Europeiska unionens allmänna preferenssystem (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens uttalande om Europeiska unionens allmänna preferenssystem.
Peter Mandelson
Herr talman! Jag är glad över att få delge er ytterligare reflektioner om den särskilda stimulansordningen (GSP+) och den bakomliggande filosofin. Den är ett viktigt instrument för EU-utveckling och bidrar till ekonomiska framsteg och en minskad fattigdom i utvecklingsländerna genom att de grundläggande mänskliga rättigheterna och arbetstagarnas rättigheter, liksom en hållbar utveckling och principerna om gott styre tillgodoses och främjas.
En av de viktigaste uppgifterna för EU:s handelspolitik handlar om att anpassa den till målen för utvecklingspolitiken och att konsolidera dessa, särskilt när det gäller att främja en hållbar utveckling och gott styre. Detta mål har fått ökad tyngd i GSP+ som syftar till att motivera utvecklingsländerna att uppfylla internationella standarder för sociala rättigheter, miljöskydd och gott styre, där även narkotikabekämpningen ingår.
Påpekas bör att villkoren för att beviljas förmåner enligt GSP+ är objektiva och öppna och har offentliggjorts i förordningen - detta ligger i linje med våra skyldigheter inom Världshandelsorganisationen (WTO). Fördelen med GSP+ är att kandidatländerna motiveras att ratificera Internationella arbetsorganisationens (ILO) grundläggande konventioner i syfte att uppfylla villkoren enligt GSP+.
GSP+ spelade en avgörande roll i fallet med El Salvador som den 6 september 2006 ratificerade de resterande ILO-konventionerna. ILO:s övervakningskommittéer meddelade att de flesta kandidatländer till GSP+ har genomfört betydande förändringar av sina rättssystem i syfte att fullt ut tillgodose de rättigheter som garanteras i ILO-konventionerna, vilket var en förutsättning för att över huvud taget beviljas handelsförmåner enligt GSP+.
GSP+ är ett instrument för stöd och uppmuntran. Detta innebär inte att alla problem kan lösas omedelbart. Den syftar som sagt inte till att utdela bestraffningar utan till att ge stimulans och till att bibehålla reformivern. Ett annat mål är att i det globala handelssystemet integrera de länder som omfattas av GSP+. Jag är övertygad om att integrationen i det globala handelssystemet ytterligare kommer att bidra till att ländernas respekt för de principer som garanteras i konventionerna ökas och viktiga reformer genomförs.
Sedan konventionerna ratificerats måste därefter den faktiska tillämpningen givetvis övervakas. Till grund för bedömningen av huruvida villkoren enligt GSP+ verkligen uppfylls ligger utvecklingen av regeringspolitiken, den administrativa förmågan och övriga institutionella, rättsliga och budgetmässiga begränsningar. En del av dessa kan ta tid att förändra.
När det gäller övervakning och i synnerhet om det blir aktuellt att inleda någon form av upphävandeförfarande, stöder sig EU i sin bedömning på övervakningsförfarandena och på sakkunskapen hos de särskilda tillsynsorganen, exempelvis ILO, vars uppgifter inte kan övertas av EU.
Vi har emellertid också en egen uppgift att fylla i fråga om en effektiv tillämpning av Allmänna preferenssystemet (GSP). Varje gång som kommissionen av fackföreningar eller andra berörda parter informeras om allvarliga och systematiska kränkningar av gällande internationella standarder undersöker den därför ingående om åtgärder ska vidtas i enlighet med förordningen om tillämpningen av GSP. Detta sker i etablerat samarbete med de berörda tillsynsorganen, och parlamentet bör regelbundet informeras om utvecklingen.
Jag vill betona den viktiga insats som Europaparlamentet och parlamenten i de aktuella länderna kan göra både när det gäller att övervaka situationen och att hjälpa till att ta fram en lagstiftning om genomförande i de berörda länderna och se till att den genomförs effektivt.
Låt mig till kammarens ledamöter få säga att era interparlamentariska kontakter är mycket värdefulla i arbetet med att förmedla detta viktiga budskap, och jag är beredd att i detta syfte inleda ett ännu närmare samarbete med er.
