1. Uganda: osnutek zakonodaje proti homoseksualnosti
Predsednik
Naslednja točka je razprava o šestih predlogih resolucije o osnutku zakonodaje proti homoseksualnosti v Ugandi.
Michael Cashman
avtor. - Gospod predsednik, Parlament prosim za prizanesljivost, da se oddaljimo od vprašanj pravilnosti postopka in se posvetimo vprašanju diskriminacije.
Trenutno je ugandskemu parlamentu predložen predlog zakona in nekateri se sprašujejo, kaj ima to opraviti z nami. Kršitve mednarodnih obveznosti, sporazuma iz Cotonouja in kršitve človekovih pravic imajo - kakor smo vedno pokazali - še kako opraviti z nami.
Določbe tega predloga zakona so krute in med njimi, naj seznanim Parlament, so: vsem osebam, ki so domnevno istospolno usmerjene, bi grozil dosmrtni zapor ali v nekaterih okoliščinah smrtna kazen; vsem staršem, ki organom ne bi prijavili svoje lezbične hčere ali gejevskega sina, bi bile naložene denarne kazni in verjetno tri leta zapora; vsem učiteljem, ki organov v 24 urah ne bi obvestili o lezbični učenki ali gejevskem učencu, bi bile naložene enake kazni; vsem najemodajalcem ali najemodajalkam, ki bi stanovanje slučajno oddajali "osumljenemu" homoseksualcu, bi grozilo sedem let zapora.
Predlog zakona podobno grozi s kaznovanjem ali uničenjem ugleda vseh, ki delajo z gejevskimi ali lezbičnimi prebivalci, kot so zdravniki, ki zdravijo aids in virus HIV, voditelji civilne družbe, ki so dejavni na področjih spolnega in reproduktivnega zdravja, s čimer še bolj spodkopava prizadevanja za javno zdravje pri omejevanju širjenja virusa HIV.
Pomembno je, da danes popoldne v tem parlamentu pozabimo na naše predsodke in stopimo v bran tistim, ki nimajo nikogar več, ki bi jih branil. Zato toplo pozdravljam izjavo komisarja za razvoj in humanitarno pomoč, komisarja De Guchta, izjave britanske, francoske in švedske vlade, predsednika Obame ter predsednika in podpredsednika odbora za zunanje zadeve predstavniškega doma ZDA. Parlament pozivam, naj temu pripiše zasluženo velik pomen in naj odkrito spregovori v imenu tistih v Ugandi, ki se jih zdaj ne sliši.
Marietje Schaake
avtorica. - Gospod predsednik, septembra je poslanec ugandskega parlamenta predložil "predlog zakona proti istospolno usmerjenim". Ta predlog zakona bi kriminaliziral homoseksualnost, ki bi se tako kaznovala z zaporom in celo smrtno kaznijo. To ne bi veljalo samo za te domnevne zločince, temveč tudi za tiste, ki ne bi prijavili teh tako imenovanih kaznivih dejanj ali ki bi podpirali človekove pravice in drugo delo v Ugandi.
Skrbi nas, da bi to kršilo svobodo spolne usmerjenosti in svobodo izražanja, ki sta človekovi pravici: to nista samo evropski vrednoti, temveč univerzalni vrednoti.
Prav tako v celoti zavračamo smrtno kazen in se želimo pridružiti mednarodni skupnosti pri njeni zaskrbljenosti za nevladne organizacije, ki bodo morda morale prekinit svoje dejavnosti pri delu v Ugandi.
Zato se pridružujemo predsedniku Obami in drugim v mednarodni skupnosti, ki so pozvali k temu, da se ta predlog zakona ne sprejme in da se revidirajo vsi zakoni, ki bi kriminalizirali homoseksualnost v Ugandi.
Charles Tannock
avtor. - Gospod predsednik, Uganda je zelo krščanska država, v kateri prevladujejo tradicionalne vrednote. Homoseksualnost je nezakonita tako v Ugandi kot v mnogih afriških državah. Seveda moramo biti obzirni pri vsiljevanju svojih liberalnejših in strpnejših vrednot drugim, ker je to včasih lahko kontraproduktivno.
