2006 års internationella avtal om tropiskt timmer - 2006 års internationella avtal om tropiskt timmer (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om
betänkandet av Caroline Lucas, för utskottet för internationell handel, om 2006 års internationella avtal om tropiskt timmer (11964/2007 - C6-0326/2007 -, och
en muntlig fråga till kommissionen från Helmuth Markov för utskottet för internationell handel, om 2006 års internationella avtal om tropiskt timmer - B6-0458/2008).
Caroline Lucas
föredragande. - (EN) Herr talman! Låt mig börja med att tacka alla mina kolleger i utskottet för internationell handel och utskottet för rättsliga frågor för deras utomordentliga samarbete i samband med mitt betänkande om 2006 års internationella avtal om tropiskt timmer (ITTA). Den omfattande politiska enighet som vi har kunnat konstatera är glädjande, med tanke på hur otroligt viktig frågan om skogar, timmer och handel är.
Ni har kanske lagt märke till att det har gått nästan ett år mellan framläggandet av avtalet i parlamentet och kvällens debatt. Det beror definitivt inte på en undervärdering från vår sida i utskottet för internationell handel. Desto mer beror det på att vi anser att avtalet kräver samtycke från parlamentet och inte bara samråd, inte minst eftersom vi har en del bestämda och specifika åsikter om avtalet som vi tycker bör beaktas.
Ordföranden för utskottet, Helmuth Markov, kommer att förklara i detalj hur vi har gått tillväga för att försöka förstärka parlamentets roll i det här fallet, och han kommer säkert också att redogöra för rådets nedslående svar, både i form av fördröjningar och det slutgiltiga avslaget.
Jag nämnde att parlamentet har bestämda och specifika åsikter om avtalet. Utan tvekan innebär det en förbättring i jämförelse med det första internationella avtalet om tropiskt timmer som, även om det framställdes som ett avtal som skulle främja både handel och hållbarhet när det antogs för 20 år sedan, i själva verket i stor utsträckning handlar om handel och väldigt lite om hållbarhet. Det är möjligen förklaringen till varför en av de viktigaste signatärstaterna, Indonesien, oåterkalleligen har förlorat bortåt tre fjärdedelar av sin skog och varför hälften av all avverkning i områden som Amazonas, Kongos flodområde och Sydostasien fortfarande sker utan tillstånd.
Trots att det nya avtalet alltså innebär en förbättring jämfört med det förra, och vi därför stöder EU:s undertecknande, vill vi betona att det är med stor motvilja som vi godkänner ett så otillfredsställande avtal. 2006 års ITTA brister väsentligt i vad som krävs för att lösa problemet med förlusten av tropiska skogar. Till exempel har det fortfarande som mål att främja tillväxten av internationell handel, medan hållbarhet knappast nämns alls. Om man ser till strukturen för röstning ger den fler röster till länder som exporterar mer timmer samt till länderna med hög import av timmer. Med andra ord fortsätter systemet att ge störst inflytande till de som handlar mest med timmer, trots alla vackra ord om hållbarhet.
I vårt betänkande uppmanar vi därför kommissionen att redan börja med förberedelserna för nästa förhandlingsrunda för ITTA, för att se till att det efterföljande avtalet innebär en märkbar förbättring. Europaparlamentets samtycke till framtida avtal hänger på om förhandlingarna radikalt lyckas ställa om avtalets grundläggande målsättning till att skydda och förvalta tropiska skogar på ett hållbart sätt, så att handel med tropiskt timmer endast sker så länge den är förenlig med denna målsättning. Detta betyder att kommissionen bör föreslå lämpliga finansieringsmekanismer för länder som är villiga att begränsa sin timmerexport, samt även förslå en omfattande omstrukturering av röstningssystemet för ITTA.
Vi fordrar dock även att kommissionen presenterar det efterlängtade förslaget om lagstiftning mot olaglig avverkning. Det är något som vi måste få se utan dröjsmål. Förslaget utarbetades i början av året, och det var meningen att kommissionen skulle rösta om det i maj. Detta har emellertid skjutits upp gång på gång, på grund av påtryckningar från industrin, såvitt vi kan se, trots många uttalanden som framhäver det breda politiska stödet för förslaget i parlamentet. Enligt den senaste informationen vi har mottagit ska kommissionskollegiet rösta om förslaget den 15 oktober. Jag skulle vara tacksam om vi kunde få detta bekräftat, och jag vill uppmana våra kommissionsledamöter å det starkaste att ta sitt ansvar på största allvar! Avskogning är en oerhört viktig fråga, och den bekymrar oss alla i parlamentet. Jag ser fram emot ett tydligt och optimistiskt svar från kommissionen idag.
Helmuth Markov
Herr ordförande, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Det gläder mig att vi idag fått tillfälle att diskutera det internationella avtalet om tropiskt timmer.
Att skydda och förvalta tropiska skogar på ett hållbart sätt blir allt viktigare för att motverka klimatförändringar, värna om den biologiska mångfalden och skydda urbefolkningars rättigheter. Därför finns det i utskottet för internationell handel ett brett stöd för idén om ett internationellt avtal. Precis som vår föredragande, Caroline Lucas, som jag vill tacka varmt för hennes fantastiska betänkande, redan har konstaterat tvivlar vi på att det aktuella avtalet kommer att gå tillräckligt långt för att på allvar ta itu med problemet med avskogning. Tretton miljoner hektar tropisk skog försvinner varje år på grund av avverkning, och ca 20 procent av växthusgasutsläppen kan tillskrivas detta faktum.
Anledningen till att nästan ett helt år har gått sedan texten framställdes i parlamentet och fram till dagens diskussion om avtalet i plenum är absolut inte att utskottet för internationell handel önskade fördröja debatten eller inte fäster tillräcklig vikt vid problemet. Snarare är vi, eller rättare sagt utskottet för rättsliga frågor, av den uppfattningen att avtalet kräver parlamentets samtycke och inte bara ett samrådsförfarande. Jag vill särskilt tacka föredragande Marie Panayotopoulos-Cassiotou och ordföranden för utskottet för rättsliga frågor, Giuseppe Gargani, för deras tydliga och snabba juridiska råd angående den rättsliga grunden.
