Betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet - Det indre marked for naturgas - Den strategiske energiteknologiplan for EU (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om
betænkning af Atanas Paparizov for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1775/2005 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet ,
betænkning af Romano Maria La Russa for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2003/55/EF om fælles regler for det indre marked for naturgas - C6-0317/2007 - og
betænkning af Jerzy Buzek for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om en strategisk energiteknologiplan for EU (Set-plan).
Nathalie Kosciusko-Morizet
formand for Rådet. - (FR) Hr. formand, hr. kommissær, ordførere, mine damer og herrer! Europas energifremtid står over for to udfordringer. Den første er at sørge for en sikker, bæredygtig og konkurrencedygtig forsyning gennem et effektivt, operationelt og indbyrdes forbundet netværk. Den anden er en ændring, som er nødvendig for at bekæmpe drivhusgasemissioner og klimaændringer.
Hvad især det første punkt angår, og for dette område som helhed, vil jeg gerne understrege det slovenske formandskabs fremskridt, som resulterede i vedtagelsen af en generel ramme for den "internationale energimarkedspakke" som en helhed på Det Europæiske Råds møde i juni. Det vigtigste element i det kompromis, der blev indgået, vedrører den effektive adskillelse - og jeg understreger ordet "effektiv" - af på den ene side produktions- og forsyningsaktiviteter og på den anden side netværksoperationer. Jeg vil her nævne den form for løsning, som Rådet vedtog mutatis mutandis for el- og gassektorerne.
Selv om adskillige medlemsstater og Kommissionen foretrækker fuld ejendomsretlig adskillelse, ønskede medlemsstaterne at bevare en vis fleksibilitet, og Rådet erklærede sig indforstået med en løsning, som sørgede for en uafhængig netoperatør. Denne løsning skulle være tilgængelig for de medlemsstater, hvis transmissionsnet tilhører et vertikalt integreret selskab på datoen for direktivets ikrafttræden. Denne løsning kræver betydelige justeringer for at garantere netoperatørernes uafhængighed, hvad angår beslutningstagning, naturligvis, men også hvad angår finansiering.
Det kunne se ud som om, den vedtagne mekanisme gør det muligt at undgå interessekonflikter mellem de forskellige organer i et integreret selskab og at sikre en balance mellem på den ene side netoperatørens uafhængighed, virksomhedens udviklingsplan og investeringsbehov og på den anden side moderselskabets finansielle interesser.
Man var i den forbindelse særligt opmærksom på systemudvikling og sikring af et kompromis, som ikke diskriminerer mellem netoperatørerne. Disse operatørers virksomhed vil blive overvåget af tilsynsmyndighederne. Tilsynsmyndighedernes rolle og virksomhed vil blive støttet af oprettelsen af et længe ventet Agentur for Samarbejde mellem Energimyndigheder, hvis oprettelse blev godkendt af Europa-Parlamentet i forrige måned.
Jeg vil gerne understrege nogle af de andre vigtige elementer i denne "internationale markedsliberaliseringspakke", og for det første det centrale spørgsmål om infrastrukturer og understregningen af den fælleseuropæiske tiårige investeringsplan. Dette er et afgørende nyt element, som skal fremme integration og modernisering.
Et andet nøgleaspekt er imidlertid tredjelandes investering i transmissionsnettene, hvilket er meget tæt knyttet til spørgsmål om energisikkerhed. Vi må finde en pragmatisk løsning, som er tilpasset hvert enkelt tilfælde. Der foregår drøftelser i Rådet netop i dette øjeblik, og jeg er sikker på, at de vil resultere i et kompromis, som er acceptabelt for alle medlemsstater.
Det næste stadie vil blive bekræftelse af disse overordnede elementer gennem indgåelsen af en politisk aftale den 10. oktober i Rådet (energi), efterfulgt af meddelelse af den fælles holdning i november eller december. Dette vil gøre det muligt at indlede drøftelserne mellem vores institutioner i forbindelse med en andenbehandling.
Jeg vil nu gerne gå videre til det andet punkt. Jeg mener, at det er afgørende at etablere en lavemissionsøkonomi, hvor den enkelte medlemsstat naturligvis frit kan vælge de energikilder, den ønsker at anvende. Målene for, og investeringerne i, denne globale ændring af økonomien skal først og fremmest være langsigtede, og de byder på utallige teknologiske udfordringer for de næste 10 år.
Jeg vil gerne nævne en række udfordringer, nemlig den kommercielle udnyttelse af CO2-opsamling og -lagring, fordoblingen af produktionskapaciteten i de største vindmølleparker, den kommercielle modenhed af solcelleenergi eller termodynamisk solenergi, bæredygtigt producerede andengenerations biobrændstoffer, indførelse af mekanismer på det offentlige marked, som resulterer i en mere effektiv slutanvendelse af energien på bygge-, transport- og industriområdet, og de altafgørende fremskridt for materialers energibesparende egenskaber, biovidenskaber og informationsteknologier.
I februar, hr. kommissær, vedtog Rådet på grundlag af Kommissionens retningslinjer nogle konklusioner, der indeholdt en række operationelle elementer, som jeg nu vil nævne. Det første er indførelsen og lanceringen af seks industrielle initiativer foreslået af Kommissionen, nemlig vind-, sol- og bioenergi, CO2-opsamling, -transport og -lagring, elnet og endelig bæredygtig kernefission. Foranstaltningerne forsøger også at støtte og opmuntre forskning, særligt inden for energibesparing, og etablering af aftaler mellem offentlige myndigheder, industrien og forskerne med henblik på at støtte de målsætninger, som er fastlagt i Set-planen.
Til slut vil jeg gerne takke Kommissionen og ordføreren for det arbejde, de har gjort indtil videre, og jeg håber, at vores holdninger til det internationale energimarked vil tilnærme sig hinanden under andenbehandlingen.
Andris Piebalgs
Hr. formand! Jeg er meget glad for at være her igen i dag for at drøfte anden del af den internationale energimarkedspakke, nemlig gas.
Forrige måned drøftede Europa-Parlamentet elmarkedet og agenturet. Mange ændringsforslag er næsten de samme for gasmarkedet, og jeg vil ikke gå ind på alle de punkter, som blev rejst, da vi drøftede elmarkedet.
Først og fremmest vil jeg gerne ønske tillykke til ordførerne hr. La Russa og hr. Paparizov med deres fremragende betænkninger såvel som til skyggeordførerne og alle medlemmerne af de involverede udvalg. Det er lykkedes Dem at holde forhandlingen på et højt niveau i betragtning af meget korte tidsfrister for en temmelig kompliceret lovgivning.
Lad mig forklare, hvorfor liberalisering af gasmarkedet er lige så vigtigt som liberalisering af elmarkedet for at opnå en konkurrencedygtig, bæredygtig og sikker energiforsyning i EU. Jeg vil også understrege, at de kræver samme lovforanstaltninger.
Gas er en af EU's hovedenergikilder for både industri og husholdninger. Energipriserne skyder i vejret: EU's forbrugere har nu mere end nogensinde brug for et konkurrerende gasmarked, så de kun skal betale prisen for effektiv forsyning.
Endvidere vil elmarkedet ikke fungere ordentligt, hvis gasmarkedet ikke fungerer ordentligt. Jeg vil gerne citere Det Internationale Energiagentur: "I mange regioner fastsætter gasfyrede kraftværker prisen på elektricitet en stor del af tiden. Dyr gas betyder derfor dyr elektricitet. (...) Beslutningstagerne må forstå, hvordan gas- og elindustrierne griber mere og mere ind i hinanden og forme markeder og kontrolsystemer derefter."
Dette gælder i endnu højere grad på et tidspunkt, hvor vi har brug for mere vedvarende energi. Eftersom vinden og solen ikke altid fungerer, som vi kunne ønske os, er elproduktionen vanskelig at forudsige. Den kræver backup af en kilde til elproduktion, som er forudsigelig og meget fleksibel, og det er gas.
Gas er også den reneste af alle fossile brændstoffer. Hvis vi ønsker at reducere CO2-emissionerne og bekæmpe klimaændringerne, er det en af de meget effektive måder at gøre det på, men vi er nødt til at sikre os, at vores gasforsyning er konkurrencedygtig.
Forsyningssikkerhed er også vigtigt. Den bedste måde at garantere en sikker gasforsyning til EU er at have et internationalt marked for 500 millioner forbrugere. EU høres højt og tydeligt, hvis det taler med én stemme. Det er meget uforståeligt, hvis 27 stemmer taler på samme tid. På et fælles marked er vi nødt til at samarbejde, fordi vi har en fælles interesse.
Alle disse argumenter understreger betydningen af foranstaltninger, som vi vil tage stilling til i dag. Jeg er glad for at sige, at de støtter de fleste af Deres ændringsforslag.
Vi har brug for effektiv uafhængighed hos systemoperatørerne for at sikre investeringerne og en optimal udnyttelse af nettet.
For Kommissionen er ejendomsretlig adskillelse den mest effektive måde at opnå denne uafhængighed på. Men det er ikke alle, der er enige, og som De ved, er Rådet nået til enighed om løsningen med den uafhængige netoperatør. Jeg tror, at et alternativ til ejendomsretlig adskillelse alene bør få en chance, præcis som Europa blev bygget trin for trin.
De har bedt om et stærkere agentur. Jeg er i princippet enig med Dem, men vi er nødt til at holde os inden for traktatens grænser. Vi er bundet af traktaten og Domstolens såkaldte Meroni-retspraksis. Vi har især brug for komitologien for at gøre bestemmelserne bindende. Agenturet kan så kontrollere proceduren og gennemførelsen. Et stærkt agentur er ikke i konflikt med komitologien. Tværtimod har agenturet brug for retningslinjer for at definere sine beføjelser, så det kan træffe individuelle bindende afgørelser om markedsaktører.
Adgang til oplagring og LNG er lige så vigtigt som adgang til nettene. Vi glæder os over Deres bestræbelser på at fremme adgangen til oplagring i direktivet. For at sikre os, at disse adgangsregler er effektive, har vi brug for juridisk adskillelse af lageroperatørerne.
Gennemsigtighed er også en vigtig del af vores forslag, som De har understreget ved de tidligere afstemninger. Gennemsigtighed skal være reglen og fortrolighed undtagelsen, ikke kun for brug af nettet, men også for balancering, oplagring og LNG.
Det glæder mig at se, at mange af de horisontale bekymringer vedrørende beskyttelsen af udsatte kunder og kampen mod energifattigdom også er taget op i gasbetænkningen. Disse elementer er essentielle for gennemførelsen af en markedsåbning og bør styrkes. Kommissionen vil studere ordlyden omhyggeligt for at respektere subsidiaritetsprincippet. Det er vigtigt igen at bekræfte, at vores politik ikke skal forhindre ordentlige investeringssignaler og markedsadgang.
Jeg mener, at Rådet klart har vist sit ønske om at forsøge at finde en løsning ved andenbehandlingen. Jeg kan forsikre Dem om, at Kommissionen vil spille en meget konstruktiv rolle i at finde den løsning, som er gunstig for alle EU-borgere, og udvikle vores styrke, som er det internationale energimarked.
Hvad den anden betænkning angår, vil jeg gerne lykønske hr. Buzek for hans fremragende betænkning og udtrykke min værdsættelse af Udvalget om Industri, Forskning og Energis støtte til initiativet til den strategiske energiteknologiplan (Set).
Det ser ud til, at jeg allerede har overtrådt min taletid. Vi har arbejdet meget tæt sammen med min kollega Janez Potočnik, og derfor vil jeg tilslutte mig hans synspunkter på dette meget vigtige forslag, ikke kun fordi jeg sætter stor pris på, hvad hr. Buzek har gjort, men fordi vi virkelig har arbejdet sammen i Kommissionen for at komme videre med denne sag.
Janez Potočnik
Hr. formand! Jeg vil gerne sige et par ord om vores joint venture, dvs. Set-planen.
Vi ved alle, at vi står over for en kolossal udfordring, hvad angår energien og klimaændringerne. Det er måske den udfordring, der kommer til at definere det 21. århundrede. Lad os på ingen måde foregøgle os, at det bliver nemt. De mål, vi har sat for Europa for 2020, er en vigtig milepæl, men de er ikke mere end det. Der er brug for en langt dyberegående ændring på lang sigt: en overhaling af de energisystemer, som har givet os vores nuværende fremgang og rigdom.
For at indfri vores løfter vil vi få brug for ny viden og nye redskaber. Dem får vi gennem forskning og innovation i energiteknologier. Det er derfor, Set-planen er så vigtig for Europa. Vi er nødt til at komme ud af den døs, som har karakteriseret energiinnovationen de seneste tiår. Vi er nødt til at investere mere og bedre. Vi har brug for en ny indstilling til, hvordan vi samarbejder i Europa om at udvikle og udbrede sådanne teknologier.
Jeg glæder mig overordentligt over Parlamentets betænkning om Set-planen. Den viser, at der er stærk konsensus på EU-niveau for effektive foranstaltninger på dette område. Naturligvis er vi ikke alle sammen enige om, hvilke teknologier vi har brug for, men, som vi ved, er det op til hver enkelt medlemsstat at afgøre sine præferencer på grundlag af det foretrukne energimix, lokale ressourcegrundlag og udnyttelsespotentiale.
Men hvad der er vigtigere end det, vi er uenige om, er for mig det, vi alle er enige om. Vi er enige om den afgørende betydning af energibesparelser og effektiv energiudnyttelse.
Vi er enige om, at det europæiske forskningsgrundlags kapacitet skal øges, styrkes og have friere tøjler til at arbejde på en langt mere dynamisk og tværstatslig måde. Vi er enige om behovet for flere ressourcer, både offentlige og private. Og vi er enige om behovet for et øget internationalt samarbejde for at møde en global udfordring.
De kender mine ambitioner for EU's forskningspolitik og udviklingen af Det Europæiske Forskningsrum.
Set-planen og udviklingen af vores forskningspolitik går hånd i hånd. Jeg ser den som en pionerplan på mange områder, inklusive EFR-initiativer som f.eks. fælles programmering. Jeg tror, at Set-planen vil starte en proces, som vil fungere som model for organiseringen af forsknings- og innovationsaktiviteter i Europa, en proces, som vil ændre den måde, vi forsker på i Europa, og en proces, som i sidste ende vil forandre Europa.
I sidste uge var jeg til stede ved det årlige møde i DFG - Det Tyske Forskningsfællesskab. Deres formand Matthias Kleiner sagde noget uforglemmeligt: En vision uden handling er en dagdrøm; handling uden en vision er et mareridt. Der er sikkert ikke noget bedre eksempel på, hvor sand denne udtalelse er, end den Set-plan, vi drøfter i dag. Vi har brug for en klar vision, og vi er nødt til at handle hurtigt.
Atanas Paparizov
ordfører. - (BG) Hr. formand! Forhandlingen om den tredje energipakke vil blive afsluttet med forhandling og afstemning om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet på plenarmødet i juli, i tillæg til hr. La Russas betænkning.
