3. Tchad
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er de seks beslutningsforslag om Tchad.
Erik Meijer
forslagsstiller. - (NL) Hr. formand! Kolonistyret i de tidligere territorier af Fransk Vestafrika og Fransk Centralafrika ophørte mellem 1958 og 1960. Dette var ikke et resultat af en langvarig konflikt og den deraf følgende fremkomst af en fælles national bevidsthed, men snarere en måde at forhindre udviklingen af befrielsesbevægelser. Det var en proces, der gik ovenfra og ned frem for nedefra og op. Fra at være franske oversøiske afdelinger blev de først selvstyrende territorier og derefter uafhængige stater.
Med undtagelse af Guinea (Conakry) har den franske indflydelse ikke desto mindre altid været stærkere i disse stater end i andre tidligere kolonier. Den store ørkenstat Tchad har stadig fransk militærtilstedeværelse, og det har bestemt påvirket, hvem der fik lov til at lede landet, og hvem der ikke fik lov. Denne kraftige europæiske påvirkning har ikke ført til udvikling af europæiske standarder for demokrati og menneskerettigheder i disse lande. Staterne og deres nationale grænser hidrører ikke fra indenlandske bevægelser, som formede en uafhængig stat, men simpelthen fra kolonitiden.
Dette betyder at etniske forskelle kan føre til etniske konfrontationer. I lande som disse betyder dette en fortsat kamp om magten og om, hvem der er førsteklassesborgere og andenklassesborgere. Etnisk og geografisk mangfoldighed afspejles ofte ikke eller afspejles kun dårligt i regeringens sammensætning. De problemer, som dette fører med sig, kan efter min gruppes mening ikke bare løses ved at udstationere nye europæiske tropper. Der har altid været militærtilstedeværelse der, og den har gjort den aktuelle situation værre frem for bedre. Svaret er ikke at stabilisere den aktuelle situation, hvilket kun gavner de nuværende magthavere, men at gøre plads til forandringer nedefra og op.
Filip Kaczmarek
forslagsstiller. - (PL) Hr. formand! i beslutningsforslaget henviser vi til Cotonouaftalen og nærmere bestemt til afsnittet om humanitær bistand.
Jeg skal imidlertid minde om en beklagelig begivenhed under sidste møde i Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU i Ljubljana, der fandt sted for en måned siden. AVS-siden afviste forsamlingens kompromisbeslutning om Tchad. Hvad mere er, så var de, der støttede afvisning af denne beslutning, delegerede fra lande, som er naboer til Tchad, selv om der var blevet taget højde for deres bekymringer i kompromisteksten. Det var vanskeligt for os at forstå, hvorfor vores partnere fra Afrika besluttede sig for at afvise denne beslutning.
Jeg håber, at Europa-Parlamentets beslutning, som vi vil vedtage om få minutter, vil fylde det tomrum, der blev skabt af fraværet af denne meget ventede beslutning fra Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU. Jeg tror, at vi alle kan erklære os enige i udtalelsen fra Tchads præsident, Idriss Deby, om at det er en tung byrde at tage sig af 300.000 sudanske flygtninge og 170.000 interne flygtninge i Tchad. Det europæiske samfund er klar over dette, og det er grunden til, at 14 EU-lande har besluttet sig for at benytte mandatet fra FN's Sikkerhedsråd og begynder at sende 4.000 soldater til Tchad.
Det glæder os, at EU har påtaget sig et ansvar og på denne måde har vist solidaritet, selv om omfanget af denne solidaritet kunne være større. Hovedparten af de 14 lande, der har besluttet sig for at deltage i missionen, herunder, for blot at nævne nogle få, Irland, Finland, Rumænien og Polen, har ingen historiske eller økonomiske forbindelser til Tchad. Disse lande har ved at yde bistand til Tchad ikke blot udvist solidaritet, men også uselviskhed i deres ønske om at hjælpe forsvarsløse civile, ofre for konflikten i Darfur og for den interne strid i Tchad, flygtninge i lejre ved Saudi-Tchad-grænsen og ansatte fra humanitære missioner, som arbejder i området.
