Anföranden på en minut (artikel 150 i arbetsordningen)
Talmannen
Nästa punkt är anföranden på en minut om frågor av politisk vikt.
Damien Abad
(FR) Herr talman! Vi genomgår den värsta globala finanskrisen sedan 1929 och EU kan inte bara stå och se på. Dessutom är regleringen av det internationella finansiella systemet inte en fråga för högern, vänstern eller ens centern, utan en fråga som berör alla i hela världen. Jag är övertygad om att EU måste spela en ledande roll på samma sätt som man gjorde i mars 2010 när man uppmanade kommissionen och medlemsstaterna att fokusera på frågan om beskattning av internationell finansiell verksamhet.
Nu, nästan ett år senare, måste vi lägga i en högre växel och göra allt vi kan för att se till att EU blir en inspirationskälla som kommer med slagkraftiga förslag. Därför uppmanar jag parlamentet att anta en gemensam, kraftfull och offensiv ståndpunkt till förmån för införandet av en skatt på finansiell verksamhet på internationell nivå.
Med Frankrike som ordförande i G20, som gjort den internationella finansiella regleringen till en prioritering, har EU en unik möjlighet att bana väg för ett humanistiskt förhållningssätt till en ständigt föränderlig värld. En sådan skatt skulle ge oss ett praktiskt, användbart och rättvist instrument. EU måste upp till bevis, och det gäller även parlamentet.
Marc Tarabella
(FR) Herr talman! I dag, på alla hjärtans dag den 14 februari, vill jag påpeka att en av fem kvinnor i Europa utsätts för våld i hemmet.
Omkring 40-50 procent av alla europeiska kvinnor har upplevt sexuella trakasserier på arbetsplatsen. Vi är inne på 2000-talet och EU har fortfarande inte vidtagit några lagstiftningsåtgärder för att utplåna våldet mot kvinnor. Parlamentet har gång på gång begärt det, rådet har krävt det och kommissionen har lovat, men var är EU:s strategi för att bekämpa våldet mot kvinnor?
Våld mot kvinnor är det allvarligaste och vanligaste brottet mot mänskliga rättigheter i Europa. Det behövs en EU-satsning för att överbrygga de enorma skillnaderna mellan våra länder i fråga om skydd för kvinnor. Om vi ska tala i siffror uppgår kostnaderna för våld mot kvinnor i hemmet - för att bara ta ett exempel, och dessvärre ett mycket vanligt exempel på våld mot kvinnor - i dag till 1 miljon euro i halvtimmen! Om vi vill ha ett modernare och mer demokratiskt Europa måste vi ha en kraftfull strategi för att bekämpa våldet mot kvinnor.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Herr talman! Den baskiska separatiströrelsen ETA har orsakat mycket lidande och måste försvinna för gott. Det baskiska samhället fördömer dess brott. Det enda politiska alternativet som inte fördömde dem har förbjudits. Den 7 februari ändrade dock ETA strategi. De bildade ett nytt parti som uppfyller kraven i spanska lagar och domstolsavgöranden. De har därmed lyssnat på de krav som under flera årtionden ställts av det baskiska samhället, dess institutioner och juridiska representanter som också arbetar för att se till att offren får sitt lidande erkänt och blir kompenserade.
Jag vill dock också påpeka att de exceptionella brottskriterier som Spanien tillämpat i kampen mot ETA ibland har lett till allvarliga brott mot grundläggande rättigheter. I kampen mot terrorismen har man bland annat utan rättsliga grunder kriminaliserat ideologier och till och med det baskiska språket. Jag har tidigare tagit upp fallet med tidningen Egunkaria. Och det finns fler exempel, men jag ska inte upprepa dem.
Mot denna bakgrund måste vi stödja det nya partiets deltagande i det kommande valet i maj.
Oriol Junqueras Vies
(ES) Herr talman! I likhet med min kollega Izaskun Bilbao Barandica vill jag upplysa parlamentet om att den spanska regeringen för några dagar sedan sköt upp beslutet om att ta med det nya baskiska politiska partiet på listan över politiska partier. Vi anser inte att den här typen av agerande är förenligt med god europeisk anda, och det skulle inte förekomma i liknande fall i andra EU-medlemsstater.
Det bör sägas att den spanska staten vid flera tillfällen har kritiserats av internationella organisationer såsom Amnesty International för att man fortsätter att använda sig av tortyr. Dessutom vill vi påpeka att Europadomstolen flera gånger har riktat kritik mot användningen av tortyr och bristfälliga utredningar.
