Tonnikalan monivuotinen elvytyssuunnitelma Itä-Atlantilla ja Välimerellä (keskustelu)
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana keskustelu ehdotuksesta neuvoston asetukseksi tonnikalan monivuotisesta elvytyssuunnitelmasta Itä-Atlantilla ja Välimerellä - C6-0081/2009 -.
Philippe Morillon
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentin päätös hyväksyä neuvoston pyyntö soveltaa tässä asiassa kiireellistä käsittelyä koskevaa menettelyä oli yksimielinen niin viime viikolla kalastusvaliokunnassa kuin tänä aamuna täysistunnossa.
Olemme luonnollisesti kaikki tietoisia siitä, että Euroopan unionin on noudatettava toimivaltaisen kansainvälisen komission ICCAT:n Marrakeshissa viime marraskuussa tekemiä sitoumuksia. Meidän on erityisesti pantava täytäntöön kyseisen organisaation hyväksymät suositukset hillitäksemme tonnikalan liikakalastuksen sitkeää ongelmaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä ja torjuaksemme sen aiheuttaman vaaran lajin ja siten itse kalastusalan tulevaisuudelle.
Kaksi kalastusvaliokuntaan kuuluvaa kollegaani, Carmen Fraga Estévez ja Raül Romeva i Rueda, olivat Marrakeshissa, ja he kertovat tästä keskustelun kuluessa. Omalta osaltani haluan muistuttaa teitä siitä, että valiokuntamme pitää tätä kysymystä erittäin tärkeänä, sillä siihen liittyvät yhteisen kalastuspolitiikan keskeiset seikat: kalavarojen hallinnointi, kalastuslaivaston hallinnointi, kansainvälisten, alueellisten ja kahdenvälisten sopimusten noudattaminen, tekniset toimenpiteet sekä ennen kaikkea valvonta, johon kohta palaan. Näin ollen tämä ratkaiseva kysymys on mielestämme yhteisen kalastuspolitiikan uskottavuuden testi.
Tästä syystä on selvää, että uutta elvytyssuunnitelmaa ei voitu ajatellakaan pantavan täytäntöön kuulematta ensin Euroopan parlamenttia.
Näin ollen olen iloinen siitä, että komissio lopulta valitsi ainoan oikeudellisesti ja poliittisesti hyväksyttävän tavan ICCAT:n suositusten täytäntöön panemiseksi ja teki asianmukaisesti perustamissopimuksen 37 artiklan nojalla ehdotuksen asetukseksi.
Komission Euroopan unionin puolesta alueellisissa kalastusjärjestöissä tekemien sitoumusten siirtäminen osaksi yhteisön oikeutta ei suinkaan ole mikään yksioikoinen toimenpide, ja meidän on vaadittava painokkaasti, että se täytyy aina tehdä parlamentin valvovan demokraattisen silmän alla.
Olen pääosin hyvin tyytyväinen ehdotettuihin toimenpiteisiin, sillä vaikka ne ovat toimijoidemme kannalta jokseenkin rajoittavia, ne vastaavat haasteita, ja korostan, että tärkeimpiä näistä toimenpiteistä ovat epäilemättä ne, jotka koskevat valvontaa, sillä mikään elvytyssuunnitelma ei voi olla tehokas ilman valvontaa.
Näin ollen olen kiitollinen teille, arvoisa komission jäsen, tästä ehdotuksesta, ja toivon, että osoitatte samaa päättäväisyyttä itse suunnitelman täytäntöönpanossa neuvoston ratifioitua sen kuin mitä osoititte saavuttaessanne tyydyttävän sopimuksen ICCAT:n kanssa.
Joe Borg
Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi korostaa, kuinka tärkeänä komissio pitää tonnikalakantojen ja kalastuksen kestävyyttä sekä myös Euroopan parlamentin merkitystä tässä prosessissa.
Vuoden 2006 Itä-Atlantin tonnikalan elvytyssuunnitelman puitteissa ja sen toimeenpanoa vuosien 2006, 2007 ja 2008 kalastuskausilla koskevan arvioinnin perusteella sekä uusien tieteellisten neuvojen valossa ICCAT päätti hyväksyä uuden elvytyssuunnitelman. ICCAT:n tiedekomitea totesi selvästi, että vuoden 2006 elvytyssuunnitelma oli riittämätön kannan elvyttämiseksi ja toisti huolensa TACien tasosta ja liian suuresta pyyntiponnistuksesta.
