
Formanden
Mine damer og herrer, jeg vil gerne hilse Dem velkommen og åbner hermed det sidste møde i år 1998!

Godkendelse af protokollen
Formanden
Protokollen fra mødet i går er omdelt.
Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg den som godkendt.

Miller
Fru formand, jeg har en kommentar til protokollen i forbindelse med betænkningen af Oostlander. Jeg lykønsker det nyvalgte medlem fra Skotland med hans bidrag til forhandlingen om racisme og fremmedhad. Jeg vil imidlertid gerne spørge ham, om han sammen med mig vil fordømme de snæversynede nationalister fra hans eget parti, der fortsat kommer med racistiske bemærkninger om det engelske folk?

Formanden
Det er godt nok sidste møde før jul, men det hører alligevel ikke til protokollen, hr. Miller!
Hr. Wijsenbeek, værsgo.

Wijsenbeek
De kan roligt sige Wijsenbeek, fru formand, De udtalte det rigtigt nok!
Selvom det ikke altid lykkes fru Fontaine, har jeg allerede forlængst tilgivet hende det!
(Munterhed)
(NL) Det er for at gøre det endnu vanskeligere for hr. Goedbloed. Fru formand, jeg henviser til protokollen side 11, 12 og 13. Jeg henviste også hertil i går. Hr. Elles, ordfører for Budgetkontroludvalget, og formanden har begge påpeget, at de finder vores forretningsorden mærkelig. Kan jeg gå ud fra, fru formand, at vi på foranledning heraf vil modtage et forslag om ændring af forretningsordenens bilag V fra formanden eller Præsidiet. Burde det ikke have været sådan, at Præsidiet havde drøftet dette meget tidligere og derfor også havde kunnet forelægge det i Udvalget om Forretningsordenen på et meget tidligere tidspunkt i stedet for at kalde os sammen mandag eftermiddag i en slags nødprocedure? På det tidspunkt kunne vi naturligvis ikke gøre mere.
Formanden
Det tager vi til efterretning.

Theato
Fru formand, jeg vil gerne tilslutte mig det, hr. Wijsenbeek sagde. Jeg gjorde jo på vegne af Budgetkontroludvalget i meget god tid opmærksom på, at der er nogle problemer her. Men jeg vil sige følgende vedrørende protokollen: Jeg ser, at afstemningerne om afgørelsen om decharge og om Elles-betænkningen er ført til protokols, men kan ikke finde de tekster, der blev sat under afstemning, og som efter min mening skulle nedfældes i protokollen, fordi vi i henhold til forretningsordenens bilag V, artikel 6, skal kommentere resultatet af Parlamentets afstemning i forbindelse med henvisningen til fornyet udvalgsbehandling på det efterfølgende møde. Hvis vi ikke råder over teksterne, sådan som der blev stemt om dem i plenarforsamlingen, har vi jo svært ved at yde det arbejde, vi skal yde. Derfor bør det undersøges nøje, og jeg står fast på, at de tekster, som der blev stemt om, også nedfældes i protokollens tekstdel. I modsat fald kan jeg ikke se, hvordan vi skal kunne reagere herpå i Budgetkontroludvalget. Vi har kun afstemningsresultaterne i protokollens del I.

Formanden
Problemet er, at der ikke fandt nogen endelig afstemning sted. Teksterne bliver dog altid først trykt, når den endelige afstemning har fundet sted. Det betyder, at man kender resultatet, og Budgetkontroludvalget kan få de tekster, som der tales om. De anses for vedtagne, og sådan står der jo også i protokollen. Jeg foreslår, at vi endnu en gang undersøger, hvordan vi kan foretage en grundlæggende regulering af fremgangsmåden for Deres arbejde.

Theato
Fru formand, jeg vil gerne bede om, at det sker meget hurtigt, for vi skal afgive en meddelelse til plenarforsamlingen i januar, det foreskriver forretningsordenen for øjeblikket. Det er efter min mening ikke muligt, når de tekster, der skal være indeholdt i protokollen, ikke er der. Jeg har således kun det resultat, der står i protokollens første del. Dermed kan der selvfølgelig optræde en vis uoverensstemmelse, hvad angår teksterne.

Formanden
Vi vil undersøge det og sørge for, at Budgetkontroludvalget kan arbejde behørigt.

Graenitz
Fru formand, da jeg ikke kunne få ordet i forbindelse med gårsdagens protokol, vil jeg gerne sige det igen i dag: Det er sidste mulighed for vores kolleger for at underskrive hr. Martins skriftlige erklæring om Verdenshandelsorganisationens uheldige indvirkning på beskyttelsen af dyr. Jeg vil gerne anmode mine kolleger om at underskrive den.

Formanden
Det har vi allerede gjort, og det var sidste gang i år!

Provan
Fru formand, jeg henviser til den præsentation, der var tidligere på ugen i anledning af 10-året for indstiftelsen af Sakharov-prisen. Jeg benyttede lejligheden til at tale med vores formand på gangen i går og gjorde ham opmærksom på, at det faktisk var lord Bethell, der tog initiativ til at indstifte Sakharov-prisen. Jeg følte det temmelig upassende af Parlamentet ikke at anerkende dette i går, hvor ordførerne og et par andre fremtrædende gæster var til stede i mødesalen. Jeg vil gerne have ført til protokols, at prisen blev indstiftet takket være en stor indsats fra Sakharovs personlige ven lord Bethell, og ordføreren fremlagde det med rette i Parlamentet.

Formanden
Mange tak, hr. Provan.

Fabre-Aubrespy
Fru formand, jeg tager ordet i forbindelse med side 12 i protokollen, hvor gruppernes forskellige indlæg inden afstemningen om artikel 23 er anført, det vil sige vedrørende bestemmelsen om decharge. For mit vedkommende nævnes det, at jeg på vegne af min gruppe har sagt, at vi ligeledes har ret til at stille et mistillidsvotum i tilfælde af, at dechargen vedtages. Jeg sagde naturligvis det modsatte. Jeg sagde, inden den endelige afstemning, at for os er et forslag om mistillidsvotum en naturlig følge af en afvisning af dechargen, og at vi, hvis der ikke gives decharge, vil fremsætte - og dette vil ske, eftersom vi allerede har underskrifter - forslag om et mistillidsvotum. Jeg beder Dem altså om at få rettet denne fejl.

Formanden
Det vil vi korrigere.

Berthu
Fru formand, jeg vil gerne komme med en bemærkning om side 33 i protokollen med hensyn til uoverensstemmelsen mellem jeg selv og hr. Jean-Pierre Cot, som havde forsædet, med hensyn til stemmeforklaringerne om Ellesbetænkningen, som han systematisk forkastede. Der var tale om en fuldstændig prætoriansk fortolkning af forretningsordenen, som vi anfægter. Desuden henvendte jeg mig efter mødet til mødetjenesten, hvor et betragteligt antal stemmeforklaringer fra medlemmer var ophobet eller var blevet modtaget pr. e-mail. Den umiddelbare fortolkning af forretningsordenen er, at medlemmerne, i forbindelse med en så betydningsfuld politisk afstemning, skal have mulighed for at forklare sig.
Som jeg sagde til hr. Jean-Pierre Cot, skrev vi i går til formanden for Europa-Parlamentet for at anmode ham om at fremlægge problemet for Udvalget for Forrretningsordenen. Der var selvfølgelig ikke tale om en henvisning til fornyet udvalgsbehandling i almindelig betydning i henhold til artikel 129, men om en henvisning i medfør af artikel 5, som også var en følgevirkning af forkastelsen af afstemningen om Elles-betænkningen. Det var således tale om en helt anderledes sag end dem, der normalt bliver henvist til fornyet udvalgsbehandling.

Formanden
Hr. Berthu, det ser ikke ud til, at retsstillingen er helt klar. Det skal blive undersøgt og derefter behandlet tilsvarende.

Ford
Fru formand, jeg undrer mig lidt over det, som hr. Berthu sagde om stemmeforklaringer pr. e-mail. Jeg går helt ind for den moderne teknologi, men jeg troede faktisk, at medlemmerne skulle være til stede i mødesalen for at afgive stemmeforklaring. Jeg vil gerne vide, om jeg også kan få adgang til at sende e-mail.

Formanden
Hr. Ford, de skriftlige stemmeforklaringer bliver selvfølgelig også afgivet skriftligt. Da vi har nogle meget moderne parlamentsmedlemmer, anvender de selvfølgelig også moderne kommunikationsmidler. Jeg vil sige, at det egentlig er ganske interessant.

Müller
Fru formand, Den Socialdemokratiske Gruppe indleverede i går et mistillidsvotum til Kommissionen med det formål at give den et tillidsvotum. Jeg vil gerne bede Dem give Udvalget for Forretningsordenen, Valgs Prøvelse og Medlemmernes Immunitet til opgave at undersøge, hvorvidt dette mistillidsvotum er antageligt.
Efter min mening er det måske ikke i modstrid med ordlyden, men helt sikkert med traktatens ånd. Derfor vil jeg gerne, for at undgå, at vi kommer til at stå i et dilemma til januar, bede Dem om at lade Udvalget for Forretningsordenen, Valgs Prøvelse og Medlemmernes Immunitet gennemgå dette mistillidsvotum.
(Bifald)
Formanden
Fru Müller, vi tager det til efterretning. De sagde dog lige, at det skulle være før januar. I dag er vores sidste mødedag før jul. Jeg kan dog ikke forestille mig, at Europa-Parlamentet ville gå med til, at vi siger, at vi skal holde møde til jul!

Müller
Fru formand, jeg mente før plenarmødet i januar, så vi ikke kommer til at stå i et dilemma til dén tid.

Formanden
Tak, fru Müller, så er det mere klart.

Green
Fru formand, jeg er meget overrasket over den forrige taler, da denne institution befinder sig i et dilemma, så jeg ved ikke, hvad hendes problem er. Som De ved, så blev det pågældende mistillidsvotum fremsat i overensstemmelse med Europa-Parlamentets regler.
Jeg ønskede imidlertid at henvise til protokollen fra i går. I forbindelse med indlæggene om decharge vil De under punkt 7 i andet afsnit efter Talere: kunne se, at protokollen er helt eksplicit i beskrivelsen af forskellige personers beskyldninger om afpresning, herunder et tilfælde hvor min gruppe beskyldes for afpresning. Det fremgår imidlertid ikke af protokollen, at jeg beskyldte dem, der anklagede mig for afpresning, for hykleri. Hvis ordet »afpresning« bruges i protokollen, så bør mit ord »hykleri« også bruges om dem, der anklager mig.

Formanden
Vi vil undersøge det, fru Green!

Lalumière
Fru formand, på side 12 i protokollen er der en lille ændring til mit indlæg. Efter at have understreget klodsetheden i Kommissionens erklæring, sagde jeg ikke, at min gruppe ville stemme for decharge, men at gruppen var splittet, og at jeg personligt vil stemme for decharge. Men jeg gav klart udtryk for, at gruppen var splittet. Dette skal altså understreges.

Formanden
Det bliver også korrigeret.

Banotti
Fru formand, med fare for at ødelægge julen for alle, så hørte jeg her til morgen hos frisøren ...
at der er forlydender fremme om en lufthavnsstrejke. Kan De bekræfte, at der er afgange fra Strasbourgs lufthavn, eller om der er problemer?

Formanden
Det hører godt nok ikke ind under godkendelse af protokollen, men det glæder mig, at Mary som alle vi andre går til frisøren for at gøre noget for sin skønhed!

Martin, David
Fru formand, jeg vil gerne have ført til protokols, at fru Banottis hår ser fremragende ud.

Formanden
Mange tak, hr. Martin. Jeg tror, at vi alle sammen allerede er i julehumør, men nu skal vi alligevel gøre vores arbejde.
(Protokollen godkendtes)

Afstemning
Lagendijk
På trods af nogle af de bekymringer, der er givet udtryk for under forhandlingerne og i nogle af ændringsforslagene fra Udvalget om Transport og Turisme, har Gruppen De Grønne i dag stemt for betænkning af McMahon, herunder alle ændringsforslag fra Udvalget om Transport og Turisme.
Det gjorde vi, og jeg synes, at direktivforslaget fra Europa-Kommissionen er et udmærket skridt hen imod en harmonisering af nationale og internationale bestemmelser om transport af farligt gods på Fællesskabets indre vandveje. Det vil øge sikkerheden og fremme den loyale konkurrence mellem transportvirksomhederne. Ændringsforslagene fra Udvalget om Transport og Turisme forbedrer blot direktivet med forslaget om en midlertidig ordning, hvor de seneste Rhin-regler skal gøres gældende for alle de indre vandveje, der dækkes af direktivet, så længe der ikke er nogen gyldig international aftale.
De Grønne havde og har fortsat nogle problemer med direktivets anvendelsesområde. Artikel 1, stk. 2 og 3, giver medlemsstaterne mulighed for at fritage nationale indre vandveje, der ikke er forbundet med vandveje i andre medlemsstater (stk. 2) og militærfartøjer, der transporterer farligt gods (stk. 3), fra direktivets anvendelsesområde. Set i lyset af det overordnede mål om at beskytte vandveje mod skade fra farlige stoffer mener jeg, at de samme sikkerhedsbestemmelser bør gælde for al transport med farligt gods, det vil sige for transport på Fællesskabets vandveje og nationale indre vandveje. Samme logik bør gælde for militære fartøjer, da der fra en moralsk eller miljømæssig synsvinkel ikke er nogen grund til, at disse skibe ikke skal overholde visse sikkerhedskrav.
Jeg håber derfor, at de fleste medlemsstater automatisk vil anvende direktivet for alle deres indre vandveje, og at militære fartøjer så vidt muligt vil overholde de regler, der gælder for alle andre skibe.
Betænkning af Cot (A4-0460/98)

Gahrton og Holm
Vi går imod konklusionerne i denne betænkning om lovgivningen i EU og fremfor alt konklusionerne om subsidiaritetsprincippet.
Subsidiaritetsprincippet, der blev indført i Maastricht-traktaten, handler om at uddelegere beslutninger til det rette »niveau«, og om at EU ikke skal overtage den lovgivning, der bedre kan varetages på et andet politisk niveau. Det må ikke blive et princip om at forsvare rigtigheden af EU's lovgivning, uden at der kan stilles spørgsmål ved den.
Vi vender os specielt mod punkt B, hvor det anføres, at der ikke er grund til at anvende subsidiaritetsprincippet på områder, hvor Fællesskabet har enekompetence, og det meget modsætningsfyldte punkt C, ifølge hvilket subsidiaritetsprincippet skal anvendes og hele EU's regelværk skal bevares. Det er helt imod hensigten med subsidiaritetsprincippet, sådan som det blev præsenteret i forbindelse med indføjelsen i Maastricht-traktaten.
Vi har stemt imod hele betænkningen, da vi mener, at subsidiaritetsprincippet bør betyde, at EU ikke skal blande sig i lovgivning, der bedre kan foretages på et lavere niveau i beslutningsprocessen, f.eks. på nationalt, regionalt eller kommunalt niveau, eller som også i nogle tilfælde kan varetages bedre på internationalt niveau, f.eks. af OSCE, FN eller Europa-Rådet.
Hvis lovgivningen skal blive bedre, handler det efter vores mening om, at lovgivningen på EU-niveau begrænses til et minimum, at den gøres letforståelig, og at man holder op med at vedlægge bilag og forklaringer, der giver mulighed for generel fortolkning, og som i princippet gør EU's lovgivning umulig at forstå for offentligheden.

