Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin perjantaina 12. maaliskuuta 1999 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Perjantain 12. maaliskuuta 1999 istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, Yehudi Menuhin kuoli maaliskuun 12. päivänä Berliinissä, kaupungissa, jossa hän saavutti ensin mainetta ja jonne hän palasi vuonna 1945 edistääkseen - ja hän oli ensimmäinen juutalainen, joka teki niin - vuoropuhelua Saksan kansan kanssa. Hän oli eurooppalainen omasta tahdostaan, hän puolusti vapaustaistelijoita Neuvostoliitossa, hän ehdotti ensimmäisenä Knessetissä Israelin ja Palestiinan konfederaatiota, hän johti rauhankonsertin Sarajevossa, hän taisteli kulttuurin kehittämiseksi ja sen sisällyttämiseksi perustamissopimuksiimme, ja hän työskenteli parlamentin ja komission kanssa kehittääkseen ohjelman - MUS-E-ohjelman -, jonka ansiosta nykyisin yli 3 000 syrjäytyneiden kaupunginosien lasta Euroopan unionissa voi edistää suvaitsevaisuutta harrastamalla musiikkia, mimiikkaa ja ruumiinkieltä.
Arvoisa puhemies, mielestäni meillä on velvollisuus kunnioittaa tämän miehen muistoa, joka oli omasta tahdostaan eurooppalainen ja Britannian kansalainen, ja se, etten pyydä minuutin hiljaisuutta hänen muistokseen, johtuu siitä, että uskon hänen toivovan, että keskustelumme etenisivät harmonisesti. Tiedän, että se on tänään vaikeaa, mutta mielestäni parlamentin velvollisuus on kunnioittaa Yehudi Menuhinin muistoa.
Voimakkaita suosionosoituksia

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Barón. Luulen suosionosoitusten tarkoittavan sitä, että parlamentti yhtyy sanoihinne, ja välitämme ne niille, joita asia koskee.

Rübig
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa teille, että Rue Wirtz -kadulla tapahtui muutama päivä sitten raiskaus, joka päättyi uhrin murhaamiseen, ja kannatan teidän pyrkimyksiänne perustaa poliisiasema, joka on ehdottoman tarpeellinen ja jota myös asukkaat ja ympäristö toivovat.

Puhemies
Herra Rübig, olen jo lähettänyt 2 tai 3 kirjettä Belgian toimivaltaisille viranomaisille ja aion ottaa asian uudestaan esille pyyntönne mukaisesti.

Falconer
 Arvoisa puhemies, viittaan Strasbourgissa pidetyn edellisen täysistunnon pöytäkirjaan. Kysyin torstaina, saisimmeko tietoja tulkkien ja heidän palkkojensa maksamista koskevasta kiistasta. Keskustelemme käsittääkseni tänään muun henkilöstön palkoista, mutta meidän pitäisi mielestäni tarkastella tulkkien tilannetta. Puhemies Fontaine lupasi, että nykyistä tilannetta selvitettäisiin kiertokirjeessä. Onko tämä kirje jo lähetetty?

Puhemies
Herra Falconer, kiitän teitä, että muistutitte minua asiasta. Tätä asiaa on käsitelty puhemiehistön viime istunnossa, ja teille tullaan välittömästi jakamaan ilmoitus, jossa selvitetään tilannetta. Puhemiehistö antoi pääsihteerille ohjeet siitä, että parlamentti painostaisi niin paljon kuin on tarpeen, jotta tämä asia ratkaistaisiin mahdollisimman nopeasti.
Pöytäkirja hyväksyttiin.

Esityslista
Puhemies
Puhemieskonferenssin työjärjestyksen 95 artiklan mukaisesti laatiman esityslistaluonnoksen lopullinen versio on jaettu.
Ehdotan teille, että työjärjestyksen 97 artiklan mukaisesti ja viime viikon tapahtumien vuoksi tämän päivän ja huomisen istunnon esityslistaa muutetaan seuraavalla tavalla. Ilmoitan teille, että nämä muutokset on jo otettu huomioon esityslistan oikaisussa, mutta meidän täytyy hyväksyä ne muodollisesti.
Puhemies luki ääneen esityslistaan ehdotetut muutokset.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, mainitsitte juuri esityslistan kohdan, joka on meille jaetun oikaisun mukainen, ja neuvoston julistuksen, jonka se antoi Euroopan komission eroamisen jälkeen. Nämä sanat eivät mielestäni vastaa sitä, mitä viime viikolla tapahtui. Komission jäsenet nimittäin erosivat - tosin kollektiivisesti. Näin lukee sitä paitsi puheenjohtaja Santerin Gerhard Schröderille lähettämässä kirjeessä, jonka, huomautan, kaikki komissaarit allekirjoittivat.
Mielestäni yleiselle mielipiteelle ei pitäisi antaa väärää mielikuvaa eikä antaa sen etenkään luulla, että epäluottamuslause hyväksyttiin. Ero olisi ollut kollektiivinen, jos olisimme hyväksyneet epäluottamuslauseen, jota ehdotin 69 kollegani kanssa. Näin ei käynyt. Esityslistassa sopii siis mainita komission jäsenten eronneen itse, jotta yleinen mielipide ei ymmärtäisi asiaa väärin ja erheellisesti.

Puhemies
Herra Fabre-Aubrespy, esityslistassa voidaan mielestäni hyvin käyttää ilmaisua " komission kaikkien jäsenten eroaminen" . Kyse ei ole yhden tai kahden komission jäsenen vaan kaikkien jäsenten eroamisesta. Tästä erosta ilmoitetaan yhdessä ainoassa asiakirjassa, vaikka kaikki ovatkin allekirjoittaneet sen. Voidaan siis puhua kaikkien Euroopan komission jäsenten eroamisesta. Kohta voidaan hyvin jättää siihen muotoon.

Theato
 Arvoisa puhemies, huomisen istunnon esityslistalla on De Giovannin mietintö komission toimivaltuuksien valvonnasta. Talousarvion valvontavaliokunta on pyytänyt minua puhumaan täällä sen puolesta, että tämä mietintö palautetaan institutionaalisten asioiden valiokuntaan, koska talousarvion valvontavaliokunnan mielestä mietinnöstä on vielä ehdottomasti neuvoteltava, myös sen valossa, mitä asiantuntijakomitean kertomuksessa sanotaan, myös tietojen tarjoamisesta käyttöön ja tiedottamisesta huolehtimisesta. Pyydän, että toimitatte äänestyksen siitä, voidaanko tämä kohta poistaa esityslistalta ja palauttaa mietintö institutionaalisten asioiden valiokuntaan. Olen keskustellut jo myös puheenjohtajan kanssa. Olemme nimittäin yhtä mieltä siitä, että viime päivien tapahtumien vuoksi parannukset ovat tarpeen.

Puhemies
Rouva Theato, mietinnön palauttamista valiokuntaan voi pyytää ainoastaan poliittinen ryhmä tai 29 jäsentä. Kannattaako jokin poliittinen ryhmä tätä pyyntöä?

Müller
Arvoisa puhemies, te muistatte, että pyysin jo viime istunnossa, että puolueryhmät ja valiokunnat saisivat vielä kerran tilaisuuden käsitellä tätä sisällöltään suhteellisen köyhäksi jäänyttä työtä ja tarkastella sitä, onko se paras ratkaisu. Sen vuoksi on itsestään selvää, että puolueryhmäni kannattaa mietinnön palauttamista valiokuntaan.

De Giovanni
 Arvoisa puhemies, tahtoisin puheenvuorossani ilmaista kannattavani tätä ehdotusta, sillä minusta näyttää aivan perustellulta, että tässä uudessa tilanteessa voidaan keskustella toistamiseen sopimuksesta, jossa oli monia kiinnostavia seikkoja, mutta jota luonnollisestikin voidaan yhä parantaa yhdessä uuden komission kanssa. Ilmoitan siis myös edustamani ryhmän nimissä kannattavani tätä ajatusta.
Parlamentti hyväksyi pyynnön mietinnön palauttamisesta valiokuntaan.

Robles Piquer
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää kysymyksen, johon yhtyvät uskoakseni monet kollegat ja johon komissio voisi kenties vastata. Komission jätettyä kollektiivisen eronpyyntönsä olemme lukeneet useita kertoja, että komissio huolehtii juoksevien asioiden hoidosta, toisin sanoen se ei tee lakialoitteita ja niin edelleen, mikä on täysin ymmärrettävää.
Kysymykseni kuuluu: sisältyykö Agenda 2000 -keskustelu, jota on puheenjohtaja Schröderin julkilausumassa ja muissa julkilausumissa pidetty ensisijaisena asiana ylihuomenna Berliinissä järjestettävän Eurooppa-neuvoston esityslistalla, juoksevien asioiden käsitteen piiriin? Komissio tuntee hyvin tämän asiakokonaisuuden, ja haluaisin tietää, pitääkö se sitä sen valtavasta merkityksestä huolimatta " juoksevana asiana" .

Puhemies
Älkäämme nyt aloittako keskustelua tästä asiasta. Mielestäni on käytännöllisempää, että mikäli se vain neuvostolle sopii, pyydämme sitä vastaamaan kysymykseenne sen puheenvuoron aikana, jonka se pitää seuraavaksi, ja joka tapauksessa meillä on tätä samaa asiaa koskeva parlamentin oikeudellinen mietintö, joka on käytettävissänne.

Ephremidis
 Arvoisa puhemies, kuulin, että tänään ja huomenna paikalla ovat komissio, neuvosto ja neuvoston puheenjohtaja. Koska kuitenkin näinä päivinä ratkeaa erittäin kriittinen kysymys, sotilaallinen väliintulo Kosovossa, jolla on mittaamattomia seurauksia rauhalle yleensä ja erityisesti Balkanille, voisitteko kenties tehdä aloitteen, että nämä kaksi toimielintä antaisivat lausunnon, että ne kertoisivat parlamentille, mikä on Euroopan unionin kanta, mikä on niiden oma kanta, jotta voitaisiin kuulla parlamentin mielipide. Arvoisa puhemies, historiallinen vastuu...
Puhemies keskeytti puhujan.

Puhemies
Herra Ephremidis, nyt ei ole oikea aika käydä keskustelua Kosovosta. Siihen on olemassa muita kanavia. Se ei ole nyt mahdollista.
Käsittelyjärjestys vahvistettiin.

Komission julkilausuma
Puhemies
Puheenjohtaja Santer, annan teille puheenvuoron julkilausumaanne varten.

Santer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, elämme tällä hetkellä yhtä Euroopan rakentamisen vaikeimmista vaiheista. Tämä on minulle ja tämän komission muille jäsenille hyvin rasittavaa aikaa ammatilliselta ja omalta kannalta. Avustimme riippumatonta asiantuntijakomiteaa sen työssä ja toimimme nopeasti ja epäröimättä jättämällä kollektiivisen eroanomuksemme heti, kun saimme tietää komitean päätelmistä. Se oli tuskallinen mutta välttämätön päätös, jolla komissio säilytettiin toimielimenä ja Euroopan unioni kokonaisuutena.
Nyt on toimittava niin, että tästä kriisistä otetaan opiksi; kriisin on kiihdytettävä Euroopan toimielinten syvää ja kestävää uudistamista. Toivon, että tämä tilanne avaa tien avoimemmalle, vastuullisemmalle ja demokraattisemmalle Euroopalle. Sellaiselle Euroopalle, jonka julkinen etiikka vastaa mahdollisimman korkeita vaatimuksia. Sitä Euroopan kansalaiset ja veronmaksajat meiltä odottavat.
Ilmoitin komission jättävän tehtävänsä mahdollisimman pian. Tältä osin olemme luonnollisesti riippuvaisia jäsenvaltioiden ja parlamentin tahdosta seuraajiemme nimeämisessä ja hyväksymisessä. Siihen asti pyrimme takaamaan, että siirtymävaiheesta tulee ristiriidaton. Emme tee uusia poliittisia aloitteita vaan käsittelemme juoksevia ja kiireellisiä asioita. Noudatamme institutionaalisia ja oikeudellisia velvollisuuksiamme. On mielestäni kaikkien toimielinten edun mukaista, että toimielinten välisiä suhteita ei häiritä.
Mainitsin jo alussa, että tuimme riippumattoman asiantuntijakomitean kertomusta ja toimimme sen päätelmien mukaisesti. Pidimme sanamme, ja myönnän kernaasti, että kollegani ja minä olimme tyrmistyneitä huomatessamme, että tarkastelluista tapauksista oli tehty kovin yleisiä ja merkittäviä päätelmiä.
Arvoisa puhemies, kuten sitä paitsi monet tämän parlamentin jäsenetkin ovat myöntäneet, olemme pyrkineet parantamaan komission työskentelytapoja enemmän kuin yksikään komissio ennen meitä. Kun astuin virkaani neljä vuotta sitten, omistauduin välittömästi komission hallintokulttuurin uudistamiselle. Monet näistä uudistuksista ovat nyt käytössä. Pahoittelen sitä, että näiden viime viikkojen mullistukset ovat estäneet sen, että jo käynnistämiimme uudistuksiin olisi kiinnitetty enemmän huomiota. Taitaa kuitenkin olla historian laki, että kriisit eivät ilmene silloin, kun tilanne pahenee vaan silloin, kun se alkaa parantua.
Nyt on mentävä eteenpäin ja otettava menneistä virheistä opikseen. Asiantuntijakomitean kertomuksessa puhutaan pitkään " vastuusta" . Se on välttämätön käsite, kun on kyse uudenaikaisesta julkisesta hallinnosta, joka on vastuussa toimeksiantajilleen. Olen vakuuttunut siitä, että uudistuksemme alkavat muuttaa asiaintilaa. Tulevan komission on mentävä vielä pitemmälle. Tätä käsitettä on itse asiassa kunnioitettava samalla tavalla kaikissa toimielimissä. Se tarkoittaa sitä, että komissiolle annettujen tehtävien ja voimavarojen on oltava oikeassa suhteessa toisiinsa. Komission on poliittisesta painostuksesta riippumatta pidättäydyttävä ottamasta uusia tehtäviä hoitaakseen, jos sillä ei ole inhimillisiä ja taloudellisia resursseja saattaa tehtäviä loppuun.
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, toivotan seuraajalleni, joka toivoakseni nimitetään pian, suurta menestystä hänen vaikeassa tehtävässään. Toivon myös, että Euroopan parlamentti antaa hänelle tältä osin täyden tukensa unionimme korkeimman edun nimissä.
Suosionosoituksia

Puhemies
Kiitos, puheenjohtaja Santer. Parlamentti ilmaisi suosionosoituksiensa myötä selvästi, että se ihailee arvokkuutta, jolla olette tänä aikana toiminut. Kiitos.
Vaihtelevia reaktioita

Neuvoston julkilausuma komission eroamisen johdosta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston julkilausuma ja keskustelu komission kaikkien jäsenten eroamisen johdosta.

Fischer
 Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan komission eroaminen aikana, jona Euroopan on tehtävä vaikeita päätöksiä tulevasta kehityksestä, on vaikea koettelemus, mutta kenties se on myös hyvää tekevä sokki.
Ensiksikin Euroopan parlamentti ansaitsee kiitoksen ja tunnustusta. Se on ponnekkaasti käyttänyt parlamentaarista valvontaoikeuttaan, mikä on hyvä asia. Ilman useiden jäsenten, joita on kaikista puolueista, voimakasta paneutumista työhön tämä tervehdyttävä prosessi, jossa nyt olemme, ei olisi toteutunut. Jäsenvaltioidemme kansalaiset odottavat oikeutetusti, että Euroopan unionin toimielimet käyttävät heidän verorahojaan vastuullisesti.
Kuitenkin myös komissio ja sen työntekijät, sallikaa minun tuoda tämä selvästi esiin, ansaitsevat kunnioitusta ja kiitoksen. Heitä on kunnioitettava sen vuoksi, että he ovat ottaneet poliittisen vastuun riippumattoman asiantuntijakomitean kertomuksessa esitetyistä asioista, ja komissio ja sen jäsenet ansaitsevat kiitokset myös siitä työstä, jonka he ovat tehneet Euroopan unionin, sen syventämisen ja laajentumisen hyväksi kuluneina vuosina. Heidän virkakautenaan on tehty Euroopan yhdentymisprosessin kannalta strategisia päätöksiä, joita, kuten euron käyttöönottoa ja meneillään olevan laajentumisprosessin aloittamista, komissio on edesauttanut olennaisesti.
Niihin kuuluu ennen kaikkea Agenda 2000. Komission täytyy vielä virassa olevana komissiona saattaa aloitettu työ päätökseen, toivon, että se tapahtuu muutamien päivien kuluessa. Euroopan, puheenjohtajavaltion, meidän kaikkien täytyy voida luottaa täysin toimintakykyiseen komissioon seuraavien päivien aikana. Komission eroaminen on osoitus siitä, että eurooppalainen avoimuus alkaa kehittyä ja demokraattis-parlamentaariset ainesosat alkavat vahvistua Euroopassa hitaasti mutta varmasti. Olen vakuuttunut siitä, että demokratian periaatteet ovat läpäisseet kuntotestin, ja olen siihen täydestä sydämestäni tyytyväinen.
Suosionosoituksia
Valitettavimmat ja nyt paljastuneet virheet eivät saa kuitenkaan johtaa siihen, että koko toimielin joutuu huonoon maineeseen. Komissio on ollut avainasemassa oleva toimielin Euroopan yhdentymisen järkähtämättömän etenemisen kannalta siitä lähtien, kun Euroopan yhteisö perustettiin 40 vuotta sitten. Sen tehtävänä on edustaa puolueettomasti kaikkien 15 jäsenvaltion yhteistä etua ja sen täytyy myös tulevaisuudessa säilyä Euroopan politiikan moottorina ja alkuunpanijana. Emme saa pilata tämän toimielimen, jolla ei ole kansallisvaltioidemme historiassa vertailukohtia, mainetta, jos - ja siitähän ei ole epäilystäkään - aiomme toteuttaa unionin tavoitteet.
Euroopan unioni tarvitsee - ja nopeasti - vahvan ja toimintakykyisen komission. Nyt tarvitaan komissiota kaikilta osin koskevaa perusteellista uudistusta, jonka puheenjohtaja Santer on jo pannut alulle. Nimenomaan myös tämä täytyy tunnustaa. Ohjelmat MAP 2000 paremman organisaation ja henkilöstöhallinnon puolesta ja SEM 2000 paremman rahojenkäytön valvonnan puolesta ovat askeleita oikeaan suuntaan.
Komission sisäisestä valvontaviranomaisesta UCLAFista täytyy tehdä riippumaton valvontaelin. Kuinka nyt on määrä edetä? On aivan ratkaisevaa, että Euroopan unioni osoittaa olevansa toimintakykyinen tässä vaikeassa vaiheessa. Eurooppa-neuvoston Berliinin huippukokoukselle se merkitsee seuraavaa: puheenjohtajavaltio Saksa tekee kaiken voitavansa, jotta Agenda 2000: ta koskevasta kokonaiskompromissista voidaan sopia poliittisesti Berliinissä. Menestys Berliinissä on nyt välttämättömämpää kuin koskaan!
Suosionosoituksia
Tästä tulee - saanen lisätä tämän - yksi Euroopan kannalta ratkaisevimmista viikoista, sillä tällä viikolla meillä ei ole vain Berliinin huippukokousta vaan valitettavasti myös Kosovon tilanne on kärjistynyt. Komissio on eronnut. Nämä kolme samanaikaista kriisiä osoittavat myös sen, kuinka suuri on se haaste, johon meidän Euroopassa, kansallisvaltioiden, komission, Eurooppa-neuvoston, parlamentin on tällä hetkellä vastattava ja kuinka suuri vastuu meillä on samalla harteillamme siitä, että selviämme yhdessä näistä kriiseistä. Liittokansleri Schröderin kiertomatka ja myös yleisten asioiden neuvoston eiliset neuvottelut ovat vakuuttaneet meidät siitä, että kaikki jäsenvaltiot toivovat tätä menestystä kovasti. Komission eroaminen ei ole poliittinen eikä oikeudellinen este sille, ettemme voisi saavuttaa Berliinissä tuloksia, joihin me kaikki pyrimme. Komissio hoitaa virkaansa virkatoimiaan koskevan sopimuksen mukaisesti niin kauan, kunnes uusi komissio tulee sen tilalle. Se on välttämätöntä vakaan siirtymävaiheen varmistamiseksi.
Olen toiveikas sen suhteen, että Berliinin kokous onnistuu ja että Agenda 2000: sta voidaan päättää myös muodollisesti vielä nykyisen parlamentin vaalikauden aikana. Edellytykset tälle on luotu Euroopan parlamentin, puheenjohtajavaltion ja komission säännöllisten yhteyksien avulla, joissa on käsitelty sitä, missä vaiheessa toimet ovat. Berliinin kokouksessa Eurooppa-neuvoston täytyy tietenkin käsitellä myös komission eroamisen seurauksia.
Puuttumatta etukäteen valtion- ja hallitusten päämiesten neuvotteluihin, jotka eivät varmastikaan ole yksinkertaisia, voidaan kuitenkin jo nyt sanoa seuraavaa: välttämättömät päätökset uuden komission asettamisesta täytyy tehdä vaikeassa poliittisessa ja oikeudellisessa tilanteessa: siirtyminen Maastrichtin sopimuksesta Amsterdamin sopimusta soveltamaan, siitä aiheutuvat perustuslailliset kysymykset, kaiken kaikkiaan ylipäänsä se, että me joudumme ensimmäistä kertaa käsittelemään kaikkia näitä kysymyksiä.
Puheenjohtajavaltio ymmärtää erittäin hyvin puhemiehenne ehdotuksen, jota kaikki puolueryhmät tukevat, että menettely, jossa nimetään ehdokas Euroopan komission puheenjohtajan virkaan, aloitetaan mahdollisimman pian. Tämän ehdotuksen mukaan Euroopan parlamentti voisi hyväksyä uuden komission puheenjohtajan nimityksen jo huhtikuun istunnossa -, tämä on erittäin kunnianhimoinen aikataulu - ja hyväksyä uuden komission jo toukokuussa.
Suosionosoituksia
Tässä yhteydessä syntyy puolestaan myös erityinen ongelma, nimittäin kysymys siitä ajasta, joksi komissio valitaan, kun nykyinen Euroopan parlamentti on samalla vaihtumassa uuteen parlamenttiin, jonka vaalit ovat vielä edessä ja joka, kuten olen kuullut, kokoontuu 20. heinäkuuta ja jonka täysivaltaiseen päätökseen ei myöskään voi eikä saa puuttua etukäteen.
Tehtävillä poliittisilla päätöksillä on suuri poliittinen vaikutus. Haluaisin vakuuttaa teille, että puheenjohtajavaltio haluaa saada aikaan nopean ja rakentavan ratkaisun sopusoinnussa Euroopan parlamentin, Euroopan unionin kumppaneiden ja virassa olevan komission kanssa.
Valtion- ja hallitusten päämiehet käsittelevät Berliinissä perusteellisesti kysymystä menettelystä ja - jos mahdollista - myös jo henkilöstökysymystä. Puheenjohtajavaltio yrittää saada vielä ennen Euroopan parlamentin huhtikuun istuntoa valtion- ja hallitusten päämiehet poliittisesti yksimielisiksi yhdestä ehdokkaasta, joka voidaan esittää teille hyvissä ajoin ennen teidän huhtikuun istuntoanne.
Viimeisin kehitys antaa myös aihetta - tällä hetkellä akuuttien kysymysten ratkaisun lisäksi - miettiä vahvemmin sitä, millaisia - myös Euroopan unionin laajentumisen kannalta - työtapojen ja unionin toimielinten kokoonpanon on kaiken kaikkiaan määrä olla tulevaisuudessa. Amsterdamin sopimuksen toimielimiä koskeva pöytäkirja sekä Eurooppa-neuvoston Luxemburgissa, Cardiffissa ja Wienissä tekemät asiaa koskevat päätelmät luovat sille puitteet.
Puheenjohtajavaltio esittää Eurooppa-neuvoston Kölnin kokouksen huomioon ottaen lähiaikoina ehdotuksia siitä, kuinka ja koska niitä institutionaalisia kysymyksiä, joita ei ratkaistu Amsterdamin sopimuksessa ja joista on säädettävä ennen laajentumista, käsitellään. Meidän täytyy kuitenkin mahdollisesti mennä vielä eteenpäin. Loppujen lopuksi on aivan olennaista laajentaa demokraattista valvontaa, jota tämä parlamentti on toteuttanut niin tehokkaasti. Luottamus toimielimeen, ja se on kriisin myötä saatu mahdollisuus, täytyy palauttaa kokonaan, sillä sensuuntaista kehitystä ei saa tapahtua toistamiseen. Muuten ajatus Euroopan yhdentymisestä vahingoittuisi olennaisesti.
Uudistusten yhteydessä meidän täytyy ottaa huomioon myös elinten painoarvo ja rooli unionin perustuslaillisessa rakenteessa. Komissio, jolla on yksinoikeus tehdä lainsäädäntöehdotuksia, on tärkeä väline Euroopan lainsäädännössä, josta viime kädessä neuvosto yhdessä parlamentin kanssa on vastuussa. Sillä on myös toimeenpanotehtäviä, joita sillä on oikeus hoitaa sopimuksen ja sekundaarilainsäädännön perusteella. Edessä olevien uudistusten yhteydessä täytyy huolehtia voimakkaammin siitä, että komissiolle ei uskota jatkuvasti uusia tehtäviä antamatta sille niitä varten käyttöön myös välttämättömiä asiaan liittyviä välineitä, henkilöstöä ja rahavaroja.
Suosiosoituksia
Toivon, että teemme tämän yhdessä selväksi kotimaidemme kansalaisille myös eurooppalaisessa vaalikampanjassamme, sillä törmään tältä osin - ainakin Saksassa -tiettyyn ristiriitaan, joka on sen valmiuden, joka koskee lisävarojen siirtämistä Euroopan tasolle - mikä on välttämätöntä tehtävien lisääntyessä -, jolla ei voida säästää, ja sen keskustelun väillä, jota kotimaassa käydään. Olen sitä mieltä, että jos ollaan todella vakavissaan, tästä kriisistä täytyy tehdä se johtopäätös, että myös uudelle komissiolle annetaan käyttöön varoja, jotta se voi taata asioiden asianmukaisen sujumisen.
Suosionosoituksia
Kaikissa tulevissa uudistuksissa täytyy keskittyä demokraattisen valvonnan ja toimeenpanovallan ja lainsäädäntövallan legitimoinnin vahvistamiseen unionin tasolla. Tämä ei ole pelkästään kaikkien jäsenvaltioiden perustuslakiperinteen vaatimus. Se on myös sen edellytys, että unioni on toimintakykyinen tulevaisuudessa. Kriisi tarjoaa myös mahdollisuuden nopeuttaa välttämättömiä uudistuksia ja, toivon niin, toteuttaa ne perusteellisemmin kuin alunperin suunniteltiin. Meidän täytyy, mehän voimme käyttää tämän mahdollisuuden yhdessä Euroopan etujen hyväksi!
Suosionosoituksia

Green
Arvoisa puhemies, viime viikon tapahtumat ovat johtaneet kenties ensimmäistä kertaa " koko Euroopan laajuisen yleisen mielipiteen" ilmaisuun. Kollektiivinen helpotuksen huokaus ja jopa - valitettavasti - riemu, joka kaikui kaikissa jäsenvaltioissa Euroopan komission erottua, todistavat hyvin siitä surullisesta epäluuloisuudesta, jolla lähes kaikkien jäsenvaltioidemme asukkaat suhtautuvat Euroopan unionin toimielimiin.
On tärkeää tehdä heti kättelyssä selväksi, että komission eroaminen viime maanantaina ei johtunut siitä, että asiantuntijat katsoivat 20 komissaarin syyllistyneen henkilökohtaisesti petoksiin. Tilanne oli itse asiassa aivan päinvastainen. Asiantuntijat vapauttivat yksiselitteisesti 20 komissaaria tällaisista syytöksistä ja väitteistä. Sukulaisten suosimisen osalta asiantuntijakomitea havaitsi vain yhden komissaarin syyllistyneen merkittävässä määrin tuttaviensa suosimiseen sellaisissa töissä, jotka eivät kuuluneet komissaarin toimialaan unionissa. Asiantuntijakomitea arvosteli tosin kahta muuta komissaaria siitä, että heidän arvostelukykynsä oli heikentynyt heidän ottaessaan ystäviään tai sukulaisiaan palvelukseen, mutta myönsi, että asianmukaisia rekrytointimenettelyjä oli noudatettu ja että työ, johon nämä henkilöt oli palkattu, oli liittynyt unioniin.
Meidän on myös oltava hyvin tietoisia siitä, että tässä parlamentissa joulu- ja tammikuussa levitetyt syytökset, jotka kohdistuivat muihin komissaareihin, hylättiin yksiselitteisesti ja laajalti. On tärkeää, että parlamentti on tarpeeksi kypsä myöntämään tämän tosiasian.
Kertomuksen päätelmät, jotka koskivat sitä, että tämä Euroopan komissio on menettänyt hallintonsa hallinnan, olivat kiistattomia, ja oli oikein ja asianmukaista, että kollegio päätti erota näiden päätelmien valossa.
Ryhmäni odottaa nyt, että riippumaton asiantuntijakomitea saa valmiiksi toisen osan kertomuksestaan, joka koskee Euroopan komission järjestelmää. Ilmoitan olevani huolestunut kuullessani väitettävän, että asiantuntijakomitea on nyt tehnyt tehtävänsä ja että sen pitäisi väistyä. Haluan varoittaa näistä väitteistä. Suhtaudun epäilevästi niiden perusteisiin ja taustaan. Uskon, että joillekin sopisi hyvin, että riippumatonta asiantuntijakomiteaa estettäisiin penkomasta vaaditulla tarkkuudella eri pääosastojen toimintaa. Tästä syystä pyydän parlamenttia varmistamaan, että ryhmälle annetaan työskentelyrauha ja että Euroopan komission pääsihteeriä pyydetään takaamaan, että hänen virkamiehensä tekevät joka tasolla yhteistyötä mahdollisimman pitkälle kertomuksen laatimisen helpottamiseksi.
Ryhmäni mielestä toisessa kertomuksessa on tarkasteltava laajemmin komission kulttuuria, käytäntöjä ja menettelyjä. Haluamme, että kertomuksessa käsitellään muun muassa sitä, miten rahoitussopimuksia on myönnetty, ja sitä, millaisin sopimusmenettelyin väliaikaista henkilökuntaa on otettu palvelukseen, jotta ohjelmat voitaisiin panna täytäntöön, ja että kertomuksessa tutkitaan syytöksiä, jotka liittyvät petoksiin, asioiden huonoon hoitoon ja sukulaisten suosimiseen henkilöstön palkkaamisessa. Asiantuntijakomitea ei uhkaa mitenkään kaventaa tai jopa kumota tämän parlamentin toimivaltaa. Sellaiseen uskominen tarkoittaa sitä, että työhömme ei luoteta.
Tämä ja seuraava kertomus käsittelevät aivan eri asioita. Kyse on menettelytavasta ja prosessista, joka tunnetaan kaikissa maissamme ja jonka avulla tarkastellaan ajoittain kulttuuria, joka leimaa jokaisen maan hallintoa ja virkamiehiä. Nyt on aika katsoa tulevaisuuteen.
Euroopan komissiolla ei ole tapana erota. On loppujen lopuksi ensimmäinen kerta, kun tällaista tapahtuu 42 vuoden pituisessa historiassamme. Jos haluamme osoittaa, että Euroopan unioni voi olla erilainen, ja jos haluamme tarttua sopivaan tilaisuuteen, meidän on esitettävä pyyntömme Berliinissä tämän viikon keskiviikkona pidettävälle valtioiden ja hallitusten päämiesten kokoukselle, jotta he nimeäisivät välittömästi ehdokkaansa komission puheenjohtajaksi. On aivan mahdotonta ajatella, että Euroopan komissio erottuaan jatkaisi rauhallisesti samaan tapaan toimikautensa loppuun saakka.
Haluamme, että komission puheenjohtaja vaihdetaan uuteen, mutta sen lisäksi haluamme nopeasti uuden komission, jonka tämä parlamentti hyväksyy niillä toimivaltuuksilla, jotka parlamentti saa tulevassa Amsterdamin sopimuksessa.
Eurooppa-neuvoston pitäisi tätä taustaa vasten esittää sellaista kokenutta, pätevää ehdokasta, joka olisi sitoutunut ryhtymään perusteellisiin uudistuksiin ja jolla olisi selkeä kuva omista tavoitteistaan, ohjelma niiden saavuttamiseksi ja moitteettomat suositukset. On selvää, että komission uuden puheenjohtajan on kannettava poliittinen vastuu komissiosta mutta oltava myös poliittinen johtaja.
Parlamentin on myös tunnustettava, että tilanne on poikkeuksellinen. Meidän ei pidä ryhtyä perustuslailliseen tai institutionaaliseen keskusteluun kuivista menettelyistä eikä kehitellä byrokraattisia esteitä muutoksille ja vieläpä nopeille muutoksille. Jos Eurooppa-neuvosto ja Euroopan parlamentti yhdistäisivät voimansa ja asettaisivat uuden komission, joka voisi osoittaa sitoutuneensa palvelemaan Euroopan kansalaisia, se vaikuttaisi Euroopan yleiseen mielipiteeseen tavalla, joka antaisi uutta eloa visiolle Euroopasta.
Hyvät kollegat, olemme nyt velvollisia ilmoittamaan neuvostolle kolmesta periaatteesta. Ensinnäkin haluamme välitöntä toimintaa osoittaaksemme, että olemme tarttuneet tilaisuuteen, ja toivomme, että neuvosto hyväksyy sen tilaisuuden, jonka Euroopan parlamentti on sille antanut riippumattoman asiantuntijakomitean tekemän työn avulla. Ensimmäinen periaate on välitön toiminta. Toisena periaatteena on oltava Amsterdamin sopimuksen soveltamisen painottaminen - olipa se muodollisesti käytössä, tai sitten ei - keinona, jolla tämä parlamentti käyttää toimivaltuuksiaan hyväksyessään uuden komission; ja kolmantena periaatteenamme pitäisi olla vahva Euroopan komission puheenjohtaja, sekä määräaika, jolloin uuden komission on oltava toiminnassa ja lisäksi selkeä uudistusohjelma. Näitä periaatteita meidän pitäisi tarkastella pohdinnoissamme kahtena tulevana päivänä. Olen varma siitä, että nämä ovat ne periaatteet, joihin Euroopan unionin kansalaiset haluavat meidän päätyvän tämän kriisin seurauksena, jossa olemme tällä hetkellä. Jos toimimme niin ja teemme yhteistyötä, uskon, että meillä on nyt tilaisuus toteuttaa uudenlaista tulevaisuutta, uudenlaista Eurooppaa ensi vuosituhannella.

