Výsledky zasedání Evropské rady ve dnech 13.-14. prosince 2007 v Bruselu - Zpráva o půlroce portugalského předsednictví (rozprava) 
Předsedající
Další bod zahrnuje prohlášení Rady a Komise o výsledcích zasedání Evropské rady ve dnech 13. a 14. prosince a zprávu o půlroce portugalského předsednictví.
Nejdříve bych rád upřímně poděkoval portugalskému předsedovi a vyslovil mu své uznání za velmi úspěšné portugalské předsednictví. Rovněž bych rád uvedl několik osob za všechny: úřadujícího předsedu, předsedu vlády Josého Sócratese, ministra zahraničí Luíse Amada, ministra Manuela Lobo Antunese a samozřejmě také velvyslance Álvara Mendonçu e Moura. Mnohé díky vám i všem vašim kolegům, kteří vám pomáhali.
Mé upřímné díky patří také Komisi a jejímu předsedovi, Josému Manuelu Durăo Barrosovi. Také bych zde rád řekl ještě jednou (co jsem již krátce řekl Evropské radě), že za to, že jsme dokázali dosáhnout výsledku v důležité otázce projektu Galileo, vděčíme i té skutečnosti, že Evropská komise a Evropský parlament tak dobře spolupracovaly, a nakonec jsme byli spolu s portugalským předsednictvím schopni dosáhnout dobrého výsledku. V tomto ohledu patří mnohé díky také Komisi.
Dámy a pánové, uplynulý týden byl velmi rušný. Nejprve se ve středu v Evropském parlamentu ve Štrasburku podepisovala Listina základních práv EU, ve čtvrtek byla v Lisabonu podepsána reformní smlouva a nakonec v pátek proběhla vrcholná schůzka v Bruselu. Musím říci, pane úřadující předsedo Sócratesi, že slavnostní podpis Smlouvy v klášteře sv. Jeronýma v Lisabonu byl velmi krásným, symbolickým vyjádřením mnohých našich společných zájmů. Doufáme, že všechny parlamenty a národy budou nyní následovat maďarský příklad a tuto smlouvu také rychle přijmou.
José Sócrates
úřadující předseda Rady. - (PT) Pane předsedo, pane předsedo Komise, dámy a pánové, portugalské předsednictví i já sám jsme dospěli k okamžiku podávání zprávy o našem předsednictví Parlamentu, s pocitem, že jsme svoji povinnost splnili. Domnívám se, že budete se mnou souhlasit, když řeknu, že Evropa a Evropané mají dobrý důvod ke spokojenosti s politickým vývojem za poslední půlrok. Dokonce jsem přesvědčen, že Evropa je dnes silnější a sebevědomější. Na konci těchto šesti měsíců existuje lepší Evropa - lepší ve vztahu k sobě, ale i k ostatnímu světu.
Pane předsedo, dámy a pánové, tři priority portugalského předsednictví dobře znáte. Připomenu, že těmito prioritami byly Smlouva a vrcholné schůzky EU-Brazílie a EU-Afrika. Jak jsem to již měl možnost říci zde na zasedání, které zahajovalo portugalské předsednictví, vždy byly třemi hlavními prioritami portugalského předsednictví, hned od počátku.
Velmi mne těší, že vám mohu říci, že jsme dosáhli všech cílů, které jsme si stanovili na tento půlrok. Začneme však s cílem, který byl ze všech nejdůležitější - se Smlouvou. S novou smlouvou pro Evropu. Ta byla vždy hlavní prioritou, a tato nová smlouva, kterou jsme podepsali v Lisabonu a nazvali Lisabonskou smlouvou, samozřejmě vyvádí Evropu z institucionální slepé uličky a reaguje na evropskou institucionální krizi. Musím vám říci, že žádný projev důvěry neměl pro evropský projekt, pro Evropany a pro evropské hospodářství větší důležitost než překonání uvedené slepé uličky a uvedené krize.
Tato Smlouva reagovala také na tři hlavní výzvy, kterým Evropa čelí. Zaprvé je to výzva evropského občanství. Výzva potvrzení hodnot, na nichž se zakládá náš politický projekt, a toto potvrzení hodnot a evropského občanství je zakotveno v Listině základních práv, kterou jsme vyhlásili v tomto parlamentu, která však získává právní sílu svým začleněním do Lisabonské smlouvy. To byla první výzva.
Druhou výzvou samozřejmě bylo dát Evropě lepší rozhodovací schopnost. Každý, kdo je obeznámen s Evropou, jasně chápe, že Evropa o 27 státech musela svá pravidla změnit. Změnit pravidla, udržovat jejich demokratičnost, a rovněž umožňovat svým institucím, aby na výzvy nového světa reagovaly účinněji a efektivněji, jménem všech Evropanů. Také touto výzvou se Lisabonská smlouva zabývala.
Nakonec výzva mít silnější a schopnější instituce, instituce odpovídající novým požadavkům kladeným na Evropu. Tuto výzvu nyní řeší rovněž Lisabonská smlouva. A pokud se chceme pokusit Lisabonskou smlouvu shrnout, měli bychom to učinit právě zde. Je to smlouva, která čelí třem hlavním výzvám, jimiž jsou: transformace Evropy do politického projektu, který stvrzuje její hodnoty a evropské občanství, Evropa, která je nyní schopnější vyrovnávat se s výzvami moderní doby, která disponuje podmínkami pro účinnější rozhodování, a také Evropa, která posílila své instituce, aby odpovídaly ambicím Evropanů i tomu, co svět od Evropy očekává.
Je to důležitá smlouva pro Evropu, ale je to také smlouva, která činí Evropu silnější, aby mohla sloužit lepšímu světu. Je to nejen smlouva pro Evropany, pro evropské hospodářství; je to také smlouva, která dává světu jasný signál, že Evropa je zpátky a bude pokračovat v evropském projektu ve formě, která bude inspirativní pro další kontinenty světa. Tuto prioritu, tedy Smlouvu, se podařilo vyřešit během portugalského předsednictví. I když tato smlouva byla snad největším naším příspěvkem k silnější Evropě, rád bych zdůraznil obě další priority.
První je vrcholná schůzka s Brazílií. Proč s Brazílií? Z toho prostého důvodu, že zahraniční politika EU již zahrnovala každoroční vrcholné schůzky s Indií, Ruskem a Čínou, avšak nikdy neměla každoroční vrcholnou schůzku s Brazílií. Schválením strategického partnerství na této vrcholné schůzce transformujeme zahraniční politiku EU, aby byla konzistentnější a srozumitelnější. Nyní máme politiku pro Brazílii, Rusko, Indii a Čínu, která slouží Evropě, jež chce být globálním politickým partnerem. Tato vrcholná schůzka s Brazílií a strategické partnerství, které jsme uzavřeli, pozvedly zahraniční politiku Evropy a vytvořily lepší podmínky pro posílení evropského hospodářství, a také pro stvrzení hodnot a cílů evropského projektu.
Zatřetí, vrcholná schůzka s Afrikou - africká vrcholná schůzka. Když jsme se pustili do přípravy africké vrcholné schůzky, byli jsme si dobře vědomi obtíží, na které budeme narážet, překonali jsme je však, protože od počátku bylo jasné, že máme pravdu, že Evropa platí cenu za sedm let neexistence jakéhokoli politického dialogu s Afrikou - že je to zlé pro Afriku, Evropu i svět. Nebylo důvodu nemít širší a globální politický dialog s Afrikou. A snad Portugalsko díky své citlivosti lépe pochopilo, že to byla chyba. Tuto chybu jsme napravili africkou vrcholnou schůzkou. Tato schůzka byla úspěšná, neboť v historii světa má Evropa poprvé společnou strategii s Afrikou. Nesmíme si myslet, že je to evropská strategie pro Afriku nebo naopak. Nikoli, je to společná strategie obou kontinentů, společná strategie, která je prováděna na základě pěti hlavních témat, která jsou důležitá pro oba kontinenty: mír a bezpečnost, změna klimatu, lidská práva, oblasti, které jsou - a také migrace, promiňte, málem jsem na tuto velice důležitou oblast zapomněl - to je pět strukturálních témat politického dialogu s Afrikou, který, jak jsem řekl, se týkají Afriky, Evropy a rovněž světa jako celku. My jsme se však neomezili na schválení společné strategie, také jsme vypracovali akční plán a mechanismus pro provádění uvedené strategie a nyní zakládáme orgán mezi Evropskou komisí a Africkou unií, Komisi Africké unie, abychom jim umožnili spolupracovat na provádění toho, na čem jsme se dohodli.
Dámy a pánové, nemám žádnou pochybnost, že každý, kdo je obeznámen s těmito otázkami, každý kdo se zajímá o lidská práva, o otázky změny klimatu, migrace, přistěhovalectví, rozvoje nebo bezpečnosti, bude potěšen, když uvidí, že Evropa a Afrika konečně zřídily politický rámec pro jednání a dialog.
Nepochybuji o tom, že zahraniční politika Evropy je od africké vrcholné schůzky lepší a bohatší, a proto mne těší říci vám, že během tohoto půlroku se nám podařilo překonat překážky a slepé uličky, a že jsme byli úspěšní také při překonávání předsudků, takže dnes, kdy portugalské předsednictví končí, můžeme tvrdit, že Evropa se stala silnější nejen vnitřně, ale také ve své zahraniční politice.
Nyní máme konzistentní politiku ve vztahu k Brazílii, Rusku, Indii a Číně a politický dialog s Afrikou; to, že jsme je v posledních letech neměli, považoval každý, kdo působil v oblasti mezinárodních vztahů, za chybu. Lisabonská smlouva, Brazílie a Afrika jsou důležité kroky ve prospěch Evropy. Musím však říci, dámy a pánové, pane předsedo, že nyní není čas na rekapitulaci, ani stručnou, všech úspěchů portugalského předsednictví, ale rád bych vám řekl, i když krátce, že toto předsednictví zanechalo svoji stopu na hlavních bodech evropského programu, a rád bych začal s programem, který se týká svobod.
Toto předsednictví zanechalo svou stopu na programu týkajícím se svobod v okamžiku, kdy jsme zde vyhlásili Listinu základních práv, a to byl rozhodující okamžik pro evropský projekt, a jak jsem už dříve řekl, Listina základních práv má dnes právní sílu v Lisabonské smlouvě. Bylo to také za portugalského předsednictví, kdy se nám podařilo zavést Evropský den proti trestu smrti, a to je pocta pro evropské hodnoty a vyslání jasného signálu světu na ochranu hodnoty lidského života. Chtěl bych také, abyste věděli, že za portugalského předsednictví bylo ve třetím výboru Valného shromáždění OSN dohodnuto moratorium na trest smrti a že toto hlasování bylo výsledkem evropského návrhu, respektujícího evropské tradice a hodnoty. Mimoto bych rád v tomto programu svobod rovněž vyzvedl úsilí vynaložené portugalským předsednictvím na rozšíření oblasti svobody pohybu na nové členské státy.
Ve dnech 21. a 22. prosince budu mít spolu s předsedou Komise a s řadou ministrů možnost být na hraničních přechodech, kde se budou rušit kontroly, a devět zemí tak vstoupí do schengenského prostoru, čímž budou splněny největší naděje jejich občanů, kteří chtějí být součástí Evropy, požívat svobody pohybu a přitom patřit do oblasti, která chrání jejich bezpečnost.
Schengenský informační systém (SIS One For All) je pěkný příběh, protože tyto kontroly na společných hranicích budou dne 31. 12. 2007 odstraněny právě na naléhání Portugalska, protože právě portugalský ministr nechtěl přijmout myšlenku, že je technicky nemožné spojit databáze nových zemí s databázemi schengenského systému, a protože technické řešení tohoto problému navrhla portugalská firma. Ve dnech 21. a 22. prosince budeme v těchto zemích a řekneme jim, že Portugalsko je hrdé, že mohlo přispět s portugalskou technologií a s portugalskou politickou vůlí, aby umožnilo dát občanům těchto zemí plnou svobodu pohybu, protože to je nejvyšší aspirace evropských národů. Pocházím ze země, která ten okamžik zažila; dobře si pamatuji okamžik, kdy byly odstraněny kontroly na hranici mezi Portugalskem a Španělskem a my jsme poprvé opravdu cítili, že jsme součástí evropské rodiny. Pokud tedy existuje nějaký symbolický okamžik tohoto předsednictví, pak to bude okamžik, kdy portugalští a další politikové a předseda Evropské komise budou přítomni na oněch hranicích v okamžiku odstranění kontrol, a splní tak evropský sen a aspiraci na vytvoření této oblasti svobody pohybu a bezpečnosti, kterou představuje schengenský prostor.