Jeg håber, at det vil lykkedes for denne mission at løse konflikten, og at den vil hjælpe folkene fra Tchad og Sudan, og vi ønsker Tchads befolkning succesfulde, frie, demokratiske og gennemsigtige valg i 2009.
Ewa Tomaszewska
forslagsstiller. - (PL) Hr. formand! Siden den 3. februar 2008 har der overhovedet ingen information været om skæbnen af Ibni Oumar Mahamat Saleh, talsmanden for koordinationen af politiske partier til forfatningens forsvar (CPDC).
Tortur, fængsling og forskellige former for undertrykkelse anvendes systematisk mod oppositionen. Der er restriktioner på ytringsfrihed, og retten til en fri retssag er også begrænset. Sikkerhedsstyrkerne samt bevæbnede grupper fra Sudan truer civile og angriber humanitære organisationer, især i den østlige del af Tchad.
I Tchad er der over 250.000 flygtninge fra Sudan og ca. 57.000 flygtninge fra Den Centralafrikanske Republik samt flygtninge fra Darfur. Konflikten i Darfur har bredt sig til Tchads territorium. Den væbnede konflikt ledsages af en humanitær katastrofe. Der er ikke nok mad til flygtninge, der er pludselige stigninger i fødevarepriser, knap 20 % af børnene går i skole, børn tvinges ind i de væbnede styrker, og vold mod børn bliver mere og mere udbredt, særligt seksuelt motiverede angreb på piger.
Det er afgørende, at flygtninge får mulighed for at vende tilbage til deres hjem. Det er afgørende at standse ikke blot den væbnede konflikt i Tchad, men også overløbet fra krisen i Darfur. Kun en løsning på de væbnede konflikter kan måske give mulighed for at hjælpe de 4,5 millioner mennesker i Darfur og det østlige Tchad. Kun en ende på krig kan gøre det muligt at reducere overtrædelser af menneskerettigheder.
Billeder af skeletagtige kvinder, der sidder uden for deres brændte huse med sultne børn i deres arme, billeder, der var almindelige i Polen og i andre europæiske lande under anden verdenskrig, er nu en daglig realitet i Tchad og Sudan, Europa var i stand til at komme frem fra disse tragiske omstændigheder. Lad os hjælpe folkene af Tchad og Sudan med at genvinde håbet. Lad os standse yderligere væbnet kamp med en fredsmission.
Marios Matsakis
forslagsstiller. - (EN) Hr. formand! Den femtestørste nation i Afrika har haft en meget vanskelig historie efter kolonitiden. Civil konflikt, guerillakrig, militærkup, religiøse og etniske skel kombineret med et uvenligt, ørkenlignende miljø og et problematisk naboskab har ført til næsten uafbrudt uro i landet. Som følge heraf - og på trods af at Tchad er rig på guld, uran og olie - er Tchad en stat, der lider under alvorlig fattigdom og deraf følgende dårlige sundhedstilstande og sociale tilstande.
Det nuværende regeringsregime anført af præsident Deby, som kom til magten efter et kup i 1990 og siden da har haft en række tvivlsomme valgsejre, har efter sigende været involveret i talrige eksempler på alvorlig undertrykkelse og forfølgelse af oppositionspolitikere, menneskerettighedsforkæmpere og journalister. Vilkårlige anholdelser og tilbageholdelser, tortur og udenretslige drab er blevet dokumenteret.
Lad os håbe, at dette beslutningsforslag vil sende et klart signal til hr. Deby samt til andre involverede parter i denne plagede del af verden om, at tiden er inde til national forsoning, styrkelse af demokratiske processer og respekt for menneskerettigheder. Samtidig sigter denne beslutning mod at forsøge at forsikre folket i Tchad om, at EU står ved deres side i denne nødens stund og fortsat vil gøre sit yderste for at bidrage til opnåelse af fred og velstand for alle borgere i deres land.
Marie Anne Isler Béguin
forfatter. - (FR) Hr. formand, kommissær, mine damer og herrer! Ifølge overensstemmende beviser fra vidner blev Omar Mohamed Saleh anholdt den 3. februar 2008 i sit hjem af bevæbnede mænd i uniformer.
Siden da har der ikke været nogen officielle meldinger, og hans familie og politiske kolleger frygter, at han er blevet koldblodigt henrettet efter sin anholdelse. Vi kan ikke tillade, at denne mangel på oplysninger fortsætter, og præsident Idriss Deby skal videregive de oplysninger, han har.