Martens
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, osoitan sanani ensi sijassa neuvoston puheenjohtajalle. On selvää, kuten olette huomannut, että Euroopan parlamentti on ollut poikkeuksellisessa osassa tässä kriisissä. Asiantuntijakomiteakin on myöntänyt sen. Parlamentti on puhunut asiasta varmasti jo yli vuoden ajan tilintarkastustuomioistuimen kertomuksien pohjalta. Samaa ei voida sanoa neuvostosta. Asiantuntijakomitean kertomuksessa sanotaan moneen kertaan, että neuvosto ei ole puuttunut koko asiaan.
On näin ollen tärkeää muistuttaa myös tosiasioista. Parlamentin talousarvion valvontavaliokunta antoi yli vuosi sitten, maaliskuussa 1998, herra Ellesin mietinnön pohjalta komissiolle lykkäystä vastuuvapauden myöntämiseen vuoden 1996 talousarviosta ja pyysi komissiota suorittamaan välttämättömät toimet syyskuun puoliväliin mennessä. Parlamentti hyväksyi lokakuussa 1998 päätöslauselman UCLAFin toimintaa jatkavan petosten vastaisen yksikön riippumattomuudesta, roolista ja asemasta. Viime vuoden joulukuussa komissio ei vielä pystynyt vastaamaan parlamentin vaatimuksiin. PPE-ryhmä laati tuolloin vuoden sisällä toteutettavan toimintaohjelman, jonka tarkoituksena oli komission uudistaminen 1.1. 2000 mennessä. Vaadimme tuolloin riippumatonta petosyksikköä, virkamiehiä koskevan asetuksen muuttamista, komissaareja ja korkeita virkamiehiä koskevaa toimintaohjeistoa, komission jäsenten henkilökohtaista poliittista vastuuta sekä selvitystä omaisuudesta. Sosialistiryhmä ei esittänyt näitä elintärkeitä kysymyksiä. Se äänesti vastuuvapauden myöntämisen puolesta. Se esitti kuitenkin jälkikäteen epäluottamuslauseen, joka oli itse asiassa luottamuslause.
Pitkään jatkuvia suosionosoituksia oikealta puolelta
Pyysimme tammikuussa 1999, että rouva Cresson kantaisi asiassa poliittisen vastuun ja eroaisi. Myös tästä kieltäydyttiin ja sen jälkeen nimitettiin asiantuntijakomitea. Myönnän, että ryhmäni enemmistö ei äänestänyt asian puolesta. Hyvät kollegat, asiantuntijakomitea on kuitenkin laillistanut talousarvion valvontavaliokunnan aikaansaamat tulokset ja täydentänyt niitä sekä vahvistanut PPE-ryhmän ottaman kannan.
Onneksi komissaareja ei voida syyttää petoksista eikä henkilökohtaisesta rikastumisesta, mutta asiantuntijakomitean kertomuksen n kohta 9.9.2 on kylläkin paljastava. Komissaarien väite siitä, että he eivät olleet selvillä ongelmista, joista tiedettiin selvästi jopa heidän osastojensa korkeimmalla tasolla, merkitsee sen myöntämistä, että poliittiset auktoriteetit eivät valvo enää sitä hallintoa, josta niiden oletetaan olevan vastuussa. Tästä valvonnan vajeesta ovat ensisijaisesti vastuussa sekä yksittäiset komissaarit että koko komissio. Tämän asiantuntijakomitean kertomuksen vaikutuksesta on nyt tullut tietoisuuteen se, mitä monet ajattelivat mielessään.
Nykyinen komissio on törmännyt myös entisen komission vastuuseen. Asiantuntijakomitean kertomuksen vuosiluvut ovat 1990: matkailu; vuodesta 1992: Välimeren alueen ohjelmat, humanitaarinen apu, Leonardo da Vinci -ohjelmiin liittyvä koulutus ja turvallisuus. Asiantuntijakomitea on sitä mieltä, että valvontaelimet koostuvat tiivistä yhteistyötä tekevistä henkilöistä, että menettelyt kestävät liian kauan ja että henkilöstöpolitiikasta on tullut kone, jota ei enää hallita.
Hyvät kollegat, haluan kiittää tässä avoimesti komission puheenjohtajaa, Jacques Santeria hänen rehellisyydestään. Haluan sanoa, että tämän komission poliittiset tulokset ovat vaikuttavia: yhtenäisvaluutta, työllisyys, laajentumisen ja Agenda 2000 -ohjelman valmistelut. Haluan vakuuttaa, että herra Santerin esittämät uudistukset, muun muassa toimintaohjeisto, ovat vaikuttavia uudistuksia. Asiantuntijakomitean kertomuksen keskeisten johtopäätösten vuoksi komissio ei kuitenkaan voinut jatkaa, ja me arvostammekin sitä seikkaa, että olette hyväksyneet tästä kertomuksesta aiheutuvat poliittiset seuraukset.
Entä nyt? Sanon rouva Greenille: olemme valmiit antamaan asiantuntijakomitean jatkaa työtään huhtikuuhun asti, mutta siten, että voimme käsitellä sen työn tuloksia toukokuun viimeisellä istuntojaksolla. Puhumme tästä kohta puhemieskonferenssissa.
Toiseksi, ja osoitan sanani jälleen neuvoston puheenjohtajalle, komissio on itse sanonut 17. maaliskuuta antamassaan lausunnossa: me kehotamme jäsenvaltioita nimittämään uuden komission viipymättä. Pyydämme, että nimittäisitte komission uuden puheenjohtajan Berliinissä ja että uusi komissio nimitettäisiin joka tapauksessa ennen Euroopan parlamentin vaaleja. Tämä komissio pysyisi toimessaan vuoden 2000 tammikuun alkuun huolimatta siitä, noudatetaanko Maastrichtin vai Amsterdamin sopimusta. Sen jälkeen, ja toivon mukaan Euroopan parlamentin vaalien jälkeen, Euroopan unionin hallitusten päämiesten kokouksessa on tehtävä uusi päätös.
Toivomme, että uudistukset aloitetaan välittömästi. Meillä ei ole harhaluuloja. Nämä uudistukset kestävät vuosia, mutta ne on aloitettava heti. Toivomme, että uudessa hallitusten välisessä konferenssissa, josta te ilmoititte, käsitellään myös komissaarien henkilökohtaista poliittista vastuuta. Toivomme myös, että ne toimet, joita me olemme vaatineet vuodesta 1998 rouva Theaton johdolla käytävissä keskusteluissa ja James Ellesin mietinnön pohjalta, toteutetaan nyt käytännössä. Nyt on oikea hetki palauttaa luottamus, vaikka siihen meneekin aikaa.
Me tarvitsemme vahvan komission. Se on sopimusten valvoja. Tarvitsemme komission, joka ottaa parlamentin huomioon. Tarvitsemme komission, joka, kuten perustamissopimuksessa sanotaan, on riippumattomampi ja avoimempi kuin koskaan aikaisemmin ja joka tavoittelee ennen kaikkea unionin yleistä etua. Monet, myös täällä parlamentissa, puhuvat jatkuvasti, että asia on hyvä heidän maansa kannalta. Kuka puhuu yhteisestä edusta, Euroopan unionin yhteisestä hyvästä? Euroopan unionin, joka on nyt syvässä kriisissä. Tämä kriisi voi olla myös haaste, se on haaste, eikä vain uudelle komissiolle vaan myös meille kaikille. Pyrkikäämme tekemään tästä kriisistä oikea haaste ja puhaltamaan uutta elämää Euroopan unioniin.
Suosionosoituksia PPE-ryhmältä

Cox
Arvoisa puhemies, tällaista viikkoa ei ole aikaisemmin ollut: Euroopan komissio erosi yhtenä joukkona. Ero seurasi riippumattoman asiantuntijakomitean langettavasta kertomuksesta komissiosta elimenä, jota ei valvottu tarpeeksi ja järjestelmänä, jossa liian harvat olivat valmiita hyväksymään omaa vastuullisuuttaan ja velvollisuuksiaan.
Uskon, että puheenjohtaja Jacques Santer on kunnon mies. Hänen komissionsa pääsi useisiin myönteisiin ja strategisiin saavutuksiin, kuten euron käyttöönottoon, Amsterdamin sopimuksen valmisteluun ja laajentumisneuvottelujen käynnistämiseen. On ironista, että Santerin komissio on toisaalta joutunut uhriksi omalle halukkuudelleen tutkia petoksia ja lahjontaa komissiossa. Toisaalta taas se on joutunut sen kaoottisen, huonosti hallitun ja joskus hallitsemattoman tehtävämäärän kasvamisen uhriksi, joka oli vallalla Delorsin vuosien aikana.
Komissio päätti kuitenkin viime kädessä itse omasta eroamisestaan. 12 viimeisen kuukauden aikana Jacques Santer johti komissionsa tämän parlamentin kanssa harjoitettavien suhteiden osalta erehtymättä, joskin tahattomasti, viime viikon kriisiin.
Hän sai tuona aikana jokaisessa kriittisessä vaiheessa komission ehdottamaan parlamentille sellaisia ratkaisuja, jotka olisivat voineet toimia, jos niitä olisi ehdotettu jokaisen vaiheen alussa. Lopuksi, ja aina tuolloin, osoittautui, että ne olivat liian vähäisiä ja että ne tulivat liian myöhään. Jacques Santer maksoi korkeimman poliittisen hinnan omista vääristä poliittisista arvioinneistaan ja joutui kollegoineen eroamaan.
Vaikka tämä onkin ollut vaikea viikko Euroopan komissiolle, tämä on ollut Euroopan demokratian kannalta hyvä viikko. Koko keskustelu on osoittanut meidän parlamentissa kypsyneen iän myötä ymmärtämään uudella lailla demokraattisia oikeuksiamme ja kykyämme ja velvollisuuttamme toimia yleisen edun nimissä puolustaessamme oikeuksiamme. Euroopan unionin hallintajärjestelmää on valvottava demokraattisemmin ja suurempaa julkista vastuuta noudattaen. Uskon, että olemme ylittäneet uuden ja peruuttamattoman kynnyksen siinä prosessissa. Haluaisin lisätä, että emme olisi koskaan ylittäneet tuota kynnystä, jos olisimme noudattaneet valheellisen luottamuksen hengessä annettua typerää neuvoa, jota jotkut suosittelivat tälle parlamentille viime joulukuussa.
Euroopan parlamentti ei ole osaltaan enää valmis siihen, että sen oletetaan olevan alempiarvoinen päätöksentekijä Euroopassa. Parlamenttia ei tarvitse pitää ensiarvoisen tärkeänä vaan tästä lähtien yhtä tärkeänä kuin muitakin.
Olemme nyt luomassa Euroopalle uutta, vastuullista vähimmäisnormia, jolla säädellään yleisten asioiden ja yhteisön toimielimien hallinnointitapaa, jossa ei sallita poikkeamista kulttuurista. Ei ole hyväksyttävää palkata hammaslääkäriään tekemään unioniin liittyvää työtä heikosti jos ollenkaan.
Arvoisa puhemies, sallinette englanninkielisen henkilön nyt ilmaista ajatuksensa ranskaksi ja ehdottaa teille, että Molièren kieltä rikastutettaisiin tyypillisellä eurooppalaisella käsitteellä, " berthelismillä" , joka tarkoittaa sitä, että Euroopan veronmaksajat kustantavat kuvitteellisia työpaikkoja. Ranskan akatemian jäsenet voisivat näin ikuistaa sanakirjaan tämän sanan, jota puristiset kielenhuoltajat eivät voisi pitää ranskan ja englannin sekamuotona, " franglaisina" . Enkä olisi sitä paitsi ikinä uskaltanut ärsyttää akatemian jäseniä tällä tavalla.
Viime viikolla rangaistiin komissiota, jonka jotkut jäsenet olivat lähteneet berthelismin tielle, ja olemme tulevaisuudessa aina valmiita ilmiantamaan sellaisen komission, joka sairastaa jälleen Berthelot'n oireyhtymää.
Arvoisa puhemies, berthelismi ei rajoitu tietenkään vain Euroopan komission valtapiiriin. Euroopan parlamentin on käytettävä tilaisuutta hyväkseen ja siivottava omat jälkensä.
Korkeat virkanimitykset ovat heikko kohtamme. Kysymys jäsenten matkakorvauksista pysyy heikkona kohtanamme, kunnes koko järjestelmää tarkistetaan perinpohjaisesti. Emme ole vielä niin avoimia kuin voisimme tai meidän pitäisi olla omien ryhmäkohtaisten ja kollektiivisten kustannustemme osalta, jotka maksetaan veronmaksajien varoin. Emme voi tässä toimielimessä vaatia muilta toimielimiltä sellaista, mitä emme vaatisi itseltämme.
Uutta eurooppalaista virkasääntöä on sovellettava yhtä tarkasti ja vakuuttavasti Euroopan parlamenttiin kuin jokaiseen tulevaan Euroopan komissioon. ELDR-ryhmä panee merkille neuvoston epäsuoran arvostelemisen toisena budjettivallan käyttäjänä, koska se ei ole tarkastellut asianmukaisesti ja kunnolla Euroopan tilintarkastustuomioistuimen valmistelemia kertomuksia, jotka koskevat Med- ja Echo-ohjelmien matkailupolitiikkaa. Sen, että neuvosto on näin laiminlyönyt poliittisen vastuunsa kantamisen, pitäisi herättää häpeää joissakin pääkaupungeissamme, jotka vaikuttavat innokkailta pitämään viime aikoina paljastuneita rikkeitä lähes pelkästään Euroopan komission syynä. Tältä osin panemme huolestuneina merkille, miten helposti neuvosto myönsi vastuuvapauden vuodeksi 1996, ja pidämme hyvin valitettavana, että sinä päivänä, kun asiantuntijakomitean kertomus julkaistiin, neuvosto myönsi mielestämme ennenaikaisesti vastuuvapauden vuodeksi 1997. Tämä ei ole innoittava esimerkki vastuuntuntoisuudesta käytännössä.
Olennainen kysymys kuuluu nyt: mihin tästä pitäisi suunnata? ELDR-ryhmä uskoo, että Santerin johtama toimituskomissio on menettänyt poliittisen ja moraalisen toimivaltansa, joten sen on erottava välittömästi, ja se on korvattava väliaikaisella komissiolla toimikautensa loppuosan vakauden vuoksi. Uuden vuosituhannen komission nimittäminen, jonka on määrä tapahtua ensi tammikuussa, kuuluu uskoaksemme uudelle parlamentille sen uusine valtuuksineen, sen uusine poliittisine tasapainoineen ja uusine toimivaltoineen, jotka sille annetaan Amsterdamin sopimuksessa. Nykyisissä perustamissopimuksissa tähän annetaan jo keinot, ja jos neuvosto haluaa lisätä tähän Amsterdamin sopimuksen hengen, voimme nimittää väliaikaisen komission tällä tavoin.
Saanen kuitenkin tehdä aivan selväksi, että ELDR-ryhmä ei hyväksy puheenjohtaja Jacques Santerin, komissaari Edith Cressonin tai joidenkuiden muiden uudelleen nimittämistä väliaikaiseen komissioon viimeaikaisten tapahtumien valossa. Tällaiset nimitykset voisivat aiheuttaa vieläkin syvempiä kriisejä.
Mitä liberaaliryhmään tulee, olemme johdonmukaisesti todistelleet yksilön vastuullisuuden merkitystä kollegiaalisuudessa. Niinpä emme syytä eroavaa komissiota kokonaisuudessaan. Olemme valmiit arvostelemaan jokaista kunkin omien ansioiden perusteella ja uskomme, etteivät kaikki olleet henkilökohtaisesti vastuussa joidenkuiden taitamattomuudesta tai kyvyttömyydestä.
Saanen sanoa arvoisalle neuvoston puheenjohtajalle, että haluaisin käyttää ryhmäni puolesta tätä tilaisuutta hyväkseni ja toivottaa kaikkea hyvää Berliinin Eurooppa-neuvostolle sekä sanoa, että toivomme teidän saavuttavan Agenda 2000: n tavoitteet, jotka ovat nyt tärkeämpiä kuin koskaan. Saanen kuitenkin sanoa lopuksi myös, että kun nimitämme tulevan väliaikaisen Euroopan komission, ryhmäni, joka on ollut nykyisen komission eturivin arvostelijoita, haluaa tehdä todella selväksi, että haluamme voimakkaan, riippumattoman poliittisen komission, ja vastustamme parlamentissa kaikkia sellaisia yrityksiä, jotka voisivat heikentää tätä tulevaisuudessa. Komissio on uudistettava, ja unioni tarvitsee voimakkaan, riippumattoman, poliittisesti uudistetun komission.

Pasty
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, joidenkin komission toimialojen hallinnossa havaitut vakavat toimintahäiriöt, jotka on tuotu esiin riippumattoman asiantuntijakomitean kertomuksessa, ovat johtaneet siihen, että kollegio on jättänyt kollektiivisen eroanomuksensa perustamissopimusten hengen mukaisesti. Tämä on vastuuntuntoinen ja rohkea päätös.
Vaikka Santerin komissio voikin ylpeillä kiistattomasta menestyksestä, kuten yhtenäisvaluutan käyttöönoton valmistelusta ja toteuttamisesta sovittuna ajankohtana, tämä vertaansa vailla oleva kollektiivinen ero on johtanut vakavaan institutionaaliseen kriisiin, joka on paljon pahempi asia kuin se, että tässä jutussa syytetään joitakuita henkilöitä, komissaareja tai unionin virkamiehiä.
Suurin osa havaituista seikoista, jotka ovat johtaneet kertomuksessa esiin tuotuihin anteeksiantamattomiin sivuluisuihin, perustuvat edellisen komission hallintoon; edellistä komissiotahan ei rangaistu. Hyvät kollegat, kehotan teitä tältä osin lukemaan uudelleen sen asiantuntijakomitean kertomuksen luvun, joka on omistettu turvallisuusyksikölle, joka perustettiin vuonna 1990 ja joka toimi suoraan komission tuolloisen puheenjohtajan alaisuudessa.
Yleisemmällä tasolla on pahoiteltava sitä, että kaikki - sanon tosiaan kaikki - unionin toimielimet ovat kärsineet jonkinlaisesta bulimiasta, joka johti siihen, että useita intervention aloja laajennettiin huomattavasti: alueellisia rakennetukia, ulkoisia interventioita, Med-, Phare- ja Tacis-ohjelmia, humanitaarista hätäapua, entisen Jugoslavian jälleenrakennusohjelmia, Itä-Euroopan ydinvoimaloiden mukauttamista normeihin - eikä tämä luettelo valitettavasti ole tyhjentävä - ilman, että hallinnollisia rakenteita ja menettelyjä olisi mukautettu näihin uusiin toimivaltuuksiin ja ilman, että olisi perustettu nimensä veroista taloudellista valvontaelintä.
Vastuu tästä poikkeamasta ei ole pelkästään komission vaan myös Euroopan parlamentin ja neuvoston harteilla, koska sen lisäksi, että ne hyväksyivät komission toimialan laajentamisen, ne usein pyysivät komissiota toimimaan. Nyt on siis ryhdyttävä uudistamaan toimielinten kokonaisuutta.
Miten institutionaalisesta kriisistä päästään? Toimielinten uudistamisprosessia on ensisijaisesti nopeutettava; tämä on ongelma, joka valitettavasti hylättiin neuvoteltaessa Amsterdamin sopimuksesta. Tämä uudistus säätelee myös laajentumista. On syytä määritellä jo nyt sitova aikataulu ja viimeinen määräaika, joka voisi olla 1. tammikuuta 2002.
On myös käytettävä hyväksi uuden puheenjohtajan ja uuden komission nimittämistä, jotta tämän toimielimen toimet voitaisiin keskittää uudelleen sen olennaisiin toimivaltuuksiin, sellaisina kuin ne on määritelty perustamissopimuksessa ja siten, että toissijaisuusperiaatetta noudatetaan tiukasti. Vaikuttaa myös toivottavalta siirtää hallinnollisia toimivaltuuksia jäsenvaltioille ja niille kumppanuusvaltioille, joiden kanssa Euroopan unioni on tehnyt assosiaatiosopimuksia, siten, että yhteisön elinten valvontamahdollisuuksia vahvistetaan suorien hallinnollisten toimivaltuuksien sijasta.
Lopuksi komission uuden puheenjohtajan on sitouduttava tämänsuuntaiseen toimintaohjelmaan, ja hänen on puolustettava sitä Euroopan parlamentissa, jonka hyväksyntä hänen on saatava. Komission uuden puheenjohtajan, joka johtaa uudistettua joukkuetta, on tehtävä toimielimen sisällä siivous eli leikattava pois kaikki kuolleet oksat ja saatettava päätökseen ne kurinpito- ja rangaistusmenettelyt, jotka ovat seuranneet paljastuneista petos- tai lahjontatapauksista. Tällä hetkellä hajautettujen virastojen lisäksi on olemassa 28 pääosastoa ja virastoa. Se on aivan liikaa, ja niiden määrää pitäisi vähentää huomattavasti, koska kyse on yhtä monesta hierarkkisesta järjestelmästä. Nyt ei ole kyse uusien unionin virkamiesten virkojen perustamisesta vaan yksinkertaisesti hallintomenettelyjen yksinkertaistamisesta ja tehokkuuteen pyrkimisestä.
Lopuksi: olisi heti ryhdyttävä perusteellisiin uudistuksiin, joita asiantuntijakomitea ja tilintarkastustuomioistuin suosittelivat. Ensinnäkin on otettava käyttöön tehokas ja riippumaton taloudellinen valvontaelin, jossa noudatetaan tiukasti varainhoitoasetusta ja jonka tilintarkastusjärjestelmät ovat luotettavia. Toiseksi olisi perustettava toimielinten - parlamentin, neuvoston ja komission - välinen elin, joka valvoisi tilintarkastustuomioistuimen suositusten seurantaa; suosituksissa ilmiannetaan yhteisön varojen huono käyttö. Kolmanneksi sopimusten laatimismenettelyn on oltava täysin avointa, ja siinä on etsittävä todellisia ammattilaisia.
Jotta voitaisiin välttää usein esiintyvät houkutukset lahjontaan, tätä henkilökuntaa pitäisi uudistaa usein, mitä ei ole tähän mennessä tehty. Neljänneksi olisi uudistettava rekrytointijärjestelmiä, jotta voitaisiin välttää mittatilaustyönä tehdyt kilpailut, jotka helpottavat sukulaisten ja tuttavien suosimista.
Kaikkiin näihin toimiin on ryhdyttävä mahdollisimman nopeasti. Amsterdamin sopimus, jonka on määrä tulla voimaan 1. toukokuuta, on kuitenkin muuttanut Euroopan parlamentin vahvistamismenettelyjä. Olisi siis toivottavaa, että menettelyihin ei ryhdyttäisi ennakoivasti ennen tätä päivämäärää. Toisaalta olisi myös poliittisesti suotavaa, että kesäkuussa valittava parlamentti käyttäisi näitä uusia toimivaltuuksia, mikä voisi saada meidät siirtämään heinäkuun täysistunnon ajankohtaa eteenpäin. Neuvoston ja parlamentin, eli unionin poliittisten toimielimien, on viimein toimittava tiiviissä yhteistyössä, jotta tämänhetkisestä kriisistä syntyisi sellainen Euroopan unioni, jonka rakenteita on vahvistettu ja jonka toiminnalle on annettu uusi oikeutus.
Odotamme hallituksilta, että ne eivät jälleen kerran pakenisi historiallista vastuutaan - kaikkien unionin toimielimien uudistamista siten, että niistä tulisi demokraattisempia ja tehokkaampia - voidaksemme vastata haasteisiin, joita laajentuminen ja maailmanlaajuistuminen tarjoavat, koska ne ovat tällä hetkellä Suur-Euroopan poliittisen rakentamisen pääasiallisia voimia.
Suosionosoituksia UPE-ryhmältä

Puerta
Arvoisa puhemies, tämä on epäilemättä kaikkein vakavin institutionaalinen kriisi, joka Euroopan unionissa on koettu. Vastuu tapahtuneesta kuuluu ensi sijassa Euroopan komissiolle itselleen, mutta se kuuluu myös jäsenvaltioiden hallituksille, jotka eivät ole vuoden 1994 lopun jälkeen antaneet komissiolle riittävästi varoja. Ja vastuu kuuluu myös neuvostolle, joka on tässä kriisissä ollut täysin poissa oleva.
Komissio on epäonnistunut nimenomaan siinä tavoitteessa, jonka sen puheenjohtaja asetti toimikautensa alussa: vähemmän mutta parempaa toimintaa. Jos tämä kriisi osaltaan edistää eurooppalaisen yleisen mielipiteen syntymistä ja vahvistaa avoimuutta, on otettu edistysaskel: jotta Euroopan unioni olisi entistä demokraattisempi.
Euroopan parlamentin arvovalta kansalaisia edustavana elimenä on vahvistunut tässä kriisissä. Sen lainsäädäntöön liittyvät toimivaltuudet ovat parantuneet eri perustamissopimusten myötä, ja tällä kertaa sen valvontavalta on lujittunut huomattavasti, mutta samalla parlamentti on saanut uudenlaista vastuuta, jota sen pitää soveltaa hyvin viisaasti.
Riippumaton asiantuntijakomitea on havainnut säännönvastaisuuksia, joista se on asettanut vastuuseen joitakin komissaareja ja poliittiselta kannalta koko komission, ja vaikka tavoitteiden ja niiden toteuttamiseen myönnettyjen varojen välinen ristiriita tiedostetaankin, ei voida perustella poliittisen suunnan puuttumista ja huonoa hallintoa, jotka jo " hullun lehmän" kriisi toi esiin.
Kiitämme siitä, miten yhtenäisesti Euroopan komissio jätti eronpyyntönsä. Niiden meistä, jotka olemme arvostelleet voimakkaasti komission hallintoa, pitää nyt unohtaa kansankiihotus ja kunnioittaa näitä henkilöitä ja sitä päätöstä, jonka he ovat tehneet. On kuitenkin katsottava tulevaisuuteen. Yleinen mielipide ei hyväksy sitä, että asiat jatkuvat entisellään, kansalaiset eivät tue Eurooppa-hanketta, elleivät he luota niihin toimielimiin, jotka edustavat heitä. Ongelmassa ei ole kyse pelkästään kohtalon johdattaman henkilön tai superpoliitikon löytämisestä; aivan yhtä tärkeitä kuin henkilöt - jotka ovat tärkeitä - ovat myös keinot, ohjelma ja tavoitteet.
Komissiolla täytyy edelleen olla sen keskeinen rooli Euroopan toimielinten välisessä tasapainossa yhteisen edun puolustajana. Tarvitsemme täysin toimintakykyisen ja vastuullisen komission. Tulevan komission täytyy parantaa päätöksentekoprosessejaan, koska politiikkojen hyvä harjoittaminen ei ole ainoastaan hallinnollinen tehtävä, vaan se on pohjimmiltaan poliittinen tehtävä. Komission täytyy edistää avoimuuden ja vastuullisuuden arvoja kansalaisten silmissä. Ja sen täytyy antaa parlamentille kaikki tarvittavat tiedot, jotta tämä voi hoitaa valvontatehtävänsä, mikä on keskinäisen luottamuksen ja tehokkaan yhteistyön kannalta välttämätöntä.
Haluan osoittaa sanani neuvoston puheenjohtajalle. Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä/Pohjoismaiden vihreä vasemmisto toivoo, että uusi komissio nimitettäisiin mahdollisimman pikaisesti, niin että voitaisiin vastata Euroopan kansalaisten toiveisiin ja kohdata lähikuukausien haasteet edistämällä työpaikkojen luomista ja puolustamalla sisäisen solidaarisuuden periaatetta Agenda 2000: n yhteydessä.
Ryhmämme on vaatinut, että uusi komissio nimitettäisiin välittömästi. Sen vuoksi olemme herra Fischerin kanssa samaa mieltä siitä, että Berliinin Eurooppa-neuvostossa ehdotettaisiin täsmällistä menettelyä ja aikataulua uuden komission nimittämistä varten. Pyydämme niin ikään, että siellä hyväksyttäisiin nopeasti Euroopan parlamentin jäsenten ohjesääntö, mikä toisi avoimuutta kaikille, meistä itsestämme, Euroopan parlamentin jäsenistä alkaen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivomme, että ehdotuksenne olisi onnistunut. Emme äänestä virkaan sellaista puheenjohtajaa, jolla ei ole ohjelmaa, emmekä sellaista komissiota, jolla ei ole tavoitteita.

Aelvoet
 Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, parlamentti on vaatinut jo yli vuoden ajan avoimuutta ja tätä etenkin talousasioissa. Parlamentin on pitänyt taistella saadakseen komissiolta ne tiedot, joihin sillä perustamissopimuksen nojalla on oikeus. Kokemus on osoittanut, että saamme tietoja erittäin vähän, liian myöhään ja että ne ovat useimmiten puutteellisia.
Tarkastellessamme kulunutta istuntokautta on selvää, että kaikista eurooppalaisista toimielimistä parlamentti on ollut se, joka on ponnistellut eniten todellisten ja keskeisten ongelmien, kuten huonon hallinnon, petosten ja sukulaisten suosimisen, saamiseksi päivänvaloon. Parlamentti on ollut valmis puuttumaan asioihin, mikä on oikeutettua. Jos olisimme viime joulukuussa antaneet periksi komission uhkailuille tai olisimme sosiaalidemokraattien tavoin hyväksyneet vuoden 1996 talousarvion, emme olisi tänään siellä, missä olemme ja mihin meidän ehdottomasti piti päästä.
Riippumattoman asiantuntijakomitean kertomuksessa vahvistetaan perusteellisesti se, mitä talousarvion valvontavaliokunta on tuonut esille eri mietinnöissään. Siinä vahvistetaan Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kriittiset kertomukset. Siinä myönnetään myös, että virkamies Paul van Buitenen, jonka komissio vapautti tehtävistään ja jota se kohteli erityisen tiukasti, oli oikeassa.
Suosionosoituksia vihreiden ryhmältä
Ongelman ydin, johon raportissa puututaan, on kuitenkin todellisen, eikä vain myyttisen, yhteisen vastuun puuttuminen koko toimielimen toiminnasta kokonaisuutena. Tähän ongelman ytimeen on nyt puututtava. Minusta on siinä mielessä ikävää, että komission ensimmäiset, viime viikolla antamat vastaukset olivat hyvin puolustelevia ja kieltäviä. Tässä mielessä kokemuksemme vastasi parlamentin viime vuosina saamaa kokemusta. Elämme nyt keskellä vaikeaa tilannetta, kriisihetkeä, mutta kylläkin sellaista hetkeä, joka voi vahvistaa Euroopan unionin toimielimiä. Olenkin sitä mieltä, että ensimmäinen tulos on näkyvä. Olen voinut todeta ensimmäistä kertaa, että EU: n 15 jäsenvaltiossa on käynnissä keskustelu, johon kansalaiset osallistuvat ja jota käydään siitä, millaisena he näkevät komission ja parlamentin roolin ja mitä he odottavat neuvostolta ja tämä on uusi asia, joka on erittäin tärkeä tulevaisuuden kannalta.
Olemmekin sitä mieltä, että on todellakin erittäin tärkeää, että neuvosto valitsee mahdollisimman nopeasti komissiolle uuden puheenjohtajan, joka voi tulla uuden ryhmänsä kanssa parlamentin eteen vielä ennen parlamentin vaaleja. Meidän mielestämme uuden puheenjohtajan tulee olla voimakas eurooppalainen henkilö, jolla on näkemyksiä ja johtamistaitoa, jotta uudistukset voidaan toteuttaa kuluvan vuoden 1999 aikana. Meidän mielestämme uudistusten pitää sisältää ennen kaikkea seuraavat asiat: selkeä valvontakoneisto, poliittisen valvonnan ja ohjelmien todellisen toteuttamisen välillä vallitsevan syvän kuilun umpeen kurominen, hyvä eurooppalaisia virkamiehiä koskeva asetus, joka antaa heille puheoikeuden ja avoimen keskustelukulttuurin kehittäminen toimielinten ja Euroopan kansalaisten välillä. Lopuksi olemme sitä mieltä, että on hyvin tärkeää, että van Buitenenin maine palautetaan. Hän on toiminut eurooppalaisena virkamiehenä. Herra Cox on tietenkin oikeassa sanoessaan, että parlamentin on myös itse pantava asiat järjestykseen. Haluan kuitenkin sanoa, että meidän on puhuttava tässä asiassa institutionaalisen valvontatoimivaltamme pohjalta ja siinä mielessä tehtävämme on valvoa täysiarvoisesti toimeenpanijaa eli komissiota.
Suosionosoituksia vihreiden ryhmältä

Lalumière
Arvoisa puhemies, osoitan puheenvuoroni pääasiassa neuvoston puheenjohtajalle, sillä hän on vastedes ainoa kapteeni laivassa, tai lähestulkoon ainoa, kun komission jäsenet ovat eronneet ja kun puheenjohtaja Jacques Santer, jota tervehdin tässä, on lähtenyt. Valitettavasti Joschka Fischer on lähtenyt, epäilemättä ajan puutteen vuoksi. On sanottava, että hänen tehtävänsä on raskas, hyvin raskas, koska hänen on samalla kertaa edistettävä Agenda 2000: ta, saatava Berliinin huippukokous onnistumaan ja perustettava uusi komissio.
Tässä viimeisessä kohdassa olemme törmänneet täyteen ristiriitaan. Ristiriitaan sen välillä, että parlamentti haluaa supistaa mahdollisimman lyhyeen jo viikon kestäneen lähes valtatyhjiön, ja sen välillä, että haluamme noudattaa uutta komissiota valittaessa niitä menettelyjä, jotka ovat mitä säntillisimpiä ja jotka ovat mitä tiukimmin parlamentin valtaoikeuksien mukaisia, toisin sanoen niitä menettelyjä, jotka seuraavat Amsterdamin sopimuksesta ja jotka kestävät väistämättä pitkään. Ristiriitaan sen välillä, että koko eroava komissio halutaan vaihtaa sivun kääntämisen tähden, ja sen välillä, että pääasioita halutaan valvoa erityisen raskaana ja herkkänä aikana, mitä helpottaisi tietenkin se, että jotkut komissaarit voisivat edelleen seurata samoja kysymyksiä.
Näihin ristiriitoihin yhdistyvät ne vastakkaiset tunteet, joita kukin tunnemme. Ryhmällemme on hyvin tärkeää, että parlamentti on täyttänyt poliittisen tehtävänsä. Parlamentti on tehnyt niin, joskus epäröiden, mutta niin se on tehnyt. Se on vahvistanut parlamenttia. Demokratia on ottanut edistysaskeleen. Samanaikaisesti tarvitsemme kuitenkin voimakkaita eurooppalaisia toimielimiä ja etenkin voimakasta komissiota. Meidän on siis löydettävä oikea tie siten, että vältämme toisaalta liiallista sallivuutta, välinpitämättömyyttä ja tuhlausta, ja toisaalta järjestelmällistä ja epätervettä mustamaalaamista.
Tämän saavuttaminen edellyttää ryhtymistä sellaisiin uudistuksiin, joiden eteen kaikkien toimielinten on ponnisteltava. Tulevan komission, tietenkin, tulevan parlamentin, luonnollisesti, ja ministerineuvoston, koska se on hyvin pitkälle vastuussa havaituista toimintahäiriöistä. Neuvosto on pääasiassa kasvattanut huomattavasti komission tehtävien määrää antamatta sille keinoja niiden täyttämiseksi. Neuvosto on laiminlyönyt vakavasti hallinnollisen tehtävänsä. Kuten neuvoston puheenjohtaja itse sanoi, joudumme tältäkin osin selvittämään sen ristiriidan, jossa on kyse siitä, että halutaan tehdä enemmän, vaikka toimintamäärärahat pidetäänkin tiukasti talousarvion puitteissa.
Toivotan neuvoston puheenjohtajalle rohkeutta - koska suurin osa työstä on nyt hänen harteillaan - jotta saisimme toimielimemme selviytymään tästä Euroopan unionin ensimmäisestä poliittisesta kriisistä.

Bonde
 Arvoisa puhemies, Kansakuntien Eurooppa kiittää riippumattoman asiantuntijakomitean jäseniä, koska he eivät etsi syntipukkeja, vaan syyttävät järjestelmää. Ongelmana on sulkeutuneisuuden kulttuuri. Riippumattoman asiantuntijakomitean jäsenet ovat hyvin tarkkoja johtopäätöksissään: he eivät ole löytäneet ketään, joka olisi osoittanut pienintäkään merkkiä vastuuntunnosta. Tämä kova tuomio koskee kaikkia komission jäseniä. Siksi ketään heistä ei saa nimittää tehtäväänsä uudelleen. Ehdotamme väliaikaista komissiota, joka muodostuu riippumattomista henkilöistä, jotka eivät itse ole joutuneet vaikeuksiin. Toivomme, että nykyiseen komissioon ja virkamiesjärjestelmään kohdistetut syytteet tutkitaan. Erityisesti ne henkilöt, jotka ovat myötävaikuttaneet tietojen salaamiseen, täytyy saattaa vastuuseen. Jos käy ilmi, että komissiossa on jäseniä, jotka ovat pöytäkirjan mukaan vastustaneet voimakkaasti varainhoidon hyväksymistä ja muita kohtalokkaita päätöksiä, voidaan harkita, että heidät nimitetään uudelleen virkaansa tammikuuhun asti. Nyt kun komissio on ensin päättänyt seistä rinta rinnan ja kantaa yhteisen vastuun, komission jäsenet eivät voi kuitenkaan tulla sanomaan: en enää kannakaan sitä yhteistä vastuuta, jonka kantamiseen vielä jokin aika sitten osallistuin. Koko komission on erottava - eikä ketään sen jäsenistä saa nimittää uudelleen. Riippumattoman asiantuntijakomitean on jatkettava työtään muiden toimielinten, myös parlamentin parissa. Meillä on 1000 komiteaa, 10 000 lakia - ja vielä enemmän tarkistuksia - ja 100 000 hanketta. Väliaikaisen siivouskomission on tarkastettava komiteat, säännöt ja hankkeet ja selvitettävä, mitä voidaan palauttaa takaisin jäsenvaltioille. Uusi komissio ei voi hallita sellaisia asioita, joita vanhakaan komissio ei pystynyt hallitsemaan. Riippumattoman asiantuntijakomitean laatimassa kertomuksessa syytetään meitä kaikkia ja erityisesti niitä, jotka ovat äänestäneet monien uusien tehtävien puolesta. Uusien henkilöiden valitseminen ei ratkaise asiaa, vaan koko komissio on puhdistettava. On saatettava vastuuseen ne, jotka ovat tehneet petoksia tai peitelleet niitä, ja van Buitenenin on päästävä jatkamaan töitään ja hänelle on maksettava siitä palkkaa. Ratkaisuna on suppeamman, mutta täysin avoimen yhteistyön tekeminen, suppea ja avoin Eurooppa.

Muscardini
Arvoisa puhemies, jos ne komissaarit, jotka käyttivät niin väärin heille osoitettua luottamusta, olisivat eronneet, meidän ei nyt tarvitsisi seurata tätä meneillään olevaa hämärää valtapeliä: luultavasti nuo komissaarit eivät kuitenkaan eronneet omien puolueidensa kehotuksesta. Nyt näyttää näet siltä, että ministerineuvosto pyrkisi viemään luottamuksen koko komissiolta eikä selvittämään omia virheitä. Sisäiset erimielisyydet on rauhoitettu yhteisen tavoitteen saavuttamiseksi: halutaan nimittää uusi komissio, jonka toimikausi kestäisi kuusi vuotta ja nimittää komission puheenjohtaja ja evätä tulevalta Euroopan parlamentilta sille Amsterdamin sopimuksessa annettu valta, eli nimenomaan valta nimittää uusi puheenjohtaja.
Meneillään on toimielinten välinen taistelu. Ministerineuvosto toivoo yhtenäistä komissiota, se haluaa ottaa Euroopan parlamentilta pois sen roolin, jonka parlamentti suurella vaivalla on saavuttanut usean vuoden kuluessa. On mahdollista saada uudelleen aikaan demokratian vaje, joka tuntuu olevan hyödyllinen hallituksille, näille hallituksille, jotka - korostamme tätä jälleen kerran - itse asiassa toimivat poliittista unionia vastaan, omien puoluepoliittisten etujensa hyväksi. Tiedämme, että ilman poliittista unionia taloudellinen unioni pysyy abstraktiona, joka on hyödyllinen vain suurten eduille mutta kaukainen, ellei suorastaan vahingollinen Euroopan kansalaisten tarpeiden kannalta. Toimielinten välillä on siis meneillään sota, joka estää komission ja parlamentin välisen hedelmällisen yhteistyön ja alistaa Euroopan tulevaisuudessakin vain ja ainoastaan ministerineuvoston tahtoon. Samalla käydään myös poliittista taistelua: tulevassa parlamentissa, jonka tehtävänä olisi uuden puheenjohtajan nimittäminen, saattaa näet olla erilainen enemmistö kuin neuvostossa, jossa 51 hallituksesta 13: a hallitusta johtaa vasemmisto.
Alleanza Nazionale ilmoittaa, kuinka kriisiin voitaisiin valmistautua ja kuinka se voitaisiin välttää; muistutamme kaikille, kuinka avoimuuden ja oikeellisuuden puute uusien komissaarien nimittämisessä saattaa vaikuttaa kielteisesti kansalaisten äänestysintoon; se vaatii lujasti, että mikäli päätetään valita uusi komissio eikä pidentää nykyisen komission toimikautta ja korvata toisilla ne komissaarit, jotka eivät ole toimineet valtuuksiensa mukaisesti, tämän uuden komission on oltava määräaikainen, toisin sanoen sen on toimittava joulukuun 31. päivään asti, sillä poliittinen rooli uuden puheenjohtajan nimittämisessä kuuluu parlamentille.
Kaikki muunlaiset päätökset ovat läimäys vasten demokratian kasvoja ja Euroopan kansalaisten pettämistä. Muistutamme kuitenkin myös siitä, että sikäli kun jo muutama kuukausi sitten puhuttiin ministerineuvoston halusta nimittää komissio ennen vaalien järjestämistä, jo se merkitsi sitä, että siitä asti on ollut olemassa poliittista tahtoa evätä parlamentilta sen valta ja ohjata vaalit tiettyyn poliittiseen suuntaan. Tämä on skandaalimaista ja demokratian vastaista!

