Åtgärder som ska vidtas för nobelpristagaren Liu Xiaobos frigivning (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är uttalanden om åtgärder som ska vidtas för nobelpristagaren Liu Xiaobos frigivning.
Olivier Chastel
Fru talman, ärade ledamöter! Om jag har förstått saken rätt denna gång är det på Catherine Ashtons vägnar, vår höga representant, som jag har äran att tala till er.
Via sin delegation i Peking och sina bilaterala ambassader fortsätter EU att dag för dag följa läget i fråga om mottagaren av Nobels fredspris Liu Xiaobo, hans hustru Liu Xia, samt deras vänner och advokater. Deras situation får vår oavbrutna uppmärksamhet. Den husarrest som Liu Xia och många människorättsaktivister i Kina har suttit i sedan den 8 oktober oroar oss lika mycket som det gör oss besvikna, och vi fördömer det.
Som ni vet har EU inte väntat på att Liu Xiaobo skulle få denna prestigefyllda utmärkelse innan vi påminde den kinesiska regeringen om dess internationella åtaganden rörande yttrandefrihet. I detta särskilda fall har EU alltid ansett att Charta 08 var ett fredligt manifest och efterlyst större respekt för de mänskliga rättigheterna i Kina. Dessutom har unionen gjort fyra offentliga uttalanden sedan december 2008 och krävt att Liu Xiaobo ska friges.
Vår ståndpunkt kunde knappast ha vara något annat när Nobelkommittén tillkännagav sitt beslut den 8 oktober, helt oberoende, ska jag kanske tillägga. Vi har gratulerat Liu Xiaobo via unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Catherine Ashton, och via kommissionens ordförande, José Manuel Barroso, och vi har betonat hur viktig hans frigivning är för oss. Vi beklagar att de kinesiska myndigheterna inte har fäst något avseende vid de uppmaningar som det internationella samfundet har varit angeläget om att förstärka.
Det är beklagligt att EU ännu en gång med oro ska behöva konstatera hoten mot och den husarrest som Liu Xiaobos hustru Liu Xia har utsatts för under de senaste sex veckorna. Vi beklagar lika kraftfullt de hot, den övervakning och det förbud mot att lämna landet, samt de gripanden som många av Liu Xiaobos släktingar och vänner har varit utsatta för sedan han tilldelades Nobelpriset.
EU kommer konsekvent och beslutsamt att fortsätta sina ansträngningar sedan två år tillbaka för att få Liu Xiaobo frigiven så att han kan utöva sina rättigheter fullt ut och så som han önskar delta i den offentliga debatt som han inledde i Kina med Charta 08. Vi fortsätter att hoppas att han själv kommer att kunna hämta Nobels fredspris den 10 december. Vi uppmanar Kina att upphäva de begränsningar av rörelsefriheten och yttrandefriheten som hans fru Liu Xia och många av hans vänner är föremål för.
Dacian Cioloş
Fru talman, herr minister, ärade ledamöter! Kommissionen stöder helt det belgiska ordförandeskapets uttalande. EU har upprepade gånger uttalat att den anser att Charta 08 är ett legitimt utövande av yttrandefriheten och så som ordförandeskapet just konstaterat har EU också upprepade gånger framfört sin stora oro över Liu Xiaobos arrestering, rättegång och fängslande.
Både ordförande José Manuel Barroso och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Cathy Ashton, välkomnade att Liu Xiaobo den 8 oktober tilldelades Nobels fredspris. Kommissionen beklagar dock att de kinesiska myndigheterna har reagerat genom att sätta hans hustru Liu Xia i husarrest och genom att begränsa rörelsefriheten för många av hans vänner.
Kommissionen upprepar sin uppmaning att Liu Xiaobo omedelbart ska friges från fängelset och att beslutet om husarresten mot hans fru ska hävas liksom alla begränsningar av hans vänners rörelsefrihet. Så som vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Cathy Ashton, sade i sitt uttalande, hoppas kommissionen att Liu Xiaobo själv kommer att kunna hämta Nobels fredspris 2010 i Oslo.
Cristian Dan Preda
Fru talman! För tio månader sedan sade jag här i kammaren att det elvaåriga fängelsestraff som den kinesiska regeringen gett Liu Xiaobo enbart för att han uttryckt sina åsikter var symtomatiskt för de kinesiska myndigheternas upptrappning av sin kampanj mot människorättsaktivister.