Godelieve Quisthoudt-Rowohl
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman! Allmänna preferenssystemet har visat sig fungera bra, eftersom det ger aktivt stöd åt länder i deras ansträngningar för hållbar utveckling och gott styre. Vi handlar med dessa länder och förhandlar också med dem på lika villkor. Vi öppnar våra marknader för dem, vilket också leder till konkurrens - i förekommande fall endast på medellång sikt. Med andra ord ligger det i vårt eget intresse att se till att Förenta nationernas och Internationella arbetsorganisationens regler och konventioner efterföljs. På denna punkt stöder vi kommissionens ansträngningar helt och fullt.
Vi ber dock kommissionen att informera oss regelbundet - och kommissionsledamoten har redan antytt att han är beredd att göra detta. Detta gäller dels kommissionens påpekanden om genomförandet av de olika bestämmelserna i förmånsländerna, dels alla sanktioner i enlighet med artikel 16, och dels en halvtidsöversyn av regelverket för GSP+. GSP+ bör göra det möjligt för oss att ge stöd samtidigt som vi kan dra nytta av handel med andra länder. Samtidigt bör vi tänka på de legitima intressena för vår ekonomi och arbetsmarknad och hitta en balans mellan dessa två mål.
Antolín Sánchez Presedo
för PSE-gruppen. - (ES) Herr talman, mina damer och herrar! Jag håller helt med kommissionsledamot Peter Mandelsons yttrande, och som föredragande för betänkandet om allmänna preferenssystemet vill jag också betona vikten av GSP+ som en stimulans för att förmå de mer sårbara länderna att arbeta för hållbar utveckling och gott styre.
Jag är positivt inställd till kommissionens beslut av den 21 december att bevilja stöd till femton länder som ansökte om det och de åtgärder som därefter vidtogs av länder som Colombia, Venezuela och El Salvador genom att ratificera viktiga ILO-konventioner.
När det gäller hur systemet fungerar vill jag nämna tre grundläggande frågor. För det första är målet för GSP+ att främja bland annat mänskliga rättigheter och arbetstagares rättigheter genom handel. Denna koppling är nödvändig och får inte glömmas bort. Handeln måste ge stimulans när det gäller mänskliga rättigheter och arbetstagares rättigheter. Vi måste se till att protektionistiska tendenser inte undergräver detta mål.
För det andra måste antalet förmånsländer öka om vi ska kunna garantera att systemet fungerar som det ska. En av kommissionens prioriteringar måste vara att se till att detta antal ökar betydligt eftersom dessa länder för närvarande bara utgör 3 procent av världens befolkning.
För det tredje måste systemets effektivitet garanteras genom att vi med hjälp av Europaparlamentet ser till att det tillämpas på ett klokt sätt. Det är viktigt att kommissionen samarbetar med förmånsländerna i deras ansträngningar för att fullgöra sina åtaganden, med hjälp av olika initiativ och särskilt genom att stärka den strikta och allmänna kontrollen och utvärderingen av deras genomförande, på ett öppet sätt och tillsammans med de viktigaste samhälleliga aktörerna och förmånsländerna, så som sägs i parlamentets betänkande.
Dessutom måste de sanktioner som föreskrivs tillämpas i de fall då det sker allvarliga och systematiska brott mot principerna. De som bryter mot dem måste straffas, men inte aktörer som fullgör sina åtaganden på ett korrekt sätt.
Slutligen måste, vilket upprepas i resolutionsförslaget, kommissionen göra en undersökning för att bedöma systemets effekt, analysera dess funktion och lägga grunderna för de genomförda reformerna.
Sajjad Karim
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! GSP tillkom för att ge världens fattigaste och mest utsatta länder en möjlighet att bedriva handel och på så sätt ta sig ur fattigdomen. Det finns inte någon fastställd förteckning över länder som hör hemma i denna kategori. I ett land där GSP är framgångsrikt kan landet utveckla ett nytt förhållande till EU. All utveckling går emellertid inte framåt - omständigheter som ligger helt utanför deras kontroll kan medföra att en del länder numera befinner sig i ett sämre läge än när systemet förnyades.
