Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 10/2008 terveydenhuoltopalveluihin liittyvästä EY:n kehitysyhteistyötuesta Saharan eteläpuolisen Afrikan maille (keskustelu) 
Puhemies
- (EN) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Borrell Fontellesin kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta komissiolle esittämästä suullisesta kysymyksestä, joka koskee tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomusta nro 10/2008 terveydenhuoltopalveluihin liittyvästä EY:n kehitysyhteistyötuesta Saharan eteläpuolisen Afrikan maille - B6-0016/2009).
Anne Van Lancker
laatijan sijainen. - (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Afrikka on ainoa maanosa, jossa ei ole tapahtunut mainittavaa kehitystä vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa terveydenhuollossa, kuten erityisesti äitien ja lasten kuolleisuudessa tai hivin, aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjumisessa. Tämä johtuu täysin näiden maiden puutteellisista terveydenhuoltojärjestelmistä ja terveydenhuoltoa vaivaavasta henkilöstöresurssikriisistä. Siten on täysin selvää, että panostaminen terveydenhuoltoon on elintärkeä keino köyhyyden torjumisessa.
Tämä on myös komission näkemys, tosin tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa todetaan, että vaikka komissio on peräänkuuluttanut tätä vuosikausia, se on tehnyt hyvin vähän käytännön muutosten hyväksi. Komissio ponnistelee aidsin torjumiseksi pääasiassa vertikaalisten rahastojen turvin, mikä on varmasti tärkeää mutta se ei saa tapahtua perusterveydenhuollon panostusten kustannuksella.
Arvoisa komission jäsen, perusterveydenhuollon määrärahoja ei ole virallisen kehitysavun kokonaiskehyksessä nostettu edes suhteellisesti vuoden 2000 jälkeen. Siten parlamentilla on tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen perusteella täysi syy esittää komissiolle muutamia kysymyksiä ja tehdä suosituksia. Haluan ottaa esille neljä seikkaa.
Ensinnäkin terveydenhuollon määrärahoja on nostettava. On selvää, että tällöin EU:lta ja sen kumppanuusmailta tarvitaan yhteisiä aloitteita. Kehitysmaat ovat Abujan julkilausuman puitteissa sitoutuneet osoittamaan 15 prosenttia määrärahoistaan terveydenhuoltoon. Arvoisa komission jäsen, tämä ei ole mahdollista, jos komissio ja EU ovat valmiita osoittamaan terveydenhuoltoon vain 5,5 prosenttia Euroopan kehitysrahastosta. Siksi haluaisin kuulla, kuinka komissio aikoo varmistaa, että kymmenennestä Euroopan kehitysrahastosta rahoitettavia terveydenhuollon panostuksia lisätään?
Toiseksi totean, että budjettitukea olisi hyödynnettävä nykyistä paremmin ja tehokkaammin. Vaikka tämä on yksi komission ylpeydenaiheista, se saa huonon arvosanan tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa. Budjettituella on kuitenkin suuret mahdollisuudet korjata Saharan etelänpuoleisten maiden terveydenhuoltojärjestelmien puutteita. Vaikka alakohtainen budjettituki voidaan todella kohdistaa terveydenhuoltoon, sitä ei juurikaan käytetä Saharan etelänpuoleisissa maissa.
Myös yleisestä budjettituesta voi olla apua, jos komissio voi sitouttaa ja saada yhteistyökumppanit antamaan terveydenhuollolle etusijan, ja kannustamme komissiota tekemään niin. Kysyn komissiolta seuraavaa: Kuinka komissio aikoo varmistaa, että sekä alakohtaisen tuen että yleisen budjettituen turvin ryhdytään entistä tehokkaampiin ja paremmin kohdistettuihin toimiin?
