Frågestund (frågor till kommissionen)
Talmannen
Nästa punkt är frågestunden (B7-0563/2010).
Följande frågor har ställts till kommissionen.
Angående: Otrygga anställningar för unga
Som kommissionen påpekar i sitt officiella meddelande ”Unga på väg” fastnar ungdomar ofta i upprepade visstidsanställningar som minskar deras möjligheter till fastare anställningsformer och därigenom förvärrar deras otrygghet på arbetsmarknaden. Problemet är än värre i medlemsstater med särskilt protektionistisk arbetslagstiftning. Jag vill fråga följande:
Anser kommissionen att den många gånger tveksamma kvaliteten och okontrollerade varaktigheten på praktikperioder förvärrar problemet? Tänker kommissionen vidta några konkreta åtgärder inom ramen för målen i strategin Europa 2020 och i programmet Unga på väg, för att främja ungas sysselsättning och stärka deras anställningstrygghet?
Kommer kommissionen att införa en särskild och ännu mer målinriktad politik för att stärka och befästa ungdomssysselsättningen i de medlemsstater som upplever ekonomisk nedgång och särskilt hög ungdomsarbetslöshet?
László Andor
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! För två månader sedan presenterade kommissionen flaggskeppsinitiativet ”Unga på väg” som ett led i Europa 2020-strategin. Detta sänder en tydlig signal om att kommissionen har särskilt fokus på ungdomar.
”Unga på väg” har tre mål: att förbättra utbildningen, öka sysselsättningen och öka rörligheten för ungdomar inom hela EU. Det kommer att omfatta åtgärder för att göra utbildning och fortbildning mer relevant för ungdomars behov, stimulera dem att utnyttja EU-stipendier för att studera eller praktisera i ett annat land och riva hinder för att ta sig in på och göra framsteg på arbetsmarknaden.
De två arbetsmarknadsproblem som parlamentsledamoten nämner, dvs. praktikplatser och segmentering på arbetsmarknaden, är några av de ämnen som ”Unga på väg” tar upp. Jag är tacksam för möjligheten att få förklara kommissionens ståndpunkter och mål när det gäller de här två ämnena. Jag vill först och främst betona att det är medlemsstaternas nationella ansvarsområden när det gäller det praktiska genomförandet.
Låt mig börja med praktikplatserna. Jag vet att Europaparlamentet anser att praktikplatser är mycket viktiga, vilket Emilie Turunens betänkande tidigare i år visade. Det bakomliggande problemet är att arbetsgivarna är tveksamma till att rekrytera ungdomar med begränsad eller ingen praktisk erfarenhet. Därför har det på senare år blivit allt viktigare för ungdomar att skaffa sig en första arbetslivserfarenhet genom praktikplatser. Praktikplatserna måste dock ha hög kvalitet och tydliga inlärningsmål. Dessutom får de inte ersätta normala jobb eller provanställningstiden i början av ett anställningsavtal.
Kommissionen har för avsikt att utveckla ett kvalitetsramverk för praktikplatser, men som ett första steg måste vi förbättra våra kunskaper inom det här området. Kommissionen kommer snart att lansera en studie för att skaffa sig en överblick över befintliga juridiska arrangemang och praxis inom hela EU. Detta är en del av ett pilotprojekt för sysselsättningsbevarande stimulansåtgärder. Parlamentet har gett kommissionen en extra budget för 2010 för detta ändamål.
En annat område är segmenteringen på arbetsmarknaden. Ungdomar befinner sig i ett svårt läge när det gäller anställningstrygghet. Alltför många har korta anställningsavtal som varvas med arbetslöshet, och många ungdomar - också de med goda kvalifikationer - har små möjligheter att få mer långvariga anställningsavtal. Vi måste skyndsamt ta itu med segmenteringen på arbetsmarknaden, framför allt eftersom den påverkar ungdomar och deras möjligheter till anställning mest och eftersom den utgör ett hot mot EU:s framtida konkurrenskraft.
En rapport om sysselsättningen inom EU som kommissionen kommer att presentera om några dagar visar att visstidsanställda får 14 procent lägre lön och får mindre fortbildning än tillsvidareanställda. Detta påverkar produktiviteten negativt. Detta gäller framför allt ungdomar. Ungdomar med visstidsanställning utgör 40 procent av hela gruppen, medan motsvarande siffra för hela befolkningen i arbetsför ålder är 13 procent. Det innebär att ungdomarna drabbas hårdast.
Dessutom upplever ungdomar ökade svårigheter med att ta sig in på arbetsmarknaden. Procentandelen ungdomar som inte befinner sig i utbildning, sysselsättning eller fortbildning varierar från cirka 4 procent i Danmark och Nederländerna till mellan 16 och 20 procent i Italien, Cypern och Bulgarien. Att minska segmenteringen på arbetsmarknaden är först och främst medlemsstaternas ansvar. Kommissionen har identifierat detta som en av de prioriteringar som medlemsstaterna bör fokusera på i linje med flexicurity-principerna inom Europa 2020-strategin och Europeiska sysselsättningsstrategin.
Rent praktiskt föreslår kommissionen att medlemsstater med segmenterade arbetsmarknader bör överväga att införa en tillsvidareanställning som ger utrymme för en tillräckligt lång provanställningsperiod och ett stegvis ökat skydd i stället för de juridiska skillnader som för närvarande finns mellan permanenta och tillfälliga avtal. Ramen för ungdomssysselsättning inom ”Unga på väg” ger vägledning om hur beslutsfattare, intressenter och institutioner kan göra framsteg inom detta område.
En närmare politisk samordning under den så kallade europeiska terminen, som vi för närvarande förbereder tillsammans med medlemsstaterna, kommer att erbjuda rätt ramverk för att stimulera utvecklingen av åtgärder och reformer som gynnar ungdomar.
Georgios Papanikolaou
(EL) Tack för svaret. I dag läste jag i kommissionens meddelande om att anta en agenda för ny kompetens och nya arbetstillfällen. Dagens meddelande hänvisar bland annat till beslutet att främja en tillsvidareanställning som ska ersätta de olika typerna av tillfälliga och permanenta avtal.
Min fråga är mycket enkel: kommer kommissionen att inom det här initiativet kunna garantera att tillsvidareanställningar kommer att förbättra ungdomars upplevelse av trygghet i arbetslivet? Kommer den rådande situationen med andra ord att förbättras, i den mån den kan förbättras?
Franz Obermayr
(DE) Herr talman! Att få en fast anställning och etablera en rimlig livsstil är mycket viktiga mål för de flesta ungdomar. De har drabbats hårt av den senaste ekonomiska krisen och tvingas ofta ta kortare anställningar eller lågbetalda praktikplatser, vilket självfallet också innebär att de inte betalar in till en pension. Det gör det svårt att planera tillvaron på lång sikt. Jag skulle därför vilja veta: Har kommissionen för avsikt att införa åtgärder som kommer att garantera permanenta anställningar för framför allt ungdomar? Eller formulerat på ett annat sätt: Har man planer på direktiv som kommer att införa standarder för tillfälliga anställningar?