Svou stopu jsme zanechali nejen v programu svobody, ale také v sociálním programu. Rád bych každému připomněl, že to bylo za portugalského předsednictví, kdy došlo k podepsání dohody mezi evropskými odborovými svazy a sdruženími zaměstnavatelů, neboť je to velmi důležitá dohoda, která zdůrazňuje výzvy pro evropský trh práce. Za tohoto předsednictví se všechny země dohodly na společných zásadách pružnosti a jistoty zaměstnání (flexicurity), a tím působily jako hybná síla posouvající vpřed tento evropský model určený k zajištění pružnosti, která je nepostradatelná pro konkurenci slučitelnou s jistotou pracovníků, což je evropskému sociálnímu modelu vlastní.
Nakonec bych rád zdůraznil pozornost, kterou věnujeme v tomto sociálním programu politice migrace. Během tohoto půlroku jsme kladli na tuto otázku velký důraz. Uspořádali jsme v Lisabonu mezinárodní konferenci s cílem pomoci formulovat nebo stanovit obecná pravidla pro evropskou migrační politiku. Na posledním zasedání Rady předseda Evropské komise předložil dokument Komise definující základy této migrační politiky, která spočívá v podstatě na třech pilířích: na začlenění přistěhovalců, na boji proti nedovolenému přistěhovalectví a na spolupráci se zeměmi původu, aby tak byly migrační toky regulovány a tím přistěhovalci chráněni. To je mezník, důležitý bod evropského sociálního programu, a Portugalsko je velmi hrdé, že přispělo k dosažení pokroku v evropské migrační politice.
Portugalské předsednictví zanechalo svou stopu také v hospodářském programu, čímž míním, jak řekl předseda Evropského parlamentu, schválení projektu Galileo za portugalského předsednictví, který po mnoho let přešlapoval na místě, což poškozovalo Evropu a vysílalo světu jasný signál, že Evropa není schopná provádět svůj vlastní projekt v tak rozhodujícím odvětví. Tento projekt Galileo je možná jedním z infrastrukturálních projektů ke zlepšení postavení Evropy ve světě ve vysoce konkurenční oblasti telekomunikací. Proto jsme velmi hrdí, že za vedení portugalského předsednictví a ministra Mária Lina bylo konečně dosaženo této dohody, která je vyznamenáním pro Evropu i pro tento evropský projekt. Dále bych v hospodářském programu rád upozornil i na náš příspěvek k celoevropské námořní politice, se schválením rámcové směrnice o strategii mořského životního prostředí jako základní podmínky k tomu, aby Evropa měla konzistentní přístup mezi všemi zeměmi v jejich vztahu k moři.
Pokud jde o energetiku a změnu klimatu, rád bych upozornil jen na dvě otázky. První otázkou je přijetí strategického plánu pro energetické technologie. To je absolutně základní otázka, která charakterizuje ambice Evropy v této oblasti a její vůli investovat co nejvíce do inovací a výzkumu, abychom mohli čelit výzvám budoucnosti. Rád bych také poukázal na dohodu z Bali, dosaženou za portugalského předsednictví, která nám dnes poskytuje jasný plán pro jednání, abychom v roce 2009 mohli opět dosáhnout celosvětové dohody o čelení výzvě změny klimatu.
Nakonec jsme, dámy a pánové, zanechali stopu také v programu pro budoucnost Evropské unie, čímž samozřejmě míním prohlášení o globalizaci, které jsme schválili na posledním zasedání Rady. Toto prohlášení znamená: zaprvé, Evropa vyřešila své institucionální problémy a nyní se snaží čelit výzvám tohoto měnícího se světa převzetím vedoucího postavení v oblasti ústavní reformy, řešit výchovu, vzdělávání a výzkum jako hlavní otázku řešení role Evropy v globalizovaném světě, ale také bojovat proti všem problémům životního prostředí ohrožujícím svět. Tento evropský program globalizace znamená, že Evropa se vrátila k diskutování o těch nejzákladnějších otázkách, které dříve bohužel opomíjela, protože v posledních letech jí v tom velmi bránily institucionální problémy.
K prohlášení o globalizaci, ale i k dohodě o poradní skupině. Na jednom z posledních zasedání Rady jsme přijali mandát pro tuto skupinu, která jí má umožnit, aby přispívala k obecným úvahám o této otázce a o budoucí Evropě v letech 2020-2030. Aby mohla napomáhat předvídání a čelení výzvám, schválili jsme také vedení této skupiny - Felipa Gonzáleze, který je jedním z velkých Evropanů v dějinách Evropy, a vrací se do politického života, aby vedl tuto poradní skupinu sloužící ideálu, který vždy považoval za ideál nejvyšší - evropskému projektu, a také místopředsedy Vike-Freibergovou a Jormu Ollillu, kteří spolu s ním tuto skupinu, která byla mezitím ustavena, povedou.
Pane předsedo, dámy a pánové, jak jsem řekl, nebudu popisovat každý detail úspěchů portugalského předsednictví, rád bych vám však řekl, že jsem na toto předsednictví velmi hrdý a velmi mne těší. Splnili jsme všechny cíle, které jsme si stanovili, nejen ty nejdůležitější, ale dokonce i ty, o jejichž splnění jsme pochybovali. Smlouva, Brazílie, Afrika, ale i stopy, které jsme zanechali v hospodářském programu, v sociálním programu, v programu svobod i v programu budoucnosti. Toto předsednictví, pane předsedo, dámy a pánové, je předsednictvím proevropské země, země, která jasně chápe, že hájí pomocí evropského projektu své vlastní zájmy, v zemi oddané evropským ideálům, v zemi vedené evropskými politiky, kteří jasně chápou, že to, co Evropa potřebuje, je rozvíjet evropský projekt, a že tento evropský projekt je pravděpodobně nejvelkorysejší, nejzásadnější a nejdůležitější projekt moderní doby, že tento evropský projekt je důležitý pro Evropany, pro evropské hospodářství, a také pro svět.
Pokud dovolíte, pane předsedo, rád bych na závěr vyjádřil poděkování, velmi osobní poděkování ministrovi zahraničních věcí, který sedí zde vedle mne, který mne doprovázel po celý tento půlrok, ministrovi pro evropské záležitosti, který je zde se mnou, ale chci poděkovat také celému portugalskému diplomatickému sboru, který všechno organizoval, pracuje v pozadí, často bez uznání za plody své práce; sboru, který odevzdal to nejlepší pro svou zemi i pro Evropu a byl veden jedním z největších portugalských velvyslanců, velvyslancem Mendonçou e Moura, který je zde také přítomen.
Pane předsedo, dámy a pánové, toto předsednictví jsme zahájili s heslem "Silnější Evropa pro lepší svět" a konce tohoto půlroku jsme dosáhli s přesvědčením, že jsme tomuto heslu dostáli, že jsme jako země vydali to nejlepší, aby se Evropa mohla představit jako silnější Evropa, která lépe slouží svým občanům a která je lépe vybavena hrát svoji roli ve světě.
To všechno jsme učinili pro Evropu, ve službách Evropy, protože to je způsob hájení zájmů Portugalska, Evropy a také světa. Rád bych poděkoval všem parlamentním skupinám, které nám během tohoto období poskytovaly velkou pomoc; rád bych poděkoval Komisi za její podporu a rád bych poděkoval panu předsedovi Evropského parlamentu za jeho neustálou podporu, kterou portugalskému předsednictví nikdy neodmítl. Toto předsednictví mě naplňuje velkou hrdostí a velkým štěstím, a já bych své štěstí, které je štěstím pro Evropu, chtěl s vámi sdílet.
(Potlesk)
Předsedající
Velice vám děkuji, pane úřadující předsedo, za tuto řeč a rovněž za vaši velkou angažovanost.
José Manuel Barroso
komisař. - (PT) Pane předsedo, pane předsedo Rady, dámy a pánové, během tohoto půlroku jsme zažili vynikající ilustraci toho, za co jsme bojovali, za dva způsoby dosahování pokroku v Evropě. Současně se snažením o vyřešení institucionálních otázek usilujeme zejména o dosažení pokroku ve formě praktických výsledků, ukázat našim občanům, že Evropa opravdu slouží jejich aspiracím.
Rok 2007 ukázal, že Evropa je schopna se těmto výzvám postavit. Právě jsme byli svědky sjednání, dohody a podpisu smlouvy - Lisabonské smlouvy, která dá Evropě instituce pro budoucnost, aby mohla reagovat na výzvy 21. století.
Na tomto místě bych rád ještě jednou vzdal hold portugalskému předsednictví a zvláště panu předsedovi vlády Josému Sócratesovi za jeho obratné vůdcovství Evropské unie. Je také jistě správné uznat důležitý příspěvek německého předsednictví a kancléřky Merkelové, za kterého byl získán mandát, který umožnil pozitivní pokrok ohledně této smlouvy, která je pro Evropu tak důležitá. Zpočátku bylo jistě mnoho těch, kteří pochybovali o potřebě vyvíjet toto úsilí, je však pravda, že před několika dny se v Lisabonu 27 vlád EU dokázalo domluvit na smlouvě, kterou samy vyjednaly.
Tento politický úspěch je nyní nutno převést do praxe. Členské státy se na uvedené smlouvě dohodly a podepsaly ji, a také se dohodly, že ji budou ratifikovat tak, aby vstoupila v platnost dnem 1. ledna 2009. Tento závazek členských států musí být brán velmi vážně. Podepsáním této smlouvy převzaly vlády odpovědnost obhajovat tuto smlouvu před svými parlamenty a veřejným míněním. Má-li Evropa postupovat vpřed, musejí v plnění těchto úkolů pokročit.
člen Komise. - Pane předsedo, chci vzdát vřelý hold Maďarsku za včerejší ratifikaci Lisabonské smlouvy. Tato smlouva byla ratifikována drtivou většinou poslanců - 385 hlasů bylo pro a pouze pět hlasů proti.
(Potlesk)
Domnívám se, že je to velmi symbolická skutečnost a velmi pozitivní signál, že první zemí, která ratifikovala Lisabonskou smlouvu je jeden z nových členských států. Maďarsko si zaslouží náš potlesk.
Současně s tím jsme byli v tomto období a zvláště v těchto šesti měsících svědky toho, že Evropská unie se chopila vedení v oblastech politik, které se každodenně dotýkají každého Evropana - v oblastech hospodářského růstu a vytváření pracovních příležitostí, změny klimatu, energetiky a inovací. To jsou otázky, které budou rozhodovat o úspěchu Evropy dnes i v budoucnosti.
Předseda vlády Sócrates již mluvil o mnohých úspěších předsednictví. Nebudu je všechny opakovat. Samozřejmě bych mohl souhlasit se vším, co řekl: o významu vrcholné schůzky Evropské unie a Afriky, o první vrcholné schůzce s Brazílií a o strategickém vztahu s touto velmi důležitou zemí, o dohodě, kterou se podařilo dosáhnout ve věci systému Galileo a o velmi důležité dohodě sociálních partnerů o flexicurity. Mohl bych doplnit také některé další body a zdůraznit některé, které si někdy zasloužily méně pozornosti, ale jsou rovněž důležité. Například obecná politická dohoda s Evropským parlamentem o vytvoření Evropského inovačního a technologického institutu, což je velmi konkrétní projekt a skutečná vlajková loď inovace v Evropě, a také zahájení integrované námořní politiky Unie.
To jsou plody rozsáhlé práce zahájené Komisí téměř před třemi léty, v březnu roku 2005. Po široké veřejné diskusi o zelené knize vydané Komisí v červnu 2006, jsme nyní dosáhli v evropských institucích jasné shody o významu námořní politiky pro schopnost Unie čelit výzvám globalizace a konkurenceschopnosti, změny klimatu a energetiky, a co nejvíce zvýšit potenciál našich oceánů a moří udržitelným způsobem. Evropská rada, pokračujíc ve stopách výtečné červencové zprávy pěti výborů Evropského parlamentu, minulý týden plně schválila vizi Komise o integrované námořní politice Unie a akční plán. Za to, že se to stalo pro Unii prioritou, si portugalské předsednictví zaslouží zvláštní ocenění.
Co umožnilo všechny tyto úspěchy? Hlavní roli zde sehrála účinná spolupráce mezi třemi hlavními orgány - Parlamentem, Komisí a Radou ministrů. Ty dokázaly spolupracovat na vytváření skutečné shody v širokém okruhu činností Evropské unie. Napomáhalo nám také rostoucí uvědomění, že Evropská unie nabízí ten správný prostředek k čelení velkým výzvám dneška. Stačí se podívat na dnes zveřejněné údaje Eurobarometru. Ta potvrzují údaje od letošního jara, které ukazují, že celková podpora pro Evropskou unii je větší než byla kdykoli během posledního desetiletí. Získáváme si důvěru evropských občanů; nyní musíme ukázat, že si tuto důvěru zasloužíme.
