Frågestund (frågor till kommissionen)
Talmannen
Nästa punkt är frågestunden (B6-0010/2008).
Följande frågor har ingetts till kommissionen:
Del I
Angående: EASA:s bedömning av luftvärdigheten
Under hösten 2007 havererade tre flygplan av typen Dash8 Q400 i respektive Ålborg, Vilnius och Köpenhamn. Preliminära redogörelser från haverimyndigheterna visar att haverierna den 9 och 12 september berodde på konstruktionsfel, vilket de skandinaviska luftfartsmyndigheterna och Europeiska byrån för luftfartssäkerhet (EASA) är eniga om. Haveriet den 27 oktober berodde på kombinationen av ett konstruktionsfel och den efterföljande felsökningen. De skandinaviska luftfartsmyndigheterna införde flygförbud för de skandinaviska flygen och har fastställt en serie villkor för fortsatt flygning medan EASA menar att det ifrågavarande konstruktionsfelet bara var av mindre betydelse.
Har EASA inte som uppgift att garantera en hög säkerhetsnivå?
Hur kan EASA och de skandinaviska luftfartsmyndigheterna göra så olika bedömningar när flygbolagets undersökning av 16 utav 18 av deras Dash8 Q400 visar på samma konstruktionsfel eller brister som flyget som nödlandade i Köpenhamn?
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Jag besvarar med glädje Anne E. Jensens fråga.
I väntan på utredarnas slutrapport om de tre haverierna med flygplan av typen Dash8 Q400 anser kommissionen att det är för tidigt att spekulera om vilka faktorer som orsakade dessa specifika händelser, liksom eventuella konstruktionsfel eller konstruktionsdefekter.
Europeiska byrån för luftfartssäkerhet har givetvis till uppgift att garantera högsta möjliga säkerhet. Byrån har följt detta ärende mycket noga och fortsättar att göra så, med tanke på att 170 flygplan av just denna typ har levererats runt om i världen och därför är i trafik i dag.
Enligt den detaljerade information som vi har fått från EASA har det förekommit flera kontakter mellan EASA, de civila luftfartsmyndigheterna i Norge och Danmark, de kanadensiska civila luftfartsmyndigheterna och flygplanstillverkaren. Detta har resulterat i en rad olika åtgärder, inklusive EASA:s offentliggörande av luftvärdighetsdirektiv i vilka det föreskrivs att förbättringsåtgärder måste vidtas.
Av den detaljerade utvärderingen av landningsställets infällningsmekanism på denna flygplanstyp drog EASA slutsatsen att säkerheten på flygplanet inte var hotad. De skandinaviska myndigheterna rekommenderades därför att flygplanet skulle återfå sitt luftvärdighetsbevis, givetvis efter vidtagna förbättringsåtgärder.
De skandinaviska myndigheterna informerade flygbolaget om vilka villkor som måste uppfyllas för att de berörda flygplanen skulle återfå sina flygvärdighetsbevis. Flygbolaget har emellertid ännu inte kunnat visa att flygplanen har genomgått de inspektioner och modifieringar som begärdes.
Europeiska byrån för luftfartssäkerhet har för närvarande inte informerats om att SAS flotta av Q400-flygplan har återfått flygvärdighetsbevisen av de danska myndigheterna. EASA håller fortsatt kontakt med de danska myndigheterna för att försöka klargöra situationen.
Det var mitt svar till Anne. E. Jensen.
Anne E. Jensen
(DA) Herr talman! Jag vill tacka vice ordförande Jaques Barrot för hans svar. Det är sant att den oenighet som jag redogjorde för delvis har retts ut. Det är emellertid fortfarande så att de danska luftfartsmyndigheterna inte tillåter SAS-planen att lyfta innan de har löst sina tekniska problem, medan andra flygbolag använder plan som har samma tekniska problem. Det grundläggande problemet här - frånsett diskrimineringen av SAS Scandinavian Airlines i förhållande till andra flygbolag som Flybe, Augsburg, Tyrolean och Luxair - är att vi medborgare kanske inte kan förvänta oss flygsäkerhet. Vad skulle ni göra, herr Barrot, för att se till att jag kan ha lika stort förtroende för gemenskapens luftfartsmyndighet som för de nationella luftfartsmyndigheterna, eftersom det trots allt är dessa myndigheter vi talar om?
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) EASA har utfärdat definitiva instruktioner som, om de följs, kommer att innebära att dessa flygplan är luftvärdiga. Det finns därför inte något säkerhetsproblem. Det är bara det att de danska myndigheterna inte har underrättat EASA om svaren från flygbolaget i fråga.
Fru Jensen! Faktum är att EASA har utfärdat kompletta instruktioner för att avhjälpa de problem som kan uppkomma vid användningen av dessa flygplan.
För tillfället måste EASA invänta utredningsresultaten innan byrån kan ha en slutlig åsikt i frågan. Men jag vill betona att byrån tydligen har utfärdat kompletta instruktioner för säker användning av dessa flygplan. Flygplanen i fråga har faktiskt inte orsakat olyckor där någon har skadats, men som ni själv påpekade har de varit involverade i haverier. Och det måste vidtas åtgärder för att rätta till problemen.
Jörg Leichtfried
(DE) Herr kommissionsledamot! Paradoxalt nog verkar vi nu ha en situation där en europeisk luftfartsmyndighet förbjuder flygplan från att flyga medan en annan myndighet, den österrikiska luftfartsmyndigheten, anser att de trots allt kan flyga. Kommer EASA, tack vara de utökade befogenheter som vi har beslutat om på detta område, att få det lättare nu med tanke på att - som ni själv har påpekat - det verkar som om det företag som tillverkar dessa flygplan för närvarande ger upphov till vissa problem? Om EASA nu kan göra det som vi har enats om, alltså även utdöma böter och inte genast dra in en licens, kommer det att bli lättare för byrån att agera? Jag anser att de utökade befogenheter som vi har fattat beslut om kommer att göra det lättare för EASA i framtiden.
Jacques Barrot
kommissionens vice ordförande. - (FR) Låt mig förtydliga att EASA har utfärdat instruktioner, och alla flygbolag är skyldiga att tillämpa de regler som byrån anger.
Er fråga är emellertid mer omfattande än så. Ja, EASA har befogenheter att certifiera flygplan, och det har befogenhet att utförda typgodkännandecertifikat över hela världen. Men den förlitar sig på inspektioner i EU:s medlemsstater för att övervaka att de gemensamma reglerna följs på ett enhetligt sätt.
Med andra ord har vi, som ni så riktigt påpekade, utökat EASA:s befogenheter, men inte till den grad att medlemsstaternas civila luftfartsmyndigeter inte har några skyldigheter alls. Medlemsstaterna måste fullgöra sina skyldigheter via sina civila luftfartsmyndigheter.
En dag kommer vi kanske att kunna gå ännu längre, men för tillfället har EASA flera svåra uppgifter att utföra och den måste även i fortsättningen kunna övervaka tillämpningen av de gemensamma reglerna mycket noggrant via inspektioner i medlemsstaterna.
I detta specifika fall anser jag att EASA har gjort precis vad som krävs för att garantera säkerheten.
Talmannen

Angående: Insyn i företagsledares löner
Överallt i Europa stiger företagsledares löner hela tiden. Som exempel kan nämnas Österrike, där företagsledares grundlöner gått upp med ca 3,7 procent från 2006 till 2007. Det som ökat väsentligt mer är dock de varierande delarna av företagsledares löner. Genom att företagsledares löner stiger kommer också allmänheten att få ett ökat intresse för hur arbetet med att leda företag faktiskt avlönas. Inte minst därför att de varierande delarna av lönerna inte obligatoriskt måste framgå av boksluten vill framför allt aktieägarna veta vart deras pengar går. Följaktligen har folk i Europa klart börjat höja sina röster till förmån för mera insyn i företagsledares löner.
Känner kommissionen till den här utvecklingen? Planeras det någon gemenskapslagstiftning som skulle ge ökad insyn i företagsledares löner eller finns det redan en gemenskapslagstiftning av detta slag?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Företagsledares löner är ett aktuellt ämne, och har varit det ganska länge. Kommissionen har därför vidtagit åtgärder för att öka insynen i företagsledarnas löner.
I de rekommendationer som kommissionen antog 2004 föreskrivs att bolagen årligen ska lämna ut uppgifter om såväl bolagets politik för direktörsersättningar som enskilda direktörers ersättningar. Kommissionen har också följt upp denna rekommendation genom att kontrollera om medlemsstaterna faktiskt tillämpar den. Vi har nyligen gjort en översikt över detta.