Lisäksi ICCAT:n sopimuspuolet havaitsivat tiettyjä puutteita vuoden 2006 suunnitelman täytäntöönpanossa ja päättivät siksi hyväksyä uuden suunnitelman. Tällä suunnitelmalla vastataan tiedekomitean esittämiin huolenaiheisiin etenkin alentamalla TAC-tasoa ja ottamalla käyttöön uusia kalastus- ja kasvatuskapasiteettia koskevia toimenpiteitä.
On myös syytä huomauttaa, että Euroopan unionin aloitteesta uuteen elvytyssuunnitelmaan sisällytettiin velvoite ICCAT:n tason vuosittaisista kalastussuunnitelmista. Tämä on tehokas väline, jolla torjutaan liikakalastusta yksilöimällä yli 24 metriä pitkät tonnikalaa kalastavat alukset ja asettamalla niille aluskohtaiset kiintiöt. Olen vakuuttunut siitä, että vuosittaisen kalastussuunnitelman käyttöönotto on keskeinen väline varmistettaessa kiintiöiden ehdoton noudattaminen.
Uudella elvytyssuunnitelmalla myös parannetaan nykyistä suunnitelmaa ja otetaan käyttöön uusia valvontatoimia Philippe Morillonin mainitsemien sopimuspuolten havaitsemien puutteiden korjaamiseksi.
Uuden elvytyssuunnitelman tärkeimmät toimenpiteet ovat TAC-tason huomattava alentaminen 27 500 tonnista 22 000 tonniin vuonna 2009 ja edelleen 19 950 tonniin vuonna 2010 ja 18 500 tonniin vuonna 2011. EU:n kiintiö vuodeksi 2009 on siis pienennetty 12 406 tonniin vuoden 2006 suunnitelmassa säädetystä 15 641 tonnista. Kaikkien vuosien kalastuskausia on lyhennetty varsinkin nuotta-alusten osalta, jotka vastaavat valtaosasta tästä kalastuksesta. Toimenpiteet kalastus- ja kasvatuskapasiteetin jäädyttämiseksi ja vähentämiseksi ovat uuteen suunnitelmaan sisältyvä aivan uusi ja ratkaiseva elementti. Ylikapasiteetin on jo jonkin aikaa tiedetty olevan tärkein liikakalastusta aiheuttava tekijä. Nyt on aika puuttua päättäväisesti tähän asiaan, ja unionin, niin kuin muidenkin ICCAT:n jäsenten, on tehtävä osansa tässä.
Jo mainitsemieni kalastussuunnitelmien käyttöönotto on toinen toimenpide. Lisäksi vähimmäiskokoa koskevia poikkeuksia mukautetaan. Atlantilla kalastavat pelagiset troolarit eivät enää voi hyödyntää poikkeuksia, ja pienimuotoista rannikkokalastusta koskevat poikkeukset on poistettu yhtä tapausta lukuun ottamatta. Itse asiassa vain vapapyydyksiä käyttäviä aluksia koskevat poikkeukset säilyvät. Välimerellä pienimuotoisen rannikkokalastuksen hyväksi on nyt myönnetty poikkeus. Valvontatoimenpiteitä tehostetaan erityisesti yhteisten kalastustoimien osalta kieltämällä yleisesti merellä tapahtuva jälleenlaivaus ja ottamalla käyttöön ICCAT:n alueellinen tarkkailijaohjelma.
Yhteenvetona voidaan todeta, että Itä-Atlantin tonnikalan tilannetta pidetään erittäin vakavana. Kiintiöiden ylittäminen ja sääntöjen puutteellinen noudattaminen varsinkin tietojen keräämisen ja toimittamisen suhteen vaarantavat elpymisprosessin. Uskon kuitenkin lujasti, että sopimuksemme pikaisista toimenpiteistä liikakalastuksen lopettamiseksi ja ICCAT:n toimenpiteiden tinkimättömän noudattamisen takaamiseksi voi kääntää tilanteen ja nostaa tonnikalakannan kestävälle tasolle.
