Používanie menšinových jazykov v rámci spoločného európskeho kultúrneho dedičstva (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je vyhlásenie Komisie o používaní menšinových jazykov v rámci spoločného európskeho kultúrneho dedičstva.
Leonard Orban
Vážený pán predsedajúci, vážené poslankyne, vážení poslanci, všeobecným cieľom politiky Európskej únie v oblasti viacjazyčnosti je zdôrazniť význam všetkých jazykov, ktorými sa hovorí v Európskej únii. V súlade s článkom 151 zmluvy musia aktivity Spoločenstva zlepšovať spoluprácu medzi členskými štátmi s cieľom prispieť k rozvoju kultúr členských štátov, pričom zároveň musia rešpektovať ich rozmanitosť na národnej a regionálnej úrovni a zameriavať sa na naše spoločné kultúrne dedičstvo.
Na základe týchto zásad Európska komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi zavádza stratégiu podpory viacjazyčnosti a jazykovej rozmanitosti v súlade s dokumentom prijatým v septembri 2008, ktorý sa zameriava na všetky jazyky Spoločenstva. Všetky tieto jazyky predstavujú neoddeliteľnú súčasť nášho spoločného kultúrneho dedičstva a každý národný, regionálny jazyk alebo jazyk menšín a prisťahovalcov, ktorý sa v Európe používa, prispieva k formovaniu nášho spoločného kultúrneho dedičstva.
Ako dobre viete, Európska komisia vyzvala členské štáty, aby uvažovali o výučbe regionálnych a menšinových jazykov ako súčasti ich národnej stratégie na podporu viacjazyčnosti v spoločnosti. Rozhodnutia Európskej únie v tejto oblasti nenahrádzajú opatrenia, ktoré už boli prijaté v členských štátoch, ale sú určené na ich podporu a doplnenie. Hlavným zdrojom financovania v Európskej únii je program celoživotného vzdelávania na obdobie rokov 2007 - 2013, ktorý je k dispozícii všetkým jazykom Spoločenstva vrátane regionálnych a menšinových jazykov.
Neexistuje žiadny právny predpis Spoločenstva, ktorým by sa riadilo používanie jazykov v členských štátoch, ani zmluva, ktorá by obsahovala možnosť prijatia podobných ustanovení. Rešpektovanie jazykovej a kultúrnej rozmanitosti je zakotvené v článku 22 Európskej charty základných práv, v ktorom sa uvádza, že Únia musí rešpektovať kultúrnu a jazykovú rozmanitosť.
Ako viete, ustanovenia charty sa vzťahujú na inštitúcie a orgány EÚ, ako aj na členské štáty iba v prípade, že zavádzajú právne predpisy Spoločenstva. Preto budú členské štáty v oblasti domácej jazykovej politiky naďalej rozhodovať samy, a to aj vo vzťahu k regionálnym a menšinovým jazykom. Ochrana osôb patriacich k národnostným menšinám je neoddeliteľnou súčasťou rešpektovania ľudských práv, ktoré je jednou zo zásad, na základe ktorých vznikla Európska únia, ako sa uvádza v článku 6 Zmluvy o Európskej únii.
Na základe toho by mali členské štáty využívať všetky dostupné právne nástroje na zabezpečenie práv osôb patriacich k národnostným menšinám v súlade s vlastným ústavným poriadkom a v súlade s povinnosťami a záväzkami vyplývajúcimi pre členské štáty z medzinárodného práva. Pokiaľ ide o medzinárodné právo, mám na mysli napríklad Európsku chartu regionálnych alebo menšinových jazykov Rady Európy, ktorá v tejto oblasti poskytuje globálny rámec, ako aj odporúčania Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe, na ktorú sa Európska únia obracala pri rôznych príležitostiach.
Edit Bauer
Jazyky národov Európy ako kultúrny celok formujú kultúrne dedičstvo Európy, ako práve povedal aj pán komisár. Ďakujem mu za tieto slová. Medzi jazykmi neexistujú rozdiely, či už ide o jazyky menšiny alebo väčšiny. Právo ľudí používať vlastný jazyk je zároveň neoddeliteľnou súčasťou ich základných práv, ako sa uvádza aj v článku 22 Charty základných práv. Nie náhodou sú národnostné komunity, pokiaľ ide o otázku porušovania ich práv v tejto oblasti, mimoriadne citlivé.
Vyjadrujem nesúhlas viac ako polmiliónovej menšiny so zákonom o štátnom jazyku na Slovensku, ktorý obsahuje niektoré články porušujúce a obmedzujúce práva tejto menšiny. Dovoľte mi uviesť niekoľko príkladov. V článku 8 ods. 4 zákona sa uvádza, že v oblastiach, kde národnostná menšina tvorí menej ako 20 % obyvateľstva, musia lekári s pacientmi komunikovať v štátnom jazyku. To sa vzťahuje aj na sociálnych pracovníkov a ich klientov, ako aj na hasičov a záchranárov, ak sú v službe, inými slovami v prípade hasenia požiaru alebo prevozu občana do nemocnice. V zmysle článku 6 ods. 1 sa v textoch reklám, či už verejných alebo súkromných, musí používať slovenský jazyk. V zmysle článku 8 ods. 6 sa musia reklamy uvádzať najprv v štátnom jazyku a väčším písmom alebo písmo musí mať minimálne veľkosť textu v druhom jazyku. To evidentne svedčí o tom, že prvý jazyk je dôležitejší, zatiaľ čo druhý je menej dôležitý a druhoradý.
V článku 9 zákona sa stanovujú neprimerane vysoké pokuty za porušenie ustanovení o používaní príslušného jazyka pre právnické osoby vrátane malých podnikov. Ako je možné niekoho potrestať za to, že používa materinský jazyk? Takýto zákon, samozrejme, nie je možné náležite uplatňovať.
Vážený pán predsedajúci, v slovenských právnych predpisoch sa mohli ako súčasť domáceho právneho systému prijať záväzky, ktoré boli schválené chartou Rady Európy o jazykoch v procese ratifikácie, a nie schvaľovať zákon, ktorý je diametrálne odlišný. Tento zákon nie je zameraný ani na dvojjazyčnosť, pretože od zamestnancov nevyžaduje znalosť menšinového jazyka, dokonca ani vo verejnom sektore, a nemotivuje ich, aby sa ho učili.
Ešte pár slov na záver, pán predsedajúci. Som rada, že Európsky parlament zaradil túto rozpravu do svojho programu, a veľmi oceňujem jednoznačný postoj predsedu Parlamentu pána Jerzyho Buzeka, ako aj jednohlasné stanovisko Komisie, že práva menšín sa musia chrániť, nie obmedzovať.
Hannes Swoboda
Vážený pán predsedajúci, vychádzajúc zo značnej rozdielnosti názorov v tomto Parlamente je dobrým signálom, že tu máme predsedu maďarskej národnosti, o ktorom môžeme s istotou povedať, že sa nebude správať diskriminačne. V súčasnej Európe je však jednoducho prirodzené, že sa snažíme držať sa toho, čo je správne bez ohľadu na jazyk a pôvod.
