Förteckningen över tredjeländer vars medborgare omfattas av eller är undantagna från viseringskrav när de passerar medlemsstaternas yttre gränser (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Tanja Fajon, för utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, om förslaget till rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 539/2001 om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav - C7-0112/2009 -.
Tanja Fajon
Fru talman, mina damer och herrar, herr Barrot och alla som närvarar här i dag! Europaparlamentet stöder starkt avskaffandet av viseringssystemet för alla länder på västra Balkan. Det är också den centrala tanke som varit vägledande för oss vid utarbetandet av betänkandet. Jag vill tacka framför allt skuggföredragandena och parlamentsledamöterna, eftersom jag inte hade kunnat nå detta resultat utan deras stöd. Jag vill också tacka rådet och kommissionen för deras samarbetsansträngningar, som kommer att utgöra den stabila hörnstenen i det framtida samarbetet på detta område, särskilt efter ratificeringen av Lissabonfördraget, eftersom parlamentet då får möjlighet att anta alla nödvändiga åtgärder genom medbeslutandeförfarandet.
Medborgarna på västra Balkan har alltför länge isolerats på grund av viseringssystemet. När det gäller fritt resande har de färre rättigheter i dag än de hade på före detta Jugoslaviens tid. Det som ungdomar från länderna på västra Balkan vet om Europa, eller Amerika för den delen, i dag är sådant de lärt sig genom Internet eller tv. Eftersom jag kommer från Slovenien minns jag att det faktiskt var det slovenska ordförandeskapet som inledde processen för en liberalisering av viseringssystemet i början av 2008, fem år efter undertecknandet av Thessaloniki-agendan, som garanterar tydliga utsikter till EU-medlemskap för befolkningen på västra Balkan.
Det är med glädje jag välkomnar kommissionens förslag om avskaffande av viseringskravet för Makedonien, Serbien och Montenegro, och det är särskilt roligt att välkomna Sloveniens initiativ, som har fått starkt stöd av medlemsstaterna och innebär att medborgarna i dessa länder från den 19 december får börja resa fritt till länderna i Schengenområdet. Den 1 januari 2010 skulle ha varit förenat med logistiska svårigheter, eftersom jul- och nyårshelgerna är just den tid då många medborgare i dessa länder vill resa för att besöka sina släktingar i medlemsstaterna.
Avskaffandet av visering kommer i oerhört stor utsträckning att bidra till den regionala samarbetsprocessen och överbryggandet av etniska klyftor, och det kommer också att bidra till upprättandet av kulturella, sociala, ekonomiska och politiska förbindelser.
Avskaffandet av visering för de tre länder jag nämnt är ett mycket positivt steg i rätt riktning. Jag bör dock påpeka att de länder som lämnats utanför det viseringsfria systemet bör ges möjlighet att ansluta sig till det så snart som möjligt, eller snarare så snart de är redo. Jag talar givetvis om Bosnien och Hercegovina och Albanien. Vi får inte låta dem bli allt mer isolerade, samtidigt som deras grannar kan resa obehindrat till EU.
De måste naturligtvis vara redo för ett avskaffande av visering, och jag vill inte antyda att vi ska sänka våra krav. Vi vill sända ett tydligt budskap till medborgarna i Bosnien och Hercegovina och Albanien: Vi väntar på er, och ni måste uppmana era regeringar att uppfylla sin del av uppgörelsen. Vi kommer å andra sidan att göra allt som står i vår makt för att se till att beslutsfattandet inte försenas från EU:s sida. Jag kan tryggt säga att denna hållning har fått ett brett stöd i två utskott, utskottet för utrikesfrågor och utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor, som jag tillhör.
Jag vill också tillägga att jag i morgon, efter omröstningen, kommer att be om ordet för att göra ett särskilt politiskt uttalande, ett gemensamt uttalande från parlamentet och rådet, som starkt stöder avskaffande av viseringskravet för alla länder på västra Balkan. I detta uttalande, som kommer att vara föremål för en separat omröstning i morgon, kommer vi både att välkomna den 19 december, det datum när viseringskravet ska avskaffas för Makedonien, Serbien och Montenegro, och uppmana Europeiska kommissionen att så snart som möjligt utarbeta ett förslag om att viseringskravet för Bosnien och Hercegovina och Albanien ska avskaffas så snart de uppfyller de nödvändiga kriterierna. Vi förbinder oss från vår sida att behandla detta förslag enligt ett påskyndat förfarande. Jag skulle vilja att vi fastställde en bestämd tidpunkt för avskaffande av viseringskravet för Bosnien och Hercegovina och Albanien, även om jag är medveten om vilka krävande förfaranden det innebär. Jag hoppas att sommaren 2010 kommer att visa sig vara en realistisk tidpunkt för avskaffandet av viseringskravet för dessa två länder.