Vi opfordrer derfor særligt den franske regering, som vi ved har givet bistand til præsidenten i Tchad, til at fremskaffe alle mulige oplysninger om Mohamed Saleds forsvinden, for hvem vi er meget bekymret, og også om alle andre politiske fangers skæbne. Det kan under ingen omstændigheder dække over den tragiske situation for mere end én mio. mennesker, der er fanget i krydsilden.
Derfor er det absolut nødvendigt at åbne op for dialogen mellem alle parter, regeringen i Tchad, oppositionen og oprørerne, som de forpligtede sig selv til med henblik på frie valg i 2009 i henhold til internationale standarder. Målet for Eufor-missionen er at opretholde freden mellem Tchad og Sudan og sikre sikkerheden for humanitære operationer, som hjælper flygtninge på alle sider. Missionen kan ikke blive en succes uden den aktive deltagelse af alle EU-medlemslande.
Da Eurofor omfatter et stort kontinent af franske styrker, er det desuden væsentligt at skelne mellem Épervierplanen og de europæiske styrker. Som en indledende nødforanstaltning er det absolut nødvendigt for de millioner af flygtninge, men også for landene i Centralafrika på længere sigt, at den politiske stabilitet bliver genoprettet med en våbenstilstand, genåbning af dialogen og respekt for menneskerettighederne.
Eija-Riitta Korhola
på vegne af PPE-DE-Gruppen. - (FI) Hr. formand! Forslaget til beslutning understreger de to områder af kriser, som regeringen og internationale agenturer skal fokusere på. For det første er den humanitære krise udbredt, og hjælpeorganisationerne har længe sendt rapporter tilbage om det voksende antal interne flygtninge. Det lave sikkerhedsniveau i flygtningelejrene, de udbredte seksuelle overgreb og vanskelighederne med at levere fødevarehjælp har gjort situationen endnu mere kritisk. For det andet er der store begrænsninger af ytringsfriheden, og mange journalister har været nødt til at forlade Tchad i frygt for at blive anholdt. Tilhængere af den politiske opposition er blevet truet og er forsvundet. Dette står ofte i skyggen af den humanitære krise, selvom det ville være et meget vigtigt skridt på vejen mod et mere stabilt regime, hvis disse ting blev forbedret.
En reel løsning vil selvfølgelig kræve stærk politisk vilje og konkret handling i stor stil. Lige så vigtigt er det dog, at investere tiden og kræfterne i børnene i Tchad og deres fremtid ved at undgå, at de bliver rekrutteret til bevæbnede oprørsgrupper, og investere i deres grundlæggende uddannelse, hvilket for eksempel kan omfatte menneskerettighedsstudier.
Katrin Saks
på vegne af PSE-Gruppen. - (ET) Hr. formand! Min tale hænger også sammen med den tidligere talers. Jeg vil også gerne pointere vigtigheden af dagens dagsorden, og det handler præcis om børns situation i kriseområder. Et stort antal, hvis ikke størstedelen af de hundrede tusinder mennesker, som er blevet hjemløse, er børn. Og hvordan er deres hverdag? Vi har alle set de nedslående billeder i fjernsynet.
EU har selvfølgelig en forpligtelse til at udvise solidaritet med hele nationen, men vi må stræbe mod at fokusere på børnene, da de ikke kan passe på sig selv. Det er deprimerende, at kun et ud af fem børn i Tchad går i skole, og at flere tusinde af dem bærer våben.
Jeg støtter fuldt ud opfordringen til en plan om at gøre menneskerettigheder til en integreret del af skolens pensum. Det er vigtigt for regeringen i Tchad at gøre alt, hvad den kan, for at forhindre, at børn bliver rekrutteret af oprørsgrupper. Vigtigheden af Eufors rolle vil vise sig at være altafgørende her ved f.eks. at kommunikere med samfundsledere og fokusere på børnenes situation i dette område.