Efter att utskottet för rättsliga frågor klargjort sin åsikt skrev talman Hans-Gert Pöttering till rådets generalsekreterare i januari och förklarade att vi anser att avtalet skapar en särskild institutionell ram och därför kräver parlamentets samtycke enligt artikel 300(3)(2) i EG-fördraget. Tyvärr svarade rådet inte på skrivelsen förrän den 23 maj 2008. Svaret - hela fyra stycken - innehöll inte något som helst juridiskt argument eller någon annan anledning till avslaget av parlamentets begäran. Det var i detta sammanhang som utskottet för internationell handel antog betänkandet av Caroline Lucas, den aktuella muntliga frågan och resolutionsförslaget som vi debatterar här.
Jag vill därför inte bara betona betydelsen av avtalet i sig självt och kampen mot klimatförändringar, utan även frågan om Europaparlamentets rättigheter och prerogativ. Gällande fördrag ger knappast parlamentet några betydande befogenheter inom området för internationella handelsavtal, förutom de som berörs av artikel 300.3 andra stycket. Denna bestämmelse används oftast för att skapa en särskild institutionell ram som i detta fall, och den berättigar även samtyckesförfarandet när avtal om ekonomiskt partnerskap ska slutas mellan EU och länderna i Asien, Västindien och Stillahavsområdet, samt eventuella avtal med Korea, Indien eller Sydostasien, vilka i sin tur är särskilt viktiga i kampen mot avskogning.
Varför är ansökan om samtyckesförfarandet så viktig för oss? Vi är angelägna om att föra parlamentarisk diskussion och genomföra granskning på våra europeiska medborgares vägnar och därigenom vinna större legitimitet och offentligt erkännande för avtal. Det ligger därför i rådets och kommissionens intressen att inbegripa parlamentet som medlagstiftare på detta område.
Med tanke på allmänhetens intresse för att bevara den biologiska mångfalden och motverka klimatförändringar hoppas jag att kommissionen nu åtminstone kommer att tillmötesgå vår begäran om årliga rapporter om tillämpningen av timmeravtalet och om hur det fungerar i samband med bilaterala avtal.
Jacques Barrot
Herr talman, mina damer och herrar! Låt mig först och främst tacka Caroline Lucas för hennes betänkande, som uppmärksammar det överväldigande behovet av att ta itu med problemet med förstörelsen av tropiska skogar.
Trots dess brister är avtalet som skrevs under 2006 ett viktigt steg i rätt riktning, och dess ikraftträdande kan inte annat än främja den sak som ni med rätta försvarar i ert betänkande. Det nya avtalet prioriterar miljön och sociala frågor i mycket större utsträckning än sin föregångare från 1994. Det står klart att Internationella organisationen för tropiskt timmer (ITTO) allena inte kan avskaffa överexploatering och olaglig avverkning, eftersom de största orsakerna oftast ligger utanför skogsnäringen. Det kan, till exempel, handla om permanent eller tillfällig ersättning av skog genom jordbruksmark, den relativt låga avkastningen från bevarande av skogen jämfört med andra typer av markanvändning, och, helt enkelt, fattigdom. Mot denna svåra bakgrund har organisationen blivit en viktig initiativtagare till praktiska åtgärder för att förbättra den hållbara förvaltningen av tropiska skogar. Av den anledningen förtjänar den EU:s uppmärksamhet och stöd.
Vad det gäller avtalets rättsliga grund har kommissionen analyserat frågan och dragit slutsatsen, med stöd från rådet och medlemsstaterna, att man ska behålla det ursprungliga förslaget. Vår prioritet idag är att fullborda förfarandet för det nya internationella avtalets ikraftträdande 2009.
I stället för att upprepa de juridiska argument som vårt beslut grundar sig på, menar jag att det vore viktigare att behandla de övriga punkterna som ni tar upp i ert betänkande, samt att svara på den relaterade muntliga frågan från Helmuth Markov.
Jag skulle bara vilja påpeka att det inte finns någon formell koppling mellan ITTA och andra avtal, t.ex. FN:s ramkonvention om klimatförändringar, konventionen om biologisk mångfald och bilaterala avtal för skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog (Flegt). I själva verket är dessa avtal mycket olika till innehåll, omfattning, organisation och signatärer. Deras samverkan beror på i vilken utsträckning framsteg som uppnås i denna process leder till debatter och initiativ på andra plattformar, samt till vilken grad de olika processerna genererar synergi. Inom ramen för alla dessa avtal arbetar EU enligt sin huvudsakliga målsättning, dvs. att utnyttja det enorma bidraget som handel kan lämna till hållbar utveckling, bl.a. genom att stödja multilaterala avtal och nationell lagstiftning som rör miljön.
Kommissionen är naturligtvis beredd att rapportera till rådet och parlamentet om ITTO:s förehavanden, men jag vill ändå poängtera att organisationen ger ut egna årsberättelser. Vi kan därför ta del av dessa, och vid behov kan kommissionen tillhandahålla mer information. Vad gäller Flegt föreskriver redan rådets förordning att kommissionen måste presentera en årsredovisning för licenssystemet.
Det är all information jag kan erbjuda. Eftersom kommissionsledamot Louis Michel är bortrest och inte kan vara här ikväll, trots att delar av hans personal är närvarande, har jag befogenhet att vidarebefordra alla kommentarer och iakttagelser från denna intressanta debatt till honom, nu när vi funderar på utvecklingen i ett antal länder, särskilt i Afrika.
Jag vill därför uppriktigt tacka parlamentet, Caroline Lucas och Helmuth Markov för era ansträngningar. Jag kommer nu att lyssna uppmärksamt till de olika talarnas kommentarer.
