2. Den humanitära situationen för flyktingar från Irak (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är debatten om sex förslag till resolutioner om den humanitära situationen för flyktingar från Irak.
Tobias Pflüger 
föredragande. - (DE) Herr talman! Även om denna resolution om situationen för flyktingarna från och i Irak är mycket välgrundad, tiger den om den centrala frågan, nämligen orsakerna till att det finns flyktingar i och från Irak. Den primära orsaken är den ockupation av Irak som genomförts av trupper från Förenta staterna, Storbritannien och andra medlemsstater i EU, och framför allt ockupationens karaktär. Om man bedriver en ockupationspolitik av detta slag bör man inte bli förvånad om den alstrar flyktingar.
Trots Tysklands restriktiva asylpolitik utgör människor från Irak nu den största gruppen asylsökande i detta land. Enligt siffror från kontoret för FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) finns det 1,7 miljoner flyktingar i Irak och ytterligare 2 miljoner i grannländerna. Dessa människor flyr därför att Irak befinner sig i krig. Bloomberg School of Public Health och Johns Hopkins University har lagt fram en studie som publicerats i New York Times och Washington Post, där man uppskattade hur många irakier som avlidit utöver den normala mortaliteten som resultat av invasionen och följderna av den mellan mars 2003 och juli 2006.Siffran uppgick till 650 000 personer. Av dessa räknar man med att 600 000 människor har dött som ett direkt resultat av våld och att 50 000 har dött som följd av sjukdomar och andra orsaker. I studien fortsätter man med att säga att 31 procent av offren efter invasionen antogs ha dödats av koalitionstrupper eller i samband med lufträder. Enligt Johns Hopkins University är risken för att dö en våldsam död 58 gånger högre än före invasionen.
Det jag vill säga här i kammaren är att dessa siffror visar att ockupationen av Irak är fel och att den nu måste få ett slut. Det kollektiva stöd som ett antal av EU:s medlemsstater, inklusive Tyskland, har gett detta krig, måste upphöra. I så fall skulle faktiskt inte lika många människor nödgas fly som för närvarande är fallet, något som det helt riktigt sägs i resolutionen.
Nicholson of Winterbourne 
författare. - (EN) Herr talman! Jag tackar kollegerna för att ha inlett denna viktiga debatt. Jag kan inte instämma i det påpekande som gjordes av den förre talaren, och som inte diskuterades när vi utarbetade detta betänkande. Låt mig säga att det vi kan uträtta i kommissionen, rådet och parlamentet är något annat.
Det finns ett mycket stort antal irakiska flyktingar i Jordanien, Syrien och i andra grannstater, men nästan inte i något av dessa länder har flyktingarna tillåtelse att arbeta. Deras barn hindras från att gå i skolan. Deras föräldrar och barn har inte tillgång till hälso- och sjukvård. De befinner sig i ett desperat tillstånd, och det finns inga statliga bidrag för dem, som det skulle ha funnits i EU:s medlemsstater om de hade varit flyktingar där.
Inom landet finns det ett mycket stort antal internflyktingar, som även de saknar arbete och livsmedel, och som befinner sig långt hemifrån. De har tvingats fly huvudsakligen på grund av religiös och etnisk rensning, som är ett av de mest bedrövliga krigen att utkämpa inom landet, vilket vi så väl känner till från vår tidigare historia i Europa. Shiiterna flyr från sunniterna, sunniterna flyr från shiiterna, och många andra flyr på grund av de flera olika uppror som pågår.
Jag föreslår därför att kommissionen, som har arbetat mycket med detta problem, ska förklara att en nödsituation råder i Irak. Jag kommer att uppmana ministerrådet, som också har arbetat mycket hårt tillsammans med regeringen i Irak, att diskutera detta med kommissionen och exempelvis med övriga biståndsgivare i G8.
Irak har på sätt och vis skjutits åt sidan. Människor har varit osäkra på vad som ska ske, men nu i dag är det irakiska folket tillbaka i det slags kris som det befann sig i under Saddam Husseins långvariga diktatur, under vars styre många fler flydde och många fler dödades. Men här är vi. De behöver vår hjälp.
Jag vill bestämt uppmana kommissionen och ministerrådet att förklara att Irak befinner sig i ett krisläge, att mobilisera givarstöd och att använda det som sådant: bostäder inne i landet och bistånd utifrån. Det finns mycket vi kan göra, men vi måste betrakta situationen på ett annat sätt.
