Särskilda bestämmelser för sektorn för frukt och grönsaker (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om ett betänkande av María Isabel Salinas García, för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, om förslaget till rådets förordning om särskilda bestämmelser för sektorn för frukt och grönsaker och om ändring av vissa förordningar - C6-0075/2007 -.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Vi är nu framme vid den sista och avgörande fasen av reformen av frukt- och grönsakssektorn. Vi inledde debatten den 24 januari 2007, och vi har därefter fått motta ett stort antal mycket värdefulla synpunkter, inte minst från parlamentet och genom María Isabel Salinas Garcías betänkande. Jag tackar för detta och för ert aldrig sviktande stöd för de allmänna målen och de generella principerna i kommissionens förslag.
När jag har övervägt innehållet i yttrandet har jag valt att koncentrera mig på några frågor som ni alldeles särskilt har inriktat er på.
När det gäller frågan om producentorganisationerna står det för det första helt klart att både kommissionen och parlamentet anser att dessa bör finnas kvar och till och med förstärkas ytterligare i syfte att öka koncentrationen av utbudet. Detta är helt avgörande om sektorn ska kunna hävda sig mot den enorma koncentration som vi nuförtiden ser inom detaljhandelssektorn. Vi har som ni vet föreslagit ett antal nya initiativ som syftar till att producentorganisationerna ska bli mer attraktiva. Vi har föreslagit en tilläggsfinansiering på 60 procent från gemenskapen, som i första hand ska utnyttjas för sammanslagningar mellan producentorganisationerna och för sammanslutningar av producentorganisationer. För det andra ska finansieringen komma de regioner till del där producentorganisationernas bidrag till koncentrationen av utbudet är lägre än 20 procent. För det tredje ska finansieringen innefatta det organiska jordbruket. Den fjärde målgruppen utgörs av de nya medlemsstaterna, och den sista av de yttersta randområdena.
Jag är medveten om att ni har begärt att ännu fler åtgärder ska innefattas i gemenskapens ekonomiska tilläggsstöd på 60 procent till driftsfonderna, exempelvis gemensamma aktioner mellan producentorganisationerna eller en samordning av produktionen. Våra förslag kommer emellertid redan att innebära en mycket betydande skillnad i positiv riktning. Jag vill i första hand hålla fast vid dessa åtgärder. Som ni säkert känner till måste vi också vara vaksamma på budgetinskränkningarna.
När det gäller krisförebyggande och krishantering håller jag med om att detta är en av de känsligaste punkterna i betänkandet, och jag vill tacka för de idéer som ni för fram i yttrandet. Jag har emellertid svårt att acceptera tanken på en separat krishanteringsfond och behovet av att definiera vad vi egentligen menar när vi talar om ”kris”. En separat fond skulle leda till en betydande budgetökning och skulle dessutom inte bidra till någon ytterligare förenkling.
När det gäller att en viss procentandel av den nationella reserven ska tas i anspråk för krishantering är detta inte heller godtagbart. Den nationella reserven inrättades från första början för att hantera speciella situationer inom ramen för systemet med samlat gårdsstöd, och budgeten bör inte utnyttjas för ett annat ändamål eller andra åtgärder.
Jag har emellertid förståelse för ert krav på större flexibilitet i syfte att underlätta krishanteringen. Hellre än att inrätta en helt separat organisation skulle jag därför se positivt på att göra den organisation som kommissionen föreslår i sitt ursprungliga förslag mer flexibel och på så sätt i möjligaste mån effektivisera systemet och undvika ett prisras. Jag vill ändå understryka att vi även måste hålla i minnet att en ändring av det aktuella förslaget måste ske med bibehållen respekt för de övergripande budgetinskränkningarna, liksom för behovet av förenkling.
När det gäller att frukt och grönsaker för bearbetning ska innefattas i systemet med samlat gårdsstöd har ni begärt att en frivillig övergångsperiod ska införas för i första hand tomater. Ni förespråkar även ett separat bidrag för tomater till de traditionella producenterna i de nya medlemsstaterna. Jag kan tänka mig en kort övergångsperiod, under vilken medlemsstaterna kan besluta om stöd per hektar. Man bör ändå komma ihåg att en fullständig frikoppling måste vara både en förutsättning och ett slutmål och i slutändan alltså innebära en definitiv frikoppling.
Jag är också medveten om att bärsektorn har problem. Kommissionen har i sin analys visat att splittringen av både produktionen och saluföringen har bidragit till de problem som bärsektorn har drabbats av de senaste åren.
Vi har efter att ha tagit del av betänkandet kommit fram till att det bästa sättet att möta problemet är att stimulera till en ökning av antalet producentorganisationer i de nya medlemsstaterna, vilket vi också tog fasta på i vårt ursprungliga förslag. Med tanke på bärsektorns känslighet kan jag tänka mig att överväga ett särskilt stöd av mindre omfattning, men jag vill klart understryka att det måste vara tillfälligt och begränsat till vissa produkter.
När det slutligen gäller att främja frukt och grönsaker håller jag helt med er om att frågan har en mycket stor betydelse för såväl jordbruket som för folkhälsan och konsumentpolitiken. Vi producerar mängder av frukt och grönsaker av hög kvalitet inom EU, men medborgarna konsumerar inte tillräckligt, vilket får ökande konsekvenser för hälsan. Jag är för att ett system med frukt i skolorna införs enligt kommissionens ståndpunkt av den 13 maj 2007 i vitboken om en europeisk strategi för kostfrågor, vikt och fetmarelaterade hälsofrågor. Innan vi gör detta bör vi emellertid genomföra de nödvändiga konsekvensbedömningarna av en sådan åtgärd. Jag har bett mina tjänsteavdelningar att omedelbart sätta i gång med detta arbete.
