Sanatarkat istuntoselostukset (työjärjestyksen 173 artiklan muuttaminen) (keskustelu) 
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana Richard Corbettin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö Euroopan parlamentin työjärjestyksen sanatarkkoja istuntoselostuksia koskevan 173 artiklan muuttamisesta.
Richard Corbett  
esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, ehdotan perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta, että muutamme parlamentin keskustelujen tallentamisessa käytettyä menettelyä. Me kaikki olemme tottuneet keskusteluja seuraavana päivänä jaettaviin sanatarkkoihin istuntoselostuksiin, jotka sisältävät jokaisen puhujan puheenvuoron tämän omalla kielellä. Tätä jatketaan entiseen tapaan. Kaikkien puhujien alkukieliset puheenvuorot sisältävää selostusta ei muuteta mitenkään.
Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta ehdottaa, että muutamme keskustelujemme monikielisen tallenteen säilytystapaa. Sen sijaan, että keskustelut käännettäisiin vähitellen ja niistä saataisiin muutaman kuukauden päästä kaikille kielille käännetty seikkaperäinen kirjallinen tallenne, ehdotamme siirtymistä järjestelmään, jonka puitteissa keskustelut säilytetään sähköisessä muodossa ja kaikki kansalaiset voivat tutustua niihin Internetissä heti seuraavana päivänä, nähdä visuaalisen tallenteen keskustelusta ja kuunnella kunkin kielen tulkkauskopissa tallennetun ääninauhan. Tämän ansiosta keskusteluihin tutustuminen on paljon eloisampaa kuin pelkän kuivakan tekstin ollessa kyseessä. Tallenne on saatavilla välittömästi eikä vasta useiden kuukausien kuluttua.
Minun on tunnustettava, että suhtauduin itse aluksi varsin epäluuloisesti tähän ajatukseen. Olen aina ollut sitä mieltä, että seikkaperäisen paperitallenteen säilyttäminen kaikista puheenvuoroista, sen arkistoiminen sekä mahdollisuus tutustua siihen tulevina vuosina kuuluvat olennaisesti parlamentin perimmäiseen luonteeseen. Kuitenkin asiaa pohdittuani ja perustelut kuultuani olen nyt vakuuttunut siitä, että voimme jatkossakin varmistaa monikielisen tallenteen saatavuuden, tosin uudessa muodossa.
Entisen järjestelmän ongelmana on, että käännökset maksavat huomattavia summia, jonka lisäksi - mikä on vieläkin tärkeämpää - ne ovat saatavilla vasta useita kuukausia myöhemmin. Nykyään ne asetetaan saataville Internetiin sähköisessä muodossa. Niitä ei siis enää julkaista painetussa muodossa virallisessa lehdessä. Aikaviiveen vuoksi hyvin harvat kansalaiset tutustuvat keskusteluihin, etsivät niistä tietoa tai käyttävät niitä. Uudessa keskustelujen tallennusjärjestelmässä, joka on tavallaan verkkotelevisio, keskustelut ovat saatavilla heti seuraavana päivänä, kun ne ovat vielä poliittisesti ajankohtaisia ja kiinnostavat ihmisiä.
Olimme myös huolissamme siitä, että historiantutkijat, jotka tutustuvat usein erilaisista tutkimussyistä parlamentin keskusteluihin kauan sen jälkeen, kun olemme unohtaneet ne, voisivat pahoitella, että keskusteluista ei olisi enää saatavilla painettua kirjallista versiota vaan ainoastaan visuaalinen monikielinen tallenne. Otimme yhteyttä moniin historioitsijoiden seuroihin ja muihin yhdistyksiin, jotka vastasivat yllätyksekseni, että myös heidän mielestään eloisampi tallenne olisi paljon kiinnostavampi kuin pelkkä kirjallinen käännös. Keskustelujen seuraaminen näytöltä antaa kuvan keskustelujen sävystä. Voimme seurata puhujien elekieltä ja saamme keskusteluista irti paljon enemmän kuin pelkkää kuivakkaa tekstiä lukemalla.