Meidän on varmistettava, että viimevuotinen tilanne ei jatkossa enää toistu. Paras keino tämän saavuttamiseksi on se, että neuvosto hyväksyy nopeasti tonnikalan uuden elvytyssuunnitelman. Tästä syystä tämän asetuksen hyväksymisessä ei saisi viivytellä, varsinkaan jos haluamme varmistaa unionin uskottavuuden kansainvälisellä tasolla ja edistää tämän kalakannan elpymisprosessia. Olen vakuuttunut siitä, että jos tätä suunnitelmaa noudatetaan tinkimättä, se tarjoaa realistisen mahdollisuuden tonnikalakannan asteittaiseen elpymiseen. Näin ollen tarvitaan välittömästi päättäväisiä ja tehokkaita Euroopan unionin toimia.
Kun asetus on hyväksytty, komissio aikoo tehdä läheistä yhteistyötä jäsenvaltioiden ja muiden ICCAT:n sopimuspuolten kanssa varmistaakseen elvytyssuunnitelman täysimittaisen toimeenpanon ja valvoakseen sitä tiukasti.
Lopuksi haluan kiittää Euroopan parlamenttia sen rakentavasta lähestymistavasta ja yhteistyöstä tämän arkaluonteisen aiheen käsittelyssä. Tämä heijastaa yhteistä kiinnostustamme ja sitoutumistamme sen varmistamiseksi, että yhteisön kalastuspolitiikkaa ja kansainvälisiä velvoitteitamme noudatetaan tinkimättä.
Carmen Fraga Estévez
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, poliittinen ryhmäni äänesti sen puolesta, että tonnikalan elvytyssuunnitelmaan sovelletaan kiireellistä käsittelyä koskevaa menettelyä, koska on hyvin tärkeää, että uudet toimenpiteet ovat voimassa ennen kalastuskauden alkamista huhtikuussa.
Muistutan kuitenkin kaikkia siitä, että mikään elvytyssuunnitelma ei pelasta tonnikalaa, ellei kalastuskapasiteettia vähennetä, alkaen tietyistä yhteisön kalastuslaivastoista, jotka ovat hyvin tiedossa ja jotka on mainittu tässä suhteessa jo vuosia sitten. Kaikkina näinä vuosina kyseiset jäsenvaltiot ovat sallineet alustensa määrän lisääntyä pöyristyttävälle tasolle, ja Euroopan komissio on vain katsellut passiivisena sivusta. Tämä on tuonut meidät tähän tilanteeseen, josta tuskin on ulospääsyä.
Kun nykyinen elvytyssuunnitelma hyväksyttiin vuonna 2007, jätin tarkistuksen, jonka parlamentti hyväksyi ja jonka komissio sisällytti lopulliseen versioon. Sillä jäsenvaltiot velvoitettiin toimittamaan kalastussuunnitelmansa, jotka osoittavat, että niiden laivastokapasiteetti on mukautettu niille myönnettyä kiintiötä vastaavalle tasolle.
Tästä huolimatta kalastus oli vuonna 2008 jälleen lopetettava ennenaikaisesti, itse asiassa aikaisemmin kuin edellisvuonna, kun huomattiin, että käytännöllisesti katsoen koko yhteisön kiintiö oli käytetty vain muutamassa viikossa; asiat olivat toisin sanoen vielä entistä huonommin.
Uuden elvytyssuunnitelman 5 artiklassa jäsenvaltiot, joilla on ylikapasiteettia, velvoitetaan nyt poistamaan siitä vähintään 25 prosenttia vuoteen 2010 mennessä. Paitsi että tämä vähennys tuntuu minusta uskomattoman pieneltä tehtyihin ylilyönteihin verrattuna, olen myös aiempien kokemusten valossa hyvin huolissani siitä, pystyvätkö komissio ja Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) valvomaan kyseisen velvoitteen noudattamista, kun otetaan huomioon, että asianomaiset jäsenvaltiot ovat enemmän kuin selvästi osoittaneet, ettei niillä ole tähän poliittista tahtoa.
Tästä syystä pyydän komission jäsentä antamaan meille tässä ja nyt takeet siitä, että tämä poliittisen tahdon puute ei horjuta komissiota ja että tällä kertaa komissio toteuttaa muitakin päättäväisiä toimia kuin kalastuksen lopettaminen ennenaikaisesti taas tänä keväänä.
