Situácia v oblasti európskeho azylového systému po nedávnom rozhodnutí Európskeho súdu pre ľudské práva (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je rozprava o situácii v oblasti európskeho azylového systému po nedávnom rozhodnutí Európskeho súdu pre ľudské práva.
Cecilia Malmström
členka Komisie. - Rozhodnutie Európskeho súdu pre ľudské práva z 21. januára vo veci M. S. S. verzus Grécko a Belgicko jasne poukázalo na to, že EÚ musí naliehavo vytvoriť spoločný európsky azylový systém a že musíme podporovať členské štáty, aby si splnili záväzok poskytovať primeranú medzinárodnú ochranu.
Komisia vždy hovorila, že pri uplatňovaní acquis EÚ - a dublinské nariadenie je dôležitým prvkom súčasného acquis EÚ o azyle - sú členské štáty vždy povinné zabezpečiť ochranu základných práv. Európsky súdny dvor spomenul túto zásadu vo svojom rozhodnutí.
Rozhodnutie nemá vplyv na základné zásady fungovania dublinského systému: mať jasný systém na určenie zodpovedného členského štátu, posúdiť žiadosť o azyl, zaručiť efektívny prístup na konania o určení postavenia utečenca a predchádzať zneužívaniu azylových konaní v podobe viacnásobných žiadostí.
Z hodnotenia dublinského systému vykonaného Komisiou však vyplýva, že je priestor na zlepšenie. Komisia už v roku 2008 navrhla revíziu dublinského nariadenia s cieľom riešiť zistené nedostatky. Revízia bola zameraná na sprísnenie noriem ochrany príslušných žiadateľov o azyl, ako aj na zvýšenie úrovne účinnosti dublinského systému v prospech členských štátov.
Vítam silnú podporu návrhov Komisie zo strany Európskeho parlamentu a vyzývam Radu a Európsky parlament, aby spolupracovali na dosiahnutí vyváženého kompromisu, ktorý bude viesť k zlepšeniu nariadenia Dublin II.
Takýto kompromis musí zahŕňať aj núdzový mechanizmus ako krajné riešenie na pozastavenie odovzdaní v situáciách, keď je azylový systém pod mimoriadnym a osobitným tlakom. To by prinieslo spoločné a komplexné riešenie prípadov, ktoré sa dnes riešia podľa vlastného uváženia, a prispelo k vybudovaniu väčšej dôvery a skutočnej podpory medzi dublinskými partnermi.
Komisia si uvedomuje nedostatky azylového systému v Grécku, ktoré čelí mimoriadnemu tlaku z dôvodu obrovských zmiešaných migračných tokov na svojom území a chýbajúceho riadne fungujúceho vnútroštátneho azylového systému. Už sme prijali opatrenia na jeho revíziu.
V novembri 2009 Komisia začala proti Grécku konanie o porušení práva a vyjadrila obavy v súvislosti s viacerými ustanoveniami právnych predpisov EÚ. Grécko sa zaviazalo, že zreformuje svoj azylový systém na základe akčného plánu, ktorý Komisii predložilo v auguste minulého roka a v ktorom stanovilo okamžité a dlhodobé opatrenia. Odvtedy došlo v Grécku k dôležitému legislatívnemu vývoju.
Komisia zároveň vyvíja značné úsilie na pomoc Grécku spolu s členskými štátmi, Úradom Vysokého komisára Organizácie Spojených národov pre utečencov (UNHCR) a agentúrami EÚ. Táto podpora zahŕňa významnú finančnú a praktickú pomoc pri reforme vnútroštátneho azylového systému, riadení hraníc a riadení návratu a účinnejšie využívanie finančných prostriedkov EÚ na riadenie migrácie, ako aj lepšiu spoluprácu so susednými krajinami, predovšetkým s Tureckom.
Na záver by som chcela pripomenúť, že naša Únia je založená na hodnotách, akými sú rešpektovanie ľudskej dôstojnosti, sloboda, demokracia, rovnosť, zásady právneho štátu a dodržiavanie základných práv. Azyl je jedným z ľudských práv a Európska únia je zaviazaná toto právo dodržiavať a podporovať. Komisia je pevne odhodlaná pracovať na vytvorení spravodlivého a účinného spoločného európskeho azylového systému zameraného na ochranu. To je najlepší spôsob, ako spoločne presadzovať ľudské práva, ktoré sú jedným z dôležitých pilierov v oblasti slobody, spravodlivosti a bezpečnosti.
Manfred Weber
Azylová politika je veľmi aktuálnou otázkou, ako sme nedávno zistili na ostrove Lampedusa a v Grécku. Ide o tému, ktorá znepokojuje občanov Európy. Mali by sme byť hrdí na to, čo sme v Európe dosiahli, vrátane našich spoločných noriem, riadneho spracovávania žiadostí o azyl a spôsobu, akým sa zaoberáme otázkou detí a rodín. Na to všetko by sme mali byť hrdí. Európa je priestorom, ktorý ponúka pomoc a partnerstvo prenasledovaným ľuďom na celom svete. Rozhodujúcim faktorom však nie sú slová napísané na papieri vo výboroch Parlamentu, v Komisii a v Rade, ale to, čo sa skutočne deje v praxi. Európsky súd pre ľudské práva nedávno odsúdil Belgicko a Grécko za to, že nezaviedli a nedodržiavali existujúce právne predpisy. Z toho jasne vyplýva, že proces presadzovania práva nefunguje.