Minulý týden jsme byli v Evropském parlamentu ve Štrasburku během tří dnů svědky vyhlášení Listiny základních práv třemi orgány, podpisu Lisabonské smlouvy a - po těchto velmi důležitých okamžicích - zaměření se Evropské rady na hlavní otázky bezprostředního zájmu občanů.
Po historických krocích ze středy a čtvrtka se Evropská rada v pátek vrátila k rozhodnému úkolu učinit Evropu zaměřenou na výsledky skutečností, a nyní máme rámec pro výsledky, kterých má Evropská unie dosáhnout v roce 2008.
Pro naši budoucí činnost je kriticky důležitá globalizace. Není to tak dávno, co měli političtí činitelé tendenci se globalizaci vyhýbat. Globalizace byla považována za příliš obtížnou a rozvratnou a někdy jsme se chtěli vyhnout dokonce i tomuto slovu. Prohlášení o globalizaci schválené Evropskou radou tuto situaci zcela zvrátilo. Nyní víme, že Evropa se může ujednotit na aktivistickém, konstruktivním přístupu ke globalizaci. Ne všechny dopady globalizace jsou pozitivní, to víme, to však není důvod k pasivitě. Spíše to má znásobit naše úsilí o co nejvyšší využití příležitostí, které globalizace Evropě nabízí. Evropská unie má veškeré důvody k důvěře ve svou budoucnost ve věku globalizace. To ukazuje, že hodnoty, kterými se evropská společnost řídí, jsou plně slučitelné s konstruktivním přístupem ke globalizaci. Tento poznatek vyplývá z prohlášení o globalizaci. Z našeho programu zaměřeného na to, abychom uspěli ve věku globalizace, je nyní cítit skutečná energie, kterou budeme v následujících měsících udržovat sérií iniciativ Komise.
Potěšilo mě, že portugalské předsednictví se rozhodlo věnovat zvláštní pozornost migraci. Dokážeme-li otázku migrace dobře zvládat, může to prospět každému - Evropě, členským státům Evropské unie, ale také zemím původu i samotným migrujícím osobám, protože, jak nám právě připomněl úřadující předseda Rady, je to také sociální otázka. Evropská rada podpořila integrovaný přístup navržený Komisí počátkem tohoto měsíce. Na podporu návrhů, které již projednáváme, např. v otázkách nedovoleného přistěhovalectví, neohlášeného zaměstnání a modré karty pro vysoce kvalifikované pracovníky, předložíme příští rok nové návrhy na vypracování opravdu komplexního přístupu k migraci na evropské úrovni.
Předtím předložíme náš soubor opatření na realizaci slibů Unie v oblasti změny klimatu a energetiky. To je další otázka globalizace - změna klimatu a potřeba mít globální řešení globálního problému. Jsem rád, že vám mohu říci, že Evropa má v této otázce skutečně celosvětové vedoucí postavení. Jsem hrdý na to, že Evropská unie a 27 našich členských států mluvilo na konferenci na Bali jedním hlasem. Přijaté prohlášení je důležitým krokem ve správném směru na cestě do Kodaně v roce 2009. Vím, že někteří z nás by si byli přáli víc - já osobně ano - avšak ta skutečnost, že na konferenci OSN bylo dosaženo shody a závazku ke stanovenému termínu a k režimu na dobu po roce 2012, je sama o sobě úspěchem, přičemž, buďme upřímní, bez evropského vedení a evropské jednoty by tento úspěch nebyl možný.
Ve středu pozornosti je nyní potřeba zajistit pokračování v nastoupené cestě a při snižování CO2 trvat na ambiciózních a závazných cílech. Již po několika dnech od konference v Bali existuje hmatatelný pocit, že vítr změny fouká v našem směru. Někteří z našich hlavních partnerů, kteří svůj názor ještě nezměnili - Austrálie již ano - svůj názor změní. My však musíme udržovat tlak, abychom dali svému vůdcovství smysl. Zde je nejlepším způsobem ukázat, že to myslíme vážně, a ukázat to pokračováním ve směru svých vlastních návrhů. Během příštího roku chci úzce spolupracovat s tímto parlamentem a do konce příštího roku dohodnout společný cíl politické dohody o celém balíčku návrhů.
Evropská rada také využila příležitost nejen posoudit vyhlídky do další budoucnosti z hlediska prohlášení o globalizaci, ale přijít i s dalšími myšlenkami. Myšlenka poradní skupiny je inovační postup, který se může vyplatit. Prognóza do roku 2020 a do roku 2030 vyžaduje disciplínu a imaginaci, její výsledek by nám však mohl pomoci udržovat zaměření na široký záběr, zejména na globální výzvy. Tato skupina může počítat s podporou Komise, až později v příštím roce zahájí svou činnost úplný tým. Vítám také volbu Felipa Gonzálese, velmi zkušeného státníka a oddaného Evropana, jako předsedy skupiny, a dvou podpředsedů, paní Vike-Freibergové a pana Jormy Ollily.
Evropská rada posoudila rovněž bezprostřednější výzvy. Stabilita Kosova je silně závislá na sjednocené Evropské unii a řešení pro Srbsko a Kosovo se nachází v Evropě. Oni to vědí a my také. Musíme to převést do rozhodného a jednotného postupu Evropské unie. To je pro Evropu vážná zkouška, ve které si nemůžeme dovolit selhání. Evropská Komise vybízí členské státy, aby v otázce Kosova udržovaly jednotný a konzistentní přístup.
Než skončím, dovolte mi říci, že Komise je nesmírně spokojena s tím, že v otázce humanitární pomoci bylo mezi Parlamentem a Radou dosaženo evropské shody. Prohlášení, které jsem měl po dotyčném zasedání čest podepsat s panem předsedou Pötteringem a panem předsedou vlády Sócratesem, je rozsáhlé programové prohlášení o našich cílech, zásadách a správných přístupech praxe k humanitární pomoci poskytované dvoustranně členskými státy a Evropským společenstvím.
Uvedená shoda je milníkem humanitární pomoci Evropské unie. Evropská komise sama je druhým největším poskytovatelem humanitární pomoci na světě a prosazováním tohoto postoje důrazně reagovala na stále náročnější prostředí pro humanitární činnost. Pozvednutí politického hlasu Komise v této oblasti z hlediska jejích značných zkušeností s poskytováním humanitární pomoci a její jedinečnou roli v srdci Evropské unie pozitivně hodnotí a vítají členské státy, Parlament a také humanitární partneři. Nyní byla zahájena vnitřní činnost na zapracování závazků obsažených v uvedené evropské shodě do návrhu akčního plánu, který má být předložen v prvním pololetí roku 2008.
Nakonec, jak právě řekl úřadující předseda Evropské rady a předseda vlády Sócrates, letošní práce ještě neskončila. Před koncem roku budu mít čest připojit se k němu při velmi symbolických aktech otevření našich společných hranic. Od 21. prosince 2007 budeme žít a pohybovat se na území 24 zemí bez společných hranic. To je jedinečný a historický úspěch. Česká republika, Estonsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko odstraní kontroly na společných hranicích. To urychlí a usnadní cestování všech Evropanů. Od 21. prosince 2007 bude možné cestovat z Pyrenejského poloostrova do Polska a z Řecka do Finska bez kontrol na hranicích.
Blahopřeji portugalskému předsednictví také k jeho strategickému vedení úspěšného provádění projektu schengenského informačního systému SIS One For All. Odstranění společných hranic Evropské unie přináší lidem příležitosti k životu, pohybu a podnikání v Evropě. Je důležité, abychom našim občanům vysvětlili, že současně s odstraněním kontrol na hranicích a rozšířením svobody dochází rovněž k posílení bezpečnostních norem, protože to znamená také účinné kontroly na vnějších hranicích. Neměli bychom zapomínat, že nyní je například španělská hranice také polskou hranicí a polská hranice je také řeckou hranicí, takže to můžeme udělat bez posílení naší bezpečnosti na vnějších hranicích a postupujeme dopředu jen proto, že dotyčné členské státy vyvinuly potřebné úsilí. Proto jsem přesvědčen, že toto bude - nejen ze symbolického hlediska - velmi důležitou etapou vývoje naší nové, rozšířené, propojené Evropy.
Celkové poselství z roku 2007 je poselstvím o velké naději a o nemalém očekávání. Oči Evropanů se obracejí k Evropské unii pro odpovědi na tolik otázek. Posledních několik měsíců nás může naplnit důvěrou, že jsme schopni svůj úkol splnit.
(Potlesk)
Předsedající
Pane předsedo Komise, velice vám děkuji za váš projev i angažovanost.
Joseph Daul
jménem skupiny PPE-DE. - (FR) Pane předsedo, pane předsedo Evropské komise, pane úřadující předsedo Rady, dámy a pánové, dnes tento parlament oslavuje plně fungující Evropu. Lisabonská smlouva je podepsána. Její ratifikace začala. Blahopřeji Maďarsku, našemu členskému státu, který ji ratifikoval jako první.
S Lisabonskou smlouvou, s námi sdílenými hodnotami - demokracií, svobodou, solidaritou - a našimi cíli - mírem, bezpečností, ochranou životního prostředí a blahobytem - znovu potvrzujeme náš společný osud. Ano, Lisabonská smlouva dává naší unii větší soudržnost. Integrační proces, který jsme zahájili před padesáti lety, stále pokračuje: stále jsme jednotní v rozmanitosti. Tato rozmanitost původu, kultury a jazyka činí Evropu doopravdy bohatou, a to je zakotveno v Lisabonské smlouvě. Pluralitní Evropa čerpá svoji sílu ze začleňování.
My, zákonodárci, jsme povinni to vysvětlovat našim spoluobčanům. Zjednodušme to co nejvíce. Evropská unie a členské státy jsou spojeny. Sdílejí své pravomoci. Rozhodly se vykonávat část své svrchovanosti společně. Obracejme se na Evropu ve věcech, v nichž má pravomoc, a obracejme se na členské státy ve věcech, v nichž mají pravomoc ony.
Moje skupina bude pokračovat v kampani za Lisabonskou smlouvu a za Listinu základních práv EU, která pečetí námi sdílené hodnoty. Doufejme, že toto bude vysvětleno, pochopeno a hlavně všemi respektováno, a že tato smlouva také získá podporu největšího počtu našich spoluobčanů.
Počínaje rokem 2009 budou pravomoci tohoto parlamentu zvýšeny novým institucionálním rámcem, který stanoví Lisabonská smlouva. Je důležité vědět, že od června 2009 bude složení tohoto parlamentu určováno a volba předsedy Evropské komise bude ovlivňována výsledky evropských voleb. Moje skupina samozřejmě doufá, že přesvědčí co nejvíce našich evropských spoluobčanů, aby volili vedení PPE-DE, vedení schopné provádět sociálně ekonomickou strategii řešení globalizace a problému stárnoucího obyvatelstva, vedení schopné investovat do výzkumu a rozvoje, rozvíjet evropský prostor práva a bezpečnosti k účinnějšímu boji proti zločinnosti, nedovolenému přistěhovalectví a terorismu, vedení schopné činit správná rozhodnutí pro ochranu našeho životního prostředí, udržitelného rozvoje a naší energetické nezávislosti, vedení schopné provádět zahraniční politiku umožňující Evropě hovořit jedním hlasem. To je podle nás základna pravomocí sjednocené Evropy a budoucí řádné správy věcí veřejných, řádné evropské správy. Toho je dnes zapotřebí v Kosovu k udržování míru. Mír a stabilita na Balkáně, u brány EU, je rozhodně záležitostí Evropanů.
Řádná správa věcí veřejných v Evropě má však také střednědobou i dlouhodobou vizi a my podporujeme rozhodnutí Evropské rady ustavit poradní skupinu k posuzování budoucího dopadu rozhodnutí přijímaných dnes zde, v srdci naší demokracie, která bude hledat řešení výzev, jimž bude muset sjednocená Evropa čelit v příštích deseti, dvaceti nebo třiceti letech, která bude promýšlet rozvojové strategie EU. Pouze silná správa věcí veřejných může rozptýlit váhavost a opozici vůči boji proti změně klimatu. Frapantním příkladem je hodnocení konference na Bali. Evropa potřebuje mít vůdčí roli, aby mohla řešit otázky klimatu, a to nejdřív v roce 2008 v Poznani, kde budou probíhat příští jednání o klimatu, a pak v roce 2009 v Kodani. My, evropští politikové, máme v tomto ohledu velkou odpovědnost. Dávat budoucnost našich dětí a vnoučat do zástavy by byl zločin. Je na nás, abychom o tom přesvědčili naše americké partnery.