Rosa Miguélez Ramos
PSE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, ehdotuksella neuvoston asetukseksi tonnikalan monivuotisesta elvytyssuunnitelmasta Itä-Atlantilla ja Välimerellä pannaan toimeen sitova päätös, jonka Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) hyväksyi yksimielisesti marraskuussa 2008 pidetyssä vuosittaisessa kokouksessaan.
Kuten todettu, asetuksen olisi tultava voimaan ennen kalastuskauden alkamista huhtikuussa, joten Euroopan parlamentin pakollinen kuuleminen on suoritettava tämän täysistunnon aikana. Me haluamme osaltamme auttaa saavuttamaan neuvoston kanssa tehokkaan poliittisen sopimuksen tästä aiheesta, joka mielestämme on äärimmäisen tärkeä ja ansaitsee täyden huomiomme. Tästä syystä parlamentin kalastusvaliokunta kannatti yksimielisesti kiireellistä käsittelyä koskevaa menettelyä.
Asetuksen kaikilla toimenpiteillä, vuosittaisilla kalastussuunnitelmilla, kalastuskauden lyhentämisellä, valvontajärjestelmän tehostamisella, Välimeren kutupaikoilla ja ICCAT:n tarkkailijoiden läsnäololla nuotta-aluksilla ja tonnikalan kasvatuslaitoksilla, on tarkoitus varmistaa hyväksyttyjen hallinnointitoimien noudattaminen sekä jäljitettävyys kaikissa vaiheissa. Uskon, että toimet onnistuvat.
Kaikkien sopimuspuolten - tätä on mielestäni syytä korostaa - on toimitettava Itä-Atlantilla ja Välimerellä tonnikalaa kalastavien kalastusalusten ja paunettien kalastussuunnitelma, jossa yksilöidään sellaiset yli 24 metriä pitkät alukset, joilla on kalastuslupa, sekä toimenpiteet, joilla varmistetaan, että aluskohtaisia kiintiöitä ei ylitetä.
Toinen merkittävä toimenpide on kalastuskauden lyhentäminen sekä nuotta-alusten, pitkäsiima-alusten, vapapyydyksiä käyttävien alusten ja uisteluveneiden, pelagisten troolareiden ja virkistyskalastuksen kalastuskieltokauden pidentäminen. Myös kalastuslaivaston ja tonnikalojen lihotuslaitosten ylikapasiteettia omaavien valtioiden mukautussuunnitelmat ovat tärkeitä.
Hyvät parlamentin jäsenet, olen lukenut varsin paljon tonnikalasta viime päivinä, ja haluaisin tuoda esiin muutamia seikkoja siinä lyhyessä ajassa, joka minulla vielä on käytettävissäni.
Lähes olemattoman hallinnoinnin, kalastusvaltioiden vastakkaisten ja kilpailevien etunäkökohtien ja markkinoiden suuren kysynnän lisäksi hyvin monet erilaiset tekijät ovat johtaneet erittäin paljon kalastetun tonnikalan epävarmaan tilanteeseen.
Euroopan unioni tai pikemmin kolme sen jäsenvaltiota (Ranska, Espanja ja Italia) vastaavat yhdessä puolesta maailman puretuista tonnikalasaaliista. Tästä syystä on ehdottoman tärkeää, että Euroopan unioni kykenee toimittamaan ICCAT:lle tilastoja, jotka ovat yhtä laadukkaita kuin kalastus tai pyyntiponnistus, sillä tilastot ovat oleellisia, jos haluamme tehdä tutkimusta löytääksemme vastauksia tonnikalan biologian ja ekologian nykyisiin kysymyksiin, jotka muodostavat tieteelliselle tutkimukselle todellisen haasteen.
Jos haluamme pelastaa tämän lajin, meidän on opittava siitä lisää. Sen vuoksi kaikki tiedonkeruuseen ja tilastoihin liittyvä on mielestäni erityisen tärkeätä.
Raül Romeva i Rueda
Arvoisa puhemies, on tullut aika sanoa suorat sanat. Minun mielestäni tämä ei ole elvytyssuunnitelma, vaan selvästikin jotain, jota voitaisiin kutsua kuolintodistukseksi.