Alyn Smith 
författare. - (EN) Herr talman! Under denna olyckliga debatt noterar vi den mycket förutsägbara humanitära katastrof som har drabbat det irakiska folket sedan koalitionen olagligt invaderade landet. Debatten visar också dubbelmoralen hos våra medlemsstaters regeringar, och tyvärr i synnerhet hos min egen regering i London, snarare än i Edinburgh, där jag önskar att den hade varit.
När finansminister Gordon Brown fick frågan om hur stort stöd som skulle anslås till militära åtgärder svarade han ”så mycket som krävs”. Jag är rädd att det finansiella anslaget till åtgärder för humanitärt stöd är skamligt.
Som vi har hört uppskattar FN att 1,8 miljoner människor har tvingats på flykt inom Irak, och att 2 miljoner har flytt från detta olycksdrabbade land. Det är fler än befolkningen i några av våra medlemsstater.
Premiärminister Tony Blair oroar sig över den internationella terrorismen - han talar tillräckligt ofta om detta. Nåväl, det kan han också göra! Det direkta resultatet av hans politik har skapat den bästa möjliga rekryteringsbas som al-Qaida någonsin kunde ha önskat sig.
Så vad kan man göra? När vi går genom säkerhetskontrollen på flygplatsen i kväll för att flyga hem härifrån, låt oss då tänka på att detta är premiärminister Tony Blairs gåva till EU och till världspolitiken. Vi kan, som vi har hört, göra bättre ifrån oss, nämligen genom att hålla fast vid våra principer och gräva djupt ner i vår budget.
Insatserna från FN:s flyktingkommissariat och Internationella Röda korset är mycket bristfälligt finansierade. Iraks grannländer befinner sig i en mycket besvärlig situation och är i trängande behov av stöd. Detta förslag omfattar ett antal punkter som jag rekommenderar till parlamentet.
Vi har inte skapat denna katastrof, men vi har förutsättningar att förbättra dess effekter. Genom att göra detta hoppas jag att vi kan vara ett gott föredöme där så många av våra medlemsstaters regeringar har misslyckats totalt.
Paulo Casaca 
föredragande. - (PT) Herr talman! Den text som i dag har lagts fram för godkännande av parlamentet återspeglar i hög grad det faktum att denna situation bara kan beskrivas som en mänsklig tragedi av enorma mått. Jag vill tacka FN:s flyktingkommissionär António Guterres för att han dragit uppmärksamheten till denna katastrof, vilket skedde den 7 februari.
Jag vill också lovorda de svenska myndigheterna för deras exceptionella respons på den mänskliga katastrofen på EU-nivå. Jag vill särskilt berömma de egyptiska myndigheterna, som är det land som inte gränsar till Irak som har gjort absolut mest för att välkomna dessa flyktingar, och jag vill uppriktigt vädja till de egyptiska myndigheterna att de inte hindrar dessa flyktingar från att anlända eller upphäver villkoren för att ta emot dem.
Men framför allt vill jag uppmana kommissionen och rådet - vilket Berndt Posselt, som är här i dag, så lämpligen påminde oss om - att öppna sina ögon, att åka till Irak och se vad som sker där. En katastrof av detta slag skulle aldrig vara möjlig om den inte organiserades någonstans ifrån, som tidigare var fallet i Rwanda och på Balkan. Vi får inte längre blunda, vi måste åka till Irak och förstå vad som sker. I detta sammanhang vill jag säga att jag är stolt över att jag nyligen var där. Jag har sammanställt en rapport och jag inbjuder alla mina kolleger att ta en titt på den på Internet.
Ryszard Czarnecki 
föredragande. - (PL) Herr talman! Jag vill inte tala om politik. Paulo Casaca har just erinrat om det politiska sammanhanget bakom invasionen i Irak och följderna av den. Han kan mycket väl ha rätt.
Jag föredrar att fokusera på frågor som kanske inte är lika viktiga för journalister eller för politiker som oss själva, men som förmodligen är mycket viktigare för dem som för närvarande upplever de hårda tiderna i Irak, nämligen flyktingarna. Enligt min åsikt är de bakomliggande orsakerna till händelser i den politiska världen av sekundär betydelse. Det som är verkligt viktigt är det som vi faktiskt kan göra. Jag är fast övertygad om att vi för närvarande uppfattas som hjälplösa av resten av världen. Jag är också fast övertygad om att EU inte kan ge verklig hjälp åt dessa människor. Det gäller i ännu högre grad Förenta staterna, och det är verkligen tragiskt.
