Gennemførelse af VVM-direktivet i Østrig (forhandling) 
Formanden
Det første punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel til Kommissionen af Erminia Mazzoni for Udvalget for Andragender om gennemførelse af VVM-direktivet i Østrig (Ο-000084/2011 - Β7-0314/2011).
Richard Howitt
(EN) Fru formand! Jeg har et punkt til forretningsordenen i henhold til artikel 96 efter aftale med formanden, som jeg vil bede om at skrive til Formula One Teams Association - herunder Lotus i min egen valgkreds - som i en skrivelse fra i går gjorde det klart, at man var modstander af ændringerne af Bahrains Grand Prix af logistiske årsager.
Jeg vil bede formanden om i dette brev at minde disse hold om, at der findes en udmærket tradition for, at sportsfolk bliver væk fra begivenheder med menneskerettighederne som begrundelse - fra Muhammad Ali og Vietnam til cricketspillere, der nægtede at tage til Sydafrika under apartheidstyret, og sportsfolk, der nægtede at tage til OL i Moskva.
Jeg vil også bede formanden præcisere over for Europa-Parlamentet, at hvis nogle af holdene bliver væk på grund af menneskerettighedsspørgsmålet, vil de have Parlamentets støtte, og at Bahrains blodplettede navn ikke skal stå side om side med stolte europæiske navne som Nürburgring, Monza, Monaco og Silverstone i år.
Formanden
Vi har noteret Deres bemærkning, hr. Howitt, og skal nok sende den videre.
Carl Schlyter
(SV) Fru formand! Jeg er ordfører for betænkningen om overgangsordninger for bilaterale investeringsaftaler efter Lissabontraktaten, og efter grundige overvejelser af afstemningen i Parlamentet og Rådets forslag vil jeg gerne træde tilbage som ordfører for denne betænkning, idet både Rådets og Parlamentets holdning så ensidigt gavner investorerne og ikke tager højde for behovet for gennemsigtighed. Desuden tager de gamle medlemsstater ikke hensyn til de nye medlemsstaters behov for nye aftaler, og investorernes rettigheder er på ingen måde afbalancerede i forhold til miljømæssige, sociale og andre juridiske krav. Derfor føler jeg mig ikke i stand til at forsvare Parlamentets position, og jeg føler mig heller ikke i stand til at føre disse forhandlinger frem til et vellykket resultat. Derfor beder jeg om tilladelse til at overdrage ordførerskabet til udvalgets formand.
Formanden
Det er et punkt til proceduren, og det skal De forelægge for det korresponderende udvalg.
Rainer Wieland
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg tager ordet på vegne af fru Mazzoni, formanden for Udvalget for Andragender, som desværre ikke kan være her sammen med os. Der findes uden tvivl vigtigere andragender end dette. Dette andragende vedrører ikke 30.000 mennesker som nogle af de andre andragender, der behandles her i Parlamentet. Drivkraften bag dette spørgsmål, som Udvalget for Andragender ser det, er naturen, som er et kontroversielt spørgsmål lokalt, hvordan den lokale økonomi skal have lov at udvikle sig og frem for alt - og det vender jeg tilbage til senere - en ensartet anvendelse af lovgivningen i EU.
Måske skule jeg komme med endnu en bemærkning, før jeg går videre. Betænkningen om denne sag - dette projekt med en skilift - viser, at de lokale medier glæder sig over at se folk på stedet. Det kan være en naturlobbyist, en erhvervslobbyist, de lokale myndigheder eller nationalregeringen. Det er ikke hensigtsmæssigt i dette tilfælde. Vi tog på en lokal undersøgelsesmission - fru Lichtenberger ledsagede mig - og indtrykket af, at EU kan fungere som en slags højeste appelinstans, er helt malplaceret.
Vi må i en vis udstrækning stole på, at de lokale myndigheder anvender lovgivningen korrekt. Dette fører os ind til kernen af andragendet. Andragerne hævder, at den lokale grænse for gennemførelse af en vurdering af virkninger på miljøet (VVM), som var på 20 ha på daværende tidspunkt, ikke blev overholdt, at projektet blev kunstigt opdelt i mindre dele, og at grænsen på 20 ha i realiteten blev overskredet. I parentes bemærket har man siden indført en grænse på 10 ha i Østrig. Derfor har tingene under alle omstændigheder ændret sig en del.
