Laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen lopettamista koskeva toimintasuunnitelma (keskustelu)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jäsen Aubertin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen lopettamista koskevan yhteisön toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta.
Marie-Hélène Aubert 
esittelijä. - (FR) Arvoisa puhemies, laiton kalastus on ilmiö, joka yleistyy nykyisin voimakkaasti ja vahingoittaa huomattavasti sekä EU:n kalatalousalaa, paikallisia kalastajayhteisöjä että kehitysmaiden kalataloutta, etenkin sellaisten maiden kalataloutta, joiden kanssa Euroopan yhteisö on tehnyt kalastussopimukset.
Lisäksi laiton kalastus on valitettavasti äärimmäisen kannattavaa. Mainitsen esimerkkinä erityisesti Välimeressä elävän tonnikalan, jota myydään kerrassaan tähtitieteellisiin hintoihin. Olemme siksi noidankehässä, joka johtaa vähitellen - vaikkakin yhä nopeammin - kalavarojen ehtymiseen.
Laillinen eli säännöt täyttävä kalastus kärsii omalta osaltaan huomattavasti tästä laittomasta toiminnasta, jonka määritelmä on varsin laaja. Kyse on laittomasta, sääntelemättömästä ja ilmoittamattomasta kalastuksesta. Siihen kuuluu siksi monenlaista toimintaa: piraattikalastusta, luvattomien pyydysten käyttöä, luvattomien lajien saalistusta, luvatonta kalastusta sekä lastin siirtämistä merellä laivasta toiseen. Laiton toiminta on luonteeltaan hyvin laajaa.
Mihin sitten pyrimme tällä valiokunta-aloitteisella mietinnöllä? FAO käynnisti vuonna 2002 laittoman kalastuksen vastaisen kansainvälisen toimintasuunnitelman, joka korvattiin myöhemmin Euroopan unionin toimintasuunnitelmalla, jonka neuvosto hyväksyi vuonna 2002. Jäsenvaltiot panivat toimintasuunnitelman täytäntöön monilla tavoilla ja eri tasoilla.
Euroopan komissio arvioi parhaillaan jäsenvaltioiden toimintasuunnitelmia laittoman kalastuksen torjumiseksi pitäen silmällä FAO:n kalatalousvaliokunnan kokousta, joka järjestetään Roomassa maaliskuun ensimmäisellä viikolla ja joka merkitsee tilaisuutta käynnistää uudelleen laittoman kalastuksen vastainen kansainvälinen toimintasuunnitelma.
Euroopan unionilla on tällä alalla valtava vastuu. Miksi? Ensinnäkin siksi, että Euroopan unioni on maailman kolmanneksi suurin kalastuksen harjoittaja heti Kiinan ja Perun jälkeen. Sillä on yksi maailman suurimmista kalastuslaivastoista. Lisäksi monet EU:n alukset käyttävät mukavuuslippuja, mikä aiheuttaa valtavasti ongelmia paitsi kalastukselle myös meriliikenteelle. EU muodostaa myös yhdet maailman suurimmista kalatuotteiden markkinoista.
Vastuuta on siis paljon. Komissio on vastannut meille, että koko ala on monimutkainen, asia koskee useita eri toimijoita, emme saa mitään aikaan yksin, se tulee kalliiksi ja ettei joitakin jäsenvaltioita voida vaatia noudattamaan tiettyjä sääntöjä, ellei toisia vaadita tekemään samoin jne. Olemme kuulleet valtavan määrän tekosyitä ja selityksiä, miksi tulokset ovat jääneet vähäisiksi, ja on surullista, ettemme ole toteuttaneet riittävästi aloitteita torjuaksemme laitonta kalastusta, joka - todettakoon se vielä kerran - on yleistynyt viime vuosina äärimmäisen vakavaa vauhtia.
Vastuu kuuluu sekä satamavaltioille, kuten nimitys kuuluu, että lippuvaltioille ja valtioille, joissa kalastustuotteet myydään. Vastuu jakautuu useille eri tasoille: alueellisille kalastusjärjestöille, jäsenvaltioiden kalastusjärjestöille ja Euroopan unionille. Toimia on toteutettava kaikilla näillä tasoilla kautta linjan, ja kalastuksen, ympäristöasioiden, kehitysyhteistyön ja kauppapolitiikan pääosastojen on osallistuttava niihin. Tarvitsemme siis kovaa työtä, mutta vain hallinnollisten ja poliittisten tahojen yhteistyö voi olla todella tehokasta.
Mitkä ovat sitten mietintöni keskeisiä toimenpiteitä, jotka kalatalousvaliokunta hyväksyi yksimielisesti, mikä osoittaa, että huolenaihe on kaikille jäsenvaltioille yhteinen? Niitä ovat kalatuotteiden jäljitettävyys sekä mustien listojen käyttöönotto, millä tarkoitetaan luetteloja aluksista, joilla ei ole kalastuslupaa tai joita on jo rangaistu laittomasta kalastuksesta. Tällä hetkellä on hyvin valitettavaa, ettei eri tietolähteiden välillä tehdä koordinointia eikä yhteistyötä - kyse on siis tietolähteistä, jotka koskevat aluksia, joilla on tai ei ole lupaa kalastaa.
Tärkeisiin toimenpiteisiin kuuluvat myös ne, joilla pyritään estämään laittomien kalatuotteiden päätyminen EU:n markkinoille, sekä toimet, joita on toteutettava EU:n ja kansainvälisen lainsäädännön alalla. Lainsäädännössä on nimittäin nykyisin oikeusaukkoja, jotka estävät laitonta kalastusta harjoittavien alusten miehistön haastamisen oikeuteen ja rankaisemisen.
