- Termelés és foglalkoztatás a textil- és ruhaipari ágazatban az EU több tagállamában (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont az EU több tagállamában a textil- és ruhaipari ágazatban a termelés és a foglalkoztatás tárgyában a Bizottsághoz intézett, szóbeli választ igénylő kérdés vitája.
Corien Wortmann-Kool
a szerző helyettese. - Elnök asszony, a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság nevében szeretném felvázolni, hogy mi forog itt kockán.
A textil- és ruhaipari ágazat foglalkoztatásáról van szó különböző európai tagállamokban. Az Európai Unió és Kína közös felügyeleti rendszer bevezetéséről állapodott meg a textil- és ruhatermékek bizonyos kategóriáinak Kínából az Európai Unióba irányuló exportjával kapcsolatban, azonban a rendszer 2008. december 31-én lejárt.
Az elmúlt két évben 350 000 munkahely szűnt meg, a vállalatok száma pedig 5%-kal csökkent ugyanebben az időszakban. Figyelembe véve a működésüket megszüntető vagy áttelepülő vállalatok nagy számát, ami a munkanélküliség növekedéséhez vezet sok régióban, a következő kérdést kívánom előterjeszteni a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság nevében:
A Bizottság vagy valamelyik tagállam javasolta vagy kérte-e a kettős felügyeleti mechanizmus kiterjesztését 2008. december 31. utáni időszakra, illetve javasolt vagy kért-e bármilyen más intézkedést ebben a keretrendszerben?
Milyen intézkedéseket tervez elfogadni a Bizottság a termelés és foglalkoztatás védelme érdekében a textil- és ruhaipari ágazatban?
A Bizottság továbbra is nyomon fogja követni a valós idejű piaci fejleményeket, az importstatisztikákat és a vámfelügyeletet, és tájékoztatni fogja az ágazatot a legújabb fejleményekről?
Mi a jelenlegi helyzet a "made in” címkékről szóló javasolt rendelettel kapcsolatban?
Milyen intézkedéseket tett a Bizottság annak érdekében, hogy foglalkozzon a Parlament által a 2007. december 13-i állásfoglalásban elfogadott javaslatokkal?
Catherine Ashton
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, ebben a környezetben érthetően aggályok merülnek fel azzal kapcsolatban, hogy a feldolgozóipar sikerrel helyt tud-e állni a versenyben, és természetesen a textilipar nagyon fontos. A foglalkoztatás továbbra is csökken, a termelés pedig ismételten visszaesett - mindez néhány évnyi viszonylagos stabilitás után következett be. Természetesen az ágazat élen jár a globalizációban. A kis- és középvállalkozásoknak óriási szerep jut ebben.
Az egyetértési megállapodás 2005-ös lejártát követően valóban megkötöttük a közös felügyeleti rendszerről szóló megállapodást - amire Wortmann-Kool asszony felhívta a figyelmünket - és ez korai információkat adott nekünk a kereskedelmi forgalomról. Ezért gyorsabban tudunk reagálni akkor, amikor hirtelen ingadozásokkal szembesülünk iparágunkban. Ez egyben egy további lépés a piacok megnyitása felé tartó átmenetben, amelyet - ahogy azt a képviselők biztosan tudják - az érintett gazdasági szereplőkkel terveztünk meg és alakítottunk ki, megvitatva a kérdést a tagállamokkal és a Parlamenttel is. A fokozatos változás folyamatának előmozdításával elősegítettük az ágazat alkalmazkodását. Ezt a szociális partnerek is támogatták. Ők nem kérték az egyetértési megállapodás szerinti önkéntes növekedési szint kiterjesztését, amikor a megállapodás 2008-ban lejárt, és nem kérték a felügyeleti rendszer folytatását sem 2009-re - bár úgy becsülöm, néhány tagállam előnyben részesítette volna, ha ezt tesszük. A Kínából származó behozatal összességében emelkedett, de ésszerű keretek között maradt. Az egyes kategóriákban mutatkozó jelentős bővülést - például ruhák, nadrágok, pulóverek - ellensúlyozta a más országok beszállítóitól érkező textiláru-behozatal visszaesése. Így 2008-ban összességében csak enyhe mértékű általános növekedés realizálódott, amelyet a piac elég jól felszívott.
A helyes politikai válasz nem az, hogy lezárjuk piacainkat vagy ellenőrizzük az importot. Biztosítanunk kell, hogy valamennyi vállalkozás képes legyen változni, alkalmazkodni, kereskedni és innovációt felmutatni a jelenlegi körülmények között. Pontosan az ilyen vállalkozások megsegítésére hagyták jóvá a gazdasági fellendülés tervét. Ez természetesen óriási lökést jelent, ami az EU GDP-jének 1,5%-át teszi ki, és amelynek a textil- és ruhaipari ágazatot kell megsegítenie. Az ágazat előtt álló kihívások az aktuális lassulás előtt következnek be. A Globalizációs Kiigazításai Alaphoz beérkezett tizenöt kérelem közül nyolc a textilipari munkavállalók támogatására irányult.