Georgios Papastamkos
Herr talman! Som ersättare för Marie Panayotopoulos-Cassiotou och som talesman för utskottet för rättsliga frågor redogjorde ordföranden för utskottet för internationell handel, Helmuth Markov, för de juridiska aspekterna i frågan som vi diskuterar. Som ni vet yttrade sig utskottet i fråga den 19 december 2007 om förslaget till rådets resolution angående kommissionens slutsats till 2006 års internationella avtal om tropiskt timmer.
Den föreslagna rättsliga grunden omfattar artiklarna 133 och 175 i anslutning till artikel 300.2 första stycket och artikel 300.3 första stycket i EG-fördraget.
Europaparlamentets utskott för rättsliga frågor beslutade sig för att förslå en förändring av den rättsliga grunden så att den skulle omfatta en hänvisning till artikel 300.3 andra stycket. Det senare kräver samtycke från Europaparlamentet snarare än endast samråd.
Kommissionen gav ett annat svar och fortfar med den rättsliga grund som den förslagit. Utskottet för rättsliga frågor har motiverat beslutet att ändra den rättsliga grunden. Detta är ett fall där ett internationellt avtal skapar en speciell internationell ram genom att samarbetsförfaranden inrättas.
Zbigniew Zaleski
Herr talman, herr kommissionsledamot! Timmer är ett värdefullt byggmaterial, det är sunt, praktiskt, kanske något bristande i brandhärdighet, men mer och mer efterfrågat. Kort sagt är det en eftersökt handelsvara och ofta ett lands främsta exportvara. Tropiskt virke, dvs. virke som kommer från en begränsad geografisk remsa, är ännu attraktivare och ofta föremål för handel som är olaglig och har en destruktiv inverkan på skogen och hela ekosystemet.
Vi står därför inför ett dilemma: å ena sidan behöver vi timmer, byggmaterial. Å andra sidan måste vi skydda de tropiska skogarna. Om exploateringen inte kan kontrolleras på ett bra och rationellt sätt kommer det inte bara att sluta med en miljökatastrof utan också i en demografisk katastrof. Utan skogarna kommer det inte att finnas någon annan vegetation, inga djur och inga människor i dessa områden. Internationella avtal behövs, men i det här fallet borde vi nog prioritera en förnuftig timmerförvaltning. Om förnuftet inte kan råda kommer vi att förstöra en viktig del av den oersättliga naturen. Vi kommer att vara förstörare i stället för kloka förvaltare.
Sammanfattningsvis stöder jag alltså förlängningen av avtalet (med möjligheten att fortsätta förbättra det i åtanke). Avtalet reglerar en fri och rättvis handel av den här typen av timmer, om än bara till en viss del, och kan samtidigt bli en förebild för exploateringen av timmer från andra områden - från Sibirien, herr kommissionsledamot, som vi hör så sällan om nuförtiden, från Amazonas, som vi hör om lite oftare, och från andra utsatta områden i världen.
David Martin
för PSE-gruppen. - (EN) Herr talman! Tillåt mig så här i början av debatten framföra socialdemokratiska gruppens lyckönskningar till Caroline Lucas för hennes betänkande. Vi stöder det fullständigt och kommer att rösta för alla förändringar som hon föreslår i betänkandet.
Det gläder mig att man i det reviderade internationella avtalet om tropiskt timmer fäster större vikt vid hållbar förvaltning - genom att ta itu med olaglig avverkning, till exempel - samt vid återställande och skydd av förstörda skogar. Som andra talare redan har anfört är bevarandet av de tropiska skogarna livsviktigt för att värna om den biologiska mångfalden och motverka klimatförändringar eftersom, som vi nu alla vet, tropiska skogar har en central roll i upptagningen av koldioxid från atmosfären. I nuläget orsakar avverkningen av dessa skogar 20 procent av världens koldioxidutsläpp.
Jag delar Caroline Lucas målsättning att försöka se till att sociala och miljörelaterade frågor verkligen prioriteras i det omarbetade avtalet, snarare än att endast fokusera på ökad handel med tropiskt timmer.
Naturligtvis måste utvecklingsländer ha tillgång till de resurser som behövs för att skydda, återställa och förvalta skogarna på ett hållbart sätt. I avtalet föreskrivs finansiellt stöd i form av tematiska program, utöver projektbaserat stöd. Jag hoppas att de tematiska programmen kommer att kunna fokusera på frågor som har att göra med styrelseformer och fattigdomsminskning och att medlemsstaterna lämnar generösa bidrag till dessa program.
Jag delar den besvikelse som både Caroline Lucas och Helmuth Markov har uttryckt över att parlamentet inte medgetts samtyckesförfarande till avtalet, och jag håller med om att vi borde ha beviljats detta förfarande.
Jag hoppas att vi kan räkna med att kommissionen förser parlamentet med en årsredovisning som analyserar - och ”analysera” är verkligen nyckelordet - tillämpningen av avtalet. Jag förstår vad kommissionen berättade ikväll, nämligen att ITTO ger ut egna årsberättelser, men vi vill även höra kommissionens reaktion på dessa dokument.
Vad gäller bilaterala avtal skrev EU tidigare i månaden på ett avtal med Ghana för att förhindra import av olagligt avverkat timmer till EU:s marknader. Avtalet kommer i teorin att garantera att grundläggande regler för skydd av skogen respekteras, såsom god statlig kontroll av avverkning. I nuläget måste vi konstatera att Ghanas skogar avverkas med en hastighet på 2 procent om året. Om det bilaterala avtalet fungerar kan det gynna båda parter. I Ghana, där olaglig avverkning har reducerat regnskogen med upp till 25 procent av dess ursprungliga storlek på mindre än 50 år, kommer avtalet att säkra framtiden för timmerindustrin - landets fjärde mest lönsamma sektor.
I EU, där konsumenterna blir mer och mer miljömedvetna, kan vi se till att virke som importeras från Ghana är certifierat som rent. Trots att avtalets tillämpning kan ta några år att verkställa anser jag att det är en lovande början, och jag stöder kommissionens planer på fler liknande avtal med andra afrikanska stater, t.ex. Gabon, Kamerun och Liberia.
