Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

McMahon (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin viitata englanninkielisen version kyselytuntia ja kyselytunnin kulkua käsitteleviin sivuihin 20 ja 21. Haluaisin erityisesti kuulla näkemyksenne näistä puhemiehistön antamista viimeisimmistä ohjeista, jotka koskevat kyselytuntia ohjaavia sääntöjä. Ne vaikuttavat minusta liian byrokraattisilta; ne vaikuttavat minusta liian epädemokraattisilta; ja minusta vaikuttaa siltä, että niiden avulla harjoitetaan jäsenten ja heidän esittämiensä kysymysten sensurointia. Siispä haluaisin tietää, millä perusteella ohjeet laadittiin, kun otetaan huomioon, että poliittiset ryhmät eivät ole keskustelleet tästä; ja pyydän teitä, joka olette organisaatiosta vastaava henkilö täällä, antamaan selkeän ja ehdottoman lausunnon siitä, miksi päädyitte tekemään tämän päätöksen, ja siitä, tarkastellaanko sitä uudelleen.

Puhemies
Asia on täysin selvä, herra McMahon. Varapuhemiehen ehdotuksesta, joka johtaa puhetta kyselytunnin aikana, puhemiehistö hyväksyi joitakin sääntöjä - ei mitään uusia sääntöjä, vaan toimia, joilla kyselytuntia organisoitaisiin paremmin. Tavoitteena on yksinkertaisesti välttää kysymysten esittäminen kuukausia etukäteen, koska ne eivät sitten enää ole ajankohtaisia. Työjärjestyksessä määritelty ajanjakso kestää yhden istuntojakson kyselytunnin lopusta seuraavan istuntojakson alkua edeltäviin tunteihin asti; ja me yksinkertaisesti muistutamme teitä siitä, että tämä on se ajanjakso, josta on sovittu, eikä muutamia kuukausia etukäteen. Nämä eivät ole uusia sääntöjä.
Jos jonkun mielestä työjärjestyksen sääntöjä on muutettu, mitä ei tietenkään ole tapahtunut, jätän kysymyksen työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan käsiteltäväksi. Asia on hyvin yksinkertainen: puhemiehistön tarkoituksena ei todellakaan ollut sääntöjen muuttaminen vaan yksinkertaisesti se, että saavutettaisiin parempia tapoja hoitaa kyselytuntia, johtavan varapuhemiehen eli herra Gutiérrezin ehdotuksesta.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, en tietenkään aseta puhemiehistön hyvää tahtoa kyseenalaiseksi. On kuitenkin jokseenkin outoa, että puhemiehistö jakelee kyselytuntia koskevia ohjeita.
Laadin työjärjestystä käsittelevän valiokunnan puolesta mietinnön, joka on ollut valiokunnan käsiteltävänä neljä kuukautta ja jota ei ole merkitty täysistunnon esityslistalle. Kuitenkin te muutatte kahta sääntökokonaisuutta, vaikka jäsenillä ei ole mahdollisuutta keskustella näistä työjärjestystä käsittelevän valiokunnan uusista ehdotuksista.
(Suosionosoituksia )

Puhemies
Herra Wijsenbeek, te olette työjärjestyksen asiantuntija: teidän pitäisi tietää, että puhemiehistö ei merkitse mietintöjä esityslistalle, vaan sen tekee puhemieskonferenssi. Työjärjestystä käsittelevän valiokunnan mietintöjä oli useita, ja niistä kaksi on merkitty tämän istunnon esityslistalle nimenomaan siksi, että korvattaisiin tämä niiden monien asioiden aiheuttama viivytys, joita tämän parlamentin on käsiteltävä. Näin ollen teidän mietintönne otetaan käsiteltäväksi heti, kun puhemieskonferenssi löytää sille tilaa esityslistalla. Mitään mietintöä ei syrjitä, ja tänään iltapäivällä tapaan valiokunnan puheenjohtajan hänen pyynnöstään nimenomaan sen vuoksi, että harkitsemme, mikä olisi paras ajankohta, jona puhemieskonferenssi voisi merkitä sen esityslistalle.

Falconer
Arvoisa puhemies, vastauksenne herra McMahonille herätti mielenkiintoni, kun sanoitte, että jos työjärjestykseen tai menettelytapoihin tehtäisiin muutoksia, te ilman muuta jättäisitte asian työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevältä valiokunnalta. Kun otetaan huomioon, kuinka kiinnostunut olen tässä parlamentissa lounasaikaan tapahtuvasta äänestyksestä, ehkä on jo liian myöhäistä, että asiasta pyydettäisiin lausunto työjärjestystä käsittelevältä valiokunnalta. Kun kuitenkin oletetaan, että tämä on viimeinen kuukausi, kun näin tehdään, voitteko vakuuttaa minulle ja tälle parlamentille, että kaikki jäsenten etuihin vaikuttavat muutokset, joita tehdään, annetaan tämän parlamentin jäsenten päätettäväksi, aivan kuten jäsenten äänestysmenettelyä koskeva muutos olisi pitänyt antaa parlamentin päätettäväksi tammikuussa?

Puhemies
Tietenkin, jos asia on vähänkään epäselvä, voitte olla varmoja, että se annetaan työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan käsiteltäväksi, ja odotamme sen päätöstä ennen kuin teemme mitään muutoksia.

Elles
Arvoisa puhemies, otan esiin toisen asian, mutta se ei koske puhemieskonferenssin tehtävää. Tämä koskee tiedotuspolitiikkaa käsittelevää Pexin mietintöä, jonka yritimme saada tämän istuntojakson esityslistalle ja jonka sitten piti olla seuraavan kuun lopussa pidettävän istuntojakson esityslistalla. Ymmärtääkseni te puhemiehenä olette kuitenkin poistanut sen esityslistalta ja olette kieltänyt sen jakamisen kääntämistä varten, jotta jäsenet voisivat lukea, mitä kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevä valiokunta on päättänyt. Me budjettivaliokunnassa olemme huolestuneita, koska tarvitsemme tätä mietintöä, jotta voimme luovuttaa varoja, joiden avulla tiedotuspolitiikka voi jatkaa toimintaansa. Haluaisin teidän kertovan, mitä on tekeillä, koska jälleen kerran vaikuttaa siltä, että on kyse tämän parlamentin jäsenten etujen lakkauttamisesta.

Puhemies
Herra Elles, olette saanut vääriä tietoja. En ole poistanut esityslistalta mitään, koska en voi tehdä niin. Aivan yksinkertaisesti, parlamentin yksiköt tutkivat tämän mietinnön sen jälkeen, kun se on laadittu, aivan kuten minkä tahansa muunkin mietinnön. Koska sen hyväksyttävyydestä oli joitain epäilyksiä - kun otetaan huomioon, että se jätettiin käsiteltäväksi aika myöhään - puhemieskonferenssi, joka on päätösvaltainen toimielin, päätti odottaa ensi kuuhun, toukokuuhun, jotta se voisi tutkia, oliko mietintö hyväksyttävä vai ei. Minun näkemykseni on, että tämä mietintö on parlamentin työjärjestyksen ja perustamissopimuksen vastainen. Puhemieskonferenssi tarkastelee sitä huomenna ja tekee sopivaksi katsomansa päätöksen.
Te tiedätte, ettei mitään mietintöä toimiteta eteenpäin, ennen kuin se merkitään esityslistalle. Mietintöjä ei toimiteta eteenpäin, ennen kuin sen hyväksyttävyyttä koskevat kysymykset on selvitetty. Niinpä tätä mietintöä ei ole käsitelty eri tavalla.

Pex
Arvoisa puhemies, olen ollut tällä viikolla hiljaa tästä asiasta, koska kunnioitan teitä, mutta nyt kun asiaa käsitellään, haluan sanoa mielipiteeni, koske muuten te ajattelisitte, että olen samaa mieltä kanssanne. Ensinnäkin mietintöä on käsitelty avoimesti. Teitä edustavia henkilöitä on ollut paikalla kaikissa käsittelyissä. On hyvin kummallista, että hyväksyttävyyttä täytyy tarkastella vasta pari päivää ennen tätä istuntoa. Lisäksi pääsihteerinne on ilmoittanut minulle viime viikolla puhelimitse, että tämän mietinnön kanssa ei ole mitään ongelmia. Tämä tapahtui ennen valiokuntien puheenjohtajien kokousta.
Kolmanneksi vastustan sitä, että te olette keskeyttäneet juuri tämän mietinnön käsittelyn, niin että minä en voi puolustautua esittelijänä. Jos te sanotte tässä istunnossa, että mietintö on vastoin sopimuksia, haluan antaa mietinnön parlamentin jäsenten luettavaksi, jotta he itse voisivat nähdä, että se mitä sanotte, on kyseenalaista.
Mietintöni käsittelyn keskeyttäminen aiheuttaa sen, että en voi puolustautua, ja mielestäni tällainen menettely ei ole sopivaa demokraattisessa toimielimessä. Minusta tässä on kysymys sensuurista, herra puhemies.
Lopuksi haluaisin vielä puhua viestinnästä. Olen todennut, että puhemiehistön ulkoinen viestintä on todella huonoa. Mietinnössäni käsitellään myös tilanteen parantamista. Ymmärrän sen, että joillekin on kovaa kuulla tämä, mutta minun täytyy todeta, että sisäinen viestintä on vielä paljon huonompaa. Kukaan edustajistanne ei ole neuvotellut kanssani kuluneen kahden viikon aikana, ja se on minusta aika paheksuttavaa.

Puhemies
Herra Pex, sanon teille erityisen painokkaasti, että minä itse varoitin teitä henkilökohtaisesti useita kuukausia sitten muiden ihmisten läsnäollessa, että näin voisi käydä. Te jatkoitte mietintönne laatimista ettekä ottaneet huomioon työjärjestystä ettekä perustamissopimuksia. Sitä paitsi minun ei tarvitse antaa teille tietoa sopimuksista. Aivan kuten muidenkin tämän parlamentin jäsenten, myös teidän on tunnettava ne, samoin kuin työjärjestys. Minä en kuitenkaan päätä tästä asiasta, herra Pex. Tästä asiasta päättää puhemieskonferenssi, ja se päättää siitä huomenna. Tämä asia ei kuulu henkilökohtaisesti minulle. Minun tehtäväni on ainoastaan ilmoittaa puhemieskonferenssille, että minun mielestäni perustamissopimuksia ja työjärjestystä rikotaan. Asia käsitellään, ja siinä kaikki.
Mietintönne on käsitelty, herra Pex, enkä aio jatkaa tätä keskustelua, sillä parlamentin ei tarvitse päättää siitä nyt, koska se ei ole esityslistalla. Teidän mietintönne on käsitelty aivan samalla tavoin kuin muutkin mietinnöt. Ei enempää eikä vähempää. Koska mietinnöt ovat lähtöisin teidän tai mistä tahansa muusta valiokunnasta, ei mikään niistä ole mitenkään erityisasemassa. Mietintö tutkitaan, ja jos siinä ilmenee työjärjestykseen liittyviä ongelmia, asiasta vastaava taho, joka ei ole puhemies eikä puhemieskonferenssi, tutkii ja ratkaisee ne, ja jos ristiriitoja ilmenee asia annetaan työjärjestystä käsittelevän valiokunnan käsiteltäväksi. Siinä kaikki. Jos ette ole tyytyväinen siihen, antakaa työjärjestystä käsittelevälle valiokunnalle ehdotus työjärjestyksemme muuttamiseksi. Te voitte tehdä sen siinä missä kuka tahansa muukin.
Herra Pex, annan teille puheenvuoron, koska en halua sanottavan, että minä haluan sanoa viimeisen sanan tässä asiassa.

Pex
Arvoisa puhemies, kiitokset selityksestänne. Haluan tehdä huomautuksen siitä, mitä sanoitte. Kerroitte minulle pari kuukautta sitten vaikeuksistanne. Olen ottanut tosiaan huomioon vaikeutenne. Asiakirjaa, joka oli silloin esillä ja josta keskustelimme yhdessä, ei ole enää olemassa. Olen tehnyt muutoksia mietintöön, ja siihen on esitetty sen jälkeen lisäksi tarkistusta 162. Sen vuoksi on valitettavaa, että teksti ei ole julkinen, koska nyt esillä oleva mietintö on aivan toinen kuin se, josta me keskustelimme pari kuukautta sitten. Siksi ei ole oikein, että moititte minua siitä, että en olisi kuunnellut teitä.

Puhemies
Herra Pex, minä en moiti teitä mistään. En moiti ketään tämän parlamentin jäsentä, joka pysyy vakaumuksessaan. Haluan vain nähdä voidaanko mietintönne hyväksyä vai ei. Jos se voidaan hyväksyä, se julkaistaan; ellei voida, se toimitetaan työjärjestystä käsittelevälle valiokunnalle, jotta se voi ilmoittaa asiasta. Joka tapauksessa parlamentin jäsenillä on tarpeeksi keinoja saadakseen tietää mitkä tarkistukset teidän mietinnössänne on hyväksytty ja mitkä ei.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää huomion, joka koskee Theaton mietinnöstä toimitettua äänestystä.
Tämä mietintö hyväksyttiin tässä parlamentissa täysin tyydyttävissä olosuhteissa hyvin suurella enemmistöllä, melkein yksimielisesti, eikä näin ollen ole mitään syytä palata siihen, mistä äänestettiin. Ei pidä kuitenkaan kieltää sitä, että ne olosuhteet, joissa äänestys toimitettiin, aiheuttavat vastaisuudessa tulkintaongelmia.
Istunnon puhemies herra Cot toivoi ymmärrettävistä syistä silloin, kun kiisteltiin kielellisistä oikaisuista, että oikaisuista äänestettäisiin, koska hän katsoi, että kysymyksessä oli asiasisältöä koskeva ongelma. Epäilemättä kysymyksessä olikin asiasisältöä koskeva ongelma, ja näin ollen olisi ollut varmasti syytä esittää suullinen tarkistus, joka mahdollistaa kieliversioiden yhdenmukaistamisen. Mutta kyseisestä oikaisusta äänestettiin, ja oikaisut hylättiin sillä seurauksella, että kohta, joka ei tosin ole tärkein, mutta jota ei voi jättää huomiotta, eroaa huomattavasti eri kieliversioissa.
Puhemies ei käyttänyt työjärjestyksen 102 artiklan nojalla hänelle myönnettyjä valtuuksia. Siinä tapauksessa, että kieliversiot ovat erilaisia, puhemies voi itse asiassa päättää alkuperäiskielisen version, joka on tässä tapauksessa saksankielinen versio, ja muutaman muun version välillä, mikä versio hyväksytään. Olemme näin ollen tulevaisuuden kannalta ongelmallisessa tilanteessa.
Haluaisin pyytää teiltä kahta asiaa, herra puhemies. Ensinnäkin pyydän, että työjärjestystä käsittelevän valiokunnan annetaan selvittää, voiko istunnon puhemies, vai eikö hän voi, toimittaa äänestyksen teknisistä kielellisistä oikaisuista. Toiseksi pyydän, että työjärjestystä käsittelevä valiokunta täsmentää meille silloin, kun käsittelemme tekstejä, joissa on kielellisiä eroja, mikä kieliversio on oikea. Emme voi päästää parlamentin ulkopuolelle tekstejä, joista on olemassa erilaisia kieliversioita.

Puhemies
Herra Bourlanges, kuten pöytäkirjasta käy ilmi, " esittelijä peruutti oikaisunsa" . Näin ollen, jos esittelijä peruutti oikaisunsa, työjärjestystä käsittelevää valiokuntaa ei ole syytä kuulla lainkaan tässä asiassa, koska oikaisusta ei äänestetty.

Tomlinson
Arvoisa puhemies, luulen, että olette käsitelleet asian, jonka aioin ottaa esille, mutta herra Bourlanges on tarkoituksellisesti tai muuten vain vilpillinen esittämässään työjärjestystä koskevassa puheenvuorossa. Minä olin se henkilö, joka vastusti asiasisällön käsittelemistä oikaisun kautta. Sanojen " European Public Prosecutor" muuttaminen sanoiksi " European judicial authority" ei ole pelkkä tekninen yksityiskohta, ja olen varma siitä, että te, herra puhemies, ymmärrätte lakimiehenä noiden muutosten merkityksen. Jos sanat olivat epäyhtenäiset kaikissa muissa kielissä paitsi saksassa, se osoittaa, kuinka huonosti keskustelu valmisteltiin valiokunnassa, koska olemme keskustelleet koko ajan noiden sanojen, " European Public Prosecutor" , käytöstä. Mutta sitä paitsi herra Bourlanges on väärässä myös asiasisällön osalta, koska jokainen asiaa seurannut muistaa, että rouva Theato peruutti oikaisun.

Puhemies
Tämä tapaus on loppuun käsitelty. En aio antaa sille enempää aikaa. Esityslistallamme on erittäin paljon asioita, enkä jatka sellaisen aiheen käsittelyä, jonka istuva puhemies käsitteli loppuun eilen.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista (vastalauseet)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana äänestys kirjallisista vastalauseista, jotka koskevat ajankohtaisia ja kiireellisiä asioita.
II kohtaa koskevan äänestyksen jälkeen: Ihmisoikeudet

Pasty
Arvoisa puhemies, huomautan vielä eräästä yksityiskohdasta, jolla ei tosin enää ole vaikutusta, sillä äänestys toimitettiin jo, mutta ihmettelin sitä, että aseviennin menettelysäännöt liitetään ihmisoikeuksiin. Ne eivät liity ihmisoikeuksiin. Ne olisivat voineet olla lisäkohta, kun keskustellaan ajankohtaisista aiheista, mutta eivät todellakaan ihmisoikeuksiin liittyvä kohta.
Haluaisin näin ollen, että vastaisuudessa pidettäisiin huoli siitä, että ainostaan kohdat, jotka liittyvät tosiasiallisesti ihmisoikeuksien loukkauksiin, liitettäisiin otsakkeeseen "Ihmisoikeudet" .

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Pasty.

Kehityspolitiikka - Yhteistyösopimukset AKT-maiden kanssa - Hajautettu yhteistyö
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista asiakirjoista:
Neuvoston julkilausuma kehitys- ja yhteistyöpolitiikasta, -Rocardin laatima kehitys- ja yhteistyövaliokunnan mietintö (A4-0085/98) komission tiedonannosta suuntaviivoista uusien yhteistyösopimusten neuvottelemiseksi Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maiden (AKT) kanssa (KOM(97)0537 - C4-0581/97), -Kehitys- ja yhteistyövaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0096/98) neuvoston yhteisestä kannasta neuvoston asetuksen antamiseksi hajautetusta yhteistyöstä (C4-0008/98-95/0159(SYN)) (Esittelijä: Vecchi).
Short
Arvoisa puhemies, olen hyvin tyytyväinen siihen, että olen täällä tänään puheenjohtajamaan edustajana kertomassa kansainvälisen kehityspolitiikan edistyksestä. Keskustelin kehitys- ja yhteistyövaliokunnan kanssa tammikuussa ja toivon tapaavani sen uudestaan, jotta voin kertoa pian kokoontuvan kehitysneuvoston tuloksista.
Yksi puheenjohtajakautemme tärkeimmistä tavoitteista on antaa mandaatti Lomén sopimuksen jatkoneuvotteluille. Kuten te kaikki tiedätte, Lomén sopimus on yksi Euroopan unionin tärkeimmistä ulkopolitiikan välineistä. Se on unionin ja 71 Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maan (AKT-maat) välisen kaupankäynnin, kehityksen ja poliittisten suhteiden perusta. Nykyisen sopimuksen voimassaolo päättyy vuonna 2000, ja jatkoneuvottelut on tarkoitus aloittaa syyskuussa 1998. On käyty merkittäviä ja erittäin hyödyllisiä neuvotteluja, joiden ansioista on alettu päästä suurempaan yksimielisyyteen siitä, mitä Lomén seuraavassa vaiheessa pitäisi käsitellä. Komissio teki joitakin erittäin hyödyllisiä ehdotuksia tammikuun lopussa.
Yleisten asioiden neuvosto on keskustellut kaksi kertaa Lomén sopimuksen jatkoneuvotteluista ja on yhtä mieltä siitä, että suhdetta on vahvistettava ja elvytettävä, että olisi - ja tästä vallitsee sopu - keskityttävä uudelleen järjestelmälliseen köyhyyden poistamiseen. Poliittista suhdetta on vahvistettava ja elvytettävä, jotta voidaan työskennellä uuden kumppanuuden hengen luomiseksi, ja sopimusta on yksinkertaistettava eikä pidettävä yllä niin monia monimutkaisia rahoituslähteitä, vaan on pystyttävä ohjelmoimaan resursseja, antamaan etusija hyvin köyhille maille ja palkitsemaan onnistunutta kehitystä. Tätä tarvitaan nykyisen erittäin monimutkaisen sopimuksen yksinkertaistamiseksi.
Myös siitä ollaan yksimielisiä, että on tuettava enemmän ihmisoikeuksien ja hyvän hallinnon tehokasta edistämistä sekä painotettava enemmän konfliktien ehkäisyä ja ratkaisua. Suurimmasta osasta noita asioita ollaan laajalti yhtä mieltä kaikissa jäsenvaltioissa. Kauppa, kuten parlamentti tietää, on monimutkaisin ala ja se ala, josta on kaikkein vaikeinta päästä sopimukseen.
Kuitenkin yleisten asioiden neuvostossa tämän viikon maanantaina kaikki jäsenvaltiot olivat samaa mieltä siitä, että me kaikki haluamme auttaa AKT-maita integroitumaan globaalistuvaan maailmantalouteen, jotta globaalistumisen hyödyt voitaisiin jakaa kaikkialla maailmassa. Oltiin myös yhtä mieltä siitä, että AKT-maiden Euroopan markkinoille pääsyn osalta on säilytettävä vähintään nykyinen taso, että sopimus olisi saatava yhteen sopivaksi Maailman kauppajärjestön sääntöjen kanssa, että lisätyötä tarvitaan vastavuoroisten, joko alueellisten tai maakohtaisten vapaakauppasopimusten osalta, mutta me harkitsemme myös mahdollisuutta lisätä niiden maiden pääsyä yleisen tullietuusjärjestelmän (GSP) piiriin, jotka eivät voi tai eivät halua suostua vastavuoroisiin vapaakauppasopimuksiin.
On myös sovittu, että vähiten kehittyneiden maiden pääsyä tullietuusjärjestelmän piiriin on parannettava sillä tavalla, josta neuvosto oli aiemmin sopinut. Kuten parlamentti tietää, jäsenvaltiot ovat asiasta montaa eri mieltä, mutta toivottavasti meillä on nyt laaja sopimus, joka tuo merkittäviä kauppaetuuksia AKT-maille. Näiden neuvottelujen seuraava vaihe on AKT: n ja EU: n yhteiskokouksessa huhtikuussa, ja varamieheni George Foulkes edustaa siellä puheenjohtajamaata. Toukokuussa järjestetään AKT-EU-neuvosto, ja edustan siellä puheenjohtajamaata ja keskustelen AKT-maita edustavien ministereiden kanssa. Muistutin yleisten asioiden neuvostoa maanantaina, että mandaatti on ainoastaan perusta neuvotteluille ja että meidän on otettava huomioon AKT-maiden näkemykset ennen kuin päätämme mandaatista lopullisesti.
Toinen puheenjohtajakautemme tärkeimmistä tavoitteista on yrittää suostutella unioni sopeuttamaan kehitysstrategiamme kansainväliseen köyhyyden poistamisen strategiaan. Jäsenet tietävät, että viimeisten viidentoista vuoden aikana pidettyjen suurten YK: n konferenssien tuloksena on nyt syntynyt kansainvälisesti sovittuja tavoitteita ja strategioita, joiden avulla saavutetaan hyvin merkittävää ja vakaata edistystä köyhyyden poistamisessa, kun otetaan huomioon, että kokonaistavoitteena on täydellisessä köyhyydessä elävien ihmisten määrän puolittaminen vuoteen 2015 mennessä. Jokainen on samaa mieltä siitä, että tähän on varaa ja että se on saavutettavissa, jos voimme saada liikkeelle tarpeeksi kansainvälistä poliittista tahtoa merkittävän edistyksen saavuttamiseksi. Jos Euroopan unioni omaksuu tämän strategian päättäväisesti, mahdollisuus saada tuo kansainvälinen poliittinen tahto liikkeelle tulee ilman muuta paljon suuremmaksi.
Pidimme 17. maaliskuuta seminaarin, jota komissaari Pinheiro ja minä johdimme yhdessä ja johon osallistuivat myös komissaari Marín, ministereitä tai korkean tason edustajia useimmista maista, ja teimme johtopäätöksiä, jotka tuodaan esille seuraavassa kehitysneuvoston kokouksessa, jossa pyritään pääsemään yksimielisyyteen niistä puitteista, joissa Euroopan unionin kehitysyhteistyötä koskevia ponnisteluja suunnataan.
Kolmas tärkeä tavoitteemme koskee aikaisemmin hyväksyttyjä päätöslauselmia, jotka koskevat köyhyyden poistamisen ja naisten tasa-arvon edistämisen tekemistä keskeiseksi Euroopan unionin kehitystä koskevissa ponnisteluissa. Molemmissa kysymyksissä, jotka ovat ehdottoman tärkeitä kehityksen etenemisen kannalta, politiikka on hyvä, ja ongelmana on sen täytäntöönpano. Kehitysneuvoston seuraavassa kokouksessa tarkastelemme täytäntöönpanon edistymistä. Sitä valmistellaan parhaillaan. Kuten te kaikki tiedätte, politiikan saaminen kohdalleen on ilman muuta hyvä asia, mutta ellemme vie sitä eteenpäin täytäntöönpanoon asti, emme saavuta edistymistä.
Mitä tulee lisäksi humanitaariseen apuun, komissaari Bonino ja Overseas Development Institute järjestävät Lontoossa yhteiskonferenssin, jossa aion puhua etiikasta, joka tukee humanitaarista apumme. Tiedätte kaikki, että Bosnian ja Ruandan jälkeen meidän on tarkasteltava huolellisesti eettisiä periaatteitamme, kun jaamme humanitaarista apua. Muuten tehdään lisää virheitä.
Mikrotason rahoituksen osalta tiedän, että parlamentilla on asiasta erittäin vahvoja mielipiteitä ja että se kannattaa sitä. Luxemburgin puheenjohtajakauden aikana kehitysneuvosto asetti tulevan työskentelyn suuntaviivat, ja työryhmässä tehdään parhaillaan yksityiskohtaista työtä. Toivon, että pian laaditaan sellaiset sisäiset suuntaviivat, joiden avulla on mahdollista edetä kyseisessä asiassa.
Lopuksi, toinen tärkeä aihe, jota kehitysneuvostossa käsitellään puheenjohtajakaudellamme, on tehostaa Euroopan unionin kehitysyhteistyötä koskevien ponnistelujen arviointia. Ilman tehokasta arviointia ei voida kehittää laadukkaita ohjelmia. Me jatkamme myös tuota työtä. Olen optimistinen sen suhteen, että saavutamme merkittävää edistystä ja että annamme puheenjohtajakaudellamme hyödyllisen mandaatin Lomén sopimuksen jatkoneuvotteluille ja että pääsemme jäsenvaltioissa ja komissiossa laajaan yhteisymmärrykseen siitä, että kansainvälisestä köyhyyden poistamista koskevasta strategiasta tehdään puitteet kaikille kehitystä koskeville ponnisteluillemme. Se antaa meille mahdollisuuden parantaa laatua ja asettaa köyhyyden poistamisen ongelman etusijalle sekä parantaa noiden tärkeimpien asioiden toimeenpanoa käytännössä.

Rocard
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva ministeri, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat, noin viisi tai kuusi minuuttia näin tärkeän mietinnön esittelemiseksi ei anna meille tietenkään mahdollisuutta käsitellä sitä pintaa syvemmältä. En näin sanoessani pahoittele menettelytapojamme vaan totean ainoastaan, että aiheemme on tärkeä. Mutta, herra puhemies, rouva ministeri, herra komissaari, minun on vakuutettava teille, ettei mietinnössä, joka minulla on kunnia esitellä teille, ole tärkeydestään huolimatta todellisuudessa kovinkaan paljon uutta. Siinä esitetään perusvalintoja koskeva ongelma.
Onko Euroopan unionin ja Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maiden välistä yhteistyötä jatkettava? Meidän ehdottamamme vastaus on "kyllä" . Onko sitä jatkettava niin, ettei maantieteellisiä rajoja muuteta, vaan otetaan mukaan samoilla alueilla olevat yksittäiset hakijamaat? Tarkoitan nyt Etelä-Afrikkaa, jonka osalta menettely on käynnissä, ja Kuubaa, joka esitti äskettäin liittymistään koskevan pyynnön. Tämä asia ei kuulu tämän parlamentin tehtäviin. Ehdotamme myös tähän toiseen kysymykseen myönteistä vastausta. Nämä neljä ensimmäistä yleissopimusta, jotka sitä paitsi neuvoteltiin Euroopan talousyhteisön aikana, rajoittuivat pääasiassa talouteen ja rahoitusasioihin. Onko tähän kaikkeen lisättävä poliittinen ulottuvuus nyt, kun on perustettu Euroopan unioni, jonka Maastrichtissa allekirjoitetussa perustamissopimuksessa mainitaan, että unionin toimintaan liittyy ulko- ja turvallisuuspoliittisia aineksia? Tähänkin kysymykseen ehdotamme vastaukseksi "kyllä" .
Nämä vastaukset, herra puhemies, annettiin kuitenkin viime kesäkuussa, kun äänestettiin herra Martensin, joka on täällä läsnä ja jota haluan tervehtiä, laatimasta mietinnöstä. Niiden keskustelujen, joita monissa maissa käytiin komission vihreästä kirjasta, ja tämän parlamentin Martensin mietintöä varten tekemän työn seurauksena komissio auttoi meitä, ennen kuin se laati neuvotteluvaltuuksia koskevan ehdotuksen, laatimalla uuden tiedonannon ministerineuvostolle ja parlamentille valottaakseen tätä asiakenttää, joka juuri antoi rouva ministerille mahdollisuuden vedota näiden suuntaviivojen lisääntyvän lähentämisen puolesta. Juuri tässä mielessä kehitys- ja yhteistyövaliokunta antoi tehtäväkseni laatia mainitusta tiedonannosta uuden lausuntoluonnoksen. Näin ollen, herra puhemies, en voi palata siihen, mikä on mietinnön ydin ja sen tärkein asia korostaakseni vain muutamaa uudistamiseen liittyvää seikkaa. Siispä, rouva ministeri ja herra komissaari, kiinnitän huomionne tähän kohtaan, niihin muutamiin seikkoihin, jotka mainittiin jo Martensin mietinnössä mutta joita ei oteta sen kummemmin huomioon ehdotuksessa komission tiedonannoksi neuvostolle ja joita parlamentti ei osaa tarpeeksi vaatia.
Ensiksi eräs vaatimaton seikka, jota komissio ei ole kuitenkaan ottanut uudelleen huomioon ja johon parlamentti kiinnittää erityisesti huomiota: ehdotamme, että neuvotteluvaltuuksiin lisättäisiin ajatus siitä, että pyritään vähitellen hyödyntämään näitä Lomén sopimusta koskevia neuvotteluja, jotta Euroopan unionin merentakaiset sekä syrjäiset maat ja alueet liitettäisiin entistä tiiviimmin siihen alueelliseen taloudelliseen kokonaisuuteen, josta ne ovat riippuvaisia. Pidämme tätä uutta ajatusta tärkeänä. Sen tarkoituksena on taata syrjäisille maillemme ja alueillemme parempi tulevaisuus.
Suuri ongelma, herra puhemies, on käsityksemme kumppanuudesta. Aion tuoda tämän seikan yhä useammin esille silläkin uhalla, että puhun erittäin vähän asian ytimestä, joka liittyy talouteen, rahoitukseen ja kauppaan. Kumppanuuden osalta ongelma on seuraavanlainen. Afrikassa järjestettiin viime vuonna lailliset vaalit noin kolmekymmentä kertaa. Se on luullakseni ennätys kautta aikojen. Afrikka voi paremmin. Sen bruttokansantuote on noussut viimeisten neljän tai viiden vuoden aikana 5, 5 %, ja puolet tästä luvusta on tietenkin taloudellisen nousukauden ansiota; toinen puoli selittyy sillä, että rauha on saavutettu monessa maassa, sisällissodat ovat loppuneet, ja ihmiset ovat alkaneet palata työelämään, ei aivan kaikkialla mutta melkein. Afrikkalaiset johtajat ovat yhä tietoisempia ja selvänäköisempiä sen osalta, että sisällissodat, valtion varojen kavallus, huono hallinto ja ihmisoikeuksien loukkaukset ovat vakavimmat kehityksen esteet. He tietävät sen, he sanovat sen, he ovat kirjoittaneet siitä. Afrikkalainen ihmisoikeuksia koskeva peruskirja on olemassa.
Mutta me itse täällä parlamentissa edustamme äänestäjiä. Valtioneuvostomme vaativat yhä enemmän sitä, että apu on laadukasta ja tehokasta, ja ne korostavat yhä enemmän hyvän hallinnon ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen ehtoja niissä maissa, jotka saavat apua. Poliittisen ulottuvuuden sisällön vahvistamiselle olisi olemassa kaikki tiiviin lähentämisen ainekset kolmella alalla, jotka ovat turvallisuus, konfliktien ja kriisien ehkäiseminen sekä ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja hyvä hallinto. Rouva ministeri ja herra komissaari, haluan kiinnittää huomionne siihen vaaraan, että kun eurooppalaiset esittävät yhä voimakkaammin näihin aloihin kohdistuvia vaatimuksia, meistä tulee jälleen niitä siirtomaavaltoja, joita olimme ennen, niitä moraalisaarnojen pitäjiä, jotka muuttavat tapansa tarkastella muiden maiden demokratioita julmaksi ehtojen sanelemiseksi. Meidän ongelmamme liittyy siis neuvottelujen tyyliin ja niiden johtamiseen. Olemme samaa mieltä, ja meillä on samat tavoitteet niin neuvottelujen panosten kuin niiden sisällönkin osalta.
Tässä mietinnössä ehdotetaan erittäin selkeästi, että te yrittäisitte parhaanne kannustaaksenne Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maita, erityisesti Afrikan maita, Afrikan yhtenäisyysjärjestön kautta, aloittamaan itse sisäiset keskustelut. Ihmisoikeudet ovat loukkaamattomia, eikä niistä pidä edes keskustella: tappaminen ei ole sallittua, ihmisillä on sananvapaus, vankilajärjestelmän on kunnioitettava ihmistä ja niin edelleen. Ongelman aiheuttaa meidän demokraattisten malliemme siirtäminen heille. Ja tältä osin kumppanuutta on tasapainotettava.
Olisin halunnut vielä puhua köyhyyden ongelmasta, ja aion lopettaa, herra puhemies, toteamalla, että... no, hyvä on, herra puhemies, minä lopetan. Kuinka harmillista!

Puhemies
Herra Rocard, olisi hyvä, jos pyytäisitte vastaisuudessa käyttöönne myös hieman ryhmänne puheaikaa.

Speciale
Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, esittelen tämän mietinnön arvoisan Vecchin puolesta, joka on poissa perheasioiden vuoksi.
Meidän piti odottaa kaksi vuotta, jotta neuvosto sai muotoiltua yhteisen kannan asetusehdotuksesta oikeudellisen perustan antamiseksi hajautettujen yhteistyötoimien tukemista koskevalle budjettikohdalle, joka perustettiin parlamentin myötävaikutuksella jo vuonna 1992.
Kaikesta huolimatta neuvosto ei ole päässyt myönteiseen johtopäätökseen, se vähättelee näkemyksessään hajautetun yhteistyön merkitystä ja on oleellisesti huonontanut komission esittämää asetusehdotusta, jota parlamentti tarkisti osittain ensimmäisessä käsittelyssä. Tästä syystä kehitys- ja yhteistyövaliokunta hyväksyi yksimielisesti 17 tarkistuksen paketin, jonka me esitämme parlamentin hyväksyttäväksi ja jossa toistetaan täysin parlamentin yli kaksi vuotta sitten ilmaisema kanta.
Kuten Euroopan parlamentti ja hetki sitten myös Rocard ovat todenneet, hajautettu yhteistyö ei ole eikä sitä saa pitää vain yhtenä lisätoimena kehitysyhteistyössä. Hajautettu yhteistyö merkitsee uutta näkemystä koko yhteistyöstä. Sen avulla me haluamme laajentaa yhteistyön toimijoiden piiriä, ja sen tarkoituksena on käyttää muiden kehitystoimijoiden kuin keskushallitusten palveluja sen varmistamiseksi, että toteutetut hankkeet olisivat lähempänä paikallista väestöä ja myötävaikuttaisivat kansalaisyhteiskunnan rakenteen monipuolistamiseen. Tämä on asian ydin. Hajautetulla yhteistyöllä lisätään siis vuoropuhelua erilaisten kulttuurien välillä ja edistetään demokratiaa.
Hajautettu yhteistyö eroaa luonteeltaan perusteellisesti tavanomaisista menetelmistä, joita kehitykselle suunnatun julkisen tuen osalta on käytetty, ja toisaalta juuri se, että siltä osin ei ole saavutettu riittäviä tuloksia, on antanut aihetta suunnitella uusia yhteistyömuotoja. On sanottava, että neuvosto ei näytä ottaneen vastaan tätä strategista haastetta. Kyse on itse asiassa siitä, että siirrytään yksittäisten hankkeiden korostamisesta toimijoiden korostamiseen, jolloin annetaan mahdollisuus kehitysmaiden inhimillisten voimavarojen ja organisointikyvyn asianmukaisen kehittämiseen. Yhteistyössä on parempi pyrkiä tavoitteisiin, jotka perustuvat inhimillisen kehityksen tavoitteluun, osallistumiseen ja kestävään kehitykseen.
Yhteistyön mukauttaminen tarpeita vastaavaksi edellyttää hajautetun kehitysyhteistyön toimijoiden, kuten paikallisten yhteisöjen, kansalaisyhteiskunnan järjestöjen, ruohonjuuritason ryhmien, kansalaisjärjestöjen jne. täysipainoista mukanaoloa. Sen on johdettava tehokkaaseen ja laajaan kumppanuuteen pohjoisen ja etelän toimijoiden välillä. Viittaamme erityisesti kaupunkien tai alueiden väliseen yhteistyöhön mutta myös yritysjärjestöjen, osuuskuntien tai yritysten palvelukeskusten väliseen teknologian siirtoon liittyvien suhteiden kehitykseen.
Kaiken kaikkiaan - ja tähän haluan päättää puheenvuoroni - hajautettu yhteistyö on mielestämme ensiarvoisen tärkeä väline, jolla voidaan vastata uusiin kehityshaasteisiin, erityisesti köyhyyden torjumiseen ja yksityisen sektorin kehittämiseen mutta myös ihmisja kansalaisoikeuksien puolustamiseen, joka on kovin tärkeä asia.
Päinvastoin kuin mitä neuvosto näyttää ajattelevan kyseessä on jo riittävästi testattu lähestymistapa. Siksi olemmekin sitä mieltä, että hajautettua yhteistyötä koskevista yksittäisistä kokeiluista on siirryttävä sen täysipainoiseen kehittämiseen sekä ulkoisessa yhteistyössä - Lomén sopimus, MEDA-ohjelma jne. että Euroopan unionin suorassa toiminnassa. Tässä yhteydessä olisi mielestäni vielä erittäin tärkeää käynnistää uudelleen MED-ohjelmat, jos me haluamme antaa Euro-Välimeri-kumppanuudelle uuden sysäyksen.
Näihin näkemyksiin liittyvät esitetyt tarkistukset, joilla pyritään antamaan hajautetulle yhteistyölle keskeinen sija kehitysstrategiassa. Tämä on sisältönä tässä mietinnössä ja esitetyissä tarkistuksissa.

Van Dijk
Herra puhemies, naisten oikeuksien valiokunta on todennut tyytyväisenä, että ymmärtämys komissiossa voi kasvaa nopeasti. Euroopan unionin ja AKT-maiden suhteita koskevassa vihreässä kirjassa mainitaan vain epäsuorasti sukupuolinäkökohdat, ja uudessa tiedonannossa, josta me nyt keskustelemme, mainitaan, että sukupuolinäkökohdat täytyy sisällyttää kaikkeen makrotaloudelliseen, alakohtaiseen ja hankkeille annettavaa tukeen.
Komissio tunnustaa, että naisten aseman parantamisen ja köyhyyden vastaisen taistelun välillä on suora suhde ja että kestävää taloudellista ja sosiaalista kehitystä ei voida toteuttaa ilman, että miehet ja naiset ovat tasa-arvoisia ja että ihmisoikeudet ovat myös naisten oikeuksia.
Aikomusta sukupuolinäkökohtien sisällyttämisestä kaikkiin politiikan alueisiin ei ole valitettavasti toteutettu. Juuri niiden asioiden yhteydessä, joita vihreässä kirjassa on painotettu eniten, eli rahoitusyhteistyössä ja teknisessä yhteistyössä, ei ole mainittu sanaakaan sukupuolinäkökohdista. Tämä ei ole hyväksyttävää, ja itse asiassa se on askel taaksepäin verrattuna neuvoston joulukuussa 1995 antamaan kehitysyhteistyön sukupuolinäkökohtia koskevaan päätöslauselmaan, jossa lähtökohtana oli mainstreaming .
Uusien yhteistyösopimusten on syytä edistää miesten ja naisten tasa-arvoa kaikilla alueilla, ei pelkästään politiikassa ja sosiaalialalla vaan myös talouden alueella. Kaikille on varmaankin selvää, että taloudellinen tasa-arvo vaikuttaa paljon sosiaalisiin rakenteisiin ja valtion valtasuhteisiin.
Reilu kumppanuus ei saa siis rajoittua pelkästään Euroopan unionin ja AKT-maiden välisiin suhteisiin, vaan sen pitäisi vaikuttaa myös vallanjakoon yhteiskunnassa. Näin ollen tarvitaan koordinoitua ja johdonmukaista politiikkaa miesten ja naisten tasa-arvon edistämiseksi. Tämän vuoksi naisten oikeuksien valiokunta on pyytänyt, että AKT: n ja EU: n yhteisen edustajakokouksen yhteyteen perustetaan pysyvä naisten oikeuksien valiokunta.

Kinnock, Glenys
Arvoisa puhemies, saanen aivan ensiksi toivottaa ministerin tervetulleeksi ja kiittää häntä hänen erinomaisesta yleiskatsauksestaan ja tietenkin myös Michel Rocardia hänen mietinnöstään.
Tässä mietinnössä on erittäin vakavia ja selkeitä viestejä. Vaikka komission ehdottamat poliittiset suuntaviivat uusien yhteistyösopimusten neuvottelemiseksi AKT-maiden kanssa tarjoavat lähtökohdan suhteemme uudistamista koskeville keskusteluille, pelkäänpä, että liian monilla alueilla ne eivät johda juuri sen pitemmälle. Toivon, että komissio ja neuvosto ottavat erityisesti huomioon tässä mietinnössä esitetyt vakavat varaukset, jotka liittyvät kaupankäyntiä koskevan ehdotuksen nykyiseen muotoon. Olemme käyttäneet hyvin voimakkaita sanoja, " on huolestunut siitä, että komission ehdottamat vapaakauppaan perustuvia alueellisia ja taloudellisia kumppanuussopimuksia koskevat neuvottelut saattavat olla ennenaikaisia ja epäkäytännöllisiä ja ne saattavat lisätä köyhyyttä ja sosiaalisia jännitteitä AKT-maissa" . AKT-maat itse esittävät näitä varauksia. Pelkään, että nykyisen kaupankäyntiä koskevan ehdotuksen heikkoudet voisivat heikentää ministerin selkeästi määrittelemiä kriittisiä tavoitteita köyhyyden torjumiseksi. Köyhyyden poistamisen on hänen mukaansa oltava kaikkia muita tärkeämpi tavoite, ja sen pitäisi tietenkin koskea koko sopimusta, mukaan lukien kaupanala. Emme saa unohtaa, että kaupan vapauttaminen ja talouskasvu eivät yksin riitä köyhyyden vähentämiseen. Sen vuoksi on välttämätöntä, että sitoutumisemme köyhyyden poistamiseen, miesten ja naisten tasa-arvoisten mahdollisuuksien huomioonottamiseen ja konfliktien ehkäisyyn pitäisi sisällyttää täysin kaupankäyntiä koskeviin ehdotuksiin, erityisesti keskituloisten maiden yhteydessä.
Voimme kyllä esittää perusteluja, niin kuin teemmekin, maailmantalouteen integroitumisen puolesta. Tietenkin olemme yhtä mieltä siitä, että näin pitäisi käydä, mutta meidän pitäisi myös tunnustaa, että parhaat keinot tämän saavuttamiseksi, nimittäin WTO: n sääntöjen mukaiset vapaakauppasopimukset (FTA), tuovat mukanaan erittäin huomattavia sopeutuskustannuksia niille, jotka ovat erittäin köyhiä ja haavoittuvia maita ja talouksia. Mielestäni ei kerta kaikkiaan riitä se, että esitämme syyksi sen, että vapaakauppasopimukset lopulta parantavat talouskasvua. Köyhät ihmiset elävät päivä kerrallaan ja kamppailevat joka päivä saadakseen ruokaa pöytään. Sen vuoksi emme saa tukea ratkaisua, joka vaarantaa heidän elantonsa. Vaikka me niin tehdessämme pitäisimmekin kiinni niin kutsutusta sitoutumisestamme, emme pitäisi kiinni köyhyyden torjuntaa, konfliktien ehkäisyä, kuten Michel Rocard sanoo, ja sukupuolten välisen tasa-arvon edistämistä koskevista sitoumuksistamme. Sen vuoksi olen johdonmukaisesti ehdottanut sitä, että nykyisille kauppajärjestelyille myönnettäisiin kymmenen vuoden poikkeuslupa, joten olen hyvin mielissäni siitä, että tämä asia on otettu esille Rocardin mietinnössä. Herra Rocard tekee myös erittäin selväksi sen, että paras ratkaisu on se, että nykyisiä vaihtoehtoja parannetaan siten, että AKT-maille voidaan tarjota todellisia vaihtoehtoja silloin, kun jokin WTO: n nykyisiä kauppavaihtoehtoja koskevan poikkeusluvan voimassaolo lakkaa. Kehotan neuvostoa ja komissiota käsittelemään Rocardin mietinnössä esille otettuja aiheita.