Jeg tror, at jeg på dette grundlag frem for alt kan udtrykke min taknemlighed over for alle de skyggeordførere, jeg har arbejdet sammen med under forberedelsen af betænkningen såvel som over for ordførerne for de to andre betænkninger, med hvem vi nåede frem til et fælles syn på løsningen af problemer med den tredje energipakke. Jeg vil gerne især understrege det faktum, at vi inden for rammerne af vores foranstaltninger stadfæstede Kommissionens forslag vedrørende oprettelsen af et netværk af transmissionsnetoperatører, men begrænsede deres funktioner til netop at omfatte deres forpligtelser til at udføre tekniske opgaver og udvikle netværket, ikke etablere branchekutymer.
Vi tillægger i vores forslag det kommende agentur for samarbejde mellem de nationale regulerende myndigheder en stor rolle. Det er netop dette agentur, vi mener er den vigtige myndighed, som under Kommissionens vejledning skal fastlægge hovedtendenserne og retningslinjerne for udviklingen af energimarkedet, inklusive gasmarkedet. I den forbindelse skal agenturet ikke kun udfylde funktioner i forbindelse med at vedtage bestemmelser, som er frivilligt på nuværende stadie, men skal også i henhold til de seneste forslag, vi har stillet, igennem Kommissionen være i stand til ved komitologi at stille forslag om, at nogle af bestemmelserne skal være ufravigelige.
Jeg tror, at teksterne hvad angår regionale initiativer har en kolossal betydning for udviklingen af markedet. Denne regionale investeringsplan, som skal udvikles på grundlag af en tiårig investeringsplan, vil virkelig hjælpe medlemsstaterne til at samarbejde på regionalt niveau som et stadie på vej mod et fremtidigt fælles energimarked. Der er løst mange andre vigtige spørgsmål i relation til gennemsigtighed og til at fremme interaktionen mellem markedsaktørerne i betænkningen.
(EN) Jeg føler mig yderst opmuntret af, hvad kommissær Piebalgs har sagt om sin holdning til vores forslag om agenturet, og jeg tror, at vi kan etablere et agentur i henhold til Meroni-sagens principper og Parlamentets forslag, som vil være levedygtigt - et agentur, som vil fungere parallelt med Kommissionens bestræbelser på at udvikle markedet.
Samtidig er jeg yderst opmuntret af det, der skete den 6. juni i Rådet, og jeg tror, at der er fundet et godt grundlag for et kompromis. Jeg er glad for, at kommissær Piebalgs i dag nævnte dette mulige kompromis i modsætning til ved forrige møde, da vi forhandlede om elektricitet. Jeg tror, at det med Kommissionens støtte og naturligvis i den trepartsforhandling, som vil udvikle sig, vil være muligt at finde en løsning, muligvis ved årets udgang.
Jeg er en smule nedslået over de tidsfrister, som det franske formandskab har foreslået. Jeg tror, at vi kunne arbejde hurtigere for at opfylde det forrige Europæiske Råds ønske om, at vi afslutter arbejdet ved årets udgang og ikke ved periodens udgang, hvilket ville betyde midt i næste år.
Romano Maria La Russa
Hr. formand, mine damer og herrer! Her er vi omsider i opløbet efter mange lange måneders arbejde. Det har bestemt ikke været let. Omend med nogle få betænkeligheder tror jeg, at udvalgets forslag lever op til den vanskelige opgave med at ophæve etablerede monopoler. Disse har tillige med at forhindre nye konkurrenter i at få adgang til markedet længe begrænset investeringen og netsammenkoblingskapaciteten.
Enhver, som hørte mine indlæg i udvalget, ved, at jeg har betragtet ejendomsretlig adskillelse som en prioritet lige fra begyndelsen for at sikre, at virksomheder, som transporterer gas, er fuldt uafhængige af virksomheder, som producerer den, selv om ejendomsretlig adskillelse naturligvis ikke er nogen mirakelkur mod alle dårligdomme. Det siger sig selv, at når først et vertikalt integreret selskab får lov - om så kun midlertidigt - til at bibeholde ejendomsret over transportsystemer, er der et behov for at etablere effektive regulerende kontrolmekanismer, som hverken er for bebyrdende eller for krænkende.
Gennemførelsesforanstaltningerne for gasdirektivet vil naturligvis, som vi alle ved, uundgåeligt følge en anden tidsplan end dem for elektricitet. Denne forskel fremgik tydeligt i Industriudvalget, som stemte for UTO - uafhængige transmissionssystemoperatører - som et alternativ til ejendomsretlig adskillelse. Det er et kompromisforslag, bestemt ikke min egen foretrukne løsning, men en, som dog går i retning af større liberalisering. Den uafhængige transmissionssystemoperatør vil ganske rigtigt til forskel fra den uafhængige systemoperatør stå til ansvar for et separat organ med reelle tilsynsbeføjelser. Jeg håber, at Rådet vil behandle UTO-forslaget som vedtaget af Industriudvalget. Den fundamentale rolle, som agenturet skal tillægges i den forestående lovramme, bør understreges: Det må ikke blive en rent rådgivende rolle - som jeg frygter kan være Rådets intention - men en rolle, som forudser et bredere ansvarsområde for agenturet i fremtiden.
Hvis vi skal nå målet med at reducere vores energiafhængighed, har vi brug for et indre marked for energi og et fælles integreret netværk. Jeg opfordrer derfor på det kraftigste mine kolleger til at støtte de ændringsforslag, som jeg selv og andre kolleger fra forskellige politiske grupper har stillet, vedrørende muligheden af at få de forskellige transportoperatører til at slutte sig sammen i et fælles europæisk netværksselskab for at sikre, at der er en fælles lovramme, og for at sikre markedsadgang for alle operatører og derved komme over hurdlen "ja til adskillelse; nej til ejendomsretlig adskillelse".
Et andet meget vigtigt aspekt af min betænkning er forbrugernes centrale rolle. Jeg skal gøre det kort. Der er behov for et gennemsigtigt, forståeligt system til fastsættelse af tariffer, som giver forbrugerne mulighed for til enhver tid at få adgang til forbrugsoplysninger og giver dem frihed til at skifte leverandør, hvis de ønsker det. Hvad angår komitologiproceduren, glæder jeg mig over, at Kommissionen har accepteret min holdning: Jeg mener, at det er op til medlemsstaterne at fastlægge retningslinjerne, snarere end et udvalg, som udelukkende taler på vegne af Kommissionen.
Endelig vil jeg gerne nævne den aftale, der er indgået mellem de politiske grupper og lagt frem i min betænkning, vedrørende de nationale regulerende myndigheders beføjelser og rolle: Jeg tror, dette er en vigtig aftale, særligt hvad angår muligheden for at pålægge sanktioner. Det er op til os at afgøre, hvorvidt vi ønsker, at morgendagen skal blive husket som afgørende for oprettelsen af et indre integreret energimarked, som Europa har brug for for at møde udfordringerne i næste årtusinde, eller hvorvidt den til gengæld vil markere det 117. tilbagetog, resultatet af en tilbageholdende, kujonagtig reformindsats, som dybest set vil blive udsat til næste valgperiode. Jeg håber endvidere, at Rådet vil overveje Parlamentets beslutninger omhyggeligt. Det er ikke altid tilfældet.
Jerzy Buzek
Hr. formand! Jeg var temmelig overrasket, da jeg læste, at både Set-planen og vores energipakke skulle i samme program under et. Det er, som om vi skulle tale om menneskerettigheder og menneskesygdomme under et, fordi begge har med "mennesker" at gøre, hvilket ikke er nogen særlig god idé. På samme måde er det faktum, at de begge handler om "energi", ikke nok til at knytte energiteknologi og energipakken sammen, da det er meget forskellige emner.
Men når jeg ser begge kommissærerne her, er jeg meget glad for denne afgørelse, fordi Set-planen er meget vigtig for EU og kræver stærk støtte fra nogle kommissærer og fra hele Kommissionen. Som De kan se af afstemningen i Udvalget om Industri, Forskning og Energi, har De støtte fra Europa-Parlamentet.
Jeg vil nu gennemgå indholdet i Set-planen. Det ville nok imidlertid være lettere, hvis jeg slog over i mit modersmål, hvilket jeg nu skal gøre.
(PL) EU har besluttet at lægge en afgift på CO2-emissioner. Det er en særdeles vigtig afgørelse. Vi viser, at vi vil bekæmpe klimaændringerne. Vi viser, at vi går foran i denne kamp. På den anden side skal vi huske på, at afgifter på CO2-emissioner skaber vanskeligheder for økonomien og resulterer i højere produktionsomkostninger i næsten alle sektorer. Jeg vil gerne understrege, at energisektoren selv vil blive hårdest ramt, særligt i lande, hvor der produceres elektricitet eller varme ved hjælp af kul.
Kommissionens forslag om et strategisk energiteknologiprogram er efter min mening et fremragende svar på truslerne mod den europæiske økonomi. Det handler alt sammen om at reducere energiomkostningerne. Kommissionen har indført støtte til nul- og lavemissionsteknologier inden for "energiproduktion og energibehandling". For første gang har vi alle metoder til at bekæmpe klimaændringer og til energisikkerhed præsenteret i ét dokument. Det betyder, at kernekraft også er inkluderet. Faktisk præsenteres de fortsatte bekymringer hos vores kolleger, hovedsageligt fra De Grønne, nemlig alle risici forbundet med kernekraftfremstilling, af dem. Imidlertid er den tredje generation af kernekraftværker i dag noget helt andet end det, der blev bygget i Tjernobyl.
Det ser ud til, at der er fuld enighed om en anden stor udfordring og et andet stort emne, nemlig opsamling og lagring af CO2. Dette er en ny teknologi, så det er vigtigt med incitamenter som for enhver anden ny og lovende teknologi. Hvad angår støtte til bæredygtige teknologier i elsektoren, var der aldrig nogen tvivl herom i Parlamentet. Parlamentet behandler effektiv energiudnyttelse og energibesparelse som et meget vigtigt spørgsmål. Måske vil det som resultat heraf blive muligt at undgå at opføre et eller to kernekraftværker, fordi vi forbedrer energiudnyttelsen og energibesparelsen.
Jeg vil gerne slutte af med at nævne to ting. Organiseringen af forskningen på europæisk niveau er en fremragende idé, og den støtter vi. Det kunne blive den første sektor, hvor EU gør dette. Det er starten på et fælles energimarked også på dette område, såvel som på den fri bevægelighed for viden. I denne betænkning foreslog jeg specifikke finansieringsbeløb til støtte for nye teknologier. Dette er afgørende, hvis vi ønsker at hjælpe vores industri, energisektoren, og hvis vi ønsker at gøre Lissabonstrategien til en succes.
Christian Ehler
Hr. formand, kommissærer! Den forhandling om gasmarkedet og gasforsyningsnettene, som blev afholdt i Økonomi- og Valutaudvalget, var ikke så ideologiseret. Vi i ECON-udvalget nåede frem til vores beslutning på en meget kohærent måde og ved et stort flertal. Det er tydeligt, at det spirende kompromis om netadskillelse ikke skal opfattes i så ideologiske vendinger.
Vores betænkning lægger langt større vægt på spørgsmålet om, hvor hensigtsmæssige de nationale godkendelsesprocedurer i virkeligheden er, realistisk set, når det drejer sig om at sikre kommende fremskridt inden for grænseoverskridende net, netudvikling og netinvestering. Vi tror, at der stadig er meget, der skal indhentes her, og beklager f.eks., at der i den holdning, der blev vedtaget på plenarmødet, blev lagt meget lidt vægt på behovet for at fremskynde godkendelsesprocessen på nationalt niveau.
Et andet aspekt, som forekommer os vigtigt, er spørgsmålet om den regulerende myndighed. Stater ville være langt mere rede til at acceptere en regulerende myndighed, hvis sidstnævnte fik en stor grad af uafhængighed. Kontraktanliggender er blevet nævnt i denne henseende. Når man ser på det hele fra et kontrolsynspunkt er det imidlertid kun muligt at argumentere for en regulerende myndighed, hvis et sådant kontor også får hensigtsmæssige interventionsbeføjelser.
Mens jeg stadig er ved dette emne, vil jeg endnu en gang sige oprigtigt tak til min kollega hr. Buzek. Vi har haft en integreret drøftelse af energipolitikken, og hr. Buzek har stillet nogle meget konstruktive forslag som en del af Set-planen. Som ordfører for demonstration af CO2-opsamling og -oplagring vil også jeg støtte dette med solide finansieringsforslag.
Efter en så ophedet og ideologisk forhandling tror jeg, vi nu skal prioritere spørgsmålet om, præcis hvad disse konkrete skridt skal være. Det betyder, at vi nu har en overgangsperiode, i hvilken vi også er nødt til at undersøge, hvorvidt de foreslåede foranstaltninger faktisk virker. For mig forekommer det langt vigtigere end en hvilken som helst ideologiladet drøftelse af netejendomsret.
Inés Ayala Sender
Hr. formand, hr. kommissær, fru formand for Rådet! Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed byder i princippet den strategiske energiteknologiplan for EU velkommen, da den hjælper med til at forme det fælles energimarked og samle støtte til Lissabontraktaten og især hjælper til i kampen mod klimaændringerne.
Vi føler også, at den høringsproces, der blev gennemført, var yderst positiv, og efter vores mening burde den fortsættes sidenhen.
Vi beklager imidlertid, at Set-planen hovedsageligt fokuserer på forsyningsorienterede foranstaltninger snarere end foranstaltninger til at reducere energibehovet, særligt energibesparelser og effektiv energiudnyttelse, og vi opfordrer til større opmærksomhed omkring disse to aspekter. Med det for øje vil vi gerne have, at der oprettes et hierarki mellem EII'er, hvor indsatsen rettes mod dem, der har størst potentiale for at reducere udslip på kort sigt, en reduktion på 20 % inden 2020, naturligvis uden at forsømme foranstaltninger på længere sigt med henblik på at indfri målene for 2050.
Med henblik på disse prioriteter føler vi også, at der bør tages hensyn til den enkelte teknologis livscyklus og miljømæssige konsekvenser i produktionsprocessen, og at overførsel af disse teknologier til udviklingsøkonomierne bør tages i betragtning med henblik på at mindske teknologikløften i forhold til disse lande. Vi føler også, at det er nødvendigt at udvide EII'erne til andre sektorer med stort potentiale til at nedbringe emissioner, såsom kraftvarmeproduktion, hydrogen, bygge- og boligsektor, varme- og kølesystemer og bedre energilagrings- og distributionsinfrastrukturer.
Endelig vil vi gerne sige, at vi føler, at finansieringen af disse teknologier bør indgå i forhandlingen om den kommende finansiering af EU's politikker, og vi skal kræve, at medlemsstaterne gør en større indsats, i hvert fald en indsats på størrelse med den, de gjorde som svar på energikrisen i 1980'erne.
Bernhard Rapkay
Hr. formand! Jeg vil om et øjeblik forelægge Økonomi- og Valutaudvalgets beslutninger, hvilket er et ret vanvittigt foretagende, og lige så vanvittigt som den måde, hvorpå nogle af vores forhandlinger blev organiseret, med sådanne resultater til følge. Af den grund vil jeg blot komme med en kommentar, for der er ikke tid til mere.