A Bizottság kész támogatni az arra irányuló kezdeményezéseket, hogy a szerkezetátalakítás felgyorsítására szolgáló partnerségeket hozzanak létre a textil- és ruhaipari ágazatban, azzal a céllal, hogy védjék a foglalkoztatást, összességében pedig az ágazat előnyt kovácsoljon a szociális párbeszéd régóta fennálló keretrendszeréből. Üdvözöljük a Parlamentnek a textilágazat jövőjéről szóló állásfoglalását. Előrelépünk a piacra jutás, a vezető piacokra irányuló kezdeményezésből származó források és mindegyik szabadkereskedelmi megállapodás terén, a környezetvédelmi és szociális normák okán. Természetesen a valutaleértékelés is napirenden marad.
Georgios Papastamkos
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök asszony, a textil- és ruhaipar a gazdaság különösen globalizált ágazata, amelyet a termelési hely folyamatos változása, valamint az állandó szerkezetátalakítások és az új helyzethez való alkalmazkodás jellemez, mint amilyen a nemzetközi kereskedelem liberalizálása. Az Európai Unió sok tagállama, köztük Görögország számára is ez az ágazat az export és a foglalkoztatás fontos forrása. Az áttelepülő termelőegységek nagy száma és a foglalkoztatás folyamatos csökkenése azonban aggasztó méreteket öltött. A strukturális problémák mellett az Európai Unió importvámjai és a legfőbb versenytársai által alkalmazott importvámok között feszülő súlyos ellentét is negatív szerepet játszik. Biztos asszony, olyan ágazatról beszélünk, amelynek termékei az Európai Unió határain lefoglalt összes kalóztermékek igen nagy százalékát teszik ki, és ez a százalékos arány folyamatosan nő. Ebben az esetben jó ötletnek tartom a kalóztermékek európai megfigyelőközpontjának létrehozására irányuló javaslatot, hogy jobb koordinációt tudjunk elérni az illetékes hatóságok, a tagállamok és a Bizottság szolgálatai között, és jobb feltételeket is teremtsünk a magánszektorral folytatott együttműködés számára. El kell fogadnunk a "made in” címkéről szóló rendeletet, amely elősegíti majd a tisztességes verseny feltételeinek és a fogyasztóvédelemnek a biztosítását. Az általános preferenciarendszer és a regionális megállapodások keretében a vámkontingensek alkalmazását illetően fontos szerep jut a hatékonyabb származási szabályoknak. Felszólítottak bennünket, hogy adjunk új keretet az ipari és regionális politikát és kötelezettségvállalásokat végrehajtó ügynökségek közötti együttműködési kapcsolatoknak, és hatékonyan támogassuk az európai vállalkozásokat, különösen a kis- és középvállalkozásokat, hogy fenntarthassák és tovább bővíthessék versenyképes szakismereteiket. Itt olyan termékek gyártásáról beszélek, amelyek a minőség és a formaterv, az innováció és az új technológiák alkalmazását illetően magas hozzáadott értéket képviselnek.
Rovana Plumb
Köszönjük válaszait a szóbeli választ igénylő kérdésekre. Hangsúlyozni szeretném, hogy a textilágazat - ahogy az köztudott -különösen nagy mértékben járul hozzá az összes tagállam, köztük Románia GDP-jéhez. Nagyon is tudatában vagyunk annak, hogy ez az ágazat új munkahelyeket teremt, különösen a női munkaerő számára. Egyetértek az Ön által javasolt intézkedésekkel, és támogatom azokat, mivel tudom azt, hogy a jelenlegi gazdasági válságban milyen fontos a kereskedelem, és fel kell ismernünk, hogy milyen fontosak a munkahelyek védelme érdekében meghozandó intézkedések.
Figyelembe véve, hogy a Kínából származó textilimport közös felügyeleti rendszerét tavaly év végén leállították, amely szerintem is fontos eszköze volt a piac nyomon követésének, azt szeretném javasolni a Bizottságnak, hogy ne csak a textilágazatnak tulajdonítson nagyobb jelentőséget, hanem a többi veszélyeztetett ipari szektornak is, mint amilyen az acélipar, a vegyipar és a gépgyártás. Azt is javasolnám, hogy az Európai Bizottság rendszeresen terjesszen elő hatásvizsgálatokat, statisztikai adatokat vagy egyéb adatokat, valamint alkalmas eszközöket is ezen ágazatok tekintetében. Ismételten gratulálok az intézkedésekhez, amelyeket a piacra jutás, a szabad kereskedelem, a pénzeszközök és a környezetvédelem tekintetében javasoltak.
Gianluca Susta
Elnök asszony, hölgyeim és uraim, kétségtelen, hogy rendkívül súlyos ipari válsággal állunk szemben, és az európai textilipar nem menekülhet e válság elől, amely a pénzügyi válság következménye is.
Nyilvánvaló, hogy a késleltetett fogyasztói árhatás érinti az európai csúcstermékeket, köztük a hazámból, Olaszországból származó termékeket is, mégpedig abban az ágazatban, ahol - ahogy arra a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság elnöke is rámutatott - 350 000 munkahely és a vállalkozások 5%-a szűnt meg.