Puhemies
Jos sallitte, haluaisin muistuttaa, että tänään on huhtikuun ensimmäinen päivä, ja koska jo nyt puhemiehistölle on tullut hyvin kyseenalaisia asiakirjoja, haluaisin pyytää kollegoilta, etteivät he alkaisi esittää työjärjestykseen asiakirjoja, jotka ilmeisesti ovat perinteen mukaisia aprillipiloja.

Corrie
Arvoisa puhemies, tämä erittäin pitkä ja yksityiskohtainen mietintö on jatkoa Martensin mietinnölle. Ensimmäistä kertaa komission tiedonanto antaa parlamentille mahdollisuuden ilmaista näkemyksensä komission esittämistä suuntaviivoista uusien yhteistyösopimusten neuvottelemiseksi AKT-maiden kanssa.
Herra Rocard ansaitsee paljon kiitosta tästä loistavasta ja yksityiskohtaisesta mietinnöstä. Vieläkin mieluisampi on se seikka, että parlamentin näkemykset ovat hyvin samankaltaisia komission ajatusten kanssa. Parlamentin on pohdittava kahta pääkysymystä: pitäisikö AKT-maiden ja EU: n yhteistyötä jatkaa vuoden 2000 jälkeen ja jos pitäisi, niin missä muodossa? Vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kaikuva " kyllä" . Pitäisi olla uusi ja erilainen suhde, joka sopeutuu maailman uusiin haasteisiin ja perustuu todelliseen kumppanuuteen. Useita aloja on otettava huomioon. Ensinnäkin neuvosto oli yhtä mieltä siitä, että AKT-EUkumppanuuden poliittista ulottuvuutta olisi syvennettävä. Tämä korosti sitä, että AKT-maiden kehitys oli ennen kaikkea noiden maiden kansojen vastuulla. Tämän pitäisi perustua inhimillisen kehityksen kestävyyteen, terveisiin makrotaloudellisiin politiikkoihin, yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen ja oikeusvaltioon. Poliittinen yhteisymmärrys, joka on saavutettu molemmilla tahoilla, on ymmärrettävä poliittinen valinta 2000-luvun maailmanlaajuisten haasteiden edessä.
Yhä kiihtyvä maailmanlaajuistuminen lisää tasaisesti taloudellista, poliittista ja kulttuurista riippuvuutta, mutta samanaikaisesti siirrytään kohti alueellista yhteistyötä ja integraatiota, erityisesti Afrikan mantereella. Tämän itsessään pitäisi johtaa taloudellisen kumppanuuden uusiin muotoihin. Köyhyyden torjunta, niin sanottu kansantalous, mikroluotto- ja sukupuolikysymykset: kaikki johtavat konfliktien ehkäisyyn alueilla. On AKT-maiden oma asia päättää muutoksen nopeudesta ja tätä muutosta koskevista kriteereistä. Yksi Lomén yleissopimuksen alkuperäisistä piirteistä oli yhtäältä kaupan sisällyttäminen siihen ja toisaalta tätä alaa koskevien määräysten antaminen, joiden tarkoituksena oli edistää AKT-maiden eriytymistä ja kehittymistä.
Kun WTO: n säännöt laadittiin, ei otettu lainkaan huomioon erityisesti köyhimpien kehitysmaiden tarpeita ja molempien osapuolten on käsiteltävä tätä vakavasti neuvotteluissa. Ikävä kyllä, yritykset kaupan edistämiseksi eivät ole onnistuneet, ja monet kehitysmaat ovat vähentäneet huomattavasti vientiä verrattuna kymmenen vuotta sitten vallinneeseen tilanteeseen. Alueellisen yhteistyön pitäisi antaa niille voimaa tilanteen parantamiseksi.
Iloitsen nähdessäni, että yhteiskokousta kutsutaan nyt parlamentaariseksi yhteiskokoukseksi, koska se vahvistaa demokratiaa, ja ryhmäni tukee tätä mietintöä täysin.

Andrews
Saanen aloittaa ilmaisemalla suhtautuvani myönteisesti tähän herra Rocardin mietintöön. Tavanomaisten pyrkimysten lisäksi se ei kuitenkaan tuo meitä yhtään lähemmäs Lomén sopimuksen tulevaisuutta vuoden 2000 jälkeen. Kannatan voimakasta poliittista ulottuvuutta uusissa yhteistyösopimuksissa AKT-maiden kanssa, erityisesti ihmisoikeuksien, hyvän hallinnon ja oikeusvaltion aloilla. Kannatan täysin sitä, että köyhyyden vastainen taistelu on keskeinen aihe Lomé IV: n jälkeisissä järjestelyissä. Kannatan myös miesten ja naisten tasa-arvoisten mahdollisuuksien ja ympäristöön liittyvien kysymysten huomioon ottamista kaikissa neuvotteluissa itsestään selvinä asioina.
Irlanti on jatkuvasti korostanut sitä, että AKT-maat integroidaan puolittain maailman talouteen ja että uudet kauppajärjestelyt ovat yhteensopivia Maailman kauppajärjestön kanssa. Irlanti pitää markkinoille pääsyä erityisen tärkeänä ja tukee esimerkiksi sitä, että mahdollisimman monet jäljellä olevat tulleihin perustuvat kaupan esteet poistetaan.
Kun neuvotellaan EU: n ja AKT-maiden välisistä sopimuksista, on tärkeää korostaa sitä, että apukeinoja on yksinkertaistettava ja järkiperäistettävä niin, että edetään asteittainen kohti AKT-maille annettavaa suoraa budjettitukea.
On yksi erittäin tärkeä kysymys, jota on käsiteltävä uusien yhteistyösopimusten puitteissa, ja se koskee asekauppaa. Euroopan unionissa on tavaroiden, palveluiden, henkilöiden ja pääoman vapaata liikkuvuutta koskevat yksityiskohtaiset määräykset ja vieläpä kilpailua koskevia tarkastuksia. Verratkaa tätä siihen, että aseiden kuljettamista EU: sta kolmansiin maihin koskevat eurooppalaiset säännöt ja kilpailuun liittyvät tarkastukset puuttuvat. Minun ja monien muiden maanmiesteni mielestä näyttää siltä, että on sovittu, ettei tästä asiasta puhuta. Olisi perustettava Euroopan unionin asevientiä valvova toimisto, jotta voitaisiin suojella AKT-maiden kansalaisten ihmisoikeuksia.
Meidän on tunnustettava, että talouden kehitys, sosiaalinen kehitys, ympäristönsuojelu ja ihmisoikeudet lujittavat vastavuoroisesti kestävää kehitystä. Pahoittelen sitä, että asevientiä koskevaa kysymystä ei ole käsitelty vakavasti Rocardin mietinnössä.

Telkämper
Arvoisa puhemies, käsiteltävänä oleva Rocardin mietintö on hyvä mietintö tulevien yhteistyösopimusten suuntaviivoista. Se on enemmän kuin mietintö AKT-maista. Se koskee Lomén sopimuksen jälkeistä aikaa, ja luulen, että meidän pitäisi puoltaa kymmenvuotista siirtymäaikaa. Periaatteessa on kyse uuden pohjoinen-etelä-politiikan puitteita koskevasta mietinnöstä. Herra Martens on esitellyt mietinnössään sitä koskevia aloitteita. Herra Pinheiro on esitellyt jotain uutta, mielestäni erittäin hyvän ajatuksen, antamalla jäsenvaltioiden käydä laajaa keskustelua ennen vihreän kirjan julkaisemista. Jos tästä hyvästä mietinnöstä on nyt tultava hyvää politiikkaa, toivon, että saamme yhdessä komission kanssa neuvoston vakuuttuneeksi siitä, että mietinnön sisältö on toteutettava myös poliittisesti. Rouva Short, teillä on tässä suuri tehtävä.
Kehityspolitiikassa on kuitenkin havaittavissa Euroopan unionissa sekä myös tässä parlamentissa periaatteellinen ristiriitaisuus, joka perustuu siihen, että me yritämme toisaalta integroida meidät ja myös AKT-maat maailmanmarkkinoille. Tämän olemme hyväksyneet Maailman kauppajärjestön kaavan pohjalta. Seuraukset voimme huomata tällä hetkellä vielä banaanikeskustelussa. Toisaalta haluamme ottaa huomioon alueellisen tilanteen ja edistää kehitystä tällä alueella. Alueellinen tilanne on etualalla myös tässä mietinnössä, ja mielestäni se on oikein ja tärkeää. Kahdenkeskiset vapaa-alueet eivät ole sitä, mitä meidän on puollettava.
Sen vuoksi pidän tärkeinä päätöslauselmaesityksen 59 ja 77 kohtaa. 59 kohdassa keskitytään siihen, ja tämä meidän pitäisi myös panna täytäntöön, että AKT-maita koskevien poikkeuksien jatkaminen on välttämätöntä, koska ainoastaan siten nämä köyhiäkin köyhemmät maat voivat kehittyä. 77 kohdassa esitellään kehityspolitiikan tavoitteet, kehityksen tavoitteet, jotka meidän on yhdessä selvitettävä WTO: lle. Mielestäni WTO ei todellakaan ole demokraattinen toimielin.
Johdonmukaisuus kauppasuhteissa on välttämätöntä ja kuuluu myös tähän asiaan. Se meidän on otettava huomioon kalastuspolitiikassa, ympäristöasioissa ja ihmisoikeuksissa. Se meidän ja AKT-maiden on otettava huomioon. Alueellistaminen on tärkeä lähtökohta. Asiassa on kehiteltävä uusia työskentelyvälineitä. Mielestäni on tärkeää tukea Afrikan yhtenäistymisprosessia. Rakennamme tässä kuitenkin omia ristiriitoja, esimerkiksi MEDA-ohjelmaa. Myös tässä tarvitaan johdonmukaisuutta. Olen iloinen siitä, että tässä ehdotuksessa hyväksyttiin muutokset, että nimenomaisesti mainitaan yhteinen edustajakokous ja se on mielestäni poliittisen prosessin muotoutumisen vuoksi myös säilytettävä.
Aivan liian vähän on keskusteltu asevarustelupolitiikasta, asekaupan rajoittamisesta sekä asekaupan tehokkaasta valvonnasta. Komissio on esittänyt asiasta konkreettisia ehdotuksia. Se on myönteistä. On hyvin tärkeää liittää asevarustelun rajoittamishankkeet ja terveyden alan kehitys sekä koulutusalan kehitys toisiinsa. Myös niiden avulla mitataan maiden uskottavuutta.
Ottaen huomioon edessämme olevan käyttäytymissääntöjen epäonnistumisen haluan ilmoittaa, että olemme esittäneet tarkistuksessa 18 useita konkreettisia ehdotuksia, ja pyydän teitä tukemaan tätä tarkistusta ja tarkistusta 17. Siinä käsitellään maamiinojen kieltämistä. Se on tämän parlamentin kanta ja se kuuluu sopimukseen. Kollega van Dijk käsitteli naisen aseman ongelmaa, naisen asemaa kehitysprosessissa. Myös siitä pitäisi ottaa mukaan paljon enemmän. Siinä oli enemmän asiaa kuin koko vihreässä kirjassa. Naisen asema on selvennettävä, sillä se luo oman osansa kehitysprosessiin. Kumppanuus on tärkeä edellytys, myös kumppanuus kansalaisjärjestöjen kanssa. Lopuksi haluaisin painottaa vielä kerran, että olemme aina edustaneet sitä kantaa, että Euroopan kehitysrahasto on sisällytettävä talousarvioon. Myös se olisi pantava täytäntöön. Tästä asiasta haluaisin mielelläni rouva Shortilta neuvostosta vastauksen vielä tänään, aikovatko he ryhtyä toimeen, tai viimeistään...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Hory
Arvoisa puhemies, en halua keskustelumme tässä vaiheessa alkaa tehdä selvitystä Vecchin ja Rocardin kahdesta mietinnöstä, jotka ovat tietenkin erinomaisia, sillä kehitys- ja yhteistyövaliokuntamme hyväksyi ne yksimielisesti.
Haluan ainoastaan palata yhteen Rocardin mietinnön näkökohtaan korostaakseni sitä, kuinka tärkeänä radikaalit pitävät päätöslauselmaesityksen 25 kohtaa. Tarkoituksena on säätää siitä, että ne maat, jotka saavat apua, määrittelevät tulevaisuudessa itse demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevat kriteerit, joiden noudattamatta jättämisen seurauksena Euroopan unionin apu keskeytyisi.
Tämä erittäin uudistusmielinen ehdotus on mielestämme erittäin asianmukainen. Toisaalta sen vuoksi, että se on yhdenmukainen kaikkien väliintuloa koskevien periaatteidemme kanssa, ja toisaalta sen vuoksi, että sen pitäisi osoittautua tehokkaammaksi kuin nykyiset määräykset. Olemme nähneet, ettei unionin ja AKT-maiden välinen yhteistyö välty nykyään täysin uuskolonialismin syytöksiltä, sillä käytännön säännöt ja demokratian ehdot ovat yhä suurelta osin kolonialistisia ja yksipuolisesti eurooppalaisten maiden sanelemia.
Rocardin mietinnössä luovutaan tästä ajattelutavasta, emmekä voi muuta kuin hyväksyä sen. Mutta ennen kaikkea ajatus siitä, että AKT-maille annettaisiin vastuu määritellä kumppanuuden demokraattinen vähimmäissisältö on nokkelaa siinä mielessä, että sen pitäisi parantaa kumppanuutta koskevien sääntöjen tehokkuutta. Nykyään eurooppalaiset lahjoittajat luonnollisesti epäröivät rangaista puutteista juuri sen vuoksi, etteivät he antaisi aihetta uuskolonialismin syytöksille. Ja näin ollen huomataan, että demokratian suhteellisuus häviää. Tällainen periaate olisi totuudenmukainen Välimeren tällä puolella mutta virheellinen sen toisella puolella.
Edut olisivat myös huomattavat AKT-maiden kannalta katsottuna. Mitä nykyään itse asiassa tapahtuu? Vaikka jokin AKT-maa ei täyttäisikään demokratian ehtoja, se saisi heti suurimmalta osalta muita AKT-maita äänetöntä tukea, ja sanoisin, että muut maat ovat kokeilumielessä jopa samassa juonessa mukana. Lyhyesti sanottuna teeskennellään mahtavaa, ja odotetaan, että eurooppalainen paheksunta häviää yleiseen piittaamattomuuteen.
Jos kumppanimme määrittelevät vastaisuudessa avun demokratiaa koskevat ehdot, heidän on pakko tuoda puutteet esille ja määrätä sanktioita. Se on tästä lähtien heidän tehtävänsä. Ehkä tässä on meille tilaisuus syventää esityksen 29 kohdassa mainittua arvoja koskevaa vuoropuhelua ja kunnioittaa maiden erilaisuutta.
Radikaalit tukevat varauksetta Rocardin mietintöä, koska he katsovat, että jotkut näistä arvoista ovat yleismaailmallisia.

Antony
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, ei voida kieltää sitä, että AKT-maiden ja Euroopan unionin välisen yhteistyöpolitiikan tulokset eivät vastaa niitä kunnianhimoisia tavoitteita, joita usein toistellaan, eivätkä varsinkaan kulutettuja rahasummia.
Voidaan miettiä sitä, mahdetaanko kahdeksatta EKR: ää, jonka varat vuosiksi 1995-2000 ovat 13 miljardia ecua eli 85 miljardia frangia, hyödyntää nyt tai tulevaisuudessa paremmin kuin seitsemää edellistä rahastoa. Tämä rahoitusapu on nimittäin ollut suurelta osin tehotonta kolmesta syystä: suurin osa AKT-maista on omaksunut sosialistisen kehityksen mallin, joka perustuu maiden yhteisomistukseen ja liialliseen teollistumiseen; johtajat ja nomenklatuura ovat korruptoituneita, ja he ovat takavarikoineet hyvin suuren osan avuista; eurooppalaiset johtajat ovat ristiriitaisessa tilanteessa, koska he pelkäävät, että heitä syytetään uuskolonialismista, eivätkä he pysty sen vuoksi vaikuttamaan tähän tilanteeseen. Mutta Michel Rocard - tunnustakaamme, että hän on uskollinen sosialismille - ei ota lainkaan huomioon näitä kolmea seikkaa, eikä hän ota niistä opiksi, vaan ehdottaa itsekin politiikkaa, joka voi olla ainoastaan haitaksi niin Euroopan kansakunnille kuin AKT-maiden kansoillekin.
Antakoon hän minulle anteeksi sen, että ohitamme ne kuluneet fraasit, kansaa kiihottavat ehdotukset ja hurskaat toiveet, joita hänen mietintönsä on täynnä, sillä olemme ennen kaikkea huolissamme mietinnön perusajatuksesta, jonka mukaan sellainen kehitysyhteistyöpolitiikka halutaan lopettaa, jota valtiot vielä hallitsevat.
Mitä kollegamme haluaa? Euroopan kehitysrahaston budjetointia, jota kansakuntamme eivät näin ollen enää valvoisi. Diplomaattija poliittisia suhteita toisaalta Euroopan unionin ja toisaalta vuonna 1994 perustetun Afrikan talousyhteisön kaltaisten ylikansallisten kokonaisuuksien välille. Kansalaisjärjestöjen merkityksen tunnustamista, joista olisi silti paljon sanottavaa, merentakaisten alueidemme liittämistä alueellisiin kokonaisuuksiin, jotka puolestaan valmistelevat näiden alueiden erottamista emämaastaan.
Pankaamme merkille, että Michel Rocard on aiheellisesti huolissaan vapaakauppa-ajattelun turmiollisesta vaikutuksesta AKTmaiden talouden tulevaisuuteen. Mutta hän ei todellisuudessa ehdota muuta kuin maailmanlaajuistamiseen tähtäävän ajattelutavan muuttamista. Ainoa myönteinen asia on hänen ehdotuksensa AKT-maista tulevien maahanmuuttajien tuottavasta paluusta, mikä on täysin kantojemme mukaista.
Lopuksi totean yhteenvetona ajan puutteen vuoksi, että valitettavasti Rocardin mietintö on kokonaisuudessaan osa Brysselin hyödyksi tapahtuvaa kehitysyhteistyöpolitiikan logiikkaa, joka on varmasti puutteellista, mutta jossa jäsenvaltioilla on yhä tärkein tehtävä. Mutta jos aiotaan parantaa jotakin, se ei tapahdu niin, että halutaan luoda aina vain uusia liittoutumia, se ei tapahdu maailmanlaajuistamisella, se ei tapahdu virkavaltaistamalla. Vakava asia on se, ettei herra Rocard koskaan kyllästy toistuvista epäonnistumisista huolimatta utopioihinsa.

Junker
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, herra Rocardin ja herra Vecchin mietintöjä on kannatettava täysin. Sallinette minun esittää asiasta muutamia huomioita. Maastrichtin sopimuksen 130 artiklan u kohdassa esitetty tavoite on maailmanlaajuinen. Kehitysyhteistyön on edistettävä kestävää kehitystä erityisesti köyhimmissä maissa, köyhyyden torjuntaa sekä maiden sopusointuista ja asteittaista yhdentymistä maailmantalouteen. Painotus on sanalla "asteittainen" .
Sen vuoksi Rocardin mietinnössä todetaan, että kaupan vapauttaminen ja talouskasvu eivät yksin riitä vähentämään köyhyyttä, jollei ihmisille anneta käyttöoikeutta resursseihin ja oikeutta osallistua päätöksentekoon. Tämä koskee erityisesti naisten osallistumista, mutta voin todeta iloisena, ettei meidän sitä tarvitse naisina enää erityisesti painottaa, sillä havainto on jo tämän parlamentin yleisessä tiedossa.
Haluaisin tuoda esille, että Lomén yhteistyön aikana on muodostunut eräänlainen Lomén kulttuuri, joka perustuu kumppanuuteen, tasa-arvoon, vuoropuhelun vaalimiseen, vastavuoroiseen sitoutumiseen ja ennustettavuuteen, mikä on paljon tärkeämpää kuin kustannus-hyöty-suhteen mukaiset tehokkuusnäkökohdat.
Yksi Lomén kulttuurin tavaramerkeistä perustuu siihen, että sopimuspuolille ei ainoastaan sälytetä ehtoja, vaan ne pyrkivät siihen, että kukin maa osallistuu edellytettyihin toimiin yhteisymmärryksessä hallitusten ja kansalaisten kanssa. Siviiliyhteiskunnan osallistumisessa on varmasti vielä parantamisen varaa. Ennen kaikkea naisten tasa-arvoisessa oikeudessa osallistua päätöksentekoon on puutteita - minkä olemme jo maininneet, mutta heikot ovat sittenkin sijoittuneet oikein.
Tämä on sitäkin tärkeämpää, koska kyse ei ole ainoastaan taloudellisista vaan myös poliittisista uudistuksista, joiden täytyisi tai pitäisi olla sopusoinnussa keskenään. Aikuisessa suhteessa on silti pystyttävä tuomaan esille kritiikkiäkin, ja hätätapauksissa on ryhdyttävä pakotteisiin, jopa yhteistyön lakkauttamiseen. Lomén sopimuksessa annetaan tähän mahdollisuus, mutta sitä käytetään hyvästä syystä vain harkitusti, sillä on parempi olla puheväleissä kuin katkoa yhteyksiä.
Mielestäni tiettyä sopimukseen kuuluvaa yhteistyön näkökulmaa on tulevaisuudessa laajennettava, nimittäin läheistä yhteistyötä erityisesti sellaisten kansalaisjärjestöjen kanssa, jotka toimivat AKT-maissa, eikä ainoastaan omien Euroopan jäsenvaltioissa toimivien järjestöjemme kanssa. Jokaiselle tilanteelle on suunniteltava oma räätälöity yhteistyöstrategia, jossa pureudutaan yksittäisten alueiden erikoisoloihin riippumatta siitä, vastataanko niistä kansallisesti, yksityisesti vai julkisesti.
Kehityspolitiikasta vastaavat voivat olla tähänastista enemmän menestyksekkään tulevaisuuden tekijöitä. Lomén yhteistyön erikoisuuksia on alueellinen yhteistyö, joka on alusta alkaen suunnattu alueita ylittäväksi kehitykseksi. Tämä koskee myös yksityissektorin dynaamisen kehityksen vaatimusta, jonka eteen on työskennelty vuosien kuluessa yhä enemmän.
Haluan lopettaa viime AKP-kokouksen yleiskertomuksessani esittämääni lainaukseen, jota suuri enemmistö kannatti: Yhteisissä ponnisteluissa on tehtävä yksittäiset, sosiaaliset, ajallisesti porrastetut, kunkin kehitystason mukaisesti ja kuhunkin ongelmatilanteeseen sopivat alueellisesti eritellyt ja yhdenmukaiset kehityssuunnitelmat vastauksineen, jotka ilmenevät Lomén yhteistyölle suurten YK: n kokousten aiheissa. Tämän pitäisi olla päämäärämme.

Günther
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat, ensiksikin sydämelliset kiitokset molemmille esittelijöille. Pahoittelen sitä, että emme voi osoittaa kiitoksia herra Vecchille henkilökohtaisesti. Keskustelemme vihdoinkin kehitysyhteistyöstä, mitä ei todellakaan tapahdu usein.
Vecchin mietinnössä vaikuttaa jotenkin hankalalta se, että se on käytännössä tehty menettelyn loppuvaiheessa, ja koska Amsterdamin sopimusta ei ole vielä ratifioitu, meillä ei myöskään ole mahdollisuutta pitää huolta siitä, että osa ehdotuksista, joita ei ole tähän mennessä vielä hyväksytty, hyväksytään kuitenkin.
Rouva neuvoston puheenjohtaja, olen iloinen siitä, että te tuotte päättäväisesti esiin etenkin köyhyyden torjumisen. Haluaisin kuitenkin pyytää teitä ottamaan siinä olennaisina tekijöinä huomioon myös terveyspolitiikan ja ennen kaikkea äitien ja lasten terveyden. Oikeastaan ei saisi olla niin, että vuosi vuodelta - voidaan melkein sanoa päivä päivältä - tuhansille kehitysmaiden naisille raskaus merkitsee kuolemantuomiota, koska vältettävissä olevia vaaroja ei voida torjua. Meillä on täällä parlamentissa puoluerajat ylittävä lisääntymisterveyttä käsittelevä työryhmä. Meille se on siis tärkeä asia.
Toinen seikka, joka meidän on varmasti otettava huomioon, on kysymys vakaasta valuutasta. Rocardin mietinnössä on asiasta erityinen kohta. Herra komissaari, hartaana pyyntönäni on, että pyrimme saamaan kehitysmaihin vastaavilla rakenteilla yhä vakaammat ja ennen kaikkea vaihdettavat valuutat. Kiinnitän tässä yhteydessä huomionne myös Euroopan talous- ja rahaliiton puitteissa frangiin perustuvaan Afrikan rahayhteisön alueeseen (CFA). Mietintöön on tähän liittyen päässyt pieni virhe, jonka pyydän korjaamaan. 69 kohta ei sovi asiayhteyteensä. Se pitäisi siirtää alemmaksi 80 kohtaan. Siellä se olisi oikeassa paikassa. Tähän haluan lopettaa.

Girão Pereira
Arvoisa puhemies, tahdon ensinnäkin onnitella kollega Rocardia ansiokkaasta mietinnöstä, samoin kuin myös kollega Vecchiä. Kuten jo aiemmin, kun Martensin mietinnön yhteydessä kannatettiin tai vastustettiin kahdeksansia EKR: ää koskevia neuvotteluja, tahdomme nytkin ilmaista voimakkaan tukemme AKT-maiden ja Euroopan unionin väliselle kumppanuudelle.
Mielestämme 2000-luvulle tultaessa on todellakin välttämätöntä määritellä uudenlainen, esimerkillinen malli tälle etuoikeutetulle suhteelle, jossa Euroopan maat ovat olleet mukana aina Euroopan rakentamisen alusta lähtien. UPE-ryhmä katsoo, että komission ehdottamat laajat suuntaviivat ovat oikeansuuntaisia maailmanlaajuisesti. Ja nimenomaan maailmanlaajuisesti, koska yhdessä suhteessa ehdotukset eivät mielestämme ole riittäviä. Tarkoitan tällä kauppaa. Koska UPE-ryhmän mielestä on välttämätöntä myötäillä alueellisten markkinoiden mukautumis- ja yhdentymiskehitystä, se ehdotti kehitys- ja yhteistyövaliokunnalle - joka hyväksyi ehdotuksen - että kaupan nykyiset järjestelyt säilytettäisiin tietyn siirtymäkauden ajan, joka jatkuisi korkeintaan vuoteen 2010.
Komissio on jo suostunut siihen, että kolmen vuoden siirtymäkautta pidennetään viiteen vuoteen. Toivomme komission puolustavan neuvoston ja WTO: n edessä siirtymäkauden jatkamista vuoteen 2010 asti. Tätä asiaa lukuun ottamatta ryhmämme kannattaa komission ehdottamia suuntaviivoja ja toteaa esittelijän tavoin tyytyväisenä komission antavan paljon painoa alueelliselle ja paikalliselle yhdentymiskehitykselle, mutta korostaa samalla, että AKT-maiden ryhmän eheys ja yhtenäisyys eivät silti saa kärsiä. Tässä yhteydessä on hyvä muistaa ryhmämme ehdotukset merentakaisten alueiden ja äärialueiden yhdistymisestä.
Erinomaisena asiana pidämme sitä, että tavoitteeksi on asetettu köyhyyden vastainen taistelu, joka on aiheellinen ja rakentava tavoite. Mielestämme on tarpeen luopua tiukasta ehdollisuudesta ja edistää hedelmällisempää vuoropuhelua, jonka tarkoituksena on arvioida hallitusten ponnistuksia ihmisoikeuksien, demokratian ja hyvän hallinnon kehittämiseksi.
Lopuksi, herra puhemies, toivomme yhteisen edustajakokouksen voimistamista, sillä se on erinomainen väline AKT-maiden ja Euroopan unionin välisessä poliittisessa vuoropuhelussa.

Dybkjær
Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensimmäiseksi onnitella herra Rocardia ja herra Vecchiä heidän mietinnöistään ja myös komissiota sen päälinjoista neuvoteltaessa uusista yhteistyösopimuksista. On hyvä, että olemme yksiselitteisesti voineet vahvistaa, että haluamme jatkaa sopimuksia kyseisten maiden kanssa, ja on hyvä, että olemme saaneet käyntiin muutamia niistä tärkeistä keskusteluista, jotka koskevat välttämättömiä uudistuksia, mikäli aiomme pois lahjoittaja- ja vastaanottajamaiden postkolonialistisesta riippuvuussuhteesta, mikäli aiomme parantaa naisten tilannetta ja niin edelleen. On myös hyvä, että eri jäsenvaltioissa käydään keskustelua tästä sopimuksesta.
Saanen kuitenkin pahoitella sitä, että emme ole saaneet tarkistettua luetteloa niistä valtioista, jotka Lomén yleissopimus sisältää. EU: n maksaman tukiosuuden on perustuttava valtioiden tarpeisiin, ei niiden maantieteelliseen sijaintiin tai niiden historiallisiin riippuvuussuhteisiin unionin jäsenvaltioista. Meidän Euroopan parlamentissa on taattava, että köyhät maat asetetaan tulevaisuudessa samalle lähtöviivalle, mitä tulee EU: n myöntämien tukien jakamiseen ja EU: n markkinoille pääsemiseen. Se tapahtuisi parhaiten tarkistamalla luettelo Lomén yleissopimuksen sisältämistä valtioista, mutta se voi tarvittaessa tapahtua myös siten, että niille maille, jotka eivät kuulu viidenteen Lomén yleissopimukseen taataan kuitenkin samat ehdot, EU: n tukien osalta, samoin kuin yhtäläinen pääsy EU: n markkinoille.

Macartney
Arvoisa puhemies, voisinko toivottaa neuvoston puheenjohtajan tervetulleeksi tänne? Olemme erittäin iloisia nähdessämme hänen käyvän säännöllisesti parlamentin kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa. Arvostamme hänen sitoutumistaan.
Hän aloitti puheensa sanomalla, että meidän olisi saatava liikkeelle kansainvälinen poliittinen tahto. Mielestäni meidän on tehtävä juuri se, koska paljon vain puhutaan, ja kuitenkin meidän on saatava tuo poliittinen tahto liikkeelle. Suosittelen erityisesti Jubilee 2000 -kampanjan ajamaa asiaa, joka mielestäni on saanut monen ihmisen mielikuvituksen liikkeelle ja jossa sanotaan, että antakaamme köyhimpien maiden velat anteeksi uuden vuosituhannen vaihteessa. Tämä seikka sivuutetaan herra Rocardin erinomaisen mietinnön 74 kohdassa, mutta se pitäisi mainita juuri siinä yhtenä välttämättömänä osana köyhyyden torjuntaa, jolle hänen mietintönsä on pitkälti omistettu. Tämä herra Rocardin mietintö on erinomainen, koska niinä on niin monia eri näkökohtia, joista mikä tahansa voisi vaikuttaa merkittävästi politiikan aloihin ja maailman alueisiin. Esimerkiksi 45 kohta, joka koskee erikoisviljelyä, yhtä kaikkein musertavimmista ongelmista esimerkiksi Karibiansaarilla, jotka ovat perinteisesti riippuvaisia banaaneista. Meillä on ongelma, joka koskee niitä pieniä saarivaltioita, ei ainoastaan Karibianmerellä vaan myös Tyynellämerellä, jotka ovat täysin ilmaston lämpenemisen armoilla. Tämä sitoutuminen, jota toistelemme, on erittäin tärkeä. Mietinnössä on erinomainen kohta, joka käsittelee maamiinoja, jotka ovat todellinen vitsaus Afrikassa ja muissa osissa maailmaa. Asekaupat, jälleen yksi erittäin tärkeä kehityspolitiikan osa, mainitaan. 77 kohdassa puhutaan tarpeesta kehittää kalastussopimuksia siten, että niihin sisällytetään kehitystä koskeva osa eikä ainoastaan pelkästään kauppaa koskeva osa. Jos voisimme saavuttaa sen, se vaikuttaisi valtavasti myös rannikkovaltioihin, joiden alueilla tämä unioni kalastaa.
Viimeisin, mutta ei vähäisin asiani on YK: n 0, 7 %: n tavoite avulle; jos jokainen jäsenvaltio paria jaloa poikkeusta huolimatta voisi saavuttaa sen, olisimme tekemässä jotain todella jaloa.
Suosittelisin mietintöä, ja ehkäpä voin päättää puheeni sanomalla, että " nous sommes tous des rocardiens maintenant" (olemme nyt kaikki rocardilaisia).

Amadeo
Arvoisa puhemies, köyhyyden tehokkaaseen vähentämiseen tähtäävien toimien tutkiminen ja toteuttaminen on Euroopan unionin suuri tehtävä sen tulevissa suhteissa AKT-maiden kanssa. Komission AKT-maiden kanssa solmittavien uusien yhteistyösopimusten neuvottelujen yhteydessä ehdottama yleinen strategia, jota parlamentin kehitys- ja yhteistyövaliokunta on käsitellyt Brysselissä, esitellään ensi kuussa Mauritiuksessa pidettävässä yhteisessä edustajakokouksessa.
Makrotaloudellisen lähestymistavan määrätietoisen tukemisen ohella, jolla rohkaistaan köyhimpiä maita investoimaan omaan tulevaisuuteensa kehittämällä mikroluottojärjestelmää, unioni haluaa säilyttää kaikkein köyhimpien ja taloudellisesti heikoimpien maiden kauppaetuudet. Kauppaetuudet, joista neuvoteltiin jo Lomén sopimukseen liittyvien sopimusten yhteydessä, uudistetaan nyt 10 vuodeksi ja liitetään selvästi poliittiseen näkökulmaan, jossa kannustetaan maantieteellistä eriyttämistä erityisesti alueellisten erityispiirteiden huomioon ottamiseksi.
Ihmisoikeuksien ja demokratian kunnioittamisen periaatteesta tulee myös oleellinen ehto yhteistyösopimusten sisältöön. Euroopan unionin on tässä yhteydessä kiinnitettävä huomiota etnisiä, taloudellisia, yhteiskunnallisia ja uskonnollisia jännitteitä valvovien alueellisten seurantakeskusten välityksellä rauhan säilyttämiseen ja kriisien ja konfliktien ehkäisyyn.

Colajanni
Arvoisa puhemies, Rocardin ja Vecchin mietintöjen perustana ovat sosialistiryhmän jo yli vuoden jatkuneet ponnistelut: yhdessä AKT-maiden edustajien kanssa muodostettu työryhmä, joka on syventänyt käsiteltävänä olevaa aineistoa ja keskustellut sen jälkeen ehdotuksistaan Afrikassa afrikkalaisten johtajien kanssa. Tämä on uusi tapa valmistella tarkistusta näille sopimuksille, joiden olemassaoloa ei pidä asettaa kyseenalaiseksi. Erityissuhteemme ovat tärkeitä ja niitä on jatkettava, mutta ne on uudistettava perinpohjaisesti.
Rocardin ja Vecchin mietinnöissä käsitellään monia sopimusten uudistamiseen liittyviä asioita; ne edustavat uutta, kattavaa näkemystä kaikista asiaan kuuluvista aiheista - demokratiasta ja ihmisoikeuksista aina konfliktien ehkäisyyn - jotka ovat erittäin tärkeitä aiheita, mutta en pitkitä niillä puheenvuoroani.
Pyrkimyksenä on määritellä yhteistyö ja kumppanuus tehokkaammalla tavalla tarkistamalla toimintamekanismeja mutta kiinnittämällä myös huomiota aikaisemman toiminnan virheisiin ja puutteisiin; tarkastelemalla kriittisesti eurooppalaisten suuryritysten harjoittamaa peiteltyä riistoa, suurisuuntaisia hankkeita, jotka eivät aina ole olleet tuloksellisia ja jotka olisi korvattava näkemyksellä, jossa korostetaan enemmän toimintaa, ihmisten elämää ja yhteiskunnan demokraattista kehitystä; etsimällä uusia toiminta-alueita: naiset, kansalaisyhteiskunta, terveydenhuolto, koulutus ja, kuten jo sanoin, paremmin suunnattuja ja tehokkaampia mekanismeja.
Tämä lähestymistapa, jos minun pitäisi määritellä se, merkitsee pääasiassa tai yleisesti ottaen pyrkimystä ehdottaa eurooppalaista mallia ja asettaa se vastakkain Clintonin näinä päivinä Afrikalle ehdottaman mallin kanssa, joka ei nähdäkseni saanut täyttä hyväksyntää Mandelalta, mikä olikin aivan oikea asenne, koska se on äärimmäisyyksiin viedyn liberalismin malli, vaikka nykyisin jo kaikki suhtautuvat varauksellisesti Kansainvälisen valuuttarahaston - joka on aiheuttanut myös tuhoja - rooliin ja pohtivat, miten esimerkiksi valtavat velkaongelmat voitaisiin ratkaista uusilla keinoilla ja tavoitteilla.
Kyseessä on siis malli, joka ansaitsee jo sellaisenaan Euroopan unionin tuen. AKT: n kokoonpanon, siihen kuuluvien maiden luettelon osalta asianmukaisin menettelytapa on tarkastella uudelleen - ottaen huomioon uudet ongelmat esimerkiksi Etelä-Afrikan kohdalla - uusien maiden mahdollista liittymistä nykyisissä alueellisissa puitteissa säilyttäen kuitenkin nykyiset, jo vuosia säilyneet suhteet, jolla on jo nyt suurta poliittista arvoa mutta joita on tehostettava ja uudistettava perinpohjaisesti.

Liese
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, Euroopan unionin ja AKT-maiden välistä yhteistyötä on uudistettava. Tässä yhteistyössä on paljon myönteistä, mutta on myös paljon sellaista, mikä ei toimi. Pelkkä tilanteen säilyttäminen ennallaan ei varmasti ole mikään malli tulevalle vuosituhannelle. Nykyinen järjestelmä on ennen kaikkea syrjivä. Valtiot kuten Bangladesh, Nepal, Bolivia ja Nicaragua ovat jääneet ulkopuolelle, vaikka ne ovat kehitysmaita, jotka tarvitsevat apuamme siinä missä nykyiset AKT-maatkin. Mielestäni on aika järjetöntä, että tämä parlamentti hyväksyi maaliskuussa Nicaraguan velkaantumisen käsiteltäväksi kiireellisenä asiana ja huomautti ihmisten huonoista oloista Nicaraguassa, mutta Nicaraguan liittymisestä Lomén sopimukseen ei edes keskustella vakavasti.
EKP-ryhmä vaati viime vuonna pitämässään kokouksessa Toulousessa, että tuleva yhteistyö ei enää suuntautuisi yhtä vahvasti siirtomaasuhteisiin, vaan henkilöä kohden laskettaviin tuloihin ja niiden jakautumiseen sekä ennen kaikkea valtaa pitävien todelliseen tahtoon edistää maidensa ihmisten kehitystä. Puollan erityisesti sitä, mitä rouva Dybkjær sanoi AKT-maiden laajentamisesta ja uusien jäsenien ottamisesta mukaan. Olisi järjetöntä, jos rajoittaisimme uusien jäsenien ottamisen juuri Kuubaan: siellä edellytykset eivät todellakaan täyty.
Komissaari Pinheiro, teidän neuvottelutoimeksiantonne on varovainen askel oikeaan suuntaan, jotta yhteistyö olisi mahdollista tulevaisuudessakin. Jatkakaa samaan tapaan! Meidän pitäisi tukea tätä varovaista askelta ja rohkaista teitä uusiin askeliin. Älkää antako kaikkien maiden suojatoimia kannattavien huijata itseänne, vaan astukaa uudelle vuosituhannelle uusien käsitteiden kanssa!

Baldi
Arvoisa puhemies, käytän muutaman minuutin onnitellakseni esittelijöitä, Rocardia ja Vecchiä. Kehitysyhteistyö on epäilemättä tällä hetkellä keskeinen asia erilaisissa tärkeissä yhteyksissä. Minulla ei ole paljon aikaa, mutta haluaisin ottaa esille joitakin näkökohtia. Tänä aamuna arvoisa Vecchi haluaa korostaa hajautetun yhteistyön merkitystä, jotta yksittäisistä hankkeista siirryttäisiin toimijoihin, niihin, jotka vievät hankkeita eteenpäin. Tätä kohtaa, joka on hyvin tärkeä, on korostettava myös toisesta näkökulmasta. Euroopan unionina meidän tehtävänämme on tehdä tunnetuksi näitä maita, jotka ovat halukkaita tekemään yhteistyötä kanssamme; emme useinkaan puhu riittävästi näiden maiden ympäristö- ja kulttuuriperinnöstä niissä yhteyksissä, joissa se voi olla niille tärkeä voimavara, sillä jos ne tiedostavat sen, ne voivat ymmärtää, että se on niiden talouden ja matkailun todellinen vauhdittaja, ja siihen siis myös me voimme tarjota tärkeän välineen. Siis: kulttuuri, kulttuurija ympäristöperintö sekä tietoisuus siitä, mitä ne voivat antaa myös meille.
Lisäksi tärkeä asia, jolla on mielestäni perustavaa laatua oleva merkitys ja jota emme saa unohtaa puhuessamme kehitysyhteistyöstä, on ulkopolitiikka ja humanitaarinen apu. Jo yksikin kehitysyhteistyötoimi voi johtaa kielteisiin tuloksiin, joita me emme ole halunneet, jos sitä ei ole sovitettu yhteen humanitaarisen toiminnan ja ulkopolitiikan kanssa.
Euroopan unionin olisikin tällä alalla harjoitettava yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, joka mahdollistaa vuoropuhelun niissä yhteyksissä, joissa todella annamme huomattavia lahjoituksia, huomattavaa taloudellista tukea.
Se meiltä valitettavasti vielä puuttuu. Kiitän kuitenkin komissaari Pinheiroa hänen ponnisteluistaan todellisen kehityksen ja yhteistyön aikaansaamiseksi kiinnittäen erityistä huomiota siihen, että taloudellinen tuki kohdistetaan oikein.

Stasi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, suhtauduimme muutama vuosi sitten melko epäilevästi Lomén sopimusten tulevaisuuteen, mikä johtui monista syistä. Viittaan erityisesti AKT-maiden geostrategisen painoarvon vähenemiseen kylmän sodan jälkeen, Euroopan unionin välttämättömyyteen osallistua Keski- ja Itä-Euroopan maiden talouksien kehittämiseen ja niiden demokratioiden vahvistamiseen, WTO: n synnyttämään ääriliberalismin aaltoon sekä tietenkin laman ankarasti koettelemien Euroopan unionin maiden rahoitusmahdollisuuksien vähenemiseen.
Kaikki nämä tekijät yhdessä synkensivät näkymiä, jotka näyttävät nyt paremmilta. Voimme olla iloisia siitä, että Euroopan unionissa ollaan yhä tietoisempia siitä keskinäisestä riippuvuudesta, joka kasvaa Euroopan unionin ja AKT-maiden, erityisesti Afrikan maiden, välillä ja joka liittyy taloudelliseen kehitykseen, turvallisuuteen, demokratiaan ja muuttoliikkeisiin.
Komission vihreä kirja on varmasti tämän tiedostamisen taustalla, mutta voimme olla ylpeitä, hyvät kollegat, siitä, että Euroopan parlamentti - erityisesti kehitys- ja yhteistyövaliokunta - osallistuu aktiivisesti Lomén sopimusten uudistamista koskevaan pohdiskeluun.
Martensin ja Rocardin mietinnöissä, joita on aivan aiheellisesti kehuttu, hahmotetaan uudistetun ja syvennetyn yhteistyön puitteet ja määritellään sen tavoitteet korostamalla sopimusten välttämättömiä poliittisia ulottuvuuksia, demokratian arvojen edistämistä ja alueellisen yhdentymisprosessin tukemista.
Olen erittäin iloinen Vecchin mietinnössä käsiteltävälle hajautetulle yhteistyölle annetusta tunnustuksesta, koska se vastaa suoremmin AKT-maiden väestön tarpeisiin ja odotuksiin ja koska se ottaa paikallisten viranomaisten ja yhdistysten kautta kansalaiset mukaan yhteistyöprosessiin. Hajautettu yhteistyö tuo mukanaan lisää tehokkuutta ja demokratiaa.
Hyvät kollegat, peliä ei ole vielä voitettu vuoden 2000 Lomén sopimusten osalta, mutta erityisesti Rocardin mietinnön ansiosta meillä on tästä lähtien käytössämme älyllisiä keinoja, joiden avulla emme voi epäonnistua tässä hankkeessa. Lisäksi on taisteltava tarvittavien varojen saamiseksi. Moni asia on riippuvainen parlamentin poliittisesta tahdosta.