Avslutningsvis får vi inte heller glömma Kosovo, om vi inte vill att det ska bli ett svart hål på kartan ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Låt mig bara avsluta: EU har ett politiskt ansvar att slutföra processen för viseringsliberalisering, och i morgon förväntar jag mig ett brett stöd från parlamentet i detta avseende.
Anna Maria Corazza Bildt
(EN) Fru talman! Det är beklagligt att det svenska ordförandeskapet inte kunde vara företrätt av en minister här i kväll, som man så gärna hade velat.
Rådets ordförande fick tydligen ingen inbjudan utan fick veta att det inte var nödvändigt att vara här. Jag vill påminna parlamentet om att det svenska ordförandeskapet har drivit på och stött processen för viseringsliberalisering för västra Balkan ända från början.
Vi bör ges tillfälle att tacka rådets ordförandeskap, som ligger bakom det gemensamma uttalandet från parlamentet och rådet som stöds av kommissionen, något som är unikt i denna institutions historia. Jag vet att föredraganden, min kollega Tanja Fajon, håller med mig om det.
Jag skulle vilja ha en förklaring, även om det kanske inte blir här och nu, till varför rådets ordförandeskap inte fick närvara, och jag skulle vilja att det tas till protokollet att ministern inte kunde vara här eftersom ingen inbjudan gått ut.
Talmannen
Jag har fått veta att rådets ordförandeskap bjudits in men att man hade planeringsproblem och därför inte kunde vara här. Jag ska emellertid titta på frågan.
Jacques Barrot
Fru talman! Jag vill besvara frågan från Anna-Maria Corazza Bildt och säga att det svenska ordförandeskapet verkligen har varit mycket aktivt i den här processen som, precis som Tanja Fajon nyss så skickligt förklarade, gör att vi kan erbjuda ett antal medborgare från de aktuella medlemsländerna, och särskilt unga människor, möjligheten att engagera sig och interagera mer med detta EU som de ibland inte är så insatta i.
Förslaget innebär ett historiskt steg i utvecklingen av den europeiska politiken för korttidsvisum, inom ramen för våra förbindelser med länderna på västra Balkan. Kommissionen välkomnar dessutom att lagstiftningsförslaget antogs både av Europaparlamentet och rådet. Alla är medvetna om frågans stora politiska inverkan och känsliga natur, och att den påverkar alla medborgare i de aktuella länderna.
Jag förstår parlamentets ståndpunkt. Jag vill därför bekräfta att kommissionen har ett starkt engagemang när det gäller att på nära håll se till att alla berörda länder uppfyller alla kriterier som slagits fast i färdplanen. F.d. jugoslaviska republiken Makedonien hade redan bedömts positivt, och dialogen avslutades därför med det landet. I oktober var Serbien och Montenegro värdar för resor som leddes av kommissionen, tillsammans med experter från medlemsstaterna, och vid dessa resor bekräftades att alla kriterier i respektive färdplan hade uppfyllts korrekt.
Vi kommer att tillämpa samma metod för Albanien och Bosnien och Hercegovina. Trots de mycket betydande framstegen de senaste månaderna har Bosnien och Albanien ännu inte kunnat fullfölja de nödvändiga reformer som krävs i färdplanen för att motivera undantaget från viseringskravet. Men precis som ni sade, fru Fajon, är det redan mycket uppmuntrande för dem att höra att deras grannländer redan har möjlighet att undantas från viseringskravet, och jag kan bekräfta att jag personligen kommer att göra allt som står i min makt för att se till att Albanien och Bosnien och Hercegovina kan få detta undantag från visering så snart som möjligt, precis som ni vill.
Jag uppmanar parlamentet, som i och med ikraftträdandet av Lissabonfördraget blir medlagstiftare i visumfrågan, att stödja metoden med strukturerad dialog om viseringsliberalisering, vilket är den metod som kommissionen använder, eftersom ett annat synsätt skulle skapa förvirring utan att verkligen förändra viseringsbestämmelserna. Det skulle skapa falska förhoppningar och riskera att dämpa takten i de aktuella ländernas ansträngningar för att genomföra de reformer som krävs i färdplanen.