Pani Bauerová, kritizovali ste jazykový zákon. Jazykový zákon nie je úplne optimálny, to sa už napokon potvrdilo. Základné práva však neporušuje. To treba tiež povedať. V tomto prípade treba pracovať na odstránení súčasných nedostatkov - predovšetkým pokiaľ ide o výklad zákona. Je veľmi dôležité, aby sme z dnešnej rozpravy vyslali signál, že robíme pokrok nie kvôli tomu, aby sme dve skupiny obyvateľstva postavili proti sebe, ale pretože chceme, aby sa vzťahy medzi Slovákmi a Maďarmi na Slovensku a samozrejme aj medzi obidvomi krajinami zlepšili. To musí byť naším záujmom. Najmä teraz, keď sa blížia voľby, chcem vyzvať a vyzývam na umiernenosť, rozumný úsudok a dialóg, ktoré ponúkajú cestu k dosiahnutiu pozitívneho výsledku.
Existujú jednoducho aj problémy vychádzajúce z histórie, o tom si nemôžeme robiť ilúzie. Moja matka sa narodila v Miškolci, ja len pár kilometrov od Bratislavy, no obaja tieto rozdiely cítime a vnímame. Rozhodujúca je však skutočnosť, že nešírime a nevyvolávame konflikty, ktoré často existujú iba medzi politickými silami a nie medzi samotnými občanmi, ktorí navzájom vychádzajú dobre.
Keďže na Slovensku žije maďarská menšina, v mnohých obciach na Slovensku sa aj zo Slovákov stáva menšina a z Maďarov väčšina. Preto musíme tieto dve zložky spojiť. Druhý signál, ktorý z tejto rozpravy vysielame, má tiež veľký význam. Máme veľa spoločných problémov. Slovensko i Maďarsko majú spoločné problémy, ako napríklad problematiku Rómov. Nebolo by preto rozumnejšie sústrediť sa na riešenie existujúcich problémov spoločne prostredníctvom dialógu v snahe dať všetkým menšinám tohto regiónu lepšie šance? V konečnom dôsledku, všetci patríme k menšinám. Musíme sa zamerať na dosiahnutie jasného záväzku vo vzťahu k jazykovej rozmanitosti - ako povedal pán komisár - s cieľom podporiť viacjazyčnosť, pretože jazyky sú "devízou". Ľudia, ktorí hovoria cudzími jazykmi majú výhodu a keď túto skutočnosť všetci pochopia a uznajú, čaká nás lepšia budúcnosť.
Carl Haglund
v mene skupiny ALDE. - (SV) Vážený pán predsedajúci, som rád, že Komisia berie túto problematiku vážne. Život mnohých menšinových skupín v Európe nie je jednoduchý a najmä silný odkaz z EÚ môže pomôcť zmierniť vlnu neznášanlivosti, ktorá sa v posledných rokoch valí našou časťou sveta. Podľa môjho názoru by EÚ mala všetkým Európanom jasne vysvetliť, že mať a poznať ďalšie jazyky okrem jazyka väčšiny je pridanou hodnotou.
Prečo? Nuž, z jedného dôvodu, pretože každý jazyk v sebe nesie obrovské kultúrne dedičstvo, ktoré obohacuje európsku rozmanitosť. Oblasti s menšinovými jazykmi sú v porovnaní s ostatnými oblasťami úspešnejšie a z hospodárskeho hľadiska konkurencieschopnejšie. To prináša výhody všetkým, ktorí chcú v týchto oblastiach podnikať a zamestnať ľudí, ktorí hovoria miestnymi jazykmi. To boli dva dobré dôvody. Chcel by som poďakovať Komisii za túto iniciatívu a keďže čas sa kráti, nebudem vás ďalej zdržiavať.
Tatjana Ždanoka
v mene skupiny Verts/ALE. - Vážený pán predsedajúci, ďakujem pánovi komisárovi za jeho vyhlásenie a súhlasím s tým, že súčasná situácia v práve EÚ nás neoprávňuje prijímať zákony v oblasti jazykových práv.
Na druhej strane 1. decembra nadobudne platnosť odsek článku 2 Zmluvy o Európskej únii, v ktorom sa uvádza, že Únia je založená na hodnotách rešpektovania ľudských práv vrátane práv osôb patriacich k menšinám. Toto zrejme nemôže byť spoľahlivý právny základ pre okamžité vytvorenie vlastného konceptu práv menšín v acquis communautaire. Napriek tomu dnes máme právo urobiť vyhlásenie, ktoré bude vo vzťahu k právam menšín viac zamerané na politický postoj Komisie a tento odkaz musí byť podľa môjho názoru veľmi jednoduchý. Strana, ktorá vystupuje proti právam osôb patriacim k menšinám, jazykové práva nevynímajúc, vystupuje proti základným hodnotám Únie.
Spomíname a kritizujeme krajiny mimo EÚ, ktoré majú nekorektný postoj k dodržiavaniu ľudských práv, hoci EÚ ich nemôže prinútiť prijať právne záväzné kroky. Prečo však váhame uviesť negatívne príklady v rámci EÚ, i keď ich nemôžeme nútiť prijať záväzky?
Spomínali ste dokumenty Rady Európy a OBSE, ale Komisia by mala na seba prevziať aj povinnosť monitorovať plnenie záväzkov vyplývajúce z týchto dokumentov zo strany členských štátov.
Napokon, ani samotný Parlament nespĺňa požiadavku viacjazyčnosti. Ja napríklad nemôžem hovoriť materinským jazykom napriek tomu, že pre 40 % občanov v mojej krajine, Lotyšsku, je materinský jazyk ruština.
Lajos Bokros
za skupinu ECR. - (SK) Slovenčina je jedným z najkrajších jazykov v Európe, málo ju však počuť v Európskom parlamente.
Ako úprimný priateľ Slovenska, dávny podporovateľ jeho rozvoja, skromný, ale pritom aktívny účastník slovenských reforiem, by som rád pomáhal mojim slovenským priateľom pri zmierňovaní tejto nevýhody a súčasne prispel k tomu, aby slovenčina zaznievala a bola známa v čoraz širšom okruhu. Som presvedčený, že sa nám tak podarí zachrániť rozmanitosť slovenského jazyka a kultúry.
Slovenský jazyk si nepraje rozvoj na úkor ostatných jazykov. A práve preto je nepochopiteľné, že zákon upravujúci používanie jazykov národnostných menšín vymedzuje pre ich používanie oveľa užší priestor ako pre slovenčinu. Táto zákonná norma totiž len pripúšťa možnosť používania týchto jazykov, túto možnosť však chápe len ako negatívne, a nie pozitívne právo, teda ju nepovažuje za právo, ktoré je možné vyžadovať a uplatňovať v každodennom živote.
Na Slovensku sa na úradoch dodnes neužívajú tlačivá a formuláre v maďarskej jazykovej verzii, dokonca neexistujú ani oficiálne preklady zákonov a právnych noriem Slovenskej republiky do maďarčiny.
Túto situáciu ešte viac sťažila novelizácia zákona o štátnom jazyku. Do prípravy tejto novely neboli zapojení predstavitelia národnostných menšín. Jedným zo základných nedostatkov novej zákonnej úpravy je, že sa nevzťahuje len na používanie úradného jazyka, ale hlbšie zasahuje aj do verejného obchodného a súkromného života.
Ďalším zásadným problémom je, že zákon o štátnom jazyku zakotvuje aj sankcie. Novela slovenského zákona o štátnom jazyku porušuje základné ľudské práva a normy Európskej únie. Zachovanie zákona v nezmenenej forme by bolo v rozpore so štátnymi záujmami Slovenskej republiky aj väčšinového národa z dôvodu, že zákon podnecuje k podozreniam a zaťažuje atmosféru dobrých vzťahov medzi národmi spolunažívajúcimi na území Slovenska viac než tisíc rokov.