Tempus III-programmet
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A4-0464/98) af Evans for Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier om forslag til Rådets afgørelse om vedtagelse af tredje fase af programmet for tværeuropæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser (Tempus III) (2000-2006) (KOM(98)0454 - C4-0554/98-98/0246(CNS)).

Evans
Fru formand, på vegne af min gruppe hilser jeg denne betænkning fra Kommissionen velkommen, og jeg håber, at den bliver vedtaget i dag med mine ændringsforslag.
Jeg vil gerne starte med at undskylde over for mine kolleger i udvalget samt over for Kommissionen, at jeg ikke kunne være til stede i udvalget, da ændringsforslagene blev udarbejdet, men på daværende tidspunkt sad jeg i et fly på startbanen i Heathrow lufthavn og ventede på, at det skulle lette. Der sad jeg i to timer.
For at sige det mildt, så overrasker det mig, at Rådet åbenbart enten ignorerer Parlamentets rolle, eller at det ikke havde forventet denne forhandling. Rådet udarbejdede åbenbart sin fælles holdning den 4. december. Jeg modtog først i går den nye tekst på fransk. Det er ikke en tilfredsstillende fremgangsmåde. Betænkningen burde muligvis sendes tilbage til udvalget, så vi kan overveje den nye tekst, skønt jeg ved nærmere eftertanke ikke vil foreslå det. Efter at have læst de papirer, jeg modtog i går, vil jeg imidlertid trække ændringsforslag 10, 11 og 12 tilbage, da de nu er dækket i teksten.
Tempus er mere end et værdigt program. Det spiller og vil fortsat spille en stor rolle i udviklingen af de østeuropæiske lande: lande, der alt for længe har været lukket for Vesten. Da disse nye demokratier dukkede op, antog man, at et universitet var et universitet, uanset om det lå i Prag eller Paris, Budapest eller Birmingham. Virkeligheden har vist sig at være en ganske anden. Uddannelsen har lidt skade ligesom mange andre aspekter af livet i østbloklandene. Tempus-projektet skulle udligne disse forskelle og skabe en uddannelsesmæssig bro til 1990'erne: en bro der bygger på EU-midler, gavebistand til fremme af akademikeres rejser og erfaringsudveksling samt gavebistand til fælles projekter og initiativer til gavn for alle parter. Under Tempus-projektet blev der også leveret nyt og tidssvarende udstyr, der giver studerende og deres lærere de bedst mulige uddannelsesmuligheder. Jeg har f.eks. set nogle meget faldefærdige bygninger i Rumænien, hvor der står udmærkede moderne computere, der er finansieret af midler fra EU's Tempus-program.
De enkelte institutioner, der modtager finansiel støtte fra Tempus, erkender uopfordret, at de står i gæld til dette program og til Den Europæiske Union i almindelighed. Set i et større perspektiv er uddannelsen meget vigtig med henblik på at udvikle økonomier og genopbygge industrien og hele regioner. For at opbygge et fremgangsrigt land skal man have en blomstrende økonomi, og for at få det må man investere i uddannelse på alle niveauer. Tempus hjælper og opmuntrer de lande, der har brug for hjælp til at komme videre. Uden denne hjælp ville der være alvorlige mangler i landenes uddannelsessystemer, og befolkningen i Vesteuropa og de mere velhavende lande ville utvivlsomt lide under dominoeffekten.
De nye Tempus-forslag bygger på de seneste års erfaringer. Mange af de tidligere modtagerlande er ikke længere tilskudsberettigede, da de nu får penge fra Sokrates eller Leonardo. Mine ændringsforslag til Kommissionens dokument går bl.a. ud på at kæde de nye programmer sammen med Sokrates og Leonardo, så alt det værdifulde arbejde og forbindelserne herfra ikke går tabt. Men de nye modtagerlande, staterne i det tidligere Sovjetunionen, Mongoliet, Bosnien-Hercegovina, Albanien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien vil nu modtage penge fra Tempus-programmet. Jeg ved og har set, hvordan Tempus har hjulpet andre lande med at udvikle deres uddannelsessystemer, og nu må vi gøre, hvad vi kan for at sikre os, at Tempus hjælper disse nye modtagerlande.
I mine ændringsforslag foreslår jeg også, at der gøres en særlig indsats for at involvere flere studerende fra etniske minoriteter, så folk fra små kulturelle, sproglige og etniske grupper får kontakt med lignende grupper i andre lande. Det er en udmærket måde at bygge et folkets Europa på. Som jeg har sagt i et andet ændringsforslag, så er det også vigtigt, at ingen befolkningsgrupper stilles dårligere end andre. Vi må sørge for, at Tempus og alle europæiske projekter er så omfattende som muligt, og at de ikke udelukker nogen befolkningsgruppe. Specielt de projekter, der bygger på uddannelse og unge, skal føre folk sammen og omfatte så mange samfundsgrupper som muligt.
I den seneste revisionsprotokol var der nogen kritik af den måde, nogle af Tempus-pengene blev brugt på. Det er rigtigt, at nogle akademikere måske bekymrer sig mere om de uddannelsesmæssige aspekter end om de detaljerede procedurer i forbindelse med gavebistand og regnskaber.
Jeg håber meget, at vi i lyset af revisionsprotokollen vil kunne sørge for, at modtagerne af Tempus-penge giver præcise svar, så vi kan udvise gennemsigtighed og redegøre for, hvordan pengene bruges. Men pengene bruges fornuftigt og godt, og skønt jeg ikke er begejstret for Rådets fremlægning af deres rapport, så håber jeg meget, at Parlamentet vil støtte denne betænkning i dag.

Christodoulou
Fru formand, som ordføreren hr. Evans meget rigtigt analyserede før, så bidrager dette program væsentligt til, at uddannelse bliver et økonomisk gode for de lande, der har stort behov.
Set rent finansielt opstiller Tempus III-programmet hverken nu eller i de tidligere faser nogen særlig finansramme eller særlig finanspakke. Finansieringen af dets aktiviteter er afhængig af de to programmer - Phare- og Tacis-programmet - og følgelig hænger muligheden for dets ikrafttræden sammen med de disponible midler til disse to programmer, naturligvis under forudsætning af, at de fortsat eksisterer og udvikler sig. Det er noget, vi bør tage hensyn til, når vi vurderer den måde, som programmet skal praktiseres på.
En anden bemærkning går på vurderingen af finansieringens størrelse. Det kan naturligvis ikke baseres på finansieringen i de foregående faser, for staterne, som det allerede er sagt, er forskellige. De var anderledes før, end de er nu. Men også målene er anderledes. Det forudsætter naturligvis, at der er disponible midler, men det er nødvendigt, at Kommissionen sikrer, at der gives finansielle informationer, hvad der desværre ikke er indeholdt i de meddelelser, den er kommet med. De skal for fremtiden gives, så vi ved, hvor præcis vi befinder os. Det vil sikre den nødvendige åbenhed, så meget desto mere fordi der som regel findes en dobbelt finansieringskilde, og det kan skabe problemer: driftsudgifterne kommer fra Phare- eller Tacis-programmet og administrationsudgifterne fra Institutionen for Erhvervsuddannelse. Og i nærværende tilfælde vil jeg gerne bemærke, fru formand, at det kompetente Udvalg om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier har et meget stort ansvar for at følge gennemførelsen af disse programmer, så der ikke sker det, som i visse tilfælde er sket i tidligere tider. Der skal også være større smidighed og tilpasningsevne, så man altid sørger for at vælge de aktiviteter, der kan effektueres. Det analyserede hr. Evans også meget rigtigt, men det er vigtigt set fra finansiel side. Desuden skal man sikre, at aktiviteterne hænger sammen og supplerer andre aktiviteter, så kombinationen af dem giver den størst mulige effektivitet over for den konkrete genstand.

Hawlicek
Fru formand, på vegne af min gruppe vil jeg gerne lykønske Robert Evans hjerteligt med hans betænkning og understrege Tempus-programmets store betydning. Netop for de nye demokratier i øst er det ganske vigtigt, at der samarbejdes inden for uddannelse og kultur. Det er netop to områder, hvor vi virkelig kan samarbejde med de unge demokratier og de kommende medlemmer af Den Europæiske Union som ligeværdige partnere. Derfor understreger jeg især betydningen af dette program.

Banotti
Fru formand, da det er sidste dag inden jul, vil det glæde hr. Evans at høre, at vi er helt enige med ham. Det er det første, jeg hører om den fælles holdning, som man nåede frem til i går, og jeg giver ham helt ret i, at det simpelthen ikke er godt nok. Jeg støtter hr. Evans' betænkning 100 %, men jeg har et par kommentarer.
Hr. Evans siger med rette, at uddannelse betyder meget for disse landes udvikling. For nogle år siden så jeg, hvor specielt det videnskabelige udstyr var i mange af de lande, vi har hjulpet. Vi breder vores net endnu mere ud denne gang, og forhåbentlig er det ikke blevet for fintmasket. Hvis ingen ved, hvad vi gør, bortset fra et par stykker i et meget stort område og en række lande, så mister programmet sin værdi.
Vi mangler stadig at behandle ét område, og det er vores kendskab til det, der foregår i disse landes uddannelsessystemer. Vi har set den store betydning, som Sokrates-programmet har haft i vores egne lande. Det er grunden til, at vi - specielt i min gruppe - er rystede over det meget beskedne budget, der er bevilget til at gennemføre, hvad der faktisk er en af de største succeser i Fællesskabets historie.
Set i lyset af denne betænkning af Evans, så håber jeg, at vi på en eller anden måde - helst direkte fra de personer, der er blevet hjulpet - kan få at vide, præcist hvilken betydning Tempus-programmet har haft for deres lande. Ifølge et kinesisk ordsprog skal man, hvis man elsker sit barn, sende det ud på en rejse. Vi har ikke haft den store erfaring med besøgende udefra, hvorimod mange af vores studerende rejser til østeuropæiske lande, og det er et område, hvor vores uddannelse kan forbedres markant.
Vi støtter med glæde alle hr. Evans' ændringsforslag, og vi ønsker en glædelig jul til ham og alle dem, der har nydt godt af Tempus-programmet.

Ryynänen
Fru formand, jeg vil også lykønske hr. Evans med den gode betænkning, som jeg støtter fuldt ud. Tempus-programmet har op gennem hele 90'erne været et meget vigtigt og effektivt redskab i forøgelsen og forbedringen af de videregående uddannelser i de central- og østeuropæiske lande og senere i de nye selvstændige stater. For de central- og østeuropæiske landes vedkommende har dette program medvirket til at forøge netop de videregående uddannelsesinstitutioners evne til at deltage i fællesskabets skoleprogrammer, som nu senere er blevet åbnet for dem.
Det Tempus III-program, som Kommissionen nu foreslår, orienterer sig også mod fra og med år 2000, som en del af Phare- og Tacis-programmerne, at støtte de partnerskabslande, som ikke kan deltage i fællesskabets øvrige programmer. Hovedvægten lægges på en omstrukturering af de videregående uddannelsers administration, og en udvikling af uddannelserne også ved at åbne kontakt til en forsøgsverden. Man kan næppe overdrive de videregående uddannelsers betydning for den økonomiske og samfundsmæssige reformproces i de støtteberettigede lande.
Når nu støtteressourcerne inden for rammerne af Phare- og Tacis-programmerne alligevel er begrænsede, som det her er fremgået, er det helt tvingende nødvendigt at sørge for en effektiv koordinering sammen med de øvrige af fællesskabets aktiviteter, for at vi kan få størst mulig udbytte af programmerne. Jeg tilslutter mig ordførerens fremhævelse af dette, ligesom jeg tilslutter mig, at særlig opmærksomhed må rettes mod mulighederne for, som studerende fra forskellige mindretal, at deltage i udvekslingsprogrammerne. Sproglige og kulturelle kurser hører ubetinget til de kompletterende aktiviteter, som primært skal støttes.
Det nye Tempus-program får en klarere politisk opgave end tidligere som del af de begunstigede landes territorielle stabiliseringsbestræbelser. Tempus er jo også et redskab for samarbejde på tværs af territorielle grænser mellem de nuværende ansøgerlande og de ikkeassocierede lande. Det er vigtigt, at dette programs hovedvægt passer sammen med Phare- og Tacisprogrammernes accentuering. Programmet skal således uddannelsesmæssigt støtte reformeringen af økonomi, demokrati og administration.
De lande, der begunstiges af programmet, udgør et vældig bredt område. Samtidig er det et meget forskelligartet område. Af samme grund har man da også brug for en skræddersyet strategi til de forskellige lande og landegrupper hver for sig. Ved at styrke den europæiske forskning kan man tilnærme disse lande til fællesskabet på forskelligt plan, og samtidig intensivere oplevelsen af integration.