De allra flesta medlemsstater har infört höga standarder i sin nationella bolagslagstiftning eller annan bindande lagstiftning när det gäller att lämna ut uppgifter om ersättningar till enskilda företagsledare. Endast omkring 60 procent av medlemsstaterna har emellertid följt rekommendationerna om insyn i ersättningspolicyn. Endast ett fåtal rekommenderar att detta ska vara föremål för omröstning på bolagsstämmorna. Här finns det utrymme för förbättringar.
Kommissionen kommer dessutom att utvärdera i vilken utsträckning bolagen följer de rekommenderade insynsstandarderna i praktiken. Ersättningar är ett område där vissa bolag högst ovilligt lämnar ut information, trots rekommendationer i den nationella koden för bolagsstyrning. Vi kommer att undersöka frågan närmare.
Jörg Leichtfried
(DE) Herr kommissionsledamot! Ni sa själv att 60 procent av företagen planerar att inte göra någonting alls. Vad planerar kommissionen att göra?
Min andra fråga är denna: Vi har nu via ett konkret fall i Tyskland fått veta att dessa gentlemän - för det är oftast män - inte bara tjänar bra med pengar utan att de dessutom inte vill betala skatt på sina inkomster. Därför beger de sig till Liechtenstein och andra skatteparadis. Vad planerar kommissionen att göra i framtiden för att få stopp på denna praxis?
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Som svar på ledamotens två frågor kan jag säga att detta är frågor som bör hanteras på medlemsstatsnivå. Som svar på frågan vad kommissionen tänker göra har kommissionen redan gjort det.
Min företrädare beslutade att utförda en rekommendation på just detta område. Varför valde han en rekommendation i stället för något annat instrument? Det berodde säkert på flera orsaker, men främst för att det inte finns någon överenskommelse om en universell kod för företagsstyrning eller ett bolagsrättsligt system i EU. Vi skulle aldrig kunna få till stånd ett sådant system.
Det finns stora kulturella skillnader på hela detta område. Och det var förmodligen ett av skälen till varför min företrädare valde att utfärda just en rekommendation.
När det gäller rekommendationen visar vår studie att de flesta medlemsstater i sina koder för företagsstyrning har infört höga standarder för utlämning av uppgifter om ersättning till enskilda direktörer. Och vissa har infört dem i bindande lagstiftning. Majoriteten av medlemsstaterna har också tagit åtgärdat rekommendationen om insyn i ersättningspolicyn.
Den andra frågan om skatter är utan tvekan något som varje enskild medlemsstat måste få fatta beslut om på det sätt som den finner lämpligt och i överensstämmelse med sin nationella lagstiftning.
Angående: Nedgrävning av spåren för höghastighetståget (AVE) i närheten av basilikan La Sagrada Familia
Det är allmänt känt att nedgrävningen av spåren för det spanska höghastighetståget (AVE) under Barcelona har medfört många ras och håligheter som äventyrar de bostäder och byggnader som befinner sig på ytan, däribland basilikan La Sagrada Familia och många andra historiska monument.
Då det rör sig om ett EU-subventionerat projekt skulle vi vilja veta vilka miljökonsekvensbedömningar som är prioriterade (direktiv 85/337/EEG(1), och om man i dessa bedömningar har uppskattat riskerna för La Sagrada Familia och andra historiska byggnader?
Vi skulle även vilja veta om de handlingar som EU har erhållit omfattar den bedömning som har gjorts av universitetet Pompeu Fabra, i vilken man avråder från att leda ner spåren i en tunnel på grund av de faror och risker detta innebär för samtliga berörda byggnader?
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Herr talman! Till att börja med skulle jag vilja påminna er om kommissionens fasta föresats om att hur användbart eller nödvändigt ett projekt än är får det aldrig förverkligas på ett sätt som skadar miljön, folkhälsan eller kulturarvet i en medlemsstat.
Medlemsstaterna måste vida alla nödvändiga åtgärder för att skydda och trygga sitt kulturarv. Det gäller framför allt deras historiska stadskärnor, som ibland lider av det ökade tryck som förtätningen av städerna innebär.
När det gäller ledamotens fråga skulle jag vilja påpeka att projekten för att bygga höghastighetsjärnvägslinjen Madrid-Saragossa-Barcelona endast till viss del har finansierats av Sammanhållningsfonden.
Fonden för de transeuropeiska näten medfinansierar förberedande studier av projekt längs hela linjen, inklusive utbyggnaden från Barcelona till Gerona och Figueres.
Trots detta kan det vara så att EU-medel inte har medräknats i eller använts för projekt knutna till det nedgrävda spåravsnittet i Barcelona. Planering och färdigställande av projekt tillhör dessutom medlemsstaternas exklusiva behörighet. Även om de är skyldiga att följa och strikt tillämpa relevanta regler i gemenskapslagstiftningen.
I just det här fallet användes inga gemenskapsmedel för det förberedande arbetet på det avsnitt som kopplar samman Sants- och Sagrega-stationerna, eller för tunneln i närheten av Sagrada Familía. Kommissionen underrättades därför inte om, eller mottog någon kopia av, den miljökonsekvensbedömning som de spanska myndigheterna har utfört.
Kommissionen är medveten om att den behöriga spanska myndigheten, det vill säga generalsekretariatet för förhindrande av föroreningar och klimatförändring, har godkänt miljökonsekvensbedömningen i enlighet med sitt beslut av den 30 maj 2007. Godkännandebeslutet offentliggjordes i den spanska statens officiella tidning i juni 2007. I texten hänvisas det till de effekter projektet kommer att få för kulturarvet, exempelvis Sagrada Familía.
Avslutningsvis har kommissionen inte underrättats om den studie som har gjorts av universitetet Pompeu Fabra. De spanska myndigheterna är skyldiga att ta hänsyn till både innehållet i studier, som i detta fall, och till den allmänna opinionen.
Kommissionen kommer att fortsätta att följa upp situationen. Vi hoppas att detta historiska monument som tillhör staden Barcelonas kulturarv inte ska skadas.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Herr talman! Jag betvivlar inte att de rättsliga förfarandena har följts på ett korrekt sätt, där man bara har gjort precis så mycket som har varit nödvändigt. Jag har kontaktat kommissionen för att få dess hjälp, som fördragens väktare, och jag vädjar till dess samvete och ber den att avvisa åtgärderna och strikt tillämpa miljökonsekvensdirektivet för att göra detta.
Att denna del av tunneln inte ska finansieras av EU hör inte hit eftersom vi alla vet att det inte är bra att dela upp projekt i olika avsnitt. Detta är något som EU ofta har kritiserat.
Med tanke på att den föreslagna sträckningen kommer att gå i ett mycket känsligt område som Pedrera, och framför allt intill Sagrada Familía, varför har AVE inte angett detta som ett större projekt som kräver en detaljerad miljökonsekvensbedömning?
Enligt andan i artikel 3 i miljökonsekvensdirektivet måste miljökonsekvensbedömningar göras vid projekt som har potentiell inverkan på kulturarvet. Den 40 meter tjocka skyddsmur som ska uppföras kommer att ligga bara en och en halv meter från Sagrada Familías fasad, som väger 40 000 ton.
Med tanke på terrängens särdrag och det faktum att katedralen är ett mycket intrikat mästerverk är allt jag ber om att alla sidor ska höras och att alla åsikter ska beaktas. Jag är mycket glad att AVE är på väg, men detta är inte en partipolitisk fråga. Det var PP som ändrade sträckningen och jag anser att denna nu bör ändras igen, så att den i stället går längs Valencia-vägen.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Återigen måste jag betona att kommissionen inte har befogenhet att ingripa. Ledamoten har givetvis rätt när hon säger att vi måste vara extra noga med att bevara vårt kulturarv och särskilt våra arkitektoniska mästerverk. Hittills har vi emellertid inte informerats om någon fara. Det förslag till miljökonsekvensbedömning som har lagts fram har inte visat sig innehålla några brister.
Allt som har kommit till kommissionens kännedom är de framställningar som har lämnats in till Europaparlamentets behöriga utskott av sammanslutningen Llave para Litoral, vars medlemmar vill ha en annan sträckning längs kusten än den som går under jord.
Dessa problem måste emellertid de lokala myndigheterna, de regionala myndigheterna och centralregeringen lösa genom att tillämpa miljökonsekvensbedömningsdirektivet. De är skyldiga att göra detta för att bevara vårt kulturarv.
