Spørgetid (spørgsmål til Kommissionen) 
Formanden
Næste punkt er spørgetid (B7-0552/2010).
Vi behandler en række spørgsmål til Kommissionen.
Del I

Om: Basel III-kriterierne og europæiske banker
Den 12. september 2010 meddelte Baselkomitéen, at der er fastsat nye kriterier i forbindelse med styrkelsen af det finansielle systems stabilitet. Disse kriterier omfatter bl.a. en stigning i andelen af ordinære aktier i forhold til den risikovægtede værdi af aktiverne.
Kommissionen bedes oplyse følgende: Mener den, at behovet for Basel III er opstået på baggrund af den seneste finanskrise, eller supplerer den de strukturelle svagheder, som Basel II ikke kunne dække? Hvilke konsekvenser vil Basel III få for europæiske bankers tilførsel af likviditet på markedet? Mener Kommissionen, at Basel III vil fremskynde fusioner mellem banker? Mener Kommissionen ikke, at den nye aftale sætter de små banker i en endnu dårligere stilling i forhold til store bankkoncerner? Skal disse kriterier gøres til genstand for en bredere høring på G20-mødet med henblik på at skabe en mere retfærdig konkurrence for den finansielle sektor på det globale marked?
Michel Barnier
Mine damer og herrer! Jeg er netop ankommet fra Luxembourg, hvor Økofinrådet har holdt møde og indgået en enstemmig aftale om udkastet til direktiv om hedgefonde og private equity.
Jeg nævner det nu her i Parlamentet, fordi dette udkast, som vil forblive et udkast, indtil De har drøftet det her, i høj grad bygger på bidrag fra Parlamentet, Deres ordfører, hr. Gauzès', indsats og de mange ændringsforslag, der indgik i Rådets endelige afstemning, især ændringsforslagene vedrørende finanstilsynspakken, som også i høj grad bygger på Parlamentets bidrag.
Nu vil vi naturligvis samarbejde med Parlamentet om at færdiggøre aftalen om regulering af hedgefonde og private equity. Det er første gang, at denne sektor bliver underkastet europæisk lovgivning, og jeg vil gerne allerede nu takke Dem for Deres rolle i dette udkast til direktiv.
Fru Kratsa-Tsagaropoulou spurgte til de drøftelser, der finder sted i Basel, og som har forbindelse til spørgsmålet om regulering, som jeg lige har nævnt. Bankreform er et meget vigtigt emne, og igen hilser jeg Parlamentets engagement velkommen som demonstreret af hr. Karas' fremragende arbejde, som vi talte om her for to uger siden. De vil blive bedt om at komme med en udtalelse om det foreslåede kapitalkravsdirektiv 4, som bliver fremlagt i foråret 2011 for at gennemføre Basel III-aftalen i Europa.
Det er en underdrivelse at sige, at vi har oplevet og fortsat står over for en finanskrise af hidtil uset omfang, som endnu ikke er overstået. Ifølge Den Internationale Valutafond beløb banktabene som følge af krisen sig i slutningen af 2010 til 2 300 mia. EUR, hvoraf halvdelen stammer fra europæiske banker. Krisen, som begyndte i finanssektoren, har kastet den europæiske økonomi ud i en alvorlig recession. Europas BNP er faldet med 5,7 % eller 700 mia. EUR alene i år.
Vi er nødt til at genskabe tilliden og stabiliteten i banksektoren og sikre, at der fortsat findes kredit til at drive realøkonomien, erhvervslivet, beskæftigelsen og væksten. EU og medlemsstaterne har vedtaget en række nødforanstaltninger uden fortilfælde, som på daværende tidspunkt for ikke så længe siden blev finansieret af skatteyderne. Kommissionen har således godkendt statsstøtte til en værdi af 4 100 mia. EUR, svarende til 35 % af Europas BNP. Kombineret med finanspolitiske tiltag, der har til formål at føre Europa ud af recessionen, har disse støtteforanstaltninger forøget underskuddet og den offentlige gæld.
Det var borgerne, skatteyderne, der betalte første gang - vil de betale igen? Det tror jeg ikke, og jeg håber det ikke, for det ville ikke være rimeligt. Vores politik er fremsynethed, for forebyggelse er altid billigere end helbredelse. Vi er nødt til at forhindre krisen og dens katastrofale følger i at indtræffe igen, og det er netop for at føre dette behov for fremsynethed og forebyggelse over i vores tilsynspolitikker, at vi vil indføre med Basel III-bestemmelserne i Europa.
Det er i samme ånd, at vi vil give Europa en ramme for forebyggelse og afhjælpning af bankkriser, som igen skal baseres på Parlamentets udtalelser. Jeg tænker især på fru Ferreiras arbejde.
Med sin beslutning af 2. april 2009 gav G20 Baselkomitéen for Banktilsyn ansvaret for efter behov at foretage tilbundsgående forbedringer i Basel II-bestemmelserne for at styrke bankernes modstandsdygtighed og forbedre den finansielle stabilitet. EU's ledere udtrykte støtte til dette mål den 19. og 20. marts 2009. Basel III-bestemmelserne blev udarbejdet i Baselkomitéen af eksperter fra de 27 større internationale bankmarkeders tilsynsmyndigheder og med Kommissionens meget aktive deltagelse på vegne af alle EU's medlemsstater.
Kommissionens og Baselkomitéens analyse viser, at de nye bestemmelser vil styrke den finansielle stabilitet, begrænse procyklikalitet og føre til betydelige økonomiske og samfundsmæssige fordele for en lang række interessenter takket være den forventede reduktion i hyppigheden af bankkriser og de risici, de medfører. Reformen vil især være til gavn for låntagere, selskaber og enkeltpersoner, men også for kreditorer, regeringer, små og mellemstore virksomheder og vores borgere generelt.
Disse fordele bliver ganske vist først synlige med tiden på grund af den gradvise indførelse af de nye bestemmelser og overgangsklausulerne, som centralbankcheferne og finanstilsynscheferne offentliggjorde den 12. september 2010.
Det samme gælder likviditetskravene. Likviditetsbestemmelserne er underkastet en observationsperiode indtil 2015. Fru Kratsa-Tsagaropoulou spurgte, om de nye regler vil fremskynde bankfusioner. Det er ikke målet med reformen, men hvis der er banker, der ikke opfylder de nye regler til tiden og derfor bliver nødt til at fusionere med deres konkurrenter eller endda deres partnere, ville det medføre større beskyttelse for deres indlånere og kreditorer og større finansiel stabilitet.
Jeg forstår også Deres bekymring for, at de nye bestemmelser vil påvirke mindre banker i uforholdsmæssig grad. Den kvantitative undersøgelse af Basel III's indvirkning på banksektoren, som Det Europæiske Banktilsynsudvalg har gennemført, har vist, at små banker faktisk ville blive påvirket af de nye bestemmelser i mindre grad end de 50 største bankkoncerner i EU. Det skyldes primært de små bankers større oprindelige kapitalisering og deres enklere forretningsmodel.
Sluttelig lægger Kommissionen stor vægt på at sikre fair konkurrence på internationalt plan. På dette stadie anser jeg det ikke for tilrådeligt for G20 at tage hul på endnu en stor debat om alle de bestemmelser, der defineres inden for rammerne af Basel III, fordi de ikke er resultatet af langvarige, afbalancerede drøftelser. På den anden side er den politiske styring af G20 og Rådet for Finansiel Stabilitet et værktøj for Europa, der sætter det i stand til at sikre, at alle reelt vil gennemføre Basel-aftalen ordentligt og til tiden. Det er, hvad jeg kan sige som svar på Deres meget vigtige spørgsmål.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Jeg er enig i, at kommissær Barnier har givet et meget omfattende svar. Han var inde på hvert eneste spørgsmål, hvilket ikke altid er tilfældet med Kommissionens svar. Jeg vil gerne, hvis kommissæren tillader, stille et tillægsspørgsmål om bankers likviditet under Basel III. Mener De, at likviditeten ikke vil blive direkte påvirket, fordi markedet allerede lider under bankernes manglende likviditet, og foranstaltningerne vil blive indført gradvist? Hvorfor tror Kommissionen, at det ikke vil påvirke likviditeten på et tidspunkt, hvor markedet har så alvorligt behov for det?
Paul Rübig
(DE) Kommissær Barnier! Jeg vil meget gerne vide, hvilken effekt Basel II har på det amerikanske marked, hvor mange små banker, faktisk i hundredvis, er gået konkurs. Hvilken effekt har det haft på de store banker? Hvordan er situationen med hensyn til Basel III i USA? Vil aftalen blive gennemført samtidig der og i Europa, eller vil USA gennemføre den før os? Hvad er tidsplanen for gennemførelse af Basel II og Basel III for USA?
Janusz Władysław Zemke
(PL) Hr. kommissær! Jeg vil gerne takke for disse oplysninger, som er vigtige derved, at de giver et indtryk af den finansielle situation i Europa og for banker, og disse ting håndteres dagligt af Kommissionen. Heldigvis kan vi se visse forbedringer på området. Mit spørgsmål er meget kort. De sagde, at i foråret 2011 vil Kommissionen offentliggøre nye forslag. Kan De sige lidt mere om, hvad de væsentlige egenskaber ved disse forslag vil være?
Michel Barnier
Fru Kratsa-Tsagaropoulou! De spurgte om likviditet. Jeg vil gentage, at finanskrisen har vist, at banker med rigelig likviditet har afholdt sig fra at låne ud på interbankmarkedet, fordi de ganske fornuftigt har akkumuleret likviditet til deres egne potentielle behov. Endvidere er problemet blevet forværret som følge af manglende forståelse af andre institutioners finansielle robusthed. Efter min mening vil de nye likviditetskrav være med til at løse problemet med utilstrækkelig likviditet på markederne, både ved at forbedre risikostyringen af bankernes likviditet og ved at styrke deres likviditetsreserver.
De overgangsordninger, som Baselkomitéen har planlagt, bygger på en forventning om, at det nye krav om likviditetsdækning først bliver obligatorisk fra 2015, hvilket efter min mening giver tilstrækkelig tid til, at bankerne kan leve op til kravet og begrænse uønskede konsekvenser på markederne i overgangsperioden.
