Spoločná politika rybného hospodárstva a ekosystémový prístup k riadeniu rybného hospodárstva (krátke prednesenie) 
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je správa pána Guerreira v mene Výboru pre rybné hospodárstvo o spoločnej politike rybného hospodárstva a ekosystémovom prístupe k riadeniu rybného hospodárstva.
Pedro Guerreiro
Oznámenie Komisie nastoľuje rôzne otázky, ktoré sú súčasťou diskusie o možnej reforme spoločnej politiky rybného hospodárstva do roku 2012.
Moja správa, ktorú schválil Výbor Európskeho parlamentu pre rybné hospodárstvo, uvádza viacero činiteľov, ktoré v tejto diskusii považujeme za dôležité.
Rybolov je základnou činnosťou, ktorá zaručuje potravu a prežitie ľudských bytostí, čo je prvoradým cieľom každej politiky rybného hospodárstva.
V tejto súvislosti treba zdôrazniť význam rybolovu vo vodách výhradnej hospodárskej zóny jednotlivých členských štátov pre ich zvrchovanosť a nezávislosť, a to najmä pokiaľ ide o zabezpečenie potravy.
Spoločná politika rybného hospodárstva má podporovať modernizáciu a travalo udržateľný rozvoj rybného hospodárstva s cieľom zachovať jeho spoločensko-hospodársku životaschopnosť a udržateľnosť zásob rýb a zabezpečiť dodávky rýb pre verejnosť, ako aj potravinovú nezávislosť a bezpečnosť, zachovanie pracovných miest a zlepšenie životných podmienok rybárov.
Vzhľadom na svoje ciele preto spoločná politika rybného hospodárstva nesmie byť podriadená iným politikám Spoločenstva, ktoré sa odvtedy sformulovali.
Inými slovami, politika rybného hospodárstva nie je a nemôže byť politikou pre oceány alebo pre morské prostredie.
Keďže rybolov je činnosť, ktorá využíva samoobnoviteľný zdroj, hlavnou a najdôležitejšou úlohou riadenia rybného hospodárstva je kontrola celkového úsilia rybolovu s cieľom zabezpečiť maximálny udržateľný výlov.
Politika rybného hospodárstva musí vychádzať z predpokladu vzájomnej závislosti medzi prosperitou rybárskych spoločenstiev a trvalou udržateľnosťou ekosystémov, ktorých neoddeliteľnou súčasťou sú, a to najmä uznaním osobitných vlastností a významu maloobjemového pobrežného a tradičného rybolovu.
Uplatňovanie ekosystémového prístupu k riadeniu morského prostredia si nevyhnutne vyžaduje mnohoodborové a medziodvetvové kroky v rámci rôznych opatrení, ktoré majú dosah na morské ekosystémy, pričom tieto kroky majú siahať omnoho ďalej a nad rámec opatrení prijatých v oblasti rybného hospodárstva.
Návrh ekosystémovej analýzy posúdenia rybných zdrojov sa musí zakladať na overených vedeckých údajoch a nie na dohadoch založených na vopred vytvorených domnienkach.
Treba tiež uznať, že medzi rôznymi morskými oblasťami a zdrojmi, ktoré sa v nich vyskytujú, medzi rôznymi flotilami a vybavením, ktoré používajú, a medzi ich vplyvmi na ekosystémy existujú významné rozdiely, ktoré si vyžadujú, aby opatrenia v oblasti riadenia rybného hospodárstva boli rôznorodé, špecifické a prispôsobené jednotlivým prípadom, pričom rybári majú byť v prípade potreby odškodnení za ich spoločensko-hospodárske dôsledky.
Domnievame sa, že na zaručenie trvalej udržateľnosti zdrojov, rybolovnej činnosti a príslušných miestnych spoločenstiev je nevyhnutné, aby členské štáty uplatňovali zvrchovanosť nad teritoriálnymi vodami do vzdialenosti 12 míľ a aby sa oblasť zodpovedajúca výhradnej hospodárskej zóne najvzdialenejších regiónov považovala za zónu výhradného prístupu.
V tejto súvislosti existuje určitá obava vo vzťahu k návrhom týkajúcim sa prístupu k zdrojom, ktorých zámerom je presadiť systém prenosných individuálnych kvót, ktorý by viedol ku koncentrácii rybolovnej činnosti a k individuálnemu udeľovaniu práv na rybolov.
Treba tiež zdôrazniť, že politika, ktorá podporuje neobmedzenú likvidáciu plavidiel, ktorá nezohľadňuje osobitné vlastnosti flotíl, zdrojov, potrieb týkajúcich sa spotreby jednotlivých členských štátov ani spoločensko-hospodársky vplyv, je neprimeraná a neopodstatnená.
Na záver chcem zdôrazniť, že prudký pokles príjmov v odvetví nevyplýva len z obmedzenia rybolovnej činnosti, ale najmä zo stagnácie či zníženia výkupných cien spojeného so zvýšením výrobných nákladov (nafta a benzín).