Vendar se ne smemo bati odkrito nasprotovati temu nezaslišanemu predlogu zakona, ker je to očitno kruta in skrajno nesorazmerna zakonodaja. Ta zakonodaja ne bi samo resno škodovala varnosti in svobodi istospolno usmerjenih v Ugandi, temveč bi tudi okrnila ugled Ugande po vsem svetu in jo izobčila.
Uganda je v preteklih dveh desetletjih zelo napredovala in jo je v nekaterih pogledih mogoče šteti za vzor razvoja Afrike. Zakaj bi se poslanci Ugande odločili zavreči vso to naklonjenost? Zakaj bi se trudili svojo državo postaviti ob bok okrutnemu Iranu, ki redno izvaja usmrtitve homoseksualcev v javnosti?
Upajmo, da lahko s skupnim ogorčenjem - v tem parlamentu in mnogih drugih parlamentih po vsem svetu - nad to okrutno zakonodajo ugandskega predsednika prepričamo, da bo vložil veto nanjo.
Ulrike Lunacek
Gospod predsednik, nekateri govorniki pred menoj so navedli podrobnosti te zakonodaje, ki je zdaj predložena ugandskemu parlamentu. Rada bi vam povedala kratko zgodbo. Pred štirimi ali petimi leti sem bila v Kampali in nekega večera sem v piceriji, katere lastnik je dovoljeval takšna srečanja, srečala skupino lezbijk, gejev in transseksualcev. Istega večera je vladni minister povedal, da bodo v prihodnosti potekale racije na vseh mestih, kjer se zbirajo lezbijke, geji in transseksualci. Ta večer sem bila tako kot ugandske lezbijke in geji precej zaskrbljena. Na srečo se ni zgodilo nič, je pa bil to začetek naraščajoče homofobije v Ugandi. Zdaj je bila predložena predlagana zakonodaja, v skladu s katero homoseksualnost ne bo samo opredeljena kot kaznivo dejanje, kakor je že opredeljena, temveč bo zanjo veljala tudi smrtna kazen.
Tako veliko afriških voditeljev držav, vključno z Musevenijem, je veliko naredilo za svoje države, vendar je preprosto narobe na podlagi tega reči, da je homoseksualnost neafriška. Homoseksualnost je obstajala v vseh kulturah na vseh celinah v vseh zgodovinskih obdobjih in bo obstajala še naprej, ne glede na to, kakšna zakonodaja se sprejme. Vesela sem, da nam je uspelo predložiti skupno resolucijo, ki jo podpirajo skoraj vse skupine, ker je pomembno, da izrazimo svoje nasprotovanje zakonodaji in podpremo lezbijke, geje in transseksualce v Ugandi. Ne smemo dopustiti, da bi bili podvrženi sovražnim zakonom, in stati ob strani in molčati.
V Evropski uniji smo dolžni podpirati človekove pravice po vsem svetu in poslance ugandskega parlamenta opomniti, da je na primer v sporazumu iz Cotonouja navedeno, da človekovo dostojanstvo in človekove pravice veljajo za vse in da jih morajo zagovarjati vsi. Upam tudi, da bo resolucija, ki smo jo predložili, v celoti sprejeta, ker je pomembno, da imajo organizacije, ki zagovarjajo pravice lezbijk, gejev in transseksualcev v Ugandi, podporo, tudi podporo Evropske unije.
Michèle Striffler
Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, na vprašanje, zakaj naj bi se Evropski parlament ukvarjal s to zadevo, bi odgovorila, da zakonodaja proti istospolno usmerjenim, ki je bila predložena ugandskemu parlamentu, popolnoma prezira temeljne svoboščine in nikakor ne sme biti sprejeta.
Veljavna ugandska zakonodaja že kriminalizira homoseksualnost. Že leta nevladne organizacije opozarjajo na nasilje nad temi skupinami. Novi zakon bo, če bo januarja 2010 sprejet, poslabšal položaj in homoseksualna dejanja se bodo kaznovala z dosmrtnim zaporom ali smrtno kaznijo za homoseksualce, ki so HIV pozitivni.
Ta zakon bi bil tudi velika ovira za boj proti aidsu. V Afriki obstajajo drugi zakoni proti homoseksualcem. Vendar je ta izjemen, ker državljane sili, kakor je povedal gospod Cashman, da v 24 urah prijavijo homoseksualna dejanja. Če ste zdravnik, starš ali učitelj istospolno usmerjene osebe, morate to osebo prijaviti policiji ali pa vam grozi zaporna kazen.
