Keskustelu Euroopan tulevaisuudesta (keskustelu) 
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Euroopan tulevaisuudesta, ja siihen osallistuu myös Alankomaiden pääministeri ja Eurooppa-neuvoston jäsen Jan Peter Balkenende, jonka toivotan erittäin sydämellisesti tervetulleeksi tänne parlamenttiin.
(Suosionosoituksia)
Arvoisa ministeri Balkenende, on suuri ilo toivottaa Alankomaiden pääministeri tervetulleeksi tänään tänne Euroopan parlamenttiin keskustelemaan Euroopan unionin tulevaisuudesta.
Arvoisa pääministeri Balkenende, Alankomaiden kuningaskunta kuuluu Euroopan unionin perustajajäseniin, minkä lisäksi se on viimeisten 50 vuoden aikana toiminut toistuvasti johtotehtävissä. Niissä se on osoittanut olevansa erittäin päättäväinen ja kuuluvansa niiden joukkoon, jotka pyrkivät itse viemään eteenpäin maanosamme historiaa ja tukemaan muiden vastaavaa toimintaa toteuttaen tätä ennennäkemätöntä menestystarinaa. Merkittäviä Euroopan unionin puitteissa tehtyjä perussopimuksia ja muita sopimuksia on nimetty alankomaalaisten kaupunkien mukaan: Maastrichtin sopimuksella perustettiin Euroopan unioni, ja Amsterdamin sopimuksella tällä parlamentille annettiin laajat yhteispäätösvaltuudet.
Tämän vuoksi meistä oli erittäin piinallista, että Alankomaiden kansalaiset torjuivat kansanäänestyksessä perustuslakiluonnoksen, joka sisälsi merkittäviä vastauksia Euroopan unionin tulevaisuutta koskeviin kysymyksiin. Olen varma, kuten monet kollegani täällä parlamentissa ja te, arvoisa pääministeri, etteivät Alankomaiden kansalaiset vastustaneet päätöksellään Euroopan unionia sinällään eivätkä sen merkitystä tai arvoja.
Arvoisa pääministeri, täällä Euroopan parlamentissa arvostetaan erittäin suuresti teidän halukkuuttanne osallistua tänään keskusteluumme - varsinkin siksi, että nyt tarvitaan kaikkien 27 jäsenvaltion yhteistyötä sellaisen uudistetun perustan saamiseksi Euroopan unionille, joka kestää tulevaisuuden haasteet. Neuvoston puheenjohtajavaltio Saksa ja erityisesti liittokansleri Angela Merkel ovat nyt sitoutuneet käyttämään kaikki voimansa, jotta löydämme ratkaisun, jonka kaikki voivat hyväksyä ja joka tyydyttää kaikkia eli sopimusta ratifioimattomien maiden lisäksi myös niitä Euroopan unionin väestön enemmistöä edustavia 18 jäsenvaltiota, jotka ovat sopimuksen jo ratifioineet.
Euroopan parlamentti kannattaa perustuslaillisen sopimuksen sisältöä, ja haluamme, että se toteutuu. Se merkitsee välttämättömiä uudistuksia ja vahvistaa yhteiset arvomme. Tämä parlamentti ei missään olosuhteissa tyydy tulokseen, joka ei ole Euroopan unionin ja sen kansalaisten etujen mukainen.
Arvoisa pääministeri, ymmärrämme, että myös Alankomaiden kansan suuri etu on, että Euroopan unioni pystyy vastaamaan tuleviin haasteisiin ja löytämään yhteiset eurooppalaiset ratkaisut maailmanlaajuisista tehtävistään suoriutumiseksi. Olen varma, että pystymme hyvää yhteishenkeä osoittamalla sovittelemaan tulevien viikkojen ja kuukausien aikana käytävissä neuvotteluissa keskinäiset mielipide-eromme ja lisäksi pääsemään lopputulokseen, jonka pohjalta Euroopan unioni voi toimia demokraattisesti, avoimesti ja tehokkaasti. Arvoisa pääministeri, pyydän teitä seuraavaksi puhumaan meille.
Jan Peter Balkenende
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen Wallström, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät läsnäolijat, kiitän ystävällisesti kutsustanne osallistua keskusteluun Euroopan tulevaisuudesta. Haluan niin ikään kiittää puhemies Pötteringiä erittäin hyödyllisestä vierailuista Alankomaihin 12. huhtikuuta.
(DE) Arvoisa puhemies, suuret kiitokset käynnistänne Haagissa. Arvostamme suuresti osallistumistanne ja panostanne keskusteluun. Vierailunne oli tärkeä, joten kiitokset vielä kertaalleen käynnistänne.
(NL) Arvoisa puhemies, on mukava olla taas täällä parlamentissa, sillä minulla on hyviä muistoja tapaamisistamme Alankomaiden puheenjohtajakaudella vuonna 2004. Kävimme innostavia keskusteluja, ja olitte minulle tuolloin suurena innoituksen lähteenä.
Tänään olen täällä kuitenkin eri ominaisuudessa, jäsenvaltio Alankomaiden edustajana. Olemme Eurooppa-myönteinen maa, jossa eurooppalaisen yhteistyön kannatus on aina ollut ja on edelleen keskimääräistä suurempaa. Vuoden 2006 lopulla 75 prosenttia kansasta kannatti EU:n jäsenyyttä.
Maamme talous on avoin, ja suuri osa sen vauraudesta ja työllisyydestä on sisämarkkinoiden tarjoamien mahdollisuuksien ansiota. Maamme haluaa toimia aktiivisesti maailmannäyttämöllä, mikä ilmenee selkeästi osallistumisestamme kehitystoimintaan Afganistanissa ja muualla maailmassa. Tässä suhteessa Alankomaat perustaa toimintansa yhteistyöhön. Alankomaat on silti toinen niistä jäsenvaltioista, joiden kansan selkeä enemmistö torjui perustuslaillisen sopimuksen vuonna 2005, kuten arvoisa puhemies totesikin.
Tiedän, että parlamenttinne suuri enemmistö kannattaa perustuslaillista sopimusta, ja kunnioitan mielipidettänne. Olimmepa me perustuslaista mitä mieltä tahansa, nyt tarvitaan yhteinen, meille kaikille hyväksyttävä ratkaisu. Ratkaisussa on otettava huomioon Alankomaissa ja Ranskassa hyvin näkyvästi ilmi tulleet yleiset huolet, jotka eivät ole tuntemattomia muuallakaan: maissa, jotka ovat jo ratifioineet perustuslain, sekä maissa, joissa päätöstä ei ole tähän mennessä tehty.
Arvoisa puhemies, olen varma, että esteet voidaan voittaa, koska tulevaisuudennäkymien osalta meitä yhdistäviä asioita on paljon enemmän kuin meitä erottavia ja koska meillä on yhteisten arvojen ja etujen muodostama vankka pohja.
Haluan julkilausumani aluksi kertoa siitä, millaisena näen Euroopan unionin tulevaisuuden meille arvokkaana ja onnistuneena hankkeena. Meillä on täysi syy olla ylpeitä yhteishankkeena aikaan saamastamme Euroopan unionista.
Laajojen sotien ja jyrkkien sosiaalisten erojen rikki repimässä Euroopassa vallitsee nyt yhteistyön ja yhdentymisen malli, jonka veroista ei ole missään maailmassa. Sille on tyypillistä tasapainoisuus: tasapaino taloudellisen tarmokkuuden ja sosiaalisen sopusoinnin välillä, tasapaino ykseyden ja moninaisuuden välillä. Euroopan unionin päätöksentekomallissa otetaan oikeudenmukaisesti huomioon niin jäsenvaltioiden kuin kansalaistenkin keskinäinen tasa-arvo.
Euroopan unioni on kunnioitettu toimija maailmalla ja esimerkki muille. Siitä on tullut sellainen, koska yhteistyömme on muodoltaan ainutlaatuinen, koska me panostamme yhteisvastuuseen ja koska me pystymme sitoutumaan. Yhdistävänä tekijänä ovat arvot ja vuoropuhelu eikä taistelu.
Eurooppaa on uudistettu 50 vuoden aikana. Maailmanhistoriassa se on lyhyt aika. Euroopan unioni on nuori mutta kypsä rakenne, jonka tulevaisuus on valoisa. Eteemme tulee askel askeleelta aina uusia haasteita, mutta perustamme toimintamme tähänastisiin saavutuksiin - ottaen aina tarkasti huomioon yleiset odotukset ja huolenaiheet.
Alankomaiden uuden hallituksen päätavoitteisiin kuuluu eurooppalaisen yhteistyön kannatusperustan vahvistaminen entisestään. Sitä varten on saatava tarkasti selville, miksi lähes 62 prosenttia väestöstämme torjui perustuslaillisen sopimuksen, ja löydettävä oikea vastine tähän mielipiteeseen.
Haluan aivan aluksi luonnostella Alankomaiden kielteisen äänestystuloksen taustoja, ennen kuin käsittelen yksityiskohtaisesti, mitä Alankomaat odottaa uutta perussopimusta koskevilta neuvotteluilta.
Rooman sopimuksen ja Berliinin julistuksen väliin jäävien 50 vuoden aikana monia asia on muuttunut. Nykyinen Euroopan unioni on paitsi monta kertaa alkuperäistä kuuden jäsenvaltion yhteisöä huomattavasti suurempi, myös toiminta-alaltaan paljon monipuolisempi.
Laajentuminen on historiallinen prosessi. Se on ollut oikea päätös. Meidän on silti ymmärrettävä, että viimeaikaisten suurten laajentumisten jälkeen kansa tarvitsee sopeutumisaikaa. Kaikki on käynyt erittäin nopeasti - toisten mielestä liiankin nopeasti. Vastavuoroiselle kiintymykselle on annettava aikaa kehittyä.
Huomattavan kasvun ohella Euroopan unioni on myös syventynyt valtavasti viimeisten 15 vuoden kuluessa: esimerkkeinä voidaan mainita sisämarkkinoiden toteutuminen, rajojen avautuminen, euro sekä monet uudet ja merkittävät politiikan alat, kuten ympäristö, turvallisuus ja oikeuslaitos. Tällainen kehitys on kokonaisuudessaan myönteistä ja perusteltua, ja sen mukana on syntynyt monenlaista uutta todellisuutta, josta on tullut ihmisille jokapäiväistä, joskaan ei aina ilman vastustusta. Esimerkiksi Euroopan yhteisön lainsäädännön osuus monilla eri aloilla ymmärretään väärin. Niinpä me kysyimme kansalaisten mielipidettä perustuslaista ajankohtana, jolloin he eivät olleet vielä työstäneet Euroopan unionin laajentumista ja syventymistä.
Monet ymmärsivät kysymyksen "Hyväksyttekö Euroopan perustuslain?" kysymykseksi "Haluatteko, että Euroopan unioni saa valtion aseman?" tai peräti kysymykseksi "Haluatteko, että Euroopan unioni vähitellen korvaa Alankomaiden oman hallituksen?". Tämä oli tietysti liian kova pala purtavaksi.
"Perustuslailla" on eri jäsenvaltioissa eri merkityksiä. Joissain se symboloi demokratiaa, auktoriteetin rajaamista. Sellaista se tietysti myös tarkoittaa. Toisaalla - ainakin Alankomaissa - "perustuslaki"sanan konnotaatio ja jopa merkitys ovat täysin erilaiset. Perustuslaki kuuluu kansallisvaltioon. Perustuslaissa ilmaistaan jotain kansallisesta identiteestä - ja tämän vuoksi Alankomaat ehdottaakin, ettei uusi perussopimus olisi perustuslaki. Perustuslain symboliarvo oli pääsyy siihen, että alankomaalaiset torjuivat sen.
Siihen sisältyi tunne hallinnan katoamisesta, pelko oman identiteetin häviämisestä. Ihmiset haluavat kuitenkin tunnistettavan ja läheisen hallituksen. Ihmisten mielestä Euroopan unionin toiminnalle on saatava rajat. Ihmiset haluavat hallita aloja, joilla toimimme Euroopassa yhteisesti.
Muutkin syyt tietysti saivat ihmiset hylkäämään sopimuksen äänestyksessä. Toisten mielestä Euroopan unioni tuottaa liikaa sääntöjä tai puuttuu liian moneen asiaan, joita olisi säänneltävä kansallisesti. Toisten mielestä Brysselin hallinto ei ole riittävän avointa. Jotkut kantoivat huolta Alankomaiden taloudellisesta panoksesta. Eurooppalaisen yhteistyön lisäarvoa ei nähty riittävän selvästi. Jos näitä asioita pohditaan perusteellisesti, ne voidaan jossain määrin ratkaista uudessa perussopimuksessa.
Toisaalta meidän on otettava nämä - monien Euroopan unionin kansalaisten mielissä olevat - huolet huomioon päivittäisissä poliittisissa päätöksissämme. Siinä me olemme päässeet hyvään alkuun kahden viime vuoden aikana. Toissijaisuusperiaate ja lainsäädännön karsiminen ovat asialistan kärjessä - myös Brysselissä. Avoimuus on kasvanut. Talousarviomme mahdollistaa toiminnan jatkamisen vuoteen 2013. Myös poliittiset painopistealueet on määritelty oikein, ilmastonmuutos ja energiapolitiikka mukaan luettuina.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, tämä on teidän parlamenttinne, komission puheenjohtajan Barroson ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtajien - aikajärjestyksessä pääministeri Blairin, ulkoministeri Schüsselin, pääministeri Vanhasen ja viimeksi liittokansleri Merkelin - ansiota. Se osoittaa, että Eurooppa on valmis keskittymään asioihin, jotka ovat sen kansalaisten mielissä.
Ennen kuin keskityn Alankomaiden toiveisiin uuden perussopimuksen suhteen, haluan selvittää erään asian. Kansanäänestys järjestettiin neljässä jäsenvaltiossa, ja tulokseksi saatiin kaksi myönteistä ja kaksi kielteistä vastausta. Yhteensä 18 jäsenvaltiota hyväksyi perustuslaillisen sopimuksen omien demokraattisten prosessiensa mukaisesti. Perustuslaillinen sopimus sai laajan tuen parlamentissanne. Siitä ei pääse yli eikä ympäri. Toivon silti, että voimme keskittyä meitä yhdistäviin asioihin meitä erottavien asioiden sijaan.
Alankomaiden hallitus tähtää rakentavasti yhteiseen ratkaisuun. Euroopan tulevaisuuden kannalta sellaista todella tarvitaan. Kohdat, joihin Alankomaat keskittyy, liittyvät suoraan kahden viime vuoden aikana esiin nousseisiin yleisiin huoliin. Siinä kaikki. Ne ovat tarpeen, jotta uuden perustamissopimuksen ratifioinnille saadaan tarvittava tuki.
Tätä taustaa vasten uuteen perussopimukseen kuuluu - toimielinten ja jäsenvaltioiden yksittäisistä vaatimuksista riippumatta - kaksi merkittävää yhteistä ja kunnianhimoista tavoitetta. Haluamme ensinnäkin parantaa Euroopan unionin demokraattista toimivuutta. Toiseksi tahdomme tehostaa Euroopan unionin vaikuttavuutta.
Euroopan unionin haasteena on aina ollut toimielinten järjestäminen sellaisiksi, että kumpikin näistä - aika ajoin vastakkaisistakin - tavoitteista otetaan mahdollisimman hyvin huomioon. Toimielinten välinen tasapaino, joka sopimuksessa ja sitä edeltäneessä hallitustenvälisessä konferenssissa saatiin aikaan, merkitsee parannuksia sekä demokraattisen sisällön että toimivallan suhteen. Alankomaat haluaa säilyttää nämä parannukset, kunhan yhteisymmärrys asiasta sisältää myös uskottavan ratkaisun kansalaisten huoliin.