Otázky klimatu a řádné správy věcí veřejných v Evropě budou projednávány také dnes v Bruselu, kde se scházejí ministři zemědělství a rybolovu k svému každoročnímu maratónu diskusí o produkčních kvótách. Nezapomínejme na dopad změny klimatu na výrobu potravin. Již letos v srpnu jsme byli svědky velkých zvýšení cen potravinových produktů. A došlo k dalšímu zvyšování, přičemž ceny pšenice a rýže dosáhly rekordu. Evropští občané opět čekají na odpovědi Evropy, jakož i na společnou, koordinovanou akci.
Pane předsedo, pane úřadující předsedo, dámy a pánové, 50 let jsme budovali mír, dokázali jsme vytvořit jednotný trh, odstranili jsme společné hranice, máme centrální banku a evropskou měnu, od uzavření Amsterodamské smlouvy pracujeme na společné zahraniční politice a máme Europol a Eurojust. Zvětšováním a rozšiřováním schengenského prostoru vytváříme prostor bezpečnosti a práva. Evropa vyžaduje více. Lisabonská smlouva odvádí EU z její sestupné spirály.
Pro mne a moji skupinu se budování Evropy ve 21. století opět stává synonymem nadšení a ambicí. Na cestě od zóny volného obchodu k opravdu politické Evropě znovu začínáme hovořit o evropském projektu a jsme připraveni se rozhodovat. V tomto novém globalizovaném světě není místa pro to, aby každý hrál sám za sebe. Naše členské státy bez ohledu na velikost nebo hustotu osídlení nemají bez integrace žádné vyhlídky na prosperitu.
Děkuji vám, pane předsedo, děkuji vám, pane úřadující předsedo Rady, děkuji vám, pane předsedo Evropské komise, hezké svátky nám všem, a především vše nejlepší pro přijetí Smlouvy v roce 2008 ostatními dvaceti šesti zeměmi.
(Potlesk)
Martin Schulz
jménem skupiny PSE. - (DE) Pane předsedo, dámy a pánové, portugalské předsednictví bylo úspěšné a já k tomuto úspěchu blahopřeji vám, pane Sócratesi, i celé vaší vládě.
Rodina Lobo Antunesových nám dala nejen dobrého ministra,ale také významného spisovatele, který napsal zajímavý román nazvaný Skvělost Portugalska, což je verš ze státní hymny. Reputace Portugalska s tímto předsednictvím vzrostla, zvláště díky třem věcem, které jste již uvedl. Ano, opravdu, vrcholná schůzka s Afrikou ve vztahu k Evropě vrátila Africe část důstojnosti, již Evropané Afričanům dlouho upírali. To bylo jedním z úspěchů vašeho předsednictví. Skutečnost, že jste zorganizovali vrcholnou schůzku s Brazílií, ukazuje, že politice vůči Latinské Americe se musí dostat v evropské politice větší pozornosti, protože je ve skutečnosti založena na společných tradicích (Portugalska, Brazílie, Španělska, Jižní Ameriky a Střední Ameriky), ale rovněž dnes konkrétně na společných hodnotách, které sdílíme především s tímto regionem světa, s Latinskou Amerikou. Zorganizování vrcholné schůzky s Brazílií bylo proto správným krokem. Když jsme se dostali k předmětu společných hodnot, rád bych vám za svou skupinu poděkoval zejména za to, že jste zaměřili svoji činnost na boj za zrušení trestu smrti a na zavedení Evropského dne proti trestu smrti, což je jedním z velkých úspěchů portugalského předsednictví Rady.
(Potlesk)
Před sebou však máme také výzvy. Uvedená smlouva byla slavnostně podepsána, já jsem však již zažil slavnostní podepisování smlouvy a viděl jsem všechny ty, kteří ji slavnostně podepsali. Viděl jsem také, jak tito slavnostní signatáři poté zmizeli. Někteří z nich už ve funkci nejsou a to může být také dobrá věc. Nyní, kdy je tato smlouva v procesu ratifikace, je za co bojovat. Již jsme vyjádřili Maďarsku své díky. Chceme-li však být v roce 2008 úspěšní, musíme se podívat na to, co přesně je obsaženo v závěrech zasedání Rady, které se konalo po slavnostním podpisu.
Jménem své skupiny vítám tu skutečnost, že Rada uznává, že hlavní směry integrované politiky musí být revidovány. Doufám, že Komise to vezme vážně a učiní vhodné prohlášení. Vítám také skutečnost, že Rada žádá Komisi o prohlášení o službách obecného zájmu, což je také jeden ze čtyř požadavků naší skupiny. Již jsem o tom napsal všem předsedům vlád. Doufám že vy, pane předsedo Komise, to nyní konečně vezmete vážně, protože jen před několika týdny jste řekl, že prohlášení tohoto druhu nepotřebujeme. V tom s vámi Rada nesouhlasí a my jako socialisté jsme na straně Rady.
Vy jste řekl, pane předsedo Komise - a proto se na vás nyní obracím - že naše práce ještě není u konce. Zmínil jste se zde o Schengenu. Spolu s panem Sócratesem se chystáte jet otevřít hranice. To je fantastické. Já však vím, že budete pracovat i zítra. Komise chce zítra přijmout návrh směrnice o přeshraničních zdravotnických službách. Nevím zda to dává smysl, aby rozhodnutí, jako je toto, bylo učiněno v Komisi rychle, kdy do Vánoc nebo do vánočních svátků zbývá jen jeden den. O Bolkesteinově návrhu se také rozhodovalo rychle, den před letní přestávkou, což nás stálo ratifikaci ústavy. Proto bych vám řekl toto: Jestliže návrh zítra přijmete, prosím buďte si vědomi, že všechno mimo rámec směrnice o službách, tj. mimo zásady země původu, bude předmětem takovéhoto výkladu: v kontextu směrnice o službách jsme stanovili jasný rámec. Jestliže se budete snažit prosadit zásadu zemí původu opět zadními vrátky se zvláštními směrnicemi, budete stát proti opozici socialistické skupiny v Evropském parlamentu. Mějte to na paměti při zítřejším rozhodování!
Je třeba, aby ratifikace byla v roce 2008 úspěšná. Občané Evropy viděli, že portugalské předsednictví Rady - rád uznávám, že spolu s německým předsednictvím - vyvedlo tuto unii v roce 2007 ze stagnace. Chceme-li, aby vstoupila v platnost, potřebujeme důvěru občanů. Chceme-li však tuto důvěru získat, musíme občanům říci toto: "Evropa je organizována na základě sociální zodpovědnosti". Ve vaší Komisi nesmějí hned po Ježíškovi přijít zase Chicago Boys! To, co v Evropě potřebujeme, je také jasný závazek Komise, že Evropa je sociálně zodpovědná. Jinak selže.
S tím vám všem přeji šťastné a veselé Vánoce!
(Smích a potlesk)
o
o o o
Předsedající
Hovořilo se zde o úsilí portugalského předsednictví o zrušení trestu smrti a dosažení moratoria. Určitě jste si všichni všimli, že stát New Jersey v USA zrušil trest smrti. Dnes jsem napsal guvernérovi New Jersey Jonu Corzinovi a blahopřál jsem jemu i zákonodárným orgánům k tomuto rozhodnutí.
(Potlesk)
o
o o o
Graham Watson
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedo, často se říká, že výjimka potvrzuje pravidlo, a toto předsednictví není žádnou výjimkou.
Příliš často jsou nám nabízena krásná slova a velké ambice z programů předsednictví, vyznačujících se více jejich nedodržováním než dodržováním. Avšak vzkříšením Smlouvy, o které jsme si všichni mysleli, že je mrtvá a pohřbená, jste prokázali, že nepravděpodobné je skutečně možné. Od této chvíle bude Lisabon vryt do naší paměti jako okamžik, kdy si Evropa zajistila nástroje a vytrvalost, aby přiměla globalizaci pracovat pro nás a ne proti nám.
Politika by nebyla politikou, kdybychom dovolili, aby větší úspěchy zakryly menší nezdary. I když je Lisabonská smlouva nesporným úspěchem, měli bychom se vyvarovat přílišného sebevědomí. Lisabonská vrcholná schůzka je sice symbolicky důležitá, mohla však Evropu a Afriku odstrčit dále od sebe. Shoda v otázce dohod o hospodářském partnerství ustupuje stejně rychle jako ujišťování, že obchod bude zapojen do služeb rozvoje.
Co se stalo s velkou diskusí o flexicuritě? S vaší velkou myšlenkou o oživení evropského hospodářství, která zvadla dřív, než jsme ji vůbec dokázali definovat? Kde je modrá karta pro migraci? Nebo větší mobilita pracovních sil v Unii? Nebo spojení lisabonské a göteborské agendy pomocí úplného oddělení a snížení CO2?
Říkáte, že jste zanechali trvalé stopy v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí, ale dejte si pozor. Opatření na sdílení údajů jsou nebezpečně napřed oproti opatřením na ochranu a zabezpečení údajů.
Na kladné straně účetní knihy je evropského vůdcovství na Bali, vynikající shoda na rozpočtu EU na příští rok, konstruktivní zdržení se hlasování, které jste naplánovali, abyste nám dali společnou politiku v otázce Kosova, to všechno dělá čest schopnostem vašich ministrů.
A díky vaší odvaze a rozhodnosti, pane předsedo vlády, již nemohou větší evropské členské státy pokrok zdržovat věčně. Neboť, až nastane rok 2009, kdy bude zavedeno hlasování kvalifikovanou většinou, kdy Parlament bude mít pravomoc spolurozhodovat a nebude možné držet Evropu jako rukojmí využíváním veta, pak progresivní centristická většina dokáže učinit rozhodnutí Evropy černobílými, bez hnědých skvrn.
Evropa možná přišla o Beethovenovu Ódu na radost, vy jste však dobře pochopili to, co Shakespeare nazval jako "příliv pompy, který bije do vysokého břehu tohoto světa".
A jak přísluší vůdci národa velkých mořeplavců, zachytli jste ho při odlivu.
(Potlesk)
Brian Crowley
jménem skupiny UEN. - Pane předsedo, chtěl bych - myslím, že žádný z mých kolegů to oficiálně neučinil - poblahopřát předsedovi portugalské vlády, panu Sócratesovi, k velmi úspěšnému zasedání Rady, a co je nejdůležitější, k dosažení podpisu Lisabonské smlouvy.
Otázka, kterou právem sami vznášíte, tedy jak může Evropa postupovat vpřed a čelit výzvám, před nimiž stojíme, je jednou z otázek, jejichž řešení bránil nebo je zdržoval nedostatek účinného rozhodování v evropských orgánech. A i když někteří poslanci v tomto parlamentu možná s konečnou dohodou v Lisabonské smlouvě nesouhlasí a jiní mají pocit, že zašla příliš daleko, skutečnost byla taková, že stávající Smlouvy nás dobře nevybavily k řešení uvedených problémů. A konference na Bali, když nic jiného, prokázala, jak důležité bylo, že Evropa může mluvit jednohlasně v těch oblastech, kde má Evropská unie pravomoci přijímat taková rozhodnutí a schopnost jednat na globální úrovni.
Je zřejmé, že to, k čemu došlo v Radě potom, je trochu odlišné. A to určuje další hlavní směry a cestu vpřed, po které chceme jít.
Rád bych se ještě velmi krátce vrátil k tomu, co považuji za jedinečný, největší úspěch portugalského předsednictví, a tím je vaše vytrvalost ve věci vrcholné schůzky o Africe. Bez ohledu na to, co říká kdokoli jiný, z hlediska rozvoje, humanitární pomoci a rizik je totiž naším nejbližším sousedem africký kontinent, přičemž příliš mnoho členských států a příliš mnoho předsedů vlád členských států se dlouho příliš vyvyšovalo, dávalo najevo silné rozhořčení kvůli tomu, že jedna konkrétní osoba v Africe hrubě porušuje lidská práva a svobody lidí.
Tak jsme však odsoudili celou Afriku tím, že jsme jí ze strany Evropy nepomohli budovat společné strategie způsobu rozvoje, umožňující Africe nejen rozvíjet se hospodářsky a ve smyslu obchodních podmínek, ale aby také úspěšné africké země mohly zastávat vůdčí role a poskytovat vedení dalším zemím, které potřebují pokročit vpřed.
To mnoha způsoby odráží to, co Evropská unie prováděla ve svých raných stadiích, kdy se po hrůzách první a druhé světové války vize otců zakladatelů Evropského společenství spojily. Svou vizí se snažily podněcovat jiné země k přistoupení až do dnešní doby, kdy vidíme, že bývalé diktatury, bývalé totalitní režimy jsou teď součástí společenství demokratických rodin v Evropské unii.