Hr. Rübig nævnte Basel II. Må jeg minde alle om, at i USA's tilfælde, som De nævnte, er Basel II endnu ikke blevet gennemført, og det er Basel 2.5 heller ikke, kunne jeg tilføje. Under mit første besøg i USA den 9. og 10. maj 2010 indgik jeg også en aftale med den amerikanske finansminister - som jeg skal møde igen i næste uge - om at sikre, at USA vil gennemføre Basel 2.5 medio 2011.
Hr. Rübigs spørgsmål er meget vigtigt, fordi det giver os lejlighed til at sige, at vi har internationale forpligtelser. Amerikanerne har spillet en vigtig rolle i udarbejdelsen af Basel-standarderne. De er tæt involverede i processen, og derfor ville det være utænkeligt ... lad mig sige det på en mere positiv måde. Det ville være helt normalt at se sådanne fælles beslutninger blive gennemført i fællesskab, sideløbende. Jeg er meget opmærksom på denne sideløbende gennemførelse med USA. Desuden vil jeg tjekke op på det om et par dage under mit andet besøg.
Hvad angår virkningerne af Basel III for både større og mindre banker, vil vi overordnet betragtet gå meget forsigtigt frem med makro- og mikroøkonomiske konsekvensundersøgelser uden at improvisere, og jeg vil udnytte ethvert spillerum for fleksibilitet til at udvikle gode foranstaltninger og gode beslutninger, der er vurderet bedst muligt.
Hr. Zemke spurgte om timing. Det, vi vil gøre i foråret 2011, er at udarbejde lovforslag, et udkast til direktiv, der hedder kapitalkravsdirektiv 4. Når vi har gennemført alle konsekvensundersøgelserne, en vurdering af Basel-foranstaltningerne, den makro- og mikroøkonomiske konsekvensundersøgelse og vurderinger af de andre foranstaltninger, som jeg er opmærksom på, og - dette nævnte jeg tidligere - som involverer eksternt eller internt tilsyn, vil dette direktiv behørigt indføre et risikoforebyggende system i banker efterfulgt af en transatlantisk vurdering.
Jeg skal bruge et par måneder for at kunne gøre det ordentligt, herunder lytte til Parlamentet og til interessenter inden for finansielle serviceydelser, tage de rigtige skridt og fremlægge gode forslag. Alt dette med kapitalkravsdirektiv 4 og lovforslagene vil finde sted i foråret 2011.
Om: EU-Afrika-topmødet/fødevaresikkerhed
Idet der henvises til verdens fødevaredag den 16. oktober 2009, har FAO meddelt, at situationen fortsat er uacceptabel til trods for en let forbedring i antallet af mennesker, der lider af kronisk sult på verdensplan (925 mio. i år imod 1 023 mio. i 2009). Den manglende fødevaresikkerhed er en trussel for millenniumudviklingsmål 1, navnlig i Afrika syd for Sahara. Forud for det næste EU-Afrika-topmøde (i Tripoli den 29. og 30. november 2010) kræver flere aktører, at det strategiske samarbejde lægger større vægt på fødevaresikkerheden, herunder aspekter i relation til adgangen til fødevarer, infrastruktur, ejendomsret til jord og tilpasning til klimaændringerne. Mener Kommissionen, at det er nødvendigt at etablere et nyt, specifikt partnerskab for fødevaresikkerhed under den fælles Afrika-EU-strategi? Agter Kommissionen at styrke koordineringen af horisontale emner i forbindelse med eksisterende partnerskaber, som er nødvendige for at opnå fødevaresikkerhed i Afrika?
Andris Piebalgs
Spørgsmålet berører meget vigtige emner. Det er et hovedmål for udviklingssamarbejdet at sikre, at alle borgere har adgang til næringsrig føde. Derfor er det første af otte årtusindudviklingsmål, som det globale samfund lovede at opfylde inden 2015, med rette at halvere mængden af mennesker, der sulter.
Fødevaresikkerhed vil også fortsat være en topprioritet for EU i dets forbindelser med Afrika, hvor mange lande ikke er på rette kurs i forhold til at opfylde årtusindudviklingsmål 1, hvor mere end 70 % af befolkningen bor i landdistrikter, og hvor omkring 90 % af landbrugsproduktionen foregår hos husmænd eller på familiebrug.
Fødevaresikkerhed var allerede en prioritet i den første EU-Afrika-handlingsplan inden for rammerne af partnerskabet om årtusindudviklingsmålene, og vi vil foreslå at bibeholde det som et prioritetsområde i den næste handlingsplan, der er under udarbejdelse i øjeblikket.
Vi vil også sikre, at der lægges passende vægt på tværfaglige aspekter med direkte forbindelse til fødevaresikkerhed i denne kommende handlingsplan, f.eks. forskning, handel og regional integration.
EU's fokus på fødevaresikkerhed går hånd i hånd med den vigtighed, som afrikanske ledere selv har tillagt landbrug og fødevaresikkerhed.
Det detaljerede program for udvikling af landbruget i Afrika er den fælles ramme for handling på området, og vi vil fortsat støtte det.
Når det er sagt, mener jeg, at vi på nuværende tidspunkt har tilstrækkeligt med mekanismer til at tage hånd om forsyning af næringsrig føde, og at det ikke er nødvendigt at etablere et nyt specifikt partnerskab for fødevaresikkerhed i den fælles Afrika-EU-strategi.
Som sagt er denne dimension allerede omfattet af bl.a. partnerskabet om årtusindudviklingsmålene.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Jeg vil gerne takke Dem, hr. kommissær, for Deres svar, der vil være meget nyttigt med henblik på topmødet mellem EU og Afrika.
Jeg vil gerne spørge Dem, om De kan give os nogen yderligere oplysninger om, hvilken type forhandlinger, der fandt sted på det møde på højt plan, som blev afholdt i New York om årtusindudviklingsmålene i forbindelse med fødevaresikkerhed, og om FAO's Komité for Verdens Fødevaresikkerhed i fornøden grad er blevet tilskyndet til at koordinere den globale indsats mod sult.
Georgios Papanikolaou
(EL) Kommissionen etablerede for ca. et år siden, i august 2009, FLEX-mekanismen for sårbare lande, hvor der blev afsat 500 mio. EUR til bekæmpelse af den globale økonomiske krises indvirkning på de mere skrøbelige afrikanske lande i perioden fra 2009 til 2010.
Har Kommissionen evalueret dette program med henblik på at fastslå, om disse penge nu også blev givet godt ud? Jeg vil gerne over for Parlamentet understrege, at dette program er møntet på mindre landbrugere, der modtager gødning og såsæd, så de kan øge deres landbrugsproduktion på lang sigt og opnå fødevaresikkerhed på mellemlang sigt.
Marc Tarabella
(FR) Ud over de tal, vores kollega hr. Guerrero Salom nævnte, lider ca. 240 mio. ud af de 829 mio. indbyggere i Afrika syd for Sahara af sult, dvs. 30 % af befolkningen. Når vi ved, at fødevare- og landbrugsproduktionen steg 2,6 gange i anden halvdel af det 20. århundrede, kan man imidlertid konstatere, at den steg mere på 50 år, end den gjorde i de foregående 10 000 år.
På den baggrund er det efter min mening uansvarligt fortsat at dyrke bomuld som primærafgrøde, f.eks. i Burkina Faso, når 49 % af befolkningen lider af sult. Burde vi ikke igen fokusere på fødevareproduktionen, når vi prioriterer vores udviklingspolitikker, hr. kommissær?
Andris Piebalgs
medlem af Kommissionen. - (EN) Som en kort besvarelse på spørgsmålet om topmødet om årtusindudviklingsmålene er det vigtigste resultat af dette topmøde efter min mening den klare aftale mellem industrilandene og udviklingslandene om at arbejde videre på at nå MDG-målene inden 2015 og især MDG 1, dvs. skære den globale fattigdom ned til det halve og også styrke fødevaresikkerheden. Det er helt klart, at vi nu skal træffe mange forholdsregler for at nå MDG-målene.
Med hensyn til hr. Papanikolaous spørgsmål har vi primært to faciliteter. Refleksmekanismen var primært møntet på kriseramte lande. Vi har også udbetalt en fødevarefacilitet på 1 mia. EUR som støtte til mindre landbrugere, og dette gav bestemt mange resultater som reaktion på fødevarekrisen. Fødevareforsyningen er blevet bedre i mange lande. Problemet er, at denne fødevaresikkerhed er en engangsforeteelse, så vi hjælper i krisetider.
Det fører os frem til det spørgsmål, hr. Tarabella stillede. Fødevaresikkerhed er helt sikkert et af de områder, jeg vil foreslå, skal anføres i grønbogen som et særligt fokusområde for EU, især da vi har haft meget positive erfaringer med fødevarefaciliteten. Vi ved, hvad der skal gøres, og vi må virkelig forsøge at opnå produktiv vækst - også på basis af de landbrugsstrukturer, der stadig er fremherskende i Afrika.
Anden del
Formanden

Om: Kontrol med anvendelsen af fly- og togpassagerers rettigheder
I medfør af forordning (EF) nr. 261/2004 og nr. 1371/2007 har alle fly- og togpassagerer i EU fået betydelige fælles grundlæggende rettigheder. Hver medlemsstat har overdraget kontrollen med anvendelsen af disse forordninger til en uafhængig instans.
Hvorledes kan Kommissionen, særlig under henvisning til den til tider kaotiske forvaltning af flypassagerernes situation som følge af det islandske vulkanudbrud, sikre, at kontrolorganerne anvender forordningerne på ensartet vis, og at de har tilstrækkelige midler til deres rådighed til at muliggøre en hurtig indgriben?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Som medlemmet påpegede, giver forordning (EF) nr. 1371/2007 om togpassagerers rettigheder, forordning (EF) nr. 261/2004 om flypassagerers rettigheder - og lad mig også tilføje forordning (EF) nr. 1107/2006 om handicappedes og bevægelseshæmmede personers rettigheder, når de rejser med fly - borgerne visse fælles minimumsrettigheder, når de rejser med tog eller fly.