Verheugen
 Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, kun meillä on useita kriisejä samanaikaisesti, kuten nyt, neuvoston puheenjohtajan pitäisi oikeastaan olla kahdessa paikassa yhtä aikaa. Meidän pitäisi kenties myös tehdä heti päätös sellaisesta tulevasta uudistuksesta.
Herra Fischer ei voi olla tänään enää paikalla, koska hänen täytyi palata Bonniin osallistuakseen Kosovon kriisin vuoksi järjestettävään Saksan liittotasavallan hallituksen erityisistuntoon.
Puheenjohtajavaltio pitää syntyneen henkilökriisin ratkaisemista parlamentin, neuvoston ja jäsenvaltioiden yhteisenä tehtävänä. Siksi olen iloinen siitä, että tässä keskustelussa on ollut havaittavissa parlamentin laaja yksimielisyys sekä myös laaja yksimielisyys parlamentin mielipiteiden ja neuvoston käsitysten välillä. Haluamme löytää nopean ja vakuuttavan ratkaisun, ratkaisun, joka on omiaan palauttamaan kansalaisten luottamuksen Euroopan toimielimiin ja vahvistamaan sitä. Siksi emme halua väliaikaista ratkaisua, vaan selvyyden tulevia vuosia varten. Meidän täytyy tietää, mihin olemme matkalla ja kuka ohjaa meidän eurooppalaista laivaamme.
Kannatan kaikkia niitä, jotka ovat sanoneet, että tarvitsemme nyt komission, joka ryhtyy hoitamaan sisäisten uudistusten, meidän työhömme liittyvää ja toimielimiämme koskevaa tehtävää erittäin energisesti ja tarmokkaasti. Tämän komission täytyy vastata erittäin kovia vaatimuksia. Siksi meidän pitäisi myös huolehtia hyvin siitä, että jäsenvaltiot ja neuvosto tekevät ehdotuksia, jotka vastaavat näitä kovia vaatimuksia. Aiomme tehdä ensimmäiset päätökset Berliinissä. Olen sitä mieltä, että voimme joka tapauksessa päästä yksimielisyyteen menettelystä. Mistä siis oikeastaan haluamme päättää ja koska aiomme tehdä päätöksiä? Puheenjohtajavaltion näkemys on se, että erittäin pian Berliinin huippukokouksen jälkeen täytyisi pitää epävirallinen huippukokous, jossa tehdään tärkein henkilöstöä koskeva päätös. On vieläkin parempi, jos Berliinissä voidaan saada aikaan jo jonkin verran enemmän. Sitä ei kuitenkaan voida taata, koska meidän täytyy saada 15 jäsenvaltiota yksimielisiksi. Te tiedätte, kuinka vaikeaa se on.
Haluaisin pitää erittäin tärkeänä sitä, että emme luovu siitä, että tehtävien päätösten yhteydessä parlamentin oikeuksia suojellaan täysin. Se merkitsee, että riippumatta siitä, koska komission uusi puheenjohtaja ja uusi komissio nyt esitellään, parlamentin oikeudet täytyy ottaa huomioon Amsterdamin sopimuksen mukaisesti. Muu ratkaisu ei ole parlamentin eikä muuten myöskään komission uuden puheenjohtajan kannalta kohtuullinen, kun ajatellaan sitä, että nyt tehtävän ratkaisun on määrä palvella vuoteen 2005 asti.
Pidän erittäin tärkeänä asiana ja arvokkaana tukena sitä, että teidän yhteisen päätöslauselmanne 9 kohdassa viitataan nimenomaan siihen, että tämänhetkiset ongelmat, joita meillä on, eivät saa olla veruke lykätä asiaa koskevia tärkeitä päätöksiä tai jättää ne tekemättä. Ensisijaiset tavoitteet ovat aivan selvät: meidän täytyy ylihuomenna torstaina tehdä Berliinissä päätös Agenda 2000: sta, ja meidän täytyy huolehtia siitä, että henkilöstökriisi voitetaan pian.
Olemme yksimielisiä myös siitä, että Euroopan unionin uudistusprosessin täytyy koskea kaikkia toimielimiä. En halua myöskään jättää huomiotta sitä, että myös neuvosto käsittelee jonakin päivänä kysymystä, kuinka se voi organisoida työnsä paremmin ja missä se on mahdollisesti toiminut väärin. Minusta on välttämätöntä, että näin tapahtuu.
Haluaisin viitata vielä yhteen kohtaan, josta täällä puhuttiin. Myös parlamentin jäseniin sovellettavat henkilöstösäännöt kuuluvat niihin uudistuksiin, joihin meidän on ryhdyttävä. Ne eivät liity komissioon suoraan, mutta otsikon " toimielinten uudistus" alla myös ne ovat erittäin tärkeitä. Haluaisin vakuuttaa teille, että puheenjohtajavaltio tukee kaikin tavoin parlamentin tavoitetta tehdä parlamentin jäsenten henkilöstösääntöjä koskeva päätös vielä nyt koolla olevan parlamentin vaalikauden aikana.
Se on ainoa järkevä tie! Haluaisin vedota teihin, hyvät parlamentin jäsenet, että vaikutatte kotimaissanne politiikasta vastuussa oleviin, jotta saamme myös neuvostossa välttämättömän laajan tuen, jota meillä ei valitettavasti nyt vielä ole, prosessi kuitenkin etenee!

Görlach
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, se, mitä juuri saimme kuulla neuvoston puheenjohtajalta, oli ilahduttavaa. Arvoisa ministeri Verheugen, meidän täytyy vain todeta, että neuvoston hyväntahtoiset lausunnot ovat parlamentissa jo perinne! Te ymmärrätte, että me kiinnitämme tulevaisuudessa huomiota sen valvomiseen, pidetäänkö annetuista lausunnoista myös kiinni. Uskon kuitenkin, että se on oikein, ja tuen teitä siinä, mitä sanoitte tavallaan rivien välissä: ei pitäisi oikeastaan puhua Euroopan unionin kriisistä. Jos jäsenvaltiossamme hallitus menettää parlamentin enemmistön kannatuksen ja luottamuksen, kyse on etupäässä hallituskriisistä, ei valtion kriisistä. Tietenkin hallituskriisi voi laajentua valtion kriisiksi, samoin toimielinten välinen kriisi - etenkin komission kriisi - voi laajentua EU: n kriisiksi. Me kaikki haluamme kuitenkin estää sen! Se, mitä olemme kuulleet tänään puheenjohtajavaltion taholta, kuulostaa toiveikkaalta, koska käy ilmi, että tulevaisuudessa toimielinten välinen suhde, parlamentin ja komission, parlamentin ja neuvoston suhde ei tule olemaan samanlainen kuin aikaisemmin. Suhteita tarkennetaan uudella tavalla. Haluaisimme kovasti - muut kaksi toimielintä ymmärtää sen - muotoilla ne uudestaan parlamentin hyväksi, mutta emme siten, että nyt yksinkertaisesti viedään kaikilta muilta voima ja valta, vaan koska tämä parlamentin uusi voima on kehittynyt oman aktiivisuuden avulla.
Se ei missään nimessä ollut yksinkertaista. Kun ajattelen aikaa muutama viikko ja kuukausi taaksepäin, esimerkiksi tammikuuta, kaikissa puolueryhmissä - ennen kaikkia suurissa - oli erisuuntaisia näkemyksiä yhdessä jos toisessakin kysymyksessä. Se, että tilanne ei nyt ole sama, perustuu tammikuun minimisovintoratkaisuun, siihen, että parlamentti kannatti puolueetonta komissiota. Toivon kovasti, että emme enää tarvitse tätä väliaskelta tulevaa työtämme varten, kun viidestä asiantuntijasta koostuva komitea on esittänyt toisenkin kertomuksensa. Parlamentin täytyy tulevaisuudessa selvitä siitä kokonaan omin voimin, jos se suhtautuu itseensä vakavasti!
Jos niin on, on mielestäni myös selvää, että toimielinten uudistus, joka on välttämätön - sillä laajentuminen ei voi toteutua ennen toimielinten uudistusta -, toteutetaan tulevaisuudessa todella yhdessä, samoin meidän on asetettava uusi komissiokin yhdessä. Seuraava muutoskonferenssi, jossa käsitellään sopimusten laajentamista, ennen kaikkea mitä tulee toimielinten muuttamiseen, ei voi olla enää tavanomainen hallitusten välinen konferenssi. Sen täytyy olla Euroopan toimielinten, ennen kaikkea parlamentin ja neuvoston, välinen konferenssi.

Theato
 Arvoisa puhemies, olemme Euroopan unionissa ensimmäistä kertaa tällaisessa tilanteessa ja toivottavasti tämä kerta jää ainoaksi. Asiantuntijakomitean jyrkkäsävyisen kertomuksen mukaan komission eroaminen oli välttämätöntä, mutta se olisi voinut tapahtua jo aikaisemmin. Tilanne olisi voinut olla toinen, jos komissio nimittäin olisi käyttänyt hyväkseen armonajan, jonka me soimme sille vastuuvapauden lykkäämisen yhteydessä. Silloin emme olisi nyt tässä tilanteessa. Olisimme myös joutuneet tähän tilanteeseen jo aikaisemmin, jos parlamentti olisi käyttänyt kaiken toimivaltansa ja saanut epäluottamuslauseen avulla aikaan tämän tilanteen jo kaksi kuukautta aikaisemmin.
Toiseksi asiantuntijakomitean kertomuksesta käy selvästi ilmi seuraava: Euroopan parlamentti, sen talousarvion valvontavaliokunta on toiminut oikein. Ne ovat valvoneet toimia. Ne ovat tuoneet asiat esiin. Siitä on seurauksena se, että meidän on ryhdyttävä toteuttamaan sitä, mikä tuotiin esiin Ellesin mietinnössä: on katsottava eteenpäin ja pantava alulle ja toteutettava vastaavat muutokset.
Kolmanneksi kertomuksesta käy ilmi seuraavaa: komission parlamentille antamat tiedot olivat puutteellisia, jopa harhaanjohtavia, erehdyttäviä. Tämä täytyy korjata. Meillä on oikeus saada tietoja. Me olemme valvova toimielin ja meidän on päätettävä siitä, millaista valvontaa toteutamme ja millaisia suullisia ja kirjallisia tietoja me tarvitsemme sitä varten.
Mitä nyt on tehtävä? Meidän on katsottava eteenpäin, sillä meillä on edessämme Euroopan parlamentin vaalit. Kuitenkin myös Eurooppa on koetuksella kansalaisten silmissä. Siksi ei ole järkevää katsoa liikaa menneisyyteen ja tuijottaa omaan napaan, vaikka meidän täytyy tehdä korjauksia. Ensiksikin meidän täytyy määrätä nopeasti uusi komissio. Olen sitä mieltä, että väliaikaisen komission täytyy korjata ne asiat, jotka on tarpeen korjata, jotta meillä on sitten toimintakykyinen, tehokas ja luottamusta nauttiva komissio, joka tulee virkaan vuonna 2000.
Neljänneksi: hallinnon ja vastuussa olevien komissaarien välinen institutionaalinen aukko on tukittava mitä pikimmin. Tämä aukko oli raskain komissiolle esitetty syytös. En kannata uusia asiantuntijakomitean kertomuksia, vaan työohjelma, jonka me olemme laatineet, täytyy toteuttaa mahdollisimman nopeasti, jotta vuonna 2000 vältämme todella ne epäkohdat, joita nyt on esiintynyt. On tärkeää suunnata katse eteenpäin ja edistää demokratian toteutumista! Uskon, että kansalaiset ovat tajunneet, että olemme parlamentissa kehittyneet heidän verorahojensa hoitajana, kansalaisten asioiden ajajana. Meidän pitäisi jatkaa tätä tietä!

Brinkhorst
Arvoisa puhemies, on merkittävää, miten paljon Euroopan yhteisö on edistynyt parissa kuukaudessa. Nyt on tapahtunut jotakin sellaista, mikä ei olisi tullut kuuloonkaan vielä muutama kuukausi sitten. Komissaarit ovat tulevaisuudessa henkilökohtaisessa vastuussa, ja neuvoston puheenjohtajaa pitäisi onnitella tämän tosiasian tunnustamisesta. Meidän on tietenkin ylläpidettävä kollektiivista vastuuta, niin ettei komissio joudu lainsäädäntöelimenä yksittäisten hallitusten painostamaksi. Mutta tarvitsemme yksilöllistä vastuullisuutta, kuten monet puhujat ovat sanoneet.
Emme ole vain tien päässä vaan tämä on uusi alku. Tämä edellyttää neuvostolta, parlamentilta ja komissiolta todellista visiota. Tarvitsemme uuden tasapainon. Haluaisin esittää neuvoston puheenjohtajalle tähän liittyvän kysymyksen. Kuuntelin tarkasti, kun hän sanoi, että emme tarvitse väliaikaista komissiota. Haluaisin kiinnittää hänen huomionsa siihen, että päätöslauselmamme 7 kohdassa puhutaan sekä sellaisesta komissiosta, joka toimisi vuoteen 2000 asti, että uudesta komissiosta. Neuvoston kielenkäyttö on jotensakin monitulkintaista. Neuvoston puheenjohtaja sanoo, että meidän on työskenneltävä Amsterdamin sopimuksen puitteissa - toivon, että hän puhuu kaikkien 15 jäsenvaltion puolesta -, mikä tarkoittaa sitä, että parlamentti on mukana päättämässä uudesta komission puheenjohtajasta. Toivon, että on ymmärretty, ettei ehdokkaita yksinkertaisesti voi olla vain yhtä.
Toiseksi haluamme nopeaa toimintaa. Kaikki puhujat ovat korostaneet tätä seikkaa. Voimmeko nimittää uuden komission toukokuun ensimmäisellä viikolla, kun tämä parlamentti päättää työskentelynsä? Toivon niin. Jollei se onnistu, loukkaisimme uuden parlamentin oikeuksia, parlamentin, joka on täysivaltainen ja jonka pitäisi antaa komissiolle legitiimiys viideksi seuraavaksi vuodeksi. Miten tämä voidaan varmistaa? Puheenjohtajan on vastattava tähän. Jos uusi komissio ei saa parlamentilta täyttä hyväksyntää, se tarkoittaa sitä, että uusi komissio työskentelee vain syyskuuhun tai ehkä lokakuuhun asti. Tämä mahdollisuus olisi täysin ristiriidassa puheidemme kanssa, joiden mukaan nimittäin tarvitsemme uuden komission mahdollisimman pian, ja myös puheenjohtaja Santerin huomautus kuului näihin. Tätä perustavaa seikkaa pitäisi korostaa, koska monitulkintaisuus voi johtaa väärinkäsityksiin.
Viimeinen asiani on, ettei meidän pitäisi tarkastella muotoa vaan itse asiaa. On olennaista saada aikaan muutoksia eli panna komissaari Santerin uudistusohjelma täytäntöön. Hän oli oikeassa korostaessaan, että monet näistä asioista on jo aloitettu. Nyt on kyse täytäntöönpanosta, ja se edellyttää kokeneita komissaareja, joita jo on. Tarvitsemme asiat selvittävää komissiota tämän vuoden loppuun asti, ja toivon, että puheenjohtaja lukee tarkasti monien ryhmien esittämän yhteisen päätöslauselman, jossa sanotaan, että meidän on toimittava ensin ja ryhdyttävä vasta sitten todellisiin uudistuksiin. Tätä monitulkintaisuutta on selvennettävä. Muuten tästä keskustelusta ei saada täyttä hyötyä.

Puhemies
Kiitos, herra Brinkhorst. En epäile hetkeäkään, etteikö neuvosto kuullut teitä ja etteikö se aio pohtia kysymystä, jonka esititte sille.

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olen kotoisin Portugalista, jossa on aina uskottu vahvoihin miehiin. Henkilökohtaisesti uskon pikemminkin vahvoihin toimielimiin. Tarkoitan tietenkin vahvoja toimielimiä, joissa on vahvoja miehiä. Tosiasia on, että heikkojen maiden ja heikon Euroopan ongelma on siinä, että niiden toimielimet eivät ole vahvoja. Ja ne eivät ole vahvoja, koska ajan henki on nyt toinen: nykyään on vain tasapaksua massaa, jossa kaikki ovat samanlaisia, jossa kaikki puolueet varastavat toistensa ajatuksia, jossa kaikki puhuvat samaa kieltä ja jossa ei käytännössä ole ideologiaa lainkaan.
Saatoimme havaita tämän esimerkiksi sosiaalidemokraattisen ryhmän tekemästä varsin hampaattomasta epäluottamuslause-esityksestä, joka johti siihen, että parlamentin jäsenet joutuivat täysin ymmälleen. Sen jälkeen tehtiin uusi epäluottamuslause-esitys, jonka juuret juontuvat itse asiassa jo BSE-taudin ajoilta, ja tuo toinen esitys merkitsi jo väistämättä lopun alkua. Huonosti rakennettu talo sortui niin kuin Aristoteleen logiikan mukaisesti pitikin sortua, sillä pelastajaksi ei ilmaantunut mikään yliluonnollinen olio, Deus ex machina , vaan juonittelu päättyi tähän katastrofiin, jota nyt joudumme todistamaan. Omasta puolestani olen toki tyytyväinen ainakin siitä, että kriisin keskelle syntyi toinenkin kriisi. Se on nimittäin ainoa tapa saada tänne vahvoja miehiä, jotka päättävät, mitä Euroopan pitää tehdä.

Moreau
 Arvoisa puhemies, komissio maksaa kalliin hinnan läpinäkymättömyyteen ja salailuun perustuvasta hallinnosta. Komission ero merkitsee samanaikaisesti kriisiä ja Euroopan rakentamisen epäonnistumista, Euroopassa, jonka yhteydet kansalaisiin on katkaistu, jossa sivuutetaan sosiaaliala ja jossa halveksitaan demokratiaa. Komission ja neuvoston on otettava tästä opikseen ja muutettava ratkaisevasti joitakin käytäntöjä.
Tästä on esimerkkinä se, että komissio on pitkään arvellut olevansa kaiken valvonnan ulottumattomissa ja kieltäytynyt antamasta Euroopan parlamentin pyytämiä selvityksiä jo vuosia sitten havaituista vakavista epäsäännönmukaisuuksista. Itsepäisyys ja röyhkeys ovat usein leimanneet komission käyttäytymistä.
Itsepäisyyttä sikäli, että komissio suhtautuu myönteisesti ääriliberaaleihin suuntauksiin, joita kansat hylkivät entistä enemmän, samoin kuin sellaisiin aiheisiin, joita Euroopan parlamentti ja neuvosto vastustavat voimakkaasti, kuten postipalvelujen vapauttamiseen tai vaikkapa Yhdysvaltain-kauppasuhteisiin.
Röyhkeyttä, kun perusteltiin näitä suuntauksia ja epädemokraattista toimintatapaa; tällä ei luonnollisestikaan kyseenalaisteta Euroopan virkamiesten työtä eikä sitä kunnioitusta, jota tunnemme eurooppalaista virkamiehistöä kohtaan.
Havaitut poikkeamat eivät saa toistua. Se edellyttää menettelytapojen ja suuntaviivojen muutosta. Komission on, kuten neuvostonkin, lakattava pitämästä työttömyyden torjuntaa pelkkänä puheenaiheena toimintakohteen sijasta. Nykyisten prioriteettien, joissa korostetaan taloudellista kannattavuutta ja hintojen vakautta, on luovutettava paikkansa sellaisille politiikoille, jotka suosivat työllisyyttä ja kasvua sitovien tavoitteiden avulla. EKP: n tehtävää on tarkistettava tämänsuuntaisesti. Eurooppa tarvitsee uutta puhtia, joka perustuu avoimuuteen ja demokratiaan. Euroopan toimielinten keskinäisiä suhteita ja vastuuta on selvennettävä. Neuvoston on kannettava vastuunsa, mitä se ei ole aina tehnyt.
Olen omalta osaltani sitä mieltä, että komission vahvistaminen ei ratkaise ongelmia, päinvastoin. On vahvistettava parlamentin valvontavaltaa komission suhteen ja Euroopan parlamentin aloitteentekoon ja arviointiin liittyvää tehtävää, jota se harjoittaa yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa. On myös vahvistettava suuria demokraattisia keskusteluja, joita pitäisi käydä Eurooppaan liittyvistä kysymyksistä koko unionissa. On nimittäin korkea aika saada Euroopan unionin kansalaiset osallistumaan Euroopan rakentamiseen, jotta heihin suhtauduttaisiin avoimesti, demokraattisesti, vastuuntuntoisesti, eettisesti ja, sanon vielä loppujen lopuksi, kunnioittavasti.

Müller
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, olen sitä mieltä, että syvässä kriisissä ei ollut koko Eurooppa, vaan komissio, siitä ei ole epäilystä, ja kriisi kesti aivan liian kauan. Siksi komission ero oli vain johdonmukainen sokki, joka oli tarpeen ja joka raivaa tien uskottavuuden renessanssille. Kansalaiset, jotka luottavat siihen, että heidän edustajansa jatkavat yhdentymiseen liittyvää työtä demokraattisesti ja tehokkaasti parhaansa mukaan ja omaatuntoaan kuunnellen, yhdellä sanalla ilmaistuna vastuuntuntoisesti, ovat Euroopan sielu. Eronnut komissio on kuitenkin menettänyt parlamentin ja suuren yleisön luottamuksen. Siksi ensimmäinen ja tärkein vaatimus kuuluu seuraavasti: tarvitsemme nyt niin pian kuin mahdollista uuden komission, jonka puheenjohtaja on vahva eurooppalainen henkilö, joka on päättänyt olla virassa vuoteen 2004 asti. Nyt on neuvoston vuoro toimia ja sen täytyy tehdä pian ehdotuksia. Sen täytyy mielestäni tapahtua vielä ennen vaaleja, jotta osoitamme suurelle yleisölle olevamme toimintakykyisiä.
Minusta on täysin selvää, että parlamentti hyväksyy asian ennen vaaleja Maastrichtin pelisääntöjen mukaan, mutta poliittisesti päätös sitoo ja velvoittaa meitä jo Amsterdamin sopimuksen hengessä. Siksi uuden komission puheenjohtajalla täytyy olla myös valta vaatia yksittäistä komissaaria, jonka toiminta ei ole moitteetonta, eroamaan. Uudistustarve koskee kuitenkin kaikki toimielimiä. Euroopan perustusrakenne, toimielinten keskinäinen tasapaino ja unionin kansalaisten vahvempi oikeudellinen asema ovat kaikki esityslistalla, tarkemmin sanottuna viimeistään viimeisestä Amsterdamissa pidetystä hallitusten välisestä konferenssista lähtien.
Siksi haluaisin ehdottaa teille, varaministeri Verheugen, että toimitte teidän johdollanne ammuttavan seuraavan hallitusten välisen konferenssin lähtölaukauksen yhteydessä seuraavasti: ottakaa Euroopan parlamentti mukaan alusta alkaen älkääkä salliko sitä, että me jäämme taas oven ulkopuolelle, kun tilanne kiristyy! Tämä kriisi on huuto neuvoston ja parlamentin uuden suhteen puolesta. Käyttäkää tämä mahdollisuus nyt hyväksenne!

Maes
 Arvoisa puhemies, te tiedätte, että minusta on tullut parlamentin jäsen oikeastaan vasta vähän aikaa sitten. Tullessani tänne ihailin Euroopan parlamentin jäseniä, etenkin talousarvion valvontavaliokuntaa, joka oli tehnyt hyvin tiukkoja ja selkeitä analyyseja siitä, mikä tässä parlamentissa oli vialla. Ihailin tätä parlamenttia ja olin ylpeä siitä, että sain olla sen jäsen, koska se vaati varsinaisia toimia toteutettavaksi.
Olisimme voineet tehdä päätöksen asiassa jo syksyllä, koska olimme tietoisia siitä. Olimme valmiit vuoden lopulla ja olimme ajatelleet, että oli syytä esittää epäluottamuslause. Teimmekin niin ja miltei puolet parlamentin jäsenistä äänesti sen puolesta alkuvuodesta. Osa kollegoista, enemmistö, oli sitä mieltä, että meidän piti kuitenkin saada lisää argumentteja riippumattomista asiantuntijoista koostuvan ryhmän avulla, ja nyt meillä ne argumentit on. Komissio on tehnyt niistä johtopäätöksensä ja meistä se on hyvä asia.
Neuvosto on kuitenkin ollut tässä asiassa sokea ja kuuro. Edes sen jälkeen kun komissio erosi, se ei juurikaan vaivautunut tutkimaan eri jäsenvaltioissa, minkälaisia syytökset olivat ja minkälainen toimeksianto uudelle komissiolle pitäisi antaa. Ei voinut luonnollisestikaan tulla nimittäin kysymykseen, että nykyinen komissio, joka oli eronnut, jatkaisi toimintaansa. Näin ei voi olla. Toivomme ainakin, että uusi komissio kantaa vastuunsa selvittääkseen tämän sotkun.
Uuden komission pitää olla vahva. Mielestäni ei ole merkittävää, onko se vallassa lyhyen vai pitkän aikaa. Tärkeää on se, että Euroopan parlamentin, eli kansalaisten, oikeuksia kunnioitetaan täysin Maastrichtin sopimuksen mukaisesti ja piakkoin Amsterdamin sopimuksen mukaisesti ja ehkä normaalia aikaisemmin. Pääasia on, että neuvosto ymmärtää, että vahvalla komissiolla on välttämätöntä olla vahva demokraattisesti valittu parlamentti rinnallaan, ja tässä yhteydessä parlamenttia kohtaan tunnetun kunnioituksen on oltava pohjana neuvoston päätökselle antaa meille komissio, jota voimme tukea täysin ja jonka kanssa voimme tehdä yhteistyötä, jotta enää koskaan ei tapahtuisi niin kuin viime kuukausina on tapahtunut.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, on aina houkuttelevaa kirjoittaa historiaa uudelleen, mutta tosiasiat ovat, mitä ovat, ja pysyvät sellaisina. Euroopan parlamentti ei ole aina ollut, kaukana siitä, täysimääräisesti mukana niissä viime elokuussa alkunsa saaneissa tapahtumissa, jotka johtivat komission jäsenten eroamiseen.
Saanen muistuttaa, että rouva Green sanoi joulu- ja tammikuussa sosialistiryhmän nimissä, että " ne, jotka luulevat voivansa sanoa suoraan komissiolle ja tälle parlamentille, etteivät he luota lainkaan Euroopan komission taloudellisiin kykyihin, eivät yksinkertaisesti kuulu tähän parlamenttiin" . PPE-ryhmän puheenjohtaja, herra Martens, sanoi: " Ryhmämme luottaa edelleen täydellisesti Euroopan komission puheenjohtajaan. Olisi todellinen katastrofi, jos parlamentin enemmistö asettuisi vastustamaan komissiota." Herra Cox ja rouva Lalumière sanoivat: " Äänestän vastuuvapauden myöntämisen puolesta."
Riippumattoman asiantuntijakomitean kertomuksessa, joka on hyvä kertomus, toistettiin vain samaa, mitä rouva Wemheuer ja herra De Luca kirjoittivat matkailua koskeneessa mietinnössään, mitä herra Fabra Vallés kirjoitti Med-ohjelmia koskeneessa mietinnössään, mitä edelleen herra Fabra Vallés sanoi ECHO: n tapausta käsitelleissä töissään, mitä herra Elles sanoi itse vastuuvapautta koskeneessa mietinnössään. Kyllä, riippumattomalla asiantuntijakomitealla on vielä sanottavaa. Se sanoi itse niin, ja sen jäsenten päivittäiset julkilausumat kannustavat meitä uskomaan heille lisätehtävän, joka heille kuuluu.
Tästä syystä komitean on laadittava toinen kertomus. Tästä syystä riippumattoman asiantuntijakomitean on myös otettava kantaa parlamenttiimme ja sen toimintaan, jotta kaikki olisi selvää ja jotta ei voitaisi sanoa, että parlamenttikin arastelee omaa toimintatapaansa. Kyllä, tarvitsemme väliaikaista komissiota, jonka tehtävänä on yksinkertaisesti tehdä parannuskeinon tasolla se, mitä asiantuntijakomitea teki diagnoosin tasolla.

Le Pen
 Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, kollegamme Jean-Claude Martinez toi ensimmäisenä, jo vuonna 1990, esiin Euroopan komission toimintahäiriöt, vakavat virheet ja valheet hullun lehmän skandaalin yhteydessä. Oli odotettava 9 vuotta, ennen kuin komissio joutui eroamaan. On totta, että asiantuntijakomitean 15. maaliskuuta antama kertomus, jossa komissiota syytetään muun muassa siitä, että se on menettänyt sen elimen hallinnan, jota sen oletetaan valvovan, oli musertava.
Tämä komission politiikan muuttuminen mafiamaiseksi toiminnaksi, joka on peräisin jo Jacques Delorsin ajoilta, selittyy osittain sillä, että huomattavia summia yhteisön varoja hallinnoitiin suoraan, ja sillä, että ulkoisille konsulteille tai alihankkijoille, jotka valittiin kyseenalaisilla kriteereillä, annettiin julkishallintoon kuuluvia tehtäviä ilman, että julkisuutta tai avoimuutta noudatettiin. Claude Perry, Perry-Lux-yhtiön johtaja, on myöntänyt, että komissiossa työskentelevistä 5 000 tai 6 000 ulkoisesta asiantuntijasta useat sadat olivat fiktiivisiä ja että heidän päivärahansa olivat 2 860 frangin suuruisia, kuten euroneuvoston tapauksessa.
Maastrichtin ja Amsterdamin sopimusten myötä komissio joutui moninkertaistamaan yhteisöllisen toimintansa ja ohjelmiensa määrää silläkin uhalla, että kansalaisten ja yritysten elämää tukahdutetaan päivä päivältä enemmän. Tässä orwellmaisessa ylikansallisessa ja kutsumukseltaan totalitaarisessa maailmassa oli viisaiden komitean kannan mukaan - ja lainaan heidän sanojaan - "vaikea löytää ketään, jolla olisi edes vähäistä vastuuntuntoa" . Tämän vastuuntunnottomuuden myötä Euroopan komissaarit saattoivat sosialisti Cressonin johdolla hyväksyä tai peitellä petoksia, kavalluksia tai sukulaisten suosimista.
Sen sijasta, että komissiota rangaistaisiin asianmukaisella tavalla, mitä eurooppalaiset veronmaksajat, joiden rahat on tuhlattu, odottavat oikeutetusti, komissio ehdottaa, että 20: lle vararikon tehneelle komissaarille maksettaisiin kolmen vuoden ajan 60 % heidän palkastaan eli vähintään 60 000 frangia kuussa. Äänestäjät ja veronmaksajat osannevat arvostaa tätä.
Tämä herättää syystäkin kapinamielialaa näitä nimettömiä virkamiehiä kohtaan, jotka haluavat viedä meiltä itsemääräämisoikeutemme, identiteettimme ja vapautemme. Ainakin Ranskan kansa osoittaa poliittista kypsyyttä ja kansallistuntoista kapinahenkeä äänestämällä 13. kesäkuuta minun vaaliluetteloni ehdokkaiden puolesta.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, mielestäni meidän pitäisi suhtautua hieman tyynemmin tähän tilanteeseen, jossa nyt olemme. Euroopan komissio on eronnut, ja se on tehnyt niin riippumattoman asiantuntijakomitean kertomuksen perusteella, jonka sekä parlamentti että komissio päättivät jo aiemmin hyväksyä. Asiantuntijakomitealla ei tietenkään ole jumalallista valtaa, mutta se on laatinut kertomuksen, ja meidän on tukeuduttava tässä kertomuksessa todettuihin tosiseikkoihin. Kertomuksessa ei lue, että se ja se komissaari olisi syyllistynyt petoksiin tai rikoksiin; kertomuksessa todetaan se yleisperiaate, että komissio on toiminut huonosti, että jotkin menettelyt eivät ole asianmukaisia ja että näin ollen komissio on siitä kollektiivisesti vastuussa. Ja tämän komission kollektiivisen vastuun perusteella komissio on eronnut.
Se, mitä ei saa tapahtua, on tapahtunut täällä tänään: jotkut poliittisten puolueiden tai parlamentin poliittisten ryhmien johtajat ovat käyttäneet tilaisuutta hyväkseen " näykkiäkseen" muita poliittisia ryhmiä vain houkutellakseen äänestäjiä. Siihen ei ole perusteita.
Minä sanoisin Raamattuun viitaten, että se teistä, joka ei ole tehnyt syntiä, heittäköön ensimmäisen kiven. Asiat ovat nyt niin, että komissio toimi huonosti ja tämän huonon toiminnan perusteella meidän on pakko vaihtaa komissiota.
Tämän jälkeen pannaan todellakin vireille perustuslaillinen menettely. Uuden komission asettamisesta on säädetty perustamissopimuksissa, vaikka se onkin tälle parlamentille erittäin hankalaa, sillä sen toimikausi päättyy tämän vuoden kesäkuussa, joten mikäli neuvoston ehdotukset eivät tulisi sopivaan aikaan, tämä parlamentti ei voisi hyväksyä uutta komissiota. Meidän pitäisi jättää asia uuden parlamentin, meidän jälkeemme valittavan parlamentin päätettäväksi.
Samalla on myös varoitettava eräästä asiasta: halumme valvoa ja seurata yhteisön julkisten varojen käyttöä ei saa johtaa siihen, että tuhoamme yhteisön täytäntöönpanotoimet. Toisin sanoen voi olla, että jos riippumaton asiantuntijakomitea jatkaa työtään ja tutkii rajaamatta kaikkia komission osa-alueita, parlamentista tulee todella vaikutusvaltainen ja tehokas toimielin valvonnan osalta, mutta voi myös olla, että estämme tällöin komission normaalin toiminnan.
Mielestäni meidän pitäisi seurata asiantuntijakomitean toimintaa hieman varovaisemmin. Minusta vaikuttaa siltä, että me tarvitsemme uusia ajatuksia pikemmin kuin valvontaa, jotta uusi komissio rakennettaisiin asianmukaisesti. Joka tapauksessa, kuten edelliset puhujat ovat toistaneet, odotamme, että neuvosto antaisi meille toimintakaavion ja että se sanoisi meille, minne se aikoo meidät viedä ja mitä voimme tehdä niinä harvoina kuukausina, joita toimikaudestamme on jäljellä, jotta näkisimme, kykenemmekö todella hoitamaan sen perustuslaillisen tehtävän, joka meille on perustamissopimuksissa annettu.
Joka tapauksessa olen sitä mieltä, että meidän on annettava täällä edelliselle komissiolle, vielä virassa olevalle komissiolle, tunnustusta sen jäsenten arvokkuudesta ja siitä, miten arvokkaasti komissio erosi virastaan ja luopui toimivaltuuksiensa käytöstä.

Galeote Quecedo
 Arvoisa puhemies, äskeisten sanojen mukaisesti uskon, että meillä on hyvin pian tilaisuus punnita vastuumme tästä kriisistä vaaliuurnilla, joiden tuomio on säälimätön. Suhtaudun rauhallisin mielin siihen aktiiviseen - ja joissakin tapauksissa ratkaisevaan - rooliin, joka valtuuskunnallani on ollut; niin ikään minulla on hyvin selkeä käsitys siitä, millaiset seuraukset koko prosessissa oli sillä, että esitettiin epäluottamuslausetta, jonka tavoite oli päinvastainen kuin komissiota kohtaan tunnetun luottamuksen vahvistaminen, joitakin minuutteja ennen sen ratkaisevaa kokousta kuuluisan kertomuksen julkistamisen jälkeen ja että sitä uhattiin todellisella epäluottamuslauseella, mikäli Euroopan komissio ei jättäisi kollektiivista eronpyyntöä.
Loppujen lopuksi olen kuitenkin ensinnäkin sitä mieltä, että tässä kriisissä pitäisi saada aikaan kohtuullisen nopea ratkaisu.
Toiseksi mielestämme on välttämätöntä, että Berliinin Eurooppa-neuvostossa annetaan meille selkeä aikataulu ja menettely. Olen vakuuttunut siitä, että meidän pitää luottaa siihen, että Berliinin Eurooppa-neuvostossa toimitaan järkevästi.
Lopuksi olen sitä mieltä, että meidän pitäisi mahdollistaa Amsterdamin sopimuksen soveltaminen, sillä siinä pyritään antamaan Euroopan komissiolle tältä osin entistä suurempi laillisuus. Älkäämme kuitenkaan menettäkö suhteellisuudentajuamme. Maanmiestemme kannalta ensisijaista on tietää, miten aiomme torjua tehokkaammin työttömyyttä, miten maanviljelijöitämme aiotaan edelleen suojella, miten aiomme auttaa talouksiemme tervehdyttämisessä, miten aiomme edistää infrastruktuuriemme kehittämistä, miten aiomme loppujen lopuksi varmistaa sen, että solidaarisuus säilyy unionimme tukipilarina. Näiden asioiden on oltava yhtä lailla ensisijaisia tavoitteitamme. Tämä tarkoittaa sitä, ettemme saa luopua ponnisteluista sen osalta, jonka on edelleen oltava Berliinin Eurooppa-neuvoston keskeinen tavoite.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa ensin, että olen pahoillani siitä, että komissiota ei enää ole. Komission eroaminen oli kuitenkin välttämätöntä kertomuksen jälkeen. Minusta olisi silti ollut parempi Euroopan demokraattisen ja poliittisen kehityksen kannalta, jos parlamentilla olisi ollut rohkeutta erottaa komissio tämän vuoden tammikuussa. Parlamentti on oikeastaan piiloutunut asiantuntijaryhmän selän taakse ja antanut viedä itseltään poliittisen mahdollisuuden.
Asiantuntijakomitean kertomuksesta olen sitä mieltä, että se johtopäätös, että komissio on toiminut täysin vastuuttomasti, on liian yksinkertaistettu. Tämä komissio on valmistellut euroa ja Agenda 2000 -ohjelmaa ihailtavalla tavalla. Yksilöiden ja heidän perheidensä syyttäminen ilman mitään todisteita ei myöskään ole minusta hyväksyttävää.
Kansalaisten ei ole helppoa erottaa toisistaan parlamentissa ja komissiossa tapahtuvia väärinkäytöksiä. Siksi tarvitaan selkeitä säännöksiä siitä, kuinka muun muassa virkamieskoneiston tulee toimia, nimenomaan siksi, että kansalaiset inhoavat virkamiehiä, teknokraatteja ja heidän byrokratiaansa. Tarvitaan siis riippumatonta taloudellista valvontaa.
Olen samaa mieltä kollega Brinkhorstin kanssa siitä, että tarvitaan toimintaa. Meidän ei kuitenkaan pidä antaa kriisistä aiheutuvien tunteiden johtaa meitä ja saada meidät tekemään nopeita päätöksiä, joita katuisimme jälkikäteen. On kyse strategisesta lähestymistavasta Euroopan demokratian hyväksi. Mielestäni vain uusi parlamentti voi hyväksyä uuden komission.

Miranda
 Arvoisa puhemies, komission ero oli meidän nähdäksemme ainoa mahdollinen näköpiirissä oleva ratkaisu, etenkin sen jälkeen kun riippumaton asiantuntijakomitea oli antanut kertomuksensa. Tuosta kertomuksesta oli hyötyä ennen kaikkea siinä, että se antoi lisävalaistusta ja vahvistusta niihin syihin, joiden vuoksi monet meistä äänestivät epäluottamuslause-esityksen puolesta - vaikka jotkut olisivat halunneet muuttaa sen luottamuslauseeksi - viime tammikuussa.
Niinpä voidaan nyt sanoa, että olemme menettäneet jossain mielessä lähes kolme kuukautta. Tässä vaiheessa on kuitenkin tärkeintä nimittää uusi komissio. Sen on mielestämme tapahduttava mahdollisimman pian, ja komission erosta on myös tehtävä kaikki tarpeelliset poliittiset ja oikeudelliset johtopäätökset. Vaikkakin uusi komissio on nimitettävä pian, on myös pohdittava vakavasti niitä välittömiä ja perimmäisiä syitä, jotka ovat komission eron taustalla.
Ei riitä, että vaihdetaan henkilöitä: myös menetelmiä ja poliitikkoja on muutettava. Nähdäksemme komission ero johtuu ennen kaikkea juuri niihin liittyvistä syistä. Ensinnäkin käsittämättömästä avoimuuden puutteesta, julkisten varojen ja välineiden ottamisesta yksityiseen hallintaan, josta on väistämättä seurannut epäsäännönmukaisuuksia, suosikkijärjestelmiä ja petoksia. Ja toiseksi siitä, että komissio on selvästi eristäytynyt ja etääntynyt kansalaisista, mikä puolestaan johtuu sen tekemistä lukemattomista poliittisista virheistä ja etenkin niiden vaikutuksista jäsenvaltioiden yhteiskuntiin.
Henkilövaihdosten lisäksi on sen vuoksi tarpeen löytää sopivat ja riittävät keinot muuttaa myös menetelmiä ja politiikkoja. Komissiolle on keskitetty niin paljon lainsäädäntö- ja toimeenpanovaltaa, että jo pelkästään sen vuoksi on mielestämme tärkeää varmistaa, että tuota toimielintä valvotaan tulevaisuudessa tarkemmin ja tehokkaammin. Meidän ei pidä nyt pohtia niinkään sitä, pitääkö komissiota vahvistaa vai ei, vaan ennen kaikkea sitä, millä tavoin komission toimintaa voidaan valvoa. Seuraavan Eurooppa-neuvoston on otettava huomioon kaikki nämä näkökohdat, ja jos suinkin mahdollista, sen on myös laadittava yhteistyössä parlamentin kanssa täsmällinen ja realistinen aikataulu, joka mahdollistaa tilanteen analysoimisen ja uuden komission nimittämisen mahdollisimman nopeasti.
Tahdon vielä todeta, että Berliinin Eurooppa-neuvoston esityslistalla on myös rahoituskysymysten ratkaiseminen. Tuon kokouksen onnistuminen ei kuitenkaan riipu pelkästään siitä, löydetäänkö näihin kahteen keskeiseen kysymykseen ylipäänsä jonkinlaiset ratkaisut: sekä Agenda 2000: n että komission osalta on tärkeää ennen kaikkea, että neuvosto löytää ratkaisut, joihin voidaan todella olla tyytyväisiä. Juuri siihen sen on ensisijaisesti pyrittävä.