Ezen a ponton viszont úgy vélem, hogy más ipari ágazatokhoz hasonlóan ennek a szektornak a pénzügyi támogatásnál nagyobb szüksége van a szabályokra, és ahogy már rámutattak, valódi kölcsönösségre van szükség. Miközben érthető, hogy a felemelkedő országokat illetően ezen országok fejlődésének és így az új piacok támogatásának érdekében hajlandóság tapasztalható a piacok valódi megnyitására, sokkal kevésbé érthető a kölcsönösség elmaradása a jogi és tarifális akadályok terén a legfejlettebb országok, az Egyesült Államok, Kanada, Ausztrália és Japán részéről.
Éppen ezért bizonyos alapvető kérdéseknek - amelyekkel kapcsolatban a kötelezettségvállalások inkább csak papíron, semmint a gyakorlatban léteztek -, mint amilyen a származás megjelölése, ismételten a Bizottság és a Tanács figyelmének középpontjába kell kerülniük. Európának új szabályokra van szüksége, de ugyanígy kölcsönösségre és fokozott erőfeszítésekre is, hogy felvegye a küzdelmet a hamisítással és kalóztermékekkel szemben, hogy valóban fellépjen a dömpingellenes intézkedések terén, és kiemelt kérdésként jóváhagyja a származás megjelöléséről szóló rendeletet.
Láthatja, biztos asszony, ha egyik kezünket hátrakötve szállunk ringbe egy bokszmeccsen, nem nyerhetünk. Azt is meg szeretném ismételni, hogy ez a probléma velünk együtt az Egyesült Államokat is érinti, és nem csak Kínát vagy Indiát. Nekik vannak nyomon követhetőségi szabályaik, amelyeket alkalmaznak a mi termékeinkre is, amelyekkel viszont mi nem rendelkezünk. Alapvető kérdésről van tehát szó, amellyel kapcsolatban a korábbinál jobban meg kell erősíteni a Bizottság kezdeményezését, mivel láttuk, hogy ha a Bizottság akarja, akár meg is tudja győzni azokat, akiknek ellenvetéseik vannak, ahogy a környezetvédelem esetében is.
Összefoglalva úgy érzem, hogy van néhány költséges intézkedés, és van néhány kevésbé költséges, a költséges intézkedések azonban részét képezik az elindítandó válságkezelő csomagnak. Ezek közé tartozik a Globalizációs Kiigazítási Alap, a befektetések ösztönzésére és a kis- és középvállalkozások tőkésítésének megerősítésére rendelkezésre bocsátott több hitel, a textilipari technológiai platform kutatására szánt több forrás, valamint a kis- és középvállalkozások exportjának nagyobb támogatása. A kevésbé költséges intézkedések között kifejezetten a származás megjelöléséről szóló rendelet, a szellemi tulajdonjog védelme, a dömpingellenes szabályok és a hamisítás elleni küzdelem szerepelnek. Amennyiben javaslatot tudunk tenni mindezen költséges és nem költséges intézkedésekre, akkor hiszem, hogy anélkül tudunk segíteni Európa gazdaságán, hogy megváltoztatnánk a versenyszabályokat és a neoprotekcionizmus csapdájába esnénk.
Pedro Guerreiro
Más kezdeményezéseket követve azt javasoltuk az Európai Parlament Nemzetközi Kereskedelmi Bizottságának, hogy szóbeli választ igénylő kérdést kell feltenni az EU több tagállamában a textil- és ruhaipari ágazat termeléséről és foglalkoztatásáról szóló plenáris vitában, mivel ezt sürgős és megkerülhetetlen kérdésnek tartjuk.
Azt is javasoltuk, hogy a vitában vegyen részt a Tanács is, és azt parlamenti állásfoglalás zárja le; a többi képviselőcsoport azonban nem támogatta ezeket a javaslatokat.
Több mint egy év telt el a Parlamentben 2007. december 12-én tartott vita óta. Akkor megkongattuk a vészharangot, hogy ha nem teszünk intézkedéseket a textil-és ruhaipari ágazatban a termelés és a foglalkoztatás védelmében, akkor továbbra is a lassú agónia és a pusztulás szemtanúi leszünk e stratégiai ágazat nagy részében. Azóta, ahogy korábban is történt, munkahelyek ezrei szűntek meg, és számtalan vállalat zárt be, aminek következtében egyedül az elmúlt két évben 350 000 munkahely és a vállalatok 5%-a tűnt el a süllyesztőben.
Megkérdeznénk: ez az, amiről az Európai Bizottság azt állítja, hogy versenyképesség szerkezetátalakításon keresztül? Azóta, és korábban is ez történt, a munkavállalóknak folyamatosan a munkanélküliséggel kell szembesülniük - sajnos elég gyakran nem fizetik ki nekik a végkielégítést és a visszamenőleges béreket sem - a fokozódó kizsákmányolás, a növekvő bizonytalanság, a bérek késedelmes kifizetése és a szabályozatlan munkaidő mellett.
Bizonyos okok és személyek felelősek ezért a helyzetért, például azok, akik a textil- és ruhakereskedelem liberalizálását és a termelés áttelepítését szorgalmazták a profitmaximalizálás céljából, és ezzel a kezdetektől meghatározott kettős mérce alapján állították a verseny elé az ágazat nagy részét.
