Unga på väg - en ram för att förbättra Europas utbildningssystem - Inlärning i tidig ålder - De kulturella aspekterna i EU:s yttre åtgärder - Att ta tillvara potentialen i den kulturella och den kreativa sektorn - Sarajevo som europeisk kulturhuvudstad 2014 (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om
betänkandet av Milan Zver, för utskottet för kultur och utbildning, om Unga på väg - en ram för att förbättra Europas utbildningssystem,
betänkandet av Mary Honeyball, för utskottet för kultur och utbildning, om inlärning i tidig ålder i Europeiska unionen,
betänkandet av Marietje Schaake, för utskottet för kultur och utbildning, om de kulturella aspekterna i EU:s yttre åtgärder,
betänkandet av Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, för utskottet för kultur och utbildning, om ”Att ta tillvara potentialen i den kulturella och den kreativa sektorn”, och
en muntlig fråga till kommissionen från Doris Pack, för utskottet för kultur och utbildning, om Sarajevo som Europeisk kulturhuvudstad 2014 - B7-0215/2011).
Milan Zver
Herr talman! Till att börja med vill jag säga att vi, under förmiddagens sammanträde, kommer att få se verkliga bevis för arbetet i vårt utskott för kultur, utbildning och unga. Jag är föredragande för ett ärende, ett mycket viktigt betänkande om Unga på väg, som baseras på ett meddelande från kommissionen. I det här skedet vill jag tacka mina kolleger för att jag fått möjlighet att utarbeta detta betänkande, och jag vill också tacka kommissionen, som har utarbetat rapporten och tagit med de svårigheter som unga ställs inför bland de grundläggande prioriteringarna i EU:s tioåriga utvecklingsplan.
I arbetet med betänkandet samarbetade jag med många intressenter, särskilt företrädare för de unga, från både medlemsstaterna och övriga Europa, t.ex. Europeiskt ungdomsforum. Vi har haft många möten och konferenser. Jag samarbetade också med Regionkommittén och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, så betänkandet är ett resultat av många åsiktsutbyten under utarbetandets gång. Jag vill också påpeka att mina ledamotskolleger från andra politiska grupper gav prov på en mycket konstruktiv inställning i samband med antagandet av betänkandet. I det avseendet vill jag tacka i synnerhet skuggföredragandena, som gjort ett gott arbete, och som en följd av det har vi i dag betänkandet i dess nuvarande form framför oss.
Jag vill påpeka att olika undersökningar visar att unga som utnyttjar möjligheten att studera eller arbeta utomlands presterar bättre i skolan och är mer framgångsrika och konkurrenskraftiga när det gäller att hitta arbete och integreras i samhället. Men bra skolor, bra utbildning eller bra jobb för unga kan inte åstadkommas enbart med politik. Politiken kan dock skapa gynnsamma villkor för att hjälpa unga människor att uppnå det här. De villkoren är i högsta grad kopplade till moderniseringen av skolsystemen. EU, och i synnerhet medlemsstaterna, står inför den stora utmaningen att under det här årtiondet förbättra exempelvis yrkesutbildningen, göra den mer attraktiv och höja dess kvalitet. Den europeiska ekonomin kommer att vara i mycket stort behov av yrkeskvalifikationer under det kommande årtiondet. Jag uppskattar att sådan utbildning kommer att krävas för så mycket som 50 procent av alla arbeten redan 2020. Yrkesutbildning förblir därför en av prioriteringarna i både vår och medlemsstaternas politik.
Ännu viktigare är dock att gå vidare med reformen av Bolognaprocessen. De europeiska universiteten bör stärka kontakterna med ekonomin och samhället i stort. Deras konkurrenskraft kommer att öka när de blir ännu mer lyhörda för marknadens och ekonomins behov och även lyckas hitta nya finansieringskällor. Det står klart att finansieringen för högre utbildning är för knapp här i Europa. De europeiska länderna, EU:s medlemsstater, satsar inte tillräckligt på studenter, och det är ett riktigt stort problem.
Som ett led i denna prioritering har EU givetvis också fastställt andra mål som måste nås, bl.a. att minska avhoppen från skolan, som ligger på orimligt höga 16 procent och måste minskas till 10 procent. Dessutom kommer vi att behöva en mer välutbildad arbetsstyrka det här årtiondet om EU ska kunna behålla sin konkurrensfördel i förhållande till andra delar av världen.
Eftersom tiden är ute kommer jag att ta ytterligare två minuter senare, efter debatten, för att ge er mer information.
Mary Honeyball
Herr talman! Jag är verkligen mycket glad över möjligheten att presentera mitt betänkande om inlärning i tidig ålder i Europeiska unionen - en mycket viktig utbildningsaspekt som vi egentligen inte har ägnat särskilt stor uppmärksamhet tidigare.
Jag vill särskilt tacka kommissionsledamot Androulla Vassiliou och hennes kansli, som vi samarbetat mycket nära med i denna fråga, och även det ungerska ordförandeskapet, som hade inlärning i tidig ålder som en av sina prioriteringar. Det har i alla avseenden varit ett mycket givande partnerskap som möjliggjort det arbete som återspeglas i betänkandet.
Jag vill också tacka alla skuggföredragande från de övriga politiska grupperna. Som Milan Zver sade var arbetet med hans betänkande oerhört positivt, och betänkandet om inlärning i tidig ålder antogs enhälligt i utskottet, vilket visar att det finns stöd för detta tvärsöver det politiska spektrumet.
Och vi vet ju varför: en av de främsta orsakerna är att de första levnadsåren är så viktiga. Insatser under de första levnadsåren kan bli avgörande för barns möjligheter i livet, inte bara på deras väg genom utbildningssystemet utan även senare i livet. Den forskning som genomförts, till största delen tyvärr utanför EU, visar att barn som får stöd och det de behöver när de är små har hjälp av det senare i livet. Brottsligheten minskar, hälsan förbättras och arbetslösheten sjunker, vilket gynnar oss alla.
Barnen själva kommer i de flesta fall att prestera bättre i skolan, de får bättre betyg, högre sysselsättningsgrad, bättre arbeten och bättre familjeförhållanden - och de håller sig friskare. Vi kan alltså göra oerhört mycket här och effekterna är enbart positiva.
I EU finns det många olika slags förskoleverksamhet, och i mitt betänkande har vi sagt att vi vill respektera och bevara dem. Det ser ut på olika sätt i medlemsstaterna, för förskoleverksamheten har vuxit fram inom deras egna system. Det hela kompliceras ytterligare av att den ålder då barn börjar i lagstadgad utbildning också varierar mellan medlemsstaterna. Vi har alltså inte försökt hitta en universallösning utan strävat efter att fastställa värderingar och principer samt riktlinjer för medlemsstaternas utveckling av en europeisk ram bestående av gemensamma mål, värderingar och rättigheter.
Det är alltså vad detta betänkande handlar om: att fastställa ramen. För att göra det har vi givetvis utgått från barnet. Vi har förespråkat att barnet sätts i centrum när det gäller förskoleverksamhet, med barnets intresse som själva kärnan. Vi har stött oss på forskning från hela världen, och i mitt betänkande behandlas följande frågor: samverkan med föräldrarna, vilket har stor betydelse under de första levnadsåren; personal- och kvalitetssatsningar; integrering av förskoleverksamheten med det övriga utbildningssystemet i medlemsstaterna. Vi har alltså behandlat dessa nyckelområden, och det är dem vi bör betona i framtiden.
Personalens kvalifikationer är av yttersta vikt och mycket bristfälliga på det här området. Den rådande uppfattningen tycks vara att vem som helst kan ta hand om små barn, vilket faktiskt inte stämmer. Vi måste ta kvalifikationer under allvarligt övervägande - kvalifikationer som kan överföras och som erkänns i hela EU. Vi måste också titta på tillgången, så att alla som behöver förskoletjänster får tillgång till dem.
Mina fyra minuter har gått och jag vill spara lite tid till slutet av debatten, så avslutningsvis vill jag bara säga att vi i dessa tider av åtstramningar och ekonomiska svårigheter måste se till att förskolan blir kvar på agendan och att vi ändå gör vad som måste göras på det här viktiga området.
Marietje Schaake
Herr talman! Innan jag tar upp några inslag i detta omsorgsfullt utarbetade betänkande om de kulturella aspekterna i EU:s yttre åtgärder vill jag uppriktigt tacka mina kolleger i utskottet för kultur och utbildning för deras konstruktiva samarbete och för det enhälliga antagandet av vårt gemensamma arbete i utskottsomröstningen. Det civila samhället och andra intressenter har givetvis också kommit med mycket värdefulla bidrag.
Kulturen har ett inneboende värde i våra liberala demokratier: den berikar människors liv. EU är känt för sin kulturella mångfald och är på samma gång en värdegemenskap vars värden gäller lika för alla medborgare. De europeiska värderingarna, såsom respekten för de mänskliga rättigheterna, demokratin och de grundläggande friheterna, finns även representerade i våra kulturprodukter. Kulturen, identiteten, värderingarna och EU:s ställning på den globala arenan är sammanvävda. Man tjänar Europas intressen när man genomför kulturella aspekter på ett strategiskt sätt med hjälp av samarbete och partnerskap, både genom kulturprogram och i situationer där kulturella aspekter är en integrerad del av den ekonomiska politiken, utrikes- och säkerhetspolitiken och utvecklingspolitiken. Genom att man delar litteratur, film, musik och kulturarv öppnas förståelsens dörrar, och broar byggs mellan folk.
EU har dessutom viktiga erfarenheter att dela med sig av när det handlar om att klara av konflikter och skapa stabilitet genom gemensamma intressen och ömsesidig förståelse. Vid uppbyggnaden av utrikestjänsten är det viktigt att integrera och effektivisera den roll som kulturen har, och bör ha, i EU:s yttre åtgärder. Den bör vara en vital och allmänt integrerad faktor i det breda spektrum av yttre åtgärder som EU:s utrikespolitik består av: från EU:s handelsförbindelser till dess utvidgnings- och grannskapspolitik, dess utvecklingssamarbetspolitik och dess gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik.
Kultur har också ett ekonomiskt värde: Europas kulturindustrier bidrar till entreprenörskap, innovation och kommersiell verksamhet, och EU:s mångskiftande kulturlandskap gör det till det mest attraktiva turistmålet i världen. Kunskaper och internationella färdigheter är nödvändiga för utbildning och sysselsättning, vilket tas upp i Europa 2020-strategin, men kultur kan dessutom betraktas som något som bidrar till att stödja demokratisering, åsiktsfrihet, social inkludering, utveckling, utbildning, försoning och mycket annat.
Den stora mångfalden av aspekter i de kulturella förbindelserna med tredjeländer har lett till en uppsplittring av politiken, som måste förändras och bli en mer samordnad och samstämd EU-strategi. Vi har valt att betona de organisatoriska och politiska ramar som krävs för en optimal samordning av kulturen i EU:s yttre åtgärder. Skapandet av innehåll bör inte toppstyras i för hög grad.
Det är bäst för EU-medborgarna om EU agerar som en global aktör på den globala scenen. Det förutsätter att medlen används på ett effektivare sätt, och vi måste vara medvetna om EU:s konkurrensutsatta ställning och kampen för att locka turister, begåvningar, konstnärer, näringsliv och studenter. Vi måste sträva mot samma mål och vara medvetna om konkurrensen från kulturprogram i Kina och Förenta staterna, för att bara nämna två länder. Men vi behöver inte återuppfinna hjulet. EU har en rad bästa metoder på medlemsstatsnivå och i olika kulturinstitut, t.ex. Alliance Française och British Council.
En annan aspekt som är mycket framträdande på 2000-talet är den allt viktigare roll som den nya tekniken spelar både för kulturen och för de internationella förbindelserna. Medborgarna är i allt högre grad beroende av internet för att få information och kan bara uttrycka sig fritt när denna information och deras kommunikationer inte censureras. Rätten till kulturell utveckling och andra grundläggande rättigheter underlättas i allt högre grad av denna teknik. Man kan få tillgång till kulturellt material även genom de nya medierna, och möjligheterna att ta del av europeiskt kulturgods och kulturinnehåll globalt på webben bör välkomnas och underlättas, t.ex. genom Europeana eller museers och festivalers webbplatser. Det är viktigt att EU utarbetar en strategi för frihet på internet. Jag återkommer till några av de konkreta rekommendationerna i betänkandet i den sista delen av mitt inlägg.
Doris Pack
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! I anslutning till Marietje Schaakes anförande vill jag till att börja med säga några ord om det viktiga betänkande hon har utarbetat. De kulturella aspekterna i EU:s utrikespolitik kan inte överskattas. Därför behöver vi - som hon sade - en sammanhängande EU-strategi för kultur inom ramen för EU:s utrikespolitik.
Kulturdiplomati har en viktig roll när det handlar om att bygga upp framgångsrika förbindelser med tredjeländer, och i många länder finns det ett nätverk för nationella kulturinstitut, Eunic, som vi kan utnyttja. Oerhört många människor har anslutit sig till nätverket och är beredda att hjälpa till.
Det är med glädje jag nu övergår till dagens andra ämne, som också redan behandlats av Milan Zver, nämligen Unga på väg - ett flaggskeppsinitiativ inom Europa 2020-strategin. Detta flaggskeppsinitiativ syftar till att uppmuntra aktörer på utbildningsområdet att ägna större uppmärksamhet åt dessa politikområden. Vi behöver människor med högre kvalifikationer. Vi behöver människor som fått erfarenhet av Europa genom förbättrade möjligheter till rörlighet. Vi måste tillvarata potentialen hos våra unga med hjälp av våra framgångsrika program. Allt detta spelar en viktig roll för konkurrenskraften hos ett kunskapsbaserat samhälle.
När det gäller livslångt lärande har våra program Comenius, Erasmus, Leonardo och Grundtvig gett många människor fantastiska möjligheter att upptäcka Europa och dess mångfald, skaffa personlig erfarenhet och förbättra sina språkkunskaper. I detta sammanhang får man inte heller underskatta betydelsen av programmet Aktiv ungdom och den europeiska volontärtjänsten.
Dagens debatt måste också sända en signal till kommissionen om att dessa populära program och möjligheter måste bli kvar även i nästa generations utbildnings- och ungdomsprogram, och att de måste ges en finansiering som står i proportion till deras betydelse. Varje euro som vi spenderar på det här området betalar sig för hela samhället inte så många år senare.
Jag ska nu gå över till ett annat ämne, nämligen Sarajevo. Sarajevo har en särskild plats i den europeiska historien och kulturen. Genom att utse staden till Europeisk kulturhuvudstad 2014 skulle vi kunna sända en viktig signal om stadens och staten Bosnien och Hercegovinas mångetniska karaktär. Det skulle också kunna ge landets politiska klass anledning att ompröva sina idéer. Dessutom är Sarajevo en stad som med all önskvärd tydlighet visar hur gravt Europa misslyckats och hur viktigt det är att samarbeta. En sådan åtgärd skulle vara mycket symbolisk, eftersom Sarajevo var skådeplats för de dödsskjutningar som ledde till första världskrigets utbrott 1914. Det är därför år 2014 valts - hundra år efter den historiska händelsen.
Under Bosnienkriget, mellan 1992 och 1996, var Sarajevo utsatt för den längsta belägringen av en huvudstad i den moderna krigshistorien. Låt mig berätta om en dag i Sarajevo, den 28 maj 1992. Cellisten Vedran Smajovic, klädd i svart, spelade Tomaso Albinonis adagio. Hans scen var ruinerna av det förstörda nationalbiblioteket i Sarajevo, och hans publik bestod av en liten grupp människor som hade stannat kvar, trots belägringen av staden, och lyssnade på hans musik. I 22 dagar spelade han på olika ställen i Sarajevos ruiner. Det var ett rekviem för de människor som dödats dessa svarta dagar. Jag var rörd, och jag var full av beundran för det mod och det hopp som cellisten och hans publik visade. Vad dessa människor uttryckte genom sitt uppträdande, ställda inför skräck och förlust, förband mig för evigt med Sarajevo.
Stadens kulturliv har aldrig upphört. Vinterfestivalen hölls även under de allra svåraste förhållanden. Människor av alla nationaliteter beger sig dit varje år. Varje år hålls en vinterfestival, en barnfestival och en filmfestival. Filmmakare från Sydkorea till Australien, från Bulgarien till Sverige, åker till Sarajevo; man gör samproduktioner. Staden har behållit en interkulturell karaktär som man värnar om - även när den politiska miljön hårdnar alltmer i etniska fåror. Bara av det skälet förtjänar staden en chans att visa sin enorma interkulturella potential.
Sarajevo vill ansöka om denna titel med hänvisning till ett undantag och har gjort omfattande förberedelser. Vi är alla väl medvetna om att vi, om vi antar vårt förslag i dag, kommer att be om ett undantag från Europaparlamentets och rådets beslut. Om parlamentet skulle visa sitt stöd för Sarajevos ansökan i dag skulle jag dock lita till rådets goda omdöme och framsynthet - våra argument är faktiskt obestridliga. Särskilt i det här läget behöver Bosnien och Hercegovina och Sarajevo en signal om att allt inte är förlorat och att EU också stöder deras insatser.
(Applåder)
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Vår debatt denna förmiddag handlar inte bara om en ekonomisk modell eller ett rättsligt system. Här talar vi om kultur och civilisation.
Vilken plats vill EU ge kulturen? Vilket inflytande vill vi att våra verk och vårt skapande ska ha? Den digitala revolutionen, som har kopplingar till globalisering och växande handel, tvingar oss att ta vår kulturella och ekonomiska modell under nytt övervägande. Åt vilket håll vill vi att EU ska gå med internet och digitala medier? Politik är konsten att förutse, att åstadkomma det vi önskar så att vi inte tvingas stå ut med det vi inte önskar.
Den amerikanske filmmakaren James Camerons film ”Avatar” kostade lika mycket som EU:s kulturprogram för 2007-2013. Kommer vi att bli konsumenter av kulturprodukter som inte tillhör oss längre och vara hänvisade till multinationella oligopol som Google, iTunes, Amazon och Hollywood, utan att kunna skydda våra egna tillgångar?
Denna förmiddag tänker vi på de utmaningar kulturen står inför i 2000-talets globaliserade värld. Kommissionen har, i och med offentliggörandet av sin grönbok förra året, till sist gjort en uppskattning av potentialen i vår kreativa och kulturella sektor. EU har ett kulturarv och kulturtillgångar och dessutom en oerhört dynamisk och vital filmindustri. Programmet Media firar 20 år i samband med Cannesfestivalen i år och stöder 20 av de deltagande filmerna och dessutom festivaler, scenkonst och stora utställningar i hela Europa under hela året.
Dessutom har den kulturella och den kreativa sektorn, trots den ekonomiska nedgången, gått framåt stadigt under det senaste årtiondet. Siffrorna talar för sig själva. År 2003 genererade denna sektor en omsättning på 654 miljarder euro. Den stod för 2,6 procent av EU:s BNP och 3,1 procent av alla arbetstillfällen inom EU, vilket betyder att den sysselsatte 5,8 miljoner människor. År 2008 omsatte den redan 860 miljarder euro och stod för 14 miljoner arbetstillfällen och nästan 7 procent av BNP. Det är mer än bilindustrin och den jordbruksbaserade livsmedelsindustrin tillsammans.
Den dubbla karaktären hos dessa sektorer, som är både ekonomiska och kulturella, innebär att de i hög grad bidrar till hållbar och smart tillväxt för alla i EU - dvs. målen för Europa 2020-strategin. Förutom att de är ekonomiska tillgångar bidrar de till att bevara och berika den kulturella mångfalden. De bidrar till social sammanhållning, till att göra regioner attraktiva och till EU:s inflytande i världen. Det är dags att på EU-nivå ge impuls till en verklig dynamik som skulle tillvarata potentialen i dessa sektorer och stimulera deras utveckling.
Därför ville jag titta på många handlingslinjer för att stödja dessa sektorers tillväxt. Åtgärderna har flera delar. För det första måste utbildning ges en central plats i vår strategi. Å ena sidan måste EU uppmuntra kreativa begåvningar från mycket ung ålder, öka unga människors kulturmedvetenhet och bygga upp partnerskap mellan universitet och företag. Å andra sidan bör de verksamma inom kultursektorn ges möjlighet till utbildning i ny teknik och företagande, och utbyte av bästa praxis bör främjas, liksom kunskapsöverföring. För det andra är det viktigt att vi anpassar upphovsrätten till den digitala tidsåldern. Dagens förfarande för att få upphovsrätt är i själva verket alltför fragmenterat och komplicerat.