Urszula Krupa
på vegne af IND/DEM-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Emnet for dagens debat er brud på menneskerettighederne i Tchad. Situationen der er lige så dramatisk som i Darfur, Sudan eller Den Centralafrikanske Republik, hvor der ud over konflikterne på grund af etniske, sproglige eller religiøse forskelle også er andre interessekonflikter, særligt i forbindelse med politik og olie.
Afrikanske lande, som er økonomisk fattige og dårligt udviklede, selvom de måske er rige på naturressourcer, herunder råolie, kostbare ædelstene og metaller, bliver ikke bare en handelsarena for disse ressourcer eller narkotika, men bliver et ivrigt marked for våbenhandel, som er en af hovedårsagerne til menneskerettighedskrænkelser. I en atmosfære med voksende konflikt og krig udnytter mange skruppelløse lokale og udenlandske handlende situationen til at blive rige, hvilket medfører kaos, flygtninge og lidelse for millioner af uskyldige mennesker og endda folkemord, voldtægt og udnyttelse af kvinder og børn.
Situationen bliver værre af det internationale samfunds passivitet, som kontrolleres og udnyttes af stærke kræfter, som arbejder for deres egne interesser på den globale scene. Forskellige slags humanitære missioner hjælper ikke særlig meget, og til tider går de endda imod de oprindelige målsætninger og kald. En sådan situation virker håbløs, så længe liv og menneskelig værdighed taber til praktisk materialisme, liberalisme og den voksende dødskultur, som nogen gange endda bliver videreført af såkaldte humanitære organisationer, som uddanner i den seksuelle og reproduktive sundheds navn.
Af disse årsager kan forskellige beslutninger og betænkninger hjælpe på forslagsstillernes samvittighed, men de vil ikke forbedre situationen i Afrika, før afrikanske ledere og de stærke kræfter fra både øst og vest stopper med at drage fordele af krig og voksende had på det afrikanske kontinent.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Hr. formand! På trods af underskrivelsen af en aftale mellem alle de politiske partier i Tchad for et år siden om styrkelse af den demokratiske proces og på trods af den senere ikkeangrebspagt med de sudanesiske myndigheder er situationen stadig meget spændt. Regeringsstyrker støder ofte sammen med oprørere fra væbnede styrker fra Darfur, som angriber transporter med humanitær nødhjælp. Undtagelsestilstanden er blevet brugt til ustraffet at fængsle oppositionen og til at pålægge pressefriheden og ytringsfriheden hensynsløse restriktioner.
Af særlig bekymring er den forværrede humanitære situationen i landet, hvor der, som følge af konflikten i Darfur og de grænseoverskridende konsekvenser, er mere end 300.000 flygtninge i 12 lejre langs den østlige grænse mellem Tchad og Sudan. Som følge vedvarende kampe bliver forsyningen af fødevarer til lejrene afbrudt, og flygtninge er efterladt til at vegetere under frygtelige forhold. Efter massive folkevandringer er befolkningen ofre for aggression og overtrædelse af grundlæggende menneskerettigheder.
I lyset af den tydelige hårdknude i forbindelse med stabilisering af situationen i Tchad bør internationale institutioner styrke deres bestræbelser på at fremme dialog mellem alle sider af konflikten. Kun en global aftale har mulighed for at afværge en humanitær katastrofe i landet. Det er afgørende, at de europæiske styrkers mission starter så hurtigt som muligt for at optrappe de humanitære aktiviteter i regionen og give øget beskyttelse af den civile befolkning og flygtningene.
Zbigniew Zaleski
(FR) Hr. formand! Jeg vil igen gerne henvise til Ljubljanabeslutningen, som vores afrikanske kolleger stemte imod. Jeg var meget skuffet og trist over dette. Jeg tror og håber, at Afrikas værdier ikke kommer fra Kina med dets aggressive økonomiske invasion, som vi i øjeblikket er vidne til.
Det er umuligt at vide, hvordan vi skal behandle vores afrikanske partnere, når de behandler Tchad, som de gør, men én ting er ret sikker. Vi er nødt til at overtale dem i forbindelse med menneskerettighederne. Det er det eneste valg, vi har. Det lader til, at dette vil blive en lang og kostbar proces, men vi har ikke noget andet valg.