Torres Couto
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, AKT-maiden ja Euroopan unionin yhteistyön jatkaminen edellyttää sitä, että tuo yhteistyö kehittyy uudistetuksi, todelliseksi ja tasavertaiseksi kumppanuudeksi.
Postkolonialismin aika on syytä jättää taakse. Kyse on siitä, että meidän on päästävä irti vanhoista lahjoittajan ja vastaanottajan välisistä suhteista ja tilanteesta, jossa vastaanottava osapuoli on huonommassa asemassa. Ehdollisuus on korvattava sopimukseen perustuvalla yhteistyöllä. Uuden kumppanuuden on merkittävä yhteistyön mukauttamista kansalaisten omiin tarpeisiin, ja yhteistyön päätavoitteena on oltava köyhyyden poistaminen, konfliktien estäminen ja ihmisoikeuksien sekä hyvän hallinnon puolustaminen.
Uudelle kumppanuudelle on sen vuoksi annettava voimakas poliittinen ulottuvuus laajentamalla yhteistyö taloudelliseen ja teknologiseen kumppanuuteen sekä rahoituskumppanuuteen. Yhteistyö on hajautettava ottamalla mukaan hallitusten lisäksi myös uusia toimijoita. On tärkeää tässä yhteydessä olla unohtamatta, että demokratisointi ja hyvä hallinto syntyvät sellaisesta kulttuurista, jonka voimistumiseen tarvitaan aikaa.Tahdon tässä tilanteessa ilmaista vilpittömän tukeni komissaari Pinheirolle sen terävä-älyisen tavan johdosta, jolla hän esitteli ja pohti tähän tärkeään asiakirjaan ehdottamaansa uutta strategista näkemystä. Ja tahdon lämpimästi onnitella kollegoita Rocardia ja Vecchiä heidän laatimistaan loistavista mietinnöistä.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, aion puhua tässä keskustelussa hyvin lyhyesti, koska olen vahvasti samaa mieltä herra Rocardin mietinnöstä, ja arvostan myös suuresti hänen panostaan. Haluan kiinnittää vielä erityistä huomiota yhteen asiaan, ja se on verrattavissa siihen, mitä herra Liese on sanonut. Tarkoitan AKT-maiden ja merentakaisten maiden ja alueiden, niin sanotun MMA: n, välisiä suhteita. Noin 70 AKT-maan lisäksi on olemassa myös 20 merentakaista maata ja aluetta, joista suuri osa sijaitsee kolmannessa maailmassa ja usein AKT-maiden välissä. Niiden asema Euroopan unionin suhteen on hyvin vaihteleva ja epäselvä, ja asema riippuu myös niiden erityissuhteista siihen jäsenvaltioon, jonka yhteyteen ne kuuluvat. Tiedämme myös sen, että nämä erityissuhteet ovat hyvin erilaisia. Rooman sopimuksessa on vuodesta 1957 lähtien luvattu, että näitä maita ja alueita kohdellaan samalla tavalla kuin itse jäsenvaltioita. Näin ei ole kuitenkaan koskaan tapahtunut. Vuoden 1991 pitkälle menevän yhdenvertaistamisen jälkeen on itse asiassa palattu osittain taaksepäin.
Herra puhemies, tiedättekö, mitä pitää tapahtua? Uuteen Lomén sopimukseen täytyy ottaa mukaan myös lopullinen MMAjärjestely. Se olisi reilua ja rehellistä näitä kehitysalueita kohtaan. Lisäksi olisi hyvä, jos merentakaisten maiden ja alueiden ja AKT: n ja EU: n yhteisen edustajakokouksen siteitä vahvistettaisiin esimerkiksi ottamalla merentakaiset maat ja alueet mukaan tarkkailijaksi kokoukseen. Olen hyvin iloinen siitä, että herra Rocard on sisällyttänyt tämän asian mietintöönsä.
Herra puhemies, haluaisin tietää, milloin komissio aikoo laatia uuden MMA-järjestelyn, ja ehkä neuvoston puheenjohtajamaa voisi sanoa jotain asiasta. Olen muuten iloinen siitä, että kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa valmistellaan nyt valiokunta-aloitteista mietintöä tämän asian painottamiseksi edelleen. Herra puhemies, halusin lisätä nämä asiat keskusteluun ja haluan ilmoittaa antavan kaiken tukeni kollega Rocardin mietinnölle.

Van Putten
Yksi huomautus, arvoisa puhemies, enempään minulla ei ole aikaa. Ehdotukseni on, että sopimuksen perusrakenne, sen runko, pidetään koossa. Se on ainutlaatuinen ja myös ainoa suhde, joka meillä on erityisesti eteläisten naapuriemme kanssa. Mitä tulee kaupankäyntiin, antaa kauppajärjestelyjen kehittyä WTO: ssa asteittain, niin että epävarmoille ja vielä kehittymättömille markkinoille annetaan siirtymäaikaa. Eikö viisi vuotta ole aivan liian lyhyt aika? Tutkimus vaikutuksista on ilman muuta välttämätön. Kaupan esteet, kuten alkuperäsäännöt, on syytä poistaa. Kauppajärjestelyissä tarvitaan täydentävää politiikkaa. Lisäksi täytyy ottaa huomioon, eivätkö ehdotetut vapaakauppa-alueet ole vaarallisia AKT: lle ja vain helpota eurooppalaisten tuotteiden pääsyä markkinoille. Meidän täytyy olla hyvin tietoisia tästä vaarasta.
Lopuksi, herra puhemies, haluaisin puhua asiasta, jota ei ole vielä käsitelty tässä keskustelussa, mikä on minusta puute. Asiani koskee mutkikkaiden menettelyjen huomiotta jättämistä. Vihreässä kirjassa niitä kyllä käsitellään, ja se on oikein. Mielestäni meidän täytyy kuitenkin tehdä vielä paljon työtä tämän asian parissa. Jos haluamme, että kansalaisyhteiskunta voi saada tukea, niin osoittaisi rohkeutta, että myös komissio ja neuvosto tarkastelisivat AKT: n ja EU: n yhteisen edustajakokouksen ehdotusta siitä, että Tyynellämerellä Karibian alueella yhdessä ranskankielisessä ja yhdessä englanninkielisissä AKT-maassa käynnistettäisiin jonkinlainen oikeusasiamiesaloite, jotta naisjärjestöt, ympäristöliike, ammattijärjestöt, lehdistö ja kauppakamarit pääsisivät käsiksi ainakin EU: n säännöksiin. On aivan pakko tehdä jotain tällaista, mutta tähän mennessä kukaan ei ole vielä hyväksynyt ehdotustamme. Tässä kaikki tältä erää.

Robles Piquer
Arvoisa puhemies, koska puhemieskonferenssin tätä keskustelua varten varattu aika on järjettömän lyhyt - vain kaksi tuntia aiheeseen, johon kansallinen parlamentti olisi kuluttanut useita päiviä - en aio enää kommentoida rouva neuvoston puheenjohtajan aloituspuheenvuoroa enkä herra Rocardin ja Vecchin loistavia mietintöjä.
Aion omistaa nämä vähäiset sekunnit kiinnittääkseni huomion yhteen asiaan: emme elä kuplassa emmekä kristallipalatsissa, olipa Lomén sopimusten luoma kupla tai palatsi kuinka suuri tahansa. Kuplamme tai palatsimme viereen on ilmestynyt meteoriitti, joka on Yhdysvaltain presidentin ilmestyminen Afrikkaan pohjoisamerikkalaisten presidenttien 20 vuotta ylläpitämän hiljaisuuden jälkeen. Toivon, että herra komissaari ja rouva neuvoston puheenjohtaja voisivat antaa meille ennakkoon joitakin älykkäitä tähän ilmiöön liittyviä kommentteja. Tämän ilmiön yhteydessä presidentti Clinton on puhunut jatkavansa Kennedyn perinnettä, solmivansa uuden kumppanuuden Afrikan kanssa, vaikka hän ei sanokaan minkälaisen; nostavansa tukia aikaisemmille tasoille, vaikkemme tiedäkään pystyykö hän siihen; solmivansa ennen kaikkea kauppasuhteet, mikä on itse asiassa synnyttänyt joitakin voimakkaita haluttomuuden ilmaisuja esimerkiksi presidentti Mandelan taholta; luovansa tai auttavansa luomaan Afrikan maiden yhteiset joukot konfliktien ehkäisemiseksi ja lisäksi hän on pyytänyt anteeksi kaukaista menneisyyttä - orjuutta - ja lähimenneisyyttä - länsimaiden välinpitämättömyyttä Ruandan kansanmurhaa kohtaan, joka oli syynä mitä tylyimpään, uskomattomimpaan, yllättävimpään ja tuskallisimpaan kansainvälisen yhteisön vaikenemiseen. Luulen, että tämän pohjoisamerikkalaisen meteorin ilmestyminen meidän ja AKT-maiden välisten suhteiden taivaalle vaatii nyt neuvoston ja komission kommenttia sekä mahdollisesti tarkempaa selvitystä kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa.

Howitt
Arvoisa puhemies, haluaisin omalta osaltani osallistua tämän aamun keskusteluun hajautettua yhteistyötä koskevasta mietinnöstä, jonka sen erinomainen esittelijä herra Vecchi laati. Väitämme, että EU: n kehitysyhteistyön pitäisi perustua samoihin kumppanuuden, toissijaisuuden ja hajauttamisen periaatteisiin, jotka olemme ottaneet keskeisesti huomioon siinä tavassa, jota noudatamme, kun järjestäydymme Euroopan unionissa ja joiden, väitämme sen vuoksi näin, on oltava vallitsevina piirteinä suhteissamme kehitysmaiden kanssa.
Se sopii suoraan Yhdistyneen kuningaskunnan ministerin tänä aamuna esittämään lähestymistapaan siinä mielessä, että suurin kannustin laadukkaan avun saavuttamiseksi, johon hän sitoutuu, on se, että avun vastaanottajat osallistuvat itse niiden kehityshankkeiden suunnitteluun, toimeenpanoon ja arviointiin, joilla yritämme auttaa heitä.
Hajautetut kansalaisyhteiskunnan järjestöt ovat niitä, jotka pystyvät kehitysmaissa sopeuttamaan yhteistyöpolitiikkaa paikallisiin oloihin. Hajauttaminen tekee apumme näkyvämmäksi ja parantaa siten vastuuta. Hajauttamisen avulla tarpeet voidaan tunnistaa paremmin ja voidaan tukea paremmin pienempiä hankkeita, koska rahoituksen saaminen on nopeampaa kuin perinteisissä ohjelmissa. Hajauttaminen rohkaisee enemmän toimijoiden väliseen yhteistyöhön kuin niiden väliseen kilpailuun ja oikeudenmukaiseen sopimukseen paikallisella tasolla kansalaisjärjestöjen todellisesta vastuusta suhteessa paikallishallintoon ja keskushallintoon. Hajauttaminen kehittää kansalaisyhteiskunnan kykyä valvoa demokratian sääntöjä ja turvata niiden olemassaolo ja edistää siten hyvän hallinnon ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteita.
Tänään käsittelemässämme mietinnössä pyritään pääsemään hajautetun yhteistyön osalta sopimukseen sen budjettikohdan oikeudellisesta perustasta, josta parlamentti erityisesti päätti jo vuonna 1992. Sanon kuitenkin ministerille, että neuvoston kannassa otetaan pikemminkin kaksi askelta taaksepäin kuin yksi askel eteenpäin. Neuvosto yrittää pikemminkin rajoittaa kuin rohkaista tätä lähestymistapaa ehdottamalla asetusta, joka on voimassa vain kolme vuotta. Se yrittää alistaa ohjelmat rajoittavan, komitologiamenettelyn II b mukaisen komitean byrokratialle ja rajoittaa saatavilla olevaa rahoitusta vain 18 miljoonaan ecuun kolmen vuoden jakson aikana.
Esittämällä tarkistuksemme toisessa käsittelyssä pyydämme siten neuvostoa tarkastelemaan kantaansa perusteellisesti uudelleen. Parlamentti haluaa, että hajautetun yhteistyön ensimmäisten hankkeiden oikeudellinen perusta on voimakas - ei heikko - väline, joka on lähtökohtana tämän filosofian laajentamiseksi niin, että se otettaisiin huomioon kaikissa EU: n kehitysyhteistyötä koskevissa ponnisteluissa.
Koko poliittisen urani ajan olen kannattanut hajauttamista, tapahtuipa se sitten Yhdistyneen kuningaskunnan paikallishallinnossa tai silloin, kun olen pyrkinyt saamaan vauhtia Euroopan unionin toimintaan. Uskon, että neuvoston puheenjohtaja yhtyy tähän vakaumukseen ja toivon, että hän tekee niin jälleen kerran tänään.

Gillis
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari Pinheiro, suhtaudun myönteisesti tähän Michel Rocardin erinomaiseen mietintöön, joka koskee uutta Lomé IV -yleissopimuksen korvaavaa yhteistyösopimusta. EU: n ja AKT-maiden on tiivistettävä kumppanuuttaan uudelleen voimistamalla demokratiaa ja ihmisoikeuksien, erityisesti naisten oikeuksien, kunnioittamista. Kaikkien uusien järjestelyjen on perustuttava köyhyyden ja lukutaidottomuuden torjuntaan, ja yhteisön säännöstöä on kehitettävä poliittisin, taloudellisin ja rahoituksellisin ehdoin. Jotta varmistettaisiin mahdollisimman hyvä kehitys AKT-alueilla, on välttämätöntä käsitellä rauhaa ja turvallisuutta koskevaa kysymystä. Vaarallisten aseiden, mukaan lukien erityisesti maamiinat, myynti ja jakelu on lopetettava. Rauha on kehityksen välttämätön edellytys; ilman rauhaa kaikki ponnistelut ovat turhia. On myös elintärkeää, että kehitysmaille annetaan mahdollisuus oikeudenmukaiseen pääsyyn maailmanmarkkinoille WTO: n puitteissa, ja näin autetaan niitä saavuttamaan niiden lopullinen tavoite, joka on kurjuuden ja köyhyyden poistaminen näiltä alueilta. GATT ja WTO eivät ole tehneet tähän mennessä mitään tai ne ovat tehneet vain hyvin vähän, jotta kaupan kasvu olisi todellisuutta näissä hyvin köyhissä talouksissa.

Fassa
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, monet puhujat ovat jo korostaneet Rocardin esittelemän, komission tiedonantoa suuntaviivoista uusien yhteistyösopimusten neuvottelemiseksi Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maiden kanssa koskevan mietinnön painoarvoa. Siinä on monia arvokkaita kohtia, kuten halu jatkaa yhteistyötä ja naisten oikeuksien painottaminen, joita on jo korostettukin. Siksi päätöslauselma onkin epätavallisen pitkä, mutta sen yksityiskohtien osuvampi esittämistapa olisi ehkä vielä enemmän korostanut niitä periaatteita, joiden pitäisi ohjata uusia kumppanuussopimuksia kyseisten maiden ja Euroopan unionin välillä.
Vaikka me korostamme mietinnön arvoa, emme kuitenkaan voi olla korostamatta myös joitakin kohtia, joita olisi liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän mielestä osittain muutettava. Viittaan erityisesti 18-25 kohtaan. Tekstin 18 kohdassa painotetaan erilaisten sopimusten tekemistä sen sijaan, että kerätään yhteen suuri määrä hajanaisia ehtoja. Me vaadimme, että siihen lisätään lauseke, joka velvoittaa asianomaiset maat kunnioittamaan demokratian periaatteita ja ihmisoikeuksia. Minun mielestäni emme voi jättää pois tätä keskeistä asiaa, joka on täysin perinteidemme mukainen. Sama koskee 25 kohtaa, jossa ehdotetaan, että AKT-maat voisivat komission ehdotuksesta sanella itse kumppanuussopimusten solmimista koskevat kriteerit.
Mielestämme olisi oikeudenmukaisempaa muodostaa täysin tasavertainen suhde komission ja kyseisten maiden välille, ja siksi olemme esittäneet tarkistuksemme.

Lööw
Arvoisa puhemies, haluan sanoa, että tämä on mielestäni erittäin hyvä mietintö. Komission ehdotus ja tämä mietintö ovat hyviä, ja ne ovat tärkeä askel eteenpäin. Mielestäni on myös hyvä, että niissä viitataan selkeästi kasvavaan alueellistumiseen ja siten myös hajauttamiseen, koska on luonnollisesti vaikea nähdä, kuinka tehokasta yhteistyötä voitaisiin muuten tehdä 70: n niin epäyhtenäisen valtion kanssa, kuin mitä AKT-yleissopimuksen piiriin kuuluu.
Minusta on hyvä, että keskitytään muun muassa köyhyyteen, ympäristöön ja naisiin. Omasta mielestäni on aivan välttämätöntä, että kiinnitämme lisäksi huomiota erittäin tärkeään väestökysymykseen. Siinä on kyse lisääntymisterveydenhuollosta ja naisten elinehdoista, mutta kyse on myös kokonaisten valtioiden tulevaisuuden kehittymismahdollisuuksista, mikäli aiomme selvitä voimakkaasta väestönkasvusta.
Asia, joka mietinnöstä mielestäni kuitenkin puuttuu ja jonka olisin toivonut olevan siinä mukana, on selkeämpi maininta siitä, että olemme pitkällä aikavälillä valmiita sopeuttamaan Lomén yleissopimuksessa olevat nykyiset kauppaedut Maailman kauppajärjestön sääntöihin. Luulen, että se on pidemmän päälle ainoa kestävä ratkaisu. Mielestäni Euroopan maatalouden pitkäaikainen suojaaminen ei myöskään ole pidemmän päälle kestävä ratkaisu. Meidän on toimittava kauppa- ja maatalouspolitiikan yhteydessä samoin kuin muidenkin kehityspolitiikkojen kanssa.

Pinheiro
Arvoisa puhemies, aivan aluksi tahtoisin korostaa ministeri Clare Shortinpuheen merkitystä ja tuoda esiin, että puheenjohtajamaa ja etenkin ministeri Clare Short ovat aivan ratkaisevasti elvyttäneet ja voimistaneet innostusta ja tahtoa kehitysyhteistyöhön. Tämän tahdon mainita parlamentin edessä.
Sallikaa minun myös, herra puhemies, vielä kerran aivan erityisesti onnitella Euroopan parlamenttia ja tällä kertaa sen jäsentä Michel Rocardia, aivan kuten vain muutamia viikkoja sitten onnittelin sen jäsentä Wilfried Martensia. Silloin totesin, että komissio varmastikin noudattaisi Martensin mietinnön poliittisia suuntaviivoja. Nyt voin todeta Rocardin mietinnön suhteen, että se ei ainoastaan vahvista silloisen mietinnön suuntaviivoja, vaan tuo myös esiin uusia ja ehdottaa eräitä toimenpiteitä, joita - minun on jälleen kerran sanottava se - komissio tulee varsin mielellään noudattamaan.
Ja komissio tulee noudattamaan niitä useastakin syystä. Ensinnäkin koska uuden sopimuksen poliittinen ulottuvuus esitetään Rocardin mietinnössä tavalla, joka välittää ajatuksen siitä, että tässä ei ole kyse ainoastaan sanoista vaan aivan uudesta kaudesta, jonka tahdomme luoda suhteissamme AKT-maihin. Toiseksi koska kysymystä köyhyydestä, joka on seuraavan sopimuksen perusluonteinen kysymys, ei tule nähdä irrallisena aiheena vaan asiana, joka on mukana kaikissa politiikoissa alkaen sosiaalipolitiikoista ja päättyen luonnollisestikin talouspolitiikkoihin, olipa kyse sitten makro- tai kansantalouteen liittyvästä mikrotalouspolitiikasta.
On ilmeistä, että pyrkimyksemme ovat sopusoinnussa esimerkiksi OECD: n suuntaviivojen kanssa siinä, miten köyhyys on poistettavissa. Helppoa se ei ole! Mutta yksi asia on varma: jos jatkamme tähän asti noudattamaamme linjaa, näitä tavoitteita ei voida koskaan saavuttaa. Kun olemme tämän todenneet, meidän on ryhdyttävä etsimään vaihtoehtoja. Ja juuri niitä me kaikki - Euroopan parlamentti, komissio ja neuvosto - yritämme yhdessä löytää: parhaita keinoja taistella köyhyyttä vastaan, liittää AKTmaat maailmantalouteen ja tehdä loppu siitä eristyksestä, jota AKT-maiden syrjäytyminen maailmantaloudesta merkitsee vielä nykyään .
Komission antama vastaus on nähtävä vain ehdotuksena keskustelun pohjaksi. Ehdotuksemme on, että lähes loputtoman supistamisen ja osapuolten vähentämisen avulla päästäisiin pitkällä aikavälillä vapaakauppasopimuksiin. Olemme täysin tietoisia siitä, ettei se ole helppoa; olemme tietoisia siitä, että siirtymäkaudella on keskeinen merkitys; olemme tietoisia siitä, että ennen kuin tuo siirtymäkausi vapaaseen kauppaan alkaa, meidän on uudestaan keskusteltava siitä, onko sille olemassa edellytyksiä.
Tarkoituksenamme ei saa olla se, että ensin pelastamme potilaan ja sitten tapamme hänet lääkkeisiin. Ja tämä on se todenmukaisuus, jota meidän on kyettävä osoittamaan; tämä on myös se todenmukaisuus, joka sisältyy Rocardin mietintöön, kuten se sisältyi taannoiseen Martensin mietintöön. Ja tämä on se todenmukaisuus, jota neuvoston puheenjohtajamaa tänään meille osoittaa esittäessään poliittiset suuntaviivat keskustelulle ja koko prosessille, joka on mielestäni ainutlaatuinen Euroopan unionin historiassa, koska siinä vallitsee todellinen yhteisymmärrys parlamentin ja komission välillä.
Herra puhemies, kuten voitte sanoistani päätellä, Euroopan parlamentti on mielestäni jälleen kerran edelläkävijä tiettyjen ajatusten kohdalla, ja on olennaista, että me kaikki, ja erityisesti komissio, tutkimme yksityiskohtaisesti eri ehdotusten painoarvon, tavoitteet ja tarkkanäköisyyden, sillä - en epäile sanoa tätä - valtaosa niistä on liitettävä meidän ehdotuksiimme.
Lopuksi, herra puhemies, tahtoisin vielä ilmaista arvostukseni jäsen Vecchin mietinnölle. Kyse on erittäin merkittävästä mietinnöstä, joka mielestäni ansaitsee kaikkien yksimielisyyden, ja pahoittelen ainoastaan sitä, että poliittisen johdonmukaisuuden tähden, ja toistan, poliittisen johdonmukaisuuden tähden komission on todettava, ettei se voi yhtyä parlamentin kantaan tarkistusten 11 ja 12 suhteen. Ne, jotka seurasivat tämän keskustelun kulkua erityisesti ensimmäisessä käsittelyssä, ymmärtävät, miten suuresti pahoittelen sitä, että joudun toteamaan tämän.

Short
Arvoisa puhemies, olen komissaari Pinheiron tavoin sitä mieltä, että kaikkein vaikuttavinta tässä keskustelussa on se, missä määrin komissiossa, neuvostossa ja parlamentissa - ja aivan joka puolella parlamenttia - ajatellaan samalla tavalla asiasta. Tietenkin on joitakin vivahde-eroja, joista meidän on keskusteltava lisää ja jotka meidän on ratkaistava. Tämä on hyvin voimakas liitto, ja se tietää Lomén seuraavan vaiheen kannalta hyvää, että sitä suuntaa, jota kohti meidän on kuljettava, on ajateltu erittäin huolellisesti ja että siitä ollaan laajalti yhtä mieltä.
Herra Rocard ansaitsee onnittelut mietinnöstään, joka on kerännyt kiitosta ja kunniaa eri puolilta parlamenttia. Monet mietinnön ajatuksista ovat yhteneviä neuvoston ajatusten kanssa. On joitakin yksityiskohtia, joista meidän on yhä keskusteltava - esimerkiksi parhaasta tavasta käsitellä AIDSiin liittyvää ongelmaa joissakin maailman köyhimmistä maista - mutta voimme palata siihen myöhemmin.
Olisin samaa mieltä siitä - ja painottaisin sitä - että hyvää hallintoa ja ihmisoikeuksia tuetaan ja että niitä pidetään köyhyyden poistamisen ehdottomana edellytyksenä. Meidän tarvitsee vain katsoa Aasian kriisiä tietääksemme, että tämä on totta; kehitystä ei voi lisätä eikä pitää yllä ilman demokratiaa ja ihmisoikeuksia. Aasian kriisi osoittaa sen, eikä se sen vuoksi ole vapaaehtoinen lisäkeino; se on osa kestävää kehitystä.
Olemme varmasti kaikki pahoillamme siitä, että herra Vecchi ei voi olla täällä, ja lähetämme hänen perheelleen parhaimmat terveiset ja toivomme, että kaikki menee hyvin.
Tahdon tehdä erittäin selväksi sen, että kaikki ovat täydellisen yksimielisiä siitä, että hajautettu yhteistyö on toivottavaa. Erimielisyys koskee komitologiaa mutta ei periaatetta. Joten ainakin me olemme samaa mieltä matkan suunnasta, vaikkemme ole täysin samaa mieltä kaikesta.
Haluaisin sanoa rouva van Dijkille, että nyt ollaan myös yksimielisiä siitä, että kehitystä ei voi saavuttaa ilman, että tyttöjä koulutetaan ja naisten kykyjä edistetään, koska naiset ja lapset muodostavat köyhien ylivoimaisen enemmistön. Siitäkin on nyt sovittu, eikä sitä pidetä vain vapaaehtoisena lisäkeinona.
Haluaisin sanoa Glenys Kinnockille, joka oli erittäin huolissaan siitä, että painotetaan alueellisia vapaakauppasopimuksia, että se mitä saavutimme edellisessä yleisten asioiden neuvoston kokouksessa, oli sopimus siitä, että alueelliset vapaakauppasopimukset ovat yksi vaihtoehto, mutta parannettu yhteinen tullietuusjärjestelmä (GSP) on toinen vaihtoehto, joka on varmasti yhtä hyvä kuin nykyinen vaihtoehto, joka koskee pääsyä Lomén sopimusten piiriin. Vähiten kehittyneitä maita, jotka ovat AKT-maiden muodostaman liiton sisä- tai ulkopuolella, on kohdeltava paremmin. Tuollaisissa puitteissa - tämä on tietenkin äärimmäisen monimutkainen ala, joka vaatii paljon keskustelua - eri maat voivat vapaasti valita sen tien, jota ne haluavat kulkea. Jos voimme säilyttää nuo vaihtoehdot, niin silloin voi olla mahdollista mennä eteenpäin sitä tietä, jota kyseiset maat haluavat kulkea.
John Corrie painotti voimakkaasti alueellistamista, ja me kaikki arvostamme sitä työtä, jonka hän on tehnyt sillä alalla. Olen samaa mieltä siitä, että maailma on menossa siihen suuntaan, mutta on AKT-maiden oma asia päättää, millä vauhdilla edetään, eikä tarvita minkäänlaista jäykkää kaavaa, joka vaatii niitä etenemään sellaisiin suuntiin, joihin ne eivät halua mennä.
Herra Andrews korosti, että keinoja on yksinkertaistettava, ja siitä olemme kaikki samaa mieltä. Nykyiset rakenteet ovat aivan liian monimutkaisia, sopimus on aivan liian monimutkainen, ja se vaikeuttaa kehitysavun menoa perille, ja niin edelleen. Budjetointiavusta ei ole sovittu. Kuten kaikki tiedätte, Maastrichtin sopimuksessa varattiin erillinen Euroopan kehitysrahasto, ja se on yhä joidenkin jäsenvaltioiden kanta. Näin ollen me kaikki kunnioitamme parlamentin päätöstä, mutta tämän kysymyksen osalta ei ole odotettavissa välitöntä edistystä.
Herra Telkämper korosti vihreiden ryhmän puolesta, että Maailman kauppajärjestöön ja WTO: n sääntöjen yhdenmukaisuuteen vetoaminen ei ole demokraattista. Itse asiassa WTO on sellaisten jäsenvaltioiden järjestö, joilla on yksi ääni yhtä valtiota kohti, ja sillä on mahdollisuus olla demokraattinen. Ongelma tällä alalla on se, että muutos on niin monimutkainen, että kaikki valtiot eivät ole neuvotteluissa samanarvoisia, ja meidän on nimenomaan levitettävä tietoa analyysistä, jotta kehitysmaat voivat tulla WTO: n neuvotteluihin niin, että ne tietävät omat etunsa. Meidän on työskenneltävä yhdessä sen varmistamiseksi.
Herra Hory puhui herra Rocardin mietinnön siitä kohdasta, jonka mukaan Afrikan yhtenäisyysjärjestö (OAU) määrittelee ihmisoikeudet. Haluan vain muistuttaa parlamenttia siitä, että kaikki jäsenvaltiomme ovat allekirjoittaneet YK: n yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen. Ihmisoikeudet eivät ole alueellisia, ne ovat yhteisiä kaikille ihmisille, ne ylittävät yhteiskunnalliset, poliittiset, sosiaaliset ja taloudelliset oikeudet, ja pyrimme saamaan nuo oikeudet kaikille ihmisille kaikkialla. OAU: n täytäntöönpanoa ja vahvistamista koskevat keinot ovat hyvä ajatus, mutta etelässä ei ole erilaisia ihmisoikeuksia kuin pohjoisessa.
Herra Antony sanoi, että AKT-maiden ja EU: n suhteen osalta edistys ei ole ennen ollut kokonaisuudessaan niin tehokasta kuin toivoisimme. Siinä on hiven totuutta, ja meidän on hyväksyttävä se, jotta saamme parannuksia aikaan tulevaisuudessa. Hän tähdensi sitä, että valtion roolia oli korostettu ennen aivan liikaa. Olemme eläneet kaksi aikakautta: yhden, joka korosti ehkä liikaa valtion roolia ja vähätteli markkinoiden osuutta. Olemme tulossa toisen aikakauden loppuun, joka maksimoi markkinoiden osuuden ja vähätteli valtion osuutta, ja tarvitsemme uuden yhdistelmän, jossa sekä valtio että markkinat asettuvat oikeille paikoilleen, jotta saadaan aikaan hyvin hallitut kansainväliset ja kansalliset järjestelyt, jotka voivat edistää kestävää talouskasvua. Tämä on seuraavan aikakauden haaste.
Rouva Junker sanoi, että meidän on korostettava kestävää kehitystä. Haluan vain painottaa, että kansainväliseen köyhyyden poistamisen strategiaan kuuluu sitoutuminen siihen, että jokaisella maalla olisi oltava oma kestävän kehityksen suunnitelmansa, jotta maa voisi edistää kehitystä, jossa maan luonnonvaroja ei käytetä loppuun niin, että ne eivät kestä.
Rouva Günther sanoi, että terveyden edistäminen on osa köyhyyden poistamista. Se on aivan oikein, ja koruttomat tilastot kauheasta lapsikuolleisuudesta, matalasta odotettavissa olevasta elin-iästä tai äitikuolleisuudesta ovat osa maailman köyhyyden kokonaiskuvasta. Toisaalta yksi tärkeimmistä tavoitteista köyhyyden poistamiseksi on perusterveydenhuollon tarjoaminen kaikille ihmisille maailmassa vuoteen 2015 mennessä ja se, että jokainen saa sukupuolisuuteen ja suvunjatkamiseen liittyvää terveyden hoitoa ja että äiti- ja lapsikuolleisuus alenee. Olen siis todellakin samaa mieltä siitä, että tämä on osa köyhyyden poistamisen prosessia.
Rouva Dybkjær painotti sitä, että vähiten kehittyneiden maiden olisi saatava samanlaiset oikeudet kuuluvatpa ne AKT-maihin tai eivät. Se on aivan oikein. Se oli yksi aikaisemmassa yleisten asioiden neuvostossa sovituista sitoumuksista. Meidän on varmistettava, että se pannaan täytäntöön. Olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka sanovat, että jos ajatellaan järkevästi, köyhimpien maiden pitäisi tulla osaksi AKT-maita. Mutta itse asiassa AKT-maat ovat vastahakoisia, ja monet köyhimmistä maista eivät halua liittyä niihin. Meidän on varmistettava se, että niitä kohdellaan yhdenvertaisina sekä kauppaan pääsyssä että kehitysavussa. Sitten kohtelemme maita tasa-arvoisesti käytännössä, vaikka emme tee niin teoriassa.
Olen kiitollinen herra Macartneylle hänen huomautuksistaan. Hän otti esiin kysymyksen Jubilee 2000 -kampanjasta ja veloista. Neuvosto tukee vilpittömästi erittäin velkaantuneita köyhiä maita koskevaa aloitetta (HIPC). Meidän kaikkein on nopeutettava sen täytäntöönpanoa ja pyrittävä varmistamaan, että jokainen erittäin velkaantunut maa on saa velkansa lähes kestävälle tasolle vuoteen 2000 mennessä.
Herra Amadeo sanoi, että meidän on annettava enemmän apua kaikkein heikoimmille. Tuo on osa laajaa kehitysapusopimusta, jonka mukaan kaikkein köyhimpien maiden investointitarpeet ja keskituloisten maiden teknisen yhteistyön tarpeet olisi eroteltava toisistaan, ja olisi sijoitettava enemmän varoja terveyttä, koulutusta ynnä muita sellaisia koskeviin investointeihin kaikkein köyhimmissä maissa.
Rouva Baldi sanoi, että luonnonvaroille ei niinä aikoina annettu kylliksi arvoa. Haluaisin taas viitata siihen, että köyhyyden poistamisen strategiassa sitoudutaan kestävän kehityksen strategiaan, johon jokaisen kehitysmaan luonnonvarat kuuluvat. Meidän on saatava asia kohdalleen.
Siitä, että meidän on vahvistettava kumppanuutta, ollaan vahvasti yksimielisiä. Kumppanuus merkitsee yhdenvertaisten välistä suhdetta, ja kuitenkin eräs jäsenistä väitti, että meillä olisi oltava ihmisoikeuksiin liittyviä ehtoja. Kokemus kehityksestä osoittaa, että jos määrätään ehtoja, kehitys ei ole tehokasta. Kumppanuuden on perustuttava siihen, että olemme yhtä mieltä siitä, että köyhyys on poistettava, ja tämä edellyttää demokratian kunnioittamista, ihmisoikeuksia ja hyvää hallintoa; niissä puitteissa voimme sitten yhdenvertaisina sopia täytäntöönpanon yksityiskohdista.
Yhdyn herra Howittin hajauttamista koskeviin pyrkimyksiin. Komissiossa ja neuvostossa ollaan vahvasti yksimielisiä siitä, että meidän on ponnisteltava siihen suuntaan. Minulla on yksi varaus: ei ole mahdollista, että kaikki jäsenvaltiot sekä komissio työskentelevät kansalaisjärjestöjen kanssa kaikkialla. Meidän on hajautettava ponnistelumme ja päätettävä, millä aloilla jäsenvaltioiden ja millä aloilla komission olisi otettava johto käsiinsä. Meidän ei pitäisi kompastella toisiimme yhteistyömme yksityiskohdissa.
Viimeinen kohta, jonka rouva Lööw otti esille, on väestönkasvu. Vuonna 1945 ihmisiä oli 2, 6 miljardia, nyt meitä on 5, 7 miljardia ja vuoteen 2015 mennessä maapallon väestö on vähintään 10 miljardia. Jos poistamme köyhyyden ja parannamme terveydenhuoltoon ja koulutukseen pääsyä, väestö kasvaa noin 15 miljardiin, minkä jälkeen se on kestävä. Jos emme kehitä maailmantaloutta, väestön määrä kasvaa paljon tuon ylitse ja alkaa kuluttaa maailman varoja tavalla, joka ei ole kestävä. Se on osa kehityksen haastetta, että luovutamme seuraavalle sukupolvelle kestävän maailman, ja sen saavuttamiseksi on ehdottoman tärkeää, että onnistumme näissä pyrkimyksissämme.
Olen hyvin optimistinen sen suhteen, että edistymme kehitysyhteistyömme tehokkuudessa. Parlamentin, neuvoston ja komission välinen yhteisymmärrys lupaa erittäin hyvää tuleville pyrkimyksillemme.

Van Putten
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajan antamien vastausten laajuus ja selkeys tekevät minuun vaikutuksen, mutta yhtä kohtaa en ymmärtänyt, ja se on menettelyjen monimutkaisuus. Menettelyistä on tulossa niin monimutkaisia, että ne ovat vakava pelote. Se oli yksi syy siihen, että kaikkia Lomén tukia ei hyödynnetty ja siihen, että se oli AKT-maiden kauppakamareiden sekä nais- ja ympäristöryhmien osalta luoksepääsemätön. Voitteko te, ja ehkä myös komissaari, syventyä tuohon kysymykseen?

Short
Saanko hyvin lyhyesti viitata menettelyjen monimutkaisuuteen? Jos tarkastelette Lomén sopimusta, se on valtavan monimutkainen ja siihen liittyvät rahoituskanavat ovat erittäin monimutkaisia, ja me olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että niitä on yksinkertaistettava. Hallintoa on hajautettava, jotta se ei olisi niin hidas ja monimutkainen vaan tehokkaampi. Komissiossa ja neuvostossa ollaan sitä mieltä, että meidän on tehtävä nuo parannukset. Tällä hetkellä, kuten tiedätte, meidän on vaikeaa jakaa käytettävissä olevia varoja kaikkiin aloihin liittyvissä Euroopan unionin pyrkimyksissä. Meidän on parannettava kykyämme tehdä niin. Siitä ollaan samaa mieltä.

Robles Piquer
Arvoisa puhemies, haluan vain tietää aikovatko herra komissaari ja rouva neuvoston puheenjohtaja sanoa jotain Yhdysvaltojen presidentin vierailusta nyt täällä tai myöhemmin kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa.

Puhemies
Herra Robles, ehkä voisin pyytää heitä vastaamaan kirjallisesti, koska tälle keskustelulle varattu aika on lopussa. Jäsenet tuntevat menettelytavan. Ensin me keskustelemme, ja kysymyksille on varattu erillinen aika. Minun on mentävä eteenpäin. Haluaisin kiittää kaikkia, jotka osallistuivat keskusteluun, erityisesti neuvoston puheenjohtajaa.

EU: n ja Venäjän suhteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lalumièren laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0060/98) komission tiedonannosta " Euroopan unioni ja Venäjä: suhde tulevaisuudessa" ja toimintaohjelmasta " Tulevat Venäjän-suhteet" (KOM(95)0223 - C4-0217/95-6440/96 - C4-0415/96).

Lalumière
Arvoisa puhemies, Venäjään liittyvän kysymyksen sekä täällä tarkasteltavan Euroopan unionin ja Venäjän suhteisiin liittyvän kysymyksen käsitteleminen edellyttää suurta vaatimattomuutta. Aihe on valtava, kuten itse maakin. Aihe on vaikea, koska tilanne on niin epävakaa ja arvaamaton. Lisään vielä, että aihe on omaperäinen siinä mielessä, että Venäjällä on ainutlaatuinen paikka kansainvälisissä suhteissamme. Venäjästä, joka on kiinteä osa Euroopan historiaa, tuli Neuvostoliiton osana uhkaava ja pelottava maailmanvalta, jossa on nykyään mullistuksia, joilla voi olla joko hyvät tai huonot seuraukset. Mutta joka tapauksessa tämän kehityksen, jota emme juurikaan hallitse, seuraukset ovat meidän kannaltamme katsottuna erittäin tärkeitä.
Tämän mietinnön laatimisen jälkeen viime aikoina on sattunut poliittisia tapahtumia. Viittaan pääministeri Tsernomyrdinin eroon ja nuoren uudistusmielisen Kirijenkon nimittämiseen pääministeriksi. Niin huomiota herättäviä kuin tämä tapaus ja sitä edeltänyt presidentti Jeltsinin sairaus olivatkin, niiden vuoksi ei ole syytä muuttaa mietinnössä esitettyjä analyyseja ja ehdotuksia. Itse asiassa ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunta ja lausunnon valmistelijat, minä itse, me olemme yrittäneet kovasti pysytellä olosuhteiden ja yksityiskohtien yläpuolella, ja pyrkineet tuomaan esiin ne suuntaviivat, joita Euroopan unioni voisi noudattaa Venäjän politiikassaan nyt ja tulevaisuudessa. Noudatamme siinä sitä menetelmää, jonka komissio aloitti erityisesti vuoden 1995 tiedonannossaan "Euroopan unioni ja Venäjä: suhde tulevaisuudessa" , mutta menemme varmasti pitemmälle kuin komission teksti.
Jotkut ehkä sanovat, että on varomatonta yrittää määritellä tulevan politiikan linjoja, koska Venäjän tilanne on niin arvaamaton. Sallikaa minun korostaa tätä seikkaa. Olisi vakava poliittinen virhe tyytyä tarkkailemaan ja auttamaan Venäjää välimatkan päästä, ja odottaa, että asiat järjestyvät, ennen kuin etenemme pitemmälle. Halusimmepa sitä tai emme, Venäjä on naapurimme, emmekä voi tyytyä vain reagoimaan siellä sattuviin tapahtumiin. Meidän on toimittava tietoisena siitä, mitä haluamme.
Tämä Venäjän politiikka edellyttäisi tietenkin sitä, että Euroopan unioni harjoittaisi yhtä ainoaa todellista ulkopolitiikkaa, että sillä olisi ulkopoliittisia tavoitteita ja että sillä olisi tämän politiikan laatimiseen tarvittavat keinot. Valitettavasti olemme tässä asiassa vielä lapsenkengissä. Euroopan unioni toimii vielä tapauskohtaisesti ja auttaa Venäjää tapauskohtaisesti, sillä Euroopan unioni ei ole poliittinen kokonaisuus, se ei ole vielä sellainen poliittinen kokonaisuus, joka pystyisi olemaan yksin vastapainona Venäjälle.
Teen lyhyen yhteenvedon niistä linjoista, joita voisimme noudattaa Venäjän politiikassamme. Yllätytte ehkä siitä, että ensimmäisenä painopisteenä on venäläisen yhteiskunnan vahvistaminen. Näyttää itse asiassa siltä, ettei Venäjän kanssa voi solmia minkäänlaisia kestäviä siteitä, ennen kuin se selviää sen yhteiskuntaa koettelevasta kriisistä. Se edellyttää sitä, että nyt aloitetut talousuudistukset, poliittiset uudistukset ja oikeudelliset uudistukset onnistuvat. Älkäämme unohtako, että Venäjällä ei vielä vähän aikaa sitten tunnettu oikeusvaltiota. Se edellyttää myös sitä, että yhteiskunnasta tehdään yhtenäisempi ja tasa-arvoisempi, sellainen, jossa nykyiset valtavat yhteiskunnalliset ongelmat voidaan ratkaista. Euroopan unioni on jo tehnyt paljon Venäjän auttamiseksi näillä aloilla, vaikka se onkin vähän, kun otetaan huomioon tämän maan valtavat tarpeet. Euroopan unionin on jatkettava tätä apua TACIS-ohjelman tai muiden ohjelmien puitteissa.
Lisäksi Euroopan unionin on jatkettava laajan kumppanuuden kehittämistä viime joulukuussa voimaan tulleen sopimuksen perusteella. Mielestäni tämä kumppanuus- ja yhteistyösopimus on kuitenkin vain lähtökohta. Meidän olisi kehitettävä Venäjän kanssa lukuisia ja lujia suhteita kaikilla aloilla: talouden, kulttuurin, tieteen, tutkimuksen, ympäristönsuojelun ynnä muilla sellaisilla aloilla.
Mutta kumppanuutemme ja yhteistyömme on vietävä vieläkin pitemmälle, ja sen on ulotuttava aloille, jotka liittyvät enemmän politiikkaan. Ensinnäkin on kysymys turvallisuudesta, meidän turvallisuudestamme Euroopassa. Sukupolvemme muistaa varmasti vieläkin sen, että Neuvostoliitto oli uhka, joka vaaransi meidän turvallisuutemme. Meidän on vaikea kuvitella sellaista järjestelmää, jossa Venäjä olisi täysipainoisesti osa turvallisuuttamme, ja kuitenkin nyt on tehtävä työtä juuri sen saavuttamiseksi. Sama koskee myös sitä, että meidän on työskenneltävä koko Eurooppaa koskevan uuden poliittisen arkkitehtuurin luomiseksi, joka yhdistää Euroopan unionin ja Venäjän.
Minkälaisia nämä uudet rakenteet ja tämä uusi arkkitehtuuri ovat? Me emme voi vielä muuta kuin olettaa, että ne ovat yhteinen koti ja eurooppalainen konfederaatio. Ajatuksia on esitetty. Pohdiskelua on jatkettava, ja on tehtävä lisää ehdotuksia, sillä niin totta on se, että Venäjästä on tultava täysivaltainen kumppani uudessa Euroopassa.

Kittelmann
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, ensinnäkin kiitokseni esittelijälle hänen mietintönsä johdosta. Tehdyn kumppanuussopimuksen esittelijänä seuraan luonnollisesti hyvin kiinnostuneena, miten taloudellinen ja poliittinen tilanne kehittyy EU: n ja Venäjän välillä. Euroopan kansanpuolueen ryhmälle Venäjä pysyy merkittävänä kumppanina kansainvälisessä politiikassa. Kollegani selvittävät asiaa myöhemmin tarkemmin.
Tiedämme kaikki, että tarvitsemme kärsivällisyyttä Venäjällä tapahtuvan kehityksen osalta, että meidän on oltava auttavaisia ja että meidän olisi ymmärrettävä monia Venäjällä syntyviä kehityssuuntauksia. Juuri silloin kun on erittäin vaikeaa, täytyy muistuttaa siitä, että molemminpuolinen etu ei perustu ainoastaan Venäjän kehitykseen ja sen menestykseen, vaan myös meidän politiikkamme integroitumiseen. Venäjä on tosin maailmanpoliittinen tekijä, mutta välillä se hoitaa ongelmansa hyvin kömpelösti. Silloin olisi hyvä - rouva Lalumière sanoi niin - että meillä olisi yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka. Mutta niin kauan kuin se ei ole mahdollista, olisi suotavaa, että Venäjä olisi G7-ryhmän jäsen. Olisi suotavaa, että Jacques Chirac ja liittokansleri Kohl yrittäisivät nyt rakentaa kolmisuhteen vahvistamaan Venäjän politiikan itsevarmuutta ja itseluottamusta, jotka eivät juuri ole erityisen korkealla.
Venäjän kanssa käytävän ajatustenvaihdon pitäisi johtaa myös itseluottamuksen rakentamiseen sitomalla Venäjä Maailman kauppajärjestöön, kunhan ehdot ensin täyttyvät, lisäksi on osoitettava ymmärrystä Venäjän asemalle YK: ssa; tosin siinäkin on huomattava, että Venäjällä on paljon enemmän kokemusta kuin vain vastata politiikkaan tietyillä aloilla käyttämällä vetooikeuttaan.
Sopimuksessamme olemme sitoutuneet taloudelliseen apuun, ja tiedämme, että antamamme apu on kuumille kiville heitettyä vettä. On omien etujemme mukaista olla vaarantamatta Venäjän uudistusprosessia, jotta siitä eivät hyötyisi radikaalit ääriryhmät, jotka osittain mellakoivat ennen kaikkea Venäjän ulkopuolella. On myös meidän etujemme mukaista, että Venäjällä vallitsee demokratia. Meidän pitäisi tehdä kaikkemme kehittääksemme sitä.