Lopuksi totean olevan äärimmäisen tärkeää, että EU:n politiikkaa yhtenäistetään niin valvonnan ja seurannan kuin rangaistusseuraamustenkin alalla. Tässä mietinnössä esitetään juuri tämän maailmanlaajuisen näkökulman pohjalta useita aloitteita ja toimenpiteitä, joista keskustelemme nyt täällä, pitäen silmällä maaliskuussa järjestettävää FAO:n kokousta, jossa meidän on hyvin tärkeää esiintyä paljon aktiivisemmalla ja dynaamisemmalla tavalla.
Joaquín Almunia
Haluan aivan aluksi kiittää jäsen Aubertia sekä kalatalousvaliokunnan kaikkia jäseniä heidän osallistumisestaan tähän todella tyhjentävään mietintöön, joka koskee laitonta, valvomatonta ja sääntelemätöntä kalastusta.
Parlamentti esittää tämän aloitteen samaan aikaan kun komissio on sitoutunut järjestämään julkisen kuulemisen yhteisön nykyisen politiikan tarkistamisesta ja vahvistamisesta, jotta tällaiseen kalastukseen voidaan puuttua. Minusta oli erityisen mukavaa havaita parlamentin sitoutuneen asiaan, joka on ratkaisevan tärkeä kalavarojen kestävän hoidon kannalta niin yhteisön vesillä kuin niiden ulkopuolellakin.
Ensinnäkin on mielestäni hyvä, että mietinnössä korostetaan, että laittoman kalastuksen torjunnassa on lähdettävä liikkeelle omilta vesiltämme ja omista aluksistamme. Yhteisön vesialueita säännellään, mutta tämä ei tarkoita, etteikö niillä esiintyisi laitonta kalastusta.
Mietinnössä pannaan merkille myös toinen hyvin tärkeä näkökohta, nimittäin se, kuinka voimme estää yhteisön ulkopuolisten maiden laittomien kalatuotteiden pääsyn yhteisöön. Koska yhteisö muodostaa kalatuotteiden suurimmat markkinat ja tuo alueelleen eniten kalatuotteita eri puolilta maailmaa, meillä on erityinen vastuu varmistaa, etteivät eurooppalaisten kuluttajien pöytiin päätyvät tuotteet sisällä laittomalla tavalla pyydettyä kalaa. Tämä tarkoittaa, että meidän on otettava käyttöön uusi lähestymistapa valvoaksemme kunnolla yhteisön alueelle tuotujen kalatuotteiden lainmukaisuutta.
Toinen näkökohta, jota on korostettava, on se, että kalastustoiminnan valvonnan ja seurannan parantamiseksi on lisättävä synergiaa, kuten mietinnöstä ilmenee. Laittoman kalastuksen harjoittajat peittelevät usein toimiaan luvattomin ja rajat ylittävin keinoin. Se, kuinka tällaisten toimien tutkinnassa onnistutaan, riippuu pitkälti sellaisten yksiköiden yhteistyöstä, jotka osallistuvat merialan seurantaan niin kansainvälisesti kuin yhteisössäkin.
En voi kommentoida nyt mietinnön kaikkia kohtia, mutta haluan nostaa esiin esimerkiksi parlamentin pyynnön lisätä sellaisten rangaistusten johdonmukaisuutta, joita jäsenvaltiot langettavat kalastuslakien vakavista rikkomuksista, sekä sitä, että suurimmat julkisten kalastuslippujen aiheuttamat ongelmat on ratkaistava. Nämä seikat osoittavat, että parlamentti ja komissio ovat samalla aaltopituudella tulevien toimien painopisteiden suhteen.
Komissio ei ole levännyt viime vuosia laakereillaan. Euroopan yhteisö on saanut aikaan huomattavaa edistystä hyväksyttyään vuonna 2002 laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen vastaisen toimintasuunnitelmansa. Tämä edistys näkyy erityisesti yhteisön kansainvälisessä toiminnassa, jolla pyritään edistämään toimia laittoman kalastuksen torjumiseksi kaikissa elimissä, jotka ovat toimivaltaisia kalastuksen ja merioikeuden alalla. Merkittävin saavutus laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjunnan alalla liittyy kuitenkin paikallisiin kalastusjärjestöihin: suurin osa niistä on ottanut yhteisön toimien ansiosta vihdoin käyttöön monenlaisia toimenpiteitä laittoman kalastuksen torjumiseksi.
Yhteisö on myös parantanut toimintatapojaan, joilla se auttaa rannikoilla sijaitsevia kehitysmaita, jotka kärsivät tällaisesta kalastuksesta kaikkein eniten. EU:n talousarviosta on rahoitettu toimia, joilla on parannettu näiden maiden valmiuksia valvoa kunnolla niiden vesillä harjoitettavaa kalastusta. Tämä johtuu sekä kansallisesta että alueellisesta kalastusalan assosiaatiosopimuksesta, joka koskee hiljattain hyväksytyn, lounaisella Intian valtamerellä toteutettavaan kalastuksen valvontaan liittyvän alueellisen suunnitelman mallia.
Lisäksi yhteisössä parannettiin laittoman kalastuksen torjuntaa koskevaa politiikkaa vuonna 2002 tehdyllä yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksella, jonka yhteydessä hyväksyttiin säännöksiä yhteisön sääntöjen noudattamisen valvonnasta ja perustettiin kalastuksenvalvontavirasto. Vaikka yhteisö onkin edistynyt merkittävällä tavalla laittoman kalastuksen torjunnassa, laitonta kalastusta ei ole vielä onnistuttu estämään kokonaan, ja se onkin edelleen yksi vakavimmista tekijöistä, jotka uhkaavat kalavarojen kestävää hoitoa ja merten biologista monimuotoisuutta.