Det tredje grundläggande inslaget i vår strategi bör vara skyddet av kreativiteten. Immateriella rättigheter är en värdefull tillgång. Om kreativiteten undergrävs är den dömd att gå förlorad. Rörlighet för skapande verksamma måste främjas. EU måste arbeta för att införa en europeisk stadga, så att de får rättvisa arbetsförhållanden och socialt skydd. Vi måste underlätta köp, distribution och spridning av verk, anpassa beskattningen, t.ex. genom sänkt moms på kulturföremål, och hjälpa till med finansiering. Privata investerare är alltför ofta ovilliga att finansiera små och medelstora företag. De möjligheter som erbjuds genom offentlig finansiering, i synnerhet strukturfonderna, utnyttjas inte till fullo. Kreativitet och kultur måste betraktas som centrala inslag i vår politik, och i det avseendet har EU en skyldighet att främja dem.
Androulla Vassiliou
Herr talman! Som du förstår kommer det att ta mig lite mer än fem minuter att ge mina synpunkter på de fem betänkandena.
Jag vill tacka Milan Zver för hans betänkande om Unga på väg. Vi uppskattar verkligen hans och hans medföredragandes arbete med detta mycket viktiga ämne. Som framgår av betänkandet är det främsta syftet med Unga på väg att hjälpa unga i Europa att skaffa de färdigheter och den erfarenhet de behöver för att lyckas i dagens alltmer internationaliserade kunskapsbaserade ekonomi.
Vårt mål är i hög grad att få till stånd en miljö där alla unga kan förverkliga sin potential. Kommissionen har därför inlett åtgärder för att stödja medlemsstaterna i arbetet med att förbättra utbildningens kvalitet och relevans från de första levnadsåren och hela vägen till högre utbildning. Därför har vi föreslagit åtgärder för att ytterligare öka unga människors möjligheter till rörlighet, och det är också skälet till att min kollega László Andor och jag har lagt så stor vikt vid att förbättra villkoren för unga som gör sitt inträde på arbetsmarknaden.
För att detta ska kunna åstadkommas krävs, såsom framgår tydligt av Milan Zvers betänkande, konsekventa satsningar på utbildning på alla nivåer, och EU måste givetvis göra sin del. Det är därför jag så starkt förespråkar ökade resurser för den nya generationens utbildnings- och ungdomsprogram för perioden efter 2013.
Jag vill ta tillfället i akt att direkt ge mina synpunkter på två punkter i betänkandet. För det första kan jag lugna er när det gäller vår syn på förbättrad insyn i systemen för högre utbildning. Som påpekas i betänkandet är vårt yttersta mål att förbättra informationen till framtida studenter och andra om olika aspekter av institutionernas verksamhet och resultat. Vi vill utveckla ett verktyg för att komma till rätta med bristerna i universitetens befintliga rangordningssystem genom att låta fler faktorer ingå. Vi tänker inte offentliggöra rankningslistor över universitet.
För det andra vill jag, mot bakgrund av betänkandets uppmaning till åtgärder för att undanröja hinder för rörlighet, framhålla att en rådsrekommendation som syftar till att uppmuntra medlemsstaterna att göra just det ska antas av rådet inom de närmaste dagarna. Den kommer att utgöra ytterligare ett led i vår strävan att utöka möjligheterna till rörlighet.
Avslutningsvis när det gäller Unga på väg vill jag än en gång tacka föredraganden och ledamöterna för deras stöd.
När det gäller inlärning i tidig ålder vill jag tacka Mary Honeyball för hennes betänkande och för hennes konstruktiva syn på frågan om förskoleverksamhet. Lättillgänglig, inkluderande förskoleverksamhet av hög kvalitet gör det först och främst lättare att förena familje- och yrkesliv. För det andra utgör den grunden för livslångt lärande, social integration, personlig utveckling och anställbarhet senare i livet. Att investera tidigt är mycket effektivare än att ingripa senare.
Kommissionen uppskattar därför i hög grad parlamentets hållning, där den långsiktiga nyttan med att satsa på inlärning i tidig ålder är central. Kommissionen delar parlamentets uppfattning att det är nödvändigt att i större utsträckning sätta barnet i centrum. Vid sidan av antalet tillgängliga platser måste vi också ta upp frågan om kvalitet på europeisk och nationell nivå. Jag tänker exempelvis på bemanning och personalens kvalitet, integrering av omsorg och utbildning och aktiv samverkan med föräldrarna, som är sina barns primära pedagoger. Kommissionen välkomnar kravet på mer europeisk forskning på området och effektivare utnyttjande av de befintliga finansieringsverktygen, t.ex. strukturfonderna och programmen för livslångt lärande. Vi välkomnar också den starka betoningen av behovet av att identifiera och utbyta bästa praxis på EU-nivå.
Jag övergår nu till Schaakebetänkandet om de kulturella aspekterna i EU:s yttre åtgärder, och jag gratulerar Marietje Schaake till detta utmärkta initiativbetänkande. Där betonas med rätta kulturens roll inte bara som en bro mellan folk utan även som ett grundläggande inslag när det gäller att främja våra värderingar i världen. Samtidigt efterlyses en mer strategisk syn på kultursamarbete mellan EU och tredjeländer. Betänkandet innehåller dessutom intressanta förslag till hur Europeiska utrikestjänsten skulle kunna ta sig an utmaningen att utveckla en verklig europeisk kulturdiplomati.
Marietje Schaake, i detta avseende vill jag nämna två speciella punkter i ditt betänkande. För det första vill jag understryka relevansen i din rekommendation om en sammanhängande och övergripande strategi för kulturdiplomati inom EU-institutionerna. För det andra vill jag nämna tanken på att ge Europeiska utrikestjänsten en verklig kulturdiplomatisk dimension. I denna insats skulle ingå att inrätta kulturattachéer i viktiga huvudstäder världen över. Inrättandet av sådana ämbeten skulle möjliggöra ökad samordning både mellan de nuvarande kulturattachéerna vid medlemsstaternas ambassader och mellan de nationella kulturinstitut som har en lokal närvaro, framför allt via det europeiska nätverket av nationella kulturstiftelser (Eunic). Jag hade nyligen nöjet att träffa företrädare för Eunic både i Kina och i Brasilien, och de berättade hur viktigt det är med samarbete och samordning för att främja vår kultur i de länder där de är verksamma.
När det gäller våra framväxande strategiska partner världen över har vi nyligen sett hur kultur kan bli en integrerad del av våra yttre förbindelser. Mitt engagemang för att ytterligare främja denna mycket viktiga del av vår europeiska kulturagenda är större än någonsin.
Jag kommer nu till Sanchez-Schmidbetänkandet om ”Att ta tillvara potentialen i den kulturella och den kreativa sektorn”. Jag vill tacka parlamentet och framför allt Marie-Thérèse Sanchez-Schmid för detta utmärkta betänkande. Det gläder mig att se att synpunkterna i ditt betänkande i hög grad går i samma riktning som vår analys. Vi håller med om att den kulturella och den kreativa sektorn är en kraftfull motor inte bara för arbetstillfällen, tillväxt och exportinkomster utan även för social integration, kulturell och språklig mångfald och interkulturell dialog inom och utanför EU. Som du så riktigt säger i betänkandet kan dessa sektorer ge ett värdefullt bidrag till Europa 2020-strategin och måste ges en mer framträdande plats i EU under kommande år.
Vi delar också uppfattningen att deras potential inte utvecklats till fullo. Om vi vill att dessa sektorer ska nå upp till sin fulla potential måste vi göra framsteg på olika områden: kompetensanpassning och kapacitetsuppbyggnad, tillgång till finansiering, bättre företagsklimat, stöd för gränsöverskridande spridning och nya distributionsmodeller, maximering av dessa sektorers potential för regional och lokal utveckling, främjande av deras spridningseffekter i fråga om innovation och främjande av ett kreativt EU på den globala scenen. Detta är också slutsatsen av det samråd som inleddes i och med vår grönbok, där synpunkter inkom från 350 offentliga myndigheter, allmänheten, organ i det civila samhället och företag som är verksamma på kulturområdet i hela Europa.
Det gläder mig att se att vår grönbok har satt i gång en mycket rik debatt, i EU och inom EU-institutionerna, om de förutsättningar som behövs för att tillgodose de särskilda behoven hos skapande företagande, så att de nya möjligheter som globaliseringen, digitaliseringen och den kulturella mångfalden erbjuder kan tas tillvara. Jag är övertygad om att våra gemensamma insatser kommer att bidra till att skapa bättre förutsättningar för dessa viktiga sektorer, så att de kan spela en betydande roll i diskussionerna om EU:s finansieringsmekanismer efter 2013 och genomförandet av Europa 2020-strategin.
Slutligen är jag mycket glad över att se parlamentets - och särskilt min goda vän Doris Packs - entusiasm för de Europeiska kulturhuvudstäderna och Sarajevos intresse för att ansöka om titeln. Kommissionen delar givetvis er uppfattning om Sarajevos historiska och kulturella betydelse. Staden står som symbol för några av de mörkaste händelserna i europeisk nutidshistoria men också för hoppet om en bättre framtid. Sarajevo har, trots upprepade konflikter, behållit sin mångkulturella prägel.
Låt mig säga några ord om de regler som gäller för de Europeiska kulturhuvudstäderna. Parlamentet och rådet antog 2006 det beslut som ligger till grund för initiativet. Denna rättsakt innehåller alla regler för urvalet av städerna, och ni vet bättre än jag att ett beslut av detta slag bara kan ändras genom ett nytt initiativ i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Enligt beslutet är initiativet öppet endast för EU:s 27 medlemsstater. I beslutet ingår, som en integrerad del, en kronologisk förteckning som för varje år fram till 2019 visar vilka två medlemsstater som har rätt att inneha titeln. Två städer har redan valts för 2014, och rådet ska inom kort slå fast vilka städer det blir 2015.
I beslutet anges förfarandet för tilldelning av titeln Europeisk kulturhuvudstad, och reglerna lämnar inget utrymme för rådet att utse en stad vid sidan av förfarandet. Kommissionen ansvarar helt och hållet för genomförandet av beslut som antagits av parlamentet och rådet. Ett undantag från beslutet om Europeiska kulturhuvudstäder i en så grundläggande fråga som den om beslutets geografiska räckvidd skulle helt enkelt vara ett brott mot de regler vi har ombetts att följa.
Jag anser att det vore synnerligen svårt att motivera ett undantag så snart efter det att vi alla har enats om reglerna för initiativet. Parlamentet och rådet antog det gällande beslutet för mindre än fem år sedan. Det var då man skulle ha propagerat för att länder utanför EU skulle få delta eller bestämmelser om undantagsfall införas. Det beslutades emellertid då att länder utanför EU inte skulle få delta efter 2010.
Om vi tittar på framtiden för de Europeiska kulturhuvudstäderna arbetar kommissionen för närvarande med en förlängning av initiativet efter 2019. Vi har inlett ett offentligt samråd och vi genomför en utvärdering av det nuvarande systemet. Därefter kommer vi att utarbeta ett förslag, som vi hoppas kunna anta i början av 2012. Som ett led i det förberedande arbetet tittar kommissionen på möjligheterna för kandidatländer att delta i initiativet efter 2019. Jag bör också berätta att ett antal städer i andra tredjeländer redan har visat intresse.
Låt mig till sist än en gång betona hur högt jag värderar Sarajevos plats i den europeiska historien och dess kulturella betydelse. Sarajevo kan inte delta i kulturhuvudstadsinitiativet, men EU kan erbjuda andra typer av stöd, under 2014 och därefter, genom vårt kulturprogram.
William  Dartmouth
Herr talman! Jag har frångått den text jag förberett eftersom jag måste säga något om förslaget om EU-kulturattachéer. Jag kunde inte tro mina öron - jag måste säga att det här förslaget från kommissionen är ett av de mest bisarra och skrattretande som någonsin kommit från ett organ som är berömt för sina bisarra och skrattretande förslag.
EU-kulturattachéer kommer bara att innebära fler högavlönade icke-arbeten för gynnade EU-tjänstemän som betalas av de bidragande länderna. Jag måste också säga att det är oerhört okänsligt av kommissionen att komma med detta löjliga och kostsamma förslag om onödiga kulturattachéer i en tid av allmänna ekonomiska vedermödor. Kanske skulle ni för en gångs skull kunna glömma era egna guldkantade löner och pensioner och tänka på vad dessa initiativ i själva verket kostar.
Jutta Steinruck
Herr talman! Låt oss återgå till ämnet. Som föredragande för yttrandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor vill jag tacka alla som arbetat med detta betänkande. I utskottet strävade alla grupper efter det gemensamma målet att möjliggöra utbildning för alla unga i EU och stödja deras inträde i arbetslivet, utan att någon ung människa hamnar utanför.
Jag grundade inte mitt yttrande från utskottet på kommissionens rapport, eftersom jag tyckte att den var för allmänt hållen. För mig var det viktigt att även mycket specifika uppgifter skulle tas med. I vissa fall kunde jag inte stödja de ståndpunkter som intas i betänkandet.
Utskottet för sysselsättning och sociala frågor anser att övergången från skola till arbetsliv är en viktig aspekt. Det är en central förbindelselänk. Denna övergång måste ske utan att tiden går medan man väntar. Vi menar också att det är viktigt att unga människors inträde i arbetslivet inte förknippas med social dumpning och att det inte får ske under förhållanden som präglas av dumpning. Vi anser att praktiktjänstgöring spelar en viktig roll. Det är viktigt och nödvändigt, men missbruk måste förhindras och förbjudas. Vi skulle vilja se ett initiativ till en europeisk ram för kvalifikationer med minimistandarder för praktikperioder.
Avslutningsvis vill jag be parlamentet och kommissionen att se till att programmet Aktiv ungdom inte drabbas av ekonomiska neddragningar eller avskaffas till förmån för programmet Unga på väg. Ungdomsorganisationernas arbete är viktigt för samhällsengagemanget och hjälper unga att utvecklas, både materiellt och personligt. Det är också en stor fördel senare i arbetslivet.
Karima Delli
Herr talman! Till att börja med tänker jag tala om den kulturella och den kreativa sektorn. Som föredragande från utskottet för sysselsättning och sociala frågor vill jag framhäva den viktiga roll som kultur och kreativitet spelar för den europeiska ekonomin och för att nå målen för Europa 2020-strategin, för ett kunskaps- och innovationsbaserat samhälle, och även de potentiella nya arbetstillfällen de kan medföra.
I detta betänkande ägnas särskild uppmärksamhet åt arbetsförhållandena i sektorn, framför allt oregelbunden inkomst och osäkra anställningsförhållanden. Här krävs en ingående debatt och hänsyn till särskilda faktorer, t.ex. bekämpning av lönediskriminering och bättre samband mellan sysselsättning och kompetensnivå.
Vi vill göra det lättare för unga och de mest utsatta att få tillgång till kultur och kreativt innehåll, och vi vill främja rörlighet och kulturell mångfald samt användning och spridning av öppen programvara och öppna standarder.
Slutligen vill vi betona det livslånga lärandets roll inom denna sektor, som genomgår snabba förändringar. Jag övergår nu till programmet Unga på väg. Läget är tufft för de unga européerna: oavsett om det gäller tillgång till sysselsättning, utbildning, bostad eller sociala tjänster genomgår de prövningar som kan liknas vid en social invigningsceremoni. Vi måste ge dem deras framtidstro tillbaka genom att tillhandahålla anpassade och långtgående lösningar.
Jag välkomnar det faktum att man i denna text inte bara ser unga människors integration ur ett sysselsättningsperspektiv utan också ur ett utbildningsperspektiv. I det avseendet vill jag framhålla uppmaningen till kommissionen, som jag stöder, att lägga fram en grönbok om ungdomars deltagande.
I vårt betänkande framhålls också tanken på rörlighet, som bör vara tillgänglig för alla, och det välkomnar jag. I dag gäller rörlighet främst studenter, men det bör främjas för alla, unga arbetstagare och unga som genomgår yrkesutbildning. Det vore synd att dela in de unga européerna i dels en välutbildad elit som talar flera språk och tror på framtiden, dels unga som blivit efter för att de saknar masterexamen eller för att de bara utför manuellt arbete.
Det gläder mig särskilt att vi i denna text har krävt undanröjande av åldersrelaterad diskriminering vid tillgång till socialförsäkringssystem. Jag efterfrågar det här, och jag anser givetvis att minimiinkomstsystemet är centralt för att säkra unga människors oberoende.
I vårt betänkande framhålls att det viktigaste för ungdomar är att vara oberoende och att ha tillgång till hälso- och sjukvård och ett anständigt boende till ett rimligt pris. Vi vet alla att en ung person som är tvungen att arbeta under sina studier löper stor risk att misslyckas med studierna.
Slutligen gläder det mig att det här i parlamentet har påpekats att perioder av arbetslivserfarenhet inte längre får vara förklädda, fullvärdiga jobb. Perioder av arbetslivserfarenhet måste vara förenade med tillräcklig ersättning och socialt skydd.
(Applåder)
Ivo Belet
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag tror vi alla är medvetna om att vi står inför mycket turbulenta tider i Europa, både ekonomiskt och politiskt. Vår solidaritet hotas av nationalistiska och populistiska rörelser som är på uppåtgående, något som en av våra brittiska kolleger gav uttryck för nyss - en adelsman till på köpet.
Dagens trender utgör ett hot mot EU:s framtid och européernas välstånd och välfärd. Vi har valts för att finna en lösning på det. Androulla Vassiliou, vid behov kan och måste den lösningen också komma från kultursektorn. Vi måste definitivt investera mycket mer i skapandet av ett gemensamt europeiskt offentligt rum. Utbildning kan, såsom redan har påpekats i denna debatt, utgöra ett mycket viktigt - kanske helt nödvändigt - bidrag i det avseendet. Vi är övertygade om att samarbetet mellan företagare i kultursektorn, å ena sidan, och den akademiska världen, både högre utbildning - universitet och högskolor - och sekundärutbildning, å andra sidan, kan utnyttjas mycket bättre, och att de erbjuder mycket fler möjligheter än dem som vi tar tillvara i dag.
Androulla Vassiliou, du sade det själv nyss: det här är en sektor med stor potential för vår ekonomi och sysselsättning, och vi måste därför vidta särskilda stimulansåtgärder som att sänka skatten på projekt på nätet, för dagens system - framför allt momssatsen - är otidsenligt och fullständigt orättvist. Företagare, ledare för små och medelstora företag i den kreativa sektorn, måste dessutom få bättre tillgång till finansieringsmöjligheter, för i dag har vi bristfälliga kunskaper och otillräcklig tillgång till bankfinansiering.
Detta betänkande innehåller mycket specifika förslag i det avseendet och, Androulla Vassiliou, vi räknar med att både kommissionen och de behöriga nationella och regionala myndigheterna ska ta upp den kastade handsken och börja genomföra detta förslag.
Oldřich Vlasák
Herr talman! Den kulturella och den kreativa sektorns ställning ingår i EU:s innovationsstrategi och Europa 2020-strategin och hänger nära samman med åtgärder för ett effektivare utnyttjande av monument, museer och gallerisamlingar, eller stads- och landsbygdsinslag i turism och verksamhet med anknytning därtill. Digitaliseringen av historiskt och kulturellt innehåll erbjuder den huvudsakliga möjligheten i det avseendet. Digitaliseringen bör öka allmänhetens tillgång till material som behövs för studier, inlärning och utbildning, och för att stärka den kulturella identiteten.
Satsningar på dessa områden ger nästan garanterad avkastning, inte bara för turismen, som definitivt är ett viktigt inslag i många regionala ekonomier, utan även när det gäller utrikespolitik. Det lönar sig att utveckla en kunskap om de europeiska ländernas djupgående kulturtraditioner, samtidigt som enskilda byar, städer, regioner, medlemsstater och även EU som helhet får stöd i ett globalt sammanhang.
Under den nya programplaneringsperioden efter 2013 bör vi därför fortsätta att finansiera kulturprojekt med hjälp av EU:s strukturfonder, stärka vänortsprogrammet för samarbete mellan lokala myndigheter och behålla självständigheten för EU-programmet Kultur för projekt inom det här området.
Cecilia Wikström
föredragande av yttrande från utskottet för rättsliga frågor. - Herr talman! Jag vill tacka föredragande Marie-Thérèse Sanchez-Schmid för hennes utmärkta arbete med det här betänkandet. Jag är mycket glad och mycket stolt över att rättsutskottet i total enighet lade fram vårt yttrande och finner det glädjande att huvuddelen av våra synpunkter finns med i ert betänkande. Vi ser fram emot ett brett stöd i kammaren.