Mietinnössämme esitetään kuitenkin monia varokeinoja. Ensinnäkin monikielinen sanatarkka selostus, jonka saamme nykyään keskusteluja seuraavana päivänä, pysyy ennallaan. Se laaditaan kaikilla alkuperäisillä kielillä kuten ennenkin. Toisekseen, kaikille parlamentin jäsenille taataan oikeus pyytää käännöstä, mikäli he tarvitsevat sitä poliittista työtään varteen. Minkä tahansa puheenvuoron käännös on asetettava nopeasti sitä pyytäneen jäsenen saataville. Kolmanneksi, puheenjohtajisto voi päättää pyytää kirjallisen käännöksen erityisen tärkeistä keskusteluista, jotka julkaistaan siten edelleen kirjallisesti kaikilla kielillä. Neljänneksi, kun muita kieliversioita on joka tapauksessa saatavilla, koska puheet on sattuneesta syystä käännetty - esimerkiksi viralliset istunnot, joissa puhuvan valtionpäämiehen puheenvuoro on käännetty etukäteen - myös ne asetetaan saataville parlamentin kotisivuille. Näin ollen, jos käännöksiä on saatavilla muilla kielillä, me käytämme niitä. Lopuksi, pyydämme puheenjohtajistoa seuraamaan teknologista kehitystä ja tutkimaan mahdollisuuksia käyttää tulevaisuudessa lisävälineenä esimerkiksi tietokonekäännöksiä, jotka voisivat antaa ainakin karkean kuvan keskustelujen sisällöstä.
Sanoisin lopuksi, että kyseessä on tasapuolinen ehdotus, jonka hyödyt ovat haittoja suuremmat. Kyse ei ole vain kustannuksista, vaan myös siitä, että olemme nykyaikainen parlamentti ja asetamme keskustelumme saataville huomattavasti nopeammin ja paljon käytännöllisemmässä muodossa.
Ingo Friedrich
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, ryhmässäni on äänestysvapaus, joten en voi puhua kaikkien kollegojeni puolesta. Keskustelemme jälleen siitä perustavanlaatuisesta kysymyksestä, onko parlamentin palvelu hintansa väärti, vai onko meidän vedettävä vyötä tiukemmalle voidaksemme vastata välttämättömään tarpeeseen leikata kustannuksia. Haluan heti alkuun sanoa, että pidän myös uutta ajatusta videoesityksestä hyvänä ideana, jota ei tulisi hylätä. Ne, jotka haluavat saada välittömästi käsityksen parlamentin keskusteluista, voivat tehdä niin, mikä on oikein ja asianmukaista.
Se ei kuitenkaan ole mielestäni riittävää, koska kirjallisten tallenteiden arkistointi on yksinkertaisesti olennainen palvelu. Sallikaa minun esittää neljä syytä tähän. Ensinnäkin, kaikki maailman parlamentit asettavat täysistuntokeskustelunsa saataville kirjallisessa muodossa ja arkistoivat ne, jotta kansalaiset voivat tutustua tallenteisiin saadakseen tietoa parlamentissa keskustelluista asioista.
Toisekseen, videotallenne antaa kyllä eloisan ja kiinnostavan kuvan tapahtumista, mutta tiedämme myös, että keskustelujen kiihkeän luonteen johdosta suullinen käännös ei usein ole riittävän laadukas.
Tämä tiedetään parlamentin sisällä, koska olemme kosketuksissa asiakirjojen tarkastusyksikön kanssa. Perustimme tarkastusyksikön varmistaaksemme, että ehdotusten ja virallisten asiakirjojen sanamuoto on ehdottoman oikea. Koska toimintamme on monikielistä, meidän on oltava erityisen huolellisia. Haluamme jatkossakin noudattaa yhtä suurta varovaisuutta keskustelujen tallenteiden suhteen.