Kerr
Fru formand, jeg kunne godt lide fru Ryynänens bemærkning om de mange politiske nuancer og om Hughs tale her til morgen.
Der er flere grunde til, at jeg glæder mig over denne betænkning af Evans. For det første ser jeg gerne som gammel akademiker med 25 års anciennitet, at der bevilges masser af penge til mine gamle venner, så de kan beholde deres arbejde, hvis jeg nu skal til jubilæumsfest med dem næste år. Som hr. Evans udmærket ved, så bliver det selvfølgelig ikke tilfældet.
Dernæst glæder jeg mig over betænkningen, fordi Tempus I ifølge hr. McMahon blev ledet af en dygtig kvinde fra Ayrshire ved navn Leslie Wilson. Programmets succes må helt klart skyldes det faktum, at det blev grundlagt og administreret af en skotte. Det glæder mig specielt, da jeg er det skotske socialistpartis spidskandidat til de kommende valg til Europa-Parlamentet, hvor jeg kan sikre mig genvalg næste år.
For det tredje glæder jeg mig over betænkningen, fordi den stammer fra min ven hr. Evans, der selv er en hyldest til de videregående uddannelser. Han har fortalt mig, at han har to universitetsgrader fra London University, og at han er æresdoktor fra Brunel University. Det stiller spørgsmål om kvaliteten af netop dette universitet, men jeg er sikker på, at det er en værdig deltager i Tempus-programmet.
Jeg glæder mig over betænkningen, fordi den spreder uddannelse til alle egne af Den Europæiske Union og knytter bånd til de nye medlemsstater. Men ligesom hr. Evans sætter jeg spørgsmålstegn ved størrelsen af de nødvendige midler. Der er brug for flere penge til dette program og alle andre uddannelsesprogrammer, hvis de skal have nogen reel effekt - specielt for de nye medlemsstater.
Jeg glæder mig over betænkningen, fordi min ven fru Müller, der er Kommissionens plageånd, fortæller mig, at det er et rimeligt velfungerende program, og at fru Cressons tandlæge ikke deltager i det. Vi kan derfor have tillid til programmets forvaltning.
Af alle disse grunde bør vi støtte dette program. Men ligesom hr. Evans må også jeg sige, at Rådet handler arrogant, når det vedtager den fælles holdning uden så meget som at lytte til Parlamentets holdning. Det er vist en overtrædelse af reglerne for den interinstitutionelle aftale. Det kunne være fint, hvis vi trak vores holdning tilbage, hr. Evans, og tilbageholdt den i seks måneder, men vi ønsker ikke at straffe universiteterne, blot fordi Rådet har optrådt forkert. Men det ville da vise vores utilfredshed.

Lukas
Fru formand, med den form for samarbejde, som Tempus foreskriver, bliver der åbnet for fuldstændig nye regioner for Den Europæiske Union. Med hensyn til det forestående Tempus III-program forekommer det mig at være særlig vigtigt at holde nøje øje med, at fastlæggelsen af de pågældende prioriteter knyttes meget tæt til mållandenes nationale behov. Kommissionen skal sørge for, at det nye program gennemføres væsentligt mere effektivt, end det blev kritiseret for i evalueringsrapporten. Netop fordi foranstaltningerne inden for videregående uddannelse spiller en ægte nøglerolle i integrationsprocessen, har Kommissionen og alle andre deltagere her et yderst stort ansvar. Jeg støtter udtrykkeligt ordføreren, fordi han mener, at studerende også skal have adgang til mobilitetsstipendier. De er ikke blot en quantité négligeable , som han siger, men derimod den software, som det hele handler om.

Cushnahan
Fru formand, Tempus-programmet har været vellykket. Det har været et enestående bidrag til det videregående uddannelsessystem i de central- og østeuropæiske lande.
Med de store ændringer i det politiske miljø, som Tempus-programmet indgår i, specielt i forbindelse med udvidelsesprocessen, er det på tide at evaluere og opdatere programmet i forbindelse med dets tredje fase. Da disse lande er i færd med at overgå til den frie markedsøkonomi, er det specielt vigtigt, at vi hjælper undervisningsprogrammerne på rette vej, så de modsvarer den nye økonomiske situation og kan give de studerende de færdigheder, der kræves af iværksættere. Initiativer vedrørende undervisningsprogrammerne bør give akademikere og studerende på de højere læreanstalter mulighed for at lære mere om Unionens værdigrundlag, dens rolle i verden, vores politiske prioriteter samt ansvarsområderne for europæisk statsborgerskab og EU-medlemskab. Jean Monnet-programmet har i høj grad medvirket til at nå nogle af disse mål i selve Den Europæiske Union. Vi kan lære af det og overføre de bedste elementer til Tempus III.
Jeg lykønsker ordføreren og ser frem til Europa-Parlamentets og Rådets svar på den dårlige behandling i forbindelse med gårsdagens beslutning.

Virrankoski
Fru formand, Evans' betænkning, som nu er til behandling, støtter omformningen af Den Europæiske Unions ungdoms- og kulturpolitik. Indtil nu har Parlamentet førstebehandlet det nye forskriftsgrundlag for Sokratesog Leonardo-programmerne samt ungdomsprogrammet og det kulturelle rammeprogram. Nu er der tale om en fortsættelse af Tempus-programmet. Kulturudvalget har gjort et stort arbejde for at få færdiggjort disse foranstaltninger over for det næste århundredes udfordringer. Dens arbejde fortjener derfor stor anerkendelse, i særdeleshed vil jeg takke hr. Evans for denne betænkning.
Undervisning og forskning inden for de videregående uddannelser skaber grundlaget for et nyt samfund. De har gennem århundreder været mellemfolkelige, for ved hjælp af dem samles menneskehedens mest avancerede viden til fælles brug. Derfor er det ganske naturligt, at Den Europæiske Union lægger stor vægt netop på udviklingen af samarbejdet mellem de videregående uddannelsesinstitutioner. Tempus-programmet, som har berørt lande i Central- og Østeuropa, begyndte i 1990 og er siden fortsat uafbrudt. Det program, der starter nu, er geografisk set snævrere end det oprindelige område, da flere af de lande, der har ansøgt om EU-medlemskab, allerede er med i Sokrates- og Leonardo-programmerne.
Det er særlig vigtigt at trække de unge, specielt dem, der er i gang med en videregående uddannelse, med ind i det mellemfolkelige arbejde. De studerende af i dag er morgendagens samfundsskabere. Selvom et studium i udlandet er kortvarigt, åbner det et helt nyt syn på mellemfolkeligt samarbejde og på internationale relationer. Selvom målsætningen i første række er en uddybning af viden og kundskaber, åbner udveksling af studerende også en helt ny tilnærmelsesskik i forhold til mellemfolkelige spørgsmål og problemer.
Naturligvis medfører udveksling af studerende og lærere samt udvikling af administration og undervisningsmetoder også nye umiddelbare fordele. Viden og kundskab udbredes og styrkes. Men særligt vi i Den Europæiske Union må indse, at vi slet ikke altid er den part, der skal give, men også kan være den modtagende part.

Papoutsis
Fru formand, mine damer og herrer, ærede medlemmer, som De ved, er Tempusprogrammet resultatet af den politiske vilje, som stats- og regeringslederne udtrykte under deres møde i november 1989 i Paris, men også senere i december det samme år i Strasbourg.
Støtten fra og samarbejdet mellem alle de institutionelle organer, Parlamentet, Rådet, Økonomi- og Socialudvalget, førte meget hurtigt - den 7. maj 1990 - til beslutningen om at indføre Tempus-programmet, det vil sige den nødvendige lovramme for at tilpasse resultaterne af de erfaringer, man havde gjort sig gennem EU's uddannelsesprogrammer Erasmus og Comet, til østlandenes særlige forhold.
Som det fremstår af de utallige evalueringer og årlige rapporter, som De har modtaget, har Tempus-programmet siden sin ikrafttræden - 1990 for Phare-landenes og 1994 for Tacis-landenes vedkommende - og gennem de forskellige faser, som det har haft i sin udvikling, med succes bidraget til en omstrukturering og modernisering af uddannelsessystemerne i de videregående uddannelser i de berettigede lande. Således kan vi med sikkerhed sige, at det har levet op til vores forventninger. Tempusprogrammet har henvendt sig til universitetsinitiativer inden for en fastlagt prioritetsramme og altid i overensstemmelse med de nationale myndigheder. På den måde har det altid effektivt levet op til vores partneres behov. Således er de fleste af de associerede lande i Central- og Østeuropa, der har deltaget i Tempus-programmet fra dets begyndelse, nået frem til en ny fase i deres forhold til landene i EU, til deres fuldstændige og totale deltagelse i EU-programmerne Sokrates og Leonardo. Men også de ikkeassocierede lande i Central- og Østeuropa, ligesom også de nye selvstændige nationer fra det tidligere Sovjetunionen samt Mongoliet har senere draget nytte af dette program. I disse lande er der fortsat et bredt virkefelt for Tempus-programmet, det eneste organ, der i dag har mulighed for i disse geografiske områder effektivt at fremme omstillingen af universitetsområdet til de nye sociale og økonomiske forhold. Og netop til disse lande retter Tempus III-programmet sig. For også at svare på det spørgsmål, som fru Banotti stillede, vil jeg gerne sige, at Europa-Kommissionen forbereder en rapport om de følger, vi har fået for uddannelsessystemerne i de respektive stater, og naturligvis behandler denne rapport hvert land særskilt.
Fru formand, jeg vil især gerne takke ordføreren hr. Evans for kvaliteten i hans betænkning, en kvalitet, der er tydelig gennem hele betænkningen, og som også fremhæver de vigtige mål i det program, vi forhandler i dag.
Angående de ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har stillet, mener Kommissionen, at mange af dem beriger og præciserer det oprindelige forslag i endnu højere grad. Derfor kan Europa-Kommissionen acceptere ændringsforslag 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9 og 17, der blev stillet af ordføreren hr. Evans på vegne af Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier, samt også ændringsforslag 14. Derimod kan Kommissionen ikke gå ind for ændringsforslag 6 om finansieringsforholdene, som Kommissionen ikke kan forudse. De beløb, der stilles til rådighed for Tempus-programmet, vedtages hvert år inden for rammerne af, hvordan budgettet i de respektive lande bliver fordelt til Phare- og Tacis-programmerne. I sin begrundelsesrapport har udvalget karakteristisk nævnt de beløb, der er blevet stillet til rådighed for Tempus-programmet i de foregående år. Det kan dog ikke på forhånd bedømme de beløb, der vil blive stillet til rådighed for Tempus-programmet gennem støtteprogrammer efter år 2000, eftersom der endnu ikke findes nogen finansieringsplanlægning til de nye regler, der skal iværksættes i disse specifikke lande fra år 2000 og frem. Desuden kan Kommissionen ikke gå ind for ændringsforslag 16 om det udvalgs karakter og rolle, der skal hjælpe Europa-Kommissionen til programmets ikrafttrædelse. Og af den grund venter vi de nye beslutninger, der skal tages i forbindelse med udvalgene. Kommissionen vil dog gerne holde fast på teksten i sit eget forslag, idet den er udarbejdet i overensstemmelse med forslaget om udvalgene, der blev vedtaget den 24. juni 1998. Kommissionen kan heller ikke gå ind for ændringsforslag 13 om en fastsættelse af den grad af smidighed, hvormed de forskellige arbejder bliver forvaltet. Ligeledes kan den heller ikke gå ind for ændringsforslag 15 om en tilføjelse af betingelser, der som direkte resultat vil have, at såvel den efterstræbte smidighed som udvekslingen af informationer om alle initiativerne bliver begrænset. Europa-Kommissionen forstår ånden i disse ændringsforslag, men vi mener, at det oprindelige forslag til ændringsforslag 15 giver teksten et mere fuldstændigt og klart virkefelt. Endelig angående ændringsforslag 18 om indførelsen af en række aktiviteter samt ligeledes en række strukturelle foranstaltninger mener Kommissionen ikke, at det er hensigtsmæssigt at inkludere disse tilføjelser. En fastsættelse af foranstaltninger med strukturel eller endog supplerende karakter, som formuleringen netop er, hører ganske vist ind under det Tempus-udvalgs kompetence, der bliver sammensat gennem beslutningen. Disse foranstaltninger er tæt knyttet til de prioriteringer, der nås enighed om hvert år med disse landes kompetente myndigheder.
Kommissionen vil snarligt for Rådet fremlægge et ændret forslag til Tempus III, der ud over at indeholde de 10 af Parlamentets ændringsforslag, som vi kan gå ind for, også vil tage alvorligt hensyn til Parlamentets andre ønsker, naturligvis i den grad, det tillader os at præsentere vores eget forslag for Rådet.