Poleg tega ta predlog zakona kriminalizira zakonito delo nevladnih organizacij, mednarodnih donatorjev in človekoljubnih združenj, ki si prizadevajo zagovarjati in spodbujati človekove pravice v Ugandi.
Čim je bil ta predlog zakona predložen vladi v Kampali, so ga ostro obsodili zagovorniki človekovih pravic po vsem svetu, več držav, vključno s Francijo, Združenimi državami ...
(Predsednik je prekinil govornico)
in evropski komisar za razvoj gospod De Gucht. Uganda mora spoštovati svoje obveznosti v skladu z mednarodnim humanitarnim pravom in sporazumom iz Cotonouja.
Če se bodo razmere nadaljevale, mora Evropska unija nujno ugovarjati pri ugandskih organih in premisliti o svojem sodelovanju z Ugando.
Predsednik
Gospa Striffler, imeli ste še 12 sekund. Lahko bi brali nekoliko počasneje, tako da bi več vaših kolegov poslancev lahko uživalo v še boljšem prevodu. Poslancem, ki berejo svoje govore, svetujem, da govore pred tem posredujejo tolmačem, saj se s tem izboljša kakovost tolmačenja.
Filip Kaczmarek
Gospod predsednik, nekateri menijo, da se ne bi smeli ukvarjati s tem, ker je zagovarjanje pravic homoseksualcev neupravičena razširitev človekovih pravic. To je nesporazum.
Splošna deklaracija o človekovih pravicah je priznala, da človekove pravice vključujejo vse ljudi in da nihče ne sme biti izključen. Prepoved diskriminacije zaradi spolne usmerjenosti ni nič novega. Težava je v tem, da vsi ne želijo priznati, da je tovrstna diskriminacija kršitev človekovih pravic.
V Ugandi in nekaterih drugih afriških državah se govori, da je naše zanimanje za to temo izraz neokolonializma ali da se vmešavamo v zadeve, ki se nas ne tičejo. Tudi to je nesporazum. Govorimo namreč o splošnih, univerzalnih pravicah. To ni samo kaprica. Spoštujemo neodvisnost Ugande in drugih držav, vendar ne moremo molčati, ko se diskriminacija namesto, da bi se omejila, poskuša razširiti.
Kader Arif
Gospod predsednik, gospe in gospodje, vesel sem, da imamo danes priložnost govoriti o osnutku zakonodaje proti homoseksualnosti, ki je bil 25. septembra predložen ugandskemu parlamentu.
V času, ko smo priča naraščanju števila kršitev človekovih pravic, menim, da je nujno, da Evropski parlament ob tej zakonodaji proti svobodi preseže nesoglasja, ki ločujejo njegove politične družine, in čim strožje obsodi ta predlog zakona ter ugandski parlament pozove k zavrnitvi predloga zakona in reviziji nacionalne zakonodaje, da bo dekriminaliziral homoseksualnost.
Kakor je pravkar poudaril gospod Cashman, čisto vse nevladne organizacije so se izrekle proti temu predlogu zakona, poleg tega pa menijo, da ta predlog zakona resno ovira boj proti aidsu. Komisija, prek komisarja De Guchta, je tako kot velika večina držav članic - ki so se pridružile izjavam predsednika Obame - že obsodila to pobudo.
Zato Komisijo pozivam, naj ponovno razmisli o našem sodelovanju z Ugando, če bo ta predlog zakona sprejet. Država, ki bi s tem kršila ne samo mednarodno pravo, temveč tudi temeljna načela sporazumov iz Cotonouja, ne bi več smela prejemati podpore Evropske unije.
Za konec, gospe in gospodje, rad bi poudaril, da mora imeti vsakdo pravico do svobode spolne usmerjenosti brez strahu pred zaporom ali smrtjo. O tem načelu ni mogoče razpravljati.
Raül Romeva i Rueda
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospod predsednik, to razpravo bi si želel začeti z govorom o primeru Aminatou Haidar. Vendar je zaradi razlogov, ki jih že poznamo, ne morem. Kakor koli že, našo pozornost si zasluži tudi vprašanje uveljavljanja pravic v Ugandi in to nas opominja, da moramo ponovno sprejeti novo besedilo, ki obsoja homofobijo.