Kolmanneksi, mielipiteensä asiasta esittäneet tutkijat eivät ehkä olleet täysin tietoisia seurauksista, sillä vaikka näin saataisiinkin eloisa tallenne, ehdotettu lähestymistapa ei ole pohjimmiltaan riittävän täsmällinen. Täysistuntokeskustelun analysointi on lisäksi paljon helpompaa, mikäli hakija voi käyttää hakusanaa, vaikkapa ”torjunta-aineet” tai ”hiilidioksidi”, jolloin hänet ohjataan välittömästi asiaa koskevaan keskusteluun. Tämä ei ilmeisesti ole mahdollista videotallenteita käytettäessä. Lyhyesti sanoen, uskon kirjallisten tallenteiden säilyttämisen antavan vastinetta rahalle, ja kannatan kirjallisen arkiston ylläpitämistä videotallenteiden lisäksi.
Costas Botopoulos
PSE-ryhmän puolesta. - (EL) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tänään keskusteltava asia koskee kahta poliittiselta kannalta katsoen yhtä tärkeää tavoitetta, kuten esittelijä Richard Corbett on sanonut. Asiaan liittyy yhtäältä teknisiä kysymyksiä: kuinka käännöksen teknistä toteutusta voidaan parantaa samalla kun säästetään resursseja? Toisaalta on varmistettava mahdollisimman suuri näkemysten kirjo, monikielisyys ja avoimuus parlamentin toiminnassa. Tältä osin on sanottava, että parlamentin kaltaisessa poliittisessa kokoonpanossa, joka on luonnollisesti monikulttuurinen ja poliittinen, kieli on hyvin tärkeässä asemassa. Kieli ei ole vain kommunikaation väline, vaan se on kulttuurin ja ajatusten ilmaisukeino, ja toivon näin olevan jatkossakin. Tekninen kysymys ei saa jättää varjoonsa keskustelua tasavertaisuudesta ja kaikkien kysymysten käsittelystä kaikilla kielillä täysin samanvertaisesti.
Haluaisin huomauttaa toisesta käytännön kysymyksestä: kuinka kattavuus voidaan varmistaa edullisesti? Ongelmia on monia. Ensimmäinen niistä on kirjoitetun sanan arvon alentaminen, joka on jo mainittu tärkeänä seikkana. Politiikassa meidän olisi mielestämme säilytettävä kirjoitettu sana. Toinen huomioitava ongelma on parlamentin keskustelujen tallenteen pysyvyys. Lopuksi, mikäli sallitte minun sanoa vielä sanasen, arvoisa puhemies: kuinka parlamentin työn tulokset voidaan asettaa välittömästi yleisön saataville, sillä kansalla ei tietääkseni ole aina välttämättä Internet-yhteyttä?
Andrew Duff
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Ingo Friedrich ja minä olemme jättäneet käsiteltäväksi joitakin tarkistuksia, jotka eivät tähtää vanhan teknologian korvaamiseen uudella vaan sen täydentämiseen uusilla teknologioilla. Vaikuttaa varsin epäoikeudenmukaiselta lopettaa 50-vuotinen käytäntö kirjallisen tallenteen julkaisemisesta heti uusien jäsenvaltioiden liityttyä parlamenttiin. Lisäksi uskon, että historiantutkijoille on tutkimussyistä olennaisen tärkeää, että jatkamme entistä käytäntöä.
Painettu sana on alkuperäinen lähde ja se on säilytettävä johdonmukaisuuden, avoimuuden ja tutkimuksen helppouden vuoksi etenkin nyt, kun pyrimme edistämään Euroopan parlamenttia koskevaa tutkimusta. Meidän olisi osoitettava instituutiona itsekunnioitusta ja säilytettävä ikuisesti nykyinen käytäntö.