Det verkar finnas två aspekter av situationen i Irak. Vi har offren för angreppen i form av de hundratals och tusentals människor som vi ser på våra tv-skärmar. De utgör de nyheter som vi bombarderas med. Men vi får höra mycket lite om den andra aspekten av situationen i Irak, nämligen de tiotusentals flyktingarna. EU får förvisso inte verka hjälplöst i detta sammanhang, och jag håller med föregående talare som hänvisade till initiativ från de skandinaviska länderna och till Egyptens roll. Allt detta stämmer.
Vi måste komma med ett tydligt och beslutsamt uttalande om att vi är intresserade inte bara av den första aspekten, nämligen offren för de angrepp som vi ser på tv. Vi måste visa att vi som EU-medborgare och som europeiska politiker känner lika stor oro över flyktingarna. Flyktingproblemet är förmodligen en av de största belastningarna för dem som startade detta krig och för dem som fortsätter det, även om de agerar med de bästa avsikter. Det krävs därför en reaktion, och en sådan är Europaparlamentet för närvarande engagerat i. Jag är tacksam för de kloka ord som andra talare har yttrat i dag.
Eija-Riitta Korhola 
författare. - (FI) Herr talman! Det ligger ett antal omständigheter bakom det irakiska flyktingproblemet, omständigheter av ett slag som förutsägs bli allt vanligare i olika framtida konflikter. Situationen har nu övergått i inbördeskrig. I synnerhet den kristna minoriteten har blivit en syndabock och många kristna har dödats. Irakiska säkerhetsstyrkor har varit oförmögna att skydda de kristna, oavsett regeringens inställning.
Turkiet, Jordanien och Libanon har till exempel tagit på sig att placera flyktingar tillfälligt. I dessa länder har FN:s flyktingbyrå inte kunnat ge flyktingstatus till irakier som söker sig dit under den pågående konflikten eftersom situationen inte uppfyller kriterierna i Genèvekonventionen. Den nuvarande regeringen i Irak förföljer inte kristna, men problemet är att sekter inom landet gör det och att regeringen inte kan göra något åt detta.
Enligt internationella avtal beviljas således inte irakiska kristna flyktingstatus även om det inte råder någon tvekan om att de behöver tillfälligt skydd. För att skydda de asylsökande har UNHCR inte heller fattat något negativt beslut rörande dem, eftersom värdlandet då skulle kunna sända tillbaka dem till Irak, vilket UNHCR vill undvika. Därför är det av yttersta vikt att det internationella samfundet svarar på byråns vädjan om mer internationellt stöd. Det krävs internationellt stöd för att hjälpa flyktingarna så att Iraks grannländer, som kämpar med enorma mängder flyktingar, inte stänger sina gränser för irakier. De senaste nyheterna om att Förenta staterna tar emot fler flyktingar är ett steg i rätt riktning, och detta är nödvändigt eftersom Förenta staterna tidigare har smitit ifrån sitt ansvar. Vi behöver få flera sådana nyheter. Bland EU-länderna förtjänar särskilt Sverige att nämnas.
Situationen för irakiska flyktingar är fullständigt desperat. Det råder brist på allt: mat, läkemedel, hälso- och sjukvård och bränsle. När den organisation för mänskliga rättigheter som jag är ordförande för träffade en grupp kristna irakiska flyktingar i Turkiet förra hösten fick jag höra konkreta exempel på detta.
För att hjälpa irakierna är det emellertid avgörande att omfattande reformer genomförs för att främja rättvisa och rättsstaten i hela Irak. Den irakiska regeringen måste också göra allt den kan för att lagföra de som är skyldiga till brott och kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Detta är grundläggande för att oron och våldet mot minoriteter ska upphöra.
Bernd Posselt
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman! Jag stödjer resolutionen, inte minst för att den åtminstone i några bisatser kraftfullt talar för de rättigheterna för de kristna i Irak som förföljs och befinner sig i fara.
Vi måste komma ihåg att dagens kristna samhällen i Irak förmodligen är bland de äldsta i världen. De har överlevt i 1 300 år som en minoritet i en muslimskt dominerad del av världen, vilket muslimerna också förtjänar uppskattning för. Men i dag, i en tid av massiv västerländsk närvaro i Irak, är de hotade. Detta har att göra med att Irak skapades som en konstgjord stat efter första världskriget, att den staten nu är på väg att falla sönder och att dess olika delar försöker bli homogena enheter genom en process av nationalistiskt självupptäckande som naturligtvis utgör ett särskilt hot mot minoriteterna.