På detta stadium behåller vi Albanien och Bosnien i bilaga I till förordningen, samtidigt som vi på nytt bekräftar Europeiska unionens satsning på att hjälpa dessa två länder att uppfylla kriterierna i färdplanen och därmed undantas från viseringskravet i enlighet med gällande förfaranden.
Fru Fajon! Kommissionen stöder texten i den gemensamma politiska förklaringen som bekräftar unionens starka engagemang för att så snart som möjligt genomföra det andra stadiet i processen med viseringsliberalisering för medborgare från Albanien och Bosnien.
Så ser det ut. Jag anser att det är en mycket viktig punkt som visar staterna på Balkan att EU verkligen intresserar sig för deras förväntningar och önskemål.
Sarah Ludford
Fru talman! Satsningen som stöds i Fajonbetänkandet och backas upp av rådets och parlamentets förslag till uttalande är framsynt. Det innebär att alla människor på västra Balkan erbjuds att resa utan visum. Det är inte enbart ett generöst och altruistiskt drag. Det är också förslaget och listigt, eftersom säkerheten i ordets vidaste bemärkelse kommer att gynnas och påskyndas. Människor som är fria, och fria att resa, tenderar att vara mer intresserade av fredliga lösningar och mindre vara ett offer för introvert nationalism som är ett säkerhetshot.
Vem kan låta bli att påverkas av bilderna på skärmarna utanför kammaren och alla högtidlighållanden vi har haft den här veckan med anledning av 20-årsdagen av Berlinmurens fall? Även om dessa hinder inte kan jämföras med muren är de fortfarande ett hinder mot fri kommunikation och bredare horisonter som främjar förståelse och tolerans. Vår betoning på ett inkluderande synsätt bör innefatta ett rättvist resultat 15 år efter Daytonavtalet.
Jag vill gratulera och tacka föredraganden Tanja Fajon för hennes hårda arbete och för att hon lyckats få med alla nyanser i alla turer under de senaste två månadernas debatter.
Jag tackar också rådet och särskilt det svenska ordförandeskapet för arbetet med att nå en överenskommelse om förklaringen, som bekräftar det uttryckliga målet med viseringsliberalisering för alla medborgare på västra Balkan så snart som möjligt. Vi hoppas att det kommer att ske under 2010 eftersom osäkerheten när det gäller de datum som satts som mål för det fria resandet leder till splittring och instabilitet.
I Tanja Fajons betänkande har vi också åtagit oss att arbeta för ett förenklat utfärdande av viseringar och för en färdplan för viseringsliberalisering för Kosovo, liknande dem för andra länder på västra Balkan.
Jag vill också tillägga en förhoppning om att regeringen i Storbritannien - som inte deltagit i det nuvarande beslutet från EU:s Schengenområde, naturligtvis på grund av att landet inte är medlem - inom kort också kommer att följa efter. Eftersom jag är en brittisk ledamot av Europaparlamentet känner jag mig alltid lite schizofren när jag arbetar med frågor kring Schengenprojektet, men det skulle absolut vara bra både för Europeiska unionen och för västra Balkan om Storbritannien skulle följa efter så snart som möjligt.
Jag vill avsluta med att tacka föredraganden Tanja Fajon.
Anna Maria Corazza Bildt
Fru talman! PPE-gruppen vill påskynda viseringsliberaliseringen för alla länder på västra Balkan senast i juli 2010. Vi välkomnar och stöder förslaget att bevilja viseringsliberalisering för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro och Serbien före jul i år.
Vi förstår folkets vädjan i Bosnien och Hercegovina och Albanien - en ung generation som har blivit inlåst och utestängd och känner sig fängslad. Till dem vill vi säga: Vi står på er sida, och vi är beredda när ni är det. Det är beklagligt att myndigheternas långsamma start i Albanien och Bosnien och Hercegovina gjort att de kom efter. Ansvaret för förseningarna ligger hos dem. Vi uppmanar dem att uppfylla kriterierna så snart som möjligt. Vi vet att kommissionen bidrar till processen.
Tyvärr måste jag säga att det känns bedrövligt att det krävdes tre månaders förhandlingar för PPE-gruppen för att övertyga den politiska vänstern i kammaren om att arbeta enligt fördragen. Är det så komplicerat? Till slut insåg även de att Europaparlamentet inte står över lagen.