De nationale håndhævelsesmyndigheder i medlemsstaterne skal sikre, at disse forordninger bliver anvendt korrekt. Disse myndigheder skal især træffe alle rimelige foranstaltninger for at sikre, at passagerernes rettigheder overholdes fuldt ud. Det er Kommissionens opgave at sikre, at medlemsstaterne gennemfører og håndhæver EU-lovgivningen korrekt ved konstant at kontrollere deres aktiviteter.
Nationale håndhævelsesmyndigheder har ingen retlig forpligtelse til at aflægge rapport i henhold til de gældende vilkår i forordningerne. De besvarer Kommissionens anmodning i overensstemmelse med det generelle princip om loyalt samarbejde mellem medlemsstaterne og EU-institutionerne som nedfældet i traktaten.
Vedrørende krisen som følge af vulkanasken har Kommissionen reageret hurtigt og har i overensstemmelse med konklusionerne på det ekstraordinære rådsmøde den 4. maj 2010 gjort sit yderste for at sikre, at bestemmelserne om flypassagerernes rettigheder finder anvendelse og bliver håndhævet på en ensartet og harmoniseret måde overalt i EU. Kommissionen har med henblik herpå udarbejdet og er sammen med nationale myndigheder nået til enighed om uformelle fortolkende retningslinjer og har hele tiden været i tæt kontakt med disse myndigheder og alle berørte parter.
Marc Tarabella
(FR) De vil nemt kunne forstå, hr. kommissær, at vedtagelsen af forordningerne om passagerernes rettigheder, når de rejser med fly, tog og - for nylig - ad søvejen, med rette tændte håb hos befolkningen i EU om endelig at finde hurtige økonomiske løsninger på forsinkelser, aflysninger og andre alvorlige uregelmæssigheder. Befolkningen er endnu mere skuffet over at erfare, at tusindvis af klager endnu ikke er blevet færdigbehandlet, f.eks. i kølvandet på det omtalte vulkanudbrud i Island.
Faktisk etablerer medlemsstaterne ikke de operationelle og effektive reguleringsmyndigheder, som kunne tvinge selskaberne til at gennemføre disse bestemmelser og straffe dem økonomisk for ikke at gøre det. F.eks. har de belgiske myndigheder for økonomisk tilsyn ikke udstedt en eneste bøde til noget flyselskab siden den 1. februar 2006, hvilket viser, at forbrugerne fortsat har et problem.
Ádám Kósa
(HU) Jeg har et kort spørgsmål. Hvad mener De om de forskellige transportsektorer, om de forskellige måder, hvorpå passagerrettighederne bliver håndteret? Mit spørgsmål er, om kommissæren eller Kommissionen har nogen planer om en ensartet håndtering af passagerrettigheder og en ensartet kontrol med, hvordan de bliver håndhævet i de forskellige transportsektorer?
Justas Vincas Paleckis
(EN) Situationen med den islandske vulkan viste, at nogle EU-lande, navnlig de nye lande, ikke har nogen alternativer. De har ingen togforbindelser med Vesteuropa, og det gælder bl.a. for Deres hjemland, hr. kommissær, og mit eget hjemland.
Har denne situation sat skub i arbejdet med "Rail Baltica"projektet?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) For det første har vi vedrørende erfaringerne med vulkankrisen og passagerrettighederne nogle ganske omfattende oversigter, der viser, at luftfartsselskaberne for det meste udviste ansvar, og passagererne opførte sig rationelt og rimeligt, så de fleste af den slags problemer er blevet løst. Der fremsættes naturligvis altid krav, og der er altid problemer, men ingen taler om bøder til luftfartsselskaberne. Det handler om den nødvendige kompensation.
Så vidt jeg ved, tager vi os af de krav, hvor sagsbehandlingen ikke har været særlig god. Vi er i kontakt med nationale håndhævelsesmyndigheder, men sagen ligger stadig hos disse myndigheder, og det ser slet ikke så ringe ud.
Som svar på det næste spørgsmål kan jeg bekræfte, at vi presser på for harmoniserede bestemmelser vedrørende passagerrettigheder i alle transportsektorer. Vi har den 30. november her en høring, hvor vi sammen med Rådet drøfter det meget kontroversielle spørgsmål om buspassagerers rettigheder. Vi har allerede en lovgivning, der omfatter togpassagerers rettigheder, men den er mindre ambitiøs. Med hensyn til luftfartsselskaberne presser vi bestemt på for at få harmoniseret tingene.
Vedrørende "Rail Baltica" vil jeg gøre mit yderste for at udvikle dette projekt, og vi kan forhåbentlig samarbejde med Dem og med alle medlemslande om at gøre dette projekt til en succes.
Formanden

Om: Direktiv 2002/15/EF
Den 16. juni 2010 stemte Parlamentet for en forkastelse af Kommissionens forslag om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter. Hvad sker der på indeværende tidspunkt med dette forslag?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Der sker det, at Kommissionen den 30. juni 2010 efter Parlamentets forkastelse besluttede at trække forslaget tilbage.
Da direktivet nu også omfatter selvstændige chauffører, er det op til medlemsstaterne at vise, hvordan de overholder deres retlige forpligtelse og håndhæver bestemmelserne for selvstændige chauffører.
Kommissionen har bedt medlemsstaterne om oplysninger om gennemførelsen af direktivet, for så vidt angår selvstændige chauffører. Kommissionen vil træffe afgørelse om eventuelle nødvendige tiltag, når svarene foreligger og er blevet analyseret.
Marian Harkin
(EN) Tak for Deres svar. Jeg spekulerede bare over, om De har nogen forslag eller retningslinjer, som De vil forelægge medlemsstaterne med hensyn til, hvordan de skal føre kontrol med selvstændige chaufførers arbejdstid, især den tid, de bruger på at rengøre eller vedligeholde deres køretøjer eller lave papirarbejde i forbindelse med en given arbejdsopgave, hvilket det efter min mening vil være særdeles vanskeligt at føre kontrol med.
Vil De også se på den samfundsøkonomiske indvirkning på de såkaldte ejer-førere, eftersom deres køretid nu bliver sat drastisk ned?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Vi har på nuværende tidspunkt ikke nogen forestilling om, hvordan sådanne retningslinjer skal udarbejdes. Det er givetvis særdeles kompliceret, og vi vil drøfte sagen med medlemsstaterne. Rent juridisk er bestemmelserne i dette direktiv nu gældende og skal følges, men vi overvejer i øjeblikket, hvordan retningslinjerne skal være, og analyser svarene, og så får vi se, hvad vi kan gøre.
Formanden

Om: Færdselssikkerhed 2011-2020: særlig omsorg for skolebusser og deres chauffører
Hvert år omkommer næsten 35 000 mennesker i trafikulykker i EU, og 1,7 mio. kommer til skade. I statistikkerne er der et tal, der er endnu mere bekymrende: Mere end 1 100 trafikofre i EU er børn (2008). I forbindelse med Kommissionens "Trafiksikkerhedsprogram 2011-2020" og med tanke på at der hver dag er millioner af børn, der kører i skolebusser til og fra deres skoler, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:
Hvilke konkrete initiativer og foranstaltninger agter Kommissionen at iværksætte i samarbejde med medlemsstaterne med henblik på en effektiv forebyggelse af trafikulykker, der involverer børn? Agter Kommissionen at vedtage strengere sikkerhedsnormer og indføre strengere bestemmelser for de køretøjer, der anvendes som skolebusser, samt for skolebuschaufførerne (f.eks. relativt højteknologisk udstyr, hyppigere regelmæssig kontrol af chaufførernes faglige dygtighed, erfaring og integritet ved hjælp af psykologiske prøver)?
Om: Målene for trafiksikkerhed i EU
Er Kommissionen foruroliget over, at antallet af trafikdræbte i EU på årsbasis fortsat er uacceptabelt højt med 35 000 trafikdræbte i 2009 i hele EU? Er Kommissionen foruroliget over, at det europæiske handlingsprogram for trafiksikkerheden, hvis mål var at sænke antallet af trafikdræbte fra 50 000 til 25 000 mellem 2001 og 2010, er slået fejl? Kommissionen bedes redegøre for, hvorledes den vil sikre, at EU's reviderede program for trafiksikkerheden mellem 2011 og 2020 rent faktisk når sine mål?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Kommissionen er enig i, at antallet af trafikdræbte i EU på årsbasis fortsat er uacceptabelt højt.
I 2009 var der ca. 35 000 trafikdræbte i EU, hvilket svarer til størrelsen på en mindre by.
Kommissionen er imidlertid ikke enig i parlamentsmedlemmets udtalelse om, at det tredje europæiske handlingsprogram for trafiksikkerheden 2001-2009 er slået fejl. Det oprindelige mål blev ikke opfyldt. Det førte til kraftig mobilisering af alle de involverede parter. I denne periode blev 78 000 menneskeliv sparet i EU, og der var i alt 2 mio. færre ofre.
Udover tallene er fordelen, for så vidt angår de smertefulde oplevelser og de personlige og familiemæssige tragedier, man har undgået, uvurderlig. I de for nylig vedtagne "politiske retningslinjer for trafiksikkerheden 2011-2020" foreslog Kommissionen at fortsætte med at have et mål om at halvere antallet af trafikdræbte i EU - med udgangspunkt i tallene fra 2010.
For at nå dette mål er det nødvendigt, at EU's og de nationale politikker om færdselssikkerhed er mere effektive. Dette indebærer et stærkt politisk engagement fra alle medlemsstaternes side, især de lande, hvor tallene for trafiksikkerheden er ringe, hvilket bør give sig udslag i, at der bliver udviklet nogle omfattende nationale strategier vedrørende færdselssikkerhed på baggrund af den praksis, som har vist sig at være effektiv andre steder. Det vil også kræve en særlig indsats at reducere antallet af trafikulykker på områder, hvor der kun er sket små fremskridt som f.eks. motorcyklisters sikkerhed eller sikkerheden på landeveje.
Teknologiske fremskridt, navnlig de såkaldte intelligente transportsystemer, vil også spille en vigtig rolle.