Det finns ett lovvärt undantag och det är den kurdiska befolkningen. Detta är värt att framhävas. Emellertid uppmanar jag shia- och sunnimuslimer att följa sina förfäders toleranta tradition och återigen ge de kristna samfunden i Irak det skydd de har åtnjutit i denna del av världen i mer än tusen år. Jag uppmanar framför allt kommissionen att kämpa hårt för de kristnas rättigheter, därför att om vi inte gör det, vem ska då göra det?
Karin Scheele
för PSE-gruppen. - (DE) Herr talman! Den 8 januari utfärdade UNHCR en uppmaning till givarstaterna om brådskande finansiering av ett nytt biståndsprogram på 60 miljoner US-dollar.
Syftet är att hjälpa hundratusentals människor som flyr undan konflikten i Irak, oberoende av vilket trossamfund de tillhör. Dessa massiva flyktingströmmar är resultatet av ett krig som startades mot det internationella samfundets vilja, men ändå är det det internationella samfundet som nu måste ta itu med och betala för de fruktansvärda följderna.
Vi bevittnar nu den största långsiktiga utflyttningen sedan palestiniernas flykt 1948. En av åtta irakier är flykting. Bara under 2006 flydde en halv miljon irakier från sitt land. Varje månad gör ytterligare 50 000 dem sällskap. Nu kan det finnas 1,7 miljoner irakier som lämnat sina hem i Irak. UNHCR uppskattar att antalet kan komma att uppgå till 2,3 miljoner i slutet av 2007. Ju längre konflikten fortskrider, desto värre kommer plågan att bli för dessa fördrivna personer och de samhällen som hjälper dem och som vill hjälpa dem.
Vi uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att stödja UNHCR både politiskt och ekonomiskt i arbetet med att skydda flyktingarna oberoende av trostillhörighet.
Marco Cappato
för ALDE-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Siffrorna stämmer mer eller mindre överens. Vi närmar oss nu 4 miljoner flyktingar varav ungefär hälften är ”externa” och den andra hälften ”interna” i Irak.
Detta är i alla avseenden en humanitär katastrof av en omfattning som nästan aldrig tidigare skådats, och därför får vi inte missa det tillfälle som Genèvekonferensen den 17 april 2007 utgör. EU måste förbereda sig och komma dit väl rustat med politiska företrädare på högsta nivå och efter att redan ha fattat beslut om ett lämpligt finansieringsbelopp som man kan lägga fram. Om detta inte görs riskerar vi ett fullständigt misslyckande. På denna punkt måste vi alla stå enade oavsett de politiska skälen bakom konflikten. Största möjliga enighet krävs för att lösa en fråga som annars kan komma att explodera oss rakt i ansiktet med katastrofala följder.
När det gäller orsakerna anser jag att det kanske skulle vara bra att överväga möjligheten att hänskjuta frågan till Internationella brottmålsdomstolen mot bakgrund av den dagliga slakten i Irak, eftersom detta är brott mot mänskligheten som begås systematiskt och dagligen. Detta är naturligtvis inte ämnet för resolutionen, utan jag nämner bara detta för företrädarna för rådet och kommissionen. Det kanske också skulle kunna vara till hjälp när det gäller orsakerna till den humanitära katastrofen.
Charles Tannock
(EN) Herr talman! Jag vill också uppmärksamma de assyriska kristna som nu söker skydd främst i Syrien och Jordanien. Iraks kristna samfund tillhör världens äldsta, och här talar folket arameiska, Kristus språk. De led fruktansvärt under det armeniska folkmordet 1915, och sedan återigen under den irakiska hashimitiska monarkin på grund av sitt samarbete med engelsmännen under första världskriget. Sedan drabbades de än en gång under Saddam Hussein, då han förde krig mot kurderna. I dag återstår endast omkring 6 000 till 8 000, och de flesta bor på Nineve-slätten.
Så många som 60 000 assyriska kristna, eller kanske ännu fler, har flytt sedan början av upproret som följde efter den USA-ledda invasionen 2003. Massflykten tilltog i augusti 2004 efter att terroristbombningarna mot kristna kyrkor inleddes av islamister, som anklagade dem för att samarbeta med de allierade uteslutande på grund av att de utövade den kristna tron.