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Tack för svaret. Alla initiativ är nödvändiga, framför allt för att utvärdera hur ungdomar har drabbats under denna svåra period. Jag vill dock fråga om kommissionen anser att vi borde införa ett separat EU-program för unga entreprenörer och innovation som skulle stimulera och stödja ungdomars kreativitet och entreprenörskap? Vilken uppfattning skulle ni ha vad gäller möjligheterna för ungdomar att utnyttja mikrolån? Borde förfarandet för officiellt godkännande av företag som startats av ungdomar regleras juridiskt?
László Andor
ledamot av kommissionen. - (EN) I den tidigare diskussion togs tillsvidareanställningen upp i detalj, och jag menar att det är en av de praktiska lösningarna. Utöver detta har vi under året sett att kommissionen diskuterat ungdomars situation och krisens effekt på ungdomars sysselsättning, och ”Unga på väg” har redan tagit upp den här frågan i konkreta termer. Ytterligare initiativ är självfallet möjliga.
Vi måste bevaka situationen och arbeta tillsammans med medlemsstaterna. Under den här fasen har vi just samlat in uppgifter om de nationella program som medlemsstaterna utvecklat, och efter att ha analyserat dessa uppgifter och tittat på de praktiska lösningar och åtgärder de vidtagit kommer vi att kunna lägga fram ytterligare förslag. Det viktigaste i det här sammanhanget är dock att utforma en makroekonomisk miljö inom EU som underlättar för en fortsatt, stabil återhämtning.
En annan punkt jag vill ta upp är att ungdomar förstås hör till dem som drabbats hårdast när arbetstillfällen försvunnit och av bristen på möjligheter under de senaste åren. Vi är medvetna om den långsiktiga risken med detta, som inte bara är en omedelbar sysselsättningsfråga eller social fråga. Om vi inte agerar kan det påverka de demografiska trenderna, som redan är oerhört komplicerade. Vi kommer därför att under nästa mandatperiod, i ett slags allians eller samarbete med det ungerska ordförandeskapet, att diskutera detta inom ramen för den demografiska diskussionen, eftersom den demografiska politiken och familjepolitiken också måste betraktas i samma sammanhang som anställningstrygghet och inkomsttrygghet för ungdomar inom EU.
Angående: Ökad konkurrenskraft med hjälp av alternativ energi
Målet för kommissionen och alla oss andra är att se till att våra medborgare har trygga och goda levnadsvillkor och att skapa ramar som är gynnsamma för de europeiska företagens konkurrenskraft. Användningen av alternativa energikällor kan bidra till att förbättra konkurrenskraften genom ökad produktivitet. Tyvärr är det få länder som kan skryta med höga siffror på detta område - de flesta av dessa finns i norra Europa. Den teknik som används för att utnyttja alternativa energikällor utvecklas mycket långsamt i de nya medlemsstaterna, särskilt de östeuropeiska länderna.
Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit respektive avser den att vidta för att stimulera och främja användningen av alternativ energi i de medlemsstater som bara använder sådan energi i ringa utsträckning eller där sådan teknik inte är särskilt utbredd, så att dessa länder och Europeiska unionen som helhet blir det mest konkurrenskraftiga området i världen?
Günther Oettinger
Herr talman, mina damer och herrar! Parlamentsledamoten har talat om ämnet förnybar energi och frågat vad vi planerar att göra för att uppnå våra gemensamma mål. För tre år sedan fastställde Europeiska rådet en del ambitiösa klimatmål. Ett av målen handlar om förnybar energi, som till 2020 måste utgöra 20 procent av den totala energiförbrukningen inom EU. Varje medlemsstat måste utforska de möjligheter som är tillgängliga för den och komma med ett obligatoriskt bidrag för att uppnå detta mål.
Om vi fördelar dessa 20 procent på de olika sektorerna, t.ex. transport, uppvärmning, el, industri och jordbruk, är det uppenbart att elproduktion har störst betydelse. För att kunna uppnå målet om 20 procent av den totala energiförbrukningen måste cirka 35 procent av vår el produceras av förnybara källor. Om vi kan göra detta på ett effektivt sätt och se till att priset är rimligt för konsumenterna måste vi utnyttja de bästa platserna. Varje medlemsstat har olika starka och svaga sidor, som måste utnyttjas. Det handlar bland annat om vind från Nordsjön, sol i den södra delen av EU och biogas från landsbygdsregioner. För att säkra vår försörjningstrygghet måste vi självfallet genomföra betydande förbättringar av kvaliteten och kapaciteten hos vår infrastruktur, våra transportnät och våra lagringsanläggningar. Kommissionen tog hänsyn till denna punkt för ett par dagar sedan då vi diskuterade och antog ett energiinfrastrukturpaket som delvis fokuserar på integration och distribution av förnybar energi.
Vi har ställt upp bindande mål för förnybar energi för alla medlemsstater. Om några dagar, den 5 december, kommer vi att komma fram till tidsfristen för införlivande, och kommissionen kommer att börja följa upp införlivandet av direktivet för att sörja för att lämpliga incitament har införts och att lämpliga stödåtgärder vidtagits, vilket kommer att göra det möjligt att uppnå de bindande målen. Medlemsstaterna måste koncentrera sig på att skapa idealiska förhållanden för användning av förnybar energi. I EU-direktivet uppmanas bland annat medlemsstaterna att ta fram nationella handlingsplaner där nödvändiga åtgärder och de konkreta, bindande nationella målen fördelade på olika sektorer anges, t.ex. transport, uppvärmning, elkonvertering och industri. Nästa steg handlar om att ta bort de administrativa hindren för förnybar energi. Ett tredje viktigt område är byggsektorn. Cirka 40 procent av vår energi används i industribyggnader, lokaler inom tjänstesektorn och i privata bostäder.
Till slutet av 2012 vill vi att det ska finnas kvalifikations- och certifieringsprogram för installation av anläggningar för förnybar energi. Detta inkluderar distributions- och transmissionsnät som måste vara förberedda för utveckling och utbyggnad av förnybar energi och som också måste garantera prioriterad åtkomst för förnybar energi. Medlemsstaterna kan vara flexibla i sitt val av energi. De kan besluta vilka typer av förnybar energi de vill investera i för att uppnå de bindande målen. Kommissionen kommer att subventionera innovationer och projekt som syftar till forskning om, utveckling och marknadsföring av teknik för förnybar energi med hjälp av finansiering från sjunde ramprogrammet som ni i parlamentet gjort tillgängligt för oss.
Kommissionen har också pengar från den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa för tre år som är särskilt avsedda för projekt som rör förnybar energi, i det här fallet för att utveckla vindkraft ute till havs. För nya medlemsstater vill jag också betona att sammanhållningsprogram och finansiering för att främja förnybar energi är tillgängliga. Förnybar energi har hög prioritet i vår energi- och klimatpolitik, framför allt när det gäller att minska vårt beroende av importerade fossila bränslen. Bara genom att samarbeta kommer vi att lyckas uppnå våra ambitiösa klimatmål och öka EU:s konkurrenskraft. Jag förlitar mig på att vi kommer att ha ett nära partnerskap med medlemsstaterna vad gäller användningen av olika energiresurser.
Justas Vincas Paleckis
(DE) Tack till Günther Oettinger för tydliga och övertygande svar. Jag anser att kommissionen har gjort en hel del för att uppnå dessa mål. Min uppfattning är dock att det bör vara möjligt att förse allmänheten med mer information och att övertyga massmedierna för att få ökat stöd på det här området. Så är inte fallet i t.ex. mitt land, Litauen. Självfallet är detta de nationella regeringarnas ansvar, men kommissionen skulle kunna bistå dem.