Ezzel a helyzettel szembesülve az Európai Unió vagy behunyta a szemét, vagy pedig hatásmérséklő intézkedéseket tett, amelyek messze nem alkalmasak arra, hogy választ adjanak az ágazat problémáira és igényeire. Az Európai Bizottság más ágazatoktól eltérően nem tekinti sajátos helyzetűnek a textil- és ruhaipart, mint ahogy azt állítja. A sürgősségi intézkedések mellett - amelyeket minden egyes tagállamnak végre kell hajtania - az Európai Uniónak kötelessége választ adni azokra a súlyos problémákra, amelyekkel az ágazat jelenleg küzd.
Biztos asszony, mikor fogjuk alkalmazni a származást igazoló címkék elhelyezésére vonatkozó kötelező szabályokat, például a "made in” rendelet elfogadásával? Mikor alkalmazzuk végre ugyanazokat a fogyasztóvédelmi és védelmi követelményeket az importált termékekre, mint amelyeket az Európai Unióban gyártott termékektől követelünk meg? Hogyan fogja az Európai Unió nyomon követni a valós idejű importtendenciákat, a vámfelügyeletet és vámellenőrzést, folyamatosan teljes körűen tájékoztatva az ágazatot, szükség esetén pedig védzáradékokat hívva segítségül? Hogyan fogja felhasználni a 2007-2013-as pénzügyi keretet, benne az úgynevezett Globalizációs Kiigazítási Alapot a textil- és ruhaipari ágazatban termelés és a foglalkoztatás fenntartása érdekében, különös tekintettel a liberalizáció által érintett kis- és középvállalkozásokra? Mikor lesz olyan monetáris és devizagazdálkodási politika, amely nem bünteti bizonyos tagállamok exporttevékenységét? Mikor jön létre a Parlament által javasolt közösségi program, és mikor szabadulnak fel végre azok a pénzügyi források, amelyek az ágazat modernizálását és a az ipari tevékenység diverzifikálását szolgálják, különös tekintettel azokra, amelyek az ettől függő, leghátrányosabb helyzetű régiókra irányulnak?
Tokia Saïfi
- (FR) Elnök asszony, azt európai textil- és ruhaipari ágazat olyan szektor, amelyet az elmúlt néhány évben keményen sújtottak a globalizáció romboló hatásai.
Mára a bizonyos európai régiókon ejtett néhány fájdalmas seb ellenére az ágazat képes volt irányt váltani, nem utolsósorban a technikai és innovatív textil kifejlesztésével.
Ne engedjük azonban, hogy a lazaság és nemtörődömség aláássa az iparág fellendülési képességét. Az Európai Uniónak valóban töretlen politikai akarattal egy következetes versenykörnyezetet kell teremtenie vállalkozásai számára, szükség esetén azonban gyakorlati és hatékony fellépésekkel fenntartva éberségét.
Ahhoz, hogy az Unió ezt megtegye, Önnek, biztos asszony, folytatnia kell a vámstatisztikák nyomon követését a Kínából származó behozatalok tekintetében, és folyamatosan tájékoztatnia kell az ágazatot a legújabb fejleményekről. Szorosan követnünk kell az ügyek alakulását, és fogékonynak kell lennünk. Az Európai Unió rendelkezik az ehhez szükséges eszközökkel: a kereskedelmi védelmi eszközök tökéletes példái ennek. Ezért továbbra is azt az álláspontot fogom sulykolni, hogy a védelmet nyújtó Európa nem egy protekcionista Európa.
Ma azonban, biztos asszony, leginkább a hamisított textil- és bőráruk lefoglalásának soha nem látott növekedése aggaszt, olyan áruké, amelyeket azoszínezékekkel vagy nikkellel impregnálnak, és amelyek rendkívüli kockázatoknak teszik ki az európai fogyasztók biztonságát és egészségét. Olyan jelenség ez, ahogy Ön is el tudja képzelni, ami nem arról szól, hogy magunk mögött hagyjuk a jelenleg bennünket sújtó gazdasági válságot.
Ezért szólítom fel Önt, hogy a tagállamokkal együtt dolgozzon a hamisítás és a kalózkodás leküzdésére irányuló négyéves cselekvési terv mihamarabbi végrehajtása érdekében, létrehozva a hamisítással foglalkozó európai megfigyelőközpontot és megerősítve az európai vámfelügyeleti rendszert.
A harmadik országokból beszerzett áruk származásának kötelező megjelölése, a vámellenőrzési eljárások harmonizálása, valamint a szellemi tulajdonjogok megsértésének büntetőeljárás keretében való szankcionálása azok a csaták, amelyeket vállalkozásaink, munkahelyeink és az európai polgárok védelmében meg kell vívnunk.
Francisco Assis
(PT) Elnök asszony, biztos asszony, ez egy nagyon konkrét eset, amelyben a röviddel ezelőtt az előző vitában a védelem és a protekcionizmus között tett különbségtétel nagyon jól érvényesül.
Nemet kell mondanunk az elszegényítő protekcionizmusra, ugyanakkor elengedhetetlen szükség van az európaiak alapvető jogait szavatoló védelemre. Különböző európai régiókban és országokban nagyon fontos ez az ágazat, ahogy abban a régióban is, ahonnan én jövök, Észak-Portugáliában. Az ágazat döntő jelentőségű a regionális gazdaság szempontjából. Ez az az ágazat, amely különösen ki volt szolgáltatva a globalizáció folyamatának. A jelenlegi súlyos pénzügyi válságban az ágazat teljesen tragikus időket él meg.