Vuoden 2002 toimintasuunnitelman hyväksymisestä on kulunut lähes viisi vuotta, ja komissio katsookin, että on tullut aika laatia uusi strategia, jolla torjutaan tällaista kalastusta. Komissio on päättänyt tältä osin, että laittomasta, ilmoittamattomasta ja sääntelemättömästä kalastuksesta tulee tänä vuonna yksi yhteisen kalastuspolitiikan ja meripolitiikan tärkeimmistä painopisteistä. Komissio laatii asiasta ehdotuksia ja esittelee ne jäsenvaltioille ja Euroopan parlamentille tämän vuoden jälkimmäisellä puoliskolla.
Mietintö, josta keskustelemme tänään, onkin erityisen hyvin ajoitettu panos työhön, jonka pohjalle komissio rakentaa ehdotuksensa.
Hyvät parlamentin jäsenet, laittomasta, ilmoittamattomasta ja sääntelemättömästä kalastuksesta on keskusteltu viime vuosien aikana paljon, ja nyt EU:n on aika ryhtyä toimiin. Jäsen Aubertin ja kalatalousvaliokunnan mietintö on hyvin merkittävä ja rohkaiseva askel tähän suuntaan.
Carmen Fraga Estévez
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Aubertia hänen mietinnöstään, jossa meitä muistutetaan merten piratismia koskevasta ongelmasta ja siitä, kuinka vähän olemme saaneet aikaan sen torjumiseksi.
Haluan myös kiittää esittelijää siitä, että hän kannatti tarkistuksia, joiden katson selventäneen hänen mietintöään ja joissa mielestäni määritetään laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen sekä yhteisön vesillä tapahtuvien yhteisen maatalouspolitiikan rikkomusten väliset rajat. Tämä on tärkeä näkökohta, sillä vaikka nämä molemmat ilmiöt on saatava loppumaan, ne edellyttävät aivan erilaisia aseita.
Yksi tärkeimmistä aseista on alueellisten kalastusjärjestöjen toiminta, joka on tällä hetkellä kenties ainut mahdollinen tapa puolustautua merellä harjoitettavalta laittomalta toiminnalta taistelussa, joka on luonteeltaan kansainvälistä ja monenkeskistä. Mietintöön ehdotettujen tarkistusten myötä näiden järjestöjen tehtävää on myös arvioitu uudelleen. Samalla kun kannamme tällaista huolta meriympäristön kestävyydestä ja estämme omia kalastajiamme hyödyntämästä vesivaroja, on äärimmäisen huolestuttavaa, että joudumme todistamaan muutamien jäsenvaltioiden - myös oman kotimaani - taantumista asiassa. On myös masentavaa, että viime tiistaina kalastuksen pääosaston ulkoisesta politiikasta vastaava johtaja myönsi, ettei EU ole onnistunut vähentämään laitonta kalastusta. Ja tämä kaikki juuri tässä tilanteessa.
Viime viikolla kahdeksantoista jäsenvaltion kalastusviranomaiset alkoivat keskustella Galiciassa toimenpidepaketista laittoman kalastuksen torjumiseksi. Siitä päätellen, mitä komission jäsen totesi, tätä pakettia ei ilmeisesti esitellä meille ennen tämän vuoden puoltaväliä. Tässä asiassa pallo on selvemmin kuin koskaan neuvostolla, sillä elleivät jäsenvaltiot osoita aitoa poliittista tahtoa ja elleivät ne sitoudu tiukasti yhtenäistämään toimia, muuttamaan niitä velvoittaviksi ja ottamaan niitä painopisteeksi, asiat jatkuvat samanlaisina vuodesta toiseen. Toivon, ettei näin käy ja että saamme pian käyttöön tehokkaita toimintatapoja.
Arvoisa puhemies, kiitän teitä ja haluan esittää jälleen kerran vastalauseeni siitä, että kalastuksesta keskustellaan illalla ja että sen edelle asetetaan jopa uusi mietintö, joka on lisätty esityslistalle vasta hiljattain. Haluan esittää ryhmäni puolesta ja omasta puolestani voimakkaan vastalauseen siitä, millä tavalla Euroopan parlamentti käsittelee kalastusasioita.
Puhemies
Vastalauseenne kirjataan pöytäkirjaan.
Rosa Miguélez Ramos
PSE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan kiittää jäsen Aubertia tästä mietinnöstä ja tavasta, jolla hän on käsitellyt Euroopan parlamentin sosialistiryhmän esittämiä lukuisia tarkistuksia.
FAO:n laskelmien mukaan jopa 30 prosenttia maihin tuodusta kalasta on pyydetty laittomalla tavalla. EU on allekirjoittanut FAO:n kansainvälisen toimintasuunnitelman, ja komissio esitti vuonna 2003 ehdotuksia sen siirtämisestä osaksi yhteisön säännöstöä.
Kalatalousvaliokunta laati tämän valiokunta-aloitteisen mietinnön valmistautuessaan laitonta kalastusta käsittelevään kansainväliseen foorumiin, joka järjestetään Roomassa maaliskuun alussa, ja jotta komissio ottaisi parlamentin kannan huomioon uudessa toimintasuunnitelmassaan.
