EU-strategi for Østersøområdet (forhandling)
Formanden
Det næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om EU-strategien for Østersøområdet.
Cecilia Malmström
Hr. formand! Det glæder mig at have mulighed for at forelægge en af det svenske formandskabs vigtigste prioriteter - udviklingen af strategien for Østersøområdet. Dette forslag lægger sig i høj grad op ad den initiativbetænkning, som Parlamentet udarbejdede tilbage i 2005 i en tværpolitisk arbejdsgruppe ledet af hr. Beazley. Sverige agter at benytte sit formandskab til at udforme en sammenhængende og udførlig strategi for området på grundlag af forslag fra Kommissionen.
En af de vigtigste begivenheder er et stort møde på højt plan, som finder sted i Stockholm i morgen og i overmorgen. Sverige og de øvrige lande, der grænser op til Østersøen, har naturligvis en stor interesse i strategien for området, men vi mener også, at den kunne tjene som model for andre regioner og andre regionale strategier, som ville være til gavn for hele EU. Vi kan ved at arbejde på tværs af grænser og sektorer i en bestemt region sammen og mere effektivt tage hånd om fælles udfordringer som forurening og miljøødelæggelse. Vi kan skabe nye erhvervsmuligheder og nye arbejdspladser og forbedre transportforbindelserne.
Det er derfor vigtigt, at de regionale strategier er en del af en bredere EU-politik. Den foreslåede strategi for Østersøområdet er resultatet af en anmodning fra Det Europæiske Råd til Kommissionen i december 2007, og initiativet blev bakket op af Parlamentet i en beslutning af 12. december 2007. Det er håbet, at strategien vil få opbakning på Det Europæiske Råd i slutningen af oktober.
Formålet med strategien er at forbedre miljøet i Østersøområdet og øge integrationen og konkurrencen i området. Strategien vedrører især fire udfordringer: at muliggøre et bæredygtigt miljø, fremme regionens velstand, øge tilgængeligheden og tiltrækningskraften og garantere sikkerheden i regionen. En af hovedprioriteterne er naturligvis at få styr på miljøproblemerne. Der er meget alvorlige trusler mod miljøet i Østersøen, og det betyder, at der er en risiko for, at områdets økonomiske udvikling bliver berørt. Der er tale om et meget følsomt havmiljø, som er udsat for mange forskellige miljøpåvirkninger.
Der er behov for beslutsom og hurtig handling. Det er navnlig overgødskning og kraftig algevækst forårsaget af en for stor afstrømning af næringsstoffer, der truer Østersøens økologiske balance. Østersøen er samtidig påvirket af forurening fra landbaserede kilder, farlige stoffer og virkningerne af klimaændringerne. Disse kritiske og alvorlige miljøtrusler gør Østersøregionen til en åbenlys prioritet på miljøområdet, og vi håber, at der vil blive vedtaget konklusioner i december.
Den alvorlige sundhedstilstand i Østersøområdet er imidlertid ikke den eneste udfordring, som regionen står over for. Den økonomiske krise har gjort spørgsmålet om beskæftigelse og vækst yderst aktuelt. De fleste lande i Østersøområdet er små og er afhængige af eksport. Det betyder, at vi må øge integrationen og styrke konkurrencen i hele Østersøregionen. Vores hensigter og mål er i den forbindelse klare. Vi ønsker, at det indre marked kommer til at fungere bedre i vores region end noget andet sted, og vi ønsker, at den nye Lissabonstrategi for vækst og beskæftigelse gennemføres effektivt i denne del af Europa.
Vi skal imødegå krisen ved at øge samarbejdet og indsatsen i vores nærområde. Den globale konkurrence fordrer et samarbejde på tværs af grænser mellem lande og virksomheder, inden for forskning og i forbindelse med innovation.
Formålet med strategien for Østersøområdet er ikke at skabe nye institutioner. Vi tilstræber i stedet at anvende de instrumenter og politikområder, der allerede findes, så de sammen kan gavne området på en mere strategisk koordineret og fornuftig måde. Strategien tilfører heller ikke området nye ressourcer. Den hviler på eksisterende EU-programmer og eksisterende strukturer og på en forventning om, at der kan findes bedre måder at samordne tingene på.
Vores mål kan naturligvis ikke nås i en håndevending, men vores mål er ambitiøse. Vi fortjener en renere Østersø i midten af et område, som giver lovning om bæredygtig økonomisk udvikling på tværs af grænser med støtte fra hele EU. Hvis vi kan opnå det, så er jeg overbevist om, at vi vil tjene Østersøområdets interesser, og jeg håber desuden, at vi vil skabe en model, som kan tilpasses og effektivt anvendes i andre regioner. Jeg vil gerne takke for det positive samarbejde med Kommissionen i denne sag og ikke mindst Parlamentet - som trods alt er den institution, der oprindeligt tog dette initiativ, og som hele vejen har været en bærende kraft i forbindelse med samarbejdet i Østersøområdet.
Paweł Samecki
Hr. formand! Jeg vil gerne starte med at takke Parlamentet for at have taget den nye strategi for Østersøområdet med på dagsordenen for denne plenarforsamling.
Den store synlighed, som det giver strategien, er særdeles velkommen. Det kommer naturligvis ikke som en fuldstændig overraskelse for mig, at Parlamentet interesserer sig for strategien. Det pionerarbejde, som Parlamentet udførte navnlig gennem sin tværpolitiske gruppe om Østersøen, var i høj grad en af katalysatorerne for hele den makroregionale strategitilgang.
Østersøstrategien har krævet en helt ny tilgang fra Kommissionens side, da det er første gang, at vi har udarbejdet en integreret strategi for en gruppe af medlemsstater, som står over for de samme udfordringer, og som givetvis kan drage fordel af de samme muligheder. Jeg vil ikke lægge skjul på, at det forberedende arbejde i sig selv medførte udfordringer, men de er blevet løst på succesfuld vis.
Strategiens fire indsatsområder danner en overordnet ramme for forbedring af den generelle situation i Østersøregionen. Strategien har fokus på miljø, økonomi, energi og transport samt sikkerhedsspørgsmål og udgør dermed en integreret tilgang, der dækker flere politikområder og samtidig sikrer et tæt samspil mellem de berørte områder.
Kommissionen vedtog strategien i juni, og det er derfor det svenske formandskab, der i Rådet har stået for de positive og konstruktive forhandlinger, som allerede vil blive afsluttet i oktober. Disse hurtige fremskridt er vigtige, hvis vi skal fastholde incitamentet, når vi går ind i strategiens gennemførelsesfase.