I april förra året röstade Europaparlamentet för att assyrierna på grundval av avsnitt 5 i den irakiska konstitutionen ska tillåtas etablera en federal region där de kan utöva sin egen unika livsstil, fritt och säkert utan inblandning utifrån. Jag uppmanar åter parlamentet, kommissionen och det tyska ordförandeskapets särskilda observatör för mänskliga rättigheter att överväga denna lösning som en möjlighet.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Varje dag hör vi talas om blodiga explosioner i Irak och antalet offer ökar stadigt. Emellertid får vi inte tillräckligt med information om en annan tragedi, nämligen det plågsamma ödet att bli flykting som har drabbat 4 miljoner irakier. Nästan en av sex invånare i landet har tvingats lämna sitt hem, antalet flyktingar stiger och deras situation är fruktansvärd. FN:s organisation försöker hjälpa till men har ingen framgång eftersom det internationella samfundet fortfarande inte har förstått situationens allvar. Sveriges initiativ att bevilja flyktingstatus till 9 000 irakier är lovvärt. Inte många EU-länder, särskilt inte de nya, har förmått besluta sig för att följa efter. Emellertid har Förenta staterna ett särskilt ansvar, eftersom de med eller mot sin vilja har skapat den nuvarande situationen där Irak - en nation som drabbats av splittrande inre och yttre konflikter - går ner sig djupare och djupare i träsket.
(Applåder)
Marios Matsakis
(EN) Herr talman! När Saddam Hussein kom till makten under den efterkoloniala problemtyngda perioden i Irak inleddes ett välde med hot, förföljelse och mord av medborgare. Den illegala militära invasionen och ockupationen av Irak som inleddes 2003 av George Bush och hans brittiske ”bulldogg”, Tony Blair, har inneburit en katastrof för det irakiska folket av aldrig förut skådat slag.
Duon Bush-Blair har under tre år lyckats åstadkomma saker som deras like Saddam Hussein inte lyckades med under trettio år, exempelvis att fullständigt tvinga landet på knä med hundratusentals oskyldiga civila människor dödade, med absolut laglöshet, med omfattande förstörelse av landets infrastruktur och med miljontals flyktingar i och utanför landet. USA och Storbritannien har tillsammans spenderat över tusen miljarder dollar om året på att hålla det krigsmaskineri igång i Irak som till stor del orsakade problemet från början, men förväntar sig nu att det internationella samfundet ska ta itu med de irakiska flyktingarnas enorma humanitära problem. I stället för att USA och Storbritannien tar hand om de irakiska flyktingarna och alla nödvändiga kostnader, förväntar de sig att grannländerna och de europeiska länderna ska göra det. För all del, vi får inte frångå principen om att de som orsakar en katastrof mycket sällan betalar för den.
Józef Pinior
(PL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Jag vill börja med att gratulera det tyska ordförandeskapet och hjärtligt välkomna dess företrädare hit till dagens debatt. Jag är glad över att ha den tyska ombudsmannen hos oss i dag.
Enligt uppgifter från FN har nästan två miljoner människor lämnat Irak de senaste åren på grund av att de utsatts för livsfara, kaos och svåra ekonomiska omständigheter. Vi bevittnar en mycket stor tragedi där flyktingar flyr från Irak till grannländerna. Det finns en miljon i Syrien, kring 750 000 i Jordanien, mer än 100 000 i Egypten, 40 000 i Libanon och många fler utspridda i andra länder. Palestinierna i Irak befinner sig i en särskilt svår sits. I sitt uttalande av den 2 februari 2007 uppmanade Human Rights Watch Syrien att omedelbart öppna sina gränser för de palestinier som nu befinner sig i fara i Irak.
FN ber om ett bidrag på 60 miljoner US-dollar till en fond för att hjälpa flyktingar från Irak. Världen kan inte förbli likgiltig inför deras öde. Förenta staternas beslut i dag om att bevilja asyl till 7 000 irakier nästa år i Förenta staterna är ett steg i rätt riktning liksom Förenta staternas beslut att bidra med 18 miljoner US-dollar till programmet för att hjälpa flyktingar från Irak.
Emellertid är dessa åtgärder fortfarande bara droppar i havet av behov. EU måste spela en ledande roll vid den förestående konferensen i Genève den 17 april 2007. Unionen måste ge ekonomiskt stöd för att lindra flyktingarnas plåga och för att bidra till en lösning av krisen.