Az Európai Uniónak és tagállamainak több figyelmet kell fordítaniuk a textiliparra, defenzív és offenzív intézkedéseket választva. A defenzív intézkedések közé tartozik a kereskedelmi védelem valamennyi rendelkezésünkre álló mechanizmusa és eszköze. Felöleli a fő partnereinkkel annak érdekében fenntartott politikai párbeszédet, hogy fellépjünk a valódi monetáris protekcionizmussal és olyan helyzetekkel szemben, amelyek fenyegetik az európai gyártók jogos érdekeit. Az európai gyártók, munkáltatók és munkavállalók védelme az európai polgárok és egyben az európai fogyasztók védelme is. Ez az, aminek egyszer és mindenkorra tudatában kell lennünk.
Ugyanakkor ezeket a defenzív intézkedéseket azokkal az elvekkel összhangban kell alkalmaznunk, amelyek ugyanolyan egyszerűek, mint az előbb itt felvázoltak: a kölcsönösség elvével és a tisztességtelen verseny elleni folyamatos küzdelem elvével összhangban. Nem kérünk semmilyen különleges elbánást az Európai Unió vagy az Európai Unió leginkább sújtott régiói számára. Mi csak azt követeljük, hogy legyenek szabályok, és ezek a szabályok a viszonosság alapelvére épüljenek. Miközben azonban az Európai Uniónak és tagállamainak nem szabad habozniuk, hogy küzdjenek az alkalmazásuk időpontjában legmegfelelőbbnek bizonyuló kereskedelmi védelmi eszközökért, offenzív politikákat és intézkedéseket is ki kell dolgoznunk Ez lényegében már folyamatban van, mégpedig az ágazat modernizálásával, továbbá a humánerőforrás-fejlesztés, a szakképzési befektetések, a technológiai modernizáció és a régiók fejlesztése terén.
Vannak régiók - az egyiket, mégpedig, ahogy már említettem, az észak-portugáliai régiót én is jól ismerem - amelyek valóban tragikus helyzetben vannak, amivel szemtől szembe fel kell venni a küzdelmet.
DanutBudreikait
(LT) Ebben az évben Litvániában megszűnhet a textil- és ruhaipari ágazat munkahelyeinek 50%-a. Mintegy 20 000 munkavállaló válhat munkanélkülivé. Ez nem csupán a gazdasági és pénzügyi válság következménye lenne. A textiliparnak egyenlőtlen versenyfeltételek mellett kell helytállnia, és szigorúbb gyártási, munkaügyi, higiéniai és ökológiai normákat kell alkalmaznia. Nagyon nehéz versenyezni a kínai szubvencionált termeléssel a kiegyensúlyozatlan árfolyam, a bankhitelezési politika, az értékcsökkenési leírás elmaradása és az adópolitika miatt. Emellett Kína és más országok folyamatosan növelik a piacra jutás akadályait, amely érinti az uniós termékeket. Mit gondol a Bizottság egy olyan helyzetről, amikor a kínai termékek ára alacsonyabb, mint a gyártásukhoz felhasznált nyersanyagé? Milyen intézkedéseket tervez a Bizottság tenni az egyenlő versenyfeltételek helyreállítása érdekében? Emellett konkrét tényeket szeretnék látni, amelyek bemutatják, hogy a Bizottság által a kis- és középvállalkozások támogatására létrehozott Helpdesk részleg miként segíti a textilipart olyan vizsgálatok kezdeményezésében, amelyek a piacvédelmi eszközök alkalmazását tekintik át a tisztességtelen verseny nyilvánvaló eseteiben? Tájékoztatás céljából elmondom, hogy a vászongyártó ipar immár két éve próbál dömpingeljárást kezdeményezni a Kínából származó vászonszövetekkel szemben, de ezt eddig nem tudta megtenni, mert a Bizottság nem nyújt semmilyen segítséget. Mit javasol a Bizottság, mit tegyenek a textilgyártók?
Ivo Belet
(NL) Biztos asszony, az előbb azt mondta általánosságban, hogy a Kínából származó textilimporttal kapcsolatos helyzet a vártnál jobban alakult. Kötelességemnek érzem, hogy nyomatékosan ellentmondjak ennek az állításnak, mivel az adatok teljesen más képet mutatnak.
Valóban, tavaly óriási mennyiségű textilimport érkezett Kínából. Kétségtelen, hogy ha a pólókat, a nadrágokat, a ruhákat és a pulóvereket, azaz a legveszélyeztetettebb termékkategóriákat nézzük, akkor egy csupán egyéves távlatban majdnem megkétszereződött az import, ami egyértelműen nagy aggodalomra ad okot. Ez azt jelenti, hogy az egész időszakban nem működött az általunk létrehozott felügyeleti rendszer. Mindannyiunk tudjuk, hogy a kettős ellenőrzési rendszer már nem működik. Ez a helyzet tarthatatlan, Ashton asszony, mivel nincsenek valódi szankciók, amelyeket alkalmazhatnánk; nincs befolyásunk.