Min sista fråga är: Vilka stater anser ni har varit förhållandevis framgångsrika vad gäller att uppfylla 2020-målen, och vilka har inte varit det?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Med tanke på att energi- och klimatförändringspaketet redan ålägger medlemsstaterna vissa mål för att minska utsläppen och öka energieffektiviteten vill jag fråga er vilka åtgärder ni vidtar för att stödja företag inom industrisektorn som är storkonsumenter av energi när det gäller att modernisera anläggningarna så att de blir mer energieffektiva och ger upphov till mindre föroreningar.
Seán Kelly
(EN) Herr talman! Jag vill tacka kommissionsledamoten för hans mycket innehållsrika svar på frågan.
Jag har två frågor, och den första gäller 2020-strategin. Är han övertygad om att vi kommer att uppnå målet om 20 procent förnybar energi inom ramen för denna strategi? För det andra nämnde han nät. Hur realistiskt, önskvärt och prisvärt skulle ett nät som omfattar hela EU vara, och är det möjligt att genomföra?
Günther Oettinger
ledamot av kommissionen. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Om några veckor kommer vi att lägga fram vårt förslag för er i Europaparlamentet, rådet och medlemsstaterna om hur vi planerar att öka energieffektiviteten med 20 procent. Om vi ser till de tre mål som ni har ställt upp för oss om att minska koldioxidutsläppen med 20 procent gör vi goda framsteg mot detta mål. Jag är säker på att vi, om vi fortsätter med våra nuvarande insatser, kommer att nå eller till och med överskrida målet på 20 procent koldioxidutsläpp om tio år.
När det gäller frågan om 20 procent förnybar energi har vi också gjort framsteg, även om utvecklingen i de olika medlemsstaterna varierar. En del medlemsstater har redan kommit långt jämfört med referensåret. Exempelvis hade Österrike en andel på 23 procent förnybar energi för fem år sedan och förväntas nå en nivå på 34 procent senast 2020. Däremot var siffran för Storbritannien endast 1,3 procent och Malta 0 procent, vilket innebär att dessa länder i realiteten måste börja från början. De ledande länderna är Sverige, som har 49 procent som mål, och Finland och Portugal med målet 38 procent. De baltiska staterna med mål på 25, 40 och 23 procent har också varit framgångsrika, och deras siffror ligger över genomsnittet i Europa på detta viktiga område.
Målet på en ökning av energieffektiviteten med 20 procent är det mål jag anser mest angeläget. Det innebär att smarta energibesparingar måste göras och att energin måste utnyttjas på ett målinriktat sätt. Det gläder mig att jag ska tala med parlamentet om detta under första kvartalet nästa år när jag lägger fram vårt förslag om att uppnå en förbättring av energieffektiviteten med 20 procent.
Ni nämnde medierna. När det gäller förnybar energi och konsumenterna kan faktiskt mer göras av industrin och investerarna, både investerare i teknik och finansiella investerare. Jag har ett förslag till er. Jag planerar att besöka de baltiska staterna nästa vår. Jag ska få nöjet att närvara vid en konferens med företrädare för medierna, bankerna och näringslivet om ni kan föreslå lämpliga kandidater för att öka medvetenheten i ert land med hjälp av mina blygsamma resurser och öka möjligheterna för nya program och samfinansiering.
Nästa fråga var följande: Vad anser jag om ett europeiskt energinätverk? Jag vill ge ett mycket öppet svar. Om ni ser på transportinfrastrukturen i Europa har vi vägar, motorvägar, järnvägar, det europeiska luftrummet med sina stora och små regionala flygplatser, och stora hamnar som till exempel Genua, Marseille, Hamburg och Rotterdam. Det finns också terminaler för flytande naturgas och olja i Medelhavet, Svarta havet, Nordsjön och Atlanten. Vi har dessutom en digital infrastruktur för information, kommunikation och navigation samt mobiltelefonnätet. I jämförelse med dessa områden släpar våra energinätverk efter. Vi kan transportera television, griskadaver, konserverade livsmedel och andra varor från Portugal till Lettland och från Nederländerna till Grekland, vi kan transportera arbetstagare och turister och vi kan överföra information och finanstjänster, men våra gas- och elnät är fortfarande uppdelade längs gränserna för 1800-talets furstendömen. Vi måste integrera marknaderna i de baltiska staterna, Finland, Centraleuropa och Grekland innan Serbien och Kroatien ansluter sig till Europeiska unionen. Vi behöver också bryggor och sammanlänkningar för att transportera el i båda riktningar mellan Spanien, Frankrike och Tyskland. Under de kommande 20 åren måste vi genomföra finansiering och lagstiftning för att se till att våra transportnät för el och gas är av samma kvalitet och har samma kapacitet som våra vägar och järnvägar och vårt luftrum, och att de kan användas för att transportera varor och ge människor fri rörlighet, annars kommer vi inte att ha någon trygg energiförsörjning och kommer inte att kunna visa någon solidaritet i en nödsituation. Vi kommer inte att kunna utbyta lagringskapacitet eller inrätta förnybara energianläggningar på de bästa platserna och tillhandahålla el till befolkningscentrum. Vi kommer inte heller att ha den konkurrens som konsumenterna vill ha eller inrätta en inre marknad som alltid har varit en av Europeiska unionens grundläggande principer och som måste bli verklighet för gas- och elsektorn.
Av detta skäl stöder jag kraftfullt ett större initiativ för att utveckla transportnäten för el, gas och olja.
Angående: Strukturfonderna och funktionshinder
Många rapporter om strukturfonderna visar att resurserna visserligen når dem som behöver dem mest, men att det inte sker på det sätt som är till störst fördel för dem och inte heller medför verkliga förbättringar av deras livskvalitet.
På vilket sätt planerar kommissionen att förhindra att strukturfonderna används för att finansiera att funktionshindrade personer institutionaliseras? På vilket sätt planerar kommissionen att verka för att strukturfonderna används för att finansiera samhällsbaserade alternativ till vård på institutioner och främja social integration av funktionshindrade personer?
László Andor
Som ni vet är socialpolitiken, och däribland politiken för personer med funktionshinder, först och främst ett nationellt ansvar. Att öka stödet till missgynnade grupper, och särskilt människor med funktionshinder, däribland personer som bor på institutioner, är dock en av huvudåtgärderna inom Europeiska socialfonden.
Enligt vissa beräkningar utgör andelen personer med funktionshinder minst 16 procent av Europas arbetande befolkning, men endast 40 procent av personerna med funktionshinder har en anställning. Kommissionen uppmuntrar en omställning från institutionsvård till vård i hemmet och har ett nära samarbete med medlemsstaterna, och särskilt förvaltningsmyndigheterna inom ESF, Europeiska regionala utvecklingsfonden och de icke-statliga organisationerna på detta område.
År 2009 offentliggjorde kommissionen en rapport av en särskild expertgrupp för övergång från institutionsvård till vård i hemmet. I linje med principen om delad förvaltning har medlemsstaterna ansvar för att välja ut åtgärder som ska finansieras genom strukturfonderna.