Schiedermeier
Arvoisa puhemies, aluepoliittisen valiokunnan esittelijänä toivon kuten aiemminkin Venäjää Euroopan unionin kumppaniksi. Jäsenvaltioiden ja Venäjän väliset siteet politiikan, kaupan ja kulttuurin alalla ovat satoja vuosia vanhat. Berliinin muurin murtumisesta ja entisen Neuvostoliiton hajoamisesta lähtien Venäjä on toteuttanut laajamittaista poliittista ja taloudellista muutosta. Ratkaiseva kysymys kuuluu yhä edelleen: kääntyykö Venäjä sisäänpäin vai onnistuuko se sitä vastoin pitämään asemansa kansainvälisellä näyttämöllä ja maailmantaloudessa tai jopa parantamaan sitä?
Suurvaltana Venäjä on avainasemassa koko Euroopan mantereen vakautta ajatellen. Senkin vuoksi EU solmi Venäjän kanssa 1. joulukuuta 1997 kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen ja päätti 13. toukokuuta 1996 toimintaohjelmasta ministerineuvostossa. Vapaakauppa-aluetta käsitteleviin neuvotteluihin ryhdytään luultavasti vuonna 1998. Tämä kumppanuus voi kuitenkin kehittyä vain, jos vähimmäismäärä poliittisia ja taloudellisia ehtoja täyttyy. Kumppanuus on ennen kaikkea mahdollista vain silloin, jos Venäjä kunnioittaa demokratiaa, ihmisoikeuksia ja vähemmistöjen oikeuksia.
Viimeisimmät presidentinvaalit sujuivat aivan tyydyttävästi. Silti on vielä jäljellä - kuten koko hallituksen hajottaminen osoittaauseita epävarmuustekijöitä. Euroopan unionin on pysyteltävä valppaana, ja jokaiseen vakavaan demokraattisten perusoikeuksien loukkaamiseen pitäisi reagoida nopeasti keskeyttämällä yhteisön apu. Aloitettu vapauttamisprosessi on vaikea ja se on saatava menestymään meidän tuellamme, se on meille selvää. Siihen tarvitaan kiireellisesti alueiden välistä ja rajat ylittävää yhteistyötä. INTERREG- ja TACIS-ohjelmat on suunnattava ennen kaikkea Venäjän ja Suomen väliselle rajalle. EU: n jäsenmaiden ja Venäjän federaation Barentsinmereen ja Itämereen rajoittuvien alueiden tulisi solmia uudelleen satoja vuosia vanhat taloudelliset suhteet ja kulttuurisuhteet.
Lopuksi ja kaiken päätteeksi on myös työskenneltävä balttilais-euroarktisen talousvyöhykkeen hyväksi, joka käsittää Skandinavian maat, Baltian maat ja Venäjän. Näin voisi syntyä hyvä kumppanuussuhde, joka edistää ratkaisevasti venäläisen yhteiskunnan lujittumista ja siten koko Euroopan mantereen vakautta. Sitä minä toivon, sillä niin voidaan myöskin taata jatkuva rauha mantereellamme.

Ryynänen
Arvoisa puhemies, kulttuurivaliokunnan puolesta haluan onnitella rouva Lalumièreä erinomaisesta mietinnöstä.
Venäjää ja Euroopan unionin jäsenmaita yhdistävät siteet ovat vuosisatoja vanhoja. Venäjällä on myös merkitystä sillanrakentajana Euroopan ja Aasian maiden välillä. Kun Euroopan unioni määrittelee suhdettaan Venäjään, on yhteistyöpolitiikan keskeisenä tavoitteena läntisten demokraattisten periaatteiden edistäminen.
Venäjä kuitenkin kulkee omaleimaista kehitystietään maantieteellisesti, luonnonvaroiltaan, väestöltään ja kulttuuriltaan suurvaltana. Kehitys Venäjällä tapahtuu usein ennakoimattomasti, jopa kaoottisesti, ei läntistä mallia tai aikataulua noudattaen. Siksi Venäjän erityispiirteiden ymmärtäminen on avaintekijä Euroopan unionin ja Venäjän välisen yhteistyön onnistumiselle.
Kulttuurivaliokunta korostaakin molemminpuolisen ymmärtämyksen ja luottamuksen lisäämistä tehostamalla kulttuurin tuntemusta, koulutus- ja tutkimusyhteistyötä sekä vaihto-ohjelmia. Venäjän rikas kulttuuriperintö on tehtävä tunnetuksi monine vähemmistökulttuureineen, joiden elinvoimaa on erityisesti tuettava.
Venäjän kulttuuriperintö on kuitenkin uhattuna taloudellisten vaikeuksien ja välinpitämättömyyden paineissa. Euroopan unionin pitäisi auttaa Venäjää laatimaan järjestelmällinen selvitys kulttuuriperinnöstään, edistää tiedonvaihtoa ja kulttuurialan ammattilaisten koulutusta sekä rohkaista lainsäädännöllisiin toimiin kulttuurialan tukemiseksi. Yhteistyön haaste on ennen kaikkea tukea kansalaisyhteiskunnan ja paikallisdemokratian kehittymistä Venäjällä.
Rajanaapuruus Venäjän kanssa tarjoaa uusia mahdollisuuksia yhteistyön kehittämiselle erityisesti Itämeren ja Barentsin alueiden valtioiden kesken. TACIS-INTERREG-cross-border -yhteistyötä samoin kuin TACIS-PHARE-yhteistyötä on vahvistettava. Mutta varsinainen koulutusyhteistyö ei voi tapahtua vain TACIS-hankkeiden kautta, vaan siihen tarvitaan Euroopan koulutussäätiön vahvistamista tai kokonaan oma rahasto. Joka tapauksessa resursseja on lisättävä ja yhteistyötä on tehtävä tasavertaisten partnerien keskinäisen vaihdon pohjalta.

Truscott
Arvoisa puhemies, saanen aivan ensimmäiseksi sanoa sosialistiryhmän puolesta, että ryhmämme suhtautuu myönteisesti rouva Lalumièren ajankohtaiseen mietintöön Venäjästä? On kuitenkin valitettavaa, että 62 lisätarkistusta jätettiin käsiteltäväksi täysistunnossa niiden yli 90: n jälkeen, joita oli pohdittu jo valiokuntavaiheessa. Elämme kuitenkin ratkaisevia aikoja Venäjän talouden ja demokratian uudistusprosessin kehityksessä, ja EU: n suhteet Venäjään tulevaisuudessa voivat olla elintärkeässä osassa tukemassa ja antamassa uutta voimaa uudistuspyrkimyksille Venäjän federaatiossa.
Monille ihmisille Venäjällä Neuvostoliiton loppu ja sen alku, että talous siirtyi komentotaloudesta markkinatalouteen eivät ole johtaneet selviin parannuksiin heidän elintasossaan. On syytä toivoa, että uuden pääministerin nimitys johtaa Venäjän hallituksen saattamiseen uudelleen tasapainoon siten, että demokratian ja talouden uudistusprosessia painotetaan enemmän. EU: n ja Euroopan parlamentin on käytettävä vaikutusvaltaansa TACIS- ja demokratiaohjelman kautta, kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen ja juuri perustetun parlamentaarisen yhteistyöneuvoston kautta. Ihmisoikeudet ovat aina korkealla esityslistan kärjessä, ja parlamentin on jatkettava uskonnonvapauslain valvomista Venäjällä. Parlamentin on tuettava aloitteita, jotka koskevat kansainvälisen rikollisuuden vastustamista, oikeudellista uudistusta, naiskauppaa, köyhyyden torjuntaa ja heikkoa terveyttä, ja rohkaistava Venäjän federaatiota WTO: n jäsenyyteen.
Turvallisuusrintamalla on tärkeää välttää Euroopan jakautumista jälleen kerran kahteen leiriin. Venäjää - perustuen NATOn ja Venäjän federaation keskinäiseen peruskirjaan - ei saa sulkea pois keskusteluista, jotka koskevat tulevaisuuden Euroopan turvallisuusrakenteita 2000-luvulla. ETYJillä ja Euroopan neuvostolla on myös tehtävänsä samoin kuin on Venäjän ja sen naapurialueiden parantuneilla suhteillakin. Neuvoston on tehtävä osansa - ja toivon, että komissaari van den Broek tukee tätä - uudenlaisen suhteen luomisessa uuden Venäjän kanssa.

Lambrias
Arvoisa puhemies, on kulunut jo kymmenen vuotta historian ehkä suurimmasta maanjäristyksestä, Moskovan johdolla kommunismin rakentamiseen pyrkivien hallintojärjestelmien kaatumisesta ilman verenvuodatusta ja väkivaltaa. Silloin tätä mullistavaa muutosta, kylmän sodan ja kahden suurvallan vastakkainasettelun loppua sekä kansojen vapautumista dogmien tyranniasta tervehdittiin ilomielin, ja se merkitsi demokratian ideologista voittoa.
Alkuinnostuksen jälkeen kuitenkaan vapautuneet valtiot eivät kohdanneet rohkeasti esiin tulleita ongelmia niiden laajuuden ja vakavuuden edellyttämällä tavalla. Ei ryhdytty ajoissa harjoittamaan kokonaisvaltaista, ennakkoluulotonta ja näkemyksellistä strategiaa, joka olisi ilmaissut tuloksellisesti kansainvälistä solidaarisuutta. Venäjän tänä aikana toistuvat koettelemukset ovat soittaneet hätäkelloja paluusta pimeään menneisyyteen, jopa verilöylystä. Vaikka ääri-ilmiöiltä vältyttiin, uuden hallinnon toimintavaikeudet ilmenevät edelleen kaikilla alueilla taloudesta ja yhteiskunnallisesta epätasa-arvosta sisäiseen turvallisuuteen, terveydenhoidosta rikollisuuteen ja ympäristön alennustilaan. Sitä ilmentävät myös toissapäiväiset mullistukset hallituksen korkeimmalla tasolla. Kukaan ei voi iloita niistä suunnattomista vaikeuksista, joita Venäjä, valtava maa, jonka kansa on sankarillinen, jolla on rikas historiallinen menneisyys ja henkinen perintö, joutuu kohtaamaan kymmenen vuotta muutoksen jälkeen. Päinvastoin, olisi kaikkien etujen mukaista edistää demokratian vakiintumista ja yhteiskunnan kehittymistä, jotta Venäjä voisi esittää sille kuuluvaa osaa Euroopan mantereen sisä- ja ulkopuolella.
Rouva Lalumière ansaitsee kiitokset osuvasta ja seikkaperäisestä mietinnöstä, jossa pohditaan, minkälaista strategiaa tulisi noudattaa. Venäjän ongelmat ovat kuitenkin niin monimuotoisia, että esitetyt tarkistukset ovat oikeutettuja, ne rikastuttavat kokonaisnäkemystä ja selkeyttävät strategian soveltamista. On nimittäin ensiarvoisen tärkeää aloittaa tämän strategian soveltaminen rinnakkain jo alkaneen laajenemisprosessin kanssa.

Carrère D'Encausse
Arvoisa puhemies, Venäjää, josta keskustelemme, ei voi verrata Unkariin, joka on demokraattisen siirtymäkauden malliesimerkki - kaikenlainen virheellinen vertailu olisi poliittinen virhe.
Venäjä on ollut kommunismin vallassa 75 vuotta eli kolmen sukupolven ajan. Se merkitsee sitä, ettei sillä ole minkäänlaista muistia vuosien 1905-1914 lyhyestä demokratiakokeilusta eikä vuosisadan alun uskomattomasta talouskehityksestä tai yrittämisen hengestä. Tällainen tapaus, jossa kansakunnan muisti, jonka tilalla on ollut 75 vuoden aikana pelkkä yksipuoluejärjestelmä ja suunnitelmatalous, pyyhitään yli, on ainutlaatuinen historiassa.
Lisäksi venäläinen yhteiskunta on kokenut väestönkasvun osalta vertaansa vailla olevan murhenäytelmän. Vuodesta 1970 lähtien - eikä vuodesta 1991 lähtien, niin kuin väitetään - keskimääräinen elinikä on laskenut jatkuvasti. Tämä kertoo yhteiskunnan epätoivosta. Se on ennenkuulumaton ilmiö.
Venäjän ponnisteluja oikeusvaltion ja markkinatalouden luomiseksi on arvioitava juuri tätä taustaa vasten. Oikeusvaltio ei ole vielä täydellinen, mutta älkäämme unohtako, että ilkeistä ennustuksista huolimatta kaikki valtakunnalliset ja paikallisvaalit on järjestetty vuoden 1993 jälkeen ajallaan ja että ne ovat olleet asiantuntijoiden mukaan asianmukaisia. Kaikki keskushallinnolliset ja alueelliset elimet toimivat. Vakavia kriisejä on puhjennut, erityisesti Tsetsenian sota. Ne kuuluvat jo menneisyyteen.
Markkinatalouden tiellä on suuria vaikeuksia, varsinkin neuvostojärjestelmän ajoilta peräisin oleva lahjonta ja talouden yleinen romahtaminen, joka ei myöskään tapahtunut vuonna 1991. Neuvostoliittolaiset asiantuntijat analysoivat sitä jo vuonna 1982 Novosibirskin kertomuksessa, jossa järjestelmän epäonnistuminen todettiin.
Talouden uudistaminen on vaikeaa tällaisessa asiayhteydessä, mutta ensimmäisiä elpymisen merkkejä on havaittu. Uudistukset ovat eriyttäneet yhteiskuntaa, mutta älkäämme pelkistäkö tätä ilmiötä suuren köyhyyden ja upporikkaan mafian väliseksi vastakkainasetteluksi. Ne, jotka tunsivat Neuvostoliiton pohjimmiltaan, tietävät, että kaikki olivat siihen aikaan köyhiä, lukuun ottamatta johtavassa asemassa olevaa yhteiskuntaluokkaa. Nykyään 50 % väestöstä on köyhiä - se on totta - mutta lopun 50 %: n elintaso nousee koko ajan, ja keskiluokka on jo olemassa.
Herra puhemies, hyvät kollegat, Venäjällä on huomattavia luonnonvaroja ja erittäin korkeasti koulutettu väestö, toisinaan korkeammin koulutettu kuin vanhoissa demokratioissamme. Se merkitsee sitä, että se saa oletettavasti lähitulevaisuudessa kurottua umpeen politiikassa ja taloudessa kaiken sen, missä se on jäänyt jälkeen, aivan kuten se oli tekemäisillään vuosisadan alussa, ennen kuin vallankumous pysäytti tämän uudenaikaistamisen etenemisen.
Venäjä on maa, joka on ollut osa historiaamme ja joka ponnistelee nykyään voimakkaasti, jotta se olisi meidän kaltaisemme. Jos annamme tunnustusta näille ponnisteluille, jos osaamme arvioida saavutettua edistystä suhteessa siihen tuhoon, josta maa on nousemassa, tarjoamme Euroopalle - meidän Euroopallemme - sellaisen yhteistyöalueen, joka vahvistaa Euroopan turvallisuutta, vaurautta ja henkistä rikastumista. Jos kieltäydymme tunnustamasta käynnissä olevan muutoksen laajuutta, jos emme sitoudu täysin auttamaan Venäjää, tämä maa saattaa kääntyä aivan luonnollisesti muiden maiden puoleen, jotka tarjoavat sille apuaan. Se kääntyy Yhdysvaltojen, Aasian tai islamilaisen maailman puoleen, ja meidän osamme mantereesta heikentyy.
Tässä oli kaikki se, mitä saamme tietää rouva Lalumièren erinomaisesta mietinnöstä. Ryhmäni kannattaa sitä ja toivoo, ettei sitä muuteta.

Väyrynen
Arvoisa puhemies, pyydän saada liberaaliryhmän nimissä kiittää ja onnitella rouva Lalumièreä hänen laatimansa mietinnön johdosta. Mietintö osoittaa, kuinka vahvan asiantuntemuksen hän on hankkinut muun muassa ansiokkaassa toiminnassaan Euroopan neuvoston pääsihteerinä.
Venäjällä tulee olla keskeinen asema Euroopan unionin ulkosuhteissa. Venäjä on edelleen suurvalta ja sen kehityksellä on ratkaiseva merkitys unionin jäsenmaiden turvallisuudelle ja hyvinvoinnille. Unionilla on viimeksi toteutetun laajennuksen jälkeen pitkä yhteinen maaraja Venäjän kanssa ja pian käynnistyvä seuraava laajennus pidentää tätä yhteistä rajaa entisestään. Unionin laajeneminen vahvistaa etujen yhteyttä EU: n ja Venäjän välillä.
Itälaajennus tulee olemaan paljon mittavampi kuin mitä yleensä on ymmärretty. Kaikki itäisen Euroopan maat, Venäjä mukaan lukien, ovat matkalla kohti demokratiaa ja markkinataloutta. Ennen pitkää ne kaikki tulevat täyttämään jäsenyyden edellytyksenä olevat Kööpenhaminan kriteerit. Tästä huolimatta parlamentin ei tulisi liberaaliryhmän mielestä ottaa nyt mitenkään kantaa Venäjän jäsenyyteen unionissa.
Rouva Lalumièren ansiokkaassa mietinnössä oli alunperin ja on edelleen joitakin muotoiluja, jotka saattavat luoda mielikuvaa Euroopan uudesta kahtiajaosta, jonka yhtenä osapuolena olisi Venäjä ja toisena koko muu Eurooppa. Tämän mielikuvan välttämiseksi ehdotamme Euroopan neuvostoa ja ETY-järjestöä käsittelevään kappaleeseen 57 uutta muotoilua, jossa sanonta " toimia linkkinä maanosan kahden osan välillä" korvataan sanoilla " edistää aitoa pan-eurooppalaista yhteistyötä" .
Liberaaliryhmä ehdottaa mietintöön uutta kappaletta, jossa korostetaan EU: n pohjoisen ulottuvuuden merkitystä ja edellytetään, että Venäjän kanssa ryhdytään tiiviiseen yhteistyöhön Itämeren valtioiden neuvoston, Barentsin euroarktisen neuvoston ja arktisen neuvoston puitteissa. Toivomme, että tämä kappale tulee hyväksytyksi.

Carnero González
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin on tuettava mahdollisimman laajaa Venäjän federaation suhteiden ja sen kanssa käytävän yhteistyön kehittämistä. On mahdotonta rakentaa vakaata Eurooppaan kääntämällä selkänsä tälle maalle tai yrittämällä eristää se. Sen vuoksi Euroopan unionin laajenemista Keski- ja Itä-Euroopan maihin tai NATOn laajenemista itään on täydennettävä vahvistamalla suhteellisesti myös Moskovan suhteita. Neuvoston esittämän suunnitelman sekä komission antamien ehdotusten, ja tietenkin 1994 Venäjän federaation kanssa allekirjoitetun juuri voimaan astuneen sopimuksen on tähdättävä tähän tavoitteeseen.
Venäjä elää vaikeaa siirtymäkautta - poliittisessa mielessä - Boris Jeltsinin autoritaarisen presidentinvallan leimaamassa demokratiassa. Esimerkkejä tästä ovat olleet parlamentin valtaus - vuosia sitten - Tsetsenian sota ja viimeisin hallituskriisi, puhumattakaan yleisestä monien ihmisoikeuksien loukkaamisesta.
Tämän autoritaarisuuden vuoksi Venäjällä on heikkoja instituutioita. Syvä taloudellinen kriisi on syntynyt ääriliberalistisen asennoitumisen tuloksena, ja tietenkin maassa vallitsee erittäin vakava yhteiskunnallinen kriisi, joka ilmenee köyhyytenä, julkisten virkamiesten maksamattomina palkkoina tai jopa, vaikka se tuntuukin uskomattomalta, väestön elintason ja odotettavissa olevan eliniän alenemisena.
Kyse on tasa-arvoon perustuvasta yhteistyöstä Venäjän kanssa sekä toimimisesta sen hyväksi, että Euroopan unionilla on sosiaalistaloudellisesti vahva kumppani. Kumppani on välttämätön Euroopan turvallisuuden kannalta, Euroopan ja Venäjän välisen turvallisuuden ja yhteistyön kannalta, jotka eivät voi perustua ainoastaan Moskovan ja NATOn allekirjoittamaan perustamisasiakirjaan, vaan myös ETYJin kaltaisten instanssien vahvistamiseen. Kyse on siitä, että unionilla on kumppani kansainvälisellä näyttämöllä, jolta se ei voi jäädä syrjään, kuten viimeisin Irakin kriisi ja Kosovon tilanne ovat osoittaneet.
Haluan lopettaa ilmaisemalla huoleni siitä, että Ranskan ja Saksan kaltaisilla mailla on selvästikin houkutus solmia kansalliset suhteet Venäjän federaatioon Euroopan unionin toimien ulkopuolella. Lopuksi haluan osoittaa tukevamme kokonaisuudessaan rouva Lalumière´in loistavaa mietintöä.

Schroedter
Arvoisa puhemies, lännen herkät reaktiot uskalletusta hallituksenmuodostuksesta, jolla Kremlin johtaja Jeltsin on viime päivinä yllättänyt eurooppalaiset naapurinsa, osoittavat jälleen kerran selvästi, miten kiinteästi Euroopan läntinen osa on sidoksissa Venäjään. Siksi on aivan ilmeistä, että Berliinin muurin murtumisesta Euroopalle aiheutunut haaste on Venäjän suhteiden selvittäminen ja määrittäminen uudelleen. Pohjimmiltaan Euroopan turvallisuuskysymys ratkeaa sillä, onnistuuko tasapaino Venäjän kanssa. Tätä silmällä pitäen se, mitä komissiossa kutsutaan toimintaohjelmaksi EU: n tulevista suhteista Venäjään, vaikuttaa yksittäisten toimien sekasotkulta, se vaikuttaa tavoitteettomalta, ahdasmieliseltä ja ammattitaidottomalta. On jälleen kerran osoitus yhteisen ulkopolitiikan puutteellisuudesta, että siitä ei löydy sen enempää kokonaisstrategiaa kuin laajaa käsitystäkään tästä mantereellemme keskeisestä kysymyksestä.
Mielestäni olen tällä tehnyt selväksi sen, että meille vihreille on kysymättäkin selvää, että Venäjästä, mikäli se itse niin haluaa, voi myös tulla unionin jäsen. Se joka sen kieltää, ei ainoastaan lakkauta EU-sopimuksen voimassaoloa, vaan hän kieltää myös Euroopan suuren muotoutumistehtävän. Sellainen kieltäminen henkii samaa henkeä kuin yllytys, joka laukaisi kylmän sodan sotilaallisten valtajärjestelmien laajenemisen. Se ei edistä tämän mantereen tasapainoa, rauhaa ja vakautta. Me tarvitsemme sijoitusta kumppanuuteen perustuvaan prosessiin Venäjän kanssa ja se tarkoittaa sijoittamista Euroopan rauhaan.

Tatarella
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, Alleanza Nazionale -ryhmää edustavat jäsenet suhtautuvat myönteisesti Venäjää koskevaan Euroopan unionin toimintaohjelmaan, jonka neuvosto laati toukokuussa 1996, Italian puheenjohtajakaudella.
Ohjelman tavoitteena on yhdistää mahdollisimman pitkälle erilaisia kahdenvälisiä ja yhteisön toimintoja, joilla pyritään tukemaan Venäjällä tapahtuvaa muutosta. Tarkasteltavana on viisi suurta yhteistyöaluetta: demokraattiset uudistukset sekä yhteistyö taloudellisella, oikeudellisella, ulkopoliittisella ja turvallisuuspoliittisella alalla. Tässä suhteessa Alleanza Nazionale seuraa toiveikkaana Venäjän ponnistuksia poliittisten vapauksien, demokratian kehittämisen ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen suhteen. Se on kuitenkin huolestunut joistakin epävarmuustekijöistä ja jonkinasteisesta taantumisesta näillä alueilla ja siksi se toivoo, että niiden suhteen saataisiin aikaiseksi vahvaa ja merkittävää kehitystä. Meidän on siis seurattava Venäjän kehitystä huolella ja annettava sille kaikki apumme ja tukemme unohtamatta missään vaiheessa, että vielä muutama vuosi sitten se oli alistettu kommunistisen, totalitaarisen ja vapaudenvastaisen hallituksen valtaan.
Edellytämme kuitenkin, että Venäjän hallitus kiinnittää enemmän huomiota paikallisen järjestäytyneen rikollisuuden hallintaan ja torjuntaan, sillä se on vaarallisella tavalla leviämässä kohti Eurooppaa, ja että se sitoutuu lujasti suojelemaan ympäristöä välttääkseen uudet ekologiset katastrofit ja korjatakseen aikaisempien, ympäristöongelmista piittaamattomien kommunistihallintojen aiheuttamat vakavat vauriot.
Toivomme lopuksi jatkuvan rauhan varmistamiseksi Euroopassa ja koko maailmassa, poliittisen, taloudellisen ja kulttuurialan kumppanuuden vahvistumista Venäjän kanssa, joka on tänään epäilemättä yksi maailman suurvalloista.

Krehl
Arvoisa puhemies, saanen ohjata tämän keskustelun erityisesti kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen. Tämä sopimus on meille jo nyt tehokas väline jatkuvan vuoropuhelun käymiseksi venäläisten kumppaneidemme kanssa kaikista taloudellisista ja poliittisista kysymyksistä, jotka ovat kummankin suhteissa etualalla. Emme silti saa unohtaa, että juuri parlamentit - Euroopan parlamentti ja Venäjän duuma toimivat yhteistyö- ja kumppanuussopimuksen ensimmäisen toimeenpanovaliokunnan, nimittäin parlamentaarisen yhteistyövaliokunnan kummeina, jonka puhetta johdan yhdessä venäläisen kollegani Ryshkovin kanssa. Tässä ominaisuudessa haluaisin erityisesti painottaa, kuinka hyödyllistä työ tässä valiokunnassa on ollut jo viime joulukuussa.
Voin vakuuttaa teille, että keskustelemme venäläisten kollegoidemme kanssa hyvin avoimesti EU: n ja Venäjän suhteiden yksittäisistä ongelmista ja että emme arastele puhua niistä suoraan. Erityisen tärkeää on suhteiden jatkuvuus ja vastavuoroisten vierailujen säännöllisyys, joiden avulla luottamus kasvaa kummallakin puolella huolimatta siitä, että Venäjän puolella keskustelukumppanit vaihtuvat jatkuvasti.
Mielestäni en sano liikaa, jos kuvaan kehittämämme yhteistyön muotoa tulevaisuuden venäläis-eurooppalaisen yhteistyön malliksi. Siten voimme muodostaa suhteemme venäläisten kumppaneidemme kanssa rakentaviksi ja kehittää niitä edelleen tarvitsematta keskustella Venäjän EU-jäsenyydestä. Siihen ei kummallakaan puolella ole tarvetta.
Sallinette minun huomauttaa tässä yhteydessä vielä TACIS-ohjelman merkityksestä. Rouva Lalumière kehottaa mietinnössään komissiota tukemaan tätä projektia enemmän ja vaatii, että TACIS-avun painopistealueet asetetaan jokapäiväisten elinolojen parantamiseen oikeusvaltiollisten rakenteiden rakentamisen yhteydessä. Haluaisin korostaa tätä aivan erityisesti. Tiedämme, että TACIS-ohjelmaa on vielä parannettava, mutta tiedämme myös, että ruohonjuuritason työ on myös hyvin tärkeää tulevan Venäjän ja Euroopan unionin välisen työn kannalta.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin onnitella rouva Lalumièrea hänen nerokkuutensa johdosta, sillä hän sai minut muistamaan erään entisen kollegan, herra Vergèsin, joka oli maailman parhaita asianajajia ja jolle sanoin kerran: jos minut löydettäisiin ruumiin viereltä verinen veitsi kädessä, ottaisin hänet aivan varmasti asianajajakseni.
Rouva Lalumière, jos minulle taas tapahtuisi niin, haluaisin mielelläni teidät asianajajakseni, sillä täytyy myös muistaa se, mitä täällä keskustelussa ei mainittu ja mitä kollega Carnero on korostanut, nimittäin että meidän on noudatettava suurta varovaisuutta Venäjän-suhteissamme. Haluan huomauttaa tässä ennen kaikkea seuraavasta: Venäjä on nykyään siirtomaasuhteiden purkamisen aikakaudella maailman viimeinen siirtomaavalta. Sen on Tsetsenian sota osoittanut meille yksiselitteisesti, ja siirtomaasotia tulee vielä olemaan muitakin. Joka tapauksessa minulla ei ole mitään halua nähdä jonkun 18 lapsenlapsestani kaatuvan siirtomaasodassa Venäjää puolustaessaan. Siksi emme tarvitse Venäjää Euroopan unionissa ennen kuin siirtomaasuhteet on purettu, sen jälkeen kyllä, mutta ei sitä ennen. Olkaa hiljaa!
Haluaisin myös huomauttaa siitäkin, että herra Jeltsinin viimeisin lehdistötilaisuus osoitti, miten vaarallista on antaa ydinaseiden avaimet sellaisiin käsiin. Meidän kaikkien on oltava tietoisia siitä. Siksi meidän täytyy ajatella enemmän omaa turvallisuuttamme. Tietenkään emme halua sotaa tai selkkausta Venäjän kanssa, mutta meidän on myös nähtävä selvästi, mikä on tilanne. Siksi suhtaudun epäilevästi liian myönteiseen kuvaan tilanteesta, joka pitää vain nähdä sellaisena kuin se on. Vaara on vielä edessämme.

Cars
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin Venäjän-politiikan tavoitteena on vahvistaa demokratiaa, rauhaa, kauppaa Venäjän kanssa ja taloudellista kehitystä tässä suuressa ja merkittävässä 140 miljoonan asukkaan maassa. Mikäli Venäjän kehityksestä tulee menestyksellinen, seuraavan askeleen on luonnollisesti oltava se, että Venäjästä tulee demokraattisen unionin, EU: n, jäsen. Tämän kysymyksen yhteydessä Lalumière on epävarma muuten niin hyvässä mietinnössä.
EU: n perusti kuusi valtiota, joissa oli noin 200 miljoonaa asukasta. Nyt maita on 15 ja asukkaita 370 miljoonaa. Kun EU on ottanut jäsenekseen 12 uutta siihen nyt mukaan haluavaa maata, on meitä noin puoli miljardia. Tämän kokoinen hyvin toimiva unioni voi varmasti eräänä päivänä avata ovensa ja ottaa mukaan tasapainoisen venäläisen demokratian.

Seppänen
Arvoisa puhemies, Venäjällä väkiluku alenee ja köyhyys lisääntyy. Ydinmateriaalit ja ympäristön saastuminen ovat uhka koko Euroopalle. EU on tulevaisuudessa riippuvainen Venäjän luonnonvaroista, varsinkin kaasusta. EU ei saisi luoda sellaisia sotilaallisia uhkakuvia, jotka Venäjällä koetaan kansalliseksi uhkaksi. Suomen tapaisen maan pitäisi voida pysyä liittoutumattomana, vaikka EU: lle tulisi yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka.
Rouva Lalumièren mietinnön perustelut tuovat mieleen Karl Marxin kirjan kahdeksannentoista vuosisadan diplomatian historiasta. Sitä ei koskaan julkaistu Neuvostoliitossa, koska siinä tuotiin esille Venäjän euroaasialainen perusta.
Suhtautumisessa Venäjän asioihin ei kuitenkaan saisi noudattaa kaksinaisstandardeja. Lännessä presidentti Jeltsinin diktatuuriin tai median totaaliseen indoktrinaatioon pitäisi soveltaa samoja kriteereitä kuin jos se tapahtuisi omissa maissamme. Venäläiset tarvitsevat rauhaa, terveyttä, ihmisoikeuksia, puhdasta luontoa ja toivoa, niin kuin mekin. Tasavertaista vuorovaikutusta ja yhteistyötä varten EU tarvitsee erityisen pohjoisen ulottuvuuden politiikan.

Féret
Arvoisa puhemies, kannatan innokkaasti Lalumièren mietintöä, ja onnittelen häntä asiantuntemuksesta ja tarkkanäköisyydestä.
Olen monta kertaa pahoitellut parlamentissamme sitä, että Euroopan unioni on päättänyt avata ovensa länteen Atlantin toisella puolella oleville suurpääomille ja etelään hallitsemattomille muuttoliikkeille, ja pelännyt sitä, että unioni sulkee ovensa itään, joka on juuri se ainoa alue, jonka osalta Euroopan raja on vielä piirtämättä, sillä Venäjä sijaitsee osittain kahden maanosan puolella.
Jos unionin laajeneminen kaikkiin Keski- ja Itä-Euroopan maihin on vietävä kunnialla loppuun, sitä ei voida tehdä entisen Neuvostoliiton veljesmaiden kustannuksella sillä uhalla, että rakennettaisiin uusi häpeän muuri hieman kauemmas itään. On epäilemättä epärealistista suunnitella Venäjän liittymistä siihen Euroopan unioniin, jonka me haluamme rakentaa. Olen sitä vastoin aina toiminut edistääkseni ajatusta, jonka mukaan laajentunut Euroopan unioni ja 12 Itsenäisten valtioiden yhteisön jäsenmaata yhdistettäisiin sellaiseksi rakenteeksi, josta voisi muodostua valtioliitto, jossa kummastakin osapuolesta tulisi tulevaisuuden kaksijakoisen liiton keskuksia ja joka vihdoinkin vapauttaisi kansamme Amerikan ylivallasta.
Ainoastaan tällainen koko maanosan laajuinen Eurooppa voi auttaa meitä selviämään voittajina maailmanlaajuisesta taloussodasta, jossa olemme jo hävinneet liian monta taistelua.

Theorin
Arvoisa puhemies, mietintö, jossa käsitellään tulevia Venäjän-suhteita on erittäin tärkeä. Sen vuoksi minua hämmästyttää ja minusta on erittäin valitettavaa, että muuten niin hyvin tehdyssä mietinnössä on muutamia omituisia puutteita.
Haluaisin aluksi mainita 54 kohdan, jossa esittelijä tuo selvästi esille, ettei Venäjä ole sopiva eikä toivottu jäsen EU: ssa kun "otetaan huomioon Venäjän mittasuhteet, sen Eurooppaan ja Aasiaan suuntautuvat intressit ja Euroopan unionin vahvasti yhdentynyt luonne" . Se, että Euroopan parlamentti yksipuolisesti antaa lausunnon Venäjän mahdollisesta tulevasta jäsenyydestä, ei ole sopivaa, varsinkaan kun otetaan huomioon se, ettei Venäjä ole itse asiassa anonut jäsenyyttä. Olisi suorastaan täysin sopimatonta hyväksyä 54 kohta nykyisessä muodossaan. Mikäli tällainen periaatteellinen perustelu hyväksyttäisiin Venäjän kohdalla, se voitaisiin hyvin esittää muidenkin maiden kohdalla, joiden voitaisiin ajatella hakevan EU-jäsenyyttä, esimerkiksi Valko-Venäjän, Ukrainan ja Turkin kohdalla ja niin edelleen. Huolimatta siitä, pitäisikö Venäjästä nyt tulla EU: n jäsen vai ei, tällainen kannanotto ei kuulu mietintöön. EU: n edun mukaista on pikemminkin vahvojen suhteiden luominen Venäjään, jotta voitaisiin kansainvälisesti kehittää läheisempää yhteistyötä rauhan ja turvallisuuden vahvistamiseksi ja turvaamiseksi. Euroopan rauhanyhteistyön on luonnollisesti käsitettävä alue Atlantilta Uralille.
Toinen puute, jonka haluan mainita, on 46 kohdassa, jossa esittelijä sanoo, että turvallisuussuhteita voidaan kehittää Venäjän kanssa vasta sitten, kun on päätetty Länsi-Euroopan unionin integroimisesta Euroopan unioniin. On muistettava, että NATOn laajeneminen merkitsee kaikkien venäläisten vallanpitäjien mielestä lisääntyvää turvallisuuspoliittista uhkaa Venäjälle. NATOn laajenemisen seurauksena Venäjän asevoimat vaativatkin nyt suurempaa panostusta venäläisiin ydinaseisiin. EU: lla on sen vuoksi erittäin tärkeä tehtävä lisäämisen sijaan auttaa vähentämään sitä pelkoa, jota NATOn laajeneminen Venäjälle aiheuttaa.
Lopuksi haluan vain moittia 1 kohdan a alakohdan käsittämätöntä muotoilua, nimittäin että EU: n on "tuettava sellaisen keskiluokan syntyä, johon demokratia voi juurtua" . Tällainen muotoilu kuuluu 1800-luvulle, eikä sitä pidä käyttää vuonna 1998!

Lenz
Arvoisa puhemies, haluaisin myös onnitella rouva Lalumiérea hänen vaikean mietintönsä johdosta. Vaikka esitinkin monia tarkistuksia, tiedän, että olemme sittenkin pohjimmiltamme samoilla linjoilla. Muutama päivä sitten venäläinen ihmisoikeustaistelija ja duuman jäsen Kovaljov esitti huolensa maassaan yhä vallitsevista epädemokraattisista suuntauksista. Hän on mies, joka rakastaa maataan, ja se, joka lukee hänen kirjansa Mustan korpin lento ( "Der Flug des weißen Raben" ) huomaa myös, miksi hän on istunut seitsemän vuotta vankiloissa.
Haluaisin kuitenkin vielä huomauttaa kohdasta, jota ei mainittu usein. Hän syyttää myös vanhaa ja uutta johtoeliittiä demokratian ja oikeuden halveksunnasta. Sellaisen suuren Euroopan luominen, jossa olisi vallittava rauha, vapaus, oikeusvaltion periaatteet ja demokratia, edellyttää näitä periaatteita. Euroopan unionin on otettava nämä kysymykset huomioon. Se on suurten haasteiden edessä, sillä näillä suhteilla on kauaskantoisia seurauksia juuri alkaneisiin neuvotteluihin kaikissa maissa.
Venäjä liittyi Euroopan neuvostoon, johon kaikki Euroopan unionin jäsenet kuuluvat. Siten se on sanonut "kyllä" oikeusvaltiolle, demokratialle ja ihmisoikeuksille. Se sanoi myös kyllä oikeusyhteisölle, joka on kasvanut jo vuosikymmenien ajan. Me Euroopan parlamentissa sanomme Venäjälle "kyllä" ; me tosin haluamme tiivistä yhteistyötä, mutta me kiinnitämme myös erityistä huomiota Venäjän uudistusprosessin jatkumiseen ihmisoikeuksia kunnioittavan oikeusvaltion suuntaan ja demokraattisesti toimivan kansalaisyhteiskunnan rakentamiseen ja hyväksymme sen, kun se on tarpeen.

Lehne
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, sallinette minun kertoa tämän mietintöä käsittelevän puheenvuoroni johdosta yhteistyön kehittymisestä valtuuskunnassa eli yhteisessä valiokunnassa, joka meillä on yhdessä Venäjän duuman ja liittoneuvoston kanssa. Tarkastellessani viime vuosien kehitystä, huomaan, että asiat ovat parantuneet olennaisesti. Kun alkuaikoina vuoden 1994 jälkeen usein vatvoimme yhteisissä istunnoissamme vastavuoroisia julkilausumiamme - joskus hyvinkin vahvasti Venäjän pakottamina tiettyjä aiheita, kuten esimerkiksi joidenkin Itä-Euroopan maiden NATO-jäsenyyttä, aiheita, joilla ei oikeastaan ollut mitään tekemistä Euroopan unionin ja Venäjän kahdenvälisten suhteiden kanssa ja jotka estivät järkevän vuoropuhelun - se on muuttunut olennaisesti.
Tällä välin asiat ovat siten, että käsittelemme monipuolisia, molempia etuja kiinnostavia aiheita ja pääsemme tällöin myös yhteisymmärrykseen monissa kohdissa tai voimme ainakin vaihtaa tehokkaasti kokemuksia. Ottakaamme esimerkiksi TACISohjelmaa koskevat keskustelut, kumppanuussopimuksen kehittymistä, Venäjän ja Euroopan sisäisiä kysymyksiä, kuten kansainvälistä rikollisuutta, oikeusvaltiota tai Venäjän verojärjestelmän kehittymistä koskevat keskustelut.
Mielestäni Euroopan unionin tehtävänä on edistää Venäjän kehitystä vakaan demokratian suuntaan, mutta myös tarkkailla ja ohjata sitä kriittisesti. Venäjä ei vielä ole vakaa demokratia, koska kaikki siihen tarvittavat osat eivät vielä ole yhdistyneet vakaasti. Tämän ovat sisäpoliittiset selkkaukset ja liikehdinnät, tehneet selväksi, kuten olemme viime aikoina huomanneet. Siitä huolimatta uskon, että Venäjä on kaiken kaikkiaan hyvällä tiellä, ja meidän olisi eurooppalaisina ohjattava sitä kriittisesti.

Piha
Arvoisa puhemies, mietinnön liiastakin optimistisuudesta huolimatta haluan kiittää mietinnön laatijaa. Mietinnön keskeisin ongelma on käytännön esimerkkien puute. Lalumière listaa yhtenä keskeisenä tavoitteena Euroopan ja sen lähivyöhykkeiden turvallisuuden voimistamisen tasapainoisen yhteistyön pohjalta. Mitähän tämä voisi tarkoittaa käytännössä?
Suomen hallituksen tavoitteena on nostaa unionin pohjoinen ulottuvuus asialistalle puheenjohtajakaudellaan vuoden 1999 loppupuolella. Pohjoinen ulottuvuus on laaja-alainen turvallisuusprojekti, joka keskittyy esimerkiksi TACIS-ohjelman ympäristöja ydinturvallisuusyhteistyön ja Itämeren alueen monipuolisen yhteistyön kautta Venäjän sitomiseen alueellisiin yhteistyörakenteisiin.
Yhteistyö Venäjän kanssa voi onnistua vain aihealueittain määritellyn pienten askelten politiikan kautta. Venäjän vakautta ei edesauteta mahtipontisella juhlavalla hymistelyllä edes tässä salissa.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijää, rouva Lalumièrea, sydämellisesti tästä erityisen arvokkaasta mietinnöstä, joka tulee nyt varmasti sellaiseen aikaan, jolloin meidän on erityisesti hyödyllistä tarkastella lähemmin suhdettamme Venäjään. Tätä prosessia emme saa päätökseen tänään tai huomenna, vaan meidän on kiinnitettävä siihen huomiota yhä enemmän tulevaisuudessa. Asia on tullut nyt vähäksi aikaa ajankohtaisemmaksi, koska Venäjän hallitus on vaihtunut, ja huolimatta siitä, miten tilanne kehittyy, lähitulevaisuus on kuitenkin jossain määrin epävarmaa aikaa. On myös yhä tärkeää, että me arvoimme politiikkaa enemmän kokonaisuutena kuin yksittäisinä asioina. Uskon, että voimme lähteä siitä, että presidentti Jeltsinillä, käyttipä hän tulevaisuudessa mitä keinoja tahansa, ei ole mitään syytä kiinnittää vähemmän huomiota uudistuspolitiikkaan, joka on niin välttämätön Venäjän federaatiolle.
Suhteistamme Venäjään minun ei tarvitse puhua pitkään, koska rouva Lalumière on kuvannut hyvin yksityiskohtaisesti suhteidemme nykytilaa. Haluisin sanoa pari sanaa Euroopan unionin toimintaohjelmasta, jonka neuvosto on hyväksynyt. Toimintaohjelmasta oli päätetty Euroopan unionin ja Venäjän federaation yhteistyöneuvostossa ennen neuvoston hyväksyntää. Yhteistyöneuvoston toiminnan aloittaminen mahdollistui lopultakin, kun Euroopan unionin ja Venäjän välillä tehty kumppanuusja yhteistyösopimus astui voimaan viime vuoden lopulla kolme vuotta sen ratifioinnin jälkeen.
Yhteisön toimintaohjelman yksi erityisen tärkeä osa on auttaa Venäjän taloutta yhdentymään maailmantalouteen valmistelemalla Venäjän federaation liittymistä Maailman kauppajärjestöön. Tämän asian tärkeyttä ei saa aliarvioida. Se on tärkeä asia poliittisesti ja taloudellisesti, ja siihen sisältyy varmasti myös turvallisuuspoliittisia näkökohtia, koska liittymisen myötä keskinäinen taloudellinen riippuvuus, myös Venäjän kannalta, lisääntyy. Tämä vaikuttaa varmasti myös vakauttavasti eikä vähiten Venäjän sisällä.
Lisäksi on ilmaantunut paljon uusi osa-alueita, joilla voidaan tehdä tehokasta yhteistyötä Venäjän federaation kanssa. Puhun niistä lyhyesti. Yksi niistä on keskinäinen lainsäädännön sovittaminen erityisesti henkisen pääoman alueella, mikä on ensisijaisen tärkeää koko investointi-ilmapiirin kannalta Venäjän federaatiossa. Tarkoitan tullia ja rajat ylittävää yhteistyötä, ja joita tukemaan on käynnistetty uusia ohjelmia, jotka ovat erittäin tärkeitä Venäjän rajanaapurien sekä myös unionin ja Venäjän rajan kannalta. Ajattelemme tässä Suomea sekä myös Baltian maita tulevina jäsenvaltioina.
Ajattelen myös teollisuusyhteistyötä, jonka alalla Euroopan unionin ja Venäjän teollisuuden edustajien toukokuussa pidettävä toinen pyöreän pöydän kokous antanee tavoitteiden mukaisesti uuden sysäyksen yrityksille, jotta ne löytäisivät toisensa ja jotta teollisuusyhteistyö sitä kautta syvenisi.
Ajattelen tässä yhteydessä myös sitä, että monet nuoret venäläiset johtajat saavat koulutusta lännessä. Haluan mainita myös, että neuvottelut uudesta sopimuksesta tieteen ja tekniikan alalla on aloitettu, samoin kuin vuoropuhelu yhteistyöstä taistelussa järjestäytynyttä rikollisuutta, huumekauppaa ja rahanpesua vastaan.
Nämä ovat vain muutamia esimerkkejä, jotka osoittavat, että unionin ja Venäjän federaation välisen yhteistyön alueet laajenevat asteittain.
Rouva Lalumièren mietinnössään esittämät viisi päälinjaa, jotka koskevat Venäjän kanssa tehtävän yhteistyön syventämistä, sopivat hyvin yhteen myös Euroopan unionin edelleen kehittelemien toimintasuunnitelmien kanssa. Tämä pätee myös siihen, mitä hän on sanonut Venäjän yhteiskunnan vakauttamisen tukemisesta eli kansalaisyhteiskuntaan liittyvistä näkökohdista. Haluan mainita tässä yhteydessä TACIS-demokratiaohjelmamme.
Mitä tulee vahvoihin kauppasuhteisiin, haluan viitata siihen, mitä sanoin liittymisestä Maailman kauppajärjestöön ja tehostettuun yhteistyöhön Euroopan turvallisuuden hyväksi. Tässä asiassa yhteistyöllä NATOn kanssa on hyvin tärkeä osa, mutta myös WEU: hun on etsitty yhteyksiä myös Venäjältä tavoitteena löytää uudet muodot neuvotteluille ja yhteistyölle. Jätän kuitenkin tarkastelun ulkopuolelle Euroopan ja Venäjän yhteistyön turvallisuusneuvossa, yhteistyön ETYJissä sekä yhteistyön yhteysryhmissä, kuten Jugoslavian tapauksessa. Myös nämä kaikki yhteistyömuodot osoittavat, että poliittista vuoropuhelua laajennetaan yhä enemmän.
Rouva Lalumièren näkemys Venäjän ja EU: n suhteista mahdollistaa mielestäni erittäin hyvät puitteet pohtia suhteiden tulevaa kehitystä. Kuten mietinnössä oikeutetusti todetaan, Euroopan unionin näkyvä esiintyminen on erittäin tärkeää esimerkiksi Moskovan valtuuskuntamme, jäsenvaltioiden Moskovan-lähetystöjen ja erilaisten yhteystoimistojen kautta.
Komissio on erittäin kiitollinen esittelijän tekemästä työstä. Se on hyvä perusta tulevaisuuden keskusteluille, joita me käymme ulkoasiainvaliokunnassa, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnassa sekä muissa valiokunnissa, jotka ovat lähemmin tekemisissä Venäjän-suhteiden kanssa. Haluan myös mainita, että Euroopan parlamentissa on ollut ryhmä edustajia, jotka ovat rouva Krehlin johdolla käyneet paljon hedelmällisiä keskusteluja komission kanssa tästä asiasta.
Olen pahoillani siitä, että aikaa ei ole tarpeeksi, jotta voisin puhua pitempään tästä laajasta aiheesta ja keskustella parlamentin kanssa, mutta odotamme innokkaasti seuraavaa mahdollisuutta siihen. Vielä kerran kiitokset esittelijälle, rouva Lalumièrelle.