Seuraavaksi luonnostelen neljässä kohdassa, mitä Alankomaat aikoo tehdä yhteisen ratkaisun mahdollistamiseksi.
Ensinnäkin perussopimuksen muuttamisessa on jatkettava menestyksekästä menetelmää: Euroopan unionin asteittaista kehittämistä ja pyrkimystä tasapainoon. Kuten jo totesin, perustuslain symboliarvolla oli tärkeä merkitys sen hylkäämisessä, ja siksi Alankomaat on puhunut perustamissopimusta muuttavan sopimuksen puolesta, kuten Amsterdamin ja Nizzan sopimusten yhteydessä. Näin jatketaan onnistuneesti Monnet'n menetelmää, jossa mennään pienin, konkreettisesti merkittävin askelin eteenpäin. Huomio keskitetään parannuksiin, demokraattisiin takuisiin ja vaikuttavuuden tehostamiseen. Näin saadaan aikaan myönteinen keskustelu ja päästään pois torjutun perustuslain varjosta. Lyhyesti sanottuna meidän on arvioitava uudelleen perustuslain kuvaan vaikuttavaa nimeä, muotoa sekä sisältöä.
Toiseksi Alankomaat painottaa suuresti Euroopan unionin demokraattisen toimivuuden parantamista. Kansanäänestyksestä opimme sen tärkeän läksyn, että alankomaalaiset haluavat olla varmoja omasta asemastaan päätöksentekoprosessissa. He haluavat äänensä kuuluvan Euroopassa. Perustuslaillisen sopimuksen toimielimiä koskevat ehdotukset ovat askel oikeaan suuntaan. Mainitsen tässä esimerkkinä määräyksen, jonka mukaan Euroopan parlamentilla on yhteispäätösoikeus aina, kun neuvostossa päätetään asiasta äänten enemmistöllä.
Parantamisen varaa silti on. Euroopan unionin lainsäädäntöehdotuksia koskevan toissijaisuustestauksen yhteydessä kansallisille parlamenteille olisi annettava merkittävämpi asema. Jos kansallisten parlamenttien enemmistö tekee kielteisen päätöksen, sillä pitäisi olla seurauksia. Kansallisten parlamenttien osallistuminen päätöksentekoon ei saa vähentää Euroopan parlamentin valtaa. Testi tehdään aivan päätöksenteon alkuvaiheessa. Toissijaisuuspäätös kuuluu nimenomaan kansallisille parlamenteille. Euroopan parlamentti säilyttää oman asemansa yhteispäätösmenettelyssä. Komission aloiteoikeutta ei loukata. Kuten arvoisa puhemies hiljattain totesi, Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit täydentävät toisiaan demokraattisina kumppaneina.
Tästä pääsen kolmanteen asiaan: Euroopan unionin on demokraattisuuden lisäksi kasvatettava myös vaikuttavuuttaan. Tarkoitan nykypäivän tärkeitä, yleisölle huolta aiheuttavia aiheita: ilmastonmuutosta, energiapolitiikkaa, terrorismin vastaista taistelua ja maahanmuuttoa, jotka edellyttävät ennalta varautuvaa yhteistä lähestymistapaa.
Perustuslaillinen sopimus sisältää merkittäviä parannuksia ja entistä enemmän enemmistöpäätöksiä. Emme kuitenkaan voi ohittaa sitä tosiseikkaa, että ihmiset eivät mielellään luovu veto-oikeudestaan ja että he pelkäävät toimivallan salakavalaa kasvua. Siksi meidän on oltava selkeitä. Valtaa ei ole ilman tukea. Meidän on siksi tarvittaessa uskallettava siirtyä kohti enemmistöpäätöksiä. Olen valmis puolustamaan näitä ratkaisuja, kunhan suvereniteetin siirtäminen on tietoinen valinta ja siihen liitetään oikeat takuut. Euroopan unionin toimivalta on määriteltävä selkeästi. Vain siten voimme lievittää suvereniteetin siirtämisen herättämiä epäilyksiä. Alankomaat aikoo tehdä asiasta ehdotuksia.
Yhdestä asiaan liittyvästä seikasta on käyty tiivistä keskustelua myös täällä parlamentissa. Tarkoitan sisämarkkinoiden suhdetta jäsenvaltioiden liikkumisvapauteen julkisten palvelujen luonnissa. Näitäkin asioita voidaan selkeyttää heikentämättä sisämarkkinoita millään tavoin. Kannatan vahvoja sisämarkkinoita, koska kaikkien jäsenvaltioiden kansalaiset hyötyvät niistä.
Silti esimerkiksi eläkejärjestelmien, sosiaaliturvan ja koulutuksen yhteydessä jäsenvaltiot haluavat itse mukauttaa järjestelmät rakenteellisesti omaa tilannettaan vastaaviksi. Euroopan unionin on sallittava tämä vaikkapa määrittämällä tietyt yleishyödyllisten palvelujen kriteerit.
Lopuksi käsittelen neljättä aihettani. On mielestäni hyvä, että laajentumiskriteerit sisältyvät uuteen perussopimukseen. Olemme yhteisessä viisaudessamme osanneet laajentaa Euroopan unionia, ja kannatan päätöstä täysin. Tämä kertoo jotain Euroopan tulevaisuudesta ja toisen maailmansodan jälkeen jaetun Euroopan muuttumisesta.
Kukaan ei voi silti kieltää, että laajentuminen herättää yleisesti myös epäilyjä. Alankomaissa elää käsitys, ettei Euroopan unioni suhtaudu omiin sääntöihinsä vakavasti tai riittävän vakavasti. Kriteerit on ehkä määritelty, mutta niitä ei alankomaalaisten mielestä noudateta tarkasti. Koska tämä vaikuttaa Euroopan unionin kannatukseen kansan keskuudessa, kriteerit on sisällytettävä uuteen perussopimukseen.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unioni on päässyt pitkälle 50 vuodessa. Odotukset ovat korkealla. Yhdessä me voimme toimia esimerkillisesti ja puuttua ilmastonmuutokseen sekä torjua köyhyyttä ja turvattomuutta maailmassa. Yhdessä me voimme hyödyntää Euroopan unionin taloudellisia mahdollisuuksia entistä yhdentyneemmässä maailmantaloudessa. Yhdessä meidän on sitouduttava luotettavaan energia- ja raaka-ainehuoltoon. Yhdessä meidän on torjuttava laittoman maahanmuuton ihmisarvoa alentavaa kasvua, ja siksi me tarvitsemme vahvan ja vaikuttavan Euroopan unionin - Euroopan unionin, jolla on sen asukkaiden luottamus.
Kannatan epäröimättä Alankomaissa perussopimusta, johon edellä mainitsemani neljä seikkaa sisältyvät, koska uskon, että sellaisen aika on tullut, koska luotan suuresti Angela Merkelin ja hänen seuraajansa José Socratesin puheenjohtajakauteen ja katson, että yhdessä me voimme siirtyä eteenpäin, ja erityisesti koska tätä sopimusta tarvitaan, jotta pystymme vastaamaan yhdessä tämän päivän haasteisiin.
Silmiini osuivat jokin aika sitten yhden kauaskantoisen perustajahahmomme, Robert Schumanin, sanat, ja vaikutuin jälleen niiden viisaudesta ja aitoudesta. Lainaan hänen julistustaan 9. toukokuuta 1950: "Eurooppaa ei rakenneta hetkessä eikä millään kokonaisratkaisulla. Siihen tarvitaan todellisia toimenpiteitä, joilla luodaan ensin aito yhteisvastuullisuus."
Schumanin sanat ovat mielestäni nytkin yhtä ajankohtaiset ja kelpaavat osviitaksi yhteisessä tavoitteessamme kehittäessämme Euroopan unionia edelleen. Paljon kiitoksia.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Kiitän pääministeri Balkenendeä puheesta ja toivon mukaan erityisesti hyvin vakaasta tavoitteesta päästä yhdessä hyvään ratkaisuun.
Joseph Daul
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat komission jäsenet, haluan kiittää pääministeri Jan Peter Balkenendeä hänen tänään esittämästään Eurooppa-näkemyksestä, joka on suurelta osin samanlainen kuin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmän näkemys.
(Vastalauseita)
Näen, että keskeyttäjilläni on erittäin hyvä näkemys ja että he kuuntelivat huolellisesti Romano Prodin eilisen puheen: hän oli valmis luopumaan lipusta, te olette tuoneet tänne tänään omanne... Se on erittäin hyvä kuva ja erittäin hyvä esimerkki!
Euroopan unioni tarkoittaa tietysti valuuttaa, suurta markkina-aluetta, rajojen avautumista ja opiskelijavaihtoa, mutta ennen kaikkea Euroopan unioni merkitsee ihanteita, periaatteita ja arvoja, joita koko maailma kadehtii. Euroopan unioni merkitsee perinteitä ja sivilisaatiota mutta myös mukautumista uuteen todellisuuteen; se tarkoittaa tietynlaista käsitystä maailmanlaajuistumisesta, uudistuksista, joiden tarkoituksena on luoda oikeanmukaisempi yhteiskunta. Euroopan unioni ei tarkoita liikkumattomuuden tilan säilyttämistä; se tarkoittaa liikettä ja edistystä.
Hyvä Jan Peter, te olette pääministerinä maassa, joka on kenties kaikkein avoin eurooppalaisuudelle. Voin täydellä syyllä sanoa, että maassanne suvaitsevaisuus ja yhteisvastuullisuus ovat sosiaalisen yhteenkuuluvuuden käyttövoima. Kansalaisistanne 72 prosenttia kannattaa Euroopan yhdentymistä, kun EU:n keskiarvo on noin 53 prosenttia. Alankomaiden kansa kuitenkin hylkäsi Ranskan kansan tapaan sopimuksen vuonna 2005. Se tarkoittaa varmasti sitä, että valtaosan mielestä Euroopan unioni ei ole riittävän legitiimi, riittävän uskottava eikä riittävän tehokas. Se tarkoittaa varmasti, että alankomaalaiset pitävät Euroopan unionin toimintaa liian kaukaisena omasta jokapäiväisestä elämästään. Näistä ratkaisuista on otettava opiksi, vaikka emme olisikaan yhtä mieltä tästä usein liian kriittisestä mielipiteestä.
En palaa tässä Euroopan yhdentymisen hyötyihin, koska ne ovat meille kaikille tuiki selviä. Meidän on silti vakuutettava eurooppalaisille, ettei yhteinen hankkeemme ole pelkästään hyödyllinen vaan suorastaan ehdottoman välttämätön. Sopimusluonnos sisälsi valtaosan vastauksista kansalaisten kysymyksiin ja tyytymättömyyttä aiheuttaviin seikkoihin. Siksi meidän on otettava talteen sopimuksen parhaat osat eli osat 1 ja 2. Eurooppalaiset odottavat meiltä entistä parempaa elämää - Euroopan unionia, joka vakuuttaa arvojaan maailmalla, kuten se teki äskettäin Moskovassa ja kuten sen on entistä voimakkaammin tehtävä Lähi-idässä ja Darfurissa.
Kun annamme itsellemme mahdollisuudet tehdä demokraattisia ja vaikuttavia päätöksiä, vastaamme eurooppalaisten vaatimuksiin, koska pystymme puuttumaan todella perustaviin ongelmiin. Parantakaamme Eurooppa tästä halvauksen tilasta, hankkikaamme itsellemme poliittisten tavoitteidemme edellyttämät resurssit - mitä nopeammin, sen parempi. Vuoden 2009 Euroopan parlamentin vaalit ovat sopivin ajankohta. Toimikaamme periksi antamatta näillä linjoilla.
Arvoisa pääministeri, te olette uskaltanut tehdä maassanne kunnianhimoisia, kauaskantoisia uudistuksia. Ette ole antautunut helpoimpiin ratkaisuihin tai demagogiaan, ja tulokset ovat kaikkien nähtävissä. Olette vienyt läpi uudistukset kunnioittaen arvoja, yhteisvastuullisuutta, avoimuutta ja vastuuta. Tälle tielle ryhmäni kehottaa koko Euroopan unionia. Mainitsitte kansallisten parlamenttien tehtävän ja tarpeen selkeämpään vastuunjakoon jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin kesken. Voimme ainoastaan tukea teitä tässäkin kohdin.
Jos maidemme kansallisesti valitut edustajat eivät enää ota hoitaakseen eurooppalaisia asioita - jotka eivät ole enää ulkopolitiikkaa vaan sisäpolitiikkaa - ja jos kansalliset kollegamme eivät hahmota suurten haasteidemme eurooppalaista ulottuvuutta, tie on entistäkin pitempi ja hankalampi. Kuka tekee mitäkin? Kuka on vastuussa mistäkin politiikasta? Kansalaiset haluavat tietää! Tällaisten selvennysten ansiosta ministerit eivät voi enää panna kaikkea Brysselin syyksi ja meiltäkin häviää mahdollisuus liian helppoon kansalliseen alibiin.
Pääministeri Balkenende, mainitsitte myös Euroopan unionin laajentumisen. Sen suhteen meidän on oltava selkeitä. Euroopan unioni ei voi ottaa enää uusia jäseniä, ennen kuin se on ratkaissut sisäiset ongelmansa.
Hyvät kollegat, meidän ja maidemme hallitusten välittömänä ja ensisijaisena tavoitteena on oltava yhteisymmärrys toimielimistä 27 jäsenvaltion kesken mahdollisimman pian. Angela Merkel on kehittänyt tarvittavan dynamiikan, ja dramaattisista eleistä huolimatta kummankin osapuolen kannat lähentyvät toisiaan. Tarttukaamme tilaisuuteen ja sopikaamme 27 jäsenvaltion kesken keskeisistä aiheista, erityisesti eurooppalaisten oikeuksista ja päätöksentekoprosessista.
(Suosionosoituksia)
Martin Schulz
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, kommentoin aluksi juuri kuulemaamme. Pääministeri totesi, että maanne hallitus kannattaa palveluja koskevaa säädöskehystä. Kiitokset siitä. Voinette kertoa sen myös Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmälle, johon teillä on läheiset suhteet ja joka torjui tänä aamuna koko ajatuksen.
Arvoisa pääministeri, haluan viitata kahteen esittämäänne huomioon, joita pidän puheenne tärkeimpinä kohtina: "Toivon, että voimme keskittyä meitä yhdistäviin asioihin meitä erottavien asioiden sijaan." Ilmaisu oli erittäin kannustava. Tähän saakka meistä on tuntunut, että Alankomaat keskittyy lähinnä siihen, mikä meitä erottaa, eikä siihen, mikä meitä yhdistää.
Onko tämä tarkoitettu ilmoitukseksi siitä, että te ja hallituksenne olette halukkaita kompromisseihin ja ettette väitä, että alankomaalaisten ei-äänten on johdettava perustaviin muutoksiin Euroopan unionissa,? Tarkoittaako se, että alankomaalaisten ei-äänet merkitsevät, ettei perustuslaki tule voimaan nykyisessä muodossaan vaan jossain muussa muodossa jonkin muun sellaisen kattavan uudistuksen yhteydessä, joka tekee Euroopan unionista entistä tehokkaamman ja että olette sitä varten valmis kompromisseihin ja puolustamaan niitä kotimaassanne? Pääministeri Balkenende, jos näin on, puheenne oli hyvä puhe.
