Projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom Europeiska gemenskapen (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Adina-Ioana Vălean för utskottet för industrifrågor, forskning och energi om förslaget till rådets förordning om anmälan till kommissionen av projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom Europeiska gemenskapen och om upphävande av förordning (EG) nr 736/96 - C7-0125/2009 -.
Adina-Ioana Vălean
Fru talman! Jag uppskattar verkligen er närvaro vid kvällens plenarsammanträde. Jag vill tacka alla skuggföredragandena för våra givande diskussioner och vårt arbete med betänkandet. Lissabonfördragets ikraftträdande ger EU utökad behörighet inom energipolitiken. Jag anser att det här är ett område där Europa, om medlemsstaterna arbetar tillsammans, kan garantera säkrare, billigare och effektivare energi för sina medborgare. Tillsammans kan vi minimera följderna av oförutsägbara händelser, som det gasavbrott som Europa drabbades av i vintras.
EU kan naturligtvis inte lägga sig i gasflöden utanför sina gränser eller lösa sådana dispyter. Det vi kan göra är dock att se till att vår infrastruktur kan klara av brister eller avbrott i energiförsörjningen och göra marknaden öppnare och effektivare. Denna prioritering står mycket högt upp på EU:s dagordning. Förra året antog vi ett tredje energipaket som ska bidra till en mer konkurrenskraftig och effektiv energimarknad. Parlamentet håller för närvarande på att behandla en förordning om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen, och morgondagens omröstning om förordningen om anmälan av projekt för investeringar i energiinfrastruktur kommer att bidra till att göra marknaden mer öppen för insyn och mer förutsägbar.
Här anser jag att det vore synd att försitta den möjlighet som det nya instrumentet innebär genom att inte tillämpa den korrekta rättsliga grunden i den nya artikel 194 i Lissabonfördraget. Det är en mycket viktig institutionell, politisk och rättslig punkt. Förordningen är dock inte bara ett verktyg för insamling av information. Den kan också ge en överblick över investeringarna i energiinfrastruktur som kan användas som underlag vid utformningen av politiken. Om rådet antar förordningen på fel rättslig grund anser jag att parlamentet bör driva frågan vidare i EU-domstolen, och jag kan försäkra er om att det kommer att göra så.
Över till det väsentliga. Jag har sagt det här förut till José Manuel Barroso, och jag säger det igen till er, kommissionsledamot Oettinger: EU står vid ett vägskäl, och vår prioritering bör nu mer än någonsin vara att stödja våra företag och skapa ett positivt konkurrenskraftigt klimat. Vi behöver därför en kraftfull politik och framförallt en mer kraftfull och pålitlig energipolitik. Det slutgiltiga målet är att trygga en säker och billig energiförsörjning för både våra medborgare och våra företag. I det perspektivet hoppas jag att insamlingen av data inte kommer att bli ett självändamål. Vi måste se till att förordningen inte blir ytterligare en byråkratisk börda på företagen och att skyddet av kommersiellt känslig information stärks.
I en annan fråga kan jag bara beklaga att PPE- och S&D-grupperna lagt fram ett ändringsförslag som innebär att EU:s företag ska lämna uppgifter om investeringar i projekt i tredjeländer. Jag uppfordrar er att försöka hitta en rättslig grund i fördragen som skulle tillåta extraterritorialitet i energipolitiken. Jag anser dessutom att vi först bör börja bevisa att vi vet vad som planeras på EU-nivå innan vi börjar fundera över vad som sker utanför våra gränser. Jag har också noterat att man i parlamentet har känt sig lockad att ta med allting i förordningen. Jag tror att det är ett misstag. Om instrumentet ska vara effektivt måste vi koncentrera oss på verkligt konsekvent information och förhindra att våra företag och kommissionen drabbas av alltför mycket byråkrati och sekretessproblem. Jag har försökt att hitta denna balans genom att å ena sidan ge kommissionen möjlighet att få en överblick över den framtida utvecklingen och å andra sidan se till att denna bild är så korrekt som möjligt.
Vi behöver också få viss klarhet kring framtida investeringar för att garantera ett korrekt och vederhäftigt beslutsfattande. Kommissionsledamot Oettinger! Jag behöver också klarhet. Jag vill undvika en situation där kommissionen efter att ha samlat in uppgifterna börjar lägga upp investeringsplaner och i slutändan säger åt företagen att inte investera här utan där. Kommissionen bör dock lägga fram lösningar och incitament för företagen att göra kortsiktiga olönsamma investeringar som kan behövas för att trygga energiförsörjningen, annars kommer kryphålen att bestå.
Jag sätter punkt här. Tack för er tid. Jag ser fram emot att höra era synpunkter.
Günther Oettinger
Fru talman, fru Vălean, ärade ledamöter! Gaskrisen i början av förra året visade oss hur viktigt det är för EU att ha en energiinfrastruktur som inte bara främjar den inre marknadens funktion, utan också möjliggör solidaritet mellan medlemsstaterna och de regioner som drabbas i händelse av en kris. Det är därför viktigt för kommissionen att få en överblick över vilka nya investeringsprojekt som planeras eller håller på att genomföras och vilka gamla anläggningar som ska avvecklas permanent. Vårt förslag är därför att utveckla och omarbeta ett informationsinstrument som inrättades i samband med en annan kris, nämligen den första oljepriskrisen.