Slutligen vill jag upprepa en av Caroline Lucas synpunkter: det här avtalet är en blygsam start. Det är bättre än ingenting, men det går inte långt nog, och vi behöver fler förslag från kommissionen och det internationella samfundet.
Magor Imre Csibi
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill gratulera föredraganden till slutsatserna i betänkandet, som jag helt och hållet stöder. När vi nu har haft avtal om tropiskt timmer i mer än 20 år tycks de ha en begränsad effekt på en hållbar användning av tropiska skogar. FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation beräknar att enbart under perioden 2000-2005 ökade skövlingstakten av tropisk skog med 8,5 procent jämfört med 1990 års nivåer.
Det är synd att parlamentariker och det civila samhället inte är mer engagerade i utformningen av sådana avtal, så att man kan få balanserade handelsintressen och kan verka för en mer hållbar användning av tropiska skogar. Men hur effektivt ett avtal än är måste det vara del av en mer allmän attityd, där alla regioner erkänner sitt ansvar och vidtar bestämda åtgärder för att stoppa skogsskövlingen.
Vi i Europa kanske tror att vi har effektiva mekanismer för att skydda den biologiska mångfalden och konsumenterna, men så ser det inte ut i verkligheten. Massor av illegalt timmer och illegala träprodukter anländer till EU:s hamnar varje dag. När det illegala timret väl har förts in på marknaden i en medlemsstat kan det lätt säljas i alla de andra 26 medlemsstaterna utan ytterligare kontroll av om det är lagligt. På så sätt blir europeiska konsumenter som i god tro köper möbler eller byggmaterial från förmodat lagliga källor omedvetet medbrottslingar till skogsbrott.
Eftersom EU är en stor importör och konsument av trä och har åtagit sig att halvera avskogningen, som en del i planerna att bekämpa klimatförändringar, har EU ett ansvar för att kämpa mot illegal avverkning och handel med produkter som tillverkats av illegalt skördat timmer. Om vi verkligen vill ta itu med avskogning och illegal avverkning på allvar bör vi först skärpa vårt agerande här hemma genom att driva igenom en europeisk lagstiftning som hindrar försäljning av illegalt timmer och illegala träprodukter inom EU. Tyvärr har ett lagstiftningsförslag med denna innebörd upprepade gånger försenats, trots EU-resolutionen från juli 2006 och tillkännagivandet i kommissionens arbetsprogram från oktober 2007.
Med anledning av den här debatten skulle jag vilja att kommissionen förklarar vilka orsaker som har lett till att offentliggörandet av skogspaketet har skjutits upp. Dessutom uppmanar jag kommissionen att utan ytterligare dröjsmål presentera en lagstiftning som innehåller krav på att endast timmer som skördats på ett lagligt sätt och lagliga träprodukter säljs på EU-marknaden.
Tyvärr har alltför mycket tid redan slösats bort. I nuläget uppmanar jag kommissionen att skynda på förfarandet för att lägga fram denna viktiga lagstiftning, så att en första behandling kan ske innan denna mandatperiod är till ända. Vi måste se till att vi sänder ut rätt budskap och att vi gör det i tid.
Wiesław Stefan Kuc
Herr talman, herr kommissionsledamot! Att slutföra ett internationellt tropiskt timmeravtal är ett mycket viktigt steg mot att skydda tropiska skogar och att göra handeln med vissa sorters trä mer civiliserad. Förfarandemässiga frågor får dock inte göra oss blinda för våra allra viktigaste mål. Visst kan det vara viktigt att upprätta en laglig grund och att avgöra om detta är ett samråd eller ett samtyckesförfarande, men får vi därigenom möjlighet att skydda tropiska skogar och att gå vidare?
Varje dag dör oåterkalleligen tusentals hektar skog, och inte bara tropisk skog. Marken som blir kvar förvandlas till sumpmark eller öken. Avskogning kan inte förhindras genom nyplantering, åtminstone inte på kort sikt. De fattiga länderna i Afrika, Amerika och Asien har ingen möjlighet att kontrollera överdriven exploatering av skogarna och kan därför inte förhindra det eller använda skogarna förnuftigt. Så är även fallet i de sibiriska skogarna. Man skyddar inte träd och har ingen respekt för timmer. Ju fattigare ett land är, desto mer sant är detta. Under kulturrevolutionen i Kina höggs många kvadratkilometer skog ned. Timmer används som huvudsaklig energikälla.
Därför spelar Internationella organisationen för tropiskt timmer en sådan viktig roll. Vi ska komma ihåg att tekniska framsteg och moderna maskiner för att avverka och lunna träd skyndar på processen och att billigare timmer från illegal avverkning är attraktivt för affärsmän inom handeln. Alla kryphål som kan täppas till inom handeln, alla hinder, alla ursprungsintyg och -kontroller innebär ännu en framgång. Jag hoppas att detta avtal kommer att fylla sin funktion så snart som möjligt.
Margrete Auken
för Verts/ALE-gruppen. - (DA) Herr talman! Jag vill tacka Caroline Lucas för ett utmärkt betänkande. Vi har konstaterat, och det är alla ense om, att handeln med tropiskt timmer inom EU är en skandal. Det har också sagts upprepade gånger ikväll att vi är trötta på att höra högtidliga uttalanden och att inte se någon handling. Jag hoppas att kommissionen hör alla de personer som kräver att den vidtar åtgärder för att försöka ändra på saker och ting, så att framtiden kan bli lite ljusare.
Illegalt timmer väller in i EU, och detta är i sig helt absurt. Hade det handlat om någon annan produkt skulle vi ha kallat det för häleri. Frivilliga märkningssystem är en ganska liten åtgärd. Olagliga handlingar bör förbjudas, även inom EU. De bör inte inskränkas genom märkning utan genom ett faktiskt förbud. Jag tror att det kommer som en överraskning för de flesta att det överhuvudtaget är lagligt att köpa illegalt timmer inom EU. Men märkning är förstås bättre än ingenting.