Ryhmäni esittämät lukuisat tarkistukset on sisällytetty mietintöön, ja katson, että näiden tarkistusten ansiosta laittoman kalastuksen määritelmää on parannettu. Lisäksi mietintöön on lisätty muita asioita, kuten se, että seurantaa ja kansainvälistä yhteistyötä on lisättävä.
Vaikka tässä asiassa ei ole niinkään kyse tiukempien toimenpiteiden ottamisesta käyttöön vaan nykyisten toimenpiteiden täytäntöönpanon tehostamisesta, tarvitsemme selvästikin myös tehokkaan valvonta- ja tarkastusjärjestelmän, joka olisi osa yhteistä oikeudellista kehystämme ja joka toimisi, jos mahdollista, Vigossa sijaitsevan yhteisön kalastuksenvalvontaviraston alaisuudessa.
Tarkistuksissamme pyydetään, että laittomaan kalastukseen sekaantuneilta aluksilta evättäisiin pääsy EU:n satamiin, etteivät jäsenvaltiot rekisteröisi tällaisia aluksia, että jäsenvaltiot yrittäisivät saada kansalaisensa luopumaan mukavuuslipuista ja etteivät maahantuojat, kuljettajat tai muut asiaankuuluvat alat kuljettaisi tällaisten alusten pyytämää kalaa tai kävisi kauppaa tällaisella kalalla.
Kehotamme myös jäsenvaltioita tehostamaan yhteisvoimin alusten valvontaa. Olemme tietoisia siitä, että laillisesti ja laittomasti pyydettyä saalista on vaikeaa erottaa toisistaan, etenkin kun maihin ei tuoda tuoretta vaan pakastettua tai jalostettua kalaa, kun jäsenvaltioilla on kaupallisia verkostoja yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa ja kun kala tuodaan EU:n markkinoille jalostetussa muodossa.
Näin ollen kalan alkuperän tunnistamisen eteen on tehtävä työtä, koska miljoonat ihmiset ovat riippuvaisia kalavaroista eri puolilla maailmaa ja koska meidän on varmistettava, että nämä varat säilyvät myös tulevien sukupolvien käyttöä varten.
Elspeth Attwooll
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan aivan aluksi kehua jäsen Aubertin laadukasta mietintöä. Sen perusteluissa analysoidaan erinomaisella tavalla ongelmaa ja edistystä, jota olemme saaneet aikaan vuonna 2002 annettuun EU:n toimintasuunnitelmaan nähden. Siinä esitetään kymmenen hyvin selvää suositusta uutta, vuonna 2007 käynnistettävää toimintasuunnitelmaa varten. Näistä suosituksista viisi liittyy sisäisiin toimenpiteisiin ja viisi muiden maiden kanssa tehtävään yhteistyöhön, jota toteutetaan sekä suoraan näiden maiden kanssa että alueellisten kalastusjärjestöjen välityksellä.
Laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta koskevan ongelman kannalta on keskeistä kyetä jäljittämään sekä alukset että niiden pyytämä tai kuljettama kala. Tämä edellyttää muun muassa sitä, että EU:n aluksia ja EU:n satamiin saapuvia aluksia on vaadittava käyttämään FAO:n tunnistusmerkintöjä, sekä pyyntitoiminnan dokumentointia koskevien kunnollisten järjestelmien kehittämistä. Lisäksi se edellyttää asiaankuuluvien tahojen välisen tiedonvaihdon parantamista, jotta ne voivat levittää keskenään sekä kalastusaluksia että kalan kuljetusaluksia koskevia mustia listoja ja jotta voidaan välttää se, että jokin alus siirtyy valkoiselle listalle lippua vaihtamalla. Mustien listojen laatiminen on kuitenkin tehokasta vain, jos siitä koituu todellisia seuraamuksia kyseisille aluksille. Tästä syystä kehotamme komissiota suhtautumaan hyvin vakavasti päätöslauselman 18 kohtaan, jossa suositellaan harkitsemaan terveys- ja hygienianäkökohtiin liittyvän tuontivalvonnan laajentamista myös laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen tuotteisiin. Tästä syystä yksiköiden välisen neuvoa-antavan asiantuntijaryhmän toiminnan elvyttäminen on erityisen hyvä asia.
Voimme tietenkin edetä asiassa myös monin muin tavoin ja tästä syystä pyydämmekin, että laittoman kalastuksen torjunta otetaan yhteisön kalastuksenvalvontaviraston vuotuisen työohjelman yhdeksi painopistealueeksi. Myös tässä yhteydessä meidän on varmistettava, että Euroopan parlamentin oma toiminta on täysin kunnossa, minkä vuoksi toistamme parlamentin aikaisemmat pyynnöt siitä, että vakavista rikkomuksista annettavia yhteisiä vähimmäisseuraamuksia sovellettaisiin kaikissa jäsenvaltioissa. Yhdenvertainen kohtelu on tärkeä tekijä sääntöjen noudattamisen edistämisen kannalta.
Haluan myös korostaa, että kehitysmaita on autettava seuraamaan niiden omilla vesillä harjoitettavaa kalastustoimintaa. Meillä on asiassa erityisen suuri vastuu, koska olemme tehneet näiden maiden kanssa kalastusalan kumppanuussopimuksia. Laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen sisällyttäminen komission tämän vuoden työohjelmaan on hyvin myönteinen asia, mutta se edellyttää selvää aikataulua. On mukavaa kuulla, että komissio aikoo esitellä parlamentille jotakin vuoden jälkimmäisellä puoliskolla. Toivomme kuitenkin, että tämä tapahtuu mahdollisimman pian ja että asiaa käsitellään kokonaisvaltaisella tavalla.
