Stav svetového finančného systému a jeho vplyv na európske hospodárstvo (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu sú vyhlásenia Rady a Komisie o stave svetového finančného systému a jeho vplyve na európske hospodárstvo.
Jean-Pierre Jouyet
úradujúci predseda Rady. - (FR) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, dámy a páni, sme svedkami konca jednej éry. Niekoľko ďalších rokov zmení podobu svetového finančného systému, ako ju poznáme dnes. Máme do činenia nielen s krízou v USA, ale s krízou, ktorá postihuje medzinárodný finančný systém a nevyhne sa žiadnej oblasti na svete.
Niekoľko rokov sa kritizovala narastajúca nerovnováha vo finančnom odvetví: nerozvážne vystavovanie mnohých aktérov rizikám, relatívna neschopnosť finančných kontrolórov udržať na uzde rýchle zavádzanie čoraz zložitejších finančných produktov a - ako určite spomenie Komisia - chamtivosť, pre niektorých ľudí príliš zjavná. Dnes vidíme výsledky. V americkom finančnom odvetví vládne zmätok a americké úrady boli donútené k čoraz výraznejším zásahom, aby odvrátili celkovú krízu. Európa a zvyšok sveta zažívajú účinky tejto krízy na úrovni, nepoznanej od tridsiatych rokov minulého storočia.
Francúzske predsedníctvo je presvedčené, že udalosti posledných dní ukazujú na hospodárskej a finančnej scéne ešte väčšiu potrebu silnej a jednotnej Európy. Najskôr musíme prísť s okamžitou odozvou na finančný rozvrat. V Európskej centrálnej banke má Hospodárska a menová únia silnú centrálnu banku, ktorá dokázala v úzkej spolupráci s ďalšími hlavnými centrálnymi bankami pohotovo, rezolútne a efektívne zasiahnuť v čase najväčšieho napätia. V týchto turbulentných časoch je to dôležitá prednosť a pôsobenie Európskej centrálnej banky, ktorá je pripravená zakročiť v ľubovoľnej situácii, by sme mali oceniť.
Vzhľadom na zhoršujúcu sa situáciu v posledných dňoch sa regulačné orgány vo väčšine členských štátov rozhodli podobne ako americké úrady vydať dočasný zákaz na predaj nakrátko (short sales). Ide o núdzové opatrenie, ale je vítané, pretože môže pomôcť upokojiť napätie na trhoch.
Momentálne neuvažujeme o type iniciatívy, ktorú práve ohlásili americké federálne úrady, na rozsiahle odkúpenie "toxických produktov" v držbe finančných aktérov. Pán Almunia mal v tomto ohľade pravdu.
Finančný systém Únie zostáva celkovo stabilný, a preto takéto opatrenia nie sú potrebné. Musíme však zostať ostražití a nič nemožno vylúčiť v mene nejakej ideológie. Na programe dňa je realistický a pragmatický prístup. V prípade potreby sa budeme musieť zaoberať možnými systémovými rizikami pomocou prostriedkov, ktoré máme k dispozícii.
Núdzové zásahy centrálnych bánk a regulačných orgánov sú nesmierne dôležité, avšak všetci odborníci uznávajú, že oni samotné nedokážu krízu vyriešiť. Európania si musia uvedomiť svoju zodpovednosť a zasahovať v ďalších predmetných oblastiach.
Musíme zareagovať na hospodársky útlm. Toto bolo predmetom spoločného európskeho prístupu prijatého ministrami hospodárstva a financií na neformálnom zasadnutí Rady v Nice. Ministri sa spolu s Komisiou a prezidentom Európskej centrálnej banky rozhodli ponechať automatické stabilizátory, aby pôsobili voľne, pokiaľ ide o rozpočtové záležitosti v tých členských štátoch, ktoré majú priestor na manévrovanie.
Taktiež schválili plán financovania pre európske malé a stredné podniky, pričom Európska investičná banka má do roku 2011 poskytnúť 30 miliárd EUR, ktoré odvetvie významne podporia, pretože paradoxne, i keď je finančná kríza v Európe menej výrazná ako v USA, existuje tu rovnako veľa rizík pre reálne hospodárstvo. Stabilný finančný systém a zdravé banky možno vyzvať, aby podľa potreby obmedzili, alebo zvýšili úverové náklady, predovšetkým v prípade malých a stredných podnikov. S ohľadom na malé a stredné podniky bol potrebný priamy postup.
Náš finančný systém musíme taktiež zreformovať v dvoch hlavných smeroch: po prvé treba dať podnet na legislatívne a regulačné opatrenia na obnovenie transparentnosti finančného systému a brať finančných aktérov na zodpovednosť. So zreteľom na tieto aspekty ministri 13. septembra 2008 preukázali svoje odhodlanie urýchliť napĺňanie cestovnej mapy prijatej v roku 2007 v rámci odozvy na počiatočné prejavy finančnej krízy. Táto cestovná mapa vytyčuje štyri hlavné opatrenia na riešenie finančných turbulencií: transparentnosť, pravidlá obozretnosti, oceňovanie aktív a fungovanie trhov vrátane ratingových agentúr.
Je čas realizovať dohľad nad ratingovými agentúrami, prehodnotenie kontrol bánk a prispôsobenie účtovných štandardov, ktoré vo finančnom odvetví nepochybne zohrávali cyklickú úlohu. Ide o skutočnú prioritu francúzskeho predsedníctva a prediskutujeme ju na ďalšom zasadnutí Európskej rady. Komisár to potvrdí, verím však, že Komisia onedlho navrhne, aby sa pozmenili a doplnili smernice, ktoré platia od roku 2006 a týkajú sa nárokov na vlastné fondy.
Ide o jedno z opatrení, ktoré sa pripravujú v rozličných oblastiach s cieľom riešiť finančné turbulencie a ktoré samozrejme zahŕňajú aj nedávne odporúčania navrhnuté Fórom pre finančnú stabilitu. Som presvedčený, že Komisia bude schopná tieto návrhy predložiť veľmi rýchlo. Spoliehame sa na Parlament, že o týchto naliehavých návrhoch dosiahne dohodu s Radou pri prvom čítaní, pred koncom súčasného funkčného obdobia.
Od Komisie sa do niekoľkých týždňov očakáva aj návrh týkajúci sa ratingových agentúr. Je dôsledkom požiadavky vydanej Radou ministrov financií v júli 2008 a aj v tomto ohľade sa spolieham na Parlament, že dohodu o tomto ambicióznom návrhu dosiahne čo možno najrýchlejšie.
S uspokojením som zaznamenal aj rozhodnutie vytvoriť pracovnú skupinu na preskúmanie spôsobu, akým by mal dohľad nad obozretným podnikaním bánk a poisťovacích spoločností zohľadňovať cyklický charakter vývoja, najmä pokiaľ ide o kapitál. Nasledovať by mali aj konkrétne opatrenia.
Toto sú podstatné prvky reformy finančného odvetvia a s napredovaním európskeho skúmania finančnej krízy ich s najväčšou pravdepodobnosťou budú sprevádzať ďalšie iniciatívy. Parlament musí v tomto skúmaní zohrávať svoju plnú úlohu a predsedníctvo si s veľkým záujmom všíma nedávny prínos tejto inštitúcie. Mám na mysli predovšetkým hedžové fondy, ktoré by podľa niektorých odborníkov mohli byť ďalšími obeťami krízy. Ako som už spomenul, mám na mysli aj otázku účtovných štandardov, ale aj otázku miezd vo finančnom odvetví. V tejto veci musíme okamžite konať.
Tvrdenia, ktoré som počul od niektorých európskych predstaviteľov, že musíme pokračovať v prístupe laissez-faire a že nie je potrebná žiadna regulácia, sú mylné. Sú viac ako mylné: predstavujú útok na stabilitu finančného systému, útok proti racionalite. Poviem to priamo: ak musíme zvážiť reguláciu hedžových fondov, potom to Európska únia musí urobiť. Musíme uvážiť transparentnosť rizík, dozorné právomoci regulačných orgánov a mzdy v prípade inštitúcií tohto typu.
Druhou základnou líniou prístupu je posilnenie finančného dozoru. Ministri financií uvítali dohodu výborov európskych regulačných orgánov o harmonizácii požiadaviek na údaje odosielané európskymi bankami dozorným úradom, pričom harmonizácia by sa mala uskutočniť do roku 2012. Sú to prvé významné výsledky, po nich však musia nasledovať ďalšie. Ministri sa dohodli na pokračovaní úsilia o zlepšenie koordinácie monitorovania a dohľadu nad finančnými aktérmi Predsedníctvo je pripravené spolupracovať s Parlamentom a Komisiou na posilňovaní integrácie dohľadu a prísnejšieho monitorovania skupín s čoraz výraznejším cezhraničným charakterom. Únia potrebuje efektívnejší a komplexnejší dozorný systém, aby bola lepšie vyzbrojená na riešenie finančných kríz.
Dámy a páni, Francúzsko predsedá Rade Európskej únie vo veľmi nepokojných časoch. Za týchto náročných podmienok sme si plne vedomí svojich povinností. Nadišiel čas, aby sme uskutočnili dôležité rozhodnutia, pokiaľ ide o usporiadanie nášho finančného systému, jeho miesto v rámci európskeho hospodárstva a jeho úlohu, ktorou by malo zostať financovanie podnikov a jednotlivcov.
Únia v uplynulých mesiacoch nezaháľala. Predsedníctvo sa môže oprieť o uskutočnené úvahy a prácu, ktorú v tejto oblasti vykonala Komisia, ako aj o prácu množstva odborníkov vrátane pána Ricola vo Francúzsku.
Októbrové zasadnutie Európskej rady poskytuje príležitosť určiť presné pravidlá na európskej úrovni: to je naším cieľom. Je zrejmé, že Európa by nemala konať samostatne. Ako včera vyhlásil pán prezident Sarkozy na pôde Organizácie Spojených národov, Európa sa musí chopiť iniciatívy a podnecovať novú medzinárodnú spoluprácu. Navrhujeme aj uskutočnenie medzinárodného stretnutia s účasťou skupiny G8 a finančných regulačných orgánov jej členov do konca roka. Naším cieľom je pomôcť vytvoriť prvé zásady a nové spoločné medzinárodné pravidlá na dôkladnú rekonštrukciu medzinárodného finančného systému.
Prostredníctvom iniciatívy tohto druhu Európska únia demonštruje, aký význam pripisuje novému, vyváženému globálnemu riadeniu. Európska a medzinárodná odozva sa musí týkať krátkodobej, strednodobej a dlhodobej perspektívy. Z krátkodobého hľadiska potrebujeme núdzové opatrenia, zo strednodobého hľadiska reformu legislatívy a z dlhodobého hľadiska komplexnejšie preskúmanie úlohy nášho hospodárskeho modelu v zmysle rastu a zamestnanosti a tiež pokračovanie štrukturálnych reforiem, ktoré sú naďalej dôležité.
Týmto uzatváram informácie, ktoré som vám dnes chcel predostrieť.
Joaquín Almunia
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, sled udalostí, ktorých sme boli svedkami na finančných trhoch minulý rok a najmä v posledných dňoch, dosiahol rozmery, ktoré presahujú všetko, čo sme doteraz zažili. Mnohí ľudia veria - a ja by som s nimi súhlasil - že tieto udalosti spustia významné zmeny vo fungovaní medzinárodného finančného systému.
Od vypuknutia krízy v auguste 2007 dosiahli zverejnené straty celkovú výšku viac ako 500 miliárd USD, čo je suma ekvivalentná HDP krajiny, ako je napríklad Švédsko. A, bohužiaľ, predpokladá sa, že konečné číslo bude ešte vyššie.
Zrýchľovanie oznámených strát v USA za posledné týždne a následný pokles dôvery investorov priviedli niekoľko najväčších finančných inštitúcií na pokraj krachu. V prípadoch, v ktorých by pád jednej z týchto inštitúcií znamenal systémové riziko - to znamená, že by vystavil nebezpečenstvu celý finančný systém - boli potrebné núdzové záchranné operácie.