Vi befinner oss i en tid där den digitala tekniken och internet skapar både stora möjligheter och stora utmaningar för Europas kulturella och kreativa sektorer. Vi måste hålla fast fundamenten för försvaret av den intellektuella äganderätten och samtidigt ta de steg som behövs för att kunna släppa loss potentialen och kreativiteten i den moderna tekniken. Europas kulturskapare, tekniska innovatörer och framförallt Europas medborgare förtjänar en väl fungerande inre marknad, där kreativt innehåll kan flöda fritt och generöst mellan våra gränser och där kulturskaparna är trygga i att de får ersättning för sitt arbete.
Jag vill också tacka föredraganden för att ni tagit med rättsutskottets förslag om ökad tillgång på böcker för blinda och synskadade. Jag hoppas att detta ska kunna bidra till att dessa personer i ännu högre utsträckning får uppleva glädjen och styrkan i litteraturen. Det fria ordet måste finnas till för alla. Tack.
Talmannen
Därmed har vi hört alla talare från de berörda utskotten, och jag kan inte motstå frestelsen att göra ett påpekande.
I sådana här anföranden, som hålls på de enskilda utskottens vägnar, tror jag att talaren måste anstränga sig för att företräda det utskott för vilket han eller hon talar.
Vi har hört anföranden i denna debatt som skulle ha varit helt och hållet berättigade om de återspeglat enskilda personers åsikter, men som är alldeles olämpliga när de hålls för ett utskott som jag inte alls tror ansett sig stå bakom de ord vi hört.
Jag anser att detta bör tas under övervägande åtminstone av parlamentets presidium, för vi kan inte tillåta att en del av det vi fått höra här i dag sägs för utskott som företräder så många parlamentsledamöter.
(Applåder)
Marco Scurria
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Först och främst vill jag, för Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater), tacka alla föredragande som presenterat betänkanden den här förmiddagen, eftersom jag menar att dessa betänkanden gör det möjligt för oss att lägga grunderna för framtidens EU. Vi talar denna förmiddag om framtidens generationer, från barnen till våra unga, som vi måste visa vägen in i arbetslivet med hjälp av det viktiga flaggskeppsinitiativet Unga på väg. Vi diskuterar denna förmiddag att utvidga unionen till Balkan med kulturens hjälp, och att utveckla den kulturella och den kreativa sektorn.
I en tid av djup ekonomisk kris är det viktigt att betona att den enda sektor som inte går med förlust är den kulturella sektorn, vars omsättning faktiskt ökar. Vi vill att kulturen ska spela en roll i EU:s yttre åtgärder och inte bara, William Dartmouth och Werner Kuhn, genom högavlönade tjänstemän utan snarare genom uppbyggnad av en bättre process för fred, stabilitet och förståelse mellan olika kulturer.
I dag måste vi dock även försöka stärka våra program för kultur, utbildning och unga. För miljontals européer är program som Erasmus, livslångt lärande, Comenius, Leonardo, Aktiv ungdom och många andra inte bara beteckningar utan en symbol för EU:s existens. För många människor markerar de början till en europeisk anda, första gången de kom i kontakt med kolleger och jämnåriga, vilket verkligen bidrar till att stärka unionen, särskilt nu med det nya ansvar för idrott som EU har tagit på sig till följd av Lissabonfördraget. Vi måste satsa på alla dessa program, men framför allt måste vi tro på dem. Ingen förnekar att det är viktigt med mjölkkvoter, industriinvesteringar och miljöskydd, men det är kulturen som kommer att göra det möjligt för oss att bygga Europa, och det måste vi göra inte med ord utan med program och åtgärder som vi kan och vill omsätta i praktiken.
Androulla Vassiliou, de melodier som spelades på den där violinen i Sarajevo som Doris Pack berättade om är bättre i klang med vårt Europa än med en mängd bestämmelser. Det är så Europa byggs, och ibland kanske man till och med måste tänja lite på de där bestämmelserna.
Katarína Neveďalová
Herr talman! Det gläder mig mycket att Europaparlamentet slutligen har ägnat en hel förmiddag av sitt plenarsammanträde åt kultur och utbildning. Utbildning är en av nyckelfrågorna i kristider, och vi får inte glömma att utbildade unga är vår framtid.
Jag välkomnar kommissionens initiativ Unga på väg och det faktum att man inte har glömt de unga. Satsningar på utbildning är lösningen på EU:s eviga problem, även i åtstramningstider. Jag vill gratulera Europaparlamentets föredragande för Unga på väg, Milan Zver. Jag anser att hans betänkande är utomordentligt, särskilt som det är resultatet av ett helt utskotts arbete, ett utskott med det gemensamma målet att gynna de unga.
Ungdomars rörlighet i EU, och i synnerhet underlättandet av denna rörlighet, har betydelse för EU:s identitet och verksamhet med anknytning till EU-medborgarskapet. Som ni alla vet var jag dock mycket kritisk till kommissionens ursprungliga initiativ, och jag vill därför framhålla några punkter som vi har lyckats få med i det här betänkandet.
Det är definitivt viktigt att vi inte slutar satsa på program för rörlighet och ungdom, som de nuvarande programmen Erasmus och Leonardo, och verksamhet inom ramen för Aktiv ungdom. Det är definitivt ett av sätten att nå de mål vi har satt upp i vår Europa 2020-strategi.
Jag anser också att det är mycket viktigt att stödja livslångt lärande och åtgärder som inte bara riktar sig till unga. Jag vill verkligen betona lika möjligheter för alla, och det gäller inte bara jämställdhet mellan kvinnor och män utan också för funktionshindrade eller på annat sätt missgynnade människor. Det är definitivt väsentligt att erkänna informell utbildning som ett annat mycket viktigt sätt att förbättra färdigheter som unga har användning för längre fram i livet.
Dialogen mellan medlemsstater och mellan regioner är också mycket betydelsefull, och det gläder mig att vi har lyckats få med ett antal synpunkter från Regionkommittén och andra organisationer, t.ex. Europeiskt ungdomsforum.
Det finns så många att jag skulle kunna fortsätta i inte bara två utan tio minuter, men jag vill avsluta med en mening. Som en av de ursprungliga författarna skulle även jag med glädje stödja Sarajevos initiativ, eftersom det är mycket viktigt att vi visar människorna i den regionen att EU finns där för dem.
Hannu Takkula
Herr talman! Det gläder mig att denna förmiddags plenarsammanträde ägnas åt kulturfrågor. Det är mycket viktigt att tala om dem, inte bara en förmiddag utan mer generellt. Men det är bra att vi tar upp de här frågorna. Det är något av en utmaning att bunta ihop alla dessa betänkanden och lämna omdömen om dem, men jag kanske kan framföra några synpunkter.
När det gäller Milan Zvers initiativ Unga på väg är det säkert sant att detta rörlighetsprogram har visat sig vara en framgång, och hans betänkande har förtjänsten att det går mycket djupare in på frågan. Jag tror att det kan leda till att många framgångssagor dokumenteras i den europeiska historien och på ungdomsområdet i framtiden. Det är viktigt att se till att vi har Europatäckande utbildningsprogram där unga kan delta, och att mångkulturalismen därigenom stärks.
Det är också mycket viktigt att ta hänsyn till vad Mary Honeyball säger i sitt betänkande om förskoleverksamhet. Jag skulle hellre tala om utbildning och omsorg än om inlärning i tidig ålder, eftersom en persons utvecklingsprocess är viktig. Människor måste tillåtas att utvecklas, och utbildning är bara en del av den processen. Att fostra våra barn och ungdomar till bra människor och sansade samhällsmedlemmar är en enorm utmaning. Hemmet spelar givetvis en avgörande roll här, men som helt riktigt påpekas i betänkandet är det även viktigt att se till att de verksamma på förskoleområdet har en roll att spela och att det finns en medlingsprocess, något som barn och unga har ett särskilt behov av i dag.
När det gäller Marietje Schaakes betänkande om EU:s yttre åtgärder anser jag att vi behöver en större förståelse för kulturfrågor när vi fastställer utrikespolitiken. Det är mycket viktigt. Det finns många olyckliga exempel på situationer där okunnighet om kulturell bakgrund och kontext har lett till utrikespolitiska misslyckanden, och därför är det oerhört viktigt att göra kulturen till en integrerad del av Europeiska utrikestjänsten.
Avslutningsvis vill jag säga att min åsikt när det gäller Sarajevos initiativ, som Doris Pack tog upp i dag, är att det stämmer att beslut om kulturhuvudstäder fattades för fem år sedan, men precis som på vetenskapens område måste ett paradigm alltid kunna ifrågasättas på nytt. Nu är det kanske dags att göra det i just denna fråga, åtminstone i viss mån, och försöka hitta en lösning där en ändring kan göras i fråga om Sarajevo. Jag menar att det skulle kunna ge Europeiska kulturhuvudstadsprogrammet och hela EU ett mervärde.
Sammanfattningsvis bör vi titta på hela bilden när det gäller kulturpolitiken och försöka förstå dess betydelse för hela EU. Den inre marknaden och utrikes- och säkerhetspolitiken kommer inte att bestå om de inte grundas på en stark kulturell bas. Kultur är grunden för allt, grunden för framtiden för EU som helhet, och därför är det viktigt att se till att den erkänns, inte bara i BNP-termer utan som ett värde i sig, både för människor och samhällen och, ytterst, för hela EU.
Emma McClarkin
Herr talman! På senare år har den akademiska och den politiska världens fokus på kultur och utbildning ökat dramatiskt, och i analyser framhålls ständigt att dessa områden är avgörande inte bara för att främja ekonomisk tillväxt och social sammanhållning utan även för att underlätta ungdomars rörlighet i Europa. I det rådande ekonomiska klimatet, där många medlemsstater inför åtstramningsåtgärder och budgetminskningar för att komma till rätta med underskott, kan dessa områden ofta framstå som försummade, och jag önskar att det inte vore så.
Satsningar på utbildning och kultur hjälper medlemsstater att konkurrera på global nivå och förbereder våra unga på morgondagens utmaningar. Dessutom främjas kreativitet, innovation och ömsesidig förståelse. Det är dock just på dessa områden som medlemsstaterna, i stället för EU som helhet, kan agera och vet hur de bäst ska ta itu med de utbildningsutmaningar de står inför. Det är ett antal inslag i de betänkanden vi diskuterat denna förmiddag som bekymrar mig, särskilt inkräktandet på medlemsstaternas subsidiaritet när det gäller utbildningsmål och socialpolitik. Det ligger utanför EU:s behörighet att ålägga medlemsstaterna utbildningsreformer, och vi måste se till att det respekteras.
När det gäller kultur kan EU hjälpa medlemsstaterna att få ut så mycket som möjligt av sina politiska prioriteringar genom utbyte av bästa praxis och betoning av viktiga områden, t.ex. inlärning i tidig ålder, minskade skolavhopp och främjande av yrkesutbildning. En annan sak som är central när det gäller att hjälpa våra unga att säkra möjligheter är att tillåta flexibilitet på arbetsmarknaderna så att människor kan lära sig på jobbet. Det godtyckliga bildandet av nya projekt och organisationer för att främja dessa mål strider dock mot den budgetmässiga verklighet vi ser i hela EU.
Vi måste vara medvetna om detta sorgliga faktum och försöka göra vad vi kan för den verklighet vi står inför. Ändå tror jag starkt på kulturens makt att säkra ömsesidig förståelse och driva på innovation och ekonomisk tillväxt. Vi har ett överflöd av kultur och kreativitet i Europa som måste främjas och utvecklas. Den kreativa sektorn bidrar i hög grad till EU:s ekonomi och våra kulturella erfarenheter. Vi måste ge den verktyg för att kunna fortsätta sin utveckling och göra de vinster den förtjänar. Det säger sig självt att ju mer vi utbildar våra unga i hela Europa, desto ljusare ser framtiden ut i en utmanande global situation.
Oriol Junqueras Vies
Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Som skuggföredragande för betänkandet om Unga på väg, och mot bakgrund av de olika ändringsförslag som lagts fram till betänkandena om den kulturella och den kreativa sektorn och om tidig inlärning, vill jag göra följande reflexion.
Den ekonomiska krisen drabbar unga särskilt hårt. I många regioner i EU är ungdomsarbetslösheten över 40 procent. Därför är det så nödvändigt med en ingående översyn av politiken för att sätta unga i arbete, som i betänkandet om Unga på väg.
Jag vill ta upp fyra inslag i betänkandet som jag ser som centrala.
För det första anser jag att det är enormt viktigt att främja rörlighet. Det är en oerhört värdefull form av informell utbildning, som främjar kulturutbyte och ger unga de verktyg de behöver för att utvecklas i en global professionell miljö.
För det andra är det - och detta hänger nära samman med rörlighet - avgörande att unga lär sig andra europeiska språk, i två syften: för att kunna interagera friktionsfritt i den europeiska miljön och för att bli helt integrerade medlemmar av de samhällen där de lever och arbetar, dvs. för den sociala sammanhållningen.
För det tredje vill jag framhålla vikten av strategier för att främja entreprenörskap. Det är definitivt av största vikt att stödja entreprenörsprogram för universitetsstudenter. Här ingår att främja forum där finansiella aktörer och studenter med innovativa idéer kan mötas.
Slutligen anser jag att lika möjligheter i fråga om tillträde till universitetsutbildning måste främjas, så att inga europeiska begåvningar går förlorade. Ungdomar måste delta aktivt i ekonomin och utveckla sin fulla potential, för de har också en väsentlig roll att spela om vi ska kunna ta oss ur krisen.
Rui Tavares
Herr talman! Eftersom jag bara har två minuter på mig för att tala om fem betänkanden och en muntlig fråga tänker jag begränsa mig till två betänkanden: Marie-Thérèse Sanchez-Schmids betänkande om den kreativa sektorn och min kollega Marietje Schaakes betänkande om de kulturella aspekterna i EU:s yttre åtgärder. Det gör jag därför att de tillsammans ger oss mikro- respektive makrosynen på vad EU måste göra för att kunna vända krisen med hjälp av européernas begåvning och fantasi.
När det gäller den kreativa sektorn anser jag att det står helt klart att potentialen för den sektorn sannolikt är som mest koncentrerad i Europa. Så ser det redan från början ut i våra tätortsområden, våra städer, som å ena sidan har mycket goda förbindelsemöjligheter och å andra sidan har mycket starka och skiftande kulturpersonligheter och stor mångfald.
Vissa av våra tätbefolkade makroregioner har också inslag som den kreativa sektorn behöver för att bli hållbar i sig själv, nämligen intensivt kapital, en koncentration av begåvning och kunskap och ett brett spektrum av redan etablerade företag. Det kan vi se t.ex. i regionen mellan Paris, London och Antwerpen.
Så ser det emellertid inte ut i hela Europa. I vissa perifera regioner i Europa finns det nämligen begåvning och historia, och det finns städer som skulle kunna spela en viktig roll för att sätta ny fart på den europeiska ekonomin, men det kan inte åstadkommas utan stöd, på EU-nivå eller medlemsstatsnivå.
Därför får vi inte bedra oss själva - innan EU ser om sitt eget ekonomiska hus, t.ex. genom att utfärda obligationer, kan ingenting göras. Här i parlamentet har vi mycket goda idéer, men samtidigt trasar regeringarna sönder euron och omöjliggör en återhämtning.
Nu är tiden nästan ute, och när det gäller politiken för EU:s yttre åtgärder vill jag säga att EU har en unik möjlighet att utveckla en helt annan typ av utrikespolitik än medlemsstaternas. I kulturellt hänseende har det här ingenting att göra med att skapa en potentiell och illusorisk europeisk identitet för att sedan exportera den eller sälja den till andra länder. EU skulle i stället kunna inta en bra position för att använda oss av kultur i de yttre åtgärderna i två riktningar, så att vi både undervisar och själva lär oss och på så sätt behåller en givande dialog med andra stora regionala block som Mercosur eller Sydostasiatiska nationers förbund (Asean).
På så sätt kan den europeiska demokratin på bästa sätt vara ett föredöme som kommer övriga världen till godo, men det gynnar också EU eftersom vi kommer att kunna lära oss av andra.
Giancarlo Scottà
Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill ge mitt bidrag genom att framhålla behovet av en ny metodologisk ansats, särskilt inom kulturarvssektorn, med koppling till intelligent användning av ny teknik. För att bli medvetna om den enorma förbättringspotential som den nya tekniken kan erbjuda oss, i fråga om både effektivitet och ändamålsenlighet, måste vi överge de gamla arbetssätten. Ny teknik betyder nya arbetsmetoder.
Jag har själv sett att intelligent utnyttjande av teknik inom sektorn för skydd av monument gör det möjligt att nå betydande resultat när det gäller både planering och restaureringsarbeten. Dessutom kan vi, som en bieffekt och utan några ytterligare kostnader, få mycket träffsäkra geometriska databaser som kan användas för att övervaka och skydda artefakter vid naturkatastrofer, och även produkter för vetenskaplig utbildning och för att främja artefakter på global nivå och därmed uppfylla kriterier för kulturell förståelse och kulturutbyte.
Det viktigaste tycker jag är att vi bidrar till en handlingsplan som syftar till att hjälpa oss att få en ny teknisk medvetenhet, så att nya ekonomiska möjligheter kan skapas för EU. Jag tror särskilt på behovet av att utbilda nya människor och på professionella, unga och högkvalificerade personer som kan anta de utmaningar som den nya globala marknaden innebär.
Dimitar Stoyanov
(BG) Herr talman! Jag tänker bara tala om betänkandet om Unga på väg.
Jag vill gratulera föredraganden eftersom betänkandet täcker varenda aspekt av denna fråga och denna EU-politik. Jag tänker begränsa mitt anförande till tre frågor.
För det första vill jag ställa följande fråga om punkterna 24 och 25 i betänkandet, som handlar om att få barn att fortsätta gå i skolan och att öka deras närvaro i skolan. Jag lade för övrigt alldeles nyligen fram en fråga för skriftligt besvarande till kommissionen. Jag väntar fortfarande på svaret, men jag tar tillfället i akt att nämna detta problem, som jag länge talat om. Många av de östeuropeiska länderna från den senaste utvidgningsomgången står inför problemet att vissa minoritetsgrupper redan följer en praxis som nästan blivit en tradition - barnen hindras från att gå i skolan för att sedan utnyttjas av sina föräldrar. När åtgärder vidtas för att komma till rätta med detta beskrivs de ofta som diskriminerande. Jag vill därför ställa följande fråga: Vem är det närmare bestämt vi diskriminerar? Jag undrar om det är föräldrarna, som utnyttjar sina barn, eller barnen, som på grund av detta går miste om varje möjlighet till integration eftersom de saknar utbildning - ekonomisk integration genom arbete och tillgångar utgör som ni vet grunden för all annan integration.
I punkt 27 i betänkandet hänvisas mycket tydligt till ett verkligt problem. En ledande universitetslektor berättade nyligen för mig att han trodde att bulgariska universitet faktiskt inte känner till att det finns ett Erasmusprogram även för lärare. Här behövs ytterligare åtgärder.
Slutligen är ungdomsarbetslösheten, som nämns i skälen F och G i betänkandet, ett stort problem. Det problem jag talar om är att unga som söker arbete också redan måste ha fullgjort en praktiktjänstgöringsperiod. Någon som just gått ut skolan eller universitetet har dock inte haft någon möjlighet att skaffa sig sådan arbetslivserfarenhet. Det är ett löjligt och diskriminerande krav som måste granskas noga. Så här ser det ut i både den offentliga och den privata sektorn. En åtgärd som kan vidtas i den offentliga sektorn i det avseendet är att införa strikta regler om att människor som nått pensionsåldern ska gå i pension så att arbetstillfällen frigörs för unga.
Alajos Mészáros
(HU) Herr talman, fru kommissionsledamot! Vi måste tacka Marie-Thérèse Sanchez-Schmid för betänkandet. EU-institutionerna har satt som mål att utnyttja de möjligheter som finns inom den kulturella och den kreativa sektorn mer effektivt. Det är en viktig uppgift, för bättre villkor för de sektorerna skulle göra det möjligt för EU att bli globalt marknadsledande på det här området.
