Väkivaltaisuudet Kongon demokraattisessa tasavallassa (keskustelu) 
Puhemies
(HU) Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat väkivaltaisuuksista Kongon demokraattisessa tasavallassa.
Cecilia Malmström
Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltion mielestä on erittäin tärkeää keskustella Euroopan parlamentin kanssa Kongon demokraattisen tasavallan hyvin ongelmallisesta tilanteesta. Ihmisoikeusloukkaukset ja erityisesti seksuaalisen ja sukupuolisidonnaisen väkivallan lisääntyminen ovat valtava ongelma. On korkea aika keskustella maan tilanteesta, etenkin kun otetaan huomioon YK:n tuorein raportti. YK:n asiantuntijaryhmän raportissa korostetaan, että jotkin maassa toimivat aseelliset ryhmät saavat tukea hyvin järjestäytyneeltä verkostolta, joka on osittain sijoittautunut Euroopan unioniin.
On tarpeetonta muistuttaa, että EU on sitoutunut pitkäaikaisesti Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja Afrikan suurten järvien alueeseen. EU:n pyrkimykset rauhan ja vakauden aikaansaamiseksi maassa ovat jatkuneet pitkään. Sitoumuksen jatkuminen on tärkeää sekä poliittisesti että kehityksen kannalta. Olen varma, että komissio jatkaa tämän asian käsittelyä myöhemmin.
Tukea on osoitettu monin tavoin, muun muassa nimittämällä alueelle EU:n ensimmäinen erityisedustaja jo vuonna 1994. Sekä ETPP:n sotilaallisia välineitä että siviilirakenteita on hyödynnetty. Iturin maakunnassa on toteutettu Artemis-operaatio ja Euroopan unionin johtamia joukkoja (EUFOR) sijoitettiin väliaikaisesti maahan ennen vuoden 2006 vaaleja. Lisäksi on toteutettu Kongon demokraattisen tasavallan turvallisuusalan uudistusta koskeva Euroopan unionin neuvonta- ja avustusoperaatio (EUSEC RD Congo) ja Kongon demokraattisen tasavallan turvallisuusalan uudistusta koskeva Euroopan unionin poliisioperaatio ja sen oikeuslaitosta koskeva osa (EUPOL RD Congo). Kaikkea tätä silmällä pitäen kehitys on ollut sekä myönteistä että kielteistä. Kongon demokraattisen tasavallan ja Ruandan välille on palautettu diplomaattisuhteet. Se on myönteistä. Useimpien maan itäosassa toimivien aseellisten ryhmien kanssa allekirjoitettiin rauhansopimukset vuonna 2008 ja 2009. Ne on nyt pantava täytäntöön.
Tilanne on monin tavoin epävakaa. Monia itäosassa toimivia aseellisia ryhmiä ollaan parhaillaan yhdistämässä armeijaan, ja näihin yhdistämistoimiin liittyy jonkin verran epävarmuustekijöitä. Sotilasoperaatiot muita aseellisia ryhmiä, kuten Ruandan demokraattista vapautusarmeijaa (FDLR) ja Lord's Resistance Army -joukkoja vastaan, jatkuvat. Nämä ryhmät ovat suoraan vastuussa siviileihin kohdistuneista iskuista ja suunnattomasta inhimillisestä kärsimyksestä. Samanaikaisesti aseellisia ryhmiä ilmaantuu uudestaan maan muihin osiin. Kongon itäosa on alue, jossa edelleen loukataan kansainvälistä oikeutta ja ihmisoikeuksia. Siellä tehdään paljon murhia, väkivallantekoja ja seksuaalista väkivaltaa. Nämä rikokset leviävät hälyttävästi joka puolelle maata huolimatta presidentti Joseph Kabilan julistamasta niin kutsutusta nollatoleranssipolitiikasta.
Toinen merkittävä ongelma on luonnonvarojen laiton hyödyntäminen. On tärkeää saada maan runsaat mineraaliesiintymät lainmukaiseen kansalliseen valvontaan, jotta valtio saa niistä kipeästi kaipaamiaan tuloja ja taloudellinen tuki laittomille aseellisille ryhmille loppuu. Neuvosto on huolissaan myös suunniteltujen paikallisvaalien valmistelutoimista ja järjestelyistä. Hallinnointiongelmat, avoimuuden puute sekä kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien loukkaukset ovat varteenotettavia demokratiakehityksen esteitä.
Koska monet merkittävät ongelmat ovat edelleen suuri huolenaihe, neuvosto suhtautuu tiukasti kansainvälistä oikeutta ja ihmisoikeuksia loukkaaviin vakaviin rikoksiin Pohjois- ja Etelä-Kivussa. Neuvosto tuomitsi hiljattain päätelmissään kyseiset teot ja korosti, että Kongon demokraattisen tasavallan hallituksen on huolehdittava siitä, että kaikki syylliset saadaan oikeuden eteen.
EU on lujasti sitoutunut jatkamaan apuaan rauhan, vakauden ja maan väestön hyväksi tapahtuvan kehityksen aikaansaamiseksi. Tässä suhteessa turvallisuusalan uudistus on ratkaiseva maan vakauttamisen kannalta. Kaikkien tämän alan toimijoiden, Kongon viranomaiset mukaan lukien, on pyrittävä varmistamaan, että turvallisuusalaa todellakin uudistetaan yleisen edun mukaisesti. Lisäksi on edistettävä aluesuhteiden jatkuvaa konkreettista parantamista tiivistämällä alueen maiden välisiä poliittisia ja taloudellisia kumppanuussuhteita.
Vakuutan, että neuvosto ja Euroopan unioni pitävät kiinni Kongon demokraattiselle tasavallalle antamastaan sitoumuksesta ja ovat huolissaan sen tulevaisuudesta. Laaja sitoutumisemme Kongoon jatkuu, ja aiomme vastedeskin ottaa avoimesti kantaa kansainvälisen oikeuden ja ihmisoikeuksien loukkauksiin. Olemme hyvin kiitollisia Euroopan parlamentin rakentavasta ja tinkimättömästä asenteesta tässä asiassa, ja toivon teidän esittävän näkökantojanne tässä keskustelussa.
Karel De Gucht
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, noin vuosi sitten tilanne Laurent Nkundan johtamien CNDP-joukkojen piirittämässä Goman kaupungissa oli Kongon viranomaisten ja kansainvälisen yhteisön suurin huolenaihe.
Kaikki mahdollinen on tehty pahimman estämiseksi. Ensiksi Kongon demokraattisen tasavallan ja Ruandan sekä sen jälkeen Kongon hallituksen, CNDP:n ja muiden aseellisten ryhmien välisen poliittisen sopimuksen tukeminen on lyhyellä aikavälillä mahdollistanut väkivallan aiheuttaman jännityksen laukaisemisen, vaikka vakaus voi väkivallan takia horjua aivan kuten ennenkin. Tämä on mahdollista, koska väkivallan perimmäisiin syihin on puututtu pintapuolisesti ja pelkästään lyhyen aikavälin poliittisin perustein. Koska kansainvälisellä yhteisöllä on vain huonoja vaihtoehtoja, se on valinnut niistä vaarattomimman, eikä kyse ole arvostelusta, vaan ilmeisestä tosiasiasta, huomiosta.
Kansainvälinen yhteisö ja Euroopan unioni eivät ole pystyneet tekemään päätöstä suojelujoukkojen sijoittamisesta. Vahvistukset, joita olemme pyytäneet Yhdistyneiden kansakuntien Kongon demokraattisessa tasavallassa oleville tarkkailijajoukoille (MONUC) jo yli vuoden ajan, ovat vasta alkaneet saapua. Yhdistyneiden kansakuntien riippumattoman asiantuntijaryhmän ja Human Rights Watch -järjestön uusimmissa raporteissa tuomitaan nykyinen tilanne, jota ei voida jättää huomiotta tai sivuuttaa ottamatta siihen kantaa.