Med hensyn til det specifikke spørgsmål om forebyggelse af trafikulykker, der involverer børn, især i skolebusser, skal det bemærkes, at der er sket meget betydelige fremskridt i det forløbne tiår med et fald på 70 % i antallet af trafikdræbte, der involverer børn på under 15 år.
Kommissionen er dog fuldt ud klar over, at der er behov for at sikre et højt beskyttelsesniveau for børn, der er en særlig sårbar gruppe i trafikken.
Georgios Koumoutsakos
(EL) Tak for Deres svar, hr. kommissær. Jeg vil ikke desto mindre stille mit spørgsmål, hr. kommissær, fordi millioner af skoleelever hver dag tager til og fra skole i køretøjer, der bliver brugt som skolebusser. Vi taler bogstavelig talt om blomsten af Europas ungdom. Jeg mener som sådan, at vi virkelig skal indføre strengere tekniske sikkerhedsstandarder for disse køretøjer samt strengere og hyppigere kontrol for at sikre, at disse standarder finder anvendelse, og naturligvis strengere kontrol af de faglige kompetencer hos buschaufførerne.
Jeg mener, hr. kommissær, at Kommissionen bør overveje et initiativ i den retning. Jeg er sikker på, at den europæiske offentlighed vil tage særdeles godt imod det, fordi vi som sagt taler om en meget sårbar gruppe, der bevæger alle europæiske borgere dybt.
Jim Higgins
(GA) Jeg er overhovedet ikke er enig med Kommissionen i, at tingenes tilstand er tilfredsstillende. Som han erkendte, var der 35 000 trafikdræbte i 2009. Det er resultatet af EU's strategi for trafiksikkerhed mellem 2000 og 2010 - 15 000 flere mennesker end det reducerede mål, som Kommissionen fastsatte. Jeg vil gerne spørge kommissæren, om han eller Kommissionen har nogen plan eller nogle nye idéer med hensyn til at forbedre forholdene? Den nuværende indsats virker ikke. Vi når ikke vores mål.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Antallet af trafikdræbte på 35 000 svarer til, at befolkningen i en lille europæisk by forsvinder hvert år, hvilket efter min mening er et særdeles alvorligt problem. Fodgængere, cyklister og motorcyklister tegner sig for 57 % af trafikofrene. Der undervises efter min mening alt for lidt i trafiksikkerhed i grundskolen (der var jo også et spørgsmål vedrørende skolebørn). Jeg vil derfor gerne spørge Dem om, hvilke foranstaltninger Kommissionen træffer for at uddanne de udsatte trafikanter.
Marian Harkin
(EN) Jeg har et meget konkret spørgsmål til Kommissionen med hensyn til skolebusser. Vil Kommissionen overveje et forslag om, at der kun må være ét barn pr. sæde, og at samtlige børn under 15 år skal have sikkerhedssele på i skolebusser?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) For at tage spørgsmålet om busser først har vi strenge regler, der fastsætter bestemmelser om de tekniske standarder vedrørende busser, og specielt skolebusser. Jeg har ikke hørt om nogen særlige betænkeligheder vedrørende problemer med skolebusser som sådan. Vi følger naturligvis situationen, og vi foreslår - for at gå videre til det sidste spørgsmål - at man strengt følger reglerne om, at der skal være ordentlig plads til alle børn, og at der skal bruges sikkerhedsseler. Jeg har imidlertid ikke fået nogen tilkendegivelse om dette problem med færdselssikkerheden, og at skolebusser skulle være et område, som bliver forsømt.
30 000 mennesker er døde, og det er vi naturligvis alle sammen kede af. Hvert dødsoffer er en tragedie, men jeg er absolut ikke enig i, at handlingsplanen om færdselssikkerhed har været en fiasko. Der er sket et fald i antallet af trafikdræbte på 40 % i Europa. I mit eget hjemland er antallet faldet med en faktor fire i løbet af de sidste 15 år. Vi fulgte samme vej. For de parlamentsmedlemmer, der er interesseret i vores planer, vedtog vi lige inden sommerferien nogle politiske retningslinjer, som er den næste handlingsplan for færdselssikkerhed, og vi har samme mål - at reducere antallet af trafikdræbte til det halve.
Der er beskrevet en række foranstaltninger, som kan være med til at nå dette mål, herunder undervisning af de mest udsatte trafikanter. De mest udsatte er altid de ældre, fodgængere, cyklister og også motorcyklister, som vi tydeligvis særlig skal fokusere på, fordi motorcyklister er den eneste gruppe, hvor antallet af trafikdræbte er steget - mens der har været et fald i alle øvrige grupper.
Formanden

Om: Voldsom trafikforøgelse i Østersøen
I august meddelte ngo'en World Wide Fund for Nature, at stigningen i den kommercielle trafik i Østersøen i de kommende 20 år ville have en særdeles negativ indvirkning på dette hav. Skibsfarten, den industrielle virksomhed på åbent hav og turismen vil blive mere end fordoblet. I turistsektoren forventes antallet af skibspassagerer at stige fra 5 mio. til 20 mio. I 2030 forventes antallet af fartøjer at være steget fra 4000 til 9000. Sandsynligheden for miljøuheld vil stige tilsvarende. I øjeblikket registreres der en årlig stigning i antallet af fartøjer på over 150. Til forskel fra, hvad der er tilfældet med andre have, forurenes strandene omkring Østersøen hurtigt ved olieudslip. Havvand fornyes kun hvert 30. år.
Hvad mener Kommissionen om den trussel, som den overdrevne sejlads i Østersøen udgør, og hvilke foranstaltninger agter den at foreslå de medlemsstater, der grænser op til Østersøen, for at finde en løsning på problemet? Går Kommissionen ind for ngo'ens forslag om at begrænse den kommercielle trafik i Østersøen?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Tallene ser nok lidt anderledes ud i mine papirer, men jeg vil naturligvis med glæde svare på spørgsmålet fra hr. Paleckis.
Skibsfarten i Østersøen er steget markant i de seneste år som følge af den hurtige økonomiske vækst. Samtidig har EU nogle af de mest avancerede lovrammer om søfartssikkerhed i verden i dag. Den tredje søfartssikkerhedspakke, der blev vedtaget af Parlamentet og Rådet i 2009, er en betydelig forbedring af EU's trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten. Pakken omfatter alle havene omkring Europa, og der indføres omfattende kontrolbesøg på skibe, der lægger til i EU-havne, også kaldet havnestatskontrol. Pakken indeholder specifikke foranstaltninger for Østersøen som f.eks. krav om sikker vinternavigation og højere isstandarder for skibe.
Kommissionen arbejder tæt sammen med alle EU-lande i Østersøområdet for at sikre, at disse nye foranstaltninger bliver gennemført uden problemer. Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur (EMSA) yder også teknisk support. Hvis der skulle ske en ulykke, har EMSA et permanent beredskab i Østersøområdet bestående af forureningsbekæmpelsesfartøjer og -udstyr. Dette kommer oven i de forureningsbekæmpelsesforanstaltninger, som de baltiske lande allerede har iværksat.
Kommissionen er også i løbende dialog med Den Russiske Føderation for at sikre, at sikkerhedsreglerne bliver anvendt på en sammenhængende måde i Østersøen. Kommissionen skal inden for disse rammer i gang med et pilotprojekt med den russiske regering om overvågning af skibsfarten i Østersøen. En for nylig vedtaget EU-strategi i Østersøområdet omhandler også sikkerhedsmæssige spørgsmål.
Jeg vil naturligvis gerne svare på det interessante forslag om at reducere skibsfarten i Østersøen, men eventuelle restriktioner på skibsfarten skal, inden de kan indføres, overvejes omhyggeligt og være i overensstemmelse med FN's konvention om havret og med andre internationalt vedtagne konventioner. Den Internationale Søfartsorganisation anerkender i forvejen Østersøen som et særlig følsomt havområde, og denne status er ensbetydende med særlige krav til skibsfarten om at reducere risikoen for ulykker og beskytte havmiljøet.
Jeg vil også gerne påpege, at skibsfart er en forholdsvis miljøvenlig transportmåde. Yderligere restriktioner på den kommercielle skibsfart i Østersøen kan evt. fremme andre mindre miljøvenlige transportformer med større emissioner til følge.
Justas Vincas Paleckis
(EN) Jeg var glad for, at Kommissionen nævnte samarbejdet med Rusland. Med hensyn til standarderne for miljøforbedringer for skibe kan De så sige, hvilke lande der efter Deres mening er førende på området, og hvilke lande der ikke er blandt de bedste?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Det er meget vanskeligt at skelne, og jeg har intet belæg for at sige, at det ene land er bedre end det andet. Landene i Østersøområdet er generelt alle meget opmærksomme på miljøspørgsmål og ligeledes problemer i forbindelse med skibsfarten. Som bekendt tog de nordiske lande initiativ til - og de var hoveddrivkraften bag - en særlig beslutning om at reducere svovlindholdet i skibsemissioner, så jeg har virkelig ikke noget belæg for at fremhæve det ene land frem for det andet.
Formanden
De er et forbilledligt medlem af Kommissionen, hr. kommissær, i og med, at Deres svar er præcise, nyttige og korte. Det er meget hensigtsmæssigt, når der er spørgetid.

Om: Den fælles landbrugspolitik for perioden efter 2013 - fordeling af den direkte støtte
Europa-Parlamentet, der ikke anser grundlaget for arealstøtten for tilstrækkeligt til en retfærdig fordeling af den direkte støtte under den fælles landbrugspolitik efter 2013, har bedt Kommissionen om at foreslå yderligere objektive kriterier og at vurdere disses potentielle konsekvenser under hensyn til landbrugserhvervets komplekse karakter og medlemsstaternes forskelle (LYON-rapporten om fremtiden for den fælles landbrugspolitik efter 2013).
Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet i denne forbindelse? Hvilke kriterier for fordelingen af den direkte støtte er under overvejelse?
Om: Foranstaltninger til forebyggelse af jorderosion inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik efter 2013
Stadig flere katastrofer i Central-, Øst- og Sydeuropa skyldes hydrogeologiske skader.