Chcel by som Komisiu požiadať, aby v súvislosti s existujúcimi akčnými plánmi postupovala rýchlejšie. Musíme byť schopní rýchlejšie zavádzať a vykonávať dôležité normy v rámci Európskej únie. Pokiaľ ide o konkrétny prípad Grécka, chcel by som zdôrazniť, že jeho hranice možno zabezpečiť z obidvoch strán. Som sklamaný z toho, ako sa v tejto súvislosti zachoval náš partner Turecko. S Tureckom sme podpísali readmisnú dohodu, ktorá ani zďaleka neobsahuje toľko požiadaviek, koľko by obsahovala, keby krajina bola členským štátom Európskej únie. Preto si myslím, že by sme od Turecka mali očakávať, aby v tejto oblasti vynaložilo väčšie úsilie.
Nikto nemôže spochybniť náš zmysel pre solidaritu. Chceme poskytnúť praktickú pomoc vo forme Európskeho fondu pre utečencov a prostredníctvom agentúry FRONTEX tak v prípade Grécka, ktorému sa už poskytuje pomoc, ako aj v prípade ostrova Lampedusa v Taliansku. Európska solidarita je nespochybniteľná. A teraz je potrebnejšia viac ako kedykoľvek predtým.
Stavros Lambrinidis
Ako preukázalo rozhodnutie Súdneho dvora, všetci sme v zajatí nariadenia Dublin II. V dôsledku nerovnomerného rozdelenia zodpovednosti sa členské štáty dohadujú o tom, kto nesie zodpovednosť, a sťažnosti si už roky medzi sebou prehadzujú, zatiaľ čo úbohí utečenci sú uväznení v centre tohto diania.
V poslednom čase prišlo cez Grécko do Európy 90 % prisťahovalcov a žiadateľov o azyl. V súvislosti s Alžírskom sa teraz tlak presunul na Taliansko. Ako dlho budú ešte isté strany trvať na tom, že ide o grécky, taliansky, maltský alebo cyperský problém? Naše hranice sú európskymi hranicami. Naša rozvojová politika a zahraničná politika, alebo skôr ich absencia, sú európskymi otázkami.
Naša krajina nedávno urobila obrovský pokrok, pokiaľ ide o zlepšenie situácie v oblasti azylovej politiky, so značnou pomocou zo strany Európskej komisie. To však zjavne nestačí. Nové dublinské nariadenie musí zastaviť masové návraty do prvého členského štátu. Medzi členskými štátmi treba vybudovať riadnu a skutočnú solidaritu. Presne toto Parlament požaduje. Nastal čas, aby sa niektorí členovia Rady prestali hrať na Piláta Pontského a prestali si nad touto problematikou umývať ruky.
Cecilia Wikström
Z rozhodnutia Európskeho súdu pre ľudské práva jasne vyplýva, že Belgicko a Grécko konali v rozpore s článkom 3 a článkom 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Preto sú obe tieto krajiny vinné z neľudského a ponižujúceho zaobchádzania s afganským žiadateľom o azyl, ktorého previezli z Belgicka do Grécka. Žiaľ, vôbec nejde o výnimočný prípad. Rozhodnutie, ktoré vyniesol Európsky súd pre ľudské práva, však predstavuje precedens, a preto je dôležité.
Ako spravodajkyňa Parlamentu pre revíziu nariadenia Dublin II vítam toto rozhodnutie. Jasne poukazuje na to, že všetky členské štáty musia zastaviť odovzdávanie osôb Grécku, kým tam situácia bude taká, aká je dnes. Poukazuje aj na potrebu európskej solidarity. Ak vytvorenie spoločného azylového systému do roku 2012 myslíme vážne, musíme niesť zodpovednosť spoločne a navzájom si pomáhať.
Chcela by som sa Komisie opýtať, či toto rozhodnutie zmení jej pohľad na dublinský systém ako na základný kameň spoločného azylového systému, a zaujímalo by ma, či Komisia má prístup k štatistikám, ktoré uvádzajú dôvody, na ktorých sú založené rozhodnutia členských štátov o odovzdaní. Je dôležité, aby sme zabránili ďalším takýmto prípadom.
Parlament má jasný názor na dublinské nariadenie a teraz netrpezlivo čakáme na možnosť začať rokovania. Našimi prioritami sú otázka zadržania, mechanizmus solidarity, práva maloletých osôb a silnejšie ustanovenia týkajúce sa opravných prostriedkov. Pani Malmströmová, teším sa na vašu odpoveď a na pokračovanie našej vynikajúcej spolupráce.
Judith Sargentini
v mene skupiny Verts/ALE. - (NL) Otázka znie takto: čo teraz urobíme, keď Európsky súd pre ľudské práva (ESĽP) povedal, že už viac nesmieme posielať žiadateľov o azyl späť do Grécka? Minister spravodlivosti v našej krajine v Holandsku navrhol riešenie. Povedal, že veľmi rýchlo prijmeme opatrenia, ktoré Grékom pomôžu prísnejšie monitorovať ich hranice, vytvoríme ich azylový systém a potom budeme môcť znova posielať žiadateľov späť do Grécka na základe dublinského nariadenia. To, samozrejme, v konečnom dôsledku nie je žiadne riešenie.