Jeg vil gerne understrege dette, da det skal stå klart, at alt vores forberedende arbejde med den strategiske ramme, som jeg netop har beskrevet, vil være spildt, hvis vi ikke i praksis begynder at skabe egentlige, synlige og konkrete resultater, og det er derfor, at strategiens handlingsplan, som også er blevet udformet i forbindelse med det forberedende arbejde, er så vigtig.
Gennemførelsen af en handlingsplan vil kræve et stærkt samarbejde, engagement og lederskab fra medlemsstaternes og de regionale interessenters side, så de foreløbig ca. 80 projekter kan blive gennemført. Med hensyn til finansieringen kommer der ikke ekstra midler fra EU-budgettet, og i strategien foreslås der derfor en øget koordinering af anvendelsen af de eksisterende midler og en mere opfindsom udnyttelse af andre finansieringskilder såsom Den Europæiske Investeringsbank eller Den Nordiske Investeringsbank.
Jeg vil gerne sige et par ord om den planlagte arbejdsfordeling, som er blevet foreslået med henblik på den operationelle gennemførelse af strategien. Det er et område, hvor der har været store diskussioner blandt medlemsstaterne, men den overordnede plan er, at Rådet skal stå for de politiske retningslinjer, Kommissionen skal tage sig af koordinering, overvågning og rapportering, og medlemsstaterne eller organisationer i Østersøregionen skal varetage gennemførelsen i praksis.
Kommissionen foreslår desuden at agere mægler, hvis der opstår problemer. Jeg vil imidlertid gerne understrege, at Kommissionen hverken har kapacitet til eller ønsker at stå i spidsen for gennemførelsen af selve handlingsplanen.
Ansvaret skal forblive hos de berørte medlemsstater og andre interessenter, der er direkte involveret i området. Det er den eneste måde, hvorpå vi kan sikre, at hovedansvaret for strategien ligger i medlemsstaternes og andre interessenters hænder.
Så hvad er de næste skridt? Når vi får Rådets og Det Europæiske Råds konklusioner, vil vi gå videre med strategiens gennemførelsesfase. Her forventer vi, at der kommer en lang række koordineringsmøder, som skal kickstarte de forskellige prioritetsområder og individuelle projekter i handlingsplanen.
Den første formelle evaluering af fremskridtene vil blive forelagt under det polske formandskab i andet halvår 2011. Forinden finder det første årlige forum for Østersøstrategien imidlertid sted, nemlig til næste år. Det vil give alle interessenter en mulighed for at vurdere, hvordan det er gået i strategiens første måneder, og hvilke erfaringer der muligvis allerede kan drages på det tidspunkt.
Jeg vil gerne slutte af med at sige, at jeg ser frem til at fortsætte det tætte samarbejde med Parlamentet omkring alle aspekter af strategien. Kommissionen forventer i høj grad, at Parlamentet engagerer sig aktivt i begivenheder som det årlige forum. Deres støtte er afgørende for at fastholde en stor synlighed omkring strategien, så vi fortsat kan sikre stor politisk opbakning til strategien og fastholde presset på medlemsstaterne og de regionale aktører, så de leverer resultater.
Tunne Kelam
Hr. formand! Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) roser det svenske formandskab for at have vist lederskab og indledt gennemførelsen af Østersøstrategien. Denne strategi afspejler en grundlæggende ændring, som fandt sted i regionen for fem år siden. Østersøen har siden 2004 været EU's indre havområde. Det er årsagen til, at der er behov for en bred tilgang, så EU kan reagere på en koordineret måde både i forhold til de muligheder og udfordringer, som denne nye situation medfører.
Østersøstrategien er også et eksempel på et fremragende samarbejde mellem EU's største institutioner. Som De muligvis ved - og som det er blevet sagt - var det Parlamentet og nærmere bestemt den tværpolitiske gruppe om Østersøen under hr. Beazleys fremragende ledelse, der for tre år siden tog initiativ til strategien. Jeg vil også gerne sende en særlig tak til kommissionsformand Barroso. Hans forståelse og støtte siden 2007 har været afgørende for udarbejdelsen af den konkrete strategi, som mundede ud i Kommissionens meddelelse fra juni.
Jeg vil gerne fremsætte tre bemærkninger. Initiativtagernes mål var for det første at gøre Østersøområdet til en af de mest konkurrencedygtige og vækststærke regioner i EU. Denne region kunne meget vel, såfremt vi udnytter Østersøstrategien maksimalt, blive en succeshistorie under det, der er i dag kaldes Lissabonprogrammet.
For det andet har regionen netop nu, mere end nogensinde, behov for bedre adgang til energi og større energiforsyningssikkerhed. EU og medlemsstaterne skal blive enige om alternative energiforsyningskanaler. Det er først og fremmest et spørgsmål om at skabe et fælles energisystem rundt om Østersøen.
Endelig bør spørgsmålet om det bilaterale og primært politiske Nord Stream-projekt løses med respekt for alle Østersølandenes retmæssige interesser og bestemt ikke før, den russiske regering tiltræder Esbokonventionen.
Constanze Angela Krehl
Hr. formand, fru Malmström, mine damer og herrer! Det glæder mig, at det svenske formandskab har sat samarbejdet i Østersøområdet øverst på sin dagsorden. Det står helt klart, at vi er nødt til at beskytte ressourcerne, og vi er også nødt til at hjælpe med at beskytte klimaet og naturen. Vi skal desuden fokusere på Østersøområdets samarbejde om økonomisk udvikling. Ingen tvivl om det! De har vores fulde støtte.
Der dukker imidlertid stadig spørgsmål op. De nævnte lige før, at der ikke er nogen ekstra midler. Som vi drøftede i udvalget skal alle midlerne findes under den nuværende samhørighedspolitik. Det rejser for mig spørgsmålet, om der dermed menes under eksisterende projekter, som allerede finansieres med samhørighedsmidler, eller under nye projekter. Vi er i givet fald nødt til at spørge, hvilke allerede godkendte projekter under samhørighedspolitikken der vil miste midler.
Det er et meget vigtigt punkt, for jeg ved allerede, at byerne, de lokale myndigheder og regionerne vil komme og spørge mig, hvad de skal gøre for at blive omfattet af Østersøstrategien, og hvordan de opnår midler til at gennemføre et givet projekt. Hvis vi ikke giver dem et godt svar og ikke kan oplyse, hvordan dette samarbejde skal organiseres, vil borgernes begejstring for Østersøsamarbejdet sandsynligvis hurtigt blive forvandlet til frustration. Det er ikke det mål, vi samarbejder om at nå, og vi er derfor nødt til at afholde meget intensive forhandlinger om, hvordan dette samarbejde skal organiseres.