Vi vill även påminna om att många ETA-anhängare hålls fängslade långt ifrån sina hem, vilket utan tvekan strider mot allmänna rättsprinciper, och att vi därför känner att det är nödvändigt att EU deltar i fredsprocessen.
Marisa Matias
(PT) Herr talman! Livsmedelspriserna är nu högre än någonsin och stiger igen för sjunde gången i följd. Bakom denna ökning finns en rad faktorer. Den första är kortsiktig och har att göra med det dåliga vädret i vissa länder såsom Ryssland och Argentina.
Dessutom finns det två strukturella faktorer, och det är därför jag tar upp dem här. Den första har att göra med att vissa livsmedelsproducenter och konsumenter som tidigare var exportörer nu är importörer, vilket är fallet med Kina. Den andra faktorn har att göra med att vissa större multinationella företag är så inflytelserika att de kan påverka priserna till sin egen fördel. Spannmål är ett mycket tydligt exempel på detta där marknaden domineras av sex stora multinationella företag.
Detta innebär att jordbrukare upplever en stor osäkerhet när det gäller priserna på livsmedelsprodukter. EU måste göra det som man slutade med för ett tag sedan, nämligen att skydda sina producenter och konsumenter. Vi har inte råd att vara naiva i en värld där alla tar till knep för att skydda sig själva och se om sitt eget hus, och där multinationella företag manipulerar priserna.
Slavi Binev
(BG) Herr talman! Jag har bett om ordet för att uttrycka min besvikelse över kommissionens slöhet när det gäller att ge skriftliga svar.
Flera gånger har jag först långt efter tidsfristen på tre veckor fått svar på mina frågor. Och det är inte bara förfarandet som är krångligt. Svaren är dessutom alltid vagt och kortfattat formulerade i stil med ”visst, du har rätt, men det här är inte mitt område”.
Jag kommer från ett land där institutionerna under ett annat politiskt system för ungefär tjugo år sedan hade en benägenhet att vältra över ansvaret och låta bli att svara för att det var enklare. Det här inte rätt sätt att kommunicera på. Det är fel sätt. Och med tanke på att kommissionen bemöter oss parlamentsledamöter med ett så svalt intresse kan man ju undra hur den bemöter vanliga EU-medborgare. Jag fruktar faktiskt svaret.
Jim Higgins
(EN) Herr talman! I dag är det inte bara alla hjärtans dag, utan även Europeiska epilepsidagen eftersom det sägs att Sankt Valentin hade epilepsi.
Syftet med Europeiska epilepsidagen är att sticka hål på myterna och få bort stigmatiseringen av en sjukdom som sex miljoner människor i EU lider av. I mitt eget land Irland, som är ett litet land, lever 37 000 människor med denna sjukdom varje dag. Tanken är att denna kampanj ska skapa en större öppenhet och öka kunskapen om epilepsi samt blåsa liv i debatten om vård för epilepsidrabbade människor.
I dagsläget råder det i mitt hemland en mycket stor brist på specialiserade neurologer - Irland har faktiskt den största bristen i hela EU - och väntetiden för att träffa en specialist kan vara upp till två år. Det är förfärligt. Skillnaderna mellan epilepsivården i olika medlemsländer är dessutom häpnadsväckande stora.
Vi behöver forskning och statistik. Vi behöver en EU-omfattande databank som gör det möjligt att utbyta bästa praxis och underlätta för människor som försöker att leva ett normalt liv, men som inte kan köra bil eller motorcykel och inte heller utföra vissa vardagliga sysslor, trots att de har ett helt normalt intellekt. En del har redan gjorts, men mycket återstår att göra på detta område.
Sergio Gutiérrez Prieto
(ES) Herr talman! I dag är det också Europeiska dagen för sexuell hälsa. Statistiken oroar. Världshälsoorganisationen (WHO) uppskattar att mer än 300 miljoner människor varje år ofrivilligt drabbas av en sexuellt överförbar sjukdom.
Europeiska forumet för sexuell hälsa varnar dessutom för att antalet oönskade graviditeter bland tonåringar ökar i en oroväckande takt på grund av en stor brist på kunskap bland unga människor. Kommissionen påpekar också att det finns flera tydliga ojämlikheter i fråga om tillgång till sexuell hälsovård såväl mellan medlemsstaterna som inom dem mellan medborgare i olika inkomstgrupper.