Holm
Arvoisa puhemies, me, jotka olemme toimineet kahden kuukauden ajan estääksemme vastuuvapauden myöntämisen komissiolle, olemme nyt voittaneet. Olemme osoittaneet, että me luottamushenkilöt emme hyväksy rahojen väärinkäyttöä ja petoksia, ja komission on ollut vihdoinkin pakko erota. On selvää, että uusi komissio on nimitettävä mahdollisimman pian, jotta se pääsisi aloittamaan työnsä. Uuden komission työn ohjenuorana on oltava komission " siivoaminen" ja sellaisen avoimuutta ja julkisuutta koskevan kunnollisen perustan luominen, joka ei ole vain mustetta paperilla. Se on koko asian ydin.
Riippumaton asiantuntijakomitea käsittelee laatimassaan kertomuksessa erästä näkökantaa, nimittäin sitä, että komission suorittama valvonta on ollut puutteellista monessa poliittisessa hankkeessa. Kysymys kuuluukin siinä tapauksessa, että pitääkö komissiolla todellakin olla valtaa niin monilla aloilla. Eikö olisi aika soveltaa toissijaisuusperiaatetta ja antaa merkittävä osa vallasta myös jäsenvaltioille, esimerkiksi silloin, kun kyse on maatalouspolitiikan yhteisrahoituksesta? EU ei pysty hoitamaan kaikkea; komissio ei pysty hoitamaan edes sitä, mihin jäsenvaltiot ovat sen velvoittaneet, minkä tämä komissio on selkeästi osoittanut. En halua vahvempaa komissiota vaan vahvempaa parlamentarismia, jossa Euroopan parlamentilla on enemmän vaikutusvaltaa ja komissiolla vähemmän.

Hudghton
 Arvoisa puhemies, asiantuntijakomitean kertomus on osoittanut eittämättä, että komissiota on uudistettava kiireellisesti. Kertomuksessa on tuotu esiin, että korkeimmalla tasolla suhtaudutaan myönteisesti epäsäännönmukaisiin käytäntöihin. Nämä todisteet eivät olisi tulleet esiin, jos parlamentti ei olisi vaatinut kiireellistä toimintaa tammikuussa. Kertomus ja sen jälkiseuraukset antavat meille historiallisen tilaisuuden viedä läpi järisyttäviä muutoksia komission ja parlamentin välisissä suhteissa, käydä käsiksi Euroopan unionin demokratiavajeeseen ja tarkistaa valvontajärjestelmää.
Sen lisäksi, että komissiosta on tehtävä demokraattisesti vastuullinen, haluan, että parlamentin jäsenille annetaan uudet valtuudet käydä käsiksi huonoon hallintoon, petoksiin ja nepotismiin. Nyt kun komissaarit ovat eronneet, ei pitäisi tulla kysymykseenkään, että jotkut heistä palaisivat paikoilleen. Koska komissaarit ovat vapaaehtoisesti hyväksyneet kollektiivisen vastuunsa ja eronneet, Euroopan kansalaisten olisi mahdotonta ymmärtää, että samat henkilöt asetettaisiin jälleen virkoihinsa. Unionin toimielinten, joista parlamentin merkitys on suuri, on varmistettava, että uusi komissio nimitetään pian, että sen tehtävänä on taata, että komission hallintoa ja järjestelmää aletaan arvioida täysin uudelleen ja että uuden parlamentin on kesäkuusta lähtien saatava mahdollisuus arvioida niitä, jotka nimitetään komissioon vuodesta 2000 eteenpäin.

Blokland
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa lukemalla neuvoston puheenjohtajistolle asiantuntijaryhmän raportin kohdan 9.4.12. Siinä sanotaan: " ulkoinen valvontaelin (tilintarkastustuomioistuin) on julkaissut useimmista asioista selkeitä ja relevantteja kertomuksia.., mutta vain yksi budjettivaltaa käyttävistä toimijoista (parlamentti) on käsitellyt näitä kertomuksia asianmukaisella tavalla."
Tiettävästi toinen budjettivallan käyttäjä (neuvosto) on lyönyt tehtävänsä vakavasti laimin. Se seikka, että Ecofin-neuvosto antoi parlamentille suosituksen myöntää komissiolle vastuuvapaus vuoden 1997 talousarvioista juuri samana päivänä kun asiantuntijaryhmän raportti ilmestyi, on mielestäni osoitus neuvoston välinpitämättömästä asennoitumisesta.
Neuvosto ottaa suuren riskin, mikäli se aikoo nimittää istuvat komissaarit uudelleen. Olemme sitä mieltä, että uudessa väliaikaisessa komissiossa ei voi olla nykyisen komission jäseniä, sillä asiantuntijaryhmän työ ei ole vielä valmis. Kaikenlaisia uusia petostapauksia ja muita epäsäännöllisyyksiä saatetaan vielä löytää. Kestää liian kauan odottaa siihen saakka, kunnes ryhmän tutkimuksen tulokset ovat valmiit.
Uuden väliaikaisen komission on astuttava virkaan mahdollisimman nopeasti. Neuvostolla on raskas vastuu. Jos neuvosto ei tee päätöstä ajoissa, tämä komissio jatkaa vuoden 1999 loppuun. Sitä ei voida missään tapauksessa hyväksyä. On nimitettävä väliaikainen komissio ennen vaaleja. Kansalaisten pitää voida nähdä, että jotakin tapahtuu.
Rouva Cressonin on erottava heti. Neuvoston pitää kantaa vastuunsa myös tässä. Katsokaa perustamissopimuksen 160 artiklaa, jossa sanotaan, että yhteisön tuomioistuin voi neuvoston tai komission pyynnöstä päättää, että komission jäsen erotetaan.
Myös herra Santer on menettänyt komission puheenjohtajana viimeisen parin kuukauden ja viikon aikana liiaksi uskottavuuttaan voidakseen jatkaa. Varapuheenjohtajan on ryhdyttävä välittömästi hoitamaan hänen tointaan. Tässä asiassa voimme olla samaa mieltä herra Coxin huomautuksista.
Herra van Buitenenin on voitava palata nopeasti työhönsä.

Le Gallou
 Arvoisa puhemies, antoipa Brysselin komissio upeasti lavastetulla erollaan sitten ymmärtää mitä hyvänsä, kyse ei ole komission muodostavien miesten ja naisten heikkoudesta vaan toimielimen haitallisuudesta. Kyllä, Brysselin komissio on haitallinen, koska se on toimielimenä sekasikiö, puoliksi toimeenpaneva hallituselin ja puoliksi hallintoelin, koska se rakentaa toiminnallaan kultaisen häkin kansoille, häkin, joka muodostuu aina vain pikkumaisemmista asetuksista ja direktiiveistä, häkin, jonka avustukset ja ääntenkalastelu kultaavat. Lahjonta ei ole komissiossa inhimillisestä heikkoudesta johtuva poikkeama vaan se kuuluu eurooppalaisen järjestelmän ytimeen, koska komission, niin kuin sitä paitsi Euroopan parlamentinkin, pääasiallisena tehtävänä on esittää lukemattomien edunvalvonta- ja painostusryhmien toiveet oikeudellisina normeina.
Komissio toimii tuulensuojana, jonka tarkoituksena on suojella Eurooppa-neuvoston ja kansallisten hallitusten vastuuttomuutta. Tästä syystä Kansallisen rintaman - kansallisen liikkeen - jäsenet eivät Bruno Mégret'n johdolla odota mitään komissaarien vaihdokselta vaan vaativat, että Euroopan komissio aivan yksinkertaisesti lakkautetaan ja että se korvataan tavallisella sihteeristöllä, joka sijoitetaan Eurooppa-ministerien neuvoston yhteyteen.

Colajanni
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minun on vastattava ennen kaikkea puheenjohtaja Martensille, jota yleensä arvostan. Minun on sanottava, ettei hänen tätä kriisiä koskeva erittelynsä ole vakuuttava. Tahtoisin huomauttaa, että edellisellä kerralla puhjennut kriisi liittyi petoksiin. Arvioimme silloin, ettei se olisi hyvä lähtökohta eikä edes riittävän perusteltu. Minun on sanottava, että asiantuntijakomitean työ osoitti meidän olleen oikeassa: nyt kriisi ja sen ratkaisu liittyvät poliittiseen, rakenteeseen liittyvän kriisin ongelmaan. Tästä syystä komissio on kriisissä, ja meidän eurooppalaisuuden kannattajien kannalta tästä voi muodostua jopa terveellinen kriisi, ja se voi johtaa todelliseen toimielimen uudistukseen. Mielestäni olemme edenneet tuhansia maileja viime kertaan verrattuna, kun aiheena olivat petokset.
Tästä johtuen uskon, että parlamentin ja kaikkien eurooppalaisuuden kannattajien - toistan tämän sanan - etu olisi se, että vaalien aikaan meillä olisi uusi komissio, joka osoittaisi, että Euroopan toimielimet kykenevät toimimaan nopeasti. Siksi meille on hyvin tärkeää, että kun parlamentti ja komissio ovat tehneet osuutensa, neuvosto tekisi omansa. Meidän osamme on vaatia nopeaa toimintaa, Berliinistä alkaen, ja tässä asiassa arvostan sitä, mitä neuvoston vuorossa oleva puheenjohtaja, herra Fischer, sanoi erittäin selkeästi, eli että - lainaan hänen tänään iltapäivällä esittämäänsä puheenvuoroa - " Euroopan parlamentti voisi hyväksyä uuden komission puheenjohtajan jo huhtikuussa ja uuden komission toukokuussa" . Tämä merkitsee sitä, että valtionpäämiesten väliseen sopimukseen on päästävä ennen Euroopan parlamentin huhtikuun istuntoa. Tämä ajoitus on meille täydellinen. Toivomme, että sitä voidaan noudattaa, sillä se vastaa välttämättömyyteen olla ruokkimatta Euroopan toimielinten kritiikkiä ja saada komissiosta pian toimintakykyinen käsittelemään esillä olevia poliittisia kysymyksiä.
Toivomme, että toimitaan nopeasti, ja toivomme voimakasta poliittista ratkaisua: tämä merkitsee sitä, ettei ratkaisua tehdä muutamiksi kuukausiksi ja, mikäli mahdollista - ja uskomme, että se on mahdollista, sillä se riippuu poliittisesta tahdosta - toivomme, että se alusta asti seuraa Amsterdamin suuntaviivoja, sillä mikäli komission on oltava vahva, sen on ennen kaikkea oltava riittävän kestävä, toisin sanoen ei vain vuoden loppuun asti, ja toiseksi sen puheenjohtajalla on oltava suuremmat valtuudet, jotka juuri Amsterdamin sopimuksessa annetaan. Tämän aikaansaamiseksi riittää poliittinen tahto, ja on hyvin tärkeää, että näin tapahtuu. Viimeksi, puheenjohtajalla on oltava monenlaisia tehtäviä, jotka liittyvät tähän Euroopan unionin komission monimutkaisen rakenteen hallitsemiseen, mutta sillä on oltava myös itsensä uudistamisen tehtävä. Parlamentti on esittänyt tästä useita ehdotuksia. Ehdottaisin, että neuvosto pohtisi syvällisemmin ehdotuksia, joita parlamentti on pyrkinyt täsmentämään komission uudistamisen osalta.
Olemme vakuuttuneita siitä, että laajentumisen kynnyksellä kaikki Euroopan toimielimet tarvitsevat uudistusta, ja olemme vakuuttuneita siitä, että komission kriisi on kriisi, joka kohtaa toimeenpanevan elimen, joka toisin sanoen on alttiimpi jo tapahtuneen laajentumisen ja Euroopan unionin tehtävien lisääntymisen aiheuttamille takaiskuille. Kuitenkin myös muut toimielimet, neuvosto ja parlamentti, tarvitsevat uudistuksia. Sen vuoksi uskon, että ensimmäinen askel, jonka aiomme ottaa, komission uudistaminen ja kehitys kohti demokraattisempaa Eurooppaa on unionin kannalta hyvin tärkeän kehityksen alku.

Elles
 Arvoisa puhemies, on olemassa tunnettu sanonta, jonka mukaan löytyy aina niitä, jotka haluavat omia kunnian voitosta, mutta vastuuta tappiosta ei halua kukaan. Kaikki kannattavat tänään uudistuksia ja tekevät toinen toistaan parempia ehdotuksia. Näin ei ollut muutama kuukausi sitten. Useimmat sosialistit - joitakuita merkittäviä poikkeuksia lukuun ottamatta - äänestivät joulukuussa huonoa hallintaa koskevia syytöksiä ja komission kiireellistä uudistamista vastaan. Meidän ei pidä yrittää kirjoittaa historiaa uudelleen. Merkittäköön aikakirjoihin, että todellista muutoksia ajavaa etujoukkoa - kuten herra Martens mainitsi aiemmin - olivat ne, jotka äänestivät sen puolesta, ettei vastuuvapautta myönnettäisi vuodeksi 1996. Ilman tätä uhmaamista mitään ei olisi tapahtunut, ja olisimme jatkaneet eteenpäin niin kuin ennenkin.
Toiseksi asiantuntijakomitean kertomuksessa vahvistettiin talousarvion valvontavaliokunnan havainnot täysin oikeiksi. Herra van Buitenen pitäisi nyt palauttaa virkaansa. Lisäksi joidenkin kollegojen, etenkin rouva Greenin, innokas suhtautuminen siihen, että ulkopuolisten asiantuntijoiden päätelmät sisällytettäisiin sellaiseen kertomukseen, jonka ovat luultavasti laatineet samat ihmiset, jotka ovat laatineet talousarvion valvontavaliokunnan mietintömme, näyttäisi osoittavan, että rouva Green ottaa vakavammin ulkopuolisten asiantuntijoiden mielipiteet kuin kollegojen mielipiteet.
Kolmanneksi, kun nimitämme uuden komission, olipa sen kokoonpano mikä hyvänsä, sen on todella keskityttävä komission uudistamiseen sekä jatkettava käytännesääntöihin liittyvää ohjelmaa, ohjesäännön uudistamista ja tarvittavien varojen valvontaa. Lopuksi, olemme siirtymässä kohti parlamentin ja neuvoston välistä keskustelua. Todellinen kysymys kuuluu: haluammeko harvainvaltaa vai demokratiaa? Kuten Perikles sanoi hautajaispuheessaan Thukydideen versiossa Peloponnesolaissodasta : " Yksityisiä riitoja ratkaistaessa ovat kaikki kansalaiset tasa-arvoisia lain edessä, mutta arvonanto, jota henkilö jostakin syystä saa osakseen, ei perustu yhteisön näkökannalta siihen, että kuuluu johonkin tiettyyn kansanluokkaan, vaan hänen persoonallisiin ansioihinsa." Samalla hän sanoi: " Valtiosääntömme ei jäljittele naapuriemme lakeja, vaan me olemme ennemmin esikuvana toisille kuin heidän matkijoitaan. Valtiotamme sanotaan demokratiaksi: siinä on päätösvalta kansalaisten enemmistöllä eikä vähemmistöllä."

Escolá Hernando
Arvoisa puhemies, luulen, että me kaikki tiedostamme sen, että olemme unionin historian kannalta ennennäkemättömässä tilanteessa. Tällaiset hetket ovat tilaisuus testata Euroopan unionin lujuutta ja saada selville, olemmeko rakentaneet sen vakaalle perustalle vai onko se pelkkä korttitalo. Sen vuoksi velvollisuutemme on selvittää tämä kriisi.
Ongelma ei ole vain siinä, että nykyisen komission tilalle asetetaan uusi komissio. Meidän asialistallamme on nyt oltava paitsi yhden toimielimen toimintatapojen uudistuksen myös itse toimielinten, parlamentin, komission ja neuvoston, uudistuksen. Muuten jätämme käyttämättä ainutlaatuisen tilaisuuden.
Parlamentti on hoitanut tehtävänsä ja osoittanut kypsyytensä, ja siitä se voi olla ylpeä. Komission eron on oltava katalysaattorina välttämättömälle toimielinten uudistukselle. Neuvoston on nyt oltava tilanteen tasalla, ajateltava Eurooppaa kokonaisuutena, unohdettava valtiolliset edut ja löydettävä tähän kriisiin myönteinen ratkaisu; niin että voisimme yhteenvetona sanoa, että olemme onnistuneet saamaan aikaan entistä vakaamman, avoimemman ja demokraattisemman Euroopan.

Formentini
 Arvoisa puhemies, tahtoisin ennen kaikkea sanoa, että olen tyytymätön siihen, että parlamentti kokoontuu tänään ja huomenna aiemmin päätettyjen päivien asemesta. Tämä asenne perustuu pääasiassa hallitusten ja valtioiden tarpeisiin alistumiseen. Tällaista ei tapahdu missään demokratiassamme, ei edes kansallisissa kansanedustuslaitoksissa eikä varmastikaan alueellisissa parlamenteissa, missä demokraattinen tunne on vahvempi. Tällainen asenne ei mielestäni juuri herätä toiveita niiden todellisten valtapyrkimysten osalta, joita tämän parlamentin pitäisi harjoittaa. Tosiasiassa myönnämme, että sen ansiosta, että eräät meistä tekivät aloitteen, jota enemmistö sitten pyrki typerästi ohjaamaan eri suuntaan, olemme päätyneet siihen, että käsiimme on räjähtämässä tapaus, joka osoittaa, kuinka viimeistellytkin byrokratiat ja teknokratiat usein kompastuvat virheisiin, jotka sitten johtavat senkaltaisiin vääristymiin, jotka nyt ovat puhjenneet eri komissaarien yksittäisinä eroina.
Mielestäni meidän on tulevaisuudessa oltava paljon tarkkaavaisempia ja ennen kaikkea vastustan sitä, että jo nyt vedotaan Amsterdamin sopimukseen, ikään kuin uusia asioita tahdottaisiin ennen aikojaan käsitellä ikään kuin vanhoina, jälkikäteen. En missään tapauksessa tahtoisi ottaa uudelta parlamentilta pois mitään oikeuksia, ja siksi vaadin lujasti sitä, että uusi parlamentti ilmaisee mielipiteensä komissiosta siten, ettei se joudu alistumaan sellaiseen komissioon, johon sillä ei ole ollut mahdollisuutta vaikuttaa.

Duhamel
Arvoisa Euroopan parlamentin puhemies, Shakespeare in Love -elokuva on voittanut, ja Eurooppa iloitsee. Tunnette Hamletin: " though this is madness, yet there is method in it" - voi olla hulluutta, mutta siinä on järkeä. Puheenjohtaja Santerin täytyy pohdiskella William Shakespearea. Tämä ei kuitenkaan ole hulluutta. Tämä on vallankumous nykyhetkeä ja tulevaisuutta varten.
Se on nykyhetken vallankumous kolmen osatekijänsä vuoksi. Ensinnäkin itse tapahtuman vuoksi: 16. maaliskuuta 1999 jää historiankirjoihin komission eroamisen päivämääränä.
Tämä on itse asiassa sensuuria, jota Euroopan parlamentti vaatii. Saimme yhtäläisen äänioikeuden vuonna 1979. Vuonna 1999 saimme vastuun. Demokratian rakentamisen ympyrä on sulkeutunut.
Tämä on nykyhetken vallankumous sen takia, mikä sen aiheutti. Euroopan parlamentti rankaisi yleisestä valvonnan puutteesta. Korostakaamme tässä, ettei se rangaissut mistään henkilökohtaisesta vilpistä. Tiedämme, että muualla valehdellaan. Brysselissä, pyörremyrskyn silmässä, asia ymmärretään, mutta kansalaiset ovat huolissaan, koska Murdochin lehdistön valehtelijat, ranskalaiset populistit, kaikkien puolueiden kansallismieliset henkilöt ja kaikkien tiedotusvälineiden populistit ovat huijanneet heitä. Olemme tänään kuulleet joitakin heistä täällä. Ihmisiä huijataan, jotta saataisiin lukijoita tai ääniä ja jotta Eurooppa voitaisiin turmella. Meidän on kerrottava heille totuus.
Tämä on nykyhetken vallankumous sen oppitunnin vuoksi, jonka siitä saamme, koska Eurooppa on antanut oppitunnin demokratiasta. Monien jäsenvaltioiden parlamenttien pitäisi ottaa siitä oppia vapautuakseen, monien hallitusten kasvattaakseen vastuutaan.
Arvoisa puhemies, tämä on kuitenkin myös oppitunti tulevaisuutta varten ja tulevaisuuden vallankumous kolmesta syystä. Ensinnäkin voimakkaan komission vuoksi, jota kaikki vaativat ja josta kaikki ovat samaa mieltä, jopa UPE-ryhmä. Jacques Chirac ja Lionel Jospin ovat samaa mieltä. Se on hyvä. Jospin ja Schröder ovat samaa mieltä. Se on olennaisen tärkeää. Schröder, Jospin ja Blair ovat samaa mieltä. Sitä ei uskallettu toivoakaan. Major sai ennen kaiken pysähtymään. Nyt Blair kutsuu Prodia Ranskan, Saksan ja muiden unionin maiden ohella. Millainen vallankumous Isolle-Britannialle ja Euroopalle!
Toinen syy siihen, miksi tämä on tulevaisuuden vallankumous, on uudenlainen valvonta, uusi ohjesääntö, uudet kulttuurit. Loimme yhtenäisvaluutan. Rakennamme Eurooppaan yhteisen vallan etiikan. Kolmas ja viimeinen syy: äänestykset, joihin liittyy vastuu; kansalaiset äänestävät meitä ja me asetamme komission. Me valvomme sitä. Euroopan demokratia on juuri syntynyt, meidän on kasvatettava se.

Brok
 Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, olemme antaneet komissiolle varoituksia istunnoissa ja henkilökohtaisissa keskusteluissa kuukausien ajan. Niitä ei olla kuunneltu ja tulos on se, mikä se on. Meidän on huomattava, että ajat ovat muuttuneet, koska Euroopan unionilla on nykyään voima uudistaa itsensä demokraattisesti. Uskon, että se on kansalaisille hyvä uutinen, kun tämä on mahdollista sellaisessa demokraattisessa järjestelmässä ja kun koneisto ei pääse pälkähästä, jos se on aiheuttanut vahinkoa.
Meidän on kuitenkin myös huomattava, että tässä ongelmassa ei ole niinkään kyse yksittäisiä henkilöitä koskevasta kysymyksestä. Myös viimeisimmässä komissiossa on monia kunniallisia ihmisiä, mitä emme saa unohtaa. Meidän on kuitenkin huomattava, että kyse on erityisesti rakenteesta, Euroopan toimielinten tehokkuuden puutteesta. Vain jos me muutamme komission rakenteita, emme ole kahden vuoden kuluttua samassa tilanteessa kuin tällä kerralla, sillä johdossa olevien henkilöiden vaihtaminen on vain osa totuutta.
Tästä syystä me tarvitsemme komissiota koskevissa uudelleenjärjestelyissä tietyn menettelyn. Yhtäältä on varmasti oikein, että osoitamme kansalaisille suunnan ennen vaaleja. Toisaalta täytyy olla riittävästi aikaa, jotta komission asettamista koskeva menettely mahdollistaa tämän toimielimen dramaattisen uudelleenorganisoinnin ja että komission uusi puheenjohtaja myös käyttää hyväkseen tätä menettelyä ja parlamenttia saadakseen tahtonsa koneistossa läpi. Koska tästä tulee komissio, joka on virassa seuraavat viisi vuotta, parlamentin täytyy myös ottaa huomioon uusi parlamentti, joka joutuu toimimaan tämän komission kanssa ja jonka täytyy tulevaisuudessa antaa tälle komissiolle valtuudet toimia.
Uskon, että tästä syntyy järkevä sovintoratkaisu, ja olen sitä mieltä, että puheenjohtajavaltio kykenee esittämään meille ehdotuksen ajallisesta kehyksestä, joka mahdollistaa molempien asioiden liittämisen yhteen, jotta saamme aikaan uudistuksen ja siten paremman Euroopan.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, asiantuntijakomitean kertomuksella saatiin tehdyksi se, mitä tämä parlamentti ei onnistunut tekemään: siinä vaadittiin komission poliittista vastuuta. Se on hävettävä tieto. Asiantuntijakomitean kertomus avasi kaikkien niiden silmät, jotka eivät äänestäneet epäluottamuslauseen puolesta. Kertomuksen 140 sivua eivät tosiasiassa sisällä mitään uutta. Siitä huolimatta viisaiden komitea on antanut viisaan tiedon: se on todennut, että komissio on kokonaisuudessaan menettänyt rahoitusasioiden ja virkamiesten hallinnan ja kääntänyt näin varsinaisen ongelman ylösalaisin. Hallinnollisen toiminnan rajat ovat nähtävissä.
Komission eroaminen ei ollut sankariteko, vaan siinä tartuttiin viimeiseen oljenkorteen, sillä vaihtoehdot olivat selvät. Luottamuksen menetys, jonka komissio on kokenut, oli niin raskauttava, että meistä kysymykseen tulee vain mahdollisimman nopea joukkueen vaihtaminen, korostan kuitenkin, että pelkkä henkilöiden vaihtaminen ei riitä. On tarpeen toteuttaa todellisia uudistuksia, ei vain pieniä uudistuksia. Ensiksikin komission rakenteet täytyy tutkia perusteellisesti, toiseksi myös parlamentin valvontaoikeuksien laajentaminen on ehdottoman tarpeellista. Se, että tätä keskustelua käydään, on viisaiden komitean todellinen ansio, sillä kyse on loppujen lopuksi siitä, että kansalaiset eivät joudu luopumaan demokratiaa ja valvontaa koskevista vaatimuksistaan.

Donnelly, Alan
 Arvoisa puhemies, vaikka kristillisdemokraatit ovatkin lämmenneet hitaasti ajatukselle asiantuntijakomiteasta, ajatukselle, jota ne vastustivat tammikuussa, me suhtaudumme sosialistiryhmässä myönteisesti siihen, että he tukevat nyt asiantuntijakomiteaa, ja odotamme innokkaasti ryhmän toista kertomusta, joka julkaistaan parin kuukauden kuluessa. Haluan keskittyä tämän iltapäivän puheenvuorossani tähän kertomukseen.
Haluaisin kuitenkin kannanottona vain sanoa, että Euroopan unionin tulevat uudistukset, kuten edellinen puhuja sanoi, eivät rajoitu 20 komissaariin. He ovat olleet keskipisteenä viime kuukausina, mutta meidän on nyt löydettävä syyt komission laajalle ulottuviin ongelmiin ja, mikä vielä tärkeämpää, haluamme asiantuntijakomitean tekevän parannusehdotuksia. Tästä syystä toivon, että asiantuntijakomitea tarkastelee yksityiskohtaisesti komission järjestelmään liittyviä ongelmia, kun komitea kokoontuu seuraavien viikkojen aikana ja kun se tutkii yksityiskohtaisesti komission toimintaa.
Tässä ei ole kyse pelkästään poliittisesta johtajuudesta. Kysymys liittyy henkilöstöasioiden hoitoon ja varainhoitoon. Kyse on komission koko hallintorakenteesta, henkilöstön ja heidän johtajiensa välisestä suhteesta, johtajien ja pääjohtajien välisestä suhteesta, pääjohtajien ja komissaarien sekä heidän kabinettiensa välisestä suhteesta. Niinpä on erittäin tärkeää, että tässä toisessa kertomuksessa, johon meidän on nyt keskityttävä, tarkastellaan tarpeellista perinpohjaista uudistusta. Toivon, että huomisen äänestyksen päätyttyä päätöslauselmassa, jonka hyväksymme, tuodaan hyvin selvästi julki, että haluamme asiantuntijakomitean esittävän nämä suositukset. Emme kaipaa asiantuntijakomitealta yleispätevää polemiikkia vaan tarkkoja neuvoja siitä, mitä se on havainnut, ei ainoastaan viimeisten neljän vuoden osalta vaan niiden menettelyjen osalta, jotka ovat jatkuneet, kuten tiedämme, monien vuosien ajan Euroopan unionin hallinnossa.
Haasteena on löytää keinot toimia. Sosialistiryhmän kannalta on ratkaisevaa, että haluamme komission uuden puheenjohtajan astuvan virkaansa mahdollisimman pian, ja haluamme tuon puheenjohtajan tarttuvan asiantuntijakomitean kertomukseen ja varmistavan, että jokaiseen toimeen ryhdytään, ei vain 20 komissaarin osalta, ei vain komissaarien kollegiaalisuuskulttuurin osalta vaan pääjohtajien, johtajien ja komission osalta kaikilla vastuullisuuden ja hallinnon tasoilla. Jollemme tee niin, kaikki viime kuukausien toimenpiteet ovat olleet ajanhukkaa emmekä ole edistyneet lainkaan siinä, mikä on loppujen lopuksi suuri asia Euroopan unionin kansalaisille.

Tillich
Arvoisa puhemies, hyvä herra Donnelly, neuvoston puheenjohtaja sanoi, että olemme käyttäneet demokraattista oikeuttamme ja tehneet velvollisuutemme. Jos komissio olisi aikanaan ollut halukas antamaan meidän käyttöömme kaikki tiedot, emme olisi tarvinneet asiantuntijakomiteaa, ja kykenemme ehdottomasti laatimaan toisen kertomuksen yhtä hyvin kuin asiantuntijakomiteakin, jos saamme komissiolta tarvittavat tiedot.
Haluaisin tehdä komissiolle ja komission puheenjohtajalle pienen huomautuksen: ei ole niin, että kriisi alkoi silloin, kun uudistukset alkoivat, päinvastoin, Leonardo alkoi vasta vuonna 1998, ja olemme kuulleet rouva Cressonin ongelmista vasta viime kuukausina. Siksi se on tuhoisaa, samoin se, että varainhoidon valvojat ovat näyttäneet vihreää valoa kaikille rahoitushankkeille, joihin komissio on ryhtynyt ja joita asiantuntijakomitean kertomuksessa nyt arvostellaan.
Nyt kuitenkin vielä muutama sana asiantuntijakomitean kertomuksesta ja toiminnasta parlamentissa. Ketä ihmetyttää se, että sosialistien puolueryhmä kielsi niitä jäseniään puhumasta, jotka vastustivat vastuuvapauden myöntämistä vuoden 1996 osalta? Ketä ihmetyttää, että sosialistien puolueryhmä äänesti OLAFia käsitellyttä esittelijää, omaa jäsentään, herra Böschiä vastaan, ja ketä ihmetyttää, että sosialistien puolueryhmän koordinaattori talousarvion valvontavaliokunnassa lopetti työnsä puolueryhmänsä puheenjohtajan politiikan vuoksi? Siksi on todennäköisesti johdonmukaista, että sitten puolueryhmän puheenjohtaja esittää ensin epäluottamuslauseen ja vetää sen jälkeen takaisin. Jos sosialistien puolueryhmä olisi käyttäytynyt tammikuussa yhtä johdonmukaisesti kuin nyt, meillä olisi kenties jo nyt toimintakykyinen komissio ja olisimme säästyneet kriisiltä, josta me kaikki nyt puhumme!

Vanhecke
 Arvoisa puhemies, pelkäänpä, että tässä voidaan käyttää Shakespearen sanoja " paljon melua tyhjästä" , enkä usko, että nyt on laskettu perusteet uudelle alulle tai että voimme aloittaa puhtain paperein. Komission ongelmathan ovat poikkeuksetta kaikkien yhteisön toimielinten ongelmia: petokset, ystävien suosiminen, huono taloudenhoito, hämärä tukipolitiikka ja ruhtinaalliset korvaukset. Kuka uskaltaa väittää täällä parlamentissa, että vain komissio on tehnyt virheitä näissä asioissa?
On niin, että eurooppalaiset toimielimet, parlamentti mukaan lukien, ovat poikkeuksetta liian kaukana kansalaisista, jotta niiden normaali demokraattinen valvonta olisi mahdollista. Komission skandaalin pitäisi ennen kaikkea saada aikaan se, että toissijaisuusperiaatetta kunnioitettaisiin enemmän, eurooppalaista tuki- ja joulupukkipolitiikkaa vähennettäisiin huomattavasti ja että etenkin jäsenvaltiot ja niiden hallitukset ryhtyisivät harjoittamaan suurempaa valvontaa. Niin pitkään kuin näin ei tapahdu, pelkään, että mikään ei muutu perusteellisesti.

Rubatis
Arvoisa puhemies, olen yllättynyt ja surullinen todetessani, että jotkut kollegat yrittävät kerätä poliittisia irtopisteitä käyttämällä hyväkseen tilannetta, joka on erittäin vakava. Meillä on edessämme todellinen unionin toimielinten kriisi, joka meidän pitää hoitaa välittömästi. Meidän pitää ilmoittaa, että komission ero on osoittanut, että komissio kokonaisuudessaan ja sen jäsenet nimenomaan ovat osoittaneet poliittista vastuuntuntoa. Toisaalta on käynyt selväksi, että rakentamamme instituutiot toimivat, ja meidän pitää kehittää niitä.
Euroopan parlamentti on osoittanut arvolleen sopivaa malttia ja kypsyyttä hoitaessaan tätä kriisiä. Nyt on koittanut aika, jolloin johtajiemme on tehtävä rohkeita päätöksiä, päätöksiä, jotka myönteisellä tavalla tukevat unionin toimielimiä. Jotkut Eurooppa-idean vastustajat haluaisivat luultavasti käyttää tätä institutionaalista kriisiä hyväkseen vahingoittaakseen sitä ideaa, jonka vuoksi me kaikki olemme tänään täällä.
Päätökset ovat hankalia. Tyhjät tilat ja umpikujat ovat kuitenkin vaarallisia. Johtajiemme velvollisuus on tehdä välittömästi päätöksiä ja löytää selkeä ratkaisu. On myönteistä, että neuvoston puheenjohtaja jo ilmoitti, että hän tekee ehdotuksen uudeksi komission puheenjohtajaksi huhtikuussa. Mielestäni tämä ei riitä. Tarvitaan lisäksi välittömästi päätöksiä komission muista jäsenistä. Todennäköisesti syntyvät perustuslailliset kysymykset voitaneen selvittää, ja neuvosto ja Euroopan parlamentti voivat toimia Amsterdamin sopimuksen pohjalta saadakseen aikaan tarvittavat järjestelyt. Meillä on tilaisuus palauttaa heti tarvittava luottamus Euroopan unionin toimielimiin. Mielestäni olemme sen velkaa Euroopan kansalaisille ja Euroopan unionin idealle.

Castagnetti
 Arvoisa puhemies, Euroopassa puhjennut kriisi on samaan aikaan vakava ja terveellinen: vakava, koska se ilmaisee varmastikin ennennäkemättömän suuria vaikeuksia, mutta terveellinen siksi, että kuten sanottu, tästä päivästä lähtien toimielinten uudistuksen aihetta ei enää voida välttää, toimielinten uudistusta, johon on ryhdyttävä, josta on päätettävä ennen laajentumista, toimielinten uudistusta, jonka on tarjottava mahdollisuus Euroopan, euron jälkeisen Euroopan, taloudelliselle hallinnolle. Eurooppa, joka on saanut aikaan Euroopan keskuspankin tapaisia elimiä hallitakseen rahapolitiikkaa, on Eurooppa, joka tarvitsee myös arvovaltaisen poliittisen hallinnon ja arvovaltaiset poliittiset elimet. Puolustamme keskuspankin autonomiaa, mutta puolustamme sitä sikäli kuin se on autonomiaa toisesta poliittisesta vallasta, jonka on oltava olemassa. Tämä aihe ei enää ole vältettävissä.
Kaikki tapahtunut on kuitenkin myös terveellistä, sillä lopultakin on esitetty avoimuutta koskeva kysymys. Meillä kaikilla on kokemusta siitä, kuinka merkittävä tämä avoimuuden kysymys oli Euroopan komission toiminnan kannalta. Kaikilla, jotka ovat olleet tekemisissä tämän toimielimen kanssa, kaikilla, jotka ovat esittäneet hakemuksia johonkin ohjelmaan osallistumisesta, on kokemusta tiedonvälityksen vähäisyydestä ja päätösten perustelujen puutteesta. Terveellinen se on myös sen vuoksi, että asiantuntijakomitea on esittänyt myös eräänlaista uutta moraalista lainopillista ajattelua, jonka mukaan poliitikoille voidaan sanoa, että heidän ei pidä pidättäytyä tekemästä ei ainoastaan niitä asioita, joita ei saa tehdä, vaan myös sellaisia asioita, jotka eivät ole kohtuullisia, ja tätä moraalista lainoppia on pidettävä arvokkaana oppituntina, ja myös useiden valtioiden kansallisen tason johtajien on omaksuttava se, mikäli tahdomme lähentää kansalaisia politiikkaan ja toimielimiin. Ei pidä tehdä sitä, mikä ei ole sopivaa.
Minäkin toivon nopeaa ratkaisua kriisiin, minäkin toivon arvovaltaista puheenjohtajaa ja minäkin korostan sitä, että mikäli puheenjohtajan on oltava vahva ja arvovaltainen, hän ei voi olla lyhytaikainen puheenjohtaja vaan hänellä on oltava asianmukainen ajallinen ulottuvuus.