(Suosionosoituksia)
Teen arvioni teistä siis sen perusteella, sillä olin itsekin Roomassa, jossa me tapasimme, ja näin teidän allekirjoittavan perustuslain kultakynällä. Kuten tiedätte, seuraan tarkasti Alankomaiden sisäpolitiikkaa. Kun vertaan perustuslaista käymäänne taistelua muihin Alankomaissa kestämiinne taisteluihin, voin todeta, että se oli varsin hillitty, jos saan sanoa. Kukaan ei jää kaipaamaan sitä, jos toimitte vastaisuudessa tehokkaammin.
Euroopan on opittava toimimaan vastaisuudessa tehokkaammin, mutta se ei onnistu Nizzan sopimuksen tai "Nizzan typistetyn version" avulla; niiden avulla ei saada Euroopan unionista parempaa taistelijaa vaan tehottomampi toimija esimerkiksi Lähi-idän kaltaisissa tilanteissa. Kannattaa muistaa, että Libanonin ja Israelin välisellä rajalla on asemissa 13 000 miehen eurooppalaisjoukot UNIFIL-toimeksiannon jatkeena. Pyydän myös muistamaan Gazan kaistaletta Palestiinassa, jossa olemme keskellä kaaosta ja jossa tilanne on kehittymissä Somalian suuntaan. Miksi Eurooppaa ei edusta siellä ulkoministeri, joka saisi jotain aikaan? Syynä on se, että neuvoston yksimielisyyssääntö estää Eurooppaa toimimasta.
(Suosionosoituksia)
Minulla ei ole mitään kalvinistista itsensä kieltämistä vastaan. Päättelen, ettette halua enää lippuja, hymniä ettekä ulkoministeriä. Hyvä on: Beethovenin sinfoniat ovat kestäneet vallankumoukset ja sodat, joten ne jäävät elämään myös Euroopan unionin perustuslain jälkeen.
(Suosionosoituksia)
(NL) Koska parlamenttimme puhemies esitteli tämän keskustelun hollanniksi, minäkin haluan puhua muutaman sanasen tällä kielellä, arvoisa pääministeri. Vaikka tulevan ulkoministerin nimenä olisi Hänen majesteettinsa Alankomaiden kuningattaren korkea edustaja, se ei ole minulle ongelma, jos hän vain tekee työnsä.
(DE) Ratkaisevaa ei ole se, mikä hänen nimensä on, vaan mitä hänen on tarkoitus tehdä.
(Suosionosoituksia)
Olen alankomaalaisten suuri ihailija, Alankomaat on hieno maa, jolla on merkittävät perinteet. Se on merenkulkuperinteiden maa, ja merenkulkijat ovat aina olleet rohkeata kansaa. Juuri hollantilaiset ensimmäisinä purjehtivat Kap Hornin ympäri ja nimesivät sen. Ainakin minulla on nyt se tunne, että he ovat astuneet laivaan ja nostaneet purjeet. Kollega Goebbels on jo laskenut lipun puolitankoon. Itse en ole yhtä skeptinen: mielestäni te olette nostanut lipun tänään taas puoliksi salkoon, joten kehotan nostamaan sen nyt loppuun saakka. Voitte olla varma, että tämä parlamentti puhaltaa tuulta purjeisiinne, ja niin te purjehditte kohti kompromissia, pääministeri Balkenende.
Eilen pääministeri Prodi ilmoitti halukkuutensa kompromissiin. Hän kannattaa täysin perustuslakia. Jos te haluatte puolikkaan perustuslain ja pystytte tulemaan toisianne puoliksi vastaan, saamme kasaan kolme neljännestä, jolloin 75-prosenttinen perustuslaki olisi perustuslaki ilman hymniä, ilman lippua ja ulkoministerillä olisi toinen nimi. Se olisi hyvä tulos.
(Suosionosoituksia)
Graham Watson
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, eilen täällä parlamentissa yksi Euroopan suurista mestareista luonnosteli oman näkemyksensä 2000-luvun mukaisesta Euroopan unionista - demokraattisesta, avoimesta ja ennen kaikkea tehokkaasta Euroopan unionista. Sellaisen Rubicon-virran ylitys vaatii kuitenkin vankkaa johtajuutta, pääministeri Balkenende.
Puheenjohtajavaltio Saksa on osoittanut vahvuutensa kokoamalla jäsenvaltiot Berliinin julistuksen alle. Sen on kerättävä ne jälleen yhteen niinä viikkoina, jotka edeltävät Eurooppa-neuvostoa ja sitä seuraavaa hallitustenvälistä konferenssia, jos me haluamme voittaa yleisen mielipiteen puolellemme ja kokoontua tarkistetun perussopimuksen ympärille.
Panokset ovat korkeat. Ulkoministerinne Verhagen totesi: "Nykyisessä globalisoituneessa maailmassa ihmiset pelkäävät työpaikkojensa, sosiaaliturvan ja elämänlaatunsa menettämistä." Tämä ei ole peruste vähentää Euroopan yhdentymistä, mutta se voi olla aihe lisätä sitä.
(Suosionosoituksia)
Euroopan unioni ei voi varmistaa energiahuoltoaan, torjua ilmastonmuutosta eikä torjua terrorismia vetäytymällä yksipuolisuuteen. Pääministeri Balkenende, erityisesti teidän tulisi tietää tämä. Historia nimittäin opettaa, että Alankomaiden kultaiset vuodet, joiden aikana maa oli 1600-luvulla maailman rikkain kansakunta, olivat seurausta seitsemän provinssin yhdistymisestä - ei jakamisesta. Teidän on vakuutettava kansalaisenne, että ykseys ja vauraus ovat toisistaan erottamattomat, että edistymiskyvyttömyys poliittisessa yhdentymisessä johtaa siihen, että Euroopan unioni menettää paikkansa maailmanlaajuisena suunnannäyttäjänä ja päätyy sotaisaa energiapolitiikkaa harjoittavan Venäjän kaltaisten suurvaltojen armoille.
Jotta voimme tehdä keskeiset päätökset työpaikoista, turvallisuudesta ja elintasosta, Euroopan unionin on lopetettava kansallisten veto-oikeuksien hillitön käyttö. Demokratiavajeeseen on puututtava parantamalla demokraattista vastuuvelvollisuutta. Euroopan unionin kansainvälisen arvovallan ja sisäisen tehokkuuden säilyttämiseksi sen toimielinten on muututtava aikojen muuttuessa.
Kaikkeen tähän tarvitaan sitä sisältöä, josta sovittiin Eurooppa-valmistelukunnassa, ja se sisältö on säilytettävä riippumatta siitä, millaista kauneuskirurgiaa pintaan sitten yritetäänkään soveltaa.
Tässä ei ole puhe pelkästään ideologiasta: puhe on ihmisten työpaikoista, heidän elintasostaan ja heidän pitkän aikavälin suunnitelmistaan. Teidän ja muidenkin on otettava aloite uudelleen omiin käsiin ja palautettava Eurooppa takaisin kansalaisille.
Kukaan ei pyri täällä eurooppalaiseen supervaltioon - tapojen, historian ja kielten erilaisuus varmistavat sen. Sen sijaan pyrimme kohti eurooppalaista "superkansaa", yhdistynyttä kansaa.
Hallitustemme päämiehet ovat liian usein noudattaneet Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivisen pääministerin Arthur Bonar Law'n neuvoa, joka kuului: "Minun on seurattava heitä, olen heidän johtajansa." Populismilla ei kuitenkaan viedä Eurooppaa eteenpäin eikä vahvisteta meidän elintasoamme, kansainvälistä vaikutusvaltaa tai taloudellista vahvuutta - vain yhteisvastuullisuus pystyy siihen.
Kun niin sanotuista supervaltion symboleista, kuten lipuista tai hymneistä, ilmennyt huoli vie keskustelussa huomion todellisista aiheista, on aika vaihtaa strategiaa.
(Suosionosoituksia)
Kansanne vaatii energiahuollon turvaamista, se vaatii eurooppalaista ympäristöpolitiikkaa ja yhteistä toimintaa maahanmuuttoasioissa. Perussopimuksesta se saa vaatimansa, sillä työvälineet ovat jo mukana tekstissä. Myykää siis tämä asia kansallenne älkääkä vältelkö näitä aiheita. Älkää enää antako hännän heiluttaa koiraa, vaan johtakaa Alankomaat takaisin Euroopan unionin päätöksenteon ytimeen, niin kuin maanne perustajajäsenyys Euroopan unionissamme vaatii.
Arvoisa pääministeri, päätän puheenvuoroni kehottamalla toimimaan maanmiehenne Justus Lipsiuksen ohjeen mukaan: olkaa stoalaisten kaltainen vastoinkäymisissä, ottakaa vastaan se, miltä ei voi välttyä, ja olkaa horjumaton uskossanne Eurooppaan. Sillä oman kansanne rauha, vauraus ja turvallisuus riippuvat vastedes siitä.
(Suosionosoituksia)
Brian Crowley
UEN-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää pääministeriä hänen esityksestään. Huomioni kiinnittyi hänen puheenvuorossaan kompromissin ja konsensuksen ihanteisiin. Erityisesti tarkastellessamme Euroopan tulevaisuutta meidän on huomattava, että Euroopan on perustuttava konsensukseen. Kuten kollega Daul aiemmin totesi, jos Eurooppaa jotain merkitsee, niin se merkitsee tasa-arvoa. Eurooppa tarkoittaa tasa-arvoa kansakuntien kesken, tasa-arvoa kansojen kesken, kulttuurien kesken. Eurooppa merkitsee tasa-arvoa kaikkien Euroopan unionin ihmisten kesken.
Tämä taas tarkoittaa, ettei kaikkia voi pakottaa samaan junaan. Silloin sopimukseen pääsy on tosiaankin vaikeampaa, mutta näin päästään edelleenkin parhaiten yhteisymmärrykseen. Pääministeri Prodi ei näyttänyt meille eilen uutta reittiä eteenpäin vaan uhkakuvan: uhan siitä, että luomme kahdella eri vaihteella etenevän Euroopan unionin jakamalla sen niihin, jotka ovat meidän puolellamme, ja niihin, jotka ovat meitä vastaan. Tällainen puhe muistuttaa enemmän George W. Bushin kuin eurooppalaisen valtiomiehen tekstiä.
Olen varma, että Euroopan unionin politiikan ja eurooppalaisten ihanteiden tuleva kehitys ei voi perustua siihen, että ihmiset saadaan huomaamaan, miten suuret mahdollisuudet he ovat jättäneet käyttämättä ja mitä he ovat heittäneet pois, vaan siihen, että ihmiset saadaan vakuuttuneiksi tämän tien olevan paras mahdollinen etenemistapa, paras väylä eteenpäin.
Monet ovat maininneet ilmastonmuutoksen, eläketurvan ja turvatun energiahuollon kaltaisia aiheita. Euroopan unionilla voi tosiaankin olla merkitystä ja se voi saada aikaan myönteistä. Vastaavasti myös maahanmuuttoasioiden ja oman sisäisen turvallisuutemme suhteen me voimme viedä asioita eteenpäin yhteistyöllä ja yhteishengessä ja saada hyvää aikaan. Näin olemme jo tehneetkin, mutta jäsenvaltioille on silti paras jättää tiettyjä asioita - asioita, jotka edellyttävät yksimielistä päätöstä Euroopan unionin neuvostossa eikä aina määräenemmistöä.
Mielestäni tämä on väärin, ja käytän tätä tilaisuutta jälleen hyödyksi muistuttaakseni asiasta. Komission jäsen Kovács ja muutkin tekevät ehdotuksia verojen yhdenmukaistamisesta, vaikka heillä ole valtuuksia panna niitä täytäntöön nykyisten perussopimusten puitteissa eikä uudenkaan sopimuksen voimassa ollessa. Silti he jatkavat ehdotusten tekoa. Miksi? Siksi, että taustalla vaikuttavat ideologiset voimat. Siirto on poliittinen, ja se ajaa kansalaiset yhä kauemmas. Jos byrokratia voi jättää noudattamatta sääntöjä, miksi emme mekin siis voisi?
George Bernard Shaw totesi kerran, että jotkut ihmiset näkevät asiat, niin kuin ne ovat, ja ihmettelevät, miksi näin on. Meidän tulisi kuvitella asiat sellaisiksi, kuin niiden tulisi olla, ja miettiä, miksipä ei. Konsensus, kompromissi, yhteistyö - ne osoittavat tien eteenpäin. Meidän on ennen muuta vakuutettava ihmiset siitä, että olemme oikealla tiellä.
(Suosionosoituksia)
Kathalijne Maria Buitenweg
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, minunkin ryhmäni haluaa osoittaa sydämelliset kiitokset pääministeri Balkenendelle siitä, että hän noudatti kutsua. Alankomaissa uusi hallitus on nyt puhunut 100 päivää kansan kanssa, mutta 500 päivään ei ole puhuttu Euroopan unionista. On hyvä, että siihen tuli nyt muutos. Meidän on tietysti mietittävä, onko kansaa myös kuunneltu.
Näyttää siltä, että olette poiminut asioita koriinne varsin valikoivasti. Kun tulkitsette kansanäänestyksen kielteistä tulosta, mainitsette ainoastaan ne perustuslakia vastaan esitetyt seikat, jotka laskevat perussopimuksen profiilia eli vähentävät muutoksia. Ajattelutapa on kovin outo. Uskotteko todella, että ihmiset äänestivät eurooppalaista perussopimusta vastaan siksi, että he ovat tyytyväisiä nykyiseen Euroopan unioniin? Pidättekö tosiaan lippua ja kansallishymniä suurimpina ongelmina?
Alankomaiden kansalaisista, myös vastaan äänestäneistä, 80 prosenttia katsoo, että neuvottelut on hyödynnettävä mahdollisuutena toteuttaa perusteellisempia uudistuksia ja jatkaa Euroopan unionin demokratisoitumisprosessia. Lisäksi 68 prosenttia haluaa todellisen Euroopan unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikan.
Teidän ehdotuksissanne ei kuitenkaan mitenkään mainita tätä kauaskantoisempaa demokraattista tavoitetta. Haluatte niin ikään poistaa ulkoministerin. Haluatte aina vain poistaa, ja tämän te esitätte vääjäämättömänä kehityksenä.
Tilanne on sama kuin silloin, kun tyytymätön asiakas palaa pyöräliikkeeseen ja haluaa vaihtaa pyörän, mutta hänelle tarjotaan vastineeksi vain skootteria. Minä en suostu vaihtamaan skootteriin, haluan vain paremman pyörän. Sellaisen, jossa olisi ainakin jarrut. Eihän kaikkia päätöksiä pidä tehdä Brysselissä. Kansallinen toimivalta ja Euroopan unionin toimivalta on rajattava tarkemmin. Tosin jarruilla on merkitystä vain jos pyörässä on polkimet.
Te väitätte, että ihmiset vaativat lisää valvontaa, mutta tämä näyttää olevan ristiriidassa perusoikeuskirjaan sitoutumisenne kanssa. Ette viitannut siihen tällä kertaa, mutta minulla on jossain paperiversio Alankomaiden kansallisessa parlamentissa käydystä keskustelusta, jossa totesitte: "Jos sopimusta muutetaan ilman perustuslaillisia pyrkimyksiä, EU:n perusoikeuskirjan tekstiä ei tarvitse sisällyttää siihen kokonaisuudessaan." Siinä vasta on outo tulkinta kansanäänestyksen kielteisestä tuloksesta! Monikaan ei liene äänestänyt perustuslakia vastaan siksi, että se olisi antanut heille enemmän oikeuksia.
(Suosionosoituksia)
Toisin kuin Euroopan ihmisoikeussopimus, Euroopan unionin perusoikeuskirja sisältää myös sosiaalisia perusoikeuksia, joilla voidaan estää Brysselin epäsosiaalinen puuttuminen hyvinvointivaltioon. Sellaiset jarrut saattaisin hyvinkin ottaa pyörääni.