Da vi undersøgte det lokalt, konkluderede vi, at de gældende bestemmelser vedrørende vurdering af virkninger på miljøet i Østrig blev overholdt på daværende tidspunkt - i det mindste i hovedtræk. Man kan diskutere en kvadratmeter fra eller til eller andre mål, men efter vores mening drejer striden sig ikke om kolossale områder. Vi mener heller ikke, at hensyntagen til individuelle aspekter af projektet nødvendigvis vil føre til en anden konklusion. Dette gælder f.eks. spørgsmålet om søen, der blev etableret for at skaffe vand til kunstsneen, spørgsmålet om parkeringsanlæg til projektet og andre aspekter.
Men vi nåede frem til den holdning, at vi skulle kigge lidt nærmere på, hvad der lå bag denne sag. Vi ville undersøge, om nationalregeringen havde anvendt lovgivningen om VVM korrekt og i overensstemmelse med ånden i de europæiske forordninger. Her opdagede vi snart, at det i en vis udstrækning var muligt at anvende bestemmelserne på forskellige måder - ikke bare i Østrig, men også i en række andre medlemsstater, herunder mit hjemland.
Spørgsmålet er, om vi aldrig bør tillade, at projekter opdeles lokalt. Spørgsmålet er, om vi bør give tilladelse til, at projekter opdeles i separate faser over tid, hvis man senere hen kan sige, at det hele var en del af en overordnet plan, og at man burde have set det som et hele fra begyndelsen. Der er også tilfælde med projekter, der opdeles lokalt med hensyn til de juridiske bestemmelser, som fører til spørgsmålet om, hvorvidt dette er tilladt i vores europæiske lovgivning - bevidst eller på andre måder - og om der skal strammes op i denne henseende.
Især en ting var tydelig for os med hensyn til sådanne faciliteter. Kan vi virkelig tillade, at skipister - nye skiområder på 1, 2, 3 eller 10 ha, der føjes til eksisterende skiområder, eller som vil blive belastet yderligere, fordi de eksisterende skifaciliteter udvides - overhovedet ikke medtages i beregningerne? Min personlige mening er, at i henhold til de europæiske regler skal alle de områder, der skal anvendes, medtages i det overordnede projekt. Deraf vores specifikke spørgsmål til Kommissionen om, hvorvidt den ikke mener, at vi bør stramme op på de europæiske forordninger på dette område.
Günther Oettinger
Fru formand, mine damer og herrer! Hr. Potočnik og jeg glæder os over, at vi har et Parlament, der har gjort overvågning af miljøforordninger til et fokusområde for sit arbejde, således som vi ser i dette tilfælde. VVM-direktivet er meget vigtigt for en miljørigtig udvikling af EU. For os er det et vigtigt instrument for opnåelse af bæredygtig udvikling.
Man fastslår her, at projekter med en betydelig indvirkning på miljøet skal vurderes med hensyn til alle deres direkte, men også deres indirekte virkninger på miljøet. Der er tale om typer af projekter, hvor medlemsstaterne ved hjælp af grænseværdier skal beslutte, om resultaterne af denne vurdering betyder, at der skal gennemføres en VVM. Forholdene i Deres skiområde tilhører en klasse af projekter, hvor medlemsstaterne længe har skullet beslutte, om det er påkrævet med en VVM.
De juridiske bestemmelser i Østrig var faktisk ikke tilfredsstillende tidligere. Det drejede sig om et område på 10 ha eller på 20 ha eller derover. Efter at Kommissionen modtog andragendet, spurgte vi den østrigske regering, hvordan den havde sikret, at direktivet blev anvendt korrekt for dette projekt. Østrig svarede, at man ikke var forpligtet til at gennemføre en VVM, fordi grænsen på 20 ha ikke var nået. Derefter gav vi officielt udtrykt for vores tvivl. Vi påpegede, at man ved fastlæggelse af områdets størrelse og dermed beslutningen om, hvorvidt det var påkrævet med en VVM, skulle anlægge et overordnet synspunkt og ikke anskue området i snæver forstand.
Østrig reviderede herefter sin lovgivning om VVM'er, hvilket efter min mening er det vigtigste resultat i denne sag. Vores juridiske vurdering viser, at landet nu i alle henseender overholder kravene i det europæiske VVM-direktiv. Beslutningen om, hvorvidt der er behov for en VVM, når et skiområde skal udvides, afhænger nu overordnet set af udvidelsens størrelse rent arealmæssigt og af, hvorvidt det ligger inden for et naturbevarelsesområde. Desuden skal tidligere udvidelser nu også medtages i vurderingen.