Jeg beder derfor om - og jeg vil gerne bede kommissæren om at bakke op om dette - at ikke kun Rådet og Kommissionen deltager i Østersøstrategien, men at også Parlamentet inddrages behørigt i dette samarbejde og i gennemførelsen af strategien, for vi så gerne, at andre regioner også drager fordel heraf, ligesom det er tilfældet med Sortehavspolitikken eller samarbejdet mellem de lande, der grænser op til Donau. Det ville være meget vigtigt for os.
Anneli Jäätteenmäki
Hr. formand! Det glæder min gruppe meget, at Kommissionen har udarbejdet et udkast til EU's første Østersøstrategi. Det er desuden det første strategidokument af sin slags for denne region, og vi håber, at det navnlig vil være med til at fremskynde rensningen af den næringsholdige Østersø. Regionens problemer kan bedst løses gennem et samarbejde mellem dens befolkninger, lande, organisationer og virksomheder. Min gruppe glæder sig særlig meget over, at Sverige har fremhævet betydningen af at bekæmpe menneskehandel og kriminalitet. Jeg vil især gerne takke fru Malmström for dette, for jeg tror, at det bl.a. er hendes værk. Det er et vigtigt emne, og det er ret besynderligt, at vi i 2009 er nødt til at tale om menneskehandel i Østersøregionen. Vi har nu behov for en handlingsplan for Østersøområdet, der kan sætte en stopper for denne handel.
Satu Hassi
Hr. formand, mine damer og herrer! Det er fremragende, at Kommissionen har udarbejdet et forslag til en Østersøstrategi, og at Sverige har sat den på sin dagsorden. Jeg håber, at Sverige vil opnå noget mere håndgribeligt i sin indsats for at beskytte havmiljøet, især på landbrugs- og søfartsområdet. Østersøen er trods alt et af verdens mest forurenede have, og det største miljøproblem er eutrofiering. Landbruget er den hovedansvarlige, idet der sker en afstrømning af kvælstof og fosfor fra EU-marker. Kvælstof og fosfor tager ilt fra havbunden og giver næring til giftige alger på havoverfladen. Spørgsmålet om, hvorvidt Østersøen bliver renset, ligger primært i EU's hænder. Det anerkender Kommissionen i sin strategi, men forslagene til foranstaltninger er vage. Den eneste konkrete foranstaltning er forbuddet mod brug af fosfater i vaskemidler. Det er et nødvendigt skridt, men vi har også hårdt brug for nye regler på landbrugsområdet, så vi kan producere fødevarer uden samtidig at kvæle Østersøen.
Marek Gróbarczyk
Hr. formand! Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at det i henhold til retningslinjerne var meningen, at EU-strategien for Østersøområdet skulle fremme et omfattende program for udvikling i denne del af Europa, bl.a. ved at etablere de mest naturlige og korteste transportforbindelser og bringe balance i landenes udvikling i det "gamle" og det "nye" Europa. Jeg er derfor overrasket over Kommissionens og Rådets forslag om at ændre udkastet til den centraleuropæiske rute.
Den vigtigste økonomiske forbindelse mellem Adriaterhavet og Østersøen er den centraleuropæiske rute langs Oder, som på land ender ved havnen i Stettin/Świnoujście. Jeg foreslår en klar hensigtserklæring om, at strategien genoptages i sin oprindelige udformning, som omfatter en centraleuropæisk rute, og som ikke udelukker store havne som dem i Stettin/Świnoujście, der allerede lider på grund af Kommissionens beslutning om at afvikle deres skibsbygningsindustri, fra Europas udviklingsplaner.
Rolandas Paksas
Hr. formand! Om præcis 2 564 timer vil reaktoren i Ignalina-atomkraftværket - den sidste tilbageværende uafhængige energikilde i Litauen - blive lukket ned. Europa har allerede investeret 200 mio. EUR i dette kraftværks sikkerhed. Lukkes det nu, vil EU-landene skulle betale yderligere 800 mio. EUR. Europa har ud fra et juridisk synspunkt givetvis ret. De enkelte lande skal overholde de forpligtelser, som de har indgået, men kan det virkelig være rigtigt? Kan det være rigtigt i forhold til borgerne i Litauen og i andre lande? Det mener jeg ikke. Penge til nedlukning af reaktoren vil skulle tages fra folk, som er ramt af den økonomiske krise. Er det, når Europa er ramt af krise, når Litauens BNP er faldet med 22 %, når arbejdsløsheden er nået op på 15 %, når vinteren står for døren, logisk eller rigtigt at lukke et fungerende atomkraftværk, som er sikkert? Jeg gentager: sikkert. Nej, det er forkert. Litauen har givet sit ord og vil gennemføre bestemmelserne i tiltrædelsestraktaten, men det vil være et kæmpe offer. Det vil efter lukningen blive betydeligt vanskeligere for Litauen at komme gennem den økonomiske krise. Landets arbejdsløshed vil vokse yderligere, og fattigdommen vil stige.
Sig mig, har Europa brug for et sådant offer i dag? Er der ikke en bedre måde, vi kan bruge 800 mio. EUR på i dag? Jeg appellerer til den enkeltes samvittighed, økonomiske sans og almindelige sunde fornuft og beder Dem om, at vi i den strategi, som vi drøfter i dag, indføjer en bestemmelse om, at Ignalina-atomkraftværket forbliver åbent indtil 2012, dvs. indtil udløbet af dets sikre levetid. Jeg håber, at Parlamentet ved at godkende formand Buzeks politiske program på energiområdet, som omhandler en spredning af energiforsyningen og udvikling af atomkraft i medlemsstaterne, vil tage de nødvendige konkrete skridt. Der er kun 2 563 timer og 58 minutter til, at reaktoren lukkes ned.
Franz Obermayr
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Projekter som disse, der har til formål at styrke det regionale samarbejde på tværs af grænserne, skal i teorien hilses velkomne og er rigtig fornuftige. Der er imidlertid ofte den ulempe ved strategier, at selv om der fastsættes og også opnås mål, glemmer vi bæredygtigheden, selv under gennemførelsen. Der skal derfor tages højde for bæredygtigheden helt fra planlægningsfasen.
Det er i forbindelse med gennemførelsen af denne integrerede strategi for Østersøområdet - som er et meget vigtigt og eksemplarisk EU-projekt - således vigtigt, at regioner og organisationer samarbejder som et netværk, for disse organisationer ved bedst, hvad der er vigtigt i de forskellige sektorer som f.eks. natur, samfundsstruktur og infrastruktur. De ved, hvad der skal til for at opnå det bedste resultat. Der er tale om et område med 100 mio. indbyggere og et investeringsbudget på 50 mia. EUR. Vi er nødt til at gå meget forsigtigt til værks her, hvis vi skal gøre dette pilotprojekt til en succes. Pilotprojektet er, som det allerede er blevet nævnt, også meget vigtigt i forhold til andre projekter langs Donau og for de lande, som grænser op til Donau i Central- og Sydøsteuropa.