Nyt on aika puuttua näihin perimmäisiin syihin ja käsitellä niitä sekä löytää pysyviä ratkaisuja. Tämän aikaansaaminen edellyttää kuitenkin kaikkien yhteistyötä: ensisijaisesti Kongon ja Ruandan hallitusten yhteistyötä ja sen jälkeen MONUCin, Yhdistyneiden Kansakuntien, muun kansainvälisen yhteisön ja Euroopan unionin yhteistyötä.
On selvää, että Ruandan ja Kongon demokraattisen tasavallan poliittinen ja diplomaattinen lähentyminen voi edistää alueen vakauttamista ja - jos molemmilta osapuolilta löytyy tahtoa - auttaa maiden välisen rauhanomaisen rinnakkaiselon ja menestyksekkään yhteistyön vakiinnuttamisessa elvyttämällä Suurten järvien alueen valtioiden talousyhteisöä.
Tämä on kuitenkin vasta edessä olevan pitkän ja ongelmantäyteisen matkan alku. Ongelman ydin ovat Ruandan demokraattista vapautusarmeijaa (FDLR) koskeva kysymys ja kaikki siihen liittyvät ongelmat, jotka mutkistavat tilannetta: luonnonvarojen laiton hyödyntäminen, vähemmistöjen puutteellinen suojelu ja rankaisemattomuus laajalla valtiottomalla alueella, jota viranomaiset ovat kykenemättömiä valvomaan, minkä lisäksi jotkut viranomaisten edustajat ovat usein osasyy ongelmiin.
Ruandan ja Kongon demokraattisen tasavallan välisen sopimuksen ansiosta CNDP ja Laurent Nkundan kohtuuttomat vaatimukset on saatu tilapäisesti hallintaan. Sopimuksen seurauksena Laurent Nkundan tilalle on yksinkertaisesti tullut Bosco Ntaganda, johon on helpompi vaikuttaa ja joka on valmis mihin tahansa kompromissiin vastineeksi koskemattomuudesta. Tämä on vastoin kaikkia rikoksista ihmisyyttä vastaan annettuja kansainvälisiä määräyksiä, eikä Ruandalla tai Kongon demokraattisella tasavallalla ole oikeutta eikä valtuuksia myöntää hänelle koskemattomuutta.
CNDP:n harkitsematon liittäminen FARDC:n kaltaiseen tehottomaan ja täysin sekasortoiseen armeijaan, suurempi itsenäinen toimivalta, jonka Bosco Ntaganda sai FARDC:ssa toteutettujen rinnakkaisten johtamisjärjestelyjen takia ja jolle sotilaiden epäsäännölliset palkat sekä kurin ja hierarkian täydellinen puuttuminen luovat hedelmällisen maaperän, MONUCin puutteellisesti valvottu ja arvioitu tuki FDLR:ää vastaan tehdyille sotilasoperaatioille ja ruandankielisen vähemmistön huomiotta jätetyt vaatimukset ovat niitä tekijöitä, jotka todennäköisesti synnyttävät vieläkin vakavampia ongelmia kuin ne, joita kohtasimme vuosi sitten - ongelmia, joista Ruanda ja Kongon demokraattinen tasavalta eivät enää pysty selviytymään.
Tältä kannalta katsoen tilanne ei ole mainittavasti parantunut: humanitaarinen kriisi jatkuu osoittamatta selviä paranemisen merkkejä, samoin kuin jatkuvat ihmisoikeusloukkaukset, vastenmielinen väkivaltakehitys ja etenkin seksuaalinen väkivalta, kaikenlaisten rikosten rankaisemattomuus ja luonnonvarojen ryöstely. Ymmärtääkseen tämän loppumattoman murhenäytelmän laajuuden tarvitsee vain lukea mainitsemani Yhdistyneiden Kansakuntien ja Human Rights Watch -järjestön raportit. On selvää, että toimia FDLR:n vahingontekojen estämiseksi on jatkettava, mutta ei mihin hintaan tahansa eikä ennen kuin on tehty kaikki tarvittava niiden riskien minimoimiseksi, joita sotilaallinen painostus aiheuttaa viattomille siviileille.
Tämä edellyttää parempaa suunnittelua, painopisteiden uudelleenmäärittelyä ja MONUCin väestölle tarjoamaa laajempaa suojelua, joka on sille sen toimeksiannossa määrätty päätehtävä. Myös MONUCin toimintaedellytysten on oltava selvät ja yksiselitteiset. Tässä ei ole kyse siitä, että MONUCia vaadittaisiin vetäytymään tai irtautumaan. MONUCin harkitsematon vetäytyminen olisi tuhoisaa, sillä se synnyttäisi vielä suuremman tyhjiön: tästä todistavat päiväntasaajan alueen viimeaikaiset tapahtumat, jotka ovat oikeastaan vain yksi Kongon ongelmien lisäoire.
On myös selvästi tärkeää lopettaa salainen poliittinen ja taloudellinen yhteistyö, josta FDLR edelleen hyötyy kyseisellä alueella ja muualla maailmassa, myös EU:n jäsenvaltioissa. FDLR:n kampanja ei ole poliittinen kampanja, vaan rikos, jonka pääasiallinen uhri on Kongon väestö, ja tällä tavalla on suhtauduttava kampanjaan ja kaikkiin niihin, jotka ovat suoraan tai epäsuorasti siinä osallisina. Tästä syystä kaikkea laitonta kauppaa on vastustettava määrätietoisemmin. Aseistariisunta-, demobilisaatio-, kotouttamis-, kotiuttamis- ja uudelleensijoittamisprosessin lisäksi Ruandan ja Kongon viranomaisten on samanaikaisesti kiinnitettävä tarkempaa huomiota sellaisiin henkilöihin, jotka eivät välttämättä ole rikollisia.
Näin ollen ratkaisun tähän ongelmaan on pääosin löydyttävä Kongon demokraattisesta tasavallasta. Tarkoitan tietenkin selkkauksen paikallisia lähtökohtia. Tältä kannalta katsoen 23. maaliskuuta tehtyjä sopimuksia on sovellettava kaikilta osin, muutoin paikallisväestön pettymys pääsee ennemmin tai myöhemmin vallalle. Kattava soveltaminen on aivan välttämätöntä, jos vakauttamispyrkimyksissä ja Kivun alueen taloudellisen toimeliaisuuden elvyttämistavoitteessa aiotaan onnistua. Siinä vaiheessa kansainvälinen yhteisö on todella merkittävässä asemassa.
Kivun alueen lisäksi tarkoitan kuitenkin myös sitä valtavaa kaaosta, joka Kongon demokraattisesta tasavallasta on tullut viimeisten noin 20 vuoden aikana. Kongo on maa, jossa käytännöllisesti katsoen kaikki on rakennettava uudelleen, alkaen valtiosta, jonka puuttuminen on kaikkien ongelmien ydin.
Määrätyt tekijät ovat ratkaisevia tämän tehtävän suorittamiseksi. Ensinnäkin demokratiaa on vahvistettava. Tarkoitan tietenkin paikallis-, parlamentti- ja presidentinvaaleja, jotka on määrä järjestää vuonna 2011. Vaalit ovat yksi osa demokratiaa, mutta emme saa unohtaa, että on välttämätöntä edelleen tukea poliittisia elimiä ja toimijoita, joilla on oppositio vastavoimanaan. Ilman sitä emme toimisi todella avoimessa poliittisessa järjestelmässä.