Kommissæren har igen bare påpeget, at ejendomsretlig adskillelse efter Kommissionens mening på en eller anden måde - for at bruge hans egne ord - er den mest effektive løsning. Det tvivler vi på, for det kan ikke verificeres hverken empirisk eller teoretisk; helt sikkert ikke empirisk, for der er masser af eksempler, der viser, at virksomheder selv efter ejendomsretlig adskillelse ikke fungerer så gnidningsløst. Og det kan heller ikke verificeres teoretisk. Det er og bliver et monopol, et naturligt monopol, og monopoler har ikke meget at gøre med fri konkurrence.
Hvad der derfor betyder noget, er ikke så meget spørgsmålet om ejendomsret, men snarere om regulering. Sektoren skal reguleres strengt, og det skal gælde adskilte netoperatører i lige så høj grad som ikkeadskilte netoperatører. Vi har stillet en række forslag i den henseende i ECON-udvalget, og vi håber, at disse forslag også kan blive taget med.
Emmanouil Angelakas
Hr. formand! Jeg vil også gerne kommentere sagen i min egenskab af ordfører for udtalelsen fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, hvad angår betingelserne for adgang til naturgastransportnet, og så vil jeg gerne lykønske hr. Paparizov med hans fremragende arbejde med at gennemgå den forslagspakke, som blev drøftet i vores udvalg.
Vores kriterium har været at beskytte forbrugerne og vedtage socialt hensigtsmæssige og gennemskuelige foranstaltninger for at beskytte dem.
Jeg ønsker at tilføje, at dette er en betænkning, som ikke blev påvirket af fjendtlige holdninger eller af nogen form for negative reaktioner og blev vedtaget af de parlamentariske udvalg, i hvilke den blev behandlet, i modsætning til resten af energipakken, hvor sagen om ejendomsretlig adskillelse stjal al opmærksomheden.
Med mere specifik henvisning til forbrugerne fokuserede vores udvalg på spørgsmål vedrørende forbrugerbeskyttelse og forslag, som fremmer og sikrer et ægte europæisk indre marked for naturgas.
Vores holdning til at fremme et effektivt regionalt samarbejde blandt medlemsstaterne er et yderst afgørende aspekt af det at sikre et ægte indre grænseoverskridende marked. Det er derfor nødvendigt at skabe et europæisk net af transportsystemadministratorer, hvor samarbejdet baseres på at sikre et effektivt, repræsentativt og gennemskueligt europæisk marked for naturgas.
På dette tidspunkt vil jeg gerne understrege det faktum, at samarbejde om transportsystemer ikke kræver en adskillelse af nettets aktiviteter fra produktion og forsyning. Transportnettet kan let blive effektivt uden nogen ejendomsretlig adskillelse i alle de deltagende medlemsstater.
Vi har argumenteret for, at det er vigtigt for det europæiske net af transportsystemadministratorer at afholde drøftelser med de involverede organer og særligt med forbrugerne og forbrugersammenslutningerne, eftersom disse er vigtige involverede organer i det omfang, at de også er private slutbrugere.
Vi har støttet gennemskuelighed i information og i naturgasoplagringsmuligheder, så vi opretholder rimelige priser og et ægte åbent marked til deres fordel.
Toine Manders
Hr. formand! Jeg mener også, at et minut i virkeligheden er meget kort tid, men jeg takker kommissæren, ministeren, de ærede medlemmer og også hr. La Russa for deres indledende arbejde.
Jeg skal gøre det kort. Energimarkedet er nødt til at kunne operere på europæisk niveau, hovedsageligt for at sikre energiforsyning til slutbrugerne til markedspriser. Det er vores mål. Adskillelsen er ikke et mål i sig selv, men vi mener, at det kan være vejen til et fungerende marked. Hvis den såkaldte tredje eller fjerde vej, som Rådet har foreslået, kan skaffe et fungerende marked til veje, så er det naturligvis også fint.
Men såfremt denne tredje eller fjerde vej ikke virker, har vi imidlertid allerede udarbejdet et forslag for at være klar med en mulig alternativ løsning, som jeg håber bliver gennemført i morgen, med en "europæisk netdirektør", som vejledes og kontrolleres af EU. Jeg håber, at både Kommissionen og Rådet kan støtte dette, så vi i det mindste har et alternativ klar om nogle få år. I oktober vil vi gerne arrangere en rundbordsdrøftelse, hvor alle interessenter skal være til stede, og vi håber, at denne idé også får en bred støtte.
Herbert Reul
Hr. formand, mine damer og herrer! Denne forhandling om energipakken vil leve videre i min hukommelse som en, der ikke blev korrekt gennemført til mindste detalje, for vi blev jaget igennem den. Vi tog os ikke altid den tid, der var nødvendig til den. Jeg ønskede at sige dette nu, her under denne forhandling og lige præcis på dette tidspunkt. Jeg håber, at det hele ikke indhenter os en dag.
Jeg har nu endnu en gang set, at der inden for politik er en reel risiko for at satse alt på en patentløsning og så jaske det igennem for fuld vigør, mens man lover folk, at dette vil løse alle deres problemer. Jeg håber, at vi ved dags ende virkelig vil finde en løsning på de problemer, vi står over for, nemlig hvordan vi får flere investeringer og opnår rimeligere priser, og hvordan vi opnår forsyningssikkerhed i den europæiske energisektor. Fra morgen til aften læser vi i aviserne og hører på fjernsynet om den sorg og elendighed, som alt dette skaber rundt om i verden. Er det den løsning, vi har arbejdet hen imod i al denne tid i disse forhandlinger? Det tvivler jeg på.
Jeg er derfor taknemmelig for, at vi har gjort nogle fremskridt med gasdirektivet, at vi har bevæget os en smule længere frem mod et kompromis, at vi har været mere kritiske og har bemærket, at elektricitet og gas er forskellige, at der ikke længere findes en patentløsning. Det er godt, at vi nu sigter mod den tredje vej og ikke længere bare ser adskillelse som førstevalg, og at det er lykkedes os at foretage et par ændringer i meget af det, som Kommissionen havde foreslået. Om dette er tilstrækkeligt, kan kun tiden vise.
Jeg glæder mig over, at Rådet i juni gennem sit nye forslag viste, at vi selv i så vanskelige situationer er i stand til at hæve os over nationale grænser og meningsforskelle for at nå frem til løsninger. Jeg håber, at det, vi nu er blevet enige om for gas, vil blive revideret lidt i morgen og vil komme en smule tættere på det kompromis, som allerede er indgået i Rådet. Hvis vi skal nå frem til en hurtig afgørelse, er vi i sidste ende nødt til at opnå et kompromis mellem Kommissionen, Rådet og Parlamentet. Jeg tror, at det, som Rådet har fremlagt for os, ligger meget tæt på det, vi nu er nået frem til for gas. Måske skulle vi også bruge det som standard for elmarkedet.
Hannes Swoboda
Hr. formand, mine damer og herrer! Først og fremmest vil jeg gerne på det oprigtigste lykønske de tre ordførere med deres fremragende arbejde. De må tilgive mig, at jeg hovedsageligt fokuserer på betænkningen af min kollega hr. La Russa om gasdirektivet. Der har været et meget fint samarbejde mellem ordføreren hr. La Russa og de forskellige skyggeordførere.
Vi har allerede drøftet spørgsmålet om adskillelse, netadskillelse og gasforsyning. Det er ikke et af de vigtigste eller mest centrale spørgsmål. Jeg er tilfreds med det kompromis, vi er nået frem til, selv om det er meget stringent, fordi det på den ene side stadig giver mulighed for ikke egentligt at vælge fuld adskillelse, selv om dette er underlagt meget strenge betingelser, mens Kommissionen på den anden side under alle omstændigheder kan anvende en revisionsklausul for at lægge et ganske stort pres på for at sikre, at der er fortsat konkurrence, og at konkurrencebetingelserne faktisk opretholdes.
Vi er naturligvis også nødt til at se tingene i et lidt længere perspektiv. I den henseende er vi helt enige i de grundholdninger, som vores kollega hr. Manders giver udtryk for, i den betydning, at vi er nødt til at undersøge, hvorvidt der måske på tilfredsstillende vis kan findes en fælles europæisk infrastruktur. Det er imidlertid et muligt alternativ i fremtiden og et alternativ, som vi endnu ikke kan gå i nogen detaljer med.
Det er vigtigt, at vi også får undtagelser som dem, der gælder alle større investeringer, hvor en masse kapital er involveret, og hvor vi stadig ikke er i stand til at sige, hvorvidt det virkelig vil føre til en løsning, som i tilfældet med Nabuccoprojektet. Her er vi også nødt til at være tilstrækkeligt fleksible. Investeringer af denne art er på lang sigt, og vi ved ikke præcis, hvornår vi får indgået aftalen. Det er yderst vigtigt.
Jeg håber, at et flertal i Parlamentet vil støtte vores ændringsforslag i morgen. Ellers vil vi vedtage betænkningen som forelagt til afstemning, hvad angår gennemskuelighed, forbrugerbeskyttelse, energi og fattigdom. Når jeg ser på, hvad Kommissionen og kommissionsformanden sagde sidst om dette emne, vil det være vigtigt med en klar udtalelse på dette område, for det første om at få gennemskuelig information til forbrugerne, hvilket ikke altid er tilfældet, for det andet om at etablere en hotline til netværksbrugerne, så de også kan kræve information, for det tredje om et uafhængigt kontaktpunkt for klager, for der er altid klager - og vi kender alle til sådanne tilfælde, selv om vi ikke er personligt berørt, hvilket også er ret vigtigt - og for det fjerde om beskyttelse af udsatte kunder, særligt pensionister, handicappede og andre.
Dette er alle reelle bekymringer, særligt i lyset af de stigende energipriser. Jeg forstår ikke, at udvalget på den ene side desværre ikke tog dette med, især for gassektoren, og at de konservative og i sidste ende kommissionsformand Barroso på den anden side selv gentagne gange har sagt, at vi skal stræbe mod at hjælpe forbrugerne og især de mere udsatte kunder. Jeg ønsker ikke at spekulere i, hvorvidt dette betyder subsidierede tariffer eller en eller anden anden løsning. Dette ville også blive overladt til de enkelte lande. Medlemsstaterne bør ikke altid lægge ansvaret over på Kommissionen, men bør også være forberedt på at træffe deres egne beslutninger. Kommissionen og Parlamentet bør imidlertid tage føringen ved at vise, at et sådant valg er muligt og sandsynligvis også en fordel, hvis vi også skal beskytte forbrugernes sociale interesser i en tid med så høje energipriser.
DanutBudreikaitė
Hr. formand! EU har ikke noget fælles gasmarked; det er yderst fragmenteret og hovedsageligt regionalt. Der er imidlertid nogle områder i EU, som ikke engang har et regionalt gasmarked. Dette gælder de baltiske lande - Litauen, Letland, Estland og Finland - som almindeligvis ikke er integrerede og ikke har nogen tilslutninger til EU's gasnet.
Afhængighed af en eneste leverandør med en tendens til at bruge energiforsyningen til politiske formål er temmelig farligt for både energisikkerhed og EU's generelle sikkerhed.
At udrydde energiøer og skabe tilslutninger mellem stater og regioner bør være hovedprioriteten i EU's energipolitik, støttet af Unionens finansielle midler og politiske vilje.
Den tredje energipakke for gasmarkedet kan kun blive gennemført med hjælp fra EU og er det instrument, som vil give EU mulighed for at blive mere sikkert.
Den tredje vej - det er den femårsperiode, i løbet af hvilken EU's medlemsstater må finde den politiske viljestyrke og finansielle midler til at udrydde energiøer på gasmarkedet.
Roberts Zīle
Hr. formand! Tak. Først vil jeg gerne lykønske både kommissær Piebalgs og hr. La Russa, ordføreren, med et afgørende skridt for liberaliseringen af gasmarkedet, selv om det bestemt ikke er perfekt. For mig er problemet det samme, som det, den forrige taler henviste til angående "øer" i det europæiske gasmarked - de baltiske stater og Finland. Jeg er ikke oprigtigt overbevist af den aftale, som blev indgået i Rådet den 6. juli, eftersom de eksisterende ejere, hovedsageligt Gazprom og de selskaber, som er tilknyttet det, ikke skal skille deres ejendomsrettigheder fra, før der opstår andre forbindelser i disse stater. Vi har lidt af en hønen eller ægget-situation her, eftersom det er højst sandsynligt, at der ikke vil opstå nye forbindelser, hvis det ikke er muligt at nå til en forhåndsaftale om og være helt sikker på adgangen til eksisterende netværk. Det er derfor muligt, at vi bliver nødt til at gøre brug af en specifik deadline her, med indførelsen af en uafhængig transmissionsoperatør i sådanne monopolsituationer.
Claude Turmes
Hr. formand! Det er gasmarkedet, som står på spil her i dag. Når det drejer sig om gas, er vi nødt til at skelne mellem to markeder. For det første er der det faktum, at vi er nødt til at føre gas til Europa. For at gøre dette har vi brug for en stabil investeringspolitik, som også tager gasforsyningslandene i betragtning. Derfor har vi brug for langfristede kontrakter, og vi må give europæiske selskaber mulighed for at investere i rørledninger for at transportere denne gas til Europa. Det, vi har brug for - og med en smule ekstra indsats fra alle og især fra de nationale regeringer - er en fælles europæisk politik for gas, som giver de 27 stemmer mulighed for at slutte sig sammen på internationalt niveau. Det er sandsynligvis en bedre definition af, hvad vi har brug for.
Hvis Nord Stream bliver opført, får vi gas ved overgangen i Greifswald og såmænd også alle andre steder i Europa. Så har vi LNG-markedet, som er det europæiske gasmarked. Det spørgsmål, som så rejser sig, er, hvorvidt vi skal udstikke politikker for forbrugeren eller for de selskaber, som er involveret i dette europæiske gasmarked.
Hvad har et selskab brug for for at danne et kartel? Det første er kontrol over rørledningerne, så konkurrenterne ikke kan opnå adgang til deres hjemmemarked. Det andet er kontrol over gasoplagringsfaciliteterne, således at et selskab, når det ufortøvet er i stand til at udligne forsyningen, så ikke har vanskeligheder med leveringen. For det tredje er der markedsdominans: E.ON kontrollerer for indeværende 60-70 % af det tyske marked, mens Gaz de France har en andel på 70-80 % af det franske marked, og der findes ingen mekanismer, som kan gøre noget ved dette. For det fjerde har vi et svagt europæisk regelsæt, hvilket betyder multinationale koncerner og nationale kontrolmyndigheder, som altid ender som nr. to. Og så, for det femte, er der mangel på gennemskuelighed.
Hvad foreslår hr. Reul og andre? Netop disse ting! Med andre ord udtænker vi politikker for selskaberne i stedet for forbrugerne. Det er derfor, vi i Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance foretrækker to grundlæggende foranstaltninger. Vi er nødt til at føre gas til Europa, men når denne gas først er inde på det europæiske fællesmarked, skal der være konkurrence: adskillelse af gasnettene, bedre adgang til oplagringsfaciliteter og et program for frigivelse af gas.
