Az európai szomszédságpolitika felülvizsgálata - keleti dimenzió - Az európai szomszédságpolitika felülvizsgálata - déli dimenzió
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottság alábbi témákról adott nyilatkozatairól szóló közös vita lesz:
Az európai szomszédságpolitika felülvizsgálata - keleti dimenzió
Az európai szomszédságpolitika felülvizsgálata - déli dimenzió.
Štefan Füle
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, örömmel fogadom az európai szomszédságpolitikáról vallott nézeteink e Parlamentben történő ütköztetésének lehetőségét.
A mostani dél-mediterrán térségben zajló események összefüggésében nézve nincs is fontosabb annál, minthogy ezt a politikát újra gondoljuk. Sőt, valójában a Bizottság már az elmúlt kilenc hónapban megkezdte e politika felülvizsgálását. Engedjék meg, hogy megragadjam a lehetőséget arra, hogy megköszönjem a Bizottság tagjainak részvételét a konzultációban, amely a partnerállamok, az EU tagállamainak, a tudósok és a civil társadalmi csoportok álláspontjait is figyelembe vette.
Elolvastam Mário David jelentését a déli, és Marek Siwiec jelentését a keleti dimenzióról, és mindkét jelentést fontosnak és hasznosnak tartom. Örülök, hogy gondolataink egy vonalon haladnak.
Láthatják, hogy a szomszédságpolitikáról szóló korábbi tárgyalásaink eredményei már a partnerség a demokráciáért és a közös jólétért című, március 8-án közétett közös közleményben is megmutatkozik. Jelen pillanatban pedig már a szélesebb körű, a felülvizsgálat eredményeiről szóló közleményre készülünk, amelynek közzététele májusban várható. A felülvizsgálat egyik kulcsfontosságú eredménye az, hogy nagyobb hangsúlyt kell fektetni arra, hogy a szomszédságpolitikát a partnerállamok szükségletei és kívánságai szerint differenciáljuk. Bár a politika továbbra is minden partner számára biztosítja a részvételi lehetőséget, fel kell ismerni, hogy minden szomszéd másmilyen, és másmilyen céljai vannak. Bizonyos partnerállamok a lehető legközelebb kívánnak jutni az Európai Unióhoz - azaz el kívánnak jutni a csatlakozásig is - míg mások a szomszédságpolitika egyéb előnyeit kívánják maximálisan a saját hasznukra fordítani. Tehát nagyobb erőfeszítésekből nagyobb eredményeket fog kihozni, differenciált és egyedi módon, partnereinkkel folytatott kapcsolataink erősebb politikai kormányzása mellett.
Ugyanakkor, amint azt David és Siwiec urak is javasolták jelentéseikben, a demokrácia, a jogállamiság és az emberi jogok tiszteletben tartása iránti elkötelezettség közös értékei adják majd a felülvizsgált szomszédságpolitika alappilléreit minden partnerállam számára. Ezek a demokratizálódáshoz elengedhetetlen elemek iránti erősebb közös kötelezettségvállalások formájában fognak majd testet ölteni. Gondolok itt különösen a szabad és tisztességes választásokra, a szólás- és egyesülési szabadságra, az igazságszolgáltatás függetlenségére, a korrupció elleni harcra és a biztonsági ágazat reformjára.
Amint azt mindkét jelentés kiemeli, a felülvizsgált szomszédságpolitika el fogja ismerni és cselekvően fogja támogatni a civil társadalmat. A civil szervezetek rendelkeznek a demokratikus és piac-orientált, alulról felfelé építkező, a közös értékeken alapuló reformok véghezviteléhez szükséges szakértelemmel és tapasztalattal. A sikeres civil társadalom be tudja vonni a polgárokat és felelősségre tudja vonni a kormányzati szereplőket, ezért az Európai Unió kormányzati kapcsolatait a civil társadalommal fennálló kapcsolatainak szorosabbá tétele által fogja bővíteni. Ez regionális és szubregionális szinten is fontos, amelyre jó példa a keleti partnerség civil társadalmi fóruma által elért kitűnő előrehaladás.
A következő közleményben részletesebb információkat kapunk szomszédságunk két szubrégiójával kapcsolatos megközelítésről is. Részletesen meg fogja mutatni a keleti partnerség további fejlődésének irányvonalait a lengyel elnökség alatt megtartandó csúcstalálkozó után. Délen az Unió a Mediterrán Térségért elnevezésű szervezet rendelkezik a valós változások létrehozásához szükséges potenciállal, de - őszintén szólva - eddig még nem bizonyította ezt, ezért működését újra kellene éleszteni. A szervezetben rejlő ígéret a konkrét, a foglalkoztatásra, innovációra és növekedésre összpontosító gazdasági projektek fejlesztésében áll. Az Unió a Mediterrán Térségért szervezet titkársága van a legjobb pozícióban ahhoz, hogy katalizátorként elősegítse az államok, a nemzetközi és pénzügyi intézmények és magán vállalatok közös munkáját, amelyből ilyen gazdasági projektek születhetnek.
E mellett szeretnék megemlíteni három másik olyan elemet, amelyet ez a felülvizsgálat hozott a felszínre és amelyek kulcsfontosságúak lesznek a felülvizsgált szomszédságpolitika szempontjából: elsősorban a kereskedelem és a gazdasági integráció szerepe a partnerállamok stabilitásának és jóllétének elősegítésében. E cél elérésnek legjelentősebb eszköze a megalapozott és átfogó szabadkereskedelmi térség. Egy sikeres DFCTA-nak valós átalakító ereje van. A partnerállamok szabályozói reformjait a kereskedelem eszközével ösztönözzük.
Következő pedig a partnerállamok és az Európai Unió közötti mobilitás javítása, hiszen a személyes tapasztalatcserénél nincs is jobb módja az európai értékek előmozdításának. A szomszédságpolitika keretein belül igyekszünk javítani a mobilitást a biztonság szem előtt tartása mellett.
Végezetül, hadd tegyek említést a partnerállamok konzultációjáról, amely során a partnerállamok kívánatosnak tartották az Európai Unióval fenntartott politikai kapcsolatok elmélyítését. Az együttműködésünk minden területére kiterjedő szorosabb és tartalmasabb politikai párbeszéd segítségével a nehezebb kérdéseket is a kölcsönös bizalom jegyében fogjuk tudni megoldani.
Nagyon szépen köszönöm a figyelmüket! Izgatottan várom a közelgő vitát, amelyben az Önök álláspontjait is figyelembe fogom venni.
Mário David
Elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim! A mostani történelmi idők erős és határozott lépéseket követelnek tőlünk. Amint Önök közül is sokan, reménnyel, aggodalommal és várakozásokkal figyeljük a mediterrán térségben folyó eseményeket. Ugyanakkor örömünkre szolgál a Parlamentnek az európai szomszédságpolitika felülvizsgálatáról (ENP) - déli dimenzió - szóló proaktív álláspontja, amelyet a Parlament hamarosan el fog fogadni, és amely reményeim szerint nagyobb EU-s jelenlétet fog eredményezni ezen a területen, nemcsak vevőként, de elkötelezett partnerként is. Alapvető értékeink népszerűsítésének a szomszédos országokkal fenntartott kapcsolatainkban történő érvényesítésének kiemelkedő fontosságát már a kezdetek kezdetén le kell szögezni. Demokráciánk, az emberi jogok, és különösen a társadalmi igazságosság védelme érdekében már nem támogathatjuk vakon ezeket a rendszereket. Már nem engedhetjük meg magunknak, hogy kizárólag a rövid távú stabilitásra összpontosítsunk, polgáraink érdekeinek, folyamatos védelmüknek, illetve egyéni és kollektív szabadságuknak - gondolok itt különösen a nők jogaira - a kárára.
A jövőben az Uniónak előnyben kell részesítenie szomszédságpolitikája alulról felfelé építkező megközelítését. Ezt muszáj volna elérni. Csak a helyi közösségek és a civil társadalom nagyobb fokú bevonásával lehet elérni, hogy maximális hatékonysággal lehessen ezeket a lépéseket végrehajtani. Ugyanakkor kénytelen vagyok hangot adni csalódottságomnak is: sajnálattal láttam, hogy a Parlament és a Bizottság nem használta ki ezt az alkalmat, hogy egyszer s mindenkorra különbséget tegyen az ENP keleti dimenziója - amelybe olyan országok tartoznak, amelyek a jövőben elképzelhető, hogy akár Uniónk partnereivé is válhatnak - és az ENP déli dimenziója között.
Ezzel párhuzamosan szeretném felkérni a Bizottságot, hogy április 20-i felülvizsgálati eljárásában jelenjék meg a mostani helyzethez igazodó ambíció, vagyis, egy az egyes államok igényeihez igazított, egyértelmű elérendő célokkal rendelkező és részletes értékelést tartalmazó szomszédságpolitika, amely egy jövőbeni mediterrán gazdasági térség kialakításához vezethet az EU-tól délre található új demokráciák integrálásával.
Végezetül, biztos úr, bízunk benne, hogy az e területen végzett munkánkat jellemző jó hangulat és együttműködés arra sarkallja majd a Parlamentet, hogy tartósan részt vegyen e politika tervezésében és értékelésében.
Marek Siwiec
Elnök asszony, biztos úr! Ma elérkeztünk az Európai Unió keleti politikája felülvizsgálatának döntőjéhez, vagy helyesebben, elődöntőjéhez. Mondhatnák, hogy korábban a szomszédságpolitikát tulajdonképpen azon országok "vigaszdíjának” tekintették, amelyekről tudni lehetett, hogy nem fognak csatlakozni az Európai Unióhoz. Hogy néz ki ma ugyanez a helyzet? Milyenek azok az országok, amelyek a politika hatókörébe tartoznak?
Elmondhatjuk, hogy a politikánk egy sor sikerből áll össze - különböző fajta sikerekből -, hiszen egy szóval nem fejezhető ki, hogy milyen előrehaladást ért el, például Moldávia Ukrajnával, vagy Belarusz tragikus állapotaival összehasonlítva. Ugyanakkor el lehet mondani, hogy ezekben az országokban egyre több európai érték jelenik meg, több és jobb törvényeket hoznak, az emberek előtérbe kerülése látszik és a gazdaságok is jóval hatékonyabban tudnak működni - és ehhez mi is hozzájárultunk. Ez a keleti politika hatása, amelyet ma keleti partnerségnek neveznek.
Ha például ma arról kívánunk beszélni, hogy felül akarjuk vizsgálni ezt a politikát, akkor elengedhetetlenül fontos megemlíteni, hogy elvárjuk, hogy ezek az országok - különböző módon és sebességgel - a mi értékeink felé mozduljanak el; afelé, amit az Európai Unió kínál nekik. Ha ez egy "à la carte” politika, akkor hagyjuk, hadd vegyék a kezükbe a kezdeményezést ezek az országok, mi pedig reagáljunk jól ezekre a kezdeményezésekre. Szeretnénk, ha a szomszédságpolitika többet jelente - és ez a jelentésben is szerepel - a polgároknak, az elitnek, az újságíróknak és a fiataloknak. Szeretnénk, ha látnák, hogy milyen a mi életünk, és, hogy van értelme úgy szervezni azt, ahogyan mi tesszük. Hosszú távon szeretnénk elérni, hogy könnyebbé váljon az Európai Unióba történő utazás - szeretnénk, ha a vízumrendszer egyszerűsödne.