Toinen osatekijä on epäilemättä hyvän hallintotavan lujittaminen. Vaikka pitääkin paikkansa, että ongelmien laajuuden takia Kongon demokraattinen tasavalta ei voi tehdä kaikkea aivan heti, sen on selvästi osoitettava uskottavaa poliittista tahtoa, jotta sillä olisi onnistumisen mahdollisuus. Parlamentti nosti esiin kysymyksen rankaisemattomuudesta. Se on hyvä esimerkki, koska kyse on poliittisesta tahdosta, ja se on myös koko oikeusvaltioperiaatteen vahvistamista koskevan kysymyksen perusta. Ongelmana on, ettei asioita voida toteuttaa erikseen. Oikeusvaltioperiaate edellyttää myös turvallisuusalan uudistamista ja taloushallinnon todellista kehittämistä.
Haasteiden laajuus merkitsee, että toimia on toteutettava pitkällä aikavälillä. Se ei kuitenkaan saa olla tekosyy jättää välittömiä toimia toteuttamatta. Tarkoitan erityisesti seksuaaliseen väkivaltaan ja ihmisoikeuksiin liittyviä kysymyksiä, joita parlamentti on korostanut. Poliittisella tahdolla voi olla tässä ratkaiseva merkitys, ja sikäli on suhtauduttava myönteisesti presidentti Joseph Kabilan lupaukseen nollatoleranssin noudattamisesta. Tätä linjaa on nyt noudatettava.
Komissio, joka sivumennen sanoen tekee jo nyt paljon työtä tällä alalla tukemalla oikeuslaitosta ja auttamalla uhreja, on valmis jatkamaan Kongon demokraattisen tasavallan tukemista. Tässä yhteydessä olen myös ilmaissut toiveeni kansainvälisen rikostuomioistuimen ja komission tiiviimmästä käytännön yhteistyöstä seksuaalisen väkivallan torjumiseksi.
Vakaa demokraattinen järjestelmä, hyvä hallintotapa ja poliittinen tahto ovat ne avaintekijät, joiden varaan haluamme rakentaa tasavertaisen kumppanuuden Kongon demokraattisen tasavallan kanssa.
Filip Kaczmarek
PPE-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, käytännössä jokainen toimittaja, joka kirjoittaa Afrikasta, haluaisi olla seuraava Joseph Conrad. Tästä syystä toimittajat useimmiten keskittyvät epäedullisiin puoliin, koska he etsivät pimeyden sydäntä.
Kongon ei kuitenkaan tarvitse olla pimeyden sydän. Se voi olla tavallinen maa. Afrikassa on tavallisia maita, jossa runsaita luonnonvaroja käytetään kansan hyväksi, viranomaiset välittävät yleisestä edusta, lapset käyvät koulua ja seksi liitetään rakkauteen eikä raiskauksiin ja väkivaltaan. Olen varma siitä, että avain Kivun alueen ja koko Kongon menestykseen on laadukas hallinto. Ilman demokraattista, oikeudenmukaista, rehellistä ja tehokasta hallitusta on mahdotonta saavuttaa rauhaa ja oikeudenmukaisuutta. Ilman vastuullista hallitusta maan rikkaudet hyödyttävät vain harvoja, johtajat huolehtivat vain itsestään, koulut ovat tyhjillään ja väkivallasta tulee osa arkipäivää.
Muistan vuoden 2006 toiveikkaan ilmapiirin. Olin itse vaalitarkkailijana, ja olimme kaikki tyytyväisiä, sillä 40 vuoden tauon jälkeen tuossa suuressa ja merkittävässä maassa toimitettiin demokraattiset vaalit. Toiveikkuutemme on kuitenkin osoittautunut ennenaikaiseksi. On vaikea olla kysymättä, miksi näin on käynyt ja miksei elämä Kongossa parantunut vaalien ansiosta. Mielestäni kyse on rahasta, kuten neuvoston puheenjohtaja Cecilia Malmström ja komission jäsen Karel De Gucht totesivat. He puhuivat luonnonvarojen laittomasta hyödyntämisestä ja sen käytöstä asehankintojen rahoittamiseen, mikä edistää selkkauksen jatkumista ja laajenemista. Jos pystymme tekemään siitä lopun, olemme lähempänä päämääräämme.
Michael Cashman
S&D-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä hänen julkilausumastaan, joka todella rauhoittaa minua.
Arvoisa komission jäsen, saanko todeta olevani kanssanne täysin samaa mieltä: emme voi irtautua, emme voi luoda tyhjiötä, sillä Kongossa on jo tyhjiö, poliittisen tahdon tyhjiö, ja tarvitsemme poliittista johtajuutta ratkaistaksemme tilanteen kansainvälisten velvoitteiden ja oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti.
Käsittelen seuraavaksi tähän liittyviä tosiseikkoja. Vuodesta 1998 lähtien selkkauksessa on menettänyt henkensä yli 5 000 400 ihmistä, ja joka kuukausi se aiheuttaa suoraan tai välillisesti jopa 45 000 ihmisen kuoleman.
Raporttien mukaan Kongossa on 1 460 000 kotiseuduiltaan siirtymään joutunutta henkilöä, joista useimmat kokevat väkivaltaa, ja haluan antaa äänen niille, jotka eivät saa ääntään kuuluviin: väkivallasta kärsiville. Aseistetut joukot Kongon demokraattisessa tasavallassa ovat syyllistyneet sukupuoleen perustuvaan väkivaltaan monin eri tavoin, joihin kuuluvat seksuaalinen orjuuttaminen, sieppaukset, pakkovärväys, pakkoprostituutio ja raiskaukset. Seksuaalisen väkivallan uhrit Kongossa ovat naisia, miehiä ja poikia, jotka ovat myös kärsinet raiskauksista, seksuaalisesta nöyryyttämisestä ja sukuelinten silpomisesta.
Päätöslauselma toisensa jälkeen on hyväksytty. Meidän on tullut aika vaatia kansainvälisesti näiden julmuuksien lopettamista.
Louis Michel
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Cecilia Malmström, arvoisa komission jäsen, kuten tiedätte, olen aina seurannut tarkasti tapahtumia Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa. Kongon itäosan tilanne on edelleen äärimmäisen huolestuttava huolimatta lupaavasta kehityksestä, jota on tapahtunut Ruandan ja Kongon demokraattisen tasavallan viimeaikaisen lähentymisen ansiosta - lähentymisen, jota ilman maan itäosaan ei saada ratkaisua ja jota on sen vuoksi vahvistettava - ja huolimatta sopimuksista, jotka tehtiin 23. maaliskuuta Kongon hallituksen ja komission jäsenen mainitseman kongolaisen kapinallisryhmän välillä.
Esitän seitsemän huomautusta. Ensimmäinen on se, että Kongon itäosaan ei todellakaan voida vakiinnuttaa rauhaa ennen kuin FDLR:n vahingonteot estetään. Kongon demokraattinen tasavalta harjoittaa parhaillaan sotilaallista painostusta, jonka tarkoituksena on eristää ääriainekset tukikohdistaan ja tulonlähteistään, ja valitettavasti sen pääasialliseksi uhriksi joutuu siviiliväestö, joka kärsii välillisistä vahingoista, mutta myös toisten antamista tuomioista ja toisten väkivallanteoista.
Riski oli ennalta nähtävissä, ja kuten komission jäsen totesi, MONUCin valmiuksia oli parannettava alusta alkaen, sillä nykyäänkin sillä on huutava pula asianmukaisista voimavaroista selviytyäkseen kaikista vaatimuksista, eikä sen kenttäorganisaatio aina ole paras mahdollinen.
Vaikka meidän onkin vaadittava tiiviimpää koordinointia ja laajempaa, aktiivisempaa läsnäoloa paikan päällä, olisi vaarallista esittää MONUCista sellaisia arvioita tai huomautuksia, joita määrätyt vihamieliset joukot voisivat käyttää tekosyynä sen mustamaalaamiseen. On selvää, että se olisi vieläkin vakavampaa.