Pane předsedo vlády, blahopřeji vám a celému vašemu týmu ministrů, zejména však vašim úředníkům, protože tito lidé nám vytvářejí zázemí, abychom mohli zářit a růst.
Nakonec bych si dovolil poděkovat také Komisi, protože hrála velkou roli při odstraňování některých nedostatků a potíží, se kterými se potýkala v celém tomto procesu.
Přeji vám všem úspěch v ratifikačním procesu. V mé zemi, Irsku, máme referendum, v němž budou lidé mít možnost hlasovat, blahopřeji však maďarskému parlamentu k jejich dnešnímu rozhodnutí o ratifikačním procesu.
Monica Frassoni
jménem skupiny Verts/ALE. - (IT) Pane předsedo, dámy a pánové, také chci poděkovat portugalskému předsednictví za jeho čestné a otevřeně proevropské úsilí během tohoto půlroku, a rovněž se domnívám, že pravděpodobně za téměř všechny nedostatky, na které poukázal pan Watson, více odpovídá celý tým než předsednictví, protože vzhledem k tomu, že nelze vymámit tele z jalové krávy, je s Radou, kterou máme, dosti obtížné dosáhnout mnohem důležitější výsledky. Chtěla jsem se velmi krátce zmínit o třech prioritách předsednictví a potom se krátce vyjádřit k otázce změny klimatu jako součásti otázek životního prostředí.
Pokud jde o otázku Lisabonské smlouvy, domnívám se, jak víte, pane předsedo, že naše skupina vždy měla za to, že kdybychom byli zaujali méně obranný postoj, definování programu by nebylo bývalo ponecháno pouze antievropanům. Domnívám se, že to, co učinil předseda vlády Gordon Brown, byl skandál a stejně skandální byl i způsob, jak se zachoval k vám všem a také k nám všem. Mám za to, že bychom již neměli projevovat trpělivost vůči nim, a rovněž se domnívám, že to, jak Spojené království, ale i ostatní členské státy dostaly ve vztahu k Lisabonské smlouvě prakticky vše, co chtěly, což představuje krok zpět oproti ústavě a ústavní smlouvě, by nás mělo přimět, abychom se zamysleli nad budoucností Evropy.
Domnívám se, že z tohoto hlediska není mandát poradní skupiny nic velkého, mluvme vážně! Protože ta nemůže dělat toto, nemůže dělat ani tamto a nemůže dělat ani nic jiného! Říkám to proto, že moje skupina souhlasí se Spinellim, jediným moudrým člověkem, jediným mudrcem evropské instituce a Evropského parlamentu; také mi vyhovuje, že tato skupina moudrých lidí nemůže dělat mnoho, i když opravdu nevím, co její předseda Felipe González může se svým mandátem dělat, ale jeho práci si samozřejmě přečteme s velkým zájmem.
Pokud jde o otázku Brazílie, největší záhadou je pro nás skutečnost, že se již nikdo nezaměřuje - nebo se nezdá, že by se někdo ještě zaměřoval - na regionální rozměr našich strategických vztahů s touto částí světa, a přesně totéž lze říci o Africe. Ráda bych věděla - řekl jste, že nemáte čas to říci -, co vlastně je strategickým obsahem tohoto partnerství s Brazílií skutečně, konkrétně? Upřímně řečeno, mně i mé skupině se zdá, že jediná věc, která vystupuje jasně, je to, že zájem Evropské unie o Latinskou Ameriku, a zejména o Brazílii, je zájem o jejich podniky, o některé více než o jiné.
My jsme však chtěli jasnou strategii vůči Latinské Americe, zaměřenou na oživení rozměru regionální integrace a na definování politiky zaměřené na větší spolupráci v otázce změny klimatu, která se neukáže být jen poměrně prázdnou podporou pro odbyt bioetanolu prezidenta Luly.
Pokud jde o Afriku, musím říci, že moje skupina měla vždy kritický postoj vůči přístupu, politice, která je úporně ideologická, jakou prováděla zejména Komise ohledně dohod o hospodářském partnerství. Tento přístup à la carte se nás dotýká v tom, že vzhledem k tomu, že africký rozměr selhává, jak to velmi jasně řekli naši partneři, dochází k pokusu dosáhnout dvoustrannou dohodu s každou africkou zemí jednotlivě.
To mi připomíná, co učinily Spojené státy s Mezinárodním trestním soudem: je to negativní a zcela protichůdné našim hodnotám, pokud jde o rozvojovou politiku. Dohody o hospodářském partnerství nejsou nástrojem rozvojové politiky - domnívám se, že naši afričtí partneři nám to řekli hlasitě a jasně.
Nakonec, pane předsedo, jsem chtěla poděkovat předsednictví, ale také Komisi, za práci, kterou vykonali na Bali, domnívám se však, že nejtěžší část přijde nyní s převedením všech závazků, které jsme uzavřeli v otázce změny klimatu, do zákonů a nařízení. Je skvělé jít na Bali a dobře se předvést a zaujímat tam skutečně pevný postoj, ale potom jej musíme zaujímat i v Evropské unii, s jasnými zákony a nařízeními v této otázce.
Francis Wurtz
jménem skupiny GUE/NGL. - (FR) Pane předsedo, pane úřadující předsedo Rady, pane předsedo Evropské komise, právě jsme slyšeli mnoho blahopřání sami sobě. Domnívám se však, že na konci předsednictví Rady EU by logicky měla být možnost, aby hlavy států nebo vlád kriticky posoudily svoji činnost z hlediska výzev, kterým mají čelit. Taková kontrola je zvlášť důležitá v době, kdy panuje finanční krize, kdy mobilizace proti globálnímu oteplování vede k boji, jehož výsledek je nejistý, a kdy se mezinárodní společenství pokouší obnovit mírový proces sledující vyřešení konfliktu, který nejvíce symbolizuje naši dobu.
Začněme s finanční krizí. V tomto ohledu slyšíme pravdu z úst hlavního komentátora Financial Times, Martina Wolfa, který píše: "Děje se to, ... že hodnověrnost anglosaského modelu ... finančního kapitalismu dostává tvrdý úder". Kdy bude mít Evropská rada takový záblesk jasnozřivosti? Obecněji řečeno, je teď správný čas na prosazování volné hospodářské soutěže na úkor záruk zaměstnanosti a odborářských práv, jak to právě dokládají dva alarmující rozsudky Soudního dvora - v případu Viking Line a v ještě skandálnějším případu Vaxholm? Plánuje EU vypořádat se s výzvou globalizace postupem klesající spirály v otázce práva na zaměstnání? Domníváte se, že Evropané budou v dlouhodobém horizontu akceptovat toto rozřešení toho, co získali, ve jménu svobodného trhu a svatého grálu hospodářské soutěže? Vy se necháte velmi snadno ukolébat, pane Barroso. Jedna vlaštovka jaro nedělá, a stejně tak jeden průzkum veřejného mínění neznamená důvěru.
Pokud jde o klima, Evropa tvrdí, že je v popředí tohoto boje a že cíle, které si stanovilo 27 členských států ke snížení emisí, jsou opravdu ve správném směru. Co se však stane s konkrétními opatřeními v okamžiku, kdy průmyslové lobby začnou pracovat na rozhodování nejvyšších orgánů EU? O tom budeme mít jasnější představu zítra, až Komise předloží své nové normy pro emise oxidu uhličitého z automobilů.
Nakonec k pomoci Palestině. Finanční závazek je dobrým krokem - ovšem, pokud bude dodržován. Kde je však politický závazek EU? Co s jasnou potřebou odstranění 550 vojenských silničních zátarasů po skončení blokády Gazy, se skutečným zastavením osidlování na západním břehu, s propuštěním vězňů, s ukončením ponižování? Kdy uvidíme konec autocenzury, pokud se týče okupanta, abych použil termíny zprávy pana de Soto, bývalého zástupce OSN na Středním východě?
To jsou, mimo jiné, tři oblasti, ve kterých může být hodnověrnost evropského projektu získána nebo ztracena.
Nigel Farage
jménem skupiny IND/DEM. - Pane předsedo, dovoluji si říci, že mi bylo potěšením sledovat dnes odpoledne, jak připojujete svůj podpis pod rozpočet Evropské unie, a - kdo ví? - snad by auditoři tento rok mohli podepsat i účty. To by bylo docela zábavné, ne?
Pane Sócratesi, nepochybuji o tom, že máte radost ze svého předsednictví a z té skutečnosti, že jste minulý čtvrtek nechal tuto smlouvu podepsat ve velkolepém klášteře v Lisabonu. Nemohu se však připojit k blahopřáním ostatních lídrů skupin, protože pro mne to prostě není rovné jednání, neboť to, co bylo podepsáno v Lisabonu, to je ústavní smlouva. Je obsahově totožná s ústavou, kterou Francouzi a Nizozemci odmítli.
Vše, co jste udělali, bylo, že jste vynechali to slovo začínající na "ú" z obavy, že lidi pobouří, přečíslovali jste články a dali jste nám smlouvu. Upřímně řečeno, to, v čem jste se angažovali, není nic lepšího než obrovský podvod. Úmyslný pokus vnutit evropským národům ústavu, avšak bez odvahy nazvat ji tak.
Je to nečestné a je to určeno čistě k zabránění konání referend v zemích členských států. A za tím vším je tato nová, a domnívám se krajně nebezpečná forma euronacionalismu, touha vytvořit tento stát. A ten nepovažuje "ne" za odpověď a není ochoten se zastavit před čímkoli. Stačí se jen podívat, když se v této sněmovně hraje hymna - která se nepředpokládá ani v nové smlouvě - a vidět zde lidi stát rovně jako pravítko. Evropský projekt je o nacionalismu.
Předepsat lidem novou národnost, nový právní řád, aniž by byli požádáni o souhlas, je velmi nebezpečná věc. Dodržte slib, který jste dal svému lidu v Portugalsku. Dejte lidu v Portugalsku referendum. To povzbudí ostatní členské státy, aby učinily totéž. Upřímně řečeno, jestliže je tato smlouva tak dobrá jak říkáte, pak jděte do terénu a získávejte pro ni evropské národy.
(Potlesk skupiny IND/DEM)
Maciej Marian Giertych
(PL) Pane předsedo, dne 13. prosince představitelé členských států EU podepsali v Lisabonu reformní smlouvu, tj. přejmenovanou, dávno oplakanou evropskou ústavu. Je smutné, že signatáři nevěděli, co podepisují; nevěděli to, protože konsolidované znění neexistuje. Příležitostně tato smlouva odkazuje na jiný dokument a ten vede k dalším odkazům. Je úmyslně komplikovaný, aby si nikdo nemohl v hlavě srovnat, co obsahuje. Na závěr je tam 25 stran vysvětlivek, se třemi sloupci spojujícími číslování staré smlouvy s prozatímním číslováním Lisabonské smlouvy a s číslováním, které bude platit po dokončení konsolidované verze - totální chaos.
Portugalsko, nestydíš se, že takový nedopečený dokument nese název Lisabonská smlouva? Portugalsko, nestydíš se, že jsi muselo akceptovat ponížení časového rozvrhu stanoveného za německého předsednictví jako součást standardizace? Portugalsko, nestydíš se podvádět Evropany tím, že jim předkládáš k přijetí něco, co nechtějí; něco, co by v případě referenda určitě odmítli, něco, co již jednou odmítli? Styď se, Portugalsko!
Carlos Coelho
(PT) Pane předsedo, pane předsedo Rady, dámy a pánové, gratuluji vám, toto bylo vynikající předsednictví. Pane předsedo Komise, gratuluji vám k vaší podpoře a angažovanosti. Spolupráce mezi orgány fungovala a přinesla dobré výsledky. Musím říci, že jsem nepochopil smysl řeči pana Schulze a nerozuměl jsem odkazu na Bolkesteinovu směrnici, kterou pan předseda Barroso zdědil po předchozí Komisi.
V tomto parlamentu jsme byli svědky vynikající spolupráce předsedy Evropské komise a Komise samotné s Parlamentem; všichni poslanci Parlamentu dobře spolupracovali - portugalští poslanci to mohou dosvědčit - a členové PSE jsou hrdí, že k úspěchu tohoto předsednictví přispěli.
Kromě toho, Portugalsko vždy vydalo ze sebe to nejlepší, když mělo předsednictví Rady. Bylo tomu tak v roce 1992 s panem Cavacem Silvou a tehdejším ministrem zahraničních věcí Joăem de Deus Pinheirou; bylo tomu tak v roce 2000 s předsedou vlády Antóniem Guterresem; a bylo tomu tak v roce 2007 v případě našeho třetího předsednictví Rady s José Sócratesem a s ministrem Luísem Amadem.