Ahogy az előző felszólaló is említette, az adatok azt is mutatják, hogy valami alapvetően nincs rendjén a kínai textiláruk nagy mennyiségű importjának árával. Az árak majdnem egyharmaddal estek vissza, és ez az árcsökkenés nem tulajdonítható egyedül az árfolyamkülönbségnek. Ráadásul, biztos asszony, a termelési költségek az elmúlt évben ugrásszerűen emelkedtek Kínában, ami arra enged következtetni, hogy ezek az árak gyakorlatilag dömpingárak. Számítunk Önre, hogy emellett nem megy el egyszerűen szó nélkül. Ahogy korábban Wortmann-Kool asszony is mondta, az elmúlt két évben 350 000 munkahely szűnt meg. Ez igen nagy mértékben a tisztességtelen verseny következménye, nekünk pedig választ kell adnunk erre a helyzetre.
De nem csak ez az egy ügy ad okot aggodalomra, biztos asszony. Ahogy Ön is tudja, a jelenlegi környezetben sokkal nehezebb hitelbiztosítékot szerezni, és ennek közvetlen káros hatása van az exportra. A francia kormány már kidolgozott egy kiegészítő hitelbiztosíték-rendszert a ruha- és textilipari ágazat számára. Érdemes lenne mérlegelni, hogy ajánlhatnánk-e ezt a rendszert, és ésszerűsíthetnénk-e azt európai szinten. Nem a harmonizációt javaslom, hanem azt, hogy európai szinten próbáljunk meg kezdeményezéseket tenni a francia rendszer bizonyos fokú népszerűsítésére. Kötelezettséget tudna-e Ön vállalni arra, hogy a rendelkezésére álló hatáskörökkel élve kezdeményezéseket hajt végre ebből a szempontból? Ezek a kezdeményezések nem feltétlenül jelentenek költséget. Csupán politikai akarat és koordináció kérdése az egész.
Martí Grau i Segú
(ES) Elnök asszony, biztos asszony, ahogy nemrég szemtanúi lehettünk, a textilipari ágazat súlyos válságot él át, ami sok üzembezáráshoz, áttelepüléshez és elbocsátásokhoz vezetett, különösen az erre az iparágra szakosodott régiókban.
A jelenlegi gazdasági válság fényében az Európai Bizottságnak a tagállamokkal együtt a lehető leggyorsabban cselekednie kell e szerkezetátalakítás hatásainak mérséklése érdekében. Ezek a változások különösen drámaiak voltak az érintett régiókra és családokra nézve.
Úgy gondolom, hogy a textil- és ruhaipari munkavállalóknak támogatást kell nyújtani, é szociális intézkedéseket kell kidolgozni tervek formájában, amelyek segítséget nyújtanak a szerkezetátalakításon átmenő és jelenleg nagyon nehéz körülményekkel szembesülő vállalatoknak. Kívánatos lenne az Európai Globalizációs Alap jelentős részét szerkezetátalakításra és átképzésre irányítani a textilipari ágazatban, különösen a kis- és középvállalkozások számára, amelyek az ágazat többségét képviselik az Európai Unióban. A kkv-k nagyon megszenvedték a piaci liberalizáció hatásait.
Emellett újra létre kell hozni az importellenőrzési rendszert, különös tekintettel a kínai importra annak volumene miatt. Ez egyáltalán nem a kereskedelmi akadályok támogatását jelenti, sokkal inkább e jelentős átalakulás negatív hatásainak ellentételezését. Nem szabad elfelejteni, hogy az Európai Unió a textil- és ruhatermékek második legnagyobb exportőre a világon, ami szükségessé teszi az optimális piacra jutás garantálását a harmadik országokban. Ez létfontosságú az Európai Unió textil- és ruhaiparának jövője és különösen a kkv-k számára.
Mindezt természetesen úgy kell megvalósítani, hogy ezekben az országokban a szociális és környezetvédelmi normák előmozdítása alapján garantáljuk a tisztességes versenyt. Ebben a tekintetben a fogyasztók pontos tájékoztatása - például a "made in” címkét bevezető rendelet, amelyről tudjuk, hogy nem hajtották végre - nagyon jól hasznosítható lenne, mivel ez azt jelentené, hogy az importált termékekre ugyanazok a fogyasztóvédelmi és védelmi követelmények lennének alkalmazandók, mint az Európai Unióban gyártottakra.
Elisa Ferreira
(PT) Elnök asszony, biztos asszony, megpróbálom nagyon tömören megfogalmazni kérdéseimet. Az első pontom az Európai Unió textiltermékekre vonatkozó különleges felügyeleti mechanizmusának kérdése, amely - ahogy már említették - 2008. december 31-én szűnt meg. Amit hiányolunk, biztos asszony, az az importra, az exportra és az árakra vonatkozó statisztikai adatok pontos és rendszeres publikálása, az Egyesült Államok példáját követve. Ezen adatok hiánya megakadályozza az Európai Uniót abban, hogy választ adjon a tisztességtelen gyakorlatokra, maga a Bizottság pedig nem képes meghatározni stratégiáját. Kérem Önöket, hogy más képviselők példáját követve figyeljenek erre.