Niektoré z týchto záchranných operácií mali formu verejných zásahov, napríklad tie, ktoré uskutočnili Ministerstvo financií USA a americká centrálna banka (Federal Reserve), aby predišli bankrotu najväčšej poisťovacej spoločnosti na svete, AIG, alebo inštitúcií Fannie Mae a Freddie Mac, ktoré financovali hypotéky a ktoré spolu ručili za polovicu všetkých hypoték v USA.
Ďalšie operácie mali formu súkromného majetkového prevodu, ako napríklad odkúpenie investičnej banky Merrill Lynch bankou Bank of America.
Pre ďalšie inštitúcie, napríklad v prípade investičnej banky Lehman Brothers alebo v prípade vyše dvadsiatich amerických regionálnych bánk, bol jedinou možnosťou bankrot. Stručne povedané, boli sme svedkami mimoriadnej transformácie amerického bankovníctva.
Tým sme dosiahli bod, v ktorom americký finančný systém čelí závažnému problému straty dôvery. Pritom séria záchranných opatrení (bail-out) už podľa amerických úradov nie je dostatočnou odpoveďou. Naliehavo potrebujeme systémové riešenie.
Z krátkodobého hľadiska všetci potrebujeme reakciu, ktorá obnoví dôveru a bude stabilizovať trhy.
Americký plán, ktorý minulý týždeň ohlásil minister Paulson, je dobrou iniciatívou. Stručne povedané, americký minister financií navrhuje vytvorenie federálneho fondu na odstránenie nelikvidných aktív - tých cenných papierov, ktoré sú prepojené s hypotékami a ktoré sú koreňom súčasného problému - zo súvah bánk. Odstránenie týchto cenných papierov zo systému by pomohlo odstrániť neistotu a trh by sa nanovo sústredil na svoju podstatu. Ak má však tento návrh uspieť, je potrebné náležite - a rýchlo - sformulovať jeho podrobnosti.
Mal by som uviesť, že hovoríme o americkom pláne prispôsobenom okolnostiam v USA, kde - a to si treba pripomenúť - má kríza svoj pôvod a kde bolo finančné odvetvie najvážnejšie postihnuté. Všetci však musíme analyzovať, prečo sa to stalo. Všetci sa musíme vyrovnať s dôsledkami a všetci musíme reagovať na súčasný stav.
Ak to chceme urobiť, najskôr musíme pochopiť, ako sme sa do tejto situácie dostali. Pôvod momentálnych turbulencií tkvie v pretrvávajúcej globálnej nerovnováhe vo svetovom hospodárstve, ktorá vytvorila prostredie vysokej dostupnosti likvidity a slabého odhadu rizík.
Vzájomné prepojenie globálnych finančných trhov, vysoký podiel cudzieho kapitálu (leverage) a využívanie inovatívnych zložitých finančných techník a nástrojov, ktoré boli iba málo pochopené, spôsobili, že tieto riziká sa v nevídanej miere rozšírili po celom medzinárodnom finančnom systéme.
Je zjavné, že účastníci trhu - ale aj regulačné a dozorné orgány - nedokázali náležite pochopiť riziká tejto situácie, a preto nemohli zabrániť dôsledkom, ktoré dnes zažívame.
Pravdou je, že v mesiacoch, ktoré smerovali ku kríze, Medzinárodný menový fond (MMF), Európska centrálna banka a Komisia spolu s ďalšími inštitúciami varovali pred týmito rizikami. Vedeli sme, že situácia je neudržateľná, nemohli sme však vedieť a nikto nedokázal predpovedať, ako, kedy a nakoľko prudko krízu vyvolajú narastajúce nesplácané dlžoby v oblasti rizikových (sub-prime) hypoték.
Dnes sledujeme opačný postup ako v posledných rokoch: finančný systém sa vyrovnáva s logickou nevyhnutnosťou splatiť úvery. Z dôvodu výnimočne vysokého podielu cudzieho kapitálu a miery prepojenia medzi rizikami sa tento kompenzačný postup ukazuje ako mimoriadne bolestivý. Nedostatok transparentnosti v systéme a neschopnosť dozorných orgánov zostaviť presný a úplný obraz situácie viedli k dramatickému poklesu dôvery.
Finančné odvetvie bolo postihnuté najvážnejšie, keďže nervozita medzi bankami spôsobila, že na trh medzibankových pôžičiek prestala prúdiť likvidita.
Niektoré hlavné úverové trhy sú naďalej rozvrátené. Medzi investormi došlo k opätovnému presunu pozornosti na kvalitné cenné papiere (jav nazývaný "flight to quality"), ktorý sprevádzajú zväčšujúce sa rozdiely medzi výnosmi z referenčných dlhopisov a výnosmi z relatívne rizikových investícií.
Vďaka pohotovému a koordinovanému zásahu centrálnych bánk, pri ktorom zohrala dôležitú úlohu Európska centrálna banka, sme dokázali zabrániť závažnému nedostatku likvidity. Napriek tomu sú banky pod pretrvávajúcim tlakom. Kríza dôvery vyvolala prepad cien aktív, ktorý zhoršil záťaž na súvahy bánk. V kombinácii so situáciou na medzibankovom trhu to vedie k problémom bánk s rekapitalizáciou.
Situácia, ktorej čelíme v Európe, je menej akútna a členské štáty v tomto okamihu nepovažujú za potrebný plán amerického typu.
Zo strednodobého hľadiska je očividné, že potrebujeme komplexnú štrukturálnu odozvu. Najnovšie udalosti na finančných trhoch jasne ukázali, že súčasný model regulácie a dozoru je potrebné prepracovať.
Z krátkodobého hľadiska musíme rýchlo ošetriť slabé miesta v súčasnom rámci a v tomto ohľade - a ja plne súhlasím s postojom Rady - cestovná mapa regulačných opatrení od Rady ECOFIN a odporúčania Fóra pre finančnú stabilitu obsahujú všetky potrebné prvky. Ako viete, tieto opatrenia zahŕňajú konkrétne iniciatívy za vyššiu transparentnosť pre investorov, trhy a regulačné orgány, ďalej prepracované kapitálové požiadavky pre bankové skupiny a objasnenie úlohy ratingových agentúr.
Komisia v práci napreduje a čoskoro predloží návrhy na prepracovanie smernice o kapitálovej primeranosti - na budúci týždeň - a verím, že návrhy na nové právne predpisy o ratingových agentúrach predloží do konca októbra. Avšak s uvážením najnovšieho vývoja je pravdepodobné, že budeme musieť preskúmať ďalšie otázky, ktoré sa vynorili.
Budeme pokračovať v diskusiách o ďalších potrebných krokoch na lepšie zabezpečenie finančnej stability a na nápravu príčin tejto krízy. V tomto ohľade sa plne pripájam k pozitívnej reakcii na vaše opatrenia, ktorú vyjadrilo predsedníctvo Rady.
Nakoniec mi dovoľte vyjadriť sa ešte k dosahu krízy finančného odvetvia na hospodárstvo - na reálne hospodárstvo. Nemôže byť pochýb o tom, že udalosti vo finančnom odvetví poškodzujú reálne hospodárstvo. Tieto vplyvy sa zhoršili následkom inflačných tlakov rastúcich cien ropy a ďalších komodít a závažnými korekciami na trhu s nehnuteľnosťami v niektorých členských štátoch. Táto kombinácia otrasov postihla hospodársku činnosť priamo prostredníctvom vyšších nákladov a negatívnych vplyvov na bohatstvo a nepriamo prostredníctvom prudkého rozkladu hospodárskej dôvery. Výsledkom bolo zabrzdenie domáceho dopytu v čase slabnutia vonkajšieho dopytu.
Hlavné indikátory hospodárskej činnosti poukazujú na výrazné spomaľovanie dynamiky rastu v EÚ aj v eurozóne. V tejto súvislosti bol v našom najnovšom predbežnom odhade výrazne znížený rast HDP na tento rok na hodnotu 1,4 % v EÚ a na hodnotu 1,3 % v eurozóne. Zároveň boli na tento rok upravené odhady inflácie na hodnotu 3,8 % v EÚ a na hodnotu 3,6 % v eurozóne. Inflácia by však mohla dosiahnuť bod obratu, keďže vplyv predchádzajúceho rastu cien energií a potravín bude v ďalších mesiacoch postupne slabnúť. Tento vývoj by mohla posilniť ďalšia korekcia v podobe klesajúcich cien ropy a ďalších komodít, i keď zatiaľ to nevidno.
Z celkového pohľadu hospodárska situácia a perspektíva zostávajú naďalej nezvyčajne neisté. Riziká perspektívy rastu stále spočívajú v jeho poklese, zatiaľ čo riziká perspektívy inflácie spočívajú v jej raste. Táto neistota je ešte vyššia, pokiaľ ide o budúcoročný hospodársky vývoj. Očakávame však, že rast zostane v EÚ i v eurozóne na budúci rok relatívne slabý.
Ako by sme na tento hospodársky útlm mali reagovať? Najlepšou odpoveďou je využívanie všetkých nástrojov politiky, ktoré máme k dispozícii.
Po prvé, v rozpočtovej politike sa musíme pridŕžať svojho záväzku k fiškálnej disciplíne a pravidlám Paktu stability a rastu a súčasne musíme nechať automatické stabilizátory, aby zohrávali svoju úlohu. V tomto ohľade sa reforma paktu v roku 2005 ukazuje ako mimoriadne užitočná.
Po druhé, jednoznačný záväzok napĺňať štrukturálne reformy tak, ako sú definované v rámci lisabonskej stratégie a programoch národných reforiem, bude rozhodujúci pri posilňovaní dôvery spotrebiteľov a investorov z krátkodobého hľadiska a pri zlepšovaní pružnosti a dynamiky našich hospodárstiev z dlhodobého hľadiska. Opatrenia na posilnenie hospodárskej súťaže v maloobchode a na energetických trhoch a na zlepšenie fungovania našich trhov práce budú pritom mimoriadne cenné.
A nakoniec, zabezpečiť reguláciu finančných trhov a plnenie cieľov cestovnej mapy Rady ECOFIN je - ako som už zdôraznil - naliehavejšie ako kedykoľvek predtým. Efektívne a rýchle riešenie náročných problémov, ktorým čelíme, by mohlo byť úspešné pri obnovovaní dôvery, a to rýchlejšie, ako sa očakáva, a mohlo by obmedziť škody v našich hospodárstvach.
V každej z týchto oblastí politiky budú naše kroky účinnejšie a efektívnejšie, ak ich skoordinujeme na úrovni eurozóny a EÚ.
Aby sme sa dohodli na spoločných krokoch, nevyhnutne budeme musieť prekonať určitý odpor zo strany členských štátov, avšak konsenzus, ktorý sme dosiahli počas posledného neformálneho stretnutia Rady ECOFIN v Nice, by sa mal prehĺbiť a rozvinúť.
Európske krajiny čelia spoločným výzvam. Najefektívnejšie ich zdoláme, ak budeme pri hľadaní spoločných riešení spolupracovať. V tomto ohľade je Hospodárska a menová únia enormnou výhodou a možnosti, ktoré poskytuje, by sme mali využiť na posilnenie koordinácie v súlade s líniami, ktoré sme navrhli v správe a oznámení EMU@10 z mája 2008.
Udalosti však demonštrujú, že vnútorné európske opatrenia nie sú dostatočné nato, aby sme čelili globálnym výzvam. Musíme posilniť spoločné vonkajšie kroky v rámci Fóra pre finančnú stabilitu, v rámci Bazilejského výboru a v rámci skupiny G7 a musíme venovať viac pozornosti budúcej úlohe Medzinárodného menového fondu.
Pri pohľade vpred musíme uvážiť, ako môžeme utvárať budúcnosť našich finančných systémov a globálneho riadenia. V tomto ohľade je úloha Európskej únie nesmierne dôležitá. Európa môže byť hybnou silou stojacou za posilňovaním globálnej koordinácie a mala by prevziať vedúcu úlohu v medzinárodných diskusiách v tejto oblasti, čo si vyžaduje, aby najskôr spolupracovali európske krajiny a dohodli sa na vnútorných riešeniach.