Toinen seikka koskee FARDC:n väkivallantekoja. On selvää, ettei sotatila voi mitenkään oikeuttaa sellaista toimintatapaa, ja pidänkin myönteisenä Yhdistyneiden Kansakuntien päätöstä lopettaa logistiikkatuen toimittaminen niille kongolaisjoukoille, jotka eivät kunnioita ihmisoikeuksia. Presidentti Joseph Kabilan hiljattain käyttöön ottama nollatoleranssipolitiikka on tietenkin myönteinen asia, mutta sen noudattaminen ja toteuttaminen on oma lukunsa.
Kongon oikeusjärjestelmän puutteet ruokkivat yleistä käsitystä rankaisemattomuudesta. Siksi kannatan komission pyrkimyksiä tehdä tiivistä yhteistyötä joidenkin EU:n jäsenvaltioiden kanssa oikeusjärjestelmän vahvistamiseksi myös maan itäosassa.
Lopuksi huomautan vielä seuraavaa: se, mikä Kongossa on vielä rakennettava uudelleen, on todellista hallitusvaltaa käyttävä oikeusvaltio. Nykyään tällainen toimivalta on täysin olematonta, ja se luo äärimmäisen vaarallisen tyhjiön.
Isabelle Durant
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Cecilia Malmström, arvoisa komission jäsen, kuten olette molemmat todenneet, tilanne Kivun alueella on äärimmäisen huolestuttava huolimatta lähes 20 000 hengen MONUC-joukkojen läsnäolosta.
Aseellisten ryhmittymien ja joidenkin mukaan jopa tiettyjen Kongon armeijan yksiköiden käyttämien taistelumenetelmien pääasiallisia uhreja ovat siviiliväestö sekä eritoten naiset. Järjestelmällisistä raiskauksista on tehty sodankäyntimenetelmä. Lisäksi ryhmä kongolaisnaisia vieraili viime kuussa parlamentissa muistuttamassa meille tästä - aivan aiheellisesti - saadakseen meiltä tukea tämän järkyttävän sodankäyntimenetelmän vastustamiseen.
Arvoisa komission jäsen, kuten totesitte, luonnonvarojen ryöstely on toinen selkkausta pahentava tekijä. Olen samaa mieltä siitä, mitä juuri äsken todettiin: on erittäin vaarallista mustamaalata MONUCia, pilata tarpeettomasti sen mainetta, asettaa se yksin vastuuseen tilanteesta väestön silmissä - väestön, jonka vuosia jatkuneet sodat ja verilöylyt ovat jo uuvuttaneet.
Olen täysin samaa mieltä siitä, ettei MONUCin toimivalta ole se, mitä pitäisi arvioida uudelleen, ja ettei MONUCia tietenkään pitäisi pyytää vetäytymään. Sen sijaan sen voimankäyttövaltuudet, sen toimintaohjeet, pitäisi arvioida uudelleen, ettei sitä voida millään tavoin yhdistää niihin Kongon joukkoihin, joissa palvelee ihmisoikeusloukkauksiin tai väkivallantekoihin syyllistyviä miehiä, ja ettei se voi mitenkään tukea niitä.
Myös Kongon viranomaisilla on suuri vastuu seksuaalista väkivaltaa koskevan rankaisemattomuuden torjumisesta, sellaisten rikosten torjumisesta, jotka pitäisi mielestäni lisäksi käsitellä kansainvälisessä rikostuomioistuimessa. Samojen viranomaisten on myös varmistettava, että sotilaat majoitetaan välittömästi kasarmeihin. Heidän majoittamisensa parakkeihin muuttaisi epäilemättä tilannetta.
Lopuksi totean, että mielestäni meidän on tarkistettava Amani-ohjelmaa. Se tarjoaa mahdollisuuden kehittää vuoropuhelua ja rakentaa rauhaa kaikkialla, sillä nämä ovat ainoat takeet kestävästä jälleenrakentamisesta. Olen joka tapauksessa tyytyväinen puheenvuoroonne, jota kannatan yleisesti ottaen, ja toivon, että Euroopan unioni on edelleen aktiivinen. Se on ratkaisevaa, vaikka EU ei valitettavasti halunnut koota joukkoja. Siihen olisi ollut mahdollisuus hiukan vajaa vuosi sitten. Siitä huolimatta pidän Euroopan unionin toimintaa ratkaisevana.
Sabine Lösing
Arvoisa puhemies, missään muussa maailman maassa ei ole toistaiseksi ollut enempää Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan puitteissa toteutettavia operaatioita kuin Kongon demokraattisessa tasavallassa. Kuten aina, herää kysymys siitä, kenen turvallisuutta puolustetaan. Onko kyse Kongon siviiliväestön, naisten ja lasten turvallisuudesta? YK:n MONUC-operaatio ei estänyt tuhansien ihmisten tappamista, kiduttamista ja raiskaamista eikä satojentuhansien ihmisten karkottamista - julmuuksia, joihin EU:n tukemat hallituksen joukot osallistuivat.
Mitä Kongossa siis puolustetaan? Ihmisyyttä? Vai suojelemmeko hallitusta, joka vuosina 2003-2006 teki esimerkiksi kansainvälisten kaivosyhtiöiden kanssa 61 sopimusta, joista yksikään ei ollut kansainvälisten kansalaisjärjestöjen arvioiden mukaan hyväksyttävä Kongon väestön näkökulmasta? Presidentti Joseph Kabila muutti hetkeksi suuntaa ja vähensi sopimuksia länsimaisten yritysten kanssa. Muutos keskeytyi, kun sota laajeni jälleen kerran. Kysymykseni kuuluu, miksi niitä ihmisiä, jotka käyttävät vaikutusvaltaa suurimmassa Itä-Kongon murhien taustalla olevassa ryhmässä - FDLR:ssä - pidetään saksalaisina? Viittaan tällä Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta käsiteltäväksi jättämääni päätöslauselmaan.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, miljoonien ihmisten karkottaminen, tuhannet raiskaukset ja sadat murhat eivät saa olla YK:n maailman laajimman rauhanturvaoperaation murheellinen testamentti. Kongon operaatiosta päätettiin kymmenen vuotta sitten, mutta tulokset ovat laihat. Puolisotilaalliset joukot jatkavat alueen runsaiden luonnonvarojen ryöstelyä, terrorisoivat asukkaita ja syyllistyvät rikoksiin ihmisyyttä vastaan.
Kauppasaarrot eivät toistaiseksi ole tuottaneet tuloksia. Kapinalliset vain vaihtavat puolta ja jatkavat rikoksiaan turvallisesti Kongon armeijan sotilaiden univormuissa. Kaksi sotarikollista saatiin hiljattain Haagin sotarikostuomioistuimen eteen, ja kehityshankkeita on voitu toteuttaa ja vaaleja toimittaa - ainakin jossain on siis onnistuttu.
Onnistuimme myös antamaan pienen vastaiskun Ruandan demokraattiselle vapautusarmeijalle (FDLR). Emme kuitenkaan ole pystyneet lopettamaan julmaa sisällissotaa. Rintamat muuttuvat koko ajan.
On erityisen järkyttävää, kun YK:n operaatiota vastaan esitetyt syytökset osoittautuivat paikkansapitäviksi. YK:n sotilaat eivät saa seurata julmuuksia toimettomina, ja sitäkin tärkeämpää on, ettei armeijan antamaa logistiikkatukea yhdistetä ihmisoikeusloukkausten tukemiseen. Kongon-operaatio ei yksinkertaisesti saa muuttua eräänlaiseksi Euroopan Vietnamiksi.