Kravene i VVM-direktivet fremgår rent faktisk klart og tydeligt i denne henseende. Der er ikke mulighed for at omgå dem ved blot at opdele projekter i faser, sektioner eller trancher. Vi lægger stor vægt på en overordnet analyse af indvirkningen på naturen. EU-Domstolen har bekræftet vores fortolkning af lovgivningen. Den har ved mere end én lejlighed slået fast, at formålet med VVM-direktivet ikke kan omgås ved at opdele projekterne. For så vidt afgår afgrænsningen er det for snævert kun at tage hensyn til de områder, hvor der rent faktisk vil blive udført anlægsarbejder. Vi kigger ikke bare på anlægsarbejdet, men også på dets overordnede integration i det omgivende område. Med andre ord skal man ved beregningen af, hvorvidt grænsen er nået, medtage områder, hvor der ikke foregår faktiske anlægsarbejder, men som entydigt er en del af projektet og en del af projektets virkninger.
Derfor mener vi, at der skulle have været foretaget en screening i Damüls-Mellau-skiområdet, inden udvidelsen fandt sted, for at finde ud af, om det var nødvendigt med en VVM for projektet. Denne beslutning skulle også have været offentliggjort sammen med begrundelsen. De østrigske myndigheder overholdt ikke disse bestemmelser. De undlod at foretage en sådan screening, som efter vores mening var påkrævet.
Projektet ligger i fortiden. Det blev besluttet for fem år siden og godkendt for fire år siden. Byggeriet står allerede færdigt. Derfor har vi udbedt os yderligere oplysninger om følgerne af arbejderne fra myndighederne i Wien og har ligeledes spurgt, om der fortsat er behov for at overveje foranstaltninger, der kan afbøde konsekvenserne. Når vi har modtaget disse oplysninger, vil vi undersøge, hvorvidt der kan tages yderligere skridt for at afhjælpe virkningerne på naturen i dette område som helhed.
Vi har også bedt de østrigske myndigheder bekræfte, at man i tilfælde af fremtidige udvidelser af dette eller andre skiområder, der opfylder kriterierne i henhold til den gamle udgave af den østrigske lov om vurdering af virkninger på miljøets, først vil gennemføre en screening for at vurdere, om der er behov for en VVM. Hr. Potočnik arbejder i øjeblikket på en revision af VVM-direktivet. Både han og vi har til hensigt at fremlægge en ny tekst, der styrker miljøbeskyttelsen yderligere, som navnlig tager hensyn til områderne klimaændringer, energi og biodiversitet, som også omfatter de relevante afgørelser fra EU-Domstolen, og som harmoniserer og forenkler de eksisterende procedurer, så vidt det er muligt, og som desuden i højere grad end tidligere fjerner mulighederne for at omgå lovgivningen.
Hr. Potočnik er i færd med at forberede en omarbejdning af dette direktiv og har derfor gennemført omfattende høringer af befolkningen og de relevante interessegrupper i løbet af det seneste år. Man er i øjeblikket ved at vurdere resultaterne, og vi fremsætter et forslag senest i 2012. Den ukorrekte gennemførelse af dette anlægsarbejde vil i det mindste have positive virkninger for fremtiden, fordi den europæiske lovgivning vil blive formuleret tydeligere og ikke længere være så nem at omgå. Det glæder os, at den østrigske lov om VVM nu er i overensstemmelse med direktivet.
Kommissionen vil sikre sig, at de østrigske myndigheder undersøger miljøvirkningerne af det arbejde, der allerede er blevet udført, for at sikre, at direktivets krav anvendes i overensstemmelse med alle regler ved alle fremtidige udvidelser af skiområdet i regionen omring Damüls-Mellau. Vi har med andre ord lært af de fejl, der er begået i denne sag.
(Bifald)
Peter Jahr
Fru formand, hr. kommissær! Hr. Wieland har allerede skitseret indholdet i denne sag meget tydeligt. Jeg vil gerne tilføje et par politiske vurderinger.
