészet által termelt termékeket nem ismeri el a piac olyan módon, ami biztosítaná a méhészei szektor fennmaradását. Pedig a méhészek nagyon sok szolgáltatást nyújtanak a beporzás terén a mezőgazdaságnak és a biodiverzitás megőrzésének.
Nagyon fontos megállapítása ennek a dokumentumnak az, amikor felszólítja az Európai Bizottságot, hogy a minőségpolitika keretében változtassa meg a méztermékek címkézésére vonatkozó szabályokat. A jelenlegi szabályok ugyanis visszaélésre adnak lehetőséget, arra, hogy európai származású mézként lehessen feltüntetni olyan mézet, ami valójában csak egészen minimális mennyiségben tartalmaz európai mézet, valójában túlnyomó többségében, lehetséges, hogy akár rosszabb minőségű, harmadik országból importált mézet tartalmaz.
És nagyon fontos megállapítása ennek a dokumentumnak az is, amikor felszólítja az Európai Bizottságot, hogy olyan jogszabályjavaslatot terjesszen be, ami megakadályozza azt, hogy olyan termékeket mézből készült termékként lehessen megjelölni, amelynek a cukortartalma kevesebb mint 50%-ban származik mézből.
Ezekért az ügyekért évek óta küzdök itt, az Európai Parlamentben. Nem sikerült elérni, hogy egyetlen egy dokumentumba eddig ilyen tökéletes módon beépüljön, mint most ebbe a határozati indítványba. Remélem, hogy az Európai Bizottság meg fogja fogadni a Parlament ajánlásait és a minőségpolitika keretében a következő félévben módot talál arra, hogy ezeket a régóta függő kérdéseket megoldja.
Marc Tarabella
(FR) Tisztelt elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Azért döntöttem úgy, hogy több módosítást terjesztek elő Paolo De Castro úr kiváló javaslatához, mert a méhészet a gazdaság alapvető ágazata. Biztos vagyok abban, hogy kiváló képviselőtársam, Lulling asszony egyet fog ezzel érteni, mivel 1994 óta foglalkozik ezzel a problémával. Úgy vélem, hogy ma este tisztelettel adózhatunk neki.
Rá kell ébrednünk, hogy a méhek eltűnése az emberiség történetében példátlan felforduláshoz vezetne. A biodiverzitás ilyen mértékű megváltozása veszélybe sodorná az élelmiszerek létfontosságú sokféleségét. Az ökoszisztémák ilyen mélyreható zavara romba döntené a jövő generációk minden kilátását.
A beporzást végző méhek eltűnését komolyan kell venni, mivel most már globális szinten mérhető mind a vadméhek, mind a háziméhek egyedszámának zuhanása. A kakaó, a vanília, a dinnye, a maracuja: mindezek a trópusi növények teljes mértékben a beporzást végző méhekre vannak utalva a gyümölcs és mag érlelése szempontjából.
Valamennyi földrészen és egyre gyakrabban pusztulnak el nagy számban a méhek a tél végén. Európában sok méhésznek be kell zárnia a boltot. Jelen pillanatban a világ virágos növényfajtáinak több mint 80%-a, valamint az Európában termesztett fajták 80%-a függ közvetlenül a rovarok - elsősorban a méhek - általi beporzástól. A gyűjtögető méhek nélkül a növények többsége nem biztosítana megfelelő terméshozamot. Ez számos vad fajtára, de a gyümölcsfákra, a fehérjenövényekre és a konyhakerti növényekre is igaz. Nehéz lenne tehát olyan ételt kiválasztani, amelyben nem játszanak fontos szerepet a méhek.
A méhek száma csökkenésének ismertek az okai: az élőhelyeik lerombolása, a számukra nektárral és pollennel szolgáló növények egyre ritkább előfordulása, de a betegségek, az élősködők, és legfőképpen a növényvédő szerek - közelebbről a neurotoxikus növényvédő szerek - használata, amelyek rendkívül károsak a méhekre. A gazdálkodóknak és kertészeknek fel kell ismerniük, hogy a méhek teljesen védtelenek a toxikus termékekkel szemben, valamint hogy jelentős mértékben hozzájárulnak a terméshez, és hogy feltétlenül meg kell védeni őket.
Azzal zárnám felszólalásomat, hogy cselekednünk kell, mivel nem fogadhatjuk el, hogy a máshonnan származó méz az elkerülhetetlen megoldás e helyzetre - ennek rosszabb a minősége, és nem felel meg a szigorú termelési kritériumainknak -, nem fogadhatjuk el, hogy az Európában lassan bekövetkező mézhiányra ez az egyetlen alternatív megoldás. Következésképpen felszólítom Cioloş urat és a Bizottságot, hogy a méhészetet egyedi intézkedések révén tegyék a közös agrárpolitika részévé.
Marian Harkin
Tisztelt elnök asszony, biztos úr! Köszönöm a megjegyzéseiket. Saját maguk vázolták fel az előttünk álló kihívásokat: a méhészek számának csökkenését, valamint az új és szakképzett méhészek ösztönzésének igényét, továbbá - és ez a legfontosabb - a méhpusztulás fokozódását a számos tényező, de különösen a varroa atka jelenléte miatt, amely betegség tönkreteszi a méhek immunrendszerét.