Vi behöver en europeisk strategi för att bekämpa allt detta. Bara fem medlemsstater har planer på detta område, men alla har lyckats minska antalet oönskade graviditeter, antalet sexuellt överförbara infektionssjukdomar samt antalet aborter.
Vi behöver en gemensam strategi som är inriktad på förebyggande åtgärder genom utbildning som förbättrar informationspolitiken, ökar satsningarna på familjeplanering och underlättar tillgången till preventivmedel. Vi behöver en övergripande och ambitiös strategi utan förbud för att kunna garantera alla EU-medborgares rätt till bästa möjliga sexuella hälsa och säkerhet.
Kristiina Ojuland
(EN) Herr talman! Jag vill informera alla europeiska medborgare om att den ställföreträdande ständige representanten för Ryssland i EU i förra veckan varnade mig för konsekvenserna om parlamentet skulle ha en debatt och anta en resolution om rättsstatsprincipen i Ryssland denna vecka. Om så skedde skulle detta leda till kraftiga reaktioner från Kreml.
Jag undrar om jag är den enda parlamentsledamoten som ryska diplomater har försökt påverka i den riktningen? Den här enskilde ryske diplomatens sätt att agera är uppriktigt chockerande och inte alls förenligt med god diplomatisk sed. Det förefaller snarare vara ett hot. Jag vill försäkra er om att vi i egenskap av ledamöter av detta fria och demokratiskt valda parlament inte kan - och inte ska - följa Kremls uppmaningar. Vi ska inte låta oss påverkas av Vladimir Putin. Vi är européer som står för äkta värderingar och vi ger inte vika för hot från någon.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Herr talman! Fackföreningar, partier och andra aktörer i den turkcypriotiska delen av Cypern för pö om pö en kamp mot Ankara, som med hjälp av bland annat politik och migration försöker utrota turkcyprioterna.
Det sorgligaste av allt är den turkiske premiärministern Recep Tayyip Erdogans hänsynslösa och förödmjukande kommentarer till turkcyprioterna. Han har mer eller mindre uppmanat att alla som reagerar mot Ankaras politik i den ockuperade delen av Cypern ska straffas. Den turkiske premiärministern har också öppet och direkt medgett att Turkiet har strategiska intressen på Cypern och har utan framgång begärt att turkcyprioterna ska vara tysta.
Vi står bakom dem. Vår kamp är deras kamp. Deras mål är våra mål. Problemet är inte turkcyprioterna, som vissa påstår. Problemet är Turkiets oförsonliga och godtyckliga politik.
Ágnes Hankiss
(HU) Herr talman! För att genomföra vår första säkerhetsstrategi och på ett effektivt sätt bekämpa terrorism och organiserad brottslighet måste EU ha en högkvalitativ utbildning i brottsbekämpning. Denna utbildning måste göra det möjligt att harmonisera och skapa en likformighet mellan medlemsstaternas mycket varierande kunskaper och brottsbekämpningsmetoder. I det här avseendet kommer Europeiska polisakademin (Cepol) att ha en framstående roll och en viktig uppgift. För en tid sedan gjorde sig Cepol tyvärr känd i parlamentet på grund av misstankarna om fiffel och korruption i dess tidigare ledning. Samtidigt måste det sägas - och kanske är det färre människor som känner till och är intresserade av detta än av skandalerna - att man i samband med tillsättandet av en ny ledning under 2010 också inledde en välbehövlig översyn av Cepols verksamhet. Därför är det nu viktigt att inte bara se över vad som varit, utan också tänka framåt. När det gäller framtida mål är det främst två saker som är viktiga, nämligen att se till att Europeiska polisakademin är juridiskt självständig och att man understöder de utvecklingsmöjligheter som behövs i den nya verksamheten. I det avseendet ber jag om ert stöd och er uppmärksamhet.
Luigi de Magistris
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! I dag den 14 februari är det Europeiska epilepsidagen. Sex miljoner människor i EU lider av epilepsi. Av dem är ungefär 300 000 italienare.
Därför är det viktigt att sammanslutningar som det italienska epilepsiförbundet, som har till uppgift att öka medvetenheten om denna allvarliga sjukdom, anordnar mötestillfällen under denna period. Det finns fortfarande en stor okunskap om den här sjukdomen, alltför lite tydlig information och en brist på kännedom om vissa mycket känsliga aspekter av den.