Zdzisław Zbigniew Podkański
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, komission aloite Euroopan parlamentin työjärjestyksen 173 artiklan muuttamiseksi saa minut pohtimaan uudelleen Euroopan unionia. Ketä varten unioni on olemassa? Onko se tarkoitettu teoreetikoille vai kansalle? Jos sen tarkoituksena on auttaa kansalaisia, miksi ehdotamme näiden edun vastaisia toimia? Mitä oikein haluamme piilottaa kansalta? Aivan, piilottaa. Sanon näin, koska omakielisen tiedon saannin suunniteltu rajoittaminen tarkoittaa juuri tätä. Miksi kansalaisten perusoikeuksia loukataan ja miksi ihmisiä syrjitään näiden kotimaan Euroopan unioniin liittymispäivän tai asukasluvun perusteella? Mitä yhteistä on molemminpuolisen kunnioituksen ja demokratian periaatteilla sekä yrityksillä luoda pakolla tilanne, jossa EU:n vanhojen jäsenvaltioiden asukkaat saavat Euroopan parlamentilta aineistoa, kirjalliset materiaalit mukaan lukien, omalla kielellään, kun taas uusien jäsenvaltioiden kansalaiset ohjataan kuuntelemaan keskustelujen äänitteet verkkosivuilla? Samalla ei huomioida lainkaan sitä, että uusissa jäsenvaltioissa on monia ihmisiä, joilla ei ole varaa Internet-yhteyteen kotonaan. Tämä koskee miljoonia ihmisiä - miljoonilta riistettäisiin tällöin oikeus saada tietoa. Ehdotetun päätöksen perusteleminen kustannuksilla kuulostaa vitsiltä. Tarkoittaako se, että meillä on varaa käyttää tuhansia miljoonia euroja tarpeettomaan hallintoon, kahden tai jopa kolmen rakennuksen ylläpitoon parlamenttia varten, mutta meillä ei ole varaa tiedottaa kansalaisille, veronmaksajille, kuinka unioni käyttää heidän varojaan ja mitkä ovat sen aikeet?
Hyvät parlamentin jäsenet, mikäli tunnemme lainkaan kunnioitusta itseämme ja muita kohtaan, on vain yksi ratkaisu, joka ei salli vehkeilyä. Noudatamme 96 artiklan ohjetta, jossa todetaan: ”parlamentti noudattaa toiminnassaan mahdollisimman suurta avoimuutta”.
Johannes Voggenhuber
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvoston leväperäinen suhtautuminen demokratiaan on usein pakottanut parlamentin kamppailuun. Se voi johtaa vaikkapa parlamentin jäsenmäärän nostamiseen yhdellä ilman sen kuulemista, jolloin he puhuvat yksinkertaisesti 750 plus yhdestä paikasta, ja uskovat näin olevansa lain oikealla puolella. Minulle suurta pelkoa aiheuttaa kuitenkin se ajatus, että tämä asenne on juurtunut siinä määrin parlamenttiin, että eräät jäsenet pyrkivät asettamaan turhanaikaiset käytännön kysymykset kaikkein olennaisimpien periaatteiden edelle.
Asia vaikuttaa ensi näkemältä niin kovin yksinkertaiselta. Työjärjestys velvoittaa meidät mahdollisimman suureen avoimuuteen toiminnassamme - ei siis mihinkään vanhentuneeseen tulkintaan avoimuudesta taikka pragmatismilla ja kustannus-hyöty-laskelmilla lievennettyyn avoimuuteen, vaan mahdollisimman suureen avoimuuteen. Audiovisuaalinen esitys ei vastaa tätä vaatimusta. Audiovisuaalista tallennetta voidaan käyttää propagandistisiin tarkoituksiin, tai se voi toimia nopeana tietolähteenä, mutta se ei tarjoa todellista analyysiä parlamentissa pidetyistä puheista ja täällä käydyistä keskusteluista. Tästä ei voi olla epäilystäkään.
Monikielisyys on parlamenttia ohjaava periaate, ja parlamentaarinen keskustelu muodostaa toimintamme ytimen. Yhteyden ylläpitäminen kansalaisiin on ensimmäinen velvollisuutemme. Mikäli ajattelemme asiaa vakavasti hetkenkin ajan, emme voi kieltää, että jos parlamentti erottautuu kaikista muista maailman parlamenteista lopettamalla keskustelujensa transkriptioiden arkistoinnin, se luopuu tällöin pitkälti parlamentaarisesta identiteetistään.