For det første er det forhold, at de eksisterende forordninger eller direktiver gennemgås for at se, hvor godt de fungerer i praksis, eller hvordan deres mål nås og derefter forbedres eller fortolkes mere præcist, når det er nødvendigt, ikke et argument mod europæisk politik, men snarere et argument for en sådan politik. Der vil altid være konkurrence mellem europæiske forordninger og direktiver og den form, disse kan antage på lokalt plan. Udvalget for Andragender er måske ikke nogen appeldomstol, men som jeg forstår det, vi laver i udvalget - med andre ord sådan som jeg forstår min rolle som medlem af Udvalget for Andragender - er jeg ret stolt af, at dette andragende, hvor vi så, at tingene blev fortolket anderledes på lokalt niveau, end det var vores hensigt på europæisk niveau, sammen med udtalelsen fra Udvalget for Andragender i sidste ende betød, at loven blev ændret i en medlemsstat. Det betragter jeg som en stor succes og en succes for europæisk politik.
Det overordnede problem, som jeg ser det, er det, som jeg nu vil spørge kommissæren om. Mange borgere er bekymrede over, hvordan den europæiske lovgivning på miljøområdet anvendes i medlemsstaterne. Vi får mange andragender om dette. Mange af dem drejer sig om grænseoverskridende spørgsmål, men der er også mange om forhold i medlemsstaterne. Igen og igen står vi over for det problem, når vi stiller spørgsmål til Kommissionen om verserende sager, at den svarer: "Vi går ud fra, at medlemsstat X gennemfører og anvender de gældende direktiver og forordninger i EU korrekt. Vi ser ikke noget behov for at gribe ind". Vi har brug for et instrument, som vi kan bruge til at indgå i en seriøs dialog med medlemsstaterne, mens sagerne verserer, hvis der er tegn på, at noget er ved at gå galt, så vi ikke ender i samme situation som i denne sag. Tingene gik ikke optimalt, men sket er sket, og vi har en løsning for fremtiden - men desværre ikke for fortiden.
Jörg Leichtfried
Fru formand! Jeg mener, at vi kan beskrive det, der er sket her, som en lektie, vi har lært. Vi østrigere er meget ivrige skiløbere. Til det skal man naturligvis bruge pister. Men vi skal være klar over og tage højde for, at et smukt, og uspoleret miljø også er en del af skiløbet, og folk vil ikke løbe på ski, hvor dette miljø ikke længere findes.
I lyset af denne situation har de østrigske politikere begået mange fejl tidligere. Man har ensidigt anlagt pister uden at tænke over, om det rent faktisk er en god idé med flere pister, og den administrative praksis og juridiske situation var også præget af denne tankegang. Det, der skete her, viser den merværdi, som EU og the Europa-Parlamentet kan tilføje. I dette tilfælde lader det til, at tingene gik galt. I mange tilfælde sker der ikke noget, når tingene går galt. I dette tilfælde blev der imidlertid indgivet et andragende, folk reagerede på det, og Østrig bragte orden i eget hus. Jeg opfatter dette som et godt eksempel på, hvad der bør gøres.
Eva Lichtenberger
Fru formand, hr. kommissær! Jeg er meget taknemmelig for de oplysninger, De har givet os. Det, De sagde, var meget vigtigt. Jeg har bare et tillægsspørgsmål. De sagde, at Kommissionen er fuldt tilfreds med den måde, som Østrig nu gennemfører vurderingen af virkninger på miljøet. Men der foreligger stadig en dom fra EU-Domstolen, hvori det hedder, at borgerne skal inddrages i proceduren, hvor det afgøres, hvorvidt der er behov for en VVM. Dette er ikke blevet indarbejdet i den reviderede østrigske lov, og den kan fungere som en slags varslingssystem for at sikre, at det, vi så i Mellau, ikke kan ske igen.
Jeg vil gerne endnu en gang understrege, at jeg finder det temmelig absurd, hvis skipister ikke medregnes i størrelsen på et skiområde, bare fordi hele bjerget ikke er blevet gravet op. Som jeg ser det, er dette i sidste ende de områder, der berøres, og de skal medtages. Det er helt klart, at dette er et tilfælde, hvor et projekt blev opdelt i mindre dele for at omgå lovgivningen. Jeg håber, at De vil huske på denne sag i den fremtidige proces.
Willy Meyer
Fru formand! Vi har en sag, der kan hjælp os med at løse et problem, som Kommissionen faktisk har erkendt, som hr. Jahr også har været inde på, og som vi vil medtage i den årsberetning, som Udvalget for Andragender vil fremlægge i diskussionerne vedrørende 2010.