Detta är mina preliminära synpunkter, och jag ser fram emot en konstruktiv diskussion med parlamentsledamöterna.
María Isabel Salinas García 
föredragande. - (ES) Fru kommissionsledamot! Först vill jag tacka er, inte bara för er närvaro utan också för ert samarbete och vilja att arbeta med mig.
Sanningen är den att vi har att göra med reformen av en mycket viktig sektor, vilket ni mycket väl vet. Den står för 17 procent av vår slutliga jordbruksproduktion, men tar endast emot omkring 3 procent av stödet.
Det är sant att den sektor vi diskuterar i dag är mycket dynamisk. Men den är också mycket bräcklig - den har strukturella problem, är utsatt för allt större tryck utifrån och från den storskaliga distributionen.
Det betänkande vi diskuterar i dag och som vi ska rösta om i morgon är resultatet av ett långt arbete. Det är ett öppet betänkande, och jag anser att parlamentet alltid har haft en öppen inställning i förhållande till kommissionen. Vi har alltid försökt nå överenskommelser, men detta är samtidigt ett realistiskt betänkande.
Det är komplicerat eftersom vi har att göra med 40 olika produkter för 27 länder. Det är inte förvånande att utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling fick in över 380 ändringsförslag, men dessutom var det endast två som röstade emot betänkandet.
Vi tycker absolut inte att allt i ert förslag, i kommissionens förslag, är negativt. Det är mycket viktigt att producentorganisationerna betraktas som hörnstenen i reformen från början. Men sanningen är den att i parlamentet och i hela EU-sektorn finns det vissa problem som vi anser måste prioriteras i reformen i alla medlemsstater.
För det första har vi frikopplingen av stöd för bearbetade produkter som kommissionsledamoten mycket riktigt tog upp. Det andra problemet är upphävandet av förbudet mot att odla frukt och grönsaker i områden som omfattas av systemet för samlat gårdsstöd. Och framför allt vill vi i parlamentet lyfta fram bristen på en verklig krishanteringsmekanism.
Jag anser att Europaparlamentet har gjort stora ansträngningar för att skapa samsyn för att kunna göra överenskommelser om dessa tre frågor.
För det första vill vi att de nuvarande saluföringsreglerna ska vara kvar. Det är sant att de borde vara enklare, men vi vill att de ska vara kvar.
Parlamentet har uttryckt, och kommer i morgon att uttrycka, sitt motstånd mot ett avskaffande av förbudet mot att odla frukt och grönsaker i de stödberättigande områdena, åtminstone tills kommissionen lägger fram en konsekvensbedömning som EG-domstolen har begärt.
Vi kräver att producentorganisationerna stärks så som redan har nämnts: genom att öka deras finansiering till 6 procent. Och i fråga om höjningen av stödet med 60 procent hoppas jag - vilket kommissionsledamoten också sagt - att hänsyn kommer att tas till vissa krav, till exempel integrerad produktion eller ursprungsbeteckningar.
Det vi faktiskt har åstadkommit är en fantastisk kompromiss om behovet av att skapa en försäkringsfond för krishantering, eftersom sektorn är mycket viktig och ömtålig.
Efter att ha lyssnat till ert anförande anser jag att detta för tillfället är den punkt där parlamentets så gott som enhälliga ståndpunkt skiljer sig mest från kommissionens.
Vi har uttryckt vårt stöd och fortsätter att göra detta för en krisförsäkringsfond som är öppen för alla producenter - även icke-anslutna sådana - och som till två tredjedelar finansieras av EU och till en tredjedel av producentorganisationer.
Vi betonar också behovet av ett prisövervakningsorgan. Vår framtid i denna sektor ligger inte i bidrag utan i marknaden. Och vi måste ha tillförlitlig och aktuell information om utvecklingen på marknaden.
När det slutligen gäller frikoppling gläder det mig mycket att höra att det äntligen finns skymten av en möjlighet till en övergångsperiod. Det finns vissa produkter som har flera användningsområden, till exempel tomater och citrusfrukter, där det ursprungliga förslaget skulle kunna leda till att produktionen upphör.
Därför förespråkar vi bestämt en övergångsperiod, och låt oss hoppas att den inte blir så kort som föreslagits här i kväll, utan tillräckligt lång för att sektorn ska kunna fortsätta att anpassa sig till systemet med samlat gårdsstöd.
Jag hoppas att denna frivilliga övergångsperiod ska ge möjlighet till någon slags delvis frikoppling som övergångsåtgärd.
Vi betonar också behovet av att förstärka stödet till röda bär. Det gladde mig också att höra det ni sa eftersom jag anser att detta uppenbart är ett behov som parlamentet har påpekat och kommissionen har övervägt.
Avslutningsvis vill jag tacka alla som har hjälpt mig under detta års arbete, skuggföredragandena och alla tjänstemän från Europeiska kommissionen för deras bidrag, för deras samarbete med mig, utskottets sekretariat och alla andra eftersom jag tycker att det betänkande som vi ska rösta om i morgon, som är resultatet av ett brett samförstånd, också har berikats av bidragen från de andra grupperna och från hela samhället.
Esther Herranz García
för PPE-DE-gruppen. - (ES) Mina damer och herrar! I dag är frukt- och grönsakssektorn en av de mest dynamiska i EU:s jordbruk, framför allt tack vare jordbrukarnas och producenternas arbete för att förbättra nätverken för marknadsföring och för att höja kvaliteten i sina produkter och koncentrera försörjningen.
Det går inte på något sätt att hävda att frukt- och grönsakssektorn är beroende av stöd från Bryssel. I själva verket är denna sektor framgångsrik på en mycket aggressiv marknad för att de människor som deltar arbetar hårt, och de pengar de får motsvarar inte mer än 1 procent av jordbrukens omsättning.