Formanden
Mange tak, kommissær Papoutsis.
Forhandlingen er afsluttet.
Vi går nu over til afstemning.
(Forslaget til lovgivningsmæssig beslutning vedtoges)

Hulthén
Jeg vil takke ordføreren for et velgennemført arbejde med en vigtig betænkning. Tempusprogrammet for et tværeuropæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser er et vigtigt bidrag ikke blot til udvikling af de videregående uddannelser, men også til udvikling af de demokratiske strukturer i de ikkeassocierede lande i Central- og Østeuropa samt i landene i det tidligere Sovjetunionen.
I spørgsmål om de lande, som omfattes af Tempus-programmet, hvor demokratiet og borgerlige frihedsrettigheder er blevet tilsidesat af de styrende regimer - her kan nævnes Hviderusland - vil jeg specielt fremhæve betydningen af programmets mål om at styrke de videregående uddannelsers uafhængighed, forbedre deres forvaltning og synliggøre deres afgørende betydning for den økonomiske, sociale og politiske reformproces.

Ungarns deltagelse i den audiovisuelle politik
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A4-0467/98) af Leperre-Verrier for Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier om forslag til Rådets afgørelse om Fællesskabets holdning i associeringsrådet vedrørende Ungarns deltagelse i et fællesskabsprogram inden for rammerne af Fællesskabets audiovisuelle politik (KOM(97)0562 - C4-0637/97-97/0311(CNS)).

Leperre-Verrier
Fru formand, dette handler altså om Ungarns deltagelse i fællesskabsprogrammet Media II. Efter uddannelses-, ungdoms- og kultursektorene, som allerede tillader et antal central- og østeuropæiske lande, herunder Ungarn, at deltage i deres programmer, skal vi nu træffe en beslutning med hensyn til et andet vigtigt område for førtiltrædelsen, nemlig det audiovisuelle område. Denne sektor er i fuld udvikling og er særligt interessant, fordi den nyder godt af meget store teknologiske fremskridt og til stadighed er et magtfuldt udtryksmiddel, bl.a. med hensyn til identitet og borgerskab. Det er i hvert fald det mål, man ønsker at nå med oprettelsen af et europæisk audiovisuelt område.
Det skal i øvrigt bemærkes, at Media II-programmet kun er en del af den europæiske audiovisuelle politik, hvis væsentligeste del ligger i direktivet »Fjernsyn uden grænser«. Men disse to aspekter har adskillige mål til fælles. Derfor er det klart, at ansøgerlandenes deltagelse i Media-programmet er betinget af deres fremskridt med henblik på harmonisering og tilnærmelsen af landenes lovgivning til europæiske direktiver.
Man kan tvivle på, om gennemførelsesmetoderne for dette direktiv, der ikke er af uvæsentlig politisk betydning, lever op til det, der står på spil, og om de er tilstrækkelige til at nå det fastsatte mål. Vi må huske på associationsprincippet. Ungarn deltager i alle aktioner inden for rammerne af Media II-programmet efter betingelser, der er fastsat i programmet og gældende i alle medlemsstater. Ikke desto mindre er det op til Ungarn på nationalt plan at iværksætte hensigtsmæssige strukturer.
Til dette formål skal Ungarn i samarbejde med Kommissionen oprette en Media-gruppe. Med hensyn til det finansielle skal Ungarn hvert år betale et bidrag til dækning af landets deltagelse i programmet. For perioden 1998-2000 er bidraget på ca. ECU 650.000, men landet har fået tilladelse til, således som det fastsættes i tillægsprotokollen, at anvende Phare-bevillinger op til 50 % af dets budget.
Ikke desto mindre må man være bevidst om, at Ungarns lovgivningsmæssige tilnærmelse til europæiske tekster på det audiovisuelle område, og navnlig med hensyn til det famøse direktiv »Fjernsyn uden grænser«, stadig er et problem, og bør således være genstand for en tæt samordning mellem Den Europæiske Union og Ungarn. Således er udviklingen af den ungarske audiovisuelle sektor stadig en smule skrøbelig og paradoksal. Afskaffelsen af statsmonopolet i medierne fandt sted umiddelbart efter de politiske omvæltninger i 1989 som et af reformens store mål. Men det tog ikke mindre end syv år før man, med vedtagelsen i 1996 af en lov om medierne, nærmede sig dette mål. For ud over at slå et et princip fast drejede det sig også om at sætte en stopper for informations-, produktions- og udsendelsesmonopolet samt at reorganisere den audiovisuelle sektor.
Denne nye foranstaltning, som placerer Ungarn blandt de bedst rustede østlande til at sikre informationsfriheden, har indtil nu især nydt godt af den offentlige sektor, for uden for den offentlige sektor er videretransmissioner pr. satellit og udsendinger via kabel ikke underlagt nogen regler. Ikke desto mindre er der fare for, at denne til tider overdrevne frihed hindrer Ungarn i at udtrykke sin nationale identitet og betyder, at man kun benytter sig af ikkeeuropæiske produktioner. Der eksisterer ganske vist inden for rammerne af den nuværende lov beskedne kræfter til fremme af den lokale filmindustri og en ny mere specifik lov vedrørende biografer er under udarbejdelse. Desuden skal loven af 1996 ændres for at leve op til europæiske standarder.
Efter min mening er dette baggrunden for de vanskeligheder, som i første omgang har ført til en udsættelse af afstemningen om associationsprojektet i Kulturudvalget. Selvom Ungarn allerede deltog i førtiltrædelsesprocessen, og landet havde gjort opmærksom på dets ønske om at deltage fuldt ud i Media II-programmet, blev der således i foråret truffet beslutning om at give tilladelse til, at radioselskabet HBO, der er en filial af det amerikanske selskab Time Warner, som sender direkte fra Polen og pr. satellit, slog sig ned i Ungarn. Dette skete uden om alle europæiske bestemmelser og er illoyal konkurrence over for de europæiske selskaber, som overholder deres forpligtelser.
Jeg vil ikke komme ind på de forskellige forhandlingsrunder, der fulgte. Jeg tog selv til Ungarn i oktober på opfordring af statssekretæren for kultur. Efter nogle dage i Budapest, hvor jeg mødte de ungarske ansvarshavende, var jeg overbevist om, at de ungarske myndigheder var velvillige og bevidste om, at lovgivningen skulle tilpasses. Men måske var de hverken klar over sagens hastende karakter, eller at det i sidste ende også var i deres interesse at finde en løsning på problemet vedrørende HBO. Og dette ikke kun for at glæde EU og for at komme med i Unionen.
Jeg frygter desværre, at der fortsat findes visse misforståelser. Derfor har jeg med glæde noteret mig erklæringen fra Europarådets konvention om fjernsyn på tværs af grænserne, som vil give den ungarske instans ORTT mulighed for at undersøge sagen og træffe de nødvendige forholdsregler. Derudover, i forbindelse med lovgivningsmæssig tilnærmelse, er udviklingsperspektiverne nærmest udflydende og nogen gange selvmodsigende, og en vis opstramning er derfor ønskelig.
Jeg må sige, at i lyset af disse begivenheder tvivler jeg lidt på den fremgangsmåde, der består i, at ansøgerlandene fra begyndelsen kan deltage i Media-programmet. Det vil vi snart se. For nogle central- og østeuropæiske lande har Tempus-programmet været et slags venteværelse før deltagelsen i Sokrates-programmet. Også med hensyn til det audiovisuelle kan man forestille sig en slags sluse for at hjælpe disse lande til at gøre fremskridt på området. Og endnu en gang beklager jeg, at der i Phare-programmet ikke i højere grad opfordres til at finansiere kulturelle aktioner.
Endelig vil jeg sige, at selvom jeg mener, at Ungarn har gjort store fremskridt på det audiovisuelle område, selvom det er et land med stor kultur, navnlig med hensyn til film, må det udvise et klarere ønske om at tiltræde vores fælles kulturelle værdier og forpligte sig til at overholde de løfter, de giver os med hensyn til lovgivningsreformer. Navnlig skal landet overholde de frister, der sættes, og som det tilsyneladende desværre ikke overholder. Derfor har jeg med en positiv udtalelse om Ungarns deltagelse i Media II-programmet fremsat nogle ændringsforslag - jeg tænker navnlig på ændringsforslag 1 og 3, som fastsætter visse betingelser for denne deltagelse.
Jeg håber, at Rådet og Kommissionen vil følge mig i heri, og jeg ønsker desuden, hr. kommissær, at De kommer med Kommissionens synspunkt. Vi må således udsende et stærkt politisk signal. Vi må ikke glemme, at Ungarn således bliver det første land, der deltager i Media-programmet. Vi må ikke glemme, at andre ansøgerlande også er involveret i denne følsomme proces, som tilnærmelsen af lovgivningen er. Disse lande betragter os, de betrager det, der sker i Ungarn og Polen. Vi skal ikke være en trojansk hest for amerikanske audiovisuelle interesser i Europa.

Evans
Hr. formand, jeg vil gerne starte med at takke ordføreren for hendes indsats og den udmærkede betænkning, hun forelagde for os her til morgen. Det er vigtigt, at den bygger videre på den forrige Tempus-rapport. Det er meget vigtigt, at alt i Ungarn og de andre lande bringes i orden hurtigst muligt. Ungarns deltagelse i et fællesskabsprogram om medier er meget vigtig, da vi alle ved, at frie medier har afgørende betydning for et demokrati.
Af alle de nye udviklingslande i Østeuropa er Ungarn længst fremme og mest parat til at deltage i Media II-programmet, fordi dets administrative og tekniske struktur er mere veludviklet end i de øvrige lande. Jeg besøgte Budapest for nylig, og sammenlignet med de andre østeuropæiske lande klarer Ungarn sig ganske udmærket. Det er også i stand til at yde et økonomisk bidrag. Det hilser vi selvfølgelig velkommen. Ungarn er også i stand til at garantere informationsfrihed. Vi er altid meget interesserede i at sikre informationsfrihed.
I betænkningen påpeges det, at en sådan frihed vil kunne forhindre Ungarn i at udtrykke sin nationale identitet. Det er en alvorlig sag, som vi bør bekymre os om. Jeg mener, at der i Ungarn og nogle af de andre østeuropæiske lande er for mange vesteuropæiske sange samt film fra USA eller andre lande. Hvis vi ønsker at bygge et stærkere og mere forenet Europa, skal vi ikke undertrykke medlemsstaternes eller ansøgerlandenes kultur, sprog eller identitet. Derfor glæder jeg mig specielt over ændringsforslag 7 fra ordføreren, ifølge hvilket ungarsk kan bruges som kommunikationssprog. Personligt ville jeg gerne have gået endnu videre, fordi jeg ikke mener, at man kan byde nye lande velkommen i Den Europæiske Union - uanset om det er i forbindelse med Media IIprogrammet eller andre programmer - ved at sige: »I er velkomne, hvis blot I taler et af de sprog, vi bruger«. Jeg ved, at det giver problemer at sige sådan om ungarsk. Ethvert nyt sprog giver problemer. Men man kan ikke opbygge et fremgangsrigt Europa, hvis man undertrykker et af de deltagende landes sproglige eller kulturelle identitet. Jeg er klar over, at det er en udfordring, men det er en udfordring, som vi må tage op.
Selvfølgelig er Ungarns deltagelse i Media II-programmet vigtigt, men det vil også være medvirkende til at gennemføre direktivet om fjernsyn uden grænser.
Vi må prøve på at finde ud af, hvorfor den audiovisuelle industri er så vigtig, og det har ordføreren været med til at kaste lys over. I dagens samfund er vi alle klar over, at den audiovisuelle industri spiller en meget vigtig rolle, og at den har stor betydning for økonomien og jobsituationen, fordi den er et kommunikationsværktøj. Vores udvalg har flere gange i denne og andre betænkninger påpeget, at den audiovisuelle industri spiller en meget stor rolle for de kulturelle aspekter af livet og den kulturelle udvikling. Den hjælper også med til at bevare den nationale identitet. Hvis den anvendes rigtigt, så giver den plads til minoritetssprog og -kulturer samt mennesker fra etniske minoriteter i de pågældende lande. Det er vigtigt for mig at understrege, at vi skal være helt sikre på, at vi gør vores bedste for at hilse de nye lande velkommen i Den Europæiske Union gennem Media II-programmet - hvilket blot er ét eksempel - for at sikre os, at de ikke blot respekterer landets minoritetskulturer, -sprog og - religioner, men at de også gør mest muligt for at fremme disse, da et Europa, der baseres på velfungerende kulturer og respekt for andre kulturer og minoritetssprog, får mere medgang og succes fremover. Med disse bemærkninger hilser jeg denne betænkning hjertelig velkommen, og jeg lykønsker ordføreren med hendes fremlægning.