Alexander Radwan
v mene skupiny PPE-DE. - (DE) Vážená pani predsedajúca, pán úradujúci predseda Rady, pán komisár, dámy a páni, pri počúvaní vyhlásenia pána komisára som mal pocit, že som v zlom sne. Opakovane zdôraznil, že sa prijímajú rýchle a pohotové opatrenia. V skutočnosti jediné, čo sa v ostatných týždňoch, mesiacoch a rokoch rýchlo hýbalo, bol trh, ktorý tak často vzývame na našich pravidelných rozpravách. Pravda je taká, že trh vyriešil problém investičných bánk veľmi rýchlo po svojom. My sme neboli schopní reagovať rovnako pohotovo.
"Pohotovo" skutočne nie je slovom, ktoré môžeme použiť v prípade Rady a už vôbec nie v prípade Komisie. A teraz nás Američania srdečne vyzývajú, aby sme splatili svoj diel. Nechcem sa k tomu v tejto kritickej situácii vyjadrovať. V tejto etape stačí sledovať ďalší vývoj. Avšak očakávam od Rady - aj keď v súvislosti s Komisiou si nie som istý, či Komisia pána Barrosa je toho schopná - že prinajmenšom zabezpečí, aby sme prekonali odpor Američanov a Britov voči zavedeniu transparentnosti na finančné trhy. Chcem vám iba pripomenúť obdobie nemeckého predsedníctva, keď prišli s iniciatívou prezident Sarkozy a kancelárka Merkelová a Barrosova komisia len nečinne prihliadala a vyhlásila: "Kto je vlastne Sarkozy a Merkelová?" a nič nepodnikla.
"Pohotovo" skutočne nie je slovom, ktoré môžeme použiť. Chcem vám len pripomenúť Enron a Parmalat. V tom čase Európsky parlament prijal relevantnú správu pána Katiforisa - bol som vtedy tieňový spravodajca - na tému ratingových agentúr. To bolo v roku 2003. Teraz, v októbri roku 2008, môže Komisia predkladať návrhov koľko chce, ale Medzinárodná organizácia komisií pre cenné papiere už tvrdí, že by sme sa nemali odkláňať od pravidiel Komisie pre cenné papiere a burzu a amerických pravidiel, pretože inak sa rozvráti medzinárodný finančný systém.
Európa musí ísť vlastnou cestou. Preto mi príliš nezáleží na tom, čo navrhuje Komisia pre cenné papiere a burzu (SEC), a ak Komisia plánuje konať v rovnakom zmysle ako tento úrad, môžem k tomu povedať len toľko, že by sa mala teplo obliecť. Musíme robiť to, čo si myslíme, že je správne, a Američania nás potom môžu nasledovať. To je všetko, čo chcem povedať o ratingových agentúrach.
Bolo povedané, že revíziu dohody Bazilej II by sme mali zvládnuť v rámci jediného čítania. Dúfam, že predstaviteľ Rady počúva, keďže to sám spomenul. My to dokážeme v rámci jediného čítania v prípade, že Rada prestane odmietať európsky režim dohľadu. To, čo Rada doposiaľ dosiahla prostredníctvom užšej spolupráce s európskymi orgánmi dohľadu, je žalostné. Zmluva z Nice bola založená na medzivládnej spolupráci. Vzhľadom na to by mala Rada konečne prekročiť svoj tieň a myslieť európsky.
Boli spomenuté tiež hedžové a súkromné kapitálové fondy. Komisár McCreevy len tento týždeň povedal Parlamentu, že nesmieme byť unáhlení. Pána McCreevyho môžeme obviniť z mnohých vecí, len nie z toho, že by bol unáhlený.
(protestné pokrikovanie a potlesk)
Pravidelne v Parlamente útočím na pána McCreevyho v otázke hedžových a súkromných kapitálových fondov. Musíme dosiahnuť, aby Komisia prestala zatvárať oči pred skutočnosťou a okamžite predložila patričné analýzy. To už nie je problém pána McCreevyho, ale problém pána Barrosa.
(potlesk)
Bol by som rád, keby sme Spojeným štátom ujasnili, že SEC - Komisia pre cenné papiere a burzu - by si mala tentoraz pozametať pred vlastným prahom. Siemens je podrobený prísnemu vyšetrovaniu, no USA si nikto nevšíma. Očakávam od Komisie a Rady, že nám v tejto oblasti umožnia určiť smer európskej politiky.
(potlesk)
Martin Schulz
v mene skupiny PSE. - (DE) Vážená pani predsedajúca, veľmi pozorne sme počúvali, čo chcel povedať pán Radwan. Volebná kampaň v Bavorsku vrhá dlhý tieň. Áno, pán Radwan, niečo z toho, čo ste povedali, je úplne v poriadku. Trh to naozaj vyriešil po svojom, no účet platia americkí daňoví poplatníci. Je to štát, ktorý za všetko platí.
To, čo v súčasnosti sledujeme, nie je len bankrot investičných bánk a najväčších poisťovacích spoločností. Sledujeme bankrot ekonomickej teórie, o ktorej nás celé roky presviedčali: teórie, ktorá tvrdí, že v údajnej modernej ekonomike sa rast a prosperita nevytvára v skutočnom svete, ale špekuláciami. Tento systém sa teraz blíži k bankrotu.
(potlesk)
Mimochodom, pán Radwan, správu pána Katiforisa si veľmi dobre pamätáme. Ste prefíkaný politik, to vám musím uznať. V nedeľu vás čakajú voľby do bavorského štátneho parlamentu. Prajem vám v nich veľa šťastia. Osobou, ktorá zabrzdila Katiforisovu správu, ste však boli vy, pán Radwan. To si pamätáme tiež veľmi jasne.
Škoda, že tu nie je Charlie McCreevy. Joaquín Almunia predložil veľmi serióznu analýzu. Komisár Almunia, chcem vás požiadať, aby ste inštruovali pána kolegu McCreevyho o opatreniach, ktoré sú nevyhnutné a ktoré teraz musíme prijať. Neviem, kde je. Možno je späť na dostihovej dráhe; možno sú stávkové kancelárie na dostihoch regulované lepšie ako medzinárodné finančné trhy. Jedno je však isté: očakávame, že Komisia prijme opatrenia, ktoré sú realizovateľné a nutné, a očakávame, že ich prijme do konca roka, najneskôr na jar.
Tým napríklad myslím veľmi rýchle prijatie pravidiel pre ratingové agentúry. Je tiež životne dôležité oddeliť odmeny investičných bankárov od krátkodobých špekulatívnych ziskov. To je veľmi dôležité. Ak manažér vie, že zarobí päť percent z miliardy, ktorú vytvorí špekulatívnym obchodom, pretože jeho odmena závisí od špekulatívnej miliardy, je v ľudskej povahe, že sa pokúsi vytvoriť miliardové zisky akýmkoľvek spôsobom, za akúkoľvek cenu: bez ohľadu na to, že tým zaniknú desaťtisíce pracovných miest, ako sme mohli sledovať v ostatných desaťročiach na celom svete.
Finanční manažéri - tie mladé bystré osoby, do ktorých tu vrážame na chodbách - bez mihnutia oka ruinujú celé podniky a celé priemyselné centrá so všetkými sociálnymi negatívami, ktoré to prináša. Cena tejto devastácie je zahrnutá v 700 miliardách, ktoré teraz musia investovať americkí daňoví poplatníci na záchranu najväčších bánk a poisťovní. Amatérstvo správy v Spojených štátoch je zjavné zo skutočnosti, že aj v období tejto masívnej krízy zachraňuje najväčšie korporácie, čo vyjde obyčajných daňových poplatníkov na viac ako 700 miliárd USD zo štátneho rozpočtu USA. Nanešťastie, osud obyčajných daňových poplatníkov, ich dlhy a hypotéky nefigurujú v záchrannom pláne americkej vlády. Opäť skvelý príklad, ako privatizovať zisky a znárodniť straty. Toto sa tiež musí skončiť.
(potlesk)
Všetko to odznelo v pondelkovej rozprave. Takmer som mal dojem, že by sme mali skupine Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) a európskych demokratov rozdať členské prihlášky do Sociálno-demokratickej strany: mám dojem, že nevedia, čo urobiť skôr, aby zmenili svoje politické presvedčenie. A musím povedať, že v prípade liberálov je to ešte horšie.
V novembrovej rozprave o úlohe Európskej únie v globalizácii som vyslovil nasledujúcu poznámku: "kapitalizmus divokého západu, ktorý dominuje finančným trhom, ohrozuje celé ekonomiky vrátane hospodárstva USA a potrebuje medzinárodné pravidlá. Potrebujeme kontrolu, transparentnosť a obmedzenia moci finančných trhov." Líder skupiny Aliancie liberálov a demokratov za Európu v reakcii vyhlásil: "Vážený pán predseda, práve sme počuli reč minulosti." Aspoňže nie je prítomný na dnešnej rozprave, čo určite zlepší jej kvalitu. To, čo som povedal, však nebola reč minulosti. Dnes, viac než kedykoľvek predtým, je cestou vpred kontrola a vládny dohľad nad deregulovaným trhom, ktorý nemá rešpekt pred nikým a pred ničím.
Musím preto ešte dodať jedno, ak dovolíte. Samozrejme, že musíme konať rýchlo, ale tiež musíme konať v oblasti, ktorá je môjmu srdcu a srdcu mojich kolegov v Európskom parlamente najbližšia. Bublina špekulácií nepraskne: aj keď zakážeme predaje nakrátko, po čase budú späť. Ďalšou vecou, ktorej svedkom opäť nevyhnutne budeme, je napríklad podporovanie investorov pri špekuláciách s rastúcimi cenami potravín. Rast cien potravín sa objaví, keď je menej jedla. Čo znamená, že tí, ktorí majú záujem na vysokých cenách potravín, musia dosiahnuť, aby sa znížila zásoba potravín. Nedostatok jedla však znamená hlad vo svete a ak máme systém, ktorý umožňuje, aby hlad v niektorých regiónoch sveta vytváral zisk v iných, náš 700 miliardový balík pomoci nám nepomôže. Skôr či neskôr bude mať tento systém v celej svojej zvrátenosti trpké následky na celé ľudstvo.
To, o čom tu diskutujeme, teda nie je krátkodobá potreba. Je to o tom, ako môžeme garantovať humánny sociálny rozvoj v dlhodobom horizonte.
Silvana Koch-Mehrin
v mene skupiny ALDE. - (DE) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, globálna finančná kríza zasiahla trhy a dôsledky sú nepredvídateľné. Niektorí ľudia môžu cítiť určité uspokojenie pri pohľade na bankárov, ktorí padajú zo svojich piedestálov a strácajú prácu. Je to však veľmi krátkozraké, pretože skutočnými obeťami nie sú šéfovia podnikov či obchodníci. Sú to obyčajné rodiny, ktoré najťažšie zasiahla znížená úverová schopnosť bánk a prepad hodnoty úspor a akcií. Je to ich finančná bezpečnosť, ktorá je otrasená, keď je v ohrození hodnota dôchodkov a úspor.
Preto je nevyhnutné urobiť presnú analýzu finančnej krízy a jej príčin, aby sme predišli jej opakovaniu, a teším sa, že to dnes robíme. Martin Schulz využil svoju reč na to, aby kritizoval trhy. Predpovede pána Schulza z minulého novembra, ktoré nám láskavo pripomenul, mu môžu zabezpečiť akurát vedľajší príjem z veštenia. Trhmi však nehýbu reči, ale peniaze, a tento fakt by si mal uvedomiť.
Ústup od slobodného podnikania nie je vhodnou reakciou na súčasnú krízu. Podnikanie vytvára pracovné miesta a prosperitu. Potrebujú finančné trhy naozaj viac regulácie? Ludwig Erhard, autor nemeckého hospodárskeho zázraku, to zhrnul presne. Povedal, že štát by mal vytvoriť pravidlá pre hospodárstvo a finančný systém, ale rovnako ako rozhodca by nemal vstupovať do hry. To pravdaže znamená, že musí zakročiť proti faulom a porušeniam pravidiel.