Andrzej Grzyb
(PL) Hr. formand! Hvad, en makroregion har behov for, er en samordnet politik for bæredygtig udvikling. Det er, hvad Parlamentet - og efterfølgende Rådet - mente i 2007, da det anbefalede Kommissionen at udarbejde et udkast til en Østersøstrategi og en handlingsplan. Jeg vil her gerne understrege den rolle, som den daværende kommissær fru Hübner spillede i forbindelse med udformningen af denne strategi. Politikken føres nu videre af kommissær Samecki, som jeg også sender min varmeste tak.
Strategien indeholder bl.a. tiltag til løsning af de grundlæggende udfordringer, der er blevet nævnt her, såsom at fremme velstanden i en region, hvor udviklingen og innovationen eller iværksætterkulturen er begrænset, opbygge et bæredygtigt miljø for at gøre Østersøen til et fælles gode og bygge nye produktionsanlæg og sammenkoblinger for at skabe en sikker region, herunder i forhold til energiforsyningssikkerhed. Samtidig gøres der noget for borgernes sikkerhed og regionens tilgængelighed takket være etableringen af transeuropæiske forbindelsesveje.
Jeg vil gerne understrege den meget vigtige rolle - og det er vitterlig et kæmpe bidrag - som de opinionsdannere, der blev hørt i forbindelse med udarbejdelsen af denne strategi, navnlig borgerorganisationer, lokale og regionale forvaltninger, nationale regeringer og Østersøorganisationer, spillede. Der bør kunne drages stor fordel af disse organisationers aktive deltagelse i gennemførelsen af strategierne.
Østersøstrategien er et godt eksempel på, hvordan vi kan bruge de fællesskabspolitiske instrumenter til at forvandle politisk vilje til handling i et stort makroregionalt område af EU.
Jeg vil gerne fremsætte fire bemærkninger, hr. kommissær. Jeg mener først og fremmest, at der skal sættes afgørende fokus på den måde, hvorpå Østersøstrategien forvaltes, så den undgår at ødelægge interesser på lokalt plan og også på regerings- og EU-plan. Vi bør fokusere på en behørig finansiering af gennemførelsen og anvendelsen af selve strategien - der er i den forbindelse blevet vedtaget en ændring af budgettet. Der er for det andet behov for en fuld gennemførelse af principperne for det indre marked i makroregionen, idet der tages højde for erfaringerne og indsatsen på lokalt og regionalt plan. De to sidste bemærkninger vedrører institutionel støtte til finansiering af forpligtelser inden for strategiens rækkevidde og opretholdelse af de gode forbindelser med vores partnere i regionen, bl.a. Rusland, Norge og Belarus.
Diana Wallis
(EN) Hr. formand! Jeg synes, at det er dejligt, at både Kommissionen og nu især det svenske formandskab har pustet liv i Parlamentets idéer og ambitioner på dette følsomme område.
Vi er alle bekendte med de problemer, der er forbundet med miljøet i Østersøen, og områdets særlige økonomiske vanskeligheder. Parlamentet er dog fortsat ambitiøst, og det er mit indtryk, at Parlamentet ønsker at blive inddraget. En af de mekanismer, som ikke blev nævnt, var muligheden for en regelmæssig tilbagemelding til Parlamentet, således at vi kan drøfte emnet på samme måde, som vi har gjort i dag, for at se hvordan tingene skrider frem.
Jeg glæder mig til i min egenskab af Parlamentets næstformand at deltage i den konference, der er arrangeret på fredag. Efter min mening er der stadig spørgsmål vedrørende finansieringen, som mangler at blive besvaret, for at vi kan være sikre på, at Parlamentet kan se de resultater af denne strategi, som det fortjener.
En makroregional, økonomisk strategi kunne være vejen frem på andre måder og andre steder i Europa. Lad os håbe, at denne strategi giver det ønskede resultat.
Isabella Lövin
(SV) Hr. formand! Jeg glæder mig meget over, at miljøproblemerne står øverst på dagsordenen i den nye strategi for Østersøområdet. Østersøen er plaget af to store, akutte miljøproblemer. Satu Hassi har allerede nævnt det første, nemlig overgødning. Det andet problem er overfiskeri. Forskerne er fuldstændig enige herom. I forholdsvis ny viden antydes det, at manglen på de farligste rovfisk, dvs. torsk, har forværret algeopblomstringen yderligere. Problemet er, at der er behov for et sundt økosystem i Østersøen. Det vil derfor være rigtig godt, hvis der kunne blive iværksat et pilotprojekt, et såkaldt fast track-projekt, inden for rammerne af den nye Østersøstrategi, som ville omhandle den regionale fiskeriforvaltning i Østersøområdet. Vi vil også skulle nedlægge forbud mod udsmidning af torsk, og dette bør træde i kraft med det samme. For øjeblikket foregår der udsmidning af store mængder ungtorsk, som lige er ankommet i Østersøen. Jeg opfordrer det svenske formandskab til at tage imod min udfordring og løse dette problem.
Oldřich Vlasák
(CS) Hr. formand, mine damer og herrer! Allerede i sidste parlamentsperiode blev der opnået enighed om, at Østersøregionen var egnet til et pilotprojekt vedrørende gennemførelse af en intern EU-strategi for makroregionen. Jeg anser det for at være passende, at denne strategi, der tager udgangspunkt i målet om at opnå en mere konsekvent anvendelse af fællesskabslovgivningen og en mere effektiv anvendelse af EU-midlerne, hverken kommer til at omfatte nye love eller institutioner eller afhænge af særlig finansiering.
Jeg øjner besparelser ved at knytte lokale og regionale organer sammen. I forbindelse med den praktiske gennemførelse af Østersøstrategien er det af afgørende betydning, at det ansvar, der påhviler de forskellige forvaltningsmyndigheder i kraft af ordningen med flerlagsstyre, omarrangeres, således at de forskellige organers og organisationers aktiviteter ikke overlapper hinanden. I de fremtidige drøftelser om den forestående samhørighedspolitik ville det være nyttigt samtidig at præcisere, hvordan de forskellige makroregionale strategier og EU's regionale mainstreampolitikker kan gennemføres side om side. Det vil også være hensigtsmæssigt at præcisere, hvordan Østersøstrategien vil påvirke den planlagte gennemførelse af en territorial samhørighedspolitik.