Under den innevarande programperioden stöder Europeiska socialfonden och Europeiska regionala utvecklingsfonden några program som syftar till minskad institutionalisering och övergång från vård på behandlingshem till vård i hemmet. Detta gäller särskilt vissa medlemsstater som anslöt sig till EU efter 2004. Projekt finansieras därför i Bulgarien och Slovakien.
Som ni vet arbetar kommissionen för närvarande med nya bestämmelser för strukturfonderna för perioden efter 2013 och kommer att lägga fram förslag under 2011. För att förstärka kampen mot diskriminering och främja social inkludering av personer med funktionshinder kan de operativa programmen exempelvis omfattas av krav på att identifiera grupper som ligger i riskzonen för diskriminering och utestängning. Kommissionen kommer att undersöka den roll som de nationella jämställdhetsorganen kan spela och kan komma att överväga strängare krav på medlemsstaternas rapportering om åtgärder för bekämpning av diskriminering, vilka ska genomföras med stöd från strukturfonderna.
Ett av syftena med EU:s handikappstrategi 2010-2020, vilken kommissionen antog den 15 november, är att stärka medlemsstaternas insatser för att underlätta övergången från institutionsvård till vård i hemmet. Avsikten med strategin är att göra detta genom att identifiera goda rutiner för användning av strukturfonderna för att uppmuntra människor att bo i det egna hemmet och i samhället och målsättningar för att utarbeta initiativ för att öka medvetenheten hos EU:s förvaltningsorgan och organ på nationell nivå. Exempelvis kommer verktyg för hur man ska använda strukturfonderna för att stödja utvecklingen av vårdtjänster i hemmet att utvecklas för förvaltningsmyndigheterna.
Kinga Göncz
(HU) Herr talman! Det var verkligen på detta område som jag ville ställa ytterligare frågor och kommentera. Det gladde mig att höra kommissionsledamotens svar. Min följdfråga är om kommissionen med utgångspunkt från dessa principer planerar att införa någon form av nytt villkor under den kommande budgetperioden som förhindrar att segregationen ökar och som exempelvis gör det möjligt att använda dessa medel specifikt till social integrering. Problemet var att dessa medel ofta användes till att bygga och bygga om stora institutioner istället för till integrerat boende. Jag anser att det finns flera bra experter som är villiga att hjälpa kommissionen och medlemsstaterna på detta område.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Tack för ert svar, herr kommissionsledamot! Jag vill gratulera kommissionen som tidigare denna månad lade fram EU:s nya handikappstrategi 2010-2020. Jag skulle dock vilja ställa följande fråga: Vilka specifika program planerar kommissionen att utarbeta på grundval av denna strategi och när, så att villkoren för funktionshindrade personers inträde på arbetsmarknaden ska bli mer gynnsamma eller för att miljön och infrastrukturen ska anpassas till dem?
László Andor
Det belgiska ordförandeskapet höll en konferens i Liège om den framtida sammanhållningspolitiken med utgångspunkt från den femte sammanhållningsrapporten som vi offentliggjorde tillsammans med kommissionsledamot Johannes Hahn. Villkorlighet var en av huvudpunkterna i diskussionen, och när det gäller Europeiska socialfonden beskrev Kinga Göncz situationen. Vi skulle vilja utveckla villkorligheten i detta sammanhang.
Villkorlighet har flera betydelser, och tyvärr anses vissa av dem vara orättvisa eller kontraproduktiva. Vi anser att den verkliga innebörden av villkorlighet när det gäller strukturfonderna är att medvetenhet och ansvar måste betonas, inte bara ifråga om innehållet, utan också det sammanhang där projekten och de operativa programmen förekommer. Vi måste verkligen ansluta oss till den sociala verkligheten när vi finansierar program i olika regioner och mikroregioner, och vi kommer att ta detta på stort allvar.
Vi har nyligen arbetat tillsammans med några medlemsstater rörande vårdtjänster i hemmet. I Bulgarien finansierade exempelvis Europeiska socialfonden och Europeiska regionala utvecklingsfonden ett gemensamt projekt som syftade till att avveckla institutioner för barn med funktionshinder som ett första steg i genomförandet av en ambitiös handlingsplan för att avveckla alla nuvarande institutioner för barn och för att ge en familjelik vård och tillhandahålla nya tjänster som stöd för familjer. Detta särskilda program uppgick till 39 miljoner euro, men det finns också liknande program inte bara i Bulgarien, utan också i Slovakien.
Angående: Anglo Irish Bank
Kommissionär Joaquín Alumnia sa i ett uttalande om den irländska finansiella sektorn att det finns ett antal viktiga frågor som fortfarande behöver förtydligas vad gäller Anglo Irish Bank. Kommer kommissionen att förklara vilka dessa viktiga frågor är?
Joaquín Almunia
Herr talman! När Gay Mitchell lade fram dessa frågor den 7 oktober var situationen inte densamma som den är i dag i Irland och inom den irländska banksektorn. I mitt svar kommer jag att beakta vad som har hänt sedan denna fråga ställdes.
En vecka innan frågan lades fram, den 30 september, diskuterade den irländske finansministern Brian Lenihan den totala kostnaden för att omstrukturera Anglo Irish Bank, varvid två möjliga belopp presenterades, ett medelstort belopp på 29 miljarder euro och ett högre belopp på 34 miljarder euro. Vid denna tidpunkt uppgick det totala kapitaltillskottet från offentliga fonder till Anglo Irish till omkring 23 miljarder euro.
Som alltid sedan början av denna kris måste finansinstitut när de får tillskott av offentligt kapital lägga fram en omstruktureringsplan för kommissionen. Efter många diskussioner om Anglo Irish lades denna omstruktureringsplan fram av den irländska regeringen den 26 oktober. I detta förslag till omstruktureringsplan övervägdes ett scenario med minskning av Anglo Irish med förslag om att dela upp Anglo i två banker - en bank för återvinning av tillgångar för att minska bankens tillgångar och en finansieringsbank för att få de resurser som krävs för att hålla igång verksamheten under förfarandet för minskning av tillgångarna.
Ett scenario där tillgångar minskas är mindre problematiskt än ett scenario där en bank fortsätter sin verksamhet, både med avseende på bestämmelser för statligt stöd och på konkurrens. Jag har därför gjort några offentliga uttalanden då jag har sagt att uppgiften därför som vi ser det inte var lika svår som att genomföra förhandlingar om en del omstruktureringsplaner för andra finansinstitut i många medlemsstater.
Vi hade arbetat med detta förslag till omstruktureringsplan från den tidpunkt då regeringen lade fram dokumentet tills i söndags när den irländska regeringen beslutade att begära ett program inom vilket olika mekanismer används för att stödja medlemsstater i euroområdet med finansiella problem. Nu bör omstruktureringsplanen för Anglo beaktas under de pågående förhandlingarna. Förhoppningsvis kommer en överenskommelse om Irlands program att uppnås och antas under de kommande dagarna. Jag hoppas verkligen det.
I detta sammanhang kan jag ge er ett något tydligare svar om den omstruktureringsplan för Anglo Irish Bank som den irländska regeringen lade fram och som kommissionens avdelningar kommer att behandla i väntan på beslut. Jag hoppas att detta kommer att ske så snart som möjligt efter det att programmet har antagits.
