
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin 22. heinäkuuta 2004 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, on hyvin murheellista, että minun täytyy avata tämä syyskuun istuntokausi, kuten useat edeltäjistänikin ovat joutuneet monta kertaa tekemään, ottamalla esille maailmalla tapahtuneet terroriteot. Huomenna klo 12 vietämme parlamentissa minuutin hiljaisuuden Beslanin kauheiden tapahtumien lapsiuhrien muistoksi.
Jotta tästä symbolisesta eleestä tulisi kaikille yhteinen, olen pyytänyt Euroopan unionin jäsenvaltioiden 25:ltä valtion ja hallitusten päämieheltä, että kaikki Euroopan koulut pitäisivät hiljaisen hetken uhrien muistoksi. Voinkin kertoa monien hallitusten jo ilmoittaneen, että näin tapahtuu.
Avatessani työmme tällä vaalikaudella huomenaamulla klo 9 aion arvioida johdantopuheessani terrorismia poliittisesta näkökulmasta. Aion käsitellä kansalaisten turvattomuuden tunnetta ja pohtia, miten meidän tulisi siihen vastata. Emme voi kuitenkaan aloittaa työtämme 13. syyskuuta, ellemme vietä huomenna minuutin hiljaisuutta kaikkialla maailmassa tehtyjen terroritekojen kaikkien uhrien muistoksi – myös uhrien, joita vaativat 11. syyskuuta 2001 New Yorkissa ja 11. maaliskuuta 2004 Madridissa tehdyt terrori-iskut, uusimmista iskuista kaikkein mittavimmat mainitakseni. Kuitenkin myös Irakissa, Venäjällä, Lähi-idässä ja Afganistanissa monet ihmiset ovat joutuneet kärsimään niiden ihmisten mielipuolisuudesta, jotka terrorismin avulla haluavat pakottaa muut omaksumaan maailmankatsomuksensa.
Hyvät parlamentin jäsenet, olen reagoinut näihin jokaiseen tekoon teidän puolestanne, ja olen ilmaissut uhreille ja heidän perheilleen solidaarisuutemme.
En malta päättää puhettani esittämättä jälleen pyyntöä sieppaajille, jotka sieppasivat kaksi avustusjärjestön työntekijää Irakissa. Nämä kaksi italialaista naista olivat tekemässä humanitaarista avustustyötä, ja he uurastivat irakilaislapsia hoitaen. Heidät siepattiin samalla tavalla kuin kaksi ranskalaista toimittajaa, jotka yrittivät vain tehdä työtään – kertoa siitä, mitä maassa oikein tapahtuu.
Näiden surullisten tapahtumien lisäksi haluaisin meidän muistavan vielä yhtä henkilöä, jonka kohtaloksi ei koitunut terrorismi vaan valitettava onnettomuus: kuten tiedätte, ortodoksipatriarkka Petros VII kuoli yhdessä 16 muun henkilön kanssa valitettavassa helikopterionnettomuudessa. Muistamme ja kunnioitamme siis myös häntä. 
Stevenson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, käytän työjärjestyspuheenvuoron. Parlamentti yhtyy täysin sanoihinne, ja olemme kyllä kaikki äärimmäisen kauhistuneita Beslanin tapahtumista, mutta haluan kuitenkin kiinnittää parlamentin huomion toiseen asiaan. Viime kuussa Iranin hallinto hirtti 16-vuotiaan tytön.
Puhemies.
   Hyvä jäsen Stevenson, teillä on mahdollisuus puhua sopivan tilaisuuden tullen, kun teille annetaan puheenvuoro tällaisiin puheisiin varattuna aikana, jolloin kaikki jäsenet voivat käyttää minuutin mittaisen puheenvuoron. Nyt ei ole sen aika.(1) 

Czarnecki, Ryszard (NI ).
    Arvoisa puhemies, nyt haluan käsitellä asiaa, joka koskettaa tuhansia puolalaisia, slovakkeja, tšekkejä, unkarilaisia ja muiden uusien jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka ovat työskennelleet vastikään laillisesti Pohjois-Irlannissa. Paikalliset asukkaat ovat kyllä ottaneet heidät avosylin vastaan, mutta suuri saksalainen ja kansainvälinen kauppaketju Lidl on käyttänyt heitä armotta hyväkseen.
Yhtiö on jättänyt tarkoituksellisesti maksamatta työntekijöille kuuluvan palkan joko kokonaan tai osittain. Olen saanut lausuntoja, että näin on todella tapahtunut. Palkkojen maksua ulkomaisille työntekijöille on lykätty jatkuvasti, ja yhtiön antamien sekkien lunastamisessa on ollut ongelmia. Kauppaketju Lidl tekee näin tahallaan, sillä kyseisten henkilöiden – jotka ovat pääasiassa nuoria – on täytynyt palata lomien jälkeen kotimaihinsa, joten he eivät ole pystyneet vaatimaan heille kuuluvia rahoja. Tämähän on suoranaista 1800-luvun kapitalismia! Arvoisa puhemies, pyydän siis teitä sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokuntaa ryhtymään toimeen, jotta varmistetaan, ettei kyseisestä yhtiöstä tule uutta esimerkkiä ylempiarvoiseen länteen ja alempiarvoiseen itään jakautuneesta Euroopasta ja jottei työvoimaa käytettäisi Euroopassa hyväksi. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää huomiota vieraan tulokaslajin, eli Amerikan harmaaoravan, kaikessa hiljaisuudessa tekemään Euroopan-valloitukseen. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa tämä pieni otus on tuhonnut metsää ja syrjäyttänyt monilta alueilta Euroopan kotoperäisen punaturkkisen oravan, .
Ongelma ei ole vain Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan: harmaaorava on kotiutunut myös Italiaan, ja se leviää nopeasti pohjoiseen kohti Ranskaa, Saksaa ja Itävaltaa, ja se jättää jälkeensä paljon tuhoa. En laske leikkiä. Tiedän, että suuremmassa mittakaavassa tämä saattaa näyttää pieneltä, yksittäiseltä asialta, mutta meillä on vastuu. Euroopan kotoperäinen punaturkkinen orava on nyt uhattuna, sillä se joutuu kilpailemaan kookkaamman ja vahvemman tulokkaan kanssa. Lisäksi sitä uhkaa sen luonnollisen elinympäristön, lehtimetsän, tuhoutuminen.
Vaikka harmaaorava on levinnyt nopeasti, komissio ei ole toteuttanut kattavaa tutkimusta kartoittaakseen tai valvoakseen lajin leviämistä. Komission oli tarkoitus laatia vieraita tulokaslajeja koskeva toimintasuunnitelma, mutta toistaiseksi siitä ei ole nähty merkkiäkään. Milloin voimme parlamentissa odottaa saavamme komissiolta alustavan ehdotuksen lainsäädäntökehykseksi? On ryhdyttävä välittömästi Euroopan laajuisiin toimiin, jotta luonnonmetsät saadaan pelastettua punaturkkiselle oravalle, ennen kuin on liian myöhäistä. 
Tzampazi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kotimaani Kreikka onnistui täydellisesti Ateenan vuoden 2004 olympialaisten järjestelyissä, minkä jälkeen se isännöi 17.–28. syyskuuta maailman suurinta vammaisten urheilutapahtumaa, paralympialaisia, joihin odotetaan 4 000:ta urheilijaa, 2 000:ta avustajaa ja 3 000:ta lehdistön edustajaa 145 maasta.
Ensimmäistä kertaa sama järjestelytoimikunta huolehtii nyt sekä olympialaisten että paralympialaisten järjestelyistä, mikä tehostaa suunnittelua ja säästää varoja. On samoin ensimmäinen kerta paralympialaisten historiassa, kun Kreikan hallitus päätti jokin aika sitten lahjoittaa 55,8 miljoonaa euroa, minkä ansioista kaikki maat, niin rikkaat kuin köyhät, vapautuivat maksamasta urheilijoiden osallistumismaksuja. Jopa ennen kuin ensimmäiset paralympialaiset järjestettiin vuonna 1960, ne erottuivat...
Puhemies.
   Olen pahoillani, jäsen Tzampazi, mutta minun on rajattava puheaikaanne, vaikka esittämänne seikat ovat hyvin mielenkiintoisia. 
Wallis (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, en puhu todellakaan usein maanviljelijöiden puolesta, mutta nyt kotiseutuni Koillis-Englannissa on kärsinyt kamalimmista säistä ja kehnoimmasta sadosta 40 vuoteen. Siellä järjestettiin viime viikolla tapaaminen, jossa viljelijät pyysivät pelkästään, että viljelyalaan perustuva tuki, johon heillä on oikeus, maksettaisiin aiemmin. Toisin kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa yleisesti luullaan, Yorkshiren viljelijät eivät todellakaan ole mitään ruikuttajia. He haluavat vain kohtuullisen tuen, joka maksetaan nopeammin ja alueellisin perustein. Pyyntö on hyvin maltillinen. Toivottavasti parlamentti painostaa komissiota suhtautumaan myötämielisesti, kun Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus esittää tämän pyynnön aikanaan. 
Van den Berg (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kun ryhdyitte hoitamaan parlamentin puhemiehen tehtävää heinäkuussa, ilmoititte Euroopan parlamentin avoimuuden ja näkyvyyden olevan teille erittäin tärkeä asia. Alankomaiden työväenpuolueen valtuuskunta tukee teitä tässä varauksetta. Meillä olisi itse asiassa käytännön ehdotus siitä, mitä nyt ensiksi voitaisiin tehdä. Euroopan kansalaiset eivät ole moniin vuosiin pystyneet tulemaan vaivattomasti paikalle kuuntelemaan julkisia kokouksia. Turvatoimia on tehostettu ymmärrettävistä syistä, mutta niiden takia parlamenttiin on nyt vaikea päästä. Tästä on seurannut tietenkin, että kansalaisten ja poliitikkojen välinen suhde on muuttunut entistä etäisemmäksi ja ongelmallisemmaksi. Yksi ratkaisu voisi olla kokousten välittäminen parlamentin verkkosivujen kautta. Näin tehdään jo täysistunnoissa, ja miksipä käytäntöä ei voitaisi ulottaa parlamentin valiokuntien kokouksiin. Tällä tavoin kaikkien jäsenvaltioiden kansalaiset voisivat seurata työtämme valiokunnissa tehokkaalla, edullisella ja demokraattisella tavalla. Valtuuskuntamme esittää teille tänään ehdotuksen, jotta tekisitte tästä avoimuudesta ensisijaisen kysymyksen puhemieskaudellanne. Eritoten jäsen Corbey ympäristön, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnasta on esittänyt teille ehdotuksen, jonka voisitte ottaa omaksenne. Uskomme kollegoidemme puolesta teidän tukevan nyt tätä ehdotusta eli sitä, että verkkosivujen kautta voimme tuoda Euroopan kansalaisia lähemmäs valiokuntatyötä. 
Ludford (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin ottaa esille tilanteen Karibian alueella ja Floridassa, joissa hirmumyrsky Ivan jätti jälkeensä valtavat tuhot, kuten tekivät myös kaksi edellistä hirmumyrskyä, Charlie ja Francis.
Ensiksi haluaisin meidän esittävän surunvalittelut ja ilmaisevan solidaarisuutemme kaikille, joiden osaksi on koitunut kuolemaa, loukkaantumisia tai menetyksiä. Lontoosta kotoisin olevana Euroopan parlamentin jäsenenä tiedän, että monilla alun perin Grenadasta, Jamaikasta tai Caymansaarilta kotoisin olevilla kannattajillani on noilla alueilla perheitä, jotka eivät ole säästyneet tuhoilta.
Toiseksi vaadin Euroopan unionia ja jäsenvaltioita toimittamaan avokätisesti humanitaarista apua tuhoista kärsineille maille ja yhteisöille. Toivon mukaan humanitaarisen avun toimiston ECHOn valmiuksia nopeaan toimintaan voidaan hyödyntää.
Tiedän hyvin, että esityslistalla on seuraavaksi komission julkilausuma viimeaikaisista ympäristökatastrofeista Etelä-Euroopassa, mutta haluan lopuksi painottaa, että Karibian alueen tämän vuoden tuhoisan hirmumyrskykauden, Etelä-Kiinan meren taifuunien ja Yhdistyneen kuningaskunnan 40 vuoteen sateisimman kesän sekä ilmastonmuutoksen ja ilmaston lämpenemisen välillä on todennäköisesti yhteys. Tähän voitaisiin vielä lisätä Bangladeshin tuhoisat tulvat heinäkuussa.
Kaikkien, myös Yhdysvaltain uuden hallinnon, on tehtävä tästä ensisijainen kysymys. Länsimaiden on hillittävä hurjaa energiantuhlausta, sillä jos näin ei tehdä, tilanteesta kärsivät etelän ja idän köyhät ja jopa ahdingossa olevat eurooppalaiset maanviljelijät. 