I detta ögonblick anser jag att tilldelandet av Nobelpriset till Liu Xiaobo är en lämplig handling för att betona att även om Kina har gjort stora framsteg i ekonomiska och ibland även i sociala frågor är respekt för de mänskliga rättigheterna det verkliga tecknet på framsteg. Ett lands ekonomiska resultat kan väcka beundran. Det vinner dock inte andra länders respekt om det begränsar friheten i stället för att värna om den.
Jag anser verkligen att de åtgärder som den kinesiska regeringen vidtagit i ett försök att skrämma de länder som inbjudits att delta i ceremonin är ytterst oroande. Det är lika oroande att vissa länder har gett vika för denna utpressning.
Vi har här att göra med en oacceptabel situation eftersom ett land tar ställning i sina internationella förbindelser mot en av sina egna medborgare. Som jag sade skulle Kina vinna andra länders respekt om det nu tillät att Liu Xiaobo reser till Oslo för att ta emot sitt pris i stället för att på detta sätt hota andra länder.
De kinesiska myndigheternas attityd tycks dock för närvarande vara en mycket hårdare linje än Sovjets, eftersom inte ens någon medlem av Liu Xiaobos familj eller hans advokat får resa till Oslo. Därför välkomnar jag det initiativ som Lech Wałęsa tog för att företräda den kinesiska dissidenten symboliskt i Oslo. Jag hoppas dock att de kinesiska myndigheterna i sista stund kommer att bestämma sig för att frige Liu Xiaobo.
Richard Howitt
Fru talman! I kväll ger vi i gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet vårt fulla stöd till denna begäran från Europaparlamentet att Liu Xiaobo tillåts resa till Oslo, och inte blir den första Nobelpristagare eller företrädare i dess etthundraåriga historia som inte kan närvara för att ta emot Nobels fredspris. Liu Xiaobo som arresterats för att ha deltagit i demonstrationer, förbjudits att undervisa, skickats på omskolning och nu fängslats för att ha försökt utöva sin yttrandefrihet kallas brottsling av kineserna medan resten av världen lovordar hans fredliga insats.
Jag reste själv till Kina för parlamentets räkning och såg att det fanns personer som var redo att inleda en dialog med oss om frågor om arbetstagarrättigheter och företagens sociala ansvar. Men faktum kvarstår att när parlamentets underutskott för mänskliga rättigheter ansökte hos Kina om viseringar kom aldrig något svar, och när EU tryckte på om ett möte i år för vår dialog om de mänskliga rättigheterna med Kina erbjöd kineserna avsiktligen ett datum mellan jul och nyår. Det verkar nu praktiskt taget säkert att det inte blir något möte under detta ordförandeskap.
Detta är inte seriöst. Alla som i kväll vill uttrycka solidaritet med Liu, hans hustru Liu Xia och alla samvetsfångar i Kina, bör vara medvetna om att resten av världen alltför ofta har satt handelsintressen med Kina framför våra ömsesidiga skyldigheter när det gäller de mänskliga rättigheterna. Detta exemplifieras av den brittiska premiärministern David Cameron, som denna månad tog en 48 man stark handelsdelegation till Peking men lät bli att ta med någon som företräder ett intresse för eller sakkunskap i frågor som fattigdomsminskning, miljöförstöring eller arbetstagarrättigheter.
Sanningen är den att de fem personer med socialt samvete som utgör prisutdelningskommittén i Norge enligt mångas förmenande har gjort mer än EU, USA eller resten av det internationella samfundet för att utöva påtryckningar på den kinesiska regeringen att genomföra reformer. Låt oss komma ihåg att Andrej Sacharov, Lech Wałęsa och Nelson Mandela samtliga var Nobelpristagare som en gång levde i förtryckarländer som till sist omstöptes, och i kväll uttrycker vi vår förhoppning om att Liu Xiaobo kan komma med i den listan och inte bara i Kina av i dag utan i ett Kina där mänskliga rättigheter respekteras till fullo en dag i framtiden.
Edward McMillan-Scott
Fru talman! Denna debatt katalyserar på sätt och vis flera års ansträngningar från många ledamöter som är närvarande här och som försöker att rikta uppmärksamheten mot det verkliga Kina. Den känsla av enighet som rådet och kommissionen och de diplomatiska företrädarna i Oslo uppvisat om den ceremoni som kan komma att äga rum den 10 december är uppmuntrande. Naturligtvis hoppas vi att Liu Xiaobo kommer att närvara, men det är inte troligt.