Den kontroll som stora avverkningsföretag - några av de värsta är från mitt hemland, Danmark - har över EU:s lagstiftning, eller bristen på sådan lagstiftning, är också grotesk. Därför stöder jag föredragandens krav på kommissionsledamoten att nu sätta igång att revidera det internationella avtalet, och vi måste också börja jobba på EU-nivå. Vi är i stort behov av effektivitet. Även om dålig förvaltning och korruption i timmerproducerande länder har stor betydelse kan vi inte bortse från efterfrågan, vilket också har sagts många gånger, eftersom det är den allra viktigaste faktorn.
Som en av världens största timmerimportörer måste EU ta sitt ansvar. Vi behöver en effektiv lagstiftning som ser till att alla timmerprodukter som säljs inom gemenskapen - även behandlade produkter - är både lagliga och hållbara. Vi kan börja på en gång med den offentliga upphandlingen. Något annat vore obegripligt.
Jens Holm
för GUE/NGL-gruppen. - Herr talman! Skövlingen av de tropiska skogarna fortsätter i oförminskad styrka. 13 miljoner hektar skogsmark per år eller en fotbollsplan varannan sekund, så mycket skog skövlas varje år i världen. Detta sker trots att det första timmeravtalet kom till för redan 20 år sedan. 2006 skrevs det internationella tropiska timmeravtalet under. Även om avtalet i sig är övergripande och lämnar en del övrigt att önska innebär det i alla fall ett verktyg som vi har för att komma till rätta med problemet.
Detta har Caroline Lucas tagit fasta på och med hennes helt nödvändiga ändringsförslag får vi bättre möjligheter att skydda tropiska skogar. Jag har en fråga direkt till kommissionen. Caroline Lucas sa i sitt inledningsanförande att hela Europaparlamentet väntar på lagstiftningen mot illegal avverkning från kommissionen. När kommer den här lagstiftningen kring den illegala avverkningen? Stämmer det att kommissionen röstade om detta redan i maj i år? Varför har vi då inte fått se någonting? Du berörde inte det i ditt anförande, så vi i parlamentet vill veta det. Vad händer det lagstiftningsförslaget? Berätta det för oss.
Annars vill jag tacka Lucas för att hon också problematiserar hela idén med handel med timmer. Är det verkligen rimligt att så mycket skog ska huggas ner och sedan exporteras? Mitt eget land Sverige är EU:s skogstätaste land. Samtidigt importerar vi en sjättedel av allt timmer som vi förbrukar. Varför? Jo, det är självklart för att det är väldigt billigt att köpa timmer på världsmarknaden. Lucas vill göra något åt detta och kräver att EU ska stödja de länder som antar strategier för att skydda sina tropiska skogar. Helt rätt, ett mycket bra förslag.
En annan åtgärd som Lucas också berör är att man kan villkora handelsavtal och se till att europeiska företag så väl som producenter i syd har ett ansvar att följa och att internationella konventioner och avtal ska följas. Det är precis så internationell handel ska användas - som ett verktyg för att främja hållbarhet och utveckling i hela världen.
En annan dimension av skogsavverkningen som debatteras för lite är köttindustrin. En stor del av det kött och foder som konsumeras i världen kommer från före detta skogsmark. Köttproduktionen är en av de främsta orsakerna till skövlingen av Amazonas. FN:s klimatpanels ordförande Rajendra Pachauri uppmanade nyligen till en minskad köttkonsumtion. Det har han helt rätt i, så här kommer en till fråga till kommissionen: När kommer en strategi för minskad köttkonsumtion? Som jag nämnde tidigare har även Lucas rätt i det mesta i det här betänkandet. Därför stödjer vänstergruppen detta utmärkta betänkande.
Maciej Marian Giertych
(PL) Herr talman! De befintliga internationella avtalen om tropisk trädflora är helt klart otillräckliga. De genetiska resurserna av tropiska skogar krymper i en alarmerande hastighet på grund av människans överdrivna exploatering av dem.
Det finns två orsaker till detta. De mest intressanta arterna av tropiskt timmer kan fortfarande säljas i rika länder. De eftersöks och avverkas nu effektivare än någonsin. Samtidigt begränsas möjligheten att odla dem under kontrollerade skogsbruksförhållanden eftersom det inte finns några trädskolemetoder att odla dem efter. Fröna är oftast icke-vilande. De lämpar sig med andra ord inte för lagring och transportering. De gror så fort de har fallit från trädet. Särskilda studier av dessa utdöende arter behövs därför inom fröproduktion, växtförädling och trädskoledrift. Människor som handlar med sådant timmer bör beskattas för att göra studierna möjliga.
En annan orsak är den överdrivna exploateringen av krontak, bland annat buskar. Det sker eftersom lokalbefolkningar använder dem till ved och för att laga mat. Denna skövling kan inte stoppas om man inte tar fram något annat bränsle åt dessa folk.
Georgios Papastamkos
(EL) Herr talman! Det är oerhört positivt att 2006 års internationella avtal om tropiskt timmer slutförs. Det speglar dessutom ett samförstånd mellan 180 regeringar och internationella organisationer i producerande och konsumerande stater.
Därför råder det ingen tvekan om hur viktiga målen som anges i avtalet är. Vi behöver bara tänka på de skadliga effekterna av illegal avverkning och avskogning, särskilt eftersom det bidrar till växthuseffekten. Därför är det oerhört viktigt att stödja de nationella handlingsprogrammen i producentländerna för en hållbar användning och exploatering av tropiska skogar, och att stärka deras förmåga att införa skogslagstiftning för att på ett effektivt sätt bekämpa illegal avverkning.
Det är förstås avgörande att hitta lämplig finansiering för att uppnå målen i det nya avtalet. Vi i EU uppmanas att se till att endast lagligt avverkat tropiskt timmer importeras och distribueras på den europeiska marknaden. Vi måste främja åtgärder för att informera om det och öka medvetenheten hos konsumenterna.