Másrészt az Európai Unióban folytatott termelési tevékenység egyre nagyobb mértékben azzal jár, hogy biztonsági és szociális szabályozásoknak és környezetvédelmi normáknak kell megfelelni. A REACH például az egyik olyan legutóbbi kezdeményezés, amely egyre több követelményt támaszt velünk szemben.
Fontos, hogy a Bizottság világos stratégiával rendelkezzen, amelyet át lehet tekinteni és ellenőrizni lehet annak érdekében, hogy az importált termékekre ugyanazok a követelmények vonatkozzanak. Hogy a jelenlegi szabadkereskedelmi megállapodások keretében miképpen tarhatók fenn megfelelően ezek a szempontok? A "made in” címkézés tényleg segíthet a probléma megoldásában?
Harmadrészt, az Európai Unió elindította a gazdaság fellendítésére irányuló tervét a jelenlegi válság leküzdése érdekében. Milyen szerepet fog játszani a gazdaságpolitika ebben az összefüggésben? Mit tervez tenni a Bizottság ebben az időszakban, amikor számos más ország, például Kína egyre nagyobb számban emel nem tarifális akadályokat, hogy európai importunk ne léphessen be a kínai piacra? Milyen javaslatai vannak a Globalizációs Kiigazítási Alap aktualizálásával és kiigazításával kapcsolatban, valamint a strukturális alapok keretében rendelkezésre álló támogatásokat illetően, hogy rövid távon javítsa az európai textilipar helyzetét?
Végezetül pedig, megtörténhet-e, hogy a jelenleg megélt válság végre ráébreszti a Bizottságot arra a pusztító hatásra, amelyet a felülértékelt euró fejt ki az európai gazdaságra? Hogyan tudja a biztos asszony tudatosítani - mindjárt befejezem - kollégái, a többi biztos és az egyensúlyteremtő európai monetáris politikával foglalkozó egységek körében...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Paul Rübig
(DE) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Biztos asszony, mit tenne Ön a kínai és indiai piacok megnyitásának felgyorsítása érdekében? A fő szempont természetesen az, hogy képesnek kell lennünk exportálni termékeinket ezekben az országokba. Nagyon sok európai vállalat hajtott végre beruházásokat Kínában, gyárakat építettek vagy vásároltak ott. Ezért a nyitottabb piac tényleg kiemelt prioritást élvez. Milyen mozgástere van Önnek - adott esetben Kovács biztossal együttműködve -, hogy adózási ösztönzőket nyújtson a textiliparnak, például rövidebb időszakok az értékcsökkenési leírásra, hogy javítsák a vállalatok hitelképességét? Ez természetesen segítene a munkahelyek megőrzésében is. Amikor majd a Bázel II. Egyezményt végrehajtják, olyan struktúráknak kell működniük, amelyek a cégek jobb hitelképességét szolgálják.
Zbigniew Zaleski
(PL) Biztos asszony, természetesen szilárdan leszögezem, hogy erőteljesen támogatom képviselőtársam véleményét, aki szerint kisvállalkozásainkat védeni kell az alacsony minőségű árukkal, valamint a hamisított és kalóztermékekkel szemben. Emlékeztetem Önöket arra, hogy a Toszkán Termelői Szövetség képviselői arra kértek bennünket látogatásuk során, hogy ismerjük el, nem védelemre van szükségük, hanem annak egyértelmű megerősítésére, hogy a "Made in Italy” jelölés csak az olasz termékeken lesz látható.
Még valamit szeretnék hozzáfűzni és tájékoztatni Önt biztos asszonyt, hogy lényegében Önre hárul az az elég nehéz feladat, hogy megoldjon egy bizonyos dilemmát. Egyrészről a fogyasztók olcsóbb termékeket akarnak vásárolni, azaz alacsony áron akarnak vásárolni, függetlenül attól, hogy az áruk Kínából vagy más országokból érkeznek; másrészről tudniuk kell, hogy ennek ára az lehet, hogy polgártársaik elvesztik a munkahelyüket. Talán az embereket erről tájékoztató kampány segít Önnek, mint olyan személynek, aki támogatja e dilemma megoldásának megtalálását, mégpedig kérdések felvetésével és javaslatok megfogalmazásával, amelyek találkoznak a társadalom támogatásával. Ezért a fogyasztóról is szó van, nemcsak a Bizottságról.
Miloslav Ransdorf
(CS) Köszönöm, elnök asszony, Csak egy rövid megjegyzésem van a textilipar és a globalizáció által rá gyakorolt hatás összetett témájával kapcsolatban. Véleményem szerint valószínűleg rossz megoldás csak a védintézkedéseket alkalmazni. A legfontosabb szempont a technológiai szint és a termelés minőségének javítása Európában, valamint az európai textilipar fellendítése azzal, hogy struktúráit átállítja a speciális termékekre és olyan minőségi szintre, amelyet az ázsiai verseny nem tud elérni. Ez egy megvalósítható opció, és néhány európai vállalat már elindult ezen az úton és új piaci szegmenseket hoz létre, ahol összességében könnyebben boldogulnak. Úgy vélem, hogy ezeknek az erőfeszítéseknek jellegüket tekintve egész Európára ki kell terjedniük, ami egy jól átgondolt koncepciót igényel.