Miroslav Mikolášik
(SK) Hr. formand! Jeg vil også gerne have min stemme hørt i debatten om den komplekse situation, som befolkningen i Tchad befinder sig i. Som vi ved fra de seneste oplysninger, er der ud over de 300.000 flygtninge i de østlige dele af landet 200.000 internt fordrevne mennesker, som lever i disse lejre under forhold, der knap nok er egnede for mennesker, og som står over for en humanitær krise.
Når vi tager højde for manglen på mad og medicin, det dramatiske misbrug af den kendsgerning at folk har mistet deres frihed, udbredelsen af narkotikamisbrug og sygdomme blandt folk, der lever under disse forhold, har vi ikke andre muligheder end at opfordre til støtte af den demokratiske proces og bekæmpelsen af oprørere med hjælp fra de europæiske styrker.
Armando Veneto
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Selv om der blevet nået en aftale om et fælles beslutningsgrundlag, blev det afvist af den afrikanske side ved Den Blandede Parlamentariske Forsamling i Ljubljana.
Dramaet kommer af de årsager, som blev fremsat, nemlig at delegationen fra Tchad ikke var til stede. Det var klart et påskud, og påskud var en medvirkende årsag, men formålet med det var at skjule begivenhedernes virkelighed og årsagen til, at den afrikanske side afviste beslutningen. Det betyder reelt, at politisk opportunisme havde forrang over grundlæggende menneskerettigheder og beskyttelsen og garantien for de grundlæggende rettigheder.
Jeg mener, at Europas værdi - og den nye historie, som Europa skaber - er, at det ikke kun observerer, men også kæmper for at sikre, at det ikke er hensigtsmæssighed, men menneskelige årsager, der har forrang over politisk bedrag. Efter min opfattelse er det det, vi skal støtte og fastslå, og det, som igen skal blive planen for selve EU's liv.
John Bowis
(EN) Hr. formand! For få år siden var jeg med en delegation i Tchad og så den optimisme, som opstod efter ankomsten af olie og rørledning, i tiden efter deres borgerkrig og volden. Landets velfærd kom hidtil fra landsbyens mangotræer og ikke andet, og olien bragte muligheder for dette land med sig. Det internationale samfund overvågede det på en sådan måde, at vi gjorde os forhåbninger om, at dette kunne bidrage til stabilitet, velfærd og en fremtid for dette land. Nu er det noget rod, og det er noget rod delvist på grund af det, der er kommet ind ude fra - Darfur osv. - og jeg må sige, delvist på grund af hvad der er kommet inde fra, nemlig korruptionen, den dårlige regeringsførelse og volden.
Som resultat heraf er det folket i Tchad, der lider, og vi må opfordre alle - internationalt, nationalt og lokalt - til at arbejde sammen for at slutte den krise og derefter bygge for fremtiden igen.
Zuzana Roithová
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! I denne uge har vi diskuteret Kina-Afrika forhold. Situationen i Tchad er kun et eksempel på, hvordan olie kan blive en grund til at købe våben. Medmindre vi kan tilskynde Kina, som er medlem af FN's Sikkerhedsråd, til at ændre sin udenrigs- og handelspolitik fra den såkaldte "betingelsesløse" politik til en "betinget" politik og komme på niveau med os, vil vi bittert fortryde vores mangel på ressourcer til at sørge for tilstrækkelig hjælp til hundrede tusinder flygtninge og sårede personer.
Androula Vassiliou
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Vi støtter fuldt ud medlemmernes opfordring til genopretningen af den politiske proces i Tchad og en diplomatisk beslutning om spændingerne mellem Tchad og Sudan.
Med hensyn til den interne politiske proces glæder vi os over indstillingen af en ny premierminister, hr. Abbas. Efter vores opfattelse var hans erklæring af 18. april et første lovende tegn, som kunne føre til normaliseringen af forholdene mellem regeringen og den ikkevæbnede opposition.
Vi håber derfor, at udnævnelsen af den nye, inkluderende regering af den 23. april, hvor fire hovedministerposter er blevet givet til ikkevæbnede oppositionspartier fra "Coordination des partis politiques pour la défense de la Constitution" (CPDC), vil bane vejen for relanceringen af en mere omfattende dialog på basis af den politiske aftale af den 13. august 2007.