Maria Badia i Cutchet
(ES) Herr talman! Jag skulle bara vilja lägga till några detaljer. För att stilla människors oro skulle jag vilja säga att det finns komplett geologisk information om dessa arbeten. Byggnadstekniken är lämplig för markförhållandena, förebyggande åtgärder kommer att vidtas innan arbetet inleds i närheten av befintliga byggnader, det kommer kontinuerligt att göras ljudundersökningar för att omedelbart identifiera minsta rörelse eller markförskjutning, det kommer inte att bli några negativa följder för närliggande byggnader och det kommer att ges garantier för att informationen till allmänheten kommer att präglas av öppenhet och insyn.
Vad jag försöker säga är att jag inte tror att det finns någon som har ett större intresse av att se till att varken detta historiska monument eller människorna i området drabbas av några som helst skador än den spanska regeringen, den katalanska regeringen och de lokala myndigheterna.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Jag tror inte att jag har något att tillägga till den information som ledamoten har gett oss.
Del II
Angående: Antik grekiska och latin i den europeiska indikatorn för språkkunskaper
Mot bakgrund av kommissionens förslag om att införa en europeisk indikator för språkkunskaper avseende de fem största språken vill jag fråga kommissionen i vilken mån den har för avsikt att låta latin och antik grekiska ingå i det program för språkundervisning som planeras, eftersom dessa två språk utgör grundvalarna för de europeiska språken och många ord som används i alla europeiska språk, oberoende av deras härstamning, kommer från dessa?
På basis av betydelsen av de här språken har den europeiska filologföreningen Euroclassica redan fastställt tester och nivåer för kunskaper i latin och står i färd med att utarbeta ett motsvarande program för antik grekiska. Att lära sig de här två klassiska språken innebär medför stora möjligheter att fördjupa sig i den europeiska kulturens grundvalar och stärker ytterligare banden och relationerna mellan de europeiska medborgarna, samtidigt som intyg över kunskaper i dessa språk kommer att utgöra ytterligare en kvalifikation i yrkeslivet.
Leonard Orban
ledamot av kommissionen. - (RO) I det kommissionsmeddelande med titeln Europeisk indikator för språkkunskaper som antogs 2005 förslogs en detaljerad strategi för att göra en europeisk enkätundersökning om språkkompetens. Tack vare denna kommer man att kunna samla in data för att förbereda en europeisk indikator på detta område och förbättra kunskaperna om undervisning i främmande språk.
På grundval av detta lade rådet i maj 2006 fram sina slutsatser om en rad grundläggande problem med den europeiska indikatorn för språkkunskaper. När det gäller de främmande språk som ska testas beslutade rådet att den europeiska indikatorn för språkkunskaper ska gälla EU:s officiella språk. Detta innebär att endast levande språk omfattas. Möjligheten att testa latin eller klassisk grekiska har därför inte övervägts
Av praktiska skäl beslutade rådet att under den första fasen av den europeiska enkätundersökningen om språkkunskaper bedöma elevernas språkkunskaper i det första och det andra främmande språket bland de mest studerade officiella språken i EU - det vill säga engelska, franska, tyska, spanska och italienska. Rådet beslutade också att det skulle samlas in uppgifter om de tre färdigheterna läsförståelse, hörförståelse och skriftig färdighet.
Trots detta kommer alla länder som vill ha ett nationellt alternativ att få tillgång till testinstrumentet så att de förutom dessa fem främmande språk även kan låta testet omfatta andra språk. Kommissionen kommer också att ta initiativ till att nästa steg i undersökningen ska omfatta samtliga officiella språk som studeras i EU.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Herr talman! Jag ser att undervisning inte ingår i ert ansvarsområde, inte spridning och inte heller bevarandet av det gemensamma arv som har sitt ursprung i de klassiska språken, som jag tog upp i min fråga.
Ligger detta inom ert ansvarsområde eller inte? Det är min första fråga. Tar det europeiska forskningsprogrammet upp forskning om dessa språk eller inte? Det är min andra fråga. Vet ni överhuvudtaget någonting om detta?
Leonard Orban
ledamot av kommissionen. - (RO) Den fråga som jag fick rörde den europeiska indikatorn för språkkunskaper. Som jag svarade omfattas bara EU:s officiella språk av denna åtgärd. Däremot har kommissionen ingen information om eventuell forskning eller eventuella studier som utförs i medlemsstaterna eller i medlemsstaternas regioner om de nämnda språken.
Manolis Mavrommatis
(EL) Herr kommissionsledamot! Som föredragande för den europeiska indikatorn för språkkunskaper skulle jag vilja framhålla att syftet med denna indikator är att regelbundet testa de övergripande kunskaperna i moderna språk i samtliga medlemsstater.
Vi enades om att denna indikator inledningsvis skulle mäta språkkunskaperna i de fem mest använda språken i EU:s utbildningssystem - engelska, franska, tyska, italienska och spanska.
Trots detta har parlamentet uppmanat kommissionen och rådet att vidta de åtgärder som krävs för att så snart som möjligt utvidga detta test till fler av EU:s officiella språk, under förutsättning att detta inte har någon negativ inverkan på de moderna språkens undervisning eller utveckling.
Kan kommissionsledamoten berätta för oss vilket stadium vi har nått och om möjligt vilka språk som kommer att ingå i nästa stadium?
Bernd Posselt
(DE) Herr kommissionsledamot! Det finns ett polsk-tjeckiskt konferenscenter i det före detta klostret Haindorf i norra Böhmen, där alla inskriptioner och skyltar är på latin. Skulle vi inte kunna göra samma sak i EU-institutionernas byggnader?
Skulle vi dessutom inte kunna ta fram en gemensam text på latin till Europahymnen, som alla kan sjunga tillsammans och som medlemsstaterna sedan kan översätta till sina egna språk?
Leonard Orban
ledamot av kommissionen. - (RO) När det gäller den europeiska indikatorn för språkkunskaper omfattar denna - som jag påpekade och som ni helt korrekt uppfattade - endast fem språk under den första fasen.
För närvarande ser planeringen ut som följer: Vi håller på att förbereda ett pilotprojekt. 2009 kommer vi att göra alla förberedelser för bedömningen och 2010 kommer vi att ha tydliga resultat för situationen för dessa fem språk. Efter detta vill kommissionen - som jag nämnde i mitt anförande - utöka denna indikator till samtliga officiella språk. Det är emellertid fortfarande för tidigt att ange en exakt tidpunkt för när denna utökning kommer att ske. Givetvis måste vi studera och grundligt undersöka resultaten av bedömningen av indikatorn för de fem språk vi börjar med.
När det gäller er andra fråga är det Europeiska kommissionens mål att försvara den språkliga mångfalden. Därför strävar Europeiska kommissionen, i alla åtgärder som den vidtar, efter att försvara både de officiella språken och de övriga språk som talas i EU. Vi har 23 officiella språk och över 60 regionala språk, minoritetsspråk och mindre använda språk. Därför är de åtgärder vi vidtar framför allt inriktade på dessa språk, som vi kallar levande språk.
När det gäller Europahymnen går åsikterna givetvis isär. Det är inte upp till Europeiska kommissionen att avgöra denna fråga.
Angående: Stödet till språkminoriteter
Vilka språkminoriteter fick stöd från kommissionen under 2007 och vilka möjligheter ser kommissionen till att under 2008 och 2009 öka stödet till tyskspråkiga minoritetsgrupper?
Leonard Orban
ledamot av kommissionen. - (RO) I 2007 års inbjudan att lämna förslag valdes ett nätverk och tre projekt som behandlar minoritetsspråk ut för stöd från programmet för livslångt lärande.
Nyckelaktivitet 2: främmande språk. Nätverket är avsett att främja språklig mångfald. Det samordnas av den walesiska språknämnden (Bwrdd yr Iaith Gymraeg) och syftar till att främja följande språk: baskiska, bretonska, katalanska, korniska, östfrisiska, skotsk gäliska, nordfrisiska, walesiska, västfrisiska, slovakiska, ladin, galiciska, friuliska, sardinska, estniska, iriska, lettiska, litauiska, maltesiska, finska och svenska.
Europeiska byrån för mindre använda språk är en av partnerna i detta treåriga projekt, som har till syfte att underlätta utbytet av befintlig god praxis och utvecklingen av nya och innovativa idéer på utbildnings- och språkplaneringsområdet inom ramen för regionala språk, minoritetsspråk, ursprungsbefolkningars språk, gränsöverskridande språk, mindre länders språk och mindre använda språk. De tre fleråriga projekt som mottog stöd 2007 inkluderar minoritets- och världsspråk som katalanska, baskiska, sardinska, sicilianska, iriska, ryska, arabiska och hindi.