Det som vi har sett under de senaste veckorna är i diplomatiska termer en frontalkollision som arrangerats av Peking. Det är en av de mest katastrofala och tafatta episoderna i diplomatins historia. Men i centrum av detta finns en kollision mellan den fria världen och det som fortsätter att vara en diktatur.
Under mitt senaste besök i Peking blev samtliga personer som jag hade haft kontakt med efteråt arresterade, fängslade och i vissa fall torterade. Mellan sju och åtta miljoner människor är fängslade i Kina, och det sker minst 5 000 avrättningar per år. Jag har sett en lista på över 3 400 personer som under de senaste tio åren har dött under tortyr för sin religiösa övertygelse i den regimen.
Kort sagt är det en terrorstat. Vi vill gratulera Nobelkommittén för dess mod att utse denna pristagare. Jag hoppas att vi i Oslo den 10 december, om ceremonin äger rum, får se starkast möjliga närvaro av ett EU som står fast vid sin utrikespolitiska prioritering av mänskliga rättigheter och demokrati. Världens mest folkrika land förtjänar att få det vi åtnjuter i Europa.
Reinhard Bütikofer
Fru talman! Liu Xiaobo har tilldelats Nobels fredspris, och vi är mycket glada över detta eftersom det är en demonstration av universaliteten i de mänskliga rättigheter som står i centrum för vår politiska självförståelse. Vi är också mycket glada över att se att vår glädje delas av många länder runtom i världen och även av många människor i Kina.
Den kinesiska regeringen har reagerat skarpt på tilldelningen av Nobels fredspris. Den har reagerat ytterst skarpt, både internt och externt. Jag finner detta beklagligt. Jag anser inte att det är en bra idé att erkänna denna negativa reaktion, om jag kan uttrycka det så, genom att förlöjliga Kinas nuvarande ståndpunkt. Även om jag instämmer med föregående talare om att stödja uppmaningen att frige Liu Xiaobo måste jag med all respekt göra klart att jag inte bara anser det fel, utan även skadligt att beskriva Kina av i dag som en terroriststat. Enligt min mening är det inte sant, och det bidrar inte heller till den positiva förbindelse som det är viktigt för oss att ha med Kina.
Kina måste acceptera att vi stöder universella mänskliga rättigheter eftersom vi kommer att fortsätta att göra det. Vi får dock inte blanda samman detta med en konfrontationsstrategi. Ingen skulle dra nytta av det, minst av allt förespråkarna för de mänskliga rättigheterna i Kina.
Jag har redan sagt och avslutningsvis vill jag återigen säga att Kina har reagerat omåttligt skarpt på tilldelningen av Nobels fredspris. Landet försöker utöva diplomatiska påtryckningar på andra länder att inte närvara vid ceremonin i Oslo. Det är helt enkelt oacceptabelt. Parlamentet kommer inte att acceptera detta, och därför är jag glad över att talmannen redan har överenskommit om att Europaparlamentet ska företrädas i Oslo.
Marek Henryk Migalski
Fru talman! Jag kommer från ett land som för endast 20 år sedan styrdes av en kommunistdiktatur. Jag hade olyckan att leva i det systemet, och jag vet hur förhållandena är i ett sådant land. Jag kommer verkligen ihåg hur viktig rösten från det som vi på den tiden kallade den fria världen var för oss då. Jag menar rösten härifrån - från Västeuropa och Förenta staterna. Jag kommer ihåg att på den tiden ingav det en känsla av att det som vi gjorde där - kämpade för frihet och demokrati - var meningsfullt.
Jag anser att vi i dag är skyldiga att hjälpa människor som Liu Xiaobo. Dessutom hänvisar han ständigt till erfarenheten av demokrati och av dem som kämpade för demokrati i Centraleuropa. Namnet Charta 08 är trots allt en medveten referens till Charta 77. Jag tror att vi alla här kan ha skilda ekonomiska eller politiska uppfattningar, men i frågor om de mänskliga rättigheterna bör vi vara helt eniga. Jag hoppas att vi i denna kammare kommer att vara just det.