Situationen er som følger, og vi har eksemplet med Damüls i Alperne og ligeledes i Pyrenæerne: Det er ofte sådan, at det tidsrum, der går, fra en europæisk borger fremfører en klage, til sagen er afgjort, kan være for langt til, at man kan finde en løsning på problemet, uden at der opstår uoprettelige skader. Jeg henviser til den evne, som mange medlemsstater har til at omgå et europæisk direktiv med krav om vurdering af virkningerne på miljøet ved offentlige eller private projekter i meget følsomme områder i det europæiske økosystem som Alperne i dette tilfælde, eller det kan også være Pyrenæerne i Spanien. I dette tilfælde har man opdelt et projekt for at omgå direktivet og dermed undgå at skulle gennemføre vurderinger af virkningerne på miljøet.
Mine damer og herrer i Kommissionen, hvis De virkelig accepterer, at vurderingerne af virkninger på miljøet skal gennemføres konsekvent, mener jeg, at De er nødt til at reagere hurtigere for at standse projekter, der gennemføres på trods af rapporter om, at der skal foretages en forudgående vurdering af virkningerne på miljøet. Derfor er det meget vigtigt for os at afkorte den periode, det tager at afgøre en klagesag, og at Udvalget for Andragender og Kommissionen arbejder for at nedbringe disse frister, således at medlemsstaterne ikke undslår sig kravet om at anvende direktivet om vurdering af virkninger på miljøet. Det er blevet omgået i mange medlemsstater, således som det allerede har været nævnt her, ikke bare i Østrig. I mit land, Spanien, har vi nu et igangværende projekt i Pyrenæerne. Det er også et skiområde, i Castanesa-dalen, og den spanske stat vil gøre det samme. I dette tilfælde vil de ansvarlige myndigheder i Aragon dele projektet op for at forhindre, at der foretages en vurdering af virkningerne på miljøet.
Jeg mener, at både Europa-Parlamentet og Kommissionen er nødt til at arbejde på at fremskynde proceduren.
Angelika Werthmann
(DE) Fru formand, kommissær Oettinger, mine damer og herrer! Formålet med vurderingen af virkninger på miljøet er i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet at fastslå og vurdere projekters direkte virkning på miljøet, men også deres indirekte virkninger. Når man holder planlagte anlægsarbejder, der tydeligvis hænger sammen med projektet i geografisk eller anden henseende, udenfor, kan kun undergrave den juridiske situation. EU-Domstolen afsagde i 1996 en kendelse om, at medlemsstaterne skal sikre, at direktivets mål ikke kan omgås ved at opdele projekter.
I sin beretning om anvendelsen og effektiviteten af VVM-direktivet fra 2003 konstaterede Kommissionen, at roden til de mange problemer, der stod i vejen for en effektiv anvendelse af VVM-bestemmelserne, ikke nødvendigvis lå i gennemførelsen af direktivet på nationalt plan, men snarere i dets praktiske anvendelse. En af anbefalingerne dengang var specifikt rettet mod de medlemsstater, som Østrig, der havde indført bindende grænser. Man anbefalede, at når projekter kunne have betydelige miljøvirkninger, skulle der foretages en hensigtsmæssig screening - navnlig med hensyn til følsomme områder og den mulige kumulative virkning af flere projekter. De nævnte screeningprocessen i Deres indledning. Vi venter på resultaterne.
Østrigs befolkning protesterer stadig mere over, at der tages for lidt hensyn til deres bekymringer. EU-Domstolen har fastslået, at de enkelte love på nationalt plan skal være tilstrækkeligt detaljerede og sikre en hensigtsmæssig offentlig deltagelse. Hvad er Kommissionens vurdering af dette aspekt af den østrigske lov om vurdering af virkninger på miljøet?
Kritik af manglende offentlig deltagelse er noget, som man kan høre i næsten alle medlemsstater. Den aktuelle revision af VVM-direktivet bør også omfatte en diskussion om en revision af den ensartede procedure for offentlig deltagelse, der rent faktisk findes i direktivet.
Richard Seeber
(DE) Fru formand, hr. kommissær! Når man kigger på talerlisten, kunne man få det indtryk, at Fællesskaberne og Udvalget for Andragender opfattes som en slags højesteret i denne proces. Jeg vil også gerne sige, at disse projekter ikke et område, hvor vi skal score politiske point.