Slovensko je zrelá, dospelá a sebavedomá demokratická krajina a nie je odkázaná na kultúrnu vojnu, ani na to, aby sa zákonom bránila voči autochtónnym jazykom. Autochtónne národy neohrozujú ani slovenskú štátnosť, ani jazyk, ani kultúru slovenského národa. Práve naopak, spolunažívajúce národy budú nadšene i nezištne chrániť, podporovať a rozvíjať slovenský jazyk i jeho kultúru vtedy, ak sa aj zo strany slovenského národa prejaví rovnaká ochota chrániť, podporovať a rozvíjať jazyk a kultúru národnostných menšín.
Jaroslav Paška
za skupinu EFD. - (SK) Naši maďarskí priatelia nás v poslednom čase poučujú o tom, ako máme na Slovensku európsky riešiť otázku používania menšinových jazykov.
Poučujú, len sa akosi zabudli pozrieť na seba, ako u nich v Maďarsku obmedzujú menšinám používanie ich rodného jazyka. Pozrime sa spolu napríklad na výchovu detí a na školy. Slovenská republika umožňuje maďarským deťom vzdelávať sa v rodnom jazyku, a to od základnej školy cez strednú školu až po univerzitu. Výučbu všetkých predmetov pritom zabezpečujú maďarsky hovoriaci učitelia v maďarskom jazyku. Naopak, v Maďarsku slovenské deti o slovenských školách nemôžu ani snívať. Maďarská vláda ich zrušila v roku 1961. Deti z národnostných menšín sa v Maďarsku správnemu používaniu rodného jazyka odvtedy nemajú kde naučiť, lebo maďarská vláda im vzdelanie v rodnom jazyku na rozdiel od iných vlád Európskej únie neumožňuje. Slovenské deti sa preto musia v Maďarsku učiť všetky predmety v maďarčine a rodný jazyk im je v škole pridaný ako trest, ako robota navyše, ktorá ich má znechutiť. Učia ho maďarsky hovoriaci učitelia, ktorí slovenský jazyk neovládajú. Tak sa potláča a vykoľajuje vzťah detí k rodnému jazyku a ku kultúrnym väzbám.
Za ostatných 50 rokov týmto údajne európskym prístupom k menšinám zdecimovala maďarská administratíva slovenskú menšinu zhruba na jednu desatinu. Aj preto bývalý maďarský ombudsman pre národnostné menšiny pred časom otvorene priznal, že v Maďarsku stále dochádza k totálnej asimilácii národnostných menšín.
Vážim si svojich priateľov, poslancov z Maďarskej republiky. Naše národy už viac ako tisíc rokov spolu vytvárajú históriu Európy, len ich prosím, aby si uvedomili, že čísla nepustia. Slovenská menšina v Maďarsku je v dôsledku politiky v maďarskej administratíve zdecimovaná na jednu desatinu a maďarská menšina na Slovensku je vďaka korektnej politike v slovenskej administratíve stále rovnako početná.
Zoltán Balczó
(HU) Hneď na začiatku diskusie o tejto problematike je potrebné ujasniť si, čo považujeme v Európskej únii za hodnotu. Považujeme za hodnotu to, čo je napísané v dokumentoch alebo skutočnosť, že štáty tieto dokumenty rešpektujú, prípadne ich Európska únia k tomu prinúti? Môžeme národnostnú menšinu považovať za hodnotu? Je to podstatné? Nuž, v Českej republike zostávajú Benešove dekréty naďalej v platnosti, takže Václav Klaus podpíše Lisabonskú zmluvu. Inými slovami, v Českej republike zostáva stigma kolektívnej viny za sudetonemecké a maďarské etnické skupiny. Je teda menšina hodnotou? Je hodnotou menšinový jazyk? Na Slovensku trestajú pôvodné maďarské obyvateľstvo za používanie svojho materinského jazyka. Tento zákon jednoducho nie je možné náležite uplatňovať. Pokiaľ budú existovať takéto zákony, Európa by sa mala hanbiť. Tu nejde o spor medzi Slovenskom a Maďarskom. Tento problém by sa mal riešiť medzi Európskou úniou, ktorá by mala chrániť svoje hodnoty, a Slovenskom. Systém, ktorý deklaruje hodnoty, ale v praxi ich nedodržiava, je pokrytecký.
Čím sa zaoberá tento bod programu? Zjavne sa nám do riešenia tohto problému nechce. Na tomto rokovaní sa zaoberáme konkrétnymi témami ako Nikaragua, Vietnam, Laos a porušovanie ľudských práv. V tejto otázke Európska únia nielenže nechráni svoje hodnoty, ale dokonca ich degraduje.
Kinga Gál
(HU) Vážený pán predsedajúci, pán komisár, považujem za úspech, že sa v rozprave, ktorú navrhla moja kolegyňa Edit Bauerová spolu so mnou, Európsky parlament konečne zaoberá problémom národnostných a jazykových menšín, ktoré používajú vlastný jazyk, a to znamená, že sa zaoberáme aj diskriminačným slovenským jazykovým zákonom. Teší ma najmä skutočnosť, že Komisia v tomto prípade prijala vo vzťahu k jazykovým právam menšín jednoznačné stanovisko.
Chcela by som poďakovať najmä pánovi komisárovi Orbanovi za to, že v súvislosti s právami spomenul Chartu regionálnych alebo menšinových jazykov Rady Európy, ako aj niektoré ďalšie užitočné dokumenty. Rovnako považujem za veľmi dôležitú návštevu pána Buzeka v Bratislave s cieľom vyjadriť k tejto záležitosti jasné stanovisko. Napokon, každý z nás, kto sa v tomto Parlamente roky zaoberal problematikou ľudských práv považuje za poburujúce, ako sa uvádza v Lisabonskej zmluve, že občania patriaci k menšinám nemôžu používať vlastný materinský jazyk v krajine, v ktorej sa narodili, a nemôžu využívať práva zaručené demokraciou. V skutočnosti zákon umožňuje trestne stíhať občanov, ktorí si uplatňujú základné ľudské právo používať materinský jazyk. Z toho vyplýva, že menšina sa vo svojej vlasti považuje za druhoradých občanov. Len na porovnanie, pán Paška, hovoríme o 530 000 Maďaroch žijúcich na Slovensku a 20 - 30 000 Slovákoch v Maďarsku.
Chcela by som však povedať pánovi Swobodovi, že menšina v tomto prípade bojuje s väčšinou o najzákladnejšie ľudské právo. Nejde tu o vzájomný boj dvoch krajín. Európska únia musí bezpodmienečne zasiahnuť a otvorene vystúpiť proti slovenskému zákonu a jemu podobným, ktoré ohrozujú menšinové jazyky a ochranu identity menšín, pretože takéto zákony porušujú všetky medzinárodné dokumenty vrátane základných zásad, ktoré sú teraz zakotvené v Lisabonskej zmluve a v Charte základných práv.
Chcela by som len kolegom poslancom pripomenúť, že už v roku 1995, keď bol jazykový zákon schválený prvýkrát, Slovensko čelilo vážnej medzinárodnej kritike. V dôsledku toho muselo Slovensko v právnych predpisoch zrušiť odseky o pokutách, čo bolo jednou z podmienok začatia prístupového procesu do EÚ. To znamená, že Európska únia pred desiatimi rokmi odmietala to, proti čomu sa teraz vyslovene zdráha otvorene vystúpiť.