Rui Tavares
Fru talman! Efter frigivningen av Aung San Suu Kyi är Liu Xiaobo nu den enda Nobelpristagaren som är inspärrad i fängelse. Som vi redan har hört från rådet och här i parlamentet hoppas vi alla att han kommer att kunna ta emot detta Nobelpris i frihet eller att han kommer att friges så snart som möjligt. Det skulle hedra den person han är: den som har tagit ställning för en fredlig omvandling av Kina, litteraturkritiker, lärare och författare, som alltid har strävat efter att ge Kina yttrandefrihet och demokrati via idéernas och ordens värld. Charta 08, som Liu Xiaobo fängslades för, är så som Olivier Chastel redan har påmint oss om ett konstruktivt och fredligt dokument, för vilket Liu Xiaobo har fängslats.
Vi vet vad vi behöver göra nu: arbeta för att Liu Xiaobo och alla politiska fångar i Kina ska friges. Vi måste också arbeta för att Liu Xiaobos hustru Liu Xia som sitter i husarrest ska friges, och få ett slut på belägringen av deras familj, vänner och advokater. För att uppnå detta måste Kina fråga sig självt varför det reagerade på frigivningen av Aung San Suu Kyi nyligen genom att kalla henne en viktig politisk person, trots att landet inte erkänner att många människor skulle anse att också Liu Xiaobo är en viktig politisk person. Framför allt behöver Kina inse i vilken sorglig och förskräcklig skepnad landet framstår med sin bittra och världsomfattande diplomatiska offensiv för att förhindra att världens höga diplomatiska företrädare närvarar i Oslo under Nobelprisceremonin.
Det är uppenbart att de personer som leder Kina kan vilja leva i en fantasivärld, och vi förstår varför de vill leva i en fantasivärld där det inte finns någon opposition. Vad de inte kan göra är att tvinga oss att leva enligt reglerna i den fantasivärlden. Detta är i grunden vår huvudfråga. Det är mycket enkelt för oss i denna kammare att utgjuta vår indignation inför de kinesiska myndigheterna och framföra alla våra klagomål till dem, men jag anser att vi först bör titta på våra europeiska myndigheter och börja med våra egna regeringar. När Portugal, mitt hemland, nyligen tog emot besök av höga kinesiska dignitärer manövrerade regeringen bort en demonstration av Amnesty International från den plats som följet skulle passera igenom till en plats några hundra meter längre bort. Samma sak hände i Frankrike, där en demonstration flyttades till Eiffeltornet. Som vi redan har hört reste David Cameron nyligen till Kina, mycket intresserad av att göra affärer med det landet men utan att komma ihåg att göra ett enda kraftfullt uttalande om de mänskliga rättigheterna.
Vi vet att det finns dubbelmoral här i Europa. Vi säger ett par ord i förbigående om Liu Xiaobo, men våra regeringar är intresserade av att göra affärer. Vi måste därför börja med att göra rent hus här hemma.
Gerard Batten
Fru talman! Det är svårt för oss att föreställa oss det oerhörda fysiska och moraliska mod som krävdes av Liu Xiaobo för att sätta sig upp mot det kinesiska kommunistpartiets blodtörstiga tyranni. De av oss som åtnjuter de mest grundläggande friheterna yttrandefrihet och mötesfrihet och demokratisk politik är skyldiga att uttala oss för Liu Xiaobo och hans likar. Liu Xiaobo önskar inget annat för Kina än dessa grundläggande friheter och medborgerliga rättigheter som vi tar för givna.
De värden som han hyllar är det bästa hoppet för frihet, fred och demokrati för Kina och världen, och det är passande att han har tilldelats Nobels fredspris i erkänsla för sina insatser och sina uppoffringar. Han vill inget annat än demokratiska reformer och ett slut på det kommunistiska enpartistyret i Kina. Det bör inte överraska någon att det kinesiska kommunistpartiet hindrar honom och hans familjs företrädare att hämta priset.
Det kinesiska kommunistpartiet är ett parti av blodtörstiga banditer som inte har något annat mål än en fortsättning på den egna existensen. Kina är ett stort och mäktigt land, och det är oundvikligt att våra regeringar måste upprätthålla politiska, diplomatiska och handelsmässiga förbindelser med dem. Det kinesiska kommunistpartiet varnar utländska regeringar att de inte ska delta i ceremonin. Våra regeringar bör skicka företrädare och visa deras och vårt stöd för Liu Xiaobo och den kinesiska demokratirörelsen som helhet. Jag företräder många exilkineser i London, och jag är glad över att erbjuda det lilla stöd jag kan ge genom att uttala mig för Liu Xiaobo och deras strävan efter demokrati.