Den stora majoriteten av dessa producenter begär inga bidrag eller stöd för förtida pension i dag. De begär mekanismer för att ta itu med de aktuella problemen, som bara kan bli värre i framtiden.
Jag hoppas att jag får påminna er om att frukt- och grönsakssektorn är en viktig bricka i spelet när EU driver sina jordbruksförhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO).
I framtiden kommer dagens tryck på marknaden att öka när de befintliga tullhindren avskaffas.
Därför uppmanar jag medlemsstaterna att inrätta lämpliga krishanteringsmekanismer i samband med den reform av sektorn som troligen kommer att antas vid nästa veckas möte i rådet (jordbruk).
Som föredraganden redan har sagt och som många av er också vet och erkänner är krishantering ett ämne på modet, och den kommer att bli viktig i framtiden inom alla sektorer i den gemensamma jordbrukspolitiken när interventionsåtgärderna avskaffas.
När det gäller frukt och grönsaker måste problemet dock lösas skyndsamt med hänsyn till den stora konkurrensen från import från tredjeländer och det tryck som orsakas av den storskaliga distributionen.
Det krävs en fantasirik lösning för att hjälpa sektorn att hantera de svåra tider som är på väg, och vårt parlament erbjuder en sådan lösning i Salinasbetänkandet.
Den omfattar inrättandet av en särskild fond för allvarliga kriser för att vidta vissa åtgärder, till exempel inrätta pensionsfonder, och som hela sektorn skulle ha tillgång till. Detta skulle vara en mycket bra åtgärd med hänsyn till att vi inte gör några avsteg från det vi har gjort hittills, vilket producenterna också har ett ansvar för.
Jag anser att det i detta betänkande föreslås en banbrytande form av krishantering för frukt- och grönsakssektorn som andra sektorer kommer att behöva ta efter i framtiden.
Bogdan Golik
för PSE-gruppen. - (PL) Herr talman! Reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker är en av de sista som genomförs. Den omfattas fortfarande inte av 2003 års reform. Det är också en av de viktigaste marknadsreformerna i den nuvarande budgetramen. Jag vill gratulera María Isabel Salinas García till ett mycket objektivt betänkande som omfattar många viktiga frågor för både gamla och nya medlemsstater.
Eftersom min kollega redan har tagit upp alla de punkter vi ville framföra för parlamentet ska jag bara nämna bärsektorn, som är mycket viktig för de nya medlemsstaterna. Reformen måste omfatta effektiva lösningar för den här sektorn med hänsyn till behovet att se till att denna odling fortsätter att vara lönsam i gemenskapen och att gemenskapsproducenterna kan få en lämplig inkomstnivå. Bär är en känslig produkt som bör behandlas på samma sätt som andra känsliga gemenskapsprodukter.
Det är nödvändigt att tillämpa andra utbetalningsmetoder för bärsektorn utöver finansieringsramen för systemet för enhetlig arealersättning. Sådana utbetalningar skulle enbart riktas till bärproducenter. Stöd i form av separata arealersättningar skulle leda till omstruktureringar och höja sektorns effektivitet och konkurrenskraft. Därmed skulle bärodlarnas inkomster stabiliseras.
Jan Mulder
för ALDE-gruppen. - (NL) Herr talman! Först vill jag som talesman för gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa tacka föredraganden. Jag beundrar hennes sätt att kämpa sig igenom alla de ändringsförslag som har lagts fram. Vi i ALDE-gruppen stöder resultatet som helhet och alltså det väsentliga i kommissionens förslag. Det är bra att förstärka producentorganisationerna. Marknaden för trädgårdsprodukter domineras i allt högre grad av stormarknader och andra handelsorganisationer, och producenterna måste sluta sig samman för att utgöra en motvikt.
Större delen av ALDE-gruppen är oenig med föredraganden och utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling när det gäller den så omdiskuterade krisfonden och krishanteringen i allmänhet. Vi anser att kommissionens förslag är bättre. Till att börja med förstår jag inte var pengarna skulle komma ifrån. Det omöjligt även på lång sikt att förutsätta att någon myndighet skulle vara ansvarig för krishanteringen. Myndigheten kommer alltid att bidra - detta finns det bestämmelser om - men producenterna måste ta huvuddelen av ansvaret. Om vi arbetar för att krishanteringen ska ske via producentorganisationen kommer detta dessutom att locka fler medlemmar, vilket i sin tur innebär att producentorganisationerna får större makt i förhållande till handlare och stormarknader. Vår röst kommer alltså att skilja sig från förslaget från utskottet för jordbruk i detta avseende.
Jag vill återigen slå ett slag för kvalitetspolitiken. Kommissionsledamoten vet att detta ligger mig mycket varmt om hjärtat. Jag lämnade den senaste konferensen i detta ämne i en sinnesstämning som var allt annat än optimistisk, men jag blir uppmuntrad av att ett ändringsförslag angående behovet av en kvalitetsmärkning för trädgårdsprodukter från ALDE-gruppen antogs enhälligt av alla partier i jordbruksgruppen. Detta är helt unikt. Med detta stöd från utskottet för jordbruk kanske kommissionsledamoten på nytt vill överväga en kvalitetspolitik för vissa jordbruksprodukter, för vi anser fortfarande att detta är nödvändigt.
Jag vet inte vad den senaste utvecklingen är när det gäller skolfrukt, men vi tyckte att kommissionsledamotens förslag var förtjusande.
Janusz Wojciechowski
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman! Den här reformen är berättigad, men orättvis. De principer som fastställdes i Köpenhamn för fem år sedan är orättvisa mot de nya medlemsstaterna. Där fastställdes att jordbrukarna i de nya länderna skulle få flera gånger mindre stöd än jordbrukarna i den gamla unionen. Vi gick med på detta i förhoppningen att vi skulle ges likabehandling i sinom tid.