De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, käsittelen nyt Pohjois-Irlannin rauhan ja sovinnon toista erityisohjelmaa. Kuten luultavasti tiedätte, neuvosto on pyytänyt komissiota antamaan ehdotuksen ohjelman jatkamisesta vielä kahdella vuodella vuodesta 2004 vuoteen 2006. Ohjelma on ollut tärkeimpiä välineitä, joilla unioni on tukenut Pohjois-Irlannin rauhanprosessia. Sen on pitänyt raivata tietä rauhanprosessille ja antaa ihmisille kannattavia syitä lakata tukemasta puolisotilaallisia järjestöjä ja keskittyä sen sijaan rakentavaan ja ennakoivaan toimintaan sekä pohjoisessa että etelässä, rajan molemmin puolin ja raja-alueilla. Pyytäisin, että vaaditte komissiota antamaan ehdotukset kiireesti, sillä ne on saatava eteenpäin ennen vuoden loppua.
Nyt samaan aikaan Pohjois-Irlannin rauhansopimuksesta aloitetaan tällä viikolla uudet neuvottelut Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Neuvotteluja isännöivät Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset, ja niihin osallistuvat kaikki osapuolet. Pyrkimyksenä on saada prosessi jälleen jaloilleen. Kuten tiedätte, kansalliskokouksen työ on ollut keskeytyneenä jo jonkin aikaa, joten on entistä tärkeämpää antaa selvä merkki siitä, että ohjelmaa jatketaan. 
Xenogiannakopoulou (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin meidän käyttävän täysistunnon suoman tilaisuuden hyväksemme ja esittävän syvät surunvalittelumme Aleksandrian ja koko Afrikan patriarkan Petroksen kuoleman johdosta. Hän kuoli yhdessä 17:n seurueeseensa kuuluvan jäsenen sekä miehistön jäsenen kanssa valitettavassa helikopterionnettomuudessa viime lauantaina. Te otitte onnettomuuden esille, ja kiitänkin teitä siitä. Haluan mainita, että edesmennyt patriarkka oli todella nuori ja harras, ja häntä jäädään todella kaipaamaan. 
Helmer (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, toisin esiin kansalaisvapauksiin, ympäristöön ja eläinten hyvinvointiin kohdistuvan vakavan uhkan Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Ensi keskiviikkona Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus esittää uutta metsästyslakia, jonka tarkoituksena on tehdä eräistä Yhdistyneen kuningaskunnan rehdeimmistä, lainkuuliaisimmista ja vastuullisimmista kansalaisista rikollisia. Saadakseen lain hyväksytyksi hallituksen on pakko moukaroida se läpi valtiosääntöoikeudellisin keinoin niin kutsuttuna parlamentin lakina (Parliament Act), jota ei ole alun perin suunniteltu tähän tarkoitukseen ja jota käytetään monien valtiosääntöoikeuden asiantuntijoiden mielestä tällä tapaa epäasiallisesti.
Euroopan parlamentissa kunnioitetaan ihmisoikeuksia ja kulttuurien monimuotoisuutta. Esitetyssä uudessa laissa hyökätään molempia vastaan. Kaikkien kansalaisvapauksia, maaseudun arvoja ja eläinten hyvinvointia vaalivien täytyy nousta vastustamaan tätä epäoikeudenmukaista ja sortavaa toimenpidettä. 
Angelilli (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin palata tapahtumiin, joita muistellen istunto avattiin. Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmään kuuluvat Italian edustajat esittävät, että kukin parlamentin jäsen antaisi Kansainväliselle Punaiselle Ristille yhden päivän päivärahan suuruisen lahjoituksen, joka olisi symbolisesti tarkoitettu Beslanin koulun korjaamiseen.
Kaikki terrori-iskut tuomittiin istunnon alkajaisiksi päättäväisesti, mutta sen lisäksi täysistuntoon kokoontuneen parlamentin pitää mielestäni osoittaa solidaarisuutta ja yhteenkuuluvuudentunnetta Irakissa panttivankeina olevien siviilien perheille ja ennen kaikkea kahdelle ranskalaiselle toimittajalle ja kahdelle nuorelle italialaiselle naiselle, Simona Parille ja Simona Torrettalle. Toivottavasti kaikki panttivangit pääsevät palaamaan vahingoittumattomana kotiin. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Haluaisin kiinnittää kollegojeni ja puhemiehen huomion monikansallisten yritysten tuotannon siirtoihin. Viime vuonna monikansallinen yritys C[amp]J Clark siirsi tuotantoaan Portugalista, jolloin satoja työntekijöitä jäi työttömiksi ensin Aroucassa ja sitten Castelo de Paivassa. Tämän johdosta parlamentti antoi päätöslauselman tukea saaneista yrityksistä, jotka siirtävät sittemmin tuotantonsa – kuten kävi tässäkin tapauksessa. Komission ja yritysten vastuulla ovat näin erilaiset toimenpiteet, joilla tällainen käytäntö estetään ja työntekijöiden ja kyseisten alueiden oikeuksia puolustetaan. Jos velvoitteita ei täytetä, voidaan yritystä lisäksi vaatia palauttamaan saamansa yhteisön varat. Nyt sama monikansallinen, alkuperältään brittiläinen C[amp]J Clark aikoo kuitenkin siirtää viimeisen Portugalissa, Vila Nova de Gaiassa sijaitsevan tehtaansa ja erottaa taas satoja työntekijöitä. Arvoisa puhemies, pyydän, että komissiota vaaditaan noudattamaan parlamentin päätöslauselmaa. 
Berman (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin palata Irakin panttivankeihin. On sanomattakin selvää, että yhdyn tuomitseviin sanoihinne, mutta emmekö voi tehdä mitään muuta? Yli 300 ihmistä täällä parlamentissa on allekirjoittanut vetoomuksen panttivankien vapauttamiseksi, mikä on erittäin hyvä asia. Kansainvälinen painostus – myös muita aloitteita on toki tehty tämän vetoomuksen lisäksi – on jo saanut aikaan keskustelua Irakin ääriliikkeiden keskuudessa. Sitä ei itse asiassa osattu odottaa, ja se onkin melkoinen saavutus. On siis olemassa viattomia, jotka ovat syyllisiä, ja viattomia, jotka ovat viattomia. Haluaisin jatkaa vielä hieman pidemmälle. On itsestään selvää, että panttivankien ottamisesta on yksinkertaisesti päästävä eroon. Eikö parlamentti voisi lähettää kaikkien 25 jäsenvaltion kansallisille parlamenteille kirjeen ja kehottaa niitä esittämään demokraattisesti valittuina eliminä ja yksilön kunnioittamisen symboleina vastaavan vetoomuksen, vastaavan pyynnön, jossa vaaditaan Irakin kaikkien panttivankien välitöntä vapauttamista? 
Toussas (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, päivän istunnon alkajaisiksi Euroopan parlamentti hyväksyi ehdotuksenne, jonka mukaan täysistunnossa vietettäisiin huomenna minuutin hiljainen hetki Beslanin uhrien muistoksi. On todella yllättävää, ettei täällä ole sanottu sanaakaan Palestiinan tai Irakin lapsista.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, samaan aikaan Ariel Sharonin hallitus tehostaa murhanhimoisia iskujaan ja Israelin armeija hyökkää Gazan alueelle maitse ja ilmasta käsin tappaen ja vahingoittaen kymmeniä palestiinalaisia. Koteja ja infrastruktuuria tuhotaan. Kansainvälinen yhteisö reagoi Israelin armeijan murhanhimoisiin iskuihin tekopyhin ja täysin joutavanpäiväisin puhein, eikä niiden ohella tehdä mitään, jotta Israel lopettaisi Palestiinan kansan tappamisen ja purkaisi häpeällisen turva-aidan. Rikoksentekijän rinnastaminen uhriin ja murhaamisen nimittäminen puolustautumisoikeudeksi päinvastoin vapauttaa Israelin hallituksen vastuusta ja rohkaisee sitä. Mielestämme nyt on toteutettava välittömästi poliittisia toimia ja muita käytännön toimia, joilla Israelin hallitus pakotetaan lopettamaan palestiinalaisten murhaaminen ja joilla luodaan edellytykset itsenäiselle Palestiinalle. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, jäsen Toussas. Voitte olla varma, että minuutin hiljaisuuden aikana muistetaan huomenna kaikkia terrorismin uhreiksi joutuneita lapsia, olivatpa he missä päin maailmaa tahansa. 
Stevenson (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, viime kuussa Nekan kaupungissa Iranissa 16-vuotias tyttö hirtettiin julkisesti nostokurkeen. Häntä syytettiin siveellisyysrikoksesta. Tuomittuaan tytön kuolemaan tuomari totesi tytön riisuutuneen tuomioistuimessa, sillä tyttö oli ottanut huntunsa pois. Tuomari ilmoitti myös haluavansa ehdottomasti pujottaa itse köyden tytön kaulaan. Tällä hetkellä Iranissa on tuomittu kuolemaan kolme muutakin 16-vuotiasta lasta. Hallinto odottaa, että lapset täyttävät 18 vuotta, ja sitten heidät teloitetaan julkisesti.
Tämä mullah-hallinnon äärimmäisen raaka teko vie Iranin kultivoituneen ja sivistyneen kansan takaisin kivikaudelle. Hallinto on teloittanut valtaan tultuaan 120 000 ihmistä. Arvoisa puhemies, toivon teidän ilmaisevan kaikkien parlamentin jäsenten puolesta Iranin Euroopan unionin suurlähettiläälle paheksuntamme. Emme suvaitse missään nimessä lasten teloittamista, emmekä kuolemantuomiota muutenkaan.
Borghezio (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, eilen ja toissapäivänä noin tuhat laitonta maahanmuuttajaa rantautui Lampedusan saarelle kahtena perättäisenä yönä. Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon myös hygienia ja terveystilanne sekä näiden matkojen epäinhimilliset olosuhteet, kysyn teiltä, eikö Euroopan parlamentin valtuuskunnan – johon ehkä myös te voisitte kuulua – olisi syytä vierailla Lampedusassa ja selvittää tilanne, joka vaikuttaa huolestuttavan hälyttävältä myös humanitaariselta kannalta.
Italia toteuttaa toimia, joilla on saatu hieman tulostakin aikaan, mutta Euroopan unionin on painostettava voimakkaasti maita, joista maahanmuuttajat ovat kotoisin tai joiden kautta he matkaavat, koska unioni ei voi hyväksyä tätä hirvittävää ihmisten salakuljetusta.
Pyydän Euroopan parlamenttia osallistumaan kansainväliseen keskustelutilaisuuteen, jonka eräs kansalaisjärjestö järjestää Lampedusassa. 
Szájer (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin huomion hälyttäviin uutisiin, joita on kiirinyt Euroopan unionin kaakkoisrajalta, Serbiaan kuuluvalta alueelta, joka tunnetaan nimellä Vojvodina.
Kuluneen kesän viime viikkoina ja kuukausina on kerrottu, että etnisten ryhmien väliset jännitteet ovat kasvaneet ja Unkarin kansalaisia on häiritty ja heidän kimppuunsa on hyökätty. Myös hautausmaille on isketty, Unkarin vastaisia kirjoituksia on esiintynyt ja Unkarin lippu on poltettu. Haluaisin kiinnittää parlamentin huomion siihen, että on tärkeää saada tilanne Balkanin alueella vakautumaan. Euroopan unioni on tehnyt paljon saadakseen väkivallan ja etniset puhdistukset alueella loppumaan. Serbian viranomaiset eivät näytä reagoivan tilanteeseen tarpeeksi ripeästi ja vaikuttavat monella tapaa tietämättömiltä ja välinpitämättömiltä. Kaikkien demokratian kannattajien, jotka huolehtivat yhteisen Eurooppamme turvallisuudesta, ja niiden, jotka ovat huolissaan vähemmistöjen oikeuksista ja ihmisoikeuksista, on nyt painostettava serbiviranomaisia tässä erittäin tärkeässä ja vaarallisessa tilanteessa. 
Mavrommatis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, totta kai kaikki se, mitä olemme kuulleet, on erittäin tärkeää. Parin päivän takaiset tapahtumat, joihin Ateenan olympialaiset päättyivät erinomaisesti läpi vietyinä, ovat samoin tärkeitä. Tänään palaan asiaan, joka koskee meitä kaikkia. Urheilun vitsaus on doping, joka koskettaa tietenkin nuoria ihmisiä ympäri maailman. Tämän takia haluan ehdottaa, että piakkoin esitettävän tarkistuksen pohjalta annettaisiin dopingin vastainen päätöslauselma, jossa esitettäisiin toimenpiteet, joita Euroopan unionin ja kaikkien meidän on toteutettava dopingin käytön torjumiseksi. 
Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, vähän ennen kesätaukoa Indonesian korkein oikeus vapautti lopulta sotilaat, joita syytettiin siviilien laittomasta tappamisesta Portugalin entisessä siirtomaassa Itä-Timorissa juuri ennen Itä-Timorin itsenäistymistä, kun YK:n johtama itsenäistymisprosessi yritettiin suistaa raiteiltaan. Tämä on hyvin valitettavaa. Parlamentissa seurattiin Itä-Timorin itsenäisyystaistelua tiiviisti, joten monet varmaan yhtyvät vastalauseisiini sen johdosta, ettei ketään rangaista näistä joukkomurhista. 