Jag måste i alla fall säga att jag verkligen hoppas att antagandet och genomförandet av detta program ska leda till en mer gynnsam situation för hantering av Irlands finansiella och ekonomiska problem. Förhoppningsvis kommer de sunda och starka grundvalen i Irlands ekonomi att behandlas på ett bra sätt varvid behovet av att omstrukturera finanssektorn beaktas, där de ursprungliga problemen för Irland uppstod.
Gay Mitchell
(EN) Jag tackar kommissionsledamoten för det svaret. Ordet ”omstrukturering” är ett ord som det ofta bollas med utanför parlamentet. Kan kommissionsledamoten berätta för parlamentet om han anser att det finns en möjlighet att en del av Anglo Irish Bank skulle kunna köpas upp eller slås samman med någon annan enhet som ett möjligt bidrag till detta, eller förutspår han att banken slutligen kommer att avvecklas? Om så blir fallet, kommer de irländska skattebetalarna att få en del av eller alla sina pengar tillbaka? Vad anser kommissionsledamoten om detta?
Janusz Władysław Zemke
(PL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag vill tacka kommissionsledamoten för denna information. Min fråga gäller dock en lite annan sak. Du talade om en mycket stor bank - Anglo Irish Bank - men den information som vi fick visar att andra stora banker i Irland också har problem. Kan du berätta för oss om liknande förhandlingar också pågår om andra banker i Irland?
Brian Crowley
(EN) Jag vill också tacka kommissionsledamoten för hans svar.
Med tanke på den särskilda frågan om Anglo, är det kommissionens uppfattning att Anglo är annorlunda jämfört med de befintliga clearingbankerna, som vi kallar dem i Irland, som t.ex. Allied Irish Bank, Bank of Ireland, Ulster Bank och så vidare?
För det andra, med tanke på det klargörande som kommissionsledamoten talade om, finns det också med i det förslag som ska komma från Irlands regering imorgon om den finansieringsmekanism för banker som diskuteras med IMF och Europeiska centralbanken?
Joaquín Almunia
Med tanke på att förhandlingarna om det efterfrågade programmet pågår i dessa dagar och i denna stund kan jag tyvärr inte gå in på detaljer. Det jag kan säga till Guy Mitchell är att dessa omstruktureringsplaner för finansinstituten i Irland och rent allmänt programmet för finansiering av Irlands finansiella behov i dessa svåra tider förhoppningsvis ska leda till positiva resultat för att få ett slut på denna mycket svåra och utmanande situation och få Irlands ekonomi tillbaka på vägen mot återhämtning och en hållbar utveckling, såsom situationen var tidigare. Irland var ett av de bästa exemplen på ekonomisk framgång inom euroområdet och i EU.
På detta sätt säger jag till de irländska skattebetalarna att deras pengar, som nu används till omstrukturering tillsammans med finansiering som förhoppningsvis ska komma efter antagandet av programmet från de båda EU-mekanismerna, plus samarbetet med IMF om detta program, kommer att komma tillbaka till dem i form av ett positivt resultat med en framgångsrik lösning på Irlands nuvarande problem.
Jag kan inte gå in på detaljer. Jag ber också om er förståelse för detta. Det jag kan säga är att det finns andra finansinstitut, andra finansinstitut i Irland, vilka omfattas av de omstruktureringsplaner som det nu förhandlas om, eller som har analyserats av kommissionen. Ni har sett vår förmåga att införa bestämmelser om statligt stöd. När det gäller Bank of Ireland fattade vi ett positivt beslut om en omstruktureringsplan. I fallet Allied Irish Bank förhandlar vi också om villkor för en omstruktureringsplan. Beträffande de två bolåneinstituten EBS och INBS överväger vi också omstrukturering av dessa finansinstitut.
Jag måste säga att i två fall, Anglo Irish Bank och bolåneinstitutet INBS, arbetar vi på ett scenario med avveckling. I de andra fallen kommer omstruktureringen förhoppningsvis att leda till att dessa finansinstitut kommer att etableras på marknaden på bättre villkor, livskraftiga villkor, efter att beslut har fattats om omstrukturering och denna har genomförts.
Angående: Utveckling av ett gemensamt europeiskt medvetande
Utvecklingen av ett gemensamt europeiskt medvetande bland EU:s medborgare är ett oeftergivligt villkor för att unionsbygget ska överleva. Eftersom rörlighet för européer verksamma inom konst och kultur kan fungera som en av de effektivaste mekanismerna för att befästa en gemensam europeisk identitet, undrar jag följande: Vilka konkreta initiativ tänker kommissionen ta för a) erfarenhets- och kunskapsutbyten mellan europeiska konstnärer, b) inrättande av ett finansieringsprogram enkom avsett för konstyttringar inom EU, och c) förenklad administration och ekonomiskt stöd till program för transeuropeiska konstsamarbeten?
Androulla Vassiliou
Herr talman! Kommissionen håller helt med ledamoten om att rörlighet över gränserna har en mycket stor betydelse för de personer som arbetar inom kultur- och konstområdet. Vi gör också insatser för att undanröja hindren för deras rörlighet.
I dessa insatser ingår samordning av bestämmelser om social trygghet, pass och visum för konstnärer från tredjeländer, beskattning och naturligtvis bättre information om frågor angående rörlighet. Experter inom kulturområdet diskuterar nu i arbetsgrupper där medlemsstaterna och företrädare för kulturområdet är företrädda hur rörligheten kan främjas med syftet att målsättningarna ska genomföras i den europeiska kulturagendan.
Inom ramen för kulturprogrammet (2007-2013) stöder kommissionen projekt och verksamhet som främjar den gränsöverskridande rörligheten för personer som arbetar inom kultursektorn, uppmuntrar rörlighet över gränserna för konstnärliga och kulturella verk och främjar den interkulturella dialogen. År 2009 var 80 procent av de projekt som finansierades av kommissionen inriktade på rörlighet för kulturella verk och rörlighet för personer som arbetar inom kulturområdet.
Naturligtvis gör kommissionen fortfarande, som jag sagt, insatser för att underlätta tillträde till programmet. Programmet, kalendern, som gäller för perioden 2008-2013, innehåller goda exempel på projekt och kulturella kontaktpunkter i varje land vilka alla bidrar till att förenkla tillträdet. Den erfarenhet som hittills har vunnits kommer att vara användbar för att utveckla förfaranden för framtida kulturprogram.
Efter ett initiativ som lades fram av parlamentet genomförde kommissionen också pilotprojekt för att uppmuntra rörligheten för konstnärer, både 2008 och 2009. Syftet med dessa projekt är att ge europeiska konstnärer möjlighet att utvidga omfattningen av sin verksamhet och nå en ny publik samt att utbyta erfarenheter och lära från varandra för att främja deras karriär.
Resultaten av dessa pilotprojekt kommer att vara drivkraft för framtida kulturprogram och är naturligtvis till hjälp för experterna inom medlemsstaternas arbetsgrupper inom ramen för den öppna samordningsmetoden. På lång sikt kommer allt jag just har sagt att bidra till att skapa ett gemensamt europeiskt medvetande bland Europeiska unionens medborgare.
Georgios Papastamkos
(EL) Herr talman! Jag vill tacka kommissionsledamoten för hennes detaljerade svar. På den europeiska kulturella väderkartan hopar sig, som vi alla vet, moln som motverkar enhetlighet. Det finns siffrornas Europa, det tekniska Europa, men bland oss finns också de som verkar för ett kulturens, utbildningens och konstens Europa, ett Europa för rörlighet för konstnärer som uppmuntrar ett gränsöverskridande kulturellt skapande i Europa.