Men de efterföljande reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken har befäst uppdelningen i mer eller mindre gynnade länder. Reformen av marknaden för frukt och grönsaker är ett exempel på detta. Det gamla EU tog emot hundratals miljoner euro och kommer att fortsätta att göra det. Det nya EU får symboliska belopp. Låt mig ställa följande frågor: Var kan vi hitta det faktiska stödet till bärproducenter i de nya medlemsstaterna? Varför har kommissionen inte svarat på Europaparlamentets resolution från oktober 2006?
Det har sagts mycket om att stödja den europeiska konstitutionen och hotet om att vi annars kommer att få ett EU med två hastigheter. När det gäller jordbruket har vi faktiskt redan ett EU som är uppdelat i två klasser, nämligen den mer gynnade gamla unionen som behåller den status som den skapat åt sig tidigare och den mindre gynnade nya unionen som inte kan förvänta sig likabehandling.
Vi lade fram ett ändringsförslag som gick ut på att körsbär och äpplen för bearbetning skulle ingå i reformen av bärproduktionen och att de nationella anslagen skulle höjas med 148 miljoner euro. Jag uppmanar parlamentet att stödja detta ändringsförslag. För EU som helhet handlar detta inte om särskilt mycket pengar. Detta handlar om principer, inte om pengar. Denna uppdelning i bättre och sämre medlemsstater måste få ett slut. Vi respekterar anslutningsfördragen, men nya principer måste införas så att vi kan komma förbi uppdelningen i 15 mer gynnade medlemsstater och 12 missgynnade. Alla 27 medlemsstater måste ha samma rättigheter. Gruppen Unionen för nationernas Europa, som är sammansatt av medlemmar från både gamla och nya medlemsstater, är mycket bestämd i sitt krav på detta. Vi kräver en reform som inte bara är befogad utan även rättvis.
Vincenzo Aita
för GUE/NGL-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill i min tur särskilt tacka kommissionsledamoten och föredraganden för det betänkande som vi ska granska här i parlamentet, men det är inte troligt att min grupp kommer att rösta för det, av två anledningar som jag vill beskriva närmare.
För det första kan denna reform, som är så viktig för en sektor som sysselsätter tusentals, om inte miljontals, arbetstagare inom både jordbruk och bearbetning, ändra landskapet fullständigt så snart vi har direktiv om klimatförändringen. Om det är sant att EU med rätta börjar utöka alternativa produktionsformer - biodiesel, biobränslen och produktion av massa och biomassa av trä - så innebär detta att flera miljoner hektar kommer att tas ut ur jordbruks- och livsmedelsproduktion för livsmedel och djurfoder. Detta sker redan i stora länder som Kina: det var på nyheterna för några dagar sedan.
För det andra innebär denna reform inte någon lösning på ett av de problem som tagits upp här i parlamentet, nämligen att på senare år har vinsten från jordbruksproduktionen helt och hållet gått till kommersiella företag och stora multinationella företag. Enligt viss statistik stannar mellan 60 och 70 procent av jordbruksvinsterna i distributionskedjan.
Den reform vi granskar löser inte detta problem. Detta är de viktigaste anledningarna som vi vill ta upp, och därför kommer vi troligen inte att rösta för betänkandet i morgon.
Peter Baco
(SK) Jag vill berömma de ansträngningar som min kollega, María Isabel Salinas García, gjorde när hon utarbetade betänkandet om förslaget till rådets förordning om särskilda bestämmelser för sektorn för frukt och grönsaker.
I de hetsiga diskussionerna om detta förslag inom utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling identifierades vissa risker i samband med förslagets huvuddelar och framför allt risker till följd av den filosofi som ligger till grund för lagstiftningsförslaget. De allvarligaste riskerna handlar om det tidiga ikraftträdandet av vissa av förordningarna och den låga nivån på EU:s finansiella deltagande. Det handlar bara om 3,1 procent av budgeten, samtidigt som sektorn står för 17 procent av EU:s sammanlagda jordbruksproduktion. När det gäller saluföring är sallad, rädisor och bär - så gott som hela frukt- och grönsaksblandningen - de känsligaste jordbruksvarorna, och det är en respektingivande logistisk uppgift att se till att de får en smidig transport från jordbruk till matbord. Därför borde Europeiska kommissionen inte göra sig några illusioner om att det i framtiden skulle gå att föra över hela ansvaret för den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker till jordbrukarna.
En annan stor risk med förslaget är att det skapar nackdelar för de nya medlemsstaterna. Problemet är att de nya medlemsstaterna inte har fungerande producentorganisationer, och det kommer att ta flera år innan de är helt och hållet i drift. Frukt- och grönsaksproducenterna i EU-15 har genom årtiondena gradvis lärt sig att hantera handelssystemen och har blivit jämbördiga handelspartner. Man kan rimligtvis förvänta sig att om förslaget genomförs i sin nuvarande utformning kommer produktionen i de nya medlemsstaterna, som redan har minskat enormt, att krympa ytterligare. Därför anser jag att dessa risker måste hanteras i första hand när förslaget ändras.
Agnes Schierhuber
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Även jag vill tacka föredraganden, eftersom reformen av frukt- och grönsakssektorn verkligen inte var någon lätt fråga. Precis som föregående talare redan har påpekat står frukt och grönsaker för en mycket stor andel av vår jordbruksproduktion. Dessa reformer kommer att låta oss ta ett stort steg framåt i fråga om moderniseringen av EU:s jordbruk också inom denna sektor.