Förslaget syftar till att utvidga förordningens tillämpningsområde, särskilt inom områdena förnybar energi samt avskiljning och lagring av koldioxid (CCS). Vi välkomnar parlamentets förslag om att ta med tillämpningsområden som fjärrvärmenätverk eller produktionskapaciteten för gas, kol och olja. Vi vill också beakta den befintliga rapporteringsskyldigheten, förutsatt att den information som finns tillgänglig inom ramen för de analyser som kommissionen ska genomföra är användbar.
(Ohörbart, inget ljud)
Talmannen
Vi ska försöka igen och se om det fungerar med tyskan.
Günther Oettinger
Fru talman, ärade ledamöter! Jag tog upp frågan om hur kommissionen önskar utvärdera den information som den får från medlemsstaterna inom ramen för denna förordning. I våra analyser kommer vi först att titta på den förväntade utvecklingen av infrastrukturen när det gäller de förväntade efterfrågeändringarna. Vi kommer att överväga om de nya kapaciteter som förväntas kommer att svara mot prognoserna beträffande den framtida efterfrågan eller om vi kan förvänta oss ett underskott.
Till skillnad från i den nuvarande förordningen förefaller det i detta avseende väsentligt att institutionella samtal om dessa frågor inleds. Kommissionen föreslår därför för det första att man ska publicera en rapport vartannat år om den strukturella utvecklingen inom energiinfrastrukturen. Syftet är att bidra till att förbättra insynen för alla marknadsaktörer. Vi vill för det andra också ha en politisk debatt med parlamentet och medlemsstaterna för att kunna dra slutsatser av den. Jag vill betona den sista punkten, för en sak är tydlig: själva förordningen är ett instrument för att samla och inhämta information så att vi ska kunna se om några åtgärder måste vidtas. Hur vi tar itu med det måste behandlas inom ramen för särskilda energipolitiska initiativ.
Detta för mig fram till den punkt, fru Vălean, som är av intresse för er och för hela kammaren, nämligen den nya artikel 194 i Lissabonfördraget och dess tillämpning. För oss alla - parlamentet, rådet och kommissionen - är denna artikel både en möjlighet och en skyldighet att utforma EU:s energipolitik i ett nära samarbete - med andra ord, särskilt tillsammans med Europaparlamentet. Som ny kommissionsledamot med ansvar för energi vill jag därför i stor utsträckning involvera parlamentet så långt som möjligt och på ett tidigt stadium i alla framtida politiska åtgärder. Den rättsakt som dagens debatt hänför sig till gäller emellertid bara insamlande och utvärdering av information inom energisektorn och grundar sig därför, enligt kommissionens tolkning, på artiklarna 337 och 187 i Euratomfördraget. Innehållet i förordningen är förenligt med båda dessa artiklar i primärrätten, och enligt rättspraxis måste valet av rättslig grund för sekundärrätten knytas till mätbara kriterier som hänför sig till innehållet.
Man fastställer ingen energipolitik bara genom att samla in och utvärdera information, och därför är det enligt min åsikt nödvändigt med ett beslut i det här fallet. Jag ber om överseende med detta.
Marian-Jean Marinescu
Herr kommissionsledamot! Ni har försökt förklara varför vi inte arbetar i enlighet med medbeslutandeförfarandet. Jag har också samma uppfattning som min kollega, Adina-Ioana Vălean, föredraganden för detta betänkande, att det hade varit bra om förordningen hade diskuterats i enlighet med medbeslutandeförfarandet.
Den nya förordningen är ett lagstiftningsinstrument som är av största vikt för EU:s energimarknad. Analysen bör komplettera nationella och regionala strategier och möjliggöra en trygg energiförsörjning genom att identifiera tänkbara kryphål och risker när det gäller infrastruktur och investeringar, i syfte att uppnå en balans mellan tillgång och efterfrågan inom energisektorn.
Jag anser att kommissionens förslag innehåller många oklara punkter, men jag anser också att de har klarlagts genom de ändringsförslag som har lagts fram, bland annat när det gäller frågan om att offentliggöra uppgifter om energi som medlemsländerna har lämnat. Dessa uppgifter måste sammanställas på nationell och regional nivå. På så sätt blir det möjligt att förhindra att kommersiellt känslig information avslöjas.
En annan fråga är behovet att klargöra vad som menas med ”särskilt organ” eller ett organ som har fått i uppgift att utarbeta och anta EU-omfattande fleråriga planer för nätutveckling och investering i energiinfrastruktur. Vi har också frågan om att undvika dubbel insamling av uppgifter och att avgöra när rapporter för ett visst projekt måste lämnas, till exempel efter att myndigheterna har mottagit ansökan om bygglov.
Ännu en synnerligen viktig aspekt är frågan om att övervaka EU:s investeringar i tredjeländer med inverkan på EU:s energimarknad. Jag anser att investeringar som görs i tredjeländer, både av regeringar och nationella företag, och som har en avsevärd inverkan på energimarknaden måste rapporteras som en del av denna förordning.
Adam Gierek
Fru talman! Europeisk integration, trygghet och energisolidaritet kräver en gemensam förvaltning av investeringar i alla medlemsstater som en del av en brett uppfattad energiinfrastruktur, särskilt när det gäller överföringsinfrastruktur. Optimala lösningar för investeringar inom detta område kräver både objektiv information om infrastrukturens tillstånd i enskilda nationella system och information som är nödvändig för att genomföra en central EU-studie om framtida integration.