Anna Rosbach
(DA) Hr. formand! 1 200 km gasledning under Østersøen mellem Vyborg i Rusland og Greifswald i Tyskland gennem et økologisk sårbart indhav med store niveauforskelle på havbunden. Gennem et område, hvor man stadig finder udetonerede sprængstoffer fra to verdenskrige og giftig kemi fra papirindustrien. Ca. 100 mio. EUR er brugt til en miljøanalyse foretaget af det firma, som skal lægge rørledningen Nord Stream. En gasforsyningsaftale mellem Gerhard Schröder og Putin. Jeg skal ikke berøre det sikkerhedsmæssige aspekt, der ligger i, at Ruslands indflydelse i Østersøen øges markant, men udelukkende holde mig til miljøproblematikken. Desværre har Finland allerede godkendt projektet, men på Timo Soinis og egne vegne vil jeg gerne spørge nu: Hvor er informationen om projektet, som borgerne i alle Østersøstaterne har krav på at få inden byggeriet?
Inese Vaidere
(LV) Hr. formand, Cecilia Malmström, hr. kommissær, mine damer og herrer! Parlamentet har med udarbejdelsen af en strategi for Østersøregionen opnået et meget vigtigt resultat, og medlemmerne af den tværpolitiske gruppe om Baltikum har spillet en ledende rolle. Denne strategi kan sammenlignes med Middelhavsstrategien, der i sin tid stimulerede en hurtig økonomisk vækst i Sydeuropa. Strategien vil være et godt redskab til udvikling af Østersøregionen og som følge heraf af hele EU. Mens vi nu taler om prioriteringer, vil jeg først og fremmest nævne udviklingen af en fælles energipolitik for EU, herunder et konkurrencedygtigt energimarked i Østersøområdet. Dette indebærer ikke kun aspekterne vedrørende energiforsyningssikkerhed og energieffektivitet, men naturligvis ligeledes udviklingen af vedvarende energi.
Letland, Litauen og Estland skal integreres i det fælles regionale energinet, herunder NORDEL. Vores andet prioriteringsområde er en videreudvikling af infrastrukturen. Vejene i nogle af landene i Østersøregionen er som følge af både klimaforhold og også i visse tilfælde ineffektive politikker i rimelig ringe stand. Udviklingen af transportkorridorer og kommunikationsnet vil stimulere virksomheder og skabe nye arbejdspladser. For at vi kan tale om effektiv økonomisk udvikling og miljøbeskyttelse, er den tredje prioritering en innovativ økonomi, der er ensbetydende med en afbalanceret og vidensbaseret vækst. For at gennemføre strategien er det af afgørende betydning, at der tilvejebringes yderligere finansiering, som må og skal bevilges i EU's næste finansielle ramme.
Vi skal nu gøre brug af både energiprogrammet til en værdi af 5 mia. EUR og af globaliseringsfonden og andre finansielle instrumenter. Det er ligeledes vigtigt med en effektiv mekanisme til gennemførelse og overvågning af strategien. Den skal være enkel, gennemsigtig og fri for overflødigt bureaukrati. Det er af afgørende betydning, at der foretages regelmæssige revisioner af indførelsen af strategien, og at der udarbejdes midtvejsrapporter. Den første bør allerede udarbejdes i 2010. Jeg glæder mig over, at det svenske formandskab spiller en aktiv rolle i forbindelse med strategiens gennemførelse. Jeg tillader mig at udtrykke håb om, at vi vil udvise effektivitet og fleksibilitet i forbindelse med gennemførelsen af denne specifikke handlingsplan.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Hr. formand! For fem år siden blev Østersøen de facto et af EU's indre farvande. I dag drøfter vi et udkast til en strategi, der vil gøre det muligt for os at udnytte regionens enorme, slumrende potentiale. Dette projekt blev oprindelig søsat på Parlamentets initiativ. Kommissionen har imidlertid ikke godkendt alle Parlamentets henstillinger. Det væsentligste eksempel herpå var manglen på og tilbagetoget fra oprettelsen af en særskilt budgetpost for Østersøregionen. Kommissionen forsikrer os om, at finansieringen vil blive tilvejebragt fra eksisterende instrumenter, herunder hovedsagelig strukturfondene. Jeg frygter dog, at vi ikke vil være i stand til at nå alle vores mål uden særlige midler, der er øremærket netop til dette formål.
Ophavsmændene til strategien nævner behovet for et tæt samarbejde med Rusland. Vi bør i denne forbindelse imidlertid ikke glemme den på nuværende tidspunkt største trussel mod Østersøen, nemlig anlægningen af Nord Stream-rørledningen. Sidste år indtog Parlamentet en negativ holdning hertil. Jeg håber, at den nye Kommission i forbindelse med iværksættelsen af den handlingsplan, der er knyttet til strategien, også vil have denne beslutning in mente.
Danuta Maria Hübner
(EN) Hr. formand! Dette er så afgjort et enestående, europæisk regionalpolitisk initiativ og et pionerprojekt. Innovationsdrevet velstand, miljøet, tilgængelighed for så vidt angår transport- og energiforbindelser og sikring og sikkerhed er de fire største fælles arbejdsområder for alle de partnere, der deltager i udarbejdelsen af strategien, nemlig alle tre europæiske institutioner, dvs. Parlamentet, Kommissionen og Rådet, men også de nationale regeringer, de regionale og lokale myndigheder, virksomhederne og de akademiske miljøer samt de ikkestatslige organisationer. Processen i forbindelse med udarbejdelsen af strategien har resulteret i et virkeligt partnerskab mellem alle deltagerne.
I udviklingsmæssige sammenhænge er administrative eller politiske grænser i stadig stigende grad uden betydning. Strategien vil gøre det muligt at erstatte de ofte meget fragmenterede og spredte politiske reaktioner med en virkelig fælles reaktion på fælles udviklingsproblemer og -muligheder.
Parlamentets regionaludviklingsudvalg, der er Parlamentets førende udvalg med hensyn til dette projekt, vil tillægge strategien stor betydning i sit arbejde. Vi afholder drøftelserne med Kommissionen og Rådet den 6. oktober, og initiativbetænkningen vil blive udarbejdet i de kommende måneder. Vi vil også revidere gennemførelsen af strategien, og jeg er overbevist om, at denne handlingsorienterede strategi øger EU's chancer for at opbygge grønne, moderne og konkurrencedygtige økonomier.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Hr. formand! EU blev forholdsvis sent opmærksom på problemstillingen vedrørende Østersøen. I alt 100 mio. mennesker bor ved Østersøkysten, og så er der Rusland, der er af stor betydning. Denne strategis miljømæssige dimensioner vil blive omfattende, og dette er helt på sin plads, da miljøproblemerne i Østersøen er kolossale og bl.a. omfatter eutrofiering, begrænsning af den biologiske mangfoldighed, St. Petersborgs spildevand og Kaliningrad-problemerne. Det er her blevet nævnt, at dette også vil ændre EU's samhørighedspolitik. Dette er efter min mening ret væsentligt, og jeg håber, at der vil blive sagt mere herom her. Ministeren, Cecilia Malmström, har sagt, hvordan ændringerne vil udmønte sig, da ændringen af samhørighedspolitikken f.eks. vil medføre en fare for, at en del af Europa, herunder Norden, vil blive ignoreret, når vi taler om Donaustrategien og Sortehavsstrategien, og faktisk forholder det sig sådan, at man i de arktiske egne for øjeblikket oplever de hurtigste ændringer i verden. Dette er vigtigt at være opmærksom på.