V preteklosti smo sprejeli več resolucij o tej težavi, vključno z zaščito manjšin in protidiskriminacijskimi politikami. Danes moramo že sprejetim besedilom dodati novo besedilo. Že samo poskus ugandskega poslanca, da vloži predlog zakona proti istospolno usmerjenim, si zasluži politični odziv.
Ta predlagana zakonodaja vključuje določbe o kaznovanju domnevnih lezbijk, gejev ali biseksualcev z dosmrtnim zaporom in celo smrtno kaznijo. V osnutku je vključena tudi določba, ki bi lahko pomenila zapor do treh let za vse ljudi, tudi heteroseksualce, ki v 24 urah ne bi sporočili imen vseh, za katere vedo, da so lezbijke, geji, biseksualci ali transseksualci ali da podpirajo človekove pravice ljudi, ki to so. To pomeni, da bi tudi kogar koli od nas lahko privedli pred sodišče zaradi tega.
Evropsko unijo in mednarodno organizacijo moramo opomniti, da vprašanje spolne usmerjenosti spada pod osebno pravico do zasebnosti, ki jo zagotavlja mednarodno pravo o človekovih pravicah, po katerem je treba spodbujati enakost in nediskriminacijo ter zagotavljati svobodo izražanja. Mednarodne donatorje, tako vladne kot nevladne, pozivamo, naj prenehajo opravljati svoje dejavnosti na nekaterih področjih, če bo predlog zakona sprejet.
Odločno zavračam vsak korak za uvedbo uporabe smrtne kazni. Če ugandski organi ne bodo izpolnili teh zahtev, bomo morali Svet in Komisijo pozvati, naj v primeru sprejetja omenjenega zakona in kršitev mednarodnega prava o človekovih pravicah premislita o svojem sodelovanju z Ugando. Zaradi tega želim ugandsko vlado opomniti na njene obveznosti iz mednarodnega prava in sporazuma iz Cotonouja, ki zahtevata spoštovanje univerzalnih pravic.
Ana Gomes
(PT) Evropa mora posredovati pri tej zadevi z vsemi orodji, ki so ji na voljo, zlasti v okviru sporazuma iz Cotonouja. Zahtevati moramo takojšen umik tega krutega predloga zakona; sicer bodo posledice za gospodarsko in politično sodelovanje z Ugando.
Ko sem zvedela za vsebino te predlagane zakonodaje in slišala poročila o žalostni usodi homoseksualcev v Ugandi, Sudanu, Iranu in Nigeriji, če omenim samo nekaj primerov, sem spoznala, da je homofobija še vedno žalostno globoko zakoreninjena v mnogih kulturah ob očitnem kršenju obveznosti teh držav na področju človekovih pravic. Vloga skrajno desničarskih evangeličanskih kristjanov v Združenih državah Amerike pri spodbujanju in financiranju več tovrstnih pobud v Afriki je šokantna.
Evropa in njene institucije morajo na terenu v zadevnih državah narediti vse, kar je v njihovi moči, za nevtralizacijo in boj proti zlemu, nazadnjaškemu vplivu teh zastopnikov nestrpnosti, ki spodbujajo nov val zločinov iz sovraštva v Afriki.
Luis Yáñez-Barnuevo García
(ES) Gospod predsednik, v povezavi z ugandskim predlogom zakona, ki je izzval tako ogorčenje med nami, zelo toplo pozdravljam dejstvo, da so poslanci različnih parlamentarnih skupin v Parlamentu, ki so govorili o tej temi, nastopili enotno. Menim, da to kaže na soglasnost v dvorani. Za besedo sem prosil samo zato, da se jim pridružim, preden ustrezno glasujem.
Podpiram gospoda Cashmana, avtorje in govornike skupin. Moji razlogi so, da moramo biti zaradi boja proti nestrpnosti, diskriminaciji in v tem primeru tudi homofobiji in smrtni kazni zelo odločni in k odločnosti pozvati tudi Komisijo in Svet. Vztrajati moramo, dokler nam ne uspe doseči umika tega krivičnega predloga zakona. Sprejetje predloga zakona bi bilo isto kot vrnitev Ugande v kolonialne razmere.