Mindannyian egyetértünk abban, hogy fontos a méhek egészsége, és örömmel hallom, hogy a Bizottság a jelenlegi, rendkívül súlyos helyzet megoldása érdekében fontos intézkedéseket fog előterjeszteni. Hangsúlyozni kívánom, hogy bármilyen program kidolgozása esetén biztosítani kell a méhészekkel való konzultációt annak érdekében, hogy garantálhassuk az intézkedések eredményességét, valamint azok végrehajtását. A méhészekhez hasonlóan nekünk is biztosítanunk kell a fenntartható, beporzóbarát gazdálkodási gyakorlatokat. Úgy vélem, hogy ez nagyon fontos kérdés, és bele kellene venni a közös agrárpolitikába.
Azt is el szeretném mondani, hogy habár a polgárok tudatában vannak a méhek méztermelésben betöltött szerepének, nincs mindenki tisztában azzal, hogy a méhek döntő szerepet játszanak a beporzásban, és hogy milyen mértékben járulnak hozzá az Európai Unió mezőgazdaságához és végső soron az élelmiszer-termeléshez. Hasznosnak vélném tehát, ha tájékoztatási kampányra kerülne sor, mert ez ügyben szükségünk van a polgárok támogatására ahhoz, hogy indokolni tudjuk a méhvédelmi programra fordított pénzt.
Végül pedig a méhpusztulás független és időben elvégzett kutatása szükséges ahhoz, hogy ha bármilyen intézkedést hozunk a helyzet kezelése érdekében, akkor pozitív eredményt várhassunk.
Michail Tremopoulos
(EL) Tisztelt elnök asszony! Az uniós vészprogram a földhasznosítás életképtelen gyakorlatait és a mezőgazdasági vegyszerek használatát határozta meg a beporzó rovarok Európa területén tapasztalható, aggasztó pusztulásának fő okaiként.
Igen kiábrándító választ kaptam azonban az egyik, januárban előterjesztett, írásbeli kérdésre az akkori biztostól, Boel úrtól. Tudjuk, hogy az európai terméshozamok 84%-a bizonyos fokig a beporzó rovarok általi megtermékenyítéstől függ, és hogy azok védelme érdekében kötelező ökológiai helyreállítási övezeteket kell létrehoznunk, valamint hogy a KAP átalakítása révén tovább kell erősítenünk az agrár-környezetvédelmi intézkedéseket.
A Biztos asszony elégedettségének adott hangot. Az intézkedések azonban nem tudták a méhpusztulás problémáját kezelni. Figyelembe véve, hogy az agrár-környezetvédelmi intézkedések 2013-ig a KAP költségvetésének csupán 8%-át teszik ki, és hogy valamennyi tagállam eltérő módon hajtja azokat végre, kitartunk amellett, hogy az agrár-környezetvédelmi intézkedések esetében fokozott támogatás, egységes végrehajtás és azok megfelelőségének ellenőrzése szükséges. Nagyobb hangsúlyt kell helyeznünk továbbá az organikus és ökológus módszerekre. Támogatni kell ezeket az intézkedéseket és a kisárutermelést, valamint ösztönözni kell méhészi szövetkezetek alakítását és ökológiai helyreállítási övezetek létrehozását.
Julie Girling
Tisztelt elnök asszony! Ma este sokat hallottunk a nagyszerű méhekről: valóban csodálatra méltó teremtmények.
Egyetlen témára szeretném felhívni a figyelmet. Tudatában van-e a Biztos úr annak, hogy milyen érdeklődést és bonyodalmat váltottak ki Európában a méhek? Egyedül Nagy-Britanniában a Women's Institute-tól kezdve a Cooperative Society-ig számos kiváló brit szervezet kampányol a témában. Már megvan a tájékoztató kampány, csak csatlakozni kell hozzá.
Kérem, vessen egy pillantást a Women's Institute kampányára, amelynek részleteiről tájékoztattam Önt. Tele van praktikus információkkal azok számára, akik a méheket akarják segíteni. A Women's Institute az Egyesült Királyság egyszerű embereinek millióit képviseli. A méhek állapota páratlan lehetőséget adhat arra, hogy együttműködjünk a polgárokkal. A lehetőség kiterjed a közös agrárpolitikára, a biodiverzitásra, az élelmiszer-biztonságra, a növényvédő szerek használatára, az állategészségügyi szabályokra és még az Unión keresztül történő finanszírozás útvesztőire is. Páratlan lehetőséget kínál arra, hogy összefogjunk a már munkára kész szervezetekkel. Arra kérném a Biztos urat, hogy éljen ezzel a lehetőséggel, és cselekedjen.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Tisztelt elnök asszony! Tekintettel arra, hogy a méhészeti ágazat kivételes jelentőséggel bír a mezőgazdasági termelés, a biodiverzitás megőrzése és a méz tápértékei szempontjából, a méhészeti ágazat jelenlegi támogatását fenn kellene tartani, és növelni kellene 2013 után. Ezek az intézkedések hozzájárulnak a méhek egészségének javításához, a méhcsaládok számának emelkedéséhez és a méztermelés növekedéséhez. Más ágazatokhoz hasonlóan a méhészet hatékonysága is nagymértékben függ a méhészek szaktudásától, képesítéseitől és tapasztalatától. Lengyelországban található Európa egyetlen méhészeti szakközépiskolája, amelyben számos országból érkező diákok tanulnak. Ez az iskola és annak létesítményei - a közeli Lublini Élettudományi Egyetemmel és a Puławyi mezőgazdasági kutató intézetekkel együtt - alapul szolgálhatnának egy európai méhészeti iskola létrehozásához. A méhtartó szervezetek nagy jelentőséggel bírnak az ágazat fejlődése szempontjából. Ezzel kapcsolatban jelentős erőfeszítés szükséges a képzés támogatását, valamint a minőséget és a szabványokat érintő problémák kezelését célzó programok terén.