I sin beslutning af 5. maj 2010 om EU's landbrug og klimaændringerne (2009/2157 (INI)) understregede Europa-Parlamentet betydningen "i den kommende reform af den fælles landbrugspolitik..." af "beskyttelse af jordbunden (gennem bevarelse af det organiske materiale) mod erosion forårsaget af vand og luft".
Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen inden for rammerne af den nye fælles landbrugspolitik at træffe for at fremme tiltag med henblik på forebyggelse af jorderosion?
Om: En ny ramme for den fælles landbrugspolitik i perioden 2014-2020
Uden en betragtelig forhøjelse af støtten til Bulgarien er der risiko for, at landets landbrugssektor bryder sammen. Dette er især en alvorlig sag i krisetider. Bulgarien og Rumænien, der i 2007 kom til som de sidste medlemmer af EU, modtager kun 40 % af den landbrugsstøtte, som etablerede medlemsstater, såsom Tyskland, Frankrig og andre, modtager. Den forhøjelse af støtten til 100 %, som er fastlagt i tiltrædelsestraktaterne for de to lande, skal først foretages i 2016. Agter Kommissionen at fremskynde forhøjelsen af niveauet for landbrugsstøtten til Bulgarien som led i de igangværende drøftelser om den nye ramme for den fælles landbrugspolitik for perioden 2014-2020, og hvis ja, vil kriterierne blive ændret?
Om: Hensyntagen til biodiversitet i reformen af den fælles landbrugspolitik
I den betænkning, der blev vedtaget den 21. september (P7_TA(2010)0325), gav Parlamentet klart udtryk for, at den EU-strategi, der er lagt for at stoppe tabet af biodiversitet inden 2010, er slået fejl. Stadig mere intensivt dyrkede afgrøder, øget brug af pesticider og gødning, større landbrugsbedrifter, udvikling af monokultur: Biodiversiteten i landbruget er særligt berørt - og dens tilstand er alarmerende.
Vi må handle, og det skal gå hurtigt. Som det understreges i betænkningen, er der klart behov for en tværsektoriel tilgang: Beskyttelse og genoprettelse af vores naturkapital er ikke kun et miljøpolitisk anliggende. Disse hensyn skal integreres i alle EU's politikker, og det er derfor afgørende, hvordan vi udformer fremtidens landbrug.
En bæredygtig anvendelse af biodiversiteten i landbruget kræver et stærkt engagement i en miljømæssigt bæredygtig fremtid. Reformen af den fælles landbrugspolitik skal udnyttes til at vende tendensen og endelig sikre beskyttelse og genoprettelse af biodiversiteten. Biokonditionalitet er et vigtigt element i en sådan forandring.
Eftersom de vedtagne bestræbelser for at stoppe tabet af biodiversitet inden 2010 er slået fejl, bedes Kommissionen oplyse, hvilke kriterier for beskyttelse af biodiversiteten der vil blive indarbejdet i den fælles landbrugspolitik efter 2013, og om denne nye politik kan udnyttes til at genoprette biodiversiteten i landbruget?
Om: Retfærdig fordeling af landbrugsstøtten
Europa-Parlamentet anførte i betænkningen af George Lyon om fremtiden for den fælles landbrugspolitik efter 2013, som vedtoges den 8. juli 2010, "at det opfordrer til en retfærdig fordeling af landbrugsstøtten og insisterer på, at fordelingen skal være retfærdig for landbrugere i både nye og gamle medlemsstater".
Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen, og hvilke løsninger agter den at forelægge med henblik på at efterkomme opfordringen til en retfærdig fordeling af landbrugsstøtten mellem de gamle og de nye medlemsstater?
Dacian Cioloş
Jeg vil nu svare på fem spørgsmål, som er kædet sammen og vedrører samme emne.
Det samlede udbetalte beløb i form af direkte støtte i EU's medlemslande afspejler de respektive landes landbrugsproduktion og det gennemsnitlige støtteniveau i en vis historisk periode. Da de historiske referencerammer er blevet anvendt til at fastsætte de direkte udbetalinger, bliver den direkte støtte ikke fordelt ligeligt blandt medlemsstaterne, blandt regionerne eller blandt de forskellige typer af landbrugere.
EU-12, dvs. de 12 nyeste EU-medlemmer, er i færd med at indfase denne finansiering, dvs. at der sker en gradvis indførelse af direkte udbetalinger.
I EU-10 vil de direkte udbetalinger i 2013 nå op på 100 % af niveauet i EU. Med hensyn til de to sidst tilkomne medlemsstater, Bulgarien og Rumænien, der bliver behandlet ens, vil man gradvis begynde at indføre direkte betalinger i 2016, idet man begyndte med 25 % af støtteniveauet i 2007.
Ikke desto mindre har EU-12-medlemsstaterne, dvs. alle de nye medlemsstater, også mulighed for at supplere EU's direkte betalinger med national støtte inden for de grænser, der klart fremgår af forordningen og tiltrædelsestraktaterne.
Som Rådet tilskyndede til i forbindelse med et sundhedstjek af den fælles landbrugspolitik i 2008 og reformen af den fælles landbrugspolitik i 2003, er Kommissionen involveret i at se på måder, hvorpå man kan videreudvikle systemet med direkte betalinger, især vedrørende spørgsmålet om de respektive støtteniveauer til forskellige medlemsstater.
For så vidt angår perioden efter 2013, vil Kommissionen undersøge og vurdere de forskellige muligheder for en reform af systemet med direkte betalinger. De ændringer af systemet med direkte betalinger og nærmere bestemt den måde, hvorpå støtten fordeles for at sikre en mere retfærdig behandling af de respektive medlemsstater og mellem de forskellige typer af landbrugere, er et centralt punkt for forhandlingen om den fælles landbrugspolitiks fremtid. Der er ikke desto mindre stadig spørgsmål om, hvilke metoder og kriterier man skal anvende, når man tager hul på arbejdet med at gøre støtteordningen mere retfærdig. Det bliver bl.a. vigtigt vedrørende den fremtidige fordeling af direkte støtte i medlemsstaterne at få fastlagt, hvordan man kan ændre den nuværende situation til en mere retfærdig fordeling fremover og samtidig undgå en total omvæltning, der kunne få betydelige økonomiske konsekvenser i visse regioner eller for visse produktionssystemer.
Den fælles landbrugspolitik efter 2013 skal også rumme svar på mange miljømæssige udfordringer, herunder spørgsmålet om nedbrydning af jordbunden i Europa, hvilket i dag er et særdeles alvorligt problem og forstærkes af spørgsmålet om klimaændringer.
Biodiversitet skal også prioriteres højt i forbindelse med bæredygtig forvaltning af naturressourcer i Europa 2020-strategien. Selv om målet om at standse tabet af biodiversitet inden 2010 ikke blev nået, er der sket tydelige fremskridt, og den fælles landbrugspolitik spiller i den forbindelse en væsentlig rolle.
Via den fælles landbrugspolitik ydes der i øjeblikket støtte til bæredygtig forvaltning af jorden i form af direkte betalinger med forbehold af overholdelse af miljøkrav, især god landbrugsmiljøpraksis vedrørende jorderosion, jordens organiske stoffer og jordstruktur, samt via specifikke foranstaltninger vedrørende udvikling af landdistrikter, navnlig betalinger for landbrugsmiljøforanstaltninger, der går længere end de grundlæggende kriterier, jf. god landbrugs- og miljømæssig stand.
For at sikre bedre jordbundsforvaltning i Europa og medvirke til at bevare jordens organiske stoffer fremlagde Kommissionen i 2006 et forslag til rammedirektiv om jordbundsbeskyttelse. Et af målene er at identificere årsagerne til jorderosion og hindre den. I det foreliggende forslag tages der også højde for de instrumenter, som den fælles landbrugspolitik i den forbindelse har at byde på.
For så vidt angår biodiversitet, omtales det i den nuværende fælles landbrugspolitik, at man skal overholde miljøkravene, deriblandt fugledirektivet og habitatdirektivet, idet overtrædelse heraf medfører bødestraffe. Disse bødestraffe betyder, at den direkte støtte reduceres, og at der skæres ned på de specifikke foranstaltninger vedrørende udvikling af landdistrikter, navnlig betalinger til Natura 2000-områderne samt landbrugsmiljøstøtte.
Med hensyn til den fælles landbrugspolitik efter 2013 er Kommissionen fuldt ud klar over omfanget af de miljømæssige udfordringer, der skal løses, og er i øjeblikket i færd med at undersøge de forskellige måder, hvorpå miljøspørgsmål bedre kan integreres i instrumenterne i den fælles landbrugspolitik, jf. den første og anden søjle. Konsekvensanalysen med henblik på at kunne udarbejde de lovgivningsmæssige forslag for den fælles landbrugspolitik efter 2013 er på vej, og det er planen at udsende en meddelelse i november 2010, hvor vi i store træk skitserer den fremtidige fælles landbrugspolitik. Jeg vil den 17. november fremlægge denne meddelelse for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter.
Georgios Papastamkos
(EL) Jeg er sikker på, at De, hr. kommissær, erkender de grundlæggende forskelle mellem de enkelte regioner og medlemsstater i EU, for så vidt angår landbrugssektoren. Jeg tænker bl.a. på antallet, strukturen og typen af landbrugsbedrifter samt landbrugets bidrag til beskæftigelsen og økonomien i ugunstigt stillede områder og miljømæssigt følsomme områder. Vi skal derfor efter min mening ikke fastlægge arealstøtten ensartet, dvs. den skal ikke være ens i hele EU. Kan De bekræfte, hr. kommissær, at der vil blive lagt objektive kriterier til grund ved tildeling af direkte støtte?
Giovanni La Via
(IT) Jeg takker kommissæren for svaret om jorderosion, men jeg vil gerne stille ham et tillægsspørgsmål.