Kommissær Michel var næsten den første, der udtrykte bekymring om forsvindingen af oppositionsmedlemmer efter kupforsøget tidligt i februar og opfordrede til øjeblikkelig løsladelse af enhver oppositionsleder, som var tilbageholdt af myndighederne i Tchad. Ligesom mange af talerne i dag gør udtaler vi os stadig om behovet for at belyse situationen om hr. Ibni Saleh, talsmand for CPDC.
I denne henseende forsøger Kommissionen gennem sin rolle som international observatør for den nationale undersøgelseskomité at få klarhed omkring deres forsvinden, hvilket vil hjælpe til at skabe tillid til den politiske proces.
I forbindelse med den politiske proces udvikler vi gennem vores 10. Europæiske Udviklingsfond og stabilitetsinstrumentet Tchads kapacitet til at afholde nationale parlamentsvalg i slutningen af 2009, som tilsigtet i aftalen fra den 13. august 2007. Dette omfatter støtte til valgforberedelser og udførelsen af en national folketælling, Tchad er også blevet omfattet som et land, der skal følges op på i lyset af en muligt EU-valgobservationsmission i 2009, hvis alle forhold for en sådan aktion er mødt.
Med hensyn til forholdet mellem Tchad og Sudan kan problematikken med oprørsgrupper kun blive anset som del af den bredere situation, og vi er opmuntrede af kontaktgruppernes, som blev indført under Dakaraftalen mellem Tchad og Sudan, seneste Librevillemøde. Vi tror, at sådanne bæredygtig diplomatiske foranstaltninger er altafgørende for at berolige de to lande.
Vores humanitære hjælp i Østtchad fortsætter (gennemsnitligt med 30 mio. euro om året), og behovene er i tilstrækkelig grad dækket. For at supplere nødhjælpen og stigningen i sikkerhed i flygtningelejre og lejre for internt fordrevne folk, som Eufor/Minurcat vil medføre, vil vores ledsageprogram for stabiliseringen af Østtchad ikke desto mindre støtte forholdene i områder, hvor internt fordrevne folk og flygtninge måske vælger at tage tilbage til i det østlige Tchad og den nordlige del af den Centralafrikanske Republik, særligt i henhold til adgang til drikkevand og fødevaresikkerhed. Aktiviteterne vil blive indledt under dette program, før regnsæsonen starter.
I lyset af, at Minurcatmissionens succes er afgørende for beskyttelse af den langvarig stabilitet og udviklingen af Tchad, som det ses i vores bidrag på 10. millioner euro til Minurcatoperationen, er vi opmuntrede over at uddannelsen af de første 77 hærførere til den integrerede sikkerhedsstyrke er begyndt.
For at medvirke til at forankre fremskridt vil vores 10. Europæiske Udviklingsfond indregne 25. mio. euro i støtte til reformen af retsvæsnet, herunder udviklingen af politistyrken, såvel som yderligere 25 mio. euro til sikkerhedssektorreformen.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter forhandlinger.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Alessandro Battilocchio  
skriftlig. - (IT) Situationen i Tchad er nu blevet kritisk. Væbnede grupper fra Sudan udfører angreb i de østlige dele af landet med vilkårlige mord, vold og voldtægter, særligt blandt den svagere del af befolkningen, uden nogen som helst reaktion fra regeringen i landet. På den anden side har de tydelige problemer med at håndtere det stigende antal flygtningelejre, der modtager flygtninge fra Darfurregionen, som er truet af den konflikt, der er opstået i landet, mellem regeringen og oppositionsstyrker, som bestrider gyldigheden af valgene, ført til, at myndighederne i landet er blevet nødt til at erklære national undtagelsestilstand.
Det første resultat af denne foranstaltning, som Amnesty International har rapporteret, har været oprettelsen af en ad hoc-komité, der skal censurere aviser og radiostationer, hvilket har ført til forsvindingen af talsmanden for forsvaret af forfatningen så vel som en række anholdelser af journalister og politiske modstandere.
Denne voldsoptrapning må absolut stoppes. EU-institutioner har opgaven, ressourcerne og ansvaret for at sikre og beskytte menneskerettigheder i hele verden, særligt i bestemte regioner såsom Tchad, hvor borgere allerede oplever humanitære kriser og angreb udefra.