Boris Zala
(SK) Dovoľte mi s hrdosťou povedať, že Slovensko výrazne prispieva k jazykovej diverzite a ku záchrane jazykového kultúrneho dedičstva.
Niekoľko faktov: maďarská menšina disponuje asi 700 školami s vyučovacím jazykom maďarským. Všetky menšiny majú právo používať svoj jazyk v súdnom konaní, v úradnom styku, v označovaní obcí, disponujú rozhlasovým a televíznym vysielaním v ich materčine. Štát finančne podporuje kultúrne podujatia menšín a akceptuje použitie materinského jazyka v obchodnom, zmluvnom a ďalšom styku.
Maďarskí poslanci tu napadajú slovenský jazykový zákon. Ich tvrdenia sú holým klamstvom, výmyslami, výplodmi urazeného maďarského nacionalizmu. To musíme, vážení poslanci, odmietnuť. Naopak, slovenský jazykový zákon je v plnom súlade s medzinárodnými štandardami, čo potvrdili aj najkompetentnejší - komisár Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe, pán Vollebæk. Náš jazykový zákon prispieva k odstráneniu diskriminácie menšín, k bezpečnosti a zdraviu našich občanov a vytvára priestor pre ich plnú integráciu. Navyše Slovensko podpísalo Chartu menšinových jazykov a tak udržiava jazykovú diverzitu všetkých menšín na Slovensku na vysokom štandarde.
Sergej Kozlík
(SK) Slovenská republika uplatňuje vysoký štandard vo vzťahu k národnostným menšinám a zároveň jeden z najmiernejších zákonov o štátnom jazyku v Európe.
Napriek tomu je pod permanentným tlakom maďarskej reprezentácie, ktorá neváha používať klamstvá a výmysly, aby ovplyvnila európsku verejnú mienku. Sme toho svedkami takmer na každom zasadaní Európskeho parlamentu od jeho rozšírenia v roku 2004. Maďarsko je krajina, ktorá takmer úplne zlikvidovala menšiny na svojom území a snaží sa hrubo zasahovať do kompetencií Slovenskej republiky. To je absolútne neprijateľné.
Verím, že európske inštitúcie nevstúpia do tejto záležitosti ako slon do porcelánu. Slovensko si problémy súvisiace s uplatňovaním štátneho jazyka vyrieši kultúrne a v súlade s európskymi tradíciami. Vykonávací predpis k novele jazykového zákona potvrdí citlivý prístup ku všetkým národom a národnostiam žijúcim na Slovensku.
Valdemar Tomaševski
(PL) Vážený pán predsedajúci, ako poslanec zastupujúci Litvu som rád, že tu môžem hovoriť v mojom rodnom jazyku, poľštine. Myslím si, že toto privilégium by malo byť pravidlom nielen v Európskom parlamente, ale vo všetkých krajinách EÚ, pretože multikulturalita a jazyková rozmanitosť majú v európskej hierarchii hodnôt dôležité miesto. Mali by sme vynaložiť všetko úsilie s cieľom zabezpečiť, aby národnostné a najmä pôvodné menšiny nepociťovali diskrimináciu v oblastiach, ktoré sa spomínajú v dnešnom vyhlásení Komisie. Preto má Komisia pred sebou naliehavú úlohu vyriešiť konflikty týkajúce sa používania menšinových jazykov vo všetkých krajinách EÚ bez výnimky. Pozitívne riešenia týchto problémov vo Fínsku, Taliansku, Poľsku, Dánsku, Českej republike a mnohých iných krajinách nám túto úlohu výrazne zjednodušia. Potrebujeme len, aby Komisia prijala v tejto oblasti účinné, a čo je dôležitejšie, okamžité opatrenia.
Diane Dodds
Vážený pán predsedajúci, o potrebe rozmanitosti a viacjazyčnosti sa dobre počúva, ja by som však chcela veľmi stručne opísať situáciu v oblasti Spojeného kráľovstva, z ktorej pochádzam.
Menšinový jazyk ulsterských Škótov je súčasťou kultúrneho bohatstva Severného Írska a Spojené kráľovstvo ho uznáva v zmysle Charty regionálnych alebo menšinových jazykov Rady Európy.
Na základe dohody uzatvorenej v St Andrews má výkonná moc Severného Írska za úlohu predložiť stratégiu pre rozvoj jazyka a kultúry ulsterských Škótov. Pri príprave tejto stratégie minister kultúry zohľadňuje Európsku chartu a ďalšie medzinárodné nástroje vrátane Dohovoru OSN o právach dieťaťa. Jeho stratégia vychádza z podpory spoločnej a lepšej budúcnosti Severného Írska založenej na rovnosti, rozmanitosti a vzájomnom prepojení.
Žiaľ, strana Sinn Fein zneužila kultúru - najmä jazyk - ako zbraň vo svojej kampani proti štátu, čo viedlo k sporom a nezhodám. To je zneváženie a zneužitie jazyka. Preto musíme dúfať, že aspekt stratégie o spoločnej a lepšej budúcnosti pomôže ukončiť kultúrnu vojnu.
Alejo Vidal-Quadras
(ES) Vážený pán predsedajúci, chcel by som vyzdvihnúť snahu tohto Parlamentu podporovať menšinové a regionálne jazyky z hľadiska písomnej komunikácie medzi občanmi a Parlamentom. Občania majú možnosť komunikovať s Parlamentom v týchto jazykoch.
Je však celkom iné, pán predsedajúci, ak chce niekto používať regionálny alebo menšinový jazyk alebo jazyky, ktoré sú uzákonené v niektorých oblastiach členských štátov, počas vystúpení na plenárnych zasadnutiach. Toto želanie sa v Parlamente, ktorý funguje v komplexnom mnohojazyčnom systéme 23 jazykov a ktorý pohltí viac ako tretinu nášho rozpočtu a zamestnáva vyše polovicu našich zamestnancov, nedá splniť.
Takéto jazyky sa používajú v Spojenom kráľovstve, Luxembursku, Estónsku, na Cypre, v Španielsku, Švédsku, Fínsku a v mnohých iných krajinách. To by znamenalo, pán predsedajúci, že by sme v pléne museli hovoriť 35 alebo 40 jazykmi, čo z finančného a logistického hľadiska jednoducho nie je možné. Ak by sme, pán predsedajúci, chceli trvať na tejto požiadavke, možno by sme získali výhodu vo voľbách, ale určite to nemá absolútne žiadny význam a je to celkom nereálne. Mnohých lojálnych občanov by to len zbytočne frustrovalo.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Vážený pán predsedajúci, slovenský zákon o štátnom jazyku porušuje päť základných práv uvedených v Charte základných práv, ktorá nadobudne platnosť 1. decembra.
Po prvé, diskriminuje na etnickom základe tým, že degraduje polmiliónovú maďarskú komunitu na druhoradých občanov a ich materinský jazyk na druhoradý jazyk. Po druhé, hrubo zasahuje do osobného života ľudí, ako zdôraznila pani Edit Bauerová. Po tretie, je protidemokratický, pretože medzi občanmi šíri strach. Po štvrté, je v rozpore s dvomi dokumentmi Rady Európy, ktoré Slovensko prijalo v dohode o pristúpení. Nakoniec, komisár Orban povedal, že EÚ podporuje dvojjazyčnosť a viacjazyčnosť, zatiaľ čo Slovensko nastúpilo cestu smerujúcu k jednojazyčnosti a jazykovej asimilácii.