Eftersom forekomsten af bar jord på grund af skovbrande og brande, der er karakteristiske for landene ved Middelhavet, er et vigtigt punkt i Middelhavsområdet, mener Kommissionen så ikke det er på tide at ændre den måde, som landbrugsmiljøpræmier beregnes på, ved at indføre yderligere specifikke præmier for landbrugsbedrifter, der påtager sig at udvikle og opretholde miljøvenlig landbrugsdrift, hvis specifikke formål er at forhindre brande på landbrugsbedrifter og på landbrugsarealer?
Nadezhda Neynsky
(BG) Som De nævnte, får Bulgarien og Rumænien, der kom med i EU i 2007, på nuværende tidspunkt knap nok 40 % af den landbrugsstøtte, som gamle medlemsstater som bl.a. Tyskland og Frankrig får.
De nævnte, at der først i 2016 vil ske en tilpasning af støtten, hvilket i disse krisetider sætter de to nye medlemslande i en yderst urimelig position. Det bringer faktisk landbruget og en stor del af befolkningen, der arbejder med landbrug, i farezonen. Mener De ikke, at denne omstændighed, dvs. den finansielle og økonomiske krise, burde tages i betragtning for disse to specifikke medlemsstaters vedkommende?
Dacian Cioloş
Som svar på det første spørgsmål, hr. Papastamkos, vil jeg helt klart sige, at der er forskelle mellem medlemsstaterne, mellem regionerne og mellem de forskellige typer landbrugere. Jeg har derfor adskillige gange sagt, at en ordning med standardsatser - dvs. et ensartet beløb pr. hektar for alle disse kategorier - efter min mening ikke er en hensigtsmæssig løsning.
På baggrund af det nuværende historiske referencesystem har vi derfor beregnet støtten på grundlag af et produktionsniveau, der ligger 10, 15 eller 20 år tilbage i tiden. Dette er et system vi gerne vil af med og udskifte med objektive kriterier. Man skal dog også fokusere på at sørge for, at genoprette balancen i en overgangsfase og på et slanket grundlag, således at de personer, der på grund af disse systemer bliver behandlet uretfærdigt, kan regne med denne ændring rent økonomisk. Det er derfor helt klart min hensigt at fremlægge nogle objektive kriterier, der på en eller anden måde skal kombineres med udgangssituationen for at sikre en tålelig overgang.
De spørgsmål, De talte om, hr. La Via, kan der faktisk tages højde for i forbindelse med den anden søjle i programmet om udvikling af landdistrikterne, for så vidt angår landbrugsmiljøforanstaltninger. Det er hensigten at bibeholde disse former for landbrugsmiljøforanstaltninger, hvor der tages højde for den specifikke natur i visse regioner, og det område, De taler om, er ramt af erosion, og visse buske kan måske antænde brande der.
Medlemsstaterne vil via den forordning, vi også kommer til at fremlægge for perioden efter 2013, få lejlighed til at tage hensyn til disse specifikke spørgsmål i forbindelse med miljøforanstaltninger og etablere en specifik støtteordning på området. Vi mener derfor, at det er nyttigt med fleksibilitet, når man skal nå et bestemt mål, dvs. sund forvaltning af naturressourcer, således at medlemsstaterne kan anvende specifikke instrumenter i forbindelse med den anden søjle. Dette anliggende kan efter min mening indarbejdes i den fleksibilitet, som vi kan tilbyde medlemsstaterne.
For så vidt angår Rumænien og Bulgarien, blev der under tiltrædelsesforhandlingerne for disse medlemsstater indføjet en bestemmelse om en indfasningsordning - dvs. en ordning med gradvis større direkte støtte - i traktaten. I 2008 sagde vi under vores sundhedstjek af den fælles landbrugspolitik, at vi i forbindelse med reformerne for perioden efter 2013 vil tage højde for spørgsmålet om muligvis at skabe hurtigere balance vedrørende støtteniveauet. Jeg mener derfor, at vi skal tage højde for dette spørgsmål - og man må finde en rimelig budgetløsning for om nødvendigt at kunne fremskynde denne proces.
Formanden

Om: Den fælles landbrugspolitik og krydsoverensstemmelse
Krydsoverensstemmelse er et vigtigt element i den fælles landbrugspolitik, som kobler de fleste betalinger under denne politik sammen med overholdelsen af bestemte regler på miljø-, sundheds- og dyrevelfærdsområdet. I Revisionsrettens særberetning nr. 8/2008 hedder det bl.a., at medlemsstaterne ikke levede "op til deres ansvar om at implementere effektive kontrol- og sanktionssystemer. Kontrolsystemet giver derfor ikke tilstrækkelig sikkerhed for, at landbrugerne overholder bestemmelserne." Videre hedder det: "data fra medlemsstaterne om kontroller og overtrædelser er ikke pålidelige, og Kommissionens resultatmåling fungerede ikke godt nok".
Kan Kommissionen lade Parlamentet vide, hvad den gør for at tilskynde medlemsstaterne til at gennemføre og håndhæve krydsoverensstemmelse mere effektivt? Kan der spores nogen mærkbare forbedringer?
Dacian Cioloş
Som understreget i Revisionsrettens årsberetning for 2008 er Kommissionen udmærket klar over, at medlemsstaterne kan blive bedre til at anvende reglerne om krydsoverensstemmelse.
Jeg vil dog også gerne fremhæve, at Revisionsrettens beretning omfatter en toårig periode begyndende lidt efter indførslen af principperne om god landbrugs- og miljømæssig stand.
Siden det første år med reglerne om krydsoverensstemmelse i 2005 har Kommissionen gennemført en hel række initiativer med det formål dels at hjælpe medlemsstaterne og dels at sikre, at de overholder deres retlige forpligtelser. Kommissionen yder støtte via en lang række udvekslinger om disse emner og drøftelser i de forskellige sammenhænge, hvor disse specifikke spørgsmål tages op.
Der har været samtaler om reguleringsmæssige spørgsmål i den relevante forvaltningskomité, idet de mest tekniske drøftelser har fundet sted i en ekspertgruppe, der specifikt arbejder med krydsoverensstemmelse, og der har været afholdt særlige workshops, hvor man har drøftet kontrolmetoder.
Siden 2004 har Kommissionen desuden løbende offentliggjort nogle retningslinjer for medlemsstaterne, som har gjort det nemmere for dem at tilpasse deres nationale ordninger. Kommissionen fører kontrol med medlemsstaternes retlige forpligtelser på baggrund af de oplysninger fra revisionsbesøg foretaget i selve medlemsstaterne, som sidstnævnte sender dem. Hvis der findes nogle svage punkter under revisionen, foretages der en finansiel korrektion over for de pågældende medlemsstater, hvis der viser sig at være en risiko for landbrugsfonden. Dette har været tilfældet før i tiden, og der er således en række bestemmelser på vej - også her og nu.
Kommissionen er overbevist om, at alle disse udspil har ført til, at reglerne om krydsoverensstemmelse fungerer meget bedre, især siden Revisionsrettens observationer i dens beretning fra 2007. Der vil naturligvis fortsat blive gjort en indsats på området, idet Kommissionen lægger vægt på, at denne ordning, der er et afgørende element i den fælles landbrugspolitik, skal fungere uden problemer.
Karin Kadenbach
(DE) Jeg siger mange tak til kommissæren for det meget fyldestgørende svar. Jeg har nu yderligere et kort spørgsmål om krydsoverensstemmelse og biodiversitet, som De også allerede har nævnt i dag. Et sundt landbrugserhverv kan bidrage til at bevare biodiversiteten og standse arternes udryddelse. Det bør dog ikke kun være op til miljøkommissæren at skabe bevidsthed herom. Mit spørgsmål til Dem, hr. kommissær, går specielt ud på at høre, hvad De vil gøre for at øge bevidstheden hos de berørte parter - og hermed mener jeg de politiske beslutningstagere, forbrugerne, men frem for alt de pågældende landbrugere - omkring, hvor vigtig biodiversiteten og de dermed forbundne økosystemtjenesteydelser er?
Mairead McGuinness
(EN) Hvis der er problemer med de nuværende regler om krydsoverensstemmelse, hvordan kan vi så få gjort noget ved de potentielle yderligere problemer, hvis vi skærper kravene vedrørende miljøet i den første søjle, sådan som det fremgår af det lækkede dokument om reformen af den fælles landbrugspolitik? Jeg vil gerne høre Deres kommentarer til dette.
Dacian Cioloş
Det, jeg kan konstatere i øjeblikket, er, at det faktisk er skatteyderne, forbrugerne og ngo'erne, der er meget følelsesmæssigt involveret i dette spørgsmål, og som kræver en masse af landbrugerne.
Jeg mener imidlertid også, at vi er nødt til at kunne give landbrugerne midlerne til at kunne formidle viden om den indsats, de gør, bl.a. når de sælger deres produkter. I det kvalitetssystem, der bruges til landbrugsfødevarer, og som står foran en revision, giver vi også landbrugerne mulighed for at gøre bedre brug af deres produkter til at formidle viden om den store indsats, de gør, og alle de elementer, der skal tages højde for, herunder spørgsmål vedrørende biodiversitet. Dette gælder især med hensyn til de forskellige landbrugsproduktionsordninger, da denne diversitet i landbrugsproduktionssystemer indebærer, at vi også kan begynde at overveje spørgsmål i forbindelse med miljø og biodiversitet. For så vidt angår den fælles landbrugspolitik, kan det ved at støtte diversiteten af produktionssystemerne og den direkte kontakt mellem landbrugere, producenter og forbrugere være endnu en måde for landbrugerne, hvorpå de via de produkter, de sælger, bedre kan formidle viden om alle de betingelser, de skal efterleve.
Andre metoder er allerede i brug. Sammenhængen mellem landbrugsproduktion og agroturisme er endnu en måde for landbrugerne, hvorpå de kan formidle viden om alt det, de gør for at bevare jorden og landskabet via det produktive arbejde, de udfører. Alle disse redskaber, der findes inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik, og som kan styrkes fremover, kan landbrugerne efter min mening gøre bedre brug af for at formidle viden om den indsats, de gør.
Jeg vil nu gå videre til det andet spørgsmål. Reglerne og bestemmelserne vedrørende miljøet eller de aktiviteter, som landbrugerne udfører for at sørge for, at naturressourcerne bliver forvaltet godt, adskiller sig efter min mening ikke fra de økonomiske og sociale spørgsmål.