Kultur bidrar till kampen mot fattigdom och marginalisering och spelar en roll för stärkandet och bevarandet av den gemensamma europeiska andan och kulturarvet. Genom att bana väg för kreativt tänkande och de idéer det leder till kan vi alla göra intellektuella och ekonomiska vinster. Den kulturella och den kreativa sektorn är redan viktiga faktorer som kan motivera och påverka ekonomin, även om de inte alltid befinner sig i en gynnsam situation. Kreativitet kan visserligen inte begränsas, men människors vilja att skapa kan påverkas negativt. Osäkra entreprenörsvillkor och en ogynnsam rättslig ram kan dämpa människors kreativitet. Vi kan med rätta förvänta oss att en EU-strategi ska hjälpa kreativa grupper, som fram till nu varit begränsade, att uttrycka sig på EU-nivå. Samtidigt kan det främja en viss balans i fråga om möjligheter mellan medlemsstaterna, så att vi får se att det finns en sektor med fem miljoner verksamma, som dessutom blir fler i alla medlemsstater. På det här området vill vi ge även små och medelstora företag en viktig roll. I Centraleuropa finns ett avsevärt antal begåvade personer som vill skapa. Frågan är om vi redan i dag kan ge alla den rätta bakgrunden. Svaret är tyvärr nej, men allt fler målinriktade program har inrättats för att förbättra situationen, däribland t.ex. Donaustrategin.
Förmiddagens diskussion gäller även ungdom. Kommande generationer måste få fullt stöd från EU när det gäller inlärning på kulturområdet, vidareutbildning och konstnärligt skapande. Vi måste hitta lösningar som gör konstnärligt skapande attraktivt i EU och samtidigt säkra en plats i den internationella konkurrensen.
Sammanfattningsvis är det oerhört väsentligt att vi intresserar oss för den kulturella och den kreativa sektorn, och därför måste vi snarast möjligt få till stånd nöjaktiga villkor - för både konstnärer och kreativa själar - som innebär att hänsyn tas till unika egenskaper. Det gäller både rörlighet, immateriella rättigheter och socialt skydd.
Knut Fleckenstein
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Med sitt betänkande om de kulturella aspekterna i EU:s yttre åtgärder klargör parlamentet sin strävan att också sätta våra avtryck på detta framväxande politikområde. Jag ser inte någon företrädare för utrikestjänsten här i dag, och det visar hur nödvändigt det här betänkandet är - här vill jag uttrycka mig försiktigt.
I betänkandet ställs med rätta kravet att kulturella aspekter i framtiden ska spela en viktigare roll i utrikespolitiken och mer systematiskt införlivas i den. För min grupp var det viktigt att efterlysa en konsekvent strategi som effektivare samordnar EU:s befintliga utrikespolitiska program med kulturella inslag, så att den kulturella mångfalden i EU beaktas. Doris Pack har redan tagit upp detta när hon sade att de befintliga strukturerna i medlemsstaterna och mellan dem, t.ex. nätverket för nationella kulturinstitut, Eunic, måste införlivas och att det civila samhället måste ses som en del av EU:s kulturpolitik gentemot omvärlden. EU:s motto ”Förenade i mångfalden” bör också återspeglas i den bild som unionen förmedlar till omvärlden. I det sammanhanget bör vi dessutom bättre utnyttja de nya medierna som en kommunikationsplattform.
När vi gör allt det här måste vi se till att konst och kultur inte blir ett självändamål i utrikespolitiken. Det är våra kulturella värden som kännetecknar vår europeiska gemenskap. Därför är det rätt och riktigt att EU:s politik bidrar till att denna kulturella mångfald och identitet sprids även utanför unionen. Jag är säker på att vi kan åstadkomma mycket mer på det här sättet, även i debatten om mänskliga rättigheter och demokrati, än vad vi i många fall uppnår med sabelskrammel, ibland helt utan något att stödja oss på, här i parlamentet.
Morten Løkkegaard
(DA) Herr talman, mina damer och herrar! Vi befinner oss mitt i en kamp, vilket även debatten här i dag vittnar om - en kamp mellan de krafter i Europa som vill försvaga det europeiska projektet och de som, mitt i den kris som vi upplever just nu, vill att vi revar seglen och stärker det. Det talas i dag mycket om ekonomin och om integration och utrikespolitik, och det är givetvis också viktigt. Men jag är helt övertygad om att vi, om vi vill bevara det europeiska projektet och, framför allt, om det ska få stöd hos Europas folk, som i dag är skeptiska till hela tanken, måste satsa på kultur och på unga. Därför välkomnar jag naturligtvis varmt debatten här i dag och även de fem betänkanden som vi diskuterar.
Jag var skuggföredragande för betänkandet om Unga på väg, och jag vill tacka vår föredragande Milan Zver för hans utmärkta samarbete. Eftersom jag inte hinner gå in på alltför många detaljer tänker jag inrikta mig på bara två aspekter. Den första är frågan om ungas möjligheter att röra sig över gränserna. Jag menar att vi i dessa kristider verkligen måste satsa, både politiskt och ekonomiskt, på att genomföra och stödja denna rörlighet för unga. Därför gläder det mig förstås mycket att en av de saker vi strävar efter är att stärka vad vi kallar den europeiska ramen för kvalifikationer, dvs. det system som gör det möjligt för unga att använda sina intjänade poäng i andra länder. Det är en liten men påtaglig aspekt som det är viktigt att främja så att ungdomar inte upplever svårigheter i det avseendet.
För det andra vill jag belysa vad vi kallar resultattavlan för rörlighet, där vi anger vilka hinder för rörlighet som finns i medlemsstaterna. Det här är också något som jag starkt stöder - jag tycker det är en utmärkt idé. Det här är bara två specifika exempel som visar att vi gör framsteg och att det är de små detaljerna som är viktiga. Konkret är det här vi måste arbeta för att förbättra möjligheterna för unga och därmed satsa på våra ungdomar. Till sist vill jag tacka föredraganden för hans samarbete och önska kommissionsledamoten lycka till med den enorma uppgift som jag vet att det är att få de övriga kommissionsledamöterna i kollegiet att bli medvetna om betydelsen av kultur och ungdom.
Marek Henryk Migalski
(PL) Herr talman! Jag vill koncentrera mig på de kulturella aspekterna i de yttre åtgärderna och Marietje Schaakes betänkande. Jag vill säga att betänkandet i flera avseenden förtjänar stöd och gratulationer. I punkt 17 fördöms förtryckarregimer som använder sig av censur. I punkt 50 protesteras det mot användning av kulturella argument för att rättfärdiga brott mot de mänskliga rättigheterna - utnyttjandet av just den typen av skenbar mångfald bereder oss svårigheter i kontakterna med exempelvis Kina. Det civila samhällets deltagande uppmuntras i punkt 39, och vikten av demokratiska friheter och grundläggande mänskliga rättigheter betonas.
På alla dessa områden förtjänar betänkandet stöd och beröm. Under arbetet i utskottet för kultur och utbildning kunde vi förresten stryka förslaget om att utse en särskild EU-ambassadör för enbart kulturfrågor från betänkandet. Detta är framgångarna. Men tyvärr finns det också frågor som jag skulle kalla problematiska - under mötena i utskottet för kultur och utbildning gjordes olyckligtvis en ändring av den punkt som gick ut på att utse en person som skulle vara ansvarig endast för kulturfrågor och ingenting annat. Det är något som bör uppmärksammas. Den andra saken - i betänkandet efterlyses vidareutbildning för Europeiska utrikestjänstens personal i kulturella och digitala aspekter. I utskottet för kultur och utbildning ville vi inte att detta skulle ge upphov till ökade kostnader på det här området, men tyvärr förkastades det ändringsförslaget. Därför är jag helt enkelt kluven i min syn på det här betänkandet.
Malika Benarab-Attou
(FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! De två betänkandena av Marietje Schaake och Marie-Thérèse Sanchez-Schmid påminner oss om att kultur inte bara tjänar som prydnad utan är resultatet av ett komplext ömsesidigt beroende, vilket innebär att kulturfrågor bör behandlas på ett övergripande sätt och integreras i all EU-politik, den inre såväl som den yttre och den sociala såväl som den ekonomiska.
I det avseendet uppmanar jag dig, Androulla Vassiliou, att fortsätta i denna riktning och utveckla samarbetet med de övriga utskotten, med kommissionens övriga avdelningar och med Catherine Ashtons Europeiska utrikestjänst.
Jag vill också återkomma till en punkt som inte utvecklats i dessa betänkanden, nämligen rörlighet för konstnärer och kulturarbetare. Det är i själva verket en fråga av stor betydelse för framväxten av ett europeiskt kulturområde. I det här sammanhanget ser jag två aspekter som betydelsefulla. Den första är EU:s och medlemsstaternas spridning av tydlig och begriplig information om gällande bestämmelser och förfaranden.
Den andra har redan nämnts och gäller undanröjandet av de lagstiftningsmässiga och administrativa hindren för fri rörlighet i Schengenområdet för de verksamma i den kulturella sektorn, särskilt tredjelandsmedborgare, genom införande av t.ex. gemensamma påskyndade förfaranden i EU för visering för kortare och längre vistelse, och ett enda förfarande för ansökan om arbetstillstånd i unionen. Jag vill rikta en kraftig uppmaning till kommissionen att fortsätta sitt arbete på dessa områden.
Mot bakgrund av att den huvudsakligen amerikanska globala huvudfåran på populärkulturens område vinner i inflytande är det slutligen oerhört viktigt att erinra EU och medlemsstaterna om betydelsen av att de skaffar sig verktyg som krävs för att försvara och främja europeiska kulturers och tredjeländers mångfald. EU bör därför omgruppera sig och inte ge upp striden om ”soft power”, eftersom det som står på spel här i dag är respekten för den kulturella mångfalden som ett redskap för dialog och en garanti för fred och stabilitet världen över.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Herr talman! Jag vill framföra några allmänna synpunkter på alla de debatter vi fått höra denna förmiddag.
Utbildnings- och kulturfrågor ges tyvärr inte tillräcklig vikt här i parlamentet. Ändå är de avgörande för vår framtid, Europas framtid och våra ungas framtid. Av EU:s befolkning är 20 procent under 30 år, men arbetslösheten för dem som är under 24 har nu nått nästan 21 procent, och nästan 15 procent av dem mellan 18 och 24 år slutar på vidareutbildning eller högre utbildning innan de fullgjort sitt tredje år och utbildar sig inte vidare. Ännu värre är att nästan 25 procent av alla ungdomar under 15 år har lässvårigheter. De här siffrorna kan vi inte godta, och i och med den ekonomiska nedgången kommer de att förvärras i ett antal medlemsstater.
Det betänkande om Unga på väg som lagts fram för oss är i vissa avseenden ett steg i rätt riktning och förmedlar ett antal budskap till kommissionen och medlemsstaterna. Europaparlamentet bekräftar på nytt sin vilja att slippa se vår ungdom offras på åtstramningspolitikens altare runtom i Europa. Låt oss hoppas att det här inte bara är tomma ord!
Betänkandet innehåller också en del oroande inslag, särskilt när det vittnar om en önskan att reformera den högre utbildningens läroplaner enbart med utgångspunkt i marknadens krav, utan att man gör sig besväret att slå fast att den högre utbildningen spelar en mer allmän roll för den generella utbildningen av morgondagens medborgare.
Vi vet att ju bredare unga människors utbildning är, desto bättre kan de hantera den ovisshet de möter i livet, särskilt i fråga om arbete. Vi kommer snart att ha möjlighet att arbeta med de frågor som omfattas av Bolognaprocessen, och det välkomnar jag. Allt jag vill säga är att vår roll är att lyssna till den tilltagande oron - och det är ett svagt ord - i ett antal stater när det gäller de reformer som genomförs i Bolognaprocessens namn. Vi får inte offra våra unga; här räcker det inte med bara ord.
Jag vill också helt kort tacka Mary Honeyball för hennes betänkande och det arbete vi har kunnat utföra i barnomsorgsfrågorna. Jag stöder till fullo riktlinjerna i betänkandet. Däremot kan jag inte ställa mig bakom riktlinjerna i Marie-Thérèse Sanchez-Schmids betänkande om den kulturella sektorn, eftersom de skulle innebära att kulturföremål blev föremål för en kommersiell logik präglad av marknadskrafter.
Till sist vill jag framföra mitt uttryckliga stöd för Doris Packs val av Sarajevo som Europeisk kulturhuvudstad.
Juozas Imbrasas
(LT) Herr talman! Jag vill säga några ord om initiativet Unga på väg. Det är ett initiativ med ett mycket fint mål - att öka ungdomars utbildning genom rörlighet och underlätta unga människors övergång från utbildning till arbetsmarknaden. Det är särskilt viktigt i dag för unga, som är en av de samhällsgrupper som drabbas hårdast av den globala finanskrisen. Unga måste få stöd vid inträdet på arbetsmarknaden så att de kan säkra sin framtid och dessutom bidra till ekonomisk tillväxt och välstånd. Det är väsentligt att unga människor kan utveckla den kompetens, de färdigheter och den kunskap som krävs för att de aktivt ska kunna bidra till tillväxt och en hållbar framtid för EU under kommande år. Jag menar att vi måste se till att den utbildning de får är förenlig med arbetsmarknadens behov. Det är också viktigt att se till att EU:s unga inte berövas möjligheten att utvecklas och bidra till EU:s välstånd. Rörlighet ger definitivt upphov till vissa problem. Unga som har skaffat en utbildning i en annan medlemsstat blir oftast kvar där för att arbeta. Ett land som Litauen, som står inför en tuff ekonomisk situation, riskerar därför att under en tid bli av med utbildade människor, som är grunden för landets tillväxt, inte bara i ekonomiskt hänseende. Nu är detta visserligen vårt eget interna problem, och vi kommer att lösa det själva. Generellt sett är det utmärkt att vi i dag behandlar en fråga som är mycket viktig för de unga.
Róża Gräfin von Thun und Hohenstein
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar, ärade gäster från Thüringen på åhörarläktaren!
(EN) Herr talman! Till mina kolleger som är rädda för att utbildade unga ska flytta till en annan stat vill jag säga att civilisationen växer och utvecklas när människor flyttar, och det är inget vi ska vara rädda för. Det händer överallt där människor från olika länder möts och utbyter erfarenheter. Det finns väldigt många exempel på det här i Europa, och det är bra att vi har så mycket att säga om rörlighet. Det är rörligheten som kommer att säkra EU:s fortsatta hälsa och välstånd.
I Milan Zvers betänkande fästs uppmärksamheten på ett antal hinder för rörligheten i Europa, och jag vill peka på några av dem. För att anknyta till vad Morten Løkkegaard nämnde helt kort är det verkligen oacceptabelt att unga som studerar eller arbetar utomlands möter svårigheter när de flyttar. Det kan gälla så grundläggande saker som att få tillgång till banktjänster eller få hyra en lägenhet. Dessutom straffas de med roamingavgifter när de försöker ringa hem eller få tillgång till internet för att söka efter grundläggande, nödvändig information. Dataroaming är oerhört kostsamt.
Kommissionen har föreslagit att det som ett led i initiativet Unga på väg ska införas en resultattavla för rörlighet. Det kommer att möjliggöra en systematisk övervakning av medlemsstaternas framsteg i arbetet med att undanröja hinder. Resultattavlan bör vara heltäckande och lättfattlig så att den kan fungera som en verklig katalysator för medlemsstaternas försök att undanröja hindren. Det skulle gynna både gamla och unga, studenter och arbetstagare. Jag uppmanar kommissionen att lägga fram ett detaljerat förslag om hur denna resultattavla för rörlighet ska fungera, och jag hoppas att man gör det så snart som möjligt.
Avslutningsvis vill jag säga att rörlighet är en horisontell fråga, och jag uppmanar därför mina kolleger i utskottet för inre marknaden och konsumentskydd, och även i andra utskott, att inte förlora rörlighetsdimensionen ur sikte i sitt arbete på alla områden.
Silvia Costa
(IT) Herr talman! I ett åldrande Europa som kämpar för att hitta lösningar på framtidens globala utmaningar måste EU och dess medlemsstater ta tillvara denna starka impuls från parlamentet och visa att de kan vara modigare och satsa på kommande generationer när det gäller utbildning och kultur. Dessa fyra betänkanden och förslaget om Sarajevo utgör en uppmaning från parlamentet om att sätta dessa frågor i centrum för Europa 2020-strategin.
I betänkandet om den kulturella och den kreativa sektorn framhålls framför allt de ekonomiska vinsterna och vinsterna i fråga om sysselsättning och innovation. Dessa sektorer står redan för nästan 3 procent av EU:s bruttonationalprodukt och sysselsätter 5 miljoner människor - en siffra som stiger till 7 procent om underleverantörer räknas med. Som skuggföredragande för detta betänkande från gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet gläder det mig att se att föredraganden Marie-Thérèse Sanchez-Schmid har välkomnat våra ändringsförslag.
Vad var det vi föreslog? Först och främst att kulturturism och mode skulle läggas till de åtta sektorer som redan finns med. Vi hoppas också att kommissionen kommer att lägga fram en vitbok om den kulturella och den kreativa sektorn så snart som möjligt, för att stärka denna sektorsövergripande strategi i hela EU och i medlemsstaterna - och jag är säker på att Androulla Vassiliou kommer att se till att det blir av. Att skära ned på medlen till kultur och utbildning i kristider - som mitt land gör med motiveringen att kultur inte är nödvändigt för överlevnad - innebär att man underlåter att satsa på framtiden och på smart tillväxt för alla. Då inser man inte att kultur är livsnödvändigt.
I betänkandet påpekas att en europeisk stadga för konstnärer och verksamma inom kreativa yrken bör erkännas officiellt, och att små och medelstora företag inom den kulturella sektorn till fullo bör erkännas som sådana för att få tillgång till kredit och starthjälp, särskilt för unga under 35 år. Vidare utlovas att arbetstillfällen ska skyddas och att särskild utbildning och innovativa finansieringsinstrument ska införas, med tanke på att kapitalet i den kreativa sektorn ofta består av abstrakta värden som ändå är av avgörande betydelse för innovation i alla sektorer.
Den EU-omfattande kulturella sektorn måste tas i beaktande i den rättsliga ramen för internationell handel, och definitivt i den europeiska dimensionen och inom kulturdiplomatin, i samband med den inre marknaden, rörlighet ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Liam Aylward
(EN) Herr talman! För att strategier som Unga på väg ska vara effektiva och ge mätbara resultat krävs ett ökat utbildnings- och näringslivssamarbete. Jag håller visserligen med föredraganden om att utbildning inte bara bör säkra anställbarhet utan även uppmuntra till kreativitet, men vi måste gå mot en integrering av utbildnings- och näringslivsmål. Universitetsprogrammen måste i större utsträckning svara mot arbetsmarknadens behov. Unga människor bör ges möjlighet att utan hinder skaffa den erfarenhet, de färdigheter och den kunskap som krävs för framtida arbetsliv och entreprenörskap. Det är framför allt nödvändigt att förbättra ungas möjligheter i fråga om yrkesutbildning för att underlätta deras rörlighet i EU och möjliggöra lärlingsutbildning utomlands, så att de på så sätt kan vidga sin kompetens och öka sin anställbarhet.
Rörlighetsprogram och fördelarna med erfarenheten att arbeta och studera utomlands måste vara tillgängliga för alla unga, oavsett vilket slags utbildning de har valt. Unga på väg har potential att bli en framgång, men initiativet måste också omsättas i konkreta åtgärder som gynnar de unga.
Kay Swinburne
(EN) Herr talman! I min egen valkrets finns en lång tradition av att kombinera främjandet av det walesiska språket hos den unga generationen med konstnärlig och teknisk fallenhet. Resultatet är animerade program som Sally Mally, Super Ted och Sam Tân. I dag har det förflutna återupplivats genom nya produktioner som Dr Who och Torchwood, så Wales håller snabbt på att bli känt som ett centrum för framstående kultur i form av film- och programproduktion, liksom ett hem för nyare kreativa områden, som den enormt lönsamma spelindustrin.
För att detta ska kunna fortsätta är det viktigaste vi måste göra nu att ge det stöd som våra kreativa sektorer behöver för att fortsätta växa. Vi måste inrikta oss på att minska de administrativa hinder som alla småföretag möter och titta på sätt att verkligen få ett mervärde av den gemensamma marknaden genom samarbete i fråga om immateriella rättigheter, ett europeiskt patent och fullt förverkligande av den digitala agendans potential. Naturligtvis måste vi också undanröja motsägelser i gällande EU-lagstiftning, t.ex. när det gäller moms.
Vår EU-budget bör användas produktivt för att omvandla den enorma mängden kreativ energi omkring oss till verkligt välståndsskapande företag och åstadkomma hållbara arbetstillfällen och en blomstrande och rik framtid för vårt folk, både i och utanför Wales.
Helga Trüpel
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot! I själva verket för vi denna förmiddag en debatt om kulturens betydelse på de olika politikområdena - inom utrikespolitiken, den ekonomiska politiken, utbildningspolitiken och socialpolitiken - och vi vet allesammans att vi alla gynnas av att kulturen tas på större allvar. Det demokratiska uppvaknandet i arabländerna skulle inte vara möjligt utan denna kulturbaserade önskan om ett öppnande, om kulturell mångfald, demokrati och pressfrihet.