Ett sådant land är Pakistan. Trots parlamentets stöd nekade rådet Pakistan ställning som land som omfattas av GSP+, vilket innebar en förlust på 300 000 arbetstillfällen och 40 miljoner pund sterling årligen. Mindre än sex månader efter det att GSP+ trädde i kraft ödelades Pakistan och en stor del av det av Pakistan styrda Kashmir tragiskt nog av en jordbävning som Världshälsoorganisationen (WHO) hävdar överträffade tsunamin i fråga om förödelse och mänskligt lidande.
De oerhörda konsekvenser som jordbävningen fick i den nordöstra delen av regionen orsakade en omfattande fördrivning av såväl den kvalificerade som den okvalificerade arbetskraften i Pakistan. De har av tradition utgjort en betydande del av arbetskraften överallt inom Pakistans industri, bland annat inom textilindustrin. Många blev hemlösa och förlorade sina hustrur men hade barn att försörja. Drygt ett år senare har de fortfarande inte kunnat återgå i förvärvsarbete, eftersom de har väntat på ekonomiskt stöd för att kunna återuppbygga sina hem. Detta har fått till följd att lönerna inom industrin har ökat, vilket har gjort att produktionskostnaderna drivits upp och att Pakistans konkurrenskraft har påverkats dramatiskt.
EU är alltid mycket generöst när det gäller att bistå länder i nöd, men våra tillgångar är trots allt begränsade. Vi måste se över GSP och se till att vi inte endast hjälper de som är fattiga att bedriva handel och på så sätt ta sig ur fattigdomen utan också hjälper dem som förlorat allt hopp att bedriva handel och därmed undkomma förödelsen efter katastrofen.
Caroline Lucas
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Herr talman! För att vara trovärdiga och verkligt effektiva måste vi visa att GSP+ fungerar effektivt. EU måste med andra ord agera snabbt och beslutsamt när det förekommer överträdelser av de aktuella sociala och miljömässiga standarderna. Denna diskussion är inte endast teoretisk och akademisk utan synnerligen konkret och gäller konkreta länder.
Fallet El Salvador har redan nämnts. Arbetstagarna i El Salvador har nämligen i åratal på ett obegripligt sätt motarbetats av sin egen regering, företagsägare och medierna på den politiska högerkanten i syfte att försöka undgå, eller åtminstone förhala, genomförandet av de grundläggande arbetskonventionerna, och det är mycket beklagligt att en EU-medlemsstat som Spanien av allt att döma har stött dem i detta försök.
Att El Salvadors regering nyligen ratificerade de fyra grundläggande ILO-konventionerna är inte den seger det kan tyckas vara, eftersom regeringen genom att reformera lagstiftningen om den offentliga förvaltningen i själva verket har lyckats beröva ett stort antal arbetstagare de eventuella fördelar som ILO-konventionerna innebär. Detta är fullständigt oacceptabelt, och jag anhåller därför formellt om att kommissionen utan dröjsmål ska inleda en undersökning av situationen i El Salvador och överväga att tillfälligt upphäva GSP-preferenserna. Jag förser gärna kommissionen med mer detaljerade uppgifter från fackföreningsgrupper och civila sammanslutningar i El Salvador.
Colombia är ett annat land där uppenbara kränkningar av arbetstagarnas rättigheter förekommer, trots att landet utåt sett ger sken av att vilja införliva ILO-konventionerna. Varje månad och inte sällan varje vecka kommer rapporter om fackföreningsmedlemmar som ”försvunnit” eller mördats och där sanningen berättas om hur människor får betala med sitt eget blod när de dristar sig till att utgå från att ILO:s arbetstagarrättigheter som antagits officiellt och på papperet också kommer att respekteras i praktiken. Vi kan inte vänta till december 2008 med att granska dessa fall. Jag ber kommissionen att granska dem nu.