Elnök
- Biztos asszony, mindenekelőtt hadd mondjam, hogy örömömre szolgál, hogy újra itt köszönthetem Önt a Házban.
Catherine Ashton
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, hadd válaszoljak néhány felvetett szempontra. Több tisztelt képviselő is- Papastamkos úr, Susta úr, Ferreira asszony, Grau i Segú úr és Zaleski úr - beszélt a "made in” rendelkezésről. Szerintem a Bizottság által előterjesztett javaslat megalapozott és azt el kell fogadni - ez a vállalkozások érdeke. Azonban, ahogy a tisztelt képviselők is tudják, még nem kaptam többséget a Tanácsban, és nagyon üdvözölnék minden támogatást, amit a tisztelt képviselők biztosítani tudnak a többség megszerzéséhez.
Több képviselő - Susta úr, Saïfi asszony, Assis úr különösen, valamint Budreikaitasszony - beszélt a kereskedelmi védelmi eszközökről és annak fontosságáról, hogy biztosítani kell a rendelkezésünkre álló mechanizmusok hatékony működtetését. Meghallgatásomon kötelezettségemnek érzem biztosítani, hogy ezt teszem, és a továbbiakban is ezt fogom tenni.
A szellemi tulajdonjogokat illetően fontos, hogy van egy cselekvési tervünk, és szándékaim szerint foglalkozni fogok ezzel. Szólni kívánok a Helpdesk és a kivállalkozások kiemelt kérdéséről. Ezt kifejezetten a kisvállalkozások számára alakították ki, hogy segítsen nekik a védelem kérdésének kezelésében. Nagyon hálás vagyok. Ha a tisztelt képviselők bővebb tájékoztatást szeretnének, vagy érdeklődnek iránta, szívesen várom megkeresésüket.
"A védelem nem protekcionizmus” - ez a viták egyik nagy kérdésköre. Csak annyit mondanék most, különösen Plumb asszonynak és Ransdorf úrnak, hogy ezek fontos különbségek. Nagyon fontos, hogy küzdjünk a protekcionizmus ellen; fontos annak biztosítása, hogy azért támogatjuk iparágainkat, hogy a későbbiekben képesek legyenek versengeni és kereskedni.
Számos érdekes ötletet fogalmaztak meg, mint amilyen az iparra vonatkozó hatásvizsgálat, és ezeket továbbítani fogom kollégámnak, Günter Verheugennek. Ő igenis felfogja az adatgyűjtés és a statisztikák fontosságát, de biztosíthatom Önöket, hogy értesülni fog az Önök által felvetett aggályokról. Át kell tekintenünk az összes napirenden lévő kezdeményezést, és azt, hogy miként kezeljük a piacra jutást, ahogy azt mondták is. Azt mondanám Guerreiro úrnak, hogy teljes mértékben elfogadom a textil- és ruhaipar stratégiai fontosságát és annak értékét a piacok fellendítéséről folytatott korábbi vitánkban.
Utolsó megjegyzésemet Rübig úrhoz intézem: Egy másodpercben nem tudom Önnek elmondani, hogy miként kell felgyorsítanunk az indiai és kínai piacok megnyitását, de örömmel vitatom meg ezt, amikor Önnek megfelel.
Elnök
- A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Czesław Adam Siekierski  
A Kínából Európába érkező olcsó textilimport az utóbbi időben egyre nőtt a világkereskedelem fokozatos liberalizálása eredményeként. A kínai textiliparnak, amelynek több millió fős olcsó munkaerő áll a rendelkezésére, nyilvánvaló előnye van az európai gyártókkal szemben, amelyek főként a márkás termékekre specializálódtak. Negatív szociális hatásokat figyelhetünk meg azzal kapcsolatban, hogy a versenyképesebben árazott kínai import fokozatosan átveszi a hazai termelés helyét, amely hatások elsősorban azokat a régiókat érintik, amelyek már évszázadok óta a ruhagyártásra szakosodtak. Miközben most a történelem egyik legsúlyosabb gazdasági válságával küzdünk, még nagyobb annak a veszélye, hogy a Közösség nagy térségei szegényednek el.
Az Ázsiából érkező olcsó ruhák ellenőrizetlen beáramlása egyben a márkás termékek hamisításának problémáját is magával vonja, ami tovább gyengíti az európai gyártók helyzetét, és súlyos kockázatoknak teszi ki a fogyasztókat az importált termékek hiányos minőségével kapcsolatosan.
Nem lehet kétségünk afelől, hogy a kétoldalú felügyeletről szóló megállapodás 2008. végi lejárta miatt azonnali fellépésre van szükség a rendszer időbeli kiterjesztése érdekében. Egyben tanácsos magas szintű munkacsoportot létrehozni az EU-ban, amelynek feladata a kínai textiláru beáramlásának nyomon követése és a minőség ellenőrzése lenne. Szem előtt tartva, hogy a gazdasági recesszió idején a tagállamoknak és a Bizottságnak különös figyelmet kell fordítaniuk a munkahelyek védelmére, kérem, hogy az európai textilpiac védelmét kezeljék kiemelt ügyként.