Kære konservative og liberale, De kan ikke længere tillade en situation, hvor vi har 70 %, 80 % eller 90 %'s dominans på de nationale markeder, og det eneste våben mod dette er frigivelse af gas. Vi har stillet et ændringsforslag for at genindføre programmet for frigivelse af gas, og vi har brug for det. Hvad angår punkt fire, kræver vi naturligvis en europæisk kontrolmyndighed. Det betyder, at dagen i morgen for FDP og for CDU/CSU-medlemmer såvel som for de liberale og konservative er dommens dag: Enten fører vi politik for forbrugerne, eller også fører vi politik for selskaberne.
Esko Seppänen
Hr. formand, kommissærer! Formålet med den betænkning, vi drøfter nu, er liberaliseringen af energimarkedet, denne gang for gas.
Flertallet i Parlamentet kræver separation eller "adskillelse" af produktions- og netejendom i forbindelse med liberaliseringen af elmarkedet. Rådet har imidlertid sat foden hårdt ned over for Parlamentet, og det er godt, at det har gjort det.
Ejendomsretlig adskillelse garanterer på ingen måde en reducering af forbrugerpriserne. Uanset hvad der sker med gassen, vil medlemsstaterne stadig have mulighed for at adskille ejendomsretten eller fortsætte stort set, som de gør nu.
Opbygning og vedligeholdelse af net er ikke rentable forretningsaktiviteter, og det må vi forstå, hvis de nuværende ejere er rede til at holde op med at udøve dem. Overskuddet øges gennem prisen på elektricitet og gas, og Kommissionens forslag beskytter ikke imod dette, og det beskytter heller ikke forbrugerne mod energifattigdom.
I processen med at liberalisere markederne vil jeg gerne endnu en gang minde Dem om situationen i USA. Ifølge beregninger foretaget af ngo'en Public Citizen, er prisen på elektricitet i de 14 stater, hvor den ikke reguleres, 52 % højere end i de 36 stater, hvor den reguleres. Liberalisering, konkurrence og ejendomsretlig adskillelse vil ikke automatisk føre til en prisreduktion.
Derek Roland Clark
Hr. formand! Denne forhandling forudsætter, at EU bliver stærkt afhængig af naturgas for at få energi. Jeg tvivler på det, ikke mindst fordi næsten al naturgas må importeres. Det overlader os i andres, ikke alle ligefrem venlige, varetægt. Behøver jeg at minde om, hvordan Rusland lukkede for gasforsyningen til Ukraine ved juletid for to år siden?
Hvad med alternative, indenlandske ressourcer? Vesteuropa er rigt på kul, som kun behøver at rejse over korte afstande til et kraftværk. Kul har et dårligt ry, delvist på grund af forurening og delvist på grund af den ekstra CO2, den producerer pr. kilowatt, sammenlignet med gas.
Men De er bagud for Deres tid. Kul kan afbrændes langt mere effektivt nu om dage og derved afgive langt mindre CO2 end med tidligere metoder. Personligt foretrækker jeg, at den ikke afbrændes, men forkokses. At lave kul til koks skaber to røgfri kilder, nemlig gas mailto:og koks, som," når de afbrændes ordentligt, tilsammen producerer mere energi end den kul, de kom fra, i størrelsesforholdet 5:4. Desuden fjernes det, som ellers er forurenende stoffer, ved at rense gassen omhyggeligt. Det er faktisk præcis de samme biprodukter, som vi får fra olie. Og alt dette har vi under vores fødder.
Endvidere har vi kernekraft til at producere elektricitet. Den har også et dårligt ry på grund af en, ganske vist alvorlig, ulykke i Tjernobyl, men det var et gammelt sovjetanlæg, som var dårligt udført og i hænderne på operatører, som forsøgte at foretage en uovervåget nedlukning, der gik galt.
Hvorfor hersker der tvivl om atomenergi, særligt her i Frankrig, hvor atomkraftværker producerer 70 % af vores elektricitet? Tænk på, at Finland, som er meget miljøbevidst, netop har godkendt et tredje atomkraftværk.
I senere tid har vi showet med EU's fremme af biobrændstoffer, som nu drages alvorligt i tvivl. Biobrændstoffer produceres enten på nyt land, som skabes ved at ødelægge regnskoven, eller på omlagt eksisterende landbrugsland. Førstnævnte producerer mere CO2, end biobrændstofferne sparer, mens sidstnævnte forårsager fødevaremangel, særligt i de mindre udviklede lande.
Naturligvis har vi brug for naturgas, ikke mindst i husholdningerne, men hovedvægten i disse betænkninger er lagt på, at gasforsyningen til EU skal kontrolleres af EU selv, gennem lovgivning. Men hvis det blot tilnærmelsesvist ligner FFP, hvor de bestemmelser, der havde til hensigt at bevare fiskeriet, nærmest har resulteret i udryddelse, så må guderne stå os bi. Gasforsyningsbestemmelserne vil uden tvivl blive et bureaukratisk mareridt, netop som Kommissionen har sagt, at den ønsker at skære ned på alt dette. Hvordan vil De ellers skabe en situation, hvor gasforsyningen er delt i to, nemlig transport og oplagring? Det mest effektive sytem er vel, at lagerindehaveren leverer - men nej, De ønsker at dele det op og øge bureaukratiet.
Betænkningen foreslår tilladelser til rørledningsoperatørerne, mens der i den anden ende installeres intelligente målere, så forbrugeren kan overvåges nøje? Af hvem, nærmere betegnet? Således får den statslige overvågning et nøk opad, mens energisammenbrud skal høre under den offentlige orden og give politiet beføjelser til at gribe ind.
Bortset fra at overlade forbrugeren til usikkerheden ved upålidelige regimer, udvider disse betænkninger statens magt over individet. Kort sagt er det alt sammen et spørgsmål om kontrol.
Imidlertid skal det bemærkes, at Parlamentet tidligere i dag stemte for at godkende en undersøgelse af miljøpåvirkningen af den foreslåede gasrørledning under Østersøen. Dette er ensbetydende med at godkende et projekt, der skal føre russisk naturgas direkte til Tyskland, uden om Polen, og således værne om deres forsyninger og blæse være med os andre. Er det det, de kalder solidaritet?
Luca Romagnoli
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg støtter fuldt ud metoden og indholdet i hr. La Russas forslag. Langt om længe beslutter vi at skille ejendomsretten over opgaven med at producere naturgas fra opgaven med at transportere den, eller vi betror i det mindste leveringen til en separat operatør. Dette er ganske rigtigt hovedvægten i Parlamentets ændringsforslag, som introducerer begrebet uafhængig transmissionsoperatør.
Dette er et velkomment forsøg på at afvikle farlige monopoler - som hr. Zīle netop sagde - og følgelig bilægge interessekonflikter på den mest effektive måde: Det er afgørende at gøre dette for at garantere forsyningssikkerheden. Endvidere gøres der et prisværdigt forsøg på at dæmme op for geoøkonomisk og geopolitisk indblanding ved at forbyde tredjelandsoperatører - omend med diligensklausuler, som jeg håber bliver af kort varighed - at kontrollere nettet af gasrørledninger, som er af strategisk betydning for Unionen.
En af La Russa-betænkningens fortjenester er, at hvis det er sandt, og det er sandt, at formålet med EU's indre marked for gas er at give alle EU-forbrugere frihed til at vælge deres leverandør og samtidig skabe nye kommercielle muligheder, må vi forvente, at der ydes en mere effektiv service, og at den derefter afspejler sig i konkurrencedygtige priser. Bidraget til at opnå forsyningssikkerhed synes også indlysende. Og til sidst er et andet aspekt, som er værd at bemærke med henblik på dets kolossale sociale betydning, styrket forbrugerbeskyttelse på nationalt niveau, nemlig for de mere udsatte forbrugere og dem, der lever i dårligt stillede eller fjerntliggende områder og regioner. En sådan beskyttelse burde være mulig takket være forsyningspræferenceordninger.
Jeg ønsker min kollega tillykke, og jeg håber, at hans betænkning vil få den bredt baserede støtte, den fortjener.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Hr. formand! Vi vil i morgen stemme om den anden og sidste del af den tredje lovgivningspakke for liberalisering af energimarkedet, med andre ord den del, der vedrører gassektoren.
Europa-Parlamentet har altid hævdet, at gasmarkedets virkelighed er forskellig fra elmarkedets, eftersom en sektor, der kontrollerer alle sine aktivitetsområder fra produktion til slutbrugerleddet, ikke er det samme som en sektor, der er underlagt et intenst, geopolitisk pres i udvindings- og produktionsfasen, og som kun kontrollerer transporten og salget til slutbrugerne.
Det er derfor, et stort flertal i Europa-Parlamentet følte og stadig føler, at vi burde overveje et andet alternativ til ejendomsretlig adskillelse for gas. Med det formål for øje har Udvalget om Industri, Forskning og Energi vedtaget et kompromisændringsforslag til La Russa-betænkningen, som sikrer en holdning, der er acceptabel for det store flertal af Parlamentets medlemmer, som ser dette som et troværdigt alternativ til ejendomsretlig adskillelse; et alternativ, som garanterer reel uafhængighed for systemoperatøren, eftersom kun dette kan sikre, at der kan skaffes flere investeringer for at øge kapaciteten, og dette på sin side fjerner den største forhindring for nytilkomne og giver bedre og større konkurrence.
De af os, som støtter ejendomsretlig adskillelse, har altid sagt, at vi kunne acceptere et troværdigt alternativ, som ville garantere de samme resultater. Jeg tror, det er lykkedes os at udarbejde en passende plan med dette gaskompromis.
Vi er imidlertid klar over, at visse personer foretrækker den alternative plan foreslået af Rådet, som ikke støtter administratorbegrebet og har til hensigt at foreslå en separat afstemning. Jeg vil gerne gøre Rådet opmærksom på, at uden dette begreb vil dets alternativ ikke være et ægte alternativ til ejendomsretlig adskillelse, men snarere en juridisk formel, som tillader visse medlemsstater at være mere lige end andre, hvad angår åbningen af deres markeder. Denne mulighed virker naturligvis ikke så kohærent.
Endelig vil jeg gerne give min helhjertede støtte til Paparizov-betænkningen om regulering af gasmarkedet og udtrykke min taknemlighed over for hr. Paparizov for hans storartede assistance til os ved førstebehandlingen.
Teresa Riera Madurell
(ES) Hr. formand, kommissærer, fru formand for Rådet! Jeg vil gerne begynde med den strategiske energiteknologiplan for EU og lykønske hr. Buzek og takke ham for at indlemme nogle ændringsforslag, som min gruppe følte var essentielle. Vi er tilfredse med den måde, hvorpå vi behandlede økonomien i fællesskab, en fælles interesse inden for sådan en stor plan. Vi må heller ikke glemme at nævne de menneskelige ressourcer, ikke kun fordi de skal øges, men fordi planen også involverer andre aspekter som f.eks. oplæring, mobilitet og koordinering.
Vi har nået en yderst vigtig målsætning ved, at vi har tildelt en mere betydningsfuld rolle til teknologier, som øger energieffektiviteten og til forskning generelt, som udnytter det europæiske forskningsområdes fulde potentiale. Betænkningen fremmer forskning og basale videnskaber, som er essentielle for at opnå fremskridt inden for energiteknologi, og opfordrer den private sektor til at investere mere i forskning og løbe større risici for at gøre EU til en af de førende inden for denne sektor.
Der må også skabes forbedringer i teknologioverførslen, en opgave, der skal ivaretages af det nye Europæiske Institut for Innovation og Teknologi, og der må være et større samarbejde med medlemsstaterne og andre fællesskabsinstrumenter for at øge forsknings-, udviklings- og innovationskapaciteterne på disse områder. Koordineringen skal udvides til alle områder, som takket være deres tværfaglige natur spiller en rolle i energiteknologisk forskning og udvikling, særligt inden for informations- og kommunikationsteknologier.
Hvad gas angår, burde det ganske enkelt siges, at LNG-anlæg og deres lagerinfrastrukturer, såfremt de er forbundet med transportnet, fungerer som supplerende anlæg, der spiller en afgørende rolle ved at sikre adgangen for nye operatører og fremskynde etableringen af et ægte indre marked for Europa. Det ville således forekomme logisk at anvende samme behandling på dette område.
I den forbindelse, og idet vi handler på grundlag af det princip om "étstedsbestilling", som Europa-Parlamentet støtter, synes en kombineret operatør af uafhængige infrastrukturer at være den mest effektive løsning. At anvende én enkelt operatør giver brugerne adgang til gasinfrastrukturer, eftersom de vil møde tilsvarende kontrakter og regler, samme niveau af gennemskuelighed og muligheden for at arrangere tjenester i grupper.
Dette er ræsonnementet bag de tre ændringsforslag, vi stiller til plenarforsamlingen, og jeg beder mine kolleger stemme for dem.
Adina-Ioana Vălean
(EN) Hr. formand! Som skyggeordfører for Set-planen byder jeg dette initiativ hjertelig velkommen. Vi er ved at etablere en ny energiforskningsagenda for Europa, som er stærkt tiltrængt i betragtning af de udfordringer, vi kommer til at stå over for i det næste tiår.
Kommissionen mener, at Europa bør sænke omkostningerne ved ren energi og sætte industrien i spidsen for lavemissionsteknologisektoren. Selv om jeg er enig i disse målsætninger, vil jeg også sige, at de bedste intentioner aldrig bliver til virkelighed uden tilstrækkelig finansiering. Det er derfor, jeg beklager, at Kommissionen ikke offentliggjorde meddelelsen om finansiering af nye lavemissionsteknologier. Hvordan har Kommissionen til hensigt at finansiere disse foranstaltninger? Lad mig under alle omstændigheder forsikre Dem om, at Parlamentet ikke vil acceptere omfordelingen af midler fra det syvende rammeprogram eller FLP.
Dette spørgsmål om finansiering er også rejst med hensyn til de 12 CO2-separations- og CO2-lagringsprojekter. Selv om jeg tror, at denne teknologi måske kan hjælpe industrien med at reducere CO2-emissioner, kan jeg ikke acceptere, at de europæiske skatteborgeres penge anvendes til at finansiere udviklingen af en CO2-separations- og CO2-lagringsinfrastruktur, som i sidste ende bliver en forretning for en eller anden. Som liberal mener jeg, at vi er nødt til at lade markedet fungere og, hvis der er behov for det, udvikle et fair partnerskab med industrien.
Dariusz Maciej Grabowski
(PL) Hr. formand! EU's tilgang til energispørgsmål er fuld af uoverensstemmelser. Vi hører flere og flere krav om fredeligt, fælles og langfristet samarbejde og strategi, mens vi samtidig møder eksempler på ukoordinerede foranstaltninger, partiske forslag og investeringer, som tjener én parts interesser på bekostning af andre.
De betænkninger, som er forelagt, er et forsøg på at håndtere dette problem eller også at henlede opmærksomheden på spørgsmål og dilemmaer, som ikke er blevet tilstrækkeligt overvejet. Ordføreren fortjener vores hyldest for dette. Verden har aldrig tidligere i historien set et eksempel på en anden vare, hvis pris er steget så meget over så kort en periode, som priserne på olie og gas. Af den grund kan vi klart fastslå, at der blev begået fejl i forudsigelserne af fremtiden.