Marinho
Arvoisa puhemies, tällä kriisillä, jota kukaan ei ole toivonut ja jota kukaan ei ole myöskään estänyt, on myös uutta luova, uudistava merkitys, ja siksi sen on avattava uusi ajanjakso toimielimille ja valjastettava ne kunnianhimoisemman, avoimemman, demokraattisemman ja tietenkin myös poliittisemman Euroopan palvelukseen. Euroopan, joka kantaa samalla myös suuremman vastuun toiminnastaan ja sen valvonnasta syyllistymättä sen enempää leväperäisyyteen kuin kansankiihotukseenkaan ja etsimättä myöskään syntipukkeja.
Olemme kokeneet todellisen kasvukriisin, jossa toimielimet ovat käyneet sitä pienemmiksi, mitä suuremmiksi niiden tehtävät ovat kasvaneet. Sen tähden onkin selvää, että henkilökohtaisen vastuun ja kollektiivisen vastuun sekä yhteisön vastuun ja hallitusten vastuun välinen raja on veteen piirretty viiva. Loppujen lopuksi meillä ei ole sen enempää menneisyyden kuin tulevaisuudenkaan osalta edes ehdottoman varmoja lakitekstejä, joihin voisimme tukeutua.
Sen tähden, arvoisa puhemies, toimielimet voivat löytää ratkaisun ja oikean suunnan vain poliittista tietä. Se tarkoittaa sitä, että nyt on poliittisten päättäjien, tässä yhteydessä etenkin neuvoston ja parlamentin asia toimia nopeasti kriisin ratkaisemiseksi. Arvoisa puhemies, nopeasti ei kuitenkaan tarkoita samaa kuin hätäisesti; se tarkoittaa sitä, että neuvoston on nimettävä kohtuullisen ajan kuluessa ehdokas komission puheenjohtajaksi, ja tuon ehdokkaan on saatava parlamentilta täysi demokraattinen oikeutus, joka on välttämätön ja ehdoton edellytys sille, että tuleva komissio on vahva. Ja vahva tarkoittaa kestävää, arvoisa puhemies; vahva komissio on sellainen, jolla on poliittista tulevaisuutta. Mikään komissio ei pysty viemään eteenpäin vaatimuksia toimielinten uudistumisesta ja vahvistumisesta, jos se toimii väliaikaiselta pohjalta. Parlamentti on omalta osaltaan halukas löytämään tälle kriisille nopean ratkaisun, sillä jos kriisi jatkuu, se voi hyödyttää vain Euroopan vihollisia ja heikentää Eurooppaa vähitellen myös taloudellisesti. Sen tähden on tärkeää kuunnella parlamentin vaatimuksia, mutta parlamentti on myös valmis sopimaan ratkaisusta poliittisesti neuvoston kanssa.
Tämän kriisin keskus, arvoisa puhemies, ei ole Brysselissä, vaan kaikkien 15 jäsenvaltion pääkaupungissa. Neuvoston ja erityisesti sen saksalaisen puheenjohtajan tehtävänä on nyt paljastaa korttinsa ja kantaa vastuunsa. Me olemme täällä, omalla paikallamme, odottamassa hänen ehdotuksiaan. Onneksi, kuten neuvoston puheenjohtaja tänään totesi, näyttää siltä, että neuvosto on oikealla tiellä, terveen järjen tiellä. Toivottavasti asia on niin!

Maij-Weggen
 Arvoisa puhemies, haluan aloittaa puheenvuoroni tässä komission lähdöstä ja tulevasta Berliinin huippukokouksesta käytävässä keskustelussa kiittämällä hyviä komissaareja siitä paljosta työstä, jota he ovat viime vuosina tehneet. On valitettavaa, että ollaan tultu tähän vaiheeseen ja että tammikuussa ei reagoitu myönteisesti parlamentin vetoomukseen erottaa arvostelun kohteeksi joutuneet komissaarit, suuri osa omasta ryhmästänikään ei tukenut tätä vetoomusta. Mikäli näin olisi tapahtunut tammikuussa, komissio ja parlamentti olisivat vahvistuneet tästä taistelusta. Nyt hyvät komissaarit on viety huonojen mukana. Se on valitettavaa. Katsonkin sosialistisia ystäviämme kriittisesti, sillä jos he olisivat auttaneet meitä tammikuussa päätöslauselman suhteen, tätä ei olisi tapahtunut.
Tuemme koko komission eroa asiana, jolta ei voida välttyä. Toivomme, että uusi komissio puheenjohtajineen nimitetään hyvin pian. Meidän mielestämme komission pitää kuitenkin olla väliaikainen. Sillä oikea, lopullinen komissio voidaan nimittää vasta vaalien jälkeen. Se on minusta normaali demokraattinen sääntö. Ei jäsenvaltioissakaan koota hallituksia ennen vaaleja vaan vasta niiden jälkeen.
Mitä puheenjohtajan valintaan tulee, olisi hienoa, jos parlamentti voisi tehdä ehdotuksen. Olen ymmärtänyt, että ehdokkaita on kolme: herra Prodi, herra Solana ja herra Kok. Minusta jokainen heistä kelpaa puheenjohtajaksi, mutta kysyttäessä henkilökohtaista mielipidettäni, sanon, että näkisin puheenjohtajana mieluimmin hengenheimolaiseni herra Prodin. Hän saa tukeni. Joku, joka on saanut italialaisen byrokratian ja Italian talouden oikeille raiteille, pystyy hoitamaan Brysselinkin. Minun puolestani Prodi on sydämellisesti tervetullut.
Vielä muutama huomautus Agenda 2000 -ohjelmasta, sillä sitä käsitellään Berliinissäkin. Toivon sydämestäni, että maatalouspolitiikkaan puututaan, sillä se tapa, jolla sitä nyt toteutetaan ei ole hyvä. Toivon, että rakennerahastoja korjataan. Toivon ennen kaikkea, että Alankomaat saa aikaan parempia suorituksia Agenda 2000 -ohjelman puitteissa, kuin nyt näyttää. Sillä Alankomaiden nykyinen hallitus voi tehdä kotitehtävänsä paremmin, kuin se on tähän asti tehnyt. Odotammekin jännittyneinä, saadaanko aikaan paremmat tulokset kuin nyt näyttää. Olemme aivan yhtä kiinnostuneita Agenda 2000 - ohjelmasta kuin uudesta komissiosta.

D'Ancona
Arvoisa puhemies, Euroopan sosiaalidemokraattien ryhmän alankomaalaiset jäsenet ovat sitä mieltä, että komission päätös erota oli ainoa oikea päätös, joka oli mahdollista tehdä asiantuntijakomitean kertomuksen pohjalta. Tämä on siis toinen asia kuin se, mistä rouva Maij-Weggen juuri mainitsi, että erotetaan kaksi komissaaria petossyytösten vuoksi, ja eroaminen onkin nähtävä prosessin väliaikaisena tuloksena. Siksi on tärkeämpää, että parlamentti pyrkii yksimielisesti määrittelemään uuden asemansa neuvostoon nähden, kuin että se kiistelee siitä, mikä ryhmä käynnisti tämän prosessin.
Uuden aseman määrittelyn, uuden kulttuurin pitää ilmetä toimintaohjeiston käyttöönottona. Se sisältää komissaarien henkilökohtaisen vastuun kehittämisen ja virkamiehiä ja parlamentin jäseniä koskevien asetusten uudistamisen. Komission toisenlaista suhtautumistapaa, joka ilmenee sen työtavoissa ja suhtautumisessa parlamenttiin, voidaan kuvata lyhyesti ylimielisyyden päättymiseksi. Se merkitsee ilman muuta parlamentin voittoa, mikäli sitä ei korvata neuvoston ylimielisyydellä. Neuvoston on ehkä vaikea työskennellä kiireessä. On kuitenkin erittäin tärkeää, että uusi komissio nimitetään vielä ennen uuden Euroopan parlamentin valintaa.
On nimittäin laadittava kunnianhimoinen työohjelma, jonka Euroopan parlamentti hyväksyy, etenkin nykyinen parlamentti pystyy sanomaan komissiolle, mitä uudistuksia on tehtävä. Uuden komission on suostuttava siihen. Parlamentti voi sitten arvioida uuden komission menestyksen uuden kauden alkaessa vuonna 2000 tämän työohjelman pohjalta.
Me haluamme siis uuden komission viideksi ja puoleksi vuodeksi puolen vuoden koeajalla. Jos komissio on hyvä, sen ei tarvitse pelätä parlamentin laatimaa koetta. Sillä jokainen normaali, demokraattisesti toimiva parlamentti arvioi ministereiden toimintaa jatkuvasti.

Christodoulou
 Arvoisa puhemies, jos jäädään analysoimaan viime vuoden tapahtumia, nähdään monia asioita, jotka ovat nyt täällä keskustelun aiheena. Siitä ei ole epäilystä, että joillekin henkilöille on tehty vääryyttä, sillä monien heistä, jotka pakotettiin eroamaan, ei olisi tarvinnut erota. Epäilemättä koko tämä tapahtumaketju on ollut eri tahojen harjoittaman pikkupolitikoinnin kohteena. Tosiasia on, että tämä on nyt ohi, se on loppu, ja nyt meidän pitää keskittää huomiomme siihen, mitä olemme oppineet näistä tapahtumista, ja kuinka voimme käyttää saatuja kokemuksia Euroopan unionin sekä koko maailman hyväksi.
Olenkin sitä mieltä, että se, että oltiin valmiita tunnustamaan, että Euroopan parlamentti on paljon tärkeämmässä roolissa kuin muut toimielimet, on erittäin merkittävä asia. Tästä lähtien Euroopan parlamentin tuleekin vastata niihin odotuksiin, joita Euroopan kansoilla on näiden asioiden hoitamisen suhteen. Myös muiden on otettava opikseen. Neuvosto on esimerkiksi kovin hätäisesti myöntänyt vastuuvapauden tutkimatta ensin, mitä tosiasiassa oli tapahtunut. Lisäksi jos komissio olisi tietyissä tapauksissa aktivoitunut eri tavalla, emme olisi päätyneet tähän pisteeseen. Tärkein opetus on kuitenkin se, että meidän täytyy tuntea vastuuta niitä kohtaan, jotka piakkoin äänestävät meitä.
Arvoisa puhemies, mielestäni myös neuvoston tulee kantaa vastuunsa. Jos he eivät tee oikeaa päätöstä, joka sallii Euroopan unionin toimielinten toimia oikealla tavalla ja hyvässä yhteistyössä näinä vaikeina aikoina, ja jos jäämme osittain hallituksettomaan tilaan pitemmäksi aikaa kuin on tarpeen, pelkäänpä pahoin, että emme ole tehneet tarvittavia johtopäätöksiä tästä kriisistä, ja kaikki tämä on tapahtunut turhaan.

Lööw
Arvoisa puhemies, keskustelun tässä vaiheessa suurin osa on kai jo sanottu. Useimmat puhujat ovat todenneet, että viime viikon tapahtumat eivät ole olleet meille mieluisia, mutta ehkä se kuitenkin oli välttämätön purkaus sekä ilman puhdistamiseksi parlamentin ja komission välillä että voidaksemme pitkällä aikavälillä palauttaa kansalaisten luottamuksen unioniin.
Nyt on mielestäni aivan selvää, että voimme tehdä sen johtopäätöksen, että tämän kertomuksen saamiseksi tarvitsimme aikaa tammikuusta maaliskuuhun. Se nimittäin antaa meille aivan toisenlaisen pohjan kuin meillä oli tammikuussa rakentavien, tulevaisuutta koskevien parannusten tekemiseksi. Minuun on tehnyt vaikutuksen se, miten nopeaa ja tehokasta työtä asiantuntijakomitea on tässä asiassa tehnyt.
On arvosteltu sitä, että oli väärin antaa ulkopuolisten asiantuntijoiden tehdä tämä ja on, ja että parlamentin itsensä olisi pitänyt tehdä tämä työ. Luulen kuitenkin, että senhetkisessä politisoituneessa tilanteessa parlamentin ei olisi ollut mahdollista suorittaa puheena olevaa tarkastelua. Aivan yleisesti ottaen luulen myös, että joskus on turvauduttava ulkopuolisten tekemään arviointiin. Se on välttämätöntä, vaikka se saattaakin tuntua vaikealta, sillä työn ja rutiinien keskeltä on vaikea nähdä ratkaisuja.
Toivokaamme, että tästä kertomuksesta todellakin muodostuu komission työn todellisen uudistamisen maamerkki - ja mikä ehkä on kaikkein tärkeintä, kuten tavan takaa tällä viikolla on toistettu: avoimuutta ja valvontaa on lisättävä, mitä parlamenttikin on useasti vaatinut. Teimme niinkin myöhään kuin tammikuussa päätöksiä tätä asiaa koskevista erittäin rakentavista ehdotuksista.

Bourlanges
 Arvoisa puhemies, tästä päivästä ja paikasta alkaa uusi aikakausi. Haluaisin mukailla sitä kuuluisaa lausahdusta, jonka Goethe sanoi Valmyn iltana: Euroopan toimielimille alkaa uusi aikakausi, niiden on omaksuttava erilainen kulttuuri. Tämä kulttuuri on demokraattinen kulttuuri.
Olemmeko tämän kulttuurin arvoisia? Meidän on mielestäni vastattava yhteiseen haasteeseen. Haaste kohdistuu ensinnäkin komissioon. Se on pitkään ollut papillinen toimielin, jota uskovaisten kuoro tukee. Komissiosta tulee nyt hallituselin, joka on proosallisesti kansojen edustajien valvonnassa. Se on ärsyttävää, mutta niin se vain on.
Haaste kohdistuu myös parlamenttiin. Parlamentista on tullut institutionaalisen pelin päätekijä. Mutta, kuten maassani sanotaan, " aateluus velvoittaa" . Tämä uusi vastuu luo velvollisuuksia. Osaammeko olla vaativia kumppaneita, jotka voivat tukea komissiota toimielimenä, jota ilman kukaan meistä ei ole mitään, vai anastammeko vain pikkumaisesti ja oikullisesti sellaisen vallan, joka ei meille kuulu? Meidän on oltava vastuuntuntoisia.
Tämä uusi haaste kohdistuu kuitenkin myös neuvostoon. Sen on ensinnäkin pidettävä huoli siitä, että se antaa toisena budjettivallan käyttäjänä meidän lisäksemme komissiolle hallinnolliset toimintakeinot. Arvoisa puhemies, odotamme sitä taloudellisten näkymien kannalta - menoluokka 5. Neuvoston on myös osallistuttava täysimääräisesti demokratian peliin.
Lopuksi haaste kohdistuu valtioihin. Komissio uudisti suuren unohdetun, Amsterdamin sopimuksen. Nyt on valittava todellinen komissio, joka toimii joko kollegiaalisesti tai sitten enemmänkin puheenjohtajavetoisesti. Määräaikoja on noudatettava. Haasteisiin on vastattava yhdessä, tai sitten menetämme kaiken yhdessä.

Swoboda
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, komission eroaminen oli asiantuntijakomitean kertomuksen perusteella oikeutettua ja välttämätöntä, ja olen iloinen siitä, että niin monet kollegat kannattavat nyt kertomusta ja sen tulosta, vaikka eivät ole hyväksyneet tämän komission asettamista. Ihmisen sopii kuitenkin viisastua.
Toiseksi: asiantuntijakomitean kertomus oli tiukka, mutta ei epäoikeudenmukainen, tarkoitan, että mitä kauempana kansalaisista heidän rahansa käytetään, sitä ankarampia hallintoa ja rahojen käyttöä koskevien ehtojen täytyy olla. Kolmanneksi: Euroopan komission täytyi erota, koska se oli neuvostoon verrattuna aivan liian heikko. Toisaalta se asettui usein vahvemman rooliin suhteessa parlamenttiin. Neljänneksi: tarvitsemme voimakkaan komission, jolla on voimakas puheenjohtaja. Vain sellainen komissio on tasavertaisempi ja sopivampi parlamentin kumppani. Vahvuus merkitsee kuitenkin myös avoimuutta ja sitä, että ei toimita salamyhkäisesti.
Viidenneksi: tarvitsemme uudenlaisen tasapainon komission kollegiaalisuuden ja henkilökohtaisen vastuun välille. Kansalaisen täytyy aistia koko komission, mutta myös jokaisen yksittäisen komissaarin vastuu. Kuudenneksi: jotkut pitävät komission kriisiä ilman muuta EU: n kriisinä, mutta EU: n täytyy puolustautua ja se tekeekin sen, ennen kaikkea silloin, kun se reagoi nopeasti, ja toivon, että puheenjohtajamaa saa tahtonsa läpi Berliinin huippukokouksessa.
Seitsemänneksi: tarvitsemme uuden joukkueen, emme vain uutta puheenjohtajaa. Komissio täytyy uudistua näkyvästi uusien kasvojen avulla. Kahdeksanneksi: muutamat ovat sitä mieltä, että heidän täytyisi ja pitäisi käyttää hyväkseen komission kykenemättömyys ja virheet komission, jopa EU: n, heikentämiseksi. Minusta tämä tie on väärä enkä kannata sellaista suhtautumista. Yhdeksänneksi: olemme saaneet paljon EU: ssa aikaan, myös tämän komission avulla, joka on nyt eronnut, mutta mielestäni yhteinen talousalue ja yhteinen raha eivät riitä. Kymmenenneksi: meidän täytyy kulkea eteenpäin ympäristö-ja sosiaaliunionin tietä. Meidän täytyy kulkea eteenpäin poliittisen unionin tietä ja tarvitsemme komission ja komission puheenjohtajan, jotka kantavat tästä täyden vastuun.

McCartin
 Arvoisa puhemies, on tärkeää, kuten puhujat ovat jo huomauttaneetkin tässä keskustelussa, että tämä on komission kriisi. Se ei ole Euroopan unionin kriisi. Tästä syystä kansalaisemme tarvitsevat tällä hetkellä sitä vahvistusta, jonka he voivat saada vain ministerineuvostolta, parlamentilta ja hallintovirkamiehiltä, jotka jatkavat sitä tärkeää työtä, joka on tehtävä, kuten että he saattavat Agenda 2000: n loppuun, sääntelevät euroa ja vakuuttavat Euroopan kansalaisille, että tässä kriisissä ei ole mitään sellaista, mistä ei olisi määrätty perustamissopimuksissa ja mitä ei voi hallita.
Parlamentissa on paljon ihmisiä, jotka ovat ylpeitä ja hyvillään siitä roolista, jota parlamentti on esittänyt tässä kaikessa. Parlamentti on mielestäni kuitenkin enemmänkin kompuroinut eteenpäin kuin hahmotellut tarkkaa strategiaa kaiken tapahtuneen keskellä. Ensinnäkin talousarvion valvontavaliokunta hyväksyi vastuuvapauden myöntämisen niukalla enemmistöllä. Parlamentti kieltäytyi myöntämästä vastuuvapautta, mutta äänesti myöhemmin sen puolesta, että komissiolle ja sen puheenjohtajalle annetaan luottamuslause. Sosialistiryhmä äänesti vastuuvapauden ja komission luottamuslauseen puolesta. Herra Cox, liberaaliryhmän puheenjohtaja, äänesti vastuuvapauden myöntämisen puolesta. Niinpä meidän pitäisi muistaa, ettei alusta alkaen ollut täysin selvää, mihin olimme menossa.
Asiantuntijakomitea esitteli havaintonsa, ja näyttää siltä, että nämä havainnot, joissa ei ollut mitään uutta, johtivat komission eroon. Asiantuntijakomitea teki kantansa selvemmäksi kuin mihin parlamentti on koskaan pystynyt, joten yleisön oli hyvin helppo saada selville, missä ongelmat olivat. Seuraukset eivät mielestäni ole olleet oikeassa suhteessa komission epäonnistumiseen kollegiona. Komission epäonnistuminen on ollut nähtävillä jo kauan. Epäonnistuminen on ollut itsestään selvää, koska olemme antaneet komissiolle liikaa tehtäviä, mutta emme riittäviä varoja näiden tehtävien hoitamiseksi. Pahoittelen sitä, että pari komissaaria ei kantanut vastuutaan, mutta pahoittelen myös sitä, että niin monia hyviä ihmisiä, kuten puheenjohtaja Santer, jotka ovat tehneet paljon tärkeää työtä ja saavuttaneet suurta menestystä, on saatettu huonoon valoon Euroopan silmissä, vaikka he ovat itse asiassa kunniallisia ihmisiä, jotka ovat tehneet hyvää työtä.

Desama
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, komission eron yhteydessä puhuttiin paljon institutionaalisesta kriisistä ja poliittisesta kriisistä. Minä puhun pikemminkin kasvukriisistä.
Kun Jacques Delors oli komission puheenjohtajana, komissio nimittäin ponnahti voimakkaasti Euroopan poliittiselle kentälle, joka oli sitä paitsi pääasiassa omistettu Maastrichtin sopimukselle, yhtenäismarkkinoille, talous- ja rahaliitolle ja Euroopan kansalaisuudelle. Olimme päässeet komission klassisesta kaavasta, emmekä oikeastaan osanneet ottaa siitä opiksemme.
Siihen eivät pystyneet jäsenvaltiotkaan, jotka epäonnistuivat Amsterdamin sopimuksen osalta, koska ne eivät osanneet asettaa unionin toimielinten muuttamisesta aiheutuneita ongelmia kohdalleen. Samoin kävi parlamentille, jonka lähestymistapa tähän Amsterdamin sopimukseen on joskus ollut liian arka ja joka ei myöskään osannut ottaa asiaan haluttua etäisyyttä. Viimein ja etenkin niin kävi komissiolle, joka oli kaikkia muita paremmassa asemassa voidakseen arvioida, missä määrin sen organisaatio ja toiminta olivat täysin vanhentuneet suhteessa niihin tehtäviin, joita siltä vaadittiin, jotka se hyväksyi ja joita se pyysi.
Niinpä uuden puheenjohtajan ja uuden komission suunta on selkeä. Tarkoituksena on todellisuudessa - ennen kuin siitä tulee lakisääteistä - toimia Euroopan todellisena hallituksena kaikella sillä avoimuudella ja tehokkuudella, jota organisaatio ja hallinto edellyttävät. Kuten herra Bourlanges sanoi, demokraattisen kulttuurin on korvattava teknokraattinen kulttuuri.
Luulen, että tämä on sosialistiryhmän ansiota, koska se on kärsivällisellä strategiallaan saanut nimenomaan sen paiseen puhkeamaan, joka kalvoi toimielimiämme. Sen sijaan, että parlamentti pelaisi poliittista peliä ja osallistuisi kylätappeluihin ja välienselvittelyihin, olemme saaneet sen tekemään poliittisen eleen, ja jos Euroopan unioni hyötyy siitä tulevaisuudessa, se saa kiittää siitä ryhmäämme.

McMillan-Scott
 Arvoisa puhemies, saanen aivan ensiksi esittää monien jäsenten puolesta huomautuksen siitä, miten törkeän epäkohteliaasti komissio käyttäytyy olemalla poissa tästä keskustelusta. Neuvoston ansioksi voidaan sentään lukea, että Coreper edustaa sitä.
Minä olen luultavasti kaikkein vähiten hämmästynyt ihminen asiantuntijakomitean havainnoista, koska, kuten monet kollegat tietävät, olen tutkinut petoksia PO XXIII: ssa vuodesta 1990 lähtien. Tätä on kuvailtu laajemmin kertomuksessa, mutta siinä ei ole mitään uutta. Olen sitä mieltä, että sosialistiryhmän kollegamme, rouva Wemheuerin - joka ei ole puhunut tänään ja joka erosi ennen joulua talousarvion valvontavaliokunnasta vastalauseena sosialistiryhmän kannalle - laatimassa mietinnössä tarkasteltiin tosiaan niitä institutionaalisia kysymyksiä, joita asiantuntijakomitean oletettiin tarkastelevan.
Parlamentin tammikuussa hyväksymän päätöslauselman 1 kohdassa asiantuntijakomiteaa vaadittiin itse asiassa tarkastelemaan tapaa, jolla Euroopan komissio peittelee järjestelmällisesti petoksia, huonoa hallintoa ja lahjontaa, mutta sitä ei mainita mietinnössä, etenkään - jos saan sanoa niin - matkailuasian yhteydessä. Olemme itse asiassa saaneet vain huomata asian viivästyneen kolme kuukautta herra Ellesin selonteon jälkeen, joka palautettiin valiokuntakäsittelyyn joulukuussa sosialistiryhmän toiveista huolimatta. Selonteko sisälsi joitakin uudistuksia, jotka olisi voitu toteuttaa jo silloin. Herra van Buitenenin 9. joulukuuta antama lausunto kiersi laajalti parlamentissa, ja siinä oli kaikki parlamentin tarvitsemat tiedot, jotta se olisi tuolloin voinut antaa epäluottamuslauseen mahdollisesti yksittäisille komissaareille. Niinpä vastuu kolmen viimeisen kuukauden aikana kehittyneestä kriisistä on langetettava hyvin suurelta osin rouva Greenille. Olen kuvaillut häntä Euroopan hämmentyneimmäksi naiseksi, ja uskon edelleen, että se kuvaa häntä parhaiten.
Niinpä kertomus, josta olemme tänä iltana keskustelleet, on toisinto van Buitenenin lausunnosta. Siinä on hyvin vähän uutta, ja haluaisin vain sanoa neuvostolle, että asiantuntijakomitean kertomuksessa on tosiaan saavutettu jotakin, jos siinä suositellaan henkilöstösääntöjen ja itse komission toimintatavan perustavaa muutosta.
Saanen vain huomauttaa parlamentille, että yksikään jäsenvaltio ei ole viimeisten 18 kuukauden kuluessa missään vaiheessa vaatinut toimielinten uudistamista Coreperin välityksellä tai muutenkaan. Niiden on korkea aika tehdä niin.

Blak
Arvoisa puhemies, riippumattoman asiantuntijakomitean laatiman kertomuksen johtopäätökset ovat täysin selviä. Komissio ei ole pystynyt poliittisesti valvomaan omaa hallintoaan. Se on todellakin kertomuksen pelottavin johtopäätös. Se nimittäin tarkoittaa sitä, että komission työntekijät voivat toimia ilman ohjausta ja kaiken kattavia poliittisia suuntaviivoja. Sellainen ilmapiiri on otollinen lahjonnalle, sukulaisten suosimiselle ja epäsäännönmukaisuuksille. Seuraava riippumattoman asiantuntijakomitean laatima kertomus on onneksi käänteentekevä komission virkamieskulttuurin kannalta, ja suurin taistelu käydäänkin tässä asiassa. Meidän on suoritettava laaja henkilöstöuudistus, johon mielestäni pitäisi kuulua elinikäisten työpaikkojen lakkauttaminen, ja niiden sijaan meidän olisi otettava käyttöön määräaikaiset työpaikat. Nyt emme tietenkään saa aloittaa kaikkiin komission virkamiehiin kohdistuvaa ajojahtia. On monia, jotka ovat tehneet ahkerasti hyvää työtä, mutta täytyy olla mahdollista heittää pois mädät omenat. Taistelusta tulee kova. Henkilöstöjärjestöt taistelevat kaikin voimin, kun he huomaavat ainutlaatuisten etuoikeuksiensa katoavan. Riippumattoman asiantuntijakomitean laatima kertomus asettaa yhteiseen vastuuseen komissaarit, jotka ovat viimeinkin hyväksyneet yhteisen vastuunsa ja eronneet koko komissiona. Senhän me voimme nähdä - he eivät ole tänä iltana läsnä. Parlamentti olisi erottanut koko komission, jos he eivät olisi itse eronneet.
Tanskalaisten sosiaalidemokraattien valtuuskunnassa olemme siksi yksimielisiä siitä, että emme äänestä sellaisen komission uudelleen nimittämisen puolesta, joka on lähes samanlainen kuin juuri eronnut komissio. Tämä ei ole henkilökysymys, vaikka eräs henkilö onkin yrittänyt tehdä asiasta sellaisen. Kysymys on periaatteista, ja haluamme kehottaa kollegoitamme sivuuttamaan kansalliset puoluepoliittiset näkökohdat. Tarvitsemme uutta verta.
Lopuksi haluaisin läksyttää neuvostoa. Viidentoista kumileimasimen politiikan on nyt loputtava! Kansalliset hallitukset eivät ylipäänsä ole osoittaneet kantavansa mitään vastuuta tästä asiasta. Ne ovat vuodesta toiseen hyväksyneet vuosikertomukset silmää räpäyttämättä, joten meidän olisi ehkä ensi kerralla harkittava neuvoston erottamista. Haluaisin vielä sanoa ystävälleni McMillian-Scottille, että mielestäni on halpamaista nolata Pauline Green, kun hän ei ole läsnä, mutta niinhän Englannin konservatiivit tunnetusti toimivat. He ovat todellisia pöllöjä!

Stenzel
 Arvoisa puhemies, Euroopan komission kuukausia kytenyt kriisi on yhdessä eroamisen kanssa antanut saman selvästi havaittavan ja erittäin odotettavissa olleen merkin. Brysselillä on oma Watergatensa, ja nyt on tehtävä johtopäätökset, jotta Euroopan parlamentin ja komission, suuren yleisön ja koko Euroopan unionin välisestä luottamuskriisistä selviydytään. Euroopan komission kriisi ei koske vain komissiota. Se on ennemminkin Euroopan unionin kriisi. Siitä selviämiseksi tarvitaan lyhyen aikavälin toimia ja kestäviä uudistuksia. Lyhyen aikavälin toimiin kuuluu se, että Euroopan unionin jäsenvaltiot nimittävät komission uuden puheenjohtajan mahdollisesti jo Berliinissä ja että asiantuntijakomitean kertomuksessa selvästi arvosteltuja komissaareja ei enää valita tulevaan komissioon.
Kestäviin uudistuksiin kuuluu se, että neuvosto vahvistaa mahdollisimman pian menettelyn, joka mahdollistaa yksittäisten komissaarien asettamisen vastuuseen virheellisistä toimista, väärinkäytöksistä ja petoksista. Välttämättömyydet, joita Euroopan unioni nykyään joutuu kohtaamaan, eivät enää pitkään aikaan ole olleet sopusoinnussa poliittisen todellisuuden vaatimusten kanssa. Amsterdamin sopimus sisältää tältä osin jo huomattavia parannuksia. Ne eivät yksinään kuitenkaan riitä. Viimeistään uudessa hallitusten välisessä konferenssissa täytyy vahvistaa menettely, joka mahdollistaa yksittäisten komissaarien asettamisen vastuuseen. Myös petosten torjuntaa täytyy parantaa kestävästi. 80 % petoksista tapahtuu yksittäisissä jäsenvaltioissa. Tämän epäkohdan poistamiseksi ei tarvita ainoastaan riippumatonta, petosten torjunnasta vastaavaa virastoa OLAFia, vaan myös Euroopan tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa on laajennettava. Sen täytyy voida tutkia petoksia paikan päällä yhteistyössä paikallisten ja kansallisten korkeimpien tuomioistuinten ja viranomaisten kanssa.
Euroopan parlamentin valvontaoikeutta ei saa missään tapauksessa heikentää. Asiantuntijakomitean kertomus oli arvokas, mutta se pitäisi saattaa loppuun 20. huhtikuuta mennessä, ja komitean pitäisi tutkia ennen kaikkea virkamiestasoa, sillä tästä komissiosta ei pidä voida sanoa: komissaarit tulevat ja menevät, mutta virkamiehet pysyvät!

Myller
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin komissiohan erosi, koska komission toimia tutkinut riippumaton asiantuntijakomitea totesi komissiota johdetun huonosti. Puheenjohtaja Santer teki aivan oikeat johtopäätökset ja otti vastuun siitä. Tämä prosessi on osoittanut sen, että oli erittäin tärkeätä perustaa tämä riippumaton asiantuntijakomitea, koska vain sen työn kautta olemme päässeet käsiksi todellisiin ongelmiin. Ilman tätä työtä me olisimme ikään kuin pyyhkäisseet asiat maton alle sillä, että olisimme saaneet pari kolme komission jäsentä erotettua ikään kuin malliksi. Kun nyt luemme tätä raporttia, vaikuttaa siltä, että tuskin olisimme edes onnistuneet erottamaan kaikkia oikein perustein.
Meidän on kuitenkin pidettävä mielessä se, että tulevaisuudessa tarvitsemme hyvää yhteistyötä neuvoston kanssa. Uusi komissio on nimitettävä pikaisesti. Oli erittäin hyvä kuulla neuvoston puheenjohtajavaltion edustajan kertovan, että Amsterdamin sopimusta kunnioitetaan tässä yhteydessä. Näitä valtakuvioita punnittaessa on kuitenkin syytä muistaa, että tulevan Berliinin huippukokouksen tärkein asia on Agenda 2000 -asiakirjan hyväksyminen, ja nykytilanteessa on erittäin tärkeää, että Berliinissä onnistutaan.
Täällä on käytetty puheenvuoroja myös sen puolesta, ettei uudessa komissiossa voisi olla nykyisen komission jäseniä. Mielestäni tätä on tutkittava lähtien siitä, mitä me haluamme komissiolta. Tavoitteena tulee olla komission toiminta- ja hallintokulttuurin parantaminen, ja komission jäseniksi on saatava henkilöitä, jotka kykenevät tämän tekemään. Nykyistä tilannetta on käytettävä hyväksi. On saatava aikaa ja voimaa uudistuksiin ja sellaiset henkilöt johtamaan uudistusta, jotka todella kykenevät sen tekemään.

Reding
 Arvoisa puhemies, Jacques Santer on osoittanut poliittista rohkeutta. Hän kantoi täyden vastuun erotessaan koko komissionsa kanssa, ja suhtaudun myönteisesti tähän suoraselkäisyyteen. Pahoittelen kuitenkin samanaikaisesti sitä, että sellainen komissio, joka on tehnyt erinomaista työtä koko toimikautensa aikana, joutuu eroamaan. Jos komissaari Cresson, jonka vehkeilyt olivat jo tammikuussa kaikkien tiedossa, olisi eronnut oma-aloitteisesti, niin kuin hänen olisi pitänytkin tehdä, Euroopassa ei olisi poliittista kriisiä.
Toivon, että uudessa komissiossa ei voi enää harrastaa kansallisia karkuretkiä komissaari Cressonin tapaan. Toivon, että uusi komissio on sellainen, joka on voimakas ja jota tämän vuoden kesäkuussa valittava Euroopan parlamentti tukee.
Arvoisa puhemies, haluaisin myös käyttää tilannetta hyväkseni osoittaakseni kunnioitustani puheenjohtaja Jacques Santerille ja hänen komissionsa enemmistölle, koska komissio käynnisti historiallisesti merkittäviä hankkeita: euron, laajentumisen ja Agenda 2000: n. Komissio halusi lisäksi tehdä perusteellisia uudistuksia, jotta lahjonnan vastainen taistelu tehostuisi.
On ironista, että Santerin komissiosta tuli omien uudistustensa ensimmäinen uhri. Toivokaamme, että niiden aloitteiden avulla, joita Santerin komissio teki, seuraava komissio voi olla avoimempi, demokraattisempi ja tehokkaampi.

Malone
Arvoisa puhemies, olen todella tyrmistynyt konservatiivipuolueen ja heidän johtajansa tänä iltana esittämästä huomautuksesta, mutta en ole hämmästynyt. Se vain vahvistaa sitä, mitä olen heistä aina ajatellutkin.
Meille annetaan kertomuksessa kuitenkin mahdollisuus uuteen alkuun. " Meillä" tarkoitan kaikkia Euroopan unionin toimielimiä. On aloitettava komission uudistamisella. Ministerineuvoston ja kansallisten hallitusten on myös tarkasteltava toimintaansa kriittisesti ja pohdittava, ovatko ne aina toimineet unionimme parhaan edun mukaisesti.
Ministerineuvosto tekee tällä viikolla hyvin tärkeitä päätöksiä, joilla tiedämme olevan kauaskantoista vaikutusta Euroopan unionin tulevaan menestykseen ja uskottavuuteen. Toivokaamme, että ministerineuvosto tekee nämä päätökset samassa avoimuuden ja vastuullisuuden hengessä ja demokratiaa kunnioittaen kuin se vaatii oikeutetusti komissiolta.
Komission on havaittu syyllistyneen rikkomuksiin. Ehdottaisin tähän ratkaisuksi ensinnäkin, että kaikista nimityksistä ja sopimuksista ilmoitetaan avoimesti, että niistä päätetään riippumattomasti ja että parlamentti tarkastelee niitä. Komission henkilöstön pitäisi lopettaa oman valtakuntansa luominen ja toimia kollektiivisesti yhteisön edun nimissä.
On tehtävä loppu käytännöstä, jonka mukaan komission ylempien nimitysten yhteydessä noudatetaan itse asiassa kansallista kiintiötä. Komissaareilla pitäisi olla oikeus nimittää oma kabinettinsa, mutta se olisi tehtävä täysin avoimesti. Jokaisen komissaarin pitäisi perustella nimitykset antamalla riippumattomalle asiantuntijalle tarkat tiedot henkilön kelpoisuudesta työhön. Ehdoton edellytys on, että jokainen kabinetin jäsen eroaa komissaarin erotessa. Ei enää haamuhyppyjä komission henkilökunnan tärkeisiin asemiin.
Näitä ja muita uudistuksia kaivataan kipeästi kansallisten hallitusten osalta. Yleisölle on tehtävä tiettäväksi, että hallitusten ja ministerineuvoston on usein tapana syyttää komissiota, kun asiat menevät pieleen. Kuten täällä on huomautettu, kansalliset hallitukset hallinnoivat suurta osaa EU: n rahoituksesta, ja tällä alalla on saatu huomattavasti todisteita petoksista ja rikkomuksista. Asian hoitaminen kuuluu hallitusten vastuulle.
Ja lopuksi, arvoisa puhemies, sanoisin, että mitä ministerineuvoston rooliin tulee, tiedämme sen kokoontuvan yksityisesti. Se on vielä yksi niistä jäljellä olevista Euroopan hallintoelimistä, jossa päätökset tehdään suljetuin ovin, ja tästä on tehtävä loppu.

Cunha
 Arvoisa puhemies, kertomuksen loppuhuomautuksista kiistanalaisin on viimeiseen kappaleeseen sisältyvä johtopäätös, jonka mukaan poliittinen vastuu kuuluu koko komissiolle kollegiaalisena elimenä siitä huolimatta, että vastuukysymysten taipumus hämärtyä tuli selkeästi esiin tutkimuksen aikana. Kyseessä oli järeä johtopäätös, jonka jälkeen komissiolla ei ollut muuta mahdollisuutta kuin erota, ja sen se tekikin kaikin puolin arvokkaasti.
Tämä kriisi tuli pahimpaan mahdolliseen aikaan, sillä unioni on parhaillaan Agenda 2000: ta koskevien neuvottelujen loppuvaiheessa, ja juuri niiden ratkaisusta riippuu pitkälti yhteinen tulevaisuutemme ja erityisesti koheesion piiriin kuuluvien maiden, esimerkiksi minun maani tulevaisuus, samoin kuin Itä-Euroopan tulevien jäsenmaiden ja yhteisön viljelijöiden tulevaisuus. Tiettyjen poliittisten voimien osoittama raivokas tahto murskata tämä komissio saa minut epäilemään, että heidän etujensa mukaista olisi pitää komissio heikkona, sillä jos komissio on heikko, heidän on teoriassa helpompaa viedä läpi omat minimalistiset tavoitteensa unionin tulevaisuuden osalta.
Järkevintä mielestäni olisi, että tämä komissio jatkaisi toimituskomissiona, koska se tuntee hyvin ne asiakokonaisuudet, joista parhaillaan käydään neuvotteluja, ja voisi siten osaltaan varmistaa, että neuvottelut sujuvat nopeammin, tehokkaammin ja tasapainoisemmin. Suhtaudumme kuitenkin avoimesti myös muihin järkeviin ratkaisuihin. Tärkeintä on, että Agenda 2000: ta koskevien neuvottelujen tahti ja tasapuolisuus eivät kärsi ja että unionin strategiset edut eivät vaarannu. Haluan lopuksi todeta vastustavani ajatusta siitä, että riippumaton asiantuntijakomitea laatisi vielä toisen kertomuksen. Tarvitsemme vahvan komission, jossa poliittinen vastuu on tärkeämmällä sijalla kuin byrokratia. Tarvitsemme parlamentin, joka hoitaa aktiivisesti budjettivalvontaan liittyvää tehtäväänsä, ja tarvitsemme elimen, joka taistelee tehokkaasti petoksia vastaan. Jos toimielimet eivät nykyisellään kykene hoitamaan näitä tehtäviä riittävän tehokkaasti, on ryhdyttävä tarpeellisiin uudistuksiin. Emme kuitenkaan voi tehdä poikkeusratkaisuista ikuisia. Toimielinten on jo aika toimia ja kantaa poliittinen vastuunsa.