Rád bych zdůraznil symbolické opatření, o kterém se zmínil předseda Sócrates dříve: nedávné schválení Evropského dne proti trestu smrti Radou. To je Evropa, na kterou můžeme být hrdí, Evropa společných hodnot, sdílených nakonec všemi členskými státy bez výjimky. Chtěl bych také připomenout tři strukturální opatření, která byla přijata během tohoto půlroku, o nichž se domnívám, že byla nejdůležitější: konec institucionální krize, s přijetím Smlouvy a s vyhlášením závazné Listiny základních práv EU, historické rozšíření schengenského prostoru - což je otázka, kterou jsem, jak víte, sledoval osobně - začleněním dalších devíti členských států a asi čtyř milionů km2, kterého mohlo být dosaženo letos jen s portugalskou schopností nalézat řešení, a přijetí důležitého strategického programu Galileo, jehož přijetí si někteří nepřáli, ponechávajíce monopol Spojeným státům, Rusku a Číně.
Blahopřeji vám, pane předsedo vlády Sócratesi, a přeji vám veselé Vánoce a šťastný nový rok. Evropské předsednictví bylo předsednictvím s výsledky, avšak rok 2008 bude zcela odlišný - skeptik ve mně by byl překvapen, kdyby Portugalci nepožadovali výsledky rovněž ve vnitrostátní politice. Já patřím mezi ty, kdo se domnívají, že on je lepší předseda Rady než předseda portugalské vlády.
Edite Estrela
(PT) Pane předsedo, jak bylo možné udělat tolik v tak krátkém čase? Tato otázka jednoho poslance dobře shrnuje obecný názor na portugalské předsednictví EU - úspěch. V odpověď panu Carlosovi Coelhovi mi dovolte říci, že se podivuji, jak bylo možné, že jako předseda EU dosáhl výsledků, které každý může vidět a uznat, přičemž v Portugalsku dosáhl, čeho dosáhl; téměř se zdá, že má dar všudypřítomnosti. A také, pokud existuje jediná věc, ze které by předseda portugalské vlády nemohl být obviněn, je tím to, že nesplnil svou povinnost v obou funkcích a že nebyl tam, kde měl být nebo kde ho bylo zapotřebí.
Dámy a pánové, mám velmi málo času na to, abych řekla tolik, kolik bych chtěla; dvě minuty nejsou velmi dlouhé. Jsou však dost dlouhé na to, abych pogratulovala mnoha lidem a ocenila jejich příspěvky, ale také upozornila na tu skutečnost, že někteří pochybovali, někteří nevěřili. Naštěstí však byli takoví, kteří věřili, a lidé profilu Josého Sócratese, předsedy portugalské vlády, kteří se zapíší do historie svým odhodláním přesně proto, že věřili a dokázali to uskutečnit, což je příčinou toho, že máme Lisabonskou smlouvu. Nemám v úmyslu nikomu ubírat zásluhy, protože i jiní mají zásluhy, kdyby však nebylo jeho a našeho odhodlání, neměli bychom dnes Lisabonskou smlouvu, kdyby nebylo jeho a našeho odhodlání, neměli bychom vrcholnou schůzku s Brazílií, ani vrcholnou schůzku s Afrikou. Toto jsou pouze tři příklady z mnoha jiných, které bych mohla uvést.
Mimoto se změnila doba, změnila se přání, změnila se polská vláda a nyní můžeme dokonce slavit Evropský den proti trestu smrti. Proto bychom měli být potěšeni, blahopřát si a především poděkovat předsedovi Rady a celému jeho týmu, portugalskému diplomatickému sboru, ministrovi zahraničních věcí, ministrovi pro evropské záležitosti a celé vládě, a také předsedovi Evropské komise a Komisi samé, za jejich příspěvek, protože to bylo skvělé předsednictví a já jsem na ně velmi hrdá. Děkuji vám.
Lena Ek
Pane předsedo, jednání na Bali o změně klimatu byla úspěšná, musíme však myslet dále dopředu. Byl to úspěšný první krok na cestě do Kodaně. Účastníci z různých částí Evropské unie odvedli velmi dobrou práci a portugalské předsednictví ji udržovalo velmi dobrým způsobem. Chtěla bych však zaměřit pozornost na otazníky a problémy, před nimiž stojíme, což se týká hlavně dvou témat.
Prvním je plán. Musíme sledovat všechna setkání na cestě do Kodaně. Musíme tak postupovat ve spolupráci a při plném uplatňování opatření nebo nástrojů nové Smlouvy, protože v budoucnu se bude o těchto otázkách rozhodovat společně. To znamená jiné metody práce a více spolupráce mezi Komisí, Radou a Parlamentem, na což se těším.
Dovolte mi, abych nyní přešla k problémům. Musíme se angažovat se skupinou G77 v otázkách lesnictví, spojování transferu technologií s bojem proti chudobě a změně klimatu. To by mohlo být připraveno lépe než na Bali a je to absolutně nutné.
Mám zde v rukou úplný lisabonský strategický balíček Komise. Je to nejen Lisabonská smlouva, ale i lisabonský proces, které musíme sloučit dohromady a s činností v oblasti změny klimatu. Domnívám se, že ještě je mnoho věcí, které máme prokázat, nemáme-li zůstat jen při mluvení, a splnit sliby, které Evropa dala na Bali.
Guntars Krasts
(LV) Pane předsedo, chtěl bych poblahopřát portugalskému předsednictví k jeho úspěchům. Toto předsednictví dokázalo úspěšně završit svůj plný program novou smlouvou. V tomto období bylo třeba dospět k dohodě o reformní smlouvě nejen za účelem zvýšení institucionální kapacity, ale především a hlavně proto, aby bylo zajištěno zachování přesvědčení členských států o své schopnosti dohodnout se. Portugalské předsednictví nastavilo normu, která může sloužit jako dobrý příklad pro budoucí předsednictví, a je třeba, abychom v tomto duchu pokračovali. Lisabonská smlouva musí rozvinout svoji působivost, zejména vzhledem k tomu, že nebude předložena k referendu v zemích, které odmítly její dřívější verzi. Je třeba, abychom ukázali evropským občanům a ostatnímu světu, že Evropa se skutečně stala dynamickou a dosáhla technické dohody, a že Evropská unie není jen hospodářský projekt, a že také obsahuje spolupráci zaměřenou na dosažení sociálních cílů. Evropská unie bude schopna prokázat výhody Lisabonské smlouvy, jestliže se dokáže dohodnout na rychlých, dalekosáhlých hospodářských reformách. Politiky EU poskytují mnohá globálně respektovaná řešení, například rozhodnutí evropské sítě hospodářské soutěže nebo opatření k omezení změny klimatu. Existuje však několik oblastí, ve kterých byla Evropská unie po dlouhou dobu nerozhodná. Například se nedokázala dohodnout o společné politice o zabezpečení zásobování energií a o liberalizaci trhu s elektřinou a plynem, což bude různými způsoby určovat konkurenceschopnost Evropské unie v globálním měřítku. Schopnost Evropské unie zavést vnitřní reformy určí její schopnost jednat navenek. Dynamismus uvnitř Evropské unie bude stále více určovat její mezinárodní postavení, její přitažlivost v očích potenciálních členských států a rovněž její absorpční kapacitu. Přijetí Lisabonské smlouvy by mělo znamenat předěl pro rozptýlení argumentů o schopnosti Evropské unie absorbovat země, které přesvědčivě splňují kritéria přistoupení, a já doufám, že Ukrajině bude brzy dána příležitost k prokázání jejího přání přistoupit k Evropské unii. Děkuji vám.
Mary Lou McDonald
Pane předsedo, rok 2008 má být pro nás v Evropské unii rozhodujícím rokem a je opravdu možné, že Lisabonská smlouva neodvolatelně zformuje budoucnost Unie. Navrhovatelé Smlouvy zde dnes prohlašují, že jejím prvořadým účelem je zefektivnit rozhodovací pravomoci. To není pravda. Je to ve skutečnosti opět ambiciózní politická strategie sledující přenesení rozhodování v rozhodujících oblastech z členských států na orgány EU, které jsou nadále mimo demokratický dosah občanů. Předpisy týkající se vnitrostátních parlamentů, peticí občanů a subsidiarity jsou pouze symbolické.
V Irsku budeme mít příležitost hlasovat o této smlouvě, a jsem si jista, že náš Taoiseach (předseda vlády) musí závidět francouzským a nizozemským vůdcům, kteří mohou ignorovat názory svých občanů, nebo jiným vůdcům, kteří nejsou povinni předložit tuto smlouvu svému lidu. Naše vláda v Irsku předstírá, že naše pověst dobrých Evropanů vyžaduje přijetí této smlouvy. Ve skutečnosti hodnoty demokracie, sociálního zařazení a budování míru, za které se EU rétoricky angažuje, jsou nejlépe chráněny dobrými Evropany, kteří tuto špatnou smlouvu odmítají. Irští občané nepotřebují, aby jim velká a hodná Evropa říkala, že k Lisabonu není žádná alternativa.
Těm vůdcům EU, kteří projevili zájem o naši zemi, bych chtěla říci toto: jestliže vám tolik záleží na účasti na kampani za referendum, zorganizujte si ho ve své vlastní zemi. Pokud ne, pak pokračujme v naší diskusi a přijměme své demokratické rozhodnutí.
Jens-Peter Bonde
Pane předsedo, když jsem se dověděl, že jeden člen mé skupiny ve středu strčil do zřízence, písemně jsem se za to omluvil. Zřízenci se chovají velmi klidně a profesionálně a zaslouží si naši úctu. Pokojná viditelná demonstrace se vymkla kontrole. Velmi toho lituji, protože Lisabonská smlouva si zaslouží viditelný protest.
Předsedové vlád zrušili výsledky dvou referend. Stát se to ve Venezuele, každý z nás by protestoval. A teď všichni předsedové vlád tleskali svému dánskému kolegovi, když řekl vrcholné schůzce, jak podvedl Dány s referendem.
Tato nová smlouva byla sjednána za nejzavřenějšími dveřmi, jaké jsem za 29 let v tomto parlamentu viděl. Jedné čtvrtině poslanců této sněmovny byla odepřena možnost mít vliv na zamíchání článků ústavy do Lisabonské smlouvy a vědět o tom. Předsedové vlád podepsali smlouvu, kterou nikdo z nich nečetl v jejím konečném přečíslovaném vydání, a Maďarsko teď ratifikovalo něco, co jeho poslanci také nečetli.
Rada byla požádána, aby podvedla veřejnost skrytím, přečíslováním a změnou řádkování, takže větší smlouva mohla být prezentována jako minismlouva. Toto chování si zaslouží demokratický protest.
Hans-Peter Martin
(DE) Pane předsedo, je nesporné, že kymácející se loď jste bezpečně zakotvil zde v Tejo Quay. Otázka je prostá: co je na té lodi? Bylo to, co bývalý německý prezident Roman Herzog tak kriticky poznamenal o ústavě, nyní uklizeno? Už to více nevyjde na břeh, už to není na lodi reformní smlouvy? Nebo to prostě dáváte stranou?
Říkáte, že máme způsobilost jednat. Na tom něco je. Jde právě o to, že to ještě není demokratická hodnota. Dokonce i diktatury jsou pyšné, když jsou schopny prokázat způsobilost jednat. A co právo - kde je v něm pokrok? Domnívám se, že cesta ven z této byrokratické slepé uličky a úhoru, do kterého jste se zde vmanévrovali, by existovala. Tou by byla referenda. Je ostuda, že se jim vyhýbáte, jestliže jste tak přesvědčeni, že jste zakotvili tu správnou loď v Tejo Quay.
Giles Chicester
Pane předsedo, dovoluji si poblahopřát předsedovi vlády k jeho dnešnímu vystoupení a k jeho působení ve funkci úřadujícího předsedy Rady.
Těší mne, že Evropská rada se nadále vyslovuje pro opatření v otázce změny klimatu. Vítám také závazek zabývat se zbývajícími překážkami dobudování jednotného trhu, i když jsem znepokojen skutečností, že důraz Lisabonské strategie se zdá ustupovat od potřeby hospodářské reformy směrem k takzvanému "sociálnímu modelu".
Mám dojem, že předseda britské vlády nebude vzpomínat na lisabonské shromáždění s pýchou. Svým podpisem se přihlásil ke smlouvě, kterou slíbil předložit britskému lidu k referendu. Nyní tento slib porušil. Domnívám se, že tato smlouva opomíjí řešení základní otázky průhlednosti a zodpovědnosti - přiblížení se Evropy k lidu - které učinilo prohlášení z Laekenu prioritou.