Allister (NI ).
    Arvoisa puhemies, ensiksi haluan vastata ensimmäiselle puhujalle, joka ilmoitti hänestä olevan ongelmallista, että vaalipiirissäni Pohjois-Irlannissa käytetään hyväksi nuoria kausityöntekijöitä. Tämä on minusta erittäin valitettavaa, ja olenkin jo vakuuttanut kyseiselle henkilölle, että käytän vaikutusvaltaani, jotta asia saataisiin ratkaistua.
Nyt haluan onnitella Kreikan viranomaisia erinomaisista olympialaisista. Samalla totean pitäväni vastenmielisenä komission väistyvän puheenjohtajan ehdotusta, jonka mukaan tulevissa kisoissa Euroopan unionin lipun pitäisi hulmuta valtion oman lipun vierellä. Minusta käytäntö ei ole ollenkaan eurooppavastainen, vaikka olympialaisissa kaikki kunnia ja kansallisylpeys kohdistuukin kisoihin osallistuviin kansallisvaltioihin. Tällainen ehdotus kielii Euroopan unionin eurooppamyönteisten johtajien pakkomielteestä, jolla ei ole mitään rajaa. Jopa tuolloin he haluaisivat saada itselleen kullekin kansallisvaltiolle kuuluvan kunnian saaduista mitaleista. Minusta tässä mennään liian pitkälle, ja kansallisvaltioiden pitää ihan aiheellisesti esittää vastalauseensa.
Fatuzzo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, odottaessani lähtöä Milanon lentokentällä hukkasin valitettavasti silmälasini noin sadannen kerran, joten en näe lähelle mutta näen kyllä kauas. Kun katson kauas, näen parlamenttiin kohdistuvia vaaroja.
Pyytäisin siis lisäämään turvatoimia Euroopan parlamentin rakennuksissa Strasbourgissa ja Brysselissä. Mielestäni Euroopan parlamentin jäsenet olisivat oikea herkkupala terroristihaille, ja jos minulta kysytään, niin osaan kyllä kertoa, mitä puutteita minusta jäsentemme turvallisuudessa oikein on. Minun ei pidä kuitenkaan esittää ajatuksiani julkisesti näin tärkeästä asiasta. 
Puhemies.
   Keskustelu poliittisesti tärkeistä asioista on päättynyt. Kiitän kaikkia parlamentin jäseniä osallistumisesta.
Jäsen Evans käyttää työjärjestyspuheenvuoron. 
Evans, Robert J.E. (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron esityslistasta. Monet jäsenet jättivät hyvissä ajoin tätä viikkoa varten kysymyksiä etenkin neuvostolle, mutta he ovat saaneet melkoisen hämmentäviä sähköpostiviestejä, joiden mukaan kysymyksiä ei ole voitu kääntää ja näin ollen niiden käsittely olisi siirretty seuraavalle istuntojaksolle. Voisitteko selvittää, mikä on tilanne neuvoston kyselytunnilla tällä viikolla, ja kertoa, mitä jäsenten, joilla on todellista kysyttävää neuvostolta, pitäisi oikein tehdä? 
Puhemies.
   Kuten aion selittää teille huomenna tarkemmin, kääntämisessä on edelleen ongelmia, eikä kaikkia kysymyksiä voida kääntää kaikille kielille. Pääsihteeristöstä ilmoitettiin kuitenkin, että nämä kysymykset ovat komissiolle esitettävien kysymysten luettelossa, vaikka niitä ei ole voitu kääntää kaikille kielille. Ne ovat siis komissiolle ja neuvostolle esitettävien kysymysten luettelossa. 
Rogalski (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin esittää seuraavan ehdotuksen. Euroopan parlamentin pitäisi muistaa 65 vuotta sitten 1. syyskuuta 1939 syttyneen toisen maailmansodan uhreja. Toisen maailmansodan aluksi natsi-Saksa hyökkäsi Puolaan 17. syyskuuta 1939 Neuvostoliiton tukemana. Näin noudatettiin Saksan ja Neuvostoliiton välistä sopimusta, niin kutsuttua Molotov–Ribbentrop-sopimusta. Toinen maailmansota, jossa kuoli enemmän siviilejä kuin sotilaita, on ollut sodista kauhein ja verisin. Sen muistoa ei siis saa koskaan päästää unohtumaan. Esitän, että parlamentti tukee tätä ehdotusta viettämällä minuutin hiljaisuuden toisen maailmansodan uhrien muistoksi.
Arvoisa puhemies, pyydän, että tänään vietetään minuutin hiljaisuus natsi-Saksan uhreiksi joutuneiden muistoksi. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu komission julkilausumasta, joka koskee viimeaikaisia ympäristökatastrofeja (tulipaloja Etelä-Euroopassa). 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, ympäristökatastrofeja sattuu yhä useammin Euroopassa ja muualla maailmassa. Kuten viime aikoina on nähty, tulvat ja metsäpalot ovat saaneet aikaan valtavaa tuhoa. Ne ovat aiheuttaneet ongelmia ihmisille ja taloudelle, ja ne ovat vahingoittaneet pahasti ympäristöä. Yritämme tietenkin torjua näitä ongelmia.
Käyttöön on nyt otettu useita yhteisiä toimenpiteitä, joilla ehkäistään metsäpaloja sekä suojellaan ja kunnostetaan metsiä. Maaseudun kehittämisohjelmissa tuetaan monia erilaisia metsiin kohdistuvia toimia, ja niistä myönnetään varoja palojen ennaltaehkäisyyn sekä paloissa tuhoutuneiden metsien kunnostamiseen jäsenvaltioiden päättämien painopisteiden mukaisesti. Portugalilla on käytettävissään noin 149 miljoonaa euroa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston varoja ennalta ehkäisemiseen ja metsien kunnostamiseen vuosina 2000–2006. Espanjalle metsiin kohdistuvia toimenpiteitä varten on myönnetty samoiksi vuosiksi kaikkiaan 820 miljoonaa euroa.
Vasta perustettu Euroopan unionin solidaarisuusrahasto on tarkoitettu suurkatastrofeihin, joiden välittömät tuhot nousevat yli 3 miljardiin euroon tai jotka ylittävät 0,6 prosenttia kyseisen valtion bruttokansantulosta. Vain hyvin poikkeuksellisissa oloissa solidaarisuusrahaston varoja voidaan käyttää katastrofeihin, joissa nämä tiukat edellytykset eivät täyty. Siitä on jo myönnetty varoja sen jälkeen, kun valtavat palot riehuivat Portugalissa ja Espanjassa viime vuonna. Kyseisten maiden pyynnöstä Portugalille myönnettiin 48,5 miljoonaa euroa ja Espanjalle 1,3 miljoonaa euroa. Komissio ei ole toistaiseksi saanut pyyntöjä vuodelle 2004.
Kuten tiedätte, Forest Focus -asetus on uusin väline, jolla seurataan ja toteutetaan toimenpiteitä metsäpalojen ehkäisemiseksi ja selvitetään syitä niiden yleisyyteen. Forest Focus -ohjelman täytäntöönpanoon on varattu vuosiksi 2003–2006 yhteensä 65 miljoonaa euroa, joista 9 miljoonaa euroa voidaan käyttää metsäpalojen ennalta ehkäisemiseen.
Myös pelastuspalvelumekanismimme on osoittautunut käyttökelpoiseksi. Vuosina 2003 ja 2004 Portugali lähetti avunpyynnön unionin seuranta- ja tiedotuskeskukselle, joka sitten koordinoi muiden osanottajamaiden tukitarjouksia. Mekanismin ansiosta varmistettiin, että Portugaliin saatiin lähetettyä nopeasti lentokoneita avustamaan metsäpalojen sammutustöissä. Vuonna 2003 Portugali otti vastaan avun kahdelta Italian ja kolmelta Saksan lentokoneelta. Vuonna 2004 Espanja toimitti kolme lentokonetta, Ranska kaksi, Saksa kaksi, Kreikka kaksi ja Italia yhden. Apua tarjosivat myös Yhdistynyt kuningaskunta ja Norja, mutta Portugali ei ottanut niiltä apua vastaan.
Neljä vuotta sitten ilmaisin huoleni metsäpalojen kasvavasta lukumäärästä ja palojen aiheuttamista tuhoista. Toin esiin, että metsäpaloriski ja metsiemme haavoittuvuus olivat nyt sitä luokkaa, että uudet palot vaarantavat vakavasti ekosysteemit ja niiden kestävän hoidon. Valitettavasti näin kävi viime vuonna erityisesti Etelä-Eurooppaa koetelleen helleaallon aikana, jolloin suuria osia Portugalin Natura-alueista tuhoutui.
Päätän puheenvuoroni ilmoittamalla, että komissio on pannut merkille 4. syyskuuta 2003 antamanne päätöslauselman hellekesän seurauksista. Päätöslauselma on erittäin käyttökelpoinen kooste toimista ja toimenpiteistä, joihin tulevat aloitteet voidaan perustaa. 
Herranz García (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä komission jäsenen kanssa siitä, että tulipalo-ongelma Euroopan unionin alueella vaikuttaa dramaattisesti ympäristöön.
Euroopan unionissa riehuu vuosittain 45 000 tulipaloa, ja määrä kasvaa koko ajan, sillä kuivuus – joka on rakenteellinen ongelma Euroopan unionissa – aiheuttaa jatkossa entistä vakavampia ympäristöongelmia Etelä-Euroopan lisäksi myös pohjoisessa.
Yhdistyneiden Kansakuntien asiantuntijat ovat lisäksi sitä mieltä, että ilmastonmuutoksen takia ongelma vain pahenee, ja pian joudumme tilanteeseen, jossa meillä ei ole todellista yhteistä toimintamallia, jolla Euroopan unionin alueella vuosittain riehuvat 45 000 paloa voitaisiin torjua. Meillä ei ole toimenpiteitä, voimavaroja eikä rahaa.
Palauttaisin mieliin asetuksen (ETY) N:o 2158/92, jonka voimassaolon päättyessä Euroopan komissio osoitti, että se halusi poistaa budjettikohdat, joista maksetaan tukea palojen torjumiseksi.
Kun parlamentissa keskusteltiin Forest Focus -ohjelmasta, sille onnistuttiin saamaan Euroopan komissiolta vuoteen 2006 asti vain naurettavan pieni summa, 9 miljoonaa euroa. Toisaalta maaseudun kehittämisasetuksessa on metsätaloutta koskeva luku. Asetus ei ole kuitenkaan toiminut. Olen yhtä mieltä komission jäsenen kanssa 820 miljoonasta eurosta, mutta tätä rahamäärää ei ole käytetty tarpeeksi tehokkaasti. Se on käytetty huonosti, sillä toimia ei koordinoida alueiden eikä valtioiden välillä. Jäsenvaltiot toimivat niin kuin mielivät ja improvisoivat aina tilanteen mukaan. On totta, että Ranska lähetti kaksi lentokonetta Portugaliin metsäpalojen sammutustöihin, mutta sitä ei tehty mitenkään koordinoidusti. Toimia ei koordinoida myöskään alueiden välillä.
Tästä käyvät esimerkiksi tämänvuotiset tapahtumat Espanjassa. Galician autonomisella alueella Pohjois-Espanjassa on eniten metsää. 99 prosenttia Galician alueella syttyvistä tulipaloista saadaan kuriin 24 tunnin kuluessa. Metsäpaloja torjutaan tehokkaasti Galiciassa, ja torjunnassa edistytään metsien toimintaohjelmien ansiosta, joita tulee koko ajan lisää. Galiciassa tapahtuu metsäpaloja viisi kertaa harvemmin kuin Espanjassa keskimäärin. Andalusiassa paloi 42 131 hehtaaria metsää, koska saatavilla olleita voimavaroja ei käytetty. Tilanne on dramaattinen, ja nyt on oiva tilaisuus korjata epäkohdat. Miten? Käyttämällä hitusen tervettä järkeä tietenkin! Euroopan komission täytyy esittää lähikuukausina Euroopan metsästrategia, joten nyt on tilaisuus käsitellä tätä ongelmaa perin pohjin ja toteuttaa Euroopan unionissa sellaista metsätalouspolitiikkaa, jonka avulla hallintoa voidaan koordinoida ja jossa suhtaudutaan vakavasti toimenpiteisiin, joilla metsiä suojellaan metsäpaloilta. Näin jotta vähintäänkin – jos varoja ei lisätä – niitä muutamia nyt käytettävissä olevia välineitä hyödynnetään asianmukaisesti niin, etteivät Andalusian ja koko Euroopan unionin tämän kesän kokemukset toistuisi enää koskaan. 
Salinas García (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, keskustelemme jälleen täällä parlamentissa tulipaloista, mikä osoittaa, ettei kaikkea ole tehty aivan oikein. Tulipaloissa tuhoutuneiden metsien pinta-ala kielii todellisesta ekologisesta katastrofista. Yksin kotiseudullani Andalusiassa – kuten on jo todettu – on tänä vuonna tähän mennessä palanut yli 40 000 hehtaaria metsää kaikkiaan 753 tulipalossa.