Všetky strany tohto Parlamentu z celého politického spektra povedali, že do dublinského systému musíme zaviesť doložku o solidarite. Ak sa to nestane, južné krajiny to budú mať vždy ťažšie ako naša krajina ležiaca pri Severnom mori, na pobreží ktorej nepristane tak veľa člnov s utečencami.
Pani komisárka, prílev prisťahovalcov na ostrov Lampedusa poukazuje na to, že aj keď dokážeme veľmi intenzívne pracovať na monitorovaní našich hraníc, musíme byť pripravení aj na neočakávané udalosti. Súhlasíte so Skupinou zelených/Európskou slobodnou alianciou, že dublinský systém zlyhal, a kedy môžeme očakávať kroky smerom k zmene dublinského systému? Súhlasíte s nami, že všetko sa nám raz vráti a že severné krajiny sú teraz nútené prejaviť solidaritu?
Rada by som si tiež vypočula vaše stanovisko k rozhodnutiu, ktoré Súdny dvor vyniesol minulý týždeň v Štrasburgu a v ktorom sa uvádza, že počet žiadostí o pozastavenie deportácie podľa článku 39 sa v minulom roku zvýšil o 4 000 %, pretože ľudia si uvedomujú, že dublinský systém nefunguje.
Na záver by som chcela povedať, že pokiaľ ide o prípad medzi námornými podpornými službami (MSS) a belgickými orgánmi, podľa posledných záverov boli na vine belgické orgány. Ony mali zaplatiť najväčšiu finančnú náhradu. Boli nedbalé. Kedy môžeme očakávať zmeny dublinského systému, aby títo ľudia už viac neboli vystavení neľudským podmienkam?
(Rečníčka prijala otázku podľa postupu zdvihnutia modrej karty v súlade s článkom 149 ods. 8.)
Barry Madlener
(NL) Pani Sargentiniová, prečo som vás nepočul povedať, že zle sa správa v prvom rade Turecko, pretože umožňuje všetkým tým ľuďom vstúpiť na svoje územie? Prečo som vás nepočul povedať, že príliš komplexné európske právne predpisy v oblasti azylu porušuje obrovské množstvo ľudí vrátane obchodníkov s ľuďmi alebo osôb hľadajúcich úspech výhradne z toho dôvodu, že sú príliš zložité? Prečo nehovoríte o tom?
Judith Sargentini
(NL) Vážený pán predsedajúci, ďakujem vám za možnosť odpovedať na túto otázku.
Myslím si, že v prvom rade by sme si mali priznať vlastné chyby. Európa urobila vo svojom azylovom systéme zmätok. Ak v tom budeme pokračovať a ak aj naďalej nebudeme ochotní pomôcť Grécku raz a navždy odstrániť záťaž spôsobenú žiadateľmi o azyl a zabezpečiť, aby sme všetci mali jednotný postup na posúdenie, či je utečenec skutočným politickým utečencom alebo nie, nikdy nebudeme v pozícii, aby sme mohli obviňovať druhých.
Pán Madlener, súhlasím s vami, že obchodníkov s ľuďmi treba zatknúť a že Turecko by naozaj malo vytvoriť riadny azylový systém, ktorý rozoznáva politických utečencov, čo nepochádzajú z Európskej únie, ale z iných oblastí. Napriek tomu by sme si najskôr mali priznať vlastné chyby a pozametať pred vlastným prahom.
Timothy Kirkhope
v mene skupiny ECR. - Chcel by som pani komisárke povedať, že sa zjavne zaoberáme systémom, ktorý nefunguje. Je jasné, že rozhodnutia európskych súdov sú v rozpore s európskymi právnymi predpismi. Už nejde o situáciu vykonávania právnych predpisov, ale skôr o ich interpretáciu novým spôsobom.
Som presvedčený, že Európska únia je najlepšie pripravená riešiť problémy v oblasti prisťahovalectva prostredníctvom odlišného systému, ktorý nie je diktátorský, nie prostredníctvom harmonizovanejších európskych právnych predpisov alebo morálnych rozhodnutí európskych súdov, ale skôr prostredníctvom solidarity, spolupráce a dobrej komunikácie medzi európskymi susedmi.
Musíme si uvedomiť, že akákoľvek záťaž, ktorú znížime na jednom mieste, nebude jednoducho presunutá inam. Máme, samozrejme, záväzok voči ostatným členským štátom a ľuďom, ktorí hľadajú bezpečnejší a slobodnejší život, ale nedávne rozhodnutie súdu poukazuje na väčšie problémy, ktorými sú vzťahy medzi európskymi súdmi, európskymi zákonodarnými orgánmi a členskými štátmi a kontrola ich vlastných hraníc.