Perry
Hr. formand, min interesse i dette emne skyldes ikke udelukkende mit medlemskab af Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier, men også mit medlemskab af Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Ungarn. Jeg mener, at de blandede parlamentariske udvalg kan spille en rolle i forbindelse med overvågning af Media II og andre fællesskabsprogrammer, hvor førtiltrædelseslande allerede deltager. Det er en opgave for de blandede parlamentariske udvalg.
Vi ved alle, at Ungarn har ønsket at blive medlem af Den Europæiske Union siden 1989. Men ungarske regeringer og politikere samt det ungarske folk gør kraftigt opmærksom på, at Ungarn altid har været europæisk, og at landet nu blot ønsker at blive medlem af Den Europæiske Union. I de seneste 10 år er der sket en bemærkelsesværdig forvandling i landet, og med ændringerne i de politiske systemer og de socioøkonomiske reformer er der allerede skabt et politisk og økonomisk grundlag for en tiltrædelse. Den Europæiske Union skal gøre mest muligt for at opmuntre og fremme Ungarns tiltrædelse af Unionen, og en deltagelse i disse programmer forud for et medlemskab er et stort skridt i den rigtige retning.
Vi befinder os imidlertid på et afgørende punkt i forberedelserne til tiltrædelsen, og det har afgørende betydning, at ansøgerlandene får mulighed for at deltage i fællesskabsprogrammer, og at de tilskyndes til at vedtage Fællesskabets bestemmelser. Jeg støtter helt klart Ungarns deltagelse i Media II-programmet. Jeg støtter forslaget og vil ligesom de forrige talere lykønske ordføreren med betænkningen. Den audiovisuelle sektor har stor betydning for at fremme udviklingen af det civile samfund - specielt i de nye demokratier i Central- og Østeuropa. Vi ved, at audiovisuel programmering ikke er let i Den Europæiske Union. Derfor bliver det bestemt heller ikke let for de nye ansøgerlande.
Det vigtigste element af den europæiske audiovisuelle politik er direktivet om fjernsyn uden grænser. Jeg er enig i, at lande skal have hjælp og støtte til at bevare deres kulturer, men jeg mener, at det ikke gøres gennem rationering, kvoter eller kontrolforanstaltninger, men ved at fremme og støtte udvikling af lokal programmering. Jeg håber, at Media II-programmet kan medvirke hertil.
Når det er sagt, ønsker jeg ligesom mine kolleger, at Fællesskabet og ansøgerlandene gør en ekstra indsats for at vedtage gældende fællesskabsbestemmelser på det audiovisuelle område. Når det er gjort, kan vi alle se frem til, at Ungarn bliver medlem af Unionen, og at den også har en god audiovisuel sektor.

Formanden
Mange tak, hr. Perry.
Lige et øjeblik, mine damer og herrer, for vi mangler stadig gruppen De Grønne. Af administrative årsager var den ikke blevet medtaget. Før jeg giver ordet til hr. von Habsburg, giver jeg derfor ordet i to minutter til hr. Kerr.

Kerr
Hr. formand, den nye Labour-regering prøver åbenbart på at slette mig fra den kulturelle debats historiesider.
Jeg vil gerne starte med at lykønske fru Leperre-Verrier med endnu en udmærket betænkning. Jeg foreslog faktisk hende til at lave betænkningen på et koordinationsmøde, hvor hun ikke var til stede, da jeg vidste, at hun ville gøre et godt stykke arbejde.
Jeg har specielt lagt mærke til hendes ønske om overvågning, og det er meget vigtigt, at vi holder øje med alle de punkter, hun nævner. Jeg har bidt mærke i hendes bemærkninger om et program til forberedelse af tiltrædelse, hvilket kunne have været en nyttig idé. Jeg ønsker også at benytte lejligheden til at sige, at ressourcespørgsmålet er meget vigtigt. Jeg har netop fået at vide, at hollænderne er gået med til kun at bevilge ECU 90 millioner til det kulturelle rammeprogram, hvilket er en stor fornærmelse over for Parlamentet, der bad om ECU 250 millioner til dette meget vigtige program. Kommissionen gik med til at bevilge ECU 167 millioner, og det beløb, som hollænderne er gået med til, er skandaløst. Det viser, hvor vigtigt det er at understrege ressourcernes betydning for programmernes succes. Media II-programmet har fået flere ressourcer end dette. Det er et vigtigt emne.
Spørgsmålet om mediernes styrke i Ungarn er meget vigtigt. Da jeg voksede op, anerkendte de britiske filmselskaber den ungarske filmindustri som en meget vigtig del af den europæiske filmindustri. Som fru Leperre-Verrier har påpeget, så blev den ungarske filmindustri finansieret af den gamle ungarske statsmaskine, og denne støtte er naturligvis skåret væk ligesom mange andre aktiviteter under den gamle ungarske statsmaskine. Vi må forsøge at hjælpe med at puste nyt liv i den ungarske filmindustri, hvilket vil være et storslået bidrag til den europæiske filmindustri i EU.
Jeg glæder mig over betænkningen, og ligesom hr. Evans vil jeg afslutte mit indlæg rettidigt for at udvise den rette juleånd. Glædelig jul alle sammen.

von Habsburg
Hr. formand, mine damer og herrer, jeg vil også gerne starte med at takke madame Leperre-Verrier mange gange for hendes betænkning. Det er en glimrende betænkning, og vi har ikke alt for mange glimrende betænkninger. Den kan De være stolt over! Men jeg vil dog gerne gribe fat i nogle af betænkningens punkter, fordi de efter min mening har afgørende betydning.
Udviklingen i Ungarn er - uden tvivl netop på dette område - ret god, og har især været det siden 1996, da den nye lovgivning om medierne langsomt blev indført. Der var store problemer, for som De ved, er medierne politisk set meget vigtige, og derfor er partierne uenige - gudskelov er de ungarske partier nu uenige, der kommer ikke befalinger ovenfra. Det har bremset tingene, men det er gået, nu er det fint.
Jeg vil blot gerne gøre opmærksom på, at fremskridtene fandt sted i en udtalt liberal ånd, og at vi derfor kan tale om virkelige fremskridt i Ungarn. Her vil jeg gerne især takke ordføreren for noget, nemlig for, at hun med udgangspunkt i denne udvikling har gjort opmærksom på, hvor farligt det er, når en vis mindre national kultur dør. Ungarn har jo, som den foregående taler allerede med rette sagde, en lang udvikling bag sig inden for film- og mediekultur. Jeg kan huske lidt længere tilbage end han - dengang var han formentlig stadig et lille barn - hvad angår denne udvikling. Da jeg f.eks. deltog i ungarernes møder i Hollywood under Anden Verdenskrig, var stort set alle store filmpersonligheder repræsenteret, vi talte dog ikke engelsk, men ungarsk, fordi deres engelsk var af en sådan art, at jeg hellere ville have, at de talte ungarsk, så jeg kunne forstå dem.
Der er stadig meget talent til stede, som man udmærket kan udnytte til den almindelige udvikling af den europæiske kultur. Jeg vil derfor gerne takke ordføreren for, at hun med meget venlige og diplomatiske ord gjorde opmærksom på den internationale konference i denne sal. Konkurrencen er præget af en brutalitet, som man ikke kan forestille sig. Her kæmpes der rent faktisk med millioner af dollars for kontrollen af hele medieområdet i alle disse nye stater. Vi har nogle stater, hvor disse kræfter rent faktisk allerede har haft stor succes. Her behøver jeg f.eks. kun at gøre opmærksom på tilstanden i Den Tjekkiske Republik, hvor der praktisk talt er en klar oversøisk mediekontrol, selvom der er tale om private selskaber.
I Ungarn har det gudskelov ikke været tilfældet, for den største, også den største private fjernsynskæde er i dag for størstedelens vedkommende på ungarske og også europæiske hænder. Det er sundt, når vi ønsker at bevare den europæiske kultur. Derfor skal vi gøre os store bestræbelser her, for der findes også andre lande, hvor truslen er meget stor. Man kan f.eks. betragte den nuværende udvikling i Kroatien, hvor man med alle midler forsøger, i forbindelse med pressen, fjernsynet og de forskellige andre medier, at lægge hele kontrollen i hænderne på amerikanske selskaber. Jeg vil ikke bebrejde regeringen noget her, det er private selskaber, der forsøger at gøre det, og som så udnytter dette monopol til egen fordel. Her må vi tale om en vis fare. Jeg mener, at det er en af de vigtige ting. Vi ønsker bestemt ingen kvoter - det er blevet sagt med rette - men vi ønsker at styrke vores folk på en sådan måde, at de kan udvikle deres talenter og være konkurrencedygtige.
Til sidst vil jeg gerne fremsætte endnu en bemærkning. Vi har forskellige ændringsforslag til denne betænkning, og jeg vil gerne sige, at de generelt er gode, men jeg vil gerne give udtryk for mine betænkeligheder ved ændringsforslag 1 og 6, fordi især ændringsforslag 6, men også til en vis grad ændringsforslag 1, er urealistisk. Man kan ikke forvente af folk, at de udarbejder en betænkning hver sjette måned. Dem, der har bare lidt at gøre med fjernsyn og medier, ved, at det ikke er muligt. Man bør derfor vende tilbage til den oprindelige tekst, der blev foreslået af ordføreren. Den oprindelige tekst er god, for den fører os tilbage til realismen.

Papoutsis
Hr. formand, mine damer og herrer, ærede medlemmer, tillad mig til en begyndelse at takke ordføreren fru Leperre-Verrier for hendes betænkning.
Europa-Kommissionen foreslog i 1997, at Ungarn deltog i Media II-programmet, efter at have konstateret en betragtelig grad af tilnærmelse i Ungarns normative ramme for radio- og fjernsynstransmissioner hen mod den forordning, der angår fjernsyn uden grænser. Men denne konstatering blev delvis betvivlet af informationer, som derefter blev indsamlet, mens vi gennemførte den analytiske undersøgelse af EU-præcedens gennem et tilbageblik på lovgivningen, kendt som screening, især i forbindelse med satellittransmissioner af radio og fjernsyn over grænserne samt Ungarns evne til at garantere at ville fremme europæiske værker.
Men eftersom Ungarn påtog sig forpligtelsen at komme med specifikke løsninger på disse problemer på længere sigt, og nærmere bestemt påtog sig forpligtelsen at komme med løsninger før år 2000, så besluttede Europa-Kommissionen ikke at trække forslaget om Ungarns deltagelse i Media II-programmet tilbage. Og det første væsentlige skridt i den rigtige retning var Ungarns adoptering af Den Europæiske Aftale om Fjernsyn Uden Grænser.
Ungarns deltagelse i Media II-programmet vil være en væsentlig tilskyndelse til en yderligere, ungarsk tilnærmelse til EU-retten på det audiovisuelle område. Ungarn får mulighed for at lære procedurerne i forbindelse med det omtalte fællesskabsprogram at kende, ligesom det også får mulighed for at blive fortrolig med EU-præcedens inden for det audiovisuelle område samt det filosofiske grundlag for det europæiske audiovisuelle område. Ungarn får desuden lejlighed til at udvikle tættere bånd med den europæiske AV-industri, et faktum, jeg er sikker på vil vise sig meget nyttigt i den nærmeste fremtid.
Europa-Kommissionen vil fortsat på nærmeste hold følge udviklingen inden for rammerne af føroptagelsesstrategien, og Parlamentet bliver løbende orienteret, især gennem det blandede parlamentariske udvalg, der træder sammen to gange om året, og som udgør et glimrende forum for udveksling af synspunkter om de fremskridt, Ungarn allerede har opnået og vil opnå med tiden. Der er altså ikke brug for at skabe et yderligere overvågningsorgan, eftersom det, der eksisterer i dag inden for rammerne af den europæiske aftale, faktisk er i stand til at følge denne proces og videregive alle de nødvendige informationer om fremskridt inden for dette område til EU's organer.
Jeg vil gerne direkte forsikre hr. Evans om, at Europa-Kommissionen er enig i behovet for, at man respekterer og sikrer alle sprogene og hele den kulturelle tradition hos Europas befolkning. Specielt for at iværksætte Media-programmet i Ungarn er Fællesskabet med til at medfinansiere driften af en media desk , det vil sige et særligt kontor, der har til opgave at hjælpe med oversættelserne til ungarsk. På den måde mener vi, at vi kan dække alle de problemer, der kan opstå.
Hvad angår de ændringsforslag, som ordføreren foreslår, vil jeg gerne sige, at ud over visse syntaktiske rettelser i forbindelse med ændringsforslag 1, så er det hensigtsmæssigt, at omtalen i Den Europæiske Aftale udformes som følger: »...forpligtelser, som artikel 91 i Den Europæiske Aftale kræver mellem de europæiske fællesskaber og deres medlemslande, på den ene side Republikken Ungarn, på den anden side den 31. december 1993, fortsat kræver fremskridt...«.
Kommissionen kan gå ind for de fleste ændringsforslag, undtagen ændringsforslag 5 og 6. Den kan ikke gå ind for ændringsforslag 5, der forpligter Kommissionen til at orientere Europa-Parlamentet om resultaterne af de regelmæssige møder, som udvalget til administrering af programmet holder. Den kan ikke gå ind for dette ændringsforslag, eftersom det ikke har nogen forbindelse med Ungarns deltagelse i programmet. Ligeledes kan den ikke gå ind for ændringsforslag 6. Dette ændringsforslag handler om Ungarns forpligtelse til at deltage i de overvågningsaktiviteter, der fastsættes i artikel 4 i forordningen om fjernsyn uden grænser. Det kan ikke accepteres, eftersom det medfører specielle forpligtelser for Ungarn, noget, som ikke svarer til, hvad der gælder for andre medlemsstater. F.eks. har Cypern, der også deltager i Media-programmet, ikke sådanne specielle forpligtelser. Ændringsforslaget omhandler også en form for institutionaliseret og vedvarende deltagelse i kontaktudvalgets arbejde, det udvalg, der sammensættes på basis af forordningen. Det kan ikke accepteres, eftersom det er i modstrid med såvel forordningen som med kontaktudvalgets interne reglement, der fastsætter mulighed for at indbyde repræsentanter for landene i Central- og Østeuropa til at deltage i visse af dets arbejder.
Under alle omstændigheder, hr. formand, mener jeg, at det faktum, at Kommissionen går ind for alle de øvrige ændringsforslag, som ordføreren har fremsat, bekræfter det faktum, at den betænkning, som fru Leperre-Verrier fremlagde, virkelig er en enestående betænkning, som jeg gerne vil takke hende for endnu en gang, med forlov.