Vuosituhannen kehitystavoitteita koskevat sopimukset ovat lupaavia komission välineitä. Tuen niitä sataprosenttisesti, mutta totuuden nimissä on sanottava, että ne ovat liian tehottomia ja lyhytnäköisiä, koska ne tarkoitettu vain "mallioppilaille", jolloin tarvitaan kipeästi muita vaihtoehtoja.
Kolmanneksi asiantuntemusta on parannettava. Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen mukaan komissiolla ei ole tarpeeksi asiantuntemusta, jotta sen tekemät terveydenhuoltopoliittiset ehdotukset voitaisiin panna täytäntöön. Tämän vuoksi kehotamme komissiota varmistamaan riittävän asiantuntemuksen lisäämällä terveydenhuollon asiantuntijoiden määrää ja tehostamalla yhteistyötä WHO:n ja jäsenvaltioiden kanssa.
Neljänneksi on todettava, että on syytä parantaa terveydenhuoltoalan koordinointia. Arvoisa komission jäsen, on ehdottoman tärkeää, että työnjakoa koskevat eurooppalaiset käytännesäännöt pannaan täytäntöön ja että parannetaan terveydenhuollon panostusten ja ohjelmien koordinointia EU:n jäsenvaltioiden välillä. Lisäksi on varmistettava, että kehitysapua rajoitetusti saavat köyhät maat (orphans) voivat taata terveydenhuollon tuen.
Haluan lopettaa kiittämällä jäsen Staesia, joka ilmoitti talousarvion valvontavaliokunnan nimissä jakavansa kehitysyhteistyövaliokunnan esittämät huolenaiheet ja kehotti komissiota selventämään vastuuvapausmenettelyä koskevia suunnitelmiaan mieluiten vuoden 2009 loppuun mennessä.
Arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, on selvää, että parlamentti kehottaa komissiota toteuttamaan lopultakin ensisijaiset poliittiset tavoitteensa entistä vakuuttavammin ja entistä tehokkaampien välineiden avulla. Tämä on enemmän kuin tarpeen, jos haluamme onnistua vuosituhannen kehitystavoitteissa vuoteen 2015 mennessä, sillä, arvoisa komission jäsen, perusterveydenhuolto tarvitsee kestäviä ja pitkäaikaisia panostuksia.
Androulla Vassiliou
Arvoisa komission jäsen, komissio on todella tyytyväinen tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen, jossa käsitellään EY:n tukea Afrikan terveydenhuoltopalveluihin. Tämä suullista kysymystä koskeva keskustelu antaa meille mahdollisuuden keskustella teidän, Euroopan parlamentin edustajien, kanssa tuestamme Afrikan maiden terveydenhuoltoon.
En aio toistaa komission antamaa ja Internetissä julkistettua muodollista vastausta tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen.
Erityiskertomus ei valitettavasti ole saanut paljon palstatilaa lehdistössä, ja jos siitä on ollut maininta, se on esitetty hyvin yksinkertaistavalla toteamuksella siitä, ettei Eurooppa ole pitänyt Afrikalle antamiaan lupauksia. Siten haluan nyt ennen varsinaisen keskustelun alkamista selventää muutaman keskeisen seikan.
Komissio on yhä täysin sitoutunut tukemaan vuosituhannen kehitystavoitteita, joista terveydenhuollon tavoitteet 4, 5 ja 6 muodostavat olennaisen osan. Näitä tavoitteita ovat lapsikuolleisuuden vähentäminen kahdella kolmasosalla, äitien kuolleisuuden vähentäminen kolmella neljäsosalla sekä hivin ja aidsin leviämisen pysäyttäminen ja suunnan kääntäminen. Tätä vartenhan kehitysyhteistyötä harjoitetaan, mutta sitoumuksemme määrää ei pidä arvioida pelkästään sen perusteella, kuinka paljon määrärahoja suunnataan kehitysmaiden terveydenhuoltoon.