Hadd tegyem azonban hozzá - ahogyan azt a jelentésben is leírtuk -, hogy ehhez a politikához pénz kell. Az Európai Unió által erre a célra fordított összegeket jobban kellene felhasználni, azokhoz kellene, hogy eljussanak, akiknek a szánták, és bizonyos esetekben ki kellene, hogy kerüljék azokat az államokat, vagy államigazgatási szerveket, amelyek hajlamosak a pénz elfecsérlésére. Végezetül, engedjék meg, hogy egy pár szót szóljak a konfliktusról. Hiszen ellentmondás van ebben a Házban a tekintetben, hogy nem tudjuk vagy nem akarjuk egyértelműsíteni a megfogalmazást...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Ivo Vajgl
Elnök asszony - mosolyog mint mindig - biztos úr! Már az EP hivatalba lépésének kezdete óta, ha nem korábban, intenzív és lendületes vita folyik az európai szomszédságpolitika keleti és déli dimenziói reformjának sürgető mivoltáról. Erre a reformra - amely a régió érdekeinek hatékonyabb integrációjához vezethet - most már égető szükség van; szükségszerűvé vált a régióban bekövetkezett drámai változások és folyamatok miatt.
A Mário David - aki kitűnő előadó - képviselőtársam által készített állásfoglalás, amelyet az események során számos árnyékelőadó és képviselő is kiegészített, mára teljes dokumentum lett. Kiemeli felelősségünket a régióbeli országokkal folytatott kapcsolataink modern értékeken, demokratikus szabadságok és emberi jogok tiszteletben tartásán alapuló továbbfejlesztésében.
E tekintetben nem véletlen, hogy mi, a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport tagjai soha nem látott módon hangsúlyozzuk a nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód, a sokszínűség elismerésének és a kisebbségek védelmének fontosságát. Ezeknek be kellene épülniük az Európai Unió szomszédjaival szembeni jövőbeni, akár diplomáciai szolgálatán keresztül is érvényesítendő politikájába. Hatékonyabban kell támogatnunk az egyes országokban a miénkkel azonos célokért küzdőket: a szabadságért, a politikai döntés-hozatali folyamatban való részvételért, illetve a természeti erőforrások egyenlő elosztásáért küzdő embereket.
Az állásfoglalás felhívja a figyelmet arra, hogy milyen sürgető szükség van a működésre fordítható pénzügyi eszközök kibővítésére, amelyek segítségével támogatni tudnánk a gazdasági fejlődést, az infrastruktúra modernizációját és az olyan területekre történő beruházásokat, amelyeken ezek az eszközök hatékonyan tudnak működni...ahol a hatások talán kevésbé látványosak, de annál erősebben jelentkeznek hosszú távon, például az oktatás területén, a kutató és tudományos intézmények integrációja, illetve az új technológiák bevezetése révén.
Végezetül pedig az sem véletlen, hogy az állásfoglalás felhívja a figyelmet az Unió a Mediterrán Térségért elnevezésű szervezet újraélesztésének fontosságára a fejlődés, a párbeszéd és a régió égető problémáinak megoldása érdekében. Itt az ideje, kedves hölgyeim és uraim, hogy kinyissuk az égető problémák és befagyott konfliktusok szelencéjét, annak érdekében, hogy a demokratizálódás hullámai a béke, kiegyezés és a régió új fejlődési kereteinek útjában álló összes akadályt elmoshassák.
(a felszólaló beleegyezik egy kék kártyás kérdés fogadásba az eljárási szabályzat 149 (8). cikke szerint)
William
Elnök asszony, kíváncsi vagyok, vajon Vajgl úr elgondolkodott-e azon mennyibe kerülnek majd a jelentésben ismertetett, és általa is támogatott terjeszkedő kezdeményezések az EU adófizetőinek?
Ivo Vajgl
(SL) Darthmouth úr, amennyiben a jelentés által lefedett kezdeményezés egészéről beszél, úgy véleményem szerint befektetéseink - bármekkorák legyenek is - kamatostul meg fognak térülni, főként ahhoz a kárhoz képest, amit az okozna, ha nem fordítanánk nagyobb figyelmet erre a kérdésre. Ez különösen igaz az Unió a Mediterrán Térségért elnevezésű szervezetre, amelynek esetében egyértelműen kiderült, hogy jóval cizelláltabb eszközöket kell bevetnünk, ha azt akarjuk, hogy az Európai Unió valamiféle hatékony politikával tudjon jelen lenni a térségben.
Werner Schulz
Elnök asszony, a keleti partnerség még mindig gyerekcipőben jár. Éppen ezért nagyon fontos értékelni - amint azt ebben a jelentésben meg is tesszük -, hogy kelet-európai szomszédjaink közelebb kerültek-e a demokratikus reform célkitűzéseihez. Egyértelműen volt előrehaladás ezen a területen, azonban néhány kudarc is színesíti a képet. Egyértelmű, hogy Belarusz és Ukrajna számára is vonzóbbnak tűnik Oroszország önkényuralmi rendszere, amelyet a rugalmas külpolitika, a keményvonalas belpolitika, az elnyomás és elfojtás jellemez - illetve saját rendszereikben is inkább erre a mintára támaszkodnak -, mint az EU által megtestesített perspektíva. Ugyanakkor az Unió a Mediterrán Térségért kapcsán szerzett tapasztalataink és tévedéseink - ahol is a cél a kényúri rezsimek támogatása réven történő biztonság megteremtése volt - megmutatták, hogy nem szabad korrupt kormányokra támaszkodnunk.
A szabadságon és az EU alapértékein alapuló aktív civil társadalom célkitűzését kizárólag alulról felfelé építkezve lehet elérni, a civil társadalom önszerveződésének előmozdításával és támogatásával. A keleti partnerség civil társadalmi fóruma jó kezdet lehet. Valamint jelenleg ez az egyetlen szervezet, amelyben a belarusz ellenzék részt vesz. Sajnálatos módon az Euronest képviselői helyek továbbra is üresen állnak majd, hiszen az ország nem rendelkezik szabadon és megfelelően választott parlamenttel.
A civil társadalmi fórumnak szüksége van a mi támogatásunkra, amint azt a jelentés 20. cikkében is jeleztük. Ugyanakkor ez mindaddig pusztán szándéknyilatkozat marad, amíg nem támasztjuk alá hatékony intézkedésekkel. Ezért sürgetem Önöket, hogy támogassák holnap szavazataikkal az 5. módosítást, amely biztosítja a szervezet folytatólagos pénzügyi támogatását és annak titkárságát is. Kérem, támogassák holnap szavazataikkal az 5. módosítást annak érdekében, hogy előre tudjunk lépni a civil társadalom kiépítése terén. Ez egy valóban kitűnő megközelítés. Magam is tanúja voltam Berlinben annak, hogy hogyan lehet elérni az ilyesfajta célkitűzéseket alulról felfelé építkezve.
Charles Tannock
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! A déli szomszédság közel-keleti, illetve észak-afrikai országainak egyértelműen szüksége van az EU hosszú távú politikai és - adott esetben - pénzügyi támogatására. Az Egyiptomhoz, Tunéziához és Líbiához hasonló országokban erőfeszítéseinket a kialakuló demokratikus újjászületés megerősítésére és annak egy stabil, szekuláris és felvilágosult kormányzássá történő átalakításra kell összpontosítanunk.
Szíriában al-Assad elnök ellenzékét nagyobb támogatásban kellene részesítenünk, mert, amint láthatjuk, ő nem éppen Nyugat-barát politikát folytat, ami részéről már az észak-koreai atomfegyver kifejlesztésének, illetve Irán és a terrorizmus politikai támogatásában is megmutatkozott.
A folyamatos zavargások egyértelműen megkívánják tőlünk, hogy ismét déli irányba összpontosítjuk az ENP prioritásait. Ugyanakkor ez nem mehet a keleti dimenzióba tartozó partnereink kárára. Ezek között is vannak olyan országok, amelyek elkötelezték magukat a demokratikus átmenet, a nyitottság és a reform hosszú távú folyamata iránt. Ellentmondó lenne, ha ezekért az előrelépésekért cserében megtagadnánk tőlük azokat az erőforrásokat és támogatást, amelyek segítségével megtarthatnák Nyugat-barát irányultságukat, pusztán azért, mert a déli dimenzió akut problémái pillanatnyilag jobban lefoglalják az Európai Uniót.
Líbia kapcsán nagyon fontosnak tartom a repüléstilalmi övezet kijelölését, illetve a rendszerváltozás sürgős megvalósítását. Támogatom az átmeneti nemzeti tanács elismerését, illetve Gaddafi EU által befagyasztott vagyonának a Benghazi demokratikus erők támogatása céljából történő feloldását ellátmány, sőt még fegyverek vásárlására is. Meggyőződésem, hogy az ENSZ Biztonsági tanácsának 1970. számú állásfoglalása kifejezetten tiltja a fegyverek Jamahiriya - és nem a Benghazi lázadók - részére történő értékesítését, bár sajnálatos módon úgy tűnik, az EU jogszabály helytelenül - egy általános fegyverembargóval - ültette át az 1970. számú állásfoglalást.
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Helmut Scholz
Elnök asszony, Füle úr, Siwiec úr! Köszönöm elkötelezettségét e téma mellett. A Parlament csaknem egyöntetű véleménye az, hogy a szomszédságpolitika nem érte el a várt eredményeket. Ezzel egyetértek. Ezzel együtt azonban nem értek egyet az okok elhangzott elemzéséhez. Az eredmények nem felelnek meg az elvárásainknak, mert nem a szomszédjainkkal közös érdekekre összpontosítottunk. Ehelyett csak a saját érdekeinkre koncentráltunk, illetve arra, hogy milyen fejlődési útvonalat képzelünk el a szomszédos országok számára.
Teljesen világosan látszik, hogy másmilyen megközelítésre van szükség. Olyan politikára van szükségünk, amely a két fél közötti együttműködést jelöli ki, mint központi irányvonalat, és amely tiszteletben tartja a partnerállamok polgárainak szuverén jogait, hogy külső beavatkozás nélkül alakíthassák saját jövőjüket. A politikának tartalmában a közös európai kihívásokra kell összpontosítania, és az őszinte együttműködési tárgyalások és a közös problémák megoldása azonosításának állandó eszközévé kell alakítania a partnerséget.
Csak akkor fogunk előrehaladást elérni a szomszédságpolitikánkban, ha megváltoztatjuk nézeteinket és új politikai megközelítéseket alakítunk ki.
Bastiaan Belder
Elnök asszony, amikor e vitára készültem, újra olvastam Szvetlana Alekszejevics - Belarusz bizonyosan legfontosabb szellemi hangjára - Alekszandr Lukasenkónak írott nyílt levelét. Ezt írja - és most idézem -, "Mi is félünk a forradalom perspektívájától. De senki sem akar tovább így élni. A választások előtt, társadalmunkban épp, hogy megindult a politikai párbeszéd, de Ön szemérmetlenül, azonnal csírájában elfojtotta azt. Országunk ismét félelemtől bénult.” Idézet vége.
Alekszejevics az emberekkel való párbeszédre ösztökélte Lukasenkót. Lehet, naivság volt tőle? Végül is a Neue Zürcher Zeitung 2011. január 31-i írásában a szerző Lukasenkóra, mint a teljes belarusz nép fogva tartójára, illetve Napóleon komplexusban szenvedő diktátorra utal, akire igazából csak a Kreml tud bármilyen nyomást gyakorolni.