Her er der tale om et projekt i Damüls-Mellau. Det er to små samfund. Provinsregeringen i Vorarlberg og de lokale myndigheder forsøgte at anvende denne østrigske lov om miljøet efter bedste evne. Jeg mener ikke, at der er nogen grund til at bebrejde disse myndigheder. Der er imidlertid det juridiske spørgsmål om, hvordan Republikken Østrig har omsat VVM-direktivet. Her skal man huske på, at der er store forskelle på de juridiske traditioner i Østrig og i EU. Jeg vil understrege over for min kollega, at jeg mener, at Østrig efter min mening forsøgte at gøre tingene ordentligt. I løbet af denne proces fandt advokaterne, at der var begået nogle få fejl. Jeg vil gerne endnu en gang understrege, at vi kun taler om de sidste par procent her. Inden for dette projekt har man truffet frivillige foranstaltninger for at kompensere for dette, men dem har man tilsyneladende glemt. Det er betalt betydelige beløb. Det skal vi også have med.
Endelig skal vi måske også foretage en politisk vurdering. I lyset af, at der er gennemført kompenserende foranstaltninger inden for dette projekt, at man har forsøgt at rette op på alle fejl, der måtte være sket, kan projektet helt sikkert få det blå stempel. Desværre må jeg her ved denne skillevej bede Kommissionen behandle alle lige og kigge uden for vores grænser på sager i andre medlemsstater, hvor der rent faktisk gøres langt større skade på naturressourcerne. Kommissionen bør imidlertid agere med en vis forsigtighed her. Denne forsigtighed er særligt vigtig inden for miljøpolitikken, hvis man skal sikre bred accept af denne.
Heinz K. Becker
(DE) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne understrege det aspekt, som kommissæren nævnte, om, at "de nationale myndigheder har lært af dette", fordi jeg mener, at den østrigske nationalregerings - og navnlig den ansvarlige miljøministers - håndtering af ændringerne af den østrigske lov om vurdering af virkninger på miljøet skal betragtes som meget positiv og kan bruges som et eksempel, som et benchmark, for mange andre sager, som mange ikke har kendskab til.
Endelig vil jeg imidlertid gerne støtte det ændrede andragende fra hr. Jahr, hvori man kræver specifikke og effektive redskaber, der giver mulighed for at påvirke, overvåge og korrigere helt tilbage i planlægningsfasen og de tidlige faser af sådanne projekter.
João Ferreira
(PT) Fru formand! Jeg har nogle meget korte bemærkninger til denne proces. Uanset projektets positive aspekter viser erfaringen med den praktiske anvendelse af proceduren for vurdering af virkninger på miljøet (VVM) også, at denne kan og bør forbedres. Det er vigtigt at kigge anderledes på analyser af projekternes samlede virkning, uanset om de er af samme type eller helt forskellige. For ofte kan vi ikke se skoven for bare træer. Det er vigtigt at danne sig et mere fuldstændigt overblik over den vigtige og samlede virkning, som menneskers aktiviteter har på naturen.
Man bør også være opmærksom på fasen efter VVM: Den overser man hyppigt. Det er vigtigt at vurdere det faktiske omfang af de forudsete virkninger, hvor effektive afbødnings- eller kompensationsforanstaltningerne er, hvis de overhovedet findes, og hvorvidt de gennemføres eller ej. De offentlige miljømyndigheder har her en nøglerolle og bør klædes på til at varetage den i praksis.
Endelig er gennemsigtighed i proceduren samt offentlig deltagelse i og kontrol af proceduren af central betydning for så vidt muligt at sikre undersøgelsens gennemsigtighed, kvalitet og uafhængighed.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Fru formand! I dag diskuterer vi meget specifikke spørgsmål om et bestemt land, men vurdering af virkninger på miljøet er stadig en temmelig kompliceret og vanskelig proces, både på nationalt og internationalt niveau. Det største problem er formentlig en tillidskrise i samfundet vedrørende de undersøgelser, der udføres som led i vurderingen af virkninger på miljøet, dvs. at det er de projektansvarlige, der står for undersøgelserne osv. Derfor bør befolkningen inddrages mere aktivt i denne proces, men vi skal naturligvis finde en balance, så projekter ikke standses uden grund. Et andet problem er begrebet post-projektvurdering, når visse ting, herunder analyser af miljøpåvirkningen, ikke nævnes, mens visse bivirkninger først viser sig senere.
I går stemte vi for princippet om uafhængighed inden for systemet for vurdering af miljøpåvirkninger. Dette bør naturligvis også gælde inden for miljølovgivningen, og når vi reviderer direktivet om vurdering af virkninger på miljøet, skal vi fokusere på netop dette spørgsmål.