Huomautan tähän loppuun, että todelliset syyt lipun, perustuslain, perusoikeuskirjan ja hymnien poistamiseen ovat puhtaasti sisäpoliittiset. Jollei perussopimuksessa ole enää merkkejä perustuslaista, Alankomaissa voidaan välttää kansanäänestys. Voisimme ehkä päästä asiasta sen jälkeen sovitteluratkaisuun. Minunkin puolueeni voi hylätä ajatuksen kansallisesta kansanäänestyksestä, jos pelkäätte, että lähitulevaisuudessa jäätte jälleen eristyksiin. Ehkä voisimme saada sen sijaan aikaan eurooppalaisen kansanäänestyksen, tosin siinä tapauksessa te ette jäisi eristyksiin vaan tekisitte sen, mitä 2000-luvun demokratia edellyttää. Kuulisin mielelläni kommenttinne tähän.
(Suosionosoituksia)
Erik Meijer
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, Italian pääministeri Prodi kehotti eilen tämän parlamentin jäseniä puolustamaan maissaan vanhaa Euroopan perustuslain luonnosta ja totesi, että siihen luonnokseen sisältyy jo niin paljon kompromisseja, että on käytännössä mahdoton enää lisätä niitä.
Tällainen puhe sopii hyvin tänne, sillä täällä demokratiaa tarkastellaan pääasiassa suuressa mittakaavassa ja ylhäältä käsin. On käynyt ilmi, että sellainen voi todellakin aiheuttaa kahnauksia pienen mittakaavan demokratian kanssa, joka toimii alhaalta ylöspäin ja johon monet ihmiset tuntevat kuuluvansa.
Vuonna 2005 jäsenvaltioiden parlamentit kannattivat tätä perustuslakia suurella enemmistöllä. Alankomaissa kannattajia oli peräti 85 prosenttia. Toisin kuin Ranskassa, jossa ainoastaan presidentti päättää tällaisista asioista, juuri parlamentti tekee päätökset kansanäänestyksen aiheesta. Kansanäänestys pidettiin kolmen perustuslakia kannattaneen puolueen esityksestä, ja puolueet uskoivat, että äänestäjät ajattelevat samoin. Suuresta äänestysprosentista huolimatta ei-ääniä annettiin 62 prosenttia. On erittäin todennäköistä, että myös Belgiassa, Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ruotsissa ja Tanskassa äänestäjien enemmistö olisi torjunut perustuslain, jos heille olisi annettu siihen tilaisuus.
Alankomaiden pääministerillä Balkenendella on tänään tukalammat paikat kuin hänen italialaisella kollegallaan eilen. Aiemmin tänä vuonna kokoomushallituksen hallitussopimuksessa päästiin äänestäjien toivomuksesta seuraavaan sopimukseen. Tämä on suora lainaus: "pyritään muuttamaan ja mahdollisesti yhdistämään nykyisiä Euroopan unionin perussopimuksia, joissa toissijaisuusperiaatetta ja demokraattista valvontaa vahvistetaan ja joiden sisältöä, kokoa ja nimiä muutetaan merkittävästi aiemmin torjuttuun perustuslailliseen sopimukseen nähden".
Alankomaiden hallitus teki aivan oikein selväksi, että Euroopan unionissa kansallisille parlamenteille on annettava enemmän äänivaltaa ja että kansallisia päätöksiä julkisista palveluista ei saa vääristää. Tämä poikkeaa perustuslain tekstistä, jossa edellytetään vieläkin laajempaa palvelujen vapauttamista ja vapaata, vääristymätöntä kilpailua. Tämän parlamentin olisi tunnustettava asian arvo, sillä parlamentti kannatti 10. toukokuuta tekemääni ehdotusta, jonka mukaan jäsenvaltioille, niiden alueille ja niiden kunnille on annettava laajemmat vapaudet organisoida julkinen liikenne.
Viestini pääministeri Balkenendelle ja hänen hallitukselleen on seuraava. Vaikka ette saisikaan riittävää tukea täältä parlamentista tänään, se ei tarkoita, että teidät on eristetty Euroopasta. Teidän tehtävänne hallitussopimuksen toteuttajana on vaikea. Teidän ei ole mitään syytä antaa muiden, vanhasta perustuslakihankkeesta vielä kiinni pitävien sanella ehtoja.
(Suosionosoituksia)
Bastiaan Belder
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, alankomaalaisena parlamentin jäsenenä olen erityisen ilahtunut vierailustanne. Maamme hylättyä Euroopan perustuslain täällä parlamentissa on puhuttu liikaa Alankomaista eikä Alankomaiden kanssa. Tulkoon selväksi, että olen laajalti Alankomaiden hallituksen kannalla. Silti haluaisin esittää muutamia suosituksia 21. ja 22. kesäkuuta pidettävän Eurooppa-neuvoston valmistelua silmällä pitäen.
Arvostan ensinnäkin pyrkimyksiänne noudattaa perustuslain henkeä esimerkiksi pysyvän puheenjohtajan saamiseksi. Tällainen henkilö kehittyisi pian Euroopan unionin presidentiksi, joten ehdotan kolmen puheenjohtajakauden kiertävää järjestelmää, jossa kukin kausi kestää puolitoista vuotta ja muodostuu yhdestä isosta, yhdestä keskikokoisesta ja yhdestä pienestä jäsenvaltiosta. Näin estetään tarpeeton vallan keskittyminen yhden pysyvän puheenjohtajan ympärille, ja kaikilla jäsenvaltioilla säilyy yhtäläinen mahdollisuus toimia puheenjohtajana.
Arvoisa pääministeri, kannatan ehdotustanne Kööpenhaminan kriteerien sisällyttämiseksi uuteen perussopimukseen. Tässä uudessa sopimuksessa on kuitenkin yhtä tärkeää määritellä kertakaikkisesti Euroopan unionin rajat, sillä siihen Euroopan unionin kansalaisilla ja sen naapureilla on oikeus. Ajattelen nimenomaan EU:n jäsenyyden tarjoamismahdollisuuksia esimerkiksi Ukrainan, Moldovan ja Valko-Venäjän kaltaisille maille pitkällä aikavälillä vahvan naapuruuspolitiikan rinnalla. Näin näitä maita autetaan selviytymään rakenteellisista ongelmista.
Olin havaitsevinani epäröintiä, kun esititte ehdotuksenne, jonka mukaan kansallisille parlamenteille pitäisi antaa valtuudet käyttää veto-oikeutta komission lainsäädäntöehdotuksiin. Mielestäni on parempi antaa Euroopan parlamentille valtuudet hylätä komission ehdotukset, ja tässä yhteydessä kansalliset parlamentit voivat saattaa huolensa Euroopan parlamentin tietoon. Tällainen menettely on mielestäni toimielinteknisesti selkeämpi ja vahvistaa samalla parlamenttien välistä yhteistyötä Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien kesken. Arvoisa pääministeri, haluaisin mielelläni kuulla ajatuksianne esittämistäni seikoista.
(Suosionosoituksia)
Philip Claeys
ITS-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, Alankomaiden äänestäjät hylkäsivät Euroopan perustuslain suurella äänten enemmistöllä. Voin vain toivoa, että hallituksenne pyrkii edelleen uuteen perussopimukseen perustuslain sijaan. Toivon myös, että äänestäjille annetaan tilaisuus sanoa sanansa asiassa Alankomaiden ohella myös kaikissa muissa jäsenvaltioissa.
Tässä keskustelussa ei ole silti kyse pelkästään toimielinasioista. Siinä on kyse Euroopan tulevaisuudesta, joten siihen sisältyy myös perustava kysymys EU:n rajoista ja kysymys siitä, voiko Turkin kaltaisesta Euroopan ulkopuolisesta maasta tulla jäsen. Kun otitte hoitaaksenne EU:n puheenjohtajuuden vuonna 2004 ja kävitte Euroopan parlamentissa ensimmäistä kertaa, ilmoititte, että aiotte varmistaa, että Turkki täyttää kaikki Kööpenhaminan kriteerit. Arvoisa pääministeri, voitteko nyt, kolme vuotta myöhemmin, vahvistaa käsi sydämellä, että olette pitänyt lupauksenne?
Turkkilais-armenialainen kustantaja Hrant Dink murhattiin, kun hänet oli tuomittu Turkin tuomioistuimissa rikollisena. Kirjallisuuden Nobel-palkinnon voittaja Orhan Pamuk pakeni maasta saatuaan uhkauksia. Turkin rikoslaissa säädetään rikolliseksi "turkkilaisen identiteetin" solvaaminen. Mielipiteen vapautta ei siis ole. Enkä puhu edes kolmen kristityn kustantajan ja katolisen papin murhista.
Voin niin ikään mainita, että Turkki kieltäytyy edelleen tunnustamasta yhtä EU:n jäsenvaltiota ja täyttämästä velvoitettaan avata satamansa ja lentokenttänsä. Myös islamistien ja maallisen valtion kannattajien välillä meneillään olevan kädenväännön tulisi kiinnostaa Euroopan unionia, mutta se vain jatkaa neuvotteluja, niin kuin mikään ei olisi vialla. Euroopan unioni jättää kokonaan huomiotta suuren enemmistön, joka vastustaa maan liittymistä. Tällainen ylimielisyys ja tällainen irrallisuus todellisuudesta, jos mitkä, muodostavat suurimman uhan EU:n olemassaolon jatkumiselle.
(Suosionosoituksia)
Jim Allister 
- (EN) Arvoisa puhemies, on pakko miettiä, paljonko energiaa tähän mennessä on tuhlattu EU:n perustuslain tavoittelun parissa. Tämän parlamentin sisäänlämpiävässä ilmapiirissä EU:n perustuslaki voi näyttää tärkeältä, mutta rehellisesti sanoen valtaosa kansalaisista on jättänyt sen taakseen ja kiinnostunut hyvän koulutuksen, hyvien terveyspalvelujen ja kallistuvien asuntojen kaltaisista asioista, joihin perustuslaki ei vaikuta.
Osasyy siihen, että EU:n toimielimet ovat jämähtäneet tähän uraan, on se, etteivät ne hyväksy demokraattista kieltäytymistä vastaukseksi esitettyyn kysymykseen. Keskusteluja hallitsevat kovaääniset vaatimukset, joissa halutaan mahdottomia ja laaditaan salajuonia, jotta kansalaiset eivät pääsisi sanomaan sanaansa. Tästä johtuvat nimenmuutosvetkuilut, tekstin typistäminen ja ehdoton vastenmielisyys kansanäänestyksiä kohtaan.
Järjesteltäköön asiakirjaa miten kuten antamalla EU:lle valtion asema, presidentti ja ulkoministeri ja loukkaamalla kansallista itsemääräämisoikeutta edelleen lisäämällä määräenemmistöpäätöksiä vielä nykyisestä, se on silti sama vanha virttynyt ja tahraantunut tekele, joka on jo kertaalleen torjuttu ja josta kansalaisten on saatava kertoa mielipiteensä.
Vaikka oma hallitukseni pyrkii epätoivoisesti jättämään huomiotta vaatimukset kansanäänestyksen järjestämisestä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, minä vaadin, että kaikkien kansallisvaltioiden asukkailla on oltava oikeus kertoa mielipiteensä. Ainoastaan ne, jotka eivät usko omaan asiaansa tai haluavat raukkamaisesti estää kansan mielipiteen kuulumisen, pakoilevat ihmisten oikeutta päättää itse.
Arvoisa pääministeri, käsitätte varmasti, että teidät kutsuttiin tänne tänään, jotta tämän parlamentin EU-fanaatikot voivat painostaa teitä poikkeamaan omassa maassanne tehdystä demokraattisesta päätöksestä. Luotan siihen, ettette ole niin järjetön, että antaisitte sellaista tapahtua.
Jan Peter Balkenende
Arvoisa puhemies, olen erittäin kiitollinen niille parlamentin jäsenille, jotka esittivät innostavia puheenvuorojaan. Aistin täällä parlamentissa - eikä muutoin voisi ollakaan - innostuksen ilmapiirin, jossa eurooppalaisia ihanteita tarkastellaan 2000-luvun Euroopan unionin kannalta.
Siksi minuun tekivät suuren vaikutuksen jäsen Daulin sanat - ja niihin voi tiivistyä kaikkein oleellisin - arvoista, jotka ovat tehneet Euroopan unionin nykyisekseen, arvoista, joita Euroopan unioni edustaa, ja arvoista, joista me olemme vastuussa maailmanlaajuisesti: rauhasta, turvallisuudesta, demokratiasta, ihmisoikeuksista ja yhteisvastuullisuudesta. Ne ovat tehneet Euroopan unionista vahvan, ja sellaista Euroopan unionia me nyt tarvitsemme. Tässä kohdin haluaisin palata siihen, mitä jäsen Schulz aiemmin totesi.
(DE) On tosiaan erittäin hyvä, että me tapasimme taas; Muistan hyvin edelliset tapaamisemme. Oli todella hienoa keskustella asioista kanssanne, ja niin on tänäänkin. Olen siitä hyvin kiitollinen.
(NL) Hän puhui Euroopan unionin kansainvälisistä näkökohdista, ulkopoliittisista näkökohdista, ja voin ainoastaan yhtyä niihin. Elämme maailmassa, joka muuttuu koko ajan - myös Kiinassa, Intiassa ja Yhdysvalloissa. Näemme muutoksia turvallisuudessa, terrorismin vastaisessa taistelussa, ilmastokysymyksissä ja energia-asioissa. Euroopan unioni voi toimia paremmin, työskennellä tehokkaammin ja puhua yhdellä suulla kaikilla näillä aloilla.
Keskustelu siitä, mikä korkean edustajan nimeksi tulee, voi odottaa, mutta tärkeintä on jäsen Daulin mainitsemien arvojen sisältö ja viesti. Meidän on edistettävä niitä - yhdessä. Tällaiset aiheet kertovat jotain meidän ihanteistamme tulevaisuuden Euroopan unionin suhteen, eivätkä ne koske pelkästään omaa maanosaamme vaan vaikuttavat laajemminkin maailmassa. Jäsen Daul vetosi meihin tässä asiassa, ja se on minusta aiheellista ja välttämätöntäkin.
Näin pääsenkin jäsen Watsonin huomioon energia-asioista. Toistan, mitä hän sanoi asian yhteydessä: me emme selviä ilman toisiamme. Jollei Euroopan unioni puhu yhdellä suulla, kohtaamme suuria ongelmia. Energia ei ole pelkästään energian olemassaoloa, vaan asia liittyy myös vakauteen. Vakaus koskee energiahuoltoa, taloudellista, sosiaalista ja ekologista ulottuvuutta. Me tarvitsemme toisiamme tässäkin kohdin.
Kuuntelin tarkkaavaisesti jäsen Watsonin puhetta, ja huomasin yhteydet eurooppalaisten ihanteiden, Euroopan unionin ulkoisen kuvan, ulkopolitiikan ja yksittäisten ajamiemme asioiden välillä, esimerkkinä hänen mainitsemansa energia-asiat. Jos tätä pohditaan oikein kunnolla, Euroopalla on edessään valtava työ.
Pidin jäsen Watsonin vertauksesta 1600-luvun Alankomaiden kulta-aikaan. Tuolloin Alankomaat menestyi erittäin hyvin maailmanlaajuisesti. Tapahtuiko se kaikki itsestään? Ei tapahtunut. Siihen päästiin toimimalla. Meidän oli purjehdittava maailman seitsemät meret ja kehitettävä kestävät hallintorakenteet. Kävikö se hetkessä? Ei todellakaan; siihen kului aikaa. Me olimme kuitenkin määrätietoisesti päättäneet saavuttaa tiettyjä päämääriä yhdessä.