På senare år det har skett vissa framsteg, framför allt genom 2009 års direktiv. Fortfarande återstår det dock mycket att göra, inte minst för att se till att människor som lider av denna sjukdom garanteras fullständiga rättigheter i arbetslivet och när det gäller rörlighet. Dessutom måste man kunna garantera tillgången till mediciner under skoltid.
Därför anser jag att sådana här evenemang är mycket viktiga eftersom de ger tillfälle till reflektion över grundläggande aspekter av den här typen av problem.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Herr talman! I december 2010 uppgick arbetslösheten i EU:s 27 medlemsstater till 9,6 procent, vilket motsvarar 23 miljoner arbetslösa. Jämfört med förra året har arbetslösheten stigit i två tredjedelar av EU-länderna. Unga människor och kvinnor är hårdast drabbade av den ekonomiska krisen. Arbetslösheten bland kvinnor i EU 27-länderna uppgår till 9,6 procent och arbetslösheten bland ungdomar är 21 procent. I vissa länder såsom Spanien, Slovenien och Litauen, är motsvarande siffra till och med högre än 35 procent. Bara 50 procent av människorna över 60 år arbetar fortfarande. Jobben är alltjämt EU-medborgarnas största bekymmer.
Jag uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att vidta nödvändiga åtgärder för att förverkliga ett socialt Europa. EU:s medborgare vill ha ett hyggligt arbete som ger dem en lön så att de kan leva ett anständigt liv och få tillgång till sociala tjänster och hälso- och sjukvård av god kvalitet.
Jag begär att kommissionen och medlemsstaterna prioriterar tilldelning av ekonomiska resurser som kan skapa jobb och främja industrins utveckling i EU.
Anna Záborská
(SK) Herr talman! Fyraårige Adam Azab, slovakisk medborgare och EU-medborgare, togs från sin mamma i Egypten i november 2008. Domstolen i både Slovakien och Egypten har beslutat att ge mamman vårdnaden, men barnets pappa, som är egyptisk medborgare, tar ingen hänsyn till detta. Den egyptiska polisen och Egyptens inrikesministerium varken kan eller vill avslöja lille Adams adress. Hans mamma, Katarína Azab, har letat efter sin son i Egypten i två och ett halvt år med hjälp av den slovakiska ambassaden. Oroligheterna i Egypten har dock tvingat henne att återvända till Slovakien, utan sin son. Hon fruktar för sin sons liv och hälsa. Jag uppmanar kommissionen och parlamentet att snabbt ingripa och försvara medborgarnas grundläggande rättigheter. Jag ber om er hjälp för att Adam och hans mamma ska kunna återförenas.
Martin Ehrenhauser
(DE) Herr talman! Det är verkligen inte så länge sedan föredraganden för Swiftavtalet stod här under plenarsammanträdet och försäkrade oss om att överföringar av finansiella data inom EU inte skulle omfattas av avtalet. Det var dock inte sant, det vet vi nu. I själva verket är det bara uppgifter om överföringar inom det gemensamma eurobetalningsområdet, Sepa, som är undantagna, medan standardöverföringar och till och med expressöverföringar via SWIFTNet FIN inom EU omfattas av avtalet. Därmed är det uppenbart att Swiftavtalet kommer att innebära en betydande utlämning av uppgifter och att ett av de främsta argumenten för Swiftavtalet därmed faller.
Så vad gör parlamentet nu? Ingenting. Absolut ingenting! Det hörs inget ramaskri. Det enda som märks är ett försök att sopa den nya informationen under mattan. Detta går stick i stäv mot vad som sker i det tyska parlamentet. Där har det nämligen redan hållits en debatt och jag fick dessutom i dag ett e-postmeddelande från Tysklands socialdemokratiska parti där man var mycket tydlig med att parlamentet måste vidta aktiva åtgärder på detta område. Och det är just det jag vill uppmana Europaparlamentet att göra. Jag anser att det är mycket viktigt att vi stoppar denna massöverföring av data och återupptar förhandlingarna.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Herr talman! I ett läge där det råder stora sociala spänningar kan vi inte göra annat än att välkomna det omfattande avtalet om social dialog mellan regeringen, fackföreningar och arbetstagare i Spanien.