Vårt främsta mål måste särskilt med hänsyn till den allt hårdare internationella konkurrensen till följd av globaliseringen vara att öka EU:s frukt- och grönsaksodlares konkurrensförmåga och samtidigt skydda konsumenternas tillgång till EU-produkter av hög kvalitet till rimliga priser. Ett sätt att göra detta är att inrätta producentorganisationer som gör det möjligt för odlarna att saluföra sina produkter effektivare. Åtgärder för att öka frukt- och grönsakskonsumtionen är särskilt väl värda vårt stöd eftersom de också är bra för folkhälsan.
Ingeborg Gräßle från gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater kommer i morgon att lägga fram ett muntligt ändringsförslag där hon kommer att uppmana kommissionen att inte vänta till det inplanerade datumet 2013 innan den sammanställer en första rapport om genomförandet av rubriken som omfattar producentorganisationer, den operativa fonden och de operativa programmen. Vi vill ha denna första rapport senast vid utgången av 2010, följd av lägesrapporter vart tredje år. Vi vill ha insyn, och vi vill också vara säkra på att stödet verkligen når den tänkta målgruppen. Sju år är alldeles för lång väntetid för en sådan försäkran.
Därför är det vårt ansvar att trygga framtiden för EU:s frukt- och grönsaksodlare genom att skapa ett skyddsnät underbyggt av målinriktat stöd för att kombinera hållbar produktion med hög kvalitet och god miljö.
Katerina Batzeli
(EL) Herr talman! Först vill jag tacka föredraganden, María Isabel Salinas García, för hennes fantastiska betänkande och kommissionen, som verkligen har lagt fram ett seriöst och modigt förslag för frukt- och grönsakssektorn. Jag sa ”modigt förslag” eftersom detta är en sektor som har en tydlig struktur med producentorganisationer och operativa program, och den viktigaste frågan som har tagits upp handlar om frikoppling.
Jag vill, både personligen och på min grupps vägnar, lyfta fram de två grundläggande frågor som vi kommer att stödja. För det första en stabil finansiell budget och för det andra en stabil tidplan för reformen fram till 2013. Jag är - med utgångspunkt från den ståndpunkt som intagits av socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet - helt säker på att en undergrävande politik för att skapa en övergångsperiod för reformen för frukt och grönsaker, något som inte har förekommit för någon annan produkt, inte kommer att accepteras.
Jag har bara två kommentarer: Kommissionsledamoten känner mycket väl till att María Isabel Salinas Garcías inte ligger särskilt långt från rådets förslag, och jag kommer till den konkreta frågan om krishanteringsfonden som jag vill att ni ska se mycket positivare på. Det krävs inga ytterligare resurser för krishanteringsfonden, men den måste ligga utanför de operativa programmen, annars blir förvirringen total.
DanutBudreikait
(LT) Det är självklart att det är nödvändigt att reformera den gemensamma jordbrukspolitiken, men reformen kommer att genomföras i EU-medlemsstater med olika nivåer av jordbruksstöd. De nya medlemsstaterna, som får nästan tre gånger så lite som de gamla, och som har betydligt sämre utgångsläge, tvingas reformera sitt jordbruk genom att förvärra läget ytterligare. Ett generellt utbetalningssystem föreslås som lösning för reformen av marknaden för frukt och grönsaker. För de nya medlemsstaterna kommer detta att betyda ännu mindre bidrag än hittills och ännu mindre möjlighet att konkurrera på marknaden. Kravet på att frukt- och grönsaksproducenter ska bilda producentorganisationer för att få EU-stöd innebär en allvarlig snedvridning av marknaden för frukt och grönsaker. Nätverk av återförsäljare kan diktera sina villkor och vägra att ta emot små producenters produkter. Jag vill peka på det faktum att förordningen syftar till att öka konsumtionen av frukt och grönsaker genom att propagera för dem inom vissa delar av befolkningen - unga, skolbarn och tonåringar. Hur blir det med resten av befolkningen?
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Herr talman! Äntligen har lämpliga åtgärder vidtagits i fråga om läget inom sektorn för frukt och grönsaker, som generellt uppfattas som orättvis. Efter långvariga diskussioner infördes ett antidumpningspris för kinesiska jordgubbar. Det var bara synd att det tillämpades under så kort tid. Sedan infördes ett minimipris. Än en gång var det synd att detta pris var så lågt.
Nu har vi möjligheten att besluta om ytterligare utbetalningar för körsbär och sötkörsbär och även för bär som hallon, jordgubbar, vinbär och krusbär. Utan dessa utbetalningar kommer många odlare som drabbats av svår frost så gott som säkert att gå i konkurs. I ändringsförslag 116 till förordningen föreslår utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling ett bidrag på 120,77 euro per hektar. Jag anser att detta är för lågt. Det kommer inte att lösa odlarnas problem. Stödet bör höjas till 400 euro per hektar.
Även äppelodlarna påverkades av den svåra frosten. Också de befinner sig i en svår situation och hoppas på lite hjälp. Därför uppmanar jag parlamentet att anta ändringsförslag 113, som är ett svar till alla dem som hoppas på hjälp.
Ioannis Gklavakis
(EL) Herr talman, fru kommissionsledamot! Det gläder mig att ni är här, och jag tackar er för era insatser.
Jag vill gratulera föredraganden till ett mycket väl utfört arbete.
Frukt- och grönsakssektorn är ytterst viktig för oss. Men jag vill lyfta fram vissa punkter:
För det första är det i en sektor som den för frukt och grönsaker, som omfattar de allra känsligaste jordbruksprodukterna, mycket viktigt att finansiera en krishantering. Om den ska integreras bör den inte ingå i de operativa programmen och medfinansieras av producenterna, utan finansieras genom ytterligare resurser från EU och även omfatta förebyggande åtgärder, vilket jag också begärde som skuggföredragande när vi diskuterade de kommande stödåtgärderna för jordbruksproduktionen för ett och ett halvt år sedan.