Pani komisárka, zaujímalo by ma, ako Komisia plánuje riešiť tieto otázky z dlhodobého hľadiska. Mohli by ste, prosím, ubezpečiť tento Parlament, že sa nebudeme znova zaoberať vytváraním ďalších právnych predpisov EÚ, ktoré nepochybne budú niekedy v budúcnosti zrušené Európskym súdnym dvorom, a mohli by ste nám namiesto toho povedať, ako môžeme účinne podporovať Grécko a ďalšie členské štáty, ktoré v súčasnosti znášajú túto záťaž?
Cornelis de Jong
V prvom rade chcem pani pani komisárke Malmströmovej poďakovať a vyjadriť jej podporu. Minulý týždeň oprávnene vyzvala členské štáty, aby znova prijali opatrenia v súvislosti s celým azylovým balíkom. Naozaj už nemáme možnosť výberu.
Náhly prílev tuniských utečencov je toho novým dôkazom. Taliansko čelí obrovským problémom, pokiaľ ide o zabezpečenie dodržiavania riadnych postupov prijatia a azylových konaní. Ak sa ostatné členské štáty budú aj naďalej len nečinne prizerať, bude len otázkou času, kým Európsky súd pre ľudské práva dospeje k záveru, že odovzdávanie žiadateľov o azyl Taliansku by sa malo pozastaviť, ako to v podstate urobil aj v prípade Grécka.
Je preto v záujme všetkých vytvoriť v rámci dublinského systému núdzový postup, ako to vlastne navrhla Komisia, a rýchlo začať uplatňovať záväzné dohody o prijatí a vysokokvalitné azylové konanie.
Chcel by som od pani komisárky počuť, či si myslí, že príslušní poslanci Parlamentu by jej mohli poskytnúť ďalšiu pomoc, pokiaľ ide o to, že treba presvedčiť členské štáty, aby konečne prijali tieto veľmi potrebné opatrenia. V každom prípade sa môže spoľahnúť na moju podporu.
Barry Madlener
(NL) Holandsko musí opäť upratať neporiadok spôsobený Gréckom. Po prvé, naši daňoví poplatníci museli zaplatiť miliardy eur, aby zachránili túto takmer zbankrotovanú krajinu, a teraz nesieme bremeno dvoch tisícov žiadateľov o azyl z Grécka, ktorých nemôžeme poslať späť.
Holandsko nechce tých žiadateľov o azyl. Holandsko už trpelo dosť a naďalej trpí v dôsledku masového prisťahovalectva a neúspešného multikultúrneho experimentu. Holandsko chce obmedziť počet prisťahovalcov, ktorí nemajú žiadnu perspektívu, a Európa musí začať uplatňovať oveľa prísnejšiu prisťahovaleckú politiku. V opačnom prípade sa z Európy stane Eurábia.
Grécko je však aj obeťou svojho zlého suseda Turecka. Malo by preto vybudovať múr s cieľom zabrániť vstupu tureckých emigrantov a emigrantov, ktorým Turecko umožňuje prechádzať cez svoje územie. Mali by sme, samozrejme, potrestať Turecko za to, že umožnilo nelegálnym prisťahovalcom vstúpiť do Grécka.
Na záver, európske právne predpisy v oblasti azylu by mali byť oveľa prísnejšie. Buďme úprimní: 99 % žiadateľov o azyl v skutočnosti nie sú žiadatelia o azyl, ale osoby hľadajúce hospodársky prospech, ktoré zneužívajú naše azylové zákony.
Georgios Papanikolaou
(EL) Chcel by som pokračovať v rozprave vyjadrením tejto hypotézy: boli sme svedkami nepokojov v stredozemských a arabských krajinách. Vieme, že mnoho občanov týchto krajín dúfa, že v Európe nájde lepší osud. Taká je realita a obávam sa, že hypotéza, ktorú o chvíľu vyjadrím, sa stane ďalšou realitou.
Občania odchádzajú z týchto tretích krajín do Európy. Prichádzajú na ostrov Lampedusa - a videli sme, aké problémy tam vznikli - alebo sa pokúšajú dostať do Grécka cez Turecko, pričom využívajú možnosť, že nemusia žiadať o víza na základe dohôd, ktoré tieto krajiny majú s Tureckom. Ďalší ľudia idú na Maltu a niektorí zrejme do Portugalska a Španielska. Potom niektorí z nich požiadajú o azyl. Je úplne samozrejmé, že tu sa znovu uplatní nariadenie Dublin II. Vieme, že opäť dôjde k odsúdeniam vnútroštátnymi súdmi, tak ako to bolo doteraz, a to ešte pred vynesením rozhodnutia Európskeho súdneho dvora, aj keď niektorí žiadatelia o azyl sa potom proti tomu odvolajú. Netvárme sa, že to tak nie je.
Potom tu je ďalšia vec: niektorí zo žiadateľov budú zatknutí a nebude im udelený azyl. Som si istý, že viete, že podľa dohody, ktorou sa uzavreli rokovania, ako práve oznámila Komisia, musíme dva roky počkať, kým sa dohoda začne uplatňovať, aby tí ľudia, ktorí vstúpili na naše územie cez Turecko, mohli byť navrátení do Turecka v zmysle readmisnej dohody. K tomu sa pripočítajú ďalšie tri roky, ktoré sú prechodným obdobím pre občanov tretích krajín, čo je spolu päť rokov. Inými slovami, vzhľadom na krízu, ktorej čelíme, budú musieť tí, ktorí boli zatknutí počas tohto obdobia, počkať do roku 2016 alebo 2017, kým ich Turecko neprijme späť.