Chování pana Browna v Lisabonu bylo neobvyklé a netaktní. Tím, že tuto smlouvu vůbec podepsal, naštval většinu Britů a ignorováním formálního aktu urazil své kolegy předsedy vlád. Byla to otřesně špatná politická úvaha i podle jeho norem.
Oznámení, že má být vytvořena skupina pro úvahy o budoucnosti Evropy není vítáno. Proč potřebujeme ještě další orgán, když jsme se právě po tři poslední roky z vlastního rozhodnutí mučili s ústavou? Pan Brown říká, že se již nebude konat žádná institucionální diskuse. Cituji jeho slova: "Je čas zaměřit se na hospodářství, na bezpečnost, na životní prostředí". Pan Sarkozy však říká: "Naopak - bude se o ní hodně přemýšlet".
Jak sám řekl, cituji: "Úkolem skupiny je definovat nový evropský sen." Domníval jsem se, že to je to, o čemž se mělo zato, že to vykonal pan Giscard d'Estaing. Cítím se trochu zmatený. Snad mi předseda vlády může pomoci.
Jo Leinen
(DE) Pane předsedo, úřadující předsedo Rady, vedle všech úspěchů posledního půlroku je podepsání Lisabonské smlouvy určitě absolutním vrcholem portugalského předsednictví. Domnívám se, že tato Lisabonská smlouva, která se také zapíše do knih historie, je třetí důležitou evropskou smlouvou, po Římské smlouvě a Maastrichtské smlouvě.
Po vrcholné schůzce v Nice v prosinci 2000, tedy přesně před sedmi léty, tento parlament prokázal velké úsilí a angažovanost k dosažení zdokonalené evropské smlouvy a já se domnívám, že celý Parlament vám poděkuje za to, že tato smlouva se po sedmi letech může stát skutečností. Může se stát skutečností, jestliže ji všech 27 členských států taky ratifikuje, jak bylo zde opakovaně řečeno. Minulý týden jsem byl ve Štrasburku šokován, mám-li být upřímný, že existuje koalice devíti zemí proti Evropě, od krajní levice po krajní pravici. Nenechme se klamat - mnozí, kteří zde říkají, že chtějí občany zahrnout pravdou, je chtějí pouze zmást a překážet Evropě. Nejde zde o účast občanů, nýbrž o další bránění evropské jednotě.
Jednou z vizí Lisabonské smlouvy je vytvoření evropské demokracie, a to je novinka - neexistuje totiž nikde ve světě. Dovolte mi, abych vám poděkoval za to, že za vašeho předsednictví bylo vydáno také nařízení o evropských stranách. Při prvním čtení jsme vytvořili skutečně mistrovské dílo. Je také základnou pro evropské politické nadace a tím i pro mnohé platformy pro vyvolávání evropské diskuse a publicity Evropy. Závěrem bych chtěl říci, pane Sócratesi, že jsme zde zaseli semeno, ze kterého již za několik let vyroste vysoký strom s mnoha větvemi. Doufám, že tyto větve bude vidět již v kampani za budoucí evropské volby v červnu roku 2009. Mnohé díky za vaše předsednictví.
Andrew Duff
Pane předsedo, domnívám se, že naší zkušeností s předsednictvím je, že pokud je dovoleno uplatnit kvalifikovanou většinu, například při revizi finančních perspektiv na podporu projektu Galileo, dosahujeme pokroku.
Jestliže lze uplatňovat hlasování kvalifikovanou většinou, ale neuplatňuje se to - například u směrnice o pracovní době - nedochází k rozhodnutím, nedochází ke kompromisům a nedosahuje se žádného pokroku. Lisabonská smlouva hlasování kvalifikovanou většinou rozšiřuje. V budoucnu prokažme úplnou sebedůvěru v jeho uplatňování.
Lisabonská smlouva a Listina základních práv však přetrvají jako trvalé svědectví o předsednictví spravovaném s odborností, efektivností a šarmem. Obrigado.
Irena Belohorská
(SK) Moc vám děkuji, pane předsedo, vážené dámy, vážení pánové, naše plenární schůze dnes uzavírá jedno z nejdůležitějších předsednictev Evropské unie v posledním desetiletí.
Nejde o běžný politický půlrok, kdy se předsedající země snaží koordinovat členské státy sdružené v Evropské unii. Po velmi úspěšném německém předsednictvu, kdy se podařilo uzavřít období uvažování o ústavní smlouvě, portugalské předsednictvo úspěšně zvládlo podepsání tzv. Lisabonské smlouvy. Tak jako se Portugalsko dostalo do učebnic historie jako zakladatel a objevitel nové země, tak se do novodobé historie Evropy zapíše jako zakladatel nové historie v rámci Evropské unie.
Věřím, že v rámci této smlouvy bude mít Evropský parlament v budoucnosti daleko významnější postavení, než jaké měl doposud.
Kromě tohoto významného dokumentu, je třeba portugalské předsednictví vyzvednout i za vrcholnou schůzku Evropská unie-Brazílie a nedávno skončenou vrcholnou schůzku Evropská unie-Afrika. Obě tyto vrcholné schůzky vytvořily dobrý základ pro činnost budoucích předsedajících zemí a pro zvýšení vlivu Evropské unie v těchto oblastech světa.
Vážený pane předsedo, dovolte mi na závěr, abych Vám za vaši práci poděkovala a popřála vám šťastné a veselé prožití vánočních svátků.
Avril Doyle
Pane předsedo, chtěla bych se připojit k vyjádření díků a blahopřání portugalskému předsednictví. Zastávám názor, i když je zaujatý, že čím menší národ, tím lepší předsednictví; pro tuto chvíli to však ponecháme stranou.
Děkuji vám zejména za práci, kterou jste vykonal na vrcholných schůzkách EU-Afrika a EU-Brazílie, v oblasti integrované námořní politiky a především k dosažení podepsání Lisabonské smlouvy.
Dokud tuto smlouvu neratifikuje všech 27 členských států, nebude existovat žádná smlouva. Ve způsobu, kterým mluvíme, v jazyku, který používáme a v čase našich sloves existuje nebezpečí, že se předpokládá, že tato smlouva bude ratifikována všemi dvaceti sedmi členskými státy.
Můj členský stát, Irsko, musí mít referendum, a my si ho přejeme - i kdybych se nezachovala čestně, kdybych neřekla, že jsem pocítila téměř trošku žárlivost, když jsem se dověděla, jak snadná byla ratifikace pro Maďary.
V Irsku bude s referendem obtíž, s rizikem - jako u předchozích referend - že rostoucí zklamání našich voličů ze současné vlády je bude svádět, aby v referendu hlasovali proti Lisabonské smlouvě, i když to vůbec nemají v úmyslu. To by skutečně znamenalo pro vládu v polovině funkčního období kopanec víte kam. A já se obracím na své kolegy ve Fine Gael, kteří budou dělat vše možné, aby zajistili, aby tato vláda úspěšně dosáhla ratifikace Lisabonské smlouvy referendem - aby chodili mezi lidi a získali je pro to, aby investovali do této perspektivy v mechanismu styku s veřejností, který zajistí, abychom dali Evropě odpověď, kterou si skutečně zaslouží.
Nic nelze považovat za samozřejmé. Je třeba, abychom našim irským voličům připomínali, že Irsko se stalo opravdu nezávislé, kulturně i psychologicky, teprve od našeho vstupu do Evropské unie. Členství v Unii rozšířilo naše obzory a povzbudilo nás dívat se směrem ven.
Úspěch Irska spočívající ve zbavení se tísnivého dědictví kolonialismu a ve vybudování nového vztahu se Spojeným královstvím, který podepřel severoirský mírový proces, je třeba chápat jako významnou součást moderní evropské historie, srovnatelnou se sblížením mezi Francií a Německem.
Členství Irska a jeho příspěvek k Unii obdivuji. Doma se dívám kolem sebe a vidím sebevědomou pluralistickou společnost, velmi vzdálenou introspektivnímu sektářskému Irsku, ve kterém byli vychováváni naši rodiče a prarodiče. Evropa pomohla Irsku definovat jeho místo v širším světě. Návrat do této Evropy si zasloužíme ratifikací Lisabonské smlouvy. Kolegové, nepovažujte nic za samozřejmé, dokud se to nestane skutečností. Nebude to snadné.
Předsedající
Paní Doylová, když jste se zmínila o velikosti země, která má předsednictví, měla jste na mysli, že irské předsednictví mohlo být ještě lepší?
(Smích)
Józef Pinior
(PL) Pane předsedo, především bych chtěl ocenit práci portugalského předsednictví a práci předsedy vlády Josého Sócratese pro realizaci podepsání Lisabonské smlouvy. To je velký úspěch pro Evropu a velmi důležitý a historický okamžik po letech hluboké krize Evropské unie.
Nyní bude třeba, aby tuto smlouvu ratifikovaly během příštího roku všechny členské státy EU. To nebude snadné - v současnosti jsme svědky cynické manipulace s těmito nástroji přímé demokracie proti evropské demokracii.
Neváhám říci, že ti, kdo dnes pohlížejí na zavedení referend s cynismem, nečiní to v dobré víře. Svědky toho jsme byli před týdnem ve Štrasburku, kdy různí extremisté z evropské politické scény vytyčili heslo referenda, něco co má svou hodnotu, proti evropské smlouvě, a to ve skutečnosti proti evropskému systému liberální demokracie.
Pane předsedo, dnes jsem se chtěl také zmínit o něčem, co má velmi soukromou povahu. Ve východní Evropě jsme před 25 lety vytyčili heslo Evropa bez hranic proti diktátorům v naší zemi. Dnes, tento týden, se Evropa skutečně stala kontinentem bez hranic - Evropskou unií - v symbolickém, technickém i organizačním smyslu. Toto je pro národy EU velký okamžik.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Pane předsedo, chtěla bych apelovat na odpovědnost Rady, portugalského předsednictví a Komise ve věci směrnice o půdě, která je projednávána Radou.
Parlament po širokých diskusích schválil návrh, který byl mnohem otevřenější, méně byrokratický a mnohem pružnější než návrh Komise. Schválil jej po mnoha diskusích 496 hlasy proti 161 hlasům. To byl náš vzkaz Radě o tom, že minulý týden nebyla schopna dostatečného projednávání.
Rada a Komise nepochopily, že Parlament navrhoval nový způsob legislativy v Evropě 27 zemí, s odlišným regulativním vývojem a zkušenostmi, a s odlišnými byrokratickými systémy. Je třeba, abychom hledali nové způsoby přiblížení se k občanovi. Řešením není méně legislativy ani legislativní nihilismus, ale spíše nalezení otevřenějšího a pružnějšího pravidla, jaké navrhnul Parlament.
My jsme navrhli dokument, který definuje výsledek, jehož má být dosaženo - jak to říká článek 249 Smlouvy - a místo toho ponechat volbu formy a metod členským státům. Chce-li Evropa razit cestu v otázce změny klimatu a životního prostředí, nemůže se spoléhat pouze na politiky založené na regulaci, zdanění a justicializaci politiky v oblasti životního prostředí. Je třeba, abychom se naučili chápat se navzájem ve svobodě a pružnosti. To je to, co se od mladé Evropy požaduje.
José Sócrates
úřadující předseda Rady. - (PT) Pane předsedo, úvodem bych chtěl říci, že toto předsednictví sloužilo Evropě a proevropskému projektu. Nebylo to předsednictví, které se chce líbit každému, ale předsednictví pro oddělování vod, chválené těmi, kdo straní Evropě, ale zakoušející protesty těch, kdo jsou proti Evropě. I na to jsme hrdí. Ti, co vypískávají řečníky, ti, kdo se snaží rozvracet vykonávání demokracie v parlamentech, se nemusí omlouvat, protože jsme skutečně vyhlásili Listinu základních práv, která zahrnuje toleranci jako základní evropskou hodnotu, toleranci dokonce i pro ty, kdo nechápou demokratického ducha a chování.
Dále, dámy a pánové, bych chtěl také říci, že nesdílím často dětinskou vizi těch, kdo se domnívají, že zahraniční a vnitřní politika jsou od sebe absolutně a zásadně odděleny. V mé zemi je portugalské předsednictví bráno velmi vážně a všichni naši předsedové vlády včetně mne měli dobrý smysl pro považování jeho činnosti za velmi důležitou a za prioritu vždy, kdy výkon předsednictví opět připadl Portugalsku, protože evropský projekt je pro Portugalsko rovněž vnitřně politickou záležitostí a neomezuje se jen na cizince a Evropu. Nikoli, dotýká se nás Portugalců. Proto předsedové vlád vždy dávali prioritu závazku k evropské činnosti a evropskému programu, protože jsme si dobře vědomi, že v evropských záležitostech hájíme své zájmy prostřednictvím evropského projektu.