(Taleren accepterede et spørgsmål i henhold til forretningsordenens artikel 149, stk. 8)
Jörg Leichtfried
(DE) Fru formand! Det kan være, at jeg har misforstået fru Morkūnaitė-Mikulėnienė, og derfor vil jeg gerne stille et spørgsmål. Jeg mener, at det er vigtigt, at de gældende regler overholdes. Vi bør ikke altid kunne snakke os ud af tingene ved at sige, at vi ikke behøver at overholde reglerne til punkt og prikke på grund af ændrede omstændigheder. Reglerne skal altid følges slavisk, og det er kun ret og rimeligt.
Jeg vil gerne vide, om De mente, at reglerne skal overholdes uanset situationen, og at folk ikke altid bør lade sig styre af omstændighederne.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Fru formand! Jeg vil gerne understrege, at det er meget vigtigt at overholde reglerne, men der findes sager, hvor visse interessegrupper, som måske manipulerer den offentlige opinion, forsøger at påvirke gennemførelsen af visse projekter. Men som jeg allerede har understreget, skal uafhængigheden, en hensigtsmæssig analyse og eksperternes uafhængighed garanteres, og alt bør foregå i henhold til reglerne, som fastsættes i lovgivningen.
Karin Kadenbach
(DE) Fru formand, hr. Oettinger, mine damer og herrer! Denne diskussion viser endnu en gang, at vi har et stort kommunikationsproblem på hele miljøområdet. Miljøet, økonomien og regionale interesser spilles konstant ud mod hinanden. Det er der, det store problem ligger. Vi har brug for støtte fra Kommissionen for at sikre, at miljøet betragtes som et væsentligt aspekt af økonomien. I øjeblikket fokuserer man alt for lidt på, at foranstaltninger til beskyttelse af miljøet og naturen også kan skabe og sikre arbejdspladser.
I øjeblikket er diskussionen altid polariseret: enten natur eller arbejdspladser. Vi politikere har desværre også brugt argumenter af denne type. Jeg opfordrer alle til at arbejde for at skabe øget bevidsthed og begge sider til at anerkende, at vi er nødt til at bevare miljøet, så økonomien fortsat kan fungere effektivt fremover.
Miloslav Ransdorf
(CS) Fru formand! Østrig stemte en gang imod kernekraftværket i Zwentendorf for at slippe af med en regional kansler og skabte derved en enestående bygning i Europa - en model af et atomkraftværk i skala 1:1. Jeg vil sige, at det var et dyrt eksperiment, og at østrigerne ikke bør få nogen i Europa til at følge samme vej.
Rainer Wieland
(DE) Fru formand! Jeg er faktisk tilfreds med svaret, men jeg vil gerne have et punkt præciseret. I henhold til de gældende forordninger skal skipister kun medtages i beregningen af grænserne, når der er planer om strukturelle ændringer i forbindelse med anlæggelsen. Alle de andre områder, som bruges af skiløberne, folk, der kører off-piste, og andre personer skal ikke medregnes. Jeg mener, at virkningerne ved at benytte et område, der ikke er blevet efterladt i sin naturlige tilstand, bør medtages.
Kort her til sidst: I et område i en medlemsstat, som vi, hr. Oettinger, begge kender vældig godt, har Udvalget for Andragender mulighed for at stille proceduren i bero i udvalgte sager. Jeg mener, at det vil være godt, hvis vi aftaler med Kommissionen og Rådet, at det er muligt at fastfryse proceduren, hvis dette håndteres ansvarligt.
(Taleren accepterede et spørgsmål i henhold til forretningsordenens artikel 149, stk. 8)
Richard Seeber
(DE) Fru formand! Jeg vil gerne spørge hr. Wieland igen, han er jo advokat, hvorvidt han nu ønsker at medtage bjergvandrere og turskiløbere, der har ski på, og som undertiden benytter skilifterne, så de ikke skal gå hele vejen ind, og det samme gælder folk, der benytter andre former for sportsudstyr. Skal hele Alpeområdet omfattes af en vurdering af virkninger på miljøet? Han bør definere kriterierne mere præcist og forklare nøjagtig, hvad han mener.