Raül Romeva i Rueda
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää jäsen Aubertia ja kehua hänen erinomaista mietintöään, jonka puolesta äänestän.
Laiton, ilmoittamaton ja sääntelemätön kalastus on vaaraksi biologiselle monimuotoisuudelle ja ympäristölle, ja se aiheuttaa tappioita, joita on monissa tapauksissa mahdotonta kattaa kokonaan, sekä - kuten edelliset puhujat ovat maininneet - huomattavia kustannuksia monille yhteisöille, jotka elävät kalastuksesta ja toivovat tulevien sukupolvien voivan tehdä samoin.
Katson siis tässä yhteydessä, että EU:lla on asiassa kaksinkertainen vastuu. Sen on ensinnäkin näytettävä muulle maailmalle esimerkkiä ja osoitettava teoillaan ja erityisesti tahdollaan, että laittoman kalastuksen torjunta on yksi sen ensisijaisista tavoitteista. Toiseksi sen on otettava maailmanlaajuisesti johtava asema laittoman kalastuksen torjunnassa. Tämä edellyttää sitä, että EU käyttää nykyisiä mekanismejaan - tapahtuipa tämä sitten yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa tehtävien kalastussopimusten tai yhteistyön muodossa - ja että se sisällyttää sopimuksiinsa aina lausekkeita, joissa tämä asia otetaan ensisijaiseksi tavoitteeksi.
Koska laittoman kalastuksen havaitsemisessa ja torjunnassa keskeisiä ongelmia ovat muun muassa jäljitettävyyteen ja kalastuksen valvontaan liittyvät ongelmat, kuten edelliset puhujat ovat jo maininneet, samalla on kuitenkin äärimmäisen tärkeää ja usein myös mahdotonta tietää, onko laitonta kalastusta tapahtunut. Siksi on otettava käyttöön mekanismeja, joilla parannetaan jäljitettävyyttä.
Tässä yhteydessä haluan myös todeta, että Euroopan parlamentti hyväksyi joulukuussa ympäristömerkintöjä koskevan päätöslauselman. Monilla tämän päätöslauselman ehdotuksista edistettäisiin laittoman kalastuksen torjumista kipeästi kaivattujen jäljitysmekanismien keinoin.
Myös minä pidän myönteisenä sitä, että mietinnössä kehotetaan komissiota esittämään ympäristömerkkijärjestelmää koskeva ehdotus kesäkuuhun mennessä.
Pedro Guerreiro
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (PT) Minäkin haluan kiittää jäsen Aubertia hänen mietinnöstään. Laajamittainen laiton, ilmoittamaton ja sääntelemätön kalastus on merkittävä osasyy vaikeuksiin, joiden parissa kalastusala painii. Laajamittainen laiton kalastus vahingoittaa merten ekosysteemejä, lisää kalastuksen kustannuksia ja laskee niiden ihmisten tuloja, jotka kalastavat laillisesti ja noudattavat kalavarojen säilyttämiseksi laadittuja sääntöjä.
Kuten mietinnössä todetaan, laajamittainen laiton kalastus pienentää kalastuksesta riippuvaisten yhteisöjen tuloja eri maissa ja vaikuttaa vakavimmalla tavalla yhteisöihin, joilla on heikoimmat edellytykset valvoa yksinomaisia talousvyöhykkeitään. Laajamittainen laiton kalastus heikentää myös työoloja ja hygieniaa aluksilla sekä horjuttaa miehistön oikeuksia työntekijöinä. Tästä syystä katsomme, ettei laitonta kalastusta, joka tuottaa huomattavaa laitonta tuloa suurille laivueille, jotka työskentelevät kalastusalan suurille taloudellisille ryhmittymille tai jopa järjestäytyneen rikollisuuden verkostoille, pidä sekoittaa yhteisen kalastuspolitiikan rikkomuksiin, joihin jotkin perinteiset pienet kalastusalukset syyllistyvät ja jotka johtuvat usein niiden kohtaamasta taloudellisesta kriisistä.
On huolestuttavaa, että vaikka FAO:n vuoden 2002 suunnitelma siirrettiin nopeasti osaksi yhteisön säännöstöä ja pantiin sitten täytäntöön, laajamittainen laiton kalastus yleistyy edelleen, koska voimassa olevat säännöt ovat epätarkkoja ja niissä on aukkoja. Laajamittaisen laittoman kalastuksen torjuntaa haittaa mukavuuslippujen käyttö, seurannan puute merellä, lastien siirto avomerellä, valvonnan puute satamissa sekä asiaankuuluvien viranomaisten yhteistyön ja koordinoinnin puute.
Koska laiton kalastus vaikuttaa kaikkein voimakkaimmin aluksiin, jotka toimivat avomerellä ja mannerjalustan alueella, etenkin vähiten kehittyneissä maissa, on hyvin tärkeää, että jäsenvaltiot ja kansainväliset kalastusjärjestöt tekevät yhteistyötä torjuakseen laitonta kalastusta. Tätä varten on saatava tarpeelliset resurssit, myös taloudelliset määrärahat, jotta tarvittavat toimenpiteet voidaan panna täytäntöön ja jotta esimerkiksi kalastustoimintaa voidaan seurata tehokkaasti. Samalla kun lisäämme pelotteita, meidän pitäisi myös parantaa kalatuotteiden jäljitettävyyttä, kuten edelliset puhujat ovat korostaneet, ja tässä yhteydessä on syytä mainita myös ympäristömerkinnät. Yhtä tärkeää on, kuten mietinnössä todetaan, tehostaa satamavaltion suorittamaa valvontaa, joka kohdistuu yhteisön ulkopuolisten alusten saaliiseen sekä aluksesta toiseen siirrettyyn saaliiseen. Katsomme, että nykyiset toimenpiteet kattavat jo tärkeimmät seikat ja että ne kaipaavat tiukempaa ja tasapuolisempaa täytäntöönpanoa ja tehokkaampaa kansainvälistä koordinointia. Siksi tässä asiassa ei ole kyse yksinomaan siitä, että kalastusalalla otetaan käyttöön lisää toimenpiteitä ja rajoitteita, etenkin jos niillä on yksipuolisen luonteensa vuoksi sellainen kielteinen vaikutus, että ne hyödyttävät entistäkin enemmän aluksia, jotka harjoittavat laitonta kalastusta.