Pohjimmiltaan tarvitsemme koordinoitua eurooppalaista turvallisuuspolitiikkaa ja rauhanturvaoperaatioita, mutta ennen kaikkea Eurooppaa ympäröivillä alueilla eikä kaukana Afrikassa, jossa etniset rintamat ovat epäselvät. Mielestäni EU:n on keskitettävä rauhanturvaoperaationsa kriisialueille omassa naapurustossaan, kuten Balkanilla tai Kaukasiassa. Ehkä meidän pitäisi siis lopettaa EU:n osallistuminen YK:n Afrikan-operaatioihin.
Gay Mitchell
(EN) Arvoisa puhemies, on päivänselvää, että tilanne Kongon demokraattisessa tasavallassa on surkea ja että selkkauksen seuraukset alueen ihmisille ovat murheelliset.
Joitakin tärkeitä näkökohtia on kuitenkin toistettava täällä ja parlamentin yhteisessä päätöslauselmaesityksessä. On muistettava, että väkivalta Kongon demokraattisessa tasavallassa, kuten monissa samantyyppisissä selkkauksissa, johtuu usein ahneudesta, mutta sen juuret ovat myös sitä lietsovassa köyhyydessä. Taistelut maa-alueista, etnisistä ryhmistä, luonnonvaroista tai politiikasta ovat usein vain saman lahon köyhyyden puun eri oksia.
Lisäämällä ihmisten vaurautta ja antamalla heille päämäärä vähennetään heidän haluaan tappaa tai tulla tapetuksi. Tämä on kehityshaaste parlamentille.
Toiseksi on varmistettava, että sotilaallinen läsnäolo vieraassa valtiossa suunnitellaan ja toteutetaan siten, että se vähentää kärsimystä ja väkivaltaa eikä pahenna niitä. Meidän on vastustettava määrätietoisesti rankaisemattomuutta sen sijaan että edustaisimme sitä.
Jos saadaan todisteita siitä, etteivät länsimaat noudata operaatioissaan tätä vaatimusta, niiden läsnäolo ja käytännöt on arvioitava pikaisesti uudelleen.
Lisäksi historia on osoittanut, että sellaisissa tuhoisissa selkkauksissa kuin Kongon demokraattisen tasavallan selkkaus, poliittinen ratkaisu on ainoa toivo rauhasta. Vuoropuhelu ja sitoutuminen ovat ainoita keinoja tällaiseen ratkaisuun pääsemiseksi.
Lissabonin sopimuksen hyväksymisen jälkeen perustetun ulkosuhdehallinnon avulla Euroopan unionin on lunastettava paikkansa kansainvälisesti aktiivisempana vuoropuhelun edistäjänä ja rauhan tukijana.
Corina Creţu
(RO) Kuten tähän mennessä on korostettu, miljoonia siviilejä on surmattu tarkoituksellisesti Kongon tasavallan itäosassa toteutetuissa sotilasoperaatioissa. On olemassa vaara, että tämänkaltaiset uutiset vain yleistyvät Kongossa tapahtuvien väkivallantekojen valtavan määrän takia. Väkivallan uhreiksi joutuu lapsia, nuoria tyttöjä ja naisia, puhumattakaan ihmisoikeuksien suojeluun osallistuvista siviileistä ja toimittajista.
Humanitaarinen kriisi syvenee päivä päivältä. Alueen turvattomuuden takia humanitaaristen järjestöjen toiminta ei enää ole mahdollisia. Pelkästään tänä vuonna on jo ensimmäisten yhdeksän kuukauden aikana raportoitu yli 7 500 raiskausta ja seksuaalista väkivallantekoa, mikä on enemmän kuin viime vuonna yhteensä. Kaikkien näiden välikohtausten taustalla on miljoonia ihmisiä koskeva nälänhätä ja äärimmäinen köyhyys. Syypäitä koko tähän murhenäytelmään ovat sekä Kongon armeija että Ruandan kapinalliset. Valitettavasti on kuitenkin merkkejä siitä, että Kongossa olevat YK-joukot ovat suureksi osaksi vastuussa tilanteesta, koska ne sallivat vakavien ihmisoikeusloukkausten tapahtua. Siksi katson, että Euroopan unionin on kiireesti keskusteltava siitä, miten Kongossa olevat YK-joukot saavuttavat niiden tehtäväksi annetun operaation tavoitteet asianmukaisesti.
Myös rahanpesun, laittoman asekaupan ja kullan laittoman kaupan lopettaminen edellyttää toimia. Kullan laittoman kaupan seurauksena Kongosta viedään vuosittain laittomasti yli 37 tonnia kultaa, jonka arvo ylittää 1 miljardi euroa. Siitä saadut varat käytetään asehankintoihin ja rikollisuuden tukemiseen Kongossa.
Sophia in 't Veld
(NL) Arvoisa puhemies, olen juuri kuunnellut nyt jo paikalta poistuneen Andreas Mölzerin puheenvuoron, jonka ydin oli seuraava: tilanne on niin toivoton, että meidän pitäisi vain luovuttaa ja keskittyä omiin naapurivaltioihimme. Sanottakoon, että jos tilannetta tarkastelee perinpohjaisesti, tekisi melkein mieli lopettaa tältä päivältä. Toisaalta ajattelen sitten täällä viime kuussa vieraillutta naisryhmää, johon myös Isabelle Durant viittasi, ja mietin, voisimmeko katsoa heitä silmiin ja sanoa heille, että me yksinkertaisesti annamme periksi, ettei asia kuulu painopisteisiimme tai että aiomme vain antaa vielä yhden päätöslauselman ja katsoa työmme tehdyksi. Ajatellessani noita naisia, heidän epätoivoaan ja katkeruuttaan sekä tunnetta, että heidän on jätetty pulaan, pidän sellaisen keskustelun käymistä täysin mahdollisena.
Päätöslauselmassa on hyvin monia myönteisiä puolia, ja toivon, että tosiaankin tehostamme niitä toimimalla, mutta halusin vain korostaa yhtä näkökohtaa. Puhumme useasti raiskauksesta tai seksuaalisesta väkivallasta, mutta tosiasiassa nämä termit tuskin vastaavat todellista tilannetta. Naiset, joiden kanssa puhuimme, sanoivat, että kyse on paljosta muustakin kuin yksilöä vastaan tehdyistä hyökkäyksistä: väkivalta ei kohdistu yksilöön, vaan pikemminkin hyökätään yhteisöä vastaan sen rakenteiden tuhoamiseksi. Näin ollen katson, että meidän on nyt mitä pikimmin paitsi ryhdyttävä toimiin myös tehtävä loppu rankaisemattomuudesta, turvattava selvällä rahalla voimavarat lupaamiimme toimiin sekä osoitettava, että kyseessä on kädenojennus paikallisille ihmisille, että seisomme yhteisvastuullisesti heidän rinnallaan emmekä jätä heitä pulaan, että kannamme moraalisen vastuumme.
Cristian Dan Preda
(RO) Tässä ratkaisevassa vaiheessa ja Yhdistyneiden Kansakuntien valmistautuessa samanaikaisesti ilmoittamaan MONUCin toimivaltuuksien laajentamisesta meidän on mielestäni pohdittava kansainvälisen yhteisön toimia Kongon demokraattisessa tasavallassa vallitsevan ja valitettavasti jatkuvasti pahenevan tilanteen valossa. Kuten myös Kongon armeijan MONUCin tuella toteuttamasta Kimia II -operaatiosta saadut kokemukset vahvistavat, sotilaallinen menestys ei riitä, kun sen hinta on humanitaariselta kannalta kallis ja jos se maksetaan Kongon siviiliväestön kärsimyksillä.