Jag är en av dem som anser att dessa är grundstenarna, de grundläggande kulturella värdena för Europa, och att de kan fungera som en trygghetsskapande, stabiliserande faktor för ytterligare dynamiskt stöd i processen för enande av Europa. Stimulera kulturen och det konstnärliga skapandet med en procentuell andel - jag avstår från min egen regel ett ögonblick och talar i siffror - låt oss öka bidraget till Europas BNP genom kulturen och det konstnärliga skapandet.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Herr talman! Jag vill tacka kommissionsledamoten för denna intressanta information, men min fråga och min oro gäller budgetsituationen. Vi är väl medvetna om att vi idag befinner oss i en osäker situation när det gäller vilken budget som kommer att finnas tillgänglig nästa år. Jag vill med hänvisning till detta fråga dig, Androulla Vassiliou, om dessa problem på något sätt kan påverka de mycket intressanta planer som du har lagt fram?
Androulla Vassiliou
Herr talman! Får jag börja med att säga till Georgios Papastamkos att jag är helt och hållet överens med honom. Jag närvarade vid ett stort forum, ”Soul for Europe” i Berlin för några dagar sedan, där också företrädare för alla kulturorgan deltog. Vi diskuterade dessa frågor och sade att Europa inte bara är en ekonomisk union, utan att det börjar med kultur.
Som Jean Monnet sade i sina memoarer ”om jag kunde börja om skulle jag börja med kulturen”. Så jag håller fullständigt med om att de insatser vi gör ska gå i denna riktning.
(EN) Jag håller med er, men jag är som alla andra rädd för att regeringarna när de börjar spara i budgetarna i bistra tider, att de börjar med det uppenbara: med kulturen - och som vi redan i vissa fall har sett - med utbildning och sjukvård. Jag håller med om att det är en mycket enkelspårig politik och att vi bör motsätta oss den, för på lång sikt känner vi alla av återverkningarna av sådana nedskärningar.
Angående: Strukturerad dialog mellan EU och idrottsförbunden om frågor av gemensamt intresse och om eventuella konkreta åtgärder
Genom ratificeringen av Lissabonfördraget och erkännandet av idrottens särart har de idrottsrelaterade frågorna fått en ny och konkret europeisk dimension. Enligt nya bestämmelser ska EU stödja, samordna och integrera medlemsstaternas åtgärder och på så sätt främja opartiskhet och insyn i idrottstävlingar samt samarbetet mellan de olika idrottsorganisationerna. Dessutom bekräftas att idrottarnas, och i synnerhet de unga idrottarnas, fysiska och moraliska integritet måste skyddas.
Vad förväntar sig kommissionen, mot bakgrund av bestämmelserna i fördraget, av de internationella idrottsförbunden för att få igång en allt mer konstruktiv dialog om frågor av gemensamt intresse? Och vilka konkreta åtgärder avser kommissionen att vidta för att främja denna dialog och för att fullt ut utnyttja de befogenheter som den enligt fördraget har på idrottsområdet?
Androulla Vassiliou
År 2007 tog kommissionen initiativ till en strukturerad dialog med intressenter inom idrottsområdet med utgångspunkt från vitboken om idrott från 2007.
Efter uppmaningar från EU:s idrottsministrar och Europeiska rådet 2008 åtog sig kommissionen själv att stärka dialogen och ge internationella idrottsorganisationer en mer framträdande plats i dialogen med Europeiska unionen. Detta ledde till regelbundna diskussioner mellan kommissionen och Internationella olympiska kommittén och internationella idrottsförbund.
År 2008 inrättade kommissionen EU:s idrottsforum. Det anses vara centrumet i den strukturerade dialogen som en gång om året samlar alla huvudintressenter inom idrotten på internationell, europeisk och nationell nivå, däribland ledningsorgan och icke-statliga idrottsorganisationer. Nästa forum kommer att äga rum i februari 2011 i Budapest, där kommissionen har för avsikt att lägga fram sitt meddelande om en ny idrottsagenda inom EU för intressenterna inom idrotten.
Kommissionen har i hög grad uppmärksammat behovet av att se till att idrottsrörelsen företräds på ett balanserat sätt och blir delaktig när möten och arrangemang anordnas. Kommissionen är engagerad i denna dialog och beaktar idrottens särskilda organisation, komplexiteten i de ämnen som tas upp och naturligtvis idrottsaktörernas mångfald. Att stärka denna strukturerade dialog med idrottsrörelsen kommer att vara viktigt för att EU:s idrottsagenda ska bli framgångsrik, vilken kommissionen planerar att lägga fram på grundval av Lissabonfördraget. Inom den strukturerade dialogen bör medlemsstaterna, parlamentet och kommissionen ha sin plats.
Iva Zanicchi
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Efter ratificeringen av Lissabonfördraget och erkännandet av idrottens särart ligger vägen nu öppen för att ge idrotten en verklig europeisk dimension.
Nya bestämmelser gör det möjligt för Europeiska unionen att stödja, samordna och integrera medlemsstaternas åtgärder, främja rättvisa och öppenhet vid idrottstävlingar och samarbete mellan ansvariga idrottsorgan. I fördraget erkänns också betydelsen av att skydda den fysiska och psykiska integriteten bland idrottsutövare, särskilt ungdomar.
Mot bakgrund av bestämmelserna i fördraget, vilka åtgärder förväntar sig kommissionen att de internationella idrottsförbunden ska vidta för att införa en ännu mer fruktbar dialog i frågor av gemensamt intresse? Vilka specifika åtgärder avser kommissionen vidta för att stödja denna dialog och fullt ut utnyttja det inflytande som idrotten har och som fastställs i fördraget?
Salvatore Iacolino
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag har lyssnat mycket uppmärksamt till kommissionens svar. Jag skulle vilja fråga kommissionen om vilken inställning den har till illegal vadslagning, den olagliga vadslagning som är ett sådant utmärkande inslag i fotbollsmatcher och andra idrottstävlingar, och om kommissionen har för avsikt att som en del av det program som vi just har fått höra beskrivas särskilt inrikta sig på denna aspekt som riskerar att skada varje tävling och förstöra den rättvisa som kännetecknar idrottstävlingar.
Androulla Vassiliou
Låt mig börja med den sista frågan. Kommissionsledamot Michel Barnier arbetar med denna fråga. Naturligtvis kommer jag att på mycket nära håll följa hans arbete. Jag har förstått att han kommer att lägga fram en grönbok 2011 för att inleda samrådet i denna mycket viktiga fråga. Jag försäkrar er att jag mot bakgrund av intresset för mitt ansvarsområde kommer att följa vad som händer mycket noggrant.
Jag sade i inledningen att jag kommer att lägga fram ett meddelande om idrott. Det kommer att vara det första meddelande någonsin som presenterar en politisk agenda för idrotten - förhoppningsvis i början av januari - och alla frågor som ledamoten har nämnt kommer att diskuteras i det meddelandet. Den första presentationen och diskussionen kommer som jag sade att äga rum under den strukturerade dialogen i samband med idrottsforumet i Budapest i februari nästa år.