Puhemies
Arvoisa komissaari, kiitän teitä siitä, että taistelitte melua vastaan. Minun on sanottava, että minua ei koskaan lakkaa hämmästyttämästä tai masentamasta, kuinka välinpitämätön tämä parlamentti osaa olla, kun ihmiset puhuvat. Juuri samat ihmiset, jotka istunto toisensa jälkeen pitävät puheenvuoroja tämän parlamentin arvokkuudesta ja tärkeydestä, käyttäytyvät täällä kuin markkinoilla. Se on aikamoinen häpeä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan äänestysaikana.

Gröner
Arvoisa rouva puhemies, viittaan työjärjestyksen 48 artiklaan. Ammuimme lähtölaukauksen 9. maaliskuuta. Euroopan parlamentti halusi julistaa vuoden 1999 naisiin kohdistuvan väkivallan eurooppalaiseksi vuodeksi ja aloittaa eurooppalaisen kampanjan asian puolesta. Naisten oikeuksien valiokunnan aloitteen puolesta annettujen allekirjoitusten määrä on tänään ylittänyt vaaditun 314 allekirjoituksen rajan. Meillä on 323 allekirjoitusta.
Asiat eivät vielä koskaan parlamentin historiassa ole edenneet niin nopeasti. Kului vain kuusi ja puoli päivää tämän määrän saavuttamiseksi. Kehotan nyt komissiota ja neuvostoa mitä pikimmin aloittamaan valmistelevat toimet, jotta naisjärjestöt, kirkot ja yhdistykset voivat aloittaa tämän eurooppalaisen teemavuoden valmistelut. Naiset meidän maissamme odottavat tukea. Jälleen kerran Euroopan parlamentti on kunnostautunut naisten oikeuksien edelläkävijänä. Erittäin sydämelliset kiitokset kaikille kollegoille, jotka ovat allekirjoittaneet kannanoton. Sen voi kuitenkin edelleen allekirjoittaa!
(Suosionosoituksia)
Puhemies
Iloitsen kanssanne siitä, että tämä päätöslauselma sai niin paljon suosiota osakseen.

Falconer
Arvoisa rouva puhemies, myös minä haluaisin onnitella kollegaamme rouva Gröneriä 323 allekirjoituksen kokoon saamisesta.
Kuitenkin, kuten tavallista, haluan puhua äänestysmenettelystä. Kerron teille nyt, että olen läsnä ja osallistun äänestyksiin, joten teille ei aiheudu mitään ongelmia. Huomautan kuitenkin, että jäsenille jaetussa äänestyslistassa ilmoitetaan, milloin nimenhuutoäänestys toimitetaan. Tässä istunnossa on kymmenen nimenhuutoäänestystä. Kaksi tai kolme voitaisiin lisätä tähän, joten luku olisi ehkä 12 tai 13. Näin ollen, jos olen paikalla seitsemän nimenhuutoäänestyksen ajan, voisin sitten lähteä, koska olisin täyttänyt 50 %: n läsnäolon. Nämä säännöt ovat järjettömiä, tapa, jolla puhemiehistö käsittelee niitä, on järjetön, ja mitä pikemmin ne poistetaan, sen parempi.

Puhemies
Herra Falconer, nimenhuutoäänestyksiä on noin 15. Ilmoitan sen teille varmuuden vuoksi.

Howitt
Arvoisa rouva puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Ilmoitin tästä kohdasta yksiköille etukäteen tänä aamuna, mutta sitä ei otettu vastaan, vaikka se on työjärjestyksen 19 artiklan 4 kohdan mukainen. Viime kuussa tämä parlamentti hyväksyi Nigerian ihmisoikeuksia koskevan päätöslauselman. Keskustelussa vaadin turvaa vangitulle ogonien ihmisoikeuksia puolustavalle aktivistille Batom Miteelle, joka on heidän liikkeensä väliaikainen johtaja. Siihen aikaan Batomin olinpaikka oli tuntematon, mutta eräs vapautettu vanki on vahvistanut tämän viikon tiistaina, että Batom on vangittuna Delta Rubber Plantationissa ja kärsittyään kidutusta, johon kuuluvat päivittäiset pahoinpitelyt, hän pelkää kovasti henkensä puolesta.
Pyydän teitä, rouva puhemies, kirjoittamaan kiireisesti parlamentin puolesta Nigerian viranomaisille painostaaksemme heitä kunnioittamaan tämän parlamentin tahtoa, joka on ihmisoikeuslain ja helmikuussa 1998 hyväksytyn päätöslauselmamme mukainen. Batom Miteeltä kielletään edelleen hänen perheenjäsentensä vierailut ja kaikki lääkärinhoito, ja kuitenkin hänen vasen puolensa on halvaantunut, hän ei kykene seisomaan eikä syömään ilman apua, ja hän on elänyt samoissa likaisissa vaatteissa yli kolmen kuukauden ajan.
Olisin kiitollinen, jos te voisitte kertoa puhemiehelle, että olen keskustellut tästä asiasta rouva Kinnockin kanssa, joka myös haluaa ilmaista huolensa. Jos puhemies ystävällisesti suostuu kirjoittamaan pyydetyn kirjeen, rouva Kinnock esittelee sen muiden kollegoittensa kanssa EU: n ja AKT-maiden yhteisessä edustajakokouksessa, joka on määrä pitää ensi viikolla. Kiitoksia yhteistyöstänne.

Puhemies
Kiitän teitä, herra Howitt. Toimitan tietenkin puheenvuoronne ja toivomuksenne puhemiehen tiedoksi.

Lindholm
Arvoisa rouva puhemies, kyse on siis Schaffnerin mietinnön pohjana olleesta selonteosta, joka on saatavilla vain ranskaksi. Rouva puhemies, lupasitte tiedottaa meitä siitä, miten Schaffnerin mietinnön kanssa pitäisi toimia. Haluaisin mielelläni saada tietoa asiasta.

Puhemies
Olemme ensinnäkin selvittäneet asiaan liittyvät tosiseikat. Selonteko, jota Schaffnerin mietinnössä käsiteltiin, on todellakin saatavana vain ranskan kielellä. Se on todellinen ongelma.
Asia on mahdollista ratkaista siten, että mietinnöstä keskustellaan, mutta siitä äänestetään vasta sitten, kun se on käännetty kaikille kielille. Rouva Schaffner näyttää hyväksyvän tämän ehdotuksen. Hyvät kollegat, vastustatteko tätä ehdotusta? Ette vastusta.
Kiitän teitä, rouva Lindholm, saitte kysymykseenne vastauksen, ja ymmärrätte varmaan, että olemme tehneet kaiken tarvittavan.

Puhemies
Rouva Berès, oliko teillä jotain sanottavaa menettelyä koskevasta ehdotuksesta?

Berès
Haluaisin kiinnittää huomionne tänä aamuna saamaamme kirjeeseen, jonka on allekirjoittanut pääsihteerimme Julian Priestley.
Kirjeessä ilmoitetaan meille...
(Naurua. Huudahduksia: "Aprillipila" .)

Puhemies
Hyvät kollegat, olen pahoillani, mutta menettelyä koskevat ehdotukset ovat demokratian ilmaisuja. Tiedätte varsin hyvin, että jokaisella kollegalla, myös rouva Berèsillä, on oikeus ilmaista mielipiteensä.

Berès
Olen iloinen joutuessani brittiläisen huumorin uhriksi ja kiitän parlamenttia sen ymmärtäväisyydestä.

Äänestys
Puhemies
Siirrymme nyt äänestykseen.
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ulkona käytettävien laitteiden melupäästöjä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (KOM(98)0046 - C4-0122/98-98/0029(COD))
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen.)

Rübig
Arvoisa rouva puhemies, en halua tänään mainostaa allekirjoituksia Brysselin rikollista toimintaa vastaan, vaikka aikaa on enää perjantaihin asti, vaan haluan 129 artiklan mukaisesti esittää Murphyn mietinnön palauttamista asianomaiseen valiokuntaan, koska käsiteltävänä on yli 100 tarkistusta, jotka ovat ensisijaisesti luonteeltaan teknisiä, ja toteuttavat täällä SLIM-aloitetta. Sen lisäksi on nimittäin vielä kaksi ylimääräistä direktiiviä linja-autojen painosta, mitoista ja rakenteen teknisistä tunnusmerkeistä. Meidän pitäisi siis nyt jo työryhmässä sopia siitä, kuinka aiomme toteuttaa näitä kolmea direktiiviä asianmukaisesti.

Von Wogau
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, asianomaisen valiokunnan puheenjohtajana minun täytyy ensiksi ilmoittaa, että valiokunta päätti niukin enemmistöäänin esittää Murphyn mietinnön tässä muodossa Euroopan parlamentin täysistunnossa. En siis puhu valiokunnan puheenjohtajana, vaan Euroopan kansanpuolueen jäsenenä ja siinä roolissa tuen ehdotusta palauttaa mietintö valiokuntaan.
Miksi? Jo vuosia olen ollut sitä mieltä, että me Euroopan parlamenttina emme tulevaisuudessa enää pysty suoriutumaan teknisestä lainsäädäntötyöstä, jos tarkistuksia on satoja.
Maastrichtin sopimuksesta lähtien meillä on ollut yhteispäätösmenettely näissä asioissa. Uudet direktiivit eivät ole enää ministerineuvoston direktiivejä vaan Euroopan parlamentin ja ministerineuvoston direktiivejä. Me voimme tässä lainsäädäntötyössä parlamenttina vaikuttaa siihen, että kansalaisten terveyden ja turvallisuuden ja heikommassa asemassa olevien suojelu otetaan huomioon. Se on äärimmäisen tärkeää. Olemme aikaisemmin myös toistuvasti toimineet sen puolesta menestyksekkäästi.
Emme tarvitse täällä 112 teknistä tarkistusta, joita kukaan läsnäolevista ei ymmärrä tai joista kukaan ei tiedä, mitä etuja yksittäisten tarkistusten taakse kätkeytyy, vaan tarvitsemme tarkistuksen, jossa todetaan, että linja-autot on rakennettava sellaiseksi, että vammaiset voivat käyttää niitä vaivattomasti. Tekniset toimielimet huolehtivat sitten näiden Euroopan parlamentin antamien lainsäädännöllisten määräysten toteuttamisesta.
(Suosionosoituksia) Sitä nimitetään lainsäädäntömenettelyksi, jossa viitataan teknisiin standardeihin ja jonka puolesta olen aina puhunut ja jonka myös täytyy olla se tie, jota tulevaisuudessa kuljemme. Tästä syystä olisin itse iloinen siitä, jos olisi mahdollista neuvotella siitä valiokunnassa vielä kerran niin, että voisimme löytää tähän asiaan järkevän ratkaisun. Nyt esitän omakohtaisen ilmoituksen: jos ehdotusta ei palauteta valiokuntaan, jään tänne. En kuitenkaan osallistu äänestykseen. Pyydän, että se merkitään pöytäkirjaan, sillä parlamentin jäsenenä en ole halukas vaikuttamaan osaltani tämän järjettömän lainsäädännön muotoon.
(Suosionosoituksia)
Murphy
Arvoisa rouva puhemies, toivon, etten kuluta yhtä paljon aikaa kuin herra von Wogau. Tunnen jonkinlaista ymmärtämystä sitä kohtaan, mitä hän sanoo siitä, että olemme käsitelleet tässä teknistä asiaa, mutta pyytäisin parlamenttia harkitsemaan tätä. Sanommeko Euroopan kansalaisille, että emme todellakaan ole tarpeeksi kykeneviä säätämään lakeja jostain, joka vaikuttaa ihmisten elämään? Sanon sen teille, valiokunnalla oli kaikki mahdollisuudet keskustella tästä mietinnöstä. Heillä oli kaikki mahdollisuudet keskustella minun kanssani tarkistuksista, joita olin esittämässä.
Tunnustan sen, että tarkistuksia on paljon, mutta monet niistä tarkistuksista ovat ehdottoman välttämättömiä. Jos toisella puolella olevien jäsenten mielestä asia on niin tekninen, että he eivät ole kyenneet ymmärtämään, mitä on tekeillä, miten on mahdollista, että parlamentin toisella puolella olevat jäsenet ovat todellisuudessa esittäneet noin 20 tarkistusta? Väittäisinpä, että he ymmärsivät kyllä, mistä näissä asioissa oli kyse, ja palaisin siihen, mitä komissio sanoi eilen illalla. Komissaari Bangemann sanoi, kun tämä seikka esitettiin hänelle, että hän ei nähnyt mitään syytä, miksi parlamentti ei itse asiassa ottaisi kantaa mietintöön, ja hän jopa ilmaisi, että komissio oli valmis hyväksymään 22 meidän tarkistuksistamme.
Niinpä sanon parlamentin toisella puolella oleville jäsenille, että meillä oli kaikki mahdollisuudet keskustella tästä aiheesta, kyllä, se on monimutkainen, kyllä, se on tekninen, mutta älkäämme hylätkö vastuutamme. Meillä on täällä tärkeä työ tehtävänä; jatkakaamme sen tekemistä.

Metten
Arvoisa rouva puhemies, minulla on vain yksi kysymys talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan puheenjohtajalle, joka puhui täällä omissa nimissään. Hän on osallistunut keskusteluihin kolme tai neljä kertaa, ja hänellä on ollut mahdollisuus esittää tarkistusta siinä muodossa kuin hän on sen nyt muotoillut. Haluaisin tietää, miksi hän ei ole kantanut vastuutaan.

Von Wogau
Arvoisa rouva puhemies, haluan vastata siihen itse. Olen valiokunnan puheenjohtajana pyytänyt esittelijää menettelemään niin kuin olen sanonut, nimittäin esittämään vammaisia koskevan tarkistuksen, mutta antamaan muuten koko asian teknisten toimielinten käsiteltäväksi. Sitten on käynyt ilmi, että siinä oli ongelmia. Siksi ehdotin, että asetetaan työryhmä, jonka pitäisi etsiä järkevää ratkaisua. Esitin tämän ehdotuksen vielä ennen valiokunnan äänestystä. Sitten äänestimme siitä, mutta tämän parlamentin enemmistöryhmä äänesti toisin. Sen seurauksena kävi niin, että Murphyn mietintö, joka ei mielestäni ole valmis täysistunnossa käsiteltäväksi, tuli täysistuntokäsittelyyn, vaikka minä valiokunnan puheenjohtajan roolissa vastustin sitä. Siksi en puhu nyt valiokunnan puheenjohtajana vaan PPE-ryhmän jäsenenä. Se on vastaukseni siihen, mitä herra Metten äsken sanoi.
(Suosionosoituksia ja välihuomautuksia)

Donnelly, Alan
Arvoisa rouva puhemies, haluan vastata erityisesti herra von Wogaun esittämiin kommentteihin. Tulin parlamentin jäseneksi vuonna 1989, ja hänen edeltäjänsä herra Beumerin johdolla käsittelimme valtavan määrän teknistä lainsäädäntöä, jonka tämä parlamentti hyväksyi, jotta sisämarkkinat saatiin valmiiksi, ja se on pötypuhetta, kun talousasioita käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja sanoo, että emme kykene käsittelemään tätä lainsäädäntöä tässä parlamentissa.
Syy, jonka vuoksi he eivät tahdo tätä asiaa käsiteltävän tänään on se, että he äänestivät niitä tarkistuksia vastaan, jotka koskivat vammaisille suunnattua apua linja-autojen ja matkustajavaunujen suunnittelussa. Sen vuoksi he eivät tahdo tätä lainsäädäntöä käsiteltävän tässä parlamentissa. Sanon teille, että vammaiset ihmiset koko Euroopassa tarkkailevat nyt nähdäkseen, kuinka kristillisdemokraatit äänestävät tästä asiasta, koska me olemme hyväksyneet valiokunnassa tarkistuksia vammaisten tukemiseksi, ja he haluavat tämän mietinnön pois esityslistalta.
(Asia palautettiin asiasta vastaavaan valiokuntaan.)

Pronk
Arvoisa rouva puhemies, komission vastaus tarkistuksesta kolme herätti eilen jonkin verran hämmennystä. Olisiko mahdollista, että komissio täsmentäisi vähän tätä asiaa? Tämä oli ensimmäinen asia, rouva puhemies.
Toinen asia on pyyntö teille. Onko mahdollista äänestää tarkistuksesta 20 ennen tarkistusta seitsemän? Teksti on sama, kysymys on vain eri paikasta. Tämä oli siis pyyntö teille.
Sitten kolmas asia. Rouva puhemies, tarkistuksessa 19 käytetään englanniksi sanaa evaluation . Se ei ole oikein. Sanan täytyy olla assessment . Voitaisiinko sana vaihtaa, ja voitaisiinko muutos tehdä myös muihin kieliversioihin? Nämä olivat minun pyyntöni.

Van den Broek
Komissio voi hyväksyä kolmannen tarkistuksen toisen osan seuraavassa sanamuodossa: " ohjelma on avoinna kaikkien alojen pienille ja keskisuurille yrityksille, mukaan lukien kolmannen sektorin pienet ja keskisuuret yritykset" .
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.) Berèsin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0100/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion laaja-alaisen tuen muotoihin (KOM(97)0396 - C4-0512/97-97/0203(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)  Sindalin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0101/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) laivanrakennusteollisuudelle myönnettävää tukea koskevista uusista säännöistä (KOM(97)0469 - C4-0527/97-97/0249(CNS)) ja komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle " Euroopan yhteisön uusi laivanrakennuspolitiikka" (KOM(97)0470 - C4-0548/97)
Ennen äänestystä
Megahy
Arvoisa rouva puhemies, voisiko talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja rauhoittaa mielemme selittämällä, että kaikki tarkistukset ovat ei-teknistä laatua?
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.) Schörlingin laatima työllisyys- ja sosiaaliasian valiokunnan mietintö (A4-0105/98) komission tiedonannosta "Sosiaalisen kehityksen maailman huippukokouksen seuranta Euroopan unionissa" (KOM(96)0724 - C4-0142/97)
PSE-ryhmän tarkistuksesta 2
Schörling
Arvoisa rouva puhemies, kyse on suullisesta tarkistusehdotuksesta, yhdestä sanasta. Kyse on - lähtökohtanani on englanninkielisen version - sanan integration korvaamisesta sanalla inclusion . Wim van Velzen ja Barbara Schmidbauer, jotka ovat kirjoittaneet tarkistusehdotuksen, ovat samaa mieltä kanssani siitä, että tämäkin tarkistusehdotus olisi esitettävä.
(Puhemies totesi, ettei suullista tarkistusta vastustettu.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) Rocardin laatima kehitys- ja yhteistyövaliokunnan mietintö (A4-0085/98) komission tiedonannosta suuntaviivoista uusien yhteistyösopimusten neuvottelemiseksi Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maiden (AKT) kanssa (KOM(97)0537 - C4-0581/97)
Ennen äänestystä 60 kohdasta
Liese
Arvoisa rouva puhemies, pyydän kollegoilta anteeksi sitä, että myös minun täytyy nyt vielä pyytää puheenvuoroa. Mielestäni meidän olisi valiokunnassa pitänyt valmistella muutamat asiat paremmin eikä rasittaa kollegoita niin monilla yksittäisillä äänestyksillä ja suullisilla tarkistuksilla. Meillä oli ongelma, mikä on nyt myös johtanut käännöstekniseen ongelmaan 60 kohdassa. Meillä ei nimittäin ollut tarkistuksen saksankielistä versiota käytössämme ennen äänestystä valiokunnassa. Sen vuoksi 60 kohtaan on pujahtanut mielestäni huomattava virhe, sillä tämä kohta on erittäin tärkeä, koska kysymys on kauppaetuuksien laajentamisesta vähiten kehittyneissä maissa, jotka eivät tähän mennessä ole olleet AKT-maita.
Tarkistuksessa, jonka olen yhdessä herra Corrien kanssa esittänyt englanniksi, puhuttiin siitä, että kauppaetuudet poistuvat tämän laajenemisen vuoksi. Saksankielisessä versiossa, jonka sain valiokunnassa vasta äänestyksen jälkeen, lukee nyt: "was jede Diskriminierung beseitigt" (tekee lopun kaikesta mahdollisesta kauppasyrjinnästä). Pyydän siis, että Corrien ja Liesen esittämän tarkistuksen englanninkielistä versiota käytetään perustana kaikissa muunkielisissä käännöksissä ja että ne mukautetaan asianmukaisesti.

Rocard
Arvoisa rouva puhemies, haluan sanoa, että herra Liese on oikeassa ja että hänen huomautuksensa koskee myös ranskankielistä versiota. Joten englanninkielinen versio on tässä tapauksessa oikea.
Tarkistuksesta 1

Rocard
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, käsittelemme nyt erittäin tärkeää kohtaa. Teiltä ei jää huomiotta, ettei tässä mietinnössä viitata yhteistyön talousarviomenoihin. Voimasuhteiden määritteleminen tai tilanteiden arviointi ei ollut meidän tehtävämme sen enempää kuin asiantuntemuskaan. Budjettivaliokunnallamme on ollut syytä pahoittaa mielensä. Kunnioitamme suuresti tätä parlamenttimme suurta valtaa. Mutta budjettivaliokunta ymmärsi erittäin hyvin, miksi me emme käsitelleet ongelmaa, joka liittyy avun määrän kokonaismäärittelyyn: kysymys on vertauskuvallisesta luvusta, joka huolestuttaa kaikkia valtiovarainministeriöitä ja joka on kaikkialla maailmassa ainakin yhden vuoden ajan erittäin tärkeä osa kaikissa pohjoista ja etelää koskevissa keskusteluissa. Näin ollen halusimme osoittaa budjettivaliokunnalle, että hyväksymme kaikki sen menettelytapaa koskevat huolenaiheet.
Omalta osaltani hyväksyn siis kuusi tarkistuksen seitsemästä luetelmakohdasta, sillä vain yksi niistä - 80 c kohta - on ongelmallinen. Siinä selitetään selkeästi, että uusien sopimusten rahoitusjärjestelyistä olisi sovittava silloin, kun on kysymys budjettikurista ja talousarvion tehokkuudesta ja niin edelleen, mistä saa sen käsityksen, että Euroopan ponnisteluihin AKT-maiden kanssa tehtävän yhteistyön osalta olisi kuuluttava muutakin kuin budjettikurin noudattaminen. Tästä tullaan käymään poliittista keskustelua. Ei olisi hyväksyttävissä, että kysymyksen käsittely lopetetaan tähän.
Tässä oli selitys siitä, miksi pyysin kohta kohdalta -äänestystä, jonka osalta ehdotan, että äänestämme 80 c kohtaa vastaan ja että hyväksymme kaikki muut kohdat, sillä mekin olemme huolissamme budjettikurista.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Des Places
I-EDN-ryhmä ei voi kuin kannattaa varauksetta kaikkia ehdotuksia, joilla pyritään keventämään yritysten - ja erityisesti pk-yritysten - hallinnollisia taakkoja. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa komissio ehdottaa, että yksinkertaistetaan samanaikaisesti sekä niiden yritysten ilmoitusvelvoitteita, joiden yhteisön sisällä käymän kaupan arvo on alle 100 000 ecua vuodessa, että yhdistettyä nimikkeistöä, joka toimii yhteisön sisällä käytävän kauppaan liittyvien tietojen perustana.
Yhtenäismarkkinoiden luomisen ja rajavalvonnan poistamisen seurauksena luovuttiin vastaavista ALV- ja tilastoilmoituksista, joiden luotettavuudesta olivat vastanneet tulliviranomaiset. Tiedonsaannin tarpeet eivät kuitenkaan sen myötä kadonneet sen enempää julkisen hallinnon, yritysten kuin ammattijärjestöjenkään osalta
Kuitenkin Euroopan unionin perustamassa ilmoitusjärjestelmässä on heikkouksia, jotka haluamme tuoda esiin. Itse asiassa Intrastatin suurin heikkous on järjestelmän kustannusten lisäksi tulosten laaja-alainen epäjohdonmukaisuus, mikä lisää epävarmuutta tietyn jäsenvaltion todellisesta kauppavaihdosta. Näin ollen tiettyyn jäsenvaltioon toisesta jäsenvaltiosta tuotujen tavaroiden määrän pitäisi tavallisesti vastata muista jäsenvaltioista tähän valtioon vietyjen tuotteiden määrää. Todellisuudessa kokonaiserotus on noin 4, 6 %. Jos laskemisessa käytetään eri lukuja, Saksan kauppataseen ylijäämä, joka on lähes 19 miljardia ecua, olisi ainoastaan 4 miljardia ecua, kun taas Ranskan 6, 4 miljardin ecun ylijäämä olisi yli kaksinkertainen.
Tavarakauppaa koskevien ilmoitusten osalta jäsenvaltiot voivat kuitenkin pyytää lisätietoja alkuperämaasta, alkuperäalueesta tai määräalueesta, purkaussatamasta tai -lentokentästä ja tilastollisesta menettelystä.
Ryhmämme on esittänyt tarkistuksen, joka koskee yhdistetyn nimikkeistön yksinkertaistamista. On itse asiassa välttämätöntä säilyttää alueellisia tuotteita ja erityisesti tarkistetun nimityksen saaneita tuotteita koskevat yksityiskohtaiset tiedot. Esimerkiksi viinin osalta on ehdottoman välttämätöntä, että ammattijärjestöt ja ammattiryhmiä koskevat järjestöt pysyvät hyvin ajan tasalla yhteisön sisäisestä kaupasta. Bordeaux'n, Côtes du Rhônen ja Bourgognen alueen viinit sekä samppanja ovat kaikki erikoistuotteita, jotka edellyttävät samanaikaisesti sekä markkinoiden erityistä tuntemusta että johtamista, joiden tarkoituksena on suojella alueita, joilta erikoistuotteet ovat peräisin ja samalla myös maaseutuelämää. Yhteisön lainsäädännössä ei siis pidä tasoittaa jäsenvaltioiden ja niiden alueiden erityispiirteitä.
Pronkin mietintö (A4-0114/98)
Bébéar
Viime marraskuussa järjestetyn ylimääräisen Luxemburgin Eurooppa-neuvoston seurauksena ja uuden Amsterdamin sopimuksen vanavedessä Euroopan parlamentti oli vaatinut pk-yrityksien toimien voimistamista ja laajentamista. Ne ovat olleet jo kymmenen vuotta ainoita toimia, jotka ovat luoneet todellisia pysyviä työpaikkoja.
Nykyisessä taloudellisessa ympäristössä on sellaisten yritysten luokka, joissa työpaikkojen määrä kasvaa erityisesti: työhön sijoittamista harjoittavat yritykset, joita kutsutaan vielä hyötyä tavoittelemattomiksi pk-yrityksiksi. Koska ne ovat erinomainen väline, kun pyritään saamaan kouluttamattomat nuoret ja pitkäaikaistyöttömät takaisin työmarkkinoille, niiden kehittymistä on autettava erityisesti.
Niiden muodostamaa hyötyä tavoittelematonta alaa ei ole aina helppo määritellä. Se, että hyötyä tavoitellaan ainoastaan sen vuoksi, että luotaisiin työpaikkoja ja saataisiin ne kestämään, ansaitsee eurooppalaisella tasolla sellaista ainutlaatuista tukea, jota myönnetään jo olemassa olevien kansallisten järjestelmien lisäksi, joita ovat rahoitustuet, taakkojen keventäminen, uudet edullisemmat elinkeinoverolaskelmat ja niin edelleen.
Pronkin mietinnössä on analysoitu hyvin tätä uutta talouden ja työllisyyden jakoa. Siinä ehdotettu ratkaisu pankkilainojen saamiseen ja pääomansaannin parantamiseen liittyviin ongelmiin on erittäin tervetullut tällä alalla, joka sijoittuu kaupallisen toiminnan ja julkisten palvelujen välille.
Hyväksyn näin ollen tämän mietinnön, koska siinä tarjotaan sellaisia taloudellisia lisävaroja, jotka mukautetaan tämän uuden luokan muodostavien yritysten erityistarpeisiin, yritysten, jotka vaikuttavat työpaikkojen luomisen ja hyvien kasvumahdollisuuksien kannalta erityisen lupaavilta.

Caudron
Haluan onnitella kollegaamme Pronkia hänen työnsä laadukkuudesta, ja olen iloinen siitä, että innovatiivisten ja työpaikkoja luovien pk-yritysten vuoksi on ponnisteltu.
Riskipääomarahoituksen perustaminen on sinänsä välttämätön väline, joka voi osoittautua jonkin ajan kuluttua kannattavaksi niin yritysten perustamisen kuin työpaikkojen luomisenkin osalta. Tässä mielessä ylikansallisen yrityksen käsite on mielestäni mielenkiintoinen, sillä sen voidaan lisäksi katsoa sisältävän Euroopan kansalaisuuden käsitteen toisen puolen. Sen lisäksi, että käytetään eurooppalaista identiteettiä muovaavia vertauskuvia, on välttämätöntä, että se konkretisoidaan jokaisen eurooppalaisen päivittäisessä elämässä.
Voidaan pahoitella sitä, etteivät talousarvioon liittyvät sitoumukset kuulu Euroopan parlamentin ilmaisemien toivomusten joukkoon, mutta uskallan kuvitella, että komissio toimii Luxemburgin huippukokouksen julistusten mukaisesti ja ponnistelee vielä lisää työmarkkinoiden osalta toteutettavissa uudistavissa toimissa ja hankkeissa.
Vaikka hyväksynkin sen, että tuet olisi keskitettävä enintään sadan työntekijän yrityksiin, olen paljon varovaisempi arviointimenettelyn suhteen, joka vaikuttaa mielestäni hieman liian pitkältä, varsinkin jos halutaan toteuttaa sopeuttamistoimia, jotka vastaavat paremmin asetettuihin vaatimuksiin. Lopuksi kannatan ehdotusta ohjelmaa ja erityisesti näiden työpaikkojen uutuutta valvovasta ulkopuolisesta tilintarkastajasta.
Muutamaa enemmän muotoa kuin sisältöä koskevaa varausta lukuun ottamatta kannatan tätä mietintöä ja haluan muistuttaa, että olen halukas tutkimaan kaikki sellaiset mahdollisuudet, joiden avulla voidaan parantaa kansalaistemme tilannetta kaukana kaikista ennakkoasetelmista.

Des Places
Yritysten selkärangan Euroopan unionissa muodostavat pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset), joista yli 90 % työllistää alle 150 henkilöä. Eurostatin viidennen yrityksiä koskevan kertomuksen mukaan niiden osuus on 66 % EU: n työpaikkojen kokonaismäärästä ja vuosien 1988-1995 välisenä aikana ne vastasivat lähes yksinomaan työpaikkojen nettokasvusta.
Tämä tilanne saattaa vaikuttaa ristiriitaiselta. Itse asiassa yritykset - ja aivan erityisesti pk-yritykset - kärsivät säännöllisesti suuremmista hallinnollisista taakoista ja normatiivisista velvoitteista, jotka liittyvät pääasiassa yhteisön lainsäädäntöön. Ei pidä kuitenkaan aliarvioida kansallisten lakien vaikutusta, kuten esimerkiksi Ranskassa voimassa olevaa 35 tunnin lakia.
Minkälaista tukea pk-yrityksille on myönnettävä?
Aivan ensiksi on korostettava, että pk-yritykset tarvitsevat rahaa. Niillä on itse asiassa hyvin usein ongelmia, jotka liittyvät samanaikaisesti niiden kehitykseen ja sen seurauksena pääoman tarpeeseen, mutta myös - eikä tätä saa jättää huomiotta - käteisvaroihin liittyviä ongelmia, jotka johtuvat asiakkaiden maksuviivästyksistä. Kaikkien hallintovirastojen on näytettävä esimerkkiä. Juuri niiden maksut ovat hyvin usein kaikkein eniten myöhässä, ja tämä tilanne on korjattava.
Pääomatarpeen osalta on välttämätöntä kehittää "riskipääoman" periaate. Tätä järjestelmää, joka on erittäin kehittynyt Yhdysvalloissa ja Japanissa, on kehitettävä ehdottomasti Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Yrityksen perustaja uhraa usein kaikki varansa yrityksen perustamiseen ja huomaa, ettei hänellä ole käyttövaroja silloin, kun hänen on rahoitettava yrityksensä kehittäminen.
Euroopan unionin rahoitusosuuden osalta on täysin järkevää, etteivät suuryritykset käytä näitä varoja yksin hyväkseen. Erilaiset avustukset ovat yksi mahdollisuus, mutta haluan muistuttaa, että pk-yritykset kärsivät heille asetettujen hallinnollisten ja normatiivisten taakkojen suuruudesta ja kustannuksista. Kuinka moni niin sanottu terveysnormi on hidastanut pk-yritysten kehitystä? Niistä on mahdotonta pitää kirjaa, mutta kaikki ne, jotka kiinnittävät huomiota yritysjohtajiin, tietävät, kuinka paljon normit rasittavat yrityksiä.
Lopuksi, koska ryhmämme kannattaa sukupuolten välisen tasa-arvon periaatetta, äänestimme sitä tarkistusta vastaan, jonka mukaan suosittaisiin naisyrittäjien johtamia yrityksiä. Kaikkia pk-yrityksiä on autettava. Panoksena on työttömyyden väheneminen työpaikkoja luomalla ja tämän on tapahduttava yritysjohtajan sukupuolesta riippumatta.

Hyland
Ehdotettua kasvua ja työllisyyttä koskevaa aloitetta innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille tarkoitetuista rahoitustukitoimenpiteistä on kannatettava voimakkaasti.
Me olemme ryhmässämme aina korostaneet sitä roolia, joka pienillä yrityksillä voi olla ja on työpaikkojen ja talouskasvun luomisessa. Sen vuoksi pidän Pronkin mietintöä erittäin myönteisenä.
Pienissä ja keskisuurissa yrityksissä Euroopan unionissa voi olla enintään 250 työntekijää. Irlannissa pk-yrityksissä on yleensä vähemmän kuin 50 työntekijää. Aloitteen kolmannessa osassa - nimittäin siinä, joka koskee takausten aiheuttamien kustannusten kattamiseen tarkoitettuja määrärahoja, joilla lisätään jäsenvaltioissa toimivien takausjärjestelmien tukemien pk-yritysten lainansaantimahdollisuuksia - etusija on annettava yrityksille, joissa on vähemmän kuin 100 työntekijää. Haluaisin vaatia, että samanlainen etusija on tarjottava sellaisille yrityksille aloitteen ensimmäisen osan avulla.
Kaikki ponnistelut on tehtävä, jotta pk-yritysten kasvun mahdollisuuksia parantamiseksi. Tämä merkitsee sitä, että tarjotaan riskipääoman saatavuutta uusille ja alkuvaiheessa oleville pienyrityksille soveltuvan erityisen riskipääomarahaston investointien kautta.
Kehotan neuvostoa hyväksymään ehdotuksen nopeasti, jotta voimme edistyä pikaisesti siinä, että avaamme uusia mahdollisuuksia työpaikkojen luomisessa, erityisesti yrityksissä, jotka työllistävät vähemmän kuin 50 ihmistä. On yhtä olennaista, että tietoa uudesta pk-yrityksiä koskevasta aloitteesta on saatavilla Irlannissa ja muissa jäsenvaltioissa.

Schörling
Euroopan parlamentin vihreät tukevat ehdotusta innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille tarkoitetuista rahoitustukitoimenpiteistä. Riskipääoman puute on pitkään ollut pk-yritysten ongelma.
Pidämme erityisen tärkeänä sitä, että riskipääomarahasto osoitetaan kolmannelle sektorille, toisin sanoen kansanterveyden, koulutuksen ja kulttuurin parissa toimiville yrityksille, ja että tiedot tuista menevät myös naisvaltaisille pk-yrityksille, jotka muodostavat noin 30 % kaikista toimivista pienistä- ja keskisuurista yrityksistä.

Theonas
Käsittelyssä oleva esitys on osa laajempaa Euroopan unionin muodostamaa työllisyyskehystä ja pohjautuu niin sanotun yrittäjähengen ajamiseen ja tähän asti voimassa olleiden työ- ja vakuutusoikeuden säännösten muuttamiseen ajamalla "aktiivisia" työllisyystoimenpiteitä.
Tuemme jokaista erillistäkin toimenpidettä, joka auttaisi hoitamaan pk-yritysten, erityisesti kaikkein pienimpien, suuria ongelmia, jotka kärjistyvät entisestään EMUn ja yhteisen valuutan voimaantulon myötä.
Meillä ei ole tietenkään harhakuvitelmia tällaisilla toimilla mahdollisesti saavutettavien tulosten laajuudesta, toisaalta siksi, että niiden objektiivinen kattavuus on rajoitettu, toisaalta siksi, että Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden harjoittama politiikka kokonaisuudessaan saattaa vuosittain vararikkoon satoja tuhansia pk-yrityksiä, jotka eivät kykene selviytymään mielettömässä kilpailussa. Tietenkään menetettyjä työpaikkoja ei voida missään tapauksessa korvata harvoilla ja säännönmukaisesti lyhytkestoisilla työpaikoilla, jotka liittyvät ajoittaisiin valtionapuihin. Muuten, kuten komission ehdotuksessa kuvaavasti määritellään, konkreettisella ohjelmalla pyritään tukemaan yleisen politiikan kehystä, niin kuin sen suuntaviivoja määrittävät työllisyyden ja talouspolitiikkojen yleislinjaukset, joilla on tunnetusti dramaattiset vaikutukset työllisyyteen ja työttömyyteen.
Vaikka esitetty 420 miljoonan budjetti kolmivuotiskaudelle 1998-2000 on liian pieni ollakseen todellinen tuki pk-yrityksille, se voi olla hyödyllinen lähinnä yritysrahoitusmekanismien ja luottotakuumekanismien kautta, kun otetaan huomioon, että pk-yrityksillä on usein erityisen suuria vaikeuksia löytää ulkoisia rahoituslähteitä ja päästä luotonantojärjestelmiin. Tämä on mielestämme osoitus laajemmasta ongelmasta, joka on syntynyt pankkijärjestelmän täydestä vapauttamisesta ja luottolaitosten tavasta toimia puhtaasti rahataloudellisiin kriteereihin ja markkinakriteereihin perustuen, mikä tapahtuu taas tuotannollisen perustan kehittämisen ja tukemisen sekä taloudellisen toimeliaisuuden kustannuksella. Saman ongelman osoituksia ovat yleiset rajoitukset, jotka koskevat valtiontukia, joita supistetaan ellei peräti poisteta kokonaan komission hyväksymismenettelyn mukaisesti. Esitys pk-yritysten saamien valtiontukien toimialoittaisista poikkeuksista voi auttaa vahvistamaan pk-yrityksiä, mutta se ei tietenkään riitä hoitamaan koko ongelmaa, joka on aiheutunut Euroopan unionin yleisistä valinnoista.
Kyseisen ohjelman toteuttamisen kohdalla pidämme tarpeellisena, että rahoitustuki keskitetään alle 100 henkilöä työllistäville ja vielä pienemmille pk-yrityksille, joilla objektiivisesti ottaen on eniten henkiinjäämis- ja sopeutumisongelmia.
Olemme myös samaa mieltä ehdotuksesta sisällyttää ohjelmaan ensisijaisen tärkeinä valintoina pk-yritykset, jotka toimivat terveydenhuollon, koulutuksen ja kulttuurin aloilla.
Lisäksi pidämme tarpeellisena valvoa, liittyykö tukeen todellista uusien täysin työllistävien työpaikkojen syntymistä. Pidämme tarpeellisina rangaistuksia rikkomuksista.
Mitä tulee tämänkaltaisten ohjelmien vaikutuksista työllisyyteen, meidän on korostettava, että jo nyt meillä on samankaltaisia mekanismeja, kuten Euroopan investointipankin lainatakuut tai EIP: n pk-yrityksille myöntämä korkotuki tai pk-yrityksiä koskevien monivuotisten ohjelmien erityistoimenpiteet, jotka kuitenkin ovat osoittautuneet riittämättömiksi parantamaan pkyritysten epätasaista toimintaympäristöä. Pelkäämme kuitenkin, että koska Euroopan unioni ei yhteisön talousarviossa anna määrärahoja, jotka riittäisivät tuloksellisiin horisontaalisiin ja vertikaalisiin asiaan puuttumisiin hyläten vyönkiristyspolitiikan, täyden kilpailun ja markkinoiden maailmanlaajuisen vapauttamisen, millään tämänkaltaisella asiaan puuttumisella ei saavuteta todellisia tuloksia.
Berèsin mietintö (A4-0100/98)
Caudron
Haluan antaa tunnustusta rouva Berèsin työn niin sisällölle kuin muodollekin. Jos tällaista aihetta tosiaankin käsitellään ainoastaan neuvotteluissa, siitä voi itse asiassa syntyä keskustelu, jonka seurauksena kaikki saattaa kaatua hyvin monien ja erilaisten kansallisten näkemysten ja aatesuuntien ristiriitaan.
Hyväksyn näin ollen esittelijämme suositukset ja olen komission tavoin huolissani siitä, että laaja-alaisten valtion tukien käsittelyyn varattua aikaa halutaan lyhentää.
Niinpä kannatan tarkistuksia, jotka on tehnyt kollegamme Pervenche Berès, joka pyrkii toimielinten välisissä puitteissa ottamaan sekä parlamentin että komission mukaan tutkimaan myönnettyjä poikkeuksia.
Vaikka jotkut voivatkin moittia nyrpeinä sitä, että tietojen toimittamista koskeva pyyntö on hieman varovainen, haluaisin muistuttaa heitä siitä, että vielä muutama vuosi sitten sellainen pyyntö ei olisi aivan yksinkertaisesti tullut kysymykseenkään.
Lopuksi olen sitä mieltä, että jäsenvaltiot on velvoitettava julkaisemaan virallisessa lehdessä sallitun rajan ylittävät tuet.
Tämä halukkuus avoimuuteen ei ole ainoastaan kiitettävää vaan myös välttämätöntä, jotta kaikki julkisten varojen käyttöä koskevat epäilyt voidaan poistaa.
Katson lopuksi, että tämä teksti on tärkeä askel kohti hallinnon yksinkertaistamista ja sen avulla voidaan varmasti toimia yhä tehokkaammin niiden ponnistelujen tukemiseksi, joita toteutetaan sen kaikkein tärkeimmän asian eli työttömyyden torjumiseksi!