Riikka Manner
(FI) Hr. formand, fru minister, hr. kommissær! Østersøen som region er på mange måder særlig, og jeg glæder mig derfor meget over, at Sverige har gjort denne strategi til en af sine prioriteringer i sit formandskab. Det er vigtigt, at vi fremmer strategien og således også gennemfører den. Ikke blot er Østersøen forbundet med en meget omfattende miljømæssig dimension. Jeg mener også, at den har en væsentlig indvirkning på regionalpolitikken. Sverige har under sit formandskab ligeledes integreret disse regionalpolitiske spørgsmål i denne Østersøstrategi. Strategien fremstår hovedsagelig som et dokument, der vedrører landene langs Østersøens kyst og kystområderne, men den har så afgjort en stærk regional dimension. Den måde, hvorpå vi integrerer miljøteknologisk ekspertise, spørgsmål om indre farvande og den enorme indvirkning på transportpolitikken i denne strategi, vil ligeledes få store konsekvenser for områderne inde i landene. Østersøstrategien skal derfor sættes på den fælleseuropæiske dagsorden. Jeg håber, at Parlamentet stærkt vil støtte strategien, således at denne ikke blot bliver til tomme ord, og således at vi kan opnå noget håndgribeligt.
Tatjana Ždanoka
(EN) Hr. formand! I min egenskab af parlamentsmedlem valgt i Letland glæder jeg mig over, at det første eksempel på en strategi for en makroregion vedrører Østersøområdet. Ikke desto mindre er der efter min mening en række fællesskabsmålsætninger, som er blevet glemt i denne forbindelse, som f.eks. et højt socialbeskyttelsesniveau. Nogle af regionens medlemsstater, herunder Letland, er blevet ramt utrolig hårdt af den økonomiske krise. Vores finanssektor er indbyrdes forbundet med den skandinaviske. Vores problemer vil derfor skabe problemer i de skandinaviske lande, så dette er ikke et nationalt anliggende.
Kommissionen bevilgede for nylig Letland økonomisk bistand på mellemlang sigt med henblik på betalingsbalancen. Desværre stilles der ingen sociale betingelser for denne bistand. Som følge heraf nedsætter regeringen pensioner og ydelser, og det ser Kommissionen igennem fingre med.
Min anden bekymring går på de grundlæggende rettigheder. Massiv statsløshed og mindretalsbeskyttelse er stadig aktuelle emner i to af regionens medlemsstater, nemlig Letland og Estland. Jeg synes, at strategien skal være mere ambitiøs, og at man skal sigte mod at nå samtlige EU's mål.
Ville Itälä
(FI) Hr. formand! Jeg vil gerne takke Kommissionen og den svenske regering for den meget aktive rolle, de har spillet, og jeg mener, at Østersøstrategien er god og vigtig. Projektet vil imidlertid gå i vasken, hvis der ikke ydes tilstrækkelig finansiering. Hvis ikke det sker, vil alt dette slutte, når strategien er blevet vedtaget. Parlamentet har i mange år nøje overvejet, hvordan finansieringen bør tilrettelægges, og sidste år vedtog det enstemmigt, at der i budgettet skulle oprettes en særskilt budgetpost for Østersøstrategien. Dette er metoden, altså redskabet, til at samle alle de utallige projekter, som er nødvendige inden for rammerne af Østersøstrategien, hvis denne skal videreføres. Jeg er klar over, at Budgetudvalget nu har stillet forslag om at sætte lidt penge til side under denne post, og jeg håber, at Rådet og Kommissionen også vil støtte dette forslag, da projektet ellers simpelthen ikke vil lykkes. Noget andet, vi bør gøre, hvis vi vil redde miljøet i Østersøen, er at få Rusland til at forpligte sig til dette projekt. Efter min mening er det uforståeligt, hvorfor nogle har været parate til at give tilladelse til at lade en gasledning løbe gennem Østersøen uden at stille betingelser til Rusland om, at landet i det mindste skal tilslutte sig konklusionerne i Espookonventionen. Det er det mindste, vi må og skal gøre.
Victor Boştinaru
(EN) Hr. formand! Jeg glæder mig over forslaget om en strategi for Østersøregionen som et pilotprojekt for de makroøkonomiske strategier.
Denne form for initiativer gør det muligt at samordne EU's politiske instrumenter, således at der kan opnås en sammenhængende, stabil og bæredygtig udvikling i de deltagende regioner.
På det sidste rådsmøde blev det sagt, at der inden udgangen af 2009 ville foreligge en strategi for Sortehavsregionen. Dette initiativ er af utrolig stor betydning, da det kan føre til en harmoniseret udvikling og velstand i regionen, hvilket, for så vidt angår Sortehavsområdet, er langt mere kompliceret med hensyn til de deltagende aktører og relevant, når vi snakker om sikkerhed, stabilitet, energi og miljø.
Jeg vil derfor spørge det svenske formandskab om, hvornår denne strategi for Sortehavsområdet vil foreligge, og om, hvornår Parlamentet bliver orienteret om og inddraget i dette spørgsmål.
Werner Kuhn
(DE) Hr. formand, fru Malmström, hr. kommissær! Som nyvalgt medlem fra Mecklenburg-Vestpommern giver jeg min fulde tilslutning til udarbejdelsen af en Østersøstrategi og den tilhørende handlingsplan. Tidligere henviste kommissæren til de i alt 80 flagskibsprojekter.
Vores fælles målsætninger er selvfølgelig at forbedre vores økonomis konkurrenceevne i Østersøområdet, idet der navnlig skal fokuseres på fremme af små og mellemstore virksomheder og af en fælles energipolitik, hvori der ligeledes tages højde for vedvarende energiformer. Dette bringer os frem til spørgsmålet om, hvordan vi håndterer offshoreanlæg i Østersøen. Når man tænker på fiskeri og på turisme, er det meget, meget vigtigt at bevare det rene vand, fordi det er vores fundament og vores ressource. Derfor skal investeringer i spildevandsanlæg fremmes.