Formanden
Mange tak, hr. kommissær.
Forhandlingen er afsluttet.
Vi går nu over til afstemning.
Inden afstemning om forslaget til lovgivningsmæssig beslutning

Formanden
Jeg giver ordet til hr. Robles Piquer, som har en bemærkning til forretningsordenen.

Robles Piquer
Hr. formand, jeg vil gerne stille Dem et spørgsmål, for nogle af mine kolleger siger, at der for afstemningerne om fredagen med hensyn til modtagelse af diæter gælder samme regler som for afstemningerne de øvrige dage i forbindelse med deltagelse i afstemning ved navneopråb. Jeg vil gerne vide, om det er tilfældet. Hvis det er tilfældet, har der i dag kun været én afstemning ved navneopråb. Nogle af os har ikke kunnet deltage i den på grund af andre forpligtelser, og det ville være rimeligt, hvis der var endnu en afstemning ved navneopråb, så vi i det mindste fik mulighed for at bevise, at vi er til stede.

Formanden
Hr. Robles Piquer, kvaliteten af afstemningerne om fredagen er nøjagtig den samme som på enhver anden dag. Med hensyn til vurderingen af afstemninger ved navneopråb er mandag og fredag undtagelser. Derfor er det i denne forbindelse altså ikke nødvendigt med endnu en afstemning ved navneopråb.
Mine damer og herrer, vi går nu over til afstemning om forslaget til lovgivningsmæssig beslutning.
(Forslaget til lovgivningsmæssig beslutning vedtoges)

Formanden
Tillykke, fru Leperre-Verrier.
Jeg giver ordet til hr. Hallam, som har en bemærkning til forretningsordenen.

Hallam
Hr. formand, jeg vil blot minde Parlamentet om, at vi fremover skal opføre os ordentligt om fredagen, nu hvor tv-transmissionerne er genoptaget.

Formanden
Hr. Hallam, jeg ved ikke, hvad De hentyder til, men set her fra min plads må jeg sige, at jeg i det mindste er meget tilfreds med denne fredag og med alle fredage. Jeg synes på ingen måde, at der i dag har været udvist en opførsel, som ikke er i overensstemmelse med Parlamentets normale arbejdsgang og især med den venskabelighed og familiaritet, som heldigvis altid er til stede fredag formiddag, for det er privilegerede dage.

Resultattavle for det indre marked
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning (A4-0402/98) af García-Margallo y Marfil for Udvalget om Økonomi, Valutaspørgsmål og Industripolitik om »resultattavle for det indre marked nr. 2« (SEC(98)0889 - C4-0444/98).
Jeg giver i første omgang hr. García-Margallo y Marfil ordet som ordfører.

García-Margallo y Marfil
Hr. formand, jeg vil fremføre Økonomiudvalgets idéer om det dokument, der er fremsendt af Kommissionen, nemlig resultattavlen for det indre marked nr. 2, som vedrører fremskridtene med opbygningen af det indre marked og, hvad der er mere relevant, de forhindringer og udfordringer, som vi nu står over for.
Som De vil huske, mine damer og herrer, var hvidbogen fra 1985, den berømte hvidbog om det indre marked, næsten fuldført nytårsaften, den 31. december 1992. Men der var stadig nogle tiltag, som skulle gennemføres, og der var især dukket nye behov op, som ikke kunne dækkes.
Hvad var Kommissionens svar på disse utilstrækkeligheder og disse nye udestående emner? I 1993 nedsatte Kommissionen to udvalg, som skulle informere Parlamentet og Det Europæiske Råd om de opnåede fremskridt, men snart opdagede Kommissionen, at denne information var utilstrækkelig, og i 1996 tog den endnu et skridt. Kommissionen fremsendte meddelelsen »Virkningen og Effektiviteten af Det Indre Marked«, der var grundlaget og inspirationen for handlingsplanen for det indre marked, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd i Amsterdam i juni 1997, og som dækker den så væsentlige periode for opbygningen af Europa, som slutter den 31. december 1998, hvor euroen indføres.
Hvad indeholdt denne plan? Hvad var formålet med denne plan? Formålet med denne plan var at gennemføre et indre marked med et nationalt markeds karakteristika, som var kendetegnet ved en fælles valuta, et harmoniseret skattesystem, intregreret infrastruktur, fri bevægelighed for personer og sidst, men ikke mindst, instrumenter, der gjorde det muligt for virksomhederne at leve inden for disse rammer, og jeg henviser her til statutten for Det Europæiske Selskab.
Hvordan har man til hensigt at nå så ambitiøse mål? Hvordan er planen formuleret? For det første med en klar definition af de strategiske mål, for - som en spansk digter har sagt - den, der ikke ved, hvorhen han rejser, har ikke medvind. Dernæst ved fastsættelsen af nogle konkrete tiltag ifølge en præcis tidsplan. Og for det tredje ved oprettelsen af en procedure, der giver mulighed for at følge op på fremskridtene og på eventuelle mangler. Dette er oprindelsen for de resultattavler, som vi i dag drøfter, den tredje, som vi drøfter i dag, og som efter min mening er meget vigtig, fordi der kun er få dage, mindre end 10 dage, indtil handlingsplanen udløber.
Hvad afslører Kommissionens dokument? Hvad angår de opnåede fremskridt, kan der - efter min mening - udledes fire vigtige bemærkninger af Kommissionens dokument:
Den første er, at man har nået en lang række af de fastsatte mål, og jeg vil her fremhæve to, nemlig liberaliseringen af gasforsyningen og beskyttelsen af teknologiske opfindelser.
Den anden bemærkning er, at Kommissionen mener, at andre mål snart vil blive nået, og den understreger her direktivet om kollektive investeringsordninger, kapital på det nye kapitalmarked, som - undskyld gentagelsen - træder i kraft den 1. januar, og endvidere direktivet om ophavsrettigheder i informationssamfundet.
Den tredje bemærkning er, at det ikke er gået så godt med andre ting. Derfor udtrykker Økonomiudvalget - og jeg håber også Parlamentet - sin bedrøvelse og sin beklagelse over, at man ikke er nået ret langt eller i hvert fald ikke så langt, som man burde, hvad angår den frie bevægelighed for personer og den skattemæssige harmonisering.
Den fjerde og sidste bemærkning er, at Parlamentet med bekymring har bemærket, at næsten 15 % af lovgivningen om det indre marked ikke er blevet gennemført på nationalt plan og altså ikke er blevet indført i staternes interne lovgivning.
Hvilke konklusioner kan vi så drage heraf? Hvad skal vi gøre - som Lenin ville have sagt? For det første anmoder Parlamentet om en ny handlingsplan, som dækker perioden fra den 1. januar 1999 til den 31. december 2002, en periode, der, som formanden kan bekræfte, er sammenfaldende med indførelsen af euroen.
For det andet bør vi fastsætte to faser. I første fase, 1999, skal udestående og forsinkede forpligtelser opfyldes, og i anden periode, 2000, skal den frie bevægelighed for personer gennemføres.
Som midler foreslår Parlamentet, at man som retsgrundlag vælger en forordning og ikke et direktiv, således at forsinkelser i den nationale gennemførelse forhindres, samt kvalificeret flertal i stedet for enstemmighed.
Hr. formand, jeg vil slutte med at ønske de troende en glædelig jul og de ikketroende et glædeligt vintersolhverv.

Mendes Bota
Hr. formand, kun meget begrænsede sektorer og meget specifikke interesser drager i dag de enorme fordele i tvivl, som de åbne grænser generelt har bragt borgerne og virksomhederne i Europa. Produktion og handel er vokset uden ophør, priserne er gået ned, udbuddet er øget helt overvældende. Vi står over for det største integrerede marked i verden, med 370 millioner forbrugere, der alene bidrager med mellem 1, 1 % og 1, 5 % til væksten i BNI i EU og er en afgørende brik til at gøre økonomierne konvergente og forskellen i udvikling mellem de forskellige medlemsstater mindre. 70 % af disse 15 landes handel foregår inden for Fællesskabet, der vil råde over en fælles valuta om to uger. Underskriverne af Den Europæiske Fælles Akt har grund til tilfredshed, når de foretager en opgørelse over den europæiske integration.
Men Parlamentet skal fungere som en alarmklokke for utilfredshed. Det skal røre op i glemslens og sløvhedens vande, og det er det, som vores kollega García-Margallo her gør. Det skal gøre opmærksom på, at der endnu ikke er sket implementering af nogle vigtige foranstaltninger, der allerede fremgik af hvidbogen fra 1995, og af andre, der er blevet uomgængelige siden da. Det skal gøre opmærksom på medlemsstater, hvor der er forsinkelser - ja, ligefrem obstruktion - med hensyn til gennemførelse af fællesskabslovgivningen i national ret, og som ignorerer Kommissionens henstillinger og heller ikke tager hensyn til Domstolens beslutninger, således at der endnu er 220 lovtekster, der ikke er gennemført, hvilket svarer til 15 % af det samlede antal. Her kan der gives bøder til de genstridige medlemsstater. Men jeg tror, at den mest effektive sanktion er at offentliggøre en fortegnelse over forsinkelser og over de forsinkede, så de derved udsættes for den skam, at deres svage europæiske indsats bliver udstillet for offentligheden.
Parlamentet skal gøre opmærksom på forsinkelsen i disse resultattavler, som Kommissionen siden juni 1997 har skullet fremlægge hvert halve år, og som på sin side har rod i en forsinket gennemførelse af selve handlingsplanen for det indre marked: Ud af 62 forpligtelser er kun 23 opfyldt. Der er stadig lang vej at gå, før fordrejningerne af markedsvilkårene er afskaffet, og før alle fire bevægelighedsfriheder er tilgængelige for hele befolkningen i de 15's Europa.
Nøglen til umiddelbare fremskridt for det indre marked ligger efter vores mening nu på skatteområdet. Det er på dette felt, at de seneste retningslinjer, som dette Råd har udstukket, er lidet opmuntrende. Hvor der i går blev talt om skatteharmonisering, tales der i dag om en beskeden koordinering af skattepolitikken. Der bliver virkelig taget skridt bagud, således som det nu er sket på Det Europæiske Råd i Wien i sagen om den besluttede afskaffelse af det afgiftsfri salg ved rejser inden for Fællesskabet, i folkemunde duty free .
At udskyde en beslutning fra 1991 er et veritabelt attentat mod det indre marked. Det udgør en særdeles farlig præcedens, det er en protektionistisk skandale til fordel for en privilegeret sektor med en aktiv, magtfuld og åbenbart også effektiv lobby. Måske vil man ikke gå længere på skatteområdet, men det er i hvert fald særdeles nødvendigt at få et nyt, harmoniseret momssystem og en større ensartethed i kapitalbeskatningen.

Lindqvist
Hr. formand, denne betænkning handler om, hvordan EU-regler indføres i medlemslandene. Det er godt, at der foretages sådanne vurderinger. Betænkningen afslører også, at kun 23 ud af 62 forpligtelser er opfyldt på dette område. Det er naturligvis ikke godt. Jeg vil spørge mig selv, hvorfor regler ikke gennemføres. Det kan skyldes, at beslutningerne ikke er forankret eller ikke kan forankres i medlemslandene, eller at beslutningsprocessen er så hurtig, at medlemslandenes opinioner ikke kan holde trit. Derfor er det ikke sikkert, at flere flertalsafgørelser er den rigtige løsning.
Jeg synes, at man hellere skal se på grundene til, at beslutninger ikke gennemføres. Jeg vender mig lidt imod, at man uddeler bøder til medlemslande, der ikke gennemfører EU-regler i den nationale lovgivning. Man kan vende og dreje spørgsmålets formulering. Der findes en modsat situation, hvor EU har bevilget medlemslandene undtagelser i forhandlinger om medlemskab. F.eks. har Sverige fået en tidsbegrænset undtagelse på fire år, så vi kan bevare vores forbud mod antibiotika i dyrefoder. EU udtalte dengang, at man ønsker at nærme sig de svenske regler, hvilket er sket omend i meget begrænset omfang og meget langsomt. Kan problemet løses med bøder og lignende foranstaltninger? Næppe - det forstår nok alle.
Konklusionen på dette er, at de fælles beslutninger i denne udmærkede betænkning naturligvis skal gennemføres, da de er truffet i fællesskab. Årsagerne til den manglende gennemførelse må imidlertid belyses bedre. Der skabes under alle omstændigheder bedre resultater og større tillid gennem samarbejde i stedet for bøder og tvang. Regler bliver altid bedre, hvis de er godt forankrede i medlemslandene. Så får man også mulighed for at anvende dem på en bedre måde.

Kerr
Hr. formand, jeg erstatter hr. Wolf i dag, men med min uendelige viden og fleksibilitet skal jeg forsøge at fremsætte nogle bemærkninger om det indre marked. Jeg er faktisk meget glad for at tale om det, fordi det er et emne, som ligger min premierminister hr. Blair stærkt på sinde. Når han holder et øjebliks pause i bombningen af Bagdad, vil han muligvis se på nærværende beslutning og betænkning. På trods af hans begejstring for det indre marked vil der være mange ting, som han ikke er enig i. Der er f.eks. spørgsmålet om den fælles valuta, hvilket ganske rigtigt er vigtigt for fuldførelsen af det indre marked. Hr. Rupert Murdoch vil naturligvis endnu ikke give Storbritannien adgang.
Spørgsmålet om en harmonisering af beskatningen skræmmer i øjeblikket alle britiske medier på grund af tanken om, at vi på en eller anden måde kommer til at give afkald på en smule suverænitet i forbindelse med momsharmoniseringen. Det er helt klart nødvendigt for det indre marked. Jeg vil gerne understrege den politiske betydning af arbejdstagernes frie bevægelighed og beskyttelse af arbejdstagerne på det indre marked. Det understreges ikke nok i denne betænkning. Markedet har to sider, og vi skal beskytte begge sider.
Til slut vil jeg ønske alle en glædelig jul og et godt nytår.