För perioden 2008-2010 kommer vi att prioritera projekt som rör mindre använda europeiska språk. Inom ramen för programmet för livslångt lärande 2007-2013 är alla språk berättigade till stöd, således även tyskspråkiga minoriteter.
Bernd Posselt
(DE) Herr kommissionsledamot! Om jag förstod er rätt kan tyskspråkiga minoriteter inte motta stöd förrän 2013? Det existerar faktiskt verkliga minoriteter, exempelvis den tyska minoriteten i Tjeckien, den polska minoriteten i Litauen, den polska minoriteten i Tjeckien etc. Om de har medieprojekt eller kulturprojekt kan de inte få något stöd alls just nu. Eller har jag missförstått er?
Leonard Orban
ledamot av kommissionen. - (RO) Jag var kanske inte tillräckligt tydlig. Jag sa definitivt inte att vissa språk, inklusive tyska, bara kunde få stöd efter 2013. Svaret är kategoriskt. I programmet för livslångt lärande kan alla språk som talas i EU, därför givetvis även tyska, få ekonomiskt stöd. Det enda som har betydelse är kvaliteten på det eller de projekt som lämnas in. Därför svarar jag kategoriskt att sådana språk kan finansieras inom ramen för programmet för livslångt lärande, inklusive under perioden 2008-2013. Jag upprepar, inklusive under denna period.
Angående: Mindre använda språk i Europa
Kan kommissionen ange om den avser att presentera några nya program inom den närmsta framtiden för att främja användandet av mindre använda språk i Europa, och beskriva de program som är aktuella samt ange storleken på det ekonomiska stöd som kan komma att ges till programmen?
Fråga nr 45 kommer att besvaras skriftligen.
Leonard Orban
ledamot av kommissionen. - (RO) Kommissionen har inte för avsikt att inom den närmaste framtiden lägga fram ett nytt program för att konkret främja mindre använda språk i Europa. I kommissionens nya generation av program för 2007-2013, däribland programmet för livslångt lärande, finns det en rad olika finansieringsmöjligheter för dessa språk. Alla språk är berättigade till stöd från detta program.
Stöd kan fås i alla fyra delprogram inom programmet för livslångt lärande: Comenius, Erasmus, Grundtvig och Leonardo da Vinci. Finansiering är också möjlig i det nyligen skapade transversala avsnittet i programmet för livslångt lärande, särskilt genom nyckelåtgärden - främmande språk - där finansiering föreslås av projekt och nätverk som inrättas i syfte att främja undervisning i främmande språk och språklig mångfald.
Efter 2007 års allmänna inbjudan att lämna förslag valdes ett nätverk och tre projekt avsedda för mindre använda språk ut för finansiering som en del av nyckelåtgärd 2. För perioden 2008-2010 kommer vi att prioritera projekt som syftar till att främja mindre använda språk i Europa. För 2008 uppgår den tillgängliga budgeten för nyckelåtgärd 2 till 9,9 miljoner euro. Men med tanke på att finansiering av språkrelaterade verksamheter och projekt är del av en dominerande trend har extra medel gjorts tillgängliga i programmet för livslångt lärande.
Seán Ó Neachtain
(GA) Herr talman! Jag skulle vilja tacka kommissionsledamoten för hans svar. Men håller han med om att det är viktigt att stödja mindre använda språk i deras egen kontext, och utan att knyta dem allt för hårt till livslångt lärande? Dessa språk är utsatta och om de inte får tillräckligt stöd kommer de att vara ännu mer utsatta i framtiden. Givetvis är ekonomiskt stöd viktigt, men symboliskt stöd är ännu viktigare. Håller kommissionen med om att sådant stöd bör öka?
Leonard Orban
ledamot av kommissionen. - (RO) Jag kan bara upprepa vad jag precis sa, det vill säga att vid de åtgärder som Europeiska kommissionen vidtar för att stödja den språkliga mångfalden stöds inte bara de 23 officiella språken utan även alla övriga språk som talas i EU, inklusive de regionala språken och de mindre använda språken.
Mairead McGuinness
(GA) Herr talman! Min kollega Seán Ó Neachtain talar flytande iriska. Tyvärr kan jag inte det. Jag ber om ursäkt.
Kan jag ställa en fråga till er? Jag håller med om premisserna i ert svar. Pengar är viktiga, men är det inte viktigare att vi vet hur språkundervisningen kan bli bättre? I mitt hemland Irland, där människor som jag själv gärna skulle vilja tala språket bättre men där systemet inte gav oss förmågan att göra detta, måste vi hitta sätt att lära oss att tala vårt hemlands språk, för vi skulle verkligen vilja kunna det.
Leonard Orban
ledamot av kommissionen. - (RO) Europeiska kommissionen planerar att lägga fram en ny strategi om flerspråkighet under andra halvåret 2008. I denna strategi kommer utbildningskomponenten att ha en mycket framträdande plats. Sammansättningen av och olika sätt att lära sig främmande språk kommer att spela en mycket viktig roll.
När det gäller iriskan kan jag berätta att jag nyligen besökte Dublin. Både vid detta tillfälle och vid senare tillfällen har jag fört diskussioner med de irländska myndigheterna. Jag har framhållit behovet av bredast möjliga utbildning för personer som kan arbeta inom EU, och inte bara som översättare och tolkar. Detta är viktigt för att se till att iriskan ges samma ställning som de övriga officiella språken.
Evgeni Kirilov
(EN) Herr talman! Jag förväntade mig verkligen att få ett svar från kommissionsledamoten i kväll. Ordet ges till personer som gör uttalanden och ställer frågor. Jag har en fråga och jag skulle vilja ha ett svar på den frågan. Så enkelt är det. Vi ödslar tid på uttalanden i kväll. Skulle ni kunna vara snäll och be kommissionsledamoten svara mycket kortfattat. Jag tänker inte ställa några särskilda frågor efter det.
Talmannen
Ärade ledamöter! När personer ber om ordet kan jag inte veta om de tänker göra ett uttalande eller ställa en fråga. Jag har ännu inte den mentala kapaciteten. Jag har inte gudomliga krafter. Vad jag måste göra är att se till att talarna följer de tidsregler och de traditioner som finns hör i kammaren, och tyvärr kan jag inte ge er någon tid. Det skulle missgynna de ledamöter som har ställt frågor. Jag måste påpeka att 70 frågor har ingetts till kommissionen enbart till detta sammanträde. Givetvis går det inte att besvara 70 frågor. Vi har regler, och vi måste följa dem. Jag ber verkligen om ursäkt och jag förstår er frustration. Om jag var i er situation - och när jag är i er situation känner jag mig också frustrerad - men jag kan inte ge er ett svar. I vilket fall som helst kommer kommissionsledamoten att ge er ett skriftigt svar och ni kommer därför att få ett svar. Jag hoppas ni har förståelse för det.
Angående: De regionala utvecklingsfonderna och minoritetsgrupper
De flesta besluten har fattats om belopp från strukturfonderna för regional utveckling för perioden 2007-2013. Hur kommer kommissionen att garantera att fondmedlen inte används på ett diskriminerande sätt och att etniska minoriteter som i synnerhet romerna också får medel från dessa fonder?
Kommer kommissionen att publicera information om olika etniska minoriteters användning av fondmedlen?
Danuta Hübner
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Låt mig säga att i processen inför den nya generationen sammanhållningsprogram för 2007-2013 har kommissionen insisterat på att frågan om romerna, som är av särskilt intresse för ledamoten, ska inkluderas i planering och programplanering under förhandlingarna. Jag måste erkänna att medlemsstaterna har reagerat mycket positivt genom att inkludera frågan om romerna som en gränsöverskridande fråga i många nationella strategiska referensramar och även via direkta referenser i befintliga program. Detta är särskilt tydligt för länder som Ungern, Tjeckien, Slovakien, Rumänien, Bulgarien, Estland och Spanien, men även för Polen, Slovenien, Litauen och Finland.
På grund av det decentraliserade sätt som strukturfonderna förvaltas på kan kommissionen inte tydligt identifiera vilka projekt som inriktas på och i framtiden kommer att inriktas på frågan om romerna, och hur mycket pengar som kommer att finnas tillgängliga för denna fråga. Genom vår närvaro i övervakningskommittén för perioden 2000-2006 märker vi emellertid tydligt att det finna många intressanta och kompletterande program och projekt som stödjer integration av romer. I många av programmen i Europeiska socialfonden och Europeiska regionala utvecklingsfonden anges antingen specifika genomförandeanslag eller indirekt stöd för integration av romer, genom hänvisning till utsatta grupper. Detta gäller exempelvis för Estland, Finland och Polen.