Lapsikuolleisuutta voidaan epäilemättä vähentää tehokkaiden terveydenhuoltotoimien, etenkin rokotusten avulla. Sen vuoksi seuraamme rokotusten kattavuutta paitsi terveydenhuolto-ohjelmissamme myös monissa yleistä budjettitukea koskevissa toimissamme. Lapsikuolleisuuteen liittyy kuitenkin myös muita tekijöitä, kuten esimerkiksi ravitsemus, asumisolot, puhtaan veden saanti, saniteettiolot sekä koulutus. Siten tukemme voi kohdistua ja usein kohdistuukin terveydenhuollon ulkopuolelle.
Tehdessämme Pariisissa ja Accrassa alakohtaista tukea ja kehitysavun myöntämistapoja koskevia päätöksiä sovimme, että avun tehokkuuden perusperiaatteita on noudatettava entistä tarkemmin. Mainitsen nyt vain kaksi esimerkkiä: Ensimmäinen on johdon antaminen kumppanuusmaiden hallitusten käsiin. Tämä tarkoittaa, että hyväksytään kumppanuusmaiden ehdottamat tukikohteet sen jälkeen, kun asiasta on käyty perusteellisia keskusteluja kumppanuusmaiden edustajien kanssa. Tuen kohteena ei ole välttämättä terveydenhuolto vaan esimerkiksi koulutus, vesihuolto tai saniteettiolot.
Toinen esimerkki: Toiminta mukautetaan kansallisiin järjestelmiin. Tämä tarkoittaa sitä, että kehitysapu kanavoidaan mieluiten budjettituen muodossa (edellyttäen, että perusvaatimukset täyttyvät). Jos tukea saavassa maassa on otettu käyttöön tarpeeksi hyvin laadittu köyhyysstrategia, tukemme olisi syytä kanavoida mieluiten yleisen budjettituen muodossa.
Vaikka tukea ei tällöin voida varata terveydenhuollon tukena, se liittyy terveydenhuollon tavoitteisiin, kuten rokotuskattavuuteen tai pätevän terveydenhuoltohenkilöstön avustamien synnytysten osuuteen. Nämä tavoitteet kuuluvat yleensä köyhyysstrategian piiriin ja niitä valvotaan. Budjettituen myöntäminen puolestaan on usein sidoksissa siihen, kuinka näiden tavoitteiden toteuttamisessa edetään.
Accrassa ja Pariisissa tehtyjen kehitysavun tehokkuutta koskevien yleisten sitoumusten lisäksi me, Euroopan unionin edustajat, olemme sopineet yhteisistä käytännesäännöistä, joissa edellytetään esimerkiksi lahjoittajien toiminta-alueiden määrän vähentämistä tarkoituksena keventää kumppanuusmaihin kohdistuvia hallinnollisia ja johtamiseen liittyviä rasitteita, joita lahjoittajien suuri määrä aiheuttaa. Tämä on tavoitteena työnjakosuunnitelmassa, josta EU:n jäsenvaltiot ja Euroopan komissio ovat yhdessä sopineet. Tiedämme vallan hyvin, ettei tästä ole aina helppo päästä yksimielisyyteen maiden tasolla, koska terveydenhuolto on korkealla sijalla julkisessa mielipiteessä ja koska kaikki lahjoittajat ja lahjoittajamaat haluavat olla läsnä ja tulla nähdyiksi. Joskus tähän on vain tyytyminen ja annettava muiden lahjoittajien hoitaa työ.
Toivonkin, että tämänpäiväinen keskustelumme selventää lisää näitä kysymyksiä ja auttaa varmistamaan, että Eurooppa täyttää Afrikalle antamansa lupaukset.
John Bowis
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä vastauksesta. Olette varmasti oikeassa siinä, komission jäsen, että luvut voivat kertoa monesta asiasta ja että meidän on tarkasteltava niitä huolella. Tänään tosin tarkastelemme tilintarkastustuomioistuimen esittämiä lukuja. Joskus toivoisin, että tarkastelemme ihmisiä lukujen sijasta, mutta on totta, ettei vaurautta voi olla ilman terveyttä. Tämä ei ole pelkkä iskulause vaan totta monissa pienituloisissa maissa.