Låt oss dock fundera över om frivilliga projekt räcker eller om vi måste utfärda rättsligt bindande regler och bestämmelser med hänsyn till den lagliga handeln med tropiskt timmer. Vi måste eftersträva det här målet inte bara på internationell nivå utan även i bilaterala avtal inom Flegtprogrammet och i de handelsavtal som förhandlas fram, med andra ord frihandelsavtalen. Avtalet mellan EU och Ghana är ett exempel som visar vägen mot ett ömsesidigt samarbete.
Francisco Assis
(PT) Herr talman! Detta särskilda fall är ett tydligt exempel på att intresset för att liberalisera internationell handel bör komma i andra hand efter viktigare mål av en miljömässig och social karaktär. Det är mycket viktigt att skydda tropiska skogar för att behålla planetens ekologiska balans, och vi kan utan att överdriva säga att tropiska skogar i den egenskapen verkligen är mänsklighetens arv och att vi alla har ett ansvar för att bevara dem. Särskilt de mer utvecklade och rika länderna bär ett ansvar som de inte kan smita undan. Dessa skogar ligger oftast i fattiga länder, länder som har enorma svårigheter, och all retorik som vi använder här blir totalt meningslös om vi inte kan främja utvecklingsåtgärder för dessa länder.
Det är avgörande att vi hjälper dessa länder, och det är ytterst nödvändigt att världens största konsumenter och mest utvecklade områden, vilket förstås EU är ett exempel på, engagerar sig i att se till att det finns noggranna kontrollmekanismer för hur dessa skogar används. Men samtidigt är det viktigt att dessa länder engagerar sig i att garantera stöd för producentländerna.
De är beroende av tropiska skogar, och deras ekonomier hänger till stor del samman med skogarna. En snabb avskogning kommer att få dramatiska konsekvenser ur alla synvinklar - för oss på en mer global nivå, ur miljömässig synvinkel, men för dem på ett mer påtagligt sätt, ur ett ekonomiskt och socialt perspektiv som hotar deras överlevnad - och därför måste vi börja här med allt det som går att göra. Vi måste stödja, och vi måste sätta in åtgärder som uppmuntrar till utveckling och förändring av produktionsstrukturen i dessa länder, så att de kan få en relation till sina skogar och resurser som passar deras intressen bättre och stämmer bättre överens med mänsklighetens globala intressen. Detta är EU:s ansvar. Avtalet visar att det går åt rätt håll. Men det är fortfarande inte tillräckligt. Dessa brister framhålls tydligt i betänkandet, som även ger oss lite hopp om framtiden.
Jean-Claude Martinez
(FR) Herr talman! Tropiskt timmer ikväll. Finanskrisen den här veckan. Stora pandemier, migration, matkrisen ... Allt detta leder till samma slutsats: dagens stora politiska frågor är globala och kräver ett globalt politiskt gensvar.
Det är förstås ingen som principiellt bestrider den bestående makt som Indonesien har över sina tropiska skogar och landets rättighet att plantera palmträd för att producera palmolja, precis som Brasilien har rätt att byta ut sin skog mot boskap, som man även gjort i Gabon. Emellertid verkar det som om utövandet av territoriell makt får negativa konsekvenser utanför det egna territoriet. Avskogning, fattigdom, utdöende fauna och flora och billigt timmer orsakar alla skada på global nivå. Därför handlar det inte om att säga att ”folk som skadar andra måste gottgöra problemen de orsakar”. Det handlar om att ta itu med dessa problem på en rättslig nivå. Hur ska vi hantera detta problem? Var ska vi börja? Här i Europa, genom att märka timmer och certifiera det som en sorts ”Fairtrade”-timmer, på samma sätt som vi gör med Fairtrade-kaffe, med bilaterala handelsavtal? Det här är utan tvekan ett viktigt första steg, men lösningen måste vara global. Vi behöver mycket mer än ett multilateralt avtal om timmer eftersom människor i gemenskaperna, afrikaner, latinamerikaner och asiater också har rätt att bli belönade för de olika uppgifter som de utför. Därför måste vi se på dessa problem politiskt, på en global nivå, och hitta principer och modeller så att livet på vår planet kan fortgå.
Talmannen
Tack för er transnationella vädjan, herr Martinez.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Herr talman! Jag vill också tacka Caroline Lucas och Zbigniew Zaleski för deras insatser i att få till stånd den här resolutionen. Tyvärr sker handel med illegalt timmer eller timmer som inte skördats på ett hållbart sätt fortfarande i stor utsträckning i Europa.
Europeiska kommissionens handlingsplan, Flegt, från 2003, där man särskilt avsåg att förhindra handel med illegalt skördat timmer i Europa, har haft en mycket begränsad effekt. Därför är det beklagligt att Europeiska kommissionen ännu inte har lagt fram de nya förslagen. Det tycks trots allt fortfarande löna sig för importörerna att uppföra sig illa, eftersom man nästan aldrig vidtar några åtgärder mot den illegala handeln och eftersom den inte får några påföljder. De timmerimportörer som tar sitt ansvar betalar därför ett högt pris, både bokstavligt och bildligt talat, för att de uppfyller miljö- och säkerhetskraven eftersom handel med det mycket billigare illegala timret fortfarande sker i stor utsträckning.
Timmerindustrin själv har redan börjat ta sunda initiativ, som till exempel certifiering. Vi måste stödja dessa med bindande lagstiftning, i enlighet med WTO:s ramavtal. Därför förespråkar jag också att man ska erkänna befintliga certifieringssystem som har upprättats delvis av sektorn själv och delvis av icke-statliga organisationer. Det Caroline Lucas vill, nämligen att också inrätta ett nytt europeiskt organ, skulle innebära en hel del byråkrati och är enligt vår mening onödigt.
Självklart måste man vidta åtgärder lokalt i regionerna för att bekämpa illegal avverkning, men vi förväntar oss också att Europeiska kommissionen presenterar ett förslag för att införa påföljder, som även bör få en förebyggande effekt på timmerimportörerna. Om vi inte inför påföljder för företag som sysslar med illegal handel finns det en risk för att detta illegala beteende fortsätter att vara lönsamt, och det är detta vi måste avskaffa.