Regulácia je vhodná a nutná na vylúčenie extrémov, ale nemali by sme viniť za krízu trhové hospodárstvo. Vinní sú tí, čo odmietajú rešpektovať pravidlá a systém. Experti roky varovali pred vysokorizikovými pôžičkami, nekrytými úvermi a bublinou na finančných trhoch a trhoch s nehnuteľnosťami, ktorá raz spľasne. Potrebujeme spoločné a transparentné pravidlá pre Európu ako celok a pre svet. Áno, potrebujeme medzinárodné kontrolné opatrenia, ale s citom pre mieru. Nikomu neprospeje, ak zbytočnými pravidlami zastavíme pohyb kapitálu a spustíme hospodársku recesiu.
Predovšetkým musíme obnoviť dôveru v slobodný a otvorený trh. Hospodárska stabilita občanov Európy a sveta závisí od toho, či budeme schopní konať. V každom prípade, medzinárodné trhy sa nezastavia a nebudú čakať na rozhodnutia Európy, nepočkajú ani na vyhlásenie Parlamentu.
Pán komisár, pán minister Jouyet, moja skupina očakáva, že prijmete rýchle, racionálne a úspešné opatrenia a urobíte to hneď.
Eoin Ryan
v mene skupiny UEN. - Vážená pani predsedajúca, prezident Európskej centrálnej banky Jean-Claude Trichet nedávno povedal, že keď sa trh stabilizuje, nevrátime sa k obchodu, ako sme ho poznali doposiaľ, ale zažijeme nový druh reality.
Pri pohľade na zlyhania a nedostatky trhu a inštitúcií, ktoré vyšli na svetlo sveta takým zničujúcim spôsobom v uplynulom roku, môžeme len privítať odklon od chýb minulosti. Finančná kríza spôsobila desivú paniku, ale taktiež zdôraznila potrebu vylúčiť nejasnosti a vniesť transparentnosť a nás zákonodarcov upozornila na potrebu regulácie. Musíme sa tiež vyhnúť panike, pretože ak jej podľahneme, urobíme zlé rozhodnutia.
V USA sa v snahe zabrániť katastrofe objavujú radikálne zmeny tváre veľkých financií. Naše inštitúcie stáli na pevnejších nohách ako tie v Štátoch - pochopiteľne, vzhľadom na to, že kríza sa začala za Atlantikom - no niektoré prípady nám pripomínajú, že nie sme v žiadnom prípade nezraniteľní. Ak chceme zabezpečiť stabilitu našich trhov do budúcnosti, musíme zaviesť štrukturálne a systémové reformy a byť pripravení konať rýchlo. Môžu sa stať tri veci alebo sa už stali, napríklad reformy - reformy v tom, že centrálne banky zabránia hromadnému výberu vkladov z bánk a finančných inštitúcií - a v tomto smere sa už robia významné kroky. Po druhé, ministerstvá financií musia predovšetkým zabrániť dôvodom, ktoré by viedli k hromadnému výberu vkladov, ako napríklad prítomnosti bezcenných aktív na účtoch finančných inštitúcií. Do tretice, pre finančný systém je kľúčová rekapitalizácia.
Prekonali sme úvodné štádiá krízy. Dosah na bankovníctvo a politické dôsledky počiatočnej traumy budú známe až o nejaký čas. V každom prípade sa musíme postaviť čelom k problému a zabezpečiť, aby bola nová finančná realita, ktorá príde po skončení krízy, silná a zdravá. Dovtedy musíme definovať príčiny krízy, odstrániť bezcenné aktíva a vyčistiť účty. Ak sa chceme dostať z krízy, musíme v záujme lokálneho aj globálneho hospodárskeho zdravia ukázať, že vo finančnom systéme je dosť kapitálu. Či to bude injekcia z verejných, alebo súkromných zdrojov, alebo kombinovaná z oboch, je na ďalšiu diskusiu, ale musí prísť čím skôr.
Zatiaľ nevieme, aký bude celkový vplyv svetovej finančnej krízy a jej dôsledkov na európske trhy a ako dlho bude trvať. Už v tomto momente však vieme, že musíme držať hlavy hore, aby nás kríza nezložila na kolená. Aby sme mali istotu - aj v čase pochybností a chaosu - že investori, trhy a občania budú chránení v novej realite, ktorá bude výsledkom krízy, musíme prijať konkrétne kroky na realizáciu štrukturálnych a systémových reforiem. Tie budú zárukou zdravia európskeho systému a finančnej prosperity občanov európskych krajín a sveta.
Francis Wurtz
Vážená pani predsedajúca, ak chcú hlavní európski lídri ukázať, čo ich odlišuje od európskych občanov, stačí, aby reagovali na finančnú krízu, tak ako po stretnutí ministrov financií 14. septembra 2008.
Čo sa urobilo z ohlásených hlavných opatrení okrem vítaného, no nedostatočného zvýšenia úverov Európskej centrálnej banky malým a stredným podnikom?
Môžeme to zhrnúť do troch bodov. Po prvé, čo sa stalo v súvislosti s nádejami, ktoré sa spájali s fiškálnym stimulom. Citujem pána Jeana-Clauda Junckera: "Vylúčili sme prijatie európskeho ozdravného plánu." Ideme uplatňovať Pakt stability, celý Pakt a nič len Pakt.
Ďalej, v súvislosti s prebiehajúcim deregulačným procesom, citujem pani Christine Lagardeovú: "Nesmieme pripustiť spomalenie štrukturálnych reforiem"; pán Jean-Claude Trichet: "Čokoľvek, čo môže zlepšiť pružnosť hospodárstva, je pre nás dobré" a pán Jean-Claude Juncker: "Musíme reformovať trh práce a trhy s tovarmi a službami. Konkurenčný boj potrebuje väčšie ihrisko."
Napokon otázka, ktorú máme všetci na mysli. Kto by mal zaplatiť účet? Opäť citujem pána Jeana-Clauda Tricheta: "Bankový dohľad by nemal mať neprimerané požiadavky na ratingové agentúry" a na druhej strane podľa pána Jeana-Clauda Junckera: "Musíme urobiť všetko pre to, aby sa nám platy nevymkli z rúk."
Chceli by sme im povedať toto: skúste vyjsť z vašej bubliny, skúste sa vcítiť do postavenia ostatných ľudí. Na jednej strane vidia ministrov financií, ktorí hýbu kvôli najväčším svetovým špekulantom nebom aj zemou - veď len Európska centrálna banka uvoľnila sumu 110 miliárd EUR - a na druhej strane vidia ohrozených zamestnancov. V snahe upokojiť trhy znepokojujete podniky.
Pravda je taká, že finanční lídri v mene voľného pohybu kapitálu a slávnej slobodnej trhovej ekonomiky a jej hospodárskej súťaže spoločne poháňali diabolský mechanizmus, ktorý viac nedokážu ovládať. Dovoľte mi, aby som vám pripomenul, že päť mesiacov po vypuknutí krízy rizikových hypoték, pán Trichet v mene desiatich hlavných centrálnych bánk sveta hovoril stále len o jednoduchých "úpravách trhu" a avizoval "robustný rast napriek miernemu spomaleniu". O tri mesiace neskôr naliehal na parlamentný Výbor pre hospodárske a menové veci, aby "dal súkromnému sektoru šancu na vlastnú nápravu". Aká predtucha! Ak systém môže takto strácať, je uprostred existenciálnej krízy.
To je dôvod, prečo musíme mať odvahu povedať stop, aby sme sa vyhli ďalším, čoraz bolestivejším kolapsom. Po prvé musíme sa vzdať predstavy o produktivite založenej na znižovaní mzdových nákladov a sociálnych výdavkov. Musíme zvrátiť pokračujúci trend znižovania podielu miezd na pridanej hodnote. To nie je zdrojom inflácie, je ním nemorálne konanie finančných operátorov.
Po druhé musíme odstrániť kompletnú závislosť rozvoja ekonomiky od finančných trhov, pretože ju neživia, ale otravujú. Európska centrálna banka má rozhodujúc úlohu v tom, aby peniaze smerovali do sociálne efektívneho hospodárstva, ktoré vytvára pracovné miesta, podporuje vzdelávanie a rozvíja verejné služby, ktoré zabezpečuje trvalo udržateľnú produkciu a užitočné služby, v ktorom je miesto na vedu a výskum, ktoré rešpektuje verejnoprávne podniky a verejný záujem a kladie spoluprácu nad ekonomické súboje.
Aby sme to však dosiahli, musíme zmeniť poslanie Európskej centrálnej banky. Mala by rýchlo refinancovať banky na základe rôznych úrokových sadzieb, ktoré by sa odvíjali od toho, či pôžička uspokojuje rozumné hospodárstvo, ktoré som práve popísal, alebo či naopak má byť použitá na nechutné finančné špekulácie. Podmienky na získanie úveru by mali byť výhodné v prvom prípade a extrémne odrádzajúce v tom druhom. Súčasne sú potrebné prísne kontroly bánk a fondov, na pohyb finančného kapitálu by mala byť zavedená daň. Napokon, mali by sme začať pracovať na radikálnej reforme medzinárodných hospodárskych inštitúcií, ktorú nedávno žiadal prezident Lula od Organizácie Spojených národov.
Do tretice musí zmiznúť sebauspokojenie a blahosklonnosť malej elity, ktorá vysvetľuje občanom, že jediná správna voľba je tá jej. Ak by sme boli schopní toto všetko aspoň prediskutovať seriózne, s otvorenou mysľou a so zmyslom pre zodpovednosť, potom by kríza mohla, v istom zmysle, priniesť nejaký osoh.
Hanne Dahl
Vážená pani predsedajúca, prvá správa v rádiu, ktoré som zapla v aute cestou na letisko v pondelok skoro ráno bola, že moja banka prekonáva vážnu finančnú krízu. Našťastie som len sporiteľka, takže nestratím žiadne peniaze - no akcionári sú v slzách. Celosvetová finančná kríza dosiahla na moju malú banku. Jadro problému tkvie vo vývoji globalizácie - najmä v práve slobodného pohybu kapitálu cez hranice. Boli sme svedkami neslýchaných špekulácií, ktorých cieľom nebolo nič iné len zisk niektorých vlastníkov. Ako vidíme na príklade špekulácií na americkom trhu s nehnuteľnosťami, ktoré spustili medzinárodnú finančnú krízu, takéto praktiky len škodia skutočnému hospodárstvu.
Takže by sme sa mali konečne zbaviť predstavy, že voľný pohyb kapitálu je cestou k ekonomickému rastu a blahobytu. Tento voľný pohyb odmeňuje len špekulantov a tých, ktorí sa vyhýbajú plateniu daní. Trúfam si povedať, že obyčajným občanom a ľuďom, ktorí chcú investovať do podnikov a financovať predaj a nákup tovarov, nebude prekážať kontrola zameraná na subjekty prevádzajúce cez hranice veľké objemy peňazí a na ich dôvody. Kontrola pohybu kapitálu dá demokracii väčší prehľad a možnosť vplyvu.
Aké je teda riešenie bezprostrednej krízy? Ochranná sieť platená daňovými poplatníkmi umožňuje stupňovanie agresívnej, špekulatívnej zahraničnej politiky vo finančnej sfére, ktorá predstavuje to najhoršie z kapitalizmu. Z krachov a kríz sa musia vyliečiť samotné banky, to nie je úloha centrálnych bánk, čiže daňových poplatníkov. Dánsky finančný poradca Kim Valentin navrhuje záchranný fond financovaný samotnými bankami. Je kľúčové, aby príspevok bánk do nového fondu bol dostatočne veľký na to, aby mali skutočný záujem sa navzájom sledovať a zasiahnuť v prípade hroziacej krízy, keďže následky musia samy zaplatiť.
Navrhujem, aby sme prostredníctvom EÚ stanovili tvrdé pravidlá určujúce veľkosť záchranných fondov bánk. To tiež pomôže naplniť želanie generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov Pan Ki-muna mať zodpovednú globálnu hospodársku politiku. Banky sa musia prestať správať ako deti, ktoré nikdy neokúsili pád a nevedia, že sa pri ňom môžu zraniť.