Fayot
Arvoisa puhemies, sallinette minun ensinnäkin osoittaa kunnioitustani maanmiehelleni, Jacques Santerille, joka ei kuulu puolueeseeni mutta jonka tärkeää poliittista työtä komission johdossa arvostan. Haluaisin tässä korostaa Jacques Santerin poliittista menestystä mutta myös sitä kierrettä, joka johti hänen tuhoonsa, ja haluaisin sanoa myös, että hänen omalla ryhmällään, PPE-ryhmällä, on raskas vastuu asiassa.
Arvoisa puhemies, kaikki ovat sanoneet täällä, että tarvitsisimme nopeasti uuden voimakkaan komission, joka kykenisi syvällisiin uudistuksiin. Yhdyn tietenkin näin julistettuun periaatteeseen. Haluaisin kuitenkin korostaa sitä uutta tilannetta, johon joudumme.
Parlamentti hyväksyy uuden komission. Parlamentti valitsee puheenjohtajan, komission uuden puheenjohtajan, ohjelman perusteella. Parlamentin ja komission välille syntyy uudenlainen suhde. Parlamentti hyväksyy toimikaudeksi komission ja sen ohjelman. Näin ollen komission hyväksyvää parlamenttia sitoo toimikauden ajan sopimus. Parlamentin on pidettävä itsensä kurissa, sen on oltava poliittisesti kypsä. Parlamentin on päästävä pysyvään enemmistöön voidakseen toteuttaa sen, mitä komissio aikoo ehdottaa. Parlamentti ei voi enää tyytyä vaihteleviin enemmistöihin, koska uhkana on kaikenlainen kiristys, etenkin euroskeptikkojen tai unionin vastustajien taholta.
Arvoisa puhemies, tämä parlamentaarinen demokratia, joka Eurooppaan näin syntyy, edellyttää myös sitä, että äänestäjät antavat parlamentille legitiimiyden. Tästä syystä en hyväksy sitä, että vanha parlamentti antaa uudelle komissiolle legitiimiyden. Tehtävä kuuluu uudelle parlamentille, joka valitaan 13. kesäkuuta pidettävillä vaaleilla.

Burenstam Linder
 Arvoisa puhemies, sosiaalidemokraateilla on suuri vastuu siitä, että EU: ssa vallitsee nyt rakenteellinen kriisi. He äänestivät viime vuoden joulukuussa komission varainhoitoa koskevan vastuuvapauden myöntämisen puolesta. Tämä ja se asenne, joka äänestyksestä heijastui ja joka sitä edelsi, merkitsi sitä, että komissio ei tuntenut tarpeeksi suurta painetta tehdäkseen uudistuksia niin ajoissa, että nykyiseltä tilanteelta olisi voitu välttyä. Sosiaalidemokraatit antoivat tammikuussakin tukensa komissiolle äänestämällä epäluottamuslausetta käsittelevää ehdotusta vastaan.
Siinä tilanteessa, johon olemme nyt joutuneet, on välttämätöntä, että uusi komissio, jonka toimivalta ulottuu vuoteen 2000 asti, voi aloittaa toimintansa ennen tämän vuoden kesäkuussa pidettäviä Euroopan parlamentin vaaleja. Valitsijat eivät ymmärrä muunlaista toimintaa. Se on välttämätöntä myös siksi, että komissiolla on keskeinen asema aloitteiden tekemisessä ja sopimuksien noudattamisen valvomisessa. Kaikki esityslistalla olevat suuret kysymykset edellyttävät sitä, että poliittinen työ todellakin voi jatkua.
Antavatpa eri hallitukset mitä lausuntoja tahansa, uuden komission toimikausi kestää vain tämän vuoden loppuun. Uuden Euroopan parlamentin on harkittava, millainen puheenjohtaja ja millainen komissio unioniin valitaan kaudelle, joka kestää vuodesta 2000 vuoteen 2004. Vaalien tulosta on kunnioitettava perustamissopimuksen mukaisesti. Hanketta ja aikataulua hankaloittaa se, että komissio täytyy valita kahdessa vaiheessa, että nykyisen parlamentin jäljellä oleva toimikausi on niin lyhyt ja että samaan aikaan on sovellettava kahta eri perustamissopimusta. Tässä hankkeessa Euroopan parlamentin merkitys on tullut selvästi esiin. Ministerineuvosto ei ole saanut aikaan mitään hallinnollisia uudistuksia. Jotta parlamentin sanoilla voi olla kuitenkin painoarvoa, on tärkeää, että parlamentin sisäisiin oloihin ei voi kohdistua arvostelua. On hyvä, että parlamentti on eri vaiheissa tehnyt tärkeitä muutoksia täällä voimassa oleviin työehtoihin. Uusi ehdotus Euroopan parlamentin jäseniä koskevasta ohjesäännöstä on jätetty ministerineuvostoon hyväksyttäväksi. Tämäkin asia pitää käsitellä loppuun ennen Euroopan parlamentin vaaleja.

Matikainen-Kallström
Arvoisa puhemies, komission eroaminen viisaiden komitean julkistettua raporttinsa oli oikea johtopäätös. Maaliskuusta 1998 lähtien parlamentin EPP-ryhmä on johdonmukaisesti tuonut esiin komission työskentelyssä ilmenneitä epäkohtia. Eroon johtaneen raportin tulokset ainoastaan tuovat talousarvion valvontavaliokunnan tekemän työn vielä kertaalleen mustana valkoisella eteemme. Kohtuullista olisi ollut, että laiminlyönneistä, huonosta hallinnosta ja nepotismista syytetyt komission jäsenet olisivat jo itse ymmärtäneet erota aiemman tiedon valossa, varsinkin kun parlamentilla ei ole oikeutta erottaa yksittäistä komissaaria. Jatkossa on tarpeen selvittää syntyneen sopan ainekset perinpohjin ja tarkastella myös komission virkamiesten toimintaa. Viisaiden komitean työn jatkaminen ei kuitenkaan ole tähän ratkaisu. Parlamentilla on jo nyt olemassa keinot valvoa komission toimintaa. Parlamentin tehtävä on varmistaa, että komissiossa meneillään olevat myönteiset uudistukset toteutetaan ja ilmeneviin ongelmiin puututaan ripeästi.
Tämänhetkinen tilanne on unionin kannalta hankala. Väliaikainen komissio on täten nimitettävä nopeasti, niin että unioni on toimintakykyinen jo uuden parlamentin aloittaessa toimintansa kesäkuun vaalien jälkeen. Luonnollisestikin väliaikainen komissio työskentelee vain vuoden loppuun asti, jolloin uusi parlamentti harkiten valitsee komission seuraavaksi viisivuotiskaudeksi. Komissioon emme tarvitse kotimaan politiikassa epäonnistuneita tai hyllytettyjä kehäraakkeja. Jäseniä valittaessa onkin kiinnitettävä huomiota valittavien kykyyn johtaa unionin toimintoja ja kantaa päätöksistään sekä henkilökohtainen että kollektiivinen vastuu. Parlamentti on nyt saanut aikaan suuren poliittisen muutoksen ja sen on oltava valmis kantamaan vastuu uudistusten loppuunsaattamiseksi. Unionin kurssia ollaan nyt kääntämässä kohti avoimempaa ja demokraattisempaa kansalaisten Eurooppaa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Matikainen-Kallström.
Olen vastaanottanut 8 työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä tämän keskustelun päätteeksi.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 15.00.
Istunto keskeytettiin klo 20.35 ja sitä jatkettiin klo 21.00.

EHTY: n ja KEDOn assosiointisopimus - EU: n suhteet Korean demokraattiseen 
  
 kansantasavaltaan
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Tindemansin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0104/99) Euroopan atomienergiayhteisön Korean niemimaan energia-alan kehitysjärjestöön (KEDO) liittymistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tehdystä sopimuksesta (C4-0483/97), -Spencer esitti ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan Euroopan unionin suhteita Koreaan koskevat suulliset kysymykset neuvostolle (B4-0147/99) ja komissiolle (B4-0148/99).Kuten puheenjohtaja tämän istunnon alussa totesi, neuvosto muistuttaa, ettei se voi olla läsnä Berliinin Eurooppa-neuvoston kokouksen valmisteluiden takia.

Tindemans
 Arvoisa puhemies, tässä on kyse erittäin vakavasta asiasta, mistä parlamentin jäsenet ovat tietoisia, nimittäin Korean niemimaan energia-alan kehitysjärjestöstä (KEDO) ja suhteista Pohjois-Koreaan, maahan, joka elää täydellisessä eristäytyneisyydessä ja jossa vallitsee tällä hetkellä todellinen nälänhätä. Tämä keskustelu on siis hyvin vakava. Olen päättänyt käsitellä tässä kolmea kohtaa.
Ensiksi itse KEDOa. Parlamentissa on jo käyty ensimmäinen keskustelu, jossa otimme kantaa rahoituksen ensimmäiseen vaiheeseen. KEDO perustuu hankkeeseen, jonka tavoitteena oli estää ydinaseiden leviäminen Pohjois-Koreassa ja saada maa tiiviimmin osaksi kansainvälistä yhteisöä. Vuonna 1993 pelättiin, että Pohjois-Korea ottaisi ydinmateriaalia Neuvostoliiton ajalle tyypillisistä ydinvoimaloistaan, grafiittijäähdytteisistä reaktoreistaan, tarkoituksenaan etsiä tälle materiaalille sotilaallinen kohde. Tätä epäilyä vahvisti vielä Pohjois-Korean uhkaus sanoutua irti ydinaseiden leviämisen ehkäisyä koskevasta sopimuksesta. Silloin Yhdysvallat teki sopimuksen, jossa Pohjois-Korea lupasi jäädyttää ydinohjelmansa ja purkaa ydinvoimalansa, mikäli se saisi puolestaan kaksi kevytvesireaktoria ja sille toimitettaisiin siirtymäkautena raskasta polttoöljyä.
KEDO oli siis amerikkalainen aloite, johon myös Etelä-Korea ja Japani osallistuivat tehtävän toteuttamiseksi. Voi tuntua oudolta pyrkiä ydinvoiman laajentumisen estämiseen rakentamalla kaksi uutta ydinvoimalaa. Nämä kevytvesireaktorit ovat kuitenkin turvallisempia ja niiden käyttö sotilaallisiin tarkoituksiin on vaikeampaa.
Euroopan unioni esitti uuden Aasian-strategiansa, jonka tarkoituksena on luoda paremmat suhteet Aasian mantereeseen. KEDOn jäseneksi liittyminen on oikeastaan tämän politiikan mukaista, ja se antaisi oman panoksensa Koillis-Aasian turvallisuuteen. Näin osoitettaisiin myös solidaarisuutta aasialaisille kumppaneillemme ja yhteistyö Yhdysvaltain kanssa toisi taloudellista etua eurooppalaiselle teollisuudelle, sillä se otettaisiin huomioon KEDO-sopimuksia tehtäessä.
Ulkopoliittiset seikat ovat siis tärkeitä päätettäessä KEDOon liittymisestä. Parlamentin ulkoasiain valiokunta kävi monia keskusteluja ja käytti 18 kuukautta laatiakseen teille mahdollisimman kattavan ja asianmukaisen mietinnön. Se on tehnyt yhteistyötä budjettivaliokunnan, tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan kanssa. Muut valiokunnat, jotka ovat myös suoraan kiinnostuneita tästä mietinnöstä, ehdottavat nyt liittymistä KEDOon ja ovat sitä mieltä, että parlamentin tehtävänä on mahdollistaa liittyminen, myös taloudellisesti.
Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni alusta lähtien ja sanoa, että yhteistyö tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan ja budjettivaliokunnan kollegojen Fordin ja Brinkhorstin kanssa on ollut esimerkillistä. Se oli miellyttävää ja me voimmekin toistaa usein, että me kolme olimme yhtä mieltä johtopäätöksistä.
On olemassa kuitenkin yksi ongelma. Neuvosto on päättänyt, että Euratomin on tehtävä liittymissopimus. Perustamissopimus, johon Euratom perustuu, ei velvoita tiedottamaan parlamentille tai kuulemaan sitä. Neuvosto ja komissio tekivät niin vapaaehtoisesti. Koska Euroopan unionin liittyminen KEDOn jäseneksi johtaa talousarviosta saatavien varojen käyttöön, mistä ulkoasiain valiokunta, tutkimusta ja teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta ja budjettivaliokunta olivat selvillä täysistunnossa, tulokseksi uhkasi tulla maksujen hyväksymättä jättäminen, mikäli ei päästäisi sopimukseen parlamentin osallistumisesta sellaisten kansainvälisten sopimusten tekemiseen, joita tehdään tulevaisuudessa Euratom-sopimuksen puitteissa.
Arvoisa puhemies, yhteyksien ja kirjeenvaihdon ansioista olemme jo päässeet sopimukseen ensimmäisestä vaiheesta, josta puhuin. Mitä saamme nyt todeta: minä esittelijänä ja kaksi valmistelijaa sekä yksi virkamies olimme Pohjois-Koreassa 5. 14. joulukuuta ja Euratom on tehnyt uuden sopimuksen 15. joulukuuta Kanadan kanssa eurooppalaisten toimielinten myötävaikutuksella. En ole pikkutarkka. En halua aiheuttaa turhaan ongelmia, mutta tämä ei ole missään tapauksessa hyväksyttävää toimintaa suorilla vaaleilla valitulta parlamentilta, jolla on myös vastuu äänestäjiään kohtaan. Emme voi hyväksyä sitä, että on hyväksytty sopimus, jonka aiheuttamiin kuluihin pyydetään meidän hyväksyntäämme. Emme voi hyväksyä sitä, ellei meille anneta asiasta tietoja ja ellei meitä kuulla.
Viime päivinä tästä on puhuttu paljon, mutta en puutu siihen laajemmin. Komissaari Sir Leon Brittan on antanut ulkoasiain valiokunnalle selvityksen, josta saimme sellaisen vaikutelman, että suostuimme sopimukseen. Tänään iltapäivällä luimme kirjeen, jonka Sir Leon Brittan on lähettänyt parlamentin puhemiehelle ja jossa edellä mainittu kirjoittaa, kuinka komissio aikoo käyttäytyä tällaisissa tapauksissa tulevaisuudessa. Olen tyytyväinen voidessani sanoa tässä tilaisuudessa, että tuon kirjeen sisältö tyydyttää meitä. Myös Sir Leonin valiokunnalle antama selvitys joidenkin kohtien tulkitsemisesta oli tyydyttävä, joten me voimme ehdottaa tänään parlamentille myönteisten johtopäätösten tekemistä koko KEDO-asiassa.
Haluaisin kuitenkin vielä puhua toisesta asiasta. Kun me neljä, esittelijä ja kaksi valmistelijaa ja yksi virkamies, olimme Pohjois-Koreassa, meillä oli hyvin mielenkiintoisia tapaamisia. Emme voineet välttää tapaamisten ehdottamista korkeimmissa asemissa olevien henkilöiden kanssa ja tapaamiset järjestyivätkin. Kävimme joskus pitkiäkin keskusteluja parlamentin puhemiehen, ulkoministerin, varaulkoministerin, energiaministerin, armeijan tiedottajan, ja muiden henkilöiden kanssa. Olimme vaikuttuneita tilanteesta. Sanoin jo, että maassa vallitsee nälänhätä. Tämä maa on täysin eristäytynyt. Tulimme vakuuttuneeksi siitä, että humanitaarista apua on jatkettava, että yhteistyötä sikäläisten elinten kanssa on parannettava, jotta apua voitaisiin tarjota tehokkaammin. Vakuutuimme luonnollisesti siitä, että meidän on tehtävä kaikkemme ydinaseiden leviämisen ehkäisemiseksi ja tämän maan vapauttamiseksi eristäytyneisyydestään ja saattamiseksi osaksi kansainvälistä yhteisöä ja että KEDO voi antaa panoksensa tähän. Uskomme, että pohjoiskorealaiset olisivat valmiit parlamentin kutsumana tapaamaan täällä erikoistuneita komissioita. Ehdotamme sitä päätöslauselmassa. Olemme myös sitä mieltä, että paremmat diplomaattisuhteet voivat saada aikaan hyviä tuloksia. EU: n 15 jäsenvaltiosta vain Ruotsilla on suurlähetystö Pohjois-Koreassa. Vain Ruotsilla, ei muilla. Voivatko korealaiset avata nyt yhteystoimiston täällä? Voimmeko me vahvistaa diplomaattista läsnäoloamme siellä ja voiko Euroopan unioni tehdä aloitteen asiassa? Me kannatamme sitä. En puutu asiaan enempää.
Kolmas asia, josta puhun, liittyy herra Spencerin esittämiin kahteen kysymykseen. En tiedä, saanko lukea ne vielä ääneen. Kysymykset kuuluvat seuraavasti: voiko neuvosto esittää kantansa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden ja Korean demokraattisen kansantasavallan suhteiden kehityksen mahdollisuuksista ja toivottavuudesta tulevaisuudessa hiljattain tapahtuneen poliittisen vuoropuhelun avaamisen pohjalta? Mitä mieltä neuvosto on Koillis-Aasian tämänhetkisestä turvallisuustilanteesta? Mitä neuvotteluja käydään tällä hetkellä tai todennäköisesti tulevaisuudessa Korean tasavallan, Japanin ja Yhdysvaltain kanssa?
Hänen toinen kysymyksensä kuului: voiko komissio määritellä kantansa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden ja Korean demokraattisen kansantasavallan suhteiden kehityksen mahdollisuuksista ja toivottavuudesta tulevaisuudessa hiljattain tapahtuneen poliittisen vuoropuhelun avaamisen ja komission hiljattain antaman lausunnon pohjalta, jossa käsitellään Euroopan unionin politiikkaa Korean kansantasavaltaan nähden? Mitä mieltä komissio on Koillis-Aasian tämänhetkisestä turvallisuustilanteesta? Mitä neuvotteluja käydään tällä hetkellä tai todennäköisesti tulevaisuudessa Korean tasavallan, Japanin ja Yhdysvaltain kanssa?

Brinkhorst
Arvoisa puhemies, puhun kahdessa ominaisuudessa - liberaaliryhmän ja budjettivaliokunnan puolesta. On aika ironista, että samana päivänä, kun keskustelemme komission eroamisen seurauksista, keskustelemme myös KEDOon liittyvästä kysymyksestä. Budjettivaliokunta on eräässä mielessä toiminut tukivaliokuntana. Kun neuvosto päätti yksipuolisesti helmikuun lopulla 1996, että KEDOa tuettaisiin talousarvioon sisällytettävin varoin, meille oli aivan selvää, että ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan, jota ei ollut kuultu, pitäisi ilmaista kantansa. Tämä juttu on kestänyt jonkin aikaa, ja Euroopan unionin talousarviossa on vieläkin varaus sitä varten.
Perussyy liittyy tänään aikaisemmin käymäämme keskusteluun. Syy liittyy demokratiaan ja vastuullisuuteen. Tästä syystä se liittyy siihen kysymykseen, voimmeko tulevaisuudessa käydä parlamentissa keskusteluja aivan perimmäisistä kysymyksistä - kuten kaikissa normaaleissa parlamenteissa. Euratom-sopimus on 40 vuoden ikäinen. Siinä annetaan komissiolle ja neuvostolle hyvin laaja-alaiset toimivaltuudet. Parlamentille ei anneta toimivaltuuksia. Niinpä kun komissio päätti hyväksyä sopimuksen, se valitsi Euratom-sopimuksen 101 artiklan, eikä tässä sopimuksessa määrätä edes parlamentin kanssa neuvottelemisesta tai sille tiedottamisesta.
Näillä perusteilla - ja sanon tämän ujostelematta - budjettivaliokunta päätti sijoittaa varat varauksiin, kunnes ulkoasiainvaliokunta ja tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta saatiin tarkoituksenmukaisella tavalla mukaan. Olemme toimineet näiden kahden valiokunnan nimissä. Pääasiallisesti on hyvin selvää, ettei budjettivaliokunta päätä, pitäisikö meidän hyväksyä sopimus energia-alan yhteistyöstä Pohjois-Korean kanssa vai eikö pitäisi. Tätä taustaa vasten olemme tyytyväisiä kuullessamme, että komissio myöntää aikojen muuttuvan. Odotamme innokkaasti sitä, että kuulemme Sir Leon Brittanin lukevan komission puolesta ääneen niiden keskustelujen tulokset, joita olemme käyneet ja joiden toivon johtavan tilanteeseen, jossa vastuumme Euratomiin liittyvistä asioista kasvaa tulevaisuudessa.
On jälleen hyvin ironista, että neuvostolla ei ole tällaisena päivänä poliittisen tason edustajaa, ja se osoittaa, että seuraava taistelu demokratian puolesta saatetaan käydä komission sijasta neuvoston kanssa.
Puhun nyt liberaaliryhmän puolesta: suhtaudumme myönteisesti Euroopan unionin energia- ja ulkopoliittiseen strategiseen osallistumiseen Koillis-Aasiassa. Suhtaudumme myös myönteisesti Sir Leon Brittanin hyvin aktiiviseen osallistumiseen komission puolesta. Tämän kannalta olimme hyvin pettyneitä siihen, ettei tämän erityisen seikan osalta ollut mahdollista kehittää tarkoituksenmukaista institutionaalista järjestelyä aikaisemmin. Liberaaliryhmä tukee täysin herra Tindemansin kantaa, jonka mukaan uusia suhteita pitäisi luoda Etelä-Korean lisäksi myös Pohjois-Korean kanssa.
Haluaisin esittää Sir Leonille yhden kysymyksen. Tänä aamuna International Herald Tribune -lehdessä esitettiin voimakas vetoomus sen puolesta, että Pohjois-Korean osalta kehitettäisiin uusi lähestymistapa. Japanilaiset ovat ilmeisesti varautuneempia kuin eteläkorealaiset. Meidän pitäisi tukea voimakkaasti presidentti Kim Dae Jungin " auringonpaiste" -politiikkaa, presidentin, joka on kärsinyt enemmän kuin kukaan eteläkorealainen niistä jännitteistä, jotka ovat vallinneet yli 40 vuotta Etelä- ja Pohjois-Korean välillä. Kun tämä otetaan huomioon, haluaisimme tukea KEDO-sopimusta samoin kuin Länsi-Euroopan ja Pohjois-Korean välisiä uusia suhteita.

Ford
 Arvoisa puhemies, minäkin puhun herra Brinkhorstin tavoin kahdessa ominaisuudessa, ensinnäkin valiokunnan ja toiseksi sosialistiryhmän puolesta. Ensinnäkin haluaisin onnitella kahta kumppaniani tässä pitkään kestäneessä ponnistelussa: herra Brinkhorstia ja herra Tindemansia. Aloitimme tämän prosessin 21. marraskuuta 1997. Jos olisin tiennyt viettäväni niin kauan aikaa heidän kanssaan, olisin kiinnittänyt enemmän huomiota heidän valintaansa. En olisi kuitenkaan voinut valita kahta parempaa kumppania. Vietimme kokonaisen viikon yhdessä Pohjois-Koreassa ja 10, 5 tuntia kokouksissa varaulkoministerin kanssa. Tämä olisi voinut tuoda esiin luonteiden eroista johtuvia ristiriitoja.
Haluaisin samoin kiittää Sir Leon Brittania kaikista hänen ponnisteluistaan kohti komission ja Euroopan parlamentin välistä sopimusta. Tie on ollut pitkä ja vaivalloinen. En mene yksityiskohtiin, koska kaksi edellistä puhujaa käsittelivät asiaa. Parlamentti voi mielestäni nyt hyväksyä sopimuksen sen kirjeen perusteella, joka on lähetetty tänään. Olen hyvin pettynyt siihen, että ministerineuvosto, joka ilmeisesti hyväksyi suullisen kysymyksen Pohjois-Korean suhteisiin liittyvään keskusteluun, ei lähettänyt keskusteluun yhtäkään osallistujaa. Heille on voinut sattua jokin viivästys, ja olisin iloinen, arvoisa puhemies, jos kuulisin teiltä, että niin on käynyt. Oletan, että meidän odotetaan ottavan selvää neuvoston kannasta näihin asioihin telepatian avulla.
Kuten teille on kerrottu, KEDO on hanke, jonka tavoitteena on rakentaa kaksi kevytvesireaktoria korvaamaan neuvostovalmisteiset Tsernobylin reaktorin kaltaiset reaktorit, jotka olivat rakenteilla Pohjois-Koreassa ja joissa voidaan tuottaa aseiden valmistukseen kelpaavaa plutoniumia. Tämä ongelma pyrittiin ratkaisemaan Yhdysvaltain ja Pohjois-Korean välisessä vuonna 1995 tehdyssä puitesopimuksessa. Euroopan unionia pyydettiin myötävaikuttamaan siihen, ja kaikki on seurausta tästä. Tutkintavaliokunnan kanta oli kriittinen, mutta kannustava. On joitakin huolenaiheita. Ensinnäkin on yhä olemassa rahoitusvaje. Japanin osuus, miljardi USD: tä, Etelä-Korean osuus, 60 %, ja Euroopan unionin osuus, 85 miljoonaa USD: tä, eivät riitä kattamaan hankkeen kaikkia kustannuksia. On epäselvää, miten vaje tullaan täyttämään.
Toiseksi olemme huolissamme siitä, miten Yhdysvallat toimittaa luvattua raskasta polttoöljyä, jonka on tarkoitus toimia väliaikaisena ratkaisuna, kunnes nämä kaksi ydinreaktoria otetaan käyttöön. Toimitukset ovat epäsäännöllisiä. Pohjois-Korea on hyvin epäluuloinen maa. Me saattaisimme Euroopan unionissa ymmärtää, että Yhdysvaltain perustuslain mukainen vallanjako-oppi tarkoittaa sitä, että presidentti Clinton ei voi aina selvästi pitää lupauksiaan, mutta voimme tuskin hämmästellä sitä, että pohjoiskorealaiset omaksuvat toisenlaisen kannan, kun Sonbongin öljykäyttöiseen voimalaan ei toimitettu raskasta polttoöljyä vuoden kylmimpänä kuukautena, kun energiaa tarvittiin eniten.
Kolmanneksi olemme huolissamme siitä, että KEDO on kuin maila ilman palloa. Kahden ydinvoimalan yhdistämiseen Pohjois-Korean verkkoon ei ole sijoitettu varoja. Se maksaisi vain 100 tai 200 miljoonaa USD: tä, mikä on suhteellisen pieni summa verrattuna siihen, mitä KEDO-hankkeeseen käytetään kokonaisuudessaan, mutta peliä ei voi tietenkään pelata pelkällä mailalla ilman palloa. Neljänneksi olemme huolissamme siitä epäselvyydestä, jonka vallitessa nämä valtavan suuret sopimukset on myönnetty ja siitä, saako Euroopan teollisuus asianmukaisen mahdollisuuden osallistua kilpailuihin. Näistä varaumista huolimatta tutkimusta käsittelevä valiokunta äänesti ohjelman puolesta. Uskomme, että se palvelee kaiken kaikkiaan parhaiten tarpeitamme parlamenttina ja Euroopan unionina ilmentämällä rooliamme Itä-Aasiassa.
Tämä keskustelu ei koske ainoastaan herra Tindemansin KEDOon liittyvää mietintöä. Keskustelussa viitataan myös kahteen neuvostolle ja komissiolle esitettyyn kysymykseen, jotka käsittelevät tulevia suhteita Pohjois-Koreaan. Olemme joidenkin vuosien ajan antaneet humanitaarista apua sellaisten luonnonkatastrofien takia - tulvien, kuivuuden ja hyökyaaltojen -, jotka keikauttivat Pohjois-Korean hädin tuskin riittävän ruoantuotannon tukevasti miinuksen puolelle.
Pohjois-Koreassa vallitsee ankara vajaaravitsemus. Maailman elintarvikeohjelman äskettäisessä kertomuksessa annettiin ymmärtää, että 1-6-vuotiaista lapsista 16 % kärsii niin pahasta vajaaravitsemuksesta, että heidän aivonsa ovat vaurioituneet pysyvästi; 45 % lapsista saa niin huonoa ravintoa, että he jäävät pysyvästi vajaakasvuisiksi. Näin ollen 300 0-400 000: lla 0-6-vuotiaalla on pysyvä aivovaurio ja 0-6-vuotiaista 1 000 000 on pysyvästi vajaakasvuisia. Tästä syystä suhtaudun myönteisesti uuteen sopimukseen, jolla annetaan lisää elintarvikeapua noin 30 miljoonan ecun edestä; apu kohdistetaan alle 12-vuotiaisiin lapsiin ja imettäviin äiteihin.
Suhtaudun myönteisesti pohjoiskorealaisten seurantasopimukseen. Viime viikon tapahtumien jälkeen meille parlamentin jäsenille on elintärkeää saada varmuus siitä, että komissio käyttää varoja asianmukaisella tavalla. Suhtaudun myös myönteisesti maatalousapuun - uuden tekniikan ja kenties jopa uusien lajikkeiden muodossa. Kun olin paikan päällä valtuuskunnan mukana, tutustuin hiilikaivokseen ja lämpövoimalaan. Ensinnäkään virtaa ei tullut, niin että kaivostyöläisten oli lähdettävä. Tästä syystä kahdeksan tunnin vuoron aikana ei tuotettu hiiltä, ja voimalassa oli vain kolmen päivän varastot jäljellä. Sekä hiilikaivos että lämpövoimala olivat erittäin alkeelliset, ja puhun henkilönä, jonka sukuun kuului Yhdistyneessä kuningaskunnassa 1950-luvulla hiilikaivostyöläisiä. Verrattuna KEDOn kustannuksiin, kymmenesosaprosentti KEDO-hankkeen varoista edistäisi - arvioiden mukaan - hiilikaivosteollisuuden tuottavuutta noin 25 % ja uudistaisi hiilivoimalla toimivan energiantuotannon rakenteita.
Suhtaudun poliittiselta kannalta myönteisesti neuvoston ja Pohjois-Korean alemman tason poliittisen vuoropuhelun tuloksiin, ja tuen ajatusta toisesta kokouksesta, kun aika on kypsä. Suhtaudun myönteisesti komission Koreaa koskevaan tiedonantoon, jossa vaaditaan kriittistä osallistumista. Pyydän vain, että toimimme nopeasti. Tilanne on kriittinen. Meidän ei pitäisi menettää ainuttakaan tilaisuutta. Tiedän, että pohjoiskorealaiset ovat pyytäneet, että Brysseliin perustettaisiin yhteystoimisto. Toivon, että pääsemme yhteisymmärrykseen siitä, että niin voidaan tehdä, mikä edellyttää vastavuoroisuutta Pjongjangin viranomaisilta, ja että voimme solmia kehittyneemmät suhteet tarvittavien sopimusten puitteissa.
Lopuksi suhtaudun myönteisesti mietinnön siihen kohtaan, jossa Pohjois-Korean parlamentin valtuuskuntaa pyydetään käymään täällä. Heidän kanssaan käytävistä neuvotteluista tulee kovat ja vaikeat, mutta vuoropuhelu on aloitettava jostakin.

Brittan
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, saanen sanoa ensinnäkin, että olen tyytyväinen siihen, että yleinen kysymys parlamentin roolista Euratom-sopimuksissa on ratkaistu, ja voin vakuuttaa teille, että komission yksiköt panevat täytäntöön ne käytännön järjestelyt, joihin olemme päätyneet. Ennen kuin esittelen ne, haluan sanoa, että olen hyvin pitkälle samaa mieltä herra Tindemansin kanssa siitä, mitä hän sanoi KEDOn roolista osana Aasian-strategiaamme ja siitä, että KEDO myötävaikutti strategiaan tärkeällä tavalla. Käsittelemme Pohjois-Koreaa hetken päästä, mutta meidän on tarkasteltava politiikkaamme siten, että otamme huomioon, että alueen on oltava yhdentynyt, kokonaisvaltainen ja todellinen. Olen kiitollinen siitä, mitä on sanottu omasta roolistani niiden ongelmien ratkaisemisessa, joita meillä on ollut Euratom-sopimusten kanssa. Voin vakuuttaa teille, että olen aivan samaa mieltä herra Brinkhorstin kanssa siitä, että ajat ovat muuttuneet, ja meidän on otettava se huomioon toiminnassamme.
Ne toimenpiteet, joihin komissio aikoo ryhtyä, esitellään kirjeessä, jonka lähetin tänään Euroopan parlamentin puhemiehelle. Kirjeessä tehdään ensinnäkin selväksi, että komissio julkaisee jokaisen vuoden alussa luettelon kaikista asiaankuuluvista 101 artiklan 2 kohdan perusteella tehtävistä Euratom-sopimuksista, joista neuvotellaan tai joiden neuvottelut on määrä käynnistää tulevan vuoden aikana. Luettelo saatetaan säännöllisesti ajan tasalle ja annetaan parlamentille tavalla, joka takaa riittävän luottamuksellisuuden. Toiseksi komissio tiedottaa pyydettäessä asiasta vastaavalle parlamentin valiokunnalle suullisesti neuvottelujen etenemisestä tavalla, joka takaa riittävän luottamuksellisuuden.
Kolmanneksi komissio tekee parlamentille ehdotuksia kyseessä olevan Euratom-sopimuksen tekemisestä samaan aikaan kuin ehdotukset annetaan neuvoston hyväksyttäviksi. Se on merkittävä menettelyihin liittyvä uudistus, koska sillä annetaan parlamentille takeet siitä, että sille annetaan tieto asiasta, ennen kuin neuvosto on ottanut kantaa näiden sopimusten tekemiseen. Parlamentti saa näin mahdollisuuden tehdä kantansa tiettäväksi ennen kuin sopimuksen tekemisestä tehdään päätös aikaisemman kirjeenvaihtomme sitoumusten mukaisesti.
Haluaisin lisätä, että yleensä kestää melko pitkään, ennen kuin neuvosto tekee päätöksen sopimuksen tekemisestä. Se antaa parlamentille reilusti aikaa ilmaista kantansa sen niin halutessa. Komissio tiedottaa parlamentille niistä tapauksista, joissa neuvosto saattaa haluta tehdä erityisen nopeita päätöksiä. Neljänneksi, tietoa annetaan kirjeitse niistä Euratom-sopimuksen 101 artiklan 2 kohdan perusteella tehtävistä sopimuksista, joista joko neuvotellaan parhaillaan tai joiden tekemisestä ei ole vielä päätetty. Sopimukset, joihin viitataan, tarkoittavat kaikkia Euratom-sopimuksen 101 artiklan 2 kohdan perusteella tehtäviä sopimuksia, joista neuvotellaan tai joita koskevat neuvottelut käynnistetään tulevan vuoden aikana.
Lopuksi, jotta voidaan taata se, ettei komission ja parlamentin välille synny enempää väärinkäsityksiä, komissio välittää parlamentille myös erikseen kaikki asiaankuuluvat tekstit ja sopimukset, jotka sopimuksemme olisi pitänyt kattaa viime vuoden toisen puolikkaan aikana ja tämän vuoden alussa. Näin kirjeessä sanotaan.
Unionin ja KEDOn välistä liittymissopimusta koskeva mietintö on hyvin esitelty ja mielenkiintoinen asiakirja, jossa tarkastellaan KEDO-hankkeen perusnäkökohtia. Kansainvälinen yhteisö suhtautui parlamentin valtuuskunnan Pohjois-Koreaan tekemään vierailuun hyvin myönteisesti, ja olen kiitollinen siitä, miten paljon huomiota parlamentti on kiinnittänyt KEDOon. Kannatan erityisesti sitä päätelmää, jossa sanotaan, että parlamentti katsoo, että Euroopan unionin olisi omalta osaltaan vähennettävä ydinaseiden leviämisen vaaraa lisäämällä ydinturvallisuutta ja rohkaisemalla parempien suhteiden kehittämistä Pohjois-Korean ja sen naapurien välillä, ja katsoo, että KEDO-jäsenyys antaa Euroopan unionille paremmat mahdollisuudet päästä edellä mainittuun tavoitteeseen.
Olemme noudattaneet tätä tavoitetta täysin liittymissopimuksen täytäntöönpanossa. Käymme kaikissa KEDOn johtokunnan kokouksissa ja Pohjois-Korean kanssa pidettävissä neuvottelukokouksissa. EU: lla on henkilökuntaa KEDOssa, myös johtotasolla, ja se seuraa hankintaan liittyviä näkökohtia - ja tässä voin vakuuttaa herra Fordille, että teemme kaikkemme varmistaaksemme, että Eurooppa saa kunnon tilaisuuden; unionihan on tärkeän kansainvälisen ydinturvallisuuden neuvoa-antavan ryhmän puheenjohtaja. Maksamme osuutemme rahoituksesta, jolla pyritään takaamaan, että Pohjois-Korea kunnioittaa ydinsulkuun liittyviä velvollisuuksiaan, ja panimme tyytyväisinä merkille, että Pohjois-Korea sallii nyt pääsyn niin sanottuun maanalaiseen laitokseen hälventääkseen kansainvälisen yhteisön huolenaiheita. Turvallisuusnäkökohdat ovat niemimaan rauhan ja vakauden perusedellytys, ja KEDO-hanke edistää molempien Koreoiden hallitusten yhteensovittamista. Se on tosiaan ainutlaatuinen esimerkki etelä- ja pohjoiskorealaisten välisestä yhteistyöstä.
KEDO on itsessään erityinen järjestö, jossa me teemme aktiivisesti yhteistyötä amerikkalaisten, japanilaisten ja eteläkorealaisten kumppaniemme kanssa edistääksemme Koillis-Aasian turvallisuuden parantamista. Pohjois-Korea on myös tietoinen siitä, että olemme KEDOn ohella mukana siinä poliittisessa vuoropuhelussa, johon viittaan vastauksena kysymykseen, sekä Euroopan unionin elintarvikeapuohjelmassa. On nimittäin niin, että komission neuvottelijat ovat hiljattain päässeet ad referendum -sopimukseen pohjoiskorealaisen vastapuolensa kanssa uudesta 30 miljoonan euron avustusohjelmasta vuodeksi 1999. Niinpä myötävaikutamme sitoumusten solmimiseen Pohjois-Korean kanssa ja kannustamme sitä pyrkimään kansainvälisen yhteisön vastuuntuntoisemmaksi jäseneksi.
Meidän on oltava realisteja. Koillis-Aasian turvallisuuden takaaminen ja maailmanlaajuisen ydinsulkujärjestelmän tukeminen on tärkeä, vaikea ja jatkuva tehtävä. KEDO on tässä avainasemassa, ja pidämme edelleen parlamentin kanssa tiiviisti yhteyttä, mitä ohjelmaan osallistumiseemme tulee. Meidän on pian alettava valmistautua tulevaisuuden osallistumiseemme KEDOssa, koska nykyinen sopimus umpeutuu vuoden 2000 lopulla, ja pidämme parlamenttiin tiiviisti yhteyttä niiden menettelyjen mukaisesti, joihin viittasin aiemmin. Olen siis hyvin mielissäni nähdessäni, että parlamentin kannassa pannaan merkille, että liittymissopimus on hyväksytty, sillä sen avulla voidaan vapauttaa varat vuoden 1999 rahoitusapua varten. On totta, että suuremmat rahoitusongelmat ovat jäljellä, mutta meidän on ensimmäiseksi hoidettava omat tehtävämme.
Käsittelen nyt herra Spencerin esittämää kysymystä, joka koskee Pohjois-Korean-suhteiden laajempaa asiakokonaisuutta: suhtaudun myönteisesti Euroopan parlamentin jäsenten Pohjois-Koreaan tekemään vierailuun, ja olen iloinen siitä, että se oli menestyksellinen, suhteiden solmimista edistävä teko. Parlamentin jäsenten kanssa käymäni neuvottelut KEDOon liittyvästä ongelmasta ovat samalla lailla edistäneet suhteiden solmimista, ja kiitän kaikkia asianosaisia. Pohjois-Korean-suhteiden osalta ei ole epäilystäkään siitä, että jos Korean niemimaalla puhkeaisi kriisi, sillä olisi kauaskantoisia seurauksia Koillis-Aasiassa ja muuallakin, ja meillä on uuden roolimme mittainen vastuu, kun pyrimme poliittisesti tekemään kaikkemme tuossa Aasian osassa estääksemme kriisin puhkeamisen.
Presidentti Kim Dae Jung on puhunut voimakkaasti laajemman kansainvälisen osallistumisen puolesta keinona ratkaista ongelma, ja voin varmasti vakuuttaa teille, että tuemme täysin presidentti Kimin " auringonpaiste" -politiikkaa, kuten herra Brinkhorstkin kehotti. Yhdysvaltojen politiikkaakin ollaan tarkastelemassa uudelleen laajakantoisesti entisen puolustusministerin, herra Perryn, johdolla. Olemme harjoittaneet rajoitetun osallistumisen politiikkaa, jota havainnollistavat elintarvike- ja muut avustusohjelmat samoin kuin KEDO-hanke. Keskustelemme parhaillaan siitä, miten tuota politiikkaa voidaan nyt viedä vielä pitemmälle. Tärkeänä tekijänä ovat tietysti ne politiikat, joita Pohjois-Koreassa harjoitetaan sellaisilla avainalueilla kuin turvallisuusasioissa, suhteissa naapurivaltioihin, ihmisoikeuksissa ja niin edelleen. Meidän on myös otettava huomioon, että meidän on tuettava ratkaisevassa asemassa olevia kumppaneitamme heidän toimiessaan Pohjois-Korean kanssa. EU vaihtaa säännöllisesti näkemyksiä Korean niemimaalla vallitsevasta tilanteesta vuoropuhelukumppaneidemme, muun muassa Yhdysvaltojen, Korean tasavallan ja Japanin kanssa. Haluamme totisesti tarkastella ajatusta, joka esitettiin energia-alan kehittämiseksi edelleen. Mahdollisuuksia pohditaan, myös tutkimusta vaihtoehtoisista energialähteistä ja/tai hiilialan elvyttämistä.
Poliittisella puolella meidän on tietenkin edettävä varovasti, mutta ei niin varovasti, ettemme edistyisi lainkaan. Tällä tiellä tulemme jatkamaan, ja olen parlamentille kiitollinen sen tuesta.