Jos tätä tarkoitatte, olette osuneet arkaan kohtaan, sillä silloin herää kysymys, miten me muotoilemme 2000-luvun Euroopan unionin. Miten me voimme varmistaa, että Euroopan unioni suoriutuu hyvin talouden, energian ja maailmanlaajuisten suhteiden aloilla? Päivänpolttava kysymys on, ovatko nykyiset suhteet riittävät. Eivät ne ole. Nizzan sopimus ei ole riittävä 2000-luvun tarpeisiin.
(Suosionosoituksia)
Tämä johtaa luonnollisesti kysymykseen siitä, mikä sitten on paras tapa. Silloin on ongelmana, että osa Euroopan unionin jäsenvaltioista on hyväksynyt perustuslain, osa on sanonut ei ja osa ei ole vielä päättänyt. Tämä on todellisuutta.
Viime vuodet - eli harkinta-aika - eivät ole olleet turhia. Olemme uskoakseni antaneet vastauksia kansalaisille. Olemme todenneet, että meidän on pyrittävä konkreettisiin hankkeisiin Euroopassa. Kansalaisille on selitettävä, miten tärkeä Euroopan unioni on, jotta Euroopan unioni pääsee takaisin paikalleen ihmisten mieliin ja sydämiin.
Me puhuimme laajentumisprosessista. Tehkäämme siitä uskottava hanke. Ottakaamme huolellisesti huomioon kriteerit, joita on jo tiukennettu. Myös sillä tavoin Euroopan yhdentymishankkeesta saadaan uskottava.
Sanoimme, että meidän on puututtava niihin aiheisiin, jotka ovat Euroopan unionin kansalaisille ratkaisevan tärkeitä, eritoten energia- ja ilmastoasioihin. Siksi olenkin kirjoittanut yhdessä Tony Blairin kanssa kirjeen kollegoilleni ja korostanut, että haluamme ilmasto- ja energia-asiat Euroopan unionin asialistalla ensisijaisiksi. Ne ovat myös teille tärkeitä asioita. Me emme tule toimeen ilman toisiamme. Antakaamme Euroopan unionin näyttää, mihin se pystyy.
Näin pohdinta-aika pääsee parhaiten oikeuksiinsa. Haluan tehdä erityisen selväksi, ettemme saa pohdinta-ajan päätteeksi joutua tilanteeseen, jossa ryhmät asetetaan toisiaan vastaan, jossa 18 ratifioineen maan ryhmä on torjuneiden maiden ryhmää vastaan. Jos näin käy, me emme onnistu ratkaisemaan tilannetta.
Olen vilpittömän vakuuttunut siitä, että ratkaisuja voidaan löytää. Toimikaamme niin, että kaikki voivat samastua niihin. Käsitykseni mukaan sellainen luotettava menetelmä on sopimusten muuttaminen, kuten aiemminkin on tehty, sillä tällä tavoin on mahdollista ottaa mukaan perustuslaillisen sopimuksen hyvät puolet. Näiden toimielinkompromissin elementtien pitäisi olla tärkeässä asemassa. Me emme voi jättää asioita vanhaan malliin.
Luonnollisesti tällöin on huomioitava eri osat. Jäsen Buitenweg huomautti perusoikeuskirjasta, jolla on tässä kohdin erityinen merkitys, ja ymmärrän kyllä miksi. Jos haluatte puhua peruskirjasta, tervetuloa meidän leiriimme, sillä mekin olemme yhtä lailla vakuuttuneita perusoikeuksien merkityksestä. Mitä nyt kuitenkin tapahtuu? Kysytään, tulisiko tämä kaikki sisällyttää sellaiseen perustuslakiin vai voitaisiinko seikkoihin viitata eri keinoin. Tästä juuri on kysymys.
Keskustelkaamme siis perusoikeuksien merkityksestä. Samalla on kuitenkin tarkasteltava perustuslain rajoituksia. Tätä keskustelua haluaisin käydä kanssanne.
Olen vilpittömän vakuuttunut siitä, että meidän on toimittava nopeasti. Unelmani ja ihanteeni on, että pystymme kesäkuussa toteamaan, että olemme laatineet selkeän aikataulun kysymysten ratkaisemiseksi. Haluamme ratkaista ne muutamassa vuodessa, ja se on mahdollista vain, jos yhdistämme voimamme.
Esitin tätä koskevia ehdotuksia puheenvuorossani. Puhuin perustuslakia vastaan ja sopimuksen muuttamisen puolesta. Silloin otettaisiin huomioon kansallisten parlamenttien rooli supistamatta Euroopan parlamentin roolia, sillä teidän tehtävänne on välttämätön Euroopan unionissa. Mainitsin nämä seikat, ja meidän on pystyttävä toimimaan yhdessä, jotta voimme selvittää, mitkä asiat meitä yhdistävät eikä mitkä meitä erottavat. Tältä osin jäsen Schulz on aivan oikeassa, meidän on tahdottava kompromisseja. Tämä koskee meitä kaikkia.
Jos onnistumme tässä, pääsemme eteenpäin, ja se on minun suunnitelmani. Mielessäni on koko ajan tunne ja varmuus siitä, että meidän on muistettava ei-maita olleen vain kaksi, sillä kansalaisten tuntemukset ja huolet ovat todellisia. Meidän on vastattava nyt esille tulleisiin kysymyksiin. Jos teemme näin yhteisen ratkaisun aikaansaamiseksi, laadimme pikaisesti päätelmiä, tarkistamme, mitä asiaan tarvitaan, ja edistämme asian toteutumista, ratkaisuja voidaan löytää.
Emme voi jatkuvan globalisaation ja sosiaalisten kysymysten maailmanlaajuistumisen aikana hyväksyä sitä, ettemme löydä ratkaisuja, kun jakautuneisuus vain jatkuu.
Katson, että olemme velkaa Euroopan unionin perustajille: Adenauerille, Schumanille, de Gasperille, Monnet'lle ja muille sen, että jatkamme ihanteita ja, kuten jäsen Daul asian ilmaisi, pidämme Euroopan arvon, eurooppalaisen unelman aina mielessämme - emmekä jätä huomiotta kansalaisten huolenaiheita vaan teemme sen, mikä meidän on tehtävä. Jos teemme kesäkuussa tällaiset päätelmät, olemme päässeet pitkälle. Sitä varten me tarvitsemme toisiamme, ja me olemme sen velkaa niille ihanteille, joihin me pyrimme.
Arvoisa puhemies, sain innoitusta sanoistanne. Vien teidän sananne myös Alankomaihin, ja meidän kaikkien velvollisuus on löytää ratkaisut nopeasti ottaen huomioon toistemme kannat ja sen, että meidän on pidettävä ensisijaisesti mielessä työmme 2000-luvun eurooppalaisen unelman toteutumiseksi.
(Suosionosoituksia)
Maria Martens
(NL) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, Jan-Peter, haluan kiittää teitä aivan aluksi tulostanne Strasbourgiin.
Uuden perussopimuksen luonnostelu on meidän kaikkien etujen mukaista. Kun Ranska ja Alankomaat ovat nyt äänestäneet perustuslakiluonnosta vastaan, meidän tulee, kuten jo sanottiin, pyrkiä toisenlaiseen asiakirjaan, jonka kaikki 27 maata voivat hyväksyä. On sanomattakin selvää, että Alankomaat on erityisessä vastuussa laajasta toiminnasta sen saavuttamiseksi. Siksi on hyödyllistä, että muistutitte meitä Alankomaissa tämän asian yhteydessä vallitsevasta herkästä ilmapiiristä ja että osoititte suunnan, mistä ratkaisuja on siellä odotettavissa.
Vaikka Alankomaat on yksi Euroopan unionin perustajajäsenistä ja edelleen Eurooppa-mielinen, kuten kaikista tutkimuksista ilmenee, se ei halua liikaa Eurooppaa; se ei halua Euroopasta supervaltiota eikä sille perustuslaillista määrittelyä. Alankomaat haluaa asioiden etenevän vaihe vaiheelta ja jäsenvaltioiden toissijaisuusperiaatteen asianmukaisesti huomioon ottaen, jolloin saadaan demokraattisempi ja vaikuttavampi Euroopan unioni, joka tekee enemmistöpäätöksiä useammissa asioissa ja jonka laajenemisperusteet sisällytetään perussopimukseen.
On tärkeää muistuttaa myös muiden jäsenvaltioiden mielestä tärkeistä asioista ja vaatimuksista. Ovathan 18 maata jo kannattaneet luonnosasiakirjaa ja arvostaneet edistystä, jota tuolloin käytettävissä olleen tekstin avulla olisi voitu saada aikaan. Nyt on tärkeää, että me kaikki onnistumme pian laatimaan uuden sopimustekstin. Se on kaikkien edun mukaista.
Minulle tulivat mieleen Paul-Henri Spaakin sanat: "Eurooppa koostuu edelleen pelkästään pienistä maista. Ainoa merkittävä ero, joka on jäljellä, on, että jotkut maat ymmärtävät sen ja toiset kieltäytyvät edelleen tunnustamasta sitä." Näin hän sanoi 1950-luvulla. Jos tilanne oli tällainen tuolloin, miten paljon merkittävämpi asia onkaan nyt, kun globalisaatio ja kansainvälistyminen ja suuret kansainväliset kysymykset, esimerkiksi maahanmuutto, energia, ympäristö ja terrorismin vastainen taistelu, ovat ajankohtaisia?
Kuvailitte Euroopan unionia harvinaislaatuiseksi ja onnistuneeksi hankkeeksi. Se todellakin on hyödyksi maille ja ihmisille. Meidän on tehtävä yhdessä se, minkä voimme tehdä paremmin. Jos asia voidaan säännellä paremmin kansallisella tasolla, sääntely on jatkossakin jätettävä kansalliselle tasolle. Keskustelua ei siis pidä käydä siitä, olemmeko Euroopan unionin puolesta vai vastaan, vaan siitä, miten me voimme kaikkien 27 jäsenvaltion kanssa nopeasti saada aikaan mahdollisimman vakaan perustan vaikuttavalle, avoimelle Euroopan unionille. Sanomalehtien otsikoissa sanotaan, että Euroopan unioni on tärkeällä sijalla pääministerin asialistalla. Onnittelen teitä sitoutumisasteestanne tähän asiaan niin kotimaassanne kuin Euroopan unionissakin.
(Suosionosoituksia)
Margrietus van den Berg
(NL) Arvoisa puhemies, toivotan pääministeri Balkenenden tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin. Vaikka Alankomaiden ei-kanta oli suhteellisen voimakas, Euroopan parlamentin "kyllä" oli yhtä vahva. Haluan kiittää teitä siitä, että pyritte puheenvuorossanne ja vastauksissanne ylittämään kyllä- ja ei-leirien rajat nähdäksenne, miten voisimme päästä perussopimukseen. Olen samaa mieltä kanssanne siitä, ettei tarvita paljaaksi riisuttua sopimusta vaan sopimus, jossa annetaan vastaukset moniin vastassamme oleviin keskeisiin kysymyksiin. Joiltain osin tämä tarkoittaa, että tarvitsemme enemmän kuin alkuperäisessä perustuslaissa säädettiin, ja joskus taas vähemmän tai vain erilaista sääntelyä.
Haluaisin viedä keskustelua eteenpäin käsittelemällä muutamia tarkasti rajattuja kysymyksiä. Totesitte, että kannatatte yleishyödyllisten palvelujen kriteerien määrittelyä, jotta maat voivat säännellä itse asuntopolitiikkansa, terveydenhuollon ja muut vastaavat alat. Oletteko valmis sisällyttämään pöytäkirjan muodossa tai suoraan perussopimukseen jonkinlaisen perustan tätä varten, jotta saadaan edes jonkinlainen oikeusperusta?
Toiseksi mainitsitte jotain perusoikeuskirjasta. Jos ymmärsin oikein, totesitte, että te ja kolleganne Alankomaiden hallituksessa olette samaa mieltä perusoikeuskirjan sisällöstä ja haluatte sen velvoittavaksi, mutta ette halua sisällyttää sitä kokonaisuudessaan sopimukseen, kunhan uudessa sopimuksessa on asiakirja, joka takaa sen velvoittavan luonteen. Haluaisin tietää, onko teillä kaava, jolla tämä onnistuu. Jos teillä sellainen on, niin olen kanssanne samaa mieltä.
Kolmas asia on toissijaisuus. Tarkoituksenanne on toissijaisuuden suhteen lisätä liikkumavaraa, jotta paikallistasolla voidaan säilyttää paikallisesti säänneltävät asiat. Onko teillä kaavaa, jolla toissijaisuutta voidaan vahvistaa, ja jos on, niin millainen se on perustuslakiluonnokseen sisältyvään sanamuotoon verrattuna? Oletteko tässä yhteydessä valmis antamaan alueille enemmän valtuuksia kokeiluihin?
Neljänneksi totesitte, että haluatte poistaa monet veto-oikeudet, joka antaisi meille täällä parlamentissa kiistämättömän yhteispäätösoikeuden, vaikka emme haluaisikaan sitä tietyillä aloilla. Viittaatteko pääasiassa rikoslakiin? Voisitte kenties selventää tässäkin kohtaa, mikä kaavanne tulee olemaan.
Totesitte myös, ettemme käytä "ulkoministerin" nimikettä. Miksi meidän on siis tarkoitus häntä kutsua?
Lopuksi totean, että jos Alankomaat valitsee ratkaisuksi perussopimuksen, ja vakaan sellaisen, niin toivon, että pääministeri toimii omassa maassaan muiden hallituskokoomuksen puolueiden johtajien kanssa ripeästi ja tiedottaa alankomaalaisille asiasta, jotta nämä osallistuvat todelliseen keskusteluun, joka muodostaa myönteisen tuen Euroopan unionin kehitykselle.
(Suosionosoituksia)
Andrew Duff
(EN) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, puheessanne oli kolme kohtaa, jotka jäivät askarruttamaan ja huolestuttamaan minua.
Ensimmäinen oli päättäväisyytenne säilyttää kolmen pilarin rakenne, joka ei yksinkertaista eikä muuta avoimemmaksi Euroopan unionin järjestelmää. Näin ei myöskään vahvisteta Euroopan unionin kykyä toimia vaikuttavasti.
Toiseksi en käsittänyt lainkaan, mitä sanoitte toimivallan selkeyttämisestä ja suvereniteetin siirtämisestä. Kuten me kaikki tiedämme, suvereniteettia ei voi siirtää eikä toimivaltaa voida antaa ilman kaikkien 27 jäsenvaltion yksimielisyyttä.
Kolmanneksi vaaditte, että kansallisten parlamenttien on pystyttävä estämään Euroopan unionin lainsäädäntöprosessi. Se on minusta vakava loukkaus sekä komission aloiteoikeutta vastaan että neuvoston ja parlamentin lainsäädäntövaltuuksia vastaan. Todellisen kolmannen lainsäädäntöelimen perustaminen olisi kaikkea muuta kuin yksinkertaistamista. Silloin käytettäisiin väärin vallanjaon periaatetta, ja se aiheuttaisi varmasti sekaannusta kansassa. Olisin kiitollinen yhdestäkin esimerkistä, jossa Tweede Kamer eli Alankomaiden alahuone olisi voinut nostaa kanteen toissijaisuusperiaatetta loukkaavan luonnoksen vuoksi.