Piia-Noora Kauppi
Vážená pani predsedajúca, nezdieľam názor mojich kolegov, ktorí vinia Komisiu za nečinnosť. Myslím si, že Európska komisia by urobila najväčšiu chybu, keby si myslela, že správnou odpoveďou je za každých okolností viac regulácie. Všetky návrhy Komisie by mali byť primerané, vyvážené a dobre mierené.
Bola som pomerne spokojná s tým, ako Komisia doposiaľ reagovala, a som naďalej presvedčená, že Komisia má všetky potrebné nástroje na zlepšenie regulačného rámca pre finančné služby. Zlepšenia by mali byť založené predovšetkým na existujúcej legislatíve a právnych základoch. Po druhé, mali by sme zvážiť nástroje mäkkého práva, a až v prípade, že nepovedú k zlepšeniu, mali by sme siahnuť po nových zákonných predpisoch.
Myslím, že niekedy máme sklon zabúdať, koľko sme toho už v Európe vykonali. Od roku 2000 prešli predpisy o finančných službách vážnou revíziou, novelizovali sme už mnohé relevantné predpisy. Európa má moderný a prepracovaný právny systém. Myslím, že už dnes je príkladom pre väčšinu Američanov, takže si nemyslím, že potrebujeme radikálne zmeniť prístup.
Napokon by som chcela dodať, že, samozrejme, treba vziať do úvahy, že systém dohľadu nie je taký dobrý, ako by mohol byť. Mali by sme prepracovať - na základe cestovnej mapy Rady ECOFIN - spôsob práce kontrolórov v Európe, pričom by sme nemali zabudnúť na globálny pohľad na vec. Mali by sme pamätať na to, že finančný priemysel je pravdepodobne najglobalizovanejším odvetvím v dnešnom svete, a my nemôžeme konať tak, akoby sme boli vo vzduchoprázdne. Mali by sme pamätať na to, že žijeme spoločne so zvyškom sveta. Mali by sme sa preto snažiť zlepšiť štandardy, lepšie sa spoznať a zblížiť s transatlantickými hráčmi - pretože to je cesta k prebiehajúcej otvorenej hospodárskej súťaži - a tiež stanoviť veľmi dobré pravidlá na ochranu bežných bankových klientov a zlepšiť postup, akým sa všetky tieto veci vyvíjajú.
Napokon, jedna poznámka k Európskej centrálnej banke. Myslím, že by sme mali ECB poďakovať. ECB odviedla veľmi dobrú prácu. Dôsledky na európske hospodárstvo, finančné aj reálne, by boli oveľa krutejšie bez výborného výkonu ECB pri riešení problému bánk s platobnou schopnosťou. Myslím, že by sme mali ECB za to pogratulovať.
Pervenche Berès
(FR) Vážená pani predsedajúca, pán Jouyet - je nám ľúto, že tu nemôže byť zodpovedný minister - pán komisár. Socialisti podporujú trh, ale vedia, že na každom trhu sú čestní obchodníci aj zlodeji. To znamená, že je potrebný policajný dozor. Prekvapuje ma, že keď sa niekto snaží vytvoriť moderný policajný dozor, ktorý by si poradil s modernými zlodejmi, je zrazu obvinený zo spiatočníctva.
Potrebujeme moderný dohľad a reguláciu. Keďže od začiatku krízy už uplynul viac ako rok, nehrozí, že by sme sa hrnuli prijať nesprávne a unáhlené zákony typu Sarbanes-Oxley. Keď sa pán McCreevy 11. septembra 2007 obrátil na Výbor pre hospodárske a menové veci, ukázal prstom na ratingové agentúry ako na hlavných páchateľov. Po vyše roku nemáme na stole stále žiadny návrh. Nemyslím si, že to môžeme nazvať lepšou reguláciou.
Čo sa týka cestovnej mapy, ktorá bola vypracovaná v októbri a novembri roku 2007, mám ju pri sebe a skontrolovala som ju bod po bode. Celkom otvorene, predovšetkým celá táto cestovná mapa nebola pravdepodobne pripravená na takú krízu, akú dnes zažívame, a po druhé, keď sa pozerám na to, ako bol dodržiavaný harmonogram, nuž neviem, kde vlastne začať.
Francúzsky prezident oznámil plán: odsúdi všetkých zodpovedných a zhromaždí všetkých okolo diskusného stola. Ale o čom bude diskutovať? Ale vráťme sa k cestovnej mape, ktorú vypracovalo Fórum finančnej stability a k tomu, že ju nikto nemôže realizovať, pretože na to nikto vo Fóre finančnej stability nemá právomoc?
Toto všetko navrhol, no jeho prvotná reakcia na krízu bola, že sa na jeseň 2007 ponáhľal do Londýna, aby podporil plán Gordona Browna vytvoriť včasný varovný systém, namiesto toho, aby posilňoval schopnosť Európy vyrovnať sa s problémom, čo dnes obhajuje pán Barroso vo Washingtone. Dúfam, že bude schopný presvedčiť svojho komisára, Charlieho McCreevyho, aby európsky zásah v oblasti regulácie a dohľadu nad finančným trhom bol taký rázny, aký je potrebný.
(Predsedajúca prerušila rečníka.)
(Poznámka pána Purvisa mimo záznam v súvislosti s rečníckym časom)
Predsedajúca
Prepáčte. Prerušila som pani Kauppiovú a prerušila som pani Berèsovú. Som spravodlivá ku všetkým, pán Purvis.
Daniel Dăianu
Vážená pani predsedajúca, majú byť azda obviňované za celý zmätok len chamtivosť, eufória a lacné peniaze? Čo chyby modelu "vytvoriť a distribuovať", ktorý zvýšil riziko systému? Čo prekrútený neetický systém odmeňovania, ktorý podnecoval k ľahkomyseľnému riskovaniu? Čo odpad, ktorému priradili investičnú hodnotu? Čo konflikty záujmov? Čo banky zapojené do transakcií ako z kasína? Čo "tieňový" bankový sektor s extrémnym vyťažovaním a špekuláciami? Prečo sa zákonodarcovia nepoučili z predchádzajúcich kríz, hoci vyslali prísne varovania? Len si spomeňte, čo pred rokmi hovorili Lamfalussy, Gramlich, Volcker a Buffett.
Tvrdenie, že regulácia potláča finančnú inováciu je podľa mňa absurdné. Nie každá finančná inovácia je zdravá. Máme tolerovať kvázi medzinárodný Ponziho systém, ktorý sa vyvíjal prostredníctvom toxických produktov počas uplynulej dekády? Problém je v nedostatku náležitej regulácie a dohľadu a v nedostatočnom pochopení finančných trhov, spôsobu ich fungovania a celkového rizika. Voľné trhy nie sú synonymom deregulovaných trhov. Náprava bude veľmi bolestivá, najmä v Spojených štátoch, ale ani Európa nie je imúnna voči hospodárskej recesii. Riešením by nemali byť záplaty - vezmite do úvahy, že trhy spájajú celý svet. Na obnovenie dôvery je potrebná medzinárodná spolupráca.
(Predsedajúca prerušila rečníka.)
Roberts Zīle
(LV) Myslím, že na opísanie situácie na finančných trhoch môžeme použiť známu frázu: "párty sa skončila, prišlo ráno". Niekto draho zaplatí žalúdočnou nevoľnosťou, ale, samozrejme, niektoré štáty a podniky budú z tejto extrémne zlej situácie profitovať. Inými slovami, existujú viaceré zdroje energie a najmä vyspelé štáty a podniky, ktoré presunuli svoje mimoriadne zisky týmto smerom, a táto skutočnosť evidentne zmení centrum a rovnováhu politického vplyvu vo svete. V tejto situácii sú podľa mňa v Európe najzraniteľnejšie malé, nové štáty EÚ. Chybné štrukturálne a daňové politiky v čase vysokého ekonomického rastu teraz vytvárajú viditeľné hospodárske a sociálne hrozby vo väčšine týchto štátov vrátane môjho, Lotyšska.
Veľký objem domácich súkromných úverov v eurách od bánk štátov eurozóny, veľký podiel zahraničných prostriedkov v bankovom sektore a rýchly rast na úroveň európskych priemerných platov vyjadrených v eurách môže viesť ku prehodnoteniu národných mien. V takom prípade sa môžu dlhodobé splátky týmto finančných inštitúciám v eurozóne stať novým bremenom pre občanov a podnikateľov týchto členských štátov. Ak sa výmenný priestor pre národné meny rozšíri vzhľadom na euro, už teraz vysoká inflácia sa môže udržať a opäť oddialiť vstup nových členských štátov do eurozóny.
Ak celkový objem súkromných úverov v platbách bankám dosiahne dvojmiestne percento podielu na hrubom domácom produkte, potom občania týchto štátov nebudú optimistickí. Namiesto toho sa dostaví zjavný politický pesimizmus, ktorý zasiahne verejnú mienku o Európskej únii ako inštitúcii aj so všetkými dôsledkami pre Parlament, v politických podmienkach nových členských štátov.
John Whittaker
Vážený pán predsedajúci, finančná kríza zúri a krajinám eurozóny hrozí recesia. Opakujú nám, že riešením je väčšia regulácia, vďaka ktorej bude finančný sektor fungovať lepšie.
Problém je však tu a teraz a zmena pravidiel nám ho nepomôže vyriešiť.
Vyzývam poslancov, aby zvážili úplne iné riešenie aktuálnych hospodárskych ťažkostí. Tie sú signálom, že nemôžeme pokračovať ako doposiaľ. Vďaka pôžičkám a dovozu, ktoré boli príliš lacné, sme si všetci žili nad svoje možnosti, ale už nemôžeme pokračovať v spotrebe rovnakým tempom.
Zmena bude bolestivá, ale je potrebná. V týchto ťažkých časoch je tu však ešte dôležitejšia správa, hoci v týchto inštitúciách nepadne na úrodnú pôdu. EÚ totiž nemôže pokračovať v masívnych legislatívnych programoch, napríklad v mene zdravia a bezpečnosti, ochrany spotrebiteľa či sociálnej rovnosti, pretože zväčša znamenajú navýšenie nákladov a obmedzenie výrobných činností, na ktorých závisí naša prosperita.
V týchto ťažkých časoch by malo zaznieť, že európske krajiny si už nemôžu dovoliť Európsku úniu, jej inštitúcie a nesmiernu záplavu jej pravidiel.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Vážený pán predsedajúci, pokúsim sa vyjadriť veľmi jasne vzhľadom na veľkú rôznorodosť názorov z môjho prostredia.
Po prvé, súčasná kríza nie je biblickým prekliatím ani trestom bohov. Trhy zlyhali a tieto zlyhania podnietili zásahy, ktoré by potešili aj samotného Keynesa. Ak trhy zlyhali, príčiny zlyhania musíme napraviť; inými slovami, musíme niečo urobiť.
To niečo zahŕňa rôzne veci. Po prvé, musíme aplikovať šokovú terapiu, aby sme pacienta dostali z momentálnej kómy. Pripomínam Komisii a Rade, že kým problémy s likviditou môže vyriešiť Európska centrálna banka, problémy platobnou schopnosťou sú niečím, čo priamo zasahuje vás: Radu, Komisiu a členské štáty.
Po druhé, aby sa to nezopakovalo, musíme vedieť, kde trh zlyhal a ktoré z jeho princípov musíme prebudovať. Zlyhalo riadenie rizika, správa a napokon etika.
To znamená, že musíme prebudovať niektoré základné princípy: transparentnosť produktov, podnikov aj trhu, zodpovednosť manažérov, dôveru medzi finančným a skutočným hospodárstvom a kľúčovú úlohu politikov.
Súhlasím s Radou, že časy absolútnej deregulácie pominuli. Trh ani priemysel sa nedokážu samy regulovať.