Spyros Danellis
(EL) Tisztelt elnök asszony, biztos úr! A méhészeti ágazat jelenlegi helyzete - ami a méhek pusztulása miatt veszélybe sodorja a gyümölcs- és zöldségfélék beporzását, következésképpen az élelmezésünket veszélyezteti - a modernkori ember zsákutcába vezető magatartását illusztrálja, amely figyelmen kívül hagyja a gazdasági ágazatok és a természet kölcsönhatását, illetve ahhoz közömbösen áll hozzá.
A fejlesztési célú beavatkozásaink és a földhasználatban bekövetkezett változások, a gazdálkodásra kiválasztott növények és az alkalmazott gazdálkodási módszerek, továbbá ezenkívül még a mindennapi igényeink és szokásaink kialakításának módja is hozzájárult ahhoz, hogy a természetben megbillenjen az egyensúly. Ez néha a méhek megmagyarázhatatlan pusztulásához és új betegségek megjelenéséhez, néha pedig a termelési költségek emelkedéséhez vezet.
Ezért közép- és rövid távú intézkedéseket kell elfogadnunk a probléma valamennyi tünetének kezelése érdekében, ugyanakkor tartósabb megoldást kell találnunk a probléma eredendő okára. Az új közös agrárpolitika tehát integrált módon kellene, hogy megközelítse a méhészetet, megerősítve a támogató programokat és az ágazat állategészségügyi szempontú lefedését - kiemelve annak megfelelő területeit - a biodiverzitás megóvása és az éghajlatváltozás problémájának, valamint a természeti erőforrások tönkretételének enyhítése révén.
Geoffrey Van Orden
Tisztelt elnök asszony! Nem csupán Anglia olyan területét képviselő EP-képviselőként szólalok fel, ahol gazdaságilag fontos a méhészet, hanem a Cambridge-i Méhészeti Egyesület alelnökeként is.
Ma este valamennyi felszólaló az ágazat jelentőségéről és fontosságáról beszél. A háziméh gazdasági és ökológiai szempontból is nagy jelentőséggel bír - ezt mindannyian elismerjük. Nem ismerjük pontosan a létező betegségeket, és mindeddig nem találtunk magyarázatot és megoldást az olyan problémákra, mint a kolónia-összeomlás betegség. Az Egyesült Királyság méhpopulációja évente mintegy 30%-kal csökken, és ez egyértelműen fenntarthatatlan és kétségbeejtő helyzet.
Sok más felszólalóhoz hasonlóan én is e probléma legsürgetőbb szempontjára kívánom helyezni a hangsúlyt, arra, hogy további kutatásokra van szükség. Egyrészt rá kell világítani a méhkolóniák betegségeire, másrészt a kiútra vonatkozóan konkrétabb elképzelésekkel kell szolgálni. Hosszú távon eredményes megoldásokat kell találnunk erre a sürgető problémára. Azzal fordulnék a Bizottsághoz, hogy támogathatná-e a programok keretében bizonyos kiegészítő és egyedi kutatás elvégzését, amely nemcsak a méhcsaládok összeomlásának okaival foglalkozna, hanem a lehetséges gyógymódokkal is.
Jarosław Kalinowski
(PL) Tisztelt elnök asszony, biztos úr! Hosszú évek óta megfigyelhető a méhek növekvő mértékű pusztulása. Ez hátrányos hatást gyakorol azon gyümölcs- és zöldségfélék, valamint gabonafélék termelésére, amelyeket a méhek poroznak be, és ez a jelenség általában véve is veszélyt jelent a biodiverzitásra. A méhek nélkülözhetetlen szerepet töltenek be a növények beporzásában. A méhészet pedig évezredek óta fontos része Európa kulturális örökségének. A hazámban, ahol bizonyos gyümölcsök termesztése folyik, a gazdálkodók már nagyon régen észrevették, hogy milyen kedvező hatást gyakorolnak a méhek a termés mennyiségére és minőségére.
A méheket manapság sajnos különféle betegségek és kártevők támadják meg, a méhészek pedig nem képesek egyedül megküzdeni ezzel a problémával. Éppen ezért szükséges pénzügyi támogatást nyújtani ahhoz, hogy megvizsgáljuk a méhbetegségek okait és azokat a tényezőket, amelyek a méhek ellenálló-képességének romlását és a méhcsaládok pusztulását okozzák. A méhcsaládok betegségeinek megelőzése és kiküszöbölése érdekében új és hatékonyabb programokra van szükség.
Kriton Arsenis
(EL) Tisztelt elnök asszony, biztos úr! Teljesen nyilvánvaló, hogy a méhek hirtelen pusztulásának problémája veszélybe sodorja az élelmiszer-ellátásunkat, és hogy ennek óriási pénzügyi vonzata van. A módosított termékek és a nikotintartalmú növényvédő szerek jelenthetik a probléma egyik legvalószínűbb okát.