Jäsenvaltioiden yksinomaisilla talousvyöhykkeillä toimiviin yhteisön ulkopuolisten maiden aluksiin on sovellettava yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä ja voimassa olevia kansallisia vaatimuksia. Voimassa olevia sääntöjä on luonnollisesti aina mahdollista parantaa, ja aukkoja voidaan tukkia. Siksi katsomme, että tämä mietintö on arvokas panos tämän aiheen käsittelyyn. Kannatamme sitä yleisesti muutamasta varauksesta huolimatta. Katsomme kuitenkin olevan vielä vähintäänkin ennenaikaista sisällyttää laittoman kalastuksen torjunta EU:n tulevaan meripolitiikkaan, josta olemme vasta juuri alkaneet keskustella komission vihreän kirjan yhteydessä. Hyväksymme ajatuksen kansainvälisen ja EU:n yhteistyön ja koordinoinnin tehostamisesta, mutta meidän on vältettävä tilanteita, jotka saattavat johtaa keskittämiseen, sekä turvattava jäsenvaltioiden yksinomaiset seurantaoikeudet, sillä juuri jäsenvaltiot tuntevat parhaiten kukin omat yksinomaiset talousvyöhykkeensä.
Iles Braghetto
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, meidän on suojeltava kaikkia niitä, jotka harjoittavat toimintaansa kalavarojen terveen hoidon ja meriympäristön suojelun edellyttämällä tavalla. Laiton kalastus on äärimmäisen tärkeää panna kuriin seuranta- ja valvontatoimin, ja yhteisön lainsäädännön vakavista rikkomuksista on annettava rangaistuksia. Laitonta kalastusta torjuessamme emme voi kuitenkaan turvautua vain rajoituksiin ja rangaistuksiin, vaan meidän on myös pyrittävä ehkäisemään sitä tehokkaammin rakenteellisin toimenpitein.
Tätä varten mietinnössä, josta äänestämme pian ja josta kiitän jäsen Aubertia, esitetään erilaisia strategisia toimia. Niitä ovat esimerkiksi kaupalliset sääntelytoimet, joilla voidaan tunnistaa puretun saaliin alkuperä, ympäristömerkinnät, joilla laittomasti pyydetty kala pidettäisiin poissa EU:n markkinoilta, sekä tariffeja ja alkuperäsääntöjä koskeva selvitys. Nämä toimenpiteet ovat välttämättömiä, jotta yhteisön kalastusalusten harjoittamaa laitonta kalastusta voidaan vähentää yhteisön vesillä - ellei sitä voida kokonaan poistaa - ja jotta EU:n vesien ulkopuolella laittomasti pyydetyn kalan tuonti ja myynti voidaan estää.
Yhtä merkittävä on pyyntö, joka koskee tutkimusta työtä, terveyttä ja turvallisuutta koskevan yhteisön lainsäädännön noudattamisesta sekä työntekijöiden sosiaalisten oikeuksien kunnioittamisesta ja heidän elin- ja työolosuhteistaan aluksissa. Kalan alkuperän jäljitettävyyden parantaminen koko matkan aina verkosta lautaselle, kalakantojen ehtymisen ja ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen sekä elämänlaadun ja työn laadun parantaminen kalastuksesta riippuvaisissa yhteisöissä ovat ehkäisy- ja torjuntatapoja, joiden avulla voimme torjua laitonta kalastusta rakenteellisin keinoin ja tehdä yhteisön kalastusalasta maailman parhaan.
Paulo Casaca
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jäsen Morillon, meidän kaikkien on tietenkin kiitettävä esittelijäämme erinomaisesta mietinnöstä. Meidänkin on todettava aivan aluksi, että tilanne on tällaisenaan kerrassaan sietämätön.
Emme voi hyväksyä sitä, että tässä yhteydessä eniten tutkittua kalalajia eli tonnikalaa pyydetään laittomalla, ilmoittamattomalla ja sääntelemättömällä tavalla yli puolet enemmän kuin laillisella tavalla. Tämä on johtanut kantojen täydelliseen ehtymiseen, kalan myyntiarvon romahtamiseen sekä kalastajien vararikkoon. Yhteisö ei voi enää suvaita tällaista tilannetta.
Haluankin korostaa, että ongelman ratkaiseminen edellyttää kaikista ehdotetuista toimista ehdottomasti kalan jäljitettävyyttä. Meidän on varmistettava, että tämä toimenpide otetaan käyttöön hyvin pian. Jos se pannaan tehokkaasti täytäntöön, olen varma, että tilanne muuttuu hyvin pian.
James Nicholson
(EN) Arvoisa puhemies, haluan ennen kaikkea kiittää esittelijää tästä mietinnöstä, jossa jatketaan parlamentin pyrkimyksiä puuttua laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta koskevaan ongelmaan.