(Suosionosoituksia)
Konrad Szymański
(PL) Arvoisa pääministeri, arvoisa puhemies, Euroopan tulevaisuus on turvattu. Uusien maiden kehitysmahdollisuudet nopeuttivat talouskasvua vanhassa Euroopassa ja viime aikojen emansipaatio kansainvälisissä suhteissa on toinen esimerkki yhdentymisen monista menestystarinoista. Euroopan unioni toimii.
Siksi varoitan hysteerisestä valistuksesta, jonka mukaan Euroopan unionin kriisi on tulosta perussopimuksen uudistuksen ongelmista. Romano Prodin eilen esittämä lähestymistapa - "perustuslaki tai kuolema" - on vakava virhe, ja se luo ainoastaan jännitteitä. Silti tämän joustamattoman kannan puolustajatkin ovat yhteisvastuussa nykyisten neuvottelujen hidastumisesta. Vanhan sopimuksen pukeminen uusiin vaatteisiin tai sen erottaminen pieniin paloihin on varsin halpahintainen temppu.
Olen ehdottoman varma, että vanhan perustuslaillisen sopimuksen hylänneen maan pääministerinä toimitte pragmaattisemmin asioissa, jotka koskevat sisällöllisiä muutoksia uuteen sopimusluonnokseen.
Kuuntelin puhettanne tšekkiläisen neuvottelijan Jan Zahradilin kanssa. Tahdon sen vuoksi sanoa, että teiltä odotetaan pragmaattisuutta Puolan lisäksi myös Tšekin tasavallassa.
(Suosionosoituksia)
Johannes Voggenhuber
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, muutama päivä sitten nuori alankomaalainen mies totesi televisiossa kysymykseen Euroopan perustuslaista: "Mihin me perustuslakia tarvitsemme? Tämähän on talousalue." Jäin ihmettelemään, miten nuori mies voi tänään Alankomaissa, joka oli Euroopan yhteisön perustajajäseniä ja ensimmäisten joukossa omaksui ajatuksen poliittisesti yhdistyneestä Euroopasta ja nationalismin kitkemisestä, olla tietämätön Euroopan unionin poliittisesta luonteesta.
Te olette antanut minulle tänään vastauksen tuohon kysymykseen: hallitus pyrkii poistamaan symbolin, poistamaan lipun, joten se pyrkii poistamaan, piilottamaan, hävittämään koko ajatuksen. Kun jätetään pois retoriset keinot ja kohteliaat sanakäänteet, tämänpäiväinen puheenne on piinkova nationalistinen sodanjulistus sille ajatukselle, jota lippu juuri symboloi.
Tarkastelkaamme sen eri kohtia, esimerkiksi Euroopan yhteisön lainsäädännön ensisijaisuutta. Ulkoministerinne lausuntojen perusteella näyttää siltä, että Euroopan yhteisön lainsäädännön ensisijaisuutta ei ole tarkoitus enää sisällyttää sopimukseen, vaikka samaan hengenvetoon hän korostaakin, että Euroopan yhteisön lainsäädännön ensisijaisuuteen ei aiota puuttua. Tämä tarkoittaa, että petätte omaa kansaanne ja valehtelette sille, koska perussopimuksessa ei mainita Euroopan unionin todellista luonnetta. Aiotte piilottaa sen, sillä Euroopan yhteisön lainsäädännön ensisijaisuus jää entiselleen, ja tiedätte sen oikein hyvin. Haluatte palata takaisin asetuksiin lakien sijasta, mutta kysyn teiltä, arvoisa pääministeri, mikä merkitys tällä nimityksellä on. Lailla ei ole mitään tekemistä kansallisvaltion kanssa; tasavalloissa on ollut lakeja, ja lakeja on ollut yhtä kauan kuin ihmisiä. Juuri lait, joita parlamentit säätävät, toimivat kansalaisiin nähden demokraattisen legitimiteetin takaajina.
Arvoisa pääministeri, kun kuuntelin vaatimuksianne ja ymmärsin ajatustapanne, olin kiitollinen, että olitte ensinnäkin halukas puhumaan meille ja toiseksi, että te ette halunnut hävittää myös tätä parlamenttia tai nimetä sitä uudelleen. Tämä parlamentti nimittäin edustaa ylikansallista demokratiaa liittovaltiollisen ja poliittisen Euroopan muodossa. Pelkkä sen olemassaolo vakuuttaa ihmisille, että he elävät poliittisessa yhteisössä eivätkä taloudellisessa organisaatiossa tai valtioliitossa.
Perustuslailla ei ole mitään tekemistä kansallisvaltion kanssa. Se on poliittisen yhteisön perustava laki. Varsinkin perussopimuksessa, jollaisen me pian saamme, mainitaan muun muassa Euroopan unionin kansalaiset, ja Euroopan unionin kansalaisuus on tosiasia. Me olemme täällä ylikansallisen demokratian ja Euroopan unionin kansalaisuuden parlamentissa. Jos poistatte peruskirjan perussopimuksesta ja teette siitä nimenomaisesti velvoittavan lain, mitä te oikeastaan teette? Ryhdytte samaan vanhaan petkutukseen, kätkette sen kansalta mutta jätätte sen voimaan lakina, mikä tarkoittaa, että hyväksytte Euroopan unionin todellisuuden, koska teidän on pakko, vaikka samalla kiellätte sen. Arvoisa pääministeri, minun on sanottava, että sen enempää 2000-lukua kuin Euroopan unionikaan ei voiteta valheella.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Jäsen Voggenhuber, riippumatta siitä, missä määrin me olemme teidän huomautustenne kanssa yhtä mieltä, teidän tulisi olla huomattavasti tarkempi käyttäessänne sellaisia sanoja kuin "nationalismi" ja "valhe".
Sylvia-Yvonne Kaufmann
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, teidän hallituksenne haluaa Euroopan perustuslaista pois Euroopan unionin symbolit ja I-8 artiklan sillä oletetulla perusteella, että sininen lippu kaksinetoista tähtineen ja Beethovenin "Ilolle" ovat valtiollisen identiteetin ilmaisuja.
Arvoisa pääministeri, onko tämän tarkoitus, että mikä tahansa paikallinen yhdistys voi ottaa käyttöön lipun ja tehdä siitä pakollisen omien artiklojensa perusteella mutta 500 miljoonan asukkaan EU ei? Toivottavasti ette pane pahaksenne, että sanon tämän, mutta tällainen ajattelu on sekä esihistoriallista että idioottimaista. Euroopan yhdentyminen on aivan ainutlaatuinen historiallinen hanke. Siitä ei tule valtiota tai edes supervaltiota, joten on hämmästyttävää, että näin epäilyttävä ajatus on lähtöisin yhteisön perustajajäsenvaltiosta.
Saanen sanoa, että ne, jotka kieltävät EU:n yleisesti tunnistettujen ja tuttujen symbolien pätevyyden 50 vuotta Rooman sopimusten allekirjoittamisen jälkeen, lisäävät symbolisesti vettä niiden myllyyn, jotka kyseenalaistavat Euroopan yhdentymisen kokonaisuudessaan ja haluavat kääntää sille selkänsä ja palata omaan identiteettiinsä kansallisvaltioina. Sitä ei käy varmasti kieltäminen, että hymni ja lippu yhdistävät valtioitamme ja kansojamme. Koska ne vahvistavat identiteettiä, ne tarvitsevat virallisen tunnustuksen.
Arvoisa pääministeri, älkää siis naruttako Euroopan unionin kansalaisia, edes niitä jotka omassa maassanne äänestivät perustuslakia vastaan. Hekään, kuten oman maani ja muiden maiden kansalaiset, eivät halua riidellä lipuista. He haluavat sosiaalisen ja demokraattisen Euroopan unionin. He haluavat vastauksen kysymykseen, onko EU:n olemassaolon tarkoituksena suojella ihmisiä vai markkinoita. He haluavat, että polkumyynnille tehdään jotain: palkkojen polkumyynnille, sosiaaliselle polkumyynnille ja verojen polkumyynnille. Tältä pohjalta teidän olisi jatkettava, sillä kentällä kaivataan kauaskantoisia ratkaisuja, jotta varjonyrkkeily Euroopan yhdentymisen symbolien kanssa loppuu.
(Suosionosoituksia)
Jens-Peter Bonde
(DA) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, voitte olla ylpeä Alankomaiden kansasta. Heistä 62 prosenttia äänesti vastaan poliitikkojen enemmistön ohjeiden vastaisesti. Teihin kohdistuu kuitenkin nyt Saksan paine. Siellä vähintään 70 prosenttia ihmisistä äänestäisi perustuslakia vastaan, jos he saisivat siihen mahdollisuuden. Tämän väitteen saksalaiset voivat tietysti vapaasti osoittaa vääräksi. Perustuslain kiertävänä arvostelijana en ole kuitenkaan ollut missään maassa, jossa sitä vastustettaisiin enemmän. Ihmiset haluavat, että EU puuttuu asioihin vähemmän ja että läheisyysperiaatetta sovelletaan aidosti. Myös entinen Saksan presidentti Roman Herzog varoittaa nyt liiallisesta keskittymisestä ja demokratian hajoamisesta. Saksan laeista 84 prosenttia on lähtöisin Brysselistä. Brysselissä ei ole demokratiaa! Herzogin mukaan on epävarmaa, voidaanko liittotasavaltaa kutsua parlamentaariseksi demokratiaksi. Juuri tämä Saksa uhkailee nyt ranskalaisia ja alankomaalaisia naapureitaan ja löylyttää niitä tyyliin teidän kansalaisenne erehtyivät, teidän on puettava perustuslaki uusiin vaatteisiin ja kumottava kansanäänestykset.
Pääministeri Balkenende, miksi te hyväksytte tämän? Miksi te ette vaadi Saksaakin kysymään äänestäjien mielipidettä, ennen kuin se julistaa sodan naapurimaiden äänestäjille? Alankomaiden neuvottelijat haluavat, että perustuslaki esitellään nyt toistamiseen - "esitteleminen" on taikasana, jolla kansanäänestykseltä vältytään. Silti hylättyyn tekstiin ei ehdoteta mitään todellisia sisällöllisiä muutoksia nyt, kun kaksi vuotta on kulunut ja 80 prosentin osuutta jäsenvaltioista ei vielä ole saatu kasaan. Perustuslaki on juridisesti kuollut. Meidän on aloitettava alusta uusilla neuvotteluilla ja koko EU:n laajuisella kansanäänestyksellä. Vasta sitten asioista voidaan keskustella Saksan hallituksen kanssa.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, kuten miljoonat ihmiset pitkin ja poikin Eurooppaa, olen itsekin ällistynyt siitä luovuudesta, jolla EU:n perustuslakia yritetään herättää henkiin, vaikka sen aiemmin uskottiin jo kuolleen ja se myös julistettiin kuolleeksi. Jotta Brysselille saadaan valtuudet tyydyttää sen ilmeisen ehtymätöntä vallanhimoa, paikalle manataan kyvyttömän ja yhä merkityksettömämmän Euroopan unioni haamu. Itse en kuitenkaan usko, että Euroopan unionin tai koko Euroopan yhdentymisen tavoitteena ja ajatuksena voi olla jatkuva jäsenvaltioiden suvereenisen päätöksenteon perusteiden nakertaminen.
Hallitusten välinen yhteistyö on varmasti yhtä välttämätöntä kuin yksimielisyysperiaate kansallisen suvereniteetin ydinaloilla, erityisesti ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa. Ihmiset eivät kaipaa salassa takahuoneissa neuvoteltua EU-perustuslakia, johon on lisätty korjattu suojakääre ja tehty pieniä kosmeettisia muutoksia, jonka etäinen EU-eliitti on ratifioinut ja jota myydään uutena tuotteena. En usko, että yleisö eri puolilla Eurooppaa lankeaa tällaiseen halpaan, jossa vain nimiä on muutettu. Meidän on todellakin hylättävä kaikenlaiset uudet EU:n perustuslait ja tehtävä perustava sopimus valtioiden ja kansojen yhteistyöstä tasavertaisina ja omista identiteetistään varmoina. Se on perustettava mielestäni periaatteelle, että maksimoimme toimintamme vahvuudet ulkomaailmaan nähden ja vapautemme täällä kotona. Siinä on määriteltävä Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden toimivallan rajat siten, ettei väärille tulkinnoille jää sijaa. Kaikilla näillä aloilla ihmisillä on oltava mahdollisuus ilmoittaa kantansa kansanäänestyksissä. Emme nimittäin voi kyseenalaistaa tällaisen perustavan sopimuksen kaltaisen merkittävän sopimuksen vahvistuttamistarvetta kansanäänestyksessä EU:n kansalaisilla eri jäsenvaltioissa.
Timothy Kirkhope
(EN) Arvoisa puhemies, toivotan pääministerin tervetulleeksi parlamenttiin ja onnittelen häntä vaalimenestyksestä aiemmin tänä vuonna.
Kuten hän totesi, kesäkuun huippukokouksesta tulee tärkeä, ja me tiedämme, että puheenjohtajavaltio Saksa halua sen kuluessa ehdottomasti sopimusluonnoksen. Sopimukseen pääsy ei ole helppoa. Jäsenvaltioiden ilmoittamat kannat poikkeavat toisistaan edelleen huomattavasti, ja näissä olosuhteissa oletankin, että vääränlaiseen sopimukseen pakottaminen olisi Brysselissä erittäin haitallista.
Totesitte hiljattain kahdenvälisessä tapaamisessanne pääministerin kanssa, että uudessa muutossopimuksessa ei saa olla perustuslaillisia piirteitä. Olen täysin samaa mieltä ja katson, että se on monien miljoonien maanosamme asukkaiden mielipide. Totesitte myös, että haluatte kansallisten parlamenttien asemaa vahvistettavan. Olen vahvasti samaa mieltä tästäkin, ja toivon, että ajatte asiaa huippukokouksessa. Uskon, että kansalaisemme tarvitsevat takuita siitä, että heidän kansalliset parlamenttinsa toimivat entistä merkittävämmässä määrin Euroopan yhteisön lainsäädännön tutkijoina. Euroopan unionin toimielinten ja kansan välillä vallitsee nykyisin kouriintuntuva katkos.
Olen usein sanonut, etten vastusta ajatusta ratkaisusta, jolla parannettaisiin toimielinten toimintaa laajentumisen yhteydessä ja puututtaisiin kansalaisten tuntemaan vieraantumiseen toimielimistä. En kuitenkaan usko, että ratkaisu olisi perustuslaki. Meidän ei pidä haalia keskustaan lisää valtaa. Meidän on sen sijaan keskityttävä politiikan toteutumiseen.
Kuten itse totesitte ja kuten oman puolueeni johtaja David Cameron on todennut, tarvitsemme kiireesti panostuksia Euroopan kilpailukyvyn kasvattamiseksi sekä maailmanlaajuiseen köyhyyteen ja ilmastonmuutoksen vakavaan aiheeseen puuttumiseksi. Näihin asioihin kansalaiset haluavat meidän puuttuvan, ja jäsenvaltiot voivat lisätä huomattavasti yhteistyötään näillä aloilla.
Tämän vuoksi osoitankin sanani pääministerille ja hänen kollegoilleen hallitusten päämiehille: älkää jämähtäkö Brysselissä toimielimellisiin ja perustuslaillisiin väittelyihin. Ruvetkaa sen sijaan vastaamaan ihmisten odotuksiin: uudistamaan omia talouksiamme, puuttumaan maailmanlaajuiseen lämpenemiseen ja lievittämään kehitysmaissa vallitsevaa musertavaa köyhyyttä.