Tämän kesän tulipalojen seurausten perusteella meidän on aiheellista kysyä suoraan, oliko komission perusteltua vastustaa Forest Focus -asetuksen mukaisten määrärahojen lisäämistä. Komissionkin pitäisi pohtia vakavasti sitä, oliko aiheellista siirtää tulipalojen ennalta ehkäisemisen kulut rahoitettaviksi aluekehitykseen ja maaseudun kehitykseen tarkoitetuista varoista, ilman että otettiin käyttöön sopivia valvontamekanismeja, joilla olisi varmistettu, että varat todella käytetään palojen ennalta ehkäisemiseen, uudelleen metsittämiseen ja metsien uudistamiseen.
Maissamme tarvitaan nyt todella kipeästi apua. Pyytäisin siis komissiota selventämään, tutkiiko se mahdollisuutta myöntää lisävaroja, jotta kyseiset määrärahat saataisiin entiselle tasolle.
Unionin ei pitäisi perääntyä ilmastonmuutospolitiikassa tuumaakaan. Kysymys on erittäin selvä: onko komissio sitä mieltä, että Euroopan unioni toimii riittävän tehokkaasti suojellakseen metsiään? Katsooko komissio, että solidaarisuusrahastosta voitaisiin ehkä myöntää ylimääräisiä varoja tai että jotain nopeampaa mekanismia voitaisiin käyttää tulipalojen vaikutusten lieventämiseksi, sillä palot tuhoavat luonnonperintöä, josta koko Euroopan unioni hyötyy? 

Hammerstein Mintz (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, me vihreät olemme erittäin huolissamme siitä, ettei tulipaloja vastaan käydä ennalta ehkäisevää sotaa.
Me vihreät vaadimme ennalta ehkäisevää sotaa tulipaloja vastaan. Maaseudun autioitumisella, väestökadolla ja maaltamuutolla on nykyisin kauhistuttavia vaikutuksia. Euroopan unionin varat eivät tavoita niitä henkilöitä, jotka huolehtivat metsien hoidosta.
Ihmiset, jotka ovat saaneet elantonsa metsän tarjoamista luonnonvaroista, kuten korkista tai rautatammen terhoista Andalusiassa, ovat menettäneet tulonlähteensä. Tämä ei ole mikään onnettomuus, vaan ilmiselvä seuraus sellaisesta politiikasta, jossa maaseutu jätetään pahnan pohjimmaiseksi, jossa ei huolehdita voimavaroista ja jossa keskitytään istuttamaan eukalyptuksen ja männyn kaltaisia lajeja. Tätä muutamat parlamentin jäsenet nyt arvostelevat, vaikka aiemmin sitä kannattivatkin. Jäljelle jää välinpitämättömyys, mikä johtaa metsäpaloihin. Tilanne edellyttää investointeja sekä kansalaisyhteiskuntaan että maaseutuyhteisöihin samalla kertaa Leaderin kaltaisista ohjelmista – Leaderin lakkauttamisestahan keskustellaan parhaillaan – sekä muista maaseutuohjelmista, jotka osittain ilmentävät Euroopan yhteiskuntarakennetta. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
    Keskustelemme täällä taas metsäpaloista aivan kuten viime vuonnakin, kun kävimme meidän aloitteestamme keskustelua kesän tuhoisien metsäpalojen seurauksista. Yksin Portugalin paloissa kuoli tuolloin yli 20 henkilöä ja tuhoutui 400 000 hehtaaria metsää, mikä vastaa lähes 5:tä prosenttia Portugalin pinta-alasta. Vahinkojen arvo nousi yli 100 miljoonaan euroon. Valitettavasti opiksi otettiin vain vähän, ja tänäkin vuonna metsäpalot ovat riehuneet maassani ja yli 100 000 hehtaaria metsää on palanut. Pahiten palot ovat koetelleet Algarven vuoristoseutua, jossa monet elantonsa metsästä saavat perheet ovat nyt vakavissa toimeentulovaikeuksissa.
Metsien säilyttäminen on tärkeää niin ympäristön, talouden, yhteiskunnan kuin kulttuurinkin kannalta. Tuho on ollut valtavaa, joten nyt on oleellisen tärkeää pelkän eurooppalaisen solidaarisuuden ja avun lisäksi investoida merkittäviä summia yhteisön varoja uudelleen metsittämiseen, tutkimukseen ja koordinointiin muun muassa pelastuspalvelujen alalla. Lisäksi on rahoitettava metsäpalojen torjuntaa ilmasta käsin. Vaadimme siis jälleen, että ehdotuksiamme ja parlamentin ehdotuksia noudatetaan, metsäpalojen ennalta ehkäisyä vahvistetaan ja Forest Focus -ohjelmalle taataan riittävä rahoitus entisen asetuksen (ETY) N:o 2158/92 mukaisesti. Tiedämme kuitenkin, että mikäli haluamme ratkaista ongelman, yhteistä maatalouspolitiikkaa on muutettava siten, että torjutaan ihmisten ja yritysten maaltapakoa, sillä on pääasiassa maa- ja metsätalouspolitiikan syytä, että ihmisiä rohkaistaan lähtemään maaseudulta, jolloin metsäalueilta viedään mahdollisuus taloudelliseen selviytymiseen. 
Coelho (PPE-DE ).
   – Arvoisa komission jäsen, kiitoksia parlamentille antamastanne julkilausumasta. Vaikkeivät tämänvuotiset palot olleet yhtä tuhoisia kuin viimevuotiset, jokaisen olisi kuitenkin syytä olla niistä huolissaan. Kotimaassani Portugalissa tämä johtuu osaksi siitä, että viime vuonna noin 11 prosenttia maan metsistä tuhoutui. Toisin sanoen kerran palanut ei voi enää palaa uudelleen.
Parlamentin viime vuonna antama hätäapu, jolla täydennettiin hallituksen toimittamia voimavaroja, tuli todella tarpeeseen. Se oli aito osoitus Euroopan maiden solidaarisuudesta Portugalia kohtaan aikana, jolloin monet portugalilaiset joutuivat kärsimään. Merkittävän osan Euroopan metsistä ei voi antaa tuhoutua vuosi toisensa perään seurauksista piittaamatta. Välimeren alueen metsät ovat merkittäviä koko Euroopalle, mutta lisäksi ne ovat oleellisia alueelliselle ja paikalliselle taloudelle, työpaikkojen luomiselle, alueen turvaamiselle ja elämänlaadulle.
Olemme kyllä tietoisia ympäristösyistä, jotka liittyvät ilmastonmuutokseen ja ilmaston lämpenemiseen. Keskilämpötilat todella nousevat, ja samoin lisääntyvät lukumääräisesti päivät, jolloin lämpötila on korkea ja ilmankosteus alhainen. Tiedämme myös, että usein katastrofien takana ovat rikolliset teot. Monissa tapauksissa katastrofit johtuvat kuitenkin ennalta ehkäisyn puutteesta ja sammutustöihin varattujen voimavarojen riittämättömyydestä.
Kuten monet – esimerkiksi jäsen Herranz García – ovat maininneet, parlamentti toimi esimerkillisesti keskustellessaan Forest Focus -ohjelmasta, jossa vahvistettiin tarve saada voimavaroja metsäpalojen ennalta ehkäisemiseen. Arvoisa komission jäsen, lisää voimavaroja todella tarvitaan metsäpalojen ennalta ehkäisemisessä, Euroopan pelastuspalvelualan avustustoimissa ja merkittävien voimavarojen käyttöön liittyvässä yhteistyössä, kuten niin osuvasti totesitte.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin mainita vielä yhden asian, johon viittasimme viime vuonna ja johon todennäköisesti viittaamme aina, kun olosuhteet ovat tällaiset: sammutustöihin osallistuneet henkilöt todella omistautuivat asialle. Nämä henkilöt toimivat rohkeasti, pyyteettömästi ja jopa sankarillisesti. He osoittivat sen, minkä jo oikeastaan tiedämme: vaikka onnettomuuksissa tulee ilmi ihmisluonnon pahuus, monissa ihmisissä tulee kuitenkin esiin ihmisluonnon paras puoli. 
Madeira (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitoksia puheestanne ja solidaarisuudestanne. Tämän kesän paloissa tuhoutui Portugalissa yli 100 000 hehtaaria metsää viime vuoden katastrofin lisäksi. Pahiten palot koettelivat Algarvea, jonka kokonaispinta-alasta paloi 40 prosenttia. Tämä on ollut todellinen onnettomuus ympäristölle, taloudelle ja ihmisille, ja siitä on tullut yleinen katastrofi. Meidän on siis kiireesti käytävä keskustelu tulipalojen ennalta ehkäisemisestä, johon on myös saatava riittävä rahoitus. Muutoin parin sukupolven kuluttua metsiä ei ehkä enää ole. Välimeren metsät kuuluvat Euroopan asukkaiden yhteiseen perintöön, joten niitä on varjeltava. Jotkin paloissa tuhoutuneista korkkipuista olivat yli kaksisataa vuotta vanhoja, ja suurin osa oli iältään 100–200-vuotiaita. Vahinkojen arvo nousi 80 miljoonaan euroon, ja puiden korvaaminen vie arviolta sata vuotta. Varoja ohjataan nykyisin pikemminkin luonnonkatastrofien seurausten korjaamiseen kuin niiden ennalta ehkäisyyn. Meillä ei ole rajattomasti voimavaroja vahinkojen korjaamiseen, ja ennalta ehkäiseminen edellyttää poliittista rohkeutta ja yhtenäistä aluekehitystä. Pyydän komissiota toimimaan rohkeasti tässä katastrofissa ja esittämään täällä rakennerahastojen uudelleen järjestelyä ja organisointia, jotta näillä ihmisillä olisi edes tulevaisuudessa siintävä mahdollisuus palauttaa tulolähteensä ennalleen ja siirtää se lapsenlapsilleen. 
Gutiérrez-Cortines (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tiedän hyvin, että komission jäsen Wallström tietää antaneensa meille poliittisen vastauksen asia- ja tilastotietoineen. Hän tietää myös vallan hyvin, että nykyisin Euroopan unionin tuki metsäpalojen alalla on peräisin pelkästään mielivaltaisesti jaetuista varoista.
Kattavaa strategiaa ei ole, vaikka kyseessä on monimutkainen ja monialainen ongelma, joka edellyttää toimielinten välistä yhteistyötä. Meidän poliitikkojen tehtävänä on ratkaista monimutkaisia ja vaikeita ongelmia. Näin ollen meidän on mielestäni luotava riskienhallintamalli hallintoa ja yhteistyötä varten, sillä asiaan liittyvien kysymysten kirjo on laaja ja vaihtelee oikeudenkäyntimenettelyistä (koska terrorismia on paljon) poliisitoimintaan, siviiliväestöön ja paikallisviranomaisiin. Meidän on luotava malleja, kuten tehtiin Agenda 21:tä varten. Euroopan unioni pystyy kyllä siihen. Olen kuitenkin huolissani ennen kaikkea siitä, että uutta teknologiaa olisi jaettava tehokkaasti, sillä toissijaisuusperiaatteen mukaisesti Euroopan komission on tehtävä sitä, mitä maat tai alueet eivät voi tehdä. Teknologian kehitys on äärimmäisen tärkeää, ja on tärkeää siirtää esimerkiksi sotilasteknologiaa, kehittää GIS-paikkatietojärjestelmää ja monia muita tekniikoita, joita käytetään onnistuneesti joillain alueilla ja jotka edellyttävät teknologian jakamista 25 maan kesken sekä kaikkien alueiden ja paikallisviranomaisten kesken. On selvää, että ilman teknologian kehittymistä odotettavissa on pelkkää ihmisten ponnistelua ja roppakaupalla hyvää tahtoa, mutta vain vähän menestystä. 
Miguélez Ramos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, ei ole epäilystäkään, etteivätkö suurimmassa vastuussa ole ne henkilöt, jotka sytyttävät metsäpaloja. Syy on 96 prosentissa tapauksista ihmisen, ja siksi Espanjan hallitus on esittänyt useita toimenpiteitä, muun muassa ankarampia rangaistuksia metsäpalon sytyttämisestä ja rakennuskieltoja kyseisille alueille.
Muitakaan syitä ei saa unohtaa, kuten on jo todettu. Maaseudun yhteiskunnallisen ja taloudellisen rakenteen muutokset näyttävät olevan perimmäisenä syynä, mutta myös Euroopan metsien ja maaseudun kehittämispolitiikka on ollut tehotonta. Suurin osa paloista saa alkunsa sellaisista metsistä, joita ei enää hoideta, kun perinteinen maataloustoiminta on lakannut, väestö ikääntyy ja väestörakenne on kriisissä. Arvoisa komission jäsen Wallström, EMOTR:n varat tai maaseudun kehittämispolitiikka eivät kuitenkaan ole riittävä vastaus tähän vakavaan ongelmaan. Metsäpaloilla on vakavia vaikutuksia ympäristöön, joten Euroopan laajuiset toimet ovat tarpeen. Olette tietoinen solidaarisuusrahaston käyttöön liittyvistä vaikeuksista, joita olisi poistettava perustamalla erityinen nopean toiminnan mekanismi sellaisia pienimuotoisempia katastrofeja varten, joissa jäädään solidaarisuusrahastossa edellytetyistä määristä. Lisäksi Euroopan metsäpolitiikkaa olisi samalla suunnattava uudelleen ja eteläosan metsien erityisluonne olisi tunnustettava. Eteläosan metsien suojelemiseksi ja palaneiden alueiden täydelliseksi ennallistamiseksi olisi laadittava erityinen suunnitelma.