När det gäller publiceringen av uppgifter måste jag säga att för perioden 2007-2013 är medlemsstaterna, som ni förmodligen vet, skyldiga att publicera detaljer om de olika programmens stödmottagare. Men detta system sträcker sig inte uttryckligen till identifiering av stödmottagarnas etniska härkomst. På grundval av den lista som vi kommer att motta kommer vi trots detta att kunna identifiera de områden där EU för en aktiv politik.
För perioden 2007-2013 har generaldirektoratet för regionalpolitik dessutom tagit fram riktlinjer för kommissionens interna arbete i frågan om romerna. Dessa har använts av de olika tjänsteavdelningarna under programperioden. Det finns en avdelningsöverskridande grupp under ledning av generaldirektoratet för regionalpolitik som arbetar med strukturfonderna.
I många medlemsstater - Ungern är ett bra exempel - har vi dessutom styrmekanismer som är speciellt framtagna för den nya regionalpolitiska processen. I exempelvis Ungern finns det ett nätverk av rådgivare av romsk härkomst som ska bistå romska sökande vid utformningen av de olika stadierna i ett projekt. Kommissionen arbetar dessutom för tillfället med en översikt över alla gemenskapsinstrument och all gemenskapspolitik, inklusive strukturfonderna, och hur de påverkar integrationen av romer. Denna översikt kommer att läggas fram i juni 2008.
Claude Moraes
(EN) Tack, fru kommissionsledamot. Det var ett mycket heltäckande svar. Jag vill också tacka er för era insatser nyligen för att reda ut våra egna strukturfondsproblem i min valkrets i London.
Skulle ni kunna gå in mer i detalj på om man verkligen riktar in sig på etniska minoriteter på ett bra sätt? I december bad Europeiska rådet uttryckligen er och kommissionen att närmare studera denna fråga. Anser ni, utöver det omfattande svar som ni har gett mig, att det finns någon möjlighet att fastställa om man verkligen riktar in sig på romer och andra grupper på ett bra sätt, eller om pengarna filtreras bort till andra ställen? Finns det utrymme att gå vidare i denna fråga?
Danuta Hübner
ledamot av kommissionen. - (EN) Det är faktiskt kommissionsledamot Vladimír Špidla som ansvarar för arbetet med att förbereda kommissionens svar på rådets begäran. Genom våra avdelningsöverskridande grupper deltar vi ändå alla i processen.
Som jag sa kommer vi att ha tillgång till informationen från rapporten om slutmottagarna, det vill säga vi kommer att veta vad som görs för romerna och andra minoriteter. Vi kommer inte att ha etniskt segregerade uppgifter om stödmottagarnas härkomst. Det område där programmet kommer att bedrivas kommer trots detta att framgå mycket tydligt. Så på grundval av detta kommer vi att veta mer för perioden 2007-2013 än vi vet så här långt.
Låt mig också påpeka att kommissionen, i dess egenskap av observatör inom förvaltningssystemen i medlemsstaternas kommittéer, också studerar och aktivt deltar i bedömningen av tilldelningen av fondmedel på de områden som är viktiga för etniska minoriteter. Vi har därför olika typer av information. Jag måste emellertid tillstå att vi saknar ett ordentligt instrument för att identifiera hela räckvidden av de politiska ingripandena. Men vi är utan tvekan mycket medvetna om detta och gör allt vi kan.
Vi får se. Vi förbereder vårt bidrag till kommissionens svar till rådet. Vi vill också se var de svarta hålen finns, de områden där vi saknar information, och vilken typ av åtgärd vi fortfarande kan behöva.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Herr talman! Jag skulle vilja fråga kommissionsledamoten om ensamstående familjer och fattiga familjer med många barn är inkluderade i definitionen av utsatta grupper, om de räknas som minoritetsgrupper eller inte. Dessutom undrar jag om kriterierna kan kombineras och om stödet till dessa grupper kan ökas?
Danuta Hübner
ledamot av kommissionen. - (EN) Inget har exkluderats. Vi har utarbetat förordningen med er hjälp. Vi har varit känsliga när det gäller utsatta grupper, och det finns tydliga hänvisningar i den allmänna förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden, till exempelvis politik för lika möjligheter. Så detta är en prioriterad fråga.
Sedan har vi även systemet för rapportering om hur politiken för lika möjligheter genomförs i den nya generationens program inom Sammanhållningsfonden. I vilken utsträckning medlemsstaterna och regionerna använder denna beror på hur starka de partner är som deltar i alla förvaltningsfondsstrukturer i denna process. Det är en gemensam insats.
Kommissionen har skapat den allmänna ramen, för att ta hänsyn till alla utsatta grupper. Hur denna används beror inte bara på kommissionen, utan även på medlemsstaterna. Jag skulle vilja rikta en stark uppmaning till alla på fältet att ta hänsyn till denna fråga.
Medlemsstaterna genomför nu en process där de fattar beslut om urvalskriterierna. Och kommissionen deltar i denna process. Trots detta är det upp till medlemsstaterna och parterna att fatta beslut, eftersom alla samhällsparter ingår i övervakningskommittéerna. Jag hoppas att alla parter tillsammans med kommissionen kommer att uppmärksamma medlemsstaterna på dessa frågor, och att urvalskriterierna kommer att inkludera kriterier som gör det möjligt för alla utsatta grupper att vara representerade i våra program.
Angående: EU:s regionalstöd till Irland för perioden 2007-2013
Är kommissionen nöjd med den regionala pariteten när det gäller EU:s nyligen fastställda stöd till Irland för perioden 2007-2013? Oroar sig kommissionen över att siffrorna visar att Irlands två regioner inte närmar sig varandra, utan att BMW-regionen (Border, Midland och Western) fortfarande släpar efter S&E-regionen (Southern och Eastern), som fortfarande mottar den största delen av det statliga stödet?
Danuta Hübner
ledamot av kommissionen. - (EN) När det gäller Irland och tilldelningen för 2007-2013 samt fördelningen mellan de två viktigaste regionerna kan jag säga att BMW-regionen (Border, Midlands och Western), som är en infasningsregion inom mål 2, kommer att motta ett finansiellt stöd per capita som är fyra gånger så stort som stödet till grannregionen, den rikare S&E-regionen (Southern och Eastern).
Av de totalt 901 miljoner euro som har tilldelats Irland kommer 457 miljoner euro att gå till BMW-regionen och 293 miljoner till S&E-regionen.
Vi har även 150 miljoner euro som kommer att gå till samarbetsprogram, vilket innebär en per capita-tilldelning på ungefär 400 euro i BMW-regionen och ungefär 95 euro i S&E-regionen.
Tack vare stödet från strukturfonderna har BMW-regionen dessutom gjort mycket bra i från sig under den senaste programperioden. Regionen hade redan 2004 nått 102,9 procent av genomsnittligt BNP per capita för EU-27. Men jag erkänner att klyftan i regionalt BNP för BMW-regionen och den angränsande regionen fortfarande är en utmaning. Därför hoppas vi att denna klyfta kommer att minska ytterligare i programmen för 2007-2013, både i Europeiska socialfonden och i Europeiska regional utvecklingsfonden.
Jim Higgins
(GA) Herr talman! Jag skulle vilja tacka kommissionsledamoten. Jag skulle vilja sätta in de stora vägprojekten - som är mycket viktiga i avlägset belägna områden - i rätt kontext. Under 2006 slutfördes 14 större vägprojekt, men inte ett enda av dem var i BMW-regionen. Samma år inleddes nya vägprojekt, men endast ett av dem var i West - i BMW-regionen.
Samma år inleddes 11 vägprojekt på totalt 222 kilometer. I West finns det emellertid bara två projekt på sammanlagt 25 kilometer. Ni har rätt när ni säger att när man studerar BNP eller bruttoproduktionsvärde står det klart att klyftan ökar och att något måste göras.
Danuta Hübner
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag uppskattar verkligen den kommentaren. Låt mig också säga att vi kommer att stödja BMW-regionen i många år framöver. Som ni vet minskade anslagen till Irland extra mycket för 2007-2013, och detta har givetvis inverkat på hur mycket vi kan göra tillsammans de kommande åren.
De goda nyheterna för Irland är dock att Irlands nationella strategi för markanvändning finns. Det är ett nationellt program som uppmärksammar de skilda tillväxtnivåerna, både mellan regioner, men även inom BMW-regionen. Låt oss hoppas att EU:s bidrag och det irländska bidraget tillsammans kommer att göra att BMW-regionen kommer att få snabbare tillväxt.