Mielestäni FDLR:ää vastaan toteutetuilla viimeaikaisilla sotilasoperaatioilla on ollut tuhoisat seuraukset, ja ne ovat johtaneet laajoihin ihmisoikeusloukkauksiin ja pahentaneet humanitaarista kriisiä, mikä meidän olisi syytä tiedostaa. Toisaalta rankaisemattomuus rohkaisee näiden rikosten tekemiseen yhä uudelleen. Mielestäni siviiliväestön suojelun on oltava aivan ensisijainen tavoite. Euroopan parlamentin on vaadittava painokkaasti, että väkivallantekojen, etenkin seksuaalisen väkivallan, ja yleensäkin ihmisoikeusloukkausten sekä Kivun alueella tapahtuneiden väärinkäytösten on loputtava välittömästi, ja sama koskee rankaisemattomuuden ilmapiiriä.
Luis Yáñez-Barnuevo García
(ES) Arvoisa puhemies, muut parlamentin jäsenet ovat jo puhuneet Kongon demokraattisen tasavallan murheellisesta tilanteesta. He ovat puhuneet miljoonista kuolonuhreista ja raiskauksista sekä väärinkäytöksistä siviiliväestöä vastaan. He ovat puhuneet Yhdistyneiden Kansakuntien rauhanturvaoperaatiosta Kongon demokraattisessa tasavallassa (MONUC) ja Euroopan komission Kongon maaperällä tekemästä yhteistyöstä. Vähemmän on kuitenkin puhuttu tarpeesta valvoa raaka-aineiden, kuten timanttien, kullan ja muiden tuotteiden, laitonta virtaamista muihin maanosiin. Nämä tuotteet "pestään" laillisten tilien ja yhtiöiden kautta Euroopan unionin jäsenvaltioissa tai Yhdysvalloissa.
Tämä on korkean edustajan Catherine Ashtonin tärkeä tehtävä. Lissabonin sopimuksessa hänelle myönnettyjen valtuuksien nojalla sekä 27 jäsenvaltion ja Euroopan parlamentin tuella hän voisi koordinoida kokonaisen toimintaohjelman estääkseen rikkauksia päätymästä tappamiseen ja raiskauksiin syyllistyneiden sotapäälliköiden käsiin.
Anne Delvaux
(FR) Arvoisa puhemies, Pohjois- ja Etelä-Kivusta viime aikoina saatujen huolestuttavien raporttien sekä siviilejä, etenkin naisia, lapsia ja vanhuksia, vastaan tehtyjen äärimmäisen väkivaltaisten hyökkäysten valossa kiireellisyys - sana, jota Euroopan unioni ja koko kansainvälinen yhteisö niin usein käyttävät Kongosta puhuttaessa - vaikuttaa minusta olevan välittömästi tarpeen. Siviiliväestön suojelemiseksi on tehtävä kaikki mahdollinen. On selvää, että Kongossa olevan MONUCin henkilöstön toimivaltuuksia laajennetaan, mutta niitä on ehdottomasti arvioitava uudelleen ja myös vahvistettava, jotta kasvava väkivalta-aalto voidaan pysäyttää.
Jo vuosien ajan kansainväliset yhteisöt, kansalaisjärjestöt ja kongolaiset naiset ovat jatkuvasti pyrkineet torjumaan seksuaalisen väkivallan käyttöä sota-aseena. Nykyisin raiskauksia käytetään järjestelmällisesti ja yleisesti aseena rauhallisilla alueilla, ja aina täysin rankaisematta. Olen tyytyväinen siihen, että Kongon viranomaiset ovat viime aikoina pyrkineet määrätietoisesti tekemään lopun rankaisemattomuudesta, mutta nollatoleranssipolitiikan on oltava kunnianhimoista - kaikki väkivallantekijät on poikkeuksetta saatava vastuuseen teoistaan - ja todella tehokasta.
Ensimmäiset oikeudenkäynnit aseellisen selkkauksen aikana tehdyistä seksuaalirikoksista epäiltyjä vastaan on aloitettu kansainvälisessä rikostuomioistuimessa, ja niiden ansiosta tuomioistuimen on voitava löytää kaikki syylliset, jotta heidät voidaan tuomiota viipymättä.
Lopuksi totean, että kaikki tämä liittyy itsestään selvästi valtion rakenteiden vahvistamiseen, yleisen järjestyksen ylläpitämiseen, sukupuolten tasa-arvon edistämiseen sekä ihmisoikeuksien ja siten naisten ja lasten oikeuksien suojeluun. Lasten ihmisarvo, lapsuus ja viattomuus uhrataan usein toisen nöyryyttämisen muodon, välinpitämättömyyden, alttarille.
Michèle Striffler
(FR) Arvoisa puhemies, Kongon tasavallan itäosan ja etenkin itäisen maakunnan ja Kivun alueen humanitaarinen tilanne on katastrofaalinen, kuten nyt tiedämme. Siviiliväestön turvallisuustilanne heikkeni muun muassa niiden yhteisten sotilasoperaatioiden seurauksena, joita Kongon armeija sekä Ugandan ja Ruandan joukot toteuttivat kaikkia aseistettuja kapinallisryhmiä vastaan. Operaatioiden vanavedessä tapahtui lukemattomia verilöylyjä ja ihmisoikeusloukkauksia.
Seksuaalinen väkivalta on erittäin huolestuttava ja yleinen kehityssuunta, joka on nyt osa kongolaisten arkipäivää. Lisäksi avustustyöntekijöihin kohdistetaan lukuisia väkivallantekoja.
Virallisten tietojen mukaan Kongon tasavallan itäosassa on 2 113 000 kotiseuduiltaan siirtymään joutunutta henkilöä. Kivussa on 1. tammikuuta 2009 lähtien kirjattu 775 000 uutta tapausta, jotka koskevat kotiseudultaan siirtymään joutuneita henkilöitä, ja itäisen maakunnan itäosissa 165 000 tapausta.
Tämänhetkisten arvioiden mukaan humanitaarista apua tarvitsee lähes 350 000 heikossa asemassa olevaa ihmistä: lapsia, leskiä ja seksuaalisen väkivallan uhreja. Näin ollen Euroopan unionin on ratkaisevaa reagoida nopeasti.
Marc Tarabella
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kaikki puhujat ovat aiheellisesti korostaneet hirvittäviä olosuhteita, joissa Kongon asukkaat, ja erityisesti kongolaisnaiset, elävät maan itäosassa. He ovat puhuneet raiskauksista ja julmuuksista, joita nämä ihmiset joutuvat kestämään, sekä murhista, joiden uhreiksi he ovat joutuneet. Niistä puhumisen sijaan kehotan teitä kuitenkin tutustumaan UNICEFin ja V-Day-tapahtuman internetsivuihin, joilla mitä ilmeisimmin kerrotaan tyhjentävästi tästä aiheesta.
Tänään aion puhua teille näiden hirmutekojen todellisista seurauksista Kongolle, niistä fyysisesti ja henkisesti haavoitetuista naisista, jotka tarvitsevat hoitoa, sekä murhatuista naisista, jotka eivät enää pysty antamaan panostaan Kongon taloudelliseen kehitykseen, sekä heidän syntymättömistä lapsistaan, jotka eivät myöskään pysty siihen. Haluaisin puhua myös AIDSin leviämisestä, koko Kongon väestöä koskettavasta kärsimyksestä, joka antaa kansainväliselle yhteisölle Kongosta kielteisen kuvan - lyhyesti sanoen kuvan maasta, joka on joutumassa yhä suuremman sekasorron valtaan.
Pysyvän rauhan edistäminen ja Kongon talouskehityksen tukeminen on mahdollista vain, jos Kongon hallitus ja YK onnistuvat kongolaisnaisiin kohdistuvan seksuaalisen väkivallan torjuntatoimissa ja jos ne varmistavat yleisesti todellisen oikeusvaltioperiaatteen toteutumisen Kongossa.