Róża Gräfin von Thun und Hohenstein
(PL) Fru talman! Det är verkligen mycket bra att parlamentet och kommissionen har beslutat att Liu Xiaobos situation ska diskuteras under ett plenarsammanträde i Europaparlamentet. Det är beklagligt att så få av oss är här för den här debatten. Trots allt bör det internationella samfundet, där vi är en av de viktigaste medlemmarna, stå enade i sådana här situationer och tillsammans stödja kampen för respekt för de mänskliga rättigheterna, eftersom solidaritet är nyckelordet i denna debatt.
Under 1989, när mitt land slutligen besegrade kommunistdiktaturen, demonstrerade Liu Xiaobo på Himmelska fridens torg, och krävde just de demokratiska friheter som snart skulle komma att åtnjutas i nästan hela Europa. Han har inte gett upp sina ansträngningar - trots att han suttit åratals i fängelse undertecknade han ett upprop för demokratisering av landet, för vilket han dömdes till ytterligare 11 års fängelse. Precis som Liu strävade vår ledare Lech Wałęsa efter en oblodig omvandling och för frihet. Han fick stöd av demokratiska länder. Inte heller Lech Wałęsa kunde personligen ta emot Nobels fredspris, men trots detta var priset hoppet om frihet för oss polacker. Nobelpriset blev en katalysator för förändring.
I dag är det hög tid att fästa världsopinionens uppmärksamhet vid sådana personer som Liu Xiaobo. Vi får inte glömma att förutom sådana ledargestalter som han själv finns det många andra som det inte talas om, till exempel människorättsaktivisten Mao Hengfeng, som för närvarande befinner sig på omskolning/arbetsläger just för att ha protesterat mot fängslandet av Liu Xiaobo. EU bör fästa största vikt vid de mänskliga rättigheterna i kontakterna med Kina. Det bör vara en prioriterad fråga vid tillfällen som det toppmöte mellan EU och Kina som hölls den 6 oktober. Jag vill uttrycka min besvikelse över att denna fråga av fundamental betydelse utelämnades. Vi måste visa att vi inte är blinda för de mänskliga rättigheterna, och ett tillfälle att göra detta är vid utdelningsceremonin för Nobelpriset i Oslo, då jag hoppas att hela världen och alla ambassadörer kommer att närvara.
Ana Gomes
(PT) Fru talman! Nobelpristagaren Liu Xiaobo har varit en orubblig och modig förkämpe för de mänskliga rättigheterna alltsedan massakern på Himmelska fridens torg. Parlamentet ansluter sig därför till Catherine Ashton och kommissionen i kravet på att han omedelbart ska friges så att han kan resa till Oslo i december för att ta emot Nobelpriset och kräver frihet att resa för hans hustru, familj och vänner, som har varit särskilt kringskurna sedan Nobelpriset tillkännagavs den 8 oktober.
De kinesiska myndigheternas hot och skrämseltaktik för att förhindra ceremonin i Oslo är en skandal. Ingen regering som har gett vika för denna beklämmande utpressning är värd någon respekt. Kina är permanent medlem av FN:s säkerhetsråd, och enligt FN-stadgan har landet särskilda skyldigheter att respektera och främja respekt för de mänskliga rättigheterna inom och utom landet. Kina har redan gjort mycket för en del av de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna för miljontals kineser, som landet har dragit upp ur fattigdom och armod. Det måste respektera och främja respekt för sina invånares medborgerliga och politiska rättigheter: om landet inte gör det kommer dess egen utveckling till sist att hejdas.
Liu Xiaobo är inte en brottsling: han är en modig och engagerad medborgare som ger Kina och det kinesiska folket anseende runt om i världen och som det kinesiska folket bör vara stolt över. Peking måste frige Liu Xiaobo, hans hustru och vänner. Peking måste frige Sacharovpristagaren Hu Jia och alla andra modiga kinesiska medborgare som vågar kämpa för demokrati, frihet och de mest grundläggande rättigheterna. Om de inte friges är det Kina som kommer att förlora anseende. Det är den kinesiska regimen som själv har visat sig oförmögen att omvandla sitt land till en respektabel och inflytelserik makt på den internationella arenan.
Vi kommer inte att sluta att högljutt begära att Liu Xiaobo och alla dem som kämpar för frihet i Kina friges.
Heidi Hautala
(EN) Fru talman! Att Liu Xiaobo tilldelas 2010 års fredspris bär vittnesbörd om det personliga pris de som kämpar för de mänskliga rättigheterna får betala i Kina i dag. Det är absolut nödvändigt att alla andra människorättsförsvarare i Kina friges omedelbart. Det finns andra väntande fall. Jag fortsätter att vara smärtsamt medveten om den tibetanska filmaren Dhondup Wangchens situation. Han lider av hepatit B och behöver omedelbar läkarvård i fängelset.