Vuonna 2002 hyväksytty Euroopan unionin toimintasuunnitelma laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjumiseksi käsittää neljä toimea, jotka yhteisön on pantava täytäntöön. Yksi niistä koskee sitä, että on määriteltävä, missä määrin jäsenvaltioiden vastuulla on estää kansalaisiaan sekaantumasta laittomaan, ilmoittamattomaan ja sääntelemättömään kalastukseen. Asiaan liittyvässä, vuonna 2002 annetussa neuvoston asetuksessa säädetään, että jäsenvaltioiden on ryhdyttävä toimiin rangaistakseen yhteistä kalastuspolitiikkaa rikkovia kansalaisiaan.
Vaikuttaa siltä, että toimimme hyvin tehokkaasti havaitessamme omien kalastajiemme rikkovan EU:n lainsäädäntöä ja ryhtyessämme asiaa koskeviin toimiin, muttemme kuitenkaan käsittele samaan aikaan kovinkaan tehokkaasti paljon suurempaa, laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta koskevaa ongelmaa. Liikakalastusta ja laitonta kalastusta koskeva ongelma on luonteeltaan kansainvälinen. Se ylittää Euroopan unionin vesialueiden rajat, ja kalastajat, joita edustan, ovat perustellusti sitä mieltä, ettei komissio aina tarkastele asiaa riittävän laajalla tavalla.
Ongelman ratkaiseminen on selvästikin vielä kaukana, ja pidän myönteisinä käytännön ehdotuksia, kuten sitä, että aluksiin, jotka kuljettavat kalaa Euroopan unioniin, pitäisi soveltaa samoja dokumentaatiovaatimuksia kuin Euroopan unionin alueella toimiviin aluksiin. Samoin pidän myönteisenä ehdotusta siitä, että komission pitäisi auttaa kehitysmaita torjumaan laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta. Ymmärrän, että yksi keino, jolla tämä voidaan toteuttaa, on tehdä kehitysmaiden kanssa useita kahdenvälisiä kalastussopimuksia.
Haluaisin kuitenkin varmistua siitä, että tämä on kattava eikä pelkästään tilapäinen ratkaisu ongelmaan. Olen huomannut, etteivät jotkin maat ole olleet yhteistyöhaluisia. Jos teemme kahdenvälisiä kalastussopimuksia jonkin maan kanssa, voimme epäilemättä painostaa ne tiiviimpään yhteistyöhön. Muutoin kyynikot voisivat vihjata, että olemme kiinnostuneempia kalan saamisesta kuin laittoman kalastuksen torjumisesta.
David Casa
(EN) Arvoisa puhemies, monissa kalatalousalaa koskevissa keskusteluissamme on keskitytty kestävyyteen ja siihen, että meriympäristön suojelun, kalakantojen suojelun ja kalastustoiminnan elinkelpoisuuden välillä on tärkeää saavuttaa sopiva tasapaino.
Olemme laatineet asetuksia, joita kalastajien on noudatettava, jotta saavutetaan optimaalinen standardi, joka hyödyttää kaikkia. Nämä asetukset ovat perustuneet meriämme koskeviin erityisiin tilastotietoihin, ja näiden tietojen pohjalta on laadittu sääntöjä. Katson kuitenkin, että ellemme puutu laittomaan, ilmoittamattomaan ja sääntelemättömään kalastukseen rautaisin ottein, teemme rehellisille kalastajille karhunpalveluksen rajoittamalla heidän toimintaansa tavalla, josta laittoman kalastuksen harjoittajat hyötyvät.
Laillisen ja laittoman kalastuksen välinen raja on toisinaan hyvin epäselvä, ja siksi meidän on laadittava hyvin selvät määritelmät väärinkäsitysten välttämiseksi. Tarvitsemme tehokkaan valvontajärjestelmän sekä aikaisempaa johdonmukaisemman ja tarkemman hallinto-ohjelman, jotta nykyisiä asetuksia voidaan soveltaa tarkemmin. Meidän on myös yritettävä neuvotella naapurivaltioidemme kanssa, jotta voimme ottaa käyttöön yhteiset menettelytavat, niin että meillä olisi kaikki meret kattava, yhteisiin menettelytapoihin perustuva järjestelmä, mikä hyödyttäisi epäilemättä kaikkia. Jotta tämä olisi mahdollista, meidän on annettava niiden käyttää teknologiaamme ja rohkaistava niitä tekemään uusia kumppanuussopimuksia.
Tämä lisäksi meidän, jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä on lujitettava. On edellytettävä, että jokaisen kalasaaliin laillisesta alkuperästä esitetään todisteet, ennen kuin saalis puretaan EU:ssa. Todisteisiin pitäisi kuulua asiakirjoja, jotka osoittavat, että kala on pyydetty alueellisten kalastusjärjestöjen sääntöjen mukaisesti. Tämä on hyvin tärkeää, jotta voimme varmistaa, että kalastajamme saavat sen, mikä heille kuuluu, ja että meriämme suojellaan liikakalastukselta. Kun kalaa oli runsaasti, katsoimme usein sääntöjenvastaista toimintaa läpi sormien. Katson, että nyt meidän on toimittava, ennen kuin on liian myöhäistä. Asetukset ja lait eivät tehoa eikä niillä ole merkitystä, jos liikakalastus autioittaa meremme.