Frédérique Ries
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, minä haluan vuorostani mainita järkyttävän seksuaalisen väkivallan, josta naiset Kongon demokraattisessa tasavallassa, ja erityisesti maan itäosassa, kärsivät. Ilmiö ei ole uusi. Se on äärimmäisen monimutkainen ja monitahoinen. Uhrien fyysisiä ja psyykkisiä kärsimyksiä pahentaa entisestään sosiaalinen syrjäytyminen, joka järkyttää heitä. Presidentti Joseph Kabilan nollatoleranssipolitiikka alkaa nyt tuottaa alustavia tuloksia, mutta kaikille on selvää, että pitkällä aikavälillä tämän vitsauksen torjumiseen tarvitaan kokonaisvaltainen strategia.
Arvoisa komission jäsen, tiedän, että komissio on jo tarttunut asiaan monien erilaisten hankkeiden ja myös määrärahojen avulla. Eikö teistä kuitenkin näiden lukujen ja kuulemiemme hirvittävien kauhukuvausten perusteella tunnu siltä, että parlamentin jäsenillä on oikeus suhtautua varauksella tämän strategian tuloksiin? Arvoisa komission jäsen, naiset ovat maan rauhan ja jälleenrakennuksen tärkein edistäjä. Heissä on Kongon tulevaisuus. Miten aiotte tehostaa ja nopeuttaa toimintaa?
Raül Romeva i Rueda
(FR) Arvoisa puhemies, minäkin halusin käyttää puheenvuoron tässä keskustelussa, sillä se koskee aihetta, jota olen seurannut pitkään. Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa tapahtuvien jatkuvien väkivallantekojen ja ihmisoikeusloukkausten valossa meillä on jälleen kerran valitettava velvollisuus tuomita jyrkästi verilöylyt, rikokset ihmisyyttä vastaan sekä naisiin ja tyttöihin kohdistuvat seksuaaliset väkivallanteot, joita edelleen tapahtuu itäisessä maakunnassa.
Siksi vaadin yhdessä kollegoitteni kanssa kaikkia toimivaltaisia viranomaisia toteuttamaan välittömiä toimia, jotta näihin rikoksiin syyllistyneet saadaan oikeuden eteen, ja vetoamaan jälleen kerran YK:n turvallisuusneuvostoon, jotta se toteuttaisi kiireesti kaikki sellaiset toimenpiteet, joiden avulla pystytään käytännössä estämään kenen tahansa muun tekemät uudet hyökkäykset siviiliväestöä vastaan Kongon demokraattisen tasavallan itäisessä maakunnassa.
Samoin kehotan kaikkia asianosaisia osapuolia lisäämään rankaisemattomuuden vastaisia toimia ja varmistamaan oikeusvaltioperiaatteen toteutumisen torjumalla muun muassa naisten ja tyttöjen raiskauksia sekä lapsisotilaiden värväämistä.
Franz Obermayr
(DE) Arvoisa puhemies, marraskuussa 2009 Ruanda ja Kongon demokraattinen tasavalta vaihtoivat suurlähettiläitä - pieni toivonsäde tälle runnellulle maalle ja sen kaltoin kohdelluille asukkaille. Lisäksi Ruandan demokraattisen vapautusarmeijan johtaja pidätettiin. Nämä molemmat ovat merkkejä Itä-Kongon tilanteen paranemisesta. Kysyn komissiolta seuraavaa: mitä toimia se aikoo toteuttaa Kongon ja Ruandan suhteiden tiivistämiseksi entisestään?
YK:n valtuutuksen osalta täällä on tänään puhuttu paljon kaikenlaisten toimien toteuttamisesta. Olkaamme rehellisiä: jos YK:lta saadaan valtuutus, sen selvänä tavoitteena pitäisi olla sorrettujen, kidutettujen, raiskattujen ja hyväksikäytettyjen, sekä erityisesti kongolaisten naisten ja lasten, suojeleminen. Tässä mielessä yhden asian on oltava varsin selvä: jos YK antaa valtuutuksen - mihin me itävaltalaiset suhtaudumme hieman varauksellisesti - sen pitäisi olla johdonmukainen, ja tarvittaessa paikan päällä oleva henkilöstö on aseistettava, jotta se voi muun muassa suojella sorrettuja väestönosia.
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, mielestäni on valitettavaa, että näin joulun aikoihin olemme viettäneet kaksi edellistä päivää keskustellen eri puolilla maailmaa tapahtuvista väkivaltaisuuksista, olipa kyse sitten Tšetšeniasta tai Afganistanista, ja nyt Kongosta. Se on kuitenkin tosiasia.
Samalla meidän on kuitenkin joulunajan rauhan ja hyvän tahdon sanomaa noudattaen ryhdyttävä rauhantekijöiksi, kuten kollegani Gay Mitchell niin osuvasti totesi. Tämä on myös korkealle edustajalle Catherine Ashtonille erinomainen tilaisuus hyödyntää Euroopan unionin vaikutusvaltaa ja tukea tavalla, joka ei olisi ennen ollut mahdollista, ja palauttaa näihin maihin järjestys sekä yrittää lievittää niiden hirvittäviä kärsimyksiä.
Pitkän aikavälin ratkaisu ei löydykään talouskasvusta vaan koulutuksesta, ja meidän on pyrittävä turvaamaan kyseisissä maissa maksuttomat ja kunnolliset koulutusmahdollisuudet, sillä se on todellinen tie rauhaan pitkällä aikavälillä.
Jim Higgins
(EN) Arvoisa puhemies, 1960-luvulla YK:n ruotsalainen pääsihteeri Dag Hammarskjöld pyysi irlantilaisjoukkoja lähtemään rauhanturvaajiksi silloiseen Belgian Kongoon, josta tuli Kongo. Ne tekivät loistavaa työtä.
Olen äärimmäisen huolestunut YK-joukkojen nykyisestä asemasta Kongossa: marokkolaisista, pakistanilaisista ja intialaisista. Kyse on muun muassa raiskauksista, väkivallasta ja kaupankäynnistä, mutta paikan päällä olevat YK-joukot eivät toimi kovinkaan kunniallisesti ja tekevät itse asiassa karhunpalveluksen.
Olen Gay Mitchellin kanssa täysin samaa mieltä siitä, että Euroopan unionin on puututtava asioihin tiukemmin. Olemme täysin yhdentynyt Euroopan unioni. Teimme erinomaista työtä Tšadissa. Meidän on saatava paikalle omat rauhanturvaajamme, emmekä voi olla riippuvaisia Yhdistyneistä Kansakunnista. Tilanne on se, että Kongon suurenmoinen väestö on Euroopan siirtomaapolitiikan, heimojen välisten selkkausten ja kansainvälisen välinpitämättömyyden uhri, emmekä voi enää olla välinpitämättömiä. Meidän on yksinkertaisesti mentävä paikan päälle pelastamaan nuo ihmiset.
Alf Svensson
(SV) Arvoisa puhemies, on lähes mahdotonta käsittää niitä kauheita tilastoja, joita on mainittu, ja silti tiedämme niiden olevan totta. Kenties monista muistakin tuntuu kuitenkin siltä, että kun on kyse Saharan eteläpuolisen Afrikan kaikkein köyhimmistä maista, sitoutumisemme ei ole niin vahvaa ja merkittävää kuin sen pitäisi olla. Keskustelussa on mainittu sotilaallinen voima. Luulen kaikkien ymmärtävän, että meidän on torjuttava köyhyyttä ja korruptiota, jos aiomme edes jollain tavoin edistää hirvittävästi kärsineen Kongon väestön tilanteen helpottamista ja parantamista.