Határozottan és azonnal fel kell lépnünk ez ellen a súlyos veszély ellen! Fel kell hagynunk a növénytermesztéssel és az élelmiszereinkkel való kísérletezéssel! A módosított termékek azonnali moratóriuma szükséges mindaddig, amíg ki nem jelenthetjük, hogy nem azok okolhatók a méhek pusztulásáért, mivel hiszen veszélybe sodorja az élelmezésünket. Most kell lépnünk, még azelőtt, hogy áthidalhatatlanná válna az ügy pénzügyi vonzata és a túlélés költsége.
Giovanni La Via
(IT) Tisztelt elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Mivel az Európai Unióban mintegy 600 000 méhész és közel 14 millió méhcsalád van, a méhészet jelentős fontosságú területet képvisel az Unió gazdálkodási ágazatában. A terület jelentőségét hangsúlyozza a méheknek a biodiverzitás megőrzésében, valamint a méztermelésben betöltött szerepe. A méz teljes értékű élelmiszer, teli van tápanyagokkal, és kiváló minőségű élelmiszerként tartják számon.
Figyelembe véve ennek szerepét, az uniós ágazatnak nyújtott éves támogatás a 2008-2010 közötti időszakra meghatározott 26 millió euróról a 2011-2013 közötti időszakra 32 millió euróra növekszik a tervek szerint. Az Európai Parlament 2013 után is garantálni szándékozik ezeket az alapokat, mert a méhészet az egyik olyan tevékenység, amely maradéktalanul megfelel azoknak a fenntarthatósági és diverzifikációs céloknak, amelyeket az új KAP el kíván érni.
A finanszírozás fő célja a méhészet támogatása részben olyan nemzeti kutatási projektek révén, amelyek a méhek nagyarányú és az elmúlt években riasztó mértékű pusztulását megállító, új módszerekre összpontosítanak. Másrészről azonban biztosítani kell a támogatások elosztásának tisztességes átláthatóságát, és több erőforrást kell biztosítani azon tagállamok számára, amelyeknek valóban szükségük van erre.
Amikor a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság áttanulmányozta a dokumentumot, a Bizottság megszavazta az általam javasolt módosítást, miszerint a támogatásokat nem becsült adatok alapján, hanem a különböző tagállamokban jelenlévő méhcsaládok felmérésének eredményei alapján kellene elosztani. Úgy vélem, hogy ez rendkívül fontos a közkiadások átláthatóságának garantálása és azok védelme szempontjából, akik ténylegesen a méhészettel foglalkoznak.
Már számos országban működik a méhcsaládok felmérését szolgáló rendszer, de tudatában vagyunk annak, hogy ezt nehéz más államokban megvalósítani, és azt javasoljuk, hogy az Európai Unió egész területén olyan méhészeti programot vezessünk be, amely átlátható, és amely mindenképpen bizonyosan pozitív hatást gyakorol a számos méhész által realizált nyereségre.
Michel Dantin
(FR) Tisztelt elnök asszony, Cioloş úr, hölgyeim és uraim! Sok minden elhangzott, hiszen a méhek szimbolikus faj, a környezetünk biztonságának letéteményesei.
Jelenleg számos kutató program foglalkozik a méhekkel, néha egymásnak ellentmondó megállapításokat téve. Néhány nappal ezelőtt találkoztam egy tudóssal, aki kifejtette, hogy az égen látható számos repülőgép hatással van a napsugarak fényelhajlására, ami például a méhek kimerüléséhez és túlzott mértékű pusztulásához vezet.
Ellentétben azzal, amit éppen most említett az ülésterem jobbszárnyán ülő képviselőtársaim egyike, úgy vélem, hogy olyan ágazatról van szó, ahol tudásunk egyesítése és a kutató programok összehangolása hozhat megoldást az egyes tagállamok előtt álló problémákra. Igen, Európa hasznos lehet. A méhek példája lehet az európai integráció jelképe.
Mairead McGuinness
Tisztelt elnök asszony! Meghajolok mások erre a területre vonatkozó szakértelme, különösen Geoffrey Van Orden észrevételei előtt. Támogatnám az általa elmondottakat, mert ezen a területen kevés a szakértő, de sokféle a vélemény.
Úgy vélem, elfogadható a GMO-ról szóló vélemény felvetése, de Írországban nincsenek géntechnológiával módosított gabonafélék - és azt hiszem, hogy ugyanez igaz Nagy-Britanniára is -, mégis problémáink vannak a méhpopulációval. Azt hiszem tehát, hogy nagyon óvatosan kell fogalmaznunk, amikor a probléma okaira vonatkozóan teszünk észrevételeket. Probléma áll előttünk, és nem ismerjük annak okát. Támogatom a kutatásra való felhívást, de bizonyos óvatossággal. Adjunk pénzt kutatásra, de keressük a kutatás minőségibb szintjét - és a tagállamok közötti összehangolt kutatást -, hogy azt az eredményt kapjuk, amely a méhészeket segíti, és amelyre okvetlen szükségük van!
Vizsgáljuk meg a statisztikai adatokat, mert úgy vélem, hogy ha a tagállamok egyáltalán meg is számolják a méheket, ezt nagyon eltérő módokon teszik. Meg kell vizsgálnunk, hogy az Európai Unió területén mit hasonlítunk össze.