Androulla Vassiliou
členka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, Komisia víta predloženú správu a podporu, ktorú poskytuje našim vyhliadkam v súvislosti s ekosystémovým prístupom.
Jeden z hlavných odkazov oznámenia Komisie je, že hoci rybné hospodárstvo závisí od zdravých morských ekosystémov, riadenie rybného hospodárstva nemôže samo prevziať úlohu celkového riadenia oceánov. Zdravé morské ekosystémy možno zaručiť len prostredníctvom politiky, ktorá zahŕňa všetky odvetvia s dosahom na tieto ekosystémy.
Pre vykonávanie ekosystémového prístupu je preto podľa Komisie kľúčová námorná politika a najmä jej environmentálny pilier, smernica o námornej stratégii. Tento prístup odvetviu rybného hospodárstva zaručí, že všetky dosahy ľudskej činnosti na morské ekosystémy, nielen dosahy rybného hospodárstva, sa budú riešiť primeraným a súdržným spôsobom. To je aj hlavným impulzom správy a my oceňujeme, že sa v tomto bode zhodneme.
Chcem zdôrazniť, že to neznamená, že jedna politika je podriadená inej, že uplatnením tohto prístupu vytvárame hierarchiu napríklad medzi smernicou o námornej stratégii a spoločnou politikou rybného hospodárstva.
Smernica o námornej politike poslúži spoločnej politike rybného hospodárstva ako nevyhnutný integračný nástroj na zabezpečenie základných zdrojov rybného hospodárstva v budúcnosti a prínosom spoločnej politiky rybného hospodárstva k smernici o námornej stratégii bude zavedenie opatrení riadenia potrebných na podporu cieľov v oblasti zdravých morských ekosystémov.
Správa uvádza, že plnenie potravinových potrieb, ochrana podnikov rybného hospodárstva a rybárskych spoločenstiev a zachovanie trvalej udržateľnosti morských ekosystémov nie sú nezlučiteľné. Naopak, z dlhodobého hľadiska existuje medzi týmito cieľmi súčinnosť.
Správa sa tiež dotýka množstva otázok spojených s osobitnými nástrojmi, ktoré sa majú v budúcnosti využívať. Sú to dôležité a adresné otázky, ktoré budeme riešiť v diskusii o reforme spoločnej politiky rybného hospodárstva. Tu sa k nim preto nebudem osobitne vyjadrovať.
Upozorním však na niekoľko bodov, v ktorých sa možno nezhodneme. Správa naznačuje, že rybári, ktorých postihnú plány a opatrenia riadenia na ochranu ekosystémov, by mali dostať dotácie alebo odškodnenie. Cestu priamych dotácií nepovažujeme za správnu a riešenie vidíme skôr v tom, že odvetviu pomôžeme získať väčšiu hospodársku odolnosť a v pobrežných spoločenstvách podporíme rozšírenie na iné hospodárske činnosti.
V správe sa uvádza aj to, že nástrojom na doplnenie voľne žijúcich populácií rýb môže byť nasadenie rýb zo zdrojov akvakultúry. V niekoľkých osobitných prípadoch by sa o tom dalo uvažovať, vo všeobecnosti to však nepovažujeme za cestu správnym smerom. Zásoby rýb sa majú obnoviť primeraným riadením vplyvov ľudskej činnosti vrátane vplyvov rybného hospodárstva a ďalších odvetví na morské ekosystémy.
K podrobnejšej diskusii o nástrojoch riadenia rybného hospodárstva sa vrátime v rámci diskusie a prípravy reformy spoločnej politiky rybného hospodárstva, ktorá sa začne uverejnením zelenej knihy v apríli. Zatiaľ ďakujem Parlamentu za podporu, ktorú prostredníctvom tejto správy vyjadril nášmu prístupu.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční v utorok o 12.00 hod.
Písomné vyhlásenie (článok 142)
Daciana Octavia Sârbu  
Vzhľadom na nadmerný rybolov a používanie nevhodných zariadení, ako aj vzhľadom na dosah iných odvetví, najmä cestovného ruchu, na život v moriach sa súčasné zásoby rýb vo vodách Európskej únie neustále znižujú. Vedecký výskum zameraný na určenie činiteľov, ktoré ovplyvňujú morské ekosystémy vrátane vplyvu klimatických zmien, nám poskytne príležitosť na rozhodnutie o rozvoji zdrojov rybného hospodárstva a na prijatie preventívnych opatrení, ktoré zabránia rýchlemu a sústavnému o znižovaniu zásob rýb.
Keďže rybolov je jednou zo základných činností, ktoré zabezpečujú potravu a prežitie človeka, riadenie trvalej udržateľnosti zdrojov rybného hospodárstva sa v čase znižovania biodiverzity v moriach stáva absolútnou nevyhnutnosťou. Vo všetkých iniciatívach na podporu trvalo udržateľného rozvoja pobrežných oblastí Európskej únie sa preto musia zohľadniť sociálne, hospodárske a environmentálne hľadiská.