Det här avtalet är en modell för Europa. Det är en milstolpe som vi inte har sett på länge. Vi bör också särskilt uppmärksamma en av förgrundsfigurerna för det spanska avtalet, Cándido Méndez, som deltog i Ekonomiska och sociala rådets möte tisdagen den 8 februari i Bryssel.
Under mötet betonade Cándido Méndez betydelsen av att utöka dialogen till EU-nivå och se till att fackföreningarna får en röst och möjligheter att ta initiativ i vår europeiska gemenskap.
Så borde det vara.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Herr talman! Med anledning av vår senaste debatt om internationell adoption skulle jag vilja uppmärksamma fosterfamiljen. Det är ett alternativt boende för barn som väntar på adoption, men det kan också vara en lösning inom den egna familjen. Fosterfamiljer är en effektiv och fördelaktig form av omvårdnad av barn och innebär goda möjligheter för socialt missanpassade barn som har sämst förutsättningar att bli adopterade.
Vi bör uppmuntra medlemsstaterna att ändra lagstiftningen så att det blir möjligt att förbättra traditionella former av omvårdnad i fosterfamiljer, liksom omvårdnaden i fosterfamiljer med många barn eller specialiserade vårdare. Dessutom är det viktigt att se till att det finns ett tillräckligt ekonomiskt stöd för dessa ändamål. Fosterfamiljorganisationer skulle kunna vara delaktiga i utarbetandet av förslag till rättsliga åtgärder som verkligen behövs på det här området. Fosterföräldrarna behöver i sin tur uppbackning av grupper som består av föräldrar, omvårdare, förmyndare och socialarbetare som på ett effektivt sätt arbetar tillsammans för att hjälpa och stödja i föräldraskapet. Lika viktigt är det att samhället förespråkar fosterfamiljen, så att fler vill ta sig an denna uppgift och få respekt, erkännande och uppskattning för en så oerhört viktig insats.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Herr talman! Situationen för nationella minoriteter beror huvudsakligen på om det finns ett konstruktivt samarbete mellan politiska representanter från majoritetssamhället och minoritetsgruppen. Under de senaste tjugo åren har det visat sig att ungerska minoriteter utanför Ungern haft framgångar i de fall det funnits en samarbetsvilja hos den politiska ledningen för minoriteten. Denna har i sin tur mötts av en handlingskraftig politisk ledning för majoritetssamhället, som betraktat minoriteten som en partner oavsett om den suttit i regeringen eller inte. Det finns inget alternativ till den här typen av samarbete. Jag är tacksam över att den nuvarande slovakiska regeringen har slagit sig in på en väg som en dag kan leda till en historisk försoning mellan Ungern och Slovakien. Det måste bli ett slut på den nationalistiska upptrappning som uppstår genom att nationalism i ett land provocerar till nationalism i ett annat. I stället för nationalism hoppas jag att olika former av minoritetsvänligt samarbete kommer att prägla de ungersk-slovakiska förbindelserna framöver. Jag förlitar mig på att den historiska försoningen mellan Ungern och Slovakien kommer att göra stor skillnad, eftersom det inte finns något annat alternativ för de två länderna.
Georgios Toussas
(EL) Herr talman! Folkupproren mot de barbariska, förtryckande regimerna i plutokratierna i länderna i Medelhavsunionen är ett bevis på folkets makt och samtidigt imperialisternas hyckleri.
Nu sätter sig EU och Förenta staterna på tvären mot gräsrotsfriheter och demokrati i Egypten och andra länder. Under många år har USA, Nato och EU stöttat och gjort allt i sin makt för att stärka dessa barbariska regimer och uppgraderat sina förbindelser när det gäller handel, ekonomi, politik och militär med dem, med stora företag och deras politiska talesmän vilket lett till massfattigdom, misär, förföljelse och omfattande vågor av ekonomiska migranter och flyktingar som stuvas in i uppsamlingsläger i EU:s medlemsstater.
Hosni Mubarak är fortfarande medordförande i Medelhavsunionen. EU:s och Förenta staternas budskap till människorna som gör uppror i området går ut på en enda sak: att vilseleda folket i dess kamp. Folket får inte låta sig hindras av ingripanden från Förenta staterna och dess allierade. Det grekiska kommunistpartiet uppmuntrar människor att helhjärtat ge uttryck för sin solidaritet med dem som utkämpar denna kamp.