Itt azonban a lényeg az, hogy nincs bizonyíték rá, hogy Lukasenkó örömmel tenne fel mindent Moszkva lapjára. Ezek tudatában az európai intézmények - a jelenleg nehéz helyzet ellenére is - felajánlhatnák a stratégiai nyitás lehetőségét. Kívánok sok bölcsességet, kitartást Füle biztos úrnak és természetesen sok támogatást a Parlament részéről, hogy minél többet hozhasson ki a Belarusszal való felelős kapcsolatfelvételből.
Marietta Giannakou
(EL) Elnök asszony! Köszönöm a biztos úr megjegyzéseit. Természetesen igaz, hogy az európai szomszédságpolitika és a keleti dimenzió döntő lépések voltak keleti szomszédjainkkal fennálló kapcsolataink elmélyítésében.
Emellett, azonban ma sürgető szükség mutatkozik arra, hogy új lendületet adjunk az erőfeszítésnek. Az európai szomszédságpolitika déli dimenziójának részét képező észak-afrikai országokban kirobbant válság most a nemzetközi érdeklődés szinte kizárólagos középpontjában áll, de a keleti dimenzió is szembesült és még ma is szembesül hasonló kihívásokkal. A belarusz eseményeknek egyértelmű üzenete van az Európai Unióra nézve, mintegy ébresztőként hívják fel a figyelmet arra a felelősségre, amelyet ilyen esetekben az Uniónak vállalnia kell. Hosszú távú stratégiai növekedési és stabilitási tervre van szüksége a régióban. Ennek megfelelően, az európai szomszédságpolitika - és a keleti dimenzió - felülvizsgálatának partnereink nagyobb fokú politikai elköteleződését kell tükröznie.
Már a kezdetek kezdetén le kell szögezni, hogy a demokratikus eljárások, a jogállamiság, az alapvető emberi jogok és a kisebbségek védelmének előmozdítása, illetve tiszteletben tartása olyan szempontok, amelyek nagy súlyt képviselnek partnereink előrehaladásának értékelésében. Ezért van szükség egyértelmű előzetes prioritásokra és számszerűsíthető célokra. Természetesen ez az értékelés nem lehet horizontális; különbséget kell tennünk partnereinkkel ápolt kapcsolataink között, hiszen minden ország külön értékelés alá esik majd a tekintetben, hogy az egyértelműen meghatározott kritériumok alapján milyen előrehaladást ért el.
A demokrácia és az emberi jogok nem tűrik a kétértelműséget; az Európai Unió ezeken az alapelveken alapszik, és ezért morális kötelessége ezeket a jövőben is fenntartani. Ezeken a kereteken belül az európai szomszédságpolitika felülvizsgálatának új lendületet kell adnia a keleti partnereinkkel való együttműködés lényeges politikai kereteinek előmozdítására irányuló erőfeszítéseknek.
Hannes Swoboda
(DE) Elnök asszony, hadd jegyezzek meg valamit röviden képviselőtársam költségekkel kapcsolatos ellenvetésére válaszolva, annak ellenére, hogy úgy látom megint eltűnt. A két előadó - akik rendkívül színvonalas jelentéseket írtak, és akiknek ezúton is szeretném megköszönni - viszonylag egyértelműen jelzi, hogy milyen költségvonzata lenne annak, ha nem lenne szomszédságpolitikánk. A humánköltségek például sokkal magasabbra rúgnának, főként ha megnézzük a tőlünk délre levő menekültválságot, de ha megnézzük a tőlünk délre és keletre levő országokat, akkor egyértelművé válik, hogy természetesen a gazdasági és társadalmi költségek is magasabbak lennének.
Hadd szóljak egy pár szót a keleti partnerségről. A déli partnerségről más képviselők fognak beszélni. Valóban igaz, hogy a helyzet korántsem fényes Belaruszban, de minden erőfeszítést meg kell tennünk, hogy felvegyük a kapcsolatot nem hivatalos szervezetekkel, egyéni polgárokkal, a fiatalokkal és diákokkal, hogy segítségükkel ösztönözhessük a valóban pozitív és demokratikus, belülről kiinduló fejlődést.
Schulz úr megjegyzésére reagálva - aki az imént azt állította, hogy Belarusz és Ukrajna ugyanabban a cipőben jár -, hadd szögezzem le, hogy a két ország között jelentős különbségek vannak. Ukrajnában nem csak a problémákat kell vizsgálni, hanem azt is, hogy mi az, ami működik, milyen pozitív változások vannak.
Hadd tegyek rövid kitérőt a dél-kaukázusi területekre, hiszen fontos volna, hogy erre a területre is figyelmet fordítsunk. Az azerbajdzsáni fejlemények - ahol is bloggereket és tüntetőket börtönöznek be - nyugtalanítóak. Gyalázatos, hogy egy olyan ország, mint Azerbajdzsán, és annak elnöke megteheti ezt. Aggódunk az Azerbajdzsán és Örményország közötti konfliktus lehetséges kiújulása miatt.
Szeretném megkérni Füle urat, hogy kísérje szoros figyelemmel ezt a régiót és adja meg a szükséges segítséget az ott élő embereknek, hogy lezárhassák és maguk mögött hagyhassák ezt a zavaros konfliktushelyzetet.
Kristiina Ojuland
Elnök asszony! Másodszor pedig szeretném felhívni a figyelmüket az elmélyült konfliktusra a Hegyi-Karabah régióban, amely az Azerbajdzsáni Köztársaság elválaszthatatlan részét képezi. Ha a dél-kaukázusi területeket érintő szomszédságpolitikákról esik szó, sohasem szabad szem elől téveszteni Azerbajdzsán és Grúzia területi egységét.
A Parlamentnek tiszteletben kell tartania, hogy a nemzetközi közösség a hegyi-karabahi régiót Azerbajdzsán részeként ismerte el, bár örmény katonai erők uralma alatt áll és - tudomásunk szerint - a Kreml politikai támogatását élvezi. Ennek az elismerésnek a Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaiban és nyilatkozataiban egyaránt tükröződnie kell. Az e tény elkendőzésére irányuló, az EU-ból kiinduló kezdeményezéseket meg kell akadályozni annak érdekében, hogy előrelépést tudjunk elérni a Hegyi-Karabahban rögzült konfliktus békés és legitim megoldása felé.
Hélène Flautre
(FR) Elnök asszony, biztos úr! A Földközi-tenger déli partvidékén tapasztalható népi mozgalmak egyértelműen rávilágítottak európai szomszédságpolitikánk gyenge pontjaira.
Véleményem szerint a probléma nem a szomszédságpolitika célkitűzéseiben - amelyeket a Lisszaboni Szerződés 8. és 21. cikke szerinti az emberi jogok és a demokrácia előmozdításának és tiszteletben tartásának társadalmi célként is értelmezendő céljai határoznak meg -, hanem azok hibás végrehajtásában rejlenek. Ennek következtében le kell vonnunk a tanulságokat a jövőre nézve. Ezeket a feladatokat végezzük a politika mostani felülvizsgálatának keretében. A Schulz úr által már említett első kérdés abban áll, hogy képesek vagyunk-e valós és hatékony támogatást adni az összes szomszédos ország civil társadalmának, azok stratégiai fontosságára, vagy politikai helyzetére tekintet nélkül.
Ez kivételesen hasznos és szükséges lehet akkor, amikor ezek az államok olyan átmenetet élnek meg, mint most. Továbbá, tagadhatatlanul könnyebb is, mint amikor ezek az országok egy önkényuralmi rendszer igáját húzzák - mint például Szíriában -, de ez valójában kihívás, egy olyan kérdés, amit meg kell tanulnunk kezelni. Meggyőződésem, hogy meg kell tanulnunk beszélni ezekről a kérdésekről partnereinkkel, nemcsak az emberi jogi fórumok - mint például a különböző albizottságok -, de a magasabb politikai döntéshozói szintek keretein belül is. Ugyanakkor arra is figyelnünk kell, hogy az albizottsági napirendek ne szakadjanak el a valós helyzettől - amire már korábban is volt példa - vagy adják át tapasztalataikat más testületek számára, mint például a Bel- és Igazságügyi Tanács (JHA).
Támogatom a dél-mediterrán térséggel a demokráciáért és a közös jólétért folytatott partnerségről szóló közleményt, amely véleményem szerint, kiemelkedő fontosságú. Úgy tűnik, hogy külön célt kell kialakítanunk a társadalmi igazságosság és az egyenlőtlenségek elleni harc számára. Természetesen újra kell gondolnunk a mobilitás kérdését is mediterrán térségre tekintettel. Azt gondolom, a mobilitási partnerség pozitív fordulatot jelent, de azt is meg kell tanulnunk, hogy miként mozdítsuk elő e mobilitás előnyeit a mediterrán térség északi és déli része között utazó személyek, illetve a befogadó és származási ország számára. De bele kell majd foglalnunk ezeket a változó irányú mozgásokat azok alapvető jogaiba, akik a Földközi-tengeren átkelvén Európában telepednek le.
Paweł Robert Kowal
(PL) Elnök asszony, ez a mostani vita pontosan akkor zajlik, amikor a szomszédságpolitika új megközelítésének elfogadásán munkálkodunk. Szeretnénk egyszer s mindenkorra lezárni azt az időszakot, amikor a stabilitás fogalmát tárgyalási alapként lehetett használni, amikor a stabilitásért cserébe az emberi jogok és demokratikus alapelvek kárára lehetett engedményeket szerezni. Ezért szeretném felhívni a figyelmüket a szomszédságpolitika holisztikus megközelítésére. Ne csak az elmúlt pár hónapra emlékezzünk; próbáljuk meg felidézni a korábbi eseményeket is, például a fehéroroszországi eseményeket. Ma a szomszédságpolitika keretein belül elérhető források egyharmadának a keleti politikához rendeléséről szóló becsületbeli megegyezés fenntartásának szükségességét emeljük ki. Nem gondolunk a jólét megosztására, csak a biztonság megosztására. Ez alapvető biztonság, illetve az EU tagállamainak más olyan országokkal folytatott jövőbeni együttműködésének a kérdése, amelyek a jövőben talán maguk is az Unió tagállamaivá válhatnak.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Elnök asszony! Az arab forradalmak hatalmas reményeket támasztanak az érintett országokban, de azokon túl is. Mindenki számára bizonyították, hogy a demokrácia és az emberi jogok egyetemes értékek is lehetnek.
Ugyanakkor ezen országok népei továbbra is szkeptikusan állnak az Európai Unióhoz. Én meg tudom érteni ezt, főként történelmünk és a diktátorok támogatásának fényében. De akkor is meg tudom érteni ezt, amikor tudomást szerzek arról, hogy képtelen vagyunk úgy tárgyalni a demokratikus segítségnyújtásról, hogy közben ne kapcsolnánk azt rögtön össze egy gazdasági megközelítéssel, amely figyelmen kívül hagyja ezeknek az országoknak a döntéseit; sőt, amikor azt látom, hogy bizonyos kormányok - beleértve hazám kormányát is - még mindig azt követelik, hogy az európai segítségnyújtást visszafogadási megállapodásoktól tegye függővé. Furcsa értelmezése ez a mobilitásnak.