Hadd javasoljak egy valamit a nem házi méhekre vonatkozóan - a vadméhekre és poszméhekre gondolok, amint azt egy másik kolléga említette. A megreformált közös agrárpolitikánk keretében olyan fenntartható mezőgazdaságra vonatkozó intézkedéseket pártolnék, amely a vadméh populációt támogató élőhelyekkel párosulna. De nemcsak a szájamat jártattam, hanem néhány hektárnyi területet ki is jelöltem erre, hogy lássuk, mi is történik. Valóban működik a dolog, de ha a megélhetés céljából gazdálkodókat kérjük erre, akkor ehhez támogatást kell biztosítanunk. Véleményem szerint az Európai Uniónak meg kell ezt vizsgálnia, mert problémáink vannak mind a méhészettel, mind a vadméh populációkkal. Feltétlenül foglalkoznunk kell a biodiverzitás támogatásával, tehát erre vonatkozóan a támogatásomat élvezi, Biztos úr.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Tisztelt elnök asszony! Képviselőtársaimhoz hasonlóan én is azzal szeretném kezdeni, hogy örülök annak a határozatnak, amit a Bizottság szeptemberben fogadott el a 27 tagállam a 2011-2013 közötti időszakra vonatkozó, nemzeti méhészeti programjainak jóváhagyásáról. Külön örömömre szolgál annak ténye, hogy e programok finanszírozásában az előző időszakhoz képest 25%-kal nőtt az Európai Unió részesedése.
Románia - az a tagállam, ahonnan érkeztem - ezen alapok egyik fő kedvezményezettje, körülbelül 3,4 millió euró erejéig. A Bizottság döntése tehát rendkívül fontos a román méhészek számára.
Örülök a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság azon kezdeményezésének is, hogy vitát indított erről a fontos témáról. Teljes mértékben támogatom a csütörtökön szavazásra bocsátandó, határozat megalkotására irányuló javaslatban megfogalmazott javaslatokat.
A méhészet sok család számára biztosít megélhetést Európában, különösen olyan területeken, ahol a feltételek nem kedveznek más tevékenységeknek. A méhészet a vidéki térségek gazdasági fejlődését is elősegíti. Erre vonatkozóan hangsúlyozni szeretném, hogy fontos, hogy az európai támogató programok ne csak a méztermelőkre koncentráljanak, hanem a kis feldolgozókra is, különösen a közös agrárpolitika jelenlegi második pillérének keretében.
A mézfeldolgozó és -csomagoló sorok versenyelőnyt biztosítanak a piaci hozzáférés, a minőség és a termékek fogyasztó számára képviselt vonzereje szempontjából.
Végül, de nem utolsó sorban a méhészeti termékek nemcsak élelmiszer céljára szolgálnak, hanem számos termék alkotóelemei is. Ezért kell olyan megoldásokat ösztönöznünk, amelyek segítségével helyi szinten állíthatóak elő a nagy hozzáadott értéket képviselő termékek.
Sajnálom, hogy a kis feldolgozók támogatása nem szerepel a rendeletre irányuló javaslatban, mert ezeknek az embereknek az ösztönzése azt jelenti, hogy a méhészetben közvetlenül részt vevőket ösztönözzük.
Seán Kelly
Tisztelt elnök asszony! Először is helyénvalónak tartom, hogy képviselőcsoportunkban Lulling asszony a méhszakértő, mert ő maga is rendelkezik a méhek számos tulajdonságával. Föl-le döngicsél a Parlamentben, mint egy méhecske. Szinte mindig olyan édes, mint a méz, de ha valaki a lábára lép, akkor belemélyeszti a fullánkját. Azt mondhatnánk tehát, hogy ő a Parlament méhkirálynője.
Hogy komolyabbra fordítsam a szót: Einstein azt mondta, hogy ha kihalnak a méhek, négy éven belül az emberiség is kihal. Talán túlzás, de Einstein lángelme volt, és tudta, miről beszél: ha nincsenek többé méhek, nincsen többé beporzás és nincsen többé gyümölcs, nincsen többé ember, és - Isten őrizz! - nincsenek többé Lullingok. Tehát komoly a probléma, mert az utóbbi 10 év során világszerte gyors ütemben fogyatkozik a méhpopuláció. Egy sor kérdés vetődött fel.
Az első probléma az élősködők - a varroa atka - problémája, amivel foglalkoznunk kell. Mivel a növényvédő szereket a növényekre permetezik, azok a méhekre is hatással vannak. Azután itt vannak a kemény telek: 2008-ban hárommillió méh pusztult el a kemény tél során. Azután természetesen további tényezők is közrejátszanak, amelyek más területeken - például a marhahús- és a halágazatban - is léteznek: túl könnyen érkezhet túl sok importtermék harmadik országokból, és ez aláássa a saját termelésünket. Ezekkel a dolgokkal kutatás és célkitűzések segítségével kell foglalkozni.
Úgy gondolom, hogy a fiatalokat - akik most kifejezetten természetvédő gondolkodásúak - ösztönözni lehetne arra, hogy először talán hobbiként méhészkedjenek (amint azt McGuinness asszony elmondta), hogy később aztán néhányuk teljes munkaidőben folytathassa a tevékenységet, ha az jövedelmezőnek bizonyul.
Végül úgy gondolom, hogy a KAP részeként 2020-ra célkitűzést kellene meghatározni a méhekre vonatkozóan, azaz 20%-kal kellene növelni a méhpopulációt, hogy a méheink olyan fáradhatatlanok lehessenek, mint Lulling asszony.
Jim Higgins
Tisztelt elnök asszony! Amint Kelly úr elmondta, itt van közöttünk a méhkirálynő, akinek sok követője van, hiszen a méhkirálynő döntő szerepet játszik a kaptárban folyó valamennyi tevékenységben.