Jarzembowski
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komissaari, olette jäljittelemättömällä tavallanne esittänyt ongelmat, mutta osoittanut myös jälleen tien. Olemme teille erittäin kiitollisia siitä, että olette - toteanpa, että viime hetkellä - kirjeenne avulla antanut meille mahdollisuuden KEDO-projektia koskevaan päätöksentekoon. Se olisi voinut kenties tapahtua hetkeä aikaisemmin, mutta olemme iloisia siitä, että olette löytänyt oikean tien meidän kolmen muskettisoturimme avulla. He ovatkin kolme työhönsä todella sitoutunutta muskettisoturia, jotka huolehtivat ihmisistä ja asioista Pohjois-Koreassa. Saanen puolueryhmäni puolesta kiittää herra Tindemansia, herra Brinkhorstia ja myös herra Glyn Fordia erittäin sydämellisesti.
Kun te, kuten myös muut diplomaattisia suhteita hoitavat, kuljette varovaista, mutta ehdottomasti menestyksekästä lähentymisen ja yhteistyön tietä, sallikaa minun parlamentin jäsenenä, jonka ei täydy olla niin diplomaattinen, tuoda esiin se, että myös KEDO-projektia pitää arvioida loppujen lopuksi sen perusteella, millaiseksi Korean demokraattisen kansantasavallan hallitus osoittautuu sotilaallisissa toimissaan ja humanitaarisessa passiivisuudessaan. Uskon kyllä, että Pohjois-Korean hallituksen täytyy lopultakin osoittaa vakuuttavasti sen, että sen sotilaalliset toimet eivät aiheuta eikä niiden pidä aiheuttaa uhkaa varsinkaan sen naapurivaltioille.
Vaadimme, että riippumattomien tarkastajien on päästävä ydinvoimaloihin, erityisesti maanalaisiin laitoksiin. Oikeastaan meidän pitäisi myös odottaa, että Pohjois-Korean hallitus antaa lopultakin lausunnon, että se ei tee enää ohjuskokeita ilmoittamatta niistä etukäteen. Japanin täytyy pitää täysin yllättävää ohjuskoetta Japanin yllä itseensä kohdistuvana uhkana. Olen sitä mieltä, että meidän pitäisi oikeastaan olla yksimielisiä siitä, että sellaisen maan, kuten Korean, joka haluaa tukea kansainyhteisöltä, täytyy tietenkin toimia siten, että sen toiminta ei ole uhkaavaa eikä vihamielistä muita valtioita kohtaan. Se sotilaallisesta puolesta.
Nyt humanitaariseen puoleen: olemme iloisia, Sir Leon, että olette edistynyt kysymyksessä, joka koskee elintarvikkeiden toimittamista väestölle. Rehellisesti sanottuna suhtaudun kuitenkin epäluuloisesti kaikkiin Pohjois-Korean hallituksen antamiin tietoihin Pohjois-Korean nälänhädän laajuudesta. Uskon, että meidän pitää kyllä vielä säilyttää yhteys avustusjärjestöihin. Olen nimittäin sitä mieltä, että avuntarvetta - Glyn Ford mainitsi joitakin lukuja -, ei voida läheskään kattaa tämänkään projektin avulla. Se tosiasia, että Pohjois-Korealla on rahaa sotilaallisiin toimiin, mutta ei elintarvikkeiden hankkimiseen kansalle, on ristiriita, jota emme voi hyväksyä kansan etujen vuoksi. Siksi olen sitä mieltä, että meidän täytyy vielä kiinnittää erityistä huomiota tähän kohtaan ja odottaa, että Pohjois-Korea kertoo meille totuuden ja auttaa meitä huolehtimaan kansasta, nimenomaan myös maan syrjäisissä osissa.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ette ihmettele, jos en pysty suhtautumaan kaikkeen niin myönteisesti kuin te, varsinkaan niin kuin Sir Leon Brittan. Me tunnemme toisiamme jo tarpeeksi taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnasta. Ne muutamat myönteiset aloitteet, jotka KEDO-projektista ovat löydettävissä, nimittäin siirtyminen toiseen energiamuotoon ja panoksen antaminen tämän maan hyväksi, olipa kyse sitten sovittelusta tai ihmisten tilanteen parantamisesta, peittyvät lukuisien kohtien alle, jotka on esitetty perusteellisesti herra Tindemansin perusteluissa. Kollega Ford on myös kertonut, mitä Pohjois-Koreassa oikeastaan tapahtuu. Kysynkin, eikö meillä olisi tällä hetkellä aivan muita ongelmia ratkaistavanamme siellä kuin osallistua kahden kevytvesireaktorin rakentamiseen. Kuinka Pohjois-Korean on määrä koskaan maksaa tämän alan velat takaisin?
Jos sitten sanotaan, että meidän on välttämätöntä saada jalkamme siellä ovenrakoon myös taloudellisesti ja hyötyä projekteista ja sopimuksista, minun on sanottava, että se on erittäin rahanahne suhtautumistapa, etten sanoisi, että harjoittaessamme politiikkaa, jonka on määrä auttaa maata kehityspoliittisesti, kuljemme räikeästi väärään suuntaan. Tässä luodaan jälleen uutta valkoista elefanttia avun antamisen varjolla. Se ei kyllä ole pitkän aikavälin apua! Aiotaan rakentaa reaktoreita seudulle, vaikka ei ole edes selvää, kuinka energia aiotaan saada sieltä eteenpäin! Kuinka on ydinjätteiden käsittelyn laita? Sitäkään kysymystä ette ole vielä ratkaissut!
Sir Leon Brittan, saatatte pitää tätä huvittavana. Maailman köyhillä alueilla kyllin kauan työskennelleenä kehitysaputyöntekijänä minun täytyy kuitenkin sanoa, että tämä ei varmasti ole se suunnitelma, joka minulla on mielessäni!
Lopuksi haluaisin vielä sanoa, että parlamentin toiminta oli tietenkin koko ajan, kun KEDOsta neuvoteltiin, kaikkea muuta kuin loistavaa. Jos te, Sir Leon Brittan, annatte nyt kirjeen, jonka sisältöön yhdyn erittäin mielelläni, minun on sanottava, että annetaanhan se myöhään, mutta annetaan kuitenkin! Tieto tulee tosiasiassa erittäin myöhään. Tiedän, että te yleensä aina haluaisitte mielellänne opettaa parlamenttia ja myös teette sen ja tulette istuntoihin. Puheenne ovat kuitenkin sisällöltään useimmiten köyhiä - haluaisin sanoa myös tämän erittäin selvästi -, sillä vastaukset kysymyksiin sisältävät erittäin paljon fraaseja! Koemme sen taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnassa erittäin usein. Voin joka tapauksessa kuvitella näille maille jonkin verran toisenlaista apua. Siksi meidän täytyy valitettavasti äänestää tätä mietintöä vastaan, vaikka monet sen sisältämät asiat saattavat olla oikeita.

Dupuis
 Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi tehdä ehdotuksen. Olisi parempi ilmoittaa neuvoston läsnäolosta kuin sen poissaolosta, koska siitä on tullut säännönmukaista. Herra Brinkhorstin on sitä paitsi vaikea mitellä miekkoja neuvoston kanssa, kun otetaan huomioon, ettei se ole koskaan läsnä. On hieman myöhäistä havaita, että sen sijaan, että miekkoja miteltiin komission kanssa, olisi ollut parempi uhrata tämä energiamäärä siihen, että neuvosto saadaan ilmaisemaan kantansa. No, mikä on tapahtunut, on tapahtunut.
Toinen asia: pahoittelen sitä, että emme voineet jättää tarkistuksia ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnalle niiden menettelyjen osalta, jotka johtavat huomiseen äänestykseen, ja että jouduimme jättämään ne suoraan täysistunnossa. Se raskauttaa hieman myös päiväämme eikä ole täysin menettelytavan mukaista.
Olen kirjaimellisesti tyrmistynyt asiasisällöstä. Se ei hämmästyttäne sellaista henkilöä kuin Sir Leon Brittan, joka ei ole realisti vaan hempeä haaveksija. Nähtyäni ja kuultuani tänä iltana puhuttavan kriisistä ja ruokapulasta, ihmettelen todella, olemmeko ymmärtäneet oikein Pohjois-Korean tapahtumien vakavuuden. Luvut ovat kuitenkin selkeitä: 2-3 miljoonaa kuollutta neljän viimeisen vuoden aikana. Kyse ei minusta ole todellakaan mistään ruokapulasta. Kyse on todellisesta nälänhädästä, todellisesta katastrofista - eikä se ole luonnonkatastrofi vaan rakenteellinen katastrofi -, jonka on aiheuttanut mielipuolinen, rikollinen ja psykopaattinen järjestelmä, joka on pahempi kuin pahin niistä järjestelmistä, jotka olivat vallalla Neuvostoliitossa, pahempi kuin Ceausescun Romania.
Teemme täällä tutkielmia ydinvoimaohjelmasta, ja vihreän puolueen ystävämme ovat siinä kohdassa osittain oikeassa: onko uhrattava satoja miljoonia euroja siihen, että sinne rakennetaan ydinvoimaloita, vaikka niitä ei todennäköisesti käytettäisikään sotilaallisiin tarkoituksiin ja vaikka muunlaisia ratkaisuja olisi helppo kehitellä? Emme pyydä vastineeksi mitään. Annamme elintarvikeapua. Emme vaadi minkäänlaisia uudistuksia, vaikka tiedämme hyvin, että maataloustuotantojärjestelmä on rakenteellisesti täysin kykenemätön täyttämään Pohjois-Korean asukkaiden tarpeet. Pidän tätä todella tyrmistyttävänä. Tuemme tällä sopimuksella aivan hullua ja järjetöntä järjestelmää.
Äänestämme tietenkin tätä mietintöä vastaan, mutta se ei riitä. Ehkä sitten, kun Sir Leon Brittan haaveilee vähemmän ja muuttuu realistisemmaksi, hän voisi pohtia sen mahdollisuuden tarkastelemista, että joitakin kymmeniä miljoonia euroja sijoitetaan Pohjois-Korean asukkaille suunnattuun propaganda- ja tiedotustoimintaan, sen sijaan, että heidän annetaan virua nälänhädässä ja tiedon puutteessa sen osalta, mitä muualla maailmassa tapahtuu. On mielestäni itsestään selviä asioita, joita pitäisi tehdä sen sijasta, että seuraamme, miten Pjongjangista laukaistaan ohjuksia ja miten tässä maassa uhrataan loppukin energia aivan mielipuolisiin suunnitelmiin. Järjestelmä on järjetön. Se on tuhottava.

Brinkhorst
Arvoisa puhemies, olen ymmärtänyt, että neuvosto ei ole läsnä. Onko se totta?

Puhemies
Toistan sen, mitä puheenjohtaja totesi tämän istunnon alussa, toisin sanoen sen, että neuvosto toteaa pahoitellen, ettei se voi olla läsnä Berliinin Eurooppa-neuvoston kokouksen valmisteluiden takia.

Brinkhorst
 Arvoisa puhemies, ymmärrän, mitä sanotte, mutta viittaan 40 artiklaan, jossa sanotaan, että kun neuvostolle osoitetut kysymykset on otettu ajoissa esityslistalle eli kolme viikkoa ennen istuntoa - eikä tätä rajoitusta edes sovelleta ulkopoliittisiin kysymyksiin -, kysymyksiin vastataan. Puhun täällä herra Wijsenbeekin sijasta, joka on, kuten kaikki tiedämme, työjärjestyksen tunnustettu asiantuntija.
Tilanne on pulmallinen. Suullinen kysymys ja mietintö muodostavat paketin. Neuvosto ei ole tänään läsnä, mutta pidämme istunnon myös huomenna, ja ehdotan, että keskeytämme nyt keskustelun, niin että saamme vastauksen neuvostolta ennen huomista äänestystä. Se olisi johdonmukaista. Komissio ottaa nyt parlamentin vakavasti, mutta neuvosto ei ilmeisestikään tee niin. Arvoisa puhemies, voisitteko tehdä asiasta päätöksen?

Puhemies
Herra Brinkhorst, tämä keskustelu on päättymässä. Ymmärrän huomautuksenne ja otamme sen huomioon, mutta keskustelu on päättynyt.

Brinkhorst
Arvoisa puhemies, te ette voi sanoa, että keskustelu on päättynyt, jos toinen niistä toimielimistä, joille osoitimme kysymyksemme, ei ole edes vastannut. Minusta näyttää siltä, että puhemiehen pitäisi pyytää neuvostolta vastausta. Jos päätätte, että emme keskeytä keskustelua emmekä jatka sitä huomisaamuna - ja se käy mielestäni epäsuorasti ilmi sanoistanne, vaikkakin haluaisin kyseenalaistaa päätöksen -, voisitteko edes sanoa, että neuvosto vastaa kirjallisesti herra Spencerin ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan puolesta esittämiin tiettyihin kysymyksiin ja että saamme vastauksen huomenna ennen äänestystä? Ainoastaan kahden toimielimen läsnäolo vie pohjan keskustelulta. Sir Leon on antanut täydellisen vastauksen, mutta neuvoston puheenjohtaja pysyttelee poissa. Voitteko vastata tähän kohtaan? Ryhmäni asenne riippuu suuressa määrin vastauksestanne.

Puhemies
Herra Brinkhorst, pyydämme neuvostolta kirjallista vastausta, mutta en pysty sanomaan saammeko sitä ennen huomisaamua.
Tahtoisin nyt kysyä komissaari Brittanilta tahtooko hän vielä käyttää puheenvuoron.

Brittan
 Arvoisa puhemies, halusin vain sanoa sanan joistakin kohdista, jotka viimeiset kolme puhujaa ottivat esiin, ja puhun lyhyesti.
Olen täysin samaa mieltä herra Jarzembowskin kanssa siitä, että on olennaisen tärkeää, että Pohjois-Korean sotilaalliset toimet eivät uhkaa ketään. Hän puhui hyvin selkeästi. Olen samaa mieltä asiasta ja kannatan sitä, ja toimintamme tarkoituksena on käsitellä turvallisuusnäkökohtia siinä kuin muitakin näkökohtia. Turvallisuusnäkökohdat tuodaan avoimesti esiin keinona saada yhteys pohjoiskorealaisiin ja saada heidät luopumaan pahimmasta mahdollisesta sotilaallisen uhkan muodosta - nimittäin ydinvoiman uhkasta. Asia on nähtävä tätä taustaa vastaan.
Herra Kreissl-Dörfler ehdotti, että meidän pitäisi tosiaan keskittyä muihin ongelmiin. Voin vain sanoa, että teidän on kysyttävä itseltänne - ja haluaisin osoittaa sanani myös herra Dupuis'lle -, missä määrin voimme toimia niin Pohjois-Korean kaltaisen maan kanssa. Tosiasia on, että vakavin uhka, jota maa edustaa naapureilleen, liittyy turvallisuuteen, ja uhkan ehkäiseminen tai vähentäminen KEDO-ohjelman avulla on itse asiassa sellainen panos, jota ilman ei olisi mahdollista ajatellakaan muunlaisia toimenpiteitä; haluaisinkin sanoa herra Dupuis'lle, että ajatus siitä, että sellaisessa järjestelmässä, jonka kauhistuttavia ominaispiirteitä hän kuvaili, sallittaisiin propagandamme, on suoraan sanottuna epärealistinen.
Sanon hänelle kuitenkin, että uusi avustusohjelma on itse asiassa riippuvainen tietyistä ehdoista. Olemme kiinnittäneet erityistä huomiota siihen, että Pohjois-Korean vaaditaan sitoutuvan asianmukaisella tavalla valvontamenettelyihin ja maatalouden elvyttämisen tuotteiden uudistuspolitiikkaan siten, että rohkaistaan maanviljelijöitä ja kannustetaan päätöksenteon hajauttamiseen, luotonannon keskittämiseen ja niin edelleen enenevässä määrin. Näissä oloissa olen todellakin sitä mieltä, että kun vastassamme on ollut sellainen järjestelmä, jota on tähän asti pidetty läpitunkemattomana, olemme ponnistelleet huomattavasti sekä ottaaksemme maan mukaan uudistusprosessiin että vähentääksemme sitä turvallisuusuhkaa, jota se muuten edustaisi naapureilleen ja muulle maailmalle.

Puhemies
Kiitän teitä, komissaari Brittan.
Kuten sanoin, pyydämme vastausta neuvostolta, jota parlamentissa edustaa kaksi virkamiestä.
Olen työjärjestyksen 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti ottanut vastaan päätöslauselmaehdotuksen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 15.00.

Irakista ja sen lähialueilta tulevat maahanmuuttajat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Terrón I Cusín laatima kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan mietintö (A4-0079/99) Irakista ja sen lähialueilta tulevien maahanmuuttajien suuresta määrästä: neuvoston 26 päivänä tammikuuta 1998 hyväksymä Euroopan unionin toimintasuunnitelma (5573/98 - C4-0124/98) (A4-0079/99).

Terrón I Cusí
Arvoisa puhemies, kuten te juuri sanoitte, keskustelemme tänä iltana Irakista ja sen lähialueilta tulevien maahanmuuttajien suurta määrää koskevasta toimintasuunnitelmasta, joka hyväksyttiin 26. tammikuuta 1998. Parlamenttia kuultiin asiasta vasta muutama kuukausi sitten, kun toimintasuunnitelma on pantu alulle jo lähes vuosi sitten. Olisimme halunneet laatia reaaliajassa mietinnön tässä toimintasuunnitelmassa ehdotetuista toimenpiteistä, mutta minun mielestäni ja muiden kansalaisvapauksien valiokunnan jäsenten mielestä se tuntui lähinnä naurettavalta, kun toimintasuunnitelmaa oli ehditty panna täytäntöön jo vuoden ajan.
Halusinkin esittelijänä käyttää hyväkseni sitä tilaisuutta, että meitä oli kuultu - koska ei ollut parlamentin syytä, ettei se voinut antaa lausuntoa reaaliajassa, vaan syynä oli se, että meitä oli kuultu mahdottomaan aikaan -, ja laatia poliittisen mietinnön tästä toimintasuunnitelmasta ja sen täytäntöönpanosta. Esitimme sitä varten neuvostolle joitakin mielestämme keskeisiä kysymyksiä. Kysyimme neuvostolta, miten suuresta ihmismäärästä oli kyse, millainen tämä maahanmuuttajien virta oli. Kysyimme neuvostolta, mihin ehdotetut toimenpiteet olivat johtaneet, sillä niitä oli toteutettu jo lähes vuoden ajan paikan päällä; miten tämä toimintasuunnitelma oli vaikuttanut laittomaan maahanmuuttoon; miten se oli vaikuttanut ihmisten salakuljetusta harjoittavien tahojen rikolliseen toimintaan; ja miten monet olivat hakeneet turvapaikkaa ja miten moni hakemus oli otettu huomioon siitä lähtien, kun tätä toimintasuunnitelmaa ryhdyttiin panemaan täytäntöön.
Arvoisa puhemies, tiedän, että tällaisia tietoja on vaikea saada. Tiedän sen. Siitä huolimatta luotan siihen, että jollakulla on niitä tässä vaiheessa. Kansalaisvapauksien valiokunnalla tai parlamentilla ei niitä tietenkään ole. Emme ole onnistuneet saamaan mitään tietoomme. Emme ole saaneet mitään tietoja, mitään vastausta esittämiimme kysymyksiin.
Olen joka tapauksessa pyrkinyt analysoimaan kaikkia neuvoston ehdotuksen osa-alueita, joita onkin monta. Neuvoston ansioksi on sanottava, että tämä toimintasuunnitelma on pyrkimys käsitellä kokonaisuudessaan erästä ongelmaa, jonka parlamentti mainitsi jo 15. tammikuuta 1998 eräässä tätä asiaa koskevassa päätöslauselmassa.
On kuitenkin joitakin asioita, jotka huolestuttavat minua. Ensiksikin minua huolestuttaa se, että tässä toimintasuunnitelmassa puhutaan hyvin erilaisista tilanteista ja sotketaan ne keskenään. Kun puhumme kaunistellusti " Irakista ja sen lähialueilta tulevista maahanmuuttajista" , puhumme myös valtavasta kurdialueesta voimakkaaseen sortoon johtavan poliittisen konfliktin keskellä. Kyse on siis ensisijaisesti asuinseudultaan siirtymään joutuneesta väestöstä, joka hakee turvaa konfliktin ulkopuolisilta alueilta. Tätä käsitellään toimintasuunnitelmassa ohimennen ja se sotketaan toimenpiteisiin, jotka on osoitettu muille ihmisryhmille, jotka ovat osa tätä samaa virtaa - se on totta - mutta joiden alkuperä on erilainen. Se sotketaan myös toimenpiteisiin, jotka on osoitettu ihmisten salakuljetuksen vastaiseen taisteluun. Kannatamme ihmisten salakuljetuksen vastaista taistelua, mutta mielestämme kuhunkin asiaan on sovellettava siihen soveltuvia toimenpiteitä ja on tehtävä ero turvapaikanhakijoiden tai konfliktia pakenevien ihmisten ja ihmisten salakuljetusta harjoittavien tahojen välillä. Koska tämä ihmisvirta on todellakin sekalaista, se ei mielestämme ole peruste olla tekemättä eroa näiden tapausten välillä.
Tässä mielessä meitä huolestuttaa myös Turkin rooli tässä toimintasuunnitelmassa. On selvää, että Turkki on sijaintinsa kannalta asuinseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden ensimmäinen vastaanottajamaa. Tämän vastaanoton on tapahduttava ihmisarvoa kunnioittaen. Turkin pitää sallia se, että UNCHR järjestää tämän ensimmäisen vastaanoton etenkin siksi, että Pohjois-Irakista peräisin olevien pakolaisten, etenkin Kurdistanista peräisin olevien pakolaisten tapauksessa Turkki on osa ongelmaa, eikä Turkkia voida pitää turvallisena kolmantena maana näille kansalaisille. Meidän pitää asettaa ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen kunnioittaminen tuossa maassa yhteistyön ja tuen edelle näissä asioissa.
Ja lopuksi, arvoisat neuvoston edustajat - toivon, että olette läsnä; toivon, sillä muuten se, mitä teemme täällä tänään, on jokseenkin järjetöntä -, voisitteko ystävällisesti sanoa meille, mikä on toimintasuunnitelma? Emme nimittäin tiedä sitä. Tiedämme, mitä on yhteinen toiminta YUTP: n puitteissa, ja tiedämme muista menettelyistä, mutta toimintasuunnitelma on jotakin uutta ja haluaisimme tietää, mikä on ollut tämän päätöksen perustana. Meistä vaikuttaa siltä, ettei tällä päätöksellä ole lainmukaista perustaa. Haluaisimmekin, että komissio tekisi kolmen kuukauden kuluessa uuden ehdotuksen, josta parlamenttia pitäisi kuulla, ennen kuin neuvosto tekee päätöksensä, ja haluaisimme myös tietää määrärahat kaikkea tätä varten. Toivon, että tällaiset tiedot ovat olemassa. Toivon, että parlamentti voisi saada ne tietoonsa.

Lambrias
 Arvoisa puhemies, jälleen kerran neuvosto vetoaa parlamenttiin jälkikäteen. Kuten myös esittelijä sanoi, parlamentilta pyydetään lausuntoa toimintasuunnitelmasta sen jälkeen, kun se on hyväksytty tammikuussa 1998, ilman että tätä olisi edeltänyt perustamissopimuksen K 6 artiklan edellyttämä parlamentin kuuleminen. Onko toimenpiteen kohde kenties niin merkityksetön, että laiminlyönti voidaan antaa anteeksi?
Asia on päinvastoin. Ongelma, joka pitäisi ratkaista, on valtava, monitahoinen ja erittäin hankala. Ongelma ilmenee aivan maanosamme lähistössä äärimmäisen herkällä ja tulenaralla alueella. Se on avonainen haava, joka syvenee ja ulottuu niihin lukuisiin valtioihin, joihin pakolaismassat pakenevat. Se asettaa koetukselle meidän inhimillisyytemme ja sivistyksemme, kun pakolaisten ja kodittomien massat, olivatpa he sitten Irakin kurdeja tai monista eri syistä lähteneitä naapurimaiden hylkiöitä, joutuvat turvautumaan ihmissalakuljettajiin, ja joutuvat kurjuuteen ja laittomuuteen. Joka päivä paljastuu kauhistuttavia tietoja uhreista, jotka ovat vieläpä naisia ja alaikäisiä lapsia.
Esittelijä on oikeassa, kun hän kattavassa ja pätevässä mietinnössään vaatii, että kolmen kuukauden sisällä on jätettävä uusi ehdotus ja että parlamenttia kuullaan. Vain tällä tavoin jäsenvaltiot voivat osallistua tähän toimintaan lainmukaisesti. Kansalaisvapauksien valiokunta on yksimielisesti samaa mieltä. Myös ulkoasiain valiokunta lausuu käsityksensä yksimielisesti. Esittelijäkään ei jätä korostamatta tämän pakolla hyväksytyn suunnitelman heikkouksia, lapsellisuuksia ja laiminlyöntejä. Ei kielletä, että laittomaan maahanmuuttoon pitää suhtautua ankarasti, mutta ankaruus ei saa olla umpimähkäistä armottomuutta. On tekopyhää unohtaa, että näin kielletään turvapaikka, vaikka monesti turvapaikan kieltäminen tai palauttaminen kotimaahan tarkoittaa käytännössä kuolemantuomiota.
Voidaan tietenkin pitää huonona vitsinä, että Turkille annetaan keskeinen rooli järjestelyissä, vaikka sen menneisyyteen liittyy ihmisoikeusrikkomuksia, rangaistuslaitosten rakentamisia ja yleistä kyvyttömyyttä oikeudenmukaiseen toimintaan. Voidaan pitää vain huonona vitsinä, että neuvosto antaa Turkille keskeisen osan sellaisen ongelman hoitamisessa, jota se itse yrittää hävittää myös sotilaallisin keinoin.

Wiebenga
Arvoisa puhemies, kun tarkastellaan Euroopan unionin toimintasuunnitelmaa viime vuoden tammikuulta, havaitaan koko joukko hyviä toimia, mutta myös paniikin jälkiä. Toimintasuunnitelmaan piti luonnollisesti sisällyttää toimia, jotka liittyvät Kurdistanista ja muilta alueilta tuleviin maahanmuuttajiin, mutta kaikki nuo toimet olisi pitänyt suorittaa jo paljon aikaisemmin. Voidaan sanoa, että neuvosto on nukkunut vuosia, ja kun se heräsi, kurdimaahanmuuttajat olivat jo Italiassa.
Ensimmäinen kysymykseni kuuluu, että mitä on oikeastaan tapahtunut kaikille toimintasuunnitelmassa esitetyille toimille? Olemme sitä mieltä, että parlamentille on tiedotettava asiasta riittävästi. Tiedottamisesta puheen ollen voidaan havaita, että viime vuonna neuvosto oli paniikissa siksi, että parlamentti ei ole riittävästi mukana päätöksenteossa. Esittelijä rouva Terrón mainitsi asiasta oikeutetusti. Se on häpeällistä. Tiedän, että tuo on pahasti sanottu, mutta sanon sen silti. Parlamentin olisi pitänyt antaa asiasta lausunto.
Viime viikolla saimme kokea komission eron, mutta olen sitä mieltä, että neuvosto on ehkä kohdellut parlamenttia kolmannen pilarin asioissa vielä huonommalla tavalla. Kotitehtävät on tehtävä uudestaan. Se merkitsee todellakin sitä, mitä päätöslauselman 1 kohdassa sanotaan, eli kolmen kuukauden sisällä on laadittava hyvä yleiskatsaus ja suunnitelma, josta parlamentti voi antaa lausunnon. Komission on tehtävä se. Toivottavasti se pystyy vielä siihen.
Tässä on kyse myös Turkin-suhteista. Ne ovat luonnollisesti edelleen vaikeat. ELDR: n ryhmä on sitä mieltä, että Turkin kanssa käytävää vuoropuhelua kurdipakolaisten vastaanotosta alueella ja ihmisoikeuksien yleisestä kohentamisesta on jatkettava ja komission ja neuvoston on tiedotettava parlamentille riittävästi myös siitä.

Ceyhun
 Arvoisa puhemies, juuri nyt, aikana, jona kurdeja käsittelevä aihe on Euroopan laajuisesti erittäin ajankohtainen, esittelijä Terrón I Cusín ehdotukset ovat ehdottoman tarpeellisia toimia. Myös hänen toimintasuunnitelmasta esittämänsä kritiikki on oikeutettua. Euroopan unioni voi politiikkansa avulla edistää sitä, että näiden alueiden ihmisten elämän tukikohta on heidän kotiseudullaan ja että he asuvat siellä, missä he paikallisina asukkaina tuntevat olevansa kotona. Niin kauan kuin me Euroopan unionissa emme onnistu ehkäisemään näiden ihmisten pakenemisen syitä, tällä alueella ei voi olla rauhaa, ja niin kauan kuin vähemmistöjen alistaminen on yleinen käytäntö, meidän on sovellettava turvapaikkamenettelyä tehokkaasti, kuten esittelijä ehdottaa.
Puolueryhmäni kannattaa myös ehdotuksianne, jotka koskevat toimintaa Turkin kanssa, kun se on Irakista tulevien pakolaisten alkuvastaanottomaa. Meistä on erittäin tärkeää, että alkuvastaanoton organisointi ja toteuttaminen Turkissa saadaan antaa vain UNHCR: n tehtäväksi. Yhdymme myös esittelijä Terrón I Cusín näkemykseen, jonka mukaan komission täytyy esittää uusi ehdotus, josta on kuultava Euroopan parlamenttia ennen kuin neuvosto tekee päätöksensä. Se olisi esimerkillinen menettely ja tekisi oikeutta asian vakavuudelle.

Bertens
Arvoisa puhemies, tämä toimintasuunnitelma osoittaa taas kerran, että kolmannen pilarin mekanismit ja menettelyt eivät toimi hyvin ja että Euroopan unionin politiikka on odottavalla kannalla ja siitä puuttuu näkemys. On tärkeää kehittää pitkän aikavälin politiikka. Suunnitelma, joka kohdistuu suuriin pakolaisvirtoihin, on suurelta osin vanhentunut pakolaisten vähentyneen määrän vuoksi. Se voi tarkoittaa sitä, että tämä politiikka on toiminut. Meillä ei kuitenkaan ole tarvittavia tietoja arvioidaksemme sen tehokkuutta.
Tarvitaan avoimuutta ja ymmärrystä kriteereistä. Euroopan parlamentin kuuleminen toimintasuunnitelmasta olisi ollut ensimmäinen askel. Lisäksi tämä politiikka on nähtävä sen ulkopoliittisessa yhteydessä. Kun on kyse alueesta, jolla esiintyy konflikteja ja sortoa ja ihmisoikeuksien kunnioituksen puutetta, on oltava hyvin varovainen pakolaisten takaisin lähettämisessä. Kurdien lähettäminen Turkkiin tällä hetkellä ei ole paikallaan. Irakin tilanne ei myöskään oikeuta pakolaisten lähettämistä takaisin. Meidän on varottava, ettemme sulje rajoja ilman perusteellista analyysia. On olennaista, että tarkastelemme syvemmällä olevia syitä ja että ratkaisemme ongelmat paikan päällä. Autan teitä olemaan toiveikas.

Gradin
 Arvoisa puhemies, jäsen Terrón I Cusín mietinnössä arvostellaan EU: n toimintasuunnitelmaa, joka koskee Irakista ja sen lähialueilta tulevia maahanmuuttajia. Arvostelu koskee sekä mietinnön sisältöä että sitä, että parlamentti on saanut tutustua toimintasuunnitelmaan vasta sen hyväksymisen jälkeen. Voin ymmärtää muotokysymykseen liittyvän arvostelun. Parlamentin on voitava saada äänensä kuuluviin, ennen kuin näin tärkeä asiakirja hyväksytään. Toimintasuunnitelman toteuttaminen on nyt samanaikaisesti tarkastettavana.
Kuten ehkä tiedätte, neuvosto on asettanut erityisen korkean tason ryhmän. Se on saanut tehtäväkseen laatia myös Afganistania, Pakistania, Sri Lankaa, Somaliaa, Marokkoa ja Albaniaa sekä sen ympäristöä koskevat toimintasuunnitelmat. Ministerineuvosto on lisäksi pyytänyt korkean tason ryhmää tarkastamaan Irakia koskevan toimintasuunnitelman toteutusta. Esittelijän tekemä työ on sen vuoksi erittäin arvokasta.
Korkean tason ryhmän tehtävänä on siis laatia ehdotus toimista, joissa hyödynnetään kaikkia niitä mahdollisuuksia, joita unionilla on tarjottavanaan kolmen pilarin puitteissa. Syy on tietenkin ilmeinen: tilanne paikan päällä vaihtelee maasta toiseen. Sen vuoksi maahanmuuttoa koskevat poliittiset toimemme on räätälöitävä sopimaan todelliseen tilanteeseen. Mitä useampia poliittisia keinoja voimme käyttää, sitä suuremman joustavuuden voimme saavuttaa. Kyse on siis kaikkien unionin tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämisestä, minkä vuoksi parlamentin näkökohdat ovat myös erittäin toivottuja.
Komissio on tiukasti sitä mieltä, että Turkkiin sijoittuvien hankkeiden rahoitus on mahdollista vain, jos saamme takuut siitä, että ihmisoikeuksia kunnioitetaan. Sitä paitsi olemme vakaasti myös sitä mieltä, että UNHCR on otettava mukaan jokaiseen yritykseen aloittaa turvapaikkahankkeita Turkissa.
Mietinnössä komissiota pyydetään ehdottamaa toimia turvapaikkamenettelyn nopeuttamiseksi. Voin ilahduttaa parlamenttia kertomalla, että komissio hyväksyi tekemäni ehdotuksen perusteella 3. maaliskuuta työasiakirjan, joka sisältää ehdotuksia juuri tästä asiasta. Tiedonannon tarkoituksena on aloittaa laaja poliittinen keskustelu parlamentin, jäsenvaltioiden ja vapaaehtoisjärjestöjen kanssa siitä, millaisia tulevaisuuden turvapaikkamenettelyjen pitäisi olla Euroopassa. Lähtökohtana on, että turvapaikkamenettelyä voitaisiin nopeuttaa, ilman että heikentäisimme ihmisten oikeuksia saada turvapaikkahakemus käsitellyksi asiallisesti ja perusteellisesti. Lähetin tämän työasiakirjan kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokuntaan samana päivänä, kun se hyväksyttiin. Komission tarkoituksena on laatia virallinen ehdotus, kun Amsterdamin sopimus on astunut voimaan. Edellytän, että komissio saa tiedon parlamentin näkökannoista ennen sitä.
Terrón I Cusín mietinnössä käsitellään myös sellaisten panoksien tarvetta, joiden avulla turvapaikanhakijoita voidaan auttaa palaamaan lähtömaihinsa. Haluan sen vuoksi muistuttaa, että esitin joulukuussa 1998 ehdotuksen sen budjettikohdan oikeudellisesta perustasta, jossa käsitellään turvapaikanhakijoiden vastaanottoon ja paluuseen liittyvää kysymystä. Olen tietenkin hyvin pahoillani siitä, että keskustelut, joissa on käsitelty ehdotuksiamme väliaikaisesta suojelusta ja solidaarisesta vastuunjaosta, eivät ole edenneet ministerineuvostossa pidemmälle.
Olen ja tulen olemaan vakuuttunut siitä, että meidän on ryhdyttävä voimatoimiin, jotta selviäisimme siitä laajasta ihmisten salakuljetuksesta, jota kaikkialla Euroopassa harjoitetaan. Parhaillaan neuvotellaan kahdesta pöytäkirjasta Yhdistyneiden Kansakuntien sopimukseksi kansainvälisestä järjestäytyneestä rikollisuudesta.Niistä ensimmäisen tarkoituksena on vahvistaa taistelua erilaisten maahanmuuttajien salakuljetusta vastaan. Toisen tarkoituksena on ehkäistä ennalta etenkin naisten ja lasten salakuljetusta ja rangaista siitä. Neuvottelujen edetessä meillä on ainutlaatuinen mahdollisuus laatia ministerineuvostossa tätä asiaa koskeva yhteinen kanta. Meidän on nopeasti laadittava tarvittavat eurooppalaiset suuntaviivat, jotta voimme puolustaa hyvänä pitämäämme strategiaa tässä asiassa. Tästä kysymyksestä keskustellaan parhaillaan ministerineuvostossa. Siksi tämänpäiväinen keskustelu on erittäin merkityksellinen toimintasuunnitelman jatkossa tapahtuvan toteuttamisen kannalta.