Kreativa sektorer är en viktig del av den ekonomiska politiken. I mitt hemland Tyskland finns det fler arbetstillfällen i den kreativa sektorn än i bilsektorn. Det måste vi ta i beaktande. Det betyder att det här också är en viktig del av Europa 2020-strategin. Min poäng är dock att vi, om vi vill stödja de kreativa sektorerna, måste arbeta framför allt med den digitala utvecklingen. Vi vet att det är just producenter av kreativt innehåll som utgör basen i värdekedjan för kultursektorn. Å ena sidan har vi alltså ett stort intresse av kulturell mångfald, av att stödja kreativa människor och av enkel tillgång till kreativt innehåll på nätet. Men samtidigt vill vi att konstnärer ska få hyggligt betalt, något som inte alltid är fallet i dagens digitala värld. Vi måste därför ändra avtalsrätten för att förbättra våra konstnärers förhandlingsläge. Vi måste utveckla nya sociala modeller för att finna en rättvis balans mellan enkel tillgång för användare och lämplig ersättning till dem som skapar nytt innehåll.
Jag har en sista sak att säga. Det skulle ha ett stort symbolvärde och vara en viktig historisk framgång för Europa om Sarajevo valdes till Europeisk kulturhuvudstad 2014.
(Talmannen avbröt talaren.)
Paul Murphy
(EN) Herr talman! Betänkandet om Unga på väg innehåller en del bra idéer, som kravet att krisen inte får användas som en ursäkt för att dra ned på utgifterna för utbildning. I betänkandet godtas dock Bolognaprocessen, som har stärkt storföretagens järngrepp och bidragit till processen att göra utbildning till en handelsvara.
Föredraganden nämnde att universiteten saknar finansiering och menade därför att de bör söka mer finansiering från privata källor. Men lösningen på underfinansiering kan inte vara att bjuda in den privata sektorn, med alla de snedvridande effekter det får för utbildningen, eller att införa avgifter som utestänger hundratusentals runtom i Europa. I stället bör man genom statliga satsningar tillhandahålla kostnadsfri välfinansierad utbildning på alla nivåer. Dessutom är det i många länder, som en följd av de brutala åtstramningarna, praktiskt taget omöjligt för unga att få ett anständigt arbete efter utbildningen. En fjärdedel av Irlands unga är nu arbetslösa, och 1 000 personer emigrerar varje vecka, så för många irländska familjer har begreppet Unga på väg en helt annan betydelse. Arbetslöshetskrisen kan bara lösas med hjälp av massiva statliga investeringar för att åstadkomma anständiga arbeten.
Derek Roland Clark
(EN) Herr talman! Samtidigt som ansvarsfulla människor och regeringar håller hårt i slantarna föreslår kommissionen mer utgifter - Unga på väg-kortet, europeiskt färdighetspass, europeisk övervakning av lediga platser - genom Europa -2020-strategin, allt för kulturdiplomatin och för att få ungdomar att resa fast de redan gör det på eget initiativ, världen över med ryggsäckar. Vad ska vi med dyra kampanjer till?
När det handlar om att sprida europeisk kultur - ja, gör vad ni kan, för att döma av i vilken riktning det galna EU går finns det snart ingen kvar, bara det meningslösa mantrat ”Förenade i mångfalden”. Förstår ni inte att Europa inte är en enda stat utan en stor och praktfull vävnad av attraktiva, egenartade men matchande kulturinslag, och att slå ihop dem är att reducera dem alla till en grå, formlös massa och därmed förstöra vad ni säger att ni beundrar?
Försök inte driva på EU-kulturen. Se till att den italienska, den tyska, den franska, den nederländska, den brittiska och alla övriga kulturer är tillgängliga för alla som vill ha ett smakprov av dem, så kommer resten att gå av sig självt.
Marielle Gallo
(FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Sedan digitaliseringen av kulturella och konstnärliga tillgångar inleddes anser jag att frågan är följande: Är det meningen att Europa ska bli ett konsumtionsland för Förenta staterna, och snart för tillväxtekonomierna, eller ska det äntligen vakna upp och avsätta resurser för att utveckla sin potential på informationsområdet, inom kulturen och inom ekonomin?
Naturligtvis tror jag starkt på den europeiska kulturens rikedom och mångfald, men jag talar i dag ur ett konkurrenskraftsperspektiv och vill fördöma en dumhet och en absurditet. Dumheten är de kostnadsfria tjänster som vissa drömmer om, tillgång till allt för inget. Om vi fortsätter längs den vägen blir det inga fler investeringar i den här sektorn. Kreatörer och uppfinnare kan inte få skälig ersättning och kommer gradvis att försvinna. I de ekonomiska modeller som vi tänker införa för spridningen av vårt kulturarv på nätet är kostnadsfria tjänster därför uteslutna.
Absurditeten är den skatt som tillämpas på immateriella kulturtillgångar. Det finns två aspekter på detta. För det första sker en momssnedvridning beroende på i vilka länder verksamheten är baserad. Amerikanska plattformar omfattas t.ex. av ett moratorium sedan 1998, vilket är skälet till deras oerhörda uppsving. För det andra är momssatserna diskriminerande såtillvida att de bestraffar digitala produkter i förhållande till fysiska. Jag menar att vi måste ta itu med dessa två frågor genom lagstiftning.
Maria Badia i Cutchet
(ES) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Även jag välkomnar den möjlighet som dagens debatt ger oss, en debatt om fyra betänkanden som vi ska rösta om i slutet av förmiddagens sammanträde. De här betänkandena behandlar enligt min mening frågor som är mycket viktiga när det gäller att hitta lösningar på de centrala problemen i EU. Det handlar om hur vi ska hantera skolavhoppen, ungdomsarbetslösheten, den ekonomiska krisen och migrationsflödena.
I det här sammanhanget vill jag till att börja med säga några ord om förskoleverksamhet. Jag anser att det, som Mary Honeyball sade, är en av de frågor som inte ägnats tillräcklig uppmärksamhet. Vi vet att det är under den tidiga barndomen som våra kognitiva och känslomässiga förmågor utvecklas som allra mest - varje dag kommer också nya studier som bekräftar det. Studierna visar också att satsningar på de första levnadsåren ger mycket bättre resultat än om insatserna görs senare. Jag menar att vi nu måste koncentrera oss på inlärning i tidig ålder, och inte bara på universitetsutbildning eller yrkesutbildning, som vi tidigare gjort.
Ett annat betänkande som jag ser som mycket viktigt är det om Unga på väg, där ett av huvudsyftena är att ta itu med skolavhoppen. Jag anser att denna fråga hänger nära samman med ungdomsarbetslösheten, som är mycket hög i EU. Vi måste hitta lösningar för dessa unga människors framtid - det är de som är EU:s framtid.
Avslutningsvis vill jag, när det gäller betänkandet om de kulturella aspekterna i EU:s yttre åtgärder, framhålla kulturens betydelse i vår samarbetspolitik. Det är viktigt att få till stånd ökad ömsesidig förståelse med tredjeländer, och i dessa tider av stora omvälvningar söder om våra gränser är det enligt min mening mycket klokt att ta itu med dessa frågor.
Marietje Schaake
(EN) Herr talman! ”Om du vill veta var helvetet ligger, fråga konstnären, och om du inte kan hitta konstnären, då vet du att du är i helvetet.” Jag tycker att detta citat av en anonym författare i Sarajevo sammanfattar betydelsen av konst och kultur inte bara för öppna samhällen utan även för våra förbindelser med övriga världen. Bosnien och Hercegovina, med huvudstaden Sarajevo, är ett av de svarta hålen på Europakartan, och skälen till det finns i historien. Nu måste vi emellertid se framåt.
Sarajevos folk har sett helvetet på nära håll, särskilt under belägringen av staden, och konsten och kulturen har hjälpt människorna där att överleva. Orkestern repeterade medan staden besköts, och vinterfestivalen med mängder av konst och kultur fortsatte. Sarajevo förtjänar en europeisk vår. Nästa generation lider av sviterna av historien, och som européer har vi ett viktigt ansvar att tillsammans med dem se framåt och inkludera dem i det europeiska perspektivet.
Jag stöder helt och hållet Doris Packs initiativ, och jag vill uppmana parlamentet att stödja det och att göra allt vi kan för att ta med Sarajevo som Europeisk kulturhuvudstad. Jag anser att det definitivt är möjligt om vi alla vill det, för det vore mycket tråkigt om våra idéer och vårt sunda förnuft skulle blockeras av byråkrati.
Paweł Robert Kowal
(PL) Herr talman! De delar av Marietje Schaakes betänkande där det talas om behovet av att öka rörligheten för unga från europeiska grannländer är mycket viktiga. Å ena sidan anser jag visserligen att EU inte behöver överdriva sin delaktighet i kulturell verksamhet i medlemsstaterna. Men å andra sidan menar jag, med tanke på vad som händer i dag i Tunisien men även mot bakgrund av händelserna i Vitryssland för två månader sedan, att det är viktigt att EU riktar sig till den unga eliten i grannländerna med sitt kulturbudskap och sitt budskap om demokrati och rättsstatsprincipen. Pengar bör anslås för ungdomsutbyten, gemensamma utbildningsprogram, resor, etablering av universitet och stöd till undervisningsprogram. Sådana program finns faktiskt i medlemsstaterna, exempelvis vid centret för Östeuropastudier vid universitetet i Warszawa i Polen. Det bör ses som ett exempel, och det är välkommet att Marietje Schaake leder oss i den riktningen i dag. Utan detta kommer vi inte att kunna åstadkomma någonting.
Heinz K. Becker
(DE) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar, ärade besökare på åhörarläktaren! Det är en stor ära för mig, som kanske inte längre är någon ungdom men ändå ny ledamot av detta parlament, att få tala här för första gången.
Jag vill beteckna flaggskeppsinitiativet Unga på väg, som ingår i Europa 2020-strategin, som ett utmärkt mål för största möjliga förbättring av ungdomars inträde på arbetsmarknaden, med två huvudinriktningar. Vid sidan av utbildning i tidig ålder är det inriktat på att för det första minska skolavhoppen och för det andra öka antalet högskoleexaminerade. EU:s medlemsstater har helt olika förutsättningar, något som i hög grad beror på bakslagen till följd av den ekonomiska krisen och, framför allt, på de strukturella svagheterna i många - nästan alla - medlemsstater på andra områden.
Låt mig nämna mitt eget land som exempel: i Österrike är det bara 8,7 procent av eleverna som slutar skolan i förtid, jämfört med EU-genomsnittet på omkring 14 procent. Det skulle definitivt vara en god idé att titta närmare på Österrikes dubbla yrkesutbildningssystem, som stöds av arbetsmarknadens parter. Även Tyskland är mycket framgångsrikt på det här området. Låt oss använda det som riktmärke. Österrike bör dock självt sträva efter att nå ett riktmärke när det gäller det otillräckliga antalet högkvalificerade högskoleexaminerade i landet. Det finns betydligt fler kvalificerade akademiker i andra medlemsstater, och vi bör studera deras system. Vi kan lära oss mycket av varandra på de här områdena.
Misslyckandena visar mycket tydligt att insatser behövs - vi måste snabbt och effektivt överbrygga klyftan mellan utbildningssystemet och arbetsmarknaden.
Till sist vill jag dock bara framföra mitt uppriktiga tack till Doris Pack och stödja henne genom att säga att valet av Sarajevo som Europeisk kulturhuvudstad inte är ett undantag utan ett måste!
Talmannen
Herr Becker! Jag ville inte avbryta dig eftersom jag vet att det är ditt första anförande här i kammaren, och jag vill välkomna dig. Jag hoppas att du i fortsättningen kan hålla dig till den tilldelade tiden, men jag önskar dig under alla omständigheter all framgång i ditt arbete som ledamot här hos oss.
Cătălin Sorin Ivan
(RO) Herr talman! Det finns länder i EU som har en nationell arbetslöshet på 20 procent men en ungdomsarbetslöshet på 40 procent. Så ser det ut inte bara i ett land utan i väldigt många länder, där den genomsnittliga ungdomsarbetslösheten är dubbelt så hög som den nationella genomsnittsnivån.
När vi talar om europeisk integration eller framtiden för de program och projekt som det gäller här måste alla dessa unga känna sig som européer. Alla dessa unga måste också kunna finna en framtid inom EU:s gränser. Därför är jag av den starka uppfattningen att vi, när vi diskuterar programmet Unga på väg, bör tala mycket mer om att ge unga tillgång till arbete och om framtiden för dessa unga i EU.
Enligt min mening är våra lösningar på dessa problem otillräckliga, och vi bör ägna mycket mer uppmärksamhet åt hur medlemsstaterna genomför de projekt och program det gäller. Jag anser att kommissionens roll är att uppmana fler medlemsstater att genomföra dessa program på rätt sätt och tillgodose de ungas behov.
Ivo Vajgl
(SL) Herr talman! I en tid då kulturskillnader mellan nationer får byråkrater att stänga gränser - senast var det danskarna - och bygga höga murar, föredrar man att låta konflikter lösas med vapen i stället för med förståelse och medkänsla. I en tid då konstnärliga gärningar håller på att bli engångsprodukter och en viktig inkomstkälla och allsmäktiga globala monopol skapas, som dikterar trender och värderingar, är betänkandet om de kulturella aspekterna i EU:s yttre åtgärder och de kulturella aspekterna i EU som helhet mer än välkommet.
I betänkandet behandlas på vilka sätt vår gemensamma kulturprofil och de konstnärliga gärningarna i små nationer och EU-medlemsstater i kontakt med andra nationers kulturer kan höja standarden på vår offentliga debatt och till och med göra det lättare för våra diplomater och strateger att finna lösningar på otaliga kriser, hemma och i omvärlden. Nya medier och ny teknik tar ingen hänsyn till gränser och öppnar därför enorma möjligheter. Jag hade gärna sett att några ord i betänkandet ägnats åt böcker, t.ex. tanken att böcker inte bör vara föremål för beskattning. Vi skulle kunna tala om kulturförvaltning eller om att ge ny kraft åt Melina Mercouris gamla idé om en europeisk kulturhuvudstad. Mina damer och herrar, fru kommissionsledamot! Låt oss ge Sarajevo en chans!
Valdemar Tomaševski
(PL) Herr talman! Utbildning i tidig ålder är en av de viktigaste uppgifterna både för föräldrar och för staten. I detta sammanhang är det viktigt och lämpligt att betydelsen av tidig undervisning i regionala språk och minoritetsspråk betonas i resolutionen. Särskilt betydelsefullt är det med undervisning på modersmålet, för man vet att det språk som barn tänker på också är det som de lättast tillgodogör sig kunskap på. Därför är det oacceptabelt att man i skolor för inhemska nationella minoriteter inför undervisning på ett annat språk än modersmålet från det första och det andra året, vilket nyligen beslutades av det litauiska parlamentet. Det obligatoriska införandet av tvåspråkig undervisning uppfattas av de polacker som levt i Litauen i över sju århundraden enbart som diskriminering, som måste upphöra.
Anna Záborská
(FR) Herr talman! Det var mycket tråkigt att höra talas om konsekvenserna av jordbävningen i ditt land.
(SK) Jag vill berömma Mary Honeyballs arbete med betänkandet om inlärning i tidig ålder. Texten vittnar om den insats som gjorts för att övervinna ideologiska fördomar och hitta en kompromiss tvärsöver det politiska spektrumet. Det är rätt och riktigt, eftersom det handlar om familjen och barns välbefinnande. Föräldrarna har huvudansvaret för att fostra och utbilda sina barn. Det bekräftas också av föredragandens hänvisningar till artiklarna i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och FN:s konvention om barnets rättigheter. Föräldrarnas ansvar nämns även i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna - föräldrarna har företrädesrätt när det gäller att välja utbildning för sina barn.
Jag delar också uppfattningen att satsningar på utbildning och inlärning i tidig ålder ger avkastning i form av framtida välstånd. Det finns belägg för att barn redan tidigt i livet utvecklar grunderna för ansvarskänsla, förståelse och socialt beteende. I betänkandet betonas också att omsorg om våra unga är det bästa sättet att förebygga ungdomsbrottslighet i framtiden. Jag går närmare in på detta i betänkandet om den europeiska jämställdhetspolitikens och föräldraansvarets bidrag till kampen mot ungdomsbrottslighet.
I likhet med föredraganden är jag motståndare till att antalet kvinnor på arbetsmarknaden till varje pris ska ökas på konstlad väg. Många mammor vill ta hand om sina små barn i stället för att ha en formell anställning. Men de är inte fria att välja, eftersom samhället knappast värdesätter kvinnors arbete i hemmet och med att ta hand om barn. Det betänkande som lagts fram innehåller inga förslag om att staterna ska åsätta mammors arbete med att fostra och utbilda barn ett ekonomiskt värde, som åtminstone står i proportion till staternas bidrag till driften av förskolor. Betänkandet som helhet är ett steg i rätt riktning, och den framtida samhällsutvecklingen kommer att tvinga oss att ägna detta ämne större uppmärksamhet.
Chrysoula Paliadeli
(EL) Herr talman! Initiativet Unga på väg betonar att förbättra ungdomars rörlighet, framför allt i sysselsättningssyfte. I tider av ekonomisk kris och när värden ifrågasätts kan unga människors rörlighet emellertid inte enbart syfta till att förhindra arbetslöshet. När konservativa trender hotar EU:s enighet - vi har hört en del sådant denna förmiddag - kan ungdomars rörlighet användas som ett viktigt instrument för att stärka den europeiska sammanhållningen. Marknadens behov bör komma i andra hand.
Universiteten bör dock bibehålla sitt oberoende och sin offentliga karaktär, och deras kurser bör behålla sin akademiska och forskningsbaserade inriktning. Den högre utbildningen i EU bör inte begränsas till att återge modeller som gav upphov till både krisen och förtroendeförlusten. I stället bör syftet vara att skapa nya normer för social sammanhållning och gemenskap som kan utvecklas i rätt riktning med utgångspunkt i humaniora och ett därpå grundat europeiskt rangordningssystem för universiteten.
Sabine Verheyen
(DE) Herr talman, mina damer och herrar, ärade besökare! Europas kulturella mångfald är en viktig tillgång som vi måste bevara och även utveckla i framtiden. För att det ska bli möjligt måste vi ta itu med den digitala tidsålderns utmaningar, inte bara i informations- och kunskapssamhället utan även, framför allt, i den kulturella och den kreativa sektorn.
Kulturell mångfald är inte bara ett ideal; det är också en viktig ekonomisk faktor. Den kulturella sektorn sysselsätter omkring fem miljoner människor i EU. Det motsvarar ungefär 2,5 procent av befolkningen. Den kulturella sektorn är en tillväxtsektor som utvecklas snabbare än många andra områden i ekonomin. Informations- och kommunikationsteknikens utveckling drivs av det innehåll som tillhandahålls av den kulturella sektorn i lika hög grad som innehållets beskaffenhet och kvalitet har ändrats och utvecklats med teknikens hjälp. Vi behöver därför en ram för den kulturella och den kreativa sektorn inom vilken de kan utvecklas hållbart mot bakgrund av den digitala ålderns utmaningar. Vi behöver ett modernt, tillgängligt och rättssäkert system där alla kan utvecklas på lika villkor.
Den kulturella och den kreativa sektorn är en motor för Europa. Vi måste därför uppmärksamma detta område, även när det handlar om utbildning. Vi måste se till att de unga får kulturella och kreativa färdigheter - även inom ramen för det livslånga lärandet. Men vi måste också förbättra våra kreativa konstnärers företagarkunskaper och ge dem en god mediekompetens på den nya teknikens område.
Vi måste skapa en ram som gör det möjligt för de verksamma i den kulturella sektorn att säkra sitt livsuppehälle. Därför måste vi arbeta intensivt med frågor som rör upphovsrätt, social trygghet och immateriella rättigheter, men även med öppen tillgång till information och innehåll, för att säkra den kreativa och den kulturella sektorns fortsatta utveckling i framtidens digitala miljö och för att göra det möjligt för oss att bevara Europas kulturella mångfald och kulturarv som ett av EU:s främsta utmärkande drag.
Talmannen
Fru Verheyen! Under ditt anförande gjorde tolkarna tecken till mig att de inte hann med. Jag avbröt dig inte eftersom det kändes svårt att göra det, och jag ber tolkarna om ursäkt för det. Jag vill meddela ledamöterna att systemet håller på att ändras, så i stället för att en varningslampa tänds hos talmannen kommer den att tändas hos var och en av er när ni talar. På så sätt kan ni direkt se att tolkarna inte hinner med.