Angående: Det höga skattetrycket i Grekland
Sedan Grekland undertecknade avtalsmemorandumet ligger landet i det europeiska toppskiktet vad gäller det totala skattetrycket och har den tredje högsta mervärdesskatten, den tredje högsta bensinskatten, den tredje högsta koefficienten vid beräkning av försäkringspremier, bland de högsta bolagsskatterna och bland de högsta nominella skatterna. Ett sådant högt skattetryck i Grekland leder i kombination med sjunkande löner och pensioner inte till den förväntade intäktsökningen utan fastmer till fortsatt nedgång och syrebrist på marknaden, fattigdomsökning, dyra basprodukter, trångmål för löntagare och pensionärer och nedläggning av hundratals företag.
Eftersom EU:s mål är såväl sanering av de offentliga finanserna som säkerställande av social trygghet undrar jag: Hur ställer sig kommissionen, som kontraktsslutande part i avtalsmemorandumet, till dessa skatteåtgärder?
Algirdas Šemeta
Som ledamoten vet har Grekland vidtagit flera åtgärder inom skattepolitiken för att minska underskottet. Kommissionen, IMF och ECB enades om detta program för ekonomisk anpassning. Det var ett villkor för det finansiella stödet på 110 miljarder euro som tillhandahölls av medlemsstaterna inom euroområdet och IMF.
Den 6 augusti 2010 lade den grekiska regeringen fram en rapport för rådet och kommissionen i vilken genomförande av dessa skatteåtgärder diskuterades, liksom omfattande strukturella reformer. Ledamoten kan konsultera meddelandet av den 19 augusti 2010 från kommissionen till rådet i vilket det finns en detaljerad och ingående utvärdering av de åtgärder som Grekland antog under första halvåret 2010 för att följa rådets beslut 2010/320/EG av den 10 maj 2010.
Slutsatserna i denna utvärdering är huvudsakligen att genomförandet av budgeten visar en positiv utveckling under första halvåret 2010 och att underskottet minskar snabbare än planerat, framför allt på grund av att utgifterna är lägre än väntat. Inom ramen för den planerade finanspolitiska korrigeringen beaktas dessutom viktiga sociala och ekonomiska aspekter i det val som den grekiska regeringen gör mellan utgifts- och intäktsåtgärder, särskilt när det gäller potentiell överensstämmelse mellan paket för strukturella reformer och åtgärder för att förbättra den mikroekonomiska miljön och den offentliga sektorns funktion.
Konstantinos Poupakis
(EL) Herr kommissionsledamot! Jag skulle vilja ställa följande följdfråga till kommissionen: Vilka rekommendationer avser kommissionen som part i memorandumet ge Grekland med tanke på att det nuvarande höga skattetrycket redan har lett till att företag har avvecklats eller flyttats till andra mer skattevänliga grannländer och att de inkommande kapitalinvesteringarna, räntabiliteten och företagandet generellt minskar?
Nikolaos Chountis
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag skulle vilja komma tillbaka till den fråga som min kollega Konstantinos Poupakis ställer. I och med det ökade skattetrycket och den skattepolitik som regeringen tillämpar och som grundas på memorandumet har inflationen ökat lavinartat i Grekland och ligger nu på över sex procent, vilket är den högsta siffran i Europa. Olli Rehn höll i sitt svar på en fråga med om att hög inflation beror på ökad mervärdesskatt, med andra ord skattepolitiken.
Jag skulle vilja fråga dig om kommissionen anser att dessa skatteåtgärder verkligen har lett till den eskalerande inflation som undergräver konkurrenskraften i den grekiska ekonomin och vilka åtgärder ni föreslår att den grekiska regeringen ska vidta för att ta itu med denna fråga.
Algirdas Šemeta
Frågorna är faktiskt ganska lika, och jag måste betona att vi i fallet Grekland hade ett mycket stort underskott mot vilket åtgärder måste vidtas. Vi vet alla att det inte finns några mirakellösningar för att ta itu med underskottet. Medlemsstaterna måste antingen minska utgifterna, höja skatterna eller vidta båda åtgärderna för att befästa den finansiella ställningen. Kommissionens inställning till detta är mycket tydlig och innebär att det är medlemsstaten som ska välja vilka åtgärder som ska vidtas för att minska underskottet. Grekland väljer blandade åtgärder både på utgifts- och på intäktssidan.
Kommissionen får inte diktera för medlemsstaterna vilka specifika skatter de ska öka eller sänka. Det är medlemsstaten som ska fatta beslut i denna fråga.
Hittills fungerar Greklands program väl, och jag tror att de grekiska myndigheterna kommer att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att befästa Greklands finansiella ställning.
Angående: Bedrägeri och förlust av tullintäkter på grund av cigarettsmuggling
Är kommissionen bekymrad över att oroväckande stora mängder cigaretter smugglas in i länder som Irland från tredjeländer? Resultatet av detta är att EU förlorar tullintäkter, som är viktiga finansieringskällor då de utgör 15 procent av EU:s budget. Medlemsstaterna förlorar även inkomster från punktskatter. Har kommissionen för avsikt att göra det möjligt för medlemsstaterna, eller tvinga dem, att öka kontrollerna vid EU:s yttre gränser för att ta itu med smugglingen?
Algirdas Šemeta
När det gäller gränskontroller måste det vid tullkontrollerna råda balans mellan skyddet av EU:s intressen med avseende på ekonomi, säkerhet och trygghet och legitima näringsidkares intressen.
Av detta skäl har en ram för riskhantering inom gemenskapen utvecklats vilken möjliggör genomförande av tullkontroller av säkerhetsskäl på grundval av gemensamma riskkriterier och standarder.
I EU kontrolleras 1,5 miljoner ton frakter till sjöss och 12 miljoner ton flygfrakter varje år. I enlighet med artikel 209.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt har medlemsstaternas tullmyndigheter ansvar för tillämpningen av den aktuella EU-lagstiftningen.
De är därför ansvariga för att utföra tullkontroller vid de fysiska gränserna och på andra ställen genom de tekniker för riskhantering som anges i EU:s tullkodex.
När det gäller cigarettsmuggling har kommissionen en aktiv roll för att hjälpa medlemsstaterna att hantera den internationella cigarettsmugglingen och spränga de kriminella ligor som bär ansvar för denna handel.
Särskilt Europeiska byrån för bedrägeribekämpning bistår brottsbekämpande myndigheter i Europeiska unionen vid hantering av fall och samordnar större tullundersökningar och brottsutredningar med medlemsstaterna och tredjeländer.
Genom tillämpning av bestämmelserna om europeiskt ömsesidigt bistånd i tullfrågor och flera avtal som ingåtts mellan EU och tredjeländer genomför Europeiska byrån för bedrägeribekämpning gemensamma aktioner mellan EU:s medlemsstater och tredjeländer för att behandla särskilda problem som exempelvis Operation Matthew II som är inriktad på vägtrafiken vid den östra gränsen eller Operation Sirocco som är inriktad på containertransporter till havs från Kina till unionen.
Slutligen tillhandahåller Europeiska byrån för bedrägeribekämpning finansiellt stöd till medlemsstaterna från Herkules II-programmet för åtgärder som särskilt är inriktade på cigarettsmuggling som exempelvis inköp av speciell utrustning för skanning med hjälp av röntgenstrålar vilken används vid gränsstationer och då regionala aktioner genomförs.