Posledný recept - ktorý musíme predpísať pacientovi a zabezpečiť, aby sa toto nezopakovalo v akejkoľvek podobe - spočíva v ďalšom zjednocovaní trhu. Musíme dosiahnuť dostatočne kritický rozmer, ako to urobili v Spojených štátoch. Musíme nastoliť demokraciu eura, aby naša mena mala vplyv vo svete, ktorý je v globálnej kríze. Napokon musíme preskúmať regulačný a dozorný rámec, ktoré zlyhali.
Nesúhlasím teda s mäkkou legislatívou, s etickými kódexmi ani so samoreguláciou. Je na nás všetkých, aby sme ponúkli odpoveď našim ľuďom, pretože oni to koniec koncov zaplatia.
Elisa Ferreira
(PT) K akým záverom o súčasnej kríze môžem dospieť za jednu minútu? Je dôsledkom rozhodnutia nedostatočne kontrolovať činnosti na finančných trhoch. Vhodná regulácia trh nezabíja, naopak, je kľúčová pre jeho zachovanie. Na jednej strane sú ľudia zodpovední za straty, no na druhej sú občania, ktorí zaplatia za ich výstrelky a za zlyhanie verejného dohľadu.
Výstrahu sme dostali už dávnejšie. Správa pána Rasmussena, ktorú včera prijal Parlament veľmi veľkou väčšinou, obsahuje osobitné návrhy súvisiace s rizikami nadmerného poskytovania rizikových investícií, nedostatku transparentnosti a konfliktom záujmov. Táto správa však vychádza z práce, ktorú začala Skupina socialistov roky pred vypuknutím krízy v roku 2007.
Správa z vlastnej iniciatívy pani Ieke van den Burgovej a pána Daniela Dăianu ide rovnakým smerom. Európska únia je jedným z najväčších hráčov v medzinárodnom kontexte a ja blahoželám komisárovi Almuniovi k jeho dnešným vyhláseniam. No bude s nimi súhlasiť komisár McCreevy? Nečinnosť Komisie v súvislosti s krízou je neospravedlniteľná. Parlament pracuje, ako má. Rovnako by mali konať aj ostatné inštitúcie.
Margarita Starkevičiūt
Vážený pán predsedajúci, škoda, že pán Schulz už odišiel. Chcela som upozorniť, že je príliš skoro hovoriť o tom, kto podľahne bankrotu, pretože nikto nepozná koncových investorov do toxických aktív. Možno sú nimi štátom vlastnené banky.
Tak či onak, rada by som podporila širší pohľad na udalosti a pripomenula, že Parlament už na začiatku tohto roka predložil niekoľko rozumných návrhov, ktoré Rada ani Komisia neprijali. Po prvé, žiadali sme zosúladiť hospodárske riadenie na úrovni EÚ s globálnym vývojom a aktualizovať širšie hospodárske pravidlá. Navrhovali sme tiež rázne presadzovať pravidlá EÚ o hospodárskej súťaži a zabrániť vytláčaniu malých a stredných podnikov z trhu alebo vytváraniu kolosov, príliš veľkých na to, aby mohli padnúť. Musíme presadzovať a chrániť našu národnú, tradičnú obchodnú kultúru, pretože sloganom Európskej únie je "zjednotení v rozmanitosti".
John Purvis
Vážený pán predsedajúci, dúfajme, že americké návrhy na predaj toxických aktív budú fungovať, pretože inak sa nákaza takmer určite rozšíri aj tu. Chcel by som, aby ma páni Jouyet a Almunia ubezpečili, že sme naozaj pripravení na obranu. Sú naši veritelia poslednej inštancie pripravení na to najhoršie, k čomu môže za týchto okolností dôjsť? Kráčame od ťažkostí s likviditou k problémom s platobnou schopnosťou.
Je pravda, že prirodzene budeme musieť preskúmať naše obranné regulačné mechanizmy, ale pod tlakom krízy by sme sa nemali a nesmieme sa unáhliť. Riskovali by sme, že to preženieme a uložíme nepotrebné, nesprávne mierené, či príliš drakonické opatrenia, ktoré by mohli v budúcnosti poškodiť vyhliadky na investície do našich hospodárstiev a pracovných miest.
Obnova dôvery je to najdôležitejšie, čo musíme teraz urobiť. Pán Almunia, spomenuli ste ten výraz viackrát. Poďme sa pozrieť, ako na to.
Naliehal by som na lídrov najdôležitejších svetových ekonomík Ameriky, Európy, Blízkeho a Ďalekého Východu, aby sa v najbližších dňoch stretli a jednoznačne ubezpečili svet, že urobia všetko pre to, aby uhasili plamene krízy, kdekoľvek vyšľahnú. Až po zahasení plameňov a uhlíkov môžeme dodatočne rozpitvávať, ako sa to stalo a čo treba urobiť, aby sa to neopakovalo.
Dôvera je životne dôležitým základom, na ktorom teraz stojí rozochvený finančný systém a globálne hospodárstvo. Je na politických špičkách - rozhodne je potrebný samit - slobodných trhových hospodárstiev, aby sa stretli - bez výhovoriek, bez skrývania, bez zámienok - a prebrali plnú zodpovednosť za obnovenie dôvery.
Wolf Klinz
(DE) Vážený pán predsedajúci, vážené dámy a páni, minister financií Henry Paulson pri predstavovaní záchranného balíka pre postihnutý finančný sektor v hodnote 700 miliárd USD nazval uplynulé týždne "časom pokory" pre Spojené štáty.
Situácia v USA je skutočne alarmujúca. Finančný systém USA virtuálne skolaboval, so všetkými jeho investičnými bankami, hedžovými fondmi a štruktúrovanými produktmi, ktoré nepodliehali bežnému bankovému dohľadu, a početnými obchodnými operáciami vykonávanými prostredníctvom podnikov na jedno použitie, ktoré nefigurovali na žiadnych účtoch. Je nepravdepodobné, že rýchlo ožije v pôvodnej podobe. Posledné dve výlučne investičné banky - Goldman Sachs a Morgan Stanley - sa premiestnili do komerčného bankového sektora. Prísľub lacných peňazí pre každého, ktorý mal prinášať neustále ďalší hospodársky rast, zisky a hotovosť, sa ukázal ako ilúzia: tento druh neustáleho pohybu jednoducho neexistuje. Vysoká životná úroveň pre každého s autom, domom a všetkým možným v skorom štádiu života bola živená úvermi a jednoducho nebola dlhodobo udržateľná. Skutočné hospodárstvo nás dobehlo: bez zamestnanosti nemôžu existovať úspory, bez úspor nemôžu existovať investície a bez investícií neexistuje trvalo udržateľný rast.
My Európania by sme sa mali poučiť z katastrofy v Spojených štátoch. Neexistuje alternatíva k rozpočtovej stabilite. Peniaze nerastú na stromoch. Štedrá ponuka lacných peňazí, ktorú socialisti neustále žiadajú od Európskej centrálnej banky, nevyrieši problém; jednoducho ho zhorší.
Komisia by mala čo najskôr realizovať návrhy, ktoré majú podporu Európskeho parlamentu v oblasti sekuritizácie, zachovávania štruktúrovaných produktov na účtoch ich pôvodcov, väčšieho dohľadu, etických kódexov účastníkov trhu a rôznych iných opatrení, avšak s citom pre mieru a opatrnosť.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Vážený pán predsedajúci, pán Jouyet, pán komisár, na úvod by som sa rád poďakoval pánovi Jouyetovi za to, že je nám k dispozícii a za veľkú kvalifikovanosť, ktorú preukazuje vo všetkých oblastiach.
Európa nemôže naďalej periodicky trpieť následkami kríz, ktoré majú svoje korene v americkom kapitalizme. To nám už celkom dobre objasnili predchádzajúci rečníci. Táto pozícia nevyjadruje nepriateľstvo voči Spojeným štátom. Vyplýva z očividného faktu: kríza je dôsledkom závažného zlyhávania, ktoré si vyžaduje energické opravné prostriedky. Samoregulácia nestačí.
Dnes je však kríza globálna. Pán Jouyet sa predtým zmienil, že potrebujeme nové opatrenia - legislatívu a nariadenia - a zhodnotenie účtov a solventnosti bánk, štátnych majetkových fondov, platov, transparentnosti, dohľadu a účtovníckych štandardov. Všetko toto by sa malo rozvíjať a zlepšovať.
Tiež bolo veľakrát povedané, že potrebujeme obnoviť dôveru voči finančnému systému, ktorý je neodmysliteľnou súčasťou hospodárskeho života. Nesúhlasím s kritikou, ktorá bola vyjadrená, a domnievam sa, že v tejto súvislosti francúzske predsedníctvo zareagovalo rýchlo. Návrh, ktorý predložil prezident Sarkozy, hovoriac v mene Európskej únie, bol výrazným signálom pre New York a rozšírená schôdza G8, ktorú navrhol, umožní rôznym svetovým hospodárskym hráčom stretnúť sa spolu za jedným stolom, čo predstavuje vskutku významný krok.
Ak chceme vytvoriť globálne pravidlá, nemôžeme jednoducho veci zariaďovať z Európy. Pravdaže, aj v Európe musí byť istý vývoj a v tomto ohľade je mrzuté, že zareagovala dosť pomaly. Pravidlá však musia byť schválené medzinárodne. Hospodárstvo je globálne a to znamená, že aj pravidlá musia byť globálne.
Čaká nás veľký kus práce a som si istý, že opatrenia, ktoré pán Jouyet spomenul skôr, sa postarajú o to, že počas ďalších týždňov a mesiacov nájdeme možné riešenia. Bolo by nerozumné sa domnievať, že tieto záležitosti môžeme vyriešiť za pár minút.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
(DE) Vážený pán predsedajúci, počas uplynulých niekoľkých dní sme, jemne povedané, boli svedkami veľkého zmätku vo finančnom systéme Spojených štátov. Jedna z hlavných správ bola, že spoločnosť Lehman Brothers Holdings bola nútená požiadať o konkurznú ochranu pred veriteľmi. V tomto kontexte by som sa chcel zmieniť o dvoch veciach. Po prvé, USA plánujú rozsiahly podporný balík. To však neukončí krízu, ani nás neochráni pred ďalšími prekvapeniami, ako sa udalosti budú ďalej vyvíjať.
Po druhé, áno, je nevyhnutné rozhodnúť, ktoré regulačné mechanizmy možno zlepšiť a kde by mohla vzniknúť väčšia transparentnosť. Bohužiaľ, aj keď zväčšíme množstvo a kvalitu regulácií, nevylúči to všetky nepríjemné prekvapenia, ktoré sa môžu objaviť na finančných trhoch v budúcnosti, pretože nie sme oboznámení so všetkými existujúcimi bankovými mechanizmami.
Prečo to hovorím? Dovoľte mi uviesť príklad. Prekvapenia sa môžu vynoriť napríklad v rámcových dohodách o vzájomnom započítavaní medzi bankami, ktoré sú veľmi dôležité pre minimalizovanie rizika. Pravdaže, banky môžu počítať s rámcovými dohodami o vzájomnom započítavaní v súvislosti s hodnotením rizika len v prípade, ak by tieto dohody boli vymáhateľné právom. Mohli by lepšie pravidlá v budúcnosti vylúčiť akúkoľvek neistotu o právoplatnosti rámcových dohôd o vzájomnom započítavaní? Nemyslím si to. Preto, podľa môjho názoru, dokonca ani dôkladné a spoľahlivé nariadenia nevylúčia nepríjemné prekvapenia v budúcnosti.
Manuel António dos Santos
(PT) Vážený pán predsedajúci, súčasná finančná kríza, ktorá sa zakrátko stane hospodárskou, a nemôže nebyť sociálnou a možnože aj politickou, sa dala očakávať, pretože bola predvídateľná. Je to hanba, že ultraliberálny dogmatizmus a ekonomika finančných špekulácií, takzvaná "diablova ekonomika", prevládla nad sociálnymi záujmami a hospodárstvom podnikateľského ducha a akcie, ktoré je jediné schopné vytvárať bohatstvo a slúžiť občanom.