Antonello Antinoro
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Tanken med det här anförandet är att förmedla den oro som tusentals fiskarfamiljer känner i södra Italien, framför allt i Kampanienregionen och på Sicilien, som står för hälften av fångsten av småfisk. Människorna där lider av ett orättvist och onödigt förbud mot fångst av småfisk. Förbudet har ingen vetenskaplig grund över huvud taget och är politiskt helt oförsvarbart. Genom att agera så här kommer EU i allt större utsträckning att betraktas som fiskefolkets fiende trots att fisket är så viktigt för både medlemsstaternas och EU:s bruttonationalprodukt (BNP).
För två eller tre dagar sedan frågade vi några ledamöter - några av dem är här i kväll - om ett möte med kommissionsledamot Maria Damanaki. Vi har blivit lovade detta, men har hittills inte fått något svar, trots att kommissionsledamoten lovade att försöka hitta en bättre lösning på frågan och då visade prov på stor politisk förståelse.
Det är smärtsamt att ännu en gång behöva konstatera att byråkratin i Bryssel har segrat över politiken. Därför anser jag att det är lämpligt att parlamentet, med stöd av Lissabonfördraget, en gång för alla står på sig för att få slut på den här typen av alltför förlegat och närsynt resonemang.
Vi uppmanar således kommissionsledamoten att ta upp denna fråga till diskussion här i parlamentet.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Herr talman! Trots att partnerskapsavtalet om fiske mellan EU och Marocko har förnyats för fyra år framåt, löper det protokoll där fiskemöjligheter och ersättning fastställs ut den 28 februari.
Detta innebär en risk för att den del av EU:s fiskeflotta som främst sysslar med småskaligt fiske kommer att störas, vilket i sin tur skulle ha avsevärda konsekvenser för områden och städer i EU som är hårt drabbade av krisen. Det finns också en risk för att det skulle störa utvecklingen av ett hållbart fiske inom ramen för fiskeprotokollet och investeringsflödet till befolkningen i de berörda områdena.
I fredags bad kommissionen rådet att godkänna inledandet av förhandlingar om ett förnyande av protokollet, och på måndag sammanträder rådet för jordbruk och fiske.
Vi måste agera snabbt. Därför uppmanar jag rådet att ge kommissionen ett mandat i samband med detta möte. Jag uppmanar också kommissionen att inleda samtal under de kommande veckorna för att se till att ett nytt protokoll med alla garantier utarbetas och att det sker en tillfällig förlängning av verksamheten under en period av ett eller två år så att det blir möjligt att komma fram till ett slutgiltigt och tillfredsställande avtal.
Jarosław Kalinowski
(PL) Herr talman! Ungefär en miljard av jordens befolkning är kroniskt undernärda och svälter. Under 2008 steg livsmedelspriserna dramatiskt, vilket ledde till livsmedelsrelaterade upplopp i ett trettiotal länder världen över. I dag närmar sig livsmedelspriserna 2008 års nivåer. Den allmänna ekonomiska krisen har också bidragit till detta, vilket gör det ännu mer nödvändigt att genom helhjärtade ansträngningar försöka hitta sätt att fördela livsmedelsprodukter globalt. Tyvärr glömmer man i EU att den gemensamma jordbrukspolitiken främst syftar till att trygga utbudet av högkvalitativa livsmedel till skäliga priser för alla konsumenter i EU. Vi kan inte tillåta avskaffandet av ytterligare instrument som reglerar marknaden och bibehåller lagren, däribland spannmålslagren, på lämpliga nivåer. Dessutom måste vi förhindra spekulation på marknaden - det är förkastligt och omoraliskt att det finns aktörer som i jakten på högre avkastning inte respekterar den fria marknadens bestämmelser och på så vis bidrar till att miljontals människor världen över svälter.
Ivailo Kalfin
(BG) Herr talman! Resultaten av en representativ studie visar att bara 4 procent av de bulgariska studenterna deltar i studentutbytesprogram som Erasmus. Den främsta orsaken till denna låga siffra är ekonomiska begränsningar.
Det enda sättet att uppnå målet att 20 procent av EU:s studenter ska ha erfarenhet av utlandsstudier 2020 är att se över finansieringsmekanismerna. Det finns två lämpliga åtgärder för detta. Den första går ut på att utlandsstudierna ska kunna ge poäng. I en undersökning som genomförts av London School of Economics föreslås att man ska inrätta ett europeiskt instrument för poängsättning av utbytesstudier för att göra studenterna mer lockade av detta.