Låt mig göra en personlig kommentar. Vi vet alla att Irland har använt medel från de europeiska fonderna på ett fantastiskt sätt under årens lopp och följt en mycket klok strategi, och att detta har lett till en stor förbättring av den allmänna utvecklingen mätt i BNP per capita. Men det är sant att man valde att inte satsa på infrastrukturen, som nu är ett problem. På detta område kan vi inte heller hjälpa till eftersom Irland har avslutat mål 1-programmet, där man kan göra ytterligare investeringar i infrastruktur. Man har gjort ett helt annat val än Spanien och Portugal. Men det är inte min sak att döma.
Angående: EU:s stöd till fredsprocessen i Irland
Kan kommissionen ange hur mycket ekonomiskt stöd den ger till Nordirland från strukturfonderna under åren 2007-2013, samt hur mycket ekonomiskt stöd kommissionen har gett till Nordirland sedan 1994 inom ramen för EU:s strukturfondsprogram, Interreg-programmet om gränsöverskridande samarbete, EU:s fredsfond och Internationella fonden för Irland?
Danuta Hübner
ledamot av kommissionen. - (EN) Alla här i kammaren vet att kommissionen i många år har varit en stark och närvarande partner i freds- och försoningsprocessen i Nordirland.
För perioden 2007-2013 kommer sammanlagt drygt 1,2 miljarder euro att investeras i Nordirland. Dessa pengar kommer från Europeiska socialfonden och Europeiska regionala utvecklingsfonden. Ytterligare 477 miljoner euro kommer att tilldelas Peace III-programmet. Dessutom tillkommer pengar från IFI- och Interreg 4-programmen. Dessa kommer inte bara att investeras i Nordirland utan även i Irlands gränsregioner.
Om vi blickar bakåt, viket också ingick i frågan, och tittar på perioderna 1994-1999 och 2000-2006 kommer EU att ha investerat mer än 2 miljarder euro under perioden 1994-1999 och nästan 1,8 miljarder euro under perioden 2000-2006. Så för hela perioden 1994-2013 kommer vi att ha investerat nästan 5 miljarder euro i Nordirland.
Med den nya insatsstyrkan och Europeiska kommissionens nya strategi och engagemang kommer vi nu att få fler fördelar än bara ekonomiska anslag, eftersom Nordirland kommer att delta mer i den europeiska politiken. Det är det vi arbetar på, tillsammans med Nordirlands regering och andra partner.
Seán Ó Neachtain  
suppleant för frågeställaren.- (GA) Fru kommissionsledamot! Stödet för fredsprocessen i Nordirland och gränsregionerna har varit en stor framgång. Kan ni säga om detta initiativ kommer att fortsätta när utgiftsperioden löper ut 2013?
Jim Higgins
(GA) Herr talman! Jag håller helt med min kollega Seán Ó Neachtain och är väldigt tacksam gentemot EU för dess ekonomiska stöd till Nordirland, särskilt till gränsregionerna. Det är fantastiskt vackert där och det är fred där nu och vi vill alla tacka EU för dess bidrag. När man tittar närmare på siffrorna, och jag har nyligen skrivit en rapport om Internationella fonden för Irland, kan vi se att över fem tusen arbetstillfällen har skapats tack vare denna fond. Trots det ställer jag mig helt bakom den fråga som har ingetts av min kollega Seán Ó Neachtain.
Danuta Hübner
ledamot av kommissionen. - (EN) Som svar på frågan om vi kommer att fortsätta vår närvaro i Nordirland efter 2013 kan jag säga att IFI, som inte är ett gemenskapsprogram som kommissionen och rådet bidrar till, som ni vet, kommer att avslutas 2010. Därför vet vi inte om det internationella samfundet kommer att vilja fortsätta med en andra fas eller en andra upplaga av detta program.
När det gäller EU-program är Nordirland ett mål 2-program. Jag hoppas verkligen att vi kommer att fortsätta med mål 2-programmet eftersom jag inte tror på en regional politik som bara omfattar en del av Europa, och där andra delar utelämnas. Om det inte kommer att finnas något mål 2 kommer Nordirland inte att vara kvalificerat för stöd.
Jag anser emellertid att det gränsöverskridande och nationsöverskridande samarbete som Nordirland deltar i - särskilt det nya gränsöverskridande programmet via ”C” - också är mycket viktigt. Vi anser nämligen att detta interregionala samarbete - särskilt med dess gränsöverskridande dimension - också är mycket viktigt för att föra Nordirland närmare Europa och för samarbetet med andra regioner och andra medlemsstater. Så det är en öppen fråga. Kommissionen kommer utan tvekan att stödja tanken på fortsatt närvaro.
Talmannen

Angående: Finansiering via de europeiska strukturfonderna
Känner kommissionen till att projekt enligt de nya operativa riktlinjer som gäller i Skottland måste uppnå en minimibudget på 200 000 £ för att vara berättigade till finansiering via de europeiska strukturfonderna? Anser inte kommissionen att denna bestämmelse är orättvis och diskriminerar mindre men dock värdefulla projekt?
Frågorna 50-54 kommer att besvaras skriftligen.
Danuta Hübner
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen känner till den tröskel som de skotska myndigheterna har infört. Låt mig också säga att de skotska myndigheterna under hela förhandlingarna har varit helt öppna om att de tänkte införa tröskeln. Myndigheterna var inte bara öppna i kontakterna med kommissionen, utan även i samrådsprocessen med alla berörda aktörer och partner i Skottland.
Jag skulle vilja betona att den tröskel som har införts absolut inte exkluderar små projekt, men att syftet är att dessa projekt ska uppmuntras att slå sig samman ämnes- eller områdesmässigt för att nå det nödvändiga tröskelvärdet. De skotska myndigheterna har åtagit sig att se till att stöd ges till innehavare av små projekt, så att små projekt som inte når upp till tröskeln när som helst kan lämnas in till det tillfälliga förvaltningsorganet. När det är möjligt kommer detta organ sedan att slå samman projekten för att skapa ett mer strategiskt förslag.
Syftet är faktiskt att minimera de ekonomiska riskerna och revisionsriskerna med att finansiera små projekt. Syftet är dessutom att främja kopplingar mellan mindre projekt och göra dem till en del av en heltäckande strategi. Ett annat syfte är att minska den administrativa bördan, som ofta ses som ett hinder för små projekt. Så avsikterna är goda, och det finns en mekanism för att hjälpa små projekt att bilda större projektpaket som sedan kan ansöka om finansiering.
David Martin
(EN) Fru kommissionsledamot! Mycket kort, för jag vet att vi har ont om tid. Om de skotska myndigheterna skulle komma till er och föreslå en lägre tröskel, skulle detta i så fall vara möjligt, och skulle ni se det som positivt?
Danuta Hübner
ledamot av kommissionen. - (EN) Ja, absolut. Svaret skulle definitivt bli ja.
Angående: Inrättande av en myndighet för den europeiska marknaden för telekommunikationer
Bland de förslag som kommissionen lagt fram om den förestående översynen av regleringsramen för telekommunikationer ingår bland annat ett förslag om inrättande av en myndighet för den europeiska marknaden för telekommunikationer. Den här myndigheten ska bland annat överta den roll som den europeiska gruppen av regleringsmyndigheter (ERG) spelar i dagens läge och samordna de nationella regleringsmyndigheternas verksamhet.
Har kommissionen beaktat de motreaktioner som kommit från alla de nationella regleringsmyndigheterna i EU angående den makt och de befogenheter som den föreslagna gemenskapsmyndigheten skulle få? Var går skiljelinjen i fråga om befogenheter mellan de nationella regleringsmyndigheterna och denna nya europeiska myndighet?
Viviane Reding
ledamot av kommissionen. - (EN) Ledamoten hänvisar till kommissionens förslag om att inrätta en myndighet för den europeiska marknaden för elektroniska kommunikationer. Vi anser att detta bör vara en separat enhet oberoende av kommissionen och ansvarig inför Europaparlamentet. Denna enhet skulle kunna bistå kommissionen i dess arbete med att lösa de återstående problemen med inkonsekvent reglering, som leder till att de europeiska marknaderna fragmenteras.
Jag har kontinuerligt kontakt med de nationella regleringsmyndigheterna och jag beaktar deras åsikter om den föreslagna myndighetens befogenheter och skyldigheter.