Tilintarkastustuomioistuin on mielestämme oikeassa todetessaan, että vain 5,5 prosenttia Euroopan kehitysrahastosta suunnataan terveydenhuoltoon, vaikka EU:n ja myös parlamentin linjausten mukaan 35 prosenttia kehitysrahastosta olisi suunnattava terveydenhuoltoon ja koulutukseen. Tämä luku on väärin eikä se ole kenties niin huono kuin näyttää. Joka tapauksessa se osoittaa, että meidän on pystyttävä paljon parempaan, mikä edellyttää yhteistyötä, jos tätä sanaa voidaan käyttää, sen sitoumuksen puitteissa, johon tukea saavat maat ovat Abujan julkilausumassa sitoutuneet, toisin sanoen siihen, että ne osoittavat 15 prosenttia määrärahoista terveydenhuoltoon.
Arvoisa komission jäsen, haluan nyt kuitenkin palata ihmisiin. Maliin matkustaessa näkee, ettei diabetes ole hallinnassa, kun tarkastellaan perheiden kustannuksia: yli 30 prosenttia perheiden tuloista menee insuliiniin, jos perheet joutuvat ostamaan sitä, kuten he joutuvat. Kysyttäessä mielenterveyspalveluista Tšadissa saadaan tietää, että palvelut olivat olemassa vielä ennen sisällissotaa. Missä tahansa Afrikan maassa kulkiessa voidaan havaita epilepsiaa sairastavien ihmisten epäinhimillistä kohtelua, vaikka suurin osa epilepsia-kohtauksista saataisiin loppumaan vain muutamalla sentillä. Kaikkialla Afrikassa näkee aids-orpoja ja tapaa isovanhempia, jotka yrittävät kasvattaa lapsenlapsiaan, joiden vanhemmat ovat kuolleet.
Tilastot puhuvat puolestaan. Tiedämme, että Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, jossa asuu 14 prosenttia maailman väestöstä, esiintyy 10 prosenttia kaikista maailman sairauksista, kun terveydenhuoltohenkilöstön osuus on 42 prosenttia. Saharan etelänpuoleisten maiden, joissa asuu 11 prosenttia maailman väestöstä, osuus sairauksista on 25 prosenttia ja terveydenhuoltohenkilöstön 3 prosenttia. Tämä kuvastaa aiemmin käymäämme keskustelua. Näitä kysymyksiä on kuitenkin tarkasteltava, koska terveyttä ei voida ylläpitää ilman terveydenhuoltopalveluja, terveydenhuollon työntekijöitä tai koulutusta.
Meidän on tarkasteltava myös hankkeita, joissa olemme mukana. Tuberkuloosin, aidsin ja malarian lisäksi on olemassa joukko muita sairauksia. Kyse on unohdetuista sairauksista, ja komissio voi ylpeillä yhteistyöstään lääkealan yritysten kanssa aloitteessa, jolla autetaan lääkitystä tarvitsevia ihmisiä. On tutkittava huonon terveyden syitä, joihin tämäniltaisissa keskusteluissa onkin keskitytty.
Vain jos vedämme yhteen kaikki nämä tekijät, tilastot kasvavat, jolloin myös apua saavien ihmisten osuus kasvaa. Jos toimimme paremmin, myös ihmiset ja heidän taloutensa voivat paremmin.
Bart Staes
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus esitellään virallisesti talousarvion valvontavaliokunnassa vasta ensi viikolla. Haluankin onnitella kehitysyhteistyövaliokuntaa ja Van Lanckeria, jotka varmistivat, että tämä keskustelu voidaan käydä tänään ja että voimme huomenna antaa päätöslauselman, jossa eritellään tehdyt virheet.