Der er ingen tvivl om, at dette økonomiske dilemma skal løses ved at gå i to retninger: først og fremmest ved at øge udbuddet af energikilder inklusive nyere og mere effektive energikilder, og dernæst ved at sinke stigningen i efterspørgslen ved hjælp af nye og mere økonomiske teknologier. EU må vise sig som mere effektiv i den henseende og kan ikke tillade et privilegium som monopoladgang til råmaterialer eller en aktiemajoritet, som afgør situationen på markedet. Af den grund er adgang til gasforsyningsnettet, forskning i nye teknologier og nye agenturer nyttige forslag.
I dag har vi brug for øjeblikkelig handling og gennemførelse. Af den grund bør CO2-emissionernes trussel mod klimastabilitet igen undersøges af forskere for at verificere nøjagtigheden, så vi ikke i fremtiden finder ud af, at reduktioner i emissionerne kun er en fordel for nogle få udvalgte, som hovedsageligt vil være store virksomheder og ikke forbrugere, mens vi samtidig ødelægger kulsektoren.
Rebecca Harms
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Vi har for nylig hørt nyt fra Japan, som sikkert har frydet ordføreren hr. Buzek. Det, der blev sagt, var, at mit hjemland, Tyskland, var fuldstændig isoleret, når det drejer sig om anvendelsen af atomkraft. Jeg spekulerer indimellem på, hvordan en sådan journalistik kan være mulig, og om folk ikke ved, hvor få lande i verden der faktisk anvender atomkraft.
Hvis De virkelig sætter Dem ind i det, vil De se, at tre fjerdedele af hele verdens atomenergi produceres i bare seks lande, mens der er et eller to andre lande, som har en marginal andel af kernekraftmarkedet. Dette betyder, at atomenergi på globalt niveau næsten ikke har ydet noget bidrag til dato. Den spiller kun en rolle i dele af Europa og i Nordamerika, hvor den overvejende befinder sig.
Der er mange andre faktorer, som dikterer, hvorvidt denne tingenes tilstand vil ændre sig eller ej, og en af disse er, hvor mange offentlige midler, der endnu en gang skal pumpes ind i denne døende industri. USA, som gjorde sig så bemærket i Hokkaido, har nu, takket være den afgående præsident Bush, lovet 18 millioner amerikanske dollars til at fremme to eller tre reaktorprojekter. Der er ikke blevet bygget noget af den slags der i 20 år, og atomindustrien har brug for en masse offentlige midler for kunstigt at skabe et marked.
Der er bebudet ca. 6 milliarder euro til Det Forenede Kongerige. Dette er, hvad en reaktor efter sigende vil koste der, hvis det tyske selskab E.ON bygger den. Hvis vi ser os om andre steder, ser vi, at Belene-kraftværket vil blive bygget for mindre, selv om Bulgarien ønsker 600 millioner euro fra Bruxelles for at sætte planen i værk.
Vi er virkelig nødt til at beslutte, om vi i årene fremover skal anbringe offentlige midler i fremtidige teknologier og nye markeder, eller om vi ønsker at holde os til teknologier fra forrige århundrede, som byder på kolossale risici. Jeg argumenterer for fremtiden og imod atomenergi, fordi jeg er overbevist om, at de risici, som denne teknologi står for, ikke kan overvindes. Dagens beretning om endnu en ulykke i Paks-atomkraftværket i Ungarn bekræfter ganske enkelt endnu en gang min holdning.
Miloslav Ransdorf
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer, kommissærer, repræsentanter for Rådet! Jeg vil gerne sige, at vi i dag befinder os i samme situation som folkene i John Bunyans bog The Pilgrim's Progress, som spørger: "Were you Doers, or Talkers only?" ("Var I af dem, der handlede, eller dem, der blot talte?") Jeg tror, at tiden nu er inde til handling, og at europæiske vælgere vil have os til at vedtage foranstaltninger, som vil resultere i fair priser på energimarkederne. Andelen af spekulation regnes for 30-40 % af slutprisen, og det ville være godt at indføre et energiprisstop, når den årlige stigning er på mere end 30 %, som det er nu. Jeg tror, at folk forventer, at vi gør dette. Det er klart, at frelsen ikke findes i markederne alene, og det gamle ordsprog om, at "finansmænd støtter staten, som rebet støtter den hængte", bekræftes. Efter min mening vil liberalisering ikke hjælpe os i den nuværende situation. Det, der vil hjælpe os, er at opbygge nye kapaciteter (også hvad angår den stærkt fordømte atomenergi) og nye investeringer, massive investeringer i nye teknologier. Her kan vi møde en virkelig udfordring, nemlig at skabe grundlag for en ny, langvarig teknologisk æra inden for energisektoren. Kriser, også energikriser, overvindes gennem innovation.
Jana Bobošíková
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg er bange for, at vi i dag endnu en gang løser energimarkedernes delvise problemer i stedet for at standse op og tænke indgående over de strategiske problemer. Ved vi virkelig, hvordan EU's medlemsstaters energibehov vil være i de kommende årtier, og er denne viden afspejlet i vores forordninger og direktiver? Ved vi virkelig, hvordan en stabil europæisk energisituation som helhed bør være? Er vi i stand til klart at udpege de lande, der aktivt søger at finde løsninger på deres energibehov, og samtidig udpege synderne, som bare er energiimportører, men desuden uden at skamme os kritisere energiproducenter og -eksportører? Er vi blevet bare lidt mere realistiske efter den seneste undersøgelse fra Verdensbanken om EU's meningsløse mål på biobrændstofområdet?
Intet marked fungerer, hvis efterspørgslen overstiger udbuddet. Det kan snart blive tilfældet for EU på energiområdet. Derfor må vi begynde at støtte forskning og udvikling og, vigtigst af alt, løse alle problemerne i energikæden vedrørende f.eks. produktion, transmission, distribution og forbrug. Hvad angår ressourcer, er det, hvad enten vi bryder os om det eller ej, nødvendigt at begynde at bygge nye faciliteter til erstatning for de eksisterende, som er ved at være udtjente, for at dække det stigende energibehov. Jeg mener, at vi må begynde at tale om et energimix, som ikke udelukker nogen energikilde, heller ikke kernekraft, som respekterer råstofejernes geografiske og politiske kort, og som er baseret på moderne videnskabelig viden, der kan anvendes i praksis, og ikke på grønne drømme.
Jeg støtter naturligvis den såkaldte tredje mulighed, hvorefter medlemsstaterne bibeholder deres ret til frit at fastsætte ejerskabsforbindelserne mellem energiproducenter og transmissionsnet. Jeg bifalder også styrkelsen af de potentielle transmissionsnetoperatørers uafhængighed af kompetencer og pligter. Jeg mener, at vi på den måde kan afværge stigende unilateral afhængighed af gasleverancer fra Rusland og samtidig kan investere i naturgasdistribution og -forsyningssikkerhed.
Paul Rübig
(DE) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Energi er fremtidens ressource, og derfor er det vigtigt, at vi anlægger et langsigtet perspektiv, når vi diskuterer Europas energiforsyning. Det er især vigtigt ikke at udelukke langtidskontrakter, men derimod at sikre, at de indgår i overvejelserne, når der lægges planer om stabile energiforsyninger til Europa.
Vi bør også tænke på produktions- og leveringsbetingelserne for de transeuropæiske net. Ved på den ene side at yde støtte og give incitamenter kunne vi på den anden side forlange, at adskillelse, selv ejendomsretlig adskillelse, tjener som grundlag for fastsættelse af produktions- og leveringsbetingelser. Der findes utallige modeller, som kan bruges til at sikre de fremtidige markeder.
Et vigtigt emne - som allerede er blevet drøftet i dag - vedrører drift af kernekraftværker. Det er på høje tid, at Kommissionen spiller en aktiv rolle på dette område ved at oprette et agentur eller en regulerende myndighed med ansvar for kernekraftværkers sikkerhed. Denne regulerende myndighed bør også have beføjelse til at fjerne usikre kernekraftværker fra nettet.
Det franske agentur kunne tjene som model i den henseende. Frankrig har givet et glimrende eksempel på, hvordan man opretter en uafhængig regulerende myndighed. Det ville være fornuftigt, hvis denne franske regulerende myndighed fik indflydelse på de regulerende myndigheders aktiviteter i de øvrige 26 medlemsstater. Det ville styrke de nationale regulerende myndigheder og sørge for sundheds- og sikkerhedsspørgsmål i Europa. Det har vi et fælles ansvar for. Vi må overveje en langsigtet strategi for, hvordan Europas befolkning kan beskyttes i de kommende år.
Reino Paasilinna
(FI) Hr. formand, ærede kommissærer, mine damer og herrer, ordførere og skyggeordførere! Det kompromis, der er indgået om gasdirektivet, er godt, og vi kan støtte det.
Der er imidlertid ikke taget tilstrækkeligt hensyn til kunder og forbrugere, som befinder sig i en svag position. Det gælder de fattige og de, der bor i afsidesliggende områder. Derfor anmoder jeg Dem om at støtte vores ændringsforslag. For det andet er det positivt, at der er opnået et kompromis med Rådet, som sikrer, at lande, hvorfra der ikke er nogen rørledning til de øvrige EU-medlemsstater, ikke ender med at gennemføre alle reglerne for det indre marked, for de deltager ikke i de indre markeder.
Der er virkelig behov for en strategisk energiteknologiplan, og jeg lykønsker ordføreren med, at energieffektivitet er blevet inddraget. Der har ikke været tilstrækkelige midler til energiteknologi. Det har ført til, at udbud og efterspørgsel ikke har harmoneret. Den krise, der har ramt alle dele af energiindustrien, har ført til, at industrien, som har fået øjnene op for klimaændringerne, ikke har fået den fornødne teknologi hurtigt nok. Der er ganske enkelt ikke nok leverandører af komponenter.
Det har vist sig, at vi ikke er godt nok forberedt på klimaændringerne. Men der hersker ingen tvivl om, at borgerne har ændret holdning, og nu kræves der samarbejde mellem Fællesskabet, Unionen, medlemsstaterne og industrien, samtidig med at vi må forhindre de nye økonomier i at ødelægge vores levevilkår ved at forurene dem.
Vi skal forbedre samarbejdet med USA på miljøområdet, og samtidig skal vi indgå en aftale om energisamarbejde med Rusland. Derfor er det vigtigt at tænke på forbrugerne, industriel udvikling og samarbejde med USA og Rusland.
Anne Laperrouze
(FR) Hr. formand! Jeg vil gerne fremhæve to ting i forbindelse med gasmarkedet. Den første vedrører langtidskontrakter. Denne type kontrakter er et vigtigt redskab for såvel private som industrielle forbrugere. De giver os et langsigtet overblik over markedet og sikrer dermed, at det fungerer mere stabilt og effektivt.
Den anden vedrører systemsikkerhed og navnlig gasforsyningssikkerhed. Gastransmissionsnet har endnu større strategisk betydning end elektricitetsnet. Spørgsmålet om ejerskab er afgørende i forbindelse med udformningen af den europæiske model, som er kendetegnet ved stor afhængighed af producerende lande, der befinder sig uden for EU.
Af disse grunde støtter jeg ændringsforslaget om den tredje mulighed, der garanterer ikkediskriminerende netadgang. Derudover foreslog min gruppe, som den også gjorde det i forbindelse med elektricitet, at der indføres en fælles europæisk transmissionssystemoperatør, som kan beskytte vores strategiske interesser. Jeg vil gerne berolige min kollega Claude Turmes i denne forbindelse. Direktivet om gasmarkedet har ikke til formål at beskytte nationale historiske operatører, men at give dem mulighed for at blive Europas store energiselskaber.
Liam Aylward
(GA) Hr. formand! Investeringer i nye og renere teknologier skal være et centralt element i EU's strategier for at sikre, at vi kan nå EU's mål om, at 25 % af energiforsyningerne skal hidrøre fra vedvarende energikilder. Det er også vigtigt, at andre handelsblokke rundt omkring i verden påtager sig lignende forpligtelser i nærmeste fremtid. Men brændstofpriserne er for øjeblikket den største bekymring for borgerne i de europæiske lande. EU må indføre innovative politikker, der kan bidrage til at bremse de stigende oliepriser. Øget olieproduktion er et vigtigt element i denne proces.
(EN) Hr. formand! Der er for øjeblikket stor usikkerhed på de internationale finansmarkeder. Mange spekulanter har ændret deres investeringsstrategier i retning af råvaremarkedet, og denne spekulation har bidraget til at presse oliepriserne i vejret. Stigende oliepriser er det sidste, europæiske virksomheder og forbrugere har brug for på et tidspunkt med stigende økonomiske vanskeligheder. EU må have en progressiv naboskabspolitik, som kan sikre, at vi kan beskytte og sikre vores energibehov langt ud i fremtiden.
Jacky Hénin
(FR) Hr. formand! I forbindelse med gas og energi i almindelighed står vi over for to diametralt modsatte tilgange. Den liberale tilgang består i at behandle gas og gasforsyning som en vare og en tjenesteydelse som alle andre, hvilket giver anledning til ukontrolleret konkurrence og fuldstændig overdreven afvikling af integrerede offentlige virksomheder.
Det fører uvægerligt til, at priserne stiger, tjenesteydelserne forringes, og handels- og markedsføringsudgifterne eksploderer til skade for forskning og udvikling og til skade for sikkerheden. Hvad værre er, fører det til skadelig konkurrence mellem forskellige energiformer og tilskynder dermed til kortsigtede valg, der udelukkende er baseret på et kriterium om størst mulig indtjening på kortest mulig tid.
Den tilgang er grundlaget for de betænkninger, vi har fået forelagt. Der er imidlertid en anden tilgang, som består i at behandle energi, gas og disses forsyning som en offentlig tjenesteydelse, der skal leveres til alle på baggrund af lighed og territoriale tilpasninger. Det vil føre til et Europa, der på det energimæssige område er baseret på samarbejde og almen interesse. Det vil blive bygget op omkring et europæisk energiagentur, som vil koordinere og samle alle medlemsstaternes forskningstiltag og garantere lige adgang til energi for alle borgere. Det vil være baseret på en økonomisk firmagruppe, der omfatter både offentlige og private europæiske energiselskaber. Denne ØFG vil inden for en samarbejdsramme gennemføre store industriprojekter på EU-plan og vil samle vores ressourcer.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Hr. formand! På energiområdet står vi over for mindst tre udfordringer, nemlig miljøudfordringen, udfordringen bestående i at sikre, at den europæiske økonomi er konkurrencedygtig, og udfordringen med at sikre stabil energiforsyning.
Den afgørende betingelse og nødvendige forudsætning for at klare disse udfordringer er, at aktørerne opererer på et gennemsigtigt indre marked og under ensartede regler.
Der er naturligvis forskel på elektricitetssektoren og gassektoren. I gassektoren er vores importafhængighed helt oppe på 60 %, og ifølge nogle prognoser vil den være 80 % inden 2030. Rusland alene leverer 40 % af vores samlede gasimport, og nogle medlemsstater importerer al deres gas, hvilket betyder, at deres importafhængighed er 100 %. Af netop denne grund er det overordentligt vigtigt, at vi sørger for at sikre, at et integreret Europa er en kompetent og ligeværdig partner for Rusland.