Den europeiska gruppen av regleringsmyndigheter (ERG) har uttryckt att den helst stärker sin egen modell, för att förbättra kvaliteten, konsekvensen och samordningen av regleringen i EU. ERG anser att om EU vill spela en ledande roll i den globala ekonomin måste dess 27 medlemsstater ha ett nära samarbete så att näringslivet till fullo kan dra nytta av den europeiska marknaden. Så är det alltså inte i dag och vi måste hitta lösningar för att se till att det blir så i framtiden.
I den konsekvensbedömning som åtföljer förslagen om översyn anges att den europeiska myndigheten skulle bidra till att göra beslutsfattandet effektivare, framför allt vid beslut om gränsöverskridande åtgärder. Vi behöver det för att bygga upp den inre marknaden.
Kommissionens slutsats är därför att det finns ett behov av att inrätta en separat enhet inom gemenskapens befintliga struktur. ERG i dag ligger utanför denna struktur, vilket betyder att det bara är en privat organisation. Inom den institutionella strukturen skulle denna enhet förstärka de nationella regleringsmyndigheternas befogenheter genom att överta ERG:s funktioner och grunda dem på gemenskapsrätten.
När det gäller frågan om fördelningen av befogenheter skulle myndigheten bistå kommissionen i frågor som påverkar den inre marknaden och har en inbyggd gränsöverskridande karaktär, och den skulle givetvis utnyttja de nationella regleringsmyndigheternas expertis och dagliga regleringsarbete. Detta system, baserat på de 27 nationella tillsynsmyndigheternas expertis och den erfarenhet som har byggts upp hos Europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet (ENISA), syftar till att stärka enhetligheten och samstämmigheten i EU:s regler, förbättra beslutsprocessen och bidra till en hög och effektiv nivå av nät- och informationssäkerhet.
Georgios Papastamkos
(EL) Fru kommissionsledamot! Om en EU-medborgare påverkas av en administrativ bestämmelse, vilket av de tre organen ska medborgaren vända sig till för att försvara sina rättmätiga intressen: till de nationella regleringsmyndigheterna, till den myndighet för den europeiska marknaden för telekommunikationer som håller på att inrättas eller till kommissionen?
Kommer besluten från den myndighet som håller på att inrättas verkligen att kunna verkställas? Har kommissionen själv för avsikt att stå för de extrakostnader som kommer att uppstå till följd av den föreslagna revideringen av regelverket, med tanke på den nuvarande ojämna utvecklingen av telekommunikationsstrukturer bland nya och gamla medlemsstater?
Viviane Reding
ledamot av kommissionen. - (EN) Varje medborgare har rätt att klaga om någonting inte fungerar. Om jag var en vanlig medborgare skulle jag i första hand vända mig till Europaparlamentets utskott för framställningar, eftersom det är den plats där parlamentet kan göra sin röst hörd. Den andra vägen är genom öppenhet, vilket utgör en mycket viktig del av alla våra regler.
Kommissionen har försökt att få till stånd denna öppenhet. I samband med röstroaming kommer ni kanske ihåg att medborgarna överhuvudtaget inte visste var de kunde få information om prisstrukturer förrän kommissionen inrättade en webbplats med information om roaming. Detta var första gången som öppenhet fungerade.
I den nya reformen gör vi dessutom öppenhet till regel snarare än undantag, inte bara när det gäller prisstrukturer utan även vid exempelvis brott mot säkerheten eller om den personliga integriteten kränks. I sådana fall är operatörerna skyldiga att informera konsumenterna. Men medborgarna kan fortfarande klaga den vanliga vägen, enligt de gamla telekomreglerna.
Angående: Tillgång till bredband för samtliga medborgare i medlemsstaterna
Kommissionen antog den 13 november 2007 flera förslag till en reform av regelverket för elektronisk kommunikation. Kan kommissionen ange i vilken omfattning den avser att effektivt och snabbt ingripa i medlemsstaterna så att bredbandsmarknaderna blir tillgängliga för samtliga medborgare? De stora prisskillnader som råder för närvarande visar att det långt ifrån är så i dag?
Hur kan kommissionen för övrigt garantera att konkurrensen är effektiv och att man straffar tillämpning av otillåtna konkurrensmetoder som hindrar att marknaderna öppnas?
Viviane Reding
ledamot av kommissionen - (EN) Höghastighetsinternet i form av bredband är Internets framtid och vi vill inte att denna form av Internet bara ska vara tillgängligt för vissa. Därför är ett informationssamhälle för alla en av Lissabonstrategins grundprinciper för öppna och konkurrenskraftiga marknader. Eftersom våra nuvarande regleringsinstrument, även före reformen, gör det möjligt att använda denna öppna strategi för elektriska kommunikationer - som dessutom gynnas av allmänna konkurrensregler - har marknaderna öppnats för konkurrens, vilket i sin tur har drivit på utbyggnaden av bredbandsnät i Europa.
Vad som bekymrar mig är att samtidigt som det har fungerat bra i vissa länder - de länder där konkurrensen fungerar bra, där man har spridningsnivåer på upp till 37 procent, ja även 40 procent - är spridningsnivåerna i andra länder mycket låga. Jag skulle vilja få ett slut på denna variation. Jag skulle vilja hjälpa dem som är i den lägre kategorin att komma upp några pinnhål. Därför föreslår kommissionen, som en del av reformen, att kommissionen ska ges befogenhet att övervaka de regleringsåtgärder som de nationella regleringsmyndigheterna vidtar, tillsammans med möjligheten för de nationella regleringsmyndigheterna att separera funktioner om de anser att detta behövs för att öppna upp marknaderna.
Parallellt med detta prioriterar kommissionen brott mot konkurrensreglerna. Exempelvis bötfällde vi France Télécom och Deutsche telekom 2003 för att ha missbrukat sin ställning på bredbandsmarknaden. Och nu nyligen, den 4 juli 2007, bötfällde kommissionen Telefónica för att det hade missbrukat sin dominerande ställning genom att krympa marginalerna på den spanska bredbandsmarknaden.
I mars 2006 lade vi dessutom fram ett meddelande om att minska bredbandsklyftan. Vi behöver verkligen bredband för alla och därför anser jag att vi behöver nationella bredbandsstrategier som speglar regionala och lokala behov.
För att övergå till frågan om öppenhet ska kommissionen snart lansera en webbportal inriktad på bredband och medborgarna, vilken bör börja fungera någon gång i maj-juni 2008.
Sist men inte minst ser kommissionen positivt på användningen av offentliga medel - inklusive EU-fondmedel som strukturfonderna - för att bygga ut bredband i områden där den kommersiella täckningen är otillräcklig. Flera sådana projekt har redan inletts.
Vi stöder dessutom utvecklingen av informationssamhällen genom regionalpolitik. Enligt en preliminär beräkning uppgår denna typ av investering till ca 15 miljarder euro, vilket är 4,4 procent av de totala utgifterna för perioden 2007-2013. Av denna siffra är 2,2 miljarder euro beräknat att gå till bredbandsinfrastrukturer. Genom dessa kombinerade insatser hoppas vi att dagens spridningssiffror - där fyra av våra länder för övrigt är världsledande när det gäller bredbandsspridning - kommer att göra många fler länder till ledande i världen och särskilt i Europa.
Giovanna Corda
(FR) Fru kommissionsledamot! Ni var tvungen att införa maxpriser för roaming och förra veckan sa ni att ni kanske skulle bli tvungen att göra detsamma för e-post.
Kommer ni inte också inom en snar framtid att bli tvungen att kontrollera priserna för Internetåtkomst på EU-nivå?
Jag vet att det finns planer på harmonisering i vissa länder, vilket kommer att minska antalet operatörer. Kommer detta att betyda lägre priser? Jag tvivlar på det.
Viviane Reding
ledamot av kommissionen. - (FR) Herr talman! Som svar på Giovanna Cordas fråga skulle jag vilja påpeka att vi inte påverkar marknadspriserna med lätt sinne. Vi överlåter vanligtvis till marknaden att lösa sådana problem. Men om marknaden inte klarar det måste politikerna ta sitt ansvar. Det var det vi gjorde med roaming av röstsamtal, och det är det jag vill göra med sms och dataroaming.
Baserat på min skyldighet enligt förordningen om röstroaming, där parlamentet bad mig lägga fram en analys av läget 2008, har jag därför precis gett branschen en skälig varning. På ett sätt som inte kan misstolkas har jag sagt åt dem att om den inte själv sänker priserna kommer regleringsmyndigheterna, inklusive Europaparlamentet, att bli tvungna att vidta åtgärder. Marknaden måste emellertid alltid först få en chans att själv agera. Det är endast om marknaden inte klarar av att lösa problemet som politikerna bör ingripa.