Kustannuksia voitaisiin leikata hyvin yksinkertaisesti litteroimalla keskustelujen tulkkaus niiden kääntämisen sijasta. Se heijastaisi lisäksi keskustelujen eloisuutta ja toisintaisi ne samalla tavoin, kuin miten ne itse asiassa ymmärrettiin ja käytiin.
Bernard Wojciechowski
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on kuin Baabelin torni, allegoria Habsburgien keisarikunnalle, joka oli täynnä hännystelijöitä. Se ilmentää Euroopan unionin pyrkimystä rakentaa yhteiseen uskontunnustukseen perustuva kansainvälinen imperiumi, johon kuuluu federalisteja, liberaaleja, kosmopoliitteja ja liehitteleviä humanistiajattelijoita.
Torni oli kuitenkin hourupäiden idea. Sen lopullisen epäonnistumisen syynä pidetään kielellisiä eroja, jotka Euroopan unionissa tunnetaan monikielisyytenä. Corbettin mietintö evää Euroopan kansoilta oikeuden tehokkaaseen viestintään. Richard Corbettin idea Euroopan kyhäämisestä kasaan monikielisen asiakirjan muodossa edustaa kommunikaation pysähdystilaa.
Mietintö on harhautuskeino, jolla mielenkiinto käännetään pois todellisesta ongelmasta. Kommunikoidaksemme ja ymmärtääksemme toisiamme tarvitsemme vuoropuhelua, emme yksinpuhelua. Ainoa väline siihen on kääntäminen kaikille 22 viralliselle kielelle. Muuten viestintä on kaoottista.
Kuitenkin, koska puheenvuorojeni puolankielinen käännös ei toisinaan vastaa edes puolta sanomastani, esittämäni tarkistus 2 olisi sisällytettävä mietintöön.
Kehottaisin kaikkia jäseniä äänestämään sellaisten tarkistusten puolesta, joilla pyritään säilyttämään käännös kaikille 22 kielelle, ja hylkäämään Richard Corbettin tarkistuksen 1, joka on esitetty äänestysjärjestyksessä valiokunnan tarkistuksena.
Richard Corbett  
esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, Zdzisław Zbigniew Podkański antaa ymmärtää, että perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan toiminta rikkoi työjärjestystä. Työjärjestyksessä vaaditaan kohtelemaan kaikkia kieliä samanarvoisina, ja komitea ehdottaa yksinkertaisesti, että kirjallisen sanatarkan käännöksen kullakin kielellä laatimisen sijaan laaditaan audiovisuaalinen käännös kaikilla kielillä. Ehdotus ei syrji mitään kieliä. Kyse on vain siitä, onko tallenne kirjallinen vai audiovisuaalinen. Kummassakin tapauksessa kaikkia kieliä on kohdeltava tasavertaisesti.
Puhemies
(DE) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 24. lokakuuta.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Alexander Stubb  
kirjallinen. - (EN) Me kaikki tiedämme, että Richard Corbettin mietintö työjärjestyksen muuttamisesta sanatarkkojen istuntoselostusten osalta koskee arkaluontoista kysymystä. Haluammeko, että kaikki puheenvuorot käännetään kaikille kielille, vai onko Internetissä välittömästi saatavilla oleva audiovisuaalinen tallenne kaikilla kielillä riittävä?
Kannatan tässä asiassa Richard Corbettia, jonka esittämiä perusteluja en aio toistaa. Haluan vain korostaa, että me olemme monikielisyyden ytimessä. Kysymys kuuluu, kuinka vahvistamme parhaiten tämän unionin perusperiaatteen.
Vaihtoehdot ovat, että käytämme vähintään 10 miljoonaa euroa vuosittain käännöksiin, joita ei lue juuri kukaan, tai että käytämme saman summan tärkeämpiin ja kiireellisempiin käännöksiin. Lienee tarpeetonta sanoa, että valitsen itse viimeisen vaihtoehdon. Näin ollen kannatan Richard Corbettin lähestymistapaa.