För det andra är det positivt att miljöåtgärder inom jordbruket obligatoriskt ska ingå i producentorganisationernas program för att de ska godkännas. Däremot är det orimligt att fastställa att utgifterna för dessa åtgärder ska uppgå till en femtedel av budgeten, och detta krav bör minskas.
För det tredje borde vi kanske vid något tillfälle rikta uppmärksamheten mot små skördar, småskaliga producenter, till exempel dem som odlar saffran och mastix i Chios. Vi måste också titta på småskaliga producenter.
För det fjärde är det positivt med en finansiering till 60 procent för producentorganisationerna, men ett tak på 4,1 procent av värdet på den saluförda produktionen är marginellt och kommer inte att göra det möjligt för dem att uppfylla de nya och viktiga uppgifter som de tar på sig. Dessutom bör vi också tänka på svårigheterna för de egeiska öarna, som behöver behandlas med en viss flexibilitet.
För det femte handlar informations- och marknadsföringskampanjerna för våra ungdomar i EU inte bara om att öka konsumtionen av frukt och grönsaker - vi har en väldigt dålig kosthållning, och våra ungdomar måste börja äta bättre.
Slutligen vill jag säga följande: Jag vill påpeka att vi helt och hållet motsätter oss det muntliga ändringsförslag som kan komma att läggas fram i morgon om att en rapport ska utarbetas 2010 om den nya gemensamma marknadsorganisationens funktion eftersom detta skulle innebära ett helt nytt arbetssätt för frukt och grönsaker, medan regleringen har varit helt annorlunda för de andra gemensamma organisationerna av marknaderna. Detta är oacceptabelt enligt EU:s principer.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) María Isabel Salinas Garcías utmärkta betänkande är i grund och botten bra. Jag kommer att ta upp fyra positiva aspekter: Systemet med nationella anslag, stöd till producentorganisationer, riskhantering och systemet med frukt till skolorna.
Detta skulle vara en mycket bra reform om jag inte kom från en av de nya medlemsstaterna. Men inom många områden innebär denna reform att de nya medlemsstaterna diskrimineras. Å ena sidan är den diskriminerande när det gäller direkta utbetalningar. Ungern står till exempel för 2 procent av EU:s grönsaksproduktion och får 0,61 procent av utgifterna för grönsaksproduktionen.
Det andra diskriminerande området gäller bearbetade produkter. Varken polska bär, surkörsbär eller de nya medlemsstaternas produkter ingår bland den produktion som ska bearbetas. Och nu ska dessa pengar fördelas på historisk basis, och det kommer främst att bli tre av de gamla medlemsstaterna som får 800 miljoner av 1,4 miljarder. Detta är mycket orättvist mot de nya medlemsstaterna, och jag kräver att detta rättas till.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Herr talman! María Isabel Salinas Garcías betänkande är mycket viktigt för jordbruksproduktionssektorn. Tyvärr gäller inte lika villkor för producenter i de gamla och de nya medlemsstaterna. Stöd till jordbrukare genom direkta utbetalningar är särskilt viktigt i länder där jordbrukets struktur är splittrad, med små gårdar och monokultur och där inkomsterna knappt räcker till för att bibehålla jordbruksverksamheten. Dessa jordbruksföretag drivs på ett traditionellt och miljövänligt sätt. Den ändrade förordningen bör utjämna möjligheterna till utbetalningar för jordbrukare i de gamla och nya medlemsstaterna.
Det är svårt att förutse hur effektiv frukt- och grönsaksproduktionen blir. Denna typ av produkter skadas lätt, priserna varierar och det finns konkurrens från tredjeländer. Klimatförändringar och allt oftare förekommande naturkatastrofer påverkar också effektiviteten. Som exempel vill jag nämna vårfrosten i Polen som påverkade 70 procent av blomningen för vinbär, plommon, päron och sötkörsbär. Polska fruktodlare och trädgårdsmästare uppskattar att årets förluster kommer att uppgå till 60 procent. Ändringsförslagen 6, 7 och 12 till förordningen i fråga om skälen 11, 13 och 18 och även ändringsförslag 113 är särskilt värda stöd.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Herr talman! Dagens debatt om betänkandet om reformen av marknaden för frukt och grönsaker och morgondagens omröstning i frågan innebär slutet på flera månaders arbete i parlamentet. Jag menar att vi under den här perioden har lyckats öka medvetenheten om problemen för den polska bärmarknaden och har övertygat de flesta parlamentsledamöterna om behovet av att införa lämpliga stödmekanismer. Dessa mekanismer skulle bidra till att omstrukturera sektorn och stärka dess konkurrenskraft. I de nya medlemsstaterna präglas sektorn av två egenskaper, nämligen den fragmenterade produktionen och det faktum att det inte finns några starka producentgrupper eller -sammanslutningar. Dessutom är sektorn särskilt sårbar i krislägen.
De befintliga stödinstrumenten och de som föreslås i förslaget till reform av den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker ger inte tillräckligt stöd och erbjuder inga effektiva lösningar på problemen i dessa marknader. Därför begär vi särskilda utbetalningar till odlare av bär och körsbär för bearbetning för att förbättra inkomsterna och stabilisera marknaden för frukt och grönsaker.
Jag uppmanar kommissionsledamoten att studera ändringsförslag 132 som jag lade fram tillsammans med Esther Herranz García för gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater. Jag vill också ha stöd för ändringsförslag 122 om stöd till marknaden för tomater för bearbetning i de nya medlemsstaterna inom ramen för systemet för enhetlig arealersättning. Om detta ändringsförslag antas kommer tomatproducenterna i dessa länder att garanteras samma stöd som de får just nu.