Puhumme mielellämme Afganistanista ja käytämme paljon aikaa keskustelemalla siellä harjoitettavasta terrorista ja taleban-liikkeen toiminnasta, ja syystäkin. Kongo on kuitenkin toinen kansa, joka on kärsinyt ja kärsii edelleen mitä hirvittävimmistä olosuhteista. Haluan korostaa, että on sellaisia kansalaisjärjestöjä, jotka voivat hoitaa tehtäviä, jos ne saavat tukea valtiolta ja EU:lta, mutta sitä tuntuu usein olevan hyvin vaikea saada toteutumaan.
Cecilia Malmström
Arvoisa puhemies, kuten tämä keskustelu on osoittanut, on uskomattoman hyviä syitä jatkaa Kongon demokraattiselle tasavallalla antamaamme sitoumusta. EU on jo hyvin voimakkaasti sitoutunut vakauden ja turvallisuuden saavuttamiseen sekä maan kehittämiseen pitkällä aikavälillä. Komission jäsen Karel De Gucht teki laajasti selkoa EU:n operaatioista.
Jäsenvaltioiden ja komission yhteenlasketut maksuosuudet tekevät EU:sta yhden alueen suurimmista avunantajista, ja sen vuoksi me voimme käyttää vaikutusvaltaa. Jos Kongon demokraattisen tasavallan ja koko alueen vakaus aiotaan säilyttää, on kuitenkin ratkaisevaa parantaa Kongon väestön elintasoa, turvata ihmisoikeudet ja toteuttaa tehokkaita korruption vastaisia toimia, jotta voidaan perustaa oikeusvaltion periaatteiden mukainen yhteiskunta.
Kauhistuttava seksuaalinen väkivalta, josta monet parlamentin jäsenet ovat täällä kertoneet ja josta valitettavasti kuulemme aivan liian monista raporteista, on tietenkin täysin tuomittavaa. Rikollisten ei voida antaa kulkea vapaalla jalalla. Heidät on saatava oikeuden eteen. Kongon hallituksella on suuri vastuu huolehtia siitä, että näin tapahtuu ja että presidentti Joseph Kabilan nollatoleranssipolitiikka ei koostu vain kauniista sanoista vaan johtaa käytännön toimiin.
Neuvosto puolestaan tarkasteli Kongon demokraattiseen tasavaltaan alkuvuodesta 2009 tehdyn tarkastusmatkan jälkeen uudelleen kahden ETPP:n operaation toimivaltuuksia edistääkseen juuri tämänkaltaisen seksuaalisen väkivallan torjumista. Tämän johdosta Pohjois- ja Etelä-Kivuun on määrä lähettää kaksi Kongon demokraattisessa tasavallassa toteutettavan Euroopan unionin poliisioperaation (EUPOL RD Congo) monialaista asiantuntijaryhmää, joiden toimivalta ulottuu koko maahan. Nämä ryhmät tarjoavat useantyyppistä erityisasiantuntemusta muun muassa rikostutkinnan ja seksuaalisen väkivallan valvonnan aloilla. Näihin operaatioihin palkataan parhaillaan henkilöstöä.
Tämä on tietenkin vain pieni panos. Näin suuressa maassa se on vaatimaton. Siitä huolimatta se on tärkeä, ja tämä uusi erityisjoukko pystyy tukemaan seksuaalisen väkivallan asianmukaisten tutkintamenettelyjen toimeenpanoa etenkin silloin, kun tekoihin syyllistyy armeijan henkilöstö.
Kyselytunti on alkamaisillaan, mutta tämä on viimeinen keskusteluni parlamentissa puheenjohtajavaltio Ruotsin edustajana. Haluan kiittää teitä monista hyvistä keskusteluista, miellyttävistä hetkistä ja erittäin hyvästä yhteistyöstä, jota minulla on ollut ilo tehdä Euroopan parlamentin jäsenten kanssa ja teidän kanssanne, arvoisa puhemies.
Puhemies
(HU) Minäkin haluan kaikkien kollegojeni puolesta esittää vilpittömät kiitokset tehokkuudestanne ja saavutuksistanne, jotka tuottivat meille kaikille suurta iloa.
Karel De Gucht
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää kaikkia tähän keskusteluun osallistuneita parlamentin jäseniä. En aio enää palata aluksi antamaani julkilausumaan. Kiinnitän vain huomiota kolmeen asiaan.
Ensinnäkin Euroopan komissio toimii aktiivisesti humanitaarisen avun ja oikeusvaltion palauttamista edistävien ohjelmien alalla. Kyse on aluksi kymmenistä miljoonista ja jopa yli 100 miljoonasta eurosta. Ongelma on tietenkin se, miten tehokasta tämä kaikki loppujen lopuksi on, ellei sille ole asianmukaista vastinetta politiikassa.
Toiseksi haluan käsitellä MONUCin toimivaltuuksia, sillä vaikka MONUCia voidaan ja pitääkin arvostella viimeaikaisista tapahtumista, olisi mielestäni äärimmäisen suuri virhe kehottaa sitä lähtemään Kongon demokraattisesta tasavallasta. Se olisi pahinta, mitä voisi kuvitella.
Luen vain teille muutamia osia YK:n turvallisuusneuvoston viime vuoden alussa hyväksymästä valtuutuksesta. Siinä todetaan seuraavaa: Neuvosto päätti myös, että MONUCilla on tämän päätöslauselman antamisesta lähtien valtuudet, jotta se voisi mainitussa tärkeysjärjestyksessä ja tiiviissä yhteistyössä Kongon demokraattisen tasavallan hallituksen kanssa varmistaa ensinnäkin siviilien, avustustyöntekijöiden ja Yhdistyneiden Kansakuntien työntekijöiden ja tilojen turvallisuuden sekä turvata sellaisten siviilien, avustustyöntekijät mukaan lukien, suojelun, joihin kohdistuu välitön väkivallan uhka etenkin selkkaukseen osallistuvien osapuolten taholta.
Toinen hyvin merkittävä kohta on kohta G, joka koskee koordinoituja operaatioita. Siinä todetaan seuraavaa: koordinoida operaatioita FARDC:hen (armeijaan) integroitujen, Kongon demokraattisen tasavallan itäosaan sijoitettujen prikaatien kanssa ja tukea näiden prikaatien johdolla toteutettavia ja yhdessä niiden kanssa suunniteltuja operaatioita kansainvälisen humanitaarisen sekä ihmisoikeuksia ja pakolaisia koskevan oikeuden mukaisesti pitäen silmällä... ja niin edelleen.
Toimivaltuudet ovat siis itse asiassa hyvin selvät, ja se, mistä pitäisi keskustella, ovat voimankäyttövaltuudet. Itse asiassa MONUCin pitäisi tarkastella omia voimankäyttövaltuuksiaan, sillä sen tehtävä on päättää toimintatavoista.
Lopuksi totean, että myös kansainvälinen rikosoikeusjärjestelmä saa osakseen paljon arvostelua. Ihmiset epäilevät sen yhteensopivuutta politiikan kanssa. Voidaanko toisaalta kansainvälinen rikosoikeus ja toisaalta asianmukainen poliittinen kriisinhallinta yhdistää? Se on hyvin mielenkiintoinen kysymys.
Kongossa näette yhden vastauksista. Olemme antaneet Bosco Ntagandan siirtyä CNDP:n johtoon Laurent Nkundan tilalle, vaikka Bosco Ntagandasta on annettu pidätysmääräys, ja näette tuloksen. Ilmaisia lounaita ei ole. Ei ole mahdollista valita toisaalta poliittisen kriisin hallinnan ja toisaalta kansainvälisen rikosoikeuden täytäntöönpanon välillä. Mielestäni Euroopan parlamentin ja Euroopan komission on asetettava etusijalle kansainvälisen rikosoikeuden asianmukainen soveltaminen.
Puhemies
- (HU) Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 17. joulukuuta 2009.