Biztos úr, kíváncsi vagyok, vajon nem tudnánk-e szilárd támogatásunkról biztosítani Tunéziát azzal, hogy türelmi időt adunk az ország adósságállományára az ország demokratikusan megválasztott kormányának beiktatásáig, amelyre előreláthatólag júliusban kerül majd sor. Szintén javaslom, hogy nyújtsunk segítséget nekik az adósság ellenőrzésében, hogy törölhessék a Ben Ali-Trabelsi család előnyére és ezzel párhuzamosan a tunéziai emberek kárára felvett kölcsönöket. Részletes választ szeretnék kapni a kérdésemre biztos úr.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Elnök asszony, véleményem szerint Füle biztos úr helyesen kezeli az Oroszország és Afrika befolyása alá tartozó 16 államra kiterjedő európai szomszédságpolitika felügyeletének kérdését.
Ugyanakkor az arab világban végbement események kihívás elé állították az európai szomszédságpolitikát, hiszen ezek során az emberek kifejezték elégedetlenségüket a felettük uralkodó diktatórikus rendszerekkel, illetve az érintett országokban az Unió által is támogatott gazdasági és társadalmi reformok bukásával is. A líbiai, tunéziai és egyiptomi diktatórikus rendszerek régóta léteznek és mi együttműködünk velük. És most hirtelen fellépünk ellenük. Ezért a demokrácia és az emberi jogok előmozdításának, illetve a tervezett finanszírozás ellenőrzésének szem előtt tartásával kell felülvizsgálnunk az európai szomszédságpolitikát. Azt kell helyi értékén kezelni ezekben az országokban, hogy ott a fiatalok nagy része magasan képzett, ám mégis munkanélküli; sajnálatos módon 7 400 000 európai polgár is ugyanebben a cipőben jár.
Kristian Vigenin
Elnök asszony! A déli szomszédságban végbement események kapcsán sokan erősen bírálják az EU eddigi szomszédságpolitikáját. Kritikusnak, de egyben tisztességesnek kell lennünk.
A szomszédságpolitika nagyban hozzájárult az ezekkel az országokkal folytatott kapcsolatokhoz - de nemcsak az országokkal, hanem az országok társadalmával folytatott kapcsolatokhoz is, ami egyike lesz azoknak a fő kérdéseknek, amivel ki fogjuk egészíteni a szomszédságpolitika felülvizsgálatát. Ezek a fejlemények bizonyos mértékben követi az Európai Unió ezen országokhoz fűződő kötelezettség-vállalásait. Tehát ebben az értelemben kell felülvizsgálnunk és módosítanunk a politikát, de nem szabad pusztán bírálni az eddigi munkát. Ilyen értelemben az EP jelentései jelentős mértékben támogatják az ENP felülvizsgálatát, és remélem a Bizottság is figyelembe fogja venni őket.
Óvva inteném Önöket a kelet és a dél szembeállításától, nem csak a figyelem ide, vagy oda történő összpontosítása, de talán a pénzügyi és egyéb erőforrások egyik vagy másik oldalhoz rendelése kapcsán is. Nagyon óvatosnak kell lennünk ezzel kapcsolatban, és figyelembe kell vennünk az egyik oldalról, hogy természetesen kihívást jelent az egyiptomi és tunéziai demokratikus folyamatok, illetve a déli területek demokratizálódásának támogatása, de hasonlóan fontos például a béke megőrzése a dél-kaukázusi területeken, illetve a befagyott konfliktusok békés megoldásához és a demokráciák megerősítéséhez való hozzájárulás is.
Riikka Manner
(FI) Elnök asszony! Fontos lenne, hogy a déli szomszédságpolitika mellett a keleti szomszédságpolitikáról is szót ejtsünk. Rengeteg belső adminisztrációs probléma kapcsolódik ehhez, és legalább az orosz programok adminisztrációját át kellene adni a Regionális Politikai Főigazgatóság kezelésébe. Ennek az az oka, hogy a programok kezelésével megbízott hatóságok vizsgálhatnák felül és dolgozhatnák át őket az adott régió tulajdonságainak és körülményeinek fényében. Ezzel a programok folytonosságát is biztosítani tudjuk.
Emlékeztetném Önöket, hogy ez a változtatás önmagában nem teszi szükségessé a programok jogalapjának vagy az EU költségvetésének bárminemű külön módosítását. Ez sokkal inkább a Bizottság belső döntése lenne. Jelen pillanatban sok probléma van ezekkel a programokkal, ezért szerkezeti változtatásokat kell végrehajtani bennük. Ez egyértelmű üzenet lenne, és remélem, a Bizottság is minden tőle telhetőt megtesz a döntés támogatása érdekében.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Elnök asszony! Az európai szomszédságpolitika és ennek részeként a keleti partnerség kulcsfontosságú terület és kihívás az Európai Unió számára. A partnerállamokkal folytatott kapcsolatok megerősítésének fontos politikai kerete ez; azon partnerállamokkal, amelyekkel a gazdasági és politikai integráció felé kell haladnunk. Ukrajna esetében ennek a folyamatnak az Európai Unió teles jogú tagságának lehetőségét is magában kell foglalnia, természetesen a koppenhágai kritériumok teljesítését követően, és e tekintetben a kijevi hatóságok nagyobb fokú politikai elköteleződésére van szükség.
Ne felejtsük el a belarusz európaiakat, akik egy olyan országban élnek, amelynek civilizációja hasonló a miénkhez, de amelyet Lukasenkó rezsimje zár alatt tart. Tegyünk meg minden tőlünk telhetőt a fehéroroszokért, hogy lássák, Európa nem felejtette el őket és támogatja őket a demokrácia felé vezető úton. Erőfeszítéseinket konkrét lépésekkel is alátámaszthatjuk, a schengeni vízumok költségeinek csökkentésével, ezzel könnyítve Belarusz és Európa többi része közötti személyes kapcsolatokat, illetve a közösségi és polgári kezdeményezések támogatásával Belaruszban. Nyilatkozatok és állásfoglalások sokaságánál sokkal hatékonyabban áshatjuk alá Lukasenkó rendszerét, ha megkönnyítjük az Unió és Belarusz közötti utazást és kapcsolatokat. Végezetül pedig szeretnék rámutatni, hogy a szomszédságpolitikában részt vevő számos országban súlyos problémák vannak a szólásszabadság - főként a médiában -, illetve a gyülekezési és egyesülési szabadság tiszteletben tartása terén. A szabad Európa Parlamentjeként, el kell...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Jiří Maštálka
(CS) Elnök asszony! Remélem, senki sincs jelen a keleti partnerség országaiból, mert a jelenlévők száma alapján még azt gondolhatnák, hogy nem igazán érdekel bennünket a keleti partnerség. Én is szeretném kiemelni a keleti partnerségről folytatott vita fontosságát és szükségességét.
Azért fontos ez a vita, mert az EU határaitól keletre olyan üzleti lehetőségek vannak, amelyek pótolhatatlanok az Unió versenyképességének fenntartása szempontjából az elkövetkező évtizedekben. A terület olyan kiaknázatlan kulturális forrást is jelent, amely az európai tradíciók kialakításának részét képezi, és amely nélkül az európai identitás nem értelmezhető. A keleti partnerséggel kapcsolatos vitára azért is szükség van, mert nem teljesen egyértelmű, hogy valóban mindannyian ugyanolyan fontosságot tulajdonítunk-e ennek a projektnek. A keleti partnerséghez kapcsolódó többoldalú kezdeményezések - demokrácia, stabilitás, gazdasági integráció, energiabiztonság és az emberek közötti kapcsolatok - minden kétséget kizáróan hasznosak, mind az EU, mind pedig a hat szomszédos állam számára. Az egyes politikusok Fekete-tengeri szinergiával vagy egy demokratikus puffer zónával kapcsolatos nyilatkozatai zűrzavart okoztak. Ez az a pont, amikor a keleti partnerség már nem egy eszköz...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Jaroslav Paška
(SK) Elnök asszony! Az Európai Unió - mint globális politikai szereplő - hitelessége attól függ, hogy képes és hajlandó-e előmozdítani a fejlődést és reformokat a szomszédos országok stabilizációja érdekében. Az EU együttműködése a keleti partnerség államaival egy lehetőséget teremt ezen országok számára, hogy politikai előrelépést tegyenek a szabadság és demokrácia értékei felé. Az egyes országok változó politikai fejlődése fényében az EU-nak változó megközelítéseket kell alkalmaznia, és fokozott segítséget és EU forrásokat kell biztosítani azoknak a keleti partnereknek, amelyek készen állnak arra, hogy továbblépjenek és gyorsabban teljesítsék kötelezettségeiket.
Többet kellene tennünk elsősorban azért, hogy arra ösztönözzük Ukrajnát és Moldovát, hogy lépjenek előrébb a tárgyalásokban és próbáljanak megállapodásra jutni a széles és átfogó szabadkereskedelmi zónával kapcsolatban. Véleményem szerint folytatnunk kellene az Örményországgal, Azerbajdzsánnal és Grúziával folytatott tárgyalásokat is. Belarusz kénytelen lesz egy, a politikai helyzetnek megfelelő kommunikációs formát találni. Nem szabad azonban engedni, hogy az ország lakói azoknak a politikai képviselőknek essenek túszul, akik úgy döntöttek, hogy a demokrácia általuk elképzelt változatát teremtik meg.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Elnök asszony, a mai napon az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz (ENPI) fejlesztésének alapját fektetjük le. Egyetlen egy kérdést szeretnék kiemelni, egy konkrét kérdést a biztos számára a külső határokkal kapcsolatos programokról, valamint a határokon átívelő programokról.
Jelenleg 15 programunk van összesen 1,1 milliárd eurós költségvetéssel. Ennek ellenére minden féltől azt halljuk vissza, hogy a dolgok nem állnak jól. A fejlődés nagyon lassú. A rugalmasság igen csekély, és ha jól értettem az alapján, amit ma hallottam, a lengyel elnökség szeretné ezt megoldani. A lengyelek szeretnének valós előrehaladást elérni és megvizsgálni azt, hogy szükséges-e bármilyen változtatás ahhoz, hogy ezek a programok ismét kohézióra legyenek képesek; illetve, hogy szükség van-e változtatásokra a 3. célkitűzéssel és az Interreg keretében kialakított megközelítéssel kapcsolatban, amelyeket már évek óta ismerünk.
Kérdésem a biztos úrhoz a következő: miként kíván ezzel foglalkozni? Tulajdonképpen, az ENPI-rendelet értelmében már a tavalyi év során értékelést kellett volna tartaniuk. Még nem láttam az ezzel kapcsolatos dokumentumokat. Miképpen fogják ezt beépíteni a májusi kiadványokba, és hajlandóak lennének-e esetlegesen a Parlamenttel egyetértésben egy meghallgatást tartani, amelyre a leginkább érintetteket hívnák meg és ahol elmesélhetnék tapasztalataikat? Van egy olyan érzésem, hogy egyes dolgokat alaposan módosítani kell majd.
Pier Antonio Panzeri
(IT) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Az EU szomszédsági politikáinak felülvizsgálatával egy olyan úton indulunk el, amelynek egyhamar nem jutunk a végére. A mediterrán térség eseményei egy alapvető változási folyamat kezdetét jelzik, és maradandó következményei lesznek, nem csupán a térség országai, de Európa számára is.