Jan Andersson
Herr talman, herr kommissionsledamot! Det allmänna preferenssystemet, GSP+, är ett bra system som ger fördelar för länder i tredje världen vad gäller deras tillträde till marknaderna i Europa, vilket är oerhört positivt. Det finns dock ett antal villkor för detta. Det är riktigt som kommissionsledamot Mandelson säger att dessa länder först och främst ska uppmuntras och stödjas. Det kan emellertid uppkomma lägen, då det inte räcker med att uppmuntra och stödja, utan då man faktiskt också måste stärka övervakningen och kanske använda de medel som står till förfogande om villkoren i överenskommelser om arbetstagarnas rättigheter m.m. inte uppfylls. Vi vet att det sker överträdelser idag och vill därför att kommissionen stärker övervakningen och vid behov använder de medel som finns för att tillfälligt avstänga ett land.
När sådana åtgärder vidtas vill vi dessutom att parlamentet ska vara involverat i processen, så att vi kan ge våra synpunkter och arbeta tillsammans för att systemet ska fungera. Detta måste ske nu. Liksom flera andra talare har påpekat, är det dessutom viktigt att noggrant se över vissa saker inför utvärderingen av systemet 2008. Har det fungerat full ut, vilka brister finns, vad måste vi tänka på när vi förnyar systemet?
Kader Arif
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Genom att anta rådets förordning av den 27 juni 2005 som reformerar det preferenssystem som har varit i kraft sedan 1971, har Europeiska unionen valt att förenkla och förbättra sitt huvudsakliga handelsinstrument för att stödja utvecklingsländer.
Från och med nu gäller alltså tre olika system: det allmänna systemet, ”Allt utom vapen”-systemet - som är ett redskap som har anpassats för de utmärkande dragen hos de minst utvecklade länderna - och slutligen GSP+. De ytterligare preferenser som beviljades enligt GSP+ byggde på den fasta tron att utveckling endast kan komma i fråga i nära samarbete med den demokratiska processen och med respekt för de mänskliga rättigheterna, arbetsrätten och miljön. För närvarande är det femton länder som drar nytta av denna mekanism, som både uppmuntrar och belönar de utvecklingsländer som är mest sårbara och gör de största ansträngningarna på dessa områden.
Men om GSP+ verkligen ska kunna bidra till bättre styrelseformer och större respekt för miljön, de mänskliga rättigheterna och sysselsättningen måste det skötas effektivt, och det innebär för det första att man varnar länder som inte fullgör sina åtaganden - och det finns fortfarande många som inte gör det - och framför allt ta till rutinmässiga hot för att på ett effektivt sätt bli av med de preferenser som beviljas dem som begår allvarliga och systematiska brott mot ILO-konventionerna och inte lever upp till sina åtaganden.
Det är också mycket viktigt att regelbundna utvärderingar utförs för att se till att varje land som utnyttjar GSP+ lever upp till sina åtaganden. Utvärderingen måste vara särskilt omfattande med tanke på att detta instrument ska förnyas i slutet av 2008. Vår trovärdighet och effektiviteten hos detta instrument beror på vad juristerna kallar principen om parallellism. Vi kan inte fortsätta att bevilja dessa preferenser till länder som är politiskt inkapabla att uppfylla dessa åtaganden. Samma sak gäller framtiden för denna politik.
Peter Mandelson
Herr talman! Jag ska försöka att spara pengar åt er genom att komma med klargöranden på tre punkter. Först och främst håller kommissionsledamoten förvisso med om att vi måste upprätthålla en fortsatt hög standard när det gäller tillsyn och övervakning, och det har vi för avsikt att göra. Vi har gjort det i fråga om Vitryssland, och vi har lagt fram förslag för rådet i enlighet därmed.
När det gäller Pakistan krävs det för att handelsförmåner ska beviljas att vi följer de regler som gäller för dessa förmåner, och det har vi gjort och gör i fråga om Pakistan, men jag har full respekt för ledamotens åsikt att vi utan att bryta mot reglerna måste göra allt som står i vår makt för att bistå Pakistan.
När det gäller El Salvador ifrågasätter jag givetvis inte att vi, sedan landet beviljats ställning som land som omfattas av GSP+, till följd av rapporterna från de internationella organen nu måste övervaka att de två ILO-konventionerna verkligen genomförs i El Salvador, och vi har helt klart för avsikt att göra detta.
Talmannen
I enlighet med artikel 103.2 har jag mottagit sex resolutionsförslag.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon kl. 11.30.