Ak bude EÚ tolerovať porušenie týchto piatich základných práv a nebude o nich otvorene hovoriť, nemá žiadne morálne právo kritizovať Čínu, Rusko a ďalšie krajiny. Nemôžeme používať dvojaký meter.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Vážený pán predsedajúci, Európska charta regionálnych a menšinových jazykov prijatá Radou Európy a 47 európskymi štátmi vrátane všetkých členských štátov Európskej únie stanovuje, že regionálne a menšinové jazyky musíme chrániť, pretože v niektorých prípadoch hrozí ich zánik.
Myslím si, že tento postoj pomôže udržať a rozvíjať tradície, rozmanitosť a kultúrne dedičstvo kontinentu, ktoré si musíme zachovať. Chráni aj základné právo ľudí, ktorí týmito jazykmi hovoria, ako povedal pán komisár.
Pán komisár spomenul, že členské štáty musia využívať všetky dostupné nástroje s cieľom zabezpečiť používanie týchto jazykov, ale vieme, že to tak nie je. Viacjazyčnosť nie je zaručená vo všetkých členských štátoch. Rovnako nie je zároveň s úradnými jazykmi zaručená dvojjazyčnosť a problém je v tom, že menšinové jazyky nevnímame ako súčasť dedičstva Únie, ako súčasť nášho dedičstva.
Chcela by som vás však požiadať, aby ste sa zamysleli nad pojmom menšinový jazyk, pretože v členských štátoch máme jazyky, ktoré sú v Európskom parlamente oficiálne, ale používa ich menej rečníkov a sú menej známe ako niektoré regionálne jazyky, ktoré však práve z tohto dôvodu nie sú oficiálnymi jazykmi. V dôsledku toho porušujeme jazykové práva 40 miliónov Európanov a ochrana týchto práv je otázka zásad, ako pán komisár sám povedal.
Máme 700 000 Baskov, ktorí hovoria euskerou, najstarším jazykom v Európe, ktorý má neznámy pôvod. Zbližovanie Európy a Baskov okrem iného znamená aj to, aby mali pocit, že výraz "gabon" má rovnakú hodnotu ako "buenas noches", "good evening" alebo "bonsoir".
Kay Swinburne
Vážený pán predsedajúci, ako poslankyňa Európskeho parlamentu zastupujúca Wales sympatizujem s mnohými menšinovými jazykmi v Európe, najmä preto, že môj rodný jazyk je waleština, jeden z najstarších európskych jazykov, ktorý sa stále používa.
V číselnom vyjadrení je situácia maďarsky hovoriacich občanov na Slovensku veľmi podobná situácii walesky hovoriacich obyvateľov Walesu, kde žije viac ako pol milióna občanov patriacich k menšine. Percentuálne je to 20 % občanov Walesu, ale menej ako 2 % obyvateľov Spojeného kráľovstva.
Po dlhých storočiach ťahaníc medzi anglicky a walesky hovoriacimi občanmi vo Walese a po mnohých sporoch, ktoré boli veľmi podobné konfliktom medzi slovensky a maďarsky hovoriacimi občanmi v súčasnosti, dnes občania Walesu nažívajú pokojne.
Používanie waleského jazyka sa za posledných 15 rokov od delegovania moci rapídne oživilo. Pozitívny postoj k jazyku priniesol obrovské kultúrne možnosti.
Vo Walese bolo veľmi dôležité zaujať pragmatický postoj. Mali by sme ľuďom umožniť používať akýkoľvek jazyk, ktorý im najviac vyhovuje, ale nevystavovať ich zbytočnej záťaži alebo poplatkom. Svoj príspevok napríklad ukončím vo waleštine, hoci by som nerada zvyšovala výdavky daňových poplatníkov za simultánne tlmočenie tu v Parlamente iba kvôli dvom walesky hovoriacim poslancom. Rozmanitosť by sme však mali uznávať.
(Rečníčka hovorila po walesky)
Anna Záborská
(SK) Dovoľte mi, aby som sa dôsledne držala témy našej rozpravy. Nebudem hovoriť o zákone, o používaní štátneho jazyka v Slovenskej republike, lebo som presvedčená, že je to záležitosťou Slovenska.
Prvého januára 2010 bude tomu 22 rokov, čo veľmi múdry a uznávaný človek zdôraznil, že rešpektovanie menšín a ich kultúry je základom pre budovanie pokoja. Právo menšín na zachovanie a rozvíjanie ich kultúry je potrebné dôsledne presadzovať. Menšiny majú právo používať svoj vlastný jazyk a toto právo musí byť aj legislatívne upravené. Opačný postoj by viedol k strate bohatého kultúrneho dedičstva. Tieto slová povedal pri príležitosti svetového dňa pokoja.
Kultúrnym bohatstvom Európy sú národy, ktoré sa podarilo uchovať do dnešných dní. Uchovať na rozdiel od Spojených štátov amerických, kde sa toto bohatstvo roztavilo do nedefinovateľnej masy. V Európe sa používa množstvo jazykov a Európska únia má preto zmysel ako projekt Spoločenstva národných štátov.
Musíme hovoriť o pravidlách používania jazyka menšiny, lebo pravidlá sú nutné, ale nemali by sme Európu ochudobňovať o toto bohatstvo. Problém používania jazyka menšiny v ktoromkoľvek štáte nastáva vtedy, keď nie je ochota komunikovať alebo keď ide o zástupný problém. Menšina by sa v štáte, ktorom žije, mala cítiť dobre, a preto ja osobne budem vždy dôsledne brániť akýkoľvek menšinový jazyk, ale vždy ako jazyk menšiny. Takto chápem aj stanovisko Komisie.
Ramon Tremosa I Balcells
Vážený pán predsedajúci, chcel by som vyjadriť hlboké znepokojenie v súvislosti s postojom španielskej vlády, ktorá neumožňuje používať katalánsky jazyk v tomto Parlamente. Katalánsky jazyk bol zakázaný za čias Frankovej diktatúry. Vtedy sa jeho používanie trestalo. Teraz španielska demokracia potvrdzuje svoju slabú úroveň, pretože neumožňuje oficiálne používať katalánčinu v tomto Parlamente.
Všetky jazyky sú rovnocenné, rovnako ako sú rovnocenné ľudské bytosti. Európa je vynikajúcim príkladom osvedčeného postupu, ktorý dáva menej používaným úradným jazykom možnosť zaobchádzať s nimi na rovnakej úrovni.
Katalánčinou hovorí desať miliónov ľudí a tento jazyk sa nemôže v tomto Parlamente používať. Ak by sme v Parlamente umožnili katalánčinu používať, rozhodne by to pomohlo zlepšiť situáciu katalánčiny v Španielsku a podporiť našu požiadavku prelomiť storočia trvajúcu jednojazyčnosť španielskeho parlamentu.
Ako katalánsky poslanec Európskeho parlamentu môžem s istotou povedať, že vyjadrujem jasnú a významnú požiadavku katalánskych ľudí a žiadam Európsku komisiu, aby umožnila používať katalánsky jazyk v tomto Parlamente.