Dovoľte mi vyjadriť obavu, že Európa s takýmto druhom riadenia súčasnú situáciu nezvládne.
Sylvie Guillaume
(FR) Myslím si, že nikdy nie je na škodu pripomenúť si niekoľko záväzkov, a najmä jeden z októbra 2008, ktorý bol prijatý v rámci Európskeho paktu o prisťahovalectve a azyle a v ktorom sa hovorí o tom, že je načase prijať nové iniciatívy, aby sme dokončili zavedenie spoločného európskeho azylového systému, a tak poskytli vyššiu úroveň ochrany v rámci Európskej únie.
Viac ako dva roky po tomto sľube Komisia predložila svoje návrhy na rokovací stôl. Nemožno si však nevšimnúť, že tento európsky azylový systém a proces harmonizácie majú trochu problém uzrieť svetlo sveta.
Nedávne rozhodnutie Európskeho súdu pre ľudské práva je podľa môjho názoru dôležitým bodom zlomu. Rozhodnutie, samozrejme, zdôrazňuje nedostatky gréckeho azylového systému, ale vysiela aj silný signál v čase, keď Grécko začína reformovať svoj azylový systém a zároveň prijímať ďalšie druhy iniciatív.
Okrem tejto konkrétnej situácie však toto rozhodnutie vo všeobecnosti spochybňuje európsky azylový systém ako celok, najmä pokiaľ ide o jeden z jeho základných prvkov, a to dublinské nariadenie, a jeho hlavný východiskový bod, ktorým je rovnocennosť vnútroštátnych azylových systémov v Únii. Toto rozhodnutie poukazuje na to, že spoločný európsky azylový systém, paradoxne, vytvoril určitú nespravodlivosť voči žiadateľom o azyl, ako aj voči členským štátom.
Vzhľadom na toto rozhodnutie treba hneď teraz prijať jasné opatrenia. Kým sa vytvorí funkčný azylový systém v Grécku, členské štáty musia pozastaviť vracanie žiadateľov o azyl do Grécka a použiť doložku o zvrchovanosti tohto nariadenia, ktorá im umožňuje prevziať zodpovednosť za posúdenie žiadosti o azyl.
Rozhodnutie Európskeho súdu pre ľudské práva (ESĽP) tiež vysiela signál všetkým zainteresovaným stranám. Myslím si, že toto rozhodnutie by malo slúžiť ako katalyzátor v procese harmonizácie a prepracovania, najmä pokiaľ ide o dublinské nariadenie.
V prvom rade ide, samozrejme, o mechanizmus na pozastavenie odovzdaní, ktorý som pred chvíľou spomínala a ktorý navrhuje Komisia. Rozhodnutie ESĽP na jednej strane objasňuje tento mechanizmus a na strane druhej objasňuje solidaritu v rámci Európy. Ako som už spomenula, pozastavenie by malo viesť k opätovnému začatiu diskusií o potrebe mechanizmu pozastavenia za jasne stanovených podmienok.
Po druhé, okrem tohto mechanizmu musí pozastavenie počas rokovaní slúžiť aj ako nástroj - alebo aspoň v to dúfam - na podporu ďalších pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov k nariadeniu navrhovaných Komisiou, ako aj tých pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov týkajúcich sa záruk, ktoré okrem iných vecí tento nástroj poskytuje.
Nakoniec, pozastavenie na základe rozhodnutia ESĽP by nám malo umožniť, aby sme začali premýšľať o zraniteľnosti vyplývajúcej zo situácie, v ktorej sa žiadatelia o azyl nachádzajú. Treba tiež požadovať, aby sa zaviedol odvolací mechanizmus na pozastavenie odovzdania tých žiadateľov o azyl, na ktorých sa vzťahuje rozhodnutie o odovzdaní, vyplývajúce z uplatnenia dublinského nariadenia.
Mnohé výstražné svetlá dnes blikajú na červeno a naznačujú nám, že nastal čas na reformu tohto nariadenia a na vytvorenie skutočného spoločného azylového systému založeného na solidarite a zodpovednosti.
Nadja Hirsch
(DE) Dnes hovoríme o rozhodnutí, ktoré vyniesol Európsky súd pre ľudské práva. Ide tu predovšetkým o Belgicko, ale táto problematika sa týka každého členského štátu v Európskej únii. Nemecko sa tiež rozhodlo, že už viac nebude posielať žiadateľov o azyl späť do Grécka.
Ako spomenul jeden kolega poslanec, musíme si položiť otázku, či chceme okolo Európy budovať múry, alebo či chceme zachovať a zlepšiť právo na azyl, čo ja ako liberálka dôrazne podporujem. To však tiež znamená, že musíme každému žiadateľovi o azyl poskytnúť príležitosť na riadne zorganizované azylové konanie. Musíme si uvedomiť, že je nespravodlivé ponechať celú záťaž na pleciach južných štátov, a poukazuje to na nedostatok solidarity. Z dôvodu svojej geografickej polohy boli tieto štáty vystavené zvýšenému prílevu utečencov. Pokiaľ ide o ostrov Lampedusa, tento prílev prisťahovalcov zapríčinili aktuálne udalosti v Tunisku. Ide však aj o pretrvávajúcu situáciu, s ktorou si miestne orgány činné v oblasti azylovej politiky nedokážu poradiť.