Christofer Fjellner,
(SV) Arvoisa puhemies, vastaan ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa turskan kalastuksesta Itämerellä. Aiheen parissa työskennellessäni olen havainnut, että kalastuskiintiöiden pienentämisestä huolimatta osa turskakannasta on lähellä biologisesti kriittistä rajaa. Turskaa uhkaavat monet tekijät, mutta suurimpana uhkana on kaikesta huolimatta jatkuva laiton kalastus.
Olen yrittänyt saada mietintöni pohjaksi käsiini komission arvion siitä, kuinka laajamittaista Itämerellä harjoitettava laiton kalastus oikein on. Nämä tiedot ovat kuitenkin salaisia, ja niiden saaminen vei minulta monta kuukautta. Sain raportin käsiini eilen ja ymmärsin saman tien, mistä tässä kaikessa salailussa oli kyse. Laiton kalastus on Itämerellä paljon yleisempää kuin mitä olemme kuvitelleet. Valitettavasti Ruotsi kuuluu pahimpien syyllisten joukkoon. Komissio toteaa kuitenkin Puolan olevan syyllisistä pahin. Kun tarkastajat tutkivat puolalaisten kalastusta, todelliset pyyntiluvut olivat 48 prosenttia korkeammat kuin ilmoitettu saalis. Toisin sanoen tämä tarkoittaa, että Puolan harjoittamasta kalastuksesta noin kolmannes on laitonta. Toiseksi pahin syyllinen oli Ruotsi. Tarkistuksissa havaittiin, että Ruotsissa todelliset luvut olivat 21 prosenttia korkeammat kuin ilmoitettu saalis. Tämä on jokseenkin käsittämätöntä, sillä Ruotsin kalastajat eivät edes käytä kiintiöitään kokonaan.
Tein tästä raportista sellaisen johtopäätöksen, että meidän on kehitettävä uudenlainen strategia. Emme voi laittaa toivoamme loputtomiin neuvotteluihin kalastuskiintiöiden pienentämisestä. Ympäristöliikkeen pitäisi lakata vaatimasta kalastuksen lopettamista. Kaikkien niiden, jotka haluavat turvata kalastuksen merillä, kuten Itämerellä, pitäisi sen sijaan torjua yhdessä laitonta kalastusta. Pyydän tästä syystä komissiolta neljää asiaa. Ensinnäkin teidän pitäisi paljastaa syylliset ja julkaista luettelo maista, jotka eivät ole saaneet laitonta kalastusta loppumaan, sen sijaan, että suojelette syyllisiä ja pidätte tällaisia luetteloja salassa. Toiseksi teidän pitäisi varmistaa, että kaikilta Itämerellä kalastavilta aluksilta edellytetään viipymättä ja niiden koosta riippumatta sähköisiä lokikirjoja. Kolmanneksi teidän pitäisi haastaa Puola oikeuteen kalastusta koskevien asetusten rikkomisesta, ja neljänneksi teidän pitäisi alkaa tutkia välittömästi mahdollisuutta ottaa käyttöön yksittäisiä, siirrettäviä kalastuskiintiöitä, joiden myötä yksittäisten ammattikalastajien olisi mielekästä suojella kalakantoja. Kysyn siksi tänään täällä Euroopan parlamentissa, onko komissio valmis tekemään nämä asiat.
Ioannis Gklavakis
(EL) Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää, jäsen Aubertia hänen mietinnöstään, joka koskee laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta. Keskustelumme kohteena olevan kysymyksen tekevät erityisen mielenkiintoiseksi sen vaikutukset sekä meriympäristöön että lailliseen kalastukseen.
Laiton kalastus on yksi perimmäisistä syistä, joiden vuoksi monet kalakannat ovat romahtaneet. Se horjuttaa kaikkia pyrkimyksiämme hyödyntää kalavaroja järkevästi ja suojella meriympäristöä.
Ympäristön lisäksi se vaikuttaa haitallisesti myös talouteen, sillä se vääristää kalastajien välistä kilpailua ja heikentää voimassa olevaa lainsäädäntöä noudattavien kalastajien toiminnan elinkelpoisuutta.
Tarkastelen kuitenkin tätä kysymystä myös inhimillisestä näkökulmasta: laiton kalastus vaikuttaa usein myös miehistön turvallisuuteen, sillä heidän saamansa takeet työllisyyden ja meriturvallisuuden suhteen ovat äärimmäisen vähäiset. Laiton kalastus merkitsee laitonta ja valvomatonta työtä.
Kuten tiedätte, tämä ilmiö ei ole uusi. Kalatuotteiden kysynnän kasvu ja hyödynnettävissä olevien kalavarojen pieneneminen on kuitenkin saanut tämän ilmiön kasvamaan nopeasti - erityisesti mukavuuslipun alla purjehtivilla aluksilla.
Jäsen Aubertin mietinnössä käsitellään useimpia tärkeimpiä ongelmaan liittyviä näkökohtia, joita on tarkasteltava ja joita ovat
ensinnäkin sen valtion vastuu, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii,
toiseksi sen valtion vastuu, jonka alueella lasti puretaan,
kolmanneksi niiden tahojen vastuut, jotka osallistuvat kalatuotteiden kuljetukseen ja myyntiin, ennen kuin ne päätyvät kuluttajalle.
Katson, että tarvitsemme lisää sekä EU:n että alueellisten kalastusjärjestöjen toimenpiteitä laittoman kalastuksen valvomiseksi ja estämiseksi. Meidän on ryhdyttävä toimiin. Meidän on suojeltava ympäristöä, lakia noudattavia kalastajia, kuluttajia ja oikeusjärjestystä. Meidän on toimittava määrätietoisesti ja tiukasti.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