Det är viktigt att konkurrensinslaget på den gemensamma marknaden för produkter och tjänster, som huvudsakligen påverkas av energikostnaden i varje medlemsstat, och behovet av att bevara affärshemligheter inte står i vägen för eller hindrar integrationsprocesserna. Låt oss bara hemlighålla det som måste hemlighållas - militära infrastrukturanläggningar.
Detta är viktigt, framför allt för att beslut som fattas om investeringar av detta slag, till exempel byggandet av en gasledning i norra eller södra Europa, inte endast ska vara egoistiska åtgärder som vidtas i bara några medlemsstaters intresse. Låt oss upprätta en enhetlig, långsiktig infrastrukturplan för hela EU som bygger på principerna samarbete, förtroende och solidaritet. Genom den aktuella förordningen kommer man tyvärr endast att åstadkomma detta i viss utsträckning, och, enligt min åsikt, bör förordningen till exempel också omfatta medlemsstaternas prioriteringar.
Lena Ek
för ALDE-gruppen. - Fru talman! Jag är väldigt glad att se detta engagemang från kommissionen för att främja bästa praxis och höja effektiviteten på den europeiska energimarknaden. Energieffektivitet är av avgörande betydelse för både jobb och tillväxt i Europa och en förutsättning för att vi ska klara 2°C-målet. De två viktigaste förutsättningarna i sammanhanget är smarta energinät och en fri och fungerande inre energimarknad. Båda kräver naturligtvis att kommissionen har goda kunskaper om hur infrastrukturen och marknaden ser ut, och det är innehållet i detta förslag.
Men effektivitet krävs också i den byråkrati som ska hantera informationen. Dubbelarbete måste undvikas och den information som förmedlas måste vara nödvändig för att uppnå de mål som satts. Om målet med en fungerande marknad ska kunna nås är det också oerhört viktigt att alla uppgifter som samlas in från europeiska företag skyddas för att förhindra marknadsstörningar. Jag kommer att stödja föredragandens betänkande och jag yrkar avslag på de oerhört byråkratiska förslag som lagts fram av den gröna gruppen.
Förslaget tar som sagt sikte på väldigt viktiga mål, så viktiga att de har fått en egen juridisk grund under artikel 194 i Lissabonfördraget, där de står nästan ordagrant uppräknade. Därför borde det vara självklart att Europaparlamentet deltar fullt ut genom det ordinarie lagstiftningsförfarandet i enlighet med detta fördrag. Allt annat vore ovärdigt och en oerhört olycklig start på det samarbete som vi behöver mellan parlamentet och kommissionen när det gäller en fungerande inre energimarknad.
Yannick Jadot
Herr kommissionsledamot! Det är bra att ni vill debattera resultatet av detta instrument i Europaparlamentet, men det viktigaste att ta hänsyn till när det gäller Europaparlamentet är det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Detta instrument kommer att visa sig vara användbart, men det skulle kunna vara mer funktionellt, effektivare och tydligare.
Det skulle i synnerhet vara mer effektivt om det tog hänsyn till alla decentraliserade energikällor. Det handlar inte om att räkna varenda solpanel, men på medlemsstatsnivå har vi information som ni kunde samla in för att se vad alla planer för decentraliserad energi uppgår till. När vi talar om demokrati och öppenhet blir jag förvånad över att höra vår liberala kollega svara ”byråkrati”. Detta instrument måste vara tydligt, det måste debatteras och kommissionen måste konsultera alla intressenter, bland annat fackföreningar och föreningar. Slutligen bidrar skattebetalarna en hel del till satsningen på en energiövergång, och det är viktigt att vi får information om finansieringen för att veta exakt hur skattebetalarna finansierar energiövergången i EU. Jag hoppas att de ändringsförslag som har lagts fram kommer att antas av många ledamöter i morgon, fler än vad som är här i kväll.
Evžen Tošenovský
Förslaget om regelbunden information om projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom EU är diskutabelt. Det kommer att blanda in EU-organ inom det område som rör konkurrensförhållanden mellan företag som huvudsakligen är privatägda. Enligt min åsikt har detta förslag två delar. En del gäller innehållet i den obligatoriska informationen, särskilt med avseende på omfattning och detaljer. Den andra delen gäller graden av konfidentialitet och de skyldigheter som kommissionen har att bevara sekretessen.
Jag är fast övertygad om att den information som måste förmedlas bör vara av en mer beskrivande karaktär och ge en ungefärlig översikt över energinäten och deras framtida utveckling. På så sätt skulle kommissionen få en tillräcklig överblick över förbindelserna mellan enskilda länder och samtidigt också en tillräcklig överblick över de existerande nätverken och utsikterna för framtiden. Följdriktigt ger det också upphov till frågan om vad kommissionen skulle göra om den var övertygad om att det fanns en otillräcklig kapacitet inom ett visst område eller om det tvärtom fanns en överkapacitet. Med en lagom nivå av allmän information skulle vi också bli kvitt problemet med besvärliga diskussioner om att bevara sekretessen angående vissa strategiska planer hos energibolagen.
Jaroslav Paška
Genom händelserna under de senaste åren har vi sett att energisäkerheten inom EU är mer en önskan än verklighet.