Med liberaliseringen i energisektoren indfører vi flere uafhængige hovedaktører. Eftersom det i Europa allerede nu er en stor udfordring at sikre en kritisk masse af veluddannet arbejdskraft, vil det som følge af yderligere liberalisering blive endnu vanskeligere at skaffe eksperter i fremtiden. Det gælder navnlig de små medlemsstater med forholdsvis små energiproducerende virksomheder. Endnu en udfordring i denne forbindelse er at fastholde det politiske ansvar for velfærd i et land til trods for ændringerne på de europæiske energimarkeder.
Der kræves også en veluddannet arbejdsstyrke for at gøre brug af de muligheder, som SET-planen giver. I løbet af bare de sidste fire år har vi vedtaget en række mekanismer til fremme af forskning og udvikling i energisektoren. Derfor forventer jeg, at Kommissionen vil lægge særlig vægt på harmonisering af forskellige kontrakter.
Det slovenske formandskab har gjort sig store bestræbelser på at fremme den tredje markedsliberaliseringspakke. Jeg håber, at det franske formandskab vil fortsætte arbejdet med samme overbevisning.
Šarūnas Birutis
(LT) Hr. formand! Den eneste måde at opnå et velfungerende, sikkert gasmarked på er at gå ind for vertikal adskillelse af monopoler. Der er utvivlsomt stor forskel på elektricitets- og gasmarkedet, og vi bør skelne mellem dem i vores dokumenter, ligesom Udvalget om Industri, Forskning og Energi så rigtigt har gjort det. Desværre har vi kun nogle få gasleverandører, og hvis vi ikke gør noget for at reducere afhængigheden mest muligt, bliver vi helt afhængige af dem, både nu og højst sandsynligt i fremtiden. Det er af største vigtighed at reducere vores afhængighed, og disse dokumenter kommer til at spille en vigtig rolle i processen.
Lad os indtage en realistisk holdning og vælge den tredje mulighed. Det er nødvendigt at tage situationen på medlemsstaternes gasmarkeder i betragtning. F.eks. er Litauen ligesom de øvrige baltiske lande afhængigt af en enkelt gasleverandør, nemlig Gazprom. Der hersker ingen tvivl om, at Kreml er rede til at fastholde og øge sin indflydelse på EU's gasforsyningssektor. Der spares ingen finansielle midler. Alle har været vidne til den intensive lobbyvirksomhed i forbindelse med Nord Stream og andre projekter. Dette her er ikke økonomi, det er politik, og til og med temmelig aggressiv politik.
Den eneste måde, hvorpå vi kan modstå dette diktatur, er gennem solidaritet i vores handlinger, ved oprettelse af et fælles europæisk energisystem og ved at støtte og gennemføre projekter for vedvarende energi og naturligvis kernekraft. Det kræver politisk viljestyrke og fælles finansielle midler.
Guntars Krasts
(LV) Hr. formand! Dette er et tidspunkt, hvor EU burde reagere på de stigende gaspriser med markedsliberalisering, som er det eneste instrument, der præcist afspejler forholdet mellem udbud og efterspørgsel. Desværre kan det stadig konstateres, at energisektoren er underlagt europæiske energiselskaber, som er vertikalt integrerede på statsligt politisk plan. Derfor vil jeg på Parlamentets vegne takke udvalget for dets bestræbelser på at bringe reformen i retning af markedsliberalisering. Hr. Piebalgs har imidlertid ret, når han siger, at vi skal give fordelingen af ejendomsrettigheder en chance. Det bestyrkes af, at syv EU-medlemsstater faktisk har taget dette skridt. Rådet har fastsat undtagelser fra direktivet for små, isolerede gasmarkeder. Under alle omstændigheder kan Letland, som jeg repræsenterer i Europa-Parlamentet, ikke tale om fuldstændig isolation, eftersom det har et fælles gasmarked med to andre EU-medlemsstater og en gaslagerfacilitet for hele regionen. Disse er tilstrækkelige forudsætninger for at skabe et marked i regionen. Derfor opfordrer jeg Dem til ikke at støtte Rådets forslag om dette, i hvert fald ikke for de tre baltiske landes vedkommende, men til at give en undtagelse fra direktivet. De må forberede sig på integrationen af EU's gasmarked.
Ilda Figueiredo
(PT) Hr. formand! Det grundlæggende spørgsmål, vi diskuterer her, er, at markedet for naturgas skal liberaliseres ved at presse medlemsstaterne til at fremskynde processen med at privatisere det, der endnu er statsejet. For at opnå dette hurtigere insisterer de, der går ind for forslaget, på ejendomsretlig adskillelse af nettene uden at tage hensyn til energisikkerheden.
Sandheden er, at de anerkendte resultater af at have liberaliseret elektricitetsmarkedet viser, at hverken arbejdstagere eller forbrugere drager fordel af liberaliseringen. Tværtimod har den reduceret arbejdstagernes rettigheder og øget forbrugerpriserne. Det står klart, at de økonomiske koncerner i elektricitetssektoren har øget deres indtjening, men at energifattigdommen også er blevet større, med andre ord kæmper flere mennesker og familier for at få adgang til energi. Derfor beklager vi, at man vælger den samme løsning for naturgas. Selv om de to sektorer er forskellige, vil de økonomiske og sociale konsekvenser være identiske, og det er årsagen til, at vi stemmer imod.
Gunnar Hökmark
(EN) Hr. formand! Uanset hvad vi taler om, om det er miljø- eller sikkerhedsspørgsmål, om det er klimaændringer eller europæisk konkurrenceevne, er energimarkederne og deres fremtidige funktion afgørende. Det gælder også debatten om den næste fase af vores lovgivning vedrørende CO2-emissioner. Det drejer sig om, hvordan byrdernes fordeles, og hvordan man udvikler en europæisk emissionshandelsordning.
Det er grunden til, at jeg gerne vil understrege over for formandskabet, at det, når vi i dag har debatteret og i morgen har stemt om anden del af energipakken, er af største betydning, at formandskabet indleder drøftelserne mellem Parlamentet og Rådet. Der må ikke ske nogen forsinkelser, for disse markeder skal fungere, når den nye lovgivning er vedtaget. Vi kan sætte spørgsmålstegn ved, om de europæiske energimarkeder fungerer godt nok. Svaret er meget ligetil: Det gør de ikke.
Der er forskel på elektricitetsmarkedet og gasmarkedet. Elektricitet afhænger af en række forskellige energikilder og forskellige producenter, mens gas er mere afhængig af distributører. Det er grunden til, at forskellen på den lovgivning, vi taler om - nemlig at vi har fuld ejendomsretlig adskillelse i forbindelse med elektricitet og denne ordning, som Udvalget om Industri, Forskning og Energi traf afgørelse om i Parlamentet - er acceptabel. Men det vigtige er at sørge for, at dette bliver drøftet og forhandlet på plads hurtigst muligt. Det er vigtigt at sørge for, at lovgivningen om gas giver mulighed for at adskille produktion og distribution, hvilket også giver energipakkens tredjelandsklausul reel værdi.
Jeg vil endnu en gang understrege over for formandskabet, at forhandlingerne bør indledes hurtigst muligt. Vent ikke til oktober. Vi må begynde nu.
Catherine Trautmann
(FR) Hr. formand! Selv om jeg taler efter min kollega hr. Hökmark, er jeg ikke enig i det, han sagde. Jeg mener, at vi på et tidspunkt, hvor vi er lige ved at vedtage denne energipakke, må være opmærksomme på tre udfordringer.
Den første er energiudfordringen eller klimaudfordringen, som fremhæver, i hvor høj grad vi må være opmærksomme på gassens egenskab som ressource og behandle den på en helt bestemt måde. Den anden udfordring er den, som vores medborgere gør os opmærksom på, nemlig prisen. Deres købekraft er for øjeblikket påvirket af olieprisen. De vil gerne have adgang til en pålidelig, varig ressource af høj kvalitet, og de ønsker, at netop deres interesser bliver varetaget. Så har vi naturligvis udfordringerne i form af virksomheder og arbejdstagere. Der er mange forskellige former for frygt på nuværende tidspunkt. Både blandt forbrugere, hvad angår deres adgang til energi, og blandt arbejdstagere, som har udsigt til, at gasselskaber afvikles. Det er grunden til, at jeg mener, at vi skal overveje alle de foreslåede løsninger nøje.
Eftersom det er vigtigt at tale om det, vil jeg nævne spørgsmålet om den tredje mulighed. Jeg vil allerførst takke mine kolleger i Udvalget om Industri, Forskning og Energi, som klogeligt vedtog Vidal-Quadras/Laperrouze-kompromiset i sidste måned. Jeg er overbevist om, at denne konsensusbaserede tilgang, der giver de enkelte medlemsstater mulighed for at foretage de nødvendige forbedringer af deres gasmarkeder i overensstemmelse med deres traditioner, vil være et nyttigt udgangspunkt for drøftelser med Rådet, og jeg opfordrer mine kolleger til at bekræfte det udgangspunkt.
Når priserne er højere, øges opmærksomheden på klimaændringernes ømtålelige karakter naturligvis. Men vi må reagere på disse tre udfordringer, den økologiske dimension og forsyningssikkerhedsdimensionen, og derfor må vi vælge den bedste mulighed, som er den tredje.
Vladko Todorov Panayotov
(BG) Jeg opfordrer Kommissionen til at tage de nye medlemsstaters, deriblandt Bulgariens, potentiale i betragtning i forbindelse med udvikling og anvendelse af nye energiteknologier. Kommissionen bør indføre mekanismer til støtte for forskning, så målene for 2020 kan nås, og drivhusgasserne kan reduceres med 60-80 % inden 2050. Kulstoffattige teknologier og teknologier til nedbringelse af kulstofindholdet ved produktion af elektricitet og varme bør markedsføres.
Disse mål og målene for vedvarende energi kan kun nås gennem koordineret anvendelse af hele EU's innovationspotentiale. Jeg anmoder om bedre interaktion mellem medlemsstaterne i udviklingen af nye energiteknologier. De mange forskellige nationale bestemmelser og tekniske specifikationer deler markedet og forhindrer industrielle investeringer i risikoteknologier. Derfor opfordrer jeg endnu en gang Kommissionen til at tage de nye medlemsstaters, deriblandt Bulgariens, potentiale i betragtning i forbindelse med udvikling og anvendelse af nye energiteknologier.
Nathalie Kosciusko-Morizet
Hr. formand! Jeg takker Dem for at give mig mulighed for at tage ordet nu, for jeg har meget travlt og er derfor nødt til at gå for at nå et tog, og det beder jeg Parlamentet undskylde.
Jeg vil allerførst takke Kommissionen og medlemmerne for denne interessante debat og for alt det arbejde, der er gjort med denne pakke for det indre energimarked.
Som flere af Dem påpegede, vil vedtagelsen af denne pakke få direkte indflydelse på borgernes liv. Vi behandler et emne, der afspejler den europæiske befolknings forventninger. Efter min opfattelse kan de forbedringer, som borgerne forventer, komme fra to sider. Den første er behovet for ensartede regler og mekanismer over hele EU, hvilket denne pakke vil bidrage til.
Den anden er et behov for klarhed og synlighed for aktørerne på markedet og forbrugerne. Hvad angår forbrugerne, skal medlemsstaterne især omsætte bilag A til direktiverne, for det sikrer bedre information, større hensyn til borgernes interesser og naturligvis større hensyn til sårbare forbrugeres situation.
Arbejdet er imidlertid ikke fuldført. Der er endnu ikke opnået enighed om en række punkter, navnlig anvendelsen af effektiv adskillelse, og det gælder ikke bare gas, for på det område er vi allerede temmelig enige, men også elektricitet. Det franske formandskab vil konsolidere den generelle ramme, der blev vedtaget den 6. juni, på Rådet (energi) den 10. oktober. Først da har vi en konsolideret holdning i Rådet. Vi må især arbejde med tredjelandsklausulen for at tage medlemsstaternes bekymringer i betragtning.
Dernæst vil formandskabet sende sin fælles holdning til Europa-Parlamentet, så pakken for det indre marked kan vedtages, før valgperioden udløber. Det er i hvert fald vores plan. Jeg håber, at vores fælles bestræbelser bliver belønnet med en konstruktiv ånd og et ønske om kompromis blandt alle EU's institutioner.
Jan Březina
(CS) Hr. formand, ærede kommissærer! Jeg vil indlede med at takke alle de ordførere, der deltager i debatten, for deres indsats. I to betænkninger om markedet for naturgas argumenteres der for, at dette marked liberaliseres i Europa. Lovgivningen giver et alternativ til fuld ejendomsretlig adskillelse ved hjælp af modellen med den uafhængige systemoperatør. Blandt de positive sider er især de nationale myndigheders pligt til at inddrage vedvarende energi i transmissionsnettene, retningslinjer for tredjepartsadgang, fastsættelse af tariffer for adgang til net og sanktioner for diskriminerende adfærd. Oprettelsen af det europæiske net af transmissionssystemoperatører på gasområdet, dvs. det organ, som tager sig af samarbejde, og af agenturet for samarbejde mellem energimyndigheder har også stor betydning. Disse institutioner er en forudsætning for oprettelsen af et integreret marked for naturgas.
Det skal dog tilføjes, at fordelene ved markedsliberalisering kun opstår de steder, hvor der allerede er et diversificeret leverandørmarked, og det er tilfældet i de fleste af landene i Vesteuropa. Derimod har naturgasleverandørerne i de fleste af de nye medlemsstater næsten monopol. Paradoksalt nok kan det ende med, at disse lande kommer til at lide under liberaliseringspakken, fordi den foreslåede lovgivning vil svække transmissionsoperatørernes stilling, og de har kontrakter med producenter med monopoler. Den såkaldte tredje mulighed passer bedre til denne model for økonomiske forbindelser. Jeg støtter markedsliberalisering, men hvad angår naturgas, må vi i de fleste af de nye medlemsstater først afskaffe markedsmonopolerne og indføre flere leverandører. Først da kan vi tage fat på f.eks. ejendomsretlig adskillelse uden at løbe nogen risiko.
Til sidst vil jeg sige et par ord om den strategiske energiteknologiplan for EU. Den hænger snævert sammen med energiforbrug i EU, reduktion af CO2-emissionerne og Europas energiafhængighed. Men som ordføreren påpeger, lægges der ikke den store vægt på økonomisk produktion, kraftvarme eller polyvalent energiproduktion, slutbrugernes energibesparelser og industriel energieffektivitet, og budgettet til de fastsatte mål er meget begrænset. Der mangler også midler til teknologidemonstration, f.eks. kulstofopsamling og -oplagring. Det ville være godt, hvis de flotte europæiske fagter og erklæringer om energiforskning blev ledsaget af de dertil hørende budgetmidler.