Metin Kazak
(BG) Pán Orban, vyše 60 000 bulharských občanov sleduje správy v bulharskej štátnej televízii vo svojom rodnom jazyku, turečtine. Tieto správy v tureckom jazyku, ktoré trvajú iba päť minút, sa vysielajú v najväčšej verejnej mediálnej organizácii v Bulharsku od roku 2001, keď bol ratifikovaný Rámcový dohovor na ochranu národnostných menšín. Na základe toho sa Bulharsko v súčasnosti domnieva, že týmto spôsobom spĺňa základnú zásadu ochrany práv menšín v Európskej únii.
Chcel by som však upozorniť na prieskum verejnej mienky, ktorý sa uskutočnil 5. novembra v snahe ukončiť vysielanie správ v turečtine. Je to výsledok provokácie a nacionalistického tlaku. Zrušenie tohto programu pripraví najpočetnejšiu bulharskú menšinu o právo na informácie v materinskom jazyku. To by bol signál netolerancie a diskriminácie, čo naruší tradične dobré spolunažívanie medzi etnickými skupinami v Bulharsku, ktoré sa často považuje za vzor pre Balkán.
Z toho dôvodu, pán komisár, trvám na tom, aby ste vysvetlili, akým spôsobom bude Komisia monitorovať rešpektovanie práva menšín na slobodnú komunikáciu v materinskom jazyku zo strany verejných médií, aby sa občania mohli plne zapájať do sociálneho a politického života vo svojej vlasti.
Ádám Kósa
(HU) Ďakujem za slovo. Chcel by som upriamiť vašu pozornosť na opatrenie iniciované Európskou úniou, ktoré považujem za krok správnym smerom. Hovoríme o menšine - nepočujúcich, ktorých rodným jazykom je posunková reč uznávaná v desiatich členských štátoch Európskej únie vrátane mojej krajiny, Maďarska. V tomto zákone sa uvádza, že posunková reč nie je len naším materinským jazykom, ale chráni aj kultúrne práva menšiny. Chcel by som zdôrazniť aj to, že Slovensko zohráva v tejto oblasti vedúcu úlohu, pretože používanie slovenskej posunkovej reči bolo uznané ešte v roku 1995. A čo Maďari? Je mojou povinnosťou vyzdvihnúť skutočnosť, že v Európskej únii sa nemôže používať dvojaký meter. Ak nepočujúci Slovák môže používať posunkovú reč, tak umožnime slovenským občanom používať ich vlastný materinský jazyk.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Je mi veľmi ľúto, že v tejto inštitúcii sa aj napriek narastajúcim sociálnym problémom v členských štátoch Európskej únie, ktoré sa týkajú každého jedného obyvateľa bez ohľadu na to, akej je štátnej príslušnosti, akej je národnosti, v pléne neustále otvárajú otázky súboja, ako aj dnes - o 10 minút máme polnoc - medzi maďarskými a slovenskými poslancami.
Jazykový zákon, tak ako všetky predchádzajúce témy, ktoré tu boli našimi maďarskými kolegyňami a kolegami otvárané, nemá žiaden zlý dopad ani vplyv na predstaviteľov národnostných menšín. Vážený pán predsedajúci, práva národnostných menšín na Slovensku, ako aj všetkých ostatných menšín sú v plnom rozsahu chránené a vysoko nadštandardné. My podávame našim priateľom z Maďarska priateľskú ruku, chceme mať dobré susedské vzťahy a veľmi nás mrzí, že inštitúciu Európskeho parlamentu opakovane zneužívajú na prejavy nenávisti voči Slovenskej republike.
Michael Gahler
(DE) Vážený pán predsedajúci, nový slovenský jazykový zákon som si prečítal od začiatku do konca. Pán Swoboda má pravdu - medzi ľuďmi vládnu v bežnom každodennom živote dobré vzťahy, aj na južnom Slovensku. Aj preto je nový zákon o štátnom jazyku zbytočný, keďže slovenský jazyk na Slovensku nie je ohrozený.
Zákon, žiaľ, čiastočne diskriminuje miestnych občanov, keďže čeština má často lepšiu pozíciu ako maďarčina. Prečo sa čeština a maďarčina neposudzujú prinajmenšom rovnako? Táto zmena a doplnenie zákona sa dá vysvetliť iba osobitným zložením súčasnej koaličnej vlády na Slovensku, kde sa súdruh Fico snaží vziať hlasy nacionalistickej SNS a populistickému HZDS, pričom sa odvoláva na údajné nebezpečenstvo zo strany Maďarov. S potešením môžem povedať, že takéto správanie počas koaličnej vlády Mikuláša Dzurindu neprichádzalo do úvahy. Vtedy tri strany patriace do Skupiny Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) spolu s menšinovou stranou spolupracovali na veľmi dobrej úrovni a nešli jeden proti druhému - a to by v podstate malo byť cieľom.
Kinga Göncz
(HU) Súhlasím s názorom, že ľudia na Slovensku navzájom vychádzali veľmi dobre, kým nevznikla napätá situácia, ktorá narúša rovnováhu a komplikuje vzájomné spolunažívanie.
Dovoľte mi v súvislosti s jazykovým zákonom uviesť o Slovensku niekoľko skutočností, ktoré sa ešte nespomínali. Nechcem opakovať to, čo sme tu už povedali. Na jednej strane, Slovensko samo seba definuje ako národný štát a vieme - ako už bolo dnes povedané, že maďarská komunita tvorí približne 10 % obyvateľstva žijúceho na Slovensku a žijú tu aj ďalšie národnostné menšiny.
Jazykový zákon vytvára nerovnováhu. Problém nie je len v tom, že chráni iba slovenský jazyk a nie menšinové jazyky, ktoré by mal chrániť rovnako, ako potvrdzuje obrovské množstvo pozitívnych príkladov v Európe. Problém je skôr v tom, že tento zákon nie je v otázke ochrany menšín koherentný a jednotný. Veľakrát sme hovorili o tom, aké kroky je potrebné prijať s cieľom zabrániť vzniku nerovnováhy. Vynikajúcim a veľmi dôležitým signálom dnešnej rozpravy je skutočnosť, že sme tu počuli množstvo pozitívnych príkladov. Úprimne dúfam, že týmto smerom sa bude odteraz uberať aj Slovensko.
László Tőkés
(HU) Békesség Istentől! Pace vouǎ! Boží pokoj s vami! Peace to you from God! Chcel som vám v našej mnohojazyčnej Európe zaželať pokoj v maďarčine, rumunčine, slovenčine a angličtine. V Európskom parlamente som si to mohol dovoliť, ale v zmysle slovenských právnych predpisov by to bolo riziko, pretože by som porušil zákon o štátnom jazyku. V jednom členskom štáte EÚ môžu ľudia dostať pokutu za to, že hovoria iným ako úradným jazykom, a to aj v prípade používania jedného z úradných jazykov Európy, maďarčiny. To je vyslovene škandál a hanba.
Pozrime sa na mapu Slovenska, ktorú mám pred sebou. Vďaka Schengenskej dohode sa hranica medzi Slovenskom a Maďarskom zrušila, presne ako železná opona. Postkomunistická šovinistická slovenská vláda však teraz stavia medzi ľuďmi nové múry, jazykové bariéry.
Chceli by sme poďakovať pánovi predsedovi Jerzymu Buzekovi za jeho misiu na Slovensku s cieľom vyriešiť tento problém. K tejto záležitosti, ktorá je vo verejnom záujme, by Európsky parlament nemal zaujímať neinformovaný, pohodlný postoj nezasahovania, ale mal by presadiť vlastné nariadenia a požiadavky v snahe podporiť riešenie problematiky v oblasti ľudských, menšinových a jazykových práv.