Cristian Dan Preda
(RO) Tudi jaz želim povedati, da sem zgrožen nad načinom, na katerega je bila predložena zakonodaja, o kateri razpravljamo. Ni treba posebej poudariti, da v Evropi ne moremo sprejeti kazni, ki se naložijo nekomu zaradi njegove spolne usmerjenosti in zaradi tega, ker ni sporočil informacij o spolni usmerjenosti neke osebe.
Rad bi poudaril tudi, da naša razprava poteka v okviru, v katerem se razpravlja o drugi reviziji sporazuma iz Cotonouja. Uganda je podpisnica tega in ta sporazum zelo jasno določa, da je treba spoštovati človekove pravice. Ta ponedeljek sem v okviru Odbora za razvoj glasoval tudi za poročilo gospe Jolie o tej temi sporazuma iz Cotonouja.
Menim, da nas je današnja razprava, čeprav bi lahko potekala že prejšnji mesec, postavila v ta položaj, ko očitno ne moremo narediti nič drugega, kot da zavrnemo dogajanje v Ugandi.
Heidi Hautala
(FI) Gospod predsednik, k tej razpravi bi rada prispevala s tem, da vse opomnim, da bo maja naslednje leto v Kampali v Ugandi potekala konferenca o reviziji statuta Mednarodnega kazenskega sodišča. Zdaj pravzaprav mineva 10 let od ustanovitve tega pomembnega kazenskega sodišča in upam, da bo ugandska vlada preučila svojo zakonodajo z vseh zornih kotov, da bo zagotovila, da je zakonodaja v skladu z mednarodnimi sporazumi in bo v skladu z načelom nediskriminacije.
Paweł Samecki
član Komisije. - Gospod predsednik, Komisija je zelo zaskrbljena zaradi osnutka predloga zakona proti istospolno usmerjenim, ki je bil nedavno predložen v ugandskem parlamentu. Predlog zakona bo, če bo sprejet, odprl resna vprašanja človekovih pravic, ki so za Komisijo zelo pomembne.
Komisija meni, da bi bilo kaznovanje homoseksualnosti, kakor ga predvideva predlog zakona, v nasprotju s konvencijami Združenih narodov o človekovih pravicah. Uganda je te konvencije ratificirala. Zato ima pravno obveznost, da jih spoštuje brez razlikovanja ali diskriminacije. Domača zakonodaja mora biti v skladu z mednarodnimi obvezami na področju človekovih pravic. Predlog zakona bi bil tudi v nasprotju z deklaracijo Združenih narodov o spolni usmerjenosti in spolni identiteti z dne 18. decembra 2008, ki jo podpira EU, kar zadeva dekriminalizacijo homoseksualnosti.
Komisar De Gucht je v pismu predsedniku Museveniju novembra osebno omenil te pomisleke. Poudaril je, da je spoštovanje človekovih pravic za Komisijo in Evropski parlament nadvse pomembno. Vendar pa je predsedniku izrazil svoje prepričanje, da pod njegovim vodenjem taka nazadnjaška zakonodaja ne bo dovoljena.
Tudi predsedstvo in vodje misije v Ugandi so večkrat zastavili to vprašanje ugandski vladi, na srečanjih s predsednikom vlade in ministrom za pravosodje, na srečanjih v skladu s členom 8, in ugandski komisiji za človekove pravice. Predsedstvo EU in lokalna trojka sta se ob izročitvi svoje najnovejše demarše 3. decembra srečala z namestnikom ministra za zunanje zadeve, ki sta mu ponovno izrazila te resne pomisleke, potrdila, da podpirata temeljne svoboščine, in Ugando opozorila na njene mednarodne obveznosti. Minister se je, čeprav je omenil tradicionalne vrednote in kulturne tradicije, za spremembo katerih je potreben čas, in navedel dokaze o usklajenih kampanjah za izkoriščanje revnih ljudi in njihovo novačenje za homoseksualnost, seznanil s stališči EU in se zavezal, da bo o njih osebno poročal kabinetu in parlamentu, tako da bosta kabinet in parlament lahko sprejela odločitev na podlagi tega.
Komisija upa, da bodo v smislu in duhu trajnega partnerstva EU in Ugande te demarše skupaj z demaršami drugih vodile do revizije predlagane zakonodaje, tako da bo zakonodaja skladna z mednarodnimi načeli nediskriminacije na podlagi spolne usmerjenosti.
Predsednik
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo na koncu razprave.