I de forslag, vi kommer med, og som vi vil tale om efter den 17. november, er det ikke tanken blot at flytte fokus væk fra de økonomiske og sociale spørgsmål og over på de miljømæssige spørgsmål, men at integrere det miljømæssige spørgsmål i landbrugernes tankegang, således at vi fremover forhåbentlig virkelig kan tale om konkurrencedygtigt landbrug. Landbrugerne skal være konkurrencedygtige ud fra et økonomisk og miljømæssigt synspunkt, dvs. på den måde, hvorpå de forvalter deres naturressourcer, jorden og vandet, som de arbejder med, samtidig med at der også tages hensyn til de sociale aspekter i forbindelse med skabelse eller opretholdelse af arbejdspladser i landdistrikterne.
Jeg kan forsikre om, at vi som følge af øget fokus på det miljømæssige aspekt eller rettere god forvaltning af naturressourcerne inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik ikke vil gå på kompromis med landbrugernes mulighed for at være økonomisk konkurrencedygtige, når der tages hensyn til sociale aspekter.
Når vi har dokumenterne klar, vil jeg kunne godtgøre dette ved hjælp af konkrete eksempler i de forslag, vi udarbejder.
Formanden

Om: Støtte til græske landbrugere og fiskere fra garantifonden for små virksomheder og mikrovirksomheder
Ifølge det græske Ministerium for Landdistriktudvikling og Fødevarer er landbrugsgarantifonden for små virksomheder og mikrovirksomheder (TEMPME) blevet oprettet og har været i funktion siden september 2010. Denne fond svarer til den, der findes for små og meget små industri- og handelsvirksomheder. Ifølge ministeriet yder den tilskud til renter samt bankgarantier for i alt 100 000 000 EUR til landbrug og 50 000 000 EUR til fiskeri. Under henvisning til, at dette ville give landbrugere og fiskere mulighed for at sænke investeringsomkostningerne og omfanget af deres kapitaldeltagelse i en periode præget af økonomiske vanskeligheder, bedes Kommissionen besvare følgende: Har den græske regering informeret Kommissionen om det ovennævnte initiativ? a) Hvis ja, yder den støtte til dette initiativ? Hvis ja, hvor store beløb yder den, og hvilke betingelser skal de potentielle modtagere opfylde for at kunne drage nytte af programmet? b) Hvis nej, mener Kommissionen så, at det ville være formålstjenligt at optage et sådant initiativ i den nationale strategiske referenceramme? Vil den foreslå den græske regering dette?
Dacian Cioloş
Programmet for udvikling af landdistrikterne for Grækenland for perioden 2007-2013, der samfinansieres via Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne, indeholder i øjeblikket ikke nogen garantifond for små og meget små virksomheder.
De græske myndigheder har ikke fremsendt nogen anmodning til Kommissionens generaldirektorat for landbrug med henblik på at ændre programmet, så det omfatter denne garantifond.
Det er vigtigt at understrege, at det i overensstemmelse med nærhedsprincippet er medlemsstaterne, der skal foreslå indholdet i foranstaltninger ifølge programmet for udvikling af landdistrikterne som angivet i forordningen om udvikling af landdistrikterne.
Ifølge artikel 19 i forordning (EF) nr. 1698/2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne via Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) kan programmerne for udvikling af landdistrikterne tages op til revision på anmodning fra medlemsstaterne og efter samtykke fra det nationale kontroludvalg og efter Kommissionens undersøgelse og samtykke.
Med hensyn til den græske fiskerisektor har de nationale myndigheder underrettet Kommissionen om deres planer om at etablere et nyt instrument for at hjælpe små virksomheder i fiskerisektoren. Dette instrument vil ifølge de græske myndigheder blive forvaltet inden for rammerne af et allerede etableret finanssystem.
De græske myndigheder har også underrettet Kommissionen om deres planer om at samfinansiere dette instrument via det operationelle program for fiskerisektoren i Grækenland for perioden 2007-2013.
Eftersom der er en plan for gennemførelsen af finansielle instrumenter i det operationelle program for fiskeriet, støtter Kommissionen udarbejdelse af sådanne finansielle instrumenter med henblik på at iværksætte centrale foranstaltninger for det operationelle program, forudsat at disse er i overensstemmelse med de juridiske bestemmelser desangående, navnlig artikel 34 og 37 i forordning (EF) nr. 498/2007.
Det beløb, der ifølge Den Europæiske Fiskerifond kunne ydes til dette instrument, kunne beløbe sig til 35 mio. EUR. Kontroludvalget for ovennævnte operationelle program vil fastlægge udvælgelseskriterierne med hensyn til, hvem der kan drage nytte af disse midler.
De græske myndigheder er ved at lægge sidste hånd på en handlingsplan, der også vil omfatte betingelserne for, hvordan det finansielle instrument skal fungere. Kommissionen forventer, at dette finansielle instrument, der vil få tilført midler via samfinansiering fra Den Europæiske Fiskerifond, vil være operationelt inden udgangen af 2010.
Nikolaos Chountis
(EL) Deres svar var temmelig omfattende, hr. kommissær, og det siger jeg tak for. Jeg har et tillægsspørgsmål: Har den græske regering specifikt udarbejdet dette forslag - De forklarede visse aspekter af spørgsmålet - og vil det, De sagde - hvormed jeg mener, om dette vil gælde fra 2010 - afhænge af, om den græske regering fremsætter en anmodning i tide, således at de punkter, De nævnte, kan blive samfinansieret?
Dacian Cioloş
For at præcisere tingene var der to aspekter af spørgsmålet: det ene vedrørte landbrugssektoren, nemlig små og meget små virksomheder i landbrugssektoren, og det andet aspekt havde med fiskerisektoren at gøre.
Mit svar er, at de græske myndigheder ikke har fremsendt nogen anmodning om et sådant instrument for små og meget små virksomheder i landbrugssektoren, om end de har fremsendt en anmodning for fiskerisektoren. Efter anmodning fra den græske regering kan instrumentet for fiskerisektoren være klart inden udgangen af 2010. Hvad angår landbrugssektoren, kan jeg ikke give Dem nogen yderligere oplysninger, da den græske regering endnu ikke har fremsendt nogen anmodning. Jeg har forklaret, at dette var regeringens afgørelse. Regeringen fremsender måske dette forslag, hvis det græske kontroludvalg beslutter sig for at ændre programmet for udvikling af landdistrikterne.
Vi har imidlertid endnu ikke modtaget et sådant forslag for landbrugssektoren.
Formanden

Om: Akvakultur i EU
En bære- og konkurrencedygtig akvakultursektor i EU kan bidrage til at imødekomme den store og stigende efterspørgsel efter fiskeriprodukter i EU, hvorved overfiskeriet af vilde bestande og importen fra tredjelande kan sænkes, idet denne ofte ankommer til EU's markeder efter en rejse på i tusindvis af fløjne kilometer.
Akvakultur udgør nu 20 % af den samlede fiskeproduktion i EU til en værdi, som har været mere eller mindre konstant siden 2000. Der har imidlertid været tale om et fald i produktionen af bløddyr/krebsdyr.
Kommissionen bedes i betragtning af spørgsmålene om eftersporing, kvalitet og CO2-emissioner i forbindelse med importen af store mængder bløddyr fra fjerne tredjelande redegøre for, hvorledes den agter at fremme akvakultur i EU, især inden for sektoren bløddyr/krebsdyr?
Maria Damanaki
Akvakultursektoren i EU er en spydspids med hensyn til bæredygtig udvikling. Kommissionen og jeg må erkende, at akvakultursektoren fortjener større anerkendelse af sine fordele og værdier. Kommissionen vedtog derfor meddelelsen "En bæredygtig fremtid for akvakultursektoren", hvor man udpeger tre strategiske mål, som de offentlige myndigheder skal forfølge, nemlig en styrkelse af akvakultursektorens konkurrenceevne, en opretholdelse af bæredygtigheden og en forbedring af forvaltningen.
I denne meddelelse angiver Kommissionen en række foranstaltninger, der skal træffes af de offentlige myndigheder på alle niveauer - i EU samt på nationalt og regionalt plan - for at tage fat på de udfordringer, sektoren står over for.
Med henblik på at støtte den bæredygtige udvikling af europæisk akvakultur, herunder produktion af krebsdyr, har EU en omfattende lovgivning om dyresundhed og fødevaresikkerhed. Vi er særdeles aktive på internationalt plan med hensyn til at fastlægge sikkerhedsstandarder for dyresundhed og fødevarer, for så vidt angår akvakulturprodukter, deriblandt krebsdyr, som er af afgørende betydning for den internationale samhandel.
Kommissionen har også etableret et EU-referencelaboratorium for bløddyrsygdomme, der får årlig finansiel støtte, for at sikre koordinering mellem de nationale laboratorier i medlemsstaterne og sørge for videnskabelig support til Kommissionen.
Kommissionen holder sammen med de pågældende medlemsstater også skarpt øje med den unormale dødelighed blandt østers i de sidste par år og har truffet foranstaltninger med henblik på at få det virus under kontrol, som tilsyneladende er forbundet med denne overdødelighed.
For så vidt angår den overordnede strategi for akvakultursektoren i EU, vil Kommissionen også gerne minde om den forhandling, der fandt sted i Parlamentet i juni 2010 på baggrund af betænkningen af Guido Milana. Kommissionen glæder sig over, at Parlamentet støtter bæredygtig akvakultur, og at der er større fokus på området.
Kommissionen er af den opfattelse, at bæredygtige akvakulturaktiviteter skal støttes i tilstrækkelig grad via den fælles fiskeripolitik, og at dette aspekt skal være omfattet ved reform af den fælles fiskeripolitik.
Kommissionen er overbevist om, at der er behov for at hjælpe sektoren med at organisere sig selv mere effektivt. Vi vil især gerne styrke producentorganisationerne og de tværfaglige organisationer, så man bedre kan forbinde produktionsprognoserne med markedsbehovene og sikre højere værdi for deres produkter via marketing og mærkning.