Totean vielä lopuksi (toivottavasti sanojani ei käsitetä väärin), että mielestäni puoluepolitiikka olisi jätettävä tämän keskustelun ulkopuolelle ja sen sijaan olisi pyrittävä yhdessä yksimieliseen ratkaisuun. Jos näin ei käy – Galiciassa sataa ja Andalusiassa ei – muutamat jäsenet voisivat ehkä pohtia, mihin komission jäsenen Wallströmin mainitsemat 820 miljoonaa euroa on oikein käytetty. 
Arif (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, joka vuosi tähän samaan aikaan käydään näköjään aina uusi keskustelu metsäpaloista.
Vaikka palojen vaikutukset ovat olleet edelleen vakavia ja tuhoisia, erityisesti Euroopan unionin eteläisiä jäsenvaltioita tänä vuonna koetelleet metsäpalot ovat onneksi olleet hieman vähemmän ankaria eikä kesällä nähty tuhansia kuolonuhreja vaatinutta helleaaltoa.
Euroopan unionissa perustettiin vuonna 2002 solidaarisuusrahasto, jonka tarkoituksena oli avustaa tämän tyyppisissä luonnonkatastrofeissa ja niistä ihmisille koituvissa seurauksissa. Viime vuonna rahastosta tuettiin Etelä-Euroopan palojen seurausten korjaamista. Vuoden 2003 lopussa annettiin Forest Focus -asetus, mutta sille myönnettiin rahoitusta vaivaiset 9 miljoonaa euroa vuosiksi 2003–2006, mikä ei riitä palojen ennalta ehkäisemiseen. Pitkällä aikavälillä on tarkoitus saada yhteisrahoitusta myös yhteisestä maatalouspolitiikasta ja maaseudun kehittämisrahastosta, mikä tarkoittaa osittaista luopumista Euroopan unionin metsätalouspolitiikasta. Millaista solidaarisuutta oikein osoitamme erityisesti Etelä-Euroopasta kotoisin oleville kansalaisille?
Lisäksi ongelmana on metsien asema Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanossa. Metsäpalot edistävät ilmastonmuutosta valtavine hiilidioksidipäästöineen, ja lisäksi ne pienentävät vähitellen metsiemme kokoa ja vähentävät näin unionin hiilinieluja.
Ilmaisemme edelleen aiheellisesti tyrmistyksemme niiden palojen ja muiden luonnonkatastrofien johdosta, jotka ovat koetelleet Euroopan jokaista kolkkaa viime vuosina. Solidaarisuutta ei voi kuitenkaan osoittaa pelkin sanoin. Sanat eivät koskaan riitä. Toiminta on välttämätöntä, ja toimia on toteutettava, jotta metsäpalojen ja muiden luonnonkatastrofien laajuutta saataisiin pienennettyä huomattavasti.
Hyvät kuulijat, asialla on kiire. Meidän on saatava katastrofit vähentymään ja toimittava solidaarisesti. 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, tästä keskustelusta on näkynyt tämän meihin kaikkiin kaikilla tasoilla vaikuttavan asian monimutkaisuus. Tiedämme, että ilmastonmuutos lisää todennäköisesti tämän tyyppisiä poikkeuksellisia sääoloja. On todennäköistä, että tällaisia ongelmia on jatkossa enemmän, kuten kansainvälinen ilmastonmuutospaneeli on todennut. Tämä korostaa eri tasojen yhteistä vastuuta.
Euroopan unionin, komission ja muiden toimielinten on toimittava yhtenäisellä tavalla, jotta varmistetaan, että tarvittava kapasiteetti löytyy. Myös jäsenvaltioiden on varmistettava, että ne ovat tehneet kaikkensa ennalta ehkäisemisen eteen ja että nyt ollaan valmiimpia kohtaamaan metsäpalot, poikkeukselliset sääolot ja muut katastrofit.
Kyse on voimavaroista, esimerkiksi sammutusjoukoista, ja kyvystä saada ne nopeasti liikkeelle. Kyse on myös ennalta ehkäiseviin toimiin varattavista voimavaroista. Toimia ja vastuutehtäviä on siis laidasta laitaan. Juuri tähän keskitymme. Tiedätte ihan yhtä hyvin kuin komissiokin, että jäsenvaltiot ovat yleensä hyvin haluttomia käymään keskustelua Euroopan yhteisestä metsäpolitiikasta, joten kyse on erittäin arkaluonteisista poliittisista asioista ja vastuutehtävistä.
Vaikka varoja pantaisiinkin lisää syrjään, se ei aina välttämättä auta välittömästi, ellei toimia koordinoida tehokkaammin, ellei ennalta ehkäisemistä suunnitella paremmin ja elleivät jäsenvaltiot ole valmiita toimimaan. Haluan vain korostaa, että niin tervetullutta kuin raha onkin, kyse ei ole aina siitä, löytyykö sitä, vaan myös suunnittelua ja koordinointia jäsenvaltioissa täytyy parantaa.
Kiitokset kullanarvoisesta keskustelusta, joka on käyty asiasta, joka voi nousta esille myös lähitulevaisuudessa. Arvostan sitä, että teitä kiinnostaa päästä yhteiseen ratkaisuun metsäpalojen ennalta ehkäisemiseksi ja torjumiseksi ja niiden aiheuttamien vahinkojen lieventämiseksi. Rahoituksessa on ollut usein kyse juuri lieventämisestä ja mukaantulosta vasta sitten, kun vahinko on jo tapahtunut. Jäsenvaltioita on autettava palauttamaan metsätalouden tuotantopotentiaali ennalleen.
Olen pannut useita ehdotuksia merkille, ja pohdin niitä tämän täysistunnon jälkeen. Sen jälkeen teen tarvittavat jatkotoimet. Nykyisiä välineitä voitaisiin mielestäni käyttää vieläkin avoimemmin. Lisäksi tutkimme, tarvitaanko lisää uusia ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä, kun Forest Focus -asetusta pannaan täytäntöön, ja samoin teemme käsiteltäessä ehdotusta neuvoston asetukseksi maaseudun kehittämisestä.
Ensimmäisenä pienimuotoisena toimena komissio järjestää marraskuussa konferenssin "Citizen participation from restoration to prevention – good governance for the restoration campaign to follow forest fires in France, Greece, Italy, Portugal, Spain, Slovenia and Cyprus". Tuolloin otetaan huomioon kaikki siihen mennessä opittu. Konferenssissa keskitytään metsien kunnostukseen ja kansalaisyhteiskunnan osallistumiseen, sillä kuten totesitte, palojen syyt vaihtelevat ilmastonmuutoksesta ihmisen toimintaan.
Viime vuoden tapahtumista opittu on pyrittävä erittelemään, kansalaisille sekä alueellisille ja paikallisille viranomaisille on tiedotettava asiasta ja ehdotuksia vastaisuuden varalle on koottava yhteen. Tämän alan toimintaamme on siis kehitettävä. Olen iloinen, että olemme löytäneet tänään yhteisen näkemyksen mahdollisista toimista, joihin jatkossa olisi syytä keskittyä. Kiitän teitä vielä kerran tästä keskustelusta. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Siirrymme eteenpäin, ja esityslistalla on seuraavana suullinen kysymys Kansainvälisestä siviili-ilmailujärjestöstä. 
Costa, Paolo (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esitän tämän suullisen kysymyksen komissiolle ja neuvostolle liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta siksi, että kyse on perustavasta asiasta. Toivottavasti komissio ja neuvosto voivat pohtia sitä jotenkin. Ilmansaasteita ja ilmansaasteiden vaikutuksia ilmastonmuutokseen, kasvihuonekaasuja ja äsken mainittuja seurauksia on yritetty vähentää jo vuosia, ja Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö on ollut yhtenä elimenä laatimassa lentoliikenteestä peräisin olevien saasteiden torjuntatoimia. Torjunnassa on tarkoitus ottaa käyttöön myös taloudellisia välineitä – niin kutsuttuja markkinapohjaisia välineitä – ja vapaaehtoisia toimenpiteitä sekä antaa mahdollisuus päästökauppaan ja verojen ja muiden maksujen käyttöönottoon kyseisen pilaantumisen vähentämiseksi.
Valitettavasti vaikuttaa siltä, että Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön toiminta on viime aikoina kallistunut toiseen suuntaan. Jokin aika sitten tehdyissä päätöksissä järjestölle annettiin periaatteessa tehtävä, joka on hyvin samanlainen kuin Kioton sopimusten täytäntöönpano. Sen piti laatia järjestön suuntaviivat, joilla varmistetaan, että eri maat ja järjestöt – kuten Euroopan unioni – voisivat noudattaa samoja standardeja. Nyt on kuitenkin mahdollista, että järjestön seuraavassa kokouksessa Montrealissa 28. syyskuuta–8. lokakuuta esitetään tarkistus, jolla poistettaisiin mahdollisuus käyttää markkinapohjaisia välineitä lentokoneiden moottoreista peräisin olevan pilaantumisen torjuntaan, jolloin toimenpiteissä otettaisiin takapakkia.
Tämä on jo sinänsä hyvin vakavaa. Asiasta keskustellaan, olemme aina vain vakuuttuneempia ongelmista, ja todisteet puhuvat sen puolesta, että lentoliikenteen päästöjen ja ilman laadun välillä on yhteys, joten tällainen takapakki olisi erittäin vakava asia. Vaikka järjestön suuntaviivojen laadinta on edistynyt ja vaikka niiden tarkoituksena on antaa maille mahdollisuus luoda päästökauppamarkkinat ja toimia näillä markkinoilla sekä periä mahdollisesti veroja, edessämme on nyt Yhdysvaltojen ja muiden maiden tukema tarkistus, jonka takia järjestön tämän suuntaiset toimet loppuisivat ja jonka takia Euroopan unionikaan ei esimerkiksi pystyisi etenemään tähän suuntaan.
Kysyn siis komissiolta ja neuvostolta, ovatko ne tietoisia tästä vaarasta, ovatko ne asiasta yhtä lailla huolissaan ja mitä ne näin ollen aikovat tehdä, jotta asiassa ei jouduta ottamaan takapakkia. Toiseksi kysyn, mitä toimenpiteitä ne aikovat tehdä, jotta Euroopan unionilla säilyisi oikeus soveltaa tämän tyyppisiä toimenpiteitä, luoda päästökauppamarkkinat tai ryhtyä perimään veroja, joiden päämääränä on vähentää erittäin saastuttavien polttoaineiden käyttöä Euroopan unionissa ja muualla maailmassa. Lyhyesti sanottuna kysyn siis, mitä ne voivat mielestään tehdä, jotta Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö voi jatkaa tämän suuntaisia toimenpiteitä tai jotta edes Euroopan unionilla on oikeus viedä toimet päätökseen. 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö on tutkinut vuosia markkinapohjaisia vaihtoehtoja, joilla rajoitetaan lentoliikenteen päästöjä ja otetaan käyttöön ilma-aluksia ja toimintaa koskevia käytäntöjä, jotka säästävät eniten ympäristöä.
ICAO on tutkinut kolmea vaihtoehtoa: polttoaine- tai päästöveroja, päästöistä perittäviä maksuja ja päästökauppaa. Yhdysvaltojen painostuksen vuoksi neuvosto päätti valitettavasti esittää päätöslauselmaa, jossa suositellaan, että ICAO jatkaisi vain päästökaupan tutkimista ja muut vaihtoehdot jätettäisiin sikseen. Tämä on selvästi vastoin tavoitteitamme.
Myös komissio on sitä mieltä, että Euroopan unionin tulee käyttää kaikkia taloudellisia välineitä mahdollisimman tarkoituksenmukaisesti, jotta lentoliikenteestä saadaan kestävää. Näin tehdään muillakin aloilla. Kaikki vaihtoehdot – verot, päästöistä perittävät maksut ja päästökauppa – on siis jätettävä avoimiksi. Kaikki jäsenvaltiot tukivat tätä kantaa yksimielisesti neuvostossa, kun asiasta keskusteltiin Coreperissa heinäkuussa.
On tärkeää, että kaikki vaihtoehdot säilyvät avoimina ja ettei yksittäistä vaihtoehtoa aseteta tässä vaiheessa muiden edelle. Näin unioni voi päättää tarkemman analyysin ja realististen vaihtoehtojen pohjalta, mikä on paras tapa edetä. Nykytilanteessa ei ole varmaa, että mikään toimenpiteistä olisi yksin riittävä, joten tässä vaiheessa ei ole suotavaa sulkea pois yhtään vaihtoehtoa, jolla voidaan vähentää lentoliikenteen vaikutusta ilmastonmuutokseen. Komissio pyrkii näin ollen pääsemään kokouksessa sellaiseen ratkaisuun, jossa kaikki vaihtoehdot jätetään avoimiksi, vaikka se onkin hankalaa. Kolmansilta mailta ei todennäköisesti saada juurikaan tukea.