Efter min mening bør der skabes enighed om et fælles planlægningsprogram for alle medlemsstater i Østersøområdet, da vi skal besvare følgende spørgsmål: Hvor vil trafikruterne blive placeret i fremtiden? Hvor vil der blive opført offshoreanlæg? Hvordan vil der blive taget hånd om søfartssikkerheden? Dette er årsagen til, at vi også skal have præciseret, hvor energiruterne kommer til at ligge i forbindelse med Nord Stream, med hensyn til elforsyning og mange andre ting.
(Formanden afbrød taleren)
Cecilia Malmström
Hr. formand! Jeg takker alle medlemmerne for den store støtte til vores fortsatte arbejde med Østersøstrategien. Det er kun naturligt, at vi skal hente vores støtte hos Parlamentet, da det faktisk var Parlamentet, der lagde grundstenen til ideen til en strategi for Østersøområdet, og det glæder mig, at Parlamentet også vil sikre, at denne strategi gøres til virkelighed. Den kan kun blive en succes, den kan kun blive gjort til virkelighed og ikke blot til fine ord og retorik, hvis alle medlemsstaterne virkelig tager ejerskab og føler et reelt ansvar for at sikre, at projektet føres ud i livet.
Vi kan sikre successen ved at arbejde på disse projekter, fastlægge præcise tidsplaner for, hvornår de skal gennemføres, og føre regelmæssigt tilsyn. Jeg er sikker på, at Parlamentet i lighed med Kommissionen fortsat vil lægge pres på os for at sikre, at dette faktisk kommer til at ske.
Der er 100 mio. indbyggere i denne region. Der er til enhver tid 2 000 skibe i Østersøen. Det er tydeligt, at vi står over for enorme udfordringer. Vi har haft en meget bred grundlæggelsesproces, og jeg takker Kommissionen, først Danuta Hübner og nu Pawel Samecki, for det arbejde, de har lagt i processen. Der er omfattende støtte fra civilsamfundet og i kommunerne i Østersøområdet til, at vi skal nå vores mål.
Nogle af medlemmerne, Constanze Angela Krehl og Ville Itälä, har stillet spørgsmålstegn ved ressourcerne. Det er ikke hensigten at øremærke nye midler til strategien. Der er imidlertid rigelige ressourcer i regionen, vi kan bruge af. Der er øremærket 55 mio. EUR til regionen inden for den nuværende budgetramme. Vi er også klar over, at vi kan håbe på bidrag fra internationale institutioner såsom EIB, der har udvist stor interesse for Østersøregionen. Målet er at holde alle de administrative udgifter på et så lavt niveau som muligt og at samarbejde med dem, der lokalt og nationalt er ansvarlige for de forskellige flagskibsprojekter.
Et af disse projekter vedrører menneskehandel, som nævnt af Anneli Jäätteenmäki. Et af projekterne omhandler fremme af undervisning af told- og politipersonalet i regionen, således at disse bliver bedre i stand til at kortlægge og håndtere problemet med menneskehandel. Satu Hassi og Isabella Lövin nævnte spørgsmålet om havmiljø, landbrug og fiskeri. Der er en række projekter inden for disse områder, og jeg vil meget gerne høre mere om dem. Jeg er ligeledes overbevist om, at strategien vil gøre det muligt at skabe et bedre overblik over vores miljøindsats og vores fiskeri- og landbrugspolitik samt sikre, at der er et fælles mål med disse politikker og indsatser.
Der er også andre partnerskaber i Østersøregionen. Vi har et omfattende og stadig tættere energipolitisk partnerskab, hvor vi sigter mod at sammenkæde regionens energiinfrastruktur med henblik på at mindske afhængigheden og øge effektiviteten. Naturligvis vil EU fortsætte sit arbejde inden for dette område. Ignalinaværket har intet at gøre med Østersøstrategien. Beslutningen om værket var en gammel beslutning, der allerede blev truffet under Litauens tiltrædelsesforhandlinger. Nord Stream har heller ikke noget at gøre med strategien. Den vedrører naturligvis Østersøen, men den er ikke et led i strategien. Det er et kommercielt projekt, der er blevet analyseret i henhold til de gældende internationale miljøkonventioner og den relevante nationale lovgivning.
Østersøstrategien er en intern EU-strategi. Den bliver, hvad vi gør den til. Som en række medlemmer har påpeget, er det imidlertid også vigtigt at involvere tredjelande. Vi har forsikret, at vi fortsat vil inddrage lande såsom Rusland og Norge, og at vi orienterer dem om vores arbejde med strategien samt giver dem tegn til, at vi gerne vil samarbejde med dem om konkrete projekter, som vi har en fælles interesse i.
Vi ser frem til konferencen i morgen og på fredag og glæder os over, at næstformand Diana Wallis kommer til Stockholm. På konferencen vil vi drøfte strategien for Østersøområdet, og vi håber, at vi igen vil få kraftig opbakning fra de relevante lande til at arbejde hen imod at en gennemførelse af strategien, og vi vil desuden tage en generel drøftelse om makroregioner. Donauregionen og Sortehavsregionen er blevet nævnt i denne forbindelse. Efter min mening ligger der et stort arbejde foran os her, og der er meget, som kan inspirere os. Vi håber, at vi vil være i stand til at gøre fremskridt i drøftelserne, selv om det på nuværende tidspunkt er lidt for tidligt at fastlægge tidsplaner. Jeg vil igen takke Parlamentet for dets store støtte til Østersøstrategien, og jeg ser frem til at drøfte strategien med medlemmerne ved en senere lejlighed.
Paweł Samecki
Hr. formand! For det første vil jeg takke medlemmerne for deres kommentarer og bemærkninger om forskellige aspekter af strategien. Medlemmernes engagement viser, at strategien vil være et interesseområde i de kommende år, og det er positivt.
Jeg kan ikke besvare alle de bemærkninger og spørgsmål, der er stillet under forhandlingerne eller i medlemmernes erklæringer. Jeg vil begrænse mig til at henvise til tre store grupper af spørgsmål. For det første har vi formen. Strategien er blevet udformet i overensstemmelse med medlemsstaternes målsætninger og hensigter. Kommissionen har ikke blandet sig i udvælgelsen af de prioriterede områder. Kommissionen formede ikke de prioriterede områder, så det er naturligvis muligt at medtage visse projekter eller at ændre visse prioriteringer. Dette skal imidlertid aftales i det fremtidige arbejde, der vedrører gennemførelsen af strategien.