Rovana Plumb
(RO) Jag vill gratulera föredraganden, Caroline Lucas, och hennes kolleger till arbetet med detta betänkande. Jag anser att det internationella avtalet om tropiskt timmer kommer att bidra till en hållbar användning av världens skogar, även om 80 procent av dem redan har förstörts eller skadats. Vi vet att skogar är en fristad där den biologiska mångfalden kan bevaras och att de har en betydande roll i kampen mot klimatförändringarna. Import av billigt timmer och billiga möbler som sker på grund av frivilliga överenskommelser orsakar obalans på världsmarknaden och arbetslöshet både i exporterande och importerande länder. Därför vill jag återigen betona behovet av lagstiftningsåtgärder för att skydda tropiska skogar och även andra skogar och för att förhindra illegalt timmer. Jag välkomnar det omarbetade avtalet och litar på att kommissionen tar fram en årsrapport om hur detta avtal utvecklas.
Béla Glattfelder
(HU) Det enda sättet att stoppa klimatförändringarna på är att stoppa avskogningen. Våra försök att skydda miljön här i Europa är verkningslösa om vi tolererar att man förstör miljön i andra delar av världen.
Liberaliseringen av internationell handel och globaliseringen stimulerar miljöförstörelsen som spänner över alla kontinenter. WTO:s regler måste kompletteras med stränga bestämmelser för att skydda miljön, annars kommer ytterligare liberalisering att leda till att miljöförstöringen blir än mer omfattande. Idag räcker det inte att förbjuda illegal handel med trä: import av produkter och möbler som tillverkats av illegalt avverkat trä måste också förbjudas.
Tror folk verkligen att import av billiga kinesiska möbler inte har något att göra med skogsskövling? Det här betänkandet är ett steg i rätt riktning, men ännu radikalare åtgärder behövs eftersom vår planets tillstånd kräver det. Innan strängare regler är i bruk måste vi uppmana de stora internationella möbelhandlarna, som till exempel IKEA, att vara öppet återhållsamma och inte sälja möbler som tillverkats av illegalt trä.
Avskogning stimulerar inte bara handel med trä och möbler utan även en ökning av jordbrukspriserna och efterfrågan på biobränslen. Om vi tillåter handel med biobränslen som produceras till följd av avskogning måste vi vara medvetna om att varje gång vi tankar våra bilar med sådana bränslen har vi också bidragit till avverkning av några kvadratmeter regnskog.
Zuzana Roithová
(CS) Herr talman! Tillståndet för de tropiska regnskogarna har varit oroväckande i några år, och det är nu omöjligt att blunda för den samvetslösa skövlingen av denna nyckelkomponent i vår planets biosfär. Det är bedrövligt att lagstiftningen för att bekämpa illegal avverkning av tropiskt timmer har stött på allvarliga hinder i Europa när tretton miljoner hektar av gamla skogar sägs försvinna varje år, vilket förstås bidrar stort till ökningen av koldioxidutsläpp. Jag stöder helt uppmaningen att krav på miljöskydd ska ingå i EU:s gemensamma handelspolitik. Jag är mycket nöjd med att Caroline Lucas i sitt betänkande även betonar att man ska sprida information om avskogningens katastrofala följder. Denna sorts avtal bör ratificeras av parlamentet, och det är viktigt att vi varje år här i Europaparlamentets debatt diskuterar kommissionens rapport om genomförandet av detta internationella avtal och hur avskogningssituationen ser ut. Tyvärr är vi för sent ute för att kunna avvärja eller stoppa klimatförändringarna, men det är vårt ansvar att åtminstone bromsa dem. Detta avtal är, om inte tillräckligt, så ett steg i rätt riktning.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Trots att det förenade Europa är en varm anhängare av olika slagord på miljöskyddsområdet verkar man bortse från det växande problemet med att primärskogarna försvinner, vilket framför allt hänger samman med en girig skogsförvaltning i syfte att tillgodose efterfrågan från de verksamma inom handeln med tropiskt timmer. Närmare 80 procent av samtliga dessa skogar har hittills drabbats av avskogning.
EU måste öka det ekonomiska stödet till producentländerna för att på så sätt förhindra olaglig avverkning och främja en hållbar skogsförvaltning. Ett annat steg i rätt riktning är att införa en timmerverifikation på den europeiska marknaden. Enligt officiell statistik utgör EU:s timmerimport en liten del av den totala produktionen, men vi får fördenskull inte glömma bort de enorma mängder bearbetat timmer som importeras till Europa. Kampen för att behålla det som finns kvar av primärskogarna handlar i grunden om att säkra kommande generationers framtid.
Jacques Barrot
Herr talman! Jag tackar de som har yttrat sig. Jag vill inledningsvis påminna alla om att 2006 års avtal syftar till att främja en ökning av den internationella handeln med tropiskt timmer från hållbart förvaltade och lagligen avverkade skogar, liksom en hållbar förvaltning av timmerproducerande tropiska skogar.
Jag vill även understryka att detta är det enda multilaterala internationella instrument som syftar till att upprätta en godtagbar rättslig ram för skogarna, i första hand de tropiska skogarna. Avtalet påverkar även indirekt övriga skogar, om än mindre uppenbart och mer marginellt.
Det intressanta är att avtalet bidrar till att etablera en samarbetsram för samtliga initiativ på skogsområdet. Kommissionen avser givetvis att delta aktivt i avtalet genom att gemenskapen bidrar till den administrativa budgeten, och vi vill även finansiera omfattande insatser genom områdesspecifika program.
Detta får emellertid inte ersätta de bilaterala avtalen i programmet för skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog (Flegt) - tvärtom. Ni betonade med all rätt detta. Vi kommer i ökad utsträckning att anlägga ett mer globalt synsätt i de bilaterala avtalen och införa begreppet om respekt för tropiskt timmer.
Det avtal som vi diskuterat i kväll är mycket riktigt - som någon här konstaterade - en blygsam början, men det bör bli startskottet för en åtskilligt effektivare strategi än tidigare. Texterna om olaglig avverkning samt genomförandeförordningen för Flegt beräknas preliminärt läggas fram i oktober. Jag anser att kommissionen i och med detta kan tillgodose de förväntningar som ni gett uttryck för här.