Regulácia zlyhala, ako povedal komisár Almunia. Zlyhala a teraz musí byť radikálne renovovaná, po tom, ako bude potrestaná. Kríza vo svetovom finančnom systéme je štrukturálna, ako sa taktiež zmienil komisár Almunia. Používať len politické nástroje, ktoré máme k dispozícii, dnes preto nestačí. Postoj Európskej centrálnej banky, ktorá trvá na aplikovaní opravných prostriedkov, voči ktorým je súčasná situácia odolná, je neakceptovateľný, podobne ako slepo optimistický autizmus istých členov Rady Ecofin, ktorí iba pred pätnástimi dňami vyjadrili prekvapenie nad rozmermi krízy, a postoj komisára McCreevyho, ktorý navrhuje prijať také zmeny, aby všetko zostalo po starom.
Komisia teraz zodpovedá za použitie všetkých nástrojov a musí vyvinúť nátlak na členské štáty, aby vytvorili nové nástroje. Táto zodpovednosť konkrétne zahŕňa venovanie pozornosti správnym a ambicióznym odporúčaniam, ktoré Európsky parlament prijal, riadiac sa správou pána Rasmussena.
Dumitru Oprea
(RO) Hovorí sa, že pred globalizáciou môžete utekať, ale nemôžete sa pred ňou skryť. To isté platí aj o globálnych finančných trhoch. Keď na celom svete prevládali zisky, bola to normálna situácia; teraz keď sa vyskytli straty, môže za to kapitalizmus. Podľa nášho názoru značný podiel viny leží na štáte, ktorý zabudol na jednu zo svojich hlavných infraštruktúr, na tú finančnú, ktorá je aspoň taká dôležitá ako cesty, železnice a aerolínie.
Čo sa Spojené štáty a Európska únia, rovnako ako aj členské štáty teraz pokúšajú urobiť, je položiť základy novej infraštruktúry: globálnej finančnej infraštruktúry. Nanešťastie, zásah zo strany štátu prichádza pomerne neskoro. Nie je to nová regulácia, ale fluidizácia a dohľad nad globálnymi finančnými tokmi a všetky štáty by sa do nej mali zapojiť a tak umožniť finančnému systému, aby nadobudol dôveryhodnosť.
Proinsias De Rossa
Vážený pán predsedajúci, v pondelok nám povedal pán komisár McCreevy, že hedžové fondy a súkromné kapitálové fondy neboli príčinou súčasného zmätku. Dnešné vydanie denníka Guardian informuje o včerajšom odhalení, že miliardár John Paulson ako jeden z magnátov hedžových fondov realizoval nekrytý predaj bankových podielov Spojeného kráľovstva, pričom stavil na dramatický pád ich hodnoty takmer miliardu britských libier. Jeho fond Paulson & Co, ktorý sídli v New Yorku, sa stal najúspešnejším hedžovým fondom minulého roka, keď stavil na rizikové hypotéky, ktoré sa stali problémovými po prepuknutí úverovej krízy. Paulson & Co stavil na štyri najvýznamnejšie banky vrátane HBOS, ktorá bola minulý týždeň po náhlom prepade jej akcií nútená sa v záujme záchrany odovzdať do rúk banky Lloyds TSB.
Ak komisár McCreevy nie je pripravený regulovať všetky finančné inštitúcie, potom by mal byť prinútený ustúpiť. Komisia je povinná zaistiť, že tieto inštitúcie nesmú siahať na penzijné fondy, úspory a pracovné pozície. Musíme ich zastaviť a jediný spôsob, ako to urobiť, je vniesť transparentnosť a reguláciu do tejto oblasti. Takzvaná "neviditeľná ruka" trhu je v skutočnosti vreckový zlodej a čím neviditeľnejší je, tým viac vreciek vykradne.
Predsedajúci
Myslím si, že pán De Rossa navrhuje, aby sme komisárovi McCreevymu ponúkli predplatné denníka The Guardian. Kancelária predsedu to zváži.
Olle Schmidt
(SV) Vážený pán predsedajúci, máme všetky dôvody reagovať na nerozumné systémy náhrad a bonusov. Myslím, že to robíme všetci a je to celkom pochopiteľné, ale aj napriek tomu musím povedať, že po vypočutí rozpravy som nadobudol dojem, že ostrá politická rétorika nie je riešením globálnej finančnej krízy. Nedovoľte, aby to vyzeralo tak, že vylievate dieťa spolu s vaničkou a pridávate sa k panike, ktorá prepukla na finančných trhoch minulý týždeň. To sa v tomto parlamente nesmie stať. Musíme byť rozumní, musíme byť rozvážni. To je tá zodpovednosť, ktorá nám dali voliči. Priatelia, musíme zaujať vyvážené stanovisko, musíme vytvoriť efektívne pravidlá a zákony, ktoré poskytnú priestor pre rast a samoreguláciu. Znepokojuje ma, keď počujem takú ostrú rétoriku. Vzbudzuje to vo mne obavy a mám strach z toho, že to povedie k vzniku nadmerne regulovanej finančnej komunity, ktorá nebude schopná zabezpečiť rast, ktorý všetci tak veľmi potrebujeme. To, o čo majú záujem naši voliči, je rast a perspektíva vzniku väčšieho množstva pracovných príležitostí.
Jean-Pierre Audy
(FR) Vážený pán predsedajúci, vážený pán úradujúci predseda Rady, vážené dámy a páni, počúval som s prekvapením názory socialistov a komunistov, ktorí nám hovoria, že ide o zlyhanie systému. Evidentne majú krátku pamäť, oni, ktorí v dvadsiatom storočí priviedli k bankrotu každé hospodárstvo, ktoré mali v rukách. Problém je globálny a riešenie musí preto byť európske.
Pokiaľ ide o otázku financií, pán komisár, rád by som vedel, či sa chystáte implementovať článok 105 ods. 6 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, podľa ktorého Rada môže na základe jednomyseľne schváleného návrhu Komisie prikázať Európskej centrálnej banke kontrolný dohľad nad úverovými inštitúciami. Domnievam sa, že v súčasnosti si občania myslia, že je čas na monitorovanie existujúcich opatrení na kontrolný dohľad nad finančnými systémami. Nemôžeme budovať vnútorný trh bez európskej regulačnej stratégie.
Dariusz Rosati
Vážený pán predsedajúci, kríza ukázala, že svetový finančný systém má vážne chyby. Po prvé, agentúry dohľadu nedokázali zabrániť nezodpovednému konaniu investorov. Boli sme svedkami rozvoja nových finančných nástrojov, ktoré však nie sú dostatočne transparentné a neumožňujú správne vyhodnotenie rizika. Po druhé, majitelia a akcionári finančných inštitúcií zlyhali pri kontrole vlastných manažérov, ktorí si vyplácali príliš vysoké platy a odmeny. A za čo? Za to, že doviedli vlastné firmy k bankrotu!
Potrebujeme okamžite konať najmenej v týchto dvoch záležitostiach. Nechceme, aby sa v Európe opakoval scenár zrútenia amerického systému. Nechceme v Európe situáciu, v ktorej riaditelia finančných spoločností odišli s desiatkami miliónov dolárov a daňovníkom nechali nezaplatené účty. Očakávame, že Komisia prijme seriózne opatrenia.
Jean-Pierre Jouyet
úradujúci predseda Rady. - (FR) Vážený pán predsedajúci, chcel by som poďakovať poslancom za vzrušujúcu rozpravu. Mohli by sme pokračovať hodiny, pretože téma je skutočne hodná dlhej diskusie a myšlienky, o ktoré sa s nami podelili, boli fascinujúce. Náš čas je, žiaľ, obmedzený.
Načrtnem nasledujúce závery. Po prvé, myslím, že k téme filozofie "slobodnej ruky trhu" a nedostatku regulácie som sa vzhľadom na zdržanlivosť, ktorá súvisí s mojou pozíciou, vyjadril dostatočne jasne. Musíme sa podľa môjho názoru posunúť od diskusie o potrebe regulácie. Finančná deregulácia je už prekonaná predstava. Riešením je odteraz silná, moderná finančná regulácia. Musíme ju pripraviť. Musíme ísť nad rámec toho, čo sme urobili doposiaľ.
To je prvý moment, na ktorý chcem upozorniť, a vyjadrujem sa veľmi jasne. Počúval som veľmi pozorne vyjadrenia pani Kochovej-Mehrinovej a zopakujem po nej najmä to, že regulácia nie je nepriateľom trhu. Všetci sa k tomu musia postaviť z pohľadu vlastných kompetencií. Zodpovednosť za reguláciu a prípravu vykonávacích predpisov majú verejné orgány, pretože v hre je stabilita systému, ochrana jednotlivých sporiteľov a ochrana vkladateľov. Chcem tiež povedať pánovi Wurtzovi: aj zamestnanosť a rast, ktoré majú priamy dosah na skutočné hospodárstvo, sú ohrozené touto krízou. Preto musíme konať, aj kvôli tým najchudobnejším, a to rýchlo.
Po druhé, som presvedčený, že Európa musí konať v rámci zdokonalenej medzinárodnej spolupráce. Iná možnosť neexistuje. Ako bolo povedané, Európa sa musí ozvať, inak budeme znášať účinky riešení z dielne Spojených štátov. Už sa to stalo v prípade zákona Sarbanes-Oxley. Videli sme, aké dôsledky to malo na niektoré európske podniky, videli sme, aké účinky to malo na účtovné a trhové štandardy.
Môžeme začať hneď. Jediná výhoda, ktorú teraz máme, je, že Európa, ako zdôraznili pán Almunia a prezident Sarkozy, sa dnes môže tvrdo presadzovať, ozvať sa na medzinárodnej scéne, zovrieť opraty a získať výhody. Vyzývam Európanov ku vzájomnej spolupráci, aby Únia získala silné zastúpenie na medzinárodnej scéne a aby vrhli pravé svetlo na medzinárodné finančné štruktúry a medzinárodné regulačné orgány.
Ak nebudú prijaté žiadne medzinárodné opatrenia, nemôžeme sa sťažovať, že nemáme žiadnu alternatívu, len vyčerpávať štátne fondy, ktoré pritom chceme udržať. Nevynášam súdy, ale musí tu byť v tomto zmysle istá súdržnosť. Musíme vedieť, čo chceme urobiť, a ak Európa nebude konať, budeme pri stabilizácii finančného systému odkázaní na iné zdroje.
Do tretice, som presvedčený o tom, čo spomenuli viacerí rečníci vrátane pána Schulza. Je pravda, že sa musíme zamerať na tému platov a problém ziskov spojených s cyklickými trhovými aktivitami. Na tému platov prevádzkovateľov na trhu by sme sa mali tiež pozerať v kontexte spomínaného medzinárodného rozmeru. Nie som prvý, kto to hovorí. V minulosti to už spomenul Gordon Brown. Je to podľa mňa logické a nad touto témou sa treba hlboko zamyslieť.
Je jasné, že kríza nie je len krízou hospodárskou a finančnou, ale tiež krízou etiky a zodpovednosti. Je krízou hospodárskej etiky a problémom všetkých hráčov a politických lídrov, bez ohľadu na ich záujmy. Ako zdôraznil pán Wurtz a ďalší rečníci, financie musia naďalej slúžiť hospodárstvu, hospodárstvo sa nesmie stať obeťou financií.
Ako som povedal, musíme sa zamyslieť nad úlohou finančných inštitúcií a cestovnou mapou, na ktorej sa zhodli ministri financií na základe návrhov Komisie. Hovorme o určitom pokroku. Pani Berèsovej chcem povedať, že musíme ísť ďalej podľa harmonogramu a konať rýchlo. Opakujem, čo povedal pán Almunia: Komisia musí konať rýchlo, pretože je to otázka obnovenia dôvery. A tomuto bodu by som chcel venovať záver svojho vystúpenia.