Tiettyjen hallitusten ja komission puutteellinen poliittinen vastuuntunto sekä itse alan eräänlainen sokeus ovat tuoneet meidät tilanteeseen, jossa meidän on kysyttävä itseltämme, milloin tonnikala loppuu meristämme, sen sijaan että kysyisimme, haluammeko auttaa kantaa elpymään. Enkä puhu edes kymmenen vaan enintään viiden vuoden aikavälistä.
Tässä yhteydessä Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissiota tulisi oikeastaan kutsua Kansainväliseksi kaikkien tonnikalojen pyydystyskomissioksi.
Hallitukset ja komissio ovat sulkeneet korvansa tieteellisiltä suosituksilta, joilla on toistuvasti varoitettu kannan romahtamisesta siinä toivossa, että asiaan reagoitaisiin poliittisesti, mitä ei koskaan ole tapahtunut. Tämän asenteen seuraus - emme saa huijata itseämme - on ollut taas yksi askel lähemmäs kuilua.
Kun nyt olemme tulleet tähän pisteeseen, pelkään, että meillä ei ole jäljellä monia ratkaisuja tonnikalan pelastamiseksi, mutta yhtä ratkaisua voimme vielä käyttää: meidän on pyrittävä sisällyttämään tonnikala uhanalaisena lajina CITES-luetteloon ja kieltämällä näin sen kaupallisen käytön varmistamaan sen tulevaisuus.
Iles Braghetto
- (IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen tyytyväinen tästä tilaisuudesta käsitellä tarvittavalla kiireellisyydellä tonnikalakannan turvaamiseksi ja ICCAT:n asettamien kiintiöiden asteittaiseksi pienentämiseksi hyväksyttäviä toimenpiteitä.
Euroopan unionin on pidettävä kiinni sitoumuksestaan tukea Marrakeshissa laadittua elvytyssuunnitelmaa, jota täydennetään jäsenvaltioiden suorittamalla valvonnalla laittoman tonnikalankalastuksen estämiseksi. Tämä on erityisen yleistä Välimerellä, kuten tutkivat journalistit ovat viime aikoina televisiossa ja lehdistössä paljastaneet. Euroopan unionin on myös otettava asianmukaisten tahojen kanssa puheeksi Välimeren eteläpuolisten maiden harjoittama epäreilu kilpailu.
Olen erityisen tyytyväinen seuraaviin ehdotetun asetuksen sisältämiin seikkoihin: päätös mukauttaa kalastuskapasiteetti myönnettyjen kiintiöiden mukaiseksi; sitoumus antaa tietoja vuosittaisten kalastussuunnitelmien täytäntöönpanosta säädetyissä määräajoissa; vastavuoroinen kansainvälinen tarkastusohjelma elvytyssuunnitelman tehokkuuden takaamiseksi; sekä urheilu- ja virkistyskalastusta koskevat säännökset. Toisin sanoen tämä on aiempaa tiukempi ja vaativampi suunnitelma näiden hyvin huomattavien kalastustoimien hallinnoimiseksi.
Ioannis Gklavakis
(EL) Arvoisa puhemies, ehdotuksessa asetukseksi tonnikalan suojelemisesta Atlantilla ja Välimerellä, josta tänä iltana keskustelemme kiireellisyysmenettelyä soveltaen, säädetään kiintiöiden pienentämisestä vuoteen 2011 asti, kalastuksen rajoittamisesta tietyillä alueilla ja tiettyinä ajanjaksoina, uudesta vähimmäiskoosta, urheilu- ja virkistyskalastusta rajoittavista toimenpiteistä, kalastuskapasiteetin ja lihotuslaitosten kapasiteetin vähentämisestä, valvontatoimien tehostamisesta sekä ICCAT:n kansainvälisen yhteisen tarkastusohjelman soveltamisesta suunnitelman tehokkuuden takaamiseksi.
Kannatan asetuksen henkeä, sillä tonnikalan liikakalastus on pienentänyt kannan hyvin vaaralliselle tasolle. Meidän on muistettava, että kahtena viime vuonna komissio kielsi nopeasti tonnikalan kalastuksen ennen kalastuskauden päättymistä, koska kävi ilmi, että tietyt jäsenvaltiot ylittivät kiintiönsä jopa 200 prosentilla ja aiheuttivat siten tuntuvaa vahinkoa niille, jotka eivät olleet rikkoneet sääntöjä mutta joiden myös oli lopetettava tonnikalan kalastaminen.