Barbara Matera
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! ”Livet är vackert, min kära. Du tittar ut på världen och den är redan din.” Dessa första rader i en enkel dikt visar hur storslaget livet är och påminner oss om att vi är ansvariga för den värld vi bygger för våra barn. I det betänkande som lagts fram ger Mary Honeyball oss en läglig påminnelse om att våra barns framtid formas från deras första levnadsår - år då institutioner måste ta på sig en nyckelroll om vi vill att våra barn ska växa upp som vi önskar.
Jag håller med om allt som sägs i betänkandet. Det är viktigt att medlemsstaterna och unionen tar på sig ansvaret för åtgärder för att stödja barns inlärning i tidiga år, men de måste göra anspråk på en roll som inte bara kan delegeras till föräldrarna eller de verksamma inom utbildningssektorn. Som jag alltid hävdar vid mötena i utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män kommer barn till fattiga föräldrar att växa upp i fattigdom. Barn har rätt att få hjälp och tjänster från medlemsstaterna och unionen. Om vi ska komma till rätta med fattigdom, social utestängning och analfabetism måste vi stödja våra barn från det att de tar sina första steg.
Vi måste därför satsa på omsorg och utbildning från den tidigaste barndomen och övervaka de tjänster som tillhandahålls och tjänsteleverantörernas kompetens. Alla barn måste få tillgång till utbildning, oavsett social bakgrund, och vi måste se till att denna möjlighet också finns för barn till asylsökande, flyktingar och alla som har tillstånd att vistas i unionen, även om det bara är tillfälligt.
Mary Honeyball betonar forskning och utbyte av bästa praxis, förnuftigt utnyttjande av strukturfonder och program som Comenius och, slutligen, vikten av att staterna kräver tillbaka sin väsentliga roll under de första åren av barns utbildning, så att målen i fråga om smart och hållbar tillväxt för alla kan uppnås.
Olga Sehnalová
(CS) Herr talman! Betänkandet om inlärning i tidig ålder är inte och får inte vara ett försök att få till en enhetlig lösning i denna högst individuella fråga. Däremot ser jag det som ett viktigt bidrag till debatten om gemensamma europeiska mål och värderingar i förskoleutbildningen. Forskningen på det här området betonar den väsentliga roll som förskoleverksamhet har för barns sunda utveckling och för deras fortsatta integration i samhället. Förskoleutbildning tycks ha en positiv effekt även på barnets fortsatta utbildning, och satsningar på inlärning i tidig ålder i vidaste bemärkelse verkar vara effektivare än insatser längre fram. Det ligger därför i vårt intresse att stödja denna typ av utbildning, också för att uppnå bl.a. målen för Europa 2020-strategin och för att öka antalet medborgare med högkvalitativ universitetsutbildning, samtidigt som antalet människor som inte slutför sina studier minskar. Förskoleverksamhet av hög kvalitet kan föra oss mycket närmare dessa mål, kanske i högre grad än vi för tillfället vill medge.
Roberta Angelilli
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Först och främst vill jag tacka Mary Honeyball för hennes arbete. Tillgång till utbildning och stödstrukturer för alla barn under de första barndomsåren måste bli en rättighet för föräldrar, särskilt mammor, men även och framför allt för barnen själva, för på så sätt får deras utbildning en solid grund, de får stöd i sin sociala integration och personliga utveckling och bättre möjligheter att hitta ett arbete när de väl blir vuxna.
Mer generellt - och som andra ledamöter erinrat om - påpekas i kommissionens meddelande om en EU-strategi för barnets rättigheter att det 2009 var mer än sex miljoner unga som hoppade av skolsystemet sedan de med nöd och näppe avslutat högstadiet, och av dessa var det 17,4 procent som inte gick längre än grundskolans sex första år. Det här är oroande siffror som ger anledning att tro att skol- och utbildningssystemet ofta försummas och att de satsningar som behövs inte görs.
Satsningar på utbildningens kvalitet, redan från de första levnadsåren, utgör inte bara en nödvändig utgångspunkt för ett barns kognitiva, sensoriska och motoriska utveckling, utan är också en förutsättning för att det ska vara möjligt att bygga ett inkluderande samhälle som erbjuder rika möjligheter för framtida generationer.
Förbättringarna när det gäller förskolornas kvalitet och antal och strukturerna för de första levnadsåren - i enlighet med de mål som anges i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Barcelona - gör det dessutom möjligt för alla föräldrar att hitta en balans mellan privatliv och arbete. Tyvärr visar dock statistiken att många medlemsstater fortfarande har långt kvar innan de når dessa mål.
Nessa Childers
(EN) Herr talman! Unga på väg innefattar många lovande initiativ. Här ingår framför allt planerna på ett europeiskt studielån, EU-garantin för ungdomar, för att se till att unga befinner sig i antingen yrkesutbildning eller sysselsättning inom fyra månader efter det att de slutat skolan, och den nyligen tillkännagivna planen Youth@work, som syftar till att skapa kontakter mellan ungdomar och företag.
Jag känner mig dock tvingad att säga ett varningens ord. EU-länderna nådde 2010 upp till bara ett av de fem riktmärken som fastställts för utbildning, och det bådar inte gott för Europa 2020. Om Unga på väg ska bli en större framgång måste genomförandet och framstegen övervakas närmare på fältet och av parlamentsledamöterna i våra valkretsar.
Piotr Borys
(PL) Herr talman! Dagens diskussion är en av de viktigaste och mest betydelsefulla diskussioner som kommer att hållas i Europaparlamentet. Den gäller hela utbildnings- och kultursektorn och därmed den grund som på permanent basis håller vårt stora europeiska hus uppe. Vi måste komma ihåg det och fästa oerhörd vikt vid denna diskussion. Vi måste också tänka på att allt inte har getts oss för evigt. Vi måste vara medvetna om att det här enorma europeiska huset för att vara starkt måste ha en stadig grund och kunna stå emot nya kriser och kanske stora förändringar som inte kan uteslutas och kanske väntar på oss.
Jag vill därför tacka alla föredragande för dessa utmärkta betänkanden, framför allt både Milan Zver och Mary Honeyball, för det här är första gången vi tar ett helhetsgrepp på utbildning. Vi vill ge alla våra barn utomordentliga och vittomfattande förmågor, från de första åren tills de befinner sig i eftergymnasial utbildning. Om vi vill att det europeiska samhället ska vara rörligt och att ungdomar ska vara öppna, lyhörda och kompetenta måste vi nu ta vårt ansvar för hela utbildningsområdet. De indikatorer vi har för närvarande är oroväckande svaga. En tredjedel av EU-medborgarna har inga yrkeskvalifikationer.
När det gäller den kulturella aspekten vill jag tacka kommissionsledamoten för beskedet om att Europeiska utrikestjänsten ska ha ambassadörer och kulturattachéer i världens alla länder. Jag vill tacka Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, för stöd till kultur betyder först och främst stöd till kulturrelaterad affärsverksamhet, men framför allt handlar det om stöd för kulturens inre aspekt. Det är skälet till att kulturföretag måste få administrativt stöd och behöver minskad byråkrati i de administrativa systemen, men de behöver också hjälp med att skaffa kapital, som även kan utgöras av EU-medel. Det här är en gemensam uppgift för oss, och jag vill därför avslutningsvis be kommissionsledamoten att ge rådet, som inte är företrätt här i dag, en redogörelse för denna seriösa och viktiga diskussion, så att dessa viktiga uppgifter för EU kommer att kunna diskuteras även i det forumet.
Monika Smolková
(SK) Herr talman! Som skuggföredragande från utskottet för regional utveckling för betänkandet om ”Att ta tillvara potentialen i den kulturella och den kreativa sektorn” anser jag att det är viktigt att den kulturella och den kreativa sektorn har erkänts som instrument för lokal och regional utveckling. Många regioner ligger fortfarande efter, bl.a. på grund av finanskrisen, och kulturella och kreativa projekt kan definitivt bidra till att skapa arbetstillfällen och göra dessa regioner konkurrenskraftiga.
Det är viktigt att medlemsstater, regioner och lokala myndigheter på bästa möjliga sätt utnyttjar EU-program till stöd för kultur och kreativitet, politisk sammanhållning, strukturpolitik och annat. Fastställandet av finansieringsmöjligheterna är viktigt för den kulturella och den kreativa sektorn. Finansiering är det största tillväxthindret för många företag. Därför är det också viktigt att få in privat kapital och offentlig-privata partnerskap i den kulturella och den kreativa sektorn, som föredraganden föreslår, och att betona vikten av sponsring. Jag stöder resolutionsförslaget.
Seán Kelly
(GA) Herr talman! Det är mycket positivt att vi diskuterar denna viktiga fråga den här förmiddagen, och det visar hur allvarligt vi ser på kultur- och utbildningsfrågor.
(EN) Kultur och utbildning har ett egenvärde i sig. Båda har en oerhört viktig roll att spela i skapandet av ett enat Europa och i utvecklingen av våra ekonomier när vi går framåt. De initiativ vi diskuterar här denna förmiddag skulle kunna bidra till det.
Unga på väg är ett fantastiskt initiativ. Många har redan gynnats av det och kommer att göra det i framtiden, men en sak som är väsentlig är ömsesidigt erkännande av kvalifikationer och examensbevis i alla medlemsstater. Det skulle underlätta större rörlighet men även höja standarden i var och en av institutionerna.
Jag måste också säga - mea culpa - att jag var sen att bli omvänd när det gäller förskoleverksamhet. I likhet med många andra såg jag det främst som en barnpassningstjänst, men nu vet jag att det är den bästa investeringen och att det ger den bästa avkastningen på utbildningsinvesteringar som man får på någon nivå. Det återspeglar definitivt det gamla irländska talesättet ”väl börjat är hälften gjort”, och det kan ske i den tidiga barndomen.
Jag vill även betona vikten av immateriella rättigheter, särskilt för skådespelare. Många av dem lever på existensminimum och förtjänar att kunna dra fördel av sin begåvning, och det kan definitivt bli möjligt om man skyddar de immateriella rättigheterna på nätet och i andra sammanhang.
Jag vill också ta på mig sportkepsen och säga att även idrott är en mycket viktig del av kultur och utbildning. Jag har efterlyst en inhemsk idrottsfestival i Europa. Det skulle vara ett sätt att i hög grad bidra till idrotten som en del av vår kultur.
Till sist vill jag berätta att jag besökte Mannheim förra året. Där fanns, under ett och samma tak, en musikskola där man sysslade med produktion, framförande, utbildning, instrumentbygge osv. Det är något som man skulle kunna ta efter på andra håll.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Herr talman! Även jag vill uttrycka mitt stöd för invånarna i Lorca i Spanien, som drabbats av denna naturkatastrof. Det är en trakt som visat sitt stöd många gånger och kommer att uppskatta det stöd som Europaparlamentet visar i dag.
Fru kommissionsledamot! Kommissionens tidigare ordförande Jacques Delors sade 1989 att utbildning och kultur borde utgöra Europas själ. Vi vet nu att det inte bara är själen utan även Europas hjärta och muskler. Utan lika möjligheter, som innebär bättre utsikter för alla barn och alla unga européer, utan social sammanhållning, som möjliggör utbildning, utan förmågan att konkurrera, som bidrar till kunskapsspridning bland alla medborgare, blir EU svagt. Men med allt det och dessutom kultur kommer unionen att få den plats den förtjänar i världen.
Emine Bozkurt
(EN) Herr talman! Det kommer 2014 att vara 100 år sedan ärkehertig Franz Ferdinand mördades, vilket ledde till att första världskriget utbröt. Det var också i Bosnien och Hercegovina som vi hade ett blodigt krig i Europa på 1990-talet. Det är viktigt att högtidlighålla dessa tragiska händelser, som ledde till så många döda, så mycket lidande, splittring och skräck, men det är ännu viktigare att högtidlighålla och fira den europeiska enigheten och freden i dag.
Sarajevo är en stad som, trots allt som hänt, har behållit sin mångkulturella anda och styrka. För att uppmärksamma det vore det en stark symbolisk gest att utse Sarajevo till Europeisk kulturhuvudstad 2014, som ett sätt att på nytt bekräfta EU:s budskap om fred och stabilitet. Det är synd att låta detta historiska tillfälle gå förlorat genom att hänvisa till reglerna. Det är bara när vi tar itu med vårt förflutna, när vi erkänner historien och ser den i ögonen, som vi kan vara öppna för framtiden, så jag vill vädja om att Sarajevo ges denna möjlighet.
Kinga Göncz
(HU) Herr talman! För ett åldrande Europa är det viktigt att alla unga utnyttjar sina förmågor till fullo och lyckas på arbetsmarknaden längre fram. Det kräver en utbildning som, redan under den tidiga barndomen, syftar till att balansera skillnaderna i fråga om möjligheter. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att ge varje ung person utbildning, yrkesutbildning och anställningsfördelar, oavsett ekonomisk situation, social och etnisk bakgrund, funktionshinder eller kanske andra hälsoproblem.
2020-strategin syftar till att öka nivån för eftergymnasial utbildning till 40 procent och minska andelen unga som slutar skolan i förtid till 10 procent. För att det målet ska kunna nås måste varje medlemsstat gå i den riktningen. På vissa håll ser vi i dag helt motsatta tendenser: en sänkning av åldersgränsen för obligatorisk utbildning och en minskning av antalet platser i statsfinansierad högre utbildning.
EU:s hållbara tillväxt och innovativa förmåga i framtiden kan säkras endast om alla bidrar med sina insatser och alla länder går åt samma håll.
Francisco José Millán Mon
(ES) Herr talman! Även jag vill givetvis uttrycka mitt stöd för invånarna i Lorca.
I denna debatt om utbildning vill jag på nytt nämna något viktigt: behovet av att låta ett särskilt ämne som rör EU:s historia, mål och verksamhet ingå i sekundärutbildningen.
Jag har redan talat om denna fråga i plenum under förra valperioden, efter misslyckandet i folkomröstningen om konstitutionsfördraget. I punkt 13 i Løkkegaardbetänkandet om journalistik och nya medier, som godkändes i september förra året, stöddes lyckligtvis införandet av ett sådant ämne. Jag lade själv fram ett ändringsförslag med den innebörden.
Nyligen beslutade den regionala regeringen i Valencia i Spanien att införa ett ämne nästa läsår. Det är ett initiativ som andra regioner och länder bör ta efter. Jag förstår att kommissionen givetvis stöder och välkomnar initiativ av detta slag.
Vi värderar och uppskattar bara ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Wojciech Michał Olejniczak
(PL) Herr talman! Unga på väg är ett av de viktigaste initiativen i Europa 2020-strategin. Vi måste främja ekonomisk tillväxt baserad på modern teknik, som bara kan skapas av utbildade människor. Vi måste ge barn och unga det rätta stödet. Undervisning i främmande språk, idrott och kulturverksamhet, frivilligarbete och ungdomsutbyten - det är program som bör vara tillgängliga för barn och unga i EU:s alla regioner.
Vi måste se till att höja utbildningsstandarderna och minska olikheterna på alla utbildningsnivåer, från förskolan till universitetet, i alla EU:s regioner. Enligt professor Jacek Kochanowicz är bristande samarbetsförmåga ett av de största problemen för utvecklingen i Polen och EU - det måste vi också ändra på. Mänskligt kapital har sin grund i utbildning, och socialt kapital har sin grund i förtroende mellan människor. Satsningar på utbildnings- och kulturprogram ...
(Talmannen avbröt talaren.)
João Ferreira
(PT) Herr talman! Först och främst måste vi titta på bakgrunden till denna debatt. De vackra ord vi får höra här om betydelsen av kultur och utbildning måste jämföras med verkligheten. Den obestridliga verkligheten är en kraftig nedmontering på dessa områden - ett återtåg från statens sida som hotar dess sociala roll och leder till ökade olikheter i fråga om tillgång till utbildning, kunskap och kultur. Resultatet blir att de sociala orättvisorna mångdubblas och fördjupas.
Verkligheten i medlemsstater som Portugal är att tusentals skolor stängs och tusentals lärare saknar arbete eller ett tryggt arbete och att det statliga systemet för högre utbildning är kroniskt underfinansierat medan kostnaderna för att utnyttja det ökar. Verkligheten är att kulturbudgetar skärs ned till orimligt låga nivåer.
Vi får därför inte bortse från att det faktiskt behövs brådskande investeringar, särskilt om den skamliga och obskyra åtgärdsplan som upprättats av Internationella valutafonden (IMF), Europeiska centralbanken (ECB) och kommissionen genomförs.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Herr talman! Jag vill uttrycka min medkänsla med dina landsmän - vi ser Spanien som en vän och sympatiserar med er när något händer där. Betänkandet om Unga på väg är ett av de viktigaste initiativen i Europa 2020-strategin när det gäller att främja och förbättra möjligheterna till utbildning för unga och hjälpa dem med övergången från utbildning till arbetsmarknad. Utbildning, livslångt lärande, innovation och kultur leder definitivt till framsteg. Det finns ett grekiskt ordspråk som säger att det är huvuden som gör kapital, inte tvärtom. Därför måste vi fastställa, lyfta fram och utveckla våra ungas färdigheter och förmågor, och det kan vi göra om vi ser till att de kan hitta arbeten som motsvarar deras kvalifikationer och kompetens.
(Talmannen avbröt talaren.)
Andrew Henry William Brons
(EN) Herr talman! Dessa betänkanden är i bästa fall fulla av paradoxer och i sämsta fall fulla av hyckleri.
Det talas om mångfald samtidigt som utrotningen av mångfalden mellan nationer välkomnas. I medlemsstaterna vill man främja mångfald i form av kulturen hos dem som kommit dit på senare tid, som inte på något sätt är européer. I takt med att befolkningarna förändras kommer även deras kulturer att göra det. Inhemska kulturer kommer att trängas undan och gå förlorade. Man talar om yttrandefrihet men är bara övertygande när man uttrycker sin intolerans gentemot dem vars åsikter man inte delar.
Man vill bara främja de kulturella värden som man gillar - de som är förenliga med så kallade europeiska värden. I den politiska världen såg vi i tisdags vilken inställning parlamentet har till yttrandefrihet när man röstade för att överlämna en parlamentsledamot till en skenrättegång i Frankrike för ett tankebrott, utan att han ens fick möjlighet att försvara sig.
Damien Abad
(FR) Herr talman! Den rådande situationen för Europas unga är som ni vet mycket oroande, eftersom fem miljoner unga saknar arbete.
I dag är jag mycket glad över kommissionens ambition att demokratisera de ungas möjligheter i Europa. Jag menar dock att vi måste gå längre än programmet Unga på väg och, framför allt, undvika fällan att vilja se alla unga på universitetet. Vi måste vända oss till alla grupper av unga, även de som står längst från EU och särskilt, givetvis, lärlingar. Jag anser därför att vi snarast bör införa ett verkligt rörlighetsprogram för dessa målgrupper, vid sidan av Leonardo. Jag menar att namnet Erasmus och det det står för bör användas för alla program i en mängd olika former, särskilt för lärlingar, så att vi har de ambitioner som krävs för att nå våra mål.
Den andra frågan är den om finansiering. Vi måste sätta in resurserna, för som många av er har påpekat bör ungdom och utbildning vara högsta prioritet för EU:s framtid.
Luís Paulo Alves
(PT) Herr talman! Det här är en möjlighet till ett särskilt åtagande för ungdomars sociala rörlighet och ett beslutsamt åtagande om utbildning för en generation med en öppen syn på världen - en begåvad generation som med sitt globala synsätt och tänkande kan bidra till regionernas utveckling och Europas framsteg. Om alla unga européer får studera, praktisera eller arbeta i ett annat land kommer de nämligen inte bara att öka sin kompetens och bli mer självständiga och klarsynta, utan kontakten och erfarenhetsutbytet med andra unga européer kommer också framför allt att ge dem ett enormt mervärde.
Europa behöver mer än någonsin en generation européer som känner och litar på varandra, och som känner och litar på Europa, för att projektet ska gå framåt. Vi måste därför se till att alla från Fajã Grande på Azorerna, Europas västligaste punkt, kan delta. Vi måste se till att ingen lämnas utanför av ekonomiska skäl.
Jaroslav Paška
(SK) Herr talman! I betänkandet om inlärning i tidig ålder nämns arbetslivserfarenhet när det gäller utbildning för barn från fattiga familjer. Bland dessa nämner föredraganden barn från romska familjer, som har mycket dålig tillgång till inlärning i tidig ålder, som den främsta riskgruppen.