Amikor a közös agrárpolitikára gondolunk, a nagybani gazdálkodás jut eszünkbe. Az élőállatokra, a marhahúsra, a tejtermékekre, a juhra, a zöldségfélékre, a borra gondolunk és így tovább. Itt olyan szerény területről van szó, amely megfelelő igazgatás esetén önmagától működik.
A dolog előzményeit tekintve elég világos, hogy - amint az már elhangzott - a méhek csodálatosan sokféle szerepet töltenek be beporzóként és közvetítőként is. A méhekkel kapcsolatos betegségek terjedése veszélybe sodorja a fajt, ami tragikus lenne.
A tagállamoknak megvannak a saját kezdeményezéseik, de azok nagyon kevéssé vagy egyáltalán nem összehangoltak. A mi feladatunk, hogy a pénzügyi finanszírozást biztosítsuk az ágazat számára. A méhészet a közös agrárpolitika módozataitól függ, tehát külön tételt kell meghatároznunk a méhészetre vonatkozóan.
A gazdasági realitástól eltekintve, ha megvizsgáljuk például a méz egészségügyi tulajdonságaira vonatkozó helyzetképet - mivel egyre több a méz alapú étrend-kiegészítő -, akkor eléggé nyilvánvalóvá válik, hogy az emberi lény egészsége szempontjából nagyon előnyös, ha valaki a méz napi fogyasztása mellett dönt.
A mai napon nem teszünk mást, mint hogy útjára indítjuk azt, amit Lulling asszony már megtett 1997-ben, azaz különös hangsúlyt helyezünk olyasvalamire, ami létezik, ami természetes, és ezt naponta megtehetjük. Biztosítanunk kell azonban ennek védelmét, mert túl sok a fertőzés, és a tényleges statisztikákra vonatkozóan hiányzik a szabályozás és a dokumentálás.
Végül, de egyáltalán nem utolsó sorban képesek vagyunk meghatározni a kaptárak számát. Végül is nem a kaptárak száma a fontos, hanem a méhek egyedszáma és a méhcsaládok száma, azon méhek tényleges száma, amelyek tevőlegesen hozzájárulnak a teljes méztermeléshez, amelytől emberi fajként függünk, és amely ennyire hasznos mindenki, azaz mindannyiunk számára. Így hát megdicsérem kollégám, Lulling asszony nagyszerű kezdeményezését, és sok sikert kívánok hozzá.
Peter Jahr
(DE) Tisztelt elnök asszony! Sem méhből, sem méhészből nincsen elegendő. A méhpopuláció évek óta tapasztalható, folyamatos csökkenése egyértelműen riasztó jel. A varroa atka okozta, nagymértékű méhpusztulás és a kolónia összeomlás betegség megoldatlan problémája sajnos nem fog megszűnni. Ezért biztosítanunk kell, hogy a méhészeti ágazat 2013 után is támogatásban részesüljön. Erre vonatkozóan két dolgot tartok rendkívül fontosnak.
Először is széles körű tudományos kutatás nélkül nem leszünk képesek valós magyarázatot adni a méhpusztulásra, illetve nem leszünk képesek semmi hasznosat tenni annak leküzdése érdekében. A második dolog a méhészet terméke, a méz. Azonos minőségi normákat kell alkalmazni mind az Európában termelt, mind az importált mézre vonatkozóan. Bármi egyebet a fogyasztók félrevezetésére és az európai termelők versenyhátrányba hozására tett kísérletként tekintenénk.
A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság és az előadó Lulling asszony néhány jó javaslatot terjesztett elő. Felkérném a Bizottságot, hogy ez alapján intézkedjen.
Mario Pirillo
(IT) Tisztelt elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! A méhészet az utóbbi évtized során pénzügyi és vállalkozási szempontból jelentős előrelépést tett. A tevékenységek a túlnyomó részt hobbi szintről valóban nyereséges vállalkozásokká nőtték ki magukat, ezenkívül ezen vállalkozások a környezetbarát termelés ragyogó példái is. Ez pedig állami, nemzeti és európai támogatás révén vált lehetővé.
Sajnos többféle tényező vezetett a méhek növekvő mértékű pusztulásához, ami nemcsak a méhészek, hanem a mezőgazdaság és a környezetvédelem számára is kockázatossá teszi a tevékenységek tervezését. A méhek számos, a mezőgazdaság szempontjából fontos növény jólétének - általánosabban szólva - az ökoszisztéma egyensúlyának és a biodiverzitás fenntartásának letéteményesei.
Felszólítom a Bizottságot, hogy haladéktalanul állítson össze cselekvési tervet a széles körű méhpusztulás kezelésére. Mindenekfelett azonban a 2013 utáni KAP-ra figyelemmel azt kérném, hogy ismerjék el a méhészet valódi szerepét, és hogy az uniós társfinanszírozást emeljék 50%-ról 75%-ra.
Krisztina Morvai
(HU) Én is szeretném megköszönni a jelentéstevőnek, illetőleg Mrs. Lullingnak a szerepét ebben a méhészet helyzetéről készült jelentésben, és ha megengedik, szeretném megköszönni a méltán világhírű magyar méhészeknek, hogy megosztották velem tudásukat, tapasztalatukat, és én pedig továbbadhattam mindazt az információt, amit tőlük kaptam, a szakbizottságnak. Ha megnézik majd a magyar méhészek a kész dokumentumot, látni fogják a láthatatlan kézjegyüket rajta.