Med all respekt för mina kolleger måste jag fördöma en icke-konstruktiv attityd. Det finns inga genvägar. Inget hokuspokus. Vi är inte här för att få poäng. Vi är här för att uppnå resultat för medborgarna på Balkan. Låt mig vara tydlig - en provisorisk blandad mellanställning påskyndar inte processen och sätter inte press på kommissionen eller rådet. Och det sänder definitivt inget starkt politiskt budskap.
Jag vill avsluta med att säga att jag har upplevt belägringen av Sarajevo och beskjutningen under ett och ett halvt år. Till mina vänner där säger jag att jag är övertygad.
(Talmannen avbröt talaren.)
Claude Moraes
Fru talman! Fram till 2008 och det slovenska ordförandeskapet gjordes inte tillräckliga framsteg i det som kommissionsledamoten med rätta kallade ett historiskt steg i riktning mot viseringsliberalisering för västra Balkan.
Som Sarah Ludford mycket riktigt sade finns det djupt praktiska skäl till att det är viktigt för oss och till att detta inte enbart är en reaktiv åtgärd. Jag vill därför för gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet tacka föredraganden Tanja Fajon för det noggranna och mödosamma arbete hon har lagt ned på att föra Europeiska unionen i riktning mot det slutliga målet att avskaffa viseringsbestämmelserna för alla länder på västra Balkan. Det har skett tillsammans med skuggföredragandena och med kommissionen och rådet, och det bör lovordas.
Även om det är uppenbart att många anser att viseringsliberaliseringen har stora fördelar för båda sidor måste vi också ha hela kammaren med oss i frågan om färdplanen, men även när det gäller att se till att grundläggande reformer genomförs i alla dessa länder för att verkligt anständiga bestämmelser för viseringsliberalisering ska vinna förtroende.
Föredragandens uppgift var att åstadkomma ett genombrott för viseringsliberaliseringen och få kammaren med sig. Hon har gjort det i form av förklaringen som hon förhandlat om med rådet. Förklaringen är inriktad på viseringsliberalisering för Makedonien, Serbien och Montenegro, påskyndande av liberaliseringsbestämmelserna för Albanien och Bosnien och Hercegovina samt en känslig kompromiss i frågan om Kosovo.
Av alla dessa skäl stöder min grupp betänkandet och hoppas att det får ett omfattande stöd här i kammaren.
Ulrike Lunacek
Fru talman! Till att börja med vill jag sälla mig till föregående talare och framföra mitt uppriktiga tack till de båda föredragandena Tanja Fajon och Sarah Ludford, för utskottet för utrikesfrågor samt utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor. Vi har lyckats lägga fram ett förslag som kräver att kommissionen och rådet tar fram ett totalpaket för alla människor på hela västra Balkan och inte utelämnar någon. Jag hoppas verkligen - och jag vänder mig här till kommissionsledamot Jacques Barrot - att ni kan övertyga rådet om att målet med viseringsliberaliseringen även ska gälla Kosovo, så att dialogen nu kan börja, och så att viseringsliberaliseringen också kommer att uppnås för Bosnien och Albanien, senast i mitten av nästa år. Jag skulle föredra att det sker tidigare.
Jag skulle vilja tydliggöra en sak. Det är självfallet en fråga om genomförande, men jag har hört att allt ännu inte har genomförts i Serbien. Jag skulle vilja veta vad ni tycker om det. Det är viktigt att genomföra allt. Jag vill tacka alla som varit delaktiga, och jag hoppas att alla människor ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Doris Pack
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! För tjugo år sedan blev mina landsmän från Östtyskland fria att resa. Några år senare äventyrade och avskaffade Slobodan Milošević sedan godtyckligt friheten att resa för serber och senare för alla andra länder i regionen. Hur ofta har vi inte sedan 2000 här i kammaren, i förklaringar och offentliga debatter, önskat oss frihet att resa - visumfritt resande - för länderna i Sydosteuropa? Vi vet att EU inte kan uppnå detta ensamt, eftersom de nationella regeringarna måste godkänna det. Vi behöver komma över människors oro. Brottslingar finns överallt - de behöver inget visum! De passerar gränserna utan visum. Det är därför inte något som vi behöver oroa oss för.