Terrón I Cusí
Arvoisa puhemies, päättelen, ettei neuvosto ole läsnä ja ettei se aio vastata yhteenkään sille esitetyistä kysymyksistä. Pyydän puhemiestä välittämään neuvostolle sen, että esittelijänä pidän sen suhtautumista kohtuuttomana ja nöyryyttävänä. Kiitän rouva Gradinia niistä selityksistä, joita hän meille antoi. Olen paljolti samaa mieltä hänen kanssaan. Hän on aina suhtautunut parlamenttiin tällä tavalla, ja kiitän vilpittömästi häntä siitä. Hänen suhtautumisensa on sitäkin kiitettävämpää, kun sitä verrataan niiden henkilöiden suhtautumiseen, jotka eivät edes ole läsnä nyt, kun meillä on oikeus antaa lausunto, vaikka se onkin myöhäistä, tästä vuosi ja kolme kuukautta sitten alulle pannusta toimintasuunnitelmasta. Pyydän ystävällisesti puhemiestä välittämään neuvostolle henkilökohtaisen närkästykseni ja toivomukseni siitä, että se jonakin päivänä vastaisi sille esitettyihin kysymyksiin.

Puhemies
Luonnollisesti vaadimme tätä vastausta. Mainitsin jo hetki sitten, että puheenjohtaja ilmoitti istunnon alussa, ettei neuvosto ole läsnä. Itse asiassa, myös edellisen keskustelun osalta, 40 artiklassa säädetään selkeästi, että toimielimen, jolle kysymys on osoitettu, on annettava vastaus. Tämä tilanne on epänormaali: parlamentti esittää tästä asiasta selkeän kysymyksen neuvostolle.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 15.00.

Yhteisön oikeuden soveltaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Sierra Gonzálezin laatima oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0092/99) viidennestätoista vuosikertomuksesta yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta (1997) (KOM(98)0317 - C4-0377/98).

Sierra González
 Arvoisa puhemies, komission laatimilla vuosikertomuksilla yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta on kaksi päätehtävää, nimittäin: kertoa, kuinka komissio valvoo direktiivien saattamista osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä, ja antaa lyhyt yhteenveto siitä, kuinka komissio on käyttänyt harkintavaltaansa perustamissopimusten takaajana käynnistääkseen rikkomusmenettelyjä.
Ensimmäisen tavoitteen osalta on tarpeen todeta, että komissio on tehnyt työtä direktiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, erityisesti sisämarkkinoita koskevien direktiivien. Sen tuloksena direktiivien osaksi kansallista juridista säädöstöä omaksumisen osuus lisääntyi vuonna 1997 kaikissa jäsenvaltioissa; joissakin niistä hyvin merkittävin tuloksin, kuten Suomessa, Tanskassa ja Ruotsissa.
Kaikesta huolimatta on mainittava myös, etteivät toimenpiteet, jotka koskevat osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamista, aina merkitse direktiivien saattamista oikealla tavalla osaksi kansallista juridista säädöstöä, ja niin ikään on sanottava, että jäsenvaltioiden enemmistö ei ole ryhtynyt kansallisiin toimenpiteisiin lainsäädäntönsä mukauttamiseksi ennen määräajan kulumista loppuun.
Toisen tavoitteen, nimittäin rikkomusten, osalta on sanottava, että 1. tammikuuta 1997 voimaan tullut uusi väline - vapaaehtoinen tiedotusmenettely -, jolla on pyritty tekemään mahdolliseksi avoimuuteen ja molemminpuoliseen luottamukseen perustuva kiistojen nopea ja riidaton käsittely, sekä komission yhteisön tuomioistuimelle tekemä ehdotus, jonka mukaan vaatimusten rikkomisesta seuraisi myös päivittäinen sakkomaksu aina siihen saakka, kunnes kyseiset vaatimukset on täytetty, ovat tuottaneet merkittäviä tuloksia. Etenkin sakon uhka on tehonnut erityisen hyvänä taivutuskeinona.
Tehtyjen päätösten täytäntöönpanossa on kuitenkin vielä paljon tehtävää. Täytäntöönpanon viivästyminen on jäytänyt tuomioistuinten päätösten uskottavuutta. Tällä hetkellä vielä 87 yhteisön tuomioistuimen 169 artiklan pohjalta tekemää päätöstä on panematta täytäntöön, vaikka päätösten määrä onkin vähentynyt edelliseen vuoteen verrattuna, koska vuonna 1996 näitä tapauksia oli 98. Täytäntöön panematta on myös 171 artiklan pohjalta tehtyjä päätöksiä, yhteensä noin 34 päätöstä. Nämä päätösten täytäntöönpanossa tapahtuneet viivästymiset eivät vahingoita ainoastaan yhteisön tuomioistuimen päätösten uskottavuutta vaan yleisesti ottaen kaikkien toimielinten uskottavuutta, koska ne vaikuttavat tällöin tehottomilta.
Toisaalta menettelyn uudistus, jonka avulla on lyhennetty määräaikaa rekisteröidyn valituksen tai viran puolesta havaitun rikkomuksen sekä ensimmäisen toimivaltaisuutta koskevan päätöksen välillä, on johtanut myös siihen, että keskeneräisten rikkomusta koskevien oikeustapausten määrä on yleisesti ottaen vähentynyt, vaikkakin sellaiset rikkomusmenettelyt, jotka liittyvät ympäristöön ja kansalaisuuteen perustuvaan syrjintään, ovat suhteellisesti ottaen lisääntyneet.
Huolimatta näistä edistysaskeleista - jotka on syytä tunnustaa - menettelyjen joidenkin erityisen tärkeiden osa-alueiden osalta on vielä paljon tehtävää. Näitä ovat virallista huomautusta ja valituksen tai vetoomuksen käsittelemistä koskevien määräaikojen tarkka noudattaminen; valituksen tekijöiden mahdollisuus saada tietoa niistä juridisista näkökohdista, jotka voivat vaikuttaa valituksesta tehtävään lopulliseen päätökseen, mahdollisten kanteiden varalta ja niin edelleen. Nämä asiat on lähitulevaisuudessa otettava huomioon menettelyjen oikeudellisen tehokkuuden ja avoimuuden mahdollistamiseksi sekä rikkomusmenettelyjen uskottavuuden takaamiseksi kansalaisten silmissä.
Samasta syystä on edistettävä sitä, että lakialan ammattilaisilla ja yleisesti ottaen kansalaisilla olisi täsmällisemmät tiedot yhteisöön liittyvistä asioista, tukemalla yhtäältä koulutusohjelmia ja lainsäädännön yksinkertaistamista.
Lopuksi haluan ainoastaan todeta, että on pahoiteltava sitä, ettei tässä vuosikertomuksessa ole otettu huomioon edellisessä mietinnössä esitettyjä suosituksia, joiden mukaan siihen sisällytettäisiin uusia osia, jotka koskevat yhteisön allekirjoittamien kansainvälisten sopimusten soveltamista, vetoomuksia ja sosiaalipolitiikkaa koskevien direktiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä.

Anastassopoulos
Arvoisa puhemies, rouva Sierra Gonzálezin mietinnössä on paljon uusia ehdotuksia uusista parannuksista, joilla yksinkertaistetaan yhteisöoikeutta, sisällytetään yhteisön oikeus entistä paremmin osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä ja edistetään yhteisön oikeuden helpompaa saatavuutta. Se, että oikeusasioita käsittelevä valiokunta hyväksyi tekstin yksimielisesti, osoittaa, että mietintö hyväksytään laajasti, ja tämän vuoksi esittelijä ansaitsee onnittelut.
Olin vuonna 1994 yhteisöoikeuden soveltamisen valvonnan esittelijä enkä ole siitä lähtien lakannut korostamasta, kuinka tärkeänä pidän sitä, että oikeustieteilijät tutustuisivat yhteisöoikeuteen. Tarkistuksellani, joka on mukana päätöslauselmaehdotuksessa, kehotetaan taas jäsenvaltioita ja yliopistoja tekemään tästä oppiaineesta pakollinen. Schumanin toimintaohjelmalla lakimiesten yhteisön oikeuden tuntemuksen parantamiseksi on tärkeä osa tässä tehtävässä.
Odotettaessa unionin uutta laajentumista jäsenehdokasmaiden kansallisten lainsäädäntöjen mukauttaminen yhteisön oikeuteen on lähes itsestään selvä asia. Tämä on pohjana toiselle tarkistukselleni, joka myös on mukana päätöslauselmaluonnoksessa ja jolla pyydetään komissiota tarjoamaan kaikki mahdollinen tekninen tuki tälle menettelylle.
KIE-maita varten on tietenkin olemassa Phare-ohjelma, mutta se ei kata Kyprosta ja Maltaa, jonka kanssa toivon neuvotteluiden pian alkavan. Arvoisa puhemies, käsiteltävänä oleva mietintö on neljännen lainsäädäntökauden viimeinen yhteisön oikeuden soveltamisen vuositarkastus, ja tämä antaa meille mahdollisuuden korostaa niitä parannuksia, joita viime vuosina on saatu aikaan myös Euroopan parlamentin painostuksen ansiosta, parlamentin, joka Maastrichtin sopimuksen jälkeen tekee yhteispäätöksiä ja jakaa lainsäädäntövastuun.
Kansallisten lainsäädäntöjen mukauttaminen yhteisön oikeuteen on edistynyt vaikuttavalla tavalla ja komission pantua täytäntöön perustamissopimuksen 169 ja 171 artikla, joihin liittyy sakkojen määrääminen, jäsenvaltioiden on pitänyt noudattaa paljon entistä paremmin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksiä.
Amsterdamin sopimus tulee voimaan muutaman viikon kuluttua. Euroopan parlamentti saa uusia tärkeitä yhteispäätöksiin ja muihin alueisiin liittyviä valtaoikeuksia. Haluaisin sanoa olevani varma siitä, että tämä muutos tuo yhteisön oikeuden entistä lähemmäs Euroopan kansalaisia ja turvaa vielä suuremman avoimuuden Euroopan unionin päätöksenteossa.

Thors
 Arvoisa puhemies, voin iloisena todeta, että mietinnön esittelijä ottaa esiin 9-15 kohdassa yhteisön oikeuden soveltamisen samalla tavalla kuin mekin teimme viimevuotisessa kertomuksessa ja samalla tavalla kuin Larivesin liikeyhteyksiä käsittelevässä mietinnössä myös tehtiin. Kaipaamme nopeampaa menettelyä muun muassa joka kolmas kuukausi pidettävien, näitä asioita käsittelevien komission kokousten muodossa, kuuden kuukauden määräaikoja ja niin edelleen. Toivon, että uusi virkaan astuva komissio voi toimia näiden velvoitteiden mukaan, jotta soveltaminen on tehokkaampaa.
Olimme myös iloisia kuullessamme esittelijän mainitsevan, että tuomioistuimessa käsiteltävänä olevien tapausten tiivistelmiin ja yhteenvetoihin on päästävä nopeammin käsiksi; kollegani Wijsenbeek ei esimerkiksi ole saanut tiivistelmää EY: n tuomioistuimessa käsiteltävänä olleesta tapauksestaan.
Huomiota kiinnitetään melko paljon myös selkokieltä koskevaan kysymykseen. Tiedämme, että parlamentti hyväksyi Palacio Vallelersundin ehdotuksessa esitetyt suuntaviivat yhteisön paremmaksi lainsäädännöksi. Valitettavasti minun on todettava, että ne kommentit, joita kielten asiantuntijat ovat suuntaviivoista antaneet, eivät ole kovin rohkaisevia; muun muassa yhdeltäkään kielten asiantuntijalta ei ole kysytty neuvoa. Samanaikaisesti tiedämme, että komission englanninkielinen käännösosasto tekee työtä fight the fog -kampanjan parissa. Liberaaliryhmä on yrittänyt kiinnittää huomiota tähän työhön, mutta emme valitettavasti ole saaneet kaikkia ymmärtämään, että parlamentin pitäisi painottaa tätä asiaa, jotta muutkin kieliryhmät ymmärtäisivät sen. Meidän täytyy sopeuttaa kirjoitettu teksti käyttäjän mukaan. Kyse ei ole siitä, että me kirjoittajat ymmärrämme tekstin, vaan että tekstin on oltava ymmärrettävää niiden mielestä, jotka joutuvat sitä todellisuudessa soveltamaan. Siten voimme säästää huomattavasti hallintokuluissa.
Toivon ja olen vakuuttunut siitä, että tämä on yksi tärkeimmistä asioista, joita otetaan esiin Suomen puheenjohtajakaudella ensi syksynä. Se voi todellakin auttaa ihmisiä ymmärtämään yhteisön oikeutta paremmin.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, kun puhutaan tällaisesta mietinnöstä, josta vallitsee erittäin laaja yksimielisyys - ja haluan onnitella esittelijää ja yhtyä herra Anastassopoulosin sanoihin -, sillä siitä ei ole ainoastaan äänestetty yksimielisesti, vaan se on tullut käsiteltäväksi täysistuntoon ilman yhtäkään tarkistusta, on vaikea tuoda esiin uusia kysymyksiä.
Näin ollen pohtikaamme hieman asiaa. Komission vuosikertomus koskee yhteisön oikeuden soveltamisen valvontaa. Ensiksikin valvontaa; ja näin ollen niiden valvontavaltuuksien soveltamista, jotka komissiolle perustamissopimusten valvojana on perustamissopimuksessa suotu. Näiden valtuuksien - erityisesti EY: n perustamissopimuksen 169 ja 171 artiklan - soveltaminen on lisääntynyt ja parantunut. Kuten minua edeltäneet puhujat ovat sanoneet, on kuitenkin lisättävä tämän menettelyn avoimuutta etenkin hallinnollisen menettelyn, komission sisäisen menettelyn osalta. Ajattelemme näinä aikoina paljon komissiota. Komissio on tässä mielessä muun muassa sellaisen haasteen edessä, että sen on otettava käyttöön entistä selkeämpi, avoimempi menettely ja sellaiset määräajat, jotka ovat meidän kaikkien tiedossa.
Kyse on kuitenkin soveltamisen valvonnasta. Soveltaminen edellyttää tietoa, tieto edellyttää ymmärrystä, ja ymmärrys edellyttää ensi kädessä selkeyttä. Yhteisön oikeus ei ole selkeää. Herra Anastassopoulos mainitsi erään henkilön eräästä Itä-Euroopan maasta, ja muistan, että kyseinen henkilö sanoi minulle: " Rouva Palacio, vaaditte meitä sisällyttämään yhteisön oikeuden lainsäädäntöömme, mutta muutatte jatkuvasti tuota yhteisön oikeutta." Olemme äskettäin havainneet tämän oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa. Meille saapui eräs kodifiointia koskeva asia. Sillä välin, kun kodifiointialoite pantiin vireille ja kun parlamentti aloitti mietintönsä, kahta direktiiviä, jotka olisi teoriassa pitänyt kodifioida, muutettiin kahdesti. Tämä on tyypillinen esimerkki siitä näkyvyyden puutteesta, lainsäädäntöviidakosta, joka yhteisön oikeutta yleisesti ottaen vaivaa. Tämä - nimenomaan - on Amsterdamin sopimuksen julistus nro 19.
On myös olemassa Amsterdamin sopimuksen julistus nro 39 lainsäädäntötekstien laadusta. Laadimme 11 kielellä lainsäädäntöä, joka käsittää oikeustraditioiltaan erilaisia oikeuslaitoksia. Sitä on yhdenmukaistettava, ja siksi on ponnisteltava erityisesti sen hyväksi, että lopputulos olisi, kuten rouva Thors sanoi, kaikkien ymmärrettävissä; ensiksi ilman muuta asiantuntijoiden ymmärrettävissä. Siksi on tuettava Grotius- ja Schuman-ohjelmien kaltaisia aloitteita, koska jos yhteisön oikeutta pitää soveltaa hyvin, aivan ensiksi juuri asiantuntijoiden, tuomarien, asianajajien ja yleisesti ottaen kaikkien tuomioistuinten on sovellettava sitä hyvin.
Arvoisa puhemies, mielestäni lopuksi on kuitenkin lausuttava jotakin myönteistä. Mielestäni vuodesta 1994 - ja kollegani Anastassopoulos totesi sen - nykypäivään asti tämä yhteisön oikeuden tarkastelu, perustamissopimuksen valvontaa koskevien artiklojen soveltaminen ja yleisesti ottaen yhteisön oikeuden tuntemus ovat parantuneet. Meidän on edelleen ponnisteltava niiden eteen, ja meillä on vielä paljon tehtävää.

Brittan
 Arvoisa puhemies, haluan onnitella rouva Sierra Gonzálezia hänen ihailtavasta mietinnöstään. Yhteisön oikeuden soveltamisen valvonta on olennainen osa toimintaamme Euroopassa. Komission tehtävänä on valvoa perustamissopimusta. Meidän on varmistettava, että asianosaiset kansalaiset hyötyvät Euroopan tarjoamista eduista, ja olen kiitollinen parlamentin tuesta tässä vaikeassa, loputtomassa tehtävässä.
Viidestoista vuosikertomus vuodeksi 1997 osoittaa, että olemme ottaneet useita tärkeitä askelia taataksemme yhteisön oikeuden kunnioittamisen, ja rouva Sierra González viittasi tämänpäiväisessä puheessaan joihinkin niistä.
Olemme parantaneet työskentelymenetelmiämme huomattavasti. Pyrkimykset tapausten käsittelyn nopeuttamiseen ja toimintamme avoimuuden kannustamiseen ovat tästä hyviä esimerkkejä, ja kaikki tämä on tehty tiiviissä yhteistyössä oikeusasiamiehen kanssa.
Olemme käyttäneet kaikkia saatavillamme olevia välineitä soveltaaksemme tehokkaasti yhteisön oikeutta. Yhteistyö ja ryhmäpaine ovat usein tehokkaita keinoja lisätä yhteisön oikeuden kunnollista täytäntöönpanoa ja saattamista osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Tästä todistavat yhtenäismarkkinoiden toimintaohjelman menestys sekä jäsenvaltioiden kanssa pidetyt direktiivejä koskevat kahdenväliset kokoukset.
Olen myös samaa mieltä rouva Sierra Gonzálezin kanssa siitä, että yksinkertaisen ja selkeän lainsäädännön laatiminen on paras tapa välttää myöhempiä ongelmia. Rouva Thors oli oikeassa puhuessaan siitä, että on tärkeää käyttää käyttäjäystävällistä kieltä. Olen myös samaa mieltä herra Anastassopoulosin ja muiden puhujien kanssa, jotka käsittelivät lain opettamisen tärkeyttä, niin että lakimiehet ymmärtävät, mistä yhteisön oikeudessa on kyse.
Tuota taustaa vasten on tilanteita, jolloin meidän on käytettävä perustamissopimuksen 169 artiklassa meille annettuja toimivaltuuksia ja käynnistettävä rikkomusmenettelyjä, ja niin me tietenkin teemme. Käsittelemme parhaillaan yli 3 200: aa sellaista tapausta.
Uudistuksemme ovat parantaneet menettelyjen toimimista, ja se on hyvin tärkeää kansalaisille, jotka ovat panneet alulle lähes 50 % tapauksista. Käsittelemme tapauksia paljon nopeammin kuin muutama vuosi sitten, ja pääsyynä siihen on, että virallisista huomautuksista, perustelluista lausunnoista ja asian saattamisesta yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi päätetään säännöllisemmin. Tapauksista tehdään nyt päätöksiä kahden viikon välein.
Järjestelmä oli ennen jäykempi, eikä sen puitteissa voitu tehdä päätöksiä heti, kun tapauksen johdosta voitiin ryhtyä toimenpiteisiin. Toiseksi päätökset pannaan nopeammin täytäntöön. Haastekirjeen lähettäminen saattoi ennen kestää useita kuukausia. Tällä hetkellä virallinen huomautus saapuu jäsenvaltioon usein viikon kuluttua päätöksestä. Ja lopuksi sovellamme vastaamiselle tai noudattamiselle asetettuja määräaikoja paljon ankarammin, vaikka jäsenvaltion oikeutta puolustautua on tietenkin kunnioitettava.
Käytämme hyväksemme kaikkia tilaisuuksia ratkaista rikkomusongelmat mahdollisimman pian. Vain 10 % tapauksista menee yhteisöjen tuomioistuimen käsittelyyn, kuten nykyiseen rangaistusjärjestelmään viitattiinkin, ja sen puitteissa komissio on esittänyt vaatimuksia, jotka vaihtelevat 7 000: n ja 260 000 euron välillä päivittäin. Tämä kaikki hyödyttää kansalaisiamme, niin että on aivan oikein ja tavanomaista, että tiedotamme heille kaikista heitä koskevista rikkomusmenettelyn vaiheista. Sekä Euroopan oikeusasiamies että parlamentti ovat tässä esittäneet tärkeää ja opettavaa osaa. Tietoa yhteisön oikeuden noudattamisesta yleensä on myös levitettävä laajemmalle, ja suhtaudun myönteisesti siihen, että parlamentti tukee avoimuuden lisäämistä tällä alalla vielä enemmän.
Yhteisön oikeuden kunnioittaminen on vihdoin olennainen tekijä, kun Eurooppaa ja sen kansalaisia lähennetään. Käytämme kaikkea toimivaltaamme estääksemme jäsenvaltioiden rikkomukset ja käsitelläksemme tarvittaessa niitä. Kansalaisillamme on oikeus odottaa tätä, ja tämän he myös saavat.

Puhemies
Kiitän tietä, komissaari Brittan.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 15.00.

9.Yhteinen alv-järjestelmä (yleinen verokanta)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Secchin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0129/99) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi yhteistä arvonlisäverojärjestelmää koskevan direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta yleisen verokannan tason osalta (KOM(98)0693 - C4-0711/98-98/0331(CNS)).

Secchi
Arvoisa puhemies, neuvosto on pyytänyt parlamentilta tämän mainitsemanne direktiiviehdotuksen kiireellistä käsittelyä, sillä siinä on kyse nykyisen järjestelmän voimassaoloajan pidentämisestä täksi vuodeksi ja samaan aikaan yleisen verokannan vaihtelun sijoittamisesta ennalta määrättyyn haarukkaan - tarkemmin sanoen 15-25 %: n välille.
Kollegat tuntevat hyvin kehityksen, jota veroalalla on viime aikoina tapahtunut: merkittävä kehitys on johtanut useisiin ehdotuksiin, jotka koskevat verojärjestelmien koordinointia jäsenvaltioiden välillä, koordinointia, jolla pyritään välttämään vahingollisen verokilpailun muodot ja mahdollistamaan sitä vastoin hyödyllisen verokilpailun kaikki vaikutukset. Välttämättömien koordinointitoimien ohella - osittain, kuten jo sanoin, näihin on jo ryhdytty - on kuitenkin myös muita toimia, jotka sen sijaan liittyvät todellisen yhdenmukaistamisen muotoihin, jotka ovat tässä muodossa välttämättömiä, jotta sisämarkkinat voisivat toimia parhaalla mahdollisella tavalla. Tämän osalta, sisämarkkinoita koskevassa toimintasuunnitelmassa, joka esiteltiin Euroopan neuvostolle Amsterdamissa viime vuonna, tai itse asiassa lähes kaksi vuotta sitten, komissio korosti, että on välttämätöntä kehittää yhteinen arvonlisäverojärjestelmä, joka vähitellen korvaa nykyisen siirtymäjärjestelmän ja samaan aikaan tehostaa pyrkimyksiä nykyaikaistaa ja yksinkertaistaa voimassa olevaa järjestelmää.
Asiassa on päätetty edetä kolmessa vaiheessa: nykyisen arvonlisäverojärjestelmän vääristymät korjataan, nykyistä järjestelmää uudistetaan ulottamalla se koskemaan myös uusia aloja, kuten edistyneitä palveluita, ja ennen kaikkea luodaan välttämätön, lopullinen arvonlisäverojärjestelmä ottamalla käyttöön alkuperämaa-periaate verotuspaikan osalta. Tämä mahdollistaa tällä hetkellä käytössä olevien menettelyjen yksinkertaistamisen, auttaa kansallisten hallintojen ja yritysten byrokraattisten taakkojen keventämisessä ja helpottaa varmastikin myös petosten yhteisössä aiheuttaman vakavan ongelman ratkaisemista. Myös kansalaiset ja kuluttajat hyötyvät tästä, koska suuremman avoimuuden ja kilpailun eri muotojen ansiosta, joita eri jäsenvaltioiden järjestelmien välille syntyy, jäsenvaltioiden on pakko siirtyä kohti siedettävämpää verotuksen tasoa.
Olemme kuitenkin yhä myöhässä ja odotamme siksi yhä lopullista järjestelmää, ja sen seurauksena on välttämätöntä laatia nyt käsiteltävänämme olevan kaltainen direktiiviehdotus kuluvalle vuodelle 1999. Kuten sanoin, tämä direktiiviehdotus pidentää pääasiassa nykyisen järjestelmän voimassaoloaikaa vuodella ja määrittää yleisen verokannan haarukan 15-25 %: n välille. Uskon, että on suostuttava tähän pyyntöön, jonka osalta sitä paitsi ollaan jo nyt myöhässä, ottaen huomioon, että nyt on maaliskuun loppu.
Hyväksyessään komission ehdotuksen, toisin sanoen antaessaan siitä myönteisen lausunnon, Euroopan parlamentin talousasioita käsittelevä valiokunta haluaa kuitenkin käyttää hyväkseen tämän tilaisuuden korostaakseen sitä, että siirtyminen lopulliseen arvonlisäverojärjestelmään on kiireellinen tehtävä. Tämän takia valiokunta ehdottaa yhtä tarkistusta, jolla pyritään korostamaan, että tämän pitäisi tavallaan olla viimeinen voimassaoloajan pidennys, ja samalla ehdottamaan, että lopullinen järjestelmä tulisi voimaan 1. tammikuuta ensi vuonna. Toinen tarkistus, jota olen ehdottanut ryhmäni nimissä, toistaa tätä ajatusta johdanto-osan tasolla ja lisää myös sen, että tämänhetkinen järjestelmä - järjestelmä, joka on niin sanoakseni väliaikainen siirryttäessä kohti lopullista järjestelmää - on altis monenlaisille hankaluuksille kuten niille, joita olen lyhyesti kuvannut esityksessäni.
Toivon, että parlamentti tukisi näitä tarkistuksia ja että myös komissio hyväksyisi ne ikään kuin kehotuksena siihen, että edettäisiin viimein kohti lopullista järjestelmää, josta puhutaan paljon, mutta joka näyttää aina vain yhä kaukaisemmalta unelmalta.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, yhdyn moneen niistä näkökohdista, jotka mietinnön esittelijä Secchi esitti tässä asiantuntevassa työssään. Hänen mietintönsä taustalla oleva komission ehdotus liittyy jäsenvaltioiden arvonlisäverojärjestelmän yhtenäistämiseen. Komissio pyrkii ehdotuksellaan korjaamaan uudistuksen viivästymisen. Kyseessä on tärkeä asia, jota unionin päätöksenteon toimimattomuus haittaa. Mietinnön esittelijä on, aivan oikein, tiukka voimassaoloajan pidentämisen suhteen. Arvonlisäverojärjestelmän uudistaminen on saatava vietyä loppuun.
Komission ehdotus on lähinnä tekninen. Asia itsessään on kuitenkin mitä suurimmassa määrin poliittinen. Välillisen ja välittömän verotuksen keskinäinen suhde sekä välillisen verotuksen kohteena olevat tavarat ja palvelut liittyvät yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen. Verotuksen painopisteen siirtyessä välilliseen verotukseen verotuksen progressiivisuus heikkenee ja progressiivisuudellahan on kavennettu tuloeroja. Unionin veropolitiikkaa yhtenäistettäessä ei saa unohtaa tätä tärkeää yhteiskunnallista välinettä.
Nyt on kuitenkin kysymys välillisestä verotuksesta. Ainakin elintarvikkeiden kohdalla arvonlisäverotuksen yhtenäistäminen unionissa helpottaisi esimerkiksi Suomen tilannetta. Meillä nimittäin elintarvikkeiden arvonlisävero ylittää tällä hetkellä noin kymmenellä prosentilla EU: ssa keskimäärin vallitsevan verokannan. Suomessa elintarvikkeiden arvonlisävero on 17 prosenttia. Elintarvikkeiden arvonlisäveron alentaminen parantaisi työllisyyttä tukemalla elintarvikealan toimintaedellytyksiä. Kuluttajien ostot suuntautuisivat pidemmälle jalostettuihin tuotteisiin. Kyse on myös sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta. Mitä pienituloisempi kansalainen on, sitä suuremman osan vie suhteellisesti tuloista välillinen verotus. Elintarvikkeiden verotuksen keventäminen näkyisi heti kansalaisten kukkarossa.
Myös arvonlisäveron taso palveluiden tuottamisessa on veropolitiikan olennaisia kysymyksiä. Työllisyyden näkökulmasta korkea palveluiden ja kulutuksen verotus on estänyt kasvua ja sitä kautta työllisyyden paranemista, kyseessä on eräänlainen tukehtumisilmiö. Työntekijävaltaisen palvelutuotannon arvonlisäverotusta on siis kevennettävä. Verotuksen tietynasteinen harmonisointi on kuitenkin väistämätöntä. Tästä välttämättömyydestä voi tehdä hyveen sitomalla verotuksen keventämisen työllisyys- ja kasvupolitiikkaan. Arvonlisäveron keventäminen elintarvikkeissa ja palveluissa tukisi täten tätä politiikkaa.

Mendes Bota
 Arvoisa puhemies, emme ole täällä tähän myöhäiseen ja sopimattomaan kellonaikaan keskustelemassa näin tärkeästä asiasta pelkästään pitääksemme seuraa kollega Secchille hänen esitellessään yhteistä arvonlisäverojärjestelmää koskevan mietintönsä. Itse asiassa kaikki tähän asiaan liittyvä on ollut myöhässä: etenkin nyt käsiteltävä direktiivin 77/338 muutos, jonka oli tarkoitus tulla voimaan 1. tammikuuta tänä vuonna ja olla voimassa vuoden loppuun saakka. Mutta myös neuvosto teki myöhässä tarvittavat päätökset lopullisesta arvonlisäverojärjestelmästä, joka on määrä ottaa käyttöön vuoden 2000 alussa.
Olemme täällä tähän kellonaikaan tukeaksemme esittelijää ja vaatiaksemme, että " alkuperämaa" -periaate otetaan kiireellisesti käyttöön, byrokratiaa vähennetään, kaupankäyntiä helpotetaan, veronkierto torjutaan ja välillisen verotuksen avoimuutta lisätään oleellisesti. Yhtenäismarkkinat kyllä toimivat, mutta ne ovat edelleenkin vajavaisia, ja tietyillä aloilla esiintyy yhä kilpailun vääristymiä. Yhtenäisvaluutan käyttöönotto ja vaihtokurssiin perustuvan kilpailun jääminen pois jäsenvaltioiden väliltä merkitsee viime kädessä sitä, että verokilpailu aiheuttaa markkinahäiriöitä aiempaa herkemmin. Sen vuoksi on ryhdyttävä erinäisiin uudistuksiin, jotka koskevat unionin jokaista 15 verotusjärjestelmää, kutsuttakoon noita uudistuksia sitten yhteensovittamiseksi tai yhdenmukaistamiseksi.
Keskustelemme täällä tänään ainoastaan kussakin 15 jäsenvaltiossa sovellettavan arvonlisäverojärjestelmän yleisestä verokannasta, jonka olisi sijoituttava tiettyyn haarukkaan 15-25 %: n välille. Kuitenkin myös alennettujen verokantojen sovellusalaa on tarkistettava lyhyen ajan kuluessa, sillä myös ne ovat omiaan aiheuttamaan kilpailun vääristymiä tiettyjen maantieteellisten alueiden, esimerkiksi Belgian ja Itävallan tai Portugalin ja Espanjan välille. Vaikka arvonlisävero on varsinaiselta luonteeltaan neutraali, se vaikuttaa loppujen lopuksi kuitenkin yritysten sijoittumiseen ja kauppavirtojen suuntautumiseen. Verojärjestelmien yhdenmukaistaminen ja siirtyminen väliaikaisesta järjestelmästä lopulliseen järjestelmään vaatii kaikilta jäsenvaltioilta rohkeutta ja uhrauksia, sillä ennen pitkää on välttämätöntä lähentää toisiinsa myös kansallisia verojärjestelmiä, vaikkapa vain asteittain ja tietyn määräajan kuluessa. Ellei verotukseen liittyvästä itsekkyydestä nimittäin tehdä loppua, lopulta itse yhtenäismarkkinat ja talous- ja rahaliitto jäävät puutteellisiksi ja vajavaisiksi.

Wolf
Arvoisa puhemies, luulen, että meillä on tänään vain näennäisesti kuiva, tekninen kysymys keskusteltavanamme. Kyse on siitä, kerääkö unioni voimaa keskustellakseen todella yhdessä sisämarkkinoilla kilpailun ehdoista tai säädelläkseen kilpailua ja poistaakseen sellaiset tähänastiset mahdollisuudet sekä verojen kiertoon että kilpailun vääristymiseen, jotka sisältyvät edunsaajamaan periaatteeseen arvonlisäveron osalta. Se on todellakin keskeinen vaatimus. Siltä osin voin yhtyä täysin minua edeltäneiden puhujien näkemyksiin. Secchin mietinnössä kyse on oikeastaan poliittisesta kohdasta. Olen sitä mieltä, että meidän ei pitäisi luoda itsellemme harhakuvia siitä, että on yksinkertaista pitää tältä osin kiinni päivämäärästä 1. tammikuuta 2000. On kuitenkin oikein, että me parlamenttina tuomme tämän vaatimuksen vielä kerran yhdessä neuvotteluissa esiin. Silloin on mahdollista, että kyseessä oleva periaate saadaan ylipäänsä vielä ajoissa aikaan.

Blot
 Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä on aivan perusteltuja tavoitteita - esimerkiksi verotuksen yksinkertaistaminen -, joiden tarkoituksena on välttää jäsenvaltioiden väliset verotuksen vääristymät ja yksinkertaistaa menettelyjä erityisesti ottamalla käyttöön " alkuperämaa" -periaate. Kaikki, mikä menee tähän suuntaan, voi olla vain myönteistä.
Tähän mietintöön sisältyy kuitenkin myös paljon huolestuttavampia piileviä suuntauksia. Ensinnäkin halu säädellä ja rajoittaa aina vain entistä enemmän jäsenvaltioiden itsehallinto-oikeutta johtaa siihen, että Euroopan unionin muodostavien kansakuntien verotukseen liittyvä itsemääräämisoikeus kaventuu. Se vastaa mielestämme verotukseen liittyvän demokratian rappeutumista, koska niillä päätöksillä, jotka tehdään kansalaisia lähimpänä olevilla tasoilla, on entistä vähemmän painoarvoa verrattuna sellaisiin päätöksiin, jotka tehdään aina vain kaukaisemmilla tasoilla.
Euron käyttöönoton myötä voidaan toiseksi olla eittämättä huolestuneita mahdollisista epäsymmetrisistä suhdanteisiin liittyvistä sokeista, joiden vuoksi jäsenvaltioilla on entistä vähemmän keinoja säädellä suhdanteita. Esimerkiksi inflaatioon ajauduttaessa ja jos kaikki verojärjestelmät yhdenmukaistetaan, ei voida enää harjoittaa maakohtaista rahapolitiikkaa eikä veropolitiikkaa. Jäljelle jää palkka- ja tulopolitiikka, joka on erityisen valtiojohtoista.
Lopuksi tehdyt valinnat tarkoittavat hyvin korkean verotustason ylläpitämistä, koska yleiseksi verokannaksi suunnitellaan 15-25 %: a. Miksei loppujen lopuksi alle 15 %: a? Euroopan, Yhdysvaltojen ja Japanin verotusjärjestelmien välinen ero on edelleen hyvin merkittävä, ja se on epäilemättä osasyy Euroopan työttömyyslukuihin, jotka ovat paljon korkeampia näihin kahteen muuhun maahan verrattuna.
Tästä syystä tämä mietintö, joka on nykyisiä suuntaviivoja ajatellen laadukas mietintö, ei tyydytä meitä, ja periaatesyistä voimme vain vastustaa asioita, joita siinä suositellaan.

Brittan
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti ja sen ehdottamat tarkistukset tukevat siirtymistä kohti yhteistä arvonlisäverojärjestelmää. Komissio tukee täysin esitettyjä tavoitteita. Pelkään kuitenkin, ettei ole realistista odottaa neuvoston hyväksyvän lopullista arvonlisäverojärjestelmää tämän päivän ja joulukuun 1999 välillä. Komissio on ohjelmassaan nimittäin hahmotellut tulevan arvonlisäverojärjestelmän laajat suuntaviivat samoin kuin aikataulun, joka perustuu erityisten ehdotusten asteittaiseen esittelyyn. Tässä ohjelmassa ehdotetaan kolmea pääotsikkoa: uudenaikaistamista, nykyisen järjestelmän yksinkertaistamista ja verotuspaikan muuttamista. Komissio on jo esittänyt useita ehdotuksia, jotka ovat parhaillaan neuvoston käsiteltävinä ja jotka kattavat nykyisen järjestelyn yksinkertaistamisen ja uudenaikaistamisen erityisesti siten, että operaattoreiden välittömät odotukset pyritään täyttämään, toisin sanoen siten, että Slim II -toimen suositukset saatetaan osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä.
Nämä ehdotukset ovat ehdoton edellytys, jotta voitaisiin edetä kohti lopullista arvonlisäverojärjestelmää. Epäyhdenmukaisuudesta voidaan siirtyä täydelliseen yhdenmukaisuuteen - jos se nyt tulee toteutumaankaan - vain vaiheittain, ja ehdotus yleisestä verokannasta sijoittuu näihin puitteisiin. Neuvosto ei kuitenkaan näytä olevan valmis noudattamaan komission ehdotuksia vaan pitää parempana säilyttää tilanteen entisellään, mikä ei ole arvonlisäverokannan toivotun ja laajemman yhdenmukaistamisen mukaista. Komissio katsoo kuitenkin, että nykyistä arvonlisäverojärjestelmää ei voida yleisesti yksinkertaistaa muuttamatta perin pohjin nykyisiä monimutkaisia sääntöjä, etenkin niitä, jotka liittyvät verotuspaikkaan.
Näin ollen nykyisen arvonlisäverojärjestelmän parantaminen on olennainen vaihe siirryttäessä uuteen järjestelmään, jossa käytetään vain yhtä verotuspaikkaa; se on ainoa tapa taata arvonlisäverojärjestelmän perinpohjainen yksinkertaistaminen, jota eurooppalaiset yritykset vaativat.
Pelkäänpä, että parhaillaan neuvoston käsiteltävinä olevat ehdotukset, joiden tavoitteena on yksinkertaistaa järjestelmää ja taata verotuksen yhdenmukaisempi soveltaminen, ovat tällä hetkellä umpikujassa, vaikka Euroopan parlamentti on tietenkin tukenut ehdotuksia ehdoitta.
Niinpä haluaisin kiittää teitä tälle ehdotukselle ja etenkin komission asettamalle tavoitteelle, lopulliselle arvonlisäverojärjestelmälle, antamastanne tuesta.

Puhemies
Kiitän teitä, komissaari Brittan.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 15.00.
Istunto päättyi klo 22.55.