Det finns två frågor som polska bärodlare inte förstår. För det första varför de måste vänta så länge på relevanta förslag. För det andra varför kommissionen inte ens kan lägga fram några tiotals miljoner euro för att stödja bärsektorn, när den har en årlig budget på mer än 1,5 miljarder euro. Jordgubbar, hallon och vinbär är lika viktiga för polska jordbrukare som apelsiner, mandariner och fikon är för deras motsvarigheter i södra EU. Vi hoppas verkligen att kommissionen kommer att föreslå ett tillfredsställande stöd till denna grupp av jordbrukare vid det kommande mötet i rådet (jordbruk) för EU:s 27 medlemsstater. Jag litar på att förhandlingarna kommer att bära frukt.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Det stöd som parlamentets utskott för jordbruk och landsbygdens utveckling har gett till förslagen i Salinas García-betänkandet visar för det första vilket utmärkt arbete som föredraganden har gjort - och jag gratulerar till detta - och för det andra vilken god kompromissvilja som visats av parlamentsledamöter från så gott som alla politiska grupper.
Jag välkomnar särskilt parlamentets rekommendationer om krishantering och om förstärkning av producentorganisationerna. Jag välkomnar antagandet av mitt förslag om att införa en övergångsperiod för att se till att tomatodlingen kan fortsätta med lönsamhet i vissa medlemsstater, framför allt mitt land, Portugal. Jag hoppas att kommissionen kommer att ta med detta.
Däremot är jag besviken över att det inte gick att komma längre i andra lika viktiga frågor, till exempel större flexibilitet i förvaltningen av finansiella resurser som öronmärkts för operativa program och positiv särbehandling, som borde beviljas de medlemsstater där organisationen av dessa program är särskilt dålig.
Fru kommissionsledamot! Ert anförande vid inledningen av denna debatt gjorde mig orolig över att parlamentets politiska stöd till förslagen hade feltolkats, men jag litar på att sunt förnuft och kompromissvilja kommer att segra i rådet och kommissionen.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
- (PL) Herr talman! Sektorn för frukt och grönsaker är mycket viktig för jordbruket i EU i allmänhet och för länder som Polen i synnerhet. Tyvärr är de föreslagna lösningarna inte bra för oss.
För det första föreslås - som ett led i de stora förändringar som ska göras inom sektorn - att det befintliga stödet till de gamla medlemsstaterna ska bibehållas, men att de nya medlemsstaterna ska behandlas som om de inte var riktiga medlemmar utan bara ansökarländer. Att stödja de nationella anslagen för länder som Italien, Grekland och Spanien med belopp på mellan 316 miljoner och 167 miljoner euro, medan Polens anslag ska ökas med endast 6,7 miljoner euro trots att landet har en stor frukt- och grönsakssektor, måste strida mot EU:s solidaritetsprincip.
För det andra finns det ingen tradition med producentgrupper i de nya medlemsstaterna. Detta kommer att innebära att nästan 700 miljoner per år i huvudsak kommer att gå till producentgrupper och -sammanslutningar i de gamla medlemsstaterna.
Slutligen innebär reformen ett misslyckande med att lösa problemet med EU-marknadens allt större öppenhet för import av frukt och grönsaker från tredjeländer. EU har ett årligt handelsunderskott på mer än 8 miljarder euro inom denna sektor. Denna import säljs ofta till dumpningspriser, vilket skadar produktionen av frukt och grönsaker inom EU.
James Nicholson
(EN) Herr talman! Jag vill börja med att lyckönska föredraganden till betänkandet.
Jag anser att det fortfarande återstår en del frågor som måste klarläggas. Vi måste kunna garantera att konsekvenserna i de olika regionerna i medlemsstaterna inte blir alltför kännbara. Mekanismen i förslaget är komplicerad för de regioner, däribland mitt eget område, som tillämpade den arealbaserade hybridmodellen för det samlade gårdsstödet, och detta måste i första hand lösas. Detta är ett svårt och komplicerat område som måste hanteras.
Det förekommer många olika slags påtryckningar utifrån som påverkar saluföringsprocessen. En av de viktigaste är de stora livsmedelskedjornas köpkraft, där leverantörerna eller producenterna spelas ut mot varandra för att pressa ned priserna. Det finns också vissa som importerar lågprisvaror som de sedan säljer och på så sätt tillför ett mervärde på varor av okänt ursprung. Vi verkar inte kunna stoppa detta.
Jag tänker nu bli lite provinsiell. Förra veckan ledde jag en delegation som uppvaktade den lokala ministern i Nordirland för att diskutera svampodlarnas svåra situation i området. För fyra år sedan hade vi mer än 226 svampodlare i Nordirland, och idag har vi 40 - det har alltså skett en 80-procentig nedgång av de verksamma i industrin. Jag undrar om någon egentligen bryr sig, och jag har kommit fram till att svaret är nej. Jordbruksfamiljer har brutits ned, och inkomsterna har försvunnit. De har nonchalerats totalt av dem som har möjlighet att importera billig svamp, skapa ett mervärde och sälja dem till snabbköpen, där man påstår att de kommer från lokala odlare.
Om vi inget gör och låter situationen fortgå på detta och andra områden kommer vi att ge den definitiva dödsstöten åt den traditionella landsbygdsstrukturen. Varorna fungerar som ett sammanhållande kitt för familjer och samhällen. Vi krossar dem på egen risk. Vi måste försvara landsbygden.