Szem előtt kell tartanunk, hogy a totális demokráciára való váltás nem lesz könnyű, és ezt a folyamatot számos kockázat és bizonytalanság övezi. Pontosan ezért rengeteg tennivalónk van és ezek sok időt vesznek igénybe. Európa válaszát egy azonnali és hosszú távú tetteken alapuló stratégiának kell fémjeleznie.
Meg kell könnyítenünk az európai piacokra való bejutást és nagyobb mobilitást kell lehetővé tennünk. Egy olyan konferenciát kell szerveznünk, amely feltárja az azon országok adóssága törlésének vagy átütemezésének lehetőségét, amelyek a demokrácia felé vezető utat választották; elegendő pénzügyi forrást kell elérhetővé tennünk, és támogatnunk kell a demokratikus folyamatokat a parlamentáris intézmények és politikai pártok megerősítésén keresztül, biztosítva minden állampolgár részvételét ebben. Mindennek egy újjáélesztett euro-mediterrán párbeszéd keretén belül kell megtörténnie.
Európa stratégiai és politikai jövője forog kockán. Véleményem szerint Európának meg kell értenie, hogy bár mind kelettel, mind déllel foglalkoznunk kell, a dél jelenleg prioritást élvez. Alapvető változásokra van szükség ezeket a politikákat illetően; ideje új fejezetet nyitnunk.
Zbigniew Ziobro
(PL) Elnök asszony, a déli dimenzió az európai szomszédságpolitika értelmében az egyik legfontosabb fejlesztési terület az Európai Unió számára. Olyan országokra terjed ki, mint például Ukrajna, Belarusz, Moldova, Grúzia, Azerbajdzsán és Örményország. Az Uniónak nagyon fontos gazdasági és pénzügyi érdekeltségei vannak ezekben az országokban és ezekről nem szabad megfeledkezni, de a legfontosabbak az energiával kapcsolatos ügyek. Ezek között az országok között vannak azok az államok, amelyeken keresztül lehet az orosz gázvezetékeket kiváltó olyan alternatív energia-útvonalakat megépíteni, mint például a Sarmatia vagy a Nabucco gázvezetékek. Az Európai Unió említett országokkal való együttműködésének erősítése érdekében liberalizálni kell az EU kereskedelmi térségét, ami fokozott kereskedelmet tenne lehetővé és közelebb hozná ezeket az országokat az Európai Unióhoz, azon felül, hogy az Unió már egyébként is az említett országok legjelentősebb gazdasági partnere. Természetesen a végső cél egy szabadkereskedelmi térség létrehozása kell, hogy legyen, ami különleges módon hozna minket közelebb egymáshoz. Végezetül nem szabad elfeledkeznünk a vízumkötelezettségek enyhítéséről, az emberek közötti programok erősítéséről sem, valamint arról, hogy támogatnunk kell a déli partnerség államainak fiataljai és az EU fiataljai közti csereprogramokat.
Krzysztof Lisek
(PL) Elnök asszony, biztos úr! Mindannyian szeretnénk, ha az Európai Unió politikája hatékony lenne, de ahhoz, hogy tényleg hatékony legyen maximális következetességre van szükség a szomszédságpolitika keleti, valamint déli dimenziójában is. Ami a keleti dimenziót illeti, szeretném felhívni a figyelmet az úgynevezett befagyott konfliktusokra, különös tekintettel Moldova, a Dnyeszteren Túli Köztársaság és Hegyi-Karabah helyzetére, és, mint Grúzia állandó előadója az Európai Parlamentben, szeretnék néhány szót ejteni az Abbáziában és Dél-Oszétiában uralkodó helyzetről is.
Ezekkel az ügyekkel kapcsolatban ma egy következetes Európai Uniós politikára van szükség. Ez nem csak következetességet, de megosztást is jelent; egy olyan politikát, amelyet az európai intézmények, különösen a főképviselő, az Európai Bizottság más tagjai és a tagállamok is ugyanolyan mértékben követnek. Közös hangon kell szólnunk Oroszország vezetőihez ma, és közölni velük, hogy nem tesznek eleget 2008-ban vállalt kötelezettségeiknek, és hogy például az Európai Unió megfigyelő missziója a lehető leghamarabb nyerjen bebocsátást Abbáziába és Dél-Oszétiába.
Ana Gomes
(PT) Elnök asszony, az észak-afrikai népfelkelések rávilágítottak a feltételezett realpolitik által vezérelt európai politika és diplomácia hibáira, amely diktátorokat támogatott és alábecsülte az emberek szabadságra, igazságra és lehetőségekre irányuló törekvéseit.
Ennek eredményeképpen az EU módosította a déllel kapcsolatos prioritásait az európai szomszédságpolitikán (EPN) belül. Egyetértek az új irányokkal, amelyeket a "három M-nek” nevezünk ('money, market access and mobility'), azaz "pénz, piacra jutás és mobilitás. Ugyanakkor, csak abban az esetben értek egyet vele, ha az általunk szomszédjainknak nyújtott támogatást a bemutatott politikai hajlandóságtól és a demokratizálódás folyamatában tapasztalt konkrét előrelépéstől tesszük függővé. Politikai pártok nélkül nincsen demokrácia. A demokratikus politikai erők képzésének finanszírozás és szervezés szempontjából történő támogatását kell prioritásnak tekinteni, mivel ez ad majd hatalmat azoknak a fiatalembereknek és nőknek a kezébe, akik bátor módon útjára indították az arab tavaszt.
A továbbra is vallási és patriarchális irányvonalak mentén irányított társadalmakban bármilyen valóban demokratikus változás sarkalatos pontja a nők részvétele, valamint az emberi jogok tiszteletben tartása lesz. Az EU a dél-mediterrán térségnek nyújtott politikai támogatásának ez kell, hogy legyen az alapvető orientációja.
Végezetül az EU-nak előre kell mozdítania a feltörekvő szereplők részvételét a politikai párbeszédben, beleértve vallási programokat szorgalmazó pártokat, mint például a Muzulmán Testvériséggel kapcsolatban állókat, akiket az elszigetelés helyett inkább be kell vonni ebbe a demokratikus játszmába.
Marek Henryk Migalski
(PL) Elnök asszony! Ahhoz, hogy az általunk tárgyalt politika meghozza a tőle várt pozitív eredményt pénzre van szükség. Ezért tehát maradunk kellene a becsületbeli megegyezésnél, amely a rendelkezésre álló pénzek egyharmados, illetve kétharmados megosztását határozza meg. Erre van szükség a politika hatékony véghezviteléhez. Másodszor pedig a helyzet egyértelmű diagnózisára van szükség. Pontosan ezért nem szabad Belaruszt összevetni Ukrajnával, mivel az előbbit egy egyértelmű, átlátható rezsim uralja, míg utóbbi a demokratizálódás problémáival küszködik. Végül pedig egy ilyen politika a tagság lehetőségét kínálja fel azoknak az államoknak, amelyek ezt szeretnék elérni. A tagság egyértelmű perspektívája egy önbeteljesítő jóslatot hoz létre, és amennyiben a társadalmaknak és az ezeket az államokat kormányzóknak az a benyomásuk, hogy a teljes uniós tagság egy elérhető cél, akkor ennek elérése bizonyosan valószínűbbé válik.
Francisco José Millán Mon
(ES) Elnök asszony, biztos úr! Nagyon sajnálom, hogy a Tanács nem képviselteti magát a mai vitán. Három dolgot szeretnék megemlíteni a déli szomszédsággal kapcsolatban. Először is, az Európai Uniónak támogatnia és könnyíteni kell a demokratikus változás folyamatát. A múltban a szomszédos hatóságok a stabilitással kapcsolatos aggályaikkal indokolták saját tétlenségüket.
Másodszor, déli szomszédjainknak gazdasági jólétet kívánok; ez rengeteg reformot, beruházást, pénzügyi és gazdasági támogatást, valamint kereskedelmet igényel, nem csupán északkal persze, de dél és dél közötti kereskedelmet is, ami jelenleg nem létezik.
Kicsit aggaszt a Bizottság és Ashton főképviselő által választott irányvonal: egy, a New York Times-ban 2011. március 18-án megjelent cikkben Ashton asszony láthatólag azt tanácsolja ezeknek az országoknak, hogy szakosodjanak az európai piacra történő mezőgazdasági exportra. Ezzel nem értek egyet. Füle biztos úr ezzel teljes mértékben tisztában van, bár most éppen rázza a fejét. Ezeknek az országoknak diverzifikált gazdaságra és mezőgazdaságra lenne szükségük. Megismételném a kulcsszót: diverzifikált. Foglalkozniuk kell belföldi élelmiszer igényeikkel is és nem szabad mindössze egy pár olyan export termékre szorítkozniuk, amelyek ezen felül az európai gazdálkodóknak is fejfájást okoznak. Ezzel a kérdéssel kapcsolatban tehát józanészre és megfontoltságra van szükség.
Harmadszor pedig fel kell támasztanunk az UfM-et - Unió a Mediterrán Térségért elnevezésű szervezetet -, illetve annak projektjeit, amely segíthet a mediterrán országok gazdasági modernizációjában. Sajnos az UfM továbbra is holtponton van, nincs főtitkára és nem hagyhatjuk, hogy az Izrael és Palesztina közötti előrelépés hiánya kihasson rá.
Hölgyeim és uraim! Óriási kihívással állunk szemben.
Evgeni Kirilov
Elnök asszony! Az EU keleti szomszédsága bizonyulhat az eddig legjobb erőfelmérőnek az EU külpolitikája számára. Az Uniónak be kell tartania saját jogi keretrendszerét, különösen az EU biztonsági stratégiáját, amely kihangsúlyozza annak szükségességét, hogy "határain megfelelően kormányzott országok legyenek bőséggel”. Ezt saját átfogó stratégiájában is meg kellene valósítania a pozitív változás előidézésének érdekében.
Az ENP kelet felé történő formálissá tételének legnagyobb akadálya azonban továbbra is a Dnyeszteren Túli Köztársaság és a Dél-Kaukázus megoldatlan konfliktusai, amelyekben a térség labilitása, valamint gazdasági és politikai problémái is gyökereznek. Elég csak a Dnyeszteren Túli Köztársaságban bekövetkezett robbanást említeni, amely súlyosan megrongálta a gázvezetéket.
Nagyon fontos és sürgős, hogy az EU többek között közvetlen közvetítéssel, bizalomépítéssel és a több millió belső menekültnek és a menekültnek nyújtott humanitárius segítséggel támogassa az ezen konfliktusok megoldását célzó törekvéseket. Az EU-nak pontosan ezért kell biztosítania azt, hogy a térségnek nyújtott jelentős pénzügyi és technikai támogatás mellé megerősített politikai jelenlét és megfelelően meghatározott feltételrendszer párosul.
Jacek Protasiewicz
(PL) Elnök asszony, biztos úr! Először is szeretnék gratulálni a két jelentés szerzőjének, és külön kiemelném a szomszédságpolitika déli dimenziójáról szóló jelentés szerzőjét, Siwiec urat. Ezt nem csupán az udvariasság mondatja velem, hanem az, hogy őszintén hiszem, hogy végre olyan jelentéseket látunk, amelyek bemutatják, hogy az európai szomszédságpolitikának nagy részben olyan értékeken kell alapulnia, amelyek számunkra is a legfontosabbak: az emberi jogok tiszteletben tartásán, a sajtószabadságon és a demokratikus kormányokon.