Adam Gierek
(PL) Hr. formand! Enhver plan bør indeholde beslutninger om dens placering i både tid og rum, men disse beslutninger fra Kommissionen bremser gennemførelsen af tidligere planer, f.eks. bliver planer om kraftvarmeinvesteringer bremset af markedet, og det er ikke værd at omdanne varmeværker til effektive kraftvarmeværker bebyrdet med emissionsafgifter og netproblemer. Desuden har Kommissionen delt EU's medlemsstater i de gode, som kan øge deres emissioner, og de slemme, som skal reducere dem. Sidstnævnte er selvfølgelig primært landene i Central- og Østeuropa. I henhold til Kyotoprotokollen skal referenceåret for beregning af emissionerne under emissionshandelsordningen være 1990 og ikke 2005, som Kommissionen har indført. Det ville være mere reelt og et udtryk for større solidaritet. At være førende på området for emissionernes tvivlsomme indvirkning på klimaændringerne bør ikke ske på bekostning af de fattigere befolkninger. Effektivitet og energibesparelser bør imidlertid prioriteres højt, mens vedvarende energi bør være et supplement snarere end et alternativ. På mellemlang sigt tilhører fremtiden ren kulenergi og på længere sigt, som det allerede står klart, kernekraft.
Lena Ek
(SV) Hr. formand! Det europæiske energimarked har enorme problemer. Vi har et importbehov, som vil stige til 65 % i 2030. Vi har forbrugere, som ikke kan vælge, hvilken form for energi de vil have, og som rammes af stigende energipriser og virkningerne af drivhusgasser og klimaændringer.
I Paparizov-betænkningen, som vi behandler i dag, fastslås det, at der er behov for øget samarbejde mellem systemoperatører og for øgede investeringer i gasmarkedet. Det er godt, men det er ikke nok. I betænkningen af Buzek om forskning og innovation slås det fast, at vi investerer alt for lidt. Jeg vil gerne minde om, at Parlamentet også ønskede at øge investeringerne i forskning, og at vi snart indleder nye budgetforhandlinger. La Russa-betænkningen drejer sig om adskillelse af monopoler og forbedring af gasmarkedets funktion. De, der er imod dette, mener, at det vil føre til højere energipriser, hvis ejerskabs- og distributionsmonopoler bliver adskilt. Så må jeg stille følgende spørgsmål: Bliver problemet med øgede energipriser og klimaændringer løst med flere monopoler? På ingen måde! Resultatet af afstemningerne i udvalget sikrer noget af det, vi har brug for, men der er langt igen, før vi får et velfungerende og miljøvenligt energimarked i Europa.
Roberta Alma Anastase
(RO) Hr. formand! Jeg takker ordførerne for den langsigtede strategiske tilgang til naturgas i EU og forskning på energiområdet.
I 2006 udgjorde EU's importerede gas 62 %, og dets efterspørgsel og afhængighed af gasimport stiger til 80 % i 2030. Derfor er det vigtigt at finde konkrete svar på spørgsmålene om sikring af EU's energiforsyning og energimarkedets effektive funktion.
Jeg mener, at tre elementer i ordførernes forslag er væsentlige. For det første vil jeg som ordfører for betænkningen om Sortehavssynergien gerne understrege betydningen af vellykket udvikling af regionalt samarbejde og grænseoverskridende sammenkobling. Den regionale dimension er en egnet ramme for fastsættelse af fælles regler og principper og for sikring af koordinering og gennemsigtighed i gassektoren.
For det andet er det afgørende at udvide gennemførelsen af disse normer til tredjelandsselskaber, der er aktive på energiområdet i EU.
Endelig støtter jeg fuldt ud idéen om at konsolidere sektoren for videnskabelig forskning på energiområdet som et vigtigt led i den pågældende langsigtede politik.
Giovanna Corda
(FR) Hr. formand, ærede kommissærer, mine damer og herrer! Det må være vores mål at fastsætte ikkediskriminerende regler for fastlæggelse af betingelserne for adgang til gastransmissionsnet, likvefaktionsfaciliteter og lagerfaciliteter.
Derfor skal reglerne gøre forholdet mellem selskaber mere gennemsigtigt gennem harmonisering af tarifferne, metoderne til beregning af disse tariffer og driften af gastransmissionsnet. Desuden skal alle systemoperatører samles i et europæisk netværk, der kan garantere investeringer med henblik på at bibeholde optimal gastransmission over hele Europa.
Denne nye europæiske lovgivnings indhold er afgørende for borgerne på et tidspunkt, hvor energipriserne eksploderer. Som skyggeordfører lægger jeg størst vægt på forbrugerrettigheder. Konkurrencen skal virkelig være til fordel for forbrugerne, og vi må have foranstaltninger til at regulere markedet og kontrollere priserne, navnlig af hensyn til de mest sårbare mennesker.
Anni Podimata
(EL) Hr. formand, hr. kommissær! Selv om debatten i dag naturligvis er fokuseret på det indre energimarked, vil jeg for at skabe balance tale om, hvor stor betydning den strategiske energiteknologiplan for EU har for Europas evne til at klare de enorme udfordringer, som det for øjeblikket står over for på energi- og miljøområdet.
Vi må revidere vores prioriteringer, men vi må også omdefinere vores aktuelle udviklingsmodel for at følge en kurs med lavere eller ingen CO2-emissioner, samtidig med at vi skaber udviklingsmuligheder for den europæiske industri, som kan føre an i den hurtigt voksende sektor for teknologi, der fører til lavere eller ingen CO2-emissioner.
Hvis vi skal klare nutidens udfordringer, er det helt nødvendigt at øge EU's budget til forskning i energisektoren og fremme innovation inden for vedvarende energi og intelligente net.
(Bifald)
Pierre Pribetich
(FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil indlede med at takke alle mine kolleger og navnlig hr. Buzek for hans betænkning.
Som Aristoteles sagde: "Godt begyndt er halvt fuldendt". Faktisk vil det at begynde i stedet for at tilskynde til en række gavnlige mål således være et vigtigt skridt til at danne grundlag for det afgørende engagement i bekæmpelse af klimaændringerne.
Denne presserende udfordring kræver en ny definition af den strategiske energiteknologiplan for EU baseret på to omdefinerede søjler, nemlig sikring af bedre og renere produktion, hvad angår CO2-emissioner, gennem innovative teknologier og besparelser ved at mindske alle former for energiforbrug og ved at fremme alle løsningerne. Denne grundlæggende sunde fornuft bliver desværre ikke anerkendt tilstrækkeligt i vores vigtigste politikker, og foranstaltninger til nedsættelse af energiforbruget støttes ikke tilstrækkeligt i SET-planen eller i EU's vigtigste strukturpolitikker.
Et andet afgørende element er det påtrængende behov for at øge både de menneskelige og de finansielle ressourcer, der er påkrævede for faktisk at nå de europæiske mål. Hvornår vil vi omsider reagere konkret på den enorme udfordring, som klimaændringerne er? Vi er bagefter, hvad angår finansiering af forskning i kulstoffattige teknologier. Jeg henviser endnu en gang til Aristoteles, for hvis vi begynder at yde omfattende støtte til forskning i disse teknologier, har vi allerede halvvejs vundet slaget i denne nye verden. Vi vil have fuldstændig og på ingen tid enestående energieffektivitet.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! EU har brug for en fælles energipolitik. Prioriterede projekter såsom Nabucco, som Det Europæiske Råd også har anerkendt, vil diversificere EU's naturgasforsyningskilder, og de skal gennemføres.
Regionalt samarbejde er afgørende for at sikre EU's energiforsyning. Det er grunden til, at jeg mener, og jeg gennem et ændringsforslag anmodede om, at det geografiske område dækket af hver enkelt regional samarbejdsstruktur først defineres af Kommissionen, efter at den har rådført sig med medlemsstaterne i det pågældende geografiske område.
Derfor anmodede jeg i et ændringsforslag om, at Kommissionen og de involverede medlemsstater udfører en miljøkonsekvensanalyse, hver gang det drejer sig om et projekt med naturgasledninger gennem havområder, der grænser op til EU.
Jeg mener, at det er afgørende, at de offentlige serviceforpligtelser og de fælles minimumsstandarder, som er en følge deraf, konsolideres bedre for at sikre, at befolkningen og små og mellemstore virksomheder har adgang til gasleverancer.
Dragoş Florin David
(RO) Hr. formand! I dag debatterer vi tre betænkninger, der er vigtige for EU's energipolitik, og de indeholder henvisninger til energiteknologi, energisikkerhed og bekæmpelse af energifattigdom som væsentlige betingelser for at nå målene vedrørende energi og klimaændringer.
I hr. Paparizovs betænkning defineres der et nyt koncept for adgang til naturgastransmissionsnettene, hr. La Russa yder i sin betænkning et vigtigt bidrag til fastlæggelsen af den mellem- og langsigtede strategi for det indre marked for naturgas, og i hr. Buzeks betænkning understreges nødvendigheden af at udvikle de strategiske energiteknologier.
En hurtig gennemførelse af disse betænkninger vil føre til et mere effektivt og gennemsigtigt indre marked med direkte indvirkning på stigende konkurrenceevne, prisgennemsigtighed for slutbrugeren og beskyttelse af forbrugerrettighederne.
I dag er det på tide, at Kommissionen og Rådet udtrykkeligt og konkret tilskynder til diversificering af forsyningskilder og udvikling af nye gaslagerfaciliteter for at sikre EU's energiuafhængighed og -sikkerhed.
Til sidst vil jeg lykønske de tre ordførere med den måde, hvorpå de har udarbejdet betænkningerne.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Hr. formand! Formålet med de forordninger, vi debatterer i dag, er at gøre det lettere at integrere de enkelte markeders gasmarkeder og øge den overordnede overvågning på europæisk plan. Gasmarkedet bør behandles adskilt fra elektricitetsmarkedet på grund af EU's store importafhængighed. Ejendomsretlig adskillelse kan blive et meget nyttigt redskab til sikring af, at der skabes et forenet gasmarked i EU, og af, at der skabes reel konkurrence på EU's energimarked, og den kan i praksis føre til, at energipriserne falder eller i det mindste stabiliseres.
Men vi må også være forsigtige. Liberaliseringsprocessen kræver konkrete strukturelle ændringer, som ikke alle EU's medlemsstater er forberedt på. Hvis markedsliberalisering og ejendomsretlig adskillelse kun finder sted i Polen og ikke blandt alle de vigtigste energiproducenter i EU, kunne det stille vesteuropæiske virksomheder bedre end Polen. Europa har brug for en energimodel, som ikke bare sikrer, at der er konkurrence på de regionale markeder og på det fælles europæiske marked, men også garanterer beskyttelse af slutbrugeren og først og fremmest garanterer energisikkerhed.
Ioan Mircea Paşcu
(EN) Hr. formand! Lad mig sætte emnet for debatten ind i et større politisk perspektiv. I dag er energi næsten synonymt med udenrigspolitik og synes at placere selv klimaændringer i anden række. Det er tydeligt, at den aktuelle situation har overrasket Europa. Vores nationale energisystemer er provinsielle, monopolistiske, komplicerede og uigennemsigtige. Som følge heraf er trangen til at forsøge at klare de aktuelle udfordringer på egen hånd uimodståelig. Således stiger modstanden mod at skabe et fælles, integreret energimarked, og Europas mål om at mindske sin afhængighed af udenlandske forsyningskilder bliver næsten uopnåeligt. Ligeledes ville det bare gøre opgaven endnu vanskeligere, hvis vi forsøgte at integrere nye løsninger i gamle rammer. Derfor må Europa omgående gennemgå de eksisterende ordninger, presse beslutsomt på for at få et fælles energimarked og begynde at investere massivt i forskning i alternative energikilder. For Europa er det ganske enkelt et spørgsmål om overlevelse.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Hr. formand! Jeg vil lykønske de tre ordførere og samtidig sige, at Rumænien har handlet i fuld overensstemmelse med det, som det indre marked for naturgas kræver, ved fuldstændigt at adskille, også ejendomsretligt, transportaktiviteten fra naturgasproduktionen og distributionen.
Desværre har vi i EU endnu ikke et konkurrencepræget indre marked for naturgas, og nogle medlemsstater er meget utilbøjelige til at adskille produktionen fra distributionen.
Fraværet af et indre marked for naturgas giver store naturgasleverandører mulighed for at håndtere forhandlingen om forsyningskontrakter med de enkelte medlemsstater forskelligt, og nogle gange forsøger de at påvirke politiske beslutninger. Det er grunden til, at jeg mener, at disse direktiver bør vedtages hurtigst muligt og håndhæves fuldt ud.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! Et af de vigtige spørgsmål, der skal overvejes, er, hvordan forsyningssikkerheden kan garanteres. I energipolitikken skal der tages højde for, at der er stor forskel på de enkelte landes mulighed for at diversificere leverancerne af importeret gas. Der er forskellige muligheder for at opnå og købe denne råvare. Jeg har ofte påpeget, at det er afgørende at udarbejde en fælles energipolitik, der kan garantere de enkelte medlemsstaters energisikkerhed. Foranstaltninger til ejendomsretlig adskillelse på markedet for naturgas vil bestemt forbedre konkurrencen og kvaliteten af de leverede tjenesteydelser, men på grund af de store forskelle på gas- og energimarkederne går jeg ind for ordførerens forslag om, at disse sektorer reguleres hver for sig. Gasmarkedet bliver først rigtig konkurrencepræget, når forbrugerne har fuld adgang til oplysninger om, hvor meget naturgas de bruger, og om muligheden for at skifte leverandør.
Inés Ayala Sender
Hr. formand! På grund af tidnød nåede jeg ikke at takke ordføreren, hr. Buzek, for, at han var så venlig at inddrage nogle ændringsforslag fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, særligt vedrørende energieffektivitet og forskellige energiformers livscyklus og navnlig aspekter vedrørende menneskelige ressourcer, uddannelse og samarbejde med udviklingslande.
Derfor takker jeg nu hr. Buzek mange gange, eftersom jeg på grund af tidsnød ikke nåede det tidligere.
Paul Rübig
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! I forbindelse med gasforsyninger er det overordentligt vigtigt at sikre, at disse operationer foregår i et passende konkurrencepræget miljø. På den ene side har vedvarende energi stor betydning, mens naturgas på den anden side konkurrerer med vedvarende energi. Jeg mener, at netop denne konkurrence giver os mulighed for at presse priserne i den rigtige retning, og ved at støtte dette med effektive foranstaltninger kan vi også opnå en tilsvarende prisnedsættelse.
Velfungerende energidistribution i Europa kommer til at spille en stadig større rolle i de kommende år, og især vores små og mellemstore virksomheder kommer til at yde et stigende bidrag til energieffektivitet, for renovering af bygninger og ældre ejendomme spiller naturligvis en vigtig rolle for alt det her, og der vil også være en mærkbar konkurrence om leverance af gas til husstandsmarkedet.
Andris Piebalgs
Hr. formand! Det står klart, at der er meget stor enighed om de tre betænkninger. Jeg takker endnu en gang de tre ordførere, hr. Buzek, hr. La Russa og hr. Paparizov, for, at de har tilvejebragt en sådan enighed. Vi ved, at det, vi ønsker, er sikre, bæredygtige og økonomisk overkommelige energiforsyninger, og samtidig må vi nu erkende, at ændringen i energisektoren kom lidt tidligere, end nogen havde forventet. Det kræver, at vi handler meget hurtigere og er mere beslutsomme.