Mairead McGuinness
(EN) Herr talman! Jag ber att få tacka föredraganden. Min kollega James Nicholson har inte precis tagit orden ur munnen på mig, utan jag vill återigen föra fram några av hans tungt vägande argument, och kommissionsledamoten kommer att upptäcka att jag inte ger mig i första taget. Jag stöder tanken på producentgrupper, men jag är långt ifrån övertygad om att vi någonsin kommer att få lika stor makt som detaljhandelssektorn. Jag har sagt det förut, och jag säger det nu igen - kommissionen vill ogärna ge sig på giganten på området, det vill säga den särskilt i Storbritannien och på Irland mäktiga europeiska detaljhandelssektorn.
Efter det att ni hade satt i gång debatten om detta speciella ämne framträdde irländska lantbrukare i tv och förklarade att de skulle upphöra med odlingen av frukt och grönsaker, eftersom de inte tjänade något på det när de inte kunde ta ut de priser som krävdes. Låt oss emellertid se vad reformen ger för resultat. Jag hoppas att man i det betänkande som vi föreslår ska utarbetas 2010 kommer att undersöka konsekvenserna för maktbalansen, som numera har förskjutits åt fel håll.
Att tala om konsumtion och hälsa är mycket positivt, men jag tycker att det förefaller som om varje gång vi säger till den europeiska allmänheten att det är nyttigt med frukt och grönsaker verkar de äta mindre av dessa varor, och därför måste vi nog fundera på ett annat budskap. Jag gillar tanken på ett system med frukt i skolorna, och jag vill be att ni i er konsekvensbedömning innefattar de många pilotprojekten. Det finns på Irland framför allt ett som fungerar, och ni har troligen mer ingående information om det, men jag önskar er lycka till med projektet och hoppas att det blir till nytta för frukt- och grönsaksproducenterna i Europa.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Jag vill avsluta med några korta synpunkter, eftersom kvällen är sen.
Jag vill än en gång framhålla vårt mycket konstruktiva samarbete om frukt- och grönsaksreformen. Jag anser att ni i ert yttrande stöder den allmänna linjen i kommissionens förslag och de förbättringar som övervägs.
Jag vill framföra några synpunkter, eftersom jag är säker på att en del parlamentsledamöter inte hörde mitt inledande anförande, där jag talade om fruktsektorn. Jag framhöll klart att jag är medveten om svårigheterna inom bärsektorn i EU. Jag är beredd att ta hänsyn till att sektorn är känslig och försöka få fram medel inom ramen för budgeten till stöd för sektorn under en övergångsperiod. Förvänta er emellertid inte belopp i den storleksordning som nämnts. Jag tror ni talade om 800 euro. Detta ryms inte inom budgeten. Jag har emellertid klart sagt ifrån att jag kommer att göra mitt bästa för att hitta en lösning.
Jag anser att de antidumpningsåtgärder som antogs i april definitivt har inneburit ett steg i rätt riktning. De problem som har uppstått till följd av frost kommer att behandlas separat. Det är möjligt att hantera de speciella situationer som uppstår genom klimatkatastrofer inom ramen för bestämmelserna om statligt stöd, och vi kommer därför att försöka behandla denna fråga separat.
Någon tog upp en fråga om finansiering. Att försöka inrätta en fond vid sidan av producentorganisationerna innebär enligt min uppfattning inte någon egentlig förenkling. Förenkling står som ni vet mycket högt på kommissionens dagordning. Det kommer att bli ett mycket komplicerat instrument, och vi måste ta hänsyn till att vi måste hålla oss inom en årlig budget. Vi skulle kunna förlora ganska mycket pengar på fondens uppbyggnad, eftersom den är flerårig, men jag är övertygad om att vi kommer att komma fram till en hygglig lösning och ett krishanteringsinstrument som kan fungera effektivt.
Jag hoppas att en politisk överenskommelse ska kunna uppnås vid rådsmötet på måndag och tisdag i nästa vecka. Jag är helt övertygad om att vi kommer att lyckas uppnå en politisk överenskommelse som kommer att gynna hela frukt- och grönsakssektorn inom EU så att den kommer att få en hållbar framtid, vilket jag utgår från att vi alla önskar.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Witold Tomczak 
skriftlig. - (PL) Det är nu tre år sedan de nya medlemsstaterna anslöt sig till EU, men de diskrimineras fortfarande i fråga om budgetanslag för marknaden för frukt och grönsaker. Detta framgår tydligt av storleken på utbetalningarna per hektar för odling av frukt och grönsaker. År 2005 fick de gamla medlemsstaterna (EU-15) 561 euro per hektar medan de nya (EU-10) endast fick 20 euro per hektar. De fattigare länderna får alltså 28 gånger lägre stöd än de rikare.
Det finns ingen anledning till en sådan diskriminering. De nya medlemsstaterna har introducerat många viktiga och speciella produkter för EU. Samtidigt har de haft - och har fortfarande - problem med lönsamheten för dessa produkter. Dessa problem beror bland annat på billig import från tredjeländer och uppsplittring av produktionen. De nya länderna hade alltså goda skäl att förvänta sig att deras svårigheter skulle erkännas och att de skulle kunna dra nytta av samma breda utbud av stöd som de gamla medlemsstaterna.
Europeiska kommissionen har gjort studiebesök och genomfört en rad samråd och undersökningar. Ändå innebär kommissionens förslag till reform av marknaden fortfarande en diskriminering av de nya medlemsstaterna. Kommissionen har dessutom struntat i parlamentet. I sin resolution av den 11 maj 2005 krävde parlamentet att EU så snart som möjligt skulle ge stöd till bär, körsbär, sötkörsbär och äpplen för bearbetning.
Diskriminerande åtgärder mot de nya medlemsstaterna på marknaden för frukt och grönsaker skadar inte bara odlarna i de nya medlemsstaterna utan också EU som helhet och dess konsumenter.