Jag vill därför än en gång tacka Caroline Lucas och givetvis frågeställaren Helmuth Markov. Jag kommer naturligtvis att vidarebefordra parlamentets samtliga synpunkter på och betänkligheter om detta problem som alla så riktigt framhållit är av mycket stor betydelse. Detta är ett avgörande mänskligt arv inför framtiden. Jag blev mycket förtjust i uttrycket ”den biologiska mångfaldens vagga”. Våra skogar är helt klart den biologiska mångfaldens vagga.
Skyddet för våra skogar är ett i högsta grad betydande initiativ som rör hela planetens framtid. Jag vill därför tacka parlamentet för dess uppriktiga engagemang, och jag hoppas att vi tillsammans med kommissionen steg för steg kan leva upp till era förväntningar, när vi nu har fått höra hur angelägna och brådskande de är. Jag vill än en gång tacka samtliga ledamöter och i första hand föredraganden.
Caroline Lucas
föredragande. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka mina kolleger för deras synpunkter och stöd, men jag vill gärna säga några ord till framför allt kommissionsledamot Jacques Barrot. Jag hoppas att ni har tagit till er den otålighet och frustration som har kommit till uttryck i hela kammaren i kväll över de ändlösa förseningar som drabbat det länge emotsedda lagförslaget om åtgärder för att bekämpa olaglig avverkning. Jag ber er att till era kolleger framföra parlamentets uppfattning att det är fullständigt oacceptabelt att lagförslaget drabbas av ständiga förseningar.
Jag beklagar mycket att ni inte har kunnat besvara den fråga om när lagförslaget kan vara att vänta som ett antal personer har ställt till er åtminstone tre gånger här i kväll. Jag anser att det låter väldigt illa även i allmänhetens öron. Det är enligt min åsikt bedrövligt att EU inte kan hålla ordning i sitt eget hus. Vi talar vitt och brett om det politiska ledarskap som vi gärna vill tro att vi utövar i världen. Om detta ledarskap har någon som helst innebörd bör det betyda att vi stoppar försäljningen och importen av olagligt timmer till EU, och vi förväntar oss åtskilligt snabbare insatser på detta område.
När jag nu har ordet vill jag bara ta upp ytterligare en fråga. Många kolleger har lyft fram kopplingen mellan skogsavverkning och klimatförändring, och jag vill avslutningsvis lägga fram ytterligare en synpunkt på det klimatpaket som kollegerna ska rösta om under de kommande veckorna. Ni vet ju att avskogningen är en central fråga inom systemet för handel med utsläppsrätter, och jag vill uppmana mina kolleger att inte låta sig övertygas av talet om att låta så kallade sänkkrediter (RMU) ingå i systemet för handel med utsläppsrätter. Under en lunchdebatt i dag lade vi fram en rad skäl till varför det är synnerligen olämpligt att införliva avskogningen i detta system, inte minst för att den skulle dominera det helt och hållet. Problemen är omfattande i samband med verifikation, tillsyn, rapportering och ansvarsbestämmelser. Vi måste förvisso behandla avskogningen som en del av klimatpaketet, men vi menar att detta bör ske genom att utnyttja auktionsintäkterna för lämpliga investeringar i de länder som berörs av problemet.
Herr kommissionsledamot! Jag vill att ni ser till att hösten blir den tidpunkt när EU verkligen blir trovärdigt när det gäller skogspolitik. Jag vill att ni lovar att lägga fram förslaget så snart som möjligt.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Det är möjligt att Caroline Lucas inte uppfattade vad jag sa. Jag ansåg att jag hade gett ett klart svar. Jag meddelade att en text skulle föreligga i oktober. Är det tolkningens fel? Uttryckte jag mig inte tillräckligt klart? Jag vill vara helt tydlig med detta. Jag har för vana att lyssna på parlamentet. Med risk för att upprepa mig och dra på mig parlamentets missnöje vill jag påpeka att jag faktiskt nämnde oktober bara för några minuter sedan.
Talmannen
Då så. Nästa vecka är det oktober, och det blir alltså ett möte nästa vecka. Tack så mycket.
Jag har avslutningsvis mottagit ett resolutionsförslag för utskottet för internationell handel, som ingivits i enlighet med artikel 108.5 i arbetsordningen.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Péter Olajos  
skriftlig. - (HU) Ingen kan längre vara okunnig om att skövlingen och förstöringen av skogarna påverkar klimatförändringen och den biologiska mångfalden. Avskogningen drabbar nu närmare bestämt 13 miljoner hektar världen över och är den tredje största källan till växthusgasutsläpp. Den olagliga träproduktionen orsakar erosion och bidrar till att undergräva lokalsamhällenas utkomstmöjligheter och innebär dessutom att de träproducerande länderna får vidkännas en förlust på 10-15 miljarder euro varje år.
Jag välkomnar givetvis ett internationellt avtal om tropiskt timmer, men vi är trots detta fortfarande mycket långt från målet. Vi kommer att nå dit om vi lyckas anta ett mer övergripande förhållningssätt till skogarna i åtminstone de tempererade områden som ligger inom EU - ett förhållningssätt som utgör en garanti såväl för en hederlig produktion av trävaror som för spårbarhet inom hela saluföringskedjan. Ett sådant avtal är det enda sättet att få till stånd ett verkligt skogsskydd och en hållbar användning av timmer.
Jag gör mig naturligtvis inga illusioner, särskilt som det uttalande som jag och flera kolleger skrev ihop under våren och sommaren i år har undertecknats av en fjärdedel av alla parlamentsledamöter.
Jag är övertygad om att frågan om de tropiska skogarna förr eller senare kommer att kräva vår och Europas uppmärksamhet. Kanske kan ett avtal om tropiska skogar leda till att kommissionen lägger fram lagstiftning där det föreskrivs att endast trä och trävaror som har producerats på ett lagligt sätt får importeras till EU.