Energisystemen i EU:s medlemsstater är varken tillräckligt kompatibla eller tillräckligt sammanlänkade. Därför hamnade många länder i en situation där de saknade både värme och gas i början av förra året trots all solidaritet och välvilja från EU:s sida. Det behövs omfattande initiativ från Europeiska kommissionen för att rätta till denna situation, och det är därför nödvändigt att kommissionen informeras i sitt arbete på ett kvalificerat och ingående sätt både av medlemsstaterna och av den privata sektorn.
Av dessa skäl kan vi betrakta förslaget till rådets förordning om anmälan av projekt för investeringar i energiinfrastruktur som ett naturligt och nödvändigt steg i utvidgningen av EU:s energipolitik, som svarar mot den aktuella utvecklingen när det gäller energiförsörjningen inom EU. De ändringsförslag som finns i betänkandet om denna punkt av programmet förbättrar formuleringarna i förordningen, och jag anser därför att det är riktigt att stödja dem.
Amalia Sartori
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! I det utmärkta betänkandet av Adina-Ioana Vălean finns det en del kloka synpunkter som jag instämmer med.
För det första kravet på att garantera en optimal säkerhetsnivå i fråga om de uppgifter och den information som förslaget kräver, det vill säga det som de ekonomiska aktörerna betraktar som känsliga uppgifter. För det andra kravet på att också ge möjlighet till sammanställning av uppgifter på en bredare regional nivå, med hänsyn till att den nationella nivån ibland saknar betydelse. För det tredje att anmälan ska ha ett praktiskt syfte och ska komplettera analysen av det europeiska gassystemets utveckling.
Därför ska kommissionen vara skyldig att diskutera analyserna med medlemsstaterna och med aktörerna i sektorerna. Det är ett löfte som kommissionen har gett oss här.
Vi måste också lyckas undvika en fördubbling av det arbete som aktörer, nationella tillsynsmyndigheter och medlemsstater måste genomföra för att fastställa de nationella planer som ska trygga försörjningen, särskilt med tanke på gasinfrastrukturen, och också garantera att aktörer inte bestraffas på något sätt om de beslutar att ändra sina investeringsplaner.
Jag ska avsluta med att fästa er uppmärksamhet på artikel 1.2 i förslaget där tidsgränserna för anmälan behandlas. Man måste ta hänsyn till att många projekt inte kommer längre än till planeringsstadiet. Bästa möjliga resultat skulle därför kunna uppnås om anmälan bara gällde de projekt som har fått nödvändiga godkännanden och tillstånd eller för vilka ett slutligt investeringsbeslut har fattats.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Jag vill börja med att gratulera föredraganden till hennes utmärkta arbete. Lissabonfördraget stärker EU:s befogenheter inom det energipolitiska området. EU:s energisäkerhet och solidaritet mellan medlemsstaterna i samband med energikriser är avgörande för EU:s energipolitik. Den aktuella förordningen fastställer en gemenskapsram för anmälan till kommissionen av uppgifter och information om såväl projekt för investeringar i energiinfrastrukturen för olja, gas, elektricitet och biobränsle som projekt som gäller geologisk lagring av koldioxid som släpps ut inom energisektorn.
Kommissionen kommer faktiskt att kunna lägga fram förslag om hur man ska kunna utnyttja befintlig kapacitet bättre och hitta lösningar i samband med energikriser. Förordningen får inte leda till att den administrativa börda som energibolagen måste hantera ökar alltför mycket. Jag anser emellertid att förordningen också ska gälla europeiska företag som investerar i energiinfrastrukturprojekt i tredjeländer som är direkt sammanlänkade med energinäten i ett eller flera medlemsländer eller har en betydande inverkan på dem. Därför hoppas jag att ändringsförslag 74 kommer att få majoritetens stöd i morgon.
Roger Helmer
(EN) Fru talman! En del av de ändringsförslag som vi överväger i kväll avspeglar vår maniska besatthet av förnybara energikällor. Vi fortsätter att tala om betydelsen av att minska koldioxidutsläppen även om teorin om en global uppvärmning orsakad av människan håller på att falla isär inför våra ögon.
Men om vi menade allvar med att minska koldioxidutsläppen skulle vi väl uppmuntra kärnkraftverk och inte förnybara energikällor. Vi har valt att införa incitament som snedvrider marknaden kraftigt genom att gynna förnybara energikällor framför kärnkraft.
EU behöver konkurrenskraftig, pålitlig och konventionell produktionskapacitet på grundbelastningsområdet, vilket kärnkraften kan ge. Under tiden går det inte att förlita sig på att den ynkliga rännilen av oregelbunden elektricitet från vindkraftparkerna ska driva EU:s industrier.
Många länder i EU, bland annat mitt eget, står inför en energikris senare detta decennium, delvis till följd av direktivet om stora förbränningsanläggningar. Om vi inte sätter fart och bygger upp en ordentlig produktionskapacitet, och då menar jag kärnkraft och kol, kommer vi att upptäcka att ljuset slocknar.
Bogusław Sonik
(PL) Frågan om energi och energinät är en central fråga för framtiden för EU:s ekonomi. Betydelsen av energisäkerhet upprepas i en mängd olika dokument, debatter och sammanträden. Men för att ord och förklaringar ska följas av uttryckliga lösningar och mätbara effekter bör vi främst se till att vi har en lämplig finansieringsnivå för de investeringar som planeras. Enligt en rapport från Exxon Mobil, ett av världens största oljebolag, kommer världens energiefterfrågan att stiga med omkring 1,2 procent om året, så att efterfrågan kommer att ha stigit med cirka 35 procent 2030.