Aj keď je Európa zasiahnutá menej, je pre nás stále dôležité vyslať signály dôvery. To znamená činy, medzinárodnú spoluprácu, odvahu zavádzať pravidlá, konať rýchlo a aplikovať návrhy predložené Parlamentom, vzhľadom na fakt, že máme na stole pripravené návrhy pre Európsku radu, ktorá sa zíde 15. októbra. A ako už bolo povedané, mať na pamäti skutočnosť, že máme do činenia s transakciami, ktoré ovplyvňujú nielen likviditu, ale aj solventnosť celého finančného systému.
Dôvera naštartuje rast hospodárstva, preto sa musíme vzdať dogmatických obáv z prijatia zásadných opatrení a použiť celú paletu nástrojov, ktoré máme k dispozícii.
Joaquín Almunia
člen Komisie. - Vážený pán predsedajúci, súhlasím so všetkými, ktorí v rozprave zdôraznili, že musíme konať; že musíme reagovať na rozsiahlu transformáciu nášho finančného systému; že sa musíme poučiť z chýb minulosti a že musíme konať spoločne - ako európske inštitúcie - pretože všetci vieme, že bez spolupráce inštitúcií nemôžeme uspieť. Musíme preto tiež spolupracovať s ostatnými hráčmi na ihrisku, a vieme, že máme na mysli globálne finančné systémy. Ak by neboli globálne, neboli by sme zasiahnutí tak, ako sme boli. Takže nemôžeme zabudnúť na to, že naše vedenie, naše návrhy a naše rozhodnutia by mali byť sprevádzané vysokým stupňom zhody v pozíciách s ostatnými partnermi a hráčmi. V opačnom prípade - buďme úprimní - zaplatíme za to, že budeme síce bez viny, ale naivní, a že nebudeme konkurencieschopní v oblasti finančníctva. My musíme ostať konkurencieschopní - nielen efektívni, nielen prísni, nielen schopní sa poučiť z lekcií minulosti, ale aj konkurencieschopní.
Ako som už povedal v úvodných poznámkach - a súhlasím s pripomienkami predsedníctva - pod slovami "reakcia v krátkom čase" mám na mysli realizáciu celej cestovnej mapy Rady ECOFIN v čo najkratšom čase - a my nezaostávame, pani Berèsová. Hodnotenie z Nice spred niekoľkých týždňov ukázalo, že nie sme pozadu pri prijímaní rozhodnutí Rady ECOFIN. Na budúci týždeň budeme musieť predložiť návrhy smernice o kapitálových požiadavkách a o niekoľko týždňov smernicu o ratingových agentúrach.
Veľmi dôležité je tiež čo najrýchlejšie prijatie smernice Solventnosť II v tomto Parlamente a tejto Rade. Za hranicami Európskej únie však musí ďalej veľmi intenzívne pracovať Fórum finančnej stability. To je v tomto okamihu veľmi dôležitá inštitúcia - výbory tretej úrovne Lamfalussyho rámca. Sme hlboko znepokojení - Parlament, Komisia a dúfam, že aj Rada - nedostatočne efektívnymi výkonmi na tejto úrovni v niektorých prípadoch. Ide pritom o kľúčové inštitúcie, ktoré by mali teraz pracovať oveľa efektívnejšie ako pred niekoľkými rokmi, keď vznikli - týka sa to Bazilejského výboru a Rady pre medzinárodné účtovné štandardy. To je kľúčové, ako povedal pán Jouyet. Takže nie sme sami. Musíme konať rýchlo, efektívne, berúc do úvahy veľké problémy, ktorým čelíme, a súčasne zabezpečiť, aby naše vedenie nasledovali ostatní - podobne ako to bolo v mnohých ďalších oblastiach regulácie.
Nanešťastie, zo systémového hľadiska nemôžeme okamžite rozhodnúť o všetkom. Ale je pravda - s tým úplne súhlasím - že vzťah medzi reguláciou a trhmi sa kvôli kríze zmení. Je očividné, že okrem iného došlo k zlyhaniu regulácie.
Myslím, že všetci súhlasíme s tým, že potrebujeme vybudovať oveľa intenzívnejší vzťah na všetkých úrovniach s orgánmi Spojených štátov. Nielen v rámci našich povinností ako Komisie a jej exekutívy, ale tiež na úrovni Parlamentu a Kongresu, ktorý v súčasnosti hrá kľúčovú úlohu pri riešení osobitných problémov v Spojených štátoch amerických. Musíme konať na multilaterálnej úrovni. Skutočný pôvod všetkých zlyhaní v rámci finančných systémov - nadbytok likvidity, nadmiera rizika, ktorú akceptovali hráči, nízka opatrnosť v prípade rizika, ktorú sme zaznamenali v minulosti - cupidité, slovami pána Jouyeta - bol vytvorený globálnymi nerovnováhami, ktoré svetové inštitúcie doposiaľ neboli schopné vyriešiť. Musíme konať ako zjednotení Európania, aby sme presvedčili partnerov vo svete, že ak nebudeme schopní riadne odstrániť globálne nerovnováhy, spôsobia v budúcnosti nové problémy. V rámci EÚ sa musíme koordinovať prehľadnejšie a efektívnejšie.
Žijeme v hospodárskej a menovej únii. Máme vnútorný trh a akčný plán na integráciu finančných služieb, no stále tu máme aj mnoho vnútorných prekážok a neefektívnosti. Myslím, že by sme mali všetci vziať na vedomie, že toto si bude vyžadovať viac európskej integrácie a nie čoraz častejšie národné odozvy, či obranné postoje zo strany členských štátov.
Okrem toho musíme mať na pamäti úlohy, ktoré sú pred nami v strednodobom a dlhodobom výhľade. Za týchto náročných okolností musíme ochraňovať Pakt rastu a stability, lisabonskú stratégiu, energetickú stratégiu a stratégiu boja proti zmenám klímy, ktoré sú teraz mimoriadne dôležité. Nemôžeme si dovoliť zabudnúť ani na to, že čelíme nielen veľmi zložitému krátkodobému problému v oblasti finančných trhov, ale tiež veľkým problémom vo sfére svetového hospodárstva a našej budúcnosti v strednodobom a dlhodobom horizonte.
Slovo na záver: nebolo to v cestovnej mape, ale bude to súčasťou programu nasledujúcej Rady ECOFIN a Komisia s tým bude plne súhlasiť. Musíme zvážiť systémy odmeňovania výkonných pracovníkov, riaditeľov, generálnych riaditeľov a všetkých tých, ktorí určujú trendy a prijímajú rozhodnutia na trhoch. Poviem vám jedno - a to adresujem tiež Rade - v roku 2004 Komisia - a najmä môj kolega Charlie McCreevy - predložila odporúčanie, aby členské štáty v tomto zmysle prijali opatrenia a zabránili zlým podnetom. Skúmali sme, čo sa udialo za uplynulé štyri roky. Len jediný z 27 členských štátov reagoval z pohľadu Komisie pozitívne na toto odporúčanie. Takže Komisia sa teraz plne stotožňuje so zhodou v otázke úpravy aj týchto dôležitých vecí.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Sebastian Valentin Bodu  
písomne. - Finančný systém Spojených štátov utrpel v posledných dňoch šok, keď investičná banka Lehman Brothers ohlásila bankrot a maklérsku skupinu Merryl Lynch, ktorá sa obáva podobného kolapsu, kupuje Bank of America. Priemyselný index Dow Jones klesol 15. septembra v priemere o 4,4 % a v priebehu nasledujúcich dvoch dní o ďalších 4,1 %. Celosvetový pokles cien akcií 15. až 17. septembra zapríčinil investorom straty vo výške približne 3,6 bilióna USD. Akcie spoločnosti AIG sa prepadli o viac ako 90 %, z úrovne 72 USD za minulý rok na úroveň 2,05 USD. Dňa 16. septembra prevzala americká vláda kontrolu nad spoločnosťou AIG tým, že jej poskytla finančnú pomoc vo výške 85 miliárd USD. Tento vývoj smeruje k najväčšej finančnej kríze, ktorej Spojené štáty čelia od začiatku Veľkej hospodárskej krízy. Stalo sa to týždeň po tom, ako americká federálna vláda prevzala kontrolu nad veľkými hypotekárnymi spoločnosťami Fannie Mae a Freddie Mac. Problémom je to, že spoločnosti Lehman Brothers a AIG dlhujú miliardy nielen veriteľom v Spojených štátoch, ale aj v Európe. Je Európa pripravená vyrovnať sa s týmto hospodárskym šokom, ktorý spôsobilo neoddeliteľné prepojenie s americkým trhom? Bude stačiť finančná injekcia vo výške 36,3 miliardy EUR, ktorú poskytla ECB a Bank of England na odvrátenie hrozby?
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk  
písomne. - (PL) Chcel by som upriamiť pozornosť Parlamentu na nasledujúce body.
1. Americká vláda a Federálny rezervný systém už vyčlenili sumu na boj proti dôsledkom finančnej krízy vo výške približne 1 bilión USD. Dodatočné návrhy obsahuje tzv. Paulsonov balíček, ktorý bude stáť približne ďalších 700 - 800 miliárd USD. To svedčí o tom, že súčasná kríza je porovnateľná s tzv. veľkým krachom v roku 1929.
2. ECB okrem toho uvoľnila okolo 750 miliárd USD na zvýšenie likvidity, zatiaľ čo Bank of England uvoľnila približne 80 miliárd USD. Tieto kroky ešte viac potvrdzujú vážnosť situácie na európskych finančných trhoch.
3. Všetky uvedené opatrenia naznačujú, že silná a rozhodná intervencia vlády si znovu získala priazeň. Dokonca aj tí najliberálnejší ekonómovia pripustili potrebu zavedenia nariadení na zastavenie krízy a sú pripravení akceptovať účasť vlád a medzinárodných finančných inštitúcií v týchto procesoch.
4. Miera a rozsah tejto krízy bude mať negatívny vplyv na priebeh transakcií v reálnom hospodárstve. Dôsledkom toho bude recesia amerického hospodárstva, čo znamená negatívny hospodársky rast. Bude to tiež znamenať spomalenie hospodárskeho rastu v Európe.
5. Vzhľadom na túto situáciu je nevyhnutné, aby všetky krajiny posilnili inštitúcie vykonávajúce finančný dohľad. To platí predovšetkým pre EÚ. Tieto inštitúcie musia byť schopné vykonávať prísnejší dohľad nad činnosťou veľkých bánk, investičných fondov a poisťovní. Prísnejší dohľad je jediným spôsobom, akým je v budúcnosti možné zlepšiť finančnú bezpečnosť a zaistiť finančnú stabilitu.
Esko Seppänen
(FI) Teraz vieme, že štát je potrebný ako ručiteľ kapitalizmu, a to nielen z vojenského, ale aj z finančného hľadiska. Vláda Spojených štátov amerických, vlasti dravčieho kapitalizmu, sprivatizovala výnosy zo špekulácií a prostredníctvom špekulácií teraz zoštátňuje najväčšie straty v histórii svojho hospodárstva.
Raubtier (dravec) je nemecký názov pre typ kapitalizmu, ktorý vychádza zo slova Raubgier (nenásytnosť), ktoré je blízke slovu Raub (lúpež). Obidve sú vhodnejšie.
Sporitelia na celom svete, ktorí sa pripravovali na horšie časy, budú v nasledujúcich rokoch okradnutí o časť hodnoty svojich úspor, keď v dôsledku udalostí minulého týždňa dôjde k inflácii vo svetovom hospodárstve alebo k hospodárskemu úpadku. Je ťažké si predstaviť, ako inak by Spojené štáty zaplatili obrovské dlhy, ktoré si len teraz narobili, a ako v čase inflácie a oslabenia hodnoty peňazí zareagujú na vlastnú zhoršujúcu sa schopnosť splatiť svoje dlhy a normalizovať svoje predražené aktíva.
Časované bomby povolené americkou vládou a vytvorené bankami s nečestnými trhovými praktikami dravčieho kapitalizmu, založené na swapových obchodoch, virtuálnom balení finančných produktov, insolventnosti zákazníkov, ktorí nespĺňajú podmienky na poskytnutie úveru a falošných zmluvách o zabezpečení pôžičky, vybuchli do tváre daňovým poplatníkom a zvyšok sveta za to draho platí.