Darras
Tämän parlamentin aluepoliittisen valiokunnan jäsenenä, ja vaikka emme ole vielä antaneet lausuntoamme tästä asiasta, voin vain olla samaa mieltä esittelijämme, rouva Berèsin kanssa.
Koska valtion tuet ovat määrältään merkittäviä ja koska ne kasvavat koko ajan, on itse asiassa hyvä, että komissio pyrkii helpottamaan niiden tapausten käsittelyä, joita on ylivoimaisesti eniten ja jotka ovat kaikkein yksinkertaisimpia eivätkä aiheuta erityisiä kilpailuun liittyviä ongelmia. On hyvä, että nämä poikkeussäännöt ovat selkeät ja että niiden osalta toteutetaan merkittäviä julkisuustoimenpiteitä jäsenvaltioissa. Sen vuoksi kannatan esittelijän ehdottamaa tarkistusta 3.
Toivoisin kuitenkin, että Euroopan komissio tiedottaisi ryhmäpoikkeuksista seikkaperäisesti Euroopan parlamenttia erityisesti alueellisen tuen osalta. On mielestäni törkeää, että aluepoliittiselle valiokunnalle ilmoitettiin komissaari Wulf-Mathiesin ja komissaari Van Miertin allekirjoittamasta alue- ja kilpailupolitiikkaa koskevasta sopimuksesta vasta sen jälkeen, kun siitä oli ilmoitettu kaikille eturyhmien poliitikoille ja lehdistölle.
Lisäksi olen esittelijän kanssa täysin samaa mieltä siitä, että paikalliset julkiset palvelut olisi lisättävä ryhmäpoikkeuksen mahdollisesti saavan tuen luetteloon. Havaitsen sen itse asiassa omalla alueellani Pas-de-Calais'ssa, jossa nämä tuet liittyvät kiinteästi samalla alueella harjoitettavaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevaan politiikkaan. Ei ole siis lainkaan syytä epäillä, että ne aiheuttavat kilpailun vääristymistä.
Sindalin mietintö (A4-0101/98)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin ja Waidelich
Haluamme kiittää esittelijää hyvin valmistellusta mietinnöstä, joka käsittelee laivanrakennusteollisuudelle maksettavaa tukea. Haluamme korostaa, että toimivalle maailmanlaajuiselle telakoiden väliselle kilpailulle on erittäin tärkeää, että ala pystyy toimimaan myös ilman valtion apua. Aina siihen asti, kun välttämätön OECD: n sopimus astuu voimaan, Euroopan unionilta tulevat tuet on myönnettävä erittäin harkitusti, jotta vältyttäisiin kilpailun vääristymiltä. Sen vuoksi on erittäin olennaista, että Euroopan parlamentti tukee tarkistusehdotuksia 25, 26, 27 ja 29. Yhteisön toiminnan on pyrittävä telakkateollisuuden terveeseen maailmanlaajuiseen kilpailutilanteeseen.

Caudron
Laivanrakennus on ollut ajankohtainen ongelma jo usean vuoden ajan. Olemme nyt sen historian käännekohdassa.
Haluan muistuttaa, että viimeisten viiden vuoden aikana jokaista Euroopan laivanrakennusteollisuudessa menetettyä työpaikkaa kohti Korean laivanrakennusteollisuudessa luotiin yksi työpaikka. Matalat palkat tai teollisuuden järjestelyt eivät ole kumpikaan vaikuttaneet siihen, että Korealla on ylivalta tällä alalla, vaan se johtuu suurten yrityskeskittymien ristikkäisistä takuista ja Korean hallituksen tuesta.
Euroopassa jokaisen vaikeuksissa olevalle telakalle myönnetyn tuen seurauksena Euroopan komission on määrättävä kapasiteetin sulkemisista, mitä Koreassa, Japanissa ja Yhdysvalloissa ei jouduta tekemään.
Tämän kaiken seuraukset voidaan tiivistää seuraavaan neljään kohtaan: Euroopassa on säädetty noudatettavaksi sellaisia sääntöjä, joita sen kilpailijoilla ei ole, kymmeniä tuhansia työpaikkoja on menetetty, Eurooppa on menettänyt suuria markkinaosuuksia ja kuitenkin, päinvastoin kuin mitä terästeollisuudessa tapahtui, jäljellä olevien tuotantokapasiteettien ylläpitämistä ei taata.
Nyt ehdotetaan, että Euroopan unioni noudattaa yksipuolisesti OECD: n sopimuksen periaatteita. Meidän on oltava käytännöllisiä!
Jos toteamme vuonna 2000, että markkinat ovat elpyneet riittävästi, jotta voidaan tulla toimeen ilman sopimuksessa mainittuja tukia, olen samaa mieltä siitä, että ne voidaan poistaa. Mutta tällä hetkellä kukaan ei voi sanoa, mikä tilanne on silloin. Komissio myöntää itse, että asianmukaiset toimet ovat välttämättömiä.
Minäkin pyydän näin ollen, että markkinoiden kehittymistä tarkastellaan yksityiskohtaisesti, ennen kuin asetetaan määräpäiviä ja toteutetaan lopullisia toimia. Laivanrakennusteollisuus ei ole mikä tahansa teollisuudenala!
Sen vuoksi kehotan komissiota hyväksymään tarkistukset, jotka antavat meille riittävän liikkumavaran tästä eteenpäin vuoteen 2000 saakka. Lopettakaamme itsemme kiusaaminen kerta kaikkiaan niin tällä kuin monella muullakin alalla.

Darras
En ole todellakaan kuningasmielinen, mutta ranskalaisen sananlaskun mukaan ei pidä olla kuningasmielisempi kuin kuningas itse. Näyttää siltä, että Euroopan komission pitäisi pohtia sitä jonkin verran.
Jos on todellakin niin, että valtioiden nykyinen hallintojärjestelmä lakkasi suosimasta Euroopan laivanrakennusteollisuutta vuonna 1997 ja että tässä asiassa odotellaan vain OECD: n sopimuksen ratifioimista (koska Yhdysvallat ei ole vieläkään ratifioinut sitä), ei mielestäni voida hyväksyä sitä, että Euroopan komissio ehdottaa tiedonannossa, että unioni toteuttaisi etukäteen yksipuolisesti kyseisessä sopimuksessa määrätyt periaatteet.
Miksi halutaan ottaa käyttöön tiukempi tukijärjestelmä, vaikka kilpailijamme eivät vielä hyväksy sitä ja vaikka laivanrakennusteollisuus on vielä erittäin herkkä Euroopan talouden ala? Miksi huolestutetaan tällä tavalla tämän alan työntekijät, jotka eivät todellakaan ole tällä hetkellä sen tarpeessa?
Jos kansalaiset halutaan saada kannattamaan eurooppalaista ajatusta, heitä on ehkä kuunneltava, ja heidän päivittäiset elinolonsa on otettava huomioon. Se on ainakin minun mielipiteeni vasemmistolaisnaisena, ja toivon, että suurin osa kollegoistani on kanssani samaa mieltä.
Toivon näin ollen, että komissio tarkastelee lähestymistapaansa uudelleen hieman vähemmän "liberaalilla" tavalla, joka on lisäksi enemmän unionin työntekijöiden ja kaikkien kansalaisten etujen mukainen.

Novo
Nykyisessä tilanteessa, jossa on käynyt entistä ilmeisemmäksi, että vuonna 1994 solmitun OECD: n telakkateollisuussopimuksen pääasialliset sopijavaltiot (räikeimpinä esimerkkeinä USA ja Etelä-Korea) eivät ole ratifioineet eivätkä varmasti aiokaan ratifioida sitä, ja jossa nämä valtiot jopa lisäävät julkista tukea omalle laivanrakennusteollisuudelleen, olisi ratkaisevan tärkeää, että komissio voisi tuntuvasti tukea laivanrakennusteollisuutta kaikissa niissä jäsenvaltioissa, joissa sitä vielä on, jotta se voisi pysyä hengissä ja vastustaa kilpailijoitaan maailmanmarkkinoilla tasavertaisista lähtökohdista käsin.
Tämä ei kuitenkaan ole sen enempää uuden asetuksen kuin komissionkaan tavoite, ja vielä vähemmän se on tavoite, johon mietinnössä ja sen tarkistuksissa pyritään.
Se, että asetuksen tarkoituksena on päästä lyhyemmän tai pitemmän määräajan sisällä tilanteeseen, jossa kaikkia OECD: n sopimuksen sisältämiä suuntaviivoja sovelletaan Euroopan laivanrakennusteollisuuteen silloinkin, kun tuota samaa sopimusta ei noudateta maailmanmarkkinoilla, ei varmaankaan ole oikea tapa puolustaa Euroopan laivanrakennusteollisuutta.
Se, että julkista, kansallista tukea tai aluetukea tilapäisesti rajoitetaan ja että sopimusarvon suhteen harjoitetaan suoranaista syrjintää suosimalla suuria telakoita pienten vahingoksi ja että tuelle asetetaan ehtoja (jotka liittyvät ympäristönsuojeluun, lakkauttamiseen tai nykyaikaistamiseen, mutta eivät koskaan kapasiteetin lisäämiseen), vaikka tuki on kaikissa tapauksissa paljon vähäisempää kuin kolmansien maiden nyt ja tulevaisuudessakin antama tuki, ei ole oikea tapa puolustaa Euroopan laivanrakennusteollisuutta.
Sen tähden emme voi äänestää mietinnön puolesta, joskin tuimme eräitä Sainjonin esittämiä oikeansuuntaisia tarkistuksia.
Omaksuessamme tämän kannan käytämme sen tähden tilaisuutta hyväksemme muistuttaaksemme niistä monista kielteisistä seurauksista, joita ratifioimattoman sopimuksen osittainenkin soveltaminen on aiheuttanut Portugalin laivanrakennuskapasiteetille monien muidenkin maiden, jopa eräiden EU-maiden vahingoksi. Omaksuessamme tämän kannan tarkoituksenamme on siis myös havahduttaa Portugalin hallitus ja telakat, joita asia koskee, huomaamaan se mahdollisuus, että näissäkin puitteissa ne voivat sentään pyrkiä luomaan paremmat edellytykset Portugalin laivanrakennuskapasiteetin taloudelliselle ja rahoitukselliselle vakaudelle.

Rovsing
Viime vuosien tapahtumat Euroopan telakkateollisuudessa ovat osoittaneet, että valtion tuille tarvitaan selkeät säännöt. EU-direktiivi on tässä asiassa kuitenkin välttämätön vasta sitten, jos säännöistä ei päätetä OECD: ssä. Sen vuoksi se jäisi myös pois, kun OECD: n säännöt astuvat voimaan. Telakoille maksettavan korkeimman sallittavan valtion tuen jatkuva vähentäminen on välttämätöntä vapaiden markkinaolojen takaamiseksi. Valiokunnan mietintö pyrkii tekemään direktiivin säännöistä entistä selkeämpiä ja tiukempia ja ansaitsee sen vuoksi täyden tukemme.
Schörlingin mietintö (A4-0105/98)
Posselt
Arvoisa rouva puhemies, mitä tulee Schörlingin mietintöön, niin siinä viitataan meidän äänestykseemme 2. maaliskuuta 1995, jolloin tämän parlamentin vasemmisto hylkäsi meidän ryhmämme tarkistuksen, joka koski myös perhepolitiikan ottamista mukaan sosiaalisen kehityksen maailman huippukokouksen tavoitteisiin. Pidän sitä valitettavana ja pidän valitettavana myös sitä, että sosiaalisen kehityksen maailman huippukokouksessa ei myöskään otettu tätä ensisijaista tavoitetta huomioon ja että tämä on nähtävissä myös komission jatkotoimissa. Olen sitä mieltä, että meidän on tehtävä tältä osin parannuksia, joita emme valitettavasti ole tehneet Schörlingin mietinnön avulla, jossa puhutaan naisista, miehistä ja lapsista äärimmäistä yksilöllisyyttä kannattavassa hengessä. Uskon kuitenkin, että tehokas sosiaalipolitiikka ei ole mahdollista ilman perheiden vahvistamista ja tukemista. Siksi olen sitä mieltä, että meidän on Schörlingin mietinnössä mainittu erityinen YK: n yleiskokous vuonna 2000 mielessämme tehtävä korjauksia. Se saattaa monista kuulostaa vielä kaukaiselta asialta, mutta vuosi 2000 ei ole enää niin kovin kaukana. Meidän parlamenttina pitäisi asettaa tässä painopistealue tehdäksemme parannuksia tämän kysymyksen osalta ja saadaksemme aikaan sen, että erityinen YK: n yleiskokous vuonna 2000 käsittelee tätä aihetta.

Ojala
Arvoisa rouva puhemies, kiitos että sain vielä tilaisuuden antaa suullisen selvityksen. Minähän painoin vahingossa punaista nappia rouva Schörlingin mietinnön lopullisen äänestyksen yhteydessä, ja minä olen siitä todella pahoillani, koska mietintö on erinomainen. Minä tuen täysin rinnoin hänen mietintöään ja olen erittäin pahoillani siitä, että eilisiltaisessa keskustelussa täällä salissa käytettiin asiattomia puheenvuoroja. Väitettiin rouva Schörlingin mietinnössä olevan jotakin sellaista, joka liittyisi Euroopan unionin vastustamiseen. Näin ei suinkaan ole. Minä olen pahoillani rouva Schörlingin puolesta, ja tietenkin olen pahoillani omasta puolestani siitä, että lopullisessa äänestyksessä vahingossa äänestin vastaan, vaikka todellakin tuen rouva Schörlingin mietintöä.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Kööpenhaminassa pidetyn sosiaalisen kehityksen maailman huippukokouksen seurannan puolesta. Kööpenhaminan maailman huippukokouksessa painotettiin, ettei vuoden 1948 maailman ihmisoikeusjulistuksen jälkeisenä 50 vuoden aikana ole juurikaan edistytty köyhyyden poistamisessa. Köyhien ja rikkaiden välinen kuilu on levennyt jatkuvasti vuodesta 1960, eikä tyydyttävää elintasoa ole taattu läheskään kaikille. Suurelta osalta maailman väestöä puuttuvat edut, joita pidämme tavallisesti ihmisoikeuksina, nimittäin ruoka, asunto, koulutus, terveys, työ ja sosiaaliturva.
Kansallisvaltioilla on päävastuu maailman huippukokouksen velvoitteiden täyttämisestä. Kuitenkin EU voi ottaa osan vastuusta, ja sen pitääkin tehdä niin, muun muassa käyttämällä ihmisoikeusehtoja kolmansien maiden kanssa solmittavissa kauppasopimuksissa, painottamalla aktiivista työllisyyspolitiikkaa ja erityisesti ottamalla mukaan sosiaalinen ulottuvuus kaikkiin yhteisön politiikkoihin.

Sandbæk, Lis Jensen ja Krarup
Jätämme äänestämättä Schörlingin mietinnöstä, lähinnä sen vuoksi, että tarkistusehdotus 2 hyväksyttiin. Mietintö on yleisesti ottaen hyvä, mutta emme voi hyväksyä kohtaa, jossa komissiota kehotetaan tekemään ehdotuksia jäsenvaltioiden verotuksesta ja sosiaaliturvajärjestelyistä. Sellaisten politiikkojen laatimisen ja hyväksymisen on oltava jäsenvaltioiden yksinoikeus. Haluamme sitä paitsi jälleen painottaa Tanskan "yhdistymisvapauteen" liittyvää ongelmaa, jonka yhteydessä ammatillista järjestelmäämme on - epäoikeudenmukaisesti - arvosteltu siitä, että se on ristiriidassa kansainvälisten sopimusten kanssa.

Seillier
Schörlingin mietintö, joka koskee sosiaalisen kehityksen maailman huippukokouksen seurantaa, muistuttaa meitä siitä, ettei taloudellista ja sosiaalista kehitystä voi erottaa toisistaan.
Jimmy Goldsmithin "Ansa" -nimisessä kirjassaan tekemän selvänäköisen analyysin perusteella sellaisesta maailmanmarkkinoiden toiminnasta, jota on suosinut eliittien kyvyttömyys hoitaa asioita, on seurauksena, että "rikkaiden maiden köyhät rikastuttavat köyhien maiden rikkaita" . Yksilökeskeinen ääriliberalismi ei voi sen enempää kuin kommunistinen kollektivismikaan saada aikaan tyydyttävää taloudellista ja sosiaalista kehitystä: "hyvinvointimarkkinat" on huijausta, niin kuin oli - ja joissain maissa on vieläkin - "hyvinvointivaltiokin" .
Jotta Kööpenhaminan huippukokouksessa asetetut jalot tavoitteet voidaan saavuttaa, taloussuunnitelmiemme periaatteita ja tavoitteita olisi näin ollen tarkistettava ja olisi pidettävä mielessä, että talous on humanistinen tieteenala, joka palvelee ihmistä ja hänen kehittymistään. Sanan etymologian mukaan talous tarkoittaa "kodin johtamista" . Sen on näin ollen tyydytettävä ensisijaisesti ihmisen perustarpeet (ruoka, asunto, terveys, työ ja niin edelleen) koko hänen elämänsä ajan.
Ihmisten ja perusyhteisöjen, eli perheiden, hyvinvointi on todellisen taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tosiasiallinen edellytys BKT-lukujen ja kansainvälisten pääomien brownilaiseen liikehdintään osallistumisen sijasta.
Euroopan maissa, niin kuin muuallakin maailmassa, köyhyys koskettaa etenkin yksinhuoltajanaisia. Yhteiskunnan hajoaminen ja siitä aiheutuva syrjäytyminen johtuvat myös erittäin usein perheiden hajoamisesta, joka eristää ja haurastuttaa yksilöitä. Yhteiskuntiemme kriiseihin ei voida vastata, ennen kuin suunnitellaan politiikka, joka suosii perhettä, joka on sosiaalisen kehityksen kannalta, perheen jatkuvuuden ja sen sosiaaliseen elämään valmistavan ominaisuuden - joka on yhteiseen hyvään, toisten huomioon ottamiseen, kasvattamista - tärkein tekijä.
Todellisen sosiaalisen kehityksen kiihkeänä velvoitteena on oltava koko ihmisten muodostaman perheen kannalta edistää - kuten paavi Paavali VI Populorum progressio -teoksessa kauniisti muotoili - jokaisen ihmisen ja kaikkien ihmisten kehittymistä.

Theonas
Tiedonannossaan komissio määrittää viisi toiminta-aluetta, joihin EU: n tulee keskittyä Kööpenhaminan vuoden 1995 sosiaalisen kehityksen maailman huippukokouksen jatkossa. Sosiaalisen ulottuvuuden kehittäminen kansainvälisellä institutionaalisella tasolla, sosiaaliset lausekkeet EU: n kahdenvälisissä sopimuksissa, taistelu köyhyyttä ja sosiaalista syrjintää vastaan EU: n sisällä, työllisyyden pitäminen ensimmäisellä sijalla talous- ja sosiaalipolitiikassa, taistelu rasismia vastaan ja siirtolaisten turvallisuus, kaikki nämä ovat hyviä asioita julistusten tasolla. Julistusten suuret sanat kääntyvät kuitenkin käytännössä päälaelleen.
Kun EU ja G7: n maat puhuvat sosiaalisen ulottuvuuden kehittämisestä globalisoituneessa taloudessa, ne tarkoittavat kansanvastaisten valintojensa ajamista kansainvälisellä tasolla, siten kuin ne on määritelty Halifaxin, Lyonin ja Lillen kokouksissa. Uusi järjestys on edennyt jo siihen asti, että kaukaisissa kokouksissa demokraattisen valvonnan ulottumattomissa päätetään toimenpiteistä, joita alueelliset järjestöt ja valtiot joutuvat sitten toteuttamaan. On tyypillistä, että kun komissio mainitsee esimerkkinä taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kokonaisvaltaisesta lähentymisestä julkisen vajeen vähentämisen politiikan ja ohjenuoraksi kuvaamaansa valkoiseen kirjaan sisältyvät toimenpiteet, se vaatii ILO: n ja IMF: n sekä Maailmanpankin ja ILO: n yhteistyön vahvistamista tavoitteena "Halifaxissa ja edelleen Lyonissa sovittujen suuntaviivojen loppuun saattaminen" .
Komissio tukee aivan oikein sosiaalista lauseketta kahdenvälisiin sopimuksiin, joita se solmii valtioiden kanssa, jotka saavat talousapua tai ovat kaupan suosituimmuusasemassa. Kysymys kuuluu, miksi komissio ei ajanut sosiaalisten ja muiden ihmisoikeuksien kunnioittamista vaativaa lauseketta jo Uruguayn kierroksella GATTin puitteissa käydyssä neuvotteluissa. Lisäksi, miksi tätä periaatetta ei käytännössä sovelleta edes kahdenvälisellä tasolla? Ehkäpä komissio esimerkiksi katsoo, että Turkki kunnioittaa ihmisoikeuksia, kun komissio keskustelee liitännäissopimukseen liittyvien rahoitusta koskevien lisäpöytäkirjojen vapauttamisesta ja solmii tämän sopimuksen. On provokatorista puhua työntekijöiden perusoikeuksien kunnioittamisesta ja ILO: n sopimusten soveltamisesta, kun komissio itse noudattaa EU: n sisällä politiikkaa, joka käytännössä kyseenalaistaa perustavia sopimuksia, kuten niitä, jotka koskevat yhdistymisvapautta ja työmarkkinaosapuolten välisiä neuvotteluja.
Komissio puhuu taistelusta köyhyyttä vastaan. EU: n yli 50 miljoonaa köyhyysrajan alapuolella elävää ihmistä - luku, joka jatkuvasti kasvaa - on eittämätön todiste käytettyjen reseptien vararikosta. Syvenevä kuilu kehittyneiden ja kehittyvien maiden välillä osoittaa lisäksi kolmannen maailman kehittämiseksi käytettyjen keinojen soveltumattomuuden. Ei kuuluisa kumppanuussuhde, eivät Maailmanpankin ja IMF: n lainat, joihin liittyy konkreettisia talouspoliittisia ehtoja ja ankaria sitoumuksia, mikään näistä ei tietenkään ole ongelman ratkaisu, eivät edes riittämättömät pääomat, joita annetaan kuuluisan kehitysavun puitteissa yhteisön budjetista ja jäsenvaltioista ja jotka todellisuudessa liitetään muihin kaupallisiin ja taloudellisiin sitoumuksiin, joilla edistetään näiden maiden pääomien pääsyä avunsaajavaltioiden talouteen ja niiden rikkauksien ryöstämistä.
Komissio viittaa työllisyyden asettamiseen etusijalle talous- ja sosiaalipolitiikassa, kun se esittää malliesimerkiksi ajamaansa "aktiivista työllisyyspolitiikkaa" . Ilmeisesti sen sijaan, että sen tavoitteena olisi sodanjälkeisen eurooppalaisen sosiaaliturvamallin vieminen myös muihin maihin, niin kuin pitäisi, se yrittää tuhota sitä.
Mietintöön sisältyy joitain myönteisiä puolia, mutta se on riittämätön. Ensiksikin, siinä hyväksytään täysin G7: n päätösten luomat puitteet, vallitsevat kansainvälisten talousjärjestöjen institutionaaliset puitteet ja komission suuntaviivat sosiaalisen ulottuvuuden ja työllisyyspolitiikan sisällöstä. Köyhyyttä ja työttömyyttä vastaan ei voida taistella juridisin keinoin, vaan politiikalla, joka edistää sijoituksia, luo työpaikkoja, tukee kysyntää ja avaa tien uusille työpaikoille ja työttömyyden poistamiselle. Työttömyyttä vastaan ei taistella sosiaalirahaston määrärahoilla, joita joka tapauksessa ollaan pienentämässä ja joilla ei käytännössä tehdä muuta kuin annetaan jotain ammatillista valmennusta työttömille, jotka taas palaavat kortistoon, koska työtä ei ole tarjolla. Työttömyyttä ei ratkaista toimenpiteillä, jotka sisältyvät työllisyyspolitiikan suuntaviivoihin, joiden lähtökohtia ovat ehdot työllistettävyydelle ja sopeutumiselle. Pelkäämme, että kun puhutaan läheisemmästä yhteistyöstä ILO: n, IMF: n, OECD: n ja WTO: n kesken, tarkoitetaan ILO: n sitomista niiden valintoihin ja valmistellaan niiden perustavien sopimusten uudelleenarviointia, jotka solmittiin aikana, jolloin maailman voimasuhteet suosivat työväenliikkeen asemaa, ja uusien sopimusten laatimista nykyisten valintojen laillistamiseksi. Olemme samaa mieltä esityksestä asettaa yleinen vero kansainvälisille valuuttakaupoille ja pyydämme EU: ta omaksumaan tämän kannan rahoituspääoman vastalauseista välittämättä.
Olemme sitä mieltä, että ilman uutta kansainvälistä taloudellista järjestystä, joka kunnioittaisi kaikkien kansojen itsemääräämisoikeutta ja oikeutta kehitykseen sekä sosiaaliseen hyvinvointiin, joka takaisi valtioiden poliittisten valintojen vapauden, joka keskittyisi nälänhädän, köyhyyden ja työttömyyden kitkemiseen eikä markkinoiden, tuotteiden ja palveluiden vapauttamiseen ja voiton maksimointiin, on itsepetosta uskoa, että tilanne voisi oleellisesti muuttua. Ilmentyvät suuntaukset vahvistavat tämän. Pääoma pyrkii peruuttamaan kansainvälisellä tasolla valtioiden ja kansojen perusoikeudet, kuten ilmenee OECD: n laatimasta MAI-sopimuksesta, josta käy ilmi sosiaalisia oikeuksia koskevien puheiden tekopyhyys, koska sopimus sallii minkä tahansa luonteeltaan sosiaalisen järjestelyn tai julkisen edun suojelutoimien torjumisen. Sama asia käy ilmi myös alueellisista NAFTA-tyyppisistä sopimuksista tai suunnitelmista luoda transatlanttinen vapaakauppavyöhyke. Tällaisten valintojen edessä kansojen ainoa vaihtoehto on voimistaa kamppailua nykyisen järjestyksen kumoamisyrityksiä vastaan, uuden ajattelutavan omaksuminen kansainvälisissä suhteissa ja nykyisten voimasuhteiden muuttaminen suurissa teollisuusmaissa.
Rocardin mietintö (A4-0085/98)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Mielestämme mietintö on erittäin hyvä, sillä valiokunta asettuu täysin tukemaan komission suuntaviivoja, mitä tulee integroidun lähestymistavan merkitykseen miesten ja naisten tasa-arvoisten mahdollisuuksien ulottuvuuden huomioonottamisessa, köyhyyden poistamisessa sekä ympäristövaikutusten arvioinnissa. Lisäksi on erinomaista, että tuodaan esille se, miten tärkeää on kumppanuuden tasapaino, jonka pitää perustua demokraattisiin arvoihin ja ihmisoikeuksiin.
Emme kuitenkaan ole samaa mieltä 57 ja 67 kohdasta, sillä olemme sitä mieltä, että kaupan nykyisiä järjestelyjä ei voi säilyttää. Mielestämme ainoa pysyvä ratkaisu pitkällä aikavälillä on sopeutuminen Maailman kauppajärjestön sääntöihin. Emme myöskään ole sitä mieltä, että maatalouden pitkäaikainen suoja olisi pitkällä aikavälillä pysyvä ratkaisu. Euroopan unionin olisi sen sijaan oltava yksimielisempi kehityspolitiikan, maatalouspolitiikan ja kalastuspolitiikan välillä, mistä 77 kohdassa huomautetaan. 77 kohdassa olisi kuitenkin pitänyt viitata siihen suoraan yhteyteen, mikä näiden poliittisten aihepiirien yhdistämisellä taloudellisen kumppanuuden tavoitteeseen on.

Caudron
Haluan aivan ensiksi onnitella Michel Rocardia hänen erinomaisesta työstään ja hänen syvästi edistysmielisestä vakaumuksestaan, joka on ohjannut hänen tekstinsä poliittisia suuntaviivoja. En voi sitä vastoin tyytyä kaikenkarvaisten konservatiivien ja liberaalien ylivarovaisiin asenteisiin.
Vaikka tosiasiassa ollaan tyytyväisiä siihen, että sopimus on saatu aikaan, on myös osoitettava tämän sopimuksen heikkoudet.
Kuitenkin kehys, jota meille ehdotetaan, vastaa merkittävää ja mielenkiintoista kehitystä, koska sen tavoitteena on "kypsä" kumppanuus AKT-maiden kanssa niin AKT-maiden kuin Euroopan unioninkin kannalta.
Miksi ei itse asiassa voitaisi kannattaa velkojen vähentämistä koskevaa hanketta, jota jotkut ovat kannattaneet jo useita vuosia ja jonka muut ovat nyt vihdoinkin ymmärtäneet?
Jotkut maat, erityisesti Afrikan maat, saattavat toivoa näkyvää taloudellista ja sosiaalista kehitystä, mutta tähän asti liian suuri velkataakka on murskannut toiveet jo etukäteen.
Toinen keino tehokkaamman yhteistyön saavuttamiseksi on teknologiansiirto. Tämä lähestymistapa, jota suurin osa kansalaisjärjestöistä ja poliittisista päättäjistä tukee, näyttää saavan konkreettisen muodon tässä tekstissä, mikä on aina parempi.
Kannatan näin ollen Michel Rocardin tekstiä, ja aikaisemmin esitetyistä varauksista huolimatta olen varma siitä, että AKT-asioita käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja osaa toimia niin, että komissio ja tästä asiasta vastaavat komissaarit ottavat hänen näkemyksensä huomioon ja saa heidät arvostamaan niitä.

Donnay
Olemme tyytyväisiä tähän uuteen tilaisuuteen, joka meille annettiin, jotta voimme vakuuttaa, että olemme sitoutuneet Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maiden ja Euroopan unionin väliseen kumppanuuteen. Sillä Eurooppa on yhä AKT-maiden kaikkein tärkein kumppani. On syytä muistuttaa, että unioni ja sen jäsenvaltiot ovat näiden maiden kaikkein tärkeimpiä rahoittajia ja muut länsimaiset lahjoittajat tulevat hyvin kaukana heidän takanaan. Yli 60 % vuosittain maksetusta virallisesta kehitysavusta koko maailmassa on lähtöisin Euroopasta.
Niinpä UPE-ryhmä hyväksyy komission ehdottamat suuntaviivat siltä osin kuin niiden tavoitteena on AKT-maiden ja EU: n välisen kumppanuuden asianmukaisuus ja niissä ilmaistaan näin ollen halu tehdä tästä lajissaan ainutlaatuisesta yhteistyöstä kestävää ja tehokasta. Olemme lisäksi iloisia siitä, että neuvosto teki samanlaiset johtopäätökset siitä huolimatta, että jotkut sen jäsenistä suhtautuivat asiaan aluksi epäröiden.
Koska luotamme niihin etuoikeutettuihin suhteisiin, joita olemme pitäneet yllä Euroopan yhteisön perustamisesta lähtien ja koska olemme tietoisia ensi vuosisadan haasteista ja siitä, kuinka hyödyllistä meidän kaikkien on ottaa ne vastaan, meidän tehtävämme on laatia vastaisuudessa todellinen kumppanuuden malli, joka viidennen Lomén yleissopimuksen tehtävänä on vakiinnuttaa.
UPE-ryhmä katsoo komission tapaan tarpeelliseksi vahvistaa seuraavan yleissopimuksen poliittista ulottuvuutta ja tehdä kumppaniemme kanssa todellinen poliittinen sopimus, joka perustuu demokraattisten periaatteiden, ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja hyvän hallinnon edistämiseen. On selvää, että nämä perusperiaatteet liittyvät olennaisesti yhteen. Tästä seuraa, että hyvän talouden suorituskyvyllä ei voida esimerkiksi puolustella eikä korjata monipuoluejärjestelmän puuttumista tai mitä tahansa muuta demokraattista tyhjiötä.
Olemme komission tavoin vakuuttuneita siitä, kuinka tärkeää sijoitusten edistäminen, kaupan vapauttaminen ja AKT-maiden osallistuminen maailmanlaajuistuneeseen talouteen on. Kuitenkin komission laatima kauppaa käsittelevä osa vaikuttaa mielestämme niin hätäisesti tehdyltä, että haluamme esittää huomattavia varauksia. Näin ollen UPE-ryhmä kannattaa riittävän pitkän siirtymäkauden suunnittelemista, jotta AKT-maat voivat päästä tasapainoisesti mukaan maailmanmarkkinoille.
Varoitamme myös "kaikkivoivasta liiketoiminnasta" , jonka turvin jotkut lahjoittajamaat voivat vapauttaa niille itsensä heille kuuluvista yhteisvastuun velvoitteista. Mainitsen siitä todisteena OECD: n tuoreen raportin. Siinä järjestö tuo esille, että vaikka sen jäsenet sopivat lähes 20 vuotta sitten, että ne lahjoittavat 0, 7 % BKT: staan viralliseen kehitysapuun, lahjoitusten keskiarvo saavutti alhaisimman tasonsa vuonna 1996, kun se laski Yhdysvaltojen osalta 0, 12 %: iin. Näissä oloissa ei voida julistaa, että köyhyyden torjumiselle kehitysmaissa halutaan todella antaa ensisijainen asema.
Nämä olivat siis lyhyesti ne tärkeät suuntaviivat, joiden pohjalle UPE-ryhmä toivoo viidennen Lomén yleissopimuksen rakentuvan ja ne kompastuskivet, joilta ryhmämme haluaa sen välttyvän. Haluamme lopuksi vakuuttaa ystävämme AKT-maat siitä, että luotamme meidät yhdistävän ainutlaatuisen suhteen tulevaisuuteen. Tämä luottamus perustuu sille vakaalle uskolle, että on yhtä lailla Euroopan kuin Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maiden etujen mukaista saada kumppanuutemme kannattamaan ja kukoistamaan.
Tämä on aivan Rocardin mietinnön hengessä. Niinpä ryhmämme antaa sille kaiken tarvittavan tuen.

Souchet
Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä kannatti Rocardin mietintöä, koska siinä vakuutetaan ilman mitään epäselvyyksiä erittäin selvästi, että Euroopan unionin maiden ja AKT-maiden välistä etuoikeutettua yhteistyötä sitoudutaan jatkamaan ja uudistamaan Lomén sopimuksiin liittyvän yhteisen menettelyn puitteissa, joka aloitettiin 30 vuotta sitten.
Lomén vaikutukset eivät todellakaan ole laantuneet, vaan mielestämme vaikuttaa päinvastoin siltä, että sen tehtäväksi on annettu saada aikaan viidettä Lomén yleissopimusta koskevilla neuvotteluilla alkavan jakson aikana kestävä geopoliittinen kumppanuus ja todellinen etenkin Euroopan ja Afrikan välinen yhteinen kehitys.
Näiden neuvottelujen aikana on pidettävä erittäin tarkkaavaisesti huoli siitä, ettei Ranskan eurooppalaisten kumppanien ilmaisema Loméa koskeva sitoumus jää puhtaasti muodolliseksi, ettei se kätke halua lieventää tai purkaa sitoumusta ja että se vastaa hyvin halua antaa asiasisältö uusille yhteistyösuhteille. On vältettävä hinnalla millä hyvänsä se, ettei Lomén sopimuksesta tule pelkkä tyhjä kuori, minkä vuoksi sen määräyksiä on välttämätöntä jatkaa ja uudistaa.
Tässä mielessä kaupan kehittyminen ei ole kehityksessä tärkeintä: se on vain yksi - tosin hyvin tärkeä - kehityksen osa-alue.
Olemme näin ollen tyytyväisiä siihen, että Rocardin mietinnössä korostettiin sitä, kuinka tärkeää on auttaa kotitalouksien kehittymistä erityisesti maaseutualueilla sekä mikroluottojen, pitkälle kehittyneen teknologian ja mainonnan kehittämistä paikallisen tuotannon hyväksi. Olemme myös sitoutuneet lujasti hajautetun yhteistyön kehittämiseen. Kolme suurinta epävarmuustekijää on tuotava esille.
Ensimmäinen koskee niitä kokonaismäärärahoja, jotka Euroopan unioni päättää osoittaa AKT-maiden kanssa tehtävään yhteistyöhön. Tässä on aivan selvästi kysymys poliittisesta valinnasta, joka on riippuvainen eri jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeudesta. Mutta välineet eivät ole puolueettomia. Sen vuoksi vastustamme EKR: n budjetointia, joka saattaa lieventää jokaisen valtion velvollisuuksia - myös laajenemisen kannalta - ja suosia Lomén yleissopimuksen puitteissa sovittujen määrärahojen pienenemistä. Sen vuoksi olimme esittäneet tarkistuksen, jossa torjutaan EKR: n budjetointi ja sen sisällyttäminen yleiseen talousarvioon.
Toinen epävarmuustekijä koskee Euroopan unionin ja AKT-maiden välisiä kauppasuhteita. Tästä kysymyksestä on tullut hankalampi sen vuoksi, ettei Euroopan unioni osannut WTO: n sopimusneuvottelujen aikana ottaa asianmukaisella tavalla huomioon kehitysmaiden tarpeita eikä sellaisten maiden, jotka eivät ole yhtä kehittyneitä, välisten tiiviiden yhteistyösuhteiden erityistarpeita. WTO: n sääntöjen ja niiden tulkinnan osalta on siis oltava ovela ja noudatettava WTO: n sisällä yhdessä AKTmaiden kanssa määrättyä ja pitkälle kehitettyä strategiaa, jotta voidaan välttyä siltä, ettei joidenkin toivoma AKT-maiden pakotettu, äkillinen, raaka ja välinpitämätön avautuminen maailmanlaajuistuvalle vapaakaupalle pyyhi mennessään 30 vuotta kestäneen yhteistyön aikana hankittuja kokemuksia, vaikka ne olivatkin kaupan alalla vaatimattomampia kuin olimme odottaneet.
Kolmas epävarmuustekijä liittyy frangia valuuttanaan käyttävien AKT-maiden suhteisiin sitten, kun frangi on poistunut käytöstä, ja euro on tullut sen tilalle. Ranskan viranomaisten järjestelmällisistä vakuuttavista puheista huolimatta Afrikan talousalan vastuuhenkilöt ovat erittäin levottomia tämän asian suhteen. Yhteisön toimielinten tasolla ei ole koskaan keskusteltu julkisesti Afrikan valuuttayhteisön frangin kohtalosta. Näiden kysymysten vuoksi nykyään jäädytetään monia sijoituksia ja monia luottoja sijoitetaan frangia valuuttanaan käyttävien maiden ulkopuolisiin pankkeihin.
Ne maat, jotka kärsivät vieläkin vuoden 1994 devalvaatiosta, suhtautuvat epäilevästi Maastrichtin sopimuksen 109 artiklassa asiasta esitettyihin eri tulkintoihin, joita näyttää tulevan esiin Ranskan ja Saksan välillä. Saksan ja Saksan markkaa valuuttanaan käyttävien maiden osalta euron liittyminen frangia valuuttanaan käyttäviin maihin on kyseisen artiklan mukaista, ja siitä on näin ollen tehtävä eurooppalainen asia, vaikka Ranskan viranomaiset ovat sitä mieltä, että Afrikan keskuspankkien ja Ranskan väliset suhteet kuuluvat ainoastaan Ranskan valtionvarainministeriölle eivätkä Ranskan keskuspankille, eli ne eivät näin ollen kuulu tulevalle EKP: lle. Mutta eikö Ranskan hallitus joutuisi näin ollen takaamaan sellaisen prosessin, jota se ei enää hallitse? Epäselvyydet on poistettava erittäin pian, koska frangia valuuttanaan käyttävien maiden muodostama alue on Afrikan vakauden kannalta erittäin tärkeä tekijä.
Tästä syystä olimme esittäneet varauksen, joka hyväksyttiin hyvin suurella enemmistöllä ja esittelijän tuella, jossa kehotettiin Euroopan komissiota tekemään objektiivisen tutkimuksen Euroopan yhtenäisvaluutan käyttöönoton taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista AKT-maihin ja erityisesti frangia valuuttanaan käyttäviin maihin.

Vanhecke
15 Euroopan unionin maan ja 70 AKT-maan väliseen yhteistyöhön tarvitaan huomattava summa rahaa.
Vuosina 1995-2000 kysymys on 13 miljardista ecusta, joka on karkeasti arvioiden 520 miljardia Belgian frangia. Summa on syytä käyttää erityisesti afrikkalaisten AKT-maiden auttamiseen, jotta ne pääsisivät pois alikehittyneisyyden tilasta.
Täytyy sanoa rehellisesti, että tämän rahavirran vaikutukset jäävät heikoiksi kolmesta merkittävästä syystä: suurimmassa osassa AKT-maita on sosialistinen talousjärjestelmä; vallanpitäjät keskittyvät ennen kaikkea täyttämään omia rahasäkkejään; Euroopan maat eivät uskalla valittaa tilanteesta, koska ne pelkäävät, että niitä syytetään uuskolonialismista.
Rocardin mietinnössä ei kiinnitetä lainkaan huomiota tähän tilanteeseen, ja siinä pidetään sokeasti kiinni tunnetusta kehitysyhteistyön 0, 7 prosentin säännöstä. En hyväksy mietintöä tässä muodossa.
Olen kuitenkin iloinen siitä, että näen ensimmäistä kertaa - kohdassa 94 ja 95 - melko epäselvän ehdotuksen siitä, että AKTmaista tulevat maahanmuuttajat, vierastyöläiset ja työttömät pitäisi palauttaa takaisin niihin maihin, joista he ovat tulleet. Minun puolueeni ehdotti jo kaksi vuosikymmentä sitten, että tällaista kaikkien kannalta hyödyllistä ohjaavaa ja tukevaa palautusjärjestelyä pitäisi käyttää. Tähän mennessä emme ole saaneet ehdotuksellamme aikaan muuta kuin sen, että meitä syytetään perusteettomasti rasisteiksi.
On hyvä, että voimme tästä lähtien viitata tähän odottamattomaan kohtaan Rocardin mietinnössä.
(Istunto keskeytettiin klo 13.22 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Demokraattinen vastuu EMUn kolmannessa vaiheessa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Randzio-Plathin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0110/98) demokraattisesta vastuusta talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa.

Berthu
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa työjärjestyksen 102 artiklan perusteella, että nimenomaan tämän mietinnön otsikon eri kieliversiot ovat erilaiset.
Mietinnön otsikko on ranskaksi "Le contrôle démocratique dans la troisième phase de l'UEM " (Demokraattinen vastuu talousja rahaliiton kolmannessa vaiheessa). Työasiakirjojen otsikossa käytettiin sitä vastoin ilmaisua " la responsabilité démocratique " (demokraattinen vastuu). Se on espanjaksi " responsabilidad democrática " . Vastuun ja valvonnan välillä on ero. Englannin kielessä käytetään ilmaisua " democratic accountability " , jonka tulkitsen omalta osaltani ilmaisulla "obligation de rendre compte " (velvollisuus tehdä selvitys), käsite, joka sijoittuu mielestäni valvonnan ja vastuun välille. Nämä karkeat arviot, herra puhemies, eivät ole pinnallisia. Ne osoittavat päinvastoin, että keskuspankin riippumattomuuden keskeisestä käsitteestä ollaan epävarmoja.
Riippumattomuudesta on itse asiassa kaksi versiota: tarkka versio, jonka mukaan EKP voi valita keinot rahapolitiikan johtamiseksi yhteisön yleisten talouspolitiikkojen tukemisen puitteissa, ja laaja versio, jonka mukaan riippumattomuus ei koske ainoastaan keinoja vaan myös joitain tavoitteita, ja kaikki tämä ilman, että elintä valvotaan tai ilman, että sitä voidaan uudistaa.
Herra puhemies, haluaisin, että tätä asiaa koskevat epäselvyydet saataisiin lopullisesti selvitettyä. Mielestäni on erittäin haitallista, ettei sitä tehty jo silloin, kun talous- ja rahaliitto käynnistettiin, ja se olisi jo itsessään syy palauttaa mietintö valiokuntaan.