Efterfrågan på gas, som kommer att vara den näst viktigaste energikällan, kommer att stiga med 1,8 procent årligen. För närvarande ligger förbrukningen i världen på drygt 3 miljarder m3. År 2030 kommer behovet att ligga på omkring 4,3 miljarder m3. En följd av EU:s växande behov av gas kommer att vara ett ökat importberoende av denna resurs, från 45 procent 2005 till 70 procent 2030. Med tanke på dessa uppgifter bör det finansiella stödet från gemenskapen till energinätet behandlas strategiskt.
I det nuvarande ekonomiska och finansiella läget är det särskilt svårt att hitta investerare till många projekt. Projekten kommer bara att kunna fortsätta om de får lämpligt stöd från EU. Man bör prioritera projekt som inriktas på gränsöverskridande behov och bidrar till utvecklingen av nya tekniska lösningar som är av grundläggande betydelse för EU:s framtida energibehov. Genom dessa projekt blir det möjligt att undanröja skillnader när det gäller sammanlänkningar mellan systemen i EU, och EU:s egna energikällor kommer att kunna användas på ett ännu mer optimalt sätt.
Seán Kelly
(EN) Fru talman! Denna fråga är mycket viktig av åtminstone tre skäl: För det första måste vi tänka på energisäkerhet, för den dag kommer då det fossila bränslet tar slut. För det andra har vi våra klimatförändringsmål för 2020 eller, som vissa har förespråkat, 3020 eller till och med 4020. För det tredje, och det är mycket viktigt, måste vi minska vårt beroende av fossila bränslen som kommer från ibland instabila och diktatoriska regimer.
Så tiden är inte på vår sida, och ett av de områden som kräver stor uppmärksamhet är forskning och innovation. Jag är också orolig för dubbelarbete inom det området.
Jag fick nyligen veta att det finns 45 olika grupper som bedriver forskning om salmonellabakterien. Om nu detta kan hända när det gäller salmonellabakterien skulle det kunna finnas 450 grupper som bedriver samma forskning om förnybar energi, till exempel vindkraft, solenergi, tidvattenenergi och vågenergi.
Jag vill därför fråga kommissionen vilka planer de har på att samordna forskningen så att resurserna används på bästa sätt för att vi ska få den teknik vi behöver.
Ioan Enciu
(RO) Jag vill lyckönska Adina-Ioana Vălean till detta betänkande. Jag vill lyfta fram några aspekter när det gäller betydelsen av investeringar i infrastrukturen. En kontinuerlig utveckling av energiinfrastrukturen är det enda sättet att klara ett samhälle som ständigt förändras. Utveckling av befintliga nät jämte investeringar i nya typer av nät anpassade till innovativa energiresurser är viktiga faktorer för att underlätta tillgången till nya energikällor, både för befolkningen och industrin.
För närvarande förekommer det faktiskt regionalt samarbete inom energisektorn. Samarbetet behöver emellertid förstärkas med ett tydligt regelverk. Solidaritet mellan medlemsstaterna måste omvandlas från idé till verklighet. Det är också viktigt att öka investeringarna i it-system för att övervaka och rapportera om bränslelager under en kris.
Slutligen vill jag betona att investeringar och utveckling av IKT-lösningar inom energisektorn är avgörande för utvecklingen av en energieffektiv ekonomi med låga koldioxidutsläpp.
Miroslav Mikolášik
(SK) Lissabonfördraget som har stärkt EU:s befogenheter inom det energipolitiska området bör utnyttjas aktivt för att övervinna svårigheter och förebygga tänkbara problem på energimarknaden.
Genom att tillhandahålla information om projekt för investeringar i energiinfrastrukturen blir det möjligt att identifiera luckor mellan tillgång och efterfrågan inom denna sektor, och det blir därmed också möjligt att skapa en bättre gemensam energipolitik i en anda av solidaritet som för medlemsstaterna närmare varandra på energimarknaden. Därför instämmer jag med uppfattningen att det är nödvändigt att samla in exakt och tillräcklig information om planerade investeringar, så att EU kan fatta välgrundade beslut om energipolitiken som bygger på en samordnad bild och på den aktuella situationen i samtliga medlemsstater.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Att säkerställa en stabil och oavbruten energiförsörjning har blivit en prioritet för regeringarna i EU:s medlemsstater, liksom för gemenskapen som helhet. Europeiska kommissionen har särskilt ansvar för denna fråga och ska genom sina åtgärder sträva efter att säkerställa energiförsörjningen i gemenskapen genom att utveckla och övervaka att EU:s energimarknad fungerar på avsett sätt.
En av mekanismerna i kommissionens flerdimensionella energipolitik bör vara stöd till effektiva projekt för investeringar i energisektorn. Kommissionen bör genomföra regelbundna analyser och bedriva forskning. Analyserna ska bygga på information om projekt för investeringar i energiinfrastrukturen i enskilda länder, med tonvikt inte bara på anläggningar som för närvarande används utan också på analys av investeringsprojekt som syftar till att öka mångfalden, både när det gäller råvarorna för energi och hur de transporteras och bearbetas. När kommissionen har likartade analyser från alla medlemsländer kommer man att kunna välja den strategi som är mest fördelaktig för EU:s energimarknad.