Tilanteesta näkyy jälleen, miten yksin Euroopan unioni kantansa kanssa on, sillä se ei ole ICAOn varsinainen jäsen eikä sillä ole mahdollisuutta vaikuttaa ICAOn menettelyyn varhaisessa vaiheessa. Kokouksessa unionin jäsenvaltioiden onkin tehtävä mahdollisimman tiivistä yhteistyötä, jos hyväksyttävissä olevaan ratkaisuun halutaan päästä. Viime kädessä saattaa olla tarpeen tehdä Euroopan laajuinen varaus, jottei päätöslauselman täytäntöönpanoon sitouduta poliittisesti, jos siitä ei tulekaan tyydyttävää. Tämä ei olisi ennen kuulumatonta. Näin on tehty ennenkin esimerkiksi Hushkit-asiassa. Euroopan kantaa koordinoidaan jatkossa aika ajoin tavanomaisten Coreperin käytäntöjen mukaisesti.
Schmitt, Ingo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on sitä mieltä, että vihreiden esittämä suullinen kysymys ja keskustelu Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön tulevasta kokouksesta eivät tule oikeaan aikaan eivätkä ole sisältönsä puolesta olennaisia, sillä nyt oletetaan, että Yhdysvallat todella esittää ICAOlle päätöslauselman sen 28. syyskuuta pidettävässä kokouksessa. Tätä on syytä vähintäänkin epäillä.
Se, että päästökauppaa ja maailman siviili-ilmailuteollisuudelle maksettavia valtiontukia koskeva keskustelu edes käydään, johtuu ICAOn neuvoston tekemästä ehdotuksesta. Kaiken lisäksi keskustelu käydään nyt mahdollisimman huonoon aikaan, sillä liikenne- ja matkailuvaliokunta ei pysty sen enempää kuin täysistuntokaan käsittelemään ICAOn kantaa yksityiskohtaisesti. Myöskään komission sisäiset keskustelut ja etenkään toimivaltaisten jäsenvaltioiden väliset keskustelut eivät ole vielä päättyneet.
Vielä tämänkin lisäksi päästökauppa ja lentoliikenteen alalla maksetut valtiontuet ovat aivan liian monimutkainen aihe, jotta parlamentti voisi keskustella siitä ilman huolellista valmistautumista. On yhtä lailla matkustajien edun mukaista, että eurooppalaiset lentoyhtiöt vastaavat kysymykseen, mitä vaikutuksia tällä mahdollisesti on lentoliikenteeseen ja kilpailuun kolmansien maiden lentoyhtiöitä vastaan. Tämä korostuu siksikin, että eurooppalaisille lentoyhtiöille on jo nyt aiheutunut valtavia taloudellisia rasitteita syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumien ja öljyn hinnan nousun takia.
Euroopan unionin oikeutta tehdä omia itsenäisiä päätöksiä näissä asioissa ei voida asettaa kiistanalaiseksi, joten edellä esittämäni perusteella olemme sitä mieltä, että muiden ryhmien antamat päätöslauselmaesitykset ovat harkitsemattomia ja ennenaikaisia. Äänestämme näin ollen niitä vastaan. 
Piecyk (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, mielestäni ICAOn kokousta edeltävä aika syyskuun lopussa on sopiva hetki, jolloin Euroopan parlamentti voi puhua suunsa puhtaaksi tästä aiheesta ja jolloin me – hyvä ystävä Schmitt – voimme keskustella siitä. Olemme kyllä havainneet muutamien lentoyhtiöiden reaktioista, että lentomatkustuksen ja ympäristön välinen kysymys on arkaluonteinen, mutta mistä siinä on oikein kyse?
Tiedämme, että lentomatkailu ja ilmaston lämpeneminen ovat kytköksissä toisiinsa. Siitä ei ole epäilystäkään. Nyt puhumme mahdollisuudesta päästökauppaan, eikä tähän mennessä tehdyissä tutkimuksissakaan ole päästy sen pidemmälle. Siksi on siis ehdottoman välttämätöntä pitää kaikki vaihtoehdot päästöjen vähentämiseksi avoinna, ja vähentämiseen on käytettävä sekä ympäristöpoliittisia että markkinapohjaisia välineitä.
Tärkeää olisi siis, ettei Yhdysvallat eikä kukaan mukaan sulkisi pois mitään vaihtoehtoja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön kokouksessa Montrealissa tämän kuun lopussa. Loppujen lopuksihan kyse ei ole päästökaupan aloittamisesta heti tänään tai parin viikon kuluessa, vaan siitä, että Euroopan unionilla on tulevaisuudessa mahdollisuus hyödyntää päästökauppaa lentoliikenteessä käyttämällä markkinapohjaisia päästökauppavälineitä. Unionin on jätettävä itselleen mahdollisuus tähän vaihtoehtoon.
Arvoisa komission jäsen, juuri tämän takia parlamentin enemmistö tukee varauksetta komission kantaa, jonka mukaan Euroopan unionin pitäisi, kuten totesitte, esiintyä ICAOssa mahdollisimman yhtenäisenä rintamana. Minusta on sekä aiheellista että välttämätöntä, että parlamentti korostaa tätä jälleen kerran, jottei ICAOn kokouksessa kuun lopussa mitään vaihtoehtoa suljeta pois. Myös Yhdysvaltojen on syytä ymmärtää, että Euroopan unioni suhtautuu ympäristöön ja lentoliikenteeseen hieman eri tavalla. 
Sterckx (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin ilmoittaa olevani pettynyt siihen, ettei paikalla ei ole yhtään neuvoston edustajaa, sillä neuvoston osuus on tietenkin tärkeä tässä asiassa ja juuri neuvoston jäsenet äänestävät ICAOn kokouksessa. Arvoisa komission jäsen, toivon siis, että kerrotte neuvoston edustajille, mitä parlamentissa on keskusteltu, sillä me tukeudumme tässä tietenkin myös heihin, koska komissioon emme voi oikein tukeutua. Tiedämme, ettei komissio ole ICAOn jäsen, vaikka olemme pyytäneet sitä monta kertaa liittymään jäseneksi lentoliikennealan lisäksi myös laivaliikenteen alalla, jotta unioni pystyisi lopultakin puhumaan näissä kansainvälisissä kokouksissa yhdellä äänellä eikä pelkästään jäsenvaltioiden äänillä.
Emme keskustele komission ehdotuksesta vaan siitä, että komissio ei saisi sitoa käsiään vaan sen pitäisi pystyä tekemään ehdotus, jos sen mielestä siihen on tarvetta. Meidän ei siis pitäisi pyrkiä löytämään ratkaisua tällä nimenomaisella hetkellä. Meidän on vain varmistettava, etteivät kätemme ole sidotut, ennen kuin keskustelu aloitetaan. Ongelma oli itse asiassa täsmälleen sama laivaliikenteestä keskusteltaessa. Päättääkö asioista Kansainvälinen merenkulkujärjestö, vai voidaanko päätöksiä tehdä aluetasolla unionissa? Nyt ongelma on sama. Miksi emme tekisi samaa ympäristöratkaisua kuin laivaliikenteessä, kun käsittelimme esimerkiksi kaksoisrungolla varustettuja säiliöaluksia? Eikö unioni voisi ottaa lentoliikennealalla johtoasemaa toimissa, joilla lentoliikenteestä tehdään kestävämpää? Ei ole epäilystäkään, etteikö meidän pitäisi säilyttää tässä jonkinlainen tasapuolisuus, mutta kuten jäsen Piecyk totesi, emme me – eikä muuten komission jäsenkään – halua, että kätemme ovat etukäteen sidotut kansainvälisesti. Arvoisa komission jäsen, ilmoititte, että neuvosto hyväksyi yksimielisesti komission kannan. Haluaisin tiedustella, onko asia edelleen varmasti näin kuun lopussa pidettävässä kokouksessa. Oletteko varma, että neuvoston kaikki 25 jäsentä hyväksyvät yhteisen kannan ja tyytyvät tarpeen vaatiessa varaukseen?
Toiseksi totesitte, että kantamme saa hyvin vähän kannatusta kolmansilta mailta. Näyttää siltä, että suurin osa kolmansista maista noudattelee Yhdysvaltojen linjaa. Miksi näin? Voisiko Euroopan unioni tehdä vielä jotain varmistaakseen, että kantaamme tuetaan ja että voimme näin edistää tehokkaampaa kestävyyttä? Ymmärrän jäsen Schmittin huolen, mutta kestävyys tarkoittaa, että ratkaisu on tasapuolinen yhteiskunnan, ympäristön ja talouden kannalta. Sanojani ei pidä käsittää väärin: en halua jättää lentoliikenteen taloudellista puolta huomiotta, mutta unionin täytyy pystyä toimimaan siten, ettei kukaan sido käsiämme etukäteen. 
Cramer (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen erittäin kiitollinen komission jäsenelle siitä, että hän toi esiin, että jokaista välinettä tarvitaan ilmaston suojelun takaamiseksi, sekä siitä, että hän kuvasi ICAOn päämääriä unionissa asetettujen päämäärien vastaisiksi. Kiitän teitä tästä vielä kerran. Minusta tämä keskustelu käydään oikeaan aikaan oikeassa paikassa, sillä meidän on tehtävä kaikki mahdollinen estääksemme sen, että Amerikan yhdysvaltojen ja muiden maiden sinnikkäästi tukema päätöslauselmaa saa enemmistön tuen Montrealin konferenssissa.
Esitän asiasta kolme seikkaa. Ensinnäkin on kyse Euroopan unionin itsemääräämisoikeudesta Eurooppaa koskevissa asioissa. Euroopan unionin tekemiset ovat Euroopan unionin asia, ja Euroopan unionin, komission ja neuvoston on päätettävä, mitä unioni tekee ja mitä maanosan tulevaisuus edellyttää. Tätä eivät voi muut maat tehdä. Päätöksenteko kuuluu meille, ja toivotankin menestystä päätökselle, jota olette vienyt eteenpäin. Toivon niin ikään, että kantanne lopulta voittaa.
Toiseksi toteaisin, että unioni on aina pitänyt ilmaston suojelua erittäin arvokkaana ja tärkeänä. Tämän takia Euroopan unioni allekirjoitti Kioton pöytäkirjan. Se oli hyvin kunnianhimoinen teko, kuten tiedätte, ja meidän on tehtävä kaikkemme täyttääksemme sen vaatimukset. Näin ollen on sietämätöntä, että ilmastoa ja ilmaston suojelua uhkaavalle lentoliikenneteollisuudelle pitäisi myöntää vapautus toimenpiteistä. Silloin pantaisiin todella pukki kaalimaan vartijaksi, ja sitä emme halua. Tiedämme, että lentoliikenne on vaarallista, ja yhtä lailla tiedämme, että rautatiet liikennemuotona kuormittavat ympäristöä suhteellisen vähän. Rautatieliikennettä ei pidä rasittaa veroin ja päästöistä perittävin maksuin, jos juuri lentoliikenteelle ei tehdä samoin. Lain on siis oltava sama molemmille. Etusijalle on asetettava mieluummin sellainen liikennemuoto, josta ei ole haittaa ympäristölle, eikä päinvastoin.
Blokland (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, vaikuttaa siltä, että ICAOn 35. kokouksesta on tulossa ikimuistoinen. Kaksikymmentäyksi valtuuskuntaa on jättänyt ehdotuksia, jotka eivät kehitä lentoliikenteen päästömääriä ainakaan myönteiseen suuntaan. Niissä esitetään, että mailta ja alueilta poistettaisiin oikeus toteuttaa omasta aloitteestaan toimenpiteitä päästöjen rajoittamiseksi. Sen sijaan ICAOn aloiteoikeutta lainsäädännössä lisättäisiin. Tämä on ristiriitaista, koska ICAOssa ei koskaan pystytä sopimaan tämän kaltaisista asioista. Yhteisössä pyritään sekä ympäristön että talouden kannalta kestävään kehitykseen, mitä olen tukenut varauksetta jo vuosia. Meidän pitäisi näin ollen olla tarpeeksi rohkeita ja uskaltaa kohdata todellisuus. Lentoliikenne ja ympäristö eivät sovi yhteen. Parlamentissa käytetään kaikilla saroilla kaikkia keinoja, jotta tähän saataisiin muutos. Meidän on jatkettava tätä periaatteessa joko yhdessä eri puolilla maailmaa olevien kumppaniemme kanssa tai sitten yksin, mikäli se osoittautuu muuten mahdottomaksi.