Katarína Neveďalová
(SK) Pôvodne som chcela reagovať na pána Bokrosa, no nedali ste mi vtedy slovo. Chcela som reagovať, že slovenský parlament, uznávam, neprekladá všetky zákony do menšinových jazykov, ktorých je mimochodom 11, a nie iba jeden, a že pokiaľ ide o takú veľkú menšinu, ako je maďarská menšina, ktorá má pol milióna príslušníkov, máme aj rovnako veľkú polmiliónovú menšinu Rómov, ktorí sa nesťažujú. Chcela som sa spýtať, nakoľko maďarský parlament prekladá všetky zákony do menšinových jazykov, a či teda vôbec existuje nejaký preklad do slovenského jazyka? Ale veľmi si vážim, že ste využili možnosť a hovorili v slovenčine.
Pán Tőkés, Slovensko stavia mosty - a veľmi ma mrzí, že na to stále poukazujete -, ale mosty treba stavať aj z druhej strany, z Maďarska. Veľmi ma mrzí, že ako nový poslanec v Európskom parlamente musím neustále odpovedať na otázky o slovensko-maďarských vzťahoch a nemôžem sa venovať veciam, ktoré ma naozaj zaujímajú.
Týmto by som chcela poďakovať pánovi komisárovi, keďže som členom Výboru pre kultúru a vzdelávanie. Vaša práca je naozaj skvelá a je skvelé, že môžeme používať 23 európskych jazykov, jedným z ktorých je aj slovenčina.
László Surján
(HU) To, čo povedal pán Gallagher, som už čítal v slovenskej tlači. Ak by som chcel vyzdvihnúť skutočnosť, že konflikt, ktorý v súčasnosti pretrváva, nemôžeme považovať za konflikt medzi dvomi štátmi alebo medzi dvomi národmi, povedal by som to v slovenskej tlači. Problémy sú v istom zákone.
Rád podporím vyhlásenie pána Swobodu, ktorý povedal, že pri hľadaní riešenia ideme pokojnou, mierovou cestou. Len nemal povedať, že tento zákon neporušuje základné práva. Keď je napríklad matka, ktorá drží za ruku štvorročné dieťa v nemocnici v slovenskom meste a niekto ju napomenie za to, že svoje dieťa, ktoré sa bojí lekára, utešuje v maďarčine, nemôžeme povedať, že nejde o porušenie ich práv. Nemôžeme povedať ani to, že to sa v zákone neuvádza. Problém spočíva práve vo výklade zákona. Zákon vlastne v nemocniciach, kde je maďarský jazyk málo zastúpený, podobné výmeny názorov zakazuje.
Preto si myslím, že s týmto máme veľmi vážne problémy. Slovensko žne, čo si zasialo, keď dalo moc do rúk extrémistickej strany. Na druhej strane, Maďari nestiahli svoje menšiny zo Slovenska, ale tieto menšiny žijú samostatne.
Monika Smolková
(SK) Musím sa ohradiť voči môjmu predrečníkovi, sú to absolútne klamstvá, lži, nepravdy. Prosím vás, preštudujte si konečne jazykový zákon, pretože to vyzerá tak, že vy máte svoj vlastný jazykový zákon a my na Slovensku máme ďalší, iný jazykový zákon a hovoríme tu o dvoch rôznych zákonoch.
Pochádzam z Košíc, je to kozmopolitné, 250-tisícové mesto, kde žije mnohopočetná skupina Maďarov, Čechov, Rusínov, Ukrajincov, Rómov a, samozrejme, Slovákov. Voliči pred štyrmi rokmi rozhodli, že v košickom regióne veľmi úspešne spolupracuje koalícia nás - sociálnych demokratov - s reprezentáciou maďarskej menšiny. Ako regionálna poslankyňa konštatujem, že naša spolupráca je príkladná. Maďari aj Slováci u nás žijú v zhode a nikomu nenapadne, aby sa navzájom osočovali alebo napádali pre svoju národnosť. V konkrétnom živote ľudí žiadne rozpory nie sú, národnostný problém na zmiešaných územiach nie je. Hovorím to s plnou vážnosťou. A keby vrcholoví politici niektorých strán túto otázku neživili pre svoje preferencie, ani v Európskom parlamente by sa táto otázka maďarskej národnostnej menšiny neotvárala, pretože neexistuje.
Csaba Sógor
(HU) Francesco Capotorti. Keď OSN pripravovala dohovor, ktorý poznáme pod názvom "Dohovor o zabránení a trestaní zločinu genocídy", o jazykovej a kultúrnej genocíde sa hovorilo rovnako ako v prípade fyzickej genocídy ako o závažnom trestnom čine proti ľudskosti.
Jazyková genocída bola v roku 1948 definovaná v článku 3 ods. 1 ako zákaz pre skupinu používať svoj jazyk v každodennom kontakte alebo v škole alebo zákaz vydávať knihy a distribuovať tlač v jazyku skupiny.
Žiaľ, v súčasnosti Slovensko nie je jedinou, ale je najtypickejšou krajinou v Európskej únii, kde dochádza k jazykovej genocíde, inak povedané lingvicíde páchanej v krajine EÚ. Nemáme dôvod na radosť, pretože v tomto smere sú Rumunsko, Grécko a Francúzsko na tom podobne ako Slovensko. Ďakujem vám.
Leonard Orban
Chcel by som začať tým, že sa zameriam na podstatu politiky viacjazyčnosti, ktorú sme chceli v tomto období propagovať. Na jednej strane sme chceli zaručiť rešpekt a uznanie všetkých jazykov v Európskej únii, či už ide o národné, regionálne alebo menšinové jazyky používané občanmi, ktorí prišli z iných kontinentov. Na druhej strane sme chceli zabezpečiť, aby uznanie rozmanitosti malo spoločný cieľ, ktorý chceme všetci dosiahnuť, a tým je ochrana a posilnenie jednoty Európskej únie, inak povedané, našej jednoty. Hovoríme takpovediac o najzákladnejšom uplatňovaní zásady "jednoty v rozmanitosti". Môj prejav situáciu nevyrieši, ale chcem upozorniť na názor pána Swobodu, ktorý hovorí, že pri našej práci nesmieme hľadať to, čo nás rozdeľuje, ale to, čo nás spája.
Musíme sa všetci navzájom rešpektovať, ale zároveň musíme vedieť nájsť vhodný spôsob, ako sa navzájom pochopiť a komunikovať medzi sebou. Práve to je dôvod, prečo viacjazyčnosť zohrávala a stále zohráva mimoriadne dôležitú úlohu pri posilňovaní medzikultúrneho dialógu. Potrebujeme viesť dialóg a to sa bez jazykov nedá.
Mal som možnosť navštíviť všetky členské štáty. Mal som možnosť navštíviť aj oblasti a regióny, kde, žiaľ, stále vládnu diskusie a spory a kde sú jazyky, nanešťastie, niekedy rukojemníkom istých politických záujmov, ktorým jednota EÚ nič nehovorí. Povedal som nahlas a jasne: musíme nájsť riešenia, ktoré nám umožnia navzájom medzi sebou komunikovať. To je dôvod, ako som už povedal, že aj v zdanlivo zložitých situáciách nám možnosť učiť sa a rozprávať jazykmi komunít, ktoré s nami žijú, ponúka dôležité riešenia, ako si navzájom rozumieť. Preto verím, že v podobných situáciách, a tých je nespočetne veľa, môžeme v otázke vzájomného porozumenia dosiahnuť pokrok.