Szeretném megismételni, amit hétfőn is említettem ugyanitt: az észak-afrikai és közel-keleti eseményekből levont következtetések azt mutatják, hogy az ott élő emberek, különösen a fiatalok, nem csupán több kenyeret, de nagyobb szabadságot és polgári, valamint emberi jogaik fokozott tiszteletben tartását követelik. Ugyanez igaz keleti szomszédjaink esetében is, különös tekintettel az Európai Unió egyik közvetlen szomszédjára, Belaruszra. Szeretnék Önöknek mesélni arról a botrányos esetről, ami ma délután történt Hrodnában, Belaruszban. Andrzej Poczobut újságírót, akit az elnök nemzetközi sajtóban való rágalmazásával vádolnak, letartóztatta a KGB, hogy megakadályozzák azt, hogy a holnapi nap folyamán a fehérorosz delegáció ülésén felszólaljon itt az Európai Parlamentben. Ezt botrányosnak tartom. Az európai szomszédságpolitika feladata, hogy segítsen megakadályozni az olyan eseteket, mint amilyen Andrzej Poczobuté is.
Christofer Fjellner
(SV) Elnök asszony! Hálás vagyok, hogy a Bizottság az európai szomszédságpolitika déli dimenziójának felülvizsgálatának előadása mellett döntött. Nagy szükség volt erre. Be kell látnunk, hogy Európa ahelyett, hogy keményen számon kérte volna a demokráciát, inkább toleranciával válaszolt a diktatúrákra. Ezt megsínylette az Európával szembeni bizalom is. Ezért új politikára van szükségünk; egy olyan politikára, ami segít ezeket az országokat újjáépíteni több évtizednyi rossz kormányzást követően. Európa, mint a térség legfontosabb kereskedelmi partnere, rengeteget tehet ennek érdekében. A legjobb megközelítés valószínűleg az lenne, ha pontosan ebbe az újjáépítésbe és kereskedelembe történne beruházás az elvesztett bizalom visszanyerése érdekében. Ezért is örülök annak, hogy a Bizottság ebben a közleményben a kereskedelmi dimenzióról beszél - pontosabban arról, hogy növelnünk kellene észak-afrikai szomszédjaink piacra jutását, annak érdekében, hogy kereskedelem segítségével érjék el a jólétet.
Jelenleg azonban az európai vámakadályok azok, különösen a mezőgazdasági szektorban, amelyek leginkább hátráltatják a fejlődést. Vegyük például a mezőgazdasági termékek minimális árát, nevezetesen, hogy minél hatékonyabb a gyümölcsök és zöldségek termesztése, annál magasabb vámokat kell fizetni rájuk. Ez akadályozza a fejlődést és a jólétet. Ezért szeretném azt javasolni, hogy első lépéseként a Bizottság adjon a demokrácia felé tartó úton első lépésüket megtevő észak-afrikai országoknak szabad bejutást az európai piacra. Ezt megtettük a nyugat-balkáni államok esetében is a jugoszláv háborút követően, és miért is ne követnénk most is ezt a példát? Európa jólétét az európai szabad kereskedelemre építjük, és miért is ne segítenénk észak-afrikai szomszédjainkat, hogy ők is a velünk folytatott szabad kereskedelemre építsenek?
Georgios Koumoutsakos
(EL) Elnök asszony! Az európai szomszédságpolitika minden kétséget kizáróan egy sikeres politika. Mindazonáltal még dinamikusabbá és hatékonyabbá kell azt tennünk. A jelenlegi kedvezőtlen gazdasági hangulatot nem szabad kifogásként használni arra, hogy miért nem erősítjük tovább. Ez különösen vonatkozik a politika déli dimenziójára.
A közelmúlt drámai észak-afrikai eseményeit követően erre sürgősen szükség lenne. Ezeknek a társadalmaknak szükségük van támogatásunkra; életbevágóan fontos, de ugyanakkor diszkrét segítségünkre és itt a nyilvánvaló történelmi és politikai okokból kihangsúlyoznám a diszkrét szót. Támogatnunk kell a szóban forgó államok civil társadalmait, csakúgy mint azok demokratikus tevékenységét és nagyobb szabadsággal kapcsolatos követeléseit.
Ezen felül, nem szabad elfelejtenünk, hogy a mediterrán térség fokozatosan egy időzített bevándorlási bombává kezd átalakulni; és ez egy újabb ok amellett, hogy a szomszédságpolitikán keresztül támogassuk a stabilitást, a demokráciát és a növekedést ezekben az államokban.
Jacek Saryusz-Wolski
Elnök asszony! Szeretnék gratulálni a biztos úrnak a partnerségekkel kapcsolatos közleményért, amely gyors és távolba mutató megközelítést fogadott el.
Szemünk előtt történik a szomszédságpolitika újratervezése és a biztos úr ennek a holisztikus megközelítésnek az oltalmazója. Fatális hibának tartom a déli és keleti szomszédságok szembeállítását. Az újratervezés közepén vagyunk, és bár vannak jó hírek arról, hogy mi is történik délen, az újragondolás jelentősége túlmutat délen is. Keletre is kiterjed. A kormány-központú politikáról a társadalom-központú politikára, és a rövidlátó gazdasági érdekeltségű politikáról az emberi jogokat és a demokráciát előtérbe helyező politikára kellene áttérnünk. Politikánkban nagylelkűnek kell lennünk a társadalmak iránt, és sokkal szigorúbban és többet követelve kell a kormányok felé fordulnunk. Ezen felül nem szabad összekevernünk a stabilitást és a status quo-t. Egyfajta átmeneti megközelítést kellene alkalmaznunk.
A szomszédságpolitika ezen új paradigmájának az építése annak szükségességét is magában hordozza, hogy a keleti politikát is hasonló irányba fejlesszük. Egyenlő figyelmet kell szentelnünk délnek és keletnek. Szimmetrikus és ugyanakkor intelligens finanszírozásra van szükség, mivel a két oldal szembeállítása egy hamis dilemma. Itt strukturális alulfinanszírozásról van szó. A szomszédságpolitika államainak évente mindössze 20 százalékát fizetjük annak, amit a világ többi részének fizetünk. Tisztában vagyok azzal, hogy nem könnyű ma a finanszírozásról beszélni. Ezt a politikát azonban újra kell tervezni, és ez bizony további finanszírozást igényel.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
Elnök asszony! Jelen pillanatban gondosan mérlegelnünk kell a két európai szomszédságpolitika tényezőt és meg kell találnunk köztük az egyensúlyt. Az ENP-nek rugalmasabbá, proaktívabbá és optimalizáltabbá kell válni. Amennyiben szeretnénk Európa körül egy stabilitást, közös értékeket és előrelépést tanúsító térséget szeretnénk kialakítani, első lépésként nem korlátozhatjuk saját magunkat előre meghatározott kvótákkal. A pénzügyi segítségnyújtást a politikai részvétel, illetve az EU értekeihez, szabadságaihoz és standardjaihoz való közelebb lépés hajlandósága függvényében kell mérlegelni. Ez legyen eredmény orientált, valamint a demokratikus célkitűzéshez és világos kritériumokhoz, illetve a reformok terén történt előrelépéshez kötött.
Másodszor pedig fontolóra kell vennünk egy gyors reagálású eszköz kialakítását az ENP-n belül, hogy azonnal és rugalmasan reagálhassunk a partnerállamokban bekövetkező politikai változásokra, ahogyan ez nemrég a déli szomszédságban is megtörtént.
Harmadszor, az EU segítségnyújtás vonzereje is nagyon fontos. Az EU forrás hozzárendelési folyamatainak leegyszerűsítése, valamint a szakértelem aktív megosztása a tagállamok által a programozási korai szakaszaiban további ösztönző tényező lehet.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Elnök asszony! Galaţiból származom, egy, az Európai Unió Moldovával és Ukrajnával közös határa mellett fekvő román városból. Pontosan ez az, amiért szeretném konkrétan megemlíteni európai szomszédságpolitika keleti dimenziójának felülvizsgálatát. Szeretném kihangsúlyozni a felülvizsgálat fontosságát mind az Európai Unió Duna-régió stratégiájának végrehajtása, mind pedig az Európai Unió energiabiztonsága szempontjából.
Szeretném felszólítani a Bizottságot és a tagállamokat arra, hogy indítsanak útjára egy átfogó Európai Uniós stratégiát a fekete-tengeri régióval kapcsolatban, valamint hogy ennek a hatékony végrehajtásához biztosítsanak elegendő pénzügyi és humán erőforrásokat. Üdvözlöm Ukrajna és a Moldovai Köztársaság csatlakozását az Energiaközösséget létrehozó szerződéshez, amely jelentősen hozzájárul majd az Unió energiabiztonsági célkitűzéseinek eléréséhez, csakúgy mint ezen országok biztonságához.
Ha már az Unió prioritást élvező energia projektjeinél tartunk, szeretném kiemelni a déli földgáz folyosó jelentőségét. Úgy vélem, hogy a Nabucco földgázvezeték, az Adria-gázvezeték, a Páneurópai Olajvezeték és az ITGI mellett...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Tatjana Ždanoka
Elnök asszony! Én támogatom az európai szomszédságpolitikát, mint jelentőségteljes politikai keretrendszert, ami mind a keleti, mind pedig a déli dimenziókban erősítheti a demokráciát, de most azért jelentkeztem felszólalásra, mert mindannyiunknak szerettem volna feltenni a következő kérdést: vajon tényleg jogos az Európai Unió azon morális joga, hogy harmadik országoknak mutassa meg a valódi demokrácia felé vezető utat?
Mindkét állásfoglalásra irányuló indítvány olyan ENP értékeket említ, mint például a demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok és alapvető szabadságok tiszteletben tartása, beleértve a sajtószabadságot, az igazságszolgáltatás függetlenségét és a korrupció elleni küzdelmet. De vajon tényleg élen jár-e az Európai Unió ezeken a területeken, figyelembe véve a média helyzetét Olaszországban vagy Magyarországon, a Lettországban és Észtországban uralkodó tömeges hontalanságot, valamint a saját Parlamentünkben felmerült korrupciós gyanúkat.
Nagyon remélem, hogy sikerül fenntartanunk egy...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Seán Kelly
Elnök asszony! A kulcsszó itt a szomszédság. A jó szomszédok a magánéletben is fontosak. A jó szomszéd az, ki barátságos, nem avatkozik be feleslegesen az ember ügyeibe, de szükség esetén lehet számítani a segítségére.
Az Európai Unió politikájának ilyennek kellene lennie. Ez könnyen kivitelezhető, amennyiben a szomszédos országok barátságosak, stabilak és demokratikusak. Ha azonban ez nem így van, akkor problémásabb a helyzet.
A civil társadalmak bevonására vonatkozó javaslat, különösen ezen országokban, nagyon jó. Tisztelt kollégám, van Nistelrooij úr rámutatott arra, hogy jelenleg 1,1 milliárd eurót költünk határ menti tevékenységekre és arra, hogy egy fokozottabban kohéziós megközelítésre van szükségünk. Ezzel én magam is egyetértek.