Amit nagyon hiányolok viszont, amit nem fogadtak el a módosító indítványaim közül, az a méhészeti tevékenység közjót előállító hatásának az anyagi elismerése. Ugye az, hogy a méhészek mézet, méhviaszt, propoliszt, virágport állítanak elő, az csak a kisebbik része a tevékenységüknek. A nagyobb része az, hogy megsokszorozzák a beporzással a minőségi és a mennyiségi értékét is az egyéb mezőgazdasági terményeknek. Ez olyan fajta közjó, amit valahogy honorálni kellene. Javasoltuk bevezetni a közösségi méhészetnek a fogalmát, és hogyha ez nem is sikerült most, tagállami szinten mindenképpen javasoljuk, hogy anyagi megbecsülésben részesüljenek a méhészek a közjóért végzett tevékenységükért.
Ulrike Rodust
(DE) Tisztelt elnök asszony, Cioloş úr, hölgyeim és uraim! A méhek döntő szerepet töltenek be az ökoszisztémánkban. Egyrészről fontosak a biodiverzitás megőrzése szempontjából, másrészről a biodiverzitás is fontos a méhek fenntartása szempontjából, és nemcsak azért, mert a Biodiverzitás nemzetközi évét éljük, hanem azért is, mert hozzájárulnak a túlélésünkhöz.
A közös agrárpolitika reformjának részeként többek között a monokultúrák elkerülésére és a széles körű vetésforgó alkalmazásának fokozására kellene helyeznünk a hangsúlyt. Ma nem kívánok a növényvédő és rovarölő szerekről szólni. Úgy vélem, hogy fontos, hogy elősegítsük és fejlesszük e terület kutatását, és hogy a méhek egészségének biztosítása érdekében fokozzuk az egyes tagállamok különböző kutatási projektjeinek összehangolását.
Bármi is történjék, 2013 után is támogatnunk kell a méhészeti ágazatot, továbbá biztosítanunk kell, hogy elegendő számú méh legyen, és elég méhész is legyen, aki gondozza azokat.
Luís Paulo Alves
(PT) Tisztelt elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! Egyre nagyobb mértékű a méhek pusztulása, ugyanakkor csökken a méhészek száma. Ez a helyzet mind a mezőgazdaság, mind a biodiverzitás számára problémát jelent - amint azt képviselőtársaim elmondták -, mivel óriási hatást gyakorol az élelmiszer-termelésre és a beporzástól függő növényfajokra. A dolgozó méhek nagyon rövid életűek - körülbelül hat hétig élnek -, és nagyon érzékenyek a környezeti változásokra. Ez azt jelenti, hogy mindez a méztermelésre is hatást gyakorol, és nemcsak az évszakok egyre bizonytalanabb időtartama és instabilitása miatt, hanem a külső forrásokból érkező, fokozódó veszélyek miatt is, mint amilyen többek között a növényvédő szerek használata és az atkák. A probléma fokozott kutatása hozzájárulhatna ahhoz, hogy célzottabb megoldásokat, valamint megfelelőbb intézkedéseket határozzunk meg, amelyek elősegítik a biodiverzitást, és enyhítik az éghajlat instabilitásának hatásait. Biztos úr! Kétségtelen, hogy a most folyó programokat meg kell erősíteni az új közös agrárpolitika keretében annak érdekében, hogy annak szintjén is eredményesebb válaszokat találhassunk.
Dacian Cioloş
Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim! Az elhangzottakból arra a következtetésre jutunk, hogy a méhészet a közvetlenül előállított termékek miatt saját maga is valóban fontos ágazat, ám egyúttal azért is fontos, mert közvetett hatást gyakorol más növényekre. Ezenkívül véleményem szerint megállapíthatjuk, hogy a méhek jól mutatják, mennyire vagyunk képesek környezetbarát gazdálkodási ágazatot kialakítani. Erre vonatkozóan azt is elmondhatjuk, hogy a természet néha sokkal szigorúbb a hibáinkkal szemben, mint mi magunk, amikor nem tartjuk magunkat bizonyos szabályokhoz.
Ami az ágazatnak nyújtott támogatást illeti, elmondanám, hogy Lulling asszony parlamenti támogatását és valamennyi további támogatót figyelembe véve nehéz lenne nemet mondani. Ami a jelent illeti - már hogy komolyabbra fordítsam a szót -, a bevezetőmben említett okoknál fogva egyértelmű, hogy nem kívánom leállítani ezt a támogató programot. Csupán azt kell fontolóra vennünk, hogy mi módon biztosítható, hogy többletértéket kapjunk az uniós költségvetés ilyen típusú program céljára való felhasználása eredményeképpen, ugyanakkor fontos, hogy biztosítsuk azt is, hogy a tagállamok rugalmasan tudják e programot megfelelően felhasználni.
Véleményem szerint valóban többletértéket hozhat a méhek egészségének kutatása, de ugyanez igaz a termelés és a termékek minőségének fejlesztésére, valamint a méz és a méhészeti termékek fogyasztásának ösztönzésére is. Erre vonatkozóan már vannak támogatott programjaink. Ez talán valami olyasmi, amit fejleszteni lehetne. Úgy vélem tehát, hogy vannak célkitűzéseink. Ezek kétségtelenül szerepelni fognak a 2013 utáni közös agrárpolitikában is.