Den andra åtgärden är att öka bidragen för utbytesstudier. Bidragen minskar de sociala ojämlikheterna och är den mest effektiva investering man kan göra för att öka utbildningsstandarden och konkurrenskraften i EU:s ekonomi. Såväl EU som medlemsstaterna själva måste anslå ytterligare medel från sina budgetar så att fler studenter får råd att delta i europeiska utbytesprogram.
George Sabin Cutaş
(RO) Herr talman! Jag välkomnar de folkliga upproren i Tunisien och Egypten, som har störtat två diktatoriska regimer som lyckats hålla sig kvar vid makten under flera årtionden. Förutom ovissheten om framtiden i arabvärlden, vars stabilitet är en förutsättning för balansen i världen, finns en ännu större farhåga om välfärden för medborgarna såväl inom som utanför EU.
Redan i början av den ekonomiska krisen var prioriteringarna att skydda det finansiella systemet och banksystemet och balansera statsbudgetarna. Vi befinner oss dock i en situation där bördan av recessionen börjar få oförutsedda effekter och dessutom en betydande geopolitisk inverkan. I Tunisien och Egypten har stigande livsmedelspriser och arbetslöshet ökat förbittringen över de diktatoriska regimerna. Osäkra framtidsutsikter och ett alltmer ansträngt klimat påverkar också stämningen hos medborgarna i vissa EU-medlemsstater, i synnerhet i de östra och södra delarna av EU. Jag tycker att det är dags att ägna större uppmärksamhet åt människors levnadsstandard. Annars riskerar vi att på sikt få se oväntade missnöjesyttringar från en befolkning som ständigt ombes göra uppoffringar.
Mario Pirillo
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill beskriva den svåra situation som italienska fiskare befinner sig i på grund av att de inte får fiska skarpsill. Detta förbud leder till omedelbara förluster för tusentals familjer som tjänar sitt levebröd på den här verksamheten.
Denna fiskart kan bara fiskas från början av januari till slutet av mars, vilket innebär att möjligheterna till fiske i år går till spillo på grund av att kommissionsledamot Maria Damanaki och hennes tjänstemän inte gör något åt situationen.
Tillsammans med en delegation på fyra andra ledamöter, bland annat Antonello Antinoro, som är närvarande här i kammaren, framförde jag personligen den 1 februari ett krav till kommissionsledamoten om att agera snabbt, och hon lovade att ge oss ett svar inom några dagar. Ändå har vi fortfarande inte fått något svar, vilket är ett bevis på kommissionsledamotens oförmåga att agera i en situation som kräver en omedelbar insats.
Zigmantas Balčytis
(LT) Herr talman! Jag skulle vilja uttrycka min oro över Europeiska rådets godkännande av ett avtal om en ny modell för ekonomisk förvaltning. För det första är modellen bara avsedd för medlemsstater som är med i euroområdet. Övriga medlemsstater har endast rätt att medverka i samordningen av denna modell. Detta gör att man undrar varför bara euroländer förtjänar särskilda ekonomiska stödåtgärder när även medlemsstater som inte ingår i euroområdet står inför enorma ekonomiska och finansiella problem och därmed också kan behöva hjälp framöver.
I det här fallet anser jag att man håller på att statuera ett dåligt exempel i EU, som riskerar att skapa vad man kallar ett Europa i två hastigheter. Detta kan leda till att skillnaderna i tillväxt och utveckling mellan EU:s medlemsstater blir allt större så att föreställningen om ett enat Europa raseras och leder till besvikelse bland medborgarna.
Brian Crowley
(EN) Herr talman! Jag har faktiskt inte bett om talartid, men tack för att jag får tillfälle att uttrycka min medkänsla med familjerna till dem som förlorade sina liv i en tragisk flygolycka i min irländska hemstad förra torsdagen den 10 februari.
Om det inte hade varit för det snabba agerandet från brandpersonalen på flygplatsen som släckte branden på flygplanet skulle troligen ytterligare sex människor ha omkommit. Två personer kunde faktiskt rädda sig själva till fots trots att planet kantrade två gånger på landningsbanan.
Det är viktigt att vi parlamentsledamöter, som själva flyger regelbundet, inser att brandpersonalen på alla flygplatser runtom i EU hela tiden måste ha högsta beredskap för att kunna agera vid den här typen av tragiska situationer.
Talmannen
Punkten är härmed avslutad.