Tällä hetkellä lentoliikenne hyötyy asiattomista eduista muihin liikennemuotoihin verrattuna, ja tähän on saatava muutos. Veroetujen säilyttäminen ja tiettyjen sosiaalisten kustannusten jättäminen kattamatta ei auta asiaa. Meidän on kuitenkin varmistettava, ettemme toimi oman etumme vastaisesti. Toimenpiteemme eivät saa johtaa siihen, että eurooppalaiset yhtiöt joutuvat luopumaan leikistä. Säännöt ovat hyvä asia, kunhan niitä sovelletaan kaikkiin pelaajiin. Tämä ei kuitenkaan tarkoita lupaa jämähtää paikoilleen. Siksi olen myös sitä mieltä, että ICAOn päätöslauselmaan A33-7 ehdotetut muutokset on poistettava esityslistalta. Kestävä politiikka edellyttää rohkeutta ja kaukonäköisyyttä, joista kumpaakaan näissä ehdotuksissa ei ole. Euroopan yhteisön on osoitettava, että liikenne ja ympäristö sopivat yhteen hieman paremmin kuin tarkistuksissa esitetään. 
Corbey (PSE ).
    Arvoisa puhemies, on sanomattakin selvää, että ilmastoasioista vastaavana sosiaalidemokraattisen ryhmän jäsenenä tuen mielelläni kaikkia kollegoita, jotka ovat ilmaisseet huolensa ICAOn päätöslauselmasta. Se olisi todella askel taaksepäin, vaikka meidän olisi mentävä eteenpäin. Ryhmämme tukee määrätietoista ilmastopolitiikkaa, emmekä välttele prosessin kuluessa eteen tukevia hankalia päätöksiä – etenkään, kun alalle on jo myönnetty tällä tavoin verohelpotuksia ja etuuskohtelua. Meidän on siis puututtava itse lentoliikenteeseen. Mielestämme lentoyhtiöitä koskeva kansainvälinen päästökauppa voisi olla lisäkannustin kehittää uusia ja tehokkaita lentokoneita, mikä veisi kohti kestävää lentoliikennettä. Pyydän kaikkia kollegoitani – erityisesti Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmään kuuluvia – tukemaan parlamentin käsittelyssä olevaa päätöslauselmaa ja välittämään näin selkeän viestin Yhdysvalloille. Pyytäisin samoin komissiolta ja puheenjohtajavaltio Alankomailta, että nämä seuraavan kerran esiintyessään kieltäytyvät tukemasta mistään hinnasta asiaa koskevaa Yhdysvaltojen päätöslauselmaa ICAOn kokouksessa. Sen sijaan Euroopan unionin pitäisi keskittyä kumppaneidensa kanssa siihen, että ICAO antaa rakentavan panoksen Buenos Airesissa järjestettävälle Kioton pöytäkirjaa koskevalle osapuolten väliselle kokoukselle. 
Wallström,
   .  Lentoliikenteen päästöt ovat päivä päivältä suurempia. Alan oman arvion mukaan matkustajalentokoneiden määrä maailmassa saattaa kaksinkertaistua vuoteen 2020 mennessä. Tämä tarkoittaa, että määrä kasvaa 12 000 lentokoneesta suurin piirtein 25 000 lentokoneeseen vuoteen 2020 mennessä. Vaikutukset ovat merkittäviä, ja siksi toimintamme on tärkeää.
Komissio sai tietää näistä ongelmista kuukausia sitten. Asiasta on keskusteltu Coreperin kanssa heinäkuusta lähtien, ja kaikki 25 jäsenvaltiota ja komissio ovat taatusti yhtä mieltä siitä, että kaikki vaihtoehdot on jätettävä avoimiksi. Ainoastaan näin päästään mielestämme eteenpäin.
Coreperissa keskustellaan tulevasta strategiasta seuraavan kerran ensi perjantaina. Komissio ja jäsenvaltiot laativat parhaillaan Yhdistyneen kuningaskunnan johdolla vaihtoehtoisia tekstejä, sillä käytännön työ on tärkeää tehdä. Komissio tutkii lisäksi, miten lentoliikennealan päästökauppajärjestelmä voidaan ottaa käyttöön osana yleisjärjestelmää, ja etsii erilaisia ratkaisuvaihtoehtoja. Tuloksia saataneen yhdeksän kuukauden kuluessa, ja niiden pohjalta komissio aikoo ehdottaa toimenpiteitä.
Kantamme on, että kaikki vaihtoehdot on pidettävä ehdottomasti avoinna, jotta tehokkuus on taattu. Olemme kiitollisia Euroopan parlamentin tuesta. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu komission julkilausumasta Turkin edustalla tapahtuneen, myrkyllistä tuhkaa kuljettaneen aluksen uppoamisen seurauksista. 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, meillä tällä hetkellä olevien tietojen mukaan Turkin rannikolla vastikään uponnut alus oli lähtenyt alun perin matkaan Espanjasta vuonna 2000, ja sen lastina oli tuhkaa Espanjassa sijaitsevasta hiilivoimalasta. Toukokuussa vuonna 2000 Turkin viranomaiset ilmoittivat Espanjan ympäristöministeriölle ottaneensa vastaan 2 200 tonnia tuhkaa, joka oli viety maasta ilman asianmukaisia lupia. Turkin viranomaiset luokittelivat jätteen vaaralliseksi sen sisältämän kromin takia. Asiasta ilmoitettiin myös Baselin yleissopimuksen sihteeristölle.
Espanjan viranomaiset ilmoittivat aloittaneensa tapauksen tutkimukset välittömästi. Avilésin satamasta saatujen tietojen mukaan aluksen mukana olleet asiakirjat olivat tekaistuja eikä niissä mainittu, että alun perin jäte oli tarkoitus viedä Algeriaan, mutta sitä ei ollut otettu vastaan, koska se oli ollut märkää ja näin ollen käyttökelvotonta. Rahtia vienyt yhtiö ilmoitti, ettei se ollut aikonut toimittaa jätettä Turkkiin vaan Algeriaan ja että aluksen kapteeni oli toiminut ilman yhtiön suostumusta.
Espanjan viranomaiset aloittivat toimet yhtiötä vastaan ja vaativat sitä tuomaan jätteen takaisin Espanjaan käsiteltäväksi. Yhtiö valitti päätöksestä, ja hallinto-oikeus käsitteli asiaa vuoden 2002 loppuun. Keskustelu jatkui vuosina 2003 ja 2004 siitä, miten tuhka pitäisi palauttaa Espanjaan. Heinäkuussa 2004 Turkin viranomaiset ilmoittivat Espanjan viranomaisille, että he suostuisivat yhtiön laatimaan suunnitelmaan, jonka mukaan tuhka siirrettäisiin toiseen alukseen ja palautettaisiin Espanjaan. Ennen kuin näin ehdittiin tehdä, alus upposi 6. syyskuuta.
Jätteiden siirtoa Euroopan unionin sisällä ja sen ulkopuolella säädellään tiukoin säännöksin. Jätteen vienti hävittämistä varten on kielletty. Jos vaarallisia jätteitä viedään hyödyntämistä varten OECD-maihin, kuten Turkkiin, asiasta on ilmoitettava vientimaan toimivaltaisille viranomaisille ja viranomaisilta on saatava suostumus.
Jos unionin jäsenvaltio havaitsee, että jäte on kuljetettu ilman ilmoitusta, sen on varmistettava, että jäte joko palautetaan takaisin 30 päivän kuluessa tai että siitä huolehditaan ympäristön kannalta järkevällä tavalla. Saatujen tietojen mukaan Espanja oli halukas ottamaan jätteen vastaan ja täyttämään lakimääräiset velvoitteensa. Valitettavasti ratkaisu viivästyi oikeudellisten ja hallinnollisten ongelmien takia niin, että lopulta oli liian myöhäistä. Ongelma olisi pitänyt estää jo sen syntylähteellä. Tämän takia yksi ensisijaisista tavoitteistamme on parantaa yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa.
Kansallisten viranomaisten kanssa pidetään säännöllisiä tapaamisia, joissa keskustellaan täytäntöönpanoa koskevista ongelmista ja mahdollisista ratkaisuista. Ratkaisevaa on tiiviimpi yhteistyö satamaviranomaisten välillä, jotta voidaan puuttua muun muassa siihen, että jätteitä siirretään satamasta toiseen ja satamien välillä asiakirjoja väärennetään niin, ettei jätteitä voida jäljittää.
Lisäksi muistuttaisin, että tällaisten tapausten osalta unionin ulkopuolisten maiden, myös Turkin, asema on määritetty vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevassa Baselin yleissopimuksessa. 
Ayala Sender (PSE ).
    Arvoisa puhemies, esitän jäsen Wallströmille kiitokset hänen julkilausumastaan. Kyse on taas uudesta merellä – tällä kertaa Välimerellä – sattuneesta onnettomuudesta, joka osoittaa, miten heikko onkaan nyt kokoon kyhätty yhteinen verkosto, jonka tarkoituksena on taata meriturvallisuus mahdollisimman tehokkaasti.
ja onnettomuudet yhteisön vesillä opettivat meille kantapään kautta, että Euroopan unionissa tarvitaan kiireesti lainsäädäntöä ja meriliikenteen valvontaa. Tuskallisen prosessin tuloksena on saatu aikaan monia pitkälle vietyjä säännöksiä, joiden saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä, voimaantulo ja tiukka noudattaminen auttavat lisäämään meriturvallisuutta ja estämään unionin merialueiden pilaantumista.
 onnettomuus satamassa, Turkin Alexandrettassa osoittaa, että muutakin tarvitaan. Erään unionin jäsenvaltion viranomaisten, jotka ovat aina noudattaneet kansainvälistä ja yhteisön lainsäädäntöä, on ensinnäkin koordinoitava toimiaan erään assosioituneen valtion viranomaisten kanssa. Kyseinen assosioitunut valtio pyrkii unionin jäseneksi, joten sen on kaikin keinoin pyrittävä noudattamaan niin sanottua yhteisön säännöstöä ympäristönsuojelun alalla kuten muillakin aloilla. Lisäksi on ratkaistava ristiriita, joka vallitsee tämän tyyppiseen onnettomuuteen liittyvien kahden tekijän välillä. Ensinnä tarvitaan pikaisia käytännön päätöksiä ja toimenpiteitä, jotta tapahtunut ympäristöonnettomuus saadaan korjattua. Toiseksi asiaan liittyy paljon enemmän aikaa vievä kysymys riita-asioita koskevista lainsäädännön vaatimuksista, ja lisäksi on hankalaa määrittää, ketkä ovat asiasta viime kädessä vastuussa. Tähän on syynä merenkulkualan etunäkökohtien ristiriitaisuus, jonka parlamentti on useaan otteeseen tuominnut.
Tässä tapauksessa voidaan vahvistaa, että Espanjan viranomaiset ovat alusta alkaen täyttäneet Baselin yleissopimuksen vaatimukset. Viranomaiset käynnistivät oikeustoimet yhtiötä vastaan ja velvoittivat sen palauttamaan tuhkan. Lisäksi viranomaiset varmistivat tarvittavan koordinoinnin Turkin viranomaisten kanssa ja tarjosivat kaiken tarvittavan teknisen ja muun avun, jotta tuhka voitaisiin palauttaa Espanjaan.
Valitettavasti aikaa kului erityisesti siihen, että Turkin viranomaiset asettivat alukselle liikkumiskiellon, joka poistettiin lopulta vasta äskettäin 7. heinäkuuta, jolloin Turkin viranomaiset pääsivät viimein vapaasti alukselle. Tuolloin yhtiö tunnusti Espanjan viranomaisten painostuksen ansiosta, että tuhka oli palautettava ja että yhtiöllä oli velvollisuus tehdä se. Aikaväli oli liian lyhyt, joten alus, joka oli jo valmiiksi aika kehnossa kunnossa – sehän oli aiemmin pidätetty liikenteestä useaan kertaan – upposi lopulta olosuhteissa, jotka on vielä selvitettävä.
Haluan tuoda esiin, että Espanjan viranomaiset ovat olleet alusta asti sitä mieltä, että avunanto on tarpeen. Turkkiin onkin matkalla teknistä apua tarjoava valtuuskunta. Tämän tapauksen takia meidän on jälleen kerran pohdittava, ovatko tässä lainsäädännön ja merenkulun vyyhdissä toimivat tahot – kuten yhtiö, viranomaiset tai kapteeni – täyttäneet velvoitteensa. 
Hammerstein Mintz (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minusta näemme nyt vain jäävuoren huipun. Kyseessä ei ole pelkkä sattuma eikä yksittäinen tapaus vaan rakennusmateriaalialan johtava yritys . Kyseessä on sen espanjalainen tytäryhtiö , jota on sakotettu 18 kertaa jätteen sisällön ilmoittamatta jättämisestä. Kyseessä on neljän vuoden pituinen ajanjakso, vaikka jätteen palauttamisen aikarajaksi on asetettu 30 päivää.
Mitä näiden reilun kolmen ja puolen vuoden aikana on tapahtunut? Mitä Euroopan komissio on tehnyt? Komissiolta vaaditaan nollatoleranssia. Olen varma, että nyt samaan aikaan kuin käytän puheenvuoroni, kymmenet alukset ovat samassa tilanteessa.