Vad kommer att hända med bredbandsmarknaden? Jag vet inte. Det enda jag vet just nu är att här i Europa har vi fyra länder som är världsmästare i marknadsspridning. De ligger långt före Japan och Sydkorea, och ännu längre före Förenta staterna. Vad som utmärker dem är att de är konkurrensutsatta marknader, marknader där det finns flera olika alternativ att välja mellan och där konsumenterna är fria att välja den tjänst som passar dem bäst.
Det är så en marknad bör fungera. Endast om marknaden inte fungerar bör vi reglera. Det är det de nationella regleringsmyndigheterna gör. För att göra det möjligt för dem att göra detta på ett effektivare och mer praktiskt sätt, genom att föra den inre marknaden ett steg vidare - eftersom detta är EU:s trumfkort i en globaliserad värld, föreslår jag en reform av den lagstiftning som styr telekommarknaderna. Jag gör detta, och parlamentet diskuterar för närvarande frågan, så att konsumenterna får ett verkligt val.
För närvarande är det för många människor - inte bara individer utan även små och medelstora företag - som inte har tillgång till bredband. I framtiden kommer de inte att ha tillgång till den sociala utvecklingen via bredband. Jag finner denna situation ohållbar. Därför måste bredband för alla vara ett politiskt mål. Det kan nås om vi klarar att reformera telekommarknaden på ett sätt som gör att det skapas verklig konkurrens mellan operatörer, och därmed ett val mellan de tjänster som de erbjuder medborgarna
Angående: Internetsäkerhet
Samtidigt som informations- och kommunikationstekniken gör framsteg som innebär stora fördelar har risken för att våra barn ska utsättas för olämpligt och olagligt material ökat dramatiskt. År 2005 antog EU ett program för ett säkrare internet (Safer Internet Plus-programmet) för att bekämpa innehåll som är olagligt och oönskat, särskilt för barn.
Mot denna bakgrund undrar jag följande:
Kommer kommissionen att rapportera om vilka resultat som har åstadkommits på detta viktiga område, särskilt vilka konkreta förbättringar som kan göras för att förbättra internetsäkerheten i medlemsstaterna?
Viviane Reding
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Detta ämne ligger mig varmt om hjärtat eftersom det handlar om barn och deras säkerhet. Den nya tekniken är underbar för barn, men det finns även faror, och vi måste bekämpa dessa.
Därför har vi inrättat två omfattande europeiska nätverk: INHOPE-nätverket med jourtelefonlinjer dit allmänheten kan rapportera olagligt innehåll och INSAFE-nätverket för att öka medvetenheten, med syfte att sprida kunskap om säkrare användning av onlineteknik till barn, föräldrar, skolor, politiker och medier. Alla dessa ingår i programmet för säkrare Internet och är unika initiativ på EU-nivå.
INHOPE:s jourtelefonlinjer finns i 24 europeiska länder och det finns även internationella avläggare i Asien och Förenta staterna. Antalet rapporter om material där barn utnyttjas, som detta nätverk behandlar och lämnar vidare till de brottsbekämpande myndigheterna, har ökat med 15 procent de senaste åren. Så vi kan verkligen se hur viktiga dessa jourtelefonlinjer är.
Det andra nätverket är INSAFE. Det samordnar informationscentraler i 23 europeiska länder och anordnar dessutom varje år säkert Internet-dagen, som i år var den 12 februari. Vi anordnade ett Europaomfattande ungdomsforum där flera parlamentsledamöter och branschrepresentanter närvarade för att berätta om sina erfarenheter av socialt nätverkande och mobiltelefonanvändning.
EU-nätverket Kids Online samordnar forskare från 21 länder som inriktar sig på barns säkerhet online, och varje år samlas icke-statliga organisationer, forskare inom branschen och politiker för att diskutera hur man effektivt ska kunna bekämpa olagligt innehåll, Web 2.0 och andra relevanta ämnen. Programmet uppmuntrar dessutom den privata sektorns engagemang. Programmet Safer Internet Plus kommer att avslutas i december 2008. Parlamentet kommer därför mycket snart att ha en möjlighet att studera översynen av detta program för perioden 2007-2013. Jag är säker på att parlamentet aktivt kommer att delta i denna beslutsprocess.
Vi har sett goda resultat så här långt och de kan bli ännu bättre. Problemet blir inte mindre, det fortsätter att växa, så jag anser att dessa program ska fortsätta.
Gay Mitchell
(EN) Fru kommissionsledamot! Tack för ert svar. Eftersom problemet växer och beräknas växa ännu mer, kan ni bekräfta att ni kommer att rekommendera att budgeten också ska fortsätta att växa? Budgeten för de senaste fem åren var 45 miljoner euro.
Känner ni till att enligt en undersökning från 2003 angav 40 procent av barnen att personer som de hade mött online hade bett att få möta dem personligen. Och 2006 angav 22 procent av barnen att de faktiskt hade mött dessa personer. Av dessa talade 51 procent aldrig om det för sina föräldrar eller lärare. Mot bakgrund av detta, vilka mål har ni själv satt upp, hur ska målen mätas och vilka framsteg kommer ni att kunna rapportera om till parlamentet när vi ska förnya programmet nästa gång för perioden fram till 2013? Jag stöder verkligen detta program och jag uppmanar er att ta fram de resurser som krävs för att föra det framåt.
Mairead McGuinness
(EN) Fru kommissionsledamot! Tack för ert svar. Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att intensifiera sitt arbete med föräldrar? Detta är det verkliga problemet. Barnen ligger tyvärr långt före oss på detta område. Jag oroas av att detta program kommer att avslutas 2008 och är dessutom medveten om att alla inte känner till det, även om många gör det. Jag hoppas ni kommer att beakta detta, och jag tror att ni behöver vidta fler förebyggande åtgärder för att uppmuntra ökad medvetenhet om denna fråga.
Viviane Reding
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag håller helt med ledamoten. Det är verkligen ett stort problem. För en gångs skull vet barn i vårt samhälle mer än föräldrarna. Det behöver inte vara dåligt, men föräldrarna får problem när de ska hjälpa sina barn att lösa problemet. För övrigt rör detta inte bara föräldrar utan även mor- och farföräldrar. Det är ofta mor- och farföräldrarna som först köper en mobiltelefon till sitt barnbarn, för att hålla kontakten med det. Och det rör naturligtvis även lärare.
Därför planerar vi inte bara att utvidga programmet med en utökad budget på 55 miljoner euro - och jag hoppas att parlamentet kommer att öka denna budget - utan vi arbetar även tillsammans med privata organisationer som SchoolNet. ScholNet-programmet finns i många europeiska skolor och tar verkligen itu med detta problem för att göra barnen medvetna om vilka problem som finns och visa dem att inte alla som de kommer i kontakt med är personer som de bör ha kontakt med. SchoolNet tillhandahåller även information via jourtelefonlinjer och via verksamheten i programmet Safer Internet, och tillhandahåller informationscentraler för att få föräldrar att förstå vad som pågår. Väldigt ofta har föräldrarna ingen aning om för- och nackdelarna med ny teknik.
Jag är ansvarig för ny teknik och jag anser verkligen att det mesta som sker via ny teknik är positivt. Jag vill inte att ett fåtal negativa aspekter helt ska hindra den unga generationen från att ha kontakt med ny teknik. Därför tror jag starkt på branschens förmåga till självreglering.
För ett år sedan bad jag mobiltelefonoperatörerna att se till att Internetproblemen inte skulle spridas till mobiltelefonerna i den tredje generationens mobiltelefoner. Jag är mycket glad över att kunna säga att mobiltelefonbranschen i år vidtog mycket konkreta åtgärder för att informera föräldrar och barn om de svårigheter de ställs inför och att de i den tredje generationens mobiltelefoner har möjlighet att blockera program som är farliga för barn.
Så det sker framsteg. Jag anser att valet till Europaparlamentet kan vara ett bra tillfälle för Europaparlamentet att uppmärksamma medborgarna på de åtgärder som har vidtagits. Detta är konkreta åtgärder. Ni har rätt när ni säger att inte alla känner till dem. Så varför inte utnyttja valrörelsen inför valet till Europaparlamentet till att förklara för medborgarna vilka konkreta åtgärder Europeiska gemenskapen vidtar för samhällets bästa?
Talmannen
De frågor som på grund av tidsbrist inte hade besvarats skulle erhålla skriftliga svar (se bilagan).
Frågestunden är härmed avslutad.