Seán Kelly
(EN) Tak, fru kommissær, for Deres omfattende svar. I den forbindelse vil jeg gerne blot sige, at en nylig undersøgelse i Irland viste, at mange af de fisk, der kom ind, var fejlmærket, således at folk, der troede, de f.eks. spiste torsk, faktisk spiste en helt anden fiskeart. Jeg vil blot gerne spørge, om Kommissionen er klar over dette. Hvad kan der evt. gøres ved det problem på kort sigt, bortset fra at vi kan udvikle vores egen akvakultur, hvilket er meget, meget vigtigt? Jeg takker på forhånd for Deres svar.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Det glæder mig på baggrund af kommissær Damanakis svar at kunne konstatere, at akvakultur kommer til at spille en vigtig rolle i den nye fælles fiskeripolitik.
Jeg vil blot gerne understrege over for kommissæren, at der er enorme muligheder for jobskabelse ved udvikling af akvakultur, især på områder, hvor der er en meget høj arbejdsløshed. Jeg mener, at Kommissionen kan spille en vigtig rolle. Den kan tage føringen med hensyn til at videreformidle kommissærens synspunkter til medlemsstaterne og foreslå medlemsstaterne, at vi, selv om vi ikke må gå på kompromis med fødevarekvaliteten, bestemt bør sikre, at én instans i hvert land tager sig af akvakultur, frem for at man skal arbejde sig på kryds og tværs igennem diverse kontorer og agenturer.
Maria Damanaki
Jeg er enig med hr. Gallagher i, at akvakultursektoren har et enormt potentiale. Der kan helt klart skabes mange job. Vi har derfor planer om, at der skal være et særskilt kapitel om akvakultur i vores reformer af den fælles fiskeripolitik. Jeg vil også gerne nævne, at vi vil sørge for en særlig finansieringspost. Det er yderst vigtigt.
Jeg vil også gerne informere hr. Kelly om, at vi er klar over disse problemer, og jeg er enig med ham i, at vi har meget at gøre vedrørende vores produkters sporbarhed. Vi har derfor et kapitel om mærkning i vores reformer af den fælles fiskeripolitik. Kommissionen vil gerne sikre lige vilkår i hele verden for vores fiskerierhverv og de fiskerierhverv, der producerer de produkter, vi nødt til at importere.
Formanden

Om: Udnyttelse af midlerne fra Den Europæiske Fiskerifond
Da Kommissionen ved afslutningen af hvert år skal fremlægge en rapport om gennemførelsen af forordning (EF) nr. 1198/2006 om Den Europæiske Fiskerifond og i betragtning af den seneste finansielle krise, som har ramt adskillige medlemsstater, der er stærkt afhængige af fiskerisektoren, bedes Kommissionen besvare følgende:
Hvordan bedømmer den gennemførelsen heraf indtil nu? Hvilke medlemsstater mener den kunne udgøre et eksempel på bedste praksis?
Mener Kommissionen, at medlemsstaterne har udnyttet Den Europæiske Fiskerifond i tilstrækkelig grad? Hvordan evaluerer den realiseringen af Den Europæiske Fiskerifonds mål, siden den påbegyndte sin virksomhed i 2007, og hvilke ændringer i fondens funktion anser den for nødvendige?
Hvordan vurderer den gennemførelsen indtil nu af den græske nationale strategiske udviklingsplan for fiskeriet? I hvilken udstrækning er projekterne gennemført, og hvad er udnyttelsesgraden af bevillingerne?
Maria Damanaki
Jeg vil gerne takke hr. Tsoukalas for hans spørgsmål, for det er virkelig et særdeles vigtigt punkt for os, og jeg må helt klart og åbent sige, at vi endnu ikke er kommet helt op i omdrejninger med hensyn til at gennemføre forordningen om Den Europæiske Fiskerifond. Det er vi ikke tilfredse med.
De bekræftede mellemliggende betalinger, som medlemsstaterne har sendt til Kommissionen, udgør 5 % af den samlede EFF-bevilling. De oplysninger, vi for nylig har fået fra medlemsstaterne ifølge den årlige rapportering, viser dog, at 18,2 % af den samlede EFF-bevilling var afsat til specifikke projekter ved årsskiftet 2009/2010. Det er opmuntrende.
Det er vigtigt at bemærke, at disse tal omfatter præmier ikke alene i henhold til akse 1, men også andre akser. Kun for akse 4 "bæredygtig udvikling af fiskeriområderne" er vi desværre bagud på grund af den lange gennemførelsesproces, der er nødvendig for at få etableret partnerskaber.
Der er flere årsager til dette. For det første blev EFF-forordningen vedtaget på et sent tidspunkt. For det andet blev vedtagelsen af de operationelle programmer forsinket, idet nogle af dem blev vedtaget i anden halvdel af 2008. For det tredje var der problemer med at få etableret forvaltnings- og kontrolsystemerne - og det er en forudsætning, at de er godkendt, for at der kan sendes betalinger til Kommissionen. Og for det fjerde er der den finansielle og økonomiske krises indvirkning på fiskerisektoren.
På nuværende tidspunkt i gennemførelsesprocessen er det for tidligt at sige, om målene i EFF er blevet nået. Der vil komme flere oplysninger i forbindelse med den foreløbige evaluering, som skal finde sted ved udgangen af 2011.
Det er også vanskeligt at pege på bedste praksis på dette område, da medlemsstaterne har meget forskellige EFF-beløb til rådighed, og disse beløb er blevet bevilget til akser på vidt forskellige måder, der påvirker udnyttelsesgraden. F.eks. er akse 1, "mål for tilpasningen af EF-fiskerflåden", meget let at udnytte. For andre aksers vedkommende er det ikke helt så let.
På det møde blandt generaldirektørerne, der blev arrangeret af det belgiske formandskab i september for at afhjælpe udnyttelsesproblemerne, især problemerne med adgang til kapital, anbefalede Kommissionen finansieringstekniske instrumenter såsom anvendelse af formidlere eller forenkling af procedurer og ansøgningsformularer.
I den næste Komité for EFF vil der blive forelagt noget om anvendelse af disse muligheder. Gennemførelsen af det græske operationelle program for perioden 2007-2013 er forsinket. Jeg beklager at måtte sige det, men det er virkelig forsinket.
Indtil den 15. september 2010 nåede de faktiske betalinger kun op på 5 000 600 EUR, hvilket svarer til 2 % af den samlede EFF-bevilling - og det er et meget lille beløb. Denne utilfredsstillende situation er hovedsagelig en følge af problemer med at få etableret forvaltnings- og kontrolsystemet samt forsinkelser med at iværksætte centrale foranstaltninger ifølge det operationelle program.
Finanskrisen er også skyld i nogle forsinkelser, navnlig vedrørende foranstaltninger ifølge akse 2.
Kommissionen er i færd med at udarbejde sin årsberetning om gennemførelsen af EFF i 2009, og den vil rumme yderligere oplysninger og baggrundsinformationer om det spørgsmål, medlemmet stillede.
Ioannis A. Tsoukalas
(EL) Tak, hr. kommissær, for Deres detaljerede svar. Da De omtalte den forfærdelige økonomiske situation og den eventuelle manglende udsigt til at få Den Europæiske Fiskerifond op i gear, vil jeg gerne benytte denne lejlighed til at spørge, om et totalt forbud mod fiskeriudstyr såsom vod brugt fra fartøj vil falde ind under bestemmelserne om kompensation til fiskere, der mister deres arbejde, eller om man i overensstemmelse med forordningen kunne forlænge den toårige fravigelse fra reglerne i Den Europæiske Fiskerifond for at sikre bæredygtige sociale forhold.
Seán Kelly
(EN) Der blev spurgt om, hvilke medlemsstater der kunne udgøre eksempler på bedste praksis, og jeg spekulerer også over, hvilke medlemsstater der kunne udgøre eksempler på værste praksis. Har De lov til at sige og måske angive årsagerne til forskellen mellem det bedste og det værste land?
Maria Damanaki
For at give hr. Kelly et svar først vil jeg gerne sige, at det generelt er nemmere for lande, som har et godt kontrolsystem vedrørende overholdelse og har alle instrumenterne til deres rådighed, at absorbere midlerne. Det er en hovedregel. Overordnet set må jeg erkende, at Middelhavslandene - landene i syd - har de største problemer.
Grækenland har et særligt problem. Vi er nødt til at være helt sikre på, at vi kan hjælpe alle for at sikre bedre absorbering. Det er vores plan at gøre en indsats for at forenkle reglerne om absorbering. Vi vil derfor have en finansieringspost i rammebestemmelserne for vores CFP-reform, der vil være meget lettere for medlemsstaterne at absorbere.
Med henvisning til spørgsmålet fra hr. Tsoukalas om Middelhavsforordningen har vi besluttet, at denne forordning skal gennemføres. Vi har skullet gennemføre denne forordning siden den 1. juni, og der er ingen vej tilbage. Hvis vi skulle ændre denne forordning, ville vi skulle bruge to eller tre år uden noget som helst system til sikring af kontrol og overholdelse, så vi kommer til at gennemføre denne forordning.
Jeg har allerede samarbejdet med de græske myndigheder. Jeg har forklaret dem, at de skal gennemføre denne forordning uden nogen yderligere forsinkelse. Det indebærer naturligvis, at alle bestemmelserne om særlige former for udstyr, som er meget miljøbelastende, skal overholdes. Det indebærer også, at vi skal bruge margenerne fra vores finansieringsmuligheder helt op med henblik på at give dem nogle midler som kompensation. Det er noget, jeg gerne vil sige med henvisning til vod brugt fra fartøj, trawlere og alle former for udstyr, nemlig at de skal give os et godt eksempel på overholdelse. Vi vil gøre vores bedste for at bruge vores finansieringsmargener helt op for at sætte dem i stand til at få bedre udstyr og forbedre deres udstyrs selektivitet.
Formanden
Spørgsmål, som af tidsmæssige årsager ikke er blevet besvaret, vil blive besvaret skriftligt (se bilag).
Spørgetiden er dermed afsluttet.
(Mødet udsat kl. 20.30 og genoptaget kl. 21.00)