Meidän on syytä kiinnittää erityistä huomiota Van Lanckerin pitkään puheenvuoroon ja siihen sisältyviin suosituksiin. Arvoisa komission jäsen, meidän on syytä kiinnittää erityistä huomiota myös Bowisin puheeseen, jossa hän listasi puutteita hyvin asiantuntevasti.
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen tutustuneet eivät voi tuosta vain sivuuttaa sitä. Tilastot ovat kaikkien nähtävillä, ja jäsen Van Lancker huomautti aivan perustellusti, että vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttaminen terveydenhuollossa on erittäin vaikeaa ellei peräti mahdotonta. Tilintarkastustuomioistuimen esittämien maakohtaisten lukujen tarkastelu pudottaa rajusti maan tasalle.
Aidsin yleisyyttä koskevat luvut kertovat, että 34 prosenttia Swazimaan, 23 prosenttia Lesothon ja 14 prosenttia Malawin väestöstä sairastaa aidsia. Swazimaan lapsikuolleisuus vuonna 1997 oli 78/1000, ja nyt suhde on 86/1000. Eliniän odote Lesothossa oli 60 vuotta 1990-luvun puolivälissä, nyt enää 41. Keniassa yli yksi lapsi kymmentä lasta kohti kuolee ennen viidettä ikävuottaan. Tilintarkastustuomioistuimen arvio EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan tehokkuudesta on ollut viime vuosina huolestuttavan huono.
Siksi toivonkin, arvoisa komission jäsen, että komissio vastaa 10. huhtikuuta mennessä kysymyksiin, jotka sain talousarvion valvontavaliokunnan esittelijänä sisällytettyä tähän päätöslauselmaan. Siten komission vastaukset voitaisiin ottaa huomioon vastuuvapausmenettelyssä, joka on tarkoitus käynnistää huhtikuun lopussa.
José Ribeiro e Castro
(PT)Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kaikki, jotka käyvät Saharan etelänpuoleisissa maissa, voivat helposti havaita, että valtaosassa näistä maista terveydenhuoltojärjestelmä on erittäin heikko ja että tällä on erittäin kielteiset vaikutukset niiden ihmisten elämään ja terveyteen, joita näillä palveluilla on tarkoitus auttaa.
Säännöllisin väliajoin julkaistavat kansainväliset luvut vahvistavat tämän. Näin ollen ajatus siitä, että lukuisten ihmisten henki voitaisiin pelastaa vain yksinkertaisin käytännön toimin, jotka eivät ole erityisen hyvin suunniteltuja tai edes kovin kalliita, on hyvin huolestuttava. EU:n rahoituksella voi olla ratkaiseva merkitys, ja meidän on aina pidettävä mielessä, että terveydenhuollon yhteistyö on todella strategista toimintaa ja että siihen sisältyy suoraan useita vuosituhannen kehitystavoitteita yhden sijasta. Tilintarkastustuomioistuin toteaa kertomuksessaan, jota nyt lainaan, että "EY:n rahoitus terveydenhuollossa ei ole kasvanut vuoden 2000 jälkeen suhteessa kokonaiskehitysapuun, vaikka komissio on sitoutunut vuosituhannen kehitystavoitteisiin ja vaikka Saharan etelänpuoleinen Afrikka kärsii terveydenhuollon kriisistä". Sitaatin loppu. Kertomuksessa todetaan myös seuraavaa: "Komissio on myöntänyt huomattavaa rahoitusta globaalirahaston hyödyntämiseksi (aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjunnassa), mutta ei ole kiinnittänyt vastaavaa huomiota terveydenhuoltojärjestelmien parantamiseen, vaikka tämän piti olla komission ensisijainen tehtävä". Sitaatin loppu.