Az továbbá, hogy tartsunk rendszeres meghallgatásokat, különösen a nem demokratikus rezsimek civil társadalmának részvételével szintén egy remek javaslat, hiszen így közvetlenül tőlük hallhatjuk, hogy mit is akarnak közölni.
Malika Benarab-Attou
(FR) Elnök asszony, biztos úr! Az európai szomszédságpolitika dél-mediterrán térségi kilátásainak jellemzésekor utaltak a potenciális katalizátorokra. Elfelejtettek azonban megemlíteni egy csoportot, amelyhez én magam is tartozom. Európában a hozzám hasonló embereket - bevándorlókat és bevándorlók gyermekeit - akik egy Európa által egykor gyarmatosított területről jöttek, a mai napig megbélyegezik. Pedig humán erőforrások vagyunk vagy lehetünk mi is: meghatározó közvetítők észak és dél között ebben a történelmi időszakban.
Tisztelt Füle biztos úr, erről a lehetőségről mi a véleménye? Ezt számításba veszi majd?
Laima Liucija Andrikien
(LT) Elnök asszony! Az európai szomszédságpolitika felülvizsgálata az egyik legfontosabb feladatunk. Az Egyiptomban, Tunéziában, Líbiában, Jemenben, Bahreinben és máshol történtek könyörtelenül számolják fel a bennünk élő sztereotípiákat: nevezetesen, hogy a Közel-Keleten vagy Észak-Afrikában élők többségét nem érdeklik az emberi jogok és megszokták már, hogy diktatórikus rezsimek uralma alatt élnek. Az arab világ forradalma bebizonyította, hogy ez egy tévedés.
Néhány héttel ezelőtt ellátogattam Egyiptomba, azon a napon, amikor az alkotmánymódosítással kapcsolatos népszavazást tartották. Akivel csak találkoztunk, mindenki szabadságról, igazságról és demokráciáról beszélt. A legtöbben kihangsúlyozták, hogy az Európai Uniótól másfajta támogatást várnak. Olyan támogatást, amely erősíti a civil társadalmat, politikai pártokat segít létrehozni és védelmezi az emberi jogokat, hogy a jövőben szabad és tisztességes parlamenti és elnökválasztásokat tarthassanak. Az ott végbemenő demokratikus folyamatok igen törékenyek és sérülékenyek, és ezért fontos, hogy időben segítsünk.
Štefan Füle
a Bizottság tagja. - Elnök asszony! Egy igen fontos elemet tudok értékelni, mégpedig azt, hogy mi, a Bizottság és a Parlament párhuzamosan közelítünk a szomszédságpolitika felülvizsgálatához. Ez nem egy olyan helyzet, más politikákkal ellentétben, ahol egy már véglegesített termékkel érkezünk, majd vitázunk róla. Már egy jó ideje elindult a folyamat és egymás közötti kölcsönhatások révén sikerült a Parlament jó ötletei közül többet is napirendre tűzni, illetve saját ötleteinket is elmagyarázni. Az a tény, hogy számos felszólaló tett értékes javaslatokat és tett fel remek kérdéseket bizonyítja, hogy ez volt a helyes megközelítés.
A Lisszaboni Szerződésben, amelyet szintén ez a Parlament fogadott el és szavazott meg, nagy ambíciókat fogalmaztunk meg. Egyetértettünk abban, hogy az Európai Unió globális szereplő legyen. Catherine Ashton, a Bizottság alelnöke és a Bizottság és az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője és én mindketten azon a véleményen vagyunk, hogy ezt az elvárást nemigen lehet teljesíteni anélkül, hogy - először is - saját portánkon is valóban konstruktív szerepet töltsünk be, és ezt pedig lehetetlen véghezvinni anélkül, hogy ne foglalkoznánk közvetlen környezetünk kihívásaival, beleértve az elnyújtott konfliktust is.
Ezt szem előtt tartva kezdtük meg közösen a felülvizsgálati folyamatot tavaly júniusban. Akkor célunk az volt, hogy először is reflektáljunk a Lisszaboni Szerződés által szállított új eszközökre. A külpolitikai fellépés terén nagy változások mentek végbe a hat hónapos elnökség és külkapcsolati prioritásainak azzal a kiszámítható és koherens politikával való kiváltása által, amelyet csak egy kettős feladatot ellátó személy garantálhat a KKBP közösségi eszköze és az Európai Külügyi Szolgálat kapacitásainak összevonásával. A nagykövetségeket felminősítették annak érdekében, hogy ne csupán a Bizottságot, de az Európai Uniót is képviseljék. Ezek óriási dolgok.
Tisztában vagyok azzal, hogy rengeteg a kihívás, kérdés, sőt kritika is, de hiszem, hogy ezek a változások egy külpolitikával kapcsolatos koherensebb EU politikát eredményeznek majd. Szerettük volna, ha ezt a szomszédságpolitika is tükrözi. Szerettük volna továbbá pótolni az egyik olyan dolgot, ami érzésünk szerint hiányzott. Megnézve a szomszédságot, úgy éreztük hiányzik az, hogy a szomszédságpolitika államai magukénak érezzék azt. Egyes partnereink elmondták, hogy a szomszédságpolitikát rájuk kényszerítették és valójában senki sem konzultált velük erről. Úgy vélik tehát, hogy az ő véleményüket nem vették számításba és egyetlen egy rendszert alkalmaztak az egészre, anélkül, hogy számításba vették volna a sajátosságokat. De akkor jött az arab forradalom. Tükröt tartott elénk - amire már igencsak szükségünk volt szerintem - ami arra késztetett minket, hogy olyan fontos kérdéseket tegyünk fel, mint hogy például mennyire állunk készen kiegészíteni a feltörekvő demokráciák törekvéseit; milyen messzire vagyunk hajlandók elmenni az olyan helyzetek megoldását illetően, mint például a líbiai konfliktus; hogy meddig kellene itt és amott kompromisszumokat kötnünk, illetve, hogy meddig fogjuk a stabilitást összekapcsolni az egyeduralommal, elfogadva azt, hogy érdekeltségeink eddig nem mindig harmonizáltak értékeinkkel.
Március 8-i közleményünk igyekezett választ adni ezen kérdések egy részére - ha őszinte akarok lenni, akkor a könnyebb kérdésekre - mivel tulajdonképpen csak a feltörekvő demokráciákkal kapcsolatos kérdéseket válaszoltuk meg. A nehezebb kérdéseket meghagytuk a stratégiai ENP felülvizsgálatra. Sok ezek közül még ma is válaszra vár.
Abban a március 8-i közleményben három alappillért határoztunk meg, amelyeket a stratégiai felülvizsgálat is tükröz. Az elő ezek közül a demokratikus átalakulást és az intézményépítést támogatja szomszédos államokban. A második fókusza a társadalmakkal ápolt viszonyra és a civil társadalmak támogatására irányul. A harmadik az inkluzív és fenntartható növekedést támogatja szomszédjaink körében.
Sok déli ország jelenleg változáson megy keresztül, amely nem korlátozódik csupán magukra az országokra, hanem kiterjed az egész térségre is. Ez minket és a helyzetre adott reakcióinkat is változásra készteti; nevezetesen, hogy proaktívan reagálunk-e és követjük nyomon ezeket a szomszédságunkban bekövetkező új jelenségeket. Ez a keleti térségre is hatást fog gyakorolni és a tanulságokat is kell majd vonnunk keleti partnereinkkel folytatott közös gondolkodásunk során. Ez a keletre való reflektálás nem a dél kárára történik, és a délen végbemenő események, illetve jelenlegi déli érdekeltségeink és fókuszunk nem mennek keleti érdekeltségeink kárára. Az ENP felülvizsgálati folyamata megerősíti a szomszédságunk, legyen szó keletről vagy akár délről, történő kiegyensúlyozott megközelítés szükségességét.
Megvan az új lendület, hogy szomszédságunkban lecseréljük, az esetlegesen inkább preferált reálpolitikákat a mi értékeinken alapuló ambiciózusabb és sokkal proaktívabb politikákra. Megvan a lendület továbbá ahhoz is, hogy világossá tegyük pontosan mit is szeretnénk elérni a szomszédságpolitika eszközeivel. Néhány éve még a béke, stabilitás és jólét zónájaként emlegettük. Ez egy igen fontos, és ma is érvényes fogalom, de a partnerek még többet akarnak. Keleten többen is nagyon egyértelműen fogalmaznak az európai törekvésekkel kapcsolatban. A déli államok egy intézményesebben meghatározott keretrendszert szeretnének a gazdasági integrációt illetően. Hátráljunk el az elől, hogy megosszuk gondolatainkat ezekkel a kérdésekkel kapcsolatban? Nem gondolom, hogy ezt kellene tennünk. Úgy vélem, hogy egyértelművé kell tennünk, hogy keleti partnerségnek nem az a célja, hogy távol tartsuk a keleti országokat az uniós tagságtól, hanem egy módja annak, hogy segítsünk nekik országaikon belül is kiépíteni az Európai Uniót. Véleményem szerint egy ajánlatot kell tennünk a Dél legfejlettebb országainak - egy olyan keretrendszerről, amelyben, ha nem is a döntéshozás, de a döntésformálás részei lehetnek.
Ne számítsunk azonban egy, a szomszédjainkkal ápolt kétoldalú viszonyra vonatkozó technikai kényszerzubbonyra. Amire számíthatunk, az kevés, ugyanakkor nagyon egyértelmű és nagyon fontos hivatkozási pont. Az ENP felülvizsgálat eredményeképpen amire számíthatunk, az rugalmas és személyre szabott struktúra és egy olyan kölcsönhatás lesz, amely remekül működik egy olyan közegben, ahol egyik oldalon politikai kormányzás, míg a másik oldalon a mi programjaink és technikai valamint pénzügyi támogatásunk áll.
Ez nem lesz egy könnyű folyamat. A változás sohasem könnyű, de elődjéhez képest ez egy folyamatos folyamat lesz, amelyben a felülvizsgálási képességek - vagy, ha úgy tetszik, visszajelzési és ellenőrzési kapacitás - fontos részét képezi majd az ENP felülvizsgálatának.
Sokan említették Önök közül a pénzt. Minél nagyratörőbbek az ambícióink, annál több erőforrást igényelnek. Ez teljesen logikus. De vajon tényleg csupán pénzről van szó? Természetesen nem. Szó van emellett a kreativitásunkról, az összetartozásunkról, partnereink érdekeinek komolyan vételéről, és arról, hogy ambíciózusan álljunk a kereskedelmi piacaink megnyitásához és a mobilitási probléma megoldásához.
A Jázmin forradalom sok szempontból a méltóságról és az egyenlő bánásmódról szólt. Legyen ez a két tényező, a méltóság és az egyenlő bánásmód, azok az elvek, amelyekre politikánkat alapozzuk. A Parlamentnek ebből a szempontból nagyon fontos szerep jut.
Elnök
Két állásfoglalásra irányuló indítványt nyújtottak be az eljárási szabályzat 110. cikkének (2) bekezdése alapján.
A vitát lezárom.
A szavazásra április 7-én, csütörtökön kerül majd sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Tunne Kelam
írásban. - Azoknak az országoknak, amelyek megfelelnek az EU csatlakozási kritériumainak, meg kell adni az esetleges uniós tagság reményét. Az ENP déli dimenziójának egyértelműen értékelnie kell ezt az elvet, és biztosítania azt, hogy kelet-európai szomszédjaink konkrét lehetőségként látják a jövőbeni uniós tagságot.