Nedávna liberalizácia v súvislosti s Kosovom tiež viedla k obrovskému prílevu žiadateľov o azyl do Nemecka, ku ktorému došlo len pred niekoľkými týždňami. Aj my sme mali problém, pretože sme spočiatku nedokázali riadne spracovať všetky žiadosti. Preto ak skutočne chceme zachovať toto právo na azyl, musíme reštrukturalizovať systém, aby sme zabezpečili, že v budúcnosti bude poskytovať väčšiu solidaritu. Nariadenie Dublin II nemôže ďalej fungovať v súčasnej podobe.
Carmen Romero López
(ES) Afganský občan, o ktorom sa hovorí v rozhodnutí Európskeho súdu pre ľudské práva, nebol prisťahovalcom, nezneužíval systém a nebol obeťou obchodovania s ľuďmi. Okrem toho sa naňho nevzťahoval Ženevský dohovor, pretože nebol prenasledovaný. Bol žiadateľom o azyl, a preto by mal mať subsidiárnu a medzinárodnú ochranu. Toto rozhodnutie je preto dôležité z dôvodu precedensu, ktorý stanovuje.
Koľko ľudí môže očakávať rozhodnutia v prípade, že sa odvolali proti zamietnutiu žiadosti o azyl? Koľko ľudí môže požiadať o náhradu škody z dôvodu prieťahov v konaniach? Čo by sa stalo, keby Európsky súd pre ľudské práva vydal viac ako tisíc rozhodnutí proti členským štátom? Aký by to malo vplyv na reputáciu Európy?
Môžeme sa naďalej považovať za zástancov základných práv, ak pristupujeme k žiadateľom o azyl, ktorí utekajú pred vojnami, horšie ako k zločincom?
Žiadatelia o azyl - ak sú utečencami alebo im bola udelená subsidiárna ochrana - môžu čakať na konanie v záchytných centrách až sedem mesiacov bez akýchkoľvek procesných práv. Je to ľudské?
Azylový balík stagnuje už príliš dlho a spoločný azylový systém neexistuje. Azylové konania nie sú rovnaké vo všetkých členských štátoch. Solidarita je nedostatočná a to je príčinou situácie, v ktorej sa nachádzame.
Afganský občan dostal odškodnenie za nemajetkovú ujmu, ktoré nebolo založené na dublinskom nariadení. Akú výšku odškodnenia však môžu za nemajetkovú ujmu žiadať tí, ktorí utekajú pred vojnami a ktorí strávia roky presunom z jedného tábora do druhého? Sme unavení z rozprávania o zneužívaní a o obchodníkoch s ľuďmi. Nie je to tak, že odvraciame zrak a existenciu tejto situácie sa snažíme znova a znova popierať? Dublinské nariadenie možno naozaj zlepšiť, treba však urobiť ešte veľmi veľa práce. Ide o naliehavý problém.
Simon Busuttil
(MT) Rozhodnutie Európskeho súdneho dvora nie je ani tak odsúdením Belgicka alebo Grécka, ako skôr odsúdením dublinského nariadenia, pretože práve dublinské nariadenie umožnilo Belgicku poslať afganského občana späť do Grécka. To nie je spravodlivé. Nie je spravodlivé, aby pohraničné štáty samy niesli túto záťaž, pretože, buďme úprimní, pohraničné štáty tam nie sú na to, aby konali ako policajti alebo pohraničná stráž za ostatné krajiny Európskej únie.
Preto z rozhodnutia, ktoré vyniesol Európsky súdny dvor, teraz jasne vyplýva, že keď európsky štát posiela žiadateľa o azyl späť do iného európskeho štátu, ktorý je pod obrovským tlakom, koná v rozpore s Európskym dohovorom pre ľudské práva.
Krajiny ako Nemecko a Spojené kráľovstvo si to už začali uvedomovať a pozastavili tieto odovzdania. My však potrebujeme bezodkladne zmeniť a doplniť dublinské nariadenie.
Kyriakos Mavronikolas
(EL) Dôvodom, prečo chcem vystúpiť na dnešnom zasadnutí, je to, že nebola predložená otázka Cypru a problém s prisťahovalectvom, ktorému čelíme.
Cyprus, malý štát, ktorý má pol milióna obyvateľov, má denný prílev prisťahovalcov, ktorí prekračujú demarkačnú líniu zo strany okupovaných oblastí v počte 30 až 50 osôb denne na pol milióna obyvateľov.
Nemáme žiadne záchytné centrá pre žiadateľov o azyl. Preto ak je ich žiadosť zamietnutá, nemôžeme ich nakoniec poslať späť do krajiny, z ktorej prišli. Prichádzajú cez okupované oblasti, väčšine tam zničia ich doklady a títo prisťahovalci prakticky zostávajú na ostrove.