Paul Rübig
(DE) Fru talman, kommissionsledamot Oettinger! Ett av de främsta problemen inom energisektorn är naturligtvis lagringen av energi. Jag anser att vi i samband med försörjningstryggheten måste tänka mer på frågan om lagring. Särskilt i samband med förnybar energi är detta en oerhörd utmaning.
Å andra sidan måste vi också skapa intelligenta nät. Ju mer förnybar energi vi har, desto större möjligheter har vi att göra vår omgivning betydligt mer energieffektiv med intelligenta nät, och vi kan till slut också ge hushållen incitament att använda smarta mätare för att minska både förbrukning och kostnader. En ökad effektivitet kommer att spela en ytterst viktig och central roll i framtiden inte bara när det gäller energiproduktionen utan också, och kanske särskilt, när det gäller energiförbrukningen.
Günther Oettinger
Fru talman, ärade ledamöter! Jag vill tacka er för era värdefulla förslag till förbättringar. Kommissionen kommer att vidta åtgärder för att se till att medlemsstaterna beaktar många av era förslag i den slutliga versionen av förordningen.
Kommissionen är medveten om den konfidentiella karaktären hos den information som har att göra med planerade projekt. Av den anledningen stöder vi parlamentets förslag att bara publicera uppgifter som tidigare har samlats in på medlemsstatsnivå. Dessutom ska uppgifterna sammanställas på EU-nivå på ett sådant sätt att inga slutsatser kan dras om enskilda företag och deras affärsstrategier. Detta är viktigt i de fall då det bara finns ett företag som är verksamt på nationell nivå inom en viss energisektor.
Som jag redan har nämnt är vi också positiva till utvidgningen av tillämpningsområdet så att det omfattar produktionskapaciteten för olja, gas och kol. Jag vill inte förtiga att medlemsstaterna är mindre gynnsamt inställda till detta förslag, men lovar att på nytt ompröva möjligheten att inkludera denna kapacitet inom fem år.
Oavsett våra olika tolkningar när det gäller den rättsliga grunden för förordningen kan jag försäkra er om att kommissionens mål är att ha en bred debatt på infrastrukturområdet. Det nya instrument för infrastruktur och solidaritet som ska utvecklas, och som ska följa efter gemenskapens finansiella stöd till de transeuropeiska energinäten, kommer att ge möjlighet till detta, liksom kommissionens lägesrapporter om genomförandet av den ekonomiska återhämtningsplanen med avseende på stöd till energiprojekt.
Adina-Ioana Vălean
Fru talman! Jag vill tacka kommissionsledamoten och kollegerna för deras intressanta bidrag till debatten.
Bara ett par ord som avslutning - eller åtminstone som min avslutning. För det första vill jag än en gång betona att politiken definitivt ska låta bli att ingripa på marknaden. Låt oss inte glömma att EU är en marknadsekonomi och att politiken bara ska rätta till brister på marknaden.
För det andra är det fortfarande min bestämda åsikt att vi inte bör använda denna förordning för att kontrollera att andra förordningar tillämpas på ett korrekt sätt, eller för att få med fullständig information - det är inte någon statistikövning. Vi måste absolut begränsa den information som samlas in till en viss relevansnivå, annars kommer syftet med informationen att gå förlorat i den enorma mängden uppgifter. Förordningen handlar inte heller om att utarbeta en politik för förnybar energi eller gas.
Till slut vill jag säga till min kollega, Lena Ek, att jag bara hoppas att de sammanställda uppgifter som förordningen kommer att resultera i kommer att bidra till att vi blir skickligare när det gäller energifrågor och att de kommer att ligga i vårt allmänna intresse.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum torsdagen den 25 februari 2010.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Paolo Bartolozzi  
Jag gratulerar Europeiska kommissionen till att ha lagt fram den ändrade förordningen om projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom EU för rådet.
Betänkandet utvecklar innehållet på ett ändamålsenligt och aktuellt sätt av två skäl. Det första skälet är att det ger tydlig information om säkerhet och konfidentialitet för känsliga uppgifter som kommissionen måste få regelbundet för att kunna sköta energipolitiken effektivt. Betänkandet ligger i linje med Lissabonfördraget, där särskild uppmärksamhet ägnas åt energipolitiken genom att stärka och samordna de metoder och de investeringar som denna sektor behöver.
Misslyckandet från toppmötet i Köpenhamn när det gäller att uppfylla kraven från de politiska ledarna i världen innebär att det behövs en ändrad strategi för den politik som ska bedrivas. Europaparlamentet uppmärksammar särskilt problemet i syfte att övervaka energiinvesteringar i uppförande, transport och lagring av produkter som hänför sig till energi, för att tillgodose produktions- och distributionsindustrins behov och därmed skydda konsumenternas hälsa.
Det andra skälet är att eftersom EU har brist på energiprodukter och den interna efterfrågan - liksom importen - ökar från dag till dag måste EU:s energipolitik fokusera på diversifiering, försörjningstrygghet och energieffektivitet.