Uudessa asetuksessa minua kuitenkin vaivaa kaksi seikkaa:
Ensimmäinen on jäsenvaltioille niiden pyyntiponnistuksen mukauttamiseen annetun ajan lyhyys. ICCAT:n suosituksen mukaan soveltamisvuosi oli 2010, mutta asetuksessa se on 2009 eli tämä vuosi, nyt. Tämä aikataulu on hyvin tiukka, ja pelkään, että se aiheuttaa ongelmia.
Toinen seikka on tehostetun tarkastusohjelman aiheuttamat lisääntyneet kustannukset, joista vastaavat jäsenvaltiot. Ehkä voitaisiin tutkia yhteisön tätä varten myöntämän tuen mahdollisuutta.
Sebastiano Sanzarello
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kuten tähänastisista puheenvuoroista voimme nähdä, ICCAT:n suunnitelmaa ei ole vielä pantu täysin täytäntöön. Tämä tarkoittaa sitä, että suunnitelma, jolla säännellään hyvin vaihtelevia tonnikalan kalastusmenetelmiä nuotta-aluksista perinteiseen seisovia verkkoja käyttävään kalastukseen, edellyttää vielä hienosäätöä, ennen kuin sitä voidaan soveltaa täysimittaisesti. Meidän on tehtävä ero nuotta-alusten valikoimattoman pyynnin - jota vielä pahentaa se, että alukset ylittävät kiintiönsä, joita ei valvota riittävästi, kuten eräät puhujat huomauttivat - ja seisovia verkkoja käyttävän perinteisen kalastuksen välillä. Seisovat verkot tekevät jo määritelmällisesti mahdottomaksi saaliin etsinnän: tällä menetelmällä kalastuskausi kestää todellisuudessa 50-60 päivää.
Kun ICCAT antaa uudet säännökset, sen on otettava huomioon kalastusjärjestelmien moninaisuus. Sen on myös otettava huomioon, että tonnikalan kalastus seisovilla verkoilla on myös kulttuurista ja historiallista toimintaa, joka ei vahingoita ympäristöä ja työllistää tuhansia ihmisiä. Katson myös, että UNESCOn olisi harkittava tämän kalastusjärjestelmän suojelemista, koska sillä on taloudellisten ja työllistävien vaikutuksien lisäksi myös kulttuurinen merkitys. Mielestäni ICCAT:n olisi sisällytettävä ohjelmiinsa lisää valvontajärjestelmiä: tonnikalaa ei pitäisi voida pysäyttää valikoimattomasti, ennen kuin se pääsee Välimereen; tonnikalan kaupallisen arvon motivoimaa valikoimatonta kalastusta ei saisi sallia Välimerellä. Lopuksi haluan sanoa komission jäsenelle, että Välimerellä harjoitettava kalastus kannattaisi pyrkiä diplomaattisin keinoin rajoittamaan Välimeren rannikkovaltioihin - ja kieltämään muita valtioita kalastamasta siellä - koska Välimeren kalakantojen sekä kalastuselinkeinon tulevaisuuden turvaaminen on rannikkovaltioiden yhteisen edun mukaista.
Joe Borg
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää parlamentin jäseniä heidän kommenteistaan ja keskustelussa esiin tuomistaan näkökohdista sekä kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön hyväksymisestä. Kuten alussa totesin, Marrakeshissa sovitut toimenpiteet on pantava toimeen mahdollisimman pian, jotta niitä voidaan soveltaa tämän kalastuskauden alusta lähtien.
Tämä vuosi on selvästi testi, joka mittaa kykyämme todistaa, että olemme sitoutuneet tämän endeemisen kalakannan suojelemiseen. En voi kyllin korostaa, kuinka tärkeää on, että kaikki sopimuspuolet, eikä vähiten meidän omat kalastajamme, noudattavat nyt sovittuja toimenpiteitä. Tämä on ainoa tapa mahdollistaa kalakannan säilyminen. Uuden elvytyssuunnitelman noudattamatta jättämisellä on vakavia seurauksia, ja se johtaa kannan romahtamiseen.