Blokland
Hr. formand, det indre markeds resultattavle er et nyttigt instrument. Hvert halve år får man indsigt i, hvor langt man er kommet med implementeringen af lovgivningen om det indre marked. Især gennemførelsen af EU-direktiver i national lovgivning kræver opmærksomhed. Ved hjælp af resultattavlen kan man hurtigt kontrollere, hvem der gør deres hjemmearbejde, og hvem der er bagud. Det står fast, at medlemsstaterne skal opfylde de indgåede aftaler og forpligtelser. Det mærkelige er, at det drejer sig om hjemmearbejde, som medlemsstaterne har pålagt sig selv, fordi det er Rådet, der sammen med eller uden Europa-Parlamentet fastsætter EU-reglerne. I forslaget til beslutning tages der for lidt hensyn til beslutningsprocessens egen karakter på Unionsplan. Når alle medlemsstaterne skal være enige, kan det i nogen tilfælde tage lang tid, inden der foreligger en beslutning. Det er en ulempe.
Ophævelse af enstemmighedsprincippet implicerer imidlertid endnu mere modarbejde i medlemsstaterne og fremkalder endnu flere krænkelsesprocedurer. Det ser ud som om, det i så tilfælde er en udvej at gribe til forordninger. Men hvad bliver der så tilbage af susidiaritetsprincippet? Beslutningerne bliver på denne måde bestemt ikke truffet nærmere borgerne. Punkt 9 og 10 giver et helt forkert indtryk. Vedrørende forslaget om at indføre et fælles momssystem omkring år 2000 på grundlag af oprindelsessystemet kan jeg kort og godt sige, at omkostningerne og de administrative byrder ved indførelsen er så høje, at denne plan foreløbigt skal lægges på is, medmindre Kommissionen råder over en stor hemmelig reserve. Hvis det er tilfældet, hører jeg det nok fra kommissæren.
Tilsidst er anmodningen om, at det indre marked inden for en periode på tre år skal have alle et nationalt markedskarakteristika, ikke reel. Styrkelse af håndhævelsen af de eksisterende ordninger skal have førsteprioritet. En bedre virkning af det indre marked kan netop opnås gennem samtidig respekt for de kulturelle forskelle. I øvrigt, hr. formand, ønsker jeg Dem og alle kollegerne en god jul og et godt nytår 1999. Det gælder også Kommissionen og Rådet på trods af beslutningens punkt 5, hvor der anmodes om inden 31. december 1998 at realisere så mange målsætninger som muligt. Hr. kommissær, De kan roligt tage et par fridage.

Lukas
Hr. formand, når Den Økonomiske og Monetære Union bliver indført i de 11 stater om nogle få dage, er et 100 % fungerende indre marked ikke længere blot et mål, vi skal efterstræbe, men en ægte nødvendighed. Mangelen på disciplin hos medlemslande, der ikke efterkommer deres forpligtelser i forbindelse med det indre marked, skal bekæmpes endnu mere konsekvent efter indførelsen af den fælles mønt. Den totale gennemskuelighed og sammenlignelighed gør immervæk, at konkurrenceforvridninger nu bliver endnu mere virkningsfulde. Selvom der er opnået fremskridt, er staternes bestræbelser entydigt endnu ikke tilstrækkelige. Når man siger A, må man også sige B. De samme regeringer, der har undergået de allerstørste restriktioner i finansloven for at opfylde konvergenskriterierne, skal underkastes en interventionsmekanisme til fjernelse af handelshindringer og også være parate til at harmonisere deres skatter og afgifter, således at der ikke er fare for en usund overflyttelse af kapital og virksomheder. Hr. formand, lad mig undtagelsesvis, fordi vi har talt om mangelen på disciplin, overskride det ene minut, jeg har fået at tale i, for at ønske Dem alle en glædelig jul!

Rübig
Hr. formand, ærede kolleger, i lang tid stræbte vi med den europæiske integration efter et fælles økonomisk samarbejdsområde uden grænser. Konceptet til skabelse af det indre marked var endda noget i stil med en overordnet plan til gennemførelse af De Europæiske Fællesskabers fredsidé. I dag tager vi endnu et skridt. Det indre marked er i høj grad blevet en realitet. Det store mål, som ligger foran os, er vejen til det europæiske hjemmemarked. Den anden resultattavle for det indre marked giver nu en velkommen lejlighed til at forhandle om status quo for den økonomiske integration i Den Europæiske Union.
Med indtrædelsen i Den Monetære Unions tredje fase om mindre end to uger opnås der en ny kvalitet i integrationen. Vi har også gennemført eller påbegyndt en række projekter, der er nødvendige for at realisere det europæiske hjemmemarked. Først blev elektricitetsmarkedet og derefter gasmarkedet åbnet for det indre marked. Beskyttelsen af bioteknologiske opfindelser blev sikret. Vi kan stadig alle huske de intensive diskussioner her i Parlamentet.
I går stemte vi ved andenbehandlingen om den europæiske garantilovgivning, og også direktivet om restancer blev godkendt ved førstebehandlingen og bliver for øjeblikket behandlet i Rådet. Jeg håber personligt, at disse forhandlinger kan føre til et omfattende resultat så hurtigt som muligt. Det er især vigtigt for de små og mellemstore virksomheder, da restancer hos statslige instanser er et kæmpe problem og betyder tab af mange arbejdspladser hvert år.
Der er også andre projekter, der stadig befinder sig på pipelinestadiet. I begyndelsen af næste år vil vi træffe en afgørelse her i Parlamentet om harmonisering af ophavsretten og også om nogle miljøaspekter i f.eks. direktivet om gamle køretøjer. Vi venter også stadig på enighed om vedtægterne for det europæiske selskab. Det er også et vigtigt grundlag for, at større virksomheder kan arbejde ordentligt i Europa.
Fremover bliver vi dog også nødt til at gøre os flere tanker om, i hvilket omfang og på hvilket plan vi ønsker at gøre brug af retlige instrumenter. Deregulering på den ene side og subsidiaritet på den anden side har allerede i nogen tid udgjort konkrete krav og munder netop i disse dage ud i konkrete projekter såsom SLIM-initiativet. Vi har også altid gjort opmærksom på, i forbindelse med den statistik, som vi har stemt om i denne uge, at SLIM-initiativet absolut skal gennemføres på dette område, og vi ønsker også en grønbog her. Nu er det så også min tur til at rette en hjertelig tak til Præsidiet og medarbejderne samt ønske held og lykke næste år og glædelig jul!

Berthu
Hr. formand, Parlamentets betænkning om Kommissionens oprettelse af en resultattavle for det indre marked er et udtryk for en yderst disciplinær opfattelse af det europæiske samarbejde. Den anbefaler dels, for at undgå vanskelighederne som følge af, at direktiverne skal gennemføres i national lovgivning, at der anvendes forordninger, der er direkte gældende, ensartede og vedtaget med flertalsbeslutninger, hvilket forekommer mig at være i modstrid med de opfordringer til fleksibilitet og subsidiaritet, som med jævne mellemrum fremsættes her og der. Dels anmoder den Kommissionen om endnu en gang at undersøge muligheden for at pålægge de stater bøder, som ikke opfylder deres pligt til at gennemføre lovgivningen.
Det ville efter vores mening være fuldstændigt illegalt og udemokratisk, hvis et administrativt organ kunne idømme suveræne stater sådanne sanktioner. Desuden er der ingen hjemmel i traktaten for, at Kommissionen kan handle således, og Rådet kan ikke selv uddelegere sådanne rettigheder, da det heller ikke har dem. Det er ifølge artikel 171 i traktaten kun Domstolen, der råder over disse sanktionsmuligheder, og de er endda efter vores mening overdrevne, fordi de ikke kan appeleres og ikke kan afskaffes efter et nationalt demokratisk og formelt udtrykt ønske.
Disse betragtninger forhindrede ikke Kommissionen i for nylig at foreslå Rådet, at det gav Kommissionen tilladelse til at iværksætte en autoritær interventionsmekanisme med henblik på at udrydde visse handelshindringer. Rådet afviste strengt dette og med rette. Men det er sandt, at Rådet selv accepterede iværksættelsen af multilaterale overvågninger, først af offentlige underskud og dernæst af beskæftigelsesområdet, hvilket også har disciplinære formål.
Dette sidespor skyldes en dobbeltfejl, som i øvrigt gentages i dag i den betænkning, vi forhandler om. For det første råder Bruxelles over en retmæssighed, der har forrang over nationernes, derefter skal det indre marked blive et hjemmemarked, det vil sige et fuldstændigt integreret indre marked som et nationalt marked. Denne dobbeltfejl er fra starten selvfølgelig en fornægtelse af ethvert nationalt spillerum og således af al national suverænitet i enhver sammenhæng. Det ville gøre Rådet ære, hvis det ved førstkommende lejlighed én gang for alle satte en stopper for dette.
Kære kolleger, jeg ønsker Dem en glædelig jul i et Europa, der endnu ikke er fuldstændig disciplinært.

Cushnahan
Hr. formand, jeg glæder mig over denne betænkning. Nogle af ordførerens konklusioner er meget foruroligende. Han fremhæver, at 15 % af den lovgivning, der er vedtaget om det indre marked, endnu ikke er blevet gennemført i national lovgivning i alle medlemsstaterne. Han er ligeledes meget bekymret over, at forslagene vedrørende fri bevægelighed for personer og skattemæssig harmonisering ikke er blevet vedtaget.
Ligesom ordføreren glæder jeg mig over Kommissionens resultattavle, der er et udmærket instrument med henblik på at bedømme gennemførelsen af handlingsplanen for det indre marked. Jeg håber, at Kommissionen gennemgår den meget nøje. De politiske fanatikere i Kommissionen og Rådet, der går ind for at afskaffe det afgiftsfrie salg, hævder, at en fortsættelse af det afgiftsfrie salg ikke er foreneligt med det indre marked. Jeg vil opfordre dem til at læse denne betænkning og foretage en grundig analyse af Kommissionens resultattavle. Når de så ser, at der stadig vil gå lang tid, inden det indre marked kan gennemføres - specielt hvad angår en skattemæssig harmonisering - så vil de muligvis skifte mening, specielt i lyset af beslutningen på topmødet i Wien om at undersøge effekten af en sådan afskaffelse af det afgiftsfrie salg. Jeg tror, at denne undersøgelse vil bekræfte mange af EuropaParlamentets medlemmers værste anelser om, at 140.000 arbejdspladser vil gå tabt i EU, at billetpriserne til fly og færger vil stige, og at EU's turisme og regionalpolitik vil blive undermineret. Jeg håber, at disse oplysninger vil kunne overtale ØKOFIN og Kommissionen til i det mindste at forlænge den afgiftsfri ordning ud over den 30. juni 1999. Det vil være den bedste julegave, som Kommissionen og Rådet kan give til borgerne i Europa.
Til slut vil jeg gerne ligesom de øvrige talere ønske alle parlamentsmedlemmer, Parlamentets personale, kommissæren, Kommissionens personale og alle dem, der virker for Europa-Parlamentet en glædelig og fredfyldt jul samt et lykkebringende nytår.