Det är därför mycket viktigt att medlemsstaterna skapar särskilda förutsättningar för tillgång till inlärning i tidig ålder för barn vars familjer av olika skäl inte ger dem det material och det familjestöd som skulle göra det möjligt för dem att delta i det reguljära utbildningssystemet utan några större svårigheter. Särskild omsorg för barn från riskgrupper måste dock tillhandahållas på ett mycket lyhört sätt för att undvika att dessa barn eller familjer stigmatiseras, vilket skulle kunna öka risken för att de drabbas av social utestängning.
Vi måste därför systematiskt ändra och förbättra de särskilda omsorgsmekanismerna för dessa barn, så att vi framgångsrikt kan integrera så många barn som möjligt från riskgrupper i vårt samhälle.
Franz Obermayr
(DE) Herr talman! De första tre åren i ett barns liv är avgörande för hjärnans utveckling och språkinlärningen. Utan ett visst språktillägnande är vidare inlärning knappast möjlig, eftersom brister på det språkliga området blir mycket svåra att åtgärda när barnet blir äldre.
I betänkandet noteras att de flesta invandrarbarn i EU utbildas utan tillräckliga språkliga kunskaper. Samtidigt slår man fast att invandrarfamiljer och minoriteter som romerna i mycket mindre utsträckning än andra familjer utnyttjar den förskoleundervisning som erbjuds. Det är inte godtagbart att nivån i våra skolor fortsätter att sjunka alltmer därför att så många barn helt enkelt inte förstår undervisningen. Med andra ord måste alla barn - invandrarbarn och andra - när de börjar skolan behärska det nationella språket tillräckligt för att kunna följa med i undervisningen.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Herr talman! Arbetet med att upprätta en europeisk ram för inlärning i tidig ålder, med utgångspunkt i gemensamma mål och värderingar, leder oss i rätt riktning för harmoniseringen av våra utbildningssystem. I samband med genomförandet av 2020-strategin är det oerhört viktigt att betona betydelsen av de första levnadsåren för en människas fortsatta utveckling, och att framhålla den potential som den tidiga barndomen bär med sig. Jag anser att det ämne vi diskuterar är av enorm betydelse i dagens situation. En ny lag om omsorgsformer för barn upp till tre års ålder trädde i kraft i mitt land förra månaden. Genom den nya lagen utvidgas barnomsorgsmöjligheterna, och flera nya omsorgsformer införs: barnklubbar, dagbarnvårdare, formella barnskötare och arbetsplatsdaghem. Dessa förändringar är avsedda att skapa gynnsamma villkor för barns utveckling. Tack vare de många olika utbildningsmöjligheterna kan denna utveckling stödjas och stimuleras på alla områden, samtidigt som barnets egen naturliga potential tas tillvara. Arbetsplatsdaghem kommer att göra det lättare för föräldrar att återvända till arbetsmarknaden efter ett längre avbrott.
(Talmannen avbröt talaren.)
Evelyn Regner
(EN) Herr talman! När vi talar om Unga på väg talar vi om pengar, men först och främst talar vi om framtiden. Innovation, kreativitet och anställbarhet är ämnen som verkligen är viktiga för oss alla i EU. Det är bra att kommissionen har lyft fram det kritiska ögonblick som inträdet på arbetsmarknaden utgör, och det är precis vad jag också vill betona. Unga ställs inför den sorgliga verkligheten med de dåliga arbetsförhållanden som präglar praktiktjänstgöring i dag - det kan till och med handla om utnyttjande. Och självklart undrar många som är på väg in på arbetsmarknaden om de verkligen behövs när arbetslösheten är så hög.
Det är faktiskt ett ämne som betyder oerhört mycket för mig just nu, så jag vill uppmana kommissionsledamoten att hålla kursen och även betona framtiden, att upprätta något slags stadga för praktiktjänstgöring med regler mot utnyttjande ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Androulla Vassiliou
Herr talman! Till att börja med vill jag uttrycka kommissionens medkänsla och solidaritet med människorna i Lorca och dess omgivningar. Som barn var jag med om en mycket kraftig jordbävning i min hemstad, och jag vet vilken fasansfull upplevelse det är.
Som européer bör vi inte vara nöjda med hur det europeiska utbildningssystemet ser ut. Vi kan inte godta att en av sju unga slutar skolan utan de färdigheter och kvalifikationer som behövs för att hitta arbete och få ett meningsfullt liv. Jag accepterar inte heller att ett av fem barn inte kan läsa ordentligt.
Vi måste verkligen ägna våra utbildningssystem vår fulla uppmärksamhet. Vi måste stärka dem genom att stärka våra rörlighetsprogram, för genom rörlighet får barn, studenter, arbetstagare och volontärer övergripande färdigheter som de inte kan få genom formell utbildning. Jag anser att det är mycket kortsynt att skära ned våra utbildningsbudgetar. Återigen vädjar jag till medlemsstaterna och regeringarna att inte göra det, särskilt under kristider, för det kommer att få mycket negativa återverkningar i framtiden. Vi måste samarbeta för att se till att anslagen till utbildning och rörlighet i nästa fleråriga budgetram blir högre än i dag, för det är vad vi behöver för att ta oss ur krisen och ge vårt folk mening.
En ledamot nämnde subsidiariteten. Jag kan försäkra er om att vi i all vår politik och alla våra rekommendationer i fråga om utbildning och kultur tar full hänsyn till och följer subsidiaritetsbestämmelserna. Vi kommenderar inte medlemsstaterna utan utfärdar bara rekommendationer. Vi ger dem en plattform där de kan arbeta tillsammans för att utbyta bra metoder och lära av varandra.
Den kulturella och den kreativa sektorn är, som många av er sagt, viktiga som drivkrafter för utveckling och skapande av sysselsättning. Men låt oss också minnas att dessa kreativa och kulturella sektorer har ett värde i sig själva. Kreativitet och kultur är värden för EU, som vi har stärkt och måste bevara. När vi analyserat de synpunkter vi fått i denna fråga från alla intressenter, och efter det offentliga samrådet med intressenterna, kommer vi att lägga fram rekommendationer om hur vi bör stärka och stödja den kulturella och den kreativa sektorn så att de kan utvecklas och ge de resultat vi förväntar oss.
När det gäller kulturens yttre aspekter - kulturen i våra yttre förbindelser - anser jag att vi har ett ansvar att göra detta. Vi får inte glömma att vi alla har undertecknat och antagit Unescokonventionen om kulturell mångfald. Vi måste samarbeta med alla länder som har undertecknat konventionen för att se till att den genomförs. Jag vill betona att sådana kulturutbyten med omvärlden kommer att gynna inte bara dem utan även oss, för vi berikar vår kultur, våra kunskaper och våra värderingar i världen.
Slutligen har jag noterat det starka stöd ni alla uttryckt för att Sarajevo ska utses till kulturhuvudstad 2014.
Milan Zver
Herr talman! Tack för att du har lett den här debatten med så mycket demokrati och generositet att många av mina ledamotskolleger kunnat delta. Debatten har framför allt hållit hög kvalitet och lyft fram följande: vi vill stärka och bevara dagens rörlighetsprogram som ingår i programmen för livslångt lärande och programmet Unga på väg. Vårt budskap till medlemsstaterna är att de bör ägna mer uppmärksamhet åt, och även satsa mer pengar på, ungdomspolitik som spänner över flera sektorer. Vi vill också att denna debatt ska ge ytterligare en behållning: vi vill att medlemsstaterna ska fortsätta att reformera sina utbildningssystem och sin socialpolitik, liksom sina marknader och liknande.
Jag vill besvara en invändning som dök upp under debatten. I samband med Unga på väg finns inte något starkt marknadsfokus. I själva verket ville vi undvika den frågan helt och hållet, men vi har på flera ställen betonat att utbildningssystemen måste anpassas till samhällets och ekonomins behov, och att denna stora klyfta, denna stora lucka, bör minskas så mycket som möjligt. Unga måste ges möjlighet att ta sig in på arbetsmarknaden med så få hinder som möjligt. Intressant nog är det just vad ungdomsorganisationerna påpekade under utarbetandet av betänkandet.
Avslutningsvis vill jag kort framhålla följande: vi måste utnyttja all denna positiva energi som vi har här i Europaparlamentet, den europeiska demokratins tempel, och i kommissionen, och vi måste göra allt för att se till att det här betänkandet inte bara blir en död bokstav.
Mary Honeyball
Herr talman! Jag vill tacka alla för vårt hjälpsamma och konstruktiva sätt att hålla denna debatt i dag. En överväldigande majoritet av er, med bara ett par anmärkningsvärda undantag, har uttryckt ert starka stöd för mitt betänkande om inlärning i tidig ålder och de övriga betänkanden vi har diskuterat i dag. Jag tror att vi verkligen har markerat för framtiden att utbildning är oerhört viktigt. Det är inte bara viktigt för barn, för de mycket små barn jag har talat om och de ungdomar som min kollega har talat om, utan även för Europas framtid. Jag stöder därför starkt det som kommissionsledamoten sade, att medlemsstaterna nu bör fortsätta att satsa på utbildning och inte får använda det ekonomiska klimatet som förevändning för att göra nedskärningar, för nedskärningar på utbildningsområdet är det sämsta vi skulle kunna göra.
Utbildning handlar om vår framtid och om att få vuxna som är anställningsbara, friska och sunda och inte åderlåter våra sociala tjänster. Vi inser det och vi måste förmedla det budskapet till våra medlemsstater så att de kan utnyttja sin subsidiaritet för att se till att det som vi talat om här verkligen omsätts i praktiken.
Marietje Schaake
Herr talman! Jag återkommer med några konkreta åtgärder i anslutning till betänkandet om kulturens roll i EU:s yttre åtgärder, som vi talat om denna förmiddag. Jag vill inleda med ett citat av den ungerske diplomaten Simonyi i Förenta staterna, som sade att ”rock 'n' roll, kulturellt sett, var ett avgörande inslag i de kommunistiska samhällenas uppluckring och deras närmande till den fria världen”. När vi tittar i synnerhet på den unga generationens pågående uppror i Nordafrika och Mellanöstern ser vi att ett öppet internet i dag är avgörande för övergången till den fria världen. Vi behöver en strategi för internetfrihet för att underlätta yttrandefrihet, pressfrihet, tillgång till information och tillgång till kulturellt och utbildningsmässigt innehåll.
Detta är en prioritet, men betänkandet innehåller många fler konkreta förslag, för vilka grunden redan lagts både i Lissabonfördraget och i och med ratificeringen av Unescokonventionerna. Nu måste de genomföras i praktiken.
Utrikestjänsten bör samordna de olika generaldirektoratens arbete och skapa ett generaldirektorat för kultur- och digitaldiplomati. Utrikestjänstens personal bör utbildas, och en kulturattaché behövs vid alla EU:s representationskontor. Det behövs samordning, rationalisering och effektivisering genom en interinstitutionell arbetsgrupp som bör rapportera till Europaparlamentet.
Vi uppmanar kommissionen att under 2011 anta en grönbok, som följs av ett meddelande om en strategi för kultursamarbete i EU:s yttre åtgärder. Vi efterlyser också kapacitetsuppbyggnad genom finansiering av initiativ som är oberoende av staten, och vi vill även marknadsföra kulturverksamhet i EU i övriga världen på nätet.
Befintliga program som den europeiska grannskapspolitiken och det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter har kulturella inslag som måste samordnas och utnyttjas strategiskt. Vi måste också skydda och främja kulturarvet, exempelvis genom programmet Blue Shield, och vi måste inleda kulturpolitiska dialoger med tredjeländer.
Mänskliga rättigheter ska respekteras, och kulturella argument kan aldrig användas för att försvara kränkningar av mänskliga rättigheter. Jag rekommenderar kollegerna att läsa betänkandet. Den här debatten visar enligt min mening att vi behöver mycket mer diskussion om kulturen i EU.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Herr talman, fru kommissionsledamot! Efter alla dessa anföranden vill jag tacka mina ledamotskolleger, skuggföredragandena och föredragandena från de utskott som utfärdat yttranden. Ni har gett mig många idéer och gjort det möjligt att förbättra den text vi ska rösta om i dag.
Nu vill jag se framåt tillsammans med er. Hur ska vi följa upp det här betänkandet? Vi uppmanar kommissionen att utarbeta en vitbok, som en uppföljning av grönboken, med en genomgång som leder till en verklig strategi för den kreativa och den kulturella sektorn. Vi väntar också med spänning på lagstiftningsförslag om beskattning av kulturföremål, om styrning av upphovsrättsorganisationer och om budgetanslag för programmen med anknytning till kultur, utbildning och medier.
Vi måste omvandla våra ambitioner till konkreta åtgärder. Varför inte genast införa sänkt moms för alla kulturprodukter, oavsett om de utnyttjar ett fysiskt medium eller finns på nätet? Beskattningsskillnader ger upphov till snedvridningar som utan undantag skadar de europeiska företagens konkurrenskraft. Amerikanerna har länge haft en konkurrensfördel tack vare ett skattemoratorium för dessa tjänster. Kommer EU att göra något åt det? Varför inte också överväga ett enhetspris för digitala böcker i hela EU? Den franske politikern Edouard Herriot sade en gång: ”Kultur är det vi har kvar när vi har glömt allting.” Kulturen kan emellertid lätt glömmas bort om vi inte skyddar den, om vi inte bevarar den, om vi inte intresserar oss för den.
Jag hoppas att EU ger sig självt möjlighet att främja sin kultur, så att dess modell och arv kan få inflytande, så att Europa kan försvara sin identitet och få sin ekonomi att växa.
Talmannen
Jag har mottagit ett resolutionsförslag, som ingetts i enlighet med artikel 115.5 i arbetsordningen.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i dag kl. 12.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 149 i arbetsordningen)
Elena Oana Antonescu
EU:s framtid vilar på dess unga, på deras potential och förmåga att ta till sig det pågående EU-projektet och lyfta det till en ny dimension präglad av integration och samarbete mellan medlemsstater. Den första förutsättningen för att dagens unga ska kunna bli morgondagens EU-medborgare är att de lär känna varandra. Det kräver att de kommer i kontakt med så många europeiska kulturer som möjligt, rör sig fritt och studerar i så många medlemsstater som möjligt. Mot den bakgrunden anser jag att program för livslångt lärande, som Erasmus eller Leonardo da Vinci, måste få ökat finansiellt stöd från myndigheterna under kommande år. Det är viktigt för Europa att ett ständigt ökande antal skolelever och studenter kommer i kontakt med en ny social, utbildningsmässig och kulturell modell. Jag menar att rörlighetsprogrammen för unga kommer att leda till en verklig attitydförändring hos Europas unga och skapa en gemensam vision för dem när det gäller vad EU står för, på områden som utbildning, vetenskap och forskning, kultur och våra gemensamma värderingar.
Dominique Baudis
Detta betänkande sänder ett tydligt budskap: EU måste införliva en sammanhängande och samordnad kulturstrategi i sin utrikespolitik. De band som förbinder särskilt Europa med länderna söder om Medelhavet genomgår djupgående förändringar. Frihetens vind blåser över arabvärlden. Kultur är en värdefull tillgång. Den bidrar till en livskraftig och hållbar demokrati. Kultur- och utbildningsutbyten främjar framväxten av ett organiserat civilt samhälle. Kultursamarbete är också en av nycklarna till EU:s framgång i Medelhavsområdet. Det får nationer att dela saker och interagera och bidrar till respekt och förståelse i det dagliga livet.
Sergio Berlato
Inom EU har sedan nittiotalet tillväxten inom den kulturella och den kreativa sektorn förlöpt explosionsartat, vad beträffar sysselsättningsskapandet och bidragen till BNP. Dessa sektorer är dubbla till sin karaktär: i ekonomiskt hänseende bidrar de till att generera arbetstillfällen och tillväxt, och i kulturellt hänseende underlättar de medborgarnas sociala integration. I kommissionens grönbok erkänns officiellt den ekonomiska och sociala betydelsen av denna sektor i ekonomin. Men medan en del av våra internationella partner redan i hög grad utnyttjar de många resurser som den kulturella och den kreativa sektorn erbjuder, har EU ännu inte utvecklat någon strategi grundad på kulturverksamhet. Jag anser att utmaningarna i samband med globaliseringen innebär fantastiska utvecklingsmöjligheter för dessa sektorer, möjligheter som sannolikt kan öka potentialen för ekonomisk och sysselsättningsmässig tillväxt. I konkreta termer kommer den kulturella och den kreativa sektorns förmåga att stärka den sociala och territoriella sammanhållningen att vara beroende av strategiska investeringar. Det kommer också att vara nödvändigt att samarbeta med lokala organ, för att förmedla expertis och utbyta bra metoder. Jag anser också att ett starkare skydd för immateriella rättigheter är en nödvändig förutsättning för skyddet av kulturell mångfald i Europa.
Vilija Blinkevičiūt
Kommissionens meddelande om förskolan är ett välkommet initiativ, eftersom det behandlar problem med barns utbildning och syftar till att komma fram till sätt att ge barn en bättre grund för framtiden. Jag anser dock att detta dokument från kommissionen saknar en analys av forskning och data om utbildning, omsorg och socialt skydd för barn, på grundval av uppgifter från alla EU:s 27 medlemsstater. Jag vill också betona den nära kopplingen mellan socioekonomiska nackdelar och möjligheterna att utbilda och undervisa barn från tidig ålder, eftersom familjer med låga inkomster är mycket mindre benägna att utnyttja förskoletjänster. Det får till följd att vissa av dessa unga människor längre fram varken har arbete eller genomgår utbildning. Jag har förståelse för kommissionens insatser för att uppmuntra medlemsstaterna att utbyta lyckade strategier och metoder genom den öppna samordningsmetoden, men det vore mycket mer ändamålsenligt och effektivt att utarbeta och anta gemensamma kvalitetskriterier. Det skulle främja datainsamling och riktmärkning i alla EU:s medlemsstater, eftersom datainsamling är synnerligen viktigt för att man ska kunna iaktta framsteg och mäta resultat. Jag vill påpeka att det råder en viss brist på uppgifter om barn från familjer med sociala problem, barn med särskilda behov och missgynnade barn.
Zuzana Brzobohatá
Detta initiativbetänkande ägnas åt frågan om ungas studierörlighet med anledning av 2020-strategin. Det är utan tvekan riktigt att göra unga mer konkurrenskraftiga genom att inom ramen för universitetsutbildningen skapa förutsättningar för dem att tillbringa åtminstone ett år i en annan medlemsstat. Rörlighet, ett system för erkännande av meriter och andra åtgärder kommer att hindra ungdomsarbetslösheten från att öka. Den är i dag i genomsnitt 21 procent i EU, och det är en alarmerande siffra. Personligen välkomnar jag varmt vädjan till kommissionen och medlemsstaterna om stöd för frivilligarbete och om lagstiftningsåtgärder för att göra det möjligt att erkänna arbetslösas frivilligarbete som arbetad tid. Det kommer att innebära att särskilt de unga får stärkta arbetsrutiner, bättre konkurrenskraft och större motivation för att söka arbete. Enligt min mening är det minst lika viktigt med en ständig koppling mellan arbetsmarknadens krav och yrkesutbildningen, en koppling som i det avseendet måste vara mycket flexibel, så att framtidens högskoleexaminerade kan hitta sin rätta plats på arbetsmarknaden och ungdomsarbetslösheten därmed gradvis minskar.
Ioan Enciu
Jag vill betona mitt starka stöd för ramen Unga på väg, som syftar till att förbättra utbildningssystemen och yrkesutbildningen i Europa. Jag anser att detta är av yttersta vikt för att man ska kunna utveckla särskilda strategier till stöd för ungas rörlighet och underlätta en stabil övergång från utbildningssystemet till arbetsmarknaden för dem. En viktig faktor som måste övervägas är att unga är en av de samhällsgrupper som drabbas hårt av den globala ekonomiska krisen. Det är vår skyldighet att stödja unga människors inträde på arbetsmarknaden, både för deras skull och för att stödja den europeiska ekonomin. Dagens unga är morgondagens ledare. Det är därför avgörande att de får möjlighet att utveckla sina färdigheter, förmågor och kunskaper nu, så att de inom en snar framtid aktivt kan bidra till EU:s tillväxt och sysselsättning. Vi måste lägga grunden för konkreta strategier som stöder unga och ger dem större rörlighet och bättre möjligheter att studera utomlands. Denna rörlighet ska inte bara stödja ekonomin utan samtidigt ge ett oerhört väsentligt bidrag till upprättandet av kulturell sammanhållning på EU-nivå.