A demokratikus és politikai reformokra, valamint a civil társadalom létrehozására leginkább ható ösztönző erő eddig is az uniós tagság volt, és ez a jövőben sem lesz másképp. Amíg a jövőbeni pályázóknak el kell végezniük házi feladatukat, addig az EU-nak bizonyítani kell, hogy a bővítés melletti elkötelezettségünk továbbra is érvényes és hiteles. Ezen hitelesség erősítése, valamint a kettős mércékkel kapcsolatos kétségek eloszlatása érdekében az EU-nak egyértelművé kell tennie, hogy a keleti szomszédjainkkal fenntartott kapcsolatnak elsődlegesen a demokratikus értékeken, az emberi jogok tiszteletben tartásán és a jogállamiságon kell alapulnia. Mivel az egyes államokat saját érdemeik szerint kell értékelni, az alapvető értékeket minden egyes államban egyenlően tiszteletben kell tartani egyes tagállamok konkrét gazdasági és politikai érdekeltsége dacára is. Ugyanezeket az elveket kell alkalmazni az Oroszországgal ápolt kapcsolatra is, ahol a jogállamiság és az emberi jogi helyzet még rosszabb, mint az ENP államok többségében.
Jaromír Kohlíček
Be kell vallanom, hogy csak ámuldoztam a Külügyi Bizottság által előterjesztett állásfoglalás olvasása közben. Képtelen vagyok megérteni, hogy miként lehet elbagatellizálni a fehéroroszországi tüntetéseket, ahol a tüntetők jelentős támogatást kaptak az országon kívülről, és az emelkedő élelmiszerárak és munkanélküliség miatt kirobbant, viharként végbemenő egyiptomi és tunéziai felkeléseket. Meglátásom szerint ez az abszurd következtetés teljesen jellemző az úgynevezett politikusok abszurditására. Siwiec úr egyértelműen elmulasztotta észrevenni az Arab világ monarchiáiban lezajlott, több tucat halálos áldozatot követelő tüntetéseket vagy a líbiai háborút. Ennek egyértelműen így kell lennie. A 12. pont nem tartalmaz nyilatkozatot a moldovai negatív fejleményeket illetően. Az Európai Néppárt Képviselőcsoportjának egyes képviselői annyira bolondulnak Julija Timosenkóért, hogy az ukrán kormány nélküle számukra demokráciaellenesnek tűnik; annak ellenére, hogy az elmúlt év során a kormány jelentősen javított az ország gazdasági és politikai helyzetén. Véleményem szerint a fehérorosz demokrata pártok fejlődésének többoldalú támogatására való felszólítás a 13. pontban egyértelmű beavatkozásnak minősül egy másik állam belpolitikai ügyeibe. Sajnálatos, hogy nem látunk ilyen, a demokrácia fejlesztésére irányuló erőfeszítéseket olyan EU tagállamokban, mint például Magyarország. Az állásfoglalás 52. pontját hatalmas arcátlanságnak tartom, csakúgy, mint az olyan felforgató tevékenységek támogatását, mint a Belsat, a Radio Russia vagy a Fehéroroszági Európai Rádió. Engem személy szerint ez a hidegháborús időszakra emlékeztet, ahogyan azt a történelemkönyvekből ismerjük.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
A mai európai parlamenti vita során tovább tárgyaltunk az Európai Unió szomszédságpolitikájának keleti dimenziójáról. Nem szabad szem elől tévesztenünk, hogy a politika célja, hogy polgári, társadalmi és gazdasági kezdeményezéseken keresztül erősítse az Unió és keleti szomszédjai közötti kapcsolatokat, különös tekintettel Ukrajnára. Ukrajna fiatal polgárai számítanak az Unió tagállamainak támogatására, és leginkább azt szeretnék, ha megnyitnák a határokat, hogy szabadon mozoghassanak Európa országaiban, tanulhassanak, valamint, hogy szenvedélyeikkel és az őket érdeklő dolgokkal foglakozhassanak. Nagyon fontos az egyszerűbb vízum eljárásokról, valamint az EU-Ukrajna szabadkereskedelmi térségről szóló megállapodások hatékonyabb végrehajtása. Továbbá ki kell terjesztenünk az ösztöndíj rendszert az európai szomszédságpolitika keleti országainak diákjaira is, és arra bátorítani őket fokozott mértékben végezzenek társadalmi és politikai tevékenységet.
Cristian Dan Preda
Üdvözlöm az európai szomszédságpolitikáról szóló két jelentés közös megvitatását, hiszen szükség van arra, hogy egy konzisztens megközelítést alkalmazzunk mind déli, mind pedig keleti szomszédjaink esetében. Szeretném először is kihangsúlyozni, hogy nem célravezető a két földrajzi térséget egymással versenyeztetni. Itt nem az erőforrásokért való versengésről van szó, hanem az erőforrások azon partnerek felé történő irányításáról, akiknek sikerült előrelépést elérniük a szomszédságpolitika alapját képező kritériumokkal kapcsolatban. Gondolok itt elsősorban az emberi jogok tiszteletben tartására, a demokráciára és a jogállamiságra. Ezért hiszem azt, hogy elég bátornak kell lennünk ahhoz, hogy ne csupán a szomszédságpolitika által elért pozitív eredményeket - például Moldova vagy Grúzia esetét - ismerjük el, de a kedvezőtlen fejleményeket is, mint például ami Belaruszban vagy Ukrajnában történt. A megkülönböztetés kell hogy legyen az alapkritérium, amely déli szomszédságra is vonatkozik. Másfelől azonban azzal kapcsolatos elvárásainknak, hogy európai partnereink tartsák tiszteletben az Unió közös értékeit konzisztensnek és nagyon magasnak kell lenniük.
Fiorello Provera
Az európai szomszédságpolitika felülvizsgálata során fontos értékelni ennek a migrációval kapcsolatos politikának a hatásait. Egy szomszédságpolitika sem lehet maximálisan hatékony ezen a téren anélkül, hogy megoldaná a migrációt kiváltó bizonytalansági tényezőket.
Ez magában foglalja a regionális együttműködést, esetlegesen a származási és tranzitországok közötti kétoldalú megállapodások segítségével. Együtt kell működnünk mind a tranzit-, mind a származási országokkal, hogy megakadályozzuk a migrációs hullámokat. Segítenünk kell a migránsok országainak a demokratizálódásban és a jó kormányzás elérésében, azáltal, hogy hozzáférést biztosítunk értékeinkhez és tapasztalatunkhoz.
Ami az európai szomszédságpolitikát illeti, egy olyan gazdasági napirendre van szükségünk, ami képes emelni a foglalkoztatottság szintjét, illetve olyan kereskedelmi megállapodásokra, amelyek valódi, piacorientált gazdasági fejlődést képesek előidézni. Füle biztos úr és Ashton főképviselő a "többért többet” formulával a támogatási feltételek azon fogalmát támogatják, amelynek célja a demokratikus reformok és az emberi jogok tiszteletben tartása terén leginkább aktív országok megjutalmazása. Ezt a megközelítést bátorítani kell, hiszen egybecseng értékeinkkel, hatékony a fejlődést illetően és emellett méltányos az európai adófizetőkkel szemben.
Debora Serracchiani
Az utóbbi idők dél-kelet európai történéseinek fényében felül kell vizsgálnunk az európai szomszédságpolitikát a déli partnerállamok tekintetében azáltal, hogy biztosítjuk a valódi demokratikus átalakuláshoz szükséges eszközöket és segítséget, illetve megteremtjük a mélyreható politikai, társadalmi és intézményi reformok alapjait. Nagyon fontos, hogy a politika felülvizsgálatában kiemelten kezeljük a független igazságszolgáltatás, az alapvető szabadságok, beleértve a sajtószabadság és a korrupció elleni küzdelem tiszteletben tartásának kritériumait, de hasonlóan fontos, hogy gondosan mérlegeljük és újravizsgáljuk az EU mediterrán stratégiáját a politikai párbeszéd erősítése és a demokratikus és társadalmi erők támogatása érdekében.
Csaba Sándor Tabajdi
Az arab világ válsága rámutatott, hogy a szomszédságpolitikában eddig követett irány megbukott. A finanszírozási eszközöket átláthatóbbá kell tenni, a támogatások folyósítása során az eredményszemléletnek kell érvényesülnie. Ez a politika keleti dimenziójára is igaz. A jövő európai szomszédságpolitikájának az emberek közti, határokon átnyúló kapcsolatokon kell nyugodnia, különösen a keleti dimenzió esetében, hiszen a keleti partnerség által érintett országok a tagjelöltség perspektívájával is rendelkeznek. Az Ukrajna és az EU közti kölcsönös vízummentesség ügyét pragmatikusan kellene kezelnünk, és nem politikai nyomásgyakorlásra kellene használnunk. Az ukrán kormánynak számos tennivalója van az emberi jogok és a demokrácia megerősítésének terén. Emiatt viszont a legkevésbé sem az ukrán állampolgárokat kellene büntetnünk. Ha az Európai Tanács a Belarusz ellen bevezetett szankciók mellett támogatja a fehérorosz állampolgárokat, Ukrajna esetében se alkalmazzon külön mércét! A vízummentesség mielőbbi odaítélése, amely remélhetőleg még az idei év során megtörténik, megalapozhatja azt a gazdasági bizalmat is, amely a szabadkereskedelmi övezet létrehozásához szükséges. Bízom abban, hogy a lengyel elnökség prioritásként kezeli ezt az ügyet. Sajnálatos, hogy a keleti partnerség csúcstalálkozójára a magyar elnökség alatt már nem kerülhetett sor. Magyarország sokkal objektívebben tudta volna kezelni az EU keleti szomszédságságában található partnereket, mint a lengyelek, akik történelmi tapasztalataik miatt számos relációban elfogult politikát folytattak az elmúlt években.
Traian Ungureanu
írásban. - Az európai szomszédságpolitika maradjon európai, és ne váljon franciává, románná vagy lengyellé. A déli és keleti szomszédok közötti megkülönböztetés, amelyet egy keletről délre történő pénzmozgás követ, egy szponzor állam számára kedvező lehet, de ugyanakkor az európai szomszédságpolitika végét is jelentené. A Franciaország által gyakorolt nyomás, hogy finanszírozzuk a déli területeket, miközben a keletet elhanyagoljuk, sajnálatos precedenst teremthet. Európának egész szomszédságával kell törődnie, nem csupán kiemelt, prioritást élvező szomszédjaival. A keletről délre történő pénzmozgás katasztrofális üzenetet küldene keleti partnereinknek. Nincs értelme annak, hogy úgy támogatjuk a demokráciát délen, hogy közben gyengítjük azt keleten. Az európai törekvéseket és a keleti partnerek demokratikus értékeit tovább károsíthatja egy impulzív vízumliberalizációs politika. Ezen a téren nincs helye az "először Oroszországot” politikának. Az orosz polgároknak joguk van szabadon utazni, de nem keleti partnereink előtt. Az Oroszországnak jóváhagyott vízummentesség az orosz útlevelet egy olyan aranyat érő dokumentummá változtatná át, amelyre Grúziában, Moldovában és Ukrajnában is áhítoznának. Ez belülről destabilizálná ezeket az országokat. Ragaszkodom ahhoz, hogy az EU komolyan mérlegelje ezeket a problémákat.