Jeg vil nævne en særlig synergi, som jeg har bemærket, og som er meget relevant. I går besøgte jeg institut for teknisk termodynamik i Stuttgart ikke så langt fra Strasbourg. De er i gang med et forskningsprojekt, der går ud på, hvordan man kan øge effektiviteten af energiforsyning ved at kombinere gasturbiners cyklus og brændselsceller, dvs. på en måde forsøge at basere sig på eksisterende energikilder og øge deres effektivitet med ny teknologi. De gør visse fremskridt, men der er mange tekniske udfordringer. Hvis der virkelig skal ske fremskridt, må den type projekter støttes mere. Men samtidig ved vi, at hvis der ikke er nogen konkurrence på markedet, vil disse projekter altid forblive i laboratorierne. Derfor må vi for at komme videre gøre noget på begge fronter.
Hvad angår pakken om det indre marked, mener jeg, at det nu, efter afstemningen, er helt nødvendigt, at de tre institutioner hurtigt afslutter dette og går videre til gennemførelsesfasen.
Kommissionen er indstillet på at gøre alt for hurtigt at opnå et kompromis under andenbehandlingen og få pakken vedtaget.
Hvad angår den strategiske energiredegørelse, er det begyndelsen af processen. Teknologiplanen er kun begyndelsen. Hvis vi virkelig skal gøre fremskridt, må vi have mange flere foranstaltninger. En af de foranstaltninger, som jeg har lovet mine kolleger og også her i Parlamentet, er en meddelelse om finansiering af energikilder med lavt kulstofindhold, men det er ikke den eneste. Vi mener, at der er behov for mange andre foranstaltninger, hvis vi virkelig skal gøre fremskridt. Der blev sagt mange kloge ord under den første oliekrise. Vi har ikke for meget olie, men vi har idéer.
Jeg mener - det er i hvert fald min holdning, og det blev sagt under debatten - at vi virkelig skal udnytte de idéer, vi har. Vi har ikke for meget olie tilbage i EU's undergrund.
Kommissionens holdning til Parlamentets ændringsforslag
Betænkning af Paparizov
Kommissionen kan acceptere følgende ændringsforslag: 2, 3, 5, 6, 8, 9, 10, 12, 14, 16, 17, 25, 31, 39, 41, 43, 44.
Kommissionen kan delvis acceptere følgende ændringsforslag: 1, 11, 18, 19, 20, 21, 22, 24, 26, 27, 29, 30, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 46, 47, 49, 50, 51, 53.
Kommissionen kan ikke acceptere følgende ændringsforslag: 4, 7, 13, 15, 23, 28, 40, 42, 45, 48, 52, 54.
Betænkning af La Russa
Kommissionen kan acceptere følgende ændringsforslag: 2, 3, 7, 16, 20, 24, 27, 31, 32, 33, 34, 36, 40, 44, 50, 56, 60, 64, 73, 74, 87, 92, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 112, 120, 122, 124, 136, 140, 142.
Kommissionen kan delvis acceptere følgende ændringsforslag: 5, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 17, 21, 23, 25, 26, 28, 29, 35, 45, 46, 48, 49, 51, 52, 53, 55, 61, 63, 64, 68, 69, 75, 76, 77, 78, 80, 81, 84, 85, 86, 88, 91, 93, 94, 95, 96, 104, 107, 111, 115, 117, 118, 119, 125, 127, 132, 135, 138, 139, 141, 143.
Kommissionen kan ikke acceptere følgende ændringsforslag: 1, 4, 10, 14, 15, 18, 19, 22, 30, 37, 38, 39, 41, 42, 43, 47, 54, 57, 58, 59, 62, 65, 66, 67, 70, 71, 72, 79, 82, 83, 89, 90, 97, 105, 106, 108, 109, 110, 113, 114, 116, 121, 123, 126, 128, 129, 130, 131, 133, 134, 137, 144, 145.
Atanas Paparizov
Fru formand! Jeg blev meget beroliget af debatten og af mine kollegers positive udsagn om regler, om store krav, der kan gøres obligatoriske, og om et stærkt agentur. Det står klart, at der ikke er fri konkurrence på gasmarkedet, for 90 % af kontrakterne er langtidskontrakter. Derfor er det meget vigtigt at have strenge regler og ikke løse problemerne med en enkelt model for adskillelse. Det blev sagt her i salen, og det er efter min mening værd at holde sig for øje under næste fase af forhandlingerne.
Noget meget vigtigt var støtten til mine forslag om 10-års-planen og om udvikling af regionale initiativer, som bliver grundlaget for et fælles marked. Vi skal ikke, som mange af medlemmerne har sagt, være ideologiske, vi skal være pragmatiske og udvikle et gennemsigtigt marked med et klart regelsæt.
Udtalelserne under debatten om de forskellige markedsdeltageres rolle var også meget vigtige. Det er rigtigt, at det europæiske net af transmissionssystemoperatører på gasområdet, det nye organ, kan udvikle en masse tekniske regler, men det er også rigtigt, at agenturet på grundlag af de nationale regulerende myndigheders initiativer og erfaringer kan udvikle meget vigtige principper for udarbejdelse af disse regler og sammen med Kommissionen sikre, at dette marked reguleres af regler, som alle anvender.
Jeg synes ikke, at man skal overdrive kontrolmekanismerne i de forskellige selskaber, så jeg mener, at det kompromis, der er udarbejdet i Rådet, vil være et grundlag, som kan anvendes på både gas og elektricitet og åbne mulighed for hurtigere vedtagelse af den tredje energipakke, for den indeholder mange nye forbedringer både for forbrugerne, og hvad angår gennemsigtighed. Det ville være en skam af rent ideologiske grunde at udsætte denne pakke, som er meget vigtig og hårdt tiltrængt for udviklingen af vores egen energiuafhængighed.
Romano Maria La Russa
Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vidste helt fra begyndelsen, at dette ikke ville blive nogen let og ligetil diskussion. Dette direktiv er utvivlsomt vanskeligt at gennemføre, men efter debatten i dag - som virkelig har været intensiv og frugtbar - synes jeg, at jeg og alle andre nu kan være noget mere sikre på, at der bliver fundet en positiv løsning.
Der har været mange talere, og det ville tage mindst en arbejdsdag til at svare alle. Det er der ikke tid til. Desuden er jeg næsten blevet rost og smigret for meget. Jeg håber ikke, at det stiger mig til hovedet. Den ros, jeg har fået, burde have været henvendt til hele Udvalget om Industri, Forskning og Energi, som har arbejdet meget samvittighedsfuldt i disse mange måneder.
Derfor vil jeg især takke mine kolleger hr. Manders, hr. Swoboda og hr. Reul, kommissær Piebalgs naturligvis og ligeledes hr. Vidal-Quadras. Jeg synes, at vores arbejde i denne periode har været helt gennemsigtigt og præget af samarbejdsvilje, for vi har lyttet til alle og inddraget alle i direktivet. Jeg mener, at vi har opnået klarhed og gennemsigtighed. Nogle få gange har jeg måske bedt visse kolleger om at tage den nationale parlamentarikers briller af, glemme deres partitilhørsforhold og fungere lidt mere som medlemmer af Europa-Parlamentet i alle EU-borgeres tjeneste.
Jeg vil slutte af med at berolige hr. Zīle. Han rejste spørgsmålet om Gazprom og Rusland. Vi er selvfølgelig udmærket klar over, at det er et meget alvorligt problem, som skal tages op, undersøges og løses meget omhyggeligt og især meget grundigt.
Hvad angår forbrugerne, mener jeg, at jeg i alle mine taler i de forløbne måneder og også i min betænkning har argumenteret for gennemsigtighed og hjælp til forbrugerne, naturligvis uden at glemme operatørerne, som også har deres værdi. Det er grunden til, at vi ikke må give efter for store magter eller europæiske monopoler, og ikke bare europæiske.
Jerzy Buzek
Fru formand! Jeg takker alle mine kolleger for debatten - som var meget god og meget dybtgående - navnlig skyggeordførerne og alle de kolleger, der udarbejdede udtalelser i andre udvalg. Jeg lykønsker de to ordførere, hr. Paparizov og hr. La Russa. Jeg støtter deres betænkninger fuldt ud, og jeg støtter selvfølgelig også min egen betænkning, men på det punkt er jeg nok ikke så objektiv.
Som debatten har vist, er der ikke den store uenighed om SET-planen, men der er et spørgsmål, som jeg gerne vil have besvaret. Adina-Ioana Vălean går ikke ind for anlæg til kulstofopsamling og -oplagring - kommercielle demonstrationsanlæg til kulstofopsamling og -oplagring - fordi de selskaber, vi gerne vil støtte, driver virksomhed.
Lad mig give et eksempel. De samme selskaber modtager enorme incitamenter fra skatteyderne til vedvarende energi. Der er også kommercielle anlæg til vedvarende energi, og selskaberne driver virksomhed - intet andet - og jeg støtter stærkt disse incitamenter til vedvarende energi. Hvis vi virkelig ønsker at løse problemet med klimaændringer, må vi løse problemet med kulstofopsamling og -oplagring, for det er endnu ikke sket. Derfor må vi også, ligesom med vedvarende energi, have incitamenter for de første, der beskæftiger sig med kulstofopsamling og -oplagring.
Jeg takker og lykønsker de to kommissærer. De gør et godt stykke arbejde på energiområdet og også inden for F&U og innovation.
Formanden
Forhandlingen under ét er afsluttet.
Afstemningen finder sted onsdag den 9. juli 2008.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Adam Bielan  
Hr. formand! Europas grundlæggende svaghed i dets forbindelser med Rusland skyldes, at det ikke har et frit og fælles energimarked. For øjeblikket er der en række energicentre i Europa, som hver især forvaltes af nationale regulerende myndigheder. Det er naturligt, at de nationale regeringer ønsker at sikre sig billig energiforsyning og arbejdspladser i en sektor, som de prioriterer højt. Men fordi vi er splittede af denne nationale egoisme, bliver vi tabere i Gazproms europæiske energioffensiv. Et integreret europæisk marked og en samlet front over for leverandører uden for EU vil sikre, at vi har energisikkerhed, endog før vi diversificerer energiforsyningerne.
Rusland udnytter utvivlsomt, at EU ikke har skabt et frit flydende og konkurrencepræget energimarked. En åbning af det europæiske indre gasmarked for konkurrence vil føre til større effektivitet og styrkelse af forbrugerrettighederne og de nationale regulerende myndigheder. Skabelsen af et system af forbundne tanke vil gøre det lettere at reagere, hvis enkelte medlemsstater rammes af en energiforsyningskrise, og det vil gøre det vanskeligere at bruge energi som afpresningsmiddel.
Vi må standse russiske selskabers ekspansion i Europa og tvinge Rusland til at respektere gensidighed i behandlingen af investeringer i energisektoren.
Jeg er helt enig med ordføreren i, at medlemsstaterne bør støtte integration på nationale markeder og samarbejde mellem netoperatører på både europæisk og regionalt plan.
András Gyürk  
Energiprisernes himmelflugt viser mere end nogensinde før, at energimarkedet ikke reguleres effektivt. Det er ikke anderledes i gassektoren. Af netop den grund er det et vigtigt fremskridt, at Europa-Parlamentet om kort tid vedtager betænkningen om gasmarkedet. Vi mener, at det dokument, som Kommissionen har udarbejdet, er et passende første skridt i retning af mere effektiv regulering.
Den nye lovgivningspakke kan bidrage til, at der opstår reel konkurrence på det europæiske marked. Det er kun påkrævet, fordi medlemsstaterne i høj grad er prisgivet eksterne leverandører. Hvad angår import af naturgas, har Europa allerede en afhængighed på 50 %, og den kan blive større i de kommende årtier. Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at nogle medlemsstater befinder sig i en endnu mere sårbar situation. F.eks. afhænger 80 % af Ungarns gasimport af en enkelt leverandør, nemlig Rusland. Den nye forordning vil ikke afskaffe denne afhængighed med et slag, men den vil alligevel skabe mere gennemsigtige forbindelser. Den vil fremme stærkere konkurrence og mindske byrden på forbrugerne.
Vi mener, at det er et stort fremskridt, at den foreslåede lovgivning styrker de foranstaltninger til forbrugerbeskyttelse, der allerede er i kraft. Det er særlig vigtigt, fordi vi ved, at stigende energipriser er blevet en af de vigtigste årsager til fattigdom. Vi håber, at den nye forordning betyder, at forbrugerne ikke kommer til at opleve uoverkommelige priser i fremtiden.
Małgorzata Handzlik  
skriftlig. - (PL) Liberaliseringen af markedet for naturgas er en specielt vigtig del af forsøget på at skabe et fælles indre energimarked. For øjeblikket er markedet for naturgas domineret af store koncerner, som ofte kontrollerer både produktion og distribution af gas.
Et effektivt indre marked er vigtigt for gennemførelsen af Lissabonstrategiens mål og for sikring af overkommelige priser for energiforbrugerne. Under denne debat må vi dog ikke glemme energisikkerheden, som skal garanteres gennem diversificering af forsyningerne af importerede råvarer til energiproduktion.
Det betyder ikke, at energimarkedet er det samme på alle områder. Naturgasmarkedet er meget forskelligt fra elektricitetsmarkedet, og derfor kan forordningerne om elsektoren ikke overføres til naturgassektoren.
En virkelig liberalisering af markedet for naturgas bør være baseret på ejendomsretlig adskillelse af transmissionssystemoperatørerne. Kun på den måde kan vi undgå unødvendige interessekonflikter og fair og ikkediskriminerende adgang til nettet. For at opnå fair konkurrence på det fælles energimarked skal investorer fra tredjelande underkastet de samme kriterier for ejendomsretlig adskillelse og uafhængighed som selskaber i medlemstaterne, og det må vi lægge stor vægt på.
Jeg håber, at det europæiske marked inden længe bliver et åbent marked med effektiv adskillelse af aktiviteter forbundet med på den ene side energiproduktion og -forsyning og på den anden side netdrift, hvorved der opnås større gennemsigtighed på markedet.
Dominique Vlasto  
Gasmarkedet har nogle særlige karaktertræk, som skal tages i betragtning. De vedrører de meget betydelige begrænsninger på forsyningssiden, som gør det nødvendigt at indgå langtidskontrakter med leverandørlande, men også de særlig store udgifter til investeringer i transmissions- og distributionsnet, som skal give forbrugerne størst mulig sikkerhed. Derfor består den politiske udfordring i at tilskynde til investeringer og innovation, at fremme vores viden og færdigheder og at sørge for, at vores forsyninger er sikre.
Ved at fokusere sit forslag på ejendomsretlig adskillelse klarede Kommissionen i overensstemmelse med sin optagethed af konkurrence på ingen måde disse udfordringer. Dens tekst destabiliserede et specifikt strategisk marked, for vi er enormt afhængige af import fra udlandet og udenlandske selskaber, som vi skulle kunne forhandle med ud fra en stærk position og ikke en position, der er svækket af udsigten til industriel afvikling.
Ved at vedtage ændringsforslaget om effektiv adskillelse af aktiviteter som et muligt alternativ til fuld ejendomsretlig adskillelse kan vi opnå en mere afbalanceret og især mere rimelig tekst. Derfor er det vigtigt at støtte denne holdning, som vil styrke det glimrende arbejde, der også er udført vedrørende investeringer, netadgang og netdrift. På den måde kan sikkerhed og konkurrence gå hånd i hånd.