Kinga Gál
Jag anser att vår diskussion om utbildning och kultur är viktig och skulle vilja lägga till något som hittills har saknats bland de många viktiga övervägandena. Ömsesidig förståelse och respekt för varandra är grundläggande förutsättningar för att traditionella nationella befolkningsgrupper, minoriteter och majoriteter ska kunna leva harmoniskt och lyckligt tillsammans. Här spelar utbildning en avgörande roll. Om minoritetsgruppernas historia och litteratur lärdes ut i majoritetsskolor, och om utbildningen för minoriteter innefattade majoritetskultur, skulle befolkningsgrupper som lever tillsammans kunna göra det mer harmoniskt. Språkundervisning har också en framträdande roll i kulturell förståelse. Det gäller inte bara vid inlärning av världsspråk utan även i förbindelserna mellan majoriteter och minoriteter som lever sida vid sida. Jag menar att inte bara minoriteterna bör vara tvungna att studera majoritetsspråket, utan även vice versa. Alla skulle kunna få ett rikare liv där ömsesidig respekt för varandra skulle kunna komma till uttryck. Samtidigt skulle de generationer som växer upp, om de kunde varandras språk, utveckla en mycket mer positiv inställning till varandra. De skulle enklare kunna knyta kontakter med sina jämnåriga, vilket skulle vara avgörande för dessa regioners framtid. Till sist anser jag att det är viktigt att nämna betydelsen av en djup förståelse för kulturarvet, så att befolkningsgrupper som lever tillsammans kan respektera varandras kulturvärden. Jag menar att kommissionens konkreta uppgift är att främja alla dessa frågor, medan det är parlamentets uppgift att stärka det teoretiska och det politiska stödet.
Filiz Hakaeva Hyusmenovа
De unga är drivkraften för varje samhälle och dess framtid. Deras utbildning, yrkesutbildning, kvalifikationer och integration på arbetsmarknaden utgör grunden för uppnåendet av Europa 2020-målen för smart och hållbar tillväxt för alla. Därför är jag helt övertygad om att EU måste fortsätta satsa på deras utveckling, och initiativ som Erasmus, Leonardo och Unga på väg bör ständigt vidareutvecklas och populariseras. Att höja utbildningens kvalitet och förbättra ungdomars tillgång till den är viktiga steg på vägen mot minskad arbetslöshet och utveckling av den europeiska ekonomin. Tyvärr finns det fortfarande regioner och samhällsgrupper i Europa där förutsättningarna för detta är begränsade. Det krävs samordnade insatser för att lösa det problemet. Det är också viktigt att utbildningsprogrammen får en närmare koppling till näringslivets behov och att unga människors potential och kreativitet stimuleras så att deras konkurrenskraft på arbetsmarknaden ökar. Jag stöder arbetet med att främja rörlighet för unga, både under deras utbildning och i deras yrkesliv. Jag anser att det är en viktig förutsättning för utveckling av nya färdigheter och för medvetenheten om den egna europeiska identiteten.
Filip Kaczmarek
De kulturella aspekterna i EU:s yttre åtgärder är viktiga och välbehövliga. Europeisk kultur ses generellt världen över som attraktiv och önskvärd. Det är svårare att få acceptans för europeiska värderingar. I mitt arbete i den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen har jag ofta upplevt kulturella olikheter och deras konsekvenser.
Som européer försöker vi systematiskt att främja värden och principer som är grundläggande och omistliga för oss. Det möts ofta med bristande förståelse av våra partner. Vissa av dem ser ingenting annat än ett slags kulturimperialism i detta. Det är just därför det är så svårt att övertyga våra partner om att de värden som EU främjar inte är ett försök att påtvinga andra vårt sätt att tänka. Det faktum att vi försöker sprida våra ideal på t.ex. människorättsområdet är helt enkelt följden av en moralisk nödvändighet. Vi respekterar olikhet och mångfald, men vi kan inte överge principer som vi ser som grundläggande. Vi kommer inte att acceptera diskriminering, och vi kommer inte att ge upp skyddet av mänskligt liv och mänsklig värdighet. I det avseendet är unionen enig och helt överens.
Ádám Kósa
Jag vill gratulera Mary Honeyball till hennes utmärkta arbete och för att hon uppmärksammat kritiska frågor som kanske inte fått tillräcklig uppmärksamhet tidigare. Det handlar framför allt om att erkänna sambandet mellan fattigdom, en missgynnad situation och dåliga skolresultat. Jag vill påminna mina ledamotskolleger om att det finns ytterligare ett samband: den missgynnade situationen är särskilt uttalad i fall där barnet lever med funktionshinder som föräldrarna, som är otillräckligt informerade, varken förstår eller godtar. Jag kommer att vara mycket uppmärksam på detta problem i det betänkande jag arbetar med för närvarande. Mary Honeyballs arbete, framför allt synsättet att barnet ska stå i centrum, kommer att vara en utmärkt referensram i framtiden. I förslaget till betänkande erinras om ”hur viktig all tidig inlärning är för förvärvandet av kunskaper och särskilt för språk, flerspråkighet och språklig mångfald”, något som jag med glädje och entusiasm stöder. Jag håller med om att stöd för inlärning i tidig ålder hos barn med funktionshinder, så att de får hjälp med att skaffa en god språklig kompetens är en grundläggande investering i mänskliga resurser och en möjlighet man bara får en gång i livet. För att utveckla den språkliga kompetensen hos döva barn är det också viktigt att de först får lära sig sitt modersmål (teckenspråk), så att de får möjlighet att bli verkligt flerspråkiga i framtiden. Detta är också en investering för att nå Europa 2020-målen och för att höja sysselsättningsnivån och därmed åstadkomma ett mer tillgängligt, inkluderande och hållbart samhälle.
Paweł Robert Kowal
Stöd för rörlighet bland ungdomar, särskilt för unga från de länder som omfattas av det östliga partnerskapet och unionen för Medelhavsområdet, är synnerligen viktigt med tanke på den senaste tidens händelser i Vitryssland och Nordafrika. Den demokratiska omvandling som håller på att inledas i Egypten och Tunisien kan stärkas tack vare EU:s insatser för att utbilda barnen i dessa länder i demokrati och respekt för rättsstatsprincipen och mänskliga rättigheter.
Utbildade medborgare är diktatorers och totalitära regimers värsta fiende. Erfarenheterna i EU:s medlemsstater kan utnyttjas när sådana program organiseras. I Polen, exempelvis, finns stipendieprogrammet Konstanty Kalinowski, som drivs av bl.a. centret för Östeuropastudier vid universitetet i Warszawa - ett internationellt studiecenter som ger studenter från öst och Balkan möjlighet att studera i Polen. Unionen bör också utöka arbetet med att etablera ett universitet för det östliga partnerskapet, med Europa-Medelhavsuniversitetet i Slovenien som förebild. EU bör stödja unga och begåvade människors initiativ att främja vissa politiska strategier. Ett bra exempel på sådan verksamhet är webbplatsen Eastbook.eu, vars grundare varje dag förser tusentals internetanvändare med information om evenemang i de länder som omfattas av det östliga partnerskapet och om programmets framsteg. EU bör också stödja unga från medlemsstaterna som vill göra studiebesök i grannländer. Det bidrar till att undanröja kulturella hinder. Här vill jag gärna lovorda initiativet Eurobus - en rundresa i Ukraina som anordnas varje år för unga från EU:s medlemsstater.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
Antagandet av ropa 2020.strategin i juni förra året syftar till att ta oss ur den ekonomiska krisen och bidra till EU:s fortsatta utveckling. Det är också ett viktigt steg när det gäller att upprätthålla och öka rörligheten bland ungdomar.
En av prioriteringarna i Europa 2020-strategin är initiativet Unga på väg, som syftar till att förbättra resultaten i våra utbildningssystem och underlätta för unga vid inträdet på arbetsmarknaden. Det målet ska, som namnet antyder, nås genom utveckling av ungdomsutbytet och hjälp till unga som vill förvärva nya kunskaper. Statistik visar att det i dag är så många som 15 procent av de unga som avslutar sin utbildning i förtid och därmed får kvalifikationer som inte motsvarar behoven på arbetsmarknaden. Dessutom har bara omkring en tredjedel slutfört eftergymnasial utbildning, och den siffran är betydligt lägre än i t.ex. Förenta staterna eller Japan. En av de viktigaste utmaningarna för EU är därför att ägna dessa två problem särskild uppmärksamhet och ekonomiskt stöd. Situationen kommer emellertid inte att förbättras om inte både kommissionen och medlemsstaterna följer riktlinjerna i Europa 2020-strategin. Rörlighet bland ungdomar är en nyckel till EU:s fortsatta utveckling, och om vi vill kalla oss världens mest innovativa ekonomi får vi inte försumma att satsa på mänskligt kapital, särskilt de unga.
Ramona Nicole Mănescu
Mot bakgrund av den pågående ekonomiska krisen behöver EU en övergripande strategi grundad på innovation och kreativitet, vilket kommer att bidra till ekonomisk tillväxt och skapande av sysselsättning. Det är också skälet till att den kulturella och den kreativa sektorn måste främjas. Jag anser därför att vi just nu i Europa måste se till att kreativa verk får större spridning och att de blir tillgängliga på nätet utan kostnad, dock utan att bortse från att konstnärerna och deras verk måste skyddas och få rättvis ersättning. Med detta i åtanke måste vi upprätta en rättslig ram som kan stödja dessa sektorers utveckling och ingjuta förtroende hos konsumenter och de verksamma på den digitala marknaden. Denna sektor kan nämligen bidra till skapandet av nya arbetstillfällen genom att utnyttja EU:s kulturella mångfald och dess innovativa potential. Samtidigt menar jag att vi behöver nya affärsmodeller som kan stödja dessa sektorer genom att ta tillvara de fördelar som en gemensam digital marknad för med sig. Sammanfattningsvis anser jag att detta betänkande markerar ett första steg i denna sektors utveckling. Kommissionen och medlemsstaterna måste dock utöka sitt arbete med att göra den kulturella och den kreativa sektorn till en central del av den europeiska ekonomin.
Iosif Matula
Jag är glad över att vi som en del av Europa 2020-strategin ägnar särskild uppmärksamhet åt ungdomar, med tanke på de demokratiska utmaningar som vår kontinent står inför. Mot denna bakgrund innehåller Unga på väg, ett flaggskeppsinitiativ från kommissionen, konkreta åtgärder för att höja utbildnings- och yrkesutbildningsnivån, t.ex. genom rörlighet och genom att underlätta tillgången till arbete. Jag vill betona några aspekter som kan ge stöd åt ungdomar, förutom att vi fram till 2020 bör minska avhoppen från skolan och öka andelen personer med universitetsexamen. För det första är det viktigt att skapaflexiblare utbildningsprogram som är utformade på ett sådant sätt att man samtidigt kan fortsätta arbeta. För det andra finns det en fördel med att ha ett virtuellt rörlighetssystem som kompletterar den geografiska rörligheten. Dessutom bör vi uppmuntra privata företag att erbjuda stipendier till studenter. Det är också lika viktigt att stödja privata ungdomsinitiativ, som kan leda till nya arbetstillfällen och i förlängningen social integration.
Alajos Mészáros
Ungdomsarbetslösheten till följd av den ekonomiska krisen är en stor utmaning i hela EU, och hittills har varken EU eller medlemsstaterna hanterat den på rätt sätt. Ungdomars sysselsättningssituation är beroende av den allmänna ekonomiska politiken. Medlemsstaterna bör därför inrikta sig på investeringar och sysselsättningsskapande. De åtstramningsåtgärder som även ger effekter i Ungern och som bland annat påverkar utbildningssystemet samt de kostnadsnedskärningar som inverkar på sysselsättningsskapandet är tyvärr inte till någon riktig hjälp för ungdomar. Den känsla av isolering från samhället och arbetsmarknaden som dessa medför skulle tvärtom kunna utgöra ett långsiktigt hot mot ekonomin. Den ekonomiska krisen bör inte vara ett skäl för nedskärningar i utbildningsutgifterna, för om man ska bekämpa krisens effekter förutsätter detta att ungdomar erhåller högre utbildningsnivåer. Hur framgångsrikt och verkningst initiativet Unga på väg blir beror i stor utsträckning på medlemsstaternas attityder och kärnverksamhet samt deras finansiella stöd för ett nationellt genomförande av dessa program, som skulle kunna leda till en social integration av ungdomar. Den roll som lokala utbildningsinstitutioner spelar, liksom lokala och regionala myndigheter inom området utbildning och rörlighet, är också mycket viktig. Därför anser jag att det är viktigt att stödja rörligheten bland lärare samt ungdoms- och utbildningsledare eftersom det är de som kan motivera ungdomarna. För att nå dessa EU-mål bör en partnerskapsmetod utarbetas även med lokala och regionala myndigheter.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
Jag gav mitt stöd till detta betänkande, som bekräftar våra ambitioner för ungdomarna i Europa. Europa 2020-strategin fäster största vikt vid utbildning av ungdomar och föreslår mål för 2020: en minskning av antalet elever som slutar skolan i förtid från 15 till 10 procent och en procentuell ökning av antalet personer med en högre utbildning från 31 till 40 procent. Jag vill dock betona en sak, nämligen hindren för ungdomars rörlighet. Man uppskattar för närvarande att bara 4 procent av de europeiska studenterna får ett Erasmus-stipendium under sin studietid. Detta är fortfarande för lite med tanke på att ett CV kan se mycket bättre ut efter ett års studier utomlands när det gäller de kunskaper, särskilt i utländska språk, samt den fördomsfrihet och de färdigheter som studenten har förvärvat. Siffran kan förklaras av tre problem, nämligen att många studenter inte ens känner till att det finns möjlighet att studera utomlands, den kostnad som ett Erasmus-år innebär för en students budget och svårigheten med att erkänna av kvalifikationer. På alla dessa områden måste Europa och medlemsstaterna engagera sig så att Erasmusprogrammet, som är ett av EU:s största framgångsprojekt, blir en framgång för alla.
Csaba Sógor
Det främsta målet med initiativet Unga på väg är att främja rörligheten bland ungdomar och undanröja de hinder som fortfarande finns. Jag välkomnar dock det faktum att initiativet även lägger större tonvikt vid att harmonisera de behov som finns på utbildningsområdet och på arbetsmarknaden. Dagens unga akademiker oroar sig kanske framför allt för att de inte vet hur de ska utnyttja sina kunskaper på arbetsmarknaden efter att ha slutfört sina studier. Den oroväckande höga ungdomsarbetslösheten bidrar till detta, och effekterna av detta fenomen har efterverkningar i form av en minskad vilja att skaffa barn och en drastisk försening när det gäller att bilda familj, vilket därmed spär på den negativa utvecklingen av demokratin. Problemet är givetvis känt på både EU- och medlemsstatsnivå. Det är dock framför allt medlemsstaterna som kan lösa problemet, eftersom det bara är de som kan omorganisera och reformera de nationella utbildningssystemen och anpassa dem till de nya socioekonomiska förhållandena. EU:s uppgifter är att skapa en ram för processerna och förhindra att medlemsstaterna glömmer bort det ursprungliga målet, och samtidigt uppmuntra och motivera dem till att genomföra reformer som är besvärliga på kort sikt men säkerligen lönsamma på lång sikt.
Bogusław Sonik
Jag är glad över att parlamentet har antagit betänkandet om Unga på väg i dag, mitt i en ekonomisk kris, när vissa medlemsstater minskar sina investeringar på utbildningsområdet.
De senaste åren är det faktiskt ungdomarna som har känt av effekterna av krisen allra mest. Ungdomsarbetslösheten i EU har överstigit 20 procent, vilket är dubbelt så högt som nivån för vuxna, och i vissa länder har den nått 40 procent. Budgetnedskärningar har en direkt inverkan på ungdomars framtidsutsikter och utvecklingsmöjligheter. Ungdomars kunskaper och färdigheter är viktiga för att åstadkomma en smart och hållbar utveckling. Unga på väg, ett flaggskeppsinitiativ inom Europa 2020-strategin, bör syfta till att öka dragningskraften hos Europas högre utbildning, den övergripande kvaliteten på alla utbildningsnivåer och studenters och arbetstagares rörlighet. Initiativet gör att ungdomar utrustas med den kunskap, de färdigheter och den kompetens som krävs i livet och i arbetet. Dessa prioriteringar och mål kommer inte att förverkligas och nås fullt ut om EU inte säkerställer långsiktigt finansiellt stöd i budgeten. Därför är det så viktigt att programmet får stora anslag och att man samtidigt inte glömmer bort hur viktigt det är att fortsätta främja detta och ha en lämplig informationspolitik.
Jutta Steinruck
Detta betänkande uppmärksammade en yrkeskategori som alldeles för ofta glöms bort. Vad vore europeisk kultur utan kreativa konstnärer? När vi utvecklar den kreativa sektorn ekonomiskt får vi inte glömma bort dem som arbetar i denna sektor. Som skuggföredragande för min grupp i utskottet för sysselsättning och sociala frågor anser jag att den sociala situation och de levnadsvillkor som kreativa konstnärer i Europa har är av särskild vikt. Många av de fem miljoner människor som försörjer sig på arbete inom den kreativa sektorn lever under prekära förhållanden. Det är inte ovanligt att man har ett andra och ett tredje jobb, eftersom det ofta inte är möjligt att klara sig på ett jobb. Det saknas sjuk- och pensionsförsäkringar. Anställningarnaär till övervägande del osäkra, och många arbetstagare i den kreativa sektorn kan knappt planera mer än ett par månader framåt. En skälig nivå när det gäller social trygghet, med lämpliga försäkringar mot arbetslöshet, sjukdom och åldrande måste vara standard även för de som arbetar inom den kreativa sektorn. Jag är mycket glad över att se att föredraganden har följt ståndpunkten inom utskottet för sysselsättning och sociala frågor i detta sammanhang och tagit med detta i betänkandet. Det är nu dags att kommissionen och medlemsstaterna åtgärdar dessa sociala brister och lovar de många kreativa konstnärerna i Europa att de inte behöver utgöra någon slags underklass.
Emil Stoyanov
Jag vill gratulera föredraganden till hans utmärkta arbete och goda samarbete kring detta betänkande. Jag vill än en gång betona den stora ekonomiska och kulturella potentialen hos den kreativa sektorn och dess unika karaktär. Den befinner sig i ett område där balansen är hårfin mellan vanligt företagande och skapande av kulturprodukter. Det är glädjande att sektorn, även under nuvarande omständigheter, är en av de mest dynamiska och innovativa sektorerna i Europa. En annan sak som är värd att nämna är att den ger potential för tillväxt och skapar jobb till cirka fem miljoner människor i EU. Jag föreslog tidigare att man skulle uppmana kommissionen och medlemsstaterna att diskutera möjligheterna att skapa särskilda europeiska och nationella fonder, som skulle ge denna sektor utrymme att ta lån med goda lånevillkor. Detta förslag förkastades tyvärr med en knapp majoritet under omröstningen i utskottet för kultur och utbildning. Jag är dock fast övertygad om att mitt förslag kommer att bli verklighet och antaget inom en snar framtid. Jag anser att detta är oerhört viktigt för stödet till och utvecklingen av den kulturella och den kreativa sektorn. Eftersom dessa sektorer inte riktigt omfattar kommersiell verksamhet behöver de nämligen mjuk finansiering, vilket banker nuförtiden inte kan erbjuda på vanligt sätt för andra sektorer.
Rafał Trzaskowski
I Europaparlamentet uppmanar vi till konkret handling, nämligen att kommissionen ska erkänna den kreativa sektorn som ett av de mest produktiva områdena i unionens ekonomi och att kommissionen därför ska hantera utvecklingen av denna som om den vore en absolut prioritet. För att åstadkomma detta vill vi främst öka finansieringsutrymmet inom unionens budget för den kreativa sektorn, genom en pelare för smart ekonomisk tillväxt. Det är nämligen möjligt att skapa synergi mellan unionens program för kulturstöd, t.ex. Kultur 2007-2013, och unionens befintliga forskningsprogram (t.ex. det åttonde ramprogrammet, som stöder EU:s tekniska utveckling) eller att öka spenderingsutrymmet inom befintliga fonder (t.ex. Europeiska socialfonden). Vi rekommenderar också stöd till utvecklingen av nya och innovativa finansiella instrument (sammanställningar av bankgarantier, återbetalbara depositioner och intelligenta lån). Tack vare dessa skulle det bli lättare att starta företag för kreatörer eller små och medelstora företag från den kreativa sektorn. Pengar är självklart inte allt. Vi föreslår bland annat att man stärker den kulturella och den kreativa sektorns samarbete med europeiska universitet, ökar antalet specialistutbildningar för ungdomar och förbättra rörligheten för alla skapande människor. Därför tänker vi upprätta en flerspråkig webbplattform som ska användas för att utbyta erfarenheter mellan skapande människor och därigenom skapa ett ännu tätare kontaktnät mellan alla som berörs av den kreativa sektorns utveckling.