År 2010 undertecknades dessutom samarbetsavtal med British American Tobacco och Imperial Tobacco Limited, och avtal undertecknades med Philip Morris International och Japan Tobacco International 2004 respektive 2007. Dessa rättsligt bindande avtal innehåller ett stort antal åtgärder som är avsedda att begränsa förekomsten av produkter från dessa företag på den illegala tobaksmarknaden.
Jim Higgins
(EN) Jag vill tacka kommissionsledamoten för det mycket uttömmande svaret. Som han sade är tobakssmuggling en mycket lönsam verksamhet. Produkterna är väldigt sinnrikt utformade, de är väl förpackade, de presenteras på ett perfekt sätt och är perfekt märkta.
Nyligen träffade jag chefen för tullmyndigheten i Irland på slottet i Dublin, och han berättade för mig att en av fem cigaretter - 20 procent av de cigaretter som röks i Irland, ett litet land - faktiskt kommer från Kina, och att när myndigheterna omhändertog dem och analyserade dem fann att de bestod av en blandning av tobak och hundavföring. Vi måste verkligen strama åt våra förordningar.
Jag välkomnar internationellt samarbete, men vi har fortfarande väldigt mycket arbete framför oss. Jag vill i grunden begära att Olaf, Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, ges ökade resurser.
Algirdas Šemeta
Jag ska försöka fatta mig mycket kort. Svaret behövs förmodligen inte i det här fallet, men jag vill gärna dela er oro.
Nästa månad åker jag till Kina för att bland andra tullfrågor diskutera problemet med cigarettsmuggling. Vi genomför en rad åtgärder i samarbete med de kinesiska myndigheterna för att ta itu med problemet. Det är riktigt som du påpekade att Kina fortfarande är en stor källa till förfalskade cigaretter, och vi måste därför samarbeta nära med dem för att få bukt med problemet. Jag måste betona att de kinesiska myndigheterna är redo för detta samarbete.
Angående: Gemensam konsoliderad bolagsskattebas
Vilka är kommissionens nuvarande förslag om antagandet av en gemensam konsoliderad bolagsskattebas, vilken tidsram föreslår kommissionen och vilka är anledningarna till att den följer denna princip?
Angående: Irlands bolagsskatt
Det förekommer en hel del spekulation i internationella medier. Därför skulle det vara en välkommen signal till de internationella marknaderna i dessa kristider att denna centrala del i Irlands ekonomiska modell inte på något sätt kommer att påverkas av eventuella förslag från kommissionen.
Kan kommissionen klart och entydigt förklara att EU inte kommer att lägga fram några förslag som på något sätt påverkar Irlands bolagsskatt?
Angående: En gemensam konsoliderad bolagsskattebas
Kan kommissionen bekräfta att förslaget till en gemensam konsoliderad bolagsskattebas inte kommer att påverka medlemsstaternas möjligheter att fastställa egna bolagsskatter?
Algirdas Šemeta
Menar du dessa tre frågor om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas?
Kommissionen har inga planer på att lägga fram förslag om företagsbeskattning. Skillnaderna i skattesatser gör att en viss grad av skattekonkurrens kan bibehållas på den inre marknaden. Dessutom erbjuder lojal skattekonkurrens baserat på skattesatser större öppenhet och tillåter medlemsstaterna att beakta både sin marknadskonkurrenskraft och budgetkraven när de fastställer sina skattesatser.
I fråga om bolagsskattebasen har däremot kommissionen sedan en tid arbetat på ett förslag till en gemensam konsoliderad bolagsskattebas. Detta initiativ ingår i kommissionens arbetsprogram för 2011 som ett strategiskt initiativ för att utnyttja den inre marknadens tillväxtpotential. Det nämns också som ett av huvudförslagen i inremarknadsakten, som antogs den 27 oktober 2010.
För närvarande planerar kommissionen att anta ett förslag i slutet av det första kvartalet 2011. En gemensam konsoliderad bolagsskattebas är ett gemensamt regelsystem för att beräkna skattebasen för företag. Det har inget med skattesatser att göra. Medlemsstaterna kommer även i fortsättningen att kunna fastställa sina egna skattesatser för företagsbeskattning. Kommissionen anser att det är rätt lösning att gå vidare med en gemensam konsoliderad bolagsskattebas för att angripa gränsöverskridande skattehinder för tillväxten på ett allsidigt sätt.
Att det för närvarande finns 27 starkt skilda företagsbeskattningssystem i EU innebär att företag möter betydande skattehinder och en administrativ börda som avskräcker, för att inte säga hindrar, dem från verksamhet på den inre marknaden och försämrar deras konkurrenskraft, vilket särskilt gäller små och medelstora företag. Ett så starkt fragmenterat landskap ger upphov till betydande snedvridningar och hinder på marknaden och betydande kostnader för att följa regelverket.
Marian Harkin
(EN) Jag vill tacka kommissionsledamoten för hans svar. Jag förstår mycket väl vad han säger om skillnaden mellan skattesatser och skattebaser, men ett av problemen för företagen - särskilt för utländska direktinvesteringar som kommer in till Europa - är dessa företags möjlighet att med absolut säkerhet veta skattekonsekvenserna av en transaktion i förväg. Om en del av den beräkningen är försäljning efter destination, som inte kan bestämmas i förväg, råder det verklig osäkerhet för dessa företag. Jag anser att detta avskräcker utländska direktinvesteringar. Jag har många fler frågor, men jag vet att vi har ont om tid, så om kommissionsledamoten kunde svara på denna fråga skulle jag vara glad.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Jag vill tacka kommissionsledamoten för hans utförliga svar men också fråga honom om han känns vid att Lissabonfördraget innehåller ett detaljerat protokoll om beskattning och rätt för medlemsstaterna att lägga in veto mot skatteförslag.
Algirdas Šemeta
Vi kan vara oeniga om vissa principer för beskattning, som alltid är en ganska känslig fråga. Det starkaste stödet för en gemensam konsoliderad bolagsskattebas kommer från företagen. Det har vi tydliga bevis för. Det förstår jag. Det är en verkligt rörig situation för dem att ha att göra med 27 olika medlemsstater med 27 olika system för företagsbeskattning.
Om vi kan komma överens om det här förslaget måste vi göra det enhälligt. Och kan vi komma överens kommer det att underlätta utländska direktinvesteringar. Utländska investerare som vill investera inte bara i en utan i flera medlemsstater kommer bara att behöva ha att göra med ett enda system för företagsbeskattning, i stället för flera, och det är en stor fördel för dem. Under bilaterala diskussioner med potentiella investerare framhåller de verkligen problemet med 27 system för företagsbeskattning som ett hinder för utländska direktinvesteringar.
När vi talar om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas talar vi inte om skattesatser. Det är klart att detta inte har någonting att göra med medlemsstaternas självbestämmande i skattefrågor. Även i en miljö med en gemensam konsoliderad bolagsskattebas kommer de att kunna bestämma skattesatserna för företagsbeskattning utifrån sina behov, sina sociala system, sina offentliga tjänster osv. Förslaget i sig inskränker alltså inte medlemsstaternas suveränitet i skattefrågor.
Talmannen
De frågor som på grund av tidsbrist inte hade besvarats skulle erhålla skriftliga svar (se bilagan).
Frågestunden är härmed avslutad.
(Sammanträdet avbröts kl. 20.35 och återupptogs kl. 21.00.)