Gesine Meissner
(DE) Určite nemusíme budovať múry, aby sme vyriešili problém azylovej politiky. Zaznel tu návrh vybudovať múr, a preto som sa rozhodla vystúpiť. Každý, kto niečo také vysloví, absolútne nechápe európske hodnoty.
Pre nás tu ide o ochranu základných práv a ľudských práv. O ľuďoch, ktorí utiekli zo svojej krajiny a z akéhokoľvek dôvodu hľadajú azyl v Európe, a ľuďoch, ktorí dobrovoľne nastúpili na preplnený čln a riskovali život, nemôžeme povedať: "Chceme týchto ľudí poslať späť ešte skôr, ako prídu." Potrebujeme mať pre týchto ľudí rozumné azylové postupy, ktoré riadne fungujú. Nemôžeme nechať južné európske štáty, kam títo ľudia prichádzajú, aby si s týmto problémom poradili samy. V tom bode úplne súhlasím so svojou kolegyňou pani Hirschovou.
Z iného hľadiska nie je správne povedať, že chceme, aby všetci tí ľudia zostali mimo Európy, a nechceme ich prijať. V Európe dochádza k demografickým zmenám a v budúcnosti budeme potrebovať integráciu a aj žiadateľov o azyl, ktorí tu chcú zostať. Tu nejde len o otázku ľudskosti, ale aj o otázku zdravého rozumu. Z tohto dôvodu musíme rýchlo nájsť riešenia na tento problém.
Andreas Mölzer
(DE) Podľa rozhodnutia, ktoré vyniesol Európsky súd pre ľudské práva, je azylový systém v Grécku neľudský. Dôvodom je, že môže trvať až päť rokov, kým prijme konečné rozhodnutie. Konania však trvajú dlho v celej Európe, pretože sa hovoria lži, dokumenty sa pália alebo falšujú a azylový systém sa celkom jednoducho porušuje a zneužíva. Platí to najmä vtedy, keď neexistuje skutočný dôvod na azyl, a po konaní trvajúcom roky si zrazu žiadateľ chce uplatniť právo na pobyt z humanitárnych dôvodov.
Čo sa týka zlyhávajúceho azylového systému EÚ, musíme byť konečne úprimní a uznať, že EÚ nemôže prijímať hospodárskych migrantov z celého sveta, najmä ak zároveň míňa miliardy eur na rozvojovú pomoc a podporu demokracie v krajinách, odkiaľ títo ľudia prichádzajú.
Potrebujeme konečne jasne vymedziť právo na azyl, ktoré je úzko prepojené so Ženevským dohovorom, aby sme zastavili hospodársku migráciu. Musí to tiež zahŕňať povinnosť pre žiadateľov o azyl spolupracovať v konaní. To odstráni právny základ pre podvody založené na humanitárnych dôvodoch.
Salvatore Iacolino
(IT) Postupné rušenie víz na jednej strane a ďalší nárast migračných tokov na strane druhej znamenajú, že azylový balík musí v Rade skutočne dostať prednosť. Ak to Komisia podporí, táto iniciatíva by mala pozitívny vplyv na reguláciu komplexnej otázky a určila by jednotnú stratégiu na presadzovanie rozhodnutia, o ktorom dnes rokujeme, a zároveň by poskytla príležitosť zabrániť odovzdaniam, ako sú tie, o ktorých sme dnes diskutovali.
Samozrejme, sme za ochranu ľudských práv, túto požiadavku však treba prepojiť s prísnym overovaním žiadostí. Keďže situácia sa stala neudržateľnou, teraz je potrebné, aby sme začali hľadať súbor pravidiel a jasný regulačný rámec. Ide o dôležitý krok a som si istý, že s vašou pomocou ho môžeme v primerane krátkom čase predložiť na hodnotenie Rade.
Nathalie Griesbeck
(FR) Položím len veľmi krátku otázku, pretože rozprava bola veľmi rozsiahla a mám pocit, že okrem určitých extrémnych prvkov máme rovnaké obavy.
Chcela by som sa pani komisárky opýtať, ako bude riešiť obrazoboreckú myšlienku vybudovať múr medzi Tureckom a Gréckom, aj keď ju možno vysvetliť veľmi silným tlakom, ktorému Grécko čelí, a aj keď sú podmienky pre tých, ktorí skončia v záchytných centrách, mimoriadne zložité, ako už povedali niektorí kolegovia poslanci.
Aj keď členské štáty môžu slobodne rozhodovať o svojich stavebných plánoch - aj keby to znamenalo vybudovanie múru, hoci ide o nerealistické riešenie -, nás Európanov sa mimoriadne dotýka to, čo sa deje na ostrove Lampedusa, a rozhodnutia Európskeho súdu pre ľudské práva, a to cyklicky, a pokiaľ ide o situáciu v južných štátoch, aj štrukturálne.
Preto nastal čas, aby sme naliehavo prehodnotili dublinské nariadenie, prijali spoločnú zodpovednosť za túto situáciu v Európe a ukázali solidaritu a ľudský prístup. Toto sa nám podarí, iba ak vytvoríme skutočné európske právne predpisy v oblasti azylu, a to sa stáva naliehavejším ako kedykoľvek predtým.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Zásady, na ktorých je Európska únia založená, akými sú ľudské práva a základné práva, nemožno spochybňovať. Rozhodnutie Európskeho súdu pre ľudské práva si vyžaduje naliehavú pozornosť a rýchle a efektívne opatrenia. Toto rozhodnutie požaduje vytvorenie, vymedzenie a vykonávanie jednotnej stratégie a spoločný záväzok. Treba sa ihneď zaoberať problematikou azylových konaní, a to čo najlepším spôsobom.