(Suosionosoituksia)
Richard Corbett
(EN) Arvoisa puhemies, toisin kuin monet muut olen varsin toiveikas sen suhteen, mitä pääministeri Balkenende totesi. Arvoisa pääministeri Balkenende, tehän olisitte voinut tulla tänne ja todeta, kuten jotkut parlamentin sillä puolella kehottavat: "Vastauksemme on ei, siinä kaikki. Unohtakaa koko asia. Ei uutta sopimusta. Ei uudistusta." Näin te ette kuitenkaan tehnyt. Te tulitte ja totesitte: "Vastauksemme on ei, mutta myönnämme, että 18 maata on vastannut myöntävästi, että Euroopan unionin selkeä enemmistö haluaa jatkaa ja uudistaa unioniamme perustuslaillisessa sopimuksessa luonnosteltuun tapaan."
Teidän vastauksenne on kyllä, ja me käymme neuvottelemaan kaikille 27 maalle soveltuvasta kompromissista. Sen jälkeen te toteatte, että haluatte pelastaa osan perustuslailliseen sopimukseen sisältyvistä hyödyllisistä uudistuksista. Te ette halua heittää pois kaikkea sopimukseen sisältyvää, vaan jättää pois huolta aiheuttaneita kohtia, jotka liittyvät suurelta osin sopimusluonnoksen esittelyyn ja sanastoon. Sisällöstä te olette valmis neuvottelemaan ja sen te olette valmis säästämään. Siinä on mielestäni opetus tuomiopäivän julistajille, ja olen toiveikas ratkaisun suhteen.
(Suosionosoituksia)
Jules Maaten
(NL) Arvoisa pääministeri Balkenende, olette osoittanut rohkeutta kävellessänne leijonan luolaan selventämään Alankomaiden kantaa. Mielestäni korostitte juuri äskeisessä ensimmäisessä vastauksessanne vakuuttavasti Alankomaiden eurooppalaista kutsumusta.
Näin uusi sopimus on lähempänä, ja se on tärkeää, koska tarvitsemme sellaisen, asiat eivät suju riittävän hyvin nykyisellään. Tarvitsemme lisää avoimuutta, lisää demokratiaa, siis enemmän valtaa Euroopan parlamentille ja, kuten aivan oikein totesitte, kansallisille parlamenteille.
Asiat on tehtävä tehokkaasti, jotta pystymme tosiasiassa puuttumaan ilmastonmuutoksen, energiapolitiikan ja maahanmuuton kaltaisiin asioihin ja vahvistamaan Euroopan roolia maailmassa. Ymmärrän periaatteenne ja tärkeimmät panostuksenne näihin keskusteluihin.
Loppujen lopuksi tarvitaan käytännöllistä asennetta, sillä on Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden edun mukaista, että löydämme tien ulos tästä umpikujasta. Koska minulla on hieman taustatietoja teistä henkilönä, voin vastata aiemmin sanottuun toteamalla, että luotan täysin teidän kykyynne selviytyä asiasta. Te ette ole nationalisti ja tiedän myös sen, ettette te valehtele.
Lopuksi haluan vielä huomauttaa, että väitätte kannattavanne sisämarkkinoita. Olen tyytyväinen siihen, mutta teidän tulisi asettaa suu säkkiä myöden. Jos kaikki 27 jäsenvaltiota tekevät poikkeuksia sisämarkkinoihin, kuten Alankomaissa aiotaan keskustelujen perusteella tehdä, meille ei jää enää sisämarkkinoita, ja se on haitaksi Euroopan unionin kuluttajille ja yhtä lailla Euroopan unionin taloudelle.
Guntars Krasts
(LV) Arvoisa puhemies, kiitoksia. Epäilemättä Euroopan perustuslakia kannattavat ja sitä vastustavat haluavat Euroopan unionista entistä vahvemman. Erot ovat mielipiteissä siitä, miten tavoitteeseen päästään. Kuten enemmistö täällä parlamentissa, uskon Euroopan unionin ideaan, mutta yhteiskunnan tuen puuttuminen heikentää pyrkimyksiämme toteuttaa tätä ajatusta todellisuudessa. Siksi meidän on kysyttävä, auttaako perustuslain hyväksyminen meitä saamaan kansan tuen. Euroopan perustuslain laatineen Eurooppa-valmistelukunnan jäsenenäkään en ole vakuuttunut asiasta. Emme hyödynnä hitustakaan nykyisten sopimusten tarjoamista mahdollisuuksista. Arvoisa pääministeri, mainitsemanne Euroopan unionin palvelumarkkinat ovat yksi esimerkki tästä. Määräenemmistöpäätösten periaatteen laajentaminen ei auta palvelualan vapautumista - päinvastoin. Tässä historian vaiheessa on ehdottoman välttämätöntä saavuttaa keskinäinen yhteisymmärrys jäsenvaltioiden kesken ja kasvattaa yhteistyöhalua yhteisten arvojen ja unionin idean pohjalta, jotta suurten ja pienten, rikkaiden ja köyhien, uusien ja vanhojen jäsenvaltioiden edut saadaan tasa-arvoisiksi. Myönnän, että tehtävä on hankala, mutta muutoin jäsenvaltiot eivät saa vankkaa tukea kansalta. Muutoin Euroopan unionista ei tule läheisempää. Perustuslakiluonnoksessa ei vastata näihin haasteisiin.
Vladimír Remek
(CS) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme kuulleet monia jaloja ajatuksia Euroopan tulevaisuudesta, ja myös vähemmän jaloja mielipiteitä. Tarvitaan perustuslaillisten puitteiden peruskorjaus, varsinkin niiden toimivuuden parantamiseksi. Meidän on kuitenkin ilmaistava selvästi, mitä me nyt tarjoamme Euroopan unionin kansalaisille.
Haluan tässä yhteydessä huomauttaa, että täällä parlamentissa on monia, jotka eivät ole kiinnostuneet keskustelusta, jossa käsitellään EU:n ulkoministerin tarpeellisuutta. He ovat kiinnostuneita siitä, miksi muiden, niin sanottujen uusien jäsenvaltioiden kansalaiset eivät vieläkään voi matkustaa vapaasti Schengen-alueella kolmen jäsenyysvuoden jälkeen. He ihmettelevät, mikseivät he pääse tässä paljon kehutussa tasa-arvoisten oikeuksien Euroopassa vieläkään kaikkien maiden työmarkkinoille, vaikka pääomat virtaavat samaan aikaan vapaasti omaan maahani ja sieltä pois. Miksi suurilla jäsenvaltioilla on tietyillä aloilla suotuisammat jäsenyysehdot kuin uusilla, pienemmillä jäsenvaltioilla? Miksi me emme voi eräiden muiden jäsenvaltioiden kansalaisten tapaan matkustaa Yhdysvaltoihin ilman viisumia? Me haluamme laajentaa Euroopan unionin toimivallan aloille, joilla sitä ei tarvita ja joilla monista eri syistä on aiheellista säilyttää toimijoiden keskinäiseen vahvuuteen perustuvia toimintavapauksien erotteluja. Ei olekaan ihme, etteivät monet eurooppalaiset aina pysty ymmärtämään meidän syvällisiä keskustelujamme Euroopan tulevaisuudesta.
Nils Lundgren
(SV) Kesällä 1787 pennsylvanialaisen Philadelphian asukkaat kokoontuivat yhteen ja laativat perustuslain valtiolle, josta oli tuleva Amerikan Yhdysvallat. He olivat aikansa poliittisen osaamisen, filosofian ja demokratian huipulla. He laativat ehdotuksen avoimesti ja rehellisesti, ja saivat sille tuen kansalta ja eri osavaltioilta, jotka valtion perustivat.
Miten erilainen onkaan se prosessi, joka nyt on meneillään perustuslain pakottamiseksi EU:n jäsenvaltioihin! EU:n voimakas poliittinen eliitti tietää, ettei sen suunnitelmilla Euroopan Yhdysvaltojen perustamiseksi ole kansan tukea. Neuvottelut käydään salassa. Eurooppalaisella hankkeella ei ole lainkaan demokraattista pohjaa. Tarkoituksena on pikemminkin hämätä ihmisiä taiten. Angela Merkel miettii esimerkiksi sitä, olisiko hyvä ajatus muuttaa perustuslakiluonnoksen käsitteistöä muuttamatta juridista sisältöä. Perustuslain lippua ja hymniä koskevat ehdotukset olisi poistettava. Koko suunnitelman tarkoituksena on antaa poliittiselle eliitille mahdollisuus saada aikaan Euroopan Yhdysvallat tarvitsematta hankkia hankkeelle kansojen luottamusta. Se on epärehellistä.
Jean-Luc Dehaene
(NL) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, Benelux-maiden asukkaana olen ollut viime aikoina jossain määrin turhautunut. Olimme tottuneet olemaan eurooppalaisen hankkeen etulinjassa, mutta Alankomaiden kansanäänestyksen kielteisen tuloksen jälkeen vaikutelmani on ollut, että Alankomaiden johtajat ovat arkailleet Euroopan unionia koskevissa kysymyksissä.
Tämä on käynyt ilmi muun muassa siitä tavasta, jolla te puhuitte enemmistöpäätösten laajentamisesta, vaikka varmasti tiedätte, että se on yksi keskeisistä seikoista, joilla vauhti säilytetään laajentuneessa Euroopan unionissa. Ymmärrän toki vaikean aseman, johon olette nyt joutuneet.
Arvoisa pääministeri, te olette todennäköisesti edelleenkin vakuuttunut siitä, että hallitustenvälisessä konferenssissa hyväksymänne teksti vastaa todellakin tarkasti vastassamme olevaa haastetta, mutta siinä tulisi ottaa huomioon kansanne päätös. Siksi arvostan työtänne ratkaisujen ja kompromissin löytämiseksi. Sen suhteen tunnustatte selkeästi, että tekstin sellaisenaan hyväksyneille on annettava täysi tunnustus. Toivon, että näin pääsemme kompromissiin.
Olen kuitenkin todella huolestunut siitä, mitä totesitte kansallisten parlamenttien osallistumisesta. Haluatte nimenomaisesti mahdollisuuden käyttää punaista korttia, mikä ei ole mielestäni oikea tapa edetä. Tosiasiassa muutatte kansalliset parlamentit eräänlaiseksi uudeksi EU:n toimielimeksi, ja sellaista me emme todellakaan tarvitse. Teidän on vakuutettava kansallinen parlamenttinne siitä, että sen tehtävänä on ministerien valvonta näiden toimiessa neuvostossa. Tämä on kansallisten parlamenttien tehtävä, ja näin toimineissa kansallisissa parlamenteissa ei ole esiintynyt ongelmia.
Toinen varaus, jonka haluan esittää suhteessa puheisiinne, on sellainen, jolle teidän kannattaisi ehkä osoittaa hieman huomiota. Kun haluatte komission tapaan sisällyttää laajentumiskriteerit sopimukseen, teidän on muistettava, että alistaisitte laajentumisen samalla tuomioistuimen oikeudelliseen valvontaan, vaikka tässä on loppujen lopuksi kyseessä poliittisesta päätöksenteosta. Neuvoisin teitä pohtimaan tätä asiaa vielä.
(Suosionosoituksia)
Enrique Barón Crespo
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, arvoisa komission varapuheenjohtaja, päätämme pian vaiheen, joka alkoi Maastrichtissa ja jota seurasi - muistan asian puhemiehenä - Alankomaiden ehdotus eli Lubbers-Kok-ehdotus, joka oli liiaksi liittovaltiollinen. Teillä on nyt täysin vastakkainen kanta. Tällaista tapahtuu perheissäkin, ja me olemme valmiit rakentamaan siltoja.
Olette asettaneet neljä ehtoa. Yhteispäätösmenettelyn ja kansallisten parlamenttien suhteen olen samalla kannalla Jean-Luc Dehaenen kanssa: kansallisten parlamenttien on näytettävä punaista korttia hallituksille eikä Euroopan unionin toimielimille. Olemme valmiit parantamaan yhteistyötämme.
Uusista lisättävistä aiheista totean, että päätöslauselmaehdotuksemme 12 kohta sisältää ne. Olemme siitä yhtä mieltä. Yleishyödyllisten palvelujen suhteen teidän on vakuutettava oma poliittinen perheenne.
Yksi perustava ongelma kuitenkin jää: kun sopimus avataan ja tarkastellaan tarkistuksia eikä niinkään sen rakennetta, puramme kaiken osiin. Tämä on avoimuuden vastaista ja heikentää kansalaisten ymmärrystä.
Arvoisa puhemies, totean vielä yhden asian hymnistä: selitin vaalipiirissäni tässä yhtenä päivänä maanmiehilleni, että Alankomaiden kansallislaulu Wilhelmus ylistää Espanjan kuningasta. "Kuinka kivoja hollantilaiset ovatkaan!" minulle vastattiin.
Kun totesin heille sen jälkeen, että "he puhuvat raa'asta espanjalaisesta", he totesivat, että se on jalkapallon ongelmia. Sanon siis vain yhden asian: tämä hymniasia on erittäin monimutkainen, ja minä kannatan "hymniä ilolle".
Sophia in 't Veld
(NL) Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri Balkenende, minua on pistänyt tässä keskustelussa silmään se, että suurin osa pääministeri Balkenenden saamasta tuesta on lähtöisin sosialidemokraattiselta puolueelta, Vlaams Belangilta, Haiderin puolueelta, Puolan perheiden liitolta sekä Ruotsin ja Tanskan euroskeptikoilta. Ajattelin vain, että tämä asia on mainitsemisen arvoinen.
Hallituksen toiminta on osoitus masentavasta tyhjiöstä ja kaikenlaisen vastuun puutteesta Euroopan unionin tulevaisuuden suhteen. Minisopimuksen seurauksenahan demokratia vähenee, kansan osallistuminen kapenee ja vaikuttavuus ilmastonmuutoksen ja terrorismin kaltaisiin asioihin heikkenee. Minisopimuksen myötä Euroopan unionista tulee poliittinen kääpiö. Perusoikeuksia on voitava valvoa juridisesti.
Onko tässä hallituksessa mukana oleva PvdA todellakin valmis uhraamaan perusoikeudet välttääkseen kansanäänestyksen? Kansallisten parlamenttien osallistumista tulisi tosiaan lisätä, mutta punaisen kortin sijaan niiden tulisi kehittää aktiivista kiinnostusta ja osaamista. Ne pystyisivät siihen jo nyt, mutta eivät vain viitsi.
Totean lopuksi, että supervaltiosta puhutaan paljon demagogista hölynpölyä. Me lopettaisimme tämän, koska en kuullut teidän puolueenne keskustelevan tästä silloinkaan, kun kampanjoitte perustuslain puolesta ennen kansanäänestystä. Toimenpiteet, jotka koskevat esimerkiksi turvallisuutta suhteessa terrorismiin, olisi tietysti päätettävä Euroopan unionin tasolla, mutta toisin kuin nykyään: ei siis takahuoneissa vaan avoimesti, demokraattisesti ja enemmistöpäätöksin. Tämä ei ole supervaltiota vaan demokratiaa.
Arvoisa pääministeri Balkenende, Alankomaat voi edistää Euroopan unionia huomattavasti enemmän. Pyydän, antakaa meidän nähdä sellaista kehitystä.
Hanna Foltyn-Kubicka
- (PL) Arvoisa puhemies, yksi yhdentyneen Euroopan menestyksekkään tulevaisuuden edellytyksistä on eurooppalaisen tietoisuuden kehittäminen. Se muodostuu kaikesta siitä, mikä meitä eurooppalaisia yhdistää - kristillisestä historiasta ja kulttuurista ja sen ymmärtämisestä, että ainoa mahdollinen tulevaisuutemme on yhteinen.