Papoutsis
Hr. formand, mine damer og herrer, ærede medlemmer, jeg vil først og fremmest takke Dem for den positive vurdering af resultattavlen, hvis tredje udgave blev offentliggjort sidste oktober. Tillad mig også at takke ordføreren hr. García-Margallo y Marfil for hans fremragende arbejde.
Den halvårlige resultattavle har to formål: For det første at give et billede af den løbende situation af det indre marked og for det andet at vurdere i hvilken grad medlemsstaterne, Rådet, Parlamentet og Kommissionen opfylder de mål, som aktionsplanen for det indre marked foreskriver, og som vi alle er blevet enige om. Denne resultattavle er altså et forvaltningsredskab med et klart fastsat, politisk mål, nemlig at forbedre den måde, det indre marked fungerer på.
Ved at offentliggøre objektive informationer om det indre markeds resultater kan vi hjælpe med til at tackle de hindringer, der stadig står i vejen for at gennemføre markedet fuldt ud. Resultattavlens effekt er særlig kraftig i forbindelse med manglen på integration, det vil sige den procentdel af forordninger, der endnu ikke er ratificeret i en eller flere medlemsstater. Ifølge de seneste data, der fremkom i Rådet (det indre marked) den 7. december, er det kun 13 % af forordningerne, der endnu ikke er ratificeret i hele Unionen, og det skal sammenlignes med den store andel på 35 %, som vi stod over for for halvandet år siden, i juni 1997. Desuden er integrationen af medlemsstaternes lovgivning blevet betydeligt bedre. Niveauet for hvor meget, der mangler, ligger lavt, fra 0, 7 % i Finland, der er tæt fulgt af Danmark, Sverige, Spanien og Holland, til den højeste andel på 5, 5 % i Portugal. Til trods for den fremgang, de fleste medlemsstater har opnået, står det klart, at alle de resterende forordninger ikke kan nå at blive ratificeret inden udgangen af 1998. Denne forsinkelse skal indhentes omgående. Medlemsstaterne må holde de sidste ugers tempo, hvad angår forkyndelse af forordningernes ikrafttrædelse på nationalt plan. Hvis dette sker, så vil det indre marked inden midten af næste år, inden næste juni, endelig have kunnet overvinde denne store forhindring og tydeligvis fungere fuldt ud og rigtigt. Europa-Kommissionen vil fortsat på nærmeste hold følge denne udvikling med resultattavlen for det indre marked til trods for aktionsplanens udløb i slutningen af året.
Et andet positivt element er, at der desuden er nye udviklinger i gang angående ikrafttrædelsen af aktionsplanen for det indre marked, såvel på det lovgivningsmæssige som på det ikkelovgivningsmæssige område. Jeg vil gerne betone Rådets nylige udgivelse af forordningen om det indre markeds ikrafttrædelse i forbindelse med varernes fri bevægelighed i medlemsstaterne samt af forordningen, der kodificerer procedurerne for nationale støtteordninger.
Desuden har Europa-Parlamentet udtrykt sin mening om grønbogen om patenter og på den måde muliggjort Kommissionens meddelelse inden slutningen af året.
Aktionsplanen krævede desuden, at der blev gjort forsøg på at tackle svagheder inden for visse områder: de offentlige overenskomster, den gensidige anerkendelse, de europæiske standarder, den ensartede mærkning, patenterne, forsøgsprodukterne, samt også moderniseringen og indførelsen af det mest sammenhængende, fælles momssystem samt endelig realiseringen af Told 2000-programmet og foranstaltningerne til en reform af transit. Som De ved, gennemføres der mange arbejder inden for disse områder. Inden for nogle er der oven i købet allerede fremkommet meddelelser, der præsenterer yderligere arbejdsprogrammer for de kommende år. Inden for andre områder, som f.eks. digitale underskrifter, forfatterrettigheder i informationssamfundet, regler for arbejdernes ophold og fjernkontant- og kreditsalg, foregår der stadig forhandlinger såvel i Rådet som i Parlamentet.
Derimod betyder Rådets (sociale anliggender) fiasko med at komme til enighed om spørgsmålet om arbejdernes deltagelse, at der kun er opnået små fremskridt i forbindelse med det foreslåede direktiv til vedtægter for de europæiske selskaber og til de tilsvarende forslag inden for området selskabslovgivning.
Men der er opnået betydelige fremskridt i at forbedre forvaltnings- og rådgivningsredskaberne, der tilsigter at styrke effektiviteten af det indre markeds regler. Og her er f.eks. inkluderet en acceleration af Kommissionens indgrebsprocedurer, skabelsen af koordineringscentre i medlemsstaterne for hurtigere at løse problemerne, skabelsen af berøringspunkter for virksomhederne og borgerne i medlemsstaterne samt åbningen af en dialog med virksomheder og borgere. Jeg vil gerne her forsikre Dem om, at vi tillægger dialogen med virksomhederne meget stor betydning. Der er en aktivitet, vi vil påbegynde i fællesskab med min kollega, hr. Monti, i den nærmeste fremtid. Det er vores mål at styrke informeringen af virksomhederne om det indre marked, især de små og mellemstore virksomheder, der ikke altid har alle muligheder for at få alle de nødvendige oplysninger. Det er et absolut brugervenligt system, et system, der er baseret på direkte kontakt via Internet og over telefon. Den første fase i udviklingen af systemet bliver sat i værk om ganske få dage, nemlig på mandag den 21. december. Som interkommunikativt system giver det desuden virksomhederne mulighed for at få rådgivningsbistand angående de problemer, de har. Det er jeg sikker på vil være et værdifuldt bidrag til vores forsøg på at få det indre marked til at fungere bedre. Idet det tages for givet, at der i de fleste, men dog ikke i alle tilfælde, er opnået de store fremskridt, som vi stræbte efter gennem aktionsplanen, så er det Kommissionens synspunkt, at aktionsplanen må anses som en absolut succes. Resultattavlen for det indre marked vil fortsat følge fremskridtene inden for alle de mål, der endnu ikke er blevet opnået.
Mine damer og herrer, aktionsplanen for det indre marked fungerer kun få dage endnu. Vi kan med rette hævde, at det indre marked om få uger vil gå ind i den fælles mønts epoke og i en langt bedre tilstand end for 18 måneder siden. Men der er ikke plads til at tage det med ro. Europa-Kommissionen skal forfatte et forhandlingsdokument i februar 1999 for at genundersøge situationen og præsentere sine tanker om den samlede strategi for det indre marked. Den udtalelse, vi i dag har forhandlet, indeholder specifikke forslag til, hvordan man kan tackle ulemperne ved det indre marked, de ulemper, som Europa-Kommissionen detaljeret vil undersøge i de kommende måneder. Men det er nødvendigt, at der også bliver gennemført andre forhandlinger i de kommende måneder for at få en rettidig indstilling af et endeligt forslag til vedtagelse af Det Europæiske Råd i Köln i slutningen af det tyske formandskab.
Hr. formand, tillad mig nu at udtrykke mine højeste ønsker til Dem personligt, til parlamentsmedlemmerne, tolkene, dem, der arbejder i Europa-Kommissionen, og naturligvis Parlamentet om den bedst mulige jul, den lykkeligste jul. Jeg håber naturligvis også, at vi alle kommer ind i det nye år med helbred og glæde.

Formanden
Mange tak, hr. Papoutsis. Lad også mig på Parlamentets vegne ønske Dem alt det bedste, ikke kun for helligdagene, men også for det nye år og det samarbejde, vi forventer fortsat at have med Dem. Derfor sender vi Dem og Deres familie de bedste ønsker.
Forhandlingen er afsluttet.
Vi går nu over til afstemning.
(Forslaget til beslutning vedtoges)

Rübig
Hr. formand, jeg vil gerne udtrykke et ønske i forbindelse med det indre marked, og det er, at vi også fremover bekæmper bedrageri og kriminalitet med samme effektivitet, som vi har gjort hidtil, og at vi foregår Europa med et godt eksempel, hvad angår sikkerheden i Parlamentet. Tak, hr. formand!

Lulling
Hr. formand, jeg har stemt for betænkningen om en resultattavle for det indre marked, men jeg ønsker alligevel at komme med nogle præcisioner.
Der er endnu lang vej til det perfekte indre marked uden konkurrenceforvridning. Det er efter min mening uacceptabelt, at medlemsstaterne ikke gennemfører de direktiver, der er vedtaget, og jeg er ikke enig med hr. Berthu, når han vurderer, at det ikke er nødvendigt med sanktioner. Det er nødvendigt med sanktioner mod de medlemsstater - herunder mit eget land - der ikke gennemfører direktiverne, for dette medfører konkurrenceforvridning.
Med hensyn til konkurrenceforvridning vil jeg gerne sige et par ord om noget, der virkelig ikke fungerer i det indre marked: Jeg vil tale om eneretskontrakter for levering af visse varer, kontrakter, som går ud over de detailhandlende i mit land. Jeg havde sendt et skriftligt spørgsmål ...
(Formanden anmoder taleren om at afslutte) Et øjeblik, hr. formand, vær en smule fleksibel, dette er vigtigt!
Jeg sendte et skriftligt spørgsmål til Kommissionen. Hr. Van Miert, som er belgier, svarede mig, at de eneretskontrakter, som tvang de luxembourgske detailhandlere til at anvende en belgisk generelrepræsentant, som betales af udvalgene, var i overensstemmelse med det indre marked. Dette kan jeg ikke tro, da den luxembourgske detailhandler skal betale en højere pris end den pris, der blev tilbudt forbrugerne i de tilstødende regioner. Hvis det ikke er konkurrenceforvridning, ved jeg ikke, hvad konkurrenceforvridning er, og jeg insisterer på, at vi rent faktisk får orden på denne situation.
Hr. formand, hvis De vil tillade mig at sige endnu et ord om den skattemæssige harmonisering, mener jeg ikke, at der er behov for en harmonisering i alle henseender, fordi en sund skattekonkurrence er på sin plads i et fællesmarked. Se, hvad der sker i USA eller i Schweiz, hvor skatterne ikke er de samme. Vi ønsker ikke en harmonisering, der er en ensretning, og vi ønsker en sund skattekonkurrence i det indre marked.
Hr. formand, vi ønsker ikke, at momsen harmoniseres som euroen. Det er en social uretfærdighed. Alt dette siger jeg, fordi jeg har stemt for betænkningen, men da betænkningen indeholder afsnit, der kan forlede nogle til at tro, at jeg er for denne harmonisering, som jeg ikke ønsker, er jeg nødt til at komme med disse præcisioner.
Jeg takker for Deres venlighed, hr. formand. Jeg ønsker Dem og alle mine kolleger et godt 1999, hvor vi bestemt ikke vil se den skattemæssige harmonisering, som hr. Deprez taler om.

Wolf
Denne betænkning fremhæver et problem uden virkelig at give sig i kast med det: Gennemførelsen af det indre marked har vist sig at være en langt mere kompleks politisk reguleringsopgave, end det var påtænkt i det oprindelige koncept, hvis centrale punkt var en upolitisk, ukontrolleret udvikling af de deregulerede markedskræfter. Dette problem vil, så meget står klart i dag, ikke kunne løses på en bæredygtig måde uden en ny politisk start, med hvilken der kan begrundes en tilstrækkelig samfundspolitisk grundkonsensus hos EU-medlemslandene og funktionsdygtige EU-reguleringsrammer. Siden regeringsskiftet i Tyskland er dette blevet muligt i EU. Nu gælder det om at udnytte denne mulighed energisk og ikke sætte tingene over styr med kortfristet motiverede diskussioner!
Betænkningen af vores kollega García-Margallo y Marfil er desværre i alt for høj grad præget af et teknokratisk skadebegrænsningsperspektiv, f.eks. endda af markedsradikale illusioner om det indre markeds »egenskabelse«, til at kunne tage udfordringen op i forbindelse med denne centrale politiske mulighed. Det er beklageligt. Betænkningen indeholder dog heller ikke noget virkelig forkert. Derfor vil vores gruppe afholde sig fra at stemme ved afstemningen.

Formanden
Mine damer og herrer, Parlamentet er nået til slutningen af dagsordenen.

Afbrydelse af sessionen
Formanden
Mine damer og herrer, dette er faktisk årets sidste møde og også den sidste dag i denne mødeperiode.
Det er derfor rimeligt, at vi bekræfter over for os selv, at vi har udnyttet dette år, med alle dets vanskeligheder - for vi mener at vide, hvorfra vinden blæser. Som gode håndværkere har vi arbejdet tålmodigt dag efter dag, og jeg synes, at vi set i et globalt perspektiv kan være tilfredse.
Det må også siges, mine damer og herrer, at denne uge har været en uge med intenst arbejde og stort ansvar. Intenst arbejde for Dem, mine damer og herrer, og intenst arbejde for vores medarbejdere.
Her sidst på ugen, hvor vi påkalder os freden, må vi desværre erkende, at freden snarere er et ønske end en egentlig realitet. Et ønske, som vi gerne vil fremme, således som vi gerne vil fremme den fulde respekt for menneskerettighederne - og i denne forbindelse har denne uge været meget betydningsfuld. Som vores formand har udtalt det, ønsker vi frihed for alle politiske fanger, der kæmper fredeligt for deres idéer.
Jeg tror, at vi med disse erklæringer ikke lukker året af, men snarere åbner op for næste års arbejde.
Mine damer og herrer, tillad, at jeg - som alle fredage i Strasbourg - i dag med et vist eftertryk udtrykker vores taknemmelighed over for alle vores medarbejdere. Og lad mig opremse dem: For det første er der dørvogterne, vores så diskrete og venlige dørvogtere, hvis tilstedeværelse næsten ikke mærkes, men som alligevel er så effektive. Vores tolke, disse vennestemmer, som vi næsten genkender. Ofte kan vi ikke sætte ansigt på dem, men vi kan sagtens genkende disse vennestemmer, der hjælper os så meget. Oversætterne, som vi har nævnt så mange gange, og mine damer og herrer, også dem, som dag efter dag udarbejder Regnbueudgaven, og dem, som med stor præcision og effektivitet udarbejder møderapporten.
Mine damer og herrer, sidst men ikke mindst vil jeg nævne de embedsmænd, som assisterer os på møderne, disse embedsmænd, som ledes af hr. Rømer, og om hvem jeg talrige gange har sagt, at de forhindrer mange af de fejl, som vi ville begå, ud over dem, som vi rent faktisk begår.
Men, mine damer og herrer, dette møde har også et andet kendetegn, som ikke undgår Deres opmærksomhed: Det er det sidste jule- og nytårsmøde i denne valgperiode, og disse embedsmænd repræsenterer også en vis kontinuitet i fremtiden. Den politiske kontinuitet er Parlamentet, og den vil blive repræsenteret af dem, som fortsætter i Parlamentet, og dem, som kommer. Men kontinuiteten i det daglige arbejde og en vis overbevisning for os, som forlader stedet, om, at vi efterlader en arv, den repræsenterer de. Derfor vil jeg især takke dem.
Og til Dem, mine damer og herrer, må jeg sige, at hvor jeg end befinder mig næste jul, vil jeg mindes Dem. Når jeg lukker øjnene, kan jeg huske alle Deres ansigter. Det er ikke en stor bedrift, for der er ikke mange. Men jeg husker alles ansigter. De skal vide, at jeg helt sikkert vil mindes Dem, og at jeg i dag endnu en gang udtrykkeligt takker Dem for det samarbejde, De alle yder mig, når jeg sidder som formand, og som gør alt meget nemmere. Men, mine damer og herrer, jeg vil også ønske Dem alt det bedste for julen, for fremtiden, og sige Dem, at jeg føler mig som en virkelig god ven af Dem alle og enhver.
Bones festes i feliç any nou , som man siger der, hvor jeg kommer fra. Glædelig jul og godt nytår, mine damer og herrer. Jeg erklærer Europa-Parlamentets session for afbrudt.
(Mødet hævet kl. 11.30)