Elnök
Egy, az eljárási szabályzat 115. cikkének (5) bekezdésével összhangban előterjesztett állásfoglalásra irányuló indítványt kaptam.
A vitát lezárom.
A szavazásra csütörtökön (2010. november 25-én) kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Sandra Kalniete
Kapcsolatban állok lettországi méhtartó szervezetekkel. Általánosságban üdvözlik annak tényét, hogy az ágazatot szorongató problémák most megvitatásra kerülnek, de kérdéseik is vannak a rendelet néhány pontjára vonatkozóan, amelyek magyarázata nem kielégítő. A munkánkat és a rendelet szövegét sajnos kritikával illetik a lettországi médiában. A méhészek képviselői közül többeknek az volt a benyomásuk - miután elolvasták a rendelet szövegét -, hogy mézként címkézhető az a "méz”, amely csupán 50% valódi mézet tartalmaz, a termék fennmaradó része pedig különféle édesítőszerekből áll. Lettország méhészeti ágazatának képviselői, akik nagyon jó minőségű mézet termelnek, természetesen abszurdnak találják ezt a javaslatot. Következésképpen úgy vélem, hogy a rendeletben világosabbá kell tenni, hogy ez a feldolgozott méhészeti termékekre vonatkozik. Erre azért van szükség, hogy a kérdésben ne legyen félreértés, és hogy a munkánk nyomán ne alkosson negatív véleményt a nyilvánosság az Európai Parlament képviselőinek munkájáról. Hasonlóképpen hangsúlyozni kívánom, hogy újra és újra meg kell vitatnunk azt a tényt, hogy a méhészeti ágazatban, de a mezőgazdaság egészében is észrevehető az elöregedés. Az európai gazdálkodóknak csupán 7%-a 35 év alatti, és a következő 10 év során nem kevesebb, mint 4,5 millió gazdálkodó vonul nyugdíjba. Támogató mechanizmusokat kell kidolgoznunk a méhészet területén és a más mezőgazdasági ágazatokban tevékenykedő, fiatal gazdálkodók vonatkozásában. A mezőgazdaságban bekövetkező generációváltás stratégiai fontosságú az Európai Unió jövője szempontjából, a kérdés pedig valamennyi uniós polgárt érinti.
Jaromír Kohlíček
A méhészet a mezőgazdasági termelést támogató, egyik fő tevékenység. Egyértelmű jellemzői az érintettek egyedi megközelítését kívánják meg. Az utóbbi időben egyrészt azt tapasztaljuk, hogy egyes, a méhek körében terjedő, súlyos betegségek tömegesen támadnak (varroatózis), másrészt pedig hogy számos tagállamban elöregszik a méhészpopuláció, és hogy számos nemzeti kormány alábecsüli a gazdasági válság idején a méhészet által végzett munkát. Más tényezők is fenyegetik a méhészet további létezését, és ezáltal közvetett módon számos fontos mezőgazdasági növény terméshozamát. Ezek körébe tartozik többek között a vegyi anyagok mezőgazdasági és erdészeti alkalmazása. Ilyen helyzetben ideje, hogy határozott intézkedéseket fogadjunk el a méhészet és a méhbetegségek kezelését célzó kutatások támogatásáról, valamint hogy képzést nyújtsunk a méhészeti hivatás iránt érdeklődőknek. Akár egy 2013-ig tartó átmeneti időszakról, akár egy újabb hétéves időszakról beszélünk, létfontosságú, hogy a méhészet fejlesztését célzó, megfelelően motiváló programokat dolgozzunk ki, amelyet a vonatkozó eszközökkel támogatunk, beleértve mind az uniós szintű jogi eszközöket, mind pedig a pénzügyi források felosztását. Létfontosságú továbbá az is, hogy olyan ellenőrző mechanizmusokat hozzunk létre, amelyek segítenek nyomon követni a méhészetet támogató és fejlesztő program esetében a célok elérését. A megfelelő intézkedések nélkül veszélybe kerül mind a gyümölcstermesztés, mind pedig számos szántóföldi növény termesztésének fejlesztése. Hiszem, hogy a Bizottság válasza nyomán egyedi intézkedések és határidők meghatározására fog sor kerülni.
Véronique Mathieu
A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Bizottság által benyújtott, a méhészeti ágazat támogatásáról szóló szöveg különösen érvényes a közös agrárpolitika 2013 utáni reformjának keretében. Olyan időkben, amikor növekvő mértékben pusztulnak a méhek, és Európában csökken a méhészek száma, akkor minél hamarabb az ágazat nehézségeinek felmérését és a megfelelő intézkedések végrehajtását kell megvalósítanunk. Ez létfontosságú ahhoz, hogy elejét vegyük annak a negatív hatásnak, amely nagy valószínűséggel befolyást gyakorol majd az élelmiszer-termelésünkre, mivel tudjuk, hogy növényfajaink 84%-a a méhek beporzásától függ. Következésképpen a méhpopuláció összeomlása elleni küzdelem első lépéseként tovább kell kutatnunk a méhek pusztulását, hogy ily módon is közelebbi képet kapjunk a jelenségről. Másodsorban és ezenkívül szorgalmazzuk, hogy a Bizottság nagyobb mértékben támogassa a méhészeti ágazatot, valamint hogy a meglévő támogató programokat azok 2012-re tervezett vége előtt újítsa meg.