Beslutet att tilldela Liu Xiaobo Nobels fredspris måste betraktas som ett starkt stöd för yttrandefriheten i Kina. Det fungerar dock också som en påminnelse till det internationella samfundet om behovet av reform i Kina. Även den kinesiska premiärministern Wen Jiabao har varnat att Kina kan förlora det som landet redan har uppnått via ekonomisk omstrukturering om det inte blir någon följdriktig politisk omstrukturering - och, märk väl, han censurerades av kinesiska medier.
Uppskjutandet av reformen har ett ohyggligt mänskligt pris. Att Kina trycker på andra länder att hålla sig borta från fredsprisceremonin visar dessutom att landet ännu inte har mognat till en internationell aktör. Kina är en supermakt och bör börja agera som en ansvarskännande sådan. Jag vill mycket ödmjukt tala om att jag har blivit inbjuden till ceremonin som en av de 50 personer som kommer att företräda Liu Xiaobo vid detta tillfälle.
Roberta Angelilli
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Alfred Nobel som instiftade fredspriset skrev i sitt testamente att mänskliga rättigheter är en förutsättning för broderskap mellan nationerna och att ett pris av denna dignitet bör ges till någon som har kämpat och gjort uppoffringar i frihetens, demokratins och de mänskliga rättigheternas namn.
Liu Xiaobo, den kinesiska dissidenten som fått Nobels fredspris, har varit en stark försvarare för tillämpningen av dessa värden under hela sitt liv. Under hans långa icke-våldskamp har han alltid betonat hur alla dessa rättigheter ständigt kränks i Kina med våldsamma och repressiva metoder. Han har förstahandserfarenhet av att dömas till fängelse utan att få chansen till en rättvis rättegång eller kunna kommunicera med yttervärlden.
Av just den anledningen måste vi göra allt vad vi kan som europeiska institutioner för att utverka att han friges. Rättigheter först och sedan ekonomiska förbindelser och handelsförbindelser; i annat fall måste vi européer se också oss själva som besegrade.
Ulrike Lunacek
(DE) Fru talman! Förbindelserna mellan EU och Kina är inte enkla, framför allt beroende på att vi har olika uppfattningar om betydelsen av mänskliga rättigheter, frihet och yttrandefrihet. EU har tagit ansvaret för att främja dessa värden i hela världen och därigenom stödja människorättsförsvarare i andra stater, exempelvis Liu Xiaobo i Kina, så att de kan få till stånd förändringar av situationen i sina egna länder. Därför anser jag att det är mycket viktigt att parlamentet, men även rådet och kommissionen, gör ett tydligt åtagande om att delta i utdelningsceremonin för Nobels fredspris. Heidi Hautala kommer att delta i personlig bemärkelse, men jag hoppas starkt att de europeiska regeringarna, rådet, det belgiska ordförandeskapet och kommissionen kommer att företrädas på högsta nivå. Det är endast på detta sätt som vi kan göra klart att våra argument är rationella och att vår uppmaning till respekt för de mänskliga rättigheterna i hela världen är trovärdig.
Olivier Chastel
Fru talman, ärade ledamöter! Som avslutning på denna viktiga debatt och för att besvara de frågor som en rad ledamöter har ställt vill jag säga två saker.
För det första kommer EU som helhet naturligtvis att närvara, precis som varje år, med minst samma närvaro som förra året - liksom alla unionens diplomatiska delegationer - vid utdelningen av Nobels fredspris till Liu Xiaobo i Oslo den 10 december. Det var det första som jag vill delge er i dag.
För det andra har EU fört en regelbunden dialog om frågan om de mänskliga rättigheterna med Kina i 15 år, och även om det alltid finns mer att göra i detta avseende fäster vi stor vikt vid denna uppgift, som vi anser vara mer angelägen än någonsin vid en tidpunkt då människor i Kina säger sin mening och begär att de mänskliga rättigheterna ska utökas. Med ömsesidig respekt och djup förståelse av det kinesiska politiska sammanhanget kommer vi fortsätta att ta upp de universella frågorna om mänskliga rättigheter, särskilt fredsprismottagaren Liu Xiaobos fall, med de kinesiska myndigheterna.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