Tilintarkastustuomioistuimen mukaan tämä johtui siitä, että "komission terveydenhuoltoalan asiantuntemus ei ole riittänyt varmistamaan rahoituksen mahdollisimman tehokasta käyttöä". Sitaatin loppu.
Näin ollen tilintarkastustuomioistuin esittää Euroopan komissiolle suoraan ison haasteen, mitä kannatan. Haluan meidän osaltamme toistaa haasteen, joka perustuu objektiivisiin tietoihin ja arviointeihin. Terveydenhuoltopalvelut kuuluvat kehitysapumme prioriteetteihin, mitä on edistettävä entisestään. Siksi myös rahoitusta on nostettava. Kehitysavun myöntämisen optimointi, selvästi vastakkaisten tarpeiden huomioon ottaminen kehitysavun hallinnoinnin koordinoinnissa sekä toimiminen lähellä tuensaajia mahdollistavat palvelut, joilla voidaan pelastaa monen ihmisen henki.
Euroopan unioni ei voi olla ottamatta vastaan tätä haastetta, ja kehotankin komissiota tekemään niin. Jäsen Bowis piti äsken koskettavan puheen, jossa hän antoi inhimilliset kasvot tilintarkastustuomioistuimen kolkoille luvuille. Arvoisa komission jäsen, haasteenamme on varmistaa, että yhteistyömme voisi tuoda onnen ja toivon välähdyksen näiden ihmisten kasvoille. Sen tähden on elintärkeää, arvoisa komission jäsen, että luvut terveydenhuollon yhteistyössämme muuttuvat.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Arvoisa puhemies, tarkoitukseni ei oikeastaan ollut puhua tästä kertomuksesta, mutta haluan lisätä yhden asian, joka on minulle erityisen tärkeä ja jonka olen ottanut useaan otteeseen esille AKT-valtioiden kanssa järjestetyissä kokouksissa. Viittaan Tuaregin väestön terveysoloihin Nigerissä. Arvoisa komission jäsen, haluan tässä yhteydessä ottaa esille eurooppalaiset yritykset, jotka riistävät Afrikan maiden luonnonvaroja, kuten erityisesti ranskalainen yritys Areva, jonka suunnitelmissa on kaivaa uraania Nigerissä ilman, että se tiedottaisi tästä paikallisille asukkaille. Tästä seuraa, että paikallinen väestö saattaa käyttää keittoastioidensa valmistukseen radioaktiivista materiaalia tai rautaromua.
Nigerin viranomaiset eivät ole antaneet lupaa perusteellisiin tutkimuksiin ihmisten altistumisesta radioaktiivisille aineille, mutta tiedämme, että tilanne on vaarallinen.
Vaadimme eräässä AKT-valtioiden kanssa järjestetyssä kokouksessa, että väestön altistumisesta laaditaan epidemiologinen tutkimus. Toistan nyt tämän vaatimuksen komissiolle.
Androulla Vassiliou
Arvoisa puhemies, olen kuunnellut tarkoin tämäniltaisia puheenvuoroja ja kiinnittänyt huomiota tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa todettuihin asioihin, mutta kuten sanoin aiemmin, olen juuri palannut Norsunluurannikolta ja Liberiasta, missä totesin omakohtaisesti näiden maiden terveydenhuollon tarpeet. Nämä maat tarvitsevat infrastruktuuria ja koulutettua terveydenhuoltohenkilökuntaa, josta olemmekin jo puhuneet, ja ne tarvitsevat lääkkeitä.
Tarpeet ovat valtaisat, ja voin vain yhtyä toteamuksiinne siitä, että meidän on ponnisteltava entistä lujemmin voidaksemme tarjota terveydenhuollon tukea Afrikan köyhille maille.
Voin vakuuttaa, että välitän näkemyksenne kollegalleni Louis Michelille, joka minun laillani tarkastelee varmasti kaikkia ehdotuksianne ja näkemyksiänne huolellisesti.
Puhemies
- (EN) Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna.