Miten yhtiö voi oikein viedä suuria määriä samaa materiaalia Algeriaan ilman, että siirto olisi tehty julkisesti tai että komissio olisi saanut tietää siitä, vaikka yhtiötä on sakotettu 18 kertaa? Mielestämme Euroopan komission tulee puuttua asiaan ottamalla käyttöön selvät rangaistukset rikkomistapauksia varten. Rikkomisesta johtuva menettely on käynnistettävä, jotta katastrofin syistä ja vastuussa olevista henkilöistä saadaan varmuus. Emme voi jäädä odottamaan katastrofista saatavaa opetusta. Emme voi hyväksyä ikuisuuksiin asti venyvää riitaa.
Papadimoulis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, komission jäsen kertasi meille pöyristyttävän tarinan. Neljän vuoden ajan alus, jota ei virallisesti ollut edes olemassa, rikkoi väärennettyine asiakirjoineen jokaista sääntöä, jokaista direktiiviä ja jokaista kansainvälistä sopimusta, eikä lakeja ja määräyksiä voitu mitenkään soveltaa. Alus ajettiin pois Algeriasta, ja se matkasi Turkkiin. Turkki ei halunnut sitä, mutta kukaan ei voinut panna toimeen sitä, minkä puolesta muutoin kaikki kyllä halusimme äänestää. Nyt on tapahtunut valtava ekologinen katastrofi, ja Euroopan komissio on epäonnistunut täysin toteuttamaan käytännössä sen, minkä puolesta se ihan aiheesta saarnaa. On siis aika ryhtyä sanoista tekoihin. Pyydänkin poliittisen ryhmäni puolesta sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan jäsenenä komissiota soveltamaan lopultakin "saastuttaja maksaa" -periaatetta aluksen omistajien lisäksi myös niihin, jotka omistavat tuotteen eli rahdin, sekä kaikkiin muihin, joilla on osansa tässä tarinassa. Poliittinen peruspäätelmä kuuluu rehellisesti sanottuna seuraavasti: pohjoisen rikkaan teollisuusyrityksen on lakattava käyttämästä etelän köyhiä maita lainvastaisena myrkyllisen jätteen kaatopaikkana. Kyse on 2 200 tonnista jätettä, joka sisältää syöpää aiheuttavaa kromia ja joka saastuttaa Välimeren vesiä. Tiedämme vallan hyvin, että saasteilla on rajat ylittäviä vaikutuksia. Arvoisa komission jäsen, on aika toimia eikä etsiä pelkästään oikeita sanoja.
Blokland (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, on itsestään selvää, että jätealus asiat menivät Turkin lounaispuolella pahasti pieleen. Samoin on selvää, että katastrofi olisi voitu välttää. Nyt yli 300 miljoonaa litraa vettä on saastunut, ja puhdistusoperaatio vaatii valtavia investointeja. On kuitenkin paljon tärkeämpää etsiä keinoja, joilla tällaiset tilanteet vältetään jatkossa. Tämä koskee ennen kaikkea Baselin yleissopimuksen ja jätteiden siirroista annetun yhteisön asetuksen täytäntöönpanoa ja täytäntöönpanon valvontaa. Olen tehnyt lujasti töitä yli vuoden ajan esittelijänä valmistellessani kyseisen asetuksen tarkistamista. Voimassa olevassa asetuksessa säädetään selkeästi, että jäsenvaltion on otettava rahtinsa takaisin, jos sen vastaanottamisesta kieltäydytään perustellusta syystä. Marraskuussa viime vuonna Euroopan parlamentti ehdotti, että kieltäytymisen perusteita laajennettaisiin. Käytän nyt tilaisuutta hyväkseni ja pyydän komissiota hyväksymään parlamentin ehdotukset. kuljetti vaarallista jätettä, ja koska on äärimmäisen epätavallista, että alus lähtee vesille ilman vastaanottavan maan lupaa, vaikuttaa siltä, että Espanja toimi sääntöjen vastaisesti. Pyytäisin siis komissiota käynnistämään ylimääräisiä täytäntöönpanon valvontatoimenpiteitä ja tarpeen vaatiessa oikeustoimia. 
Vanhecke (NI ).
    Arvoisa puhemies, toivottavasti saan esittää tässä -aluksen aiheuttamaa ympäristökatastrofia koskevassa keskustelussa pari huomautusta, jotka ovat mielestäni erittäin tärkeitä.
Ensinnäkin mahdollisesti tapahtunut ympäristökatastrofi johtuu lämpövoimalaitoksista peräisin olevasta myrkyllisestä jätteestä, joten lienee aika lopettaa ydinvoiman pitäminen ainoana syntipukkina. Esimerkiksi kotimaassani hallitus on sitoutunut luopumaan ydinvoimasta lähitulevaisuudessa kokonaan. On hyvin kyseenalaista, hyötyykö ympäristö tästä lopulta, sillä tällä hetkellä ei ole olemassa todellisia vaihtoehtoja. Jälleen kerran saatiin osoitus siitä, ettei myrkyllistä jätettä koskeva todellinen ja vakava ongelma johdu yksinomaan ydinvoimasta.
Toiseksi olen euroskeptikko. Suhtaudun hyvin epäillen siihen, että unioni puuttuu asioihin ja että jäsenvaltioiden politiikkaan ja kulttuuriin puututaan ylen määrin unionin tasolla. Pidän ympäristönsuojelua poikkeuksena, sillä se edellyttää mahdollisimman tiivistä yhteistyötä. Siinä on muuten edistytty erittäin vähän. Se on todellakin yksi harvoista aloista, joilla erittäin tiivis yhteistyö on ehdottoman välttämätöntä ja joille kansalaiset voivat hyväksynnällään antaa demokraattisen legitimiteetin.
Kolmanneksi toteamme jälleen kerran, että meidän olisi pyrittävä luomaan parhaat mahdolliset suhteet naapurivaltioomme Turkkiin. Pelkään tulevaisuuden puolesta, mikäli sokea eurooppamyönteisyys saa tässä naapurimaassa aikaan sellaisen vaikutelman, että siitä voisi ajan mittaan todella tulla Euroopan unionin jäsen. Turkki ei ole eurooppalainen maa maantieteellisen sijaintinsa, kulttuurinsa eikä historiansa puolesta. Meidän pitää olla tarpeeksi rohkeita ja sanoa tämä ääneen. Vain tällaisen vilpittömän kannanoton pohjalta voimme nyt ja tulevaisuudessa säilyttää parhaat ja mahdollisimman läheiset ystävällismieliset suhteet naapurimaahamme Turkkiin. 
Piecyk (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, en halua pitkittää asiaa, mutta on jotenkin erikoista, että alusta pidetään jossain neljän vuoden ajan ja että sama alus on käynyt jo aiemmin läpi 18 oikeuskäsittelyä kiellettyjen materiaalien kuljettamisesta ja on kaiken lisäksi yli 35 vuotta vanha.
onnettomuudesta on seurannut, että viime vuosina lainsäädännössä on edistytty hieman. Jos jäsenvaltiot vain käsittelisivät komission ehdotuksia nopeammin, saattaisimme hyvinkin edistyä ympäristön pilaantumisen torjuntaa koskevissa asioissa ja rikoslainsäädännössä. Komissio ei siis hidastele vaan jäsenvaltiot.
Vaikka komissio nyt vaihtuu eikä asiaa voida ratkaista tänä iltana, haluaisin kuitenkin pyytää teiltä, arvoisa komission jäsen, että komissio vastaisi tähän katastrofiin laatimalla asianmukaisen kertomuksen, jossa on kunnon analyysi sekä ympäristön että liikenteen näkökulmasta. Sen jälkeen se voisi esittää lainsäädäntöehdotuksia – ehkäpä osana -pakettia. Näin pystymme paikkaamaan yhteisön lainsäädännöllä aukot, jotka tämä katastrofi on tuonut ilmi. Saamme myös selville, onko asiassa ollut välinpitämättömyyttä tai valvonnan puutetta ja kuka on vastuussa. Näin huolimattomasta työstä voidaan rangaista. Mielestäni tämä voitaisiin tehdä lähikuukausien aikana, niin että emme pelkästään ota opiksemme tästä katastrofista vaan todella teemme meristä jatkossa turvallisempia kuin ne ovat tähän asti olleet. 
Manolakou (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, myrkyllistä jätettä ilman vastaanottajaa Espanjan, Algerian ja Turkin välillä rahdanneen -aluksen haaksirikko on uusi ekologinen katastrofi, joka vaikuttaa kalojen kautta ravintoketjuun. Katastrofi vahvistaa sen, mitä täällä Euroopan parlamentissa on tolkutettu vuosien ajan: myrkyllisen jätteen jätehuoltoon ja meriympäristön saastumiseen ei voida puuttua yksinomaan rikoslailla, sillä kaikki tämä jää toissijaiseksi verrattuna siihen, että energianlähteitä ja -tuotantoa hallitsevien suuryritysten sekä kuljetusvälineitä hallussaan pitävien alustenomistajien voitot pyritään turvaamaan ja niitä pyritään lisäämään. Kuka julkeaa nyt tämän onnettomuuden jälkeen väittää, että 80 prosenttia onnettomuuksista johtuu inhimillisistä erehdyksistä, kuten pöyhistelevissä raporteissa ja asiantuntijoiden lausunnoissa aika ajoin todetaan? Onnettomuushan odotti tuloaan vuosien ajan, sillä alus pysyi kiinnitettynä Iskenderunin satamaan neljä vuotta. Olemme aina arvostelleet moisten väitteiden olevan virheellisiä, epätieteellisiä ja epäilyttäviä, koska niillä yritetään peitellä sitä, että suuret julkisomisteiset tehtaat kuljettavat myrkyllisiä jätteitä ja ydinjätettä hallitusten, valtion viranomaisten ja laivayhtiöiden tuella, vaikka samalla pyritäänkin paljastamaan vanhojen alusten haitalliset seuraukset ja kehnot tutkimukset. Tähän mennessä aloitteiden – myös Euroopan unionin tekemien – ainoana tarkoituksena on ollut estää julkiset vastalauseet peittelemällä asiasta vastuussa olevia tahoja ja edistämällä suuryritysten etuja. Mielestäni pallo on heitettävä nyt ruohonjuuritason liikkeille, jotta ne voivat muuttaa tämän politiikan suunnan ja jotta saadaan myrkyllisten jätteiden ja ydinjätteen kuljetusta koskevat tiukat säännökset ja jotta yleisesti suojellaan ihmisiä, meriä, kansanterveyttä ja ympäristöä. 
Wallström,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, on yhteisen etumme mukaista pitää meret turvallisina ja estää tällaiset ympäristökatastrofit.
En tietenkään koskaan pyörtäisi komission julkilausumaa, jonka mukaan meidän on otettava opiksi tällaisista onnettomuuksista, mitä kaikki toimielimet todennäköisesti tukevat. Meidän on myös tehtävä kaikkemme, jotta tästä ei tulisi vain jäävuoren huippu. Tiedämme samoin, että jätteiden siirroissa on kyse isoista rahoista. En kuitenkaan hyväksy sitä, että komission pitäisi ottaa syy niskoilleen kaikesta nyt tapahtuneesta. Vastuu ei kuulu yksin komissiolle. Meillä on osittainen vastuu, ja sen myönnämme täysin. Toistan, että tässä tapauksessa ongelma olisi pitänyt estää jo syntylähteellään. Ongelma ei koske yksinomaan lainsäädäntöä, eikä se johdu lainsäädännön puutteista, vaan siinä yhdistyvät laiton toiminta sekä lainsäädännölliset ja hallinnolliset ongelmat, jotka viivästyttivät ratkaisua, kunnes oli liian myöhäistä. Nyt täytyy keskittyä panemaan ympäristölainsäädäntö täysimääräisesti täytäntöön, jotta tällaisilta ongelmilta vältytään.
Totta kai katsomme, voidaanko asiasta oppia jotakin. Voimmeko toimia paremmin, voimmeko estää tällaiset tapahtumat tulevaisuudessa? Voimassa olevasta lainsäädännöstä käy hyvin selkeästi ilmi, kenellä on vastuu. Tapaus ei osoita, että voimassa olevassa lainsäädännössä olisi valtavia puutteita, vaan siitä käy pikemminkin ilmi, miten lainsäädäntöä tulkitaan, toteutetaan ja pannaan täytäntöön eri jäsenvaltioissa. Puheissa mainittiin "saastuttaja maksaa" -periaate, joka on yksi unionin lainsäädännön ja ympäristöpolitiikan perusperiaatteista. Tässä tapauksessa saastuttaminen on kuitenkin tapahtunut unionin ulkopuolella, jossa komissio ei ole tietenkään toimivaltainen soveltamaan unionin lainsäädäntöä. Asiat on esitettävä, niin kuin ne todella ovat.
Toivottavasti tämä keskustelu tuo tuloksia jatkossa, sillä on yhteisen edun mukaista varmistaa, ettei näin käy toistamiseen ja että olemme oppineet läksymme ja pystymme pitämään meret turvallisina. On hyvin tärkeää, että myös täytäntöönpanoa valvotaan, jotta tällaisissa tapauksissa viesti varmasti menee perille kaikille osapuolille.
Kiitokset erinomaisesta keskustelusta. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
(1) 