Elena Băsescu  
Solidaritetsprincipen måste vara grunden för utarbetandet av EU:s energipolitik. Om medlemsstaterna samarbetar kan de se till att medborgare och företag får en tryggare, billigare och effektivare energiförsörjning. Det är av yttersta vikt att EU har en energiinfrastruktur som underlättar samarbete mellan medlemsstaterna för att minska de problem som uppstår under energikriser. Genom denna förordning kommer Europeiska kommissionen att få information om energistrukturer så att den kan få en överblick. Det omfattar uppgifter om infrastruktur för såväl olja och naturgas som för förnybara energikällor. Efter att ha samlat in informationen kan man peka på brister i EU:s energisystem och därefter föreslå åtgärder för att korrigera dem. Åtgärder som vidtas på EU-nivå måste vara ett komplement till nationella och regionala strategier. Jag anser att det är ytterst viktigt att vi skyddar den konfidentiella karaktären hos den affärsinformation som samlas in. Vidare är det också viktigt att övervaka de europeiska investeringar i tredjeländer som har en stor inverkan på EU:s energimarknad.
Sergio Berlato  
Fru talman, mina damer och herrar! Förslaget till förordning om projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom Europeiska gemenskapen är ett viktigt instrument för att effektivt främja en energipolitik på EU-nivå.
Jag stöder tanken bakom detta förslag, nämligen behovet av att fastställa en konsekvent och övergripande ram för utveckling av investeringar i energiinfrastruktur inom EU, så att kommissionen ska kunna övervaka utvecklingen av de investeringsprojekt som planeras inom energisektorn.
Det är naturligtvis viktigt med övervakning för att se till att den politik som förs till stöd för projekten är öppen, men under förutsättning att den administrativa börda som läggs på små och medelstora företag - drivkraften bakom EU:s ekonomi - minimeras.
Jag anser att det är positivt att en kompromiss har uppnåtts så att de uppgifter marknadsaktörerna lämnar till kommissionen tas emot och behandlas på ett sätt som säkerställer den nödvändiga sekretessen. Projekt för investeringar i energiinfrastrukturen är mycket viktiga om en fri och därmed konkurrenskraftig energimarknad ska kunna inrättas.
Därför uppmanar jag kommissionen att på grundval av de uppgifter som samlats in regelbundet lämna en analys av den strukturella utvecklingen av energisektorn, i syfte att fastställa områden för förbättringar av marknaden samt hinder för att den ska fungera på bästa sätt.
András Gyürk  
Det går inte en dag utan att en medlemsstat eller ett stort företag tillkännager stora planer för investeringar i energisektorn. Dussintals olika gasledningar, vindkraftsparker till havs och kraftverk är på planeringsstadiet. Samtidigt lämnar samordningen mellan framtida investeringar mycket övrigt att önska. Detta i sig skulle vara en mer än tillräcklig anledning att stödja den förordning som nu lagts fram, och som skulle sammanföra alla skyldigheter från medlemsstaternas sida att anmäla investeringar som avser energi till en enhetlig struktur. Den förordning som ska antas gör det möjligt att harmonisera regionala investeringar och bidrar till en gemensam planering. På så sätt stärks energimarknaden och försörjningstryggheten.
Jag anser att det är viktigt att kraven i förordningen beträffande anmälan av investeringar inte lägger en alltför stor administrativ börda på myndigheterna i medlemsstaterna. Vi måste se till att metoden för anmälan av investeringar överensstämmer med de bestämmelser som har antagits tidigare. I det avseendet är det värt att erinra om att EU-direktiven för den inre el- och naturgasmarknaden redan nu innehåller krav på att det upprättas 10-åriga investeringsplaner.
Europeiska kommissionens ursprungliga förslag omfattade inte investeringar i fjärrvärme. Det ändringsförslag från parlamentets utskott för industrifrågor, forskning och energi som tar upp fjärrvärme bland de områden som omfattas av informationsplikt bör därför stödjas. Vi får inte glömma att i de nya medlemsstaterna spelar fjärrvärmen en viktig roll när det gäller energiförsörjningen till befolkningen. I Ungern, till exempel, försörjer denna form av uppvärmning ungefär 2 miljoner människor. Investeringar i fjärrvärme får inte lämnas obeaktade vid harmoniseringen av investeringspolitiken för energi.
Edit Herczog  
Herr talman, mina damer och herrar! Det råder stor osäkerhet när det gäller att genomföra investeringsprojekt i infrastruktur inom energiindustrin, samtidigt som den ekonomiska och finansiella krisen för närvarande allvarligt försvårar investeringsplanerna inom energisektorn. Likväl måste vi tydligt kunna se att den centrala faktorn i EU:s nya energipolitik, som syftar till att säkerställa en trygg försörjning samtidigt som den lindrar effekterna av klimatförändringarna och upprätthåller konkurrenskraften, är att vi under de kommande åren investerar kraftigt i infrastruktur inom energiindustrin i EU. Det är ett viktigt instrument för att utforma en gemensam energipolitik.