Jeg kan forsikre forsamlingen om, at strategien er en form for levende dyr, og at den i høj grad kan blive udsat for ændringer, hvis medlemsstaterne og de relevante parter måtte ønske dette.
Det andet punkt omhandler forvaltning og styring. Her vil jeg gerne understrege, at der er behov for en klar opgavefordeling og en klar arbejds- og ansvarsfordeling. Jeg synes ikke, at vi skal føre os selv bag lyset. Ansvaret påhviler medlemsstaterne, Kommissionen og de øvrige organisationer, der tager del i forvaltningen.
Jeg vil her også tilføje, at vi ønsker at inddrage både de lokale regeringer og tredjelande i processen med gennemførelsen af strategien, som allerede nævnt af ministeren.
Vi har selvfølgelig til hensigt at give tilbagemeldinger til Parlamentet om fremskridtet med hensyn til gennemførelsen.
Det sidste punkt er endelig finansieringen. Adskillige medlemmer har nævnt behovet for supplerende midler til nye projekter osv. Jeg vil gøre det klart, at princippet om ikke at bevilge nye, supplerende midler blev vedtaget, allerede dengang udarbejdelsen af strategien blev påbegyndt.
På nuværende tidspunkt har vi mere eller mindre tre valgmuligheder. Vi kan regulere anvendelsen af eksisterende EU-midler ved f.eks. at ændre kriterierne for udvælgelse af nye projekter. Den anden mulighed, vi har, er at ty til andre kilder såsom internationale finansinstitutioner, og endelig kan vi stadig forsøge at anvende nationale ressourcer, selv om dette er vanskeligt i en tid med økonomisk recession. I denne forbindelse ser jeg frem til det arbejde, der skal udføres på konferencen i Stockholm, da denne konference kan forme medlemsstaternes og Kommissionens fremtidige strategi med hensyn til den makroregionale strategi fremover, og spørgsmålet om finansiering af eventuelle fremtidige strategier bør ligeledes drøftes på konferencen. Jeg mener derfor, at det vil være det rette tidspunkt at tage et kig på den overordnede makroregionale strategi i Stockholm de kommende dage.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlige erklæringer (forretningsordenens artikel 149)
Eija-Riitta Korhola  
Jeg vil gerne takke Sverige, der har formandskabet, fordi de har haft mod til at sætte deres egen region, altså Østersøregionen, og spørgsmål i forbindelse hermed, så højt på dagsordenen i programmet for Sveriges EU-formandskab. Det er passende, at den Østersøstrategi, som vi har arbejdet så længe på, behandles nu, for der er ingen tid at spilde. Det vigtigste mål i Østersøstrategien og handlingsprogrammet om at forbedre regionens miljø og konkurrenceevne skal tages alvorligt, for så vidt angår de midler, der bevilges hertil, og de foranstaltninger, der gennemføres. Målene skal opfyldes i praksis, for strategien må ikke blot blive en erklæring, der ligger til pynt. Vi håber især, at strategien vil medføre en fremskyndelse af oprensningen af Østersøen, der er ramt af eutrofiering, og at den vil bidrage til, at der findes fælles løsninger på tværnationale udfordringer. Det er på baggrund af netop disse målsætninger, at alles øjne nu rettes mod Finland, hvor der snart vil blive truffet en beslutning om, hvorvidt det skal tillades at anlægge Nord Stream-gasledningen i Finlands territorialfarvand. I henhold til Østersøstrategien skal projekter af denne arts indvirkning på miljøet undersøges inden for rammerne af en procedure, der er juridisk bindende på internationalt plan, således at spørgsmålet ikke blot kan negligeres. Vi skal derfor insistere på, at Rusland ratificerer Espookonventionen om vurdering af virkningerne på miljøet på tværs af landegrænserne, som landet undertegnede i 1991, og den finske regering skal stille dette som betingelse for at udstede tilladelsen til at anlægge gasledningen. Rusland, der ligeledes drager fordel af Østersøstrategien, handler kun i overensstemmelse med aftalen, når det passer Rusland. Dette er ikke længere acceptabelt, for risikoen er for høj, og vi bliver nødt til at få oplysninger om projekter, der kan skade Østersøen, før det er for sent.
György Schöpflin  
Jeg glæder mig meget over Østersøstrategien, som det svenske formandskab slår til lyd for. Jeg kunne uden besvær overføre denne model til andre europæiske makroregioner, såsom Donau-afvandingsområdet. Der er imidlertid et aspekt af udviklingen i Østersøregionen, som omgående skal tages op igen. Det er Nord Stream-rørledningen mellem Rusland og Tyskland, der anlægges på havbunden. Ikke blot skaber denne rørledning alvorlige miljøproblemer. Endnu mere alvorligt er det, at tiden har overhalet projektet indenom. Fremtiden ligger ikke i faste forsyningsledninger til naturgas via rørledninger, men derimod i flydende naturgas. Sandsynligheden for, at Nord Stream bliver en helt unødvendig klods om benet, er så afgjort til stede, og tilhængerne af projektet burde genoverveje det, før der bindes flere penge og flere ressourcer, kræfter og energi i halen på projektet.
Bogusław Sonik  
skriftlig. - (PL) Formålet med den Østersøstrategi, der blev bekendtgjort i juni 2009, er at skabe en region, der er miljøvenlig, rig, let tilgængelig, attraktiv og sikker. Dette er især vigtigt i lyset af de udfordringer for Østersøregionen, der er blevet større siden EU's udvidelse i 2004.
Det er væsentligt, at der iværksættes tiltag, som har til formål at forbedre miljøsituationen i regionen, da området for øjeblikket er et af verdens mest forurenede havområder. Tusinder af tons kemiske kampstoffer ligger indkapslet på havbunden i miner, patroner, bomber, containere og tønder. Skønnene over mængden af disse kemiske stoffer lyder på mellem 30 000 og 60 000 tons, hvoraf alene yprit anslås at udgøre 13 000 tons. Kemiske våben blev dumpet her sidst i 1940'erne efter Anden Verdenskrig. De var blevet konfiskeret i de tyske besættelsesområder, og eftersom det var vanskeligt at grave dem ned, blev det besluttet simpelthen at nedsænke dem i havet.
Uro omkring de kemiske våben, der ligger på Østersøens bund som følge af anlægningen af en eller anden form for infrastruktur, kan forårsage en miljøkatastrofe, og navnlig uro omkring kemiske våben fra Anden Verdenskrig i forbindelse med anlægningen af gasledningen i Østersøen udgør en af de største trusler mod økosystemet. Det er derfor nødvendigt at foretage en vurdering af de indvirkninger, som anlægningen af rørledningen vil få på det naturlige miljø i Østersøen.