Det handlar om den unga generationen som med hjälp av viseringsfriheten äntligen kan resa vart de vill. Vi är därför mycket glada över att medborgarna i Makedonien, Montenegro och Serbien nu äntligen kommer att kunna resa fritt. Det är underbart! Det finns fortfarande en viss sorgsenhet med tanke på att Albanien, Bosnien och Hercegovina och Kosovo ännu inte kan göra detsamma, men i december förväntar vi oss att kommissionen erkänner de omfattande framsteg som Albanien har gjort och noterar att Bosnien och Hercegovina också har gjort vissa framsteg. Tyvärr finns det politiker i Bosnien och Hercegovina som bryr sig mindre om sina medborgares intressen eftersom de känner sig trygga med vetskapen om att de själva naturligtvis kan resa utan visum. Jag anser därför att vi behöver se till att detta blir möjligt före nästa sommar. Jag hoppas att Jacques Barrot kommer att hjälpa oss med det. Vi får emellertid inte glömma Kosovo. Det får inte bli den sista kvarvarande skamfläcken. Vi är skyldiga att hjälpa Kosovo att uppfylla kriterierna. De kan inte göra det ensamma. Viseringsfritt resande är en djupt humanitär handling. Jag är glad att vi alla har möjligt att åstadkomma det. Tack för den möjligheten, herr Barrot.
Kinga Göncz
(HU) Europa och Europeiska unionen började som ett fredsprojekt och upplever nu den längsta fredsperioden i historien. Vi är därför medvetna om vilket kraftfullt instrument integrationen kan vara. Nu behöver vi använda det för att hantera västra Balkan.
Västra Balkan har nyligen genomgått en extremt traumatisk krigsperiod som har orsakat stort lidande för ett stort antal människor. Den europeiska integrationsprocessen behöver göra framsteg för att komma förbi det. Visumfritt resande är ett viktigt steg i detta. Flera personer har nämnt den möjlighet det skulle ge unga människor till att upprätta direktkontakter och få förstahandserfarenheter liksom möjligheten för demokratiska krafter att stärkas. Det handlar inte enbart om att framföra ett budskap om förtroende och visumfritt resande. EU kan också ha nytta av att västra Balkan kommer närmare Europeiska unionen när det gäller säkerhet och ekonomisk politik. Det är emellertid viktigt att vi inte skapar nya uppdelningar i regionen utan ser till att alla länder kan delta i det visumfria systemet för resande så snart som möjligt.
Emine Bozkurt
(NL) I morgon ska Europaparlamentet rösta om att avskaffa kraven på korttidsvisum för länderna på Balkan. Det är inte alla länder för vilka färdplanen upprättades som har rätt att beviljas undantaget den 1 januari.
Det är mycket olyckligt att kommissionens förslag gör det möjligt att göra skillnad mellan olika delar av befolkningen i ett land, nämligen Bosnien och Hercegovina: de som kan dra nytta av ett viseringsfritt resande till Europa på kroatiskt eller serbiskt pass och de - de bosniska muslimerna - som inte har ett sådant pass. Det är en pinsam skillnad med tanke på landets senaste historia.
Det är Europaparlamentets uppgift att i morgon ge en signal till Bosnien och Hercegovina. Kriterier är kriterier, och dessa krav behöver uppfyllas för att ett land ska omfattas av undantaget från visering. Så snart kriterierna har uppfyllts måste emellertid undantaget från visering beviljas så snart som möjligt.
Vi har sett att mycket har gjorts för att uppfylla kriterierna, och vi uppmanar kommissionen att hjälpa Bosnien och Hercegovina och Albanien att uppfylla kraven så snart som möjligt.
Zoran Thaler
(SL) För medborgarna på västra Balkan har avskaffandet av viseringskravet för att resa till Europeiska unionen inte enbart en teknisk dimension utan också en exceptionell politisk laddning och betydelse. I dag högtidlighåller vi med rätta i parlamentet tjugoårsdagen av Berlinmurens fall och av en blomstrande socialism. Och Skopje, Podgorica och Belgrad kommer att under den här jul- och nyårshelgen äntligen få tillfälle att fira avskaffandet av viseringsmuren som har skilt dem från oss i Europeiska unionen under närmare 12 år.
I nästan 20 år har större delen av befolkningen i f.d. Jugoslavien nekats möjligheten att resa fritt i Europa, något som de tidigare var vana vid när de fortfarande var medborgare i den nu sönderfallna socialistiska federationen. Vi börjar se de sorgliga konsekvenserna av en sådan isolering som har pågått en hel generation, och det är hög tid att vi sätter stopp för det.