Olen täysin samaa mieltä Carmen Fraga Estévezin kanssa siitä, että jotta elvytyssuunnitelma voi onnistua, meidän on vähennettävä erityisesti nuotta-aluslaivaston kapasiteettia, sillä se rasittaa tonnikalakantaa eniten. Tässä suhteessa huomautan, että viime vuonna sovimme polttoainekriisin aiheuttamasta rakenneuudistuspaketista ja kannustamme jäsenvaltioita hyödyntämään tätä rakenneuudistuspakettia laivaston ja etenkin nuotta-aluslaivaston pienentämiseksi. Olemme saaneet rohkaisevia uutisia yhdestä jäsenvaltiosta, Ranskasta, joka kannustaa tiettyjä kalastajia poistamaan aluksensa käytöstä kapasiteetin vähentämiseksi.
Näin täytyisi tapahtua myös muissa jäsenvaltioissa, varsinkin Italiassa, joka kärsii huomattavasta ylikapasiteetista. Tästä syystä olemme parhaillaan käynnistämässä keskusteluja Italian viranomaisten kanssa selvittääksemme, voivatko ne saada tässä suhteessa jotain aikaan hyvin lyhyellä aikavälillä.
Korostan, että lopetimme kalastuksen viime vuonna etuajassa, jotta mikään jäsenvaltio tai jäsenvaltioryhmä ei olisi päässyt painostamaan meitä. Me lopetimme kalastuksen etuajassa: juuri silloin, kun yhteisön kokonaiskiintiö oli omien laskelmiemme mukaan täyttynyt. Tänä vuonna olemme valmiita lopettamaan kalastuksen etuajassa tiettyjen jäsenvaltioiden osalta, mikä sekin on tulosta yhteisön vaatimuksesta Marrakeshissa sovituista vuosittaisista kalastussuunnitelmista. Jos jonkin jäsenvaltion laivasto ylittää kiintiönsä, emme epäröi lopettaa kyseisen jäsenvaltion kalastusta. Tällä tavoin vain tämän jäsenvaltion laivasto kärsii kiintiön ylittämisestä, ei koko yhteisön laivasto. Toivon, että tämä riittää toimintamme hienosäätämiseksi edelleen myös kalastuskauden aikana.
Jos me emme toteuta tätä uutta elvytyssuunnitelmaa, meidän on tulevina vuosina hyväksyttävä se vakava seuraus, että kalastuskautta ei avata lainkaan. Toivon, että voimme toteuttaa tämän suunnitelman.
Tästä syystä en valitettavasti ole samaa mieltä Raül Romeva i Ruedan kanssa siitä, että elvytyssuunnitelma on kuolintodistus. Jos elvytyssuunnitelma toteutetaan kunnolla, se tarjoaa meille mielestäni realistisen ja kohtuullisen mahdollisuuden huolehtia siitä, että kanta elpyy. Se, että olemme pienentäneet kiintiöitä 15 641 tonnista 12 406 tonniin vuonna 2009, sekä se, että me panemme tämän keskustelun ja neuvoston toivottavasti myöhemmin tässä kuussa tekemän päätöksen nojalla marraskuussa hyväksytyn Marrakeshin elvytyssuunnitelman toimeen jo tästä kalastuskaudesta lähtien, osoittaa, että me olemme vakavissamme. Me emme aio hyväksyä Marrakeshissa sovittuun perustuvien kalastusmahdollisuuksien minkäänlaista väärinkäyttöä.
Me emme ole odottaneet Marrakeshin sopimuksen luonnollista toimeenpanoa, koska se olisi tapahtunut liian myöhään tonnikalan kalastuskaudella. Olemme päättäneet soveltaa kaikkia Marrakeshin suunnitelman muuttujia heti alusta lähtien.
Toivon, että niitä noudatetaan asianmukaisesti, sillä niiden avulla voimme yhdessä elvyttää tämän endeemisen kalakannan. Jos näin ei kuitenkaan tapahdu, meidän on otettava ensi vuonna käyttöön järeämmät keinot.
Puhemies
(ES) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 12. maaliskuuta 2009 kello 12.00.