Puhemies
Kiitos herra Berthu, että huomautitte näistä kielten sekoittumisista. Olen aivan varma siitä, että nyt käynnistyvä keskustelu selvittää mahdolliset epäselvyydet, joten sen vuoksi annan nyt luottavaisin mielin puheenvuoron rouva RandzioPlathille.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, demokraattisen vastuun yhteydessä kysymys on avoimuuden ja uskottavuuden luomisesta. Kysymys ei ole tulevan Euroopan keskuspankin valvonnasta, sillä Maastrichtin sopimuksessa on annettu erittäin selvät määräykset tulevan Euroopan keskuspankin itsenäisyydestä. Tämä Euroopan parlamentti ei ole päätöslauselmissaan ja mietinnöissään jättänyt minkäänlaista epäilystä sen osalta, että tuleva Euroopan keskuspankin itsenäisyys on myös olennainen osa 1.1.1999 toteutuvaa talous- ja rahaliittoa.
Sen perusteella on todettava, että mitalin yksi puoli on Euroopan keskuspankin itsenäisyys, mutta sen toinen puoli on päätösten ja niiden taustojen avoimuus, joka osoitetaan Euroopan keskuspankin vastuun kautta. Maastrichtin sopimuksessa ja Euroopan keskuspankin perussäännössä muuten on jo vahvistettu, että tulevalla Euroopan keskuspankilla on raportointivelvoite.
Paikka, jossa tämä raportointivelvoite on täytettävä avoimuuden osoittamiseksi, on tämä parlamentti. Tämä avoimuus on demokraattisessa järjestelmässä kaikkia toimielimiä ja virastoja koskeva velvoite, siis se koskee myös ensimmäistä ylikansallista, federatiivista eurooppalaista toimielintä, nimittäin Euroopan keskuspankkia. Tämä avoimuus täytyy osoittaa ainoalle legitimoidulle eurooppalaiselle elimelle, joka on Euroopan parlamentti. Sen perusteella tänään on vahvistettava se, millaisen Euroopan parlamentti haluaa tämän Euroopan keskuspankin kanssa käytävän rahapoliittisen vuoropuhelun olevan.
Esitämme vaatimuksia, myös niiden kokemusten perusteella, joita olemme saaneet keskusteluissa keskuspankkien johtajien neuvoston kanssa, raha-asiain alivaliokunnassa Euroopan rahapoliittisen instituutin kanssa käydyissä keskusteluissa ja myös täällä Euroopan parlamentissa käydyissä keskusteluissa, jotka osoittavat, kuinka tärkeää sellainen säännöllinen rahapoliittinen vuoropuhelu on, jossa kiihtymättä myös todella arvioidaan polttavan ajankohtaisia raha-asioita koskevia aiheita ja jota käydään myös tulevaisuudessa. Meidän on myös käsiteltävä sopimusten näkemyksiä, joissa sanotaankin erittäin selvästi, että Euroopan keskuspankin on seurattava hintatason vakautta koskevaa tavoitetta ja myös tuettava Euroopan yhteisön talouspolitiikkaa, kunhan ei rajoiteta hintatason vakautta koskevaa tavoitetta. Siksi on tärkeää, että meillä on tietoa hintatason vakauden määritelmästä, päätöksistä ja niiden taustoista, raha-poliittisista tavoitteista ja myös siitä, kuinka välineitä käytetään.
Se kaikki kuuluu Euroopan parlamentin ja Euroopan keskuspankin väliseen vuoropuheluun, samoin kuin Euroopan keskuspankin kertomusten julkaiseminen. Niiden julkaisemisen ja tämän vuoropuhelun avulla luodaan avoimuutta, joka ei ole pelkästään Euroopan parlamentin, vaan myös demokraattisen järjestelmän ja Euroopan kansalaisten etujen mukaista. Ei, mielestäni tämä avoimuus on myös Euroopan keskuspankin omien etujen mukaista, sillä se voi tämän avoimuuden avulla lisätä uskottavuuttaan ja myös voittaa hyväksyntää ja luottamusta. Me kaikki tiedämme, että juuri tällä hetkellä meidän jäsenvaltioissamme talous- ja rahaliiton alkamiseen liitetään suuri kysymysmerkki. On siis erityisen tärkeää, että tämä Euroopan keskuspankki on uskottava ja voittaa luottamuksen ja hyväksynnän.
Siksi on myös niin tärkeää, että me Euroopan parlamenttina osallistumme nimitysmenettelyyn. Meitä kuullaan. Lähden siltä pohjalta, ja se lienee myös Euroopan parlamentin näkökanta, että yhdestäkään ehdokkaasta, joka ei saa osakseen tämän Euroopan parlamentin hyväksyntää, vaikka asiasta ei olekaan vielä sopimuksen mukaan määrätty, ei voi tulla tulevan keskuspankin johtokunnan jäsentä, sillä ehdokkaiden on varmasti myös kykyjensä ja aikaisemman asemansa avulla osoitettava Euroopan parlamentille uskottavuutena ja todellinen painoarvonsa.
Tämä uusi Euroopan keskuspankki antaa meille mahdollisuuden ryhtyä vuoropuheluun eurooppalaisten keskuspankkien johtajien kanssa. Samalla kuitenkin myös kaikissa jäsenvaltioissa on välttämätöntä, että kansalliset parlamentit ryhtyvät vuoropuheluun omien kansallisten keskuspankkiensa johtajien kanssa. Tullaan siis myös siihen, että tätä oikeutta käytetään, jotta parlamentti olisi julkisen keskustelun paikka ja että nimenomaan tämä Euroopan parlamentti olisi eurooppalaisen julkisen keskustelun paikka, mikä meiltä edelleen puuttuu. Se on kansalaisten ja myös markkinoiden etujen mukaista, sillä suuri taloustieteilijä Schumpeter sanoi kerran, että kansan taloudenhoidossa heijastuu kaikki, mitä kansa haluaa, tekee, mistä se kärsii ja mitä se on. Toivon, että Euroopan talous- ja rahaliiton muodostama vakaa yhteisö myös todella tarjoaa mahdollisuuksia luoda yhteistaloudelliset kehysehdot Euroopan unionissa sellaisiksi, että euro auttaa ponnisteluissa työttömyyden torjumiseksi.

Herman
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, valta painaa ja rahan liikkeelle laskeminen on merkittävä valtaoikeus, ja historia osoittaa, että ne, joilla on tämä valta, ovat harvoin vastustaneet kiusausta käyttää sitä väärin.
Tällaisen vallan väärinkäytön kohteeksi joutuneet kansat ovat näin ollen halunneet asettaa esteitä. Vallankumouksen aikaisesta paperirahasta kärsineet ranskalaiset syöksyivät kullan perään ja tekivät siitä myytin, johon itse kenraali de Gaulle uskoi. Kaksi rahapoliittista katastrofia kokeneille saksalaisille Bundesbankin, joka heidät pakotettiin hyväksymään ulkopuolelta käsin, riippumattomuus toi äärimmäisen turvan poliittisia liukumia vastaan, joita he aiheellisesti pelkäsivät. Näin ollen on ymmärrettävää, että sillä hetkellä, kun rahapolitiikassa luovuttiin kansallisesta itsemääräämisoikeudesta, jotta sitä voitaisiin harjoittaa yhteisesti, hallitukset halusivat saada riittävät takuut. Ne saivat ne yli kaikkien odotusten. Tulevan keskuspankin riippumattomuus on suurempi kuin minkään muun vastaavan elimen, minkä osoitan teille antamassani lausunnossa.
Mutta riippumattomuus ei tarkoita vastuuttomuutta. Demokratiassa jokainen vallankäyttäjä on vastuussa vallankäytöstään sille, joka on hänet siihen oikeuttanut ja jonka nimissä hän sitä harjoittaa, tässä tapauksessa Euroopan kansoille, joita me täällä edustamme. Randzio-Plathin mietinnössä, sellaisena kuin se hyväksyttiin, päästään hyväksyttävään tasapainoon riippumattomuuden ja vastuun välillä. Nykyisessä maailmassa tulevan keskuspankin uskottavuus riippuu siitä, kuinka oikeita sen analyysit ovat ja siitä, kuinka se perustelee päätöksensä. Juuri tämän herra Lamfalussy ja herra Duesenberg ymmärsivät ensimmäisinä ja sen vuoksi he suostuivat niin helposti parlamentin kuulemiseen ja vuoropuheluun parlamentin kanssa, ja he arvelivat aivan oikeutetusti saavuttavansa tällä tavalla lisää perustamissopimuksessa heille myönnettyä legitimiteettiä.

Donnelly, Alan
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella rouva Randzio-Plathia erinomaisesta mietinnöstä ja myös kiittää kollegoitani muissa poliittisissa ryhmissä erittäin hyvästä yhteistyöhengestä, joka meillä vallitsi tämän mietinnön laatimisessa.
Kuten tiedämme, EMU on historiallisin kehitystapahtuma, joka Euroopan unionissa tapahtuu Euroopan talousyhteisön perustamisen jälkeen. Sen vuoksi meidän on varmistettava, että toimimme siinä oikein. Meidän on varmistettava, että se on erityisen suotuisa kansalaisia kohtaan. Haluan sanoa erityisesti saksalaisille kollegoilleni, jotka näyttävät kokevan, että ne, jotka vaativat Euroopan keskuspankilta vastuuta, haluavat jollain tavalla haitata sen toimintaa, ja että kansalaisilla muualla Euroopan unionissa ei ole samaa luottamusta ja lämpöä EKP: tä kohtaan kuin teillä todennäköisesti on Saksan Bundesbankia kohtaan. Saksan Bundesbank on ollut valtavan menestyksekäs. Euroopan keskuspankki on uusi instituutio, jonka on ansaittava kansan luottamus. Tämä voidaan tehdä varmistamalla, että se on vastuussa ainoalle demokraattisesti valitulle toimielimelle, joka meillä on Euroopan unionin instituutioiden joukossa.
Pankin itsenäisyyden puolustamisessa ei ole mitään ristiriitaista. Sosialistiryhmä puolustaa tuon pankin itsenäisyyttä vilpittömästi. Mutta haluamme varmistaa, että valuutta, jota olemme luomassa, on kansalaisten valuutta; sellainen, jonka kanssa ihmiset Euroopan unionissa tuntevat olonsa luottavaisiksi ja jonka he kokevat toimivan heidän hyväkseen. Tämä valuutta ei ole pelkästään suuria rahoituslaitoksia ja monikansallisia yrityksiä varten. Se on niitä 370 miljoonaa ihmistä varten, jotka asuvat Euroopan unionissa. Joten meidän on saatava kohdalleen ne järjestelmät, joilla taataan tämä kansan luottamus. Ne meistä, joilla on ollut tilaisuus keskustella yksityisesti herra Alexandre Lamfalussyn ja muiden sellaisten ihmisten kanssa, jotka saattavat päätyä Euroopan keskuspankin johtokuntaan, ovat aina sanoneet, että on välttämätöntä, että Euroopan keskuspankki ei ole ainoastaan kokoelma kirjanpitäjiä, vaan että se on todellakin kansalaistensa puolesta toimiva Euroopan unionin instituutio.
Sanon kaikille tämän parlamentin jäsenille, komissiolle ja mahdollisille ehdokkaille EKP: hen: olkaa hyvät ja ymmärtäkää, että tuon Frankfurtissa toimivan pankin onnistuminen tulee riippumaan sen julkisesta hyväksynnästä ja julkisesta vastuusta.
On toinenkin seikka, joka on tärkeä vastuun kannalta: meillä tulee olemaan keskitetty rahapoliittinen viranomainen, mutta meillä tulee olemaan hajautettu veropolitiikka Euroopan unionissa. Meidän on varmistettava, että kun kansalliset parlamentit laativat kansalliset talousarvionsa, vallitsee tunne, että Euroopan tasolla on demokraattinen toimielin, joka valvoo rahapolitiikkaa ja joka asetetaan Euroopan unionin kansalaisten nimissä, koko Euroopan unionin puolesta. Meidän on varmistettava, että kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin työn välillä on side, jolla varmistetaan, että meillä on keskuspankkimme demokraattinen vastuu. Jos epäonnistumme tässä hankkeessa, luulen, että se haittaa kaikkea lisäkehitystä, jota haluamme tapahtuvan EU: n tulevaisuudessa.

Friedrich
Arvoisa puhemies, muutamien sopimuksen muutosta koskevien erimielisyyksien, epäluottamuslauseen ja kaiken muun jälkeen Randzio-Plathin mietintö on nyt sellaisessa muodossa, että sitä voi suurelta osin kannattaa. Euroopan parlamentti osoittaa tänään vakuuttavin enemmistöäänin - äänestyksessä joka tapauksessa - että se on tietoinen suuresta vastuustaan keskuspankin itsenäisyydestä ja euron kestävästä vakaudesta. Minun kristillisdemokraattisella ryhmälläni on tänään annettavanaan signaali. Se kuuluu: me haluamme eurooppalaisen rahan, jonka avulla edistetään Euroopassa ja maailmanlaajuisesti sitä, että kansalaiset voivat pysyvästi luottaa poliittiseen ja taloudelliseen vakauteen. Sellainen signaali täytyy tosin nyt vaatia myös valtion- ja hallitusten päämiehiltä. Heidän tehtävänsä on nyt nimittää keskuspankin puheenjohtaja mahdollisimman nopeasti. Luottamus euroon ja Euroopan talous- ja rahaliittoon riippuu myös tämän päätöksen ajankohdasta ja kulusta.
Tosin se, joka - ja se minun täytyy kyllä avoimesti sanoa - vielä nytkin, niin kuin SPD: n liittokansleriehdokas Gerhard Schröder, sanoo euron syntyneen ennenaikaisesti ja epäonnistuneena, sulkee itseltään mahdollisuuden olla vakavasti otettava keskustelukumppani. Kuinka sellainen henkilö voi menestyksekkäästi toteuttaa pitkällä aikavälillä suunniteltua eurooppalaista politiikkaa, jos hän tunteiden ja erilaisten pelkojen ohjaamana taipuu ja vastoin parempaa tietoa tietoisesti panettelee sodanjälkeisen ajan suurinta projektia?
Vetoan tässä tämän parlamentin sosiaalidemokraatteihin: käyttäkää hiukan enemmän järkeänne ja opettakaa lopultakin omalle liittokansleriehdokkaallenne eurooppalaisen politiikan ainutkertaisuutta. Herra Schröder saattaa kyllä onnistua ostamaan terästehtaan veronmaksajien varoilla ja istua Volkswagenin hallintoneuvostossa, mutta strategisesti suunniteltuun talous- ja rahapolitiikkaan ja Rolls-Roycen ostamiseen se ei kyllä sitten riitä. Siihen tarvitaan politiikan jättiläisiä, sellaisia kuin Kohl, Waigel ja Stoiber, eikä mitään SPD: n pikku perämiehiä kuten Schröder ja Lafontaine.
Jos tämän parlamentin sosialistit eivät onnistu saamaan liittokansleriehdokastaan europoliittisesti ojennukseen, ne pysyvät paperitiikereinä, joille mies Hannoverista vielä syöttää aivan toisenlaisia kauhutarinoita Euroopasta. Me eurooppalaiset kristillisdemokraatit haluamme kantaa kortemme kekoon siinä, että eurosta tulee dollarin rinnalla maailman tärkein ja vakain valuutta. Sen me olemme velkaa kansalaisillemme!

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, esittelijänä haluan kyllä pyytää, että tietyssä jäsenvaltiossa käytävää vaalikamppailua ei tuoda esiin tässä parlamentissa, kun tehdään tärkeää päätöstä eurooppalaisen demokratian tulevaisuudesta ja historiallisesta talous- ja rahaliitto -projektista.
Minua raivostuttaa se, että tämä historiallinen hetki käytetään siihen, että tuhlataan aikaa, joka on tarkoitettu tärkeälle demokratiapoliittiselle keskustelulle ja joka oikeastaan pitäisi käyttää tämän Euroopan parlamentin kunnioittamiseksi. Herra puhemies, pyydän teitä huolehtimaan myös tästä.

Puhemies
Haluaisin sanoa rouva Randzio-Plathille, ettei tämä kuulunut työjärjestykseen.

Giansily
Arvoisa puhemies, vaalikampanjoista puheen ollen, olemme saaneet niistä jo tarpeeksemme Ranskassa, ja haluaisin mieluummin, että pitäydyttäisiin ainoastaan meitä kiinnostavassa aiheessa.
Unionin kansalaisia edustavalla parlamentillamme on luonnollisesti tehtävä talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa, joka tuo joillekin toimielimille välttämättä lisää valtaa. Euroopan keskuspankin riippumattomuus on selvästi suurempi kuin minkään muun kansallisen keskuspankin riippumattomuus, ja vaikka voidaankin ajatella, että EKP: n demokraattinen valvonta aloitetaan Euroopan tasolla, en ole lainkaan varma siitä, että pankki pystyy saamaan legitimiteettinsä liian pikkutarkasta valvonnasta. Sen legitimiteetti syntyy pikemminkin siitä, kuinka menestyksekkäästi se johtaa Euroopan unionin rahapolitiikkaa.
Mietinnön mielenkiintoisista ehdotuksista voidaan mainita se, jossa EKP: n puheenjohtajaa kehotetaan osallistumaan toimivaltaisen komissaarin ja Ecofin-neuvoston puheenjohtajan kanssa yleiseen keskusteluun raha- ja talousalan kehityksestä EKP: n vuotuisen kertomuksen ja komission laatiman talouden vuosikertomuksen perusteella, samoin kuin se, jossa pyydetään keskuspankkia perustelemaan aikaisemmat rahapoliittiset päätöksensä ja se, jossa pyydetään kuvaamaan sitä, kuinka rahapolitiikan on tuettava unionin talouspolitiikkoja.
Haluaisin vain muistuttaa, että jotkut esittelijän laatimista alkuperäisistä ehdotuksista eivät olleet hyväksyttäviä eivätkä perustamissopimuksen säännösten mukaisia. Näin ollen ajatus siitä, että EKP: tä vaadittaisiin julkaisemaan tiivistelmä EKP: n neuvoston kokouksissa käydyistä keskusteluista oli suoraan ristiriidassa EKPJ: n perussäännön 10 artiklan 4 kohdan kanssa, jossa määrätään, että kokoukset ovat luottamuksellisia ja että EKP: n neuvosto voi päättää keskusteluidensa tulosten julkaisemisesta.
Sama koskee myös ehdotusta, että Euroopan parlamentille myönnettäisiin oikeus antaa johtokunnan nimittämisen osalta epäluottamuslause ja että se osallistuisi nimittämismenettelyyn, mikä edellyttää vielä perustamissopimuksen, erityisesti sen 109 artiklan 4 kohdan, tarkistamista.
Alkuperäistä mietintöä muutettiin valiokunnassa huomattavasti 18. maaliskuuta ja ryhmämme on siitä tyytyväinen. Totean, että kaikki sisällölliset muutokset ovat yhtä hyviä ja niiden ansiosta mietinnölle on voitu asettaa selvänäköisemmin uudet tavoitteet. Voimme hyväksyä rouva Randzio-Plathin mietinnön näin muutettuna.

Gasòliba I Böhm
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, minulla on ilo ilmoittaa liberaalipuolueen ryhmän tukevan Randzio-Plathin mietintöä, jossa käsitellään erityisen tärkeää aihetta silloin kun talous- ja rahaliitto ja sen mukana Euroopan yhtenäisvaluutta tulevat voimaan. Tämä prosessi on johdonmukaisesti toteutettava kunnioittamalla demokraattista vastuuta, joka on englanniksi democratic accountability .
Rouva Randzio-Plathin mietintö ilmentää sitä erittäin laajaa enemmistöä, johon päästiin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan keskusteluissa. Haluaisin onnitella esittelijää hänen ponnisteluistaan mietinnön laatimisessa ja siitä laajamittaisesta yhteisymmärryksestä, jonka sen esittely saa aikaan täällä täysistunnossa. Kaikki tämä saa meidät tukemaan mietintöä varauksetta ja ilman minkäänlaisia hankaluuksia. Haluaisin vain valaista tai korostaa joitakin mielestäni erityisen tärkeitä kohtia:
Ensimmäiseksi me pyrimme takaamaan tällä mietinnöllä demokraattisen vastuun ja Euroopan parlamentin osallistumisen asettamatta kyseenalaiseksi Euroopan keskuspankkia tai sen pääasiallisen perustamissopimuksessa asetetun tavoitteen toteuttamista, joka on hintatason vakauttaminen.
Toiseksi otamme erittäin tarkkaan huomioon tarpeen saada aikaan toimielinten välinen sopimus, joka antaa meille mahdollisuuden osallistua talous-ja rahapolitiikan suuntaviivojen määrittelyyn, jonka täytyy itse asiassa olla euron hallinnoinnin pohjana ja jonka on perustuttava kolmeen perustekijään: Euroopan keskuspankin omaan talouden vuosikertomukseen, Euroopan rahapoliittisen instituutin kertomukseen ja tietenkin tarvittaessa myös kertomukseen liiallisesta alijäämästä. Kaikessa tässä on säilytettävä demokraattinen vastuu ja sen vuoksi myös tämän parlamentin rooli.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä pyritään määrittelemään euron jälkeiset " demokraattiset pelisäännöt" . Siinä hahmotetaan yhtenäisvaluutan ja yhteisen keskuspankin keinotodellisuus ja määritellään demokraattinen valvonta talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa niistä lähtökohdista käsin.
Ei voida sanoa, että tuo hahmotelma olisi tehokkaan demokraattisen valvonnan näkökulmasta rohkaiseva, sillä kyse on sellaisen eurooppalaisen keskuspankin toiminnasta, joka on jo lähtökohdiltaan itsenäisempi kuin yksikään olemassa oleva keskuspankki. Mietinnön mukaan valvontaa on harjoitettava Euroopan tasolla, koska Euroopan keskuspankki ohjaa kaikkien talous- ja rahaliitossa mukana olevien valtioiden yhtenäistä rahapolitiikkaa. Sen vuoksi mietinnössä annetaan perustamissopimukseen kirjattujen toimivaltuuksien nojalla Euroopan parlamentille lähes yksinomainen vastuu tuosta valvonnasta.
Sikäli kuin arviointiperusteena on tiedottamisen avoimuuteen ja väliintulon mahdollisuuteen perustuva todellinen ja tehokas valvonta, ehdotukset ovat riittämättömiä. Se, mitä ne ilmentävät, on ennen kaikkea muodollinen ja näennäinen, kenties myös mediavaltainen valvontakäytäntö.
Toimielin, jolle suodaan sellainen mahti ja sellaiset toimivaltuudet kuin EKP: lle ja jota valvoo parlamentti, joka pyrkii toiminnassaan todella heijastamaan demokraattisen elimen olemustaan, tuo mieleen ajatuksen vahvasta, elinvoimaisesta ja itsenäisestä vauvasta, joka on hyvin heikon aikuisen valvonnassa ja joka alkaa juuri ottaa ensimmäisiä hapuilevia askeleitaan, kuten EKP demokraattisena rakenteena.
Tämän takia, ja myös siksi, että ymmärrämme " Euroopan demokraattisen rakentamisen" pohjautuvan itsenäisten valtioiden mosaiikkiin, emme hyväksy sitä, että olemassa olevat, monimuotoisuudessaan jo koetellut kansalliset demokraattiset rakenteet sivuutetaan lähes täysin, vaikka ne mainitaankin institutionaalisten asioiden valiokunnan lausunnossa.
Lopuksi on selvää, että rahapolitiikka, joka on niin itsenäisen toimielimen määrittelemä ja siten riippumaton kaikista avoimuuden vaatimuksista ja demokraattisen valvonnan huolista, ei voi hintojen vakauden nimissä muodostua politiikaksi, joka on täysin irrallaan ja piittaamaton muista talouspolitiikoista. Myös demokraattisen valvonnan on kyettävä torjumaan sellaisen rahapolitiikan yksinvalta, joka on määritelty ottamatta lainkaan huomioon talouspolitiikkaa kokonaisuutena, kansallisia talousalueita ja yhteisön talousaluetta sekä aiheuttamiaan yhteiskunnallisia seurauksia.
Parlamentin tehtävä demokraattisessa valvonnassa on keskeinen, mutta suhteessaan keskuspankkiin se ei voi olla sen enempää jäsenvaltioiden yhdentymisprosessin filosofian kuin institutionaalisten voimien todellisen keskinäisen suhteenkaan valossa ainoa vastuullinen tuosta valvonnasta.

Hautala
Arvoisa puhemies, mielestäni on selvästi olemassa vaara, että maailman itsenäisimmästä keskuspankista, Euroopan keskuspankista, tulee eräänlainen Frankfurtin norsunluutorni. Vaarana on, että pankki ja sen johtokunta eristäytyvät yhteiskunnasta ja että liioiteltu hintavakaus lopulta vaarantaa yhteiskuntarauhan Euroopan unionissa.
Tämä voidaan estää vain sillä tavalla, että keskuspankin johtokunta käy institutionaalista vuoropuhelua muiden poliittisten toimielimien kanssa. Johtokunnan päätösten pitää olla avoimia. Ne täytyy pystyä perustelemaan julkisesti, ja olen täysin vakuuttunut siitä, että julkinen mielipide tulee vielä hyväksymään sen, että Euroopan parlamentilla on avainasema tässä dialogissa ja demokraattisessa valvonnassa.
Tietenkään ei ole kyse siitä, että keskuspankin pitäisi ottaa vastaan sitovia ohjeita poliittisilta toimielimiltä. Nopeasti haihtuvat pääomat eivät yksinkertaisesti mahdollista tällaista vanhaa politiikkaa. Mutta on aivan selvää, että Euroopan parlamentin pitäisi esittää rohkeasti jopa muutoksia perustamissopimuksiin.
Nyt valitettavasti Christa Randzio-Plathin hyvin ansiokkaassa mietinnössä on jäljellä vain vähän tästä rohkeudesta, niistä ehdotuksista, joita hän alunperin teki. Vihreät kannattavat sitä, että keskuspankin johtokunta nimitettäisiin samalla menettelyllä kuin Euroopan komissio, jonka nimityksessä parlamentilla on tärkeä rooli. Mielestäni on myös tärkeää, että joku voisi muistuttaa keskuspankin johtokuntaa sen kuolevaisuudesta. Tämä voisi tapahtua sillä tavalla, että parlamentti, sanokaamme määräenemmistöllä, voisi esittää Ecofin-neuvostolle äärimmäisissä tapauksissa jopa keskuspankin pääjohtajan erottamista.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, ryhmämme on samaa mieltä Randzio-Plathin mietinnöstä ja kannattaa sitä. Se on mielestäni erinomainen teksti, jossa pyritään osoittamaan, millä tavalla keskuspankki, joka on todellakin maailman riippumattomin pankki, voisi käydä vuoropuhelua muiden toimielinten ja erityisesti parlamentin kanssa.
Osoitan sanani rouva Randzio-Plathille pyytääkseni häntä ystävällisesti ottamaan huomioon esittämämme tarkistukset, jotka ovat samansuuntaisia kuin hänen mietintönsä ja jotka pyrkivät samanaikaisesti vahvistamaan sitä jonkin verran, jotta vuoropuhelua voitaisiin edistää vielä enemmän. Euroopan parlamentin mahdollisuuksia on lisättävä, niin että siitä tulisi paikka, jossa keskuspankkia kuullaan, paikka, jossa keskusteltaisiin ajoittain, mielestäni lyhyin väliajoin, täysin avoimesti, paikka, johon johtokunnan jäsen voisi tulla kertomaan keskuspankin toiminnasta ja jossa me voisimme kansojemme nimissä esittää hänelle kysymyksiä niin, että hän säilyttäisi kuitenkin riippumattomuutensa. Tällainen vuoropuhelu olisi mielestäni erittäin tärkeää voidaksemme osoittaa kansalaisille, ettei olla perustamassa norsunluutornia vaan elintä, jonka velvollisuutena on kertoa toiminnastaan Euroopan parlamentin kaltaiselle toimielimelle.
Ryhmäni nimissä tekemässäni ehdotuksessa pyritään näin ollen siihen, että kuukausittain järjestettäisiin tapaaminen, jossa voimme olla yhteydessä ja käydä vuoropuhelua tulevan johtokunnan jäsenen kanssa. Jätän asian teidän harkittavaksenne. Mielestäni ehdotus voisi voimistaa vuoropuhelua, vaikkakin vain ajatusten tasolla. Luulen tietäväni, että Federal Reserve -pankin johtaja on joka toinen viikko Yhdysvaltain kongressin kuultavana. Toisessa ehdotuksessamme pyritään siihen, että nimitetty johtokunnan jäsen, jota parlamenttimme on kuultava säännöllisesti, voisi antaa eräällä tavalla lausunnon päätöslauselmasta, jonka hyväksymme huomenna mietintönne perusteella.
Tässä olivat kaksi ehdotusta, jotka jätän kollegojen tarkasteltaviksi, ja toivon, että ne hyväksytään huomisessa äänestyksessä.

Souchet
Arvoisa puhemies, tuskin kuukauttakaan ennen niiden maiden valintaa, jotka kutsutaan sulautumaan komissaari de Silguyn yhtenään painottaman ilmaisun mukaisesti - peruuttamattomasti - Euroopan rahaliittoon, parlamenttimme on viimeinkin huolissaan siitä kuitenkin oleellisesta kysymyksestä, joka koskee tämän rahaliiton demokraattista vastuuta.
Monet myötämieliset henkilöt, myös liittovaltiota kannattavien joukossa, myös tässä parlamentissa, alkavat olla vakavasti huolissaan tästä Euroopan toimielinjärjestelmän vakavasta puutteesta. Mutta se ei riitä, että tästä demokraattisesta tyhjiöstä laaditaan mietintö, vaan on tutkittava, onko siihen parannuskeinoja.
Hermanin mietinnössä pyrittiin juuri tähän, mutta siinä ei kuitenkaan väistetty tabuina pidettyjä ongelmia, varsinkaan niitä, jotka liittyvät sellaisten poliittisten välineiden puuttumiseen, joiden avulla voidaan ehkäistä EKP: n rahapoliittisen vallan väärinkäyttö yleisen hyödyn kustannuksella, ja sen kustannuksella, että euron ulkoisesta arvosta päättää päivittäin EKP eikä Ecofin, mikä on vastoin perustamissopimuksen määräyksiä.
Näin ollen olisi ollut suotavampaa hyväksyä se, että Hermanin mietintö otetaan uudelleen istuntojaksomme esityslistalle, niin kuin kollegani Berthu ja van Dam Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän nimissä ehdottivat, jotta tätä keskustelua voitaisiin käydä sen oikeissa mittasuhteissa. Niin ei ole tehty, ja Randzio-Plathin mietintö on näin ollen ainoa mietintö, jota käsitellään. Siinä rajoitutaan tarkastelemaan muutamaa oleellista kohtaa, siinä tunnustetaan, että EKP on historian ensimmäinen ylikansallinen viranomainen rahapolitiikan alalla ja sillä on sen seurauksena historiassa ennenkuulumaton valta, paljon suurempi kuin Saksan Bundesbankilla tai amerikkalaisella Federal Reserve -pankilla, ja että tällä tavalla Euroopan unionissa nousee ensimmäistä kertaa esiin ala, jota leimaavat liittovaltiolle ominaiset poliittiset päätökset.
Mutta vaikka mietinnössä myönnetään, että tämä ennenkuulumaton riippumattomuuden taso edellyttää yhtä korkeaa demokraattisen vastuun tasoa, yhtään todellista ehdotusta, joka liittyy tämän tason saavuttamiseen, ei ole tehty. Mietinnössä ei käsitellä kansallisten parlamenttien tärkeää valvontatehtävää. Siinä rajoitutaan pääasiassa muistuttamaan joistakin Euroopan parlamentin osaksi jääneistä kuulemiseen liittyvistä valtuuksista, jotka vaikuttavat varsin naurettavilta verrattuna herra Hermanin esittämään keskeiseen kysymykseen: kenelle tämän lähes täydellisen vallan käyttäjät ovat vastuussa?
Näin ollen emme voi, herra puhemies, kannattaa tätä mietintöä näissä olosuhteissa, ja pelkäämme, että Euroopan unionin ensimmäisen todellisen ylikansallisen elimen syntyminen tarkoittaa demokratian taantumista.

Martinez
Arvoisa puhemies, käsittelemämme ongelma on samanaikaisesti teologinen ja teleologinen eli tarkoitukseen liittyvä kysymys. Se on teologinen kysymys sen vuoksi, että kysymyksessä on usko, dogmi. Keskuspankkien riippumattomuus olisi tehokkuustekijä. Englannin keskuspankki oli riippuvaisen pankin malli. Samoin Japanin keskuspankki. Ja jokainen tietää, että nämä kaksi maata olivat tehottomia. Talousalan kirjallisuus ei sitä paitsi anna mahdollisuutta pikaisen päätöksen tekemiseen.
Esimerkiksi Ranskassa ei ollut 1990-luvulla inflaatiota ja kuitenkin keskuspankki oli riippuvainen. Katsotaanpa Saksan historiaa: saksalaiset haluavat ratkaista neuroosinsa, Weimarin, riippumattomuuden. Meille kerrotaan, että saksalaiset ovat olleet vauraita ja että heillä oli riippumaton keskuspankki. Mutta saksalaiset olivat myös vaaleita. Onko se vaurauden tekijä? Värjätkäämme siinä tapauksessa kaikki espanjalaiset vaaleiksi, eikä Espanjassa ole enää sen jälkeen talousongelmaa. Koska saksalainen isoäiti sairastaa sokeritautia, onko kaikkien eurooppalaisten lakattava sen vuoksi syömästä sokeria? Eikö Saksan tilannetta voi juuri selittää sillä, että Saksa ei käynyt Indokiinan sotaa eikä Algerian sotaa? Saksa hävisi toisen maailmansodan ja sai kodinelektroniikan sotakaluston sijasta. Eikö tämä tekijä ole ollut tärkeä?
Ei ole valinnan varaa, paitsi aatteellisen valinnan, joka muuten muistuttaa Vincent Auriolin tekemää valintaa sulkea pankit ja vangita pankkiirit. Sen jälkeen on päästy pitkälle. On lisäksi paljastavaa, että rouva Randzio-Plath puhui EKP: stä lakkaamatta, niin kuin puhutaan BSE: stä. Hullun lehmän jälkeen hullu yhtenäisvaluutta!
Teleologinen kysymys: mihin tarkoitukseen pyrimme? Mitä varten Euroopan rahaliitto? Mitä varten keskuspankin riippumattomuus? Jotta saavutettaisiin rahan arvon vakaus? Onko keskuspankin riippumattomuus elämän tarkoitus ja ihmisen kohtalo? Tarkoittaako rahan arvon vakaus arvoitusta maan päällä, yhtenäisvaluuttaa? Luulin, että Eurooppa oli pieni euraasialainen maanosa, demokratian malli.
Arvoisa puhemies, miksi kutsutaan sitä, kun johtokunta ei saa keneltäkään käskyjä ja kun siinä on hyvin vähän jäseniä? Hyvin pienilukuista hallitusta kutsutaan harvainvallaksi ja tämä on juuri se Euroopan, demokratian mallin, murhenäytelmä, joka päättyy harvainvallan hallitsemaan tai ainakin preussilaiseen rahaliittoon.

Lienemann
Arvoisa puhemies, kollegamme Randzio-Plath viittasi mietinnössään aivan aiheellisesti Joseph Schumpeteriin, joka sanoi, että kansan rahafilosofia heijastaa kaikkea sitä, mitä kansa haluaa, mitä se tekee, mistä se kärsii ja mitä se on. Ei siis ole mitään sen tärkeämpää kuin rahapolitiikan demokraattinen vastuu. On pakko todeta, että niissä institutionaalisissa puitteissa, joissa me toimimme - jotka kansamme, parlamenttimme ja toimielimemme ovat ratifioineet - nykyisessä perustamissopimuksessa myönnetään Euroopan keskuspankille valta ja riippumattomuus ilman demokraattista vastuuta.
Näissä pääpiirteissään epätyydyttävissä puitteissa rouva Randzio-Plathin mietinnön ansio on se, että siinä pyritään selvittämään, kuinka parlamenttimme voisi saada äänensä paremmin kuuluviin ja kuinka me voisimme käyttää perustamissopimuksen määräyksiä hyväksemme, jotta voisimme päästä mahdollisimman pitkälle, ei siinä mielessä, että valvoisimme keskuspankkia, sillä minkäänlaista valvontaa ei ole, koska ei ole rangaistuksiakaan, vaan siinä mielessä, että parlamentin kanssa keskusteltaisiin ja että pystyisimme toimimaan avoimesti.
Hyväksyn näin ollen tehdyt ehdotukset. Tässä yhteydessä on rouva Randzio-Plathin mietinnön lisäksi tärkeää, että parlamenttimme edistää Euroopan demokraattista toimintaa. Uskon, että keskuspankki - jos se on riippumaton - tarvitsee vastavoimia monella alalla. Ei ole normaalia, että sen riippumattomuus perustuu yksinomaan perustamissopimukseen. Kuten rouva Randzio-Plath toteaa mietinnössään, olipa kysymys sitten Amerikan liittovaltion pankista tai Saksan keskuspankista, parlamentit valvovat yleensä keskuspankkeja, koska niiden toimivaltuudet on määrätty sellaisten säädösten nojalla, joita voidaan tarkistaa tai muuttaa milloin tahansa. Näin ei valitettavasti ole Euroopan keskuspankin tapauksessa. Näin ollen tulevaisuudessa on syytä varustautua sellaisin keinoin, joiden avulla kansalliset parlamentit ja ennen kaikkea Euroopan parlamentti saisivat asian edistymään tähän suuntaan.
Toiseksi on tärkeää korostaa, että Ecofin-neuvosto on nykyään tilanteessa, jossa se voi puuttua euron valuuttakurssista sopimiseen dollarin tai jenin kaltaisiin valuuttoihin nähden, mutta rajoitetusti.
Olen hieman pahoillani rouva Randzio-Plathin mietinnön osalta siitä, että selittäessään aivan totuudenmukaisesti, että rahan arvon vakauden käsite on käsite, jota on muokattava kunkin tilanteen mukaisesti, hän antaa keskuspankille tehtäväksi määritellä vakauden kriteerit Ecofin-neuvoston sijasta, joka voisi nykyisen vuoropuhelun puitteissa palauttaa tasapainon edes jonkin verran entiselleen.
Mutta Eurooppa tarvitsee pohjimmiltaan taloudellista johtoa, poliittista johtoa, joka pystyisi, vähän niin kuin Saksan hallitus nykyään pystyy suhteessa riippumattomaan Saksan keskuspankkiin, tuomaan esiin muita ajattelumalleja kuin pelkän rahan arvon vakautta koskevan ajattelumallin. Tarkoitan työllisyyttä, vaurautta ja yhteiskunnallista oikeudenmukaisuutta, ja voidaan olla tyytymättömiä siihen, että euroneuvosto on vain epämääräinen neuvotteluväline.
Päätän puheeni pahoittelemalla syvästi sitä, ettei Amsterdamissa hyväksytty tätä toimielinten välisen tasapainon saattamista ennalleen. Koska se epäonnistui Amsterdamissa, ottakaamme nopeasti uusi askel, joka on ehdottoman välttämätön ja jota parlamenttimme haluaa, sillä se toivoo, että tärkeä uudistus voitaisiin tehdä ennen laajenemista.

Peijs
Arvoisa puhemies, täytyykö keskuspankin olla vastuussa toiminnastaan Euroopan parlamentille? Vastaus on kyllä. Täytyykö parlamentilla olla mahdollisuus puuttua pankin toimintaan? Vastaus on ehdottomasti ei. Meillä Alankomaissa on ollut perinteisesti riippumaton keskuspankki. Alankomaiden politiikassa ei ole tietääkseni koskaan pyritty muodollisesti vaikuttamaan keskuspankin toimintaan, saati että Alankomaiden parlamentti olisi tehnyt niin. Olen vakaasti sitä mieltä, Euroopan kansalaiset eivät voita mitään sillä, että poliitikot pyrkivät vaikuttamaan rahapolitiikkaan. Taloudelliset tutkimukset ovat osoittaneet, että riippumattomat keskuspankit pystyvät takaamaan alhaisemman inflaation kuin sellaiset keskuspankit, joita poliitikot valvovat.
Poliitikot valitaan joka neljäs tai viides vuosi. Tämä aiheuttaa sen, että tulevaisuudenkuvat muodostetaan lyhyellä aikavälillä. Kansalaisten ja markkinoiden osoittama luottamus ovat oleellisia asioita valuutan kannalta. Tämän vuoksi valuuttaa täytyy tarkastella pitkällä aikavälillä, ja tämän vuoksi Euroopan keskuspankin pääjohtaja nimitetään kahdeksaksi vuodeksi. Koska häntä ei voida nimittää uudelleen, hänen ei tarvitse mielistellä ketään. Hän on osa Euroopan rahapolitiikan jatkuvuutta ja vakautta, koska tärkein tavoite on hintojen vakaus. Euroopan keskuspankin ei tietenkään tarvitse istua norsunluutornissa. Haluaisin sanoa herra Donnellylle, että riippumattomuuden ja yhteiskunnan keskeisenä osana olemisen ei tarvitse olla lainkaan ristiriidassa keskenään. Tämän vuoksi vuosi- ja neljännesvuosikertomuksista aiotaan järjestää intensiiviset keskustelut, joihin pääjohtaja ja johtokunnan jäsenet osallistuvat Euroopan parlamentin kanssa. Myös kansallisten keskuspankkien pääjohtajat käyvät vuoropuhelua parlamenttiensa kanssa. Lopuksi, pankki ei voi saada mitään poliittisia ohjeita, mutta pankki ei kuitenkaan sulje silmiään eurooppalaisen yhteiskunnan tarpeilta, koska se käy vuoropuhelua kaikkien yhteiskunnan tärkeiden suuntausten kanssa. Tällä tavalla keskuspankki saa tukea rahapolitiikalleen.

Wurtz
Arvoisa puhemies, sitä mukaa, kun yhtenäisvaluuttaan liittyvät rakenteet pannaan toimeen, peruskysymyksiä tulee avoimesti esille. Joitakin niistä ei voida ratkaista tyydyttävästi, ellei joitakin nykyisten perustamissopimusten säännöksiä suunnata uudelleen. Tänään käymämme keskustelu EKP: n demokraattisesta vastuusta on siitä meille tärkeä esimerkki.
Päätöslauselmassa pidetään itsestään selvänä, että Euroopan talous- ja rahapolitiikan tavoitteena on oltava kasvun ja työllisyyden korkean tason takaaminen. Se on itse asiassa järkevää. Siinä lisätään, että tässä mielessä EKP: n rahapolitiikkaa on myös voitava valvoa demokratian mukaisesti. Se vaikuttaa kiistattomalta. Mutta nykyisten perustamissopimusten mukainen EKP: n perussääntö ei ole lainkaan yhdenmukainen kyseisten periaatteiden kanssa. Toisaalta sen riippumattomuus, joka hakee vertaistaan maailmassa, etäännyttää sen siinä määrin kansalaisista ja heidän edustajistaan, että sen toiminnan varsinainen valvonta vaikuttaa erittäin harhauttavalta. Toisaalta perustamissopimuksissa sille määrätty tehtävä ei ole korkean työllisyyden tason takaaminen vaan hintojen vakauttaminen, mikä on aivan eri asia.
Kuten komission, Euroopan rahapoliittisen instituutin ja Bundesbankin lähentymistä koskevissa mietinnöissä on juuri muistutettu, tämä vakaus saavutetaan maltillisella palkkapolitiikalla ja työllisyyden palkkakustannusten vähentämisellä. EKP on näin ollen jo suunnitteluvaiheessa asenteeltaan enemmän ääriliberaali kuin Yhdysvaltain keskuspankki itse, joka on puolestaan ottanut virallisesti tärkeimmäksi tavoitteekseen korkean työllisyyden tason. Jos moititte jonain päivänä EKP: n puheenjohtajaa siitä, että hän huolehtii vahvasta eurostaan, eikä ota lainkaan huomioon asian yhteiskunnallista puolta, hän vastaa teille: "Teen vain työtäni." Sen vuoksi kannatan niitä, jotka ovat sitä mieltä, että jos todella halutaan rahapoliittinen elin, joka ei säännöstelisi vaan laskisi uudelleen liikkeelle työllisyyteen ja kasvuun tarvittavat määrärahat ja jota kansalaisten edustajat voisivat tässä mielessä todella valvoa, emme viivyttele Euroopan rakentamisen uusien suuntaviivojen asettamisessa.
Aikatauluun liittyvän sattuman vuoksi samana päivänä, kun keskustelemme tästä kysymyksestä, virallisessa kertomuksessa esitetään hätähuuto Ranskan köyhyyden ja epävakaiden olojen laajuuden osalta. Ongelma on sama kaikkialla Euroopassa. Kun olemme vastakkain niiden panosten kanssa, jotka koskettavat yhteiskuntiemme tärkeitä arvoja, älkäämme antako rahoitusmarkkinoiden määrätä sääntöjä, älkäämme tyytykö kaikkivoivan EKP: n näennäiseen valvontaan. Euroopan rakentamisen pyrkimykset ovat aivan toisenlaiset!

Trizza
Arvoisa puhemies, olemme lähestymässä Euroopan keskuspankkijärjestelmän perustamista, joka on suunniteltu tapahtuvaksi vuoden 1998 ensimmäisellä puoliskolla sen jälkeen, kun on tehty päätös talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen osallistuvista maista.
Euroopan keskuspankilla on hyvin laajat oikeudelliset valtuudet, ja se omaksuu heti perustamisensa jälkeen Euroopan rahapoliittisen instituutin tehtävät. Kuten esittelijä toteaa, Euroopan keskuspankin erityisenä tehtävänä on valvoa hintatason vakautta, johon päästään erityisesti tarkalla ja tasapuolisella rahapolitiikalla sekä valuuttaoperaatioilla, hoitamalla jäsenvaltioiden valuuttavarantoja, parantamalla maksujärjestelmien toimivuutta ja lopuksi antamalla lupia setelien ja kolikkojen liikkeelle laskemiseen.
Koko Euroopan alueella varmistettu hintatason vakaus ja Euroopan keskuspankin itsenäisyys herättävät markkinoiden luottamusta, ja sen seurauksena voidaan odottaa, että korkokannat muuttuvat joustaviksi erityisesti pitkien korkojen osalta. Tällainen kehitys on ehdottoman myönteistä pienille ja keskisuurille yrityksille, jotka muodostavat suurimman osan Euroopan taloudellisista toimijoista ennen kaikkea niillä alueilla, joilla taloudelliset olosuhteet ovat heikoimmat.
Ymmärrän kuitenkin esittelijän huolen, kun hän mainitsee mietinnössään perustamissopimuksen säännöksiin nojautuen, että Euroopan keskuspankki hoitaa täysin itsenäisesti sille annettuja valtuuksia ja tehtäviä, eli toisin sanoen kukaan sen päätöksentekoelimen jäsen ei voi pyytää tai ottaa ohjeita jäsenvaltioiden hallituksilta tai miltään muultakaan taholta.
Keskuspankin perussäännön 7 artiklan säännösten perusteella kyseessä on varmasti maailman itsenäisin keskuspankki. Tämän toimielimen olisi kuitenkin taattava sille tunnusomaisella suvereenilla asemalla kaikkia jäsenvaltioita kohtaan tasapuolinen rahapolitiikka, jotta vältytään siltä vaaralta, että jos Euroopan keskuspankki jää demokraattisen valvonnan ulkopuolelle, se voisi vapaasti puuttua mihin tahansa asiaan, joka liittyy jäsenvaltioiden varoihin.
Näin ollen mielestäni on ehdottoman tärkeää, että huolimatta Euroopan keskuspankin tarvitsemasta itsenäisestä asemasta laaditaan asianmukaiset mekanismit Euroopan parlamentin, demokraattisesti valitun toimielimen, kuulemiseksi.