Invånarna i Makedonien, Montenegro och Serbien bör emellertid åtföljas av medborgare från Bosnien och Hercegovina, Albanien och Kosovo så snart som möjligt under 2010. Först då blir det möjligt för nya generationer i dessa länder att äntligen se och uppleva världen utanför, skapa kontakter med andra européer, bidra till utvecklingen av europeiska värderingar hemma och utrusta sina länder för ett fullständigt medlemskap i vår gemensamma europeiska historia - Europeiska unionen.
Som parlamentets föredragande för Makedonien har jag mottagit ett stort antal telefonsamtal de senaste dagarna från medborgare i flera länder på Balkan. Jag vill lugna dem högt och tydligt med att deras viseringsfria resande inom EU inte är en ersättning för deras medlemskap i EU. Deras fria resande inom EU innebär i stället ett steg i riktning mot ett fullständigt medlemskap i unionen.
Kinga Gál
(HU) Jag välkomnar betänkandet och gratulerar föredragandena och skuggföredragandena. Jag vill också säga att såvitt jag förstår är gränspassagegarantier för länderna på västra Balkan nu, 20 år efter Berlinmurens fall, en del av den serie händelser som startade för 20 år sedan, precis som en ny mur som ska raseras.
Därför bör förslaget välkomnas. Men vi får inte glömma att frågan att åstadkomma viseringsfrihet endast till viss del är en teknisk angelägenhet, eftersom det samtidigt också är en klart politisk fråga. Det är därför den är så viktig. Även jag stöder antagandet av den gemensamma förklaringen eftersom det signalerar att de europeiska institutionerna har insett sitt ansvar. Detta ansvar betyder också samtidiga insatser. Det betyder först och främst insatser från de berörda staterna, som inte kunnat uppfylla kriterierna för viseringsfrihet, för att så snart som möjligt uppfylla dessa krav, och dessutom insatser från kommissionen, utan vars hjälp processen skulle dra ut på tiden.
Axel Voss
(DE) Fru talman! Jag anser att vi är på rätt spår beträffande Balkanstaterna. Vi har närmat oss varandra genom viseringslättnader och det kommer att hjälpa oss att skapa stabilitet, men det är också ett tecken på hur vi bedömer de insatser som gjorts. Emellertid anser jag också att det är bra för oss att ha kvar en uppsättning regler och att de krav som hänvisar till dessa regler också ska tillämpas. I detta avseende vill jag speciellt tacka Anna Maria Corazza Bildt för hennes insats.
Som jag ser det skulle det annars bli ett rent Brysselbaserat beslut, dvs. man skulle överge ett tydligt system och man skulle inte visa uppriktighet mot de berörda befolkningarna i Balkanstaterna, lika lite som det har visats vår egen befolkning. Politiska signaler ska inte skrivas i fotnoter eller i bilagor till ett direktiv eller en förordning; de måste formuleras klart och tydligt.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Fru talman! Jag gläder mig åt att medborgarna i länderna på västra Balkan kommer att kunna röra sig fritt inom EU. Det kommer att underlätta kontakter människor emellan, öka affärsmöjligheterna och skapa förutsättningar för regionens invånare att lära känna EU bättre.
Men vi får inte låta våra grannar i öst bli isolerade. Vi får inte undanhålla dem de möjligheter som vi ger de övriga europeiska länderna. Vi måste skapa klara kriterier och en handlingsplan för ökad viseringsliberalisering även för dem. Vi ska komma ihåg att visumkostnaden är en kännbar utgift för invånarna i dessa länder och att ansökningsförfarandet tar lång tid, vilket begränsar möjligheterna att utveckla ett brett spektrum av samarbetsformer.
Vi ska också ha i åtanke att EM i fotboll 2012 kommer att hållas i Polen och Ukraina, och då blir det särskilt viktigt att kunna röra sig fritt.
Cristian Dan Preda
(RO) Även jag vill betona hur viktigt det är med rörelsefrihet som en grundläggande rättighet, och jag bekräftar på nytt att otaliga medborgare från länderna på västra Balkan kommer att åtnjuta denna rättighet. Jag är helt klart för öppenhet.