Rainer Wieland
(DE) Fru formand! Jeg vil gerne slå en ting helt fast og tale imod det indtryk, der er opstået. Naturen er ikke beskyttelsesorganisationernes ejendom. Naturen er til for at blive brugt af mennesker. Derfor mener jeg ikke, som nogen har været inde på, at Damüls-Mellau er en sag, hvor denne blokeringsprocedure skulle have været anvendt.
Günther Oettinger
Fru formand, mine damer og herrer! Først og fremmest vil jeg gerne slå fast for os alle, at denne sag ikke er blevet håndteret korrekt. Men revurderingen af sagen vil hjælpe os med at gøre fremskridt i Europa. Vi har konstateret, at grænserne blev anvendt forkert, at der ikke blev gennemført nogen screeningproces, og derfor er miljøpåvirkningen ikke blevet vurderet objektivt nok.
For det andet er der behov for at ændre eller udvide den østrigske lov om vurdering af virkninger på miljøet (VVM) for at sikre, at den er i overensstemmelse med EU-direktiverne, med andre ord med Deres krav. For det tredje mener vi, at det er vigtigt, at man, når man gennemfører andre foranstaltninger i denne region, hvad enten der er tale om yderligere parkeringspladser eller andre projekter, foretager en særlig screening af hele projektet, hvor man medtager eksisterende bebyggede områder og eksisterende byggeprojekter. Man kan sige, at regionen nu er under nøjere opsyn.
Alle, der holder af at løbe på ski, mig selv inklusive, ved, at omkring kl. 15.00 virker støjforurening som et større problem i dette område end skader på det naturlige miljø. Naturligvis mener jeg ikke dette alt for alvorligt. Kommissionen har nu mulighed for at indlede en overtrædelsesprocedure. Vi truer ikke med at gøre dette, men det er fortsat en mulighed. Så skal vi kigge mere overordnet på revisionen af VVM-direktivet. Hvad har hr. Potočnik i tankerne?
For det første drejer dette sig først og fremmest om at indarbejde nye politiske mål som klimaændringer, biodiversitet, energi, transeuropæiske net og samhørighedspolitik. For det andet skal vi indarbejde dommene fra EU-Domstolen, som har betydet en vigtig præcisering af spørgsmålet. Som svar på hr. Lichtenbergers spørgsmål vil jeg gerne sige, at vi har fastslået, at Østrigs VVM-lov nu opfylder kravene vedrørende grænser. I øjeblikket er vi ved at vurdere, hvorvidt den er tilfredsstillende med hensyn til gennemsigtighed, borgerdeltagelse og offentlig høring, både i ånd og bogstav. Jeg kan bekræfte, at hr. Potočnik, kommissæren for miljø, vil komme med et omfattende skriftligt svar inden for de næste par uger på, hvorvidt lovgivningen er i overensstemmelse med kravene til gennemsigtighed og borgerdeltagelse i vores direktiv.
Jeg mener, at denne sag og andre oplysninger, vil give os mulighed for at foretage en tilfredsstillende revision af direktivet næste år. Hr. Wieland spurgte, hvordan man bør betragte definitionen af området. Vi vil give Dem et skriftligt svar på dette spørgsmål. Jeg mener, at vi ved opførelse af en transportfacilitet ikke bare bør medtage området under kablet, med andre ord ikke bare selve liftens tracé, som er en meter bred og flere tusinde meter lang. På den anden side bør man ikke tage hele bjerget med, selv om off-pisteløberne ofte er de bedste skiløbere, hvis de løber på de sorte pister. Men set ud fra et mere detaljeret perspektiv skal alle de områder, der betegnes som pister, medtages. Med andre ord tilhører alle præparerede pister og områder, hvor man bruger snekanoner, efter min mening det bebyggede område på bjerget og skal derfor falde inden for grænsen. Dette bør om nødvendigt defineres klart ved revisionen af direktivet.
Hvordan kunne vi have påvirket processen på et tidligere tidspunkt? Disse diskussioner finder naturligvis sted på et forholdsvis sent tidspunkt, fem år efter, at byggetilladelsen blev givet. Dette er et grundlæggende problem, for i henhold til traktaten gælder subsidiaritetsprincippet, og ansvaret for at gennemføre den europæiske lovgivning ligger primært hos medlemsstaterne, der skal administrere og håndhæve lovgivningen lokalt. Jeg håber, at man især i Østrig har taget ved lære af denne sag og indser, at man skal være meget omhyggelig, når man afvejer økonomiske interesser og miljøinteresser, så denne sag kan få positive følger fremover.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