Meidän on muistettava, ettemme me voi pakottaa ihmisiä omaksumaan eurooppalaista identiteettiä. Emme saa sellaista aikaan paljollakaan lainsäädännöllä, vaikka säätäisimme viimeksi mainittua menestyksen ilmapiirissä, saati sitten haluttomuuden vallitessa. Tosiasia on, ettei yhteisöjä luoda perustuslaeilla, vaan yhteisöt luovat perustuslakeja. Tästä syystä Euroopan perustuslaillinen sopimus ei johda uuteen eurooppalaisen identiteetin kasvuun, eikä ole mitään järkeä puolustaa sellaista lähtemällä uhkailemaan muita, varsinkaan jos näin luodaan samalla tarpeettomia jakoja. Meidän on kuitenkin varmistettava, että yhteistä historiaamme leimaavat entistä useammat äskettäisen Samaran huippukokouksen kaltaiset tapahtumat. Meidän on näyttävä maailmassa entistä useammin yhtenäisenä kokonaisuutena. Meidän on puhuttava yhdellä suulla, koska se on ainoa tapa vastata tehokkaasti edessämme oleviin haasteisiin.
Uskon vilpittömästi, että me onnistumme tässä juuri yhteisen identiteettimme ansiosta, ja sellaista ei millään lainsäädännöllä voida taata.
Adrian Severin
(EN) Arvoisa puhemies, haluan todeta pääministerille, ettei perustuslaillisessa sopimuksessa ole kysymys identiteetin menettämisestä vaan yhteisvastuullisuuden järjestämisestä oikeudenmukaisella, vaikuttavalla ja kestävällä tavalla. Identiteettisyihin vetoavat vastustajat eivät tosiasiallisesti pelkää sitä, että kansalaiset menettävät valtion valvontamahdollisuuden, vaan että valtio menettää kansalaistensa valvontamahdollisuuden.
Maailmassa, jossa markkinat, rikollisuus ja köyhyys ovat globalisoituneet, Euroopan unionin on oltava poliittinen ja johdonmukainen. Siksi me tarvitsemme Euroopan unionille kahtalaisen legitimiteetin: valtioiden ja kansalaisten unionin ja kaksoisenemmistöpäätökset.
Myöntänette, ettei Euroopan unioni yksinkertaisesti pysty säilymään ilman oikeushenkilöyttä eikä se pysty päättämään, onko yksittäisen maan veto-oikeus sen päätöksenteon pääsääntö. Samalla kun hyväksymme, että toissijaisuuden on oltava Euroopan unionin tärkeänä periaatteena, meidän olisi hyväksyttävä myös eurooppalaisen lainsäädännön ensisijaisuus suhteessa kansalliseen lainsäädäntöön. Me emme voi olettaa, että Euroopan unionin kansalaiset ovat lojaaleja Euroopan unionin toimielimille, jos heidän perusoikeutensa eivät ole oikeudellisesti velvoittavia.
Eurooppalainen unelma ei voi myöskään toteutua ilman sosiaalista ulottuvuutta. Sosiaalinen Euroopan unioni ei ole kuitenkaan toteutumiskelpoinen ilman yhdenmukaistettua veropolitiikkaa ja Euroopan unionin varoja. Emme voi myöskään kuvitella taloudellisesti ja sosiaalisesti vaikuttavaa Euroopan unionia ilman yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Tarkastelemalla tätä näkökantaa myönteiseen sävyyn pystytte varmasti rakentamaan sillan omien kansalaistenne toiveiden ja muiden Euroopan unionin kansalaisten pyrkimysten välille.
Jan Peter Balkenende
Arvoisa puhemies, Olen syvästi kiitollinen parlamentin jäsenille heidän huomioistaan koskien aiemmin asiasta sanottua.
Haluan puheenvuoroni aluksi selventää vakavan väärinkäsityksen. Kuulin monien jäsenten, muun muassa jäsen Kaufmannin ja jäsen Voggenhuberin, puhuvan kansallishymnin, ulkoministerin nimen ja lipun kaltaisista aiheista, niin kuin nämä olisivat Alankomaiden kannalta kynnyskysymyksiä.
Näin ei todellakaan ole. Totesin teille, että meidän on kysyttävä, pitääkö nämä symbolit, jotka ovat kauniita sellaisinaan ja joita vastaan minulla ei ole mitään, vahvistaa nimenomaan perustuslaissa. Ne ovat pelkkiä esimerkkejä siitä, haluammeko me työstää perustuslakia vai muuttaa sopimusta. Tästä on kysymys. Vaalikaamme toki symboleitamme. Kysymykseni koski ainoastaan sitä, onko ne sisällytettävä perustuslakiin vai ei.
Tarkoitukseni oli huomattavasti syvällisempi, minkä myös totesin. Yritin antaa vastauksia esiin tulleisiin huolenaiheisiin. Kerroin puheenvuorossani, että meidän on käytettävä käsitteitä sopimuksen muutos ja kansallisten parlamenttien toissijaisuustestaus. Jatkan tästä asiasta hetken kuluttua. Meille tärkeitä asioita ovat enemmistöpäätökset Euroopan unionin toimivallasta päätettäessä ja laajentumiskriteerien sisällyttäminen tekstiin. Asioiden näkeminen pelkästään symbolien valossa saisi Alankomaiden vision näyttämään irvikuvalta.
Kiinnitin tarkasti huomiota myös nationalismia koskevaan kommenttiin. Sitä minä en käsittänyt. Alankomaiden alahuoneessa käytyjen keskustelujen aikana ja kielteisen kansanäänestystuloksen jälkeen tein täysin selväksi, että meidän tulevaisuutemme on Euroopan unionissa. Se oli myönteinen viesti, joka kertoo Euroopan unionin merkityksestä jokaisen elämässä. Me emme selviä ilman Euroopan unionia. Tämä on aina ollut minun viestini, joten en halua, että minut yhdistetään puhtaan nationalistisiin suuntauksiin.
Väitettiin myös, että Euroopan unioni on pelkkää taloutta. Tähän arvoisa puhemieskin viittasi. Jokaisella on tietysti oma sanottavansa. Viittasitte nuoren mediahenkilön toimiin. Haluan muistuttaa vielä kerran, että kun toimimme Euroopan unionin puheenjohtajavaltiona, sanoin monta kertaa Euroopan unionin merkitsevän paljon enemmän kuin markkinoita ja valuuttaa. Muistatteko, että tein aloitteen Euroopan unionin arvoja koskevien konferenssien järjestämiseksi? Esitin silloin kysymyksen, mikä meistä tekee eurooppalaisia. Mitkä ovat yhteiset motiivimme? Mikä tekee Euroopasta tämän maanosan? Harras toiveeni on, että keskustelua eurooppalaisista arvoista jatketaan. Ilman tällaista keskustelua me emme selviä. Älkää siis yrittäkö väittää minulle, että kyse on pelkästään taloudesta.
Kun tarkastelemme Euroopan unionin tulevaisuutta, joudumme vastaamaan kysymykseen, millainen haaste meitä on vastassa. Alankomaalainen parlamentin jäsen Martens esitti tässä yhteydessä asiaankuuluvan huomion. Millainen ihannetilanne itse asiassa on? Mihin me yhdessä oikein pyrimme? Tämä johtaa seuraavaksi moniin konkreettisiin kysymyksiin, joita on esitetty myös tällä areenalla.
En voi vastata niihin kaikkiin. Niitä on yksinkertaisesti liikaa, ja aikamme on rajallinen. Saanen silti valikoida niistä muutamia. Yksi esiin otetuista aiheista oli toimivalta- ja toissijaisuuskysymys. Uskon vakaasti, että meidän on oltava tässäkin kohdin selkeitä. Jäsen Duff totesi selkeästi, että Euroopan unionilla on vain ne valtuudet, jotka jäsenvaltiot sille antavat. Nämä olisi myös määriteltävä tarkoin termein. Kun näitä valtuuksia käytetään, juuri toissijaisuuden ja suhteellisuuden käsitteet tulevat ajankohtaisiksi.
Kansallisilla parlamenteilla on luonnollisesti tässä oma tehtävänsä. Tämä pätee myös Alankomaihin. Ylä- ja alahuone ja yhteisvaliokunta ovat pohtineet, mitä Euroopan unionin tulisi ja mitä sen ei tulisi tehdä. Tällainen on erittäin hyödyllistä osallistamisen kannalta.
Keskusteluja on nimittäin vältetty ja lykätty liian pitkään. Tällaisella menetelmällä kansalliset parlamentit olisi mielestämme osallistettava täysimääräisesti Euroopan unionin tapahtumiin. Jos aihetta arvosteluun on, sitä on myös voitava esittää.
Kommentoimme muun muassa rikoslainsäädännön yhdenmukaistamista tavaraväärennösten torjumiseksi. Myös komission jäsen Frattini oli huolissaan asiasta. Tällaisista asioista olisi voitava keskustella vapaasti. Sillä tavoin kansalliset parlamentit voivat vaikuttaa. On hyvä yleisestikin, että toissijaisuuskysymystä käsitellään kansallisissa parlamenteissa.
Meidän on vältettävä tilanne, jossa kansalliset parlamentit ja Euroopan parlamentti joutuvat mittelemään toisiaan vastaan. Teillä on erilainen toimivalta ja teillä on oma tehtävänne demokratiassa. Tätä ei pidä nähdä merkkinä heikkoudesta vaan pikemminkin osoituksena vahvuudesta.
Haluan seuraavaksi palata yleishyödyllisiin palveluihin, jonka aiheen jäsen Van den Berg otti esiin muiden kysymysten ohella. Uskon vakaasti, että me tarvitsemme selkeyttä asiaan. Voimme keskustella siitä, miten se saadaan aikaan. Samalla huomioin myös jäsen Maatenin. Me tunnemme toisemme hyvin ajoilta, jolloin istuimme kumpikin Amsterdamin seudulla sijaitsevan Amstelveenin kaupungin valtuustossa, joten tunnemme toisemme vanhastaan. Ymmärrän hyvin, mitä sanoitte sisämarkkinoista. Meidän on tietysti otettava huomioon nämä seuraukset, mutta minä puolestani tahdon todeta, että meidän on eläkejärjestelmistä, eläkerahastoista ja kouluista keskustellessamme tutkittava huolellisesti, miten sisämarkkinoiden periaatteet niiden yhteydessä toimivat. Meidän on selkeytettävä asiaa, ja voimme tietysti edelleen keskustella siitä, millä tavoin asia on toteutettava.
Ymmärsin hyvin, että viittasitte perusoikeuskirjan merkitykseen. Teillä oli siihen hyvä syy, koska perusoikeudet kuuluvat jäsen Daulin mainitsemiin arvoihin. Kysymys on ainoastaan siitä - ja haluan itse esittää tämän saman kysymyksen - onko ne sisällytettävä perustuslakiin vai voidaanko käyttää muita menetelmiä. Meidän on saatava ratkaisu asiaan. Olen kuunnellut tarkasti, mitä sanottavaa teillä oli, ja kuullut, kuinka tärkeänä tätä asiaa täällä pidetään.
Oli ilo kuulla jäsen Dehaenen puheenvuoro. Arvostan häntä siksi, että hän osallistui aikoinaan perustuslaillisen sopimuksen laadintaan ja valtuuskunnan toimintaan, ja olemme päätyneet puimaan asioita yhdessä moneen otteeseen. Olen iloinen, että ymmärrätte, millaisessa tilanteessa me olemme nyt, kun kansa äänesti kansanäänestyksessä perustuslakia vastaan. Kerroitte niin ikään, mitä tilanteen ratkaisemiseksi tarvitaan. Vastaan siihen toteamalla, että meidän on oltava hiukan käytännönläheisempiä, kuten jäsen Maaten sanoi, mutta luonnollisesti säilytettävä meille kaikille yhteiset ihanteet.
Jos pääsemme tähän ratkaisuun, meidän on otettava huomioon vastapuolen kannat. Juuri tästä syystä toistan tänään, että meidän on välttämätöntä nähdä nykyisten kantojen yli, ettemme muodosta keskenään vastakkaisia kantoja Euroopan unionissa. Mielestäni siihen tarvitaan perussopimuksen muutos. Uskon, että löydämme ratkaisut pikaisesti.
Keskustelussa esitettiin monia huomioita, joihin minun on vaikea vastata, joskin kirjasin ne kaikki henkilökohtaista myöhempää käyttöä varten. Kuuntelin tarkasti jäsen Barón Crespoa, joka mainitsi kansallishymnit. Päätän puheenvuoroni tähän aiheeseen. Viittasitte Alankomaiden Wilhelmus-kansallislauluun, jossa todellakin esiintyy lause "de koning van Hispanje heb ik altijd geëerd".
Se, että kansallislaulussamme on säe "Olen aina kunnioittanut Espanjan kuningasta", liittyy siihen tosiasiaan, että Espanja vaikutti Alankomaiden asioihin aikoinaan aivan toisella tapaa. Tämä kulminoitui itsenäisyystaisteluun ja 80-vuotiseen sotaan. Elämme nyt niin suurenmoista aikaa, kun elämme nyt ensimmäistä kertaa Euroopan historiassa rauhan ja turvallisuuden vallitessa, että voimme keskustella asioista täällä ystävällisessä hengessä.
Muistan hyvin, kun kävin Madridin-vierailuni aikana luostarissa, jossa Filip II oleskeli. Oli kiinnostavaa kuulla oman historianversiomme rinnalla espanjalainen versio. Juuri se on Euroopan unionissa hyvää, että me voimme olla erilaisia. Eurooppa on moninainen maanosa, mutta me tarvitsemme myös yhtenäisyyttä. Euroopassa on erityistä juuri se, että meillä on tämä kulttuurien ja uskontojen monimuotoisuus. Se on tehnyt Euroopasta vahvan.
Kun puhumme ihanteista, joita me puolustamme, saanen todeta, että meidän on hyödynnettävä sitä, mikä on tehnyt Euroopasta vahvan: ihmisoikeuksia, demokratiaa ja työtä turvallisuuden toteutumiseksi. Meidän on pidettävä visusti mielessä, että ponnistelumme on yhteinen. Meidän on tunnustettava kansallisten parlamenttien valtuudet, meidän on annettava Euroopan parlamentin tehdä rajoituksetta sitä työtä, joka sen kuuluu tehdä.
Minusta on aina erityisen virkistävää käydä täällä parlamentissa, koska Euroopan parlamentti on yhdistyneen Euroopan symboli. On mielestäni hyvä asia, että kansalliset poliitikot käyvät keskusteluun kanssanne. Koen tämänpäiväisen keskustelun kanssanne erittäin innostavaksi. Meidän ei tietenkään tarvitse olla yhtä mieltä kaikesta, ja ymmärränhän minä kritiikkiä. Meitä yhdistäviä tekijöitä on kuitenkin enemmän kuin meitä erottavia.
Jos meidän johtotähtenämme on eurooppalainen unelma, löydämme epäilemättä ratkaisut syntyneisiin ongelmiin. Yhdessä me voimme vaikuttaa, yhdessä me voimme saada aikaan ratkaisun.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Me täällä parlamentissa uskomme, ettei nationalismilla ole enää pohjaa, joten käsitettä ei olisi pitänyt käyttää tänään. Haluan kiittää teitä vilpittömästi kaikkien jäsenten puolesta käynnistänne, ja toivotan teille menestystä politiikassanne, jotta löydämme keinon säilyttää perustuslain olennaisen sisällön välttämättömien uudistusten ja niiden arvojen muodossa, joita me yritämme ilmentää. Kiitokset myös komission varapuheenjohtajalle, komission jäsenelle Frattinille ja pääministeri Gloserille.
Keskustelu on päättynyt.