A víte co? Já patřím také ke straně a na štěstí také k zemi, kde dodržujeme Churchillovo pravidlo - nikdy nekritizujeme nebo nenapadáme naši vládu v zahraničí. Necháme si to na dobu, kdy se vrátíme domů; potom, kdy je vláda s to se hájit, dohoníme, co jsme zameškali. Je to loajálnější; takto se chováme v Portugalsku; to je důstojný způsob chování v souladu s portugalskou tradicí a s portugalskou politickou kulturou chování v době našeho předsednictví EU.
Dále bych chtěl zdůraznit jeden důležitý důvod, pro který se domnívám, že jsme v uplynulém roce dosáhli pokroku. Jestliže se podíváme na Evropu na počátku roku a na konci tohoto roku, uvidíme, že jsme dosáhli pokroku, a to taky ve vztahu k programu, který byl společně definován třemi předsednictvy, což pomohlo. Tato koordinace mezi těmito třemi předsednictvy, náležitě spojená s programem Komise, pomohla Evropě a já mám za to, že je mojí povinností předat vám své zkušenosti; mám zato, že mi to hodně pomohlo a pomohlo to koordinaci s předchozím předsednictvím. O Lisabonské smlouvě jsem vždy říkal, že vděčí za mnohé předchozímu předsednictví, předsednictví Angely Merkelové a jejímu vedení, za získání mandátu, bez kterého bychom tuto smlouvu neměli.
Někdo vznesl otázku "Proč Brazílie?" Odpověď je snadná. Ze stejného důvodu, jaký máme pro strategické partnerství s Čínou, Indií a Ruskem. Nemít ho s Brazílií je chyba, protože bez Brazílie se ve světě nedosáhne nic - já uvádím pouze to, co je politicky samozřejmé - v otázkách životního prostředí nebo obchodu je Brazílie dnes novým mezinárodním partnerem velkého a životně důležitého významu, a to je důvod, pro který usuzuji, že zahraniční politika EU je s partnerstvím s Brazílií lepší, konzistentnější a komplexnější.
Další otázkou je vytrvalost na vrcholné schůzce o Africe. Slovo vytrvalost již kdosi uvedl. Je to tak, vydrželi jsme. Dobře si pamatuji, že před rokem a půl, kdy jsme hovořili o vrcholné schůzce o Africe, nikdo skutečně nevěřil, že bychom to mohli dokázat. Každý poukazoval na potíže a překážky, ale my jsme vytrvali, protože jsme vždy cítili, že máme pravdu, že by byla chyba, kdybychom to neudělali, a vždy jsme měli zato, že pro její uskutečnění existuje vůle na obou stranách, a měli jsme pravdu. To je další příčina, pro kterou byla vrcholná schůzka úspěšná.
Nakonec jsem chtěl říci, že toto předsednictví posunulo Evropu vpřed. My jsme se však jen posunuli vpřed, to však není konec příběhu, k tomu máme ještě daleko. Je to jen malý krok; jsem si dobře vědom jeho velikosti; jsem si dobře vědom toho, že politika je úsilí bez konce, a jakmile je jeden úkol splněn, čeká nás plnění dalšího. Jsem si také vědom, že v otázce migrace musíme dosáhnout pokroku s "modrou kartou". Dobře si uvědomuji, že je třeba, abychom dále pokročili v otázce flexicurity; jsem si dobře vědom, že je třeba vykonat mnohé, avšak my jsme pokročili ve všech těch oblastech. Necouvali jsme, nepřešlapovali jsme na místě, postoupili jsme vpřed. Konec konců, evropský projekt za posledních 50 let sestával jen z malých, ale pevných kroků vpřed. Říkám vám to, protože jsem pevně přesvědčen, že s portugalským předsednictvím jsme pokročili vpřed a dosáhli pokroku, a to co jsme učinili, bylo pro dobro evropského projektu; pro nic jiného, než pro evropský projekt, protože jsme se vždy řídili zájmy své země, které jsme hájili prostřednictvím evropského projektu. Země, která chce sdílet svou suverenitu s ostatními a chce se účastnit tohoto mimořádného dobrodružství, jímž je sdílení suverenity 27 zemí v oblastech, které byly před 20 lety považovány za oblasti národní bezpečnosti. Sdílení této suverenity dává světu příklad spolupráce pro mír a rozvoj, a toto je evropské dobrodružství. Cítím se teď poctěn, že jsem k tomu trochu přispěl, a chtěl bych se s vámi rozloučit s hrdostí, kterou nad tím pociťují Portugalci. Moje země byla vždy proevropská. Portugalci jsou velmi proevropští; věří v Evropu, a stejně jako já i mnozí z vás byli také zklamáni, že Evropa po tři roky přešlapovala na místě. Chtěli vyjít z této slepé uličky, chtěli se hnout vpřed. Hnuli jsme se vpřed, a co více, učinili jsme to se smlouvou, která je nazvaná po našem hlavním městě. Chtěl jsem vám říct také to, že moje země se cítí hrdá a poctěná tím, že během tohoto půlroku měla možnost sloužit Evropě. Velmi vám děkuji.
José Manuel Barroso
komisař. - (PT) Pane předsedo, dámy a pánové, na závěr této velmi zajímavé rozpravy bych rád krátce zdůraznil otázku, o které se předseda vlády José Sócrates právě teď zmínil, která je, jak se domnívám, důležitým poučením pro budoucnost.
Domnívám se, že je oprávněné a spravedlivé - a já jsem to již učinil, a to nejen ze zdvořilosti - srdečně poděkovat portugalskému předsednictví za jeho práci. Toto předsednictví se však o zásluhu na tomto úspěchu slušně podělilo s ostatními institucemi a dokonce i s jinými předsednictvy, zejména s německým předsednictvem, a již jsme spolupracovali také s příštím, slovinským předsednictvem. Mám zato, že je důležité, abychom se nad těmito závěry úřadujícího předsedy Rady, předsedy portugalské vlády, zamysleli, protože, jak správně řekla paní Doyle, musíme tuto smlouvu ještě ratifikovat.
Tento evropský tábor nesmíme rozštěpit. V tomto parlamentu máme několik politických rodin, avšak po vyslechnutí některých vystoupení jsem měl dojem, že někteří lidé se domnívají, že nyní můžeme tuto evropskou diskusi opět polarizovat. Je přirozené a oprávněné, že mají být vyjadřovány různé cesty k budoucí Evropě a že jednotlivé politické rodiny mají předkládat návrhy, které jsou často protichůdné. Podle mne by bylo vážnou chybou - které se, upřímně doufám, nikdo už znovu nedopustí - vrátit se k napadání Bruselu nebo Evropské komise anebo uchýlit se - zprava nebo zleva - k laciné kritice evropských orgánů. Byla by to velmi vážná chyba.
Jednotlivé politické rodiny, jednotlivé instituce musí předkládat své návrhy, avšak musí mít inteligenci a politickou strategii nerozštěpit evropský tábor, zejména nikoli uměle. Jak portugalský předseda vlády a úřadující předseda Rady správně řekl, všechno má svůj čas i místo; existuje národní místo a evropské místo. Pokud nyní rozštěpíme proevropský tábor, který sahá zleva přes střed doprava, který je však upřímně proevropský, byla by to podle mne velmi vážná chyba. Říkám to s autoritou předsedy Komise, který se vždy snažil o moderní program slučitelný s evropskou konkurenceschopností jako sociální dispozicí a dokonce se snažil o nápravu chyb, jichž se v minulosti dopustila nikoli má komise, a usiloval - loajálně spolupracujíc s Radou a s Parlamentem - o dosahování nových shod ve prospěch Evropy. To jsem chtěl říci ve vánoční době v odpověď na některé řeči učiněné spíše nikoli ve vánočním duchu, že v Komisi budeme pokračovat ve své práci, plně angažovaní, usilujíce se dokončit to, co bylo mimořádným projektem, který zanechala činnost portugalského předsednictví - a já znovu blahopřeji předsedovi vlády Sócratesovi a celému jeho týmu - v mnohem lepším stavu, než v jakém jsme ho po určitou dobu měli.
Je pravda, že když si pomyslíme, kde je Evropa dnes a kde byla přede dvěma či třemi lety, máme právo být sebevědomí, a já vám proto všem přeji vynikající rok 2008, plný úspěchů pro každého z vás osobně, jakož i pro Evropu.
Předsedající
Pane předsedo Komise, já vám také velmi děkuji za vaši práci. Dámy a pánové, já bych rád řekl ještě jednu věc - správně jsme blahopřáli portugalskému předsednictví, pochválili jsme Komisi, avšak bez Evropského parlamentu by se tato smlouva ještě ani neprojednávala, a proto máme také důvod k hrdosti, že jsme vždy drželi svůj kurs s velkou většinou Evropského parlamentu.
Rozprava je skončena.
Písemná prohlášení (článek 142)
Richard Corbett
písemně - Podepsání reformní smlouvy bylo vrcholem portugalského předsednictví Rady a zpráva, že maďarský parlament ji již ratifikoval (přestože ještě neměl možnost seznámit se s názory Evropského parlamentu na ni, protože budeme hlasovat až v únoru), je vítaná.
K pozdnímu příchodu Gordona Browna k aktu podepisování bylo již hodně připomínek, některé ho pokládají za váhavost. Ve skutečnosti ho lze vysvětlovat opačně: navzdory jiným naplánovaným povinnostem (s jeho prvním objevením se jako předsedy vlády ve styčném výboru Sněmovny poslanců), které mu znemožnily dostavit se k aktu podepisování včas, trval na tom, že smlouvu v každém případě podepíše sám, ačkoliv tím mohl bez problémů pověřit Davida Milibanda.
Ilda Figueiredo
písemně. - (PT) V této rozpravě o portugalském předsednictví položil předseda Rady Evropské unie zvláštní důraz na smlouvu, která přebírá podstatu takzvané evropské ústavy a ke které si přeje připojit název Lisabonská.
Toto předsednictví bohužel nebylo dobré pro pracovníky a chudé občany Evropské unie.
Člověk nemůže být spokojen, když ví, že portugalskému předsednictví se podařilo upevnit neoliberální cestu, dokonce s volnější hospodářskou soutěží, takže hospodářské a finanční skupiny mohou vnucovat své podmínky a vzkvétat na ruinách mikropodniků a malých a středních podniků a na privatizaci veřejných služeb, aby mohly uplatňovat svůj výklad flexicurity jako skutečné zbraně k vykořisťování každého, kdo pracuje, zvěčňujíce stále neoliberálnější praktické uplatňování Lisabonské strategie.
Jak jasně vyplývá z rozpravy, evropské mocnosti se budou snažit o upevňování a rozšiřování své moci a snažit obejít právo lidu každé země vyjádřit svůj názor na uvedenou smlouvu v referendu, po demokratické diskusi o obsahu jejího textu, který má být podepsán. Tato propagační kampaň je připravována mocnostmi a mocenskými elitami, které v různých zemích podporují pravicové politiky, pokoušejíce se vyhnout referendům, s výjimkou Irska, kde je referendum povinné.
Zita Pleštinská
písemně. - (SK) Dámy a pánové, u příležitosti ukončení portugalského předsednictví bych chtěla vyjádřit upřímnou radost ze skutečnosti, že 21. prosince 2007 se vnitřní hranice rozšířeného schengenského prostoru stanou minulostí.
Pane předsedo portugalské vlády José Sócratesi, chtěla bych Vám vyslovit své ocenění a dík za Vaši osobní angažovanost a za odvážný postoj Portugalska zpřístupnit v plánovaném termínu občanům devíti členských států včetně mé země, Slovenska, jednu ze čtyř základních svobod Unie, kterou je volný pohyb osob.
Cesta za jednou z vytoužených svobod EU nebyla vůbec jednoduchá a chvílemi hrozilo, že celý projekt skončí ve slepé uličce. Před rokem to nevypadalo ani zdaleka na oslavy, protože EK avizovala, že může dojít k posunutí termínu rozšíření prostoru bez hranic na rok 2009. Za opožděním stály obtíže v přípravách systému SIS II, který má zvětšit kapacitu současného SIS a umožnit jeho rozšíření na východě EU.
Řada členských států neměla chuť hledat jakákoli záchranná řešení, pouze představitelé Portugalska nezaváhali. Krátce po prvních náznacích krize díky schválení velmi elegantního řešení SIS One for All z dílny Portugalska svitla naděje, že vytoužené rozšíření Schengenu by se mohlo podařit.
Také díky vstřícnosti a následnému velkému nasazení portugalského předsednictví budeme mít letošní Vánoce bez pasových kontrol.