Utan tillräcklig information om vår energiinfrastruktur kan vi inte ge något effektivt stöd åt den europeiska energipolitiken på EU-nivå. Därför anser jag att vårt gemensamma mål i EU är att tillhandahålla exakt och regelbunden information om projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom EU, minska bördan när det gäller informationsinsamling samt förbättra en användbar analys som bygger på information som lämnas till kommissionen, samtidigt som vi minskar bördan för aktörer inom den privata sektorn som spelar en allt större roll när det gäller investeringar i utveckling av infrastruktur.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz  
Jag vill uppriktigt tacka föredraganden för att hon har utarbetat ett så balanserat betänkande. Genom de gemensamma insatser från medlemsstaternas och Europeiska kommissionens sida som betänkandet tar upp kommer EU att få ett integrerat och förbättrat system för energitrygghet, samtidigt som effektiviteten ökar och energiförbrukningen minskar. Som en del av energipolitiken inom gemenskapen bör kommissionen och medlemsstaterna identifiera de investeringar som är nödvändiga för att uppfylla EU:s strategiska behov när det gäller tillgång till och efterfrågan på naturgas och el. Förordningen syftar till att inrätta gemensamma ramar utifrån vilka Europeiska kommissionen får uppgifter och information om projekt för investeringar i energiinfrastrukturen inom områdena råolja, naturgas, el och biobränsle samt utsläppssnåla projekt för investeringar i stadssystem för uppvärmning och kylning. Faktum är att ett nödvändigt inslag för att bevara stabiliteten i energisystemet utan tvivel är kolet, som inte får ersättas av förnybara energikällor eftersom dessa inte kommer att kunna tillgodose behoven hos de ekonomiska sektorer som är i full utveckling i de nya medlemsstaterna. När man pekar på fördelarna med kol som energikälla bör det framhållas att vi genom att använda ny teknik kommer att kunna sänka föroreningsnivån mer och gradvis införa fastställda gränser för koldioxidutsläpp.
Rovana Plumb  
Inom ramen för den nya energipolitiken som syftar till att säkerställa energiförsörjningen, lindra effekterna av klimatförändringarna och stödja konkurrenskraften spelar investeringar i energiinfrastrukturen en väsentlig roll. De nya politiska kraven, t.ex. mål för bränsleblandningen, kommer att förändra medlemsstaternas politik så att de kan dra nytta av en ny, modernare energiinfrastruktur.
Syftet med kommissionens förslag är att se över det nuvarande systemet för rapportering av investeringsprojekt som avser energi. Tanken är att samla relevant information om planerade investeringar så att kommissionen kan övervaka infrastruktursituationen och förutse potentiella problem. Med tanke på att befintlig EU-lagstiftning redan föreskriver rapporterings- och anmälningsplikt i samband med investeringar och infrastruktur måste användningen av denna information samordnas bättre så att dubbla krav, t.ex. när det gäller rapportering och konfidentialitet, kan undvikas, samtidigt som medborgarnas tillgång till information förbättras. Även om förslaget i huvudsak är inriktat på administrativa frågor ger det en föreställning om vilken typ av investeringar som man förväntar sig i framtiden.
Det är därför viktigt att lägga större tonvikt vid projektens miljöpåverkan för att ge garantier och ytterligare incitament för byggande och avveckling av energiinfrastruktur på ett hållbart sätt, med respekt för miljön. Jag lyckönskar föredraganden.
Richard Seeber  
Att tillgodose den ökande efterfrågan på energi samtidigt som man värnar om miljön, särskilt när det gäller de klimatförändringar som människan ger upphov till, är en av de viktiga uppgifter som EU måste ta itu med i framtiden. I detta sammanhang är det oerhört viktigt att EU känner till alla projekt som rör energiinfrastrukturen i medlemsstaterna. Det kommer att öka effektiviteten i arbetet med att utarbeta en lösning för energisituationen i EU. Med hjälp av denna text som rör utbyte av information om projekt för investeringar i energiinfrastruktur kommer man att få en bra överblick över den befintliga energiinfrastrukturen i EU.
Det säger sig självt att rapporteringen inte får ge upphov till missbruk av uppgifter. Jag välkomnar därför den kompromiss över partigränserna som fastställer tydliga grundregler för överföring av uppgifter. Genom en central övervakning kan man också tidigt fastställa om EU inriktar sig för mycket på en enda energikälla. På det hela taget är betänkandet ett steg mot en modern energiblandning.
Vladimir Urutchev  
Herr talman, mina damer och herrar! Hittills har vi diskuterat behovet av att snabbt utarbeta en gemensam energipolitik för EU först när det har uppstått en kris, som under vintern 2009. Vi kan med berättigad oro säga att saker och ting inte kan fortsätta på detta sätt. Därför välkomnar jag betänkandet från Adina-Ioana Vălean och ser det som ett viktigt steg mot att skapa en gemensam energipolitik för EU. Det säger sig självt att man genom att anta ett antal direktiv och förordningar för energisektorn kommer att skapa nödvändiga förutsättningar för att utarbeta en sådan gemensam politik. Jag anser att vi närmar oss den punkt då vi till och med kan börja tala om ett avtal om inrättande av en energigemenskap inom EU. Genom att införa ett system för anmälan av projekt för investeringar i energisektorn i varje enskild medlemsstat kommer kommissionen att kunna få en fullständig bild av hur energiinfrastrukturen inom EU utvecklas, samtidigt som länderna får vägledning när det gäller att hitta lösningar för de svagaste och mest problematiska områdena. Detta gör det möjligt att få till stånd en tillfredsställande, pålitlig infrastruktur som både kan stödja den inre energimarknadens funktion och lindra följderna av de kriser som inträffar. Det viktigaste är att en tillfredsställande gemensam europeisk energiinfrastruktur är en förutsättning för en gemensam intern energipolitik i EU, vilket parlamentet har hävdat i många dokument.