Napríklad schopnosť hovoriť jazykom oblasti, kde sú zástupcovia národnostných menšín v prevahe, inými slovami schopnosť hovoriť jazykom týchto menšín a zároveň schopnosť národnostných menšín hovoriť štátnym jazykom buduje mosty a vytvára prvky vzájomného porozumenia, ktoré nám môže pomôcť.
Chcel by som ešte uviesť niekoľko pripomienok k úsiliu, ktoré vynakladáme s cieľom podporiť všetky jazyky v Európskej únii. Financujeme mnohé projekty nielen v súvislosti s úradnými, ale aj regionálnymi a menšinovými jazykmi. Na jednej strane existuje nespočetné množstvo konkrétnych príkladov podpory zo strany Európskej komisie, existujú siete organizácií určených na podporu regionálnych, menšinových, ako aj menej používaných jazykov v Európskej únii vo všeobecnosti. Financujeme však aj projekty, ktoré súvisia s konkrétnymi menšinovými a regionálnymi jazykmi. Aj v oblasti podpory týchto jazykov existujú konkrétne príklady. Ako som už povedal a znovu to zopakujem, stratégia na podporu viacjazyčnosti prijatá v roku 2008 sa zameriava na všetky jazyky v Európskej únii. Nepoznáme žiadne bariéry. Každý z týchto jazykov považujeme za devízu Európskej únie takpovediac ako súčasť kultúrneho dedičstva, ktoré v Európskej únii v súčasnosti máme.
Chcel by som tiež povedať pár slov o zmenách a doplneniach právnych predpisov súvisiacich s používaním slovenčiny na Slovensku, samozrejme. Sme radi, že v súčasnosti prebiehajú rozhovory medzi maďarským a slovenským premiérom o možnostiach hľadania spoločných riešení založené na vzájomnom porozumení. Z pohľadu Spoločenstva by som chcel zdôrazniť, že vychádzajúc z mimoriadne širokého rozsahu pôsobnosti tohto zákona v súčasnosti nevieme zhodnotiť všetky prípadné dôsledky jeho uplatňovania. Práve preto je rozhodujúce uplatňovanie tohto právneho predpisu, najmä spôsob jeho uplatňovania. V tejto súvislosti chcem zdôrazniť, že Európska komisia vypracuje veľmi dôkladnú analýzu, v ktorej podrobne preskúmame spôsob, akým sa právny predpis bude uplatňovať.
Na záver by som ešte raz rád zdôraznil, že v rámci pomerne obmedzených kompetencií, ktoré máme, sa snažíme podporovať všetky jazyky v Európskej únii, či už úradné, regionálne alebo menšinové ako je waleština, kde môžeme uviesť konkrétne príklady podpory tohto jazyka, alebo katalánčina, ktorej sa napríklad Európska Komisia snažila otvoriť alebo pritiahnuť pozornosť ľudí používajúcich tento jazyk. Máme napríklad veľmi podrobné internetové stránky a informácie o politikách Spoločenstva v katalánčine. To isté platí aj o baskičtine a mnohých iných jazykoch. Chcel by som poukázať na skutočnosť, že toto úsilie nám umožňuje poukázať na konkrétny spôsob, ktorým chceme podporovať túto politiku, ktorú považujem za dôležitú politiku Európskej únie, politiku, ktorá je vlastne základom vytvorenia Európskej únie.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Jim Higgins  
písomne. - Vítam pozitívny postoj Európskej komisie a pripúšťam, že v súvislosti s uznaním menšinových jazykov sa podarilo dosiahnuť pokrok. Ak však chceme dostať menšinové jazyky na úroveň hlavných jazykov EÚ, musíme toho ešte veľa urobiť. V súčasnosti sa na plenárnom zasadnutí írčina tlmočí iba do angličtiny. Po uplynutí minúty som musel prerušiť svoj prejav (keď som hovoril po írsky) a vrátiť sa k angličtine, pretože máme nedostatok tlmočníckych kapacít. Vhodné kurzy pre írskych prekladateľov sú v súčasnosti k dispozícii iba na Národnej univerzite Írska v Galway (NUIG) a v profesionálnych organizáciách v Írsku. Hoci táto skutočnosť naznačuje určitý pokrok, vyzývam Komisiu, aby poskytla viac prostriedkov na vytvorenie ďalších uznávaných írskych prekladateľských kurzov - aby sme mali k dispozícii primeraný počet írskych tlmočníkov s cieľom umožniť európskym inštitúciám ponúknuť kompletné írske prekladateľské služby v zmysle článku 146 parlamentného rokovacieho poriadku. Ako ste povedali "náš medzikultúrny dialóg nie je možné viesť bez viacjazyčnosti" a viacjazyčnosť nedosiahneme bez primeraných vzdelávacích kurzov.
Alajos Mészáros  
Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, ako Maďar pochádzajúci zo Slovenska vyhlasujem, že slovenský jazykový zákon je zlý. Nie je zlý preto, že porušuje systém hodnôt Európy, ale z dôvodu, že násilným spôsobom zasahuje do práva niekoľko sto tisíc slobodných európskych občanov na používanie materinského jazyka a neprijateľným spôsobom bráni slobodne uplatňovať toto právo. Strach z postihu a nejasný text jazykového zákona spôsobujú, že občania sa neodvážia používať materinský jazyk ani na miestach, kde je to dovolené. Na druhej strane je používanie dvoch jazykov povinné aj tam, kde je celkom neopodstatnené.
Slovenská vláda, ktorá prijíma aj nacionalistické myšlienky, obhajovala jazykový zákon tým, že v regiónoch južného Slovenska musela evidentne vytvoriť určitú rovnováhu medzi používaním slovenčiny a maďarčiny. Ako sme počuli, táto skutočnosť znamená, že Slováci žijúci v okresoch obývaných Maďarmi majú právo získať všetky oficiálne informácie v tomto jazyku. Naopak to však platí iba vtedy, keď pomer menšiny predstavuje minimálne 20 %. Aká spravodlivá rovnováha! A to všetko sa deje v Európe v 21. storočí.
Rareş-Lucian Niculescu  
Pokiaľ národnostné menšiny zachovávajú svoje kultúrne hodnoty, sú pridanou hodnotou národa. Z toho dôvodu je mimoriadne dôležité zachovať kultúru menšín. Z tohto hľadiska som presvedčený, že Rumunsko, členský štát, ktorý zastupujem, má jeden z najmodernejších súborov zákonov na ochranu menšín. V Rumunsku sa menšiny môžu obrátiť na súd v materinskom jazyku. Majú školy, kde sa vyučuje v ich materinskom jazyku. Každá z 19 menšín v Rumunsku má zastúpenie v parlamente. V oblastiach, kde menšiny dosahujú 20 % obyvateľstva, musia miestne orgány vydávať dokumenty aj v menšinovom jazyku. Všetky rozhodnutia sa vydávajú v rumunčine i v jazyku menšiny žijúcej v tomto regióne. Som presvedčený, že rumunské právne predpisy v tejto oblasti môžu byť vzorom osvedčeného postupu a kritériom vo vzťahu k právam menšín a používaniu ich jazykov.