Európa však nesmie ponechať tie pohraničné štáty, ktoré musia riadiť núdzovú migráciu ovplyvňujúcu nielen ich, ale aj celú Európu, napospas ich osudu. Pohraničné štáty nemôžu samy niesť všetku zodpovednosť za náklady a organizáciu, ktorá je potrebná pri vybavovaní žiadostí o azyl a ktorá si často vyžaduje veľa času a dlhé a starostlivé posudzovanie. Tieto časové rámce a starostlivé posudzovanie nesmú mať vplyv na dôstojnosť migrantov, ktorú treba vždy a v každom prípade ochraňovať.
Cecilia Malmström
členka Komisie. - Chcela by som sa poďakovať všetkým, ktorí prispeli k rozprave. Toto rozhodnutie je mimoriadne zaujímavé, ale úplne neodsudzuje dublinský systém v jeho súčasnej podobe. Tento systém viac-menej funguje a nezávisle od rozhodnutia súdu už zaväzuje členské štáty, aby zabezpečili dodržiavanie základných práv. Napriek tomu však zdôrazňuje niekoľko dôležitých otázok, a preto musíme Dublinský dohovor zreformovať a vylepšiť.
Preto Komisia navrhla zlepšenia a veľmi ma teší, že na týchto zlepšeniach pracujete a že vidíte potrebu vytvoriť tu určitý druh núdzového mechanizmu. V tomto smere máte našu plnú podporu.
Musíme tiež urýchliť našu prácu a vytvoriť spoločný azylový systém. Väčšina tu prítomných ľudí s tým súhlasí a som veľmi vďačná za prácu, ktorú robíte. Najlepším spôsobom, ako to dosiahnuť, je pokračovať v práci, zverejňovať správy a podporovať Radu, aby začala rokovať.
Medzi členskými štátmi existuje príliš veľa rozdielov a takáto situácia nie je udržateľná. V spoločnej Únii so spoločnými hodnotami a spoločným uplatňovaním medzinárodných noriem a dohovorov nesmú existovať také rozdiely, aké sú dnes. S ľuďmi treba zaobchádzať dôstojným spôsobom. Musíme zabezpečiť ochranu pre tých najzraniteľnejších. Musíme mať účinné systémy, aby ľudia neboli mesiace a niekedy aj roky zadržiavaní. Je to veľmi bolestivé pre jednotlivca a tiež veľmi nákladné pre spoločnosť. Musíme to zlepšiť. Môžem vás a Radu znova len povzbudiť, aby ste na tom naďalej pracovali.
Pokiaľ ide o Grécko, Komisia je veľmi nápomocná. Grécka vláda pracuje na svojom akčnom pláne. Ide o veľmi ambiciózny plán, ale od začiatku bolo jasné, že sa to nevyrieši cez víkend. Sú tam pretrvávajúce problémy. My poskytujeme podporu a to, že všetky členské štáty sú zapojené do operácií agentúry Frontex, ale poskytujú aj iné druhy pomoci, napríklad hospodársku pomoc alebo technické odborné znalosti, tlmočníkov či administratívnu pomoc, je dôkazom skutočnej európskej solidarity.
Musíme Grécku pomôcť, pretože Grécko je pod mimoriadnym tlakom a to je aj európsky problém. Hlavnú zodpovednosť má, samozrejme, Grécko. Vykonalo veľa práce, ale musí urobiť ešte viac. Nie som presvedčená o tom, že riešením je plot alebo múr, pretože existujú iné druhy reforiem, ktoré sú oveľa dôležitejšie. Spolupracujeme aj s Európskym podporným úradom pre azyl (EASO) vo Vallette, ako aj s úradom UNHCR.
Prednedávnom sa ukázalo, že Turecko je konštruktívne a prejavuje ochotu spolupracovať. Po ôsmich rokoch sme ukončili rokovania o readmisnej dohode. Dúfam, že členské štáty to prijmú na nasledujúcom zasadnutí Rady, ktoré sa uskutoční na budúci týždeň.
Pokiaľ ide o údaje, na ktoré sa pýtala pani Wikströmová, údaje z rokov 2009 a 2010 ukazujú, že členské štáty adresovali Grécku 16 328 žiadostí, aby za migrantov prevzalo zodpovednosť, alebo ich prijalo späť. Z toho počtu bolo prijatých 12 638 (77 %) žiadostí. Napriek tomu členské štáty vykonali iba 2 251 takýchto odovzdaní, teda o trochu menej ako 14 %.
Chcela by som vám znovu poďakovať za podporu práce, ktorú vynakladáme v súvislosti s azylovým balíkom. Legislatívne akty máme na stole. Nech Komisia, Parlament a Rada pokračujú v spoločnej práci, aby sme ju čo najskôr dokončili a aby sme konečne mali spoločný azylový systém.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