Ján Figeľ
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Jag vill tacka författarna till denna resolution och de grupper och personer som har framfört sina åsikter. I resolutionen lades stor vikt vid det enorma behovet av solidaritet med de nödlidande människorna. Kommissionen är också oerhört oroad över den humanitära situationen i Irak och över ökningen av det mänskliga lidande som orsakas av det pågående våldet i landet, över den höga flyktingnivån i och utanför Irak och över hur det påverkar resten av regionen.
Under de senaste månaderna har kommissionen bevakat situationen och stått i nära kontakt med andra viktiga internationella aktörer, främst Röda Korset och FN.
Vi har fått samma siffror från FN:s flyktingkommissionär som dem som ni nämnde tidigare: 1,8 miljoner människor befinner sig nu på flykt inom landet och 2 miljoner irakier har redan flytt till grannländerna. Precis som Alyn Smith sa är det nästan 4 miljoner människor.
Men det har hittills varit omöjligt att ge en exakt uppskattning av behovet i Irak, eftersom det är svårt att nå ut till den drabbade befolkningen på grund av säkerhetssituationen.
FN:s konferens i Genève i april, som också har nämnts här, förväntas ge mer klarhet om situationen för flyktingarna i och utanför landet, om följderna och om behoven. Kommissionen kommer att delta aktivt i konferensen. Jag är övertygad om att Marco Cappato framförde en viktig uppmaning om att enas med rådet och medlemsstaterna.
Under tiden har kommissionen, mot bakgrund av den information vi har fått från de internationella humanitära organ vi samarbetar med, genom sitt generaldirektorat för humanitärt bistånd (ECHO) beslutat att tilldela 10,2 miljoner euro i humanitärt bistånd till offren för Irak-krisen.
Som min kollega Louis Michel tillkännagav i förmiddags kommer ett första biståndspaket på 6,2 miljoner euro, med fokus på de mest utsatta grupperna, att föreslås för att möta de humanitära behoven hos flyktingar som har flytt till länder som Syrien, Libanon och Jordanien. Biståndet kommer att bestå av grundläggande hälsovård och utbildning liksom målriktad distribution av mat och nödvändiga hushållsartiklar. Skyddsaktiviteter är också medräknade, framför allt stöd för FN:s flyktingkommissaries system för registrering av flyktingar, som är viktigt för att identifiera de mest utsatta grupperna och för att uppskatta deras specifika behov.
Ytterligare ett inledande biståndspaket på 4 miljoner euro håller på att utarbetas för utsatta människor i Irak. Paketet baseras på en noggrann bedömning av prioriterade behov samt förberedelser för biståndsleveranser i en, som ni säkert vet, ytterst instabil säkerhetsmiljö.
Det humanitära biståndet kommer att delas ut opartiskt och utan diskriminering, med fokus på de mest utsatta människorna. Kommissionen kommer att överväga ytterligare biståndsbeslut allteftersom behovet uppstår eller när det blir möjligt att ta sig fram till nödlidande grupper som för närvarande inte kan nås.
Kommissionen kommer även att fortsätta övervaka situationen noga och ta upp särskilda frågor i sina regelbundna diskussioner med tredjeländer och med Iraks regering, inklusive flykting- och migrationsministeriet.
Om situationen förvärras ytterligare under de kommande månaderna kommer kommissionen att undersöka situationen mot bakgrund av kriterierna i det tillfälliga skyddsdirektivet, för att avgöra om man ska lägga fram en begäran till rådet om att aktivera den tillfälliga skyddsmekanismen för irakiska asylsökande. Detta kan ge dem omedelbart skydd samtidigt som det ger ett ekonomiskt stöd till det faktiska mottagandet samt gör att åtgärder kan vidtas för en eventuell omfördelning av asylsökandena bland medlemsstaterna.
Kommissionen kommer även i nära samarbete med FN:s flyktingkommissarie att undersöka möjligheten för en koordinerad insats av EU:s medlemsstater för att vidarebosätta flyktingar från regionen. En sådan vidarebosättningsinsats skulle kunna riktas särskilt mot utsatta kategorier av människor, exempelvis utsatta kvinnor och ensamma minderåriga.
Jag vill tacka de hedervärda medlemmarna för deras beslutsamhet och stöd.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum efter debatten.