Samtidigt vill jag beklaga att man i det slutliga betänkandet inte alls refererar till något land som ingår i det östliga partnerskapet. Jag anser att det måste associeras till Moldavien, om så endast symboliskt. Vi talar nu om Moldavien, som har gjort betydande framsteg på det politiska planet. Jag menar att den starkaste mur vi har i Europa är gränsen mot öst, mellan Rumänien och Moldavien. Jag anser att vi bör beklaga detta djupt.
Jacques Barrot
Fru talman! Jag vill tacka alla talare som i stort stöttat processen att ta bort visumkravet för tre ledande Balkanstater. Ni har klart uttalat att rörelsefrihet helt tydligt är något mycket önskvärt. Som Claude Moraes framförde är det fördelaktigt för båda parter - både för Europa och för Balkanstaterna.
På samma gång som jag vill tacka samtliga talare och i synnerhet föredraganden, Tanja Fajon, vill jag framföra att ända sedan en del av de beslut som i stor omfattning fattades för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro och Serbien, har vi gett löpande stöd till Albanien, som jag har besökt personligen, samt till Bosnien och Hercegovina för att hjälpa dem att göra framsteg - och det ska vi också fortsätta med.
Jag anser att det mycket snabba antagandet av denna resolution är en god indikator på hur vi snabbt kan gå vidare till de övriga staterna, i synnerhet till Bosnien och Hercegovina samt Albanien och givetvis också till Kosovo.
Tanja Fajon
Herr talman! Jag vill än en gång tacka alla som bidragit. Detta visar att EU ger sitt starka stöd åt viseringsliberalisering till alla länder på västra Balkan.
Jag beklagar att den svenska ministern inte kunde närvara, eftersom vi har haft ett mycket bra samarbete. Jag välkomnar kommissionens åtagande att göra allt som står till buds för att påskynda processen för Bosnien och Hercegovina samt Albanien, och jag hoppas att båda dessa länder kommer att införa viseringsfrihet när de uppfyller kriterierna - dvs. så snart som möjligt, eventuellt nästa sommar.
Jag vill framföra att jag har involverat alla i detta och att jag mycket väl vet vad fördragen föreskriver. Men det här är en politisk församling, och vi alla arbetar politiskt så väl vi kan.
Jag välkomnar avskaffandet av viseringstvång för Makedonien, Serbien och Montenegro den 19 december, och jag hoppas att Bosnien och Hercegovina samt Albanien kan följa efter så snart som möjligt. Det handlar om den unga generationens framtid. Det är vårt politiska ansvar att slutföra viseringsliberaliseringen, och vi ska också finna en lösning för invånarna i Kosovo.
Tack för ert samarbete.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum imorgon klockan 11.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Kinga Gál
skriftlig. - (HU) Herr talman, herr kommissionsledamot! Låt mig börja med att gratulera föredraganden och skuggföredraganden för att de utarbetat en godtagbar kompromiss i den här frågan. Frågan om att åstadkomma viseringsfrihet är endast delvis teknisk. Det är också en i högsta grad politisk fråga. Viseringsfrihet baseras på ömsesidigt förtroende och ömsesidiga åtaganden. Därför stöder jag betänkandet och stöder också antagandet av den gemensamma förklaringen, eftersom den signalerar att de europeiska institutionerna har insett detta ansvar.
Ansvar innebär givetvis också insatser. Först och främst betyder det insatser av de stater som det berör och som inte har kunnat uppfylla kriterierna för viseringsfrihet. De måste göra sitt yttersta för att så snart som möjligt uppfylla dessa kriterier. Det betyder också insatser från kommissionens sida. Utan effektivt stöd kommer processen att dra ut på tiden, och det ligger inte i vårt intresse. Detta gäller också Bosnien och Hercegovina, Albanien samt Kosovo.
Som ungersk parlamentsledamot vill jag åter nämna att man tack vare viseringsfrihet för Serbien har kunnat upprätta en mer direkt koppling mellan de ungrare som bor i Vojvodina i Serbien och dem som bor i Ungern, förutom med Europa. Medborgare som bor på båda sidor om gränsen, som talar samma språk och utvecklar nära familjerelationer och kulturella band, kan inte nog betona hur viktigt det är för dem att kunna passera gränserna utan bommar och visumtvång. Idag kan vi notera att det är 20 år sedan Berlinmuren föll och man skar igenom taggtrådsstängslet. Att vi nu vill garantera gränspassage för länderna på västra Balkan är del av den serie av händelser som startade för 20 år sedan. Det är som en ny mur som raseras.