Metten
Arvoisa puhemies, kolmen kuukauden sisällä perustettavasta Euroopan keskuspankista tulee riippumattomampi kuin mistään muusta keskuspankista maailmassa. Olisi väärinkäsitys ajatella, että sen ei tarvitse ottaa lainkaan ketään huomioon. Keskuspankki ei toimi tyhjiössä, ja sen täytyy myös saavuttaa uskottavuus ja valta-asema. Se käy EKP: ltä helpoiten, jos sillä on näyttää tuloksia, mikä kuitenkin kestää jonkin aikaa. Vaikka EKP perustetaan historiallisen alhaisen inflaation vallitessa, kukaan ei vielä tiedä, kuinka kansallisella tasolla käytetyt rahapolitiikan keinot toimivat Euroopan tasolla.
EKP: n noudattamalle rahapolitiikalle on alkuvaiheessa varmasti tunnusomaista varovainen ja tunnusteleva lähestymistapa. Sillä tavalla on erittäin vaikea saavuttaa uskottavuutta suuren yleisön silmissä. Sen voi saavuttaa vain yhdellä tavalla, eli selittämällä, mitä EKP tekee ja miksi. Tämä on EKP: n paradoksi. Siitä tulee riippumattomin keskuspankki, mutta sille on hyvin tärkeää myös avoimuus ja raportointi. Tässä asiassa EKP ja Euroopan parlamentin tavoitteet yhtyvät, koska Euroopan parlamentti on ainoa julkinen foorumi, jolle EKP: n on sopimusten mukaisesti raportoitava.
Näin ollen meistä olisi järkevää päästää EKP: n kanssa sopimukseen siitä, kuinka avoimuus ja raportointi saadaan järjestettyä molempien etujen mukaisesti mahdollisimman järkevällä tavalla. Tässä on kysymys sekä suullisesta että kirjallisesta säännöllisestä raportoinnista muun muassa siitä, millaisia rahapoliittisia päämääriä on valittu, missä määrin päämääriä on toteutettu ja miksi niistä on poikettu sekä millaisia vaikutuksia rahapolitiikalla on ollut talouteen ja työllisyyteen.
EKP: n valmius mahdollisimman suureen avoimuuteen ja järkevään raportointiin on varmasti oleellinen asia alkuvaiheessa. Ilman niitä on vakavasti pelättävissä, että EKP ottaa vääränlaisen lähdön ja että se epäonnistuu uskottavuuden ja valta-aseman rakentamisessa.
Tämän vuoksi Euroopan parlamentin täytyy pitää tärkeinä mielipiteitä valmiudesta demokratiaan ja raportointiin, kun ehdokkaita Euroopan keskuspankin johtoon kuullaan. Pyydämme, että sellaiset ehdokkaat, jotka eivät mahdollisesti voi saavuttaa parlamentin enemmistön kannatusta, vetävät itse pois ehdokkuutensa, ja vetoamme myös jäsenvaltioiden hallituksiin, että ne eivät nimeäisi sellaisia ehdokkaita, jotka eivät voi saada parlamentin kannatusta.
Koska EKP on erittäin riippumaton, yksittäisten ehdokkaiden demokraattisilla asenteilla on tosiaan suuri merkitys. Tämä ei koske pelkästään pääjohtajaehdokkaita. Sen vuoksi ensi kuussa pidettävät ehdokkaiden kuulemiset eivät saa olla meille pelkkä muodollisuus. Jos EKP: n demokraattisuus halutaan taata, sen täytyy tapahtua nyt. Tästä on tällä hetkellä kysymys.

Christodoulou
Arvoisa puhemies, yhteisen valuutan käyttöönotto on ilmiö, jollaista ei historiassa ole ennen tapahtunut. Ensimmäistä kertaa maailman historiassa itsenäiset valtiot, demokraattiset yhteiskunnat, ovat päättäneet luovuttaa tärkeän osan kansallista riippumattomuuttaan, oman valuutan, yhteiselle elimelle, joka hoitaa sitä kaikkien hyväksi.
Näin ollen keskustelut, joita käydään läpinäkyvyydestä tai rajoittamattomasta hallintotavasta, tai esiin tuodut pelot siitä mahdollisuudesta, että Euroopan keskuspankki ryhtyy käyttäytymään mielivaltaisesti tai ei toimi edustamiensa yhteiskuntien hyväksi, ovat mielestäni enimmäkseen turhia. Meidän kaltaisissa demokraattisissa yhteiskunnissa yleinen mielipide ja demokraattinen menettely ovat itsestään selviä, ja koska oletetaan, että keskuspankit kaikkialla ja erityisesti Euroopan keskuspankki toimivat Euroopan talouksien ja kansojen hyväksi - sehän on niiden olemassaolon tarkoitus, muuten niitä ei olisi - julkinen mielipide pakottaa ne toimimaan avoimesti ja hoitamaan parhaalla tavalla asiat, jotka kuuluvat niiden vastuualueeseen.
Olen siis sitä mieltä, että keskustelu, jota ajoittain käydään avoimuuden puutteesta, ja toisaalta esiin tuotu huolestuneisuus ja toisaalta - tämä on ääritapaus - vaatimus kaikkien asioiden julkaisemisesta, niin että keskuspankki ei voisi tehdä työtään, ovat kaikki turhia, ja mitä aiemmin ne lopetetaan, sitä parempi.
Rouva Randzio-Plath on laatinut erinomaisen mietinnön, jonka nykyisessä muodossa esitetään juuri tasapainoa näiden kahden asian välille, mikä on mielestäni aivan oikea mielipide, ja toivon, että parlamentti hyväksyy sen tavalla, jolla suojellaan sekä Euroopan kansojen etuja että uuden järjestelmän kykyä toimia parhaalla mahdollisella tavalla.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, EKP: n täydellinen itsenäisyys on hyvin perustein ankkuroitu sopimuksessa. Talousja rahapolitiikan tärkein tavoite on hintatason vakauden säilyttäminen. Päätös siitä, kuinka paljon EKP tukee yhteisön yleistä talouspolitiikkaa, riippuu siis sen arviosta toimien mahdollisista haittavaikutuksista hintatason vakautta koskevalle tavoitteelle.
Hintatason vakaus hinnalla millä hyvänsä, vaikka hintana olisi työttömyyden kasvu! Se on, tiivistettynä, julkista keskustelua, josta loppujen lopuksi käy ilmi: talous- ja rahapolitiikka ei ole puolueetonta. Siksi EKP: n velvoittaminen vuoropuheluun poliittisen elämän kanssa on välttämätöntä. En usko, että yhtäältä EKP: n itsenäisyyden ja toisaalta vaadittavan demokraattisen avoimuuden täytyy ehdottomasti olla keskenään ristiriidassa. Olen kuitenkin varma siitä, että onnistuakseen talous- ja rahaliitto tarvitsee kansalaisten hyväksynnän. Sen voi saavuttaa kuitenkin vain EKP: n päätösten avoimuuden ja niiden demokraattisen legitimoinnin avulla.

Pérez Royo
Arvoisa puhemies, rouva Randzio-Plathin mietintö käsittelee yhtä tärkeimmistä meidän kohtaamistamme kysymyksistä nyt kun olemme astumassa rahaliittoon, jonka keskeisin tukipilari tulee olemaan nimenomaan Euroopan keskuspankin riippumattomuus perustamissopimusta ja EKP: n perussääntöä noudattaen.
Keskuspankin riippumattomuus ei ole mikään taloustieteen opinkappale tai perusväittämä; se ei ole abstraktin pohdinnan tulos, vaan se on toimintatapa, jonka pääasiallisena takuuna on historian antama kokemus. Kahdessa tunnetuimmassa tapauksessa Atlantin molemmilla puolilla se on näyttänyt rahapoliittisen viranomaisen riippumattomuuden käytännölliset edut hintatason vakauden takaamisessa.
No niin, riippumattomuus - kuten täällä tänään sanottiin - ei tarkoita missään tapauksessa vastuuttomuutta. Demokratiassa kaikkien vallankäyttäjien - Euroopan keskuspankki tulee itse asiassa olemaan eräänlainen vallankäyttäjä - vaikka se olisikin riippumaton poliittisesta vallasta - kuten Euroopan keskuspankin tapauksessa, tai toisaalta oikeudenkäyttövallan alalla - täytyy pystyä perustelemaan julkiselle mielipiteelle ja kansalaisille ne syyt, jotka ohjaavat sen toimintaa, jotka selittävät miten sen tavoitteet asetetaan ja joilla perustellaan niitä toimia, joita sovelletaan näiden tavoitteiden ja päämäärien saavuttamiseksi. Tämä täytyy tapahtua niin etukäteen kuin jälkikäteenkin.
Demokraattinen valvonta edellyttää siis ensinnäkin vuoropuhelua parlamentaarisen instituution kanssa - tämän parlamentin ja kansallisten parlamenttien kanssa - sekä avointa tiedotusta. Rouva Randzio-Plathin mietintö on molemmissa suhteissa realistinen ja tasapainoinen.
Lopuksi, herra puhemies, sanon, että meidän on tiedostettava lähtevämme kulkemaan tietä, jolla parlamentin on osoitettava olevansa uuden tehtävän tasalla, joka edellyttää sitä olemaan Euroopan keskuspankin pääasiallinen neuvottelukumppani. Samalla on korostettava myös sitä, että lähdemme kulkemaan tietä, jonka varrella ei sovi unohtaa myöhemmin tehtäviä uudistuksia, joihin kuuluu myös itse perustamissopimuksen uudistaminen - kuten täällä on tänään vaadittu - jotta voitaisiin vahvistaa nimenomaan Euroopan keskuspankin demokraattista valvontaa.

Secchi
Arvoisa puhemies, kuten on laajastikin tullut todettua, Euroopan keskuspankin itsenäisyys on hyvin arvokas asia, ja se on siten jätettävä keskustelun ulkopuolelle. Federalistisessa järjestelmässä se edustaa perustakuuta järjestelmään osallistuville valtioille ja lisäksi se antaa pankille uskottavuutta ja auktoriteettia rahoitusmarkkinoilla. Vastuukysymys, josta me puhumme tänään iltapäivällä, on paitsi demokraattinen vaatimus myös oleellinen edellytys pankin auktoriteetin ja uskottavuuden lujittumiselle. On siis ennen kaikkea EKP: n oman edun mukaista yleistä mielipidettä ajatellen ottaa käyttöön keinot, jolla se voi raportoida toiminnastaan, ottaen tietenkin huomioon, että etukäteisten toimintaohjelmien, jotka voidaan esittää ainoastaan pääpiirteissään, ja jo toteutetuista toimintalinjoista annettavien, analyyttisemmin esitettävien jälkikäteisten selvitysten välillä on valtava ero.
Kyseessä ei siis ole minun nähdäkseni sääntöjen asettaminen vaan ensinnäkin se, että edistetään asennoitumista Euroopan parlamenttiin, ja tällä asenteella voidaan luoda luottamuksellinen ilmapiiri, jonka edellytyksenä ovat avoimuus ja valmius selvittää omaa toimintaansa ja ottaa se keskusteltavaksi - eli se, mistä me tässä keskustelussa käytämme termiä vastuu - ja joka on, toistan, Euroopan keskuspankin oman edun mukaista sen auktoriteetin ja uskottavuuden vuoksi.

Fayot
Arvoisa puhemies, päinvastoin kuin kukaan muu tähän keskusteluun osallistuneista kollegoista, olen kotoisin maasta, jossa valuutasta ei ole käyty minkäänlaista poliittista keskustelua ennen euroa. Luxemburgilla, joka on vuodesta 1922 lähtien kuulunut Belgian kanssa yhteiseen rahaliittoon, ei ole oikeastaan koskaan ollut oikeutta sanoa mielipidettään tässä liitossa. Talous- ja rahaliitossa saamme puheoikeutemme takaisin.
Maani kansalaiset näkevät rahaliitossa kaiken sen, mikä on valuutan kannalta tärkeää. Sen vuoksi Euroopan parlamentin ja keskuspankin välisen vuoropuhelun tehtävänä on herättää yleisen mielipiteen tietoisuus siitä, kuinka tärkeä tehtävä rahapolitiikalla yleensä on talous- ja sosiaalipolitiikassa. Keskuspankin tehtävänä on huolehtia erityisesti hintojen vakaudesta. Millä tavalla se voi vaikuttaa jäsenvaltioiden politiikkoihin? Annan siitä yhden esimerkin. Luxemburgissa tulot on suurelta osin sidottu hintojen kehittymiseen. Se on olennainen osa maassani harjoitettavaa tulojen uudelleen jakamiseen liittyvää politiikkaa sekä sosiaalipolitiikkaa. Jos keskuspankin pitäisi esimerkiksi antaa lausunto tästä aiheesta, sille olisi voitava esittää julkisesti tätä asiaa ja sen valintoja koskevia kysymyksiä. Mielestäni julkinen osallistuminen keskuspankin rahapolitiikkaan on siis uuden kehitteillä olevan valuutan kannalta välttämätöntä, kuten myös se, että keskuspankki tuo julkisesti esille valintansa ja toimensa.
Haluaisin lopuksi, herra puhemies, onnitella rouva Randzio-Plathia hänen mietinnöstään ja ennen kaikkea siitä työstä, jonka hän on viime vuosina tehnyt raha-asiain alivaliokunnan johdossa rahaliiton perustamiseksi ja sen ottamiseksi niiden asioiden joukkoon, joita Euroopan parlamentissa käsitellään. Kun otetaan huomioon tulevan Euroopan keskuspankin painoarvo, Euroopan parlamentin olisi mielestäni harkittava vakavasti raha-asioita käsittelevän valiokunnan perustamista, jonka puitteissa keskuspankin kanssa käytävä vuoropuhelu voisi kehittyä.

García-Margallo Y Marfil
Arvoisa puhemies, kaikki puhujat ovat toistaneet, että olemme olleet historiallisen tapahtuman edessä Rooman sopimuksen allekirjoituksesta lähtien. Se on totta, ja tämän parlamentin, joka on aina ollut Euroopan yhdentymisen liikkeelle paneva voima, täytyy tehdä kaikki mahdollinen ja tarpeellinen euron menestymiseksi. Jotta euro menestyisi, olemme kaikki samaa mieltä siitä, että hintatason vakaus on pystyttävä takaamaan. En kyseenalaista sitä, mutta olen kyllä tyytyväinen siihen, että rouva Randzio-Plathin mietinnössä puhutaan myös muista tavoitteista ja etenkin työpaikkojen luomisen tavoitteesta.
Olemme samaa mieltä myös siitä, että rahapolitiikan suunnittelu ja harjoittaminen kuuluu Euroopan keskuspankille, joka on riippumaton. En kyseenalaista sitä, mutta olen tyytyväinen myös siihen, että rouva Randzio-Plathin mietinnössä puhutaan välttämättömästä rahapolitiikan yhteensovittamisesta muiden politiikkojen kanssa Euroopan unionin merkittävien tavoitteiden saavuttamiseksi. Mielestäni herra Hermanin ehdottama toimielinten välinen sopimus on järkevä ja mielestäni se on ensimmäinen askel, jota meidän on mahdollisesti arvioitava tulevaisuudessa tarkistamalla perustamissopimuksia, jos näemme sen tarpeelliseksi. Euroopan taloudellinen hallintovalta toimii, ja se mainitaan tässä mietinnössä, tarpeellisena vastapainona.
Lopuksi mielestäni on tärkeää, ettei Euroopan keskuspankki olisi vain kupla, eräänlainen aristokraattisen uusplatonismin tuotos, ja Euroopan parlamentin on tämän vuoksi hoidettava tehtävänsä.

Harrison
Arvoisa puhemies, muutaman viikon kuluttua Euroopan unioni valitsee Euroopan keskuspankin puheenjohtajan ja Britannian tulevan pankinjohtajan. Älkää yhtään epäilkö sitä, EKP: n puheenjohtajan ja hänen johtokuntansa viiden jäsenen asettamat korkoprosentit tulevat syvällisesti vaikuttamaan Yhdistyneen kuningaskunnan korkoprosentteihin, inflaatiotasoihin ja punnan vahvuuteen. Joten meidän parlamentaarikkojen olisi parasta onnistua siinä, kun autamme Euroopan pankin johtajan valinnan vahvistamisessa, erityisesti kun pidämme parlamentissa Brysselissä toukokuussa ainutlaatuisen kuulemisen, jossa ehdokkaita tutkitaan. EKP: n ehdokkaiden tutkiminen tarkasti ei tarkoita millään muotoa EKP: n itsenäisyyden asettamista kyseenalaiseksi. Sen itsenäisyys, joka taataan Maastrichtin sopimuksessa, on itse asiassa vielä selvemmin määritelty ja kuvattu kuin Bundesbankin, sen alkuperäisen mallin, itsenäisyys.
Eurooppa ja sen ihmiset kuitenkin vaativat, että asetamme EKP: n legitiimiin, demokraattiseen vastuuseen, että me todistamme, että se mitä tehdään itsenäisen pankin nimissä, tehdään ihmisten hyväksi, ihmisten kautta, ja että ihmiset tekevät sen; että päätavoite, hintojen vakaus, johtaa vaurauden ja työpaikkojen palatsiin eikä deflaation ja laman luolaan. Sellainen vastuu on ansaittua, eikä pelkästään Euroopan demokraattisten tarpeiden tyydyttämiseksi vaan myös, ja mikä vielä tärkeämpää, pankin omien valtuuskirjojen tukemiseksi. Juuri tämän huomion esitti minulle ehdokas Duisenberg viime viikolla Euroopan parlamentin raha-asioita käsittelevässä alivaliokunnassa, ja myös tämän valiokunnan on hyväksyttävä ja sopeuduttava. Sen vasta-alkajan roolia Euroopan kansalaisten pankkitoimintaa käsittelevänä valiokuntana on kehitettävä ja EKP: n puheenjohtajan olisi ehdottomasti esitettävä ei ainoastaan pankin vuosikertomus vaan myös tarjottava säännöllisiä, mahdollisesti neljännesvuosittain annettavia selityksiä sen korkoprosenttia koskevista päätöksistä, ja itse pöytäkirjat olisi julkaistava sellaisen yhteenvedon muodossa, jossa näkyisivät tehdyt päätökset sekä niiden perustelut.
Vain tällä tavalla Euroopan parlamentti suorittaa tehtävänsä itsenäisen pankin itsenäisenä valvojana, kuten on määritelty esikuvallisessa ja uraauurtavassa mietinnössä, jonka kollegani rouva Christa Randzio-Plath niin hienosti laati ja esitti.

Ilaskivi
Arvoisa puhemies, kun Euroopan keskuspankki aloittaa toimintansa, sille keskittyy erittäin suuri taloudellinen valta. Se päättää asiallisesti katsoen koko talouspolitiikasta, sillä esimerkiksi finanssipolitiikan kädet ovat konvergenssikriteerien sitomat.
Euroopan suhdanteet riippuvat pitkälti siitä, että keskuspankin johtokunta pystyy kahdeksan vuoden toimikautensa aikana tekemään oikeita päätöksiä ja välttämään virheitä. Löydetäänkö pankin johtoon kuusi tällaista lähes yliluonnollisin kyvyin varustettua miestä ja naista, on niin sanottu tuhannen taalan kysymys.
Riippumattomuus on paikallaan, mutta myös parlamentaarinen vuoropuhelu on tarpeen. Valta ilman vastuuta johtaa helposti vallan väärinymmärtämiseen ja väärinkäyttöön. Johdolla tulee olla yhteistyötä lähinnä talousvaliokunnan kanssa. Sen on myös osattava sovittaa yhteen rahanarvopolitiikka sekä kasvu- ja työllisyyspolitiikka. Kovin ortodoksinen rahapolitiikka saattaa helposti johtaa jopa stagnaatioon, kasvun pysähtymiseen.
Arvoisat kollegat, euron on luotava vakautta jäsenmaihin. Eurosta on tehtävä kolmas kansainvälinen reservivaluutta dollarin ja jenin rinnalle. Siitä kuinka tässä onnistutaan riippuu omalta osaltaan EKP: n johdon arvosana.

Katiforis
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät kollegat, komission ja Euroopan rahapoliittisen instituutin mietinnöissä olemme päässeet loppusuoralle yhteisen valuutan käyttöönottamisessa, mikä on historiallinen tapaus yhtenäisen Euroopan rakentamisessa.
Yhteisen valuutan hoitamiseksi Eurooppa saa vihdoinkin keskuspankin, joka on tilanteen tasalla, pankin, joka harjoittaa Euroopan valuuttapolitiikkaa yhtenäisellä tavalla ottaen huomioon kaikkien yhteisen valuutta-alueen jäsenten tarpeet ja edut ja toivottavasti myös niiden maiden edut, jotka eivät vielä ole mukana yhteisessä valuutassa, mutta toivovat pian olevansa.
Olisi virhe luulla, että Euroopassa ei tähän asti olla harjoitettu yhtenäistä valuuttapolitiikkaa. Tällaista politiikkaa on harjoitettu jo pitkän aikaa, mutta ei yhteistyön hengessä. Sitä on harjoitettu hyökkäävässä hengessä yhden jos toisen Euroopan vahvan keskuspankin tai toisten Euroopan ulkopuolisten vahvojen keskuspankkien taholta. Tulevaisuudessa näin ei enää tapahdu. Kuitenkin, jotta Euroopan keskuspankki voisi harjoittaa oikeudenmukaista ja tasapainoista rahapolitiikkaa, sen itsenäisyyden tulee olla turvattu. Säädökset demokraattisesta selonteosta, joihin rouva Randzio-Plathin mietintö pyrkii, eivät uhkaa sen itsenäisyyttä vaan vahvistavat sitä. Vastuullinen parlamentin tiedottaminen vahvistaa pankin arvovaltaa Euroopan kansojen keskuudessa ja sallii sen tehdä työtään ohjenuoranaan vain yleinen etu ilman, että siihen vaikuttaisivat puolueelliset erityisedut.
Demokraattisen selonteon menettelyssä, jota käsiteltävänä oleva mietintö ajaa, parlamentilla on mahdollisuus ilmaista yhteinen etu kulloisenkin tilanteen mukaisesti ja näin luoda ilmapiiri, jossa keskuspankki voi hoitaa velvollisuuksiaan parhaalla mahdollisella tavalla.

Fourçans
Arvoisa puhemies, vaikkei tarkoituksena olekaan missään nimessä, ainakaan minun osaltani, kyseenalaistaa keskuspankin riippumattomuutta, ongelmana on, kuinka valvotaan niitä, jotka huolehtivat rahapolitiikan toimeenpanosta, sillä heidän valtansa saada aikaan joko hyvää tai pahaa - tietenkin talouden alalla, sillä tarkoituksena ei ole pitää moraalisaarnaa - on niin määräävä. On selvää, että demokratia edellyttää raha-asioista vastaavilta tahoilta sitä, etteivät ne toimi niin kuin vapaat elektronit joutumatta koskaan perustelemaan toimiaan. Johtajien on tehtävä tiliä politiikastaan ja siitä on keskusteltava laajasti erityisesti parlamentissa, joka on ainoa valittu elin koko Euroopan tasolla. Rouva Randzio-Plathin mietinnössä kunnioitetaan melko hyvin tätä riippumattomuuden ja demokraattisen vastuun välistä tasapainoa. Ryhmäni, minä itse mukaan lukien, hyväksyy mietinnön.
Haluaisin kuitenkin esittää varauksen. Se koskee 3 artiklaa, jossa todetaan, että rahapolitiikka vaikuttaa kasvuun ja työllisyyteen. En kiistä tätä kantaa, mutta mielestäni sitä pitää täsmentää. On totta, että valuutta vaikuttaa kasvuun ja työllisyyteen, mutta tämä vaikutus on ajoittaista eikä kestävää. Jos uskotaan, että valuutta vaikuttaa pysyvästi kasvuun ja työllisyyteen, niin kuin alustavassa mietinnössä todettiin, sillä on tuhoisat vaikutukset rahapolitiikkaan. Ei olisi lainkaan järkevää harjoittaa hintojen vakauteen liittyvää rahapolitiikkaa. Olisi sitä vastoin noudatettava pysyvästi elvyttävää rahapolitiikkaa. Tarvitsisi vain pyytää keskuspankin puheenjohtajaa nousemaan helikopteriinsa - en epäile yhtään, etteikö hänellä tulevaisuudessa olisi sellaista - ja kaatamaan tonneittain 500 euron seteleitä ällistyneiden ja ihastuneiden eurooppalaisten päälle. Katsoin tarpeelliseksi täsmentää tätä seikkaa, jotta tällainen väärinkäsitys vältettäisiin, sillä ei ole tarkoitus, että komissio, neuvosto ja yleinen mielipide yleensä ymmärtävät asian väärin.

Torres Marques
Arvoisa puhemies, tämä on perustavanlaatuinen mietintö Euroopan parlamentin tulevaisuuden kannalta. Euroopan keskuspankki on täysin riippumaton pankki, ja sellaiseksi me sen ymmärrämme. Mutta sen toiminnan lainmukaisuus ja mahdollisuus sen demokraattiseen valvontaan ovat niitä asioita, joista eri maissa on kaikkein kiivaimmin keskusteltu.
Portugalissa Euroopan keskuspankin demokraattisen valvonnan puute on ollut yksi kiistanalaisimpia ja vilkkainta keskustelua herättäneitä aiheita. Euroopan parlamentilla, joka tutkii Euroopan keskuspankin johtajaehdokkaat, on oikeus kuulla säännöllisesti sen puheenjohtajaa ja johtokunnan jäseniä. Koska Euroopan keskuspankin johto on meidän eli Euroopan parlamentin valitsema ja hyväksymä, sillä on sama velvollisuus tehdä tiliä toiminnastaan kuin kenellä tahansa, joka on valittu virkaansa vaaleilla.
Euroopan parlamentti ei puutu Euroopan keskuspankin päätöksiin, mutta keskuspankin on itsensä, kuten aiemmin Euroopan rahapoliittisen instituutin johdon, osoittauduttava kaikin tavoin halukkaaksi tekemään säännöllisesti ja järjestelmällisesti selkoa päätöksistään talous- ja raha-asioita käsittelevälle valiokunnalle sekä raha-asiain alivaliokunnalle.
Portugalissa on tapana sanoa: " Ken ei ole velkaa, ei pelkää" . Euroopan keskuspankki tulkoon siis säännöllisin väliajoin Euroopan parlamenttiin keskustelemaan päätöksistään meidän kanssamme. Siten Euroopan kansalaiset voivat tietää, että Euroopan keskuspankki kuuntelee heidän laillisia edustajiaan Euroopassa ja on näille tilivelvollinen.

Von Wogau
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, keskustelu on tähän mennessä osoittanut sen, että tämän parlamentin erittäin laaja enemmistö kannattaa Euroopan keskuspankin itsenäisyyttä. Toisaalta on kuitenkin myös selvää: tämä Euroopan keskuspankki ei saa elää norsunluutornissa, koska päätökset, joita siellä tehdään, vaikuttavat välittömästi monien Euroopan unionin kansalaisten elämään. Euroopan keskuspankin päätökset vaikuttavat tulevaisuudessa välittömästi jokaiseen, joka aikoo rakentaa talon, ottaa lainaa, tai ostaa auton luotolla. Siksi Euroopan keskuspankin puheenjohtajan pitää puhua ja antaa vastauksia, selittää kansalaisille, miksi tiettyjä päätöksiä tehdään valuutan vakauden hyväksi, ja hänen täytyy ryhtyä vuoropuheluun.
Nyt meillä on kuitenkin se ongelma, että eurooppalaista julkista keskustelua ei ole vielä olemassa samalla tavalla kuin saksalainen, ranskalainen, italialainen tai brittiläinen julkinen keskustelu. Sen vuoksi Euroopan parlamentti on se paikka, johon nämä kansalaisten kanssa käytävät keskustelut täytyy ensisijaisesti keskittää. Tästä syystä vaadimme Euroopan keskuspankin puheenjohtajan kanssa käytävää rakentavaa vuoropuhelua, jonka pitäisi yhtäältä tapahtua täällä Euroopan parlamentin täysistunnossa, kun hän kerran vuodessa esittää kertomuksensa ja selvittää, millä tavalla hän aikoo tulevaisuudessa rakentaa Euroopan keskuspankin politiikan, ja toisaalta asianomaisessa valiokunnassa yksittäisissä keskusteluissa keskuspankin puheenjohtajan kanssa, jolloin keskustelu ei saa olla asiantuntijakeskustelua. Tarvitsemme laajamittaisen vuoropuhelun keskuspankin puheenjohtajan kanssa, jossa ei käsitellä vain talous- ja rahapolitiikan asiantuntijakysymyksiä vaan myös talouspolitiikkaa, Euroopan yhteisön veropolitiikkaa, talousarviopolitiikkaa ja kilpailupolitiikkaa siltä osin kuin nämä politiikat vaikuttavat valuutan vakauteen. Haluamme laajamittaista vuoropuhelua. Todellinen haaste, joka meillä on edessämme, on se, että käymme tätä vuoropuhelua yhtäältä keskuspankin puheenjohtajan kanssa, mutta toisaalta Euroopan komission kanssa, kuten jo teemme, samoin kuin puheenjohtajamaan ja jäsenvaltioiden valtiovarainministerien kanssa, joille jo onkin tullut tavaksi kertoa vakausohjelmistaan säännöllisin väliajoin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa. Sillä todellinen haaste, joka meillä on edessämme, on nyt se, että yhteinen eurooppalainen talouspolitiikka sekä yhteisen eurooppalaisen talouspolitiikan muotoilu ovat välttämättömyys. Euroopan keskuspankin puheenjohtaja tarvitsee vahvan kumppanin, kun hän tekee päätöksiä. Kenen pitäisi olla tämä kumppani? En usko ajatukseen eurooppalaisesta taloushallituksesta, sillä meillä on eurooppalaiset toimielimet. Meillä on Euroopan komissio, jonka täytyy olla tärkeä keskustelukumppani. Meillä on Euroopan unionin neuvosto, valtion- ja hallitusten päämiehet, jotka voivat kokoontua kaksi kertaa vuodessa ja esittää talouspoliittiset suuntaviivat. Euroopan unionin neuvosto on epäilemättä Euroopan unionin vahvin toimielin. Meillä on Ecofin-neuvosto ja meillä on Euroopan parlamentti, jossa nämä keskustelut täytyy koota yhteen ja jossa kansalaisille täytyy selittää, miksi eurooppalaisella tasolla tehdään tiettyjä päätöksiä. Mielestäni on tärkeää, kun tänään keskustelemme kollega Randzio-Plathin mietinnöstä, jota kannatan siinä muodossa, kun sen nyt on, että olemme selvillä siitä, että kysymys ei ole vain Euroopan unionin talous- ja rahapolitiikasta tai Euroopan keskuspankin valvonnasta, kuten monet sanovat, vaan laajasta vuoropuhelusta, joka koskee Euroopan unionin tulevaa talous- ja rahapolitiikkaa.

De Silguy
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, mielestäni aiheen, jota rouva Randzio-Plathin erinomaisen mietinnön ansiosta tänään käsittelemme, on saatava koko huomiomme.
Jos tosiaan on olemassa perusongelma, se liittyy todellakin talous- ja rahaliiton demokraattiseen vastuuseen. Kuten herra Friedrich sanoi, aiomme toteuttaa yhden suurimmista sodanjälkeisistä hankkeista. Elämme demokraattisessa maailmassa, minkä vuoksi meidän on mielestäni toteutettava kaikki mahdolliset varotoimet, jotta tämä hanke saadaan käynnistettyä ja jotta siihen saadaan liitettyä kaikki tarvittavat demokraattiset takuut. Mikä vielä enemmän, sama koskee talous- ja rahaliiton moitteetonta toimintaa.
Osallistuin tänään pääosin melko perinteiseen keskusteluun Euroopan keskuspankin tehtävästä, joka käytiin kahden kulttuurityypin välillä: herra Friedrichin, rouva Peijsin ja herra von Wogaun enemmänkin reiniläisen sekä rouva Lienemannista herra Souchet'hen menevän hieman ranskalaisen kulttuurin välillä. Haluaisin häivyttää kaikki väärinkäsitykset. Kuten esittelijänne mainitsi, ministerineuvostossa ja sitä paitsi komissiossakin ollaan yleisesti samaa mieltä siitä, että keskuspankin tehtävä on erittäin tärkeä ja ettei sen riippumattomuutta pidä missään tapauksessa kyseenalaistaa. Vastaisin sitä paitsi rouva Lienemannille, että se on nähdäkseni Ranskan hallituksen kanta, ainakin sellainen, jollaisena hallituksen ministeri on sen monta kertaa esittänyt viime kuukausien aikana.
Vaikka Euroopan keskuspankilla on erittäin tärkeä tehtävä, se rajoittuu rahapolitiikkaan. Pahoittelen sitä, ettei herra Souchet ole enää täällä, sillä olisin muuten selittänyt hänelle, ettei Euroopan keskuspankin tehtävänä ole hallita kaikkien alojen politiikkaa, vaan päästä yksinomaan varmuuteen siitä, ettei inflaatiota ole ja että hintojen vakaus saavutetaan hyvin Euroopan unionissa. Euroopan keskuspankkia ei saa pyytää tekemään sellaista, mitä varten sitä ei ole perustettu.
Näin ollen, ja herra Metten on oikeassa, tätä Euroopan keskuspankin politiikkaa on selitettävä avoimesti ja niin, että sitä voidaan valvoa. Kyseessä on kansalaisten luottamus. Jos halutaan, että Euroopan yleinen mielipide hyväksyy yhden ainoan rahapolitiikan, jota keskuspankki aikoo toteuttaa 1. tammikuuta 1999 lähtien, se edellyttää myös sitä, että tätä politiikkaa selitetään hyvin ja että se tuodaan hyvin esille.
Tämän keskustelun aikana esitettyjen huomautusten osalta haluaisin aivan ensiksi sanoa rouva Hautalalle, herra Ribeirolle ja herra Wurtzille, että pitäydyn perustamissopimuksen puitteissa. En aio avata uudelleen Pandoran lipasta, josta löytyy uusia neuvotteluja ja muutoksia, jotka voitaisiin tai joita ei voitaisi tehdä. Aloittakaamme soveltamalla perustamissopimusta, jota aletaan soveltaa käytännössä 1. tammikuuta 1999 lähtien. Ehkä avaamme Pandoran lippaan jonain päivänä, mutta tehkäämme ensin mainitun lippaan lumoukset tyhjiksi.
Haluaisin tehdä tätä mietintöä koskevat huomautukseni kolmessa ryhmässä: ensimmäinen liittyy Euroopan keskuspankin riippumattomuuteen, toinen Euroopan keskuspankin ja yhteisön toimielinten väliseen suhteeseen ja kolmas talouspolitiikkojen yhteensovittamiseen.
Ensimmäisen kohdan osalta muistutan teille, että 105 artiklassa asetetaan Euroopan keskuspankkijärjestelmän tavoitteeksi hintojen vakauden ylläpitäminen. Olen komission nimissä tyytyväinen siihen, että parlamentti palauttaa mieliin sen, että tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää keskuspankin riippumattomuutta. Samoin 105 artiklassa täsmennetään, että ottamatta huomioon hintojen vakauden tavoitetta, EKPJ tukee yhteisön yleisiä talouspolitiikkoja voidakseen omalta osaltaan osallistua 2 artiklassa määriteltyjen yhteisön tavoitteiden toteuttamiseen. Kasvu ja työllisyys mainitaan tietysti näissä tavoitteissa.
Mutta rahapolitiikkaa ei voi, sen enempää kuin budjettipolitiikkaakaan, eristää talouspolitiikasta kokonaisuudessaan. On selvää, ettei kukaan voi kiistää, että Euroopan keskuspankin riippumattomuus on ehtona sen toiminnan uskottavuudelle ja näin ollen sen inflaation vastaisen taistelun tehokkuudelle. Mutta - ja tämä on erittäin tärkeää - perustamissopimuksen 107 artiklan nojalla pankille myönnetty riippumattomuus ei merkitse sen eristäytymistä. Herra Herman puhui aivan perustellusti vastuuttomuudesta, herra von Wogau ja rouva Hautala norsunluutornista; Euroopan keskuspankki ei todellakaan saa sulkeutua norsunluutorniinsa. Sen riippumattomuuden on kuljettava rinnakkain sen politiikan selittämiseen liittyvien ponnistelujen kanssa, ja ainoastaan rehellisen, jatkuvan ja syvällisen toimielinten välisen vuoropuhelun avulla voidaan aloittaa tällainen vuoropuhelu ja helpottaa talouspolitiikan eri toimijoiden välisen tyydyttävän tasapainon löytämistä, jotta voidaan saavuttaa lisää kasvua ja luoda enemmän työpaikkoja. Muistutan herra Wurtzia ja rouva Lienemannia siitä, etteivät julkistalouden alijäämät ole koskaan luoneet työpaikkoja Euroopassa, ellei sitten työvoimatoimistoissa, enkä usko sen olevan paras tapa luoda työpaikkoja. Näin ollen olen herra Fourçansin kanssa samaa mieltä.
Toinen huomautus koskee keskuspankin ja yhteisön toimielinten välisiä suhteita. Aivan ensiksi, parlamenttia kuullaan 109 a artiklan nojalla johtokunnan puheenjohtajan ja muiden jäsenten nimittämisestä, koska heitä ei voi nimittää ennen kuin Euroopan parlamenttia on kuultu. Lisäksi 109 b artikla velvoittaa keskuspankin antamaan Euroopan parlamentille vuosittaisen kertomuksen EKPJ: n toiminnasta sekä edellisen ja kuluvan vuoden rahapolitiikasta. Tämä on tärkeä tekijä. Erityisesti parlamentin osalta 109 b artiklassa täsmennetään, että Euroopan keskuspankin puheenjohtajan on esitettävä kertomus Euroopan parlamentille, joka voi käydä sen perusteella yleiskeskusteluja.
Keskustelunne sisältö osoittaa, että Euroopan keskuspankin ja parlamentin välillä on aihetta käydä laajaa keskustelua erityisesti hintojen vakauden tavoitteista ja tämän tavoitteen saavuttamiseen käytettävistä välineistä. Euroopan parlamentin toimivaltaiset valiokunnat voivat kuulla puheenjohtajaa sekä muita johtokunnan jäseniä, samalla tavalla kuin Yhdysvaltain keskuspankin (FED) puheenjohtajan kuulemistilaisuuksissa kongressissa. Herra Dell'Alba otti asian esille, mutta muistutan teille, että FED laatii kongressille kertomuksen kaksi kertaa vuodessa - toinen koskee talouden tilaa ja toinen rahapolitiikkaa - että FED laatii kongressille vuosittain kirjallisen kertomuksen helmikuussa ja että FED vastaa kongressin esittämiin täsmällisiin pyyntöihin, jotka koskevat erityisesti pankkivalvontaa (tässä tapauksessa siihen liittyvät kysymykset kuuluvat FED: n eivätkä Euroopan keskuspankin toimivaltaan). Perustamissopimuksen määräykset osoittavat, että riippumattomuus ja vuoropuhelu voivat käydä ja että niiden on käytävä käsi kädessä. Se velvoite, jonka mukaan toiminnasta on annettava selonteko, ei ole ristiriidassa riippumattomuuden kanssa, herra von Wogau.
Demokraattinen vastuu on toivottavaa ja hyödyllistä - herra Giansily ja herra Gasóliba korostivat tätä asiaa - mutta sen on noudatettava perustamissopimuksen ehtoja. Niinpä haluaisin tehdä huomautuksen, joka koskee esittelijänne Euroopan keskuspankille esittämiä vaatimuksia. Komission osalta Euroopan keskuspankin ja yhteisön toimielinten välistä vuoropuhelua koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen on joka tapauksessa kunnioitettava täysin EKP: n neuvoston jäsenten riippumattomuutta. Haluan kiinnittää huomionne tähän seikkaan, sillä velvoite julkaista täydelliset ja yksityiskohtaiset pöytäkirjat sellaisena aikana, jolloin johtokunnan jäsenet ovat vielä virkatehtävissään, voi aiheuttaa ongelmia, kun otetaan huomioon riippumattomuuden edellytys.
Muilta osin voin vakuuttaa teille, että komissio aikoo pitää huolen siitä, että Euroopan talouspolitiikan määrittelyssä noudatetaan mahdollisimman suurta yhdenmukaisuutta. Minäkin haluaisin, herra von Wogau, tehdä ehdotuksen. Eikö olisi hyödyllistä ja toivottavaa, että joka vuosi, kun Eurooppa-neuvosto kokoontuu kesäkuussa päättämään talouspolitiikan tärkeistä suuntaviivoista, joista laadittu asiakirja on talouspolitiikkamme perusta Euroopassa, Euroopan keskuspankin puheenjohtaja voitaisiin kutsua Eurooppa-neuvostoon esittelemään rahapolitiikkaansa. Mielestäni tätä aihetta koskevat mahdolliset keskustelut, joita voitaisiin tuolloin käydä Euroopan parlamentissa, olisivat todellakin toivottavia, sillä juuri silloin määritellään Euroopan talouspolitiikan suuret suuntaviivat seuraavaksi vuodeksi. Tämä korkeimman tason vuoropuhelu takaisi niiden toimien yhdenmukaisuuden, joita toteutetaan riippumattomuutta sekä jokaisen hallituksen ja toimielimen vastuuta kunnioittaen. Mielestäni näiden parlamentissa ja Eurooppa-neuvostossa tehtävien esittelyjen avoimuus ja julkisuus olisi myös tehokas keino välittää tietoa yleiselle mielipiteelle.
Viimeinen huomautus koskee talouspolitiikkojen yhteensovittamista. Rouva esittelijä, muistutitte jälleen kerran parlamentin toivomuksesta tehdä toimielinten välinen sopimus. Muistan, että se oli ensimmäinen kysymys, jonka esititte minulle kuulemistilaisuudessani kolme vuotta sitten. Kysymyksessä olisi toimielinten välinen sopimus talouspolitiikkojen yhteensovittamisesta, jonka myös herra García-Margallo toi esiin. Voin vakuuttaa teille, että komissio on valmis keskustelemaan kanssanne perustamissopimuksen määräysten puitteissa tällaiseen sopimukseen liittyvistä yksityiskohtaisista säännöistä, mutta kysymys ei ole avioliitosta, vaan tällaisen sopimuksen tekemiseen tarvitaan kolme osapuolta. Kolmannen osapuolen, eli neuvoston, on suostuttava lähtemään mukaan toimintaan.
Joka tapauksessa tiedätte, että odottelematta kyseisen sopimuksen allekirjoittamista en ole säästellyt ponnisteluitani vastatakseni toivomukseenne, erityisesti talouspolitiikan tärkeiden suuntaviivojen laatimisen osalta. Voin joka tapauksessa vakuuttaa teille, että komissio aikoo jatkaa osaltaan Euroopan parlamentin yhdistämistä EMUn moitteettomaan toimintaan.
Lopuksi haluaisin vain yksinkertaisesti korostaa, että sovittujen periaatteiden ja ilmaistujen pyrkimysten lisäksi toimitaan määrätietoisesti jokaisen toimielimemme uskottavuuden ja tunnustamisen takaamiseksi. Olen vakuuttunut siitä, että jokainen toimielimemme säilyttää tehtävänsä ja asemansa perustamissopimuksessa sille määrättyjen tehtävien mukaisesti.
Teidän mietintönne, hyvä rouva, hyvät parlamentin jäsenet, antaa omalta osaltaan hyvän alkusysäyksen talous- ja rahaliiton käynnistymiselle. Sen korvaamaton ansio on myös se, että siinä korostetaan sitä, kuinka tärkeä tehtävä parlamentaarisilla elimillä on talous- ja rahaliiton moitteettoman toiminnan kannalta. Onnittelen teitä siitä ja kiitän teitä tarkkaavaisuudestanne.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari. Olen pahoillani siitä, että useat puhujat, jotka ovat lähteneet istuntosalista, eivät kuulleet antamaanne loistavaa vastausta.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Lontoon Eurooppa-konferenssin tulokset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvoston julkilausuma Lontoon Eurooppa-konferenssin tuloksista.
Toivotan tervetulleeksi herra Hendersonin, joka antaa neuvoston julkilausuman.

Henderson
Arvoisa puhemies, edistyminen Euroopan unionin laajenemisessa on ollut yksi puheenjohtajakautemme päätavoitteista. Olemme määrätietoisia sen suhteen, että Euroopan unionin pitäisi tarttua tähän historialliseen tilaisuuteen murtaa lopullisesti rajat, jotka ovat surullisella tavalla jakaneet mannertamme aivan liian monen vuoden ajan. Sen vuoksi olen iloinen vahvistaessani, että Luxemburgin Eurooppa-neuvoston laajenemista koskeva tehtävä on saatettu menestyksekkäästi päätökseen.
Avasimme Eurooppa-konferenssin 12. maaliskuuta. Varmistimme Euroopan unionin hyväksymisen liittymiskumppanuuksien ehdoista. Käynnistimme menestyksekkäästi liittymisprosessin 30. maaliskuuta ja käynnistimme liittymisneuvottelut kuuden maan kanssa 31. maaliskuuta. Kaikki nämä seikat edustavat elintärkeää osaa yrityksissämme varmistaa menestyksekäs laajeneminen. Haluaisin käsitellä niitä yksi kerrallaan.
Ensinnäkin Eurooppa-konferenssi. Konferenssin ensimmäinen kokous 12. maaliskuuta oli historiallinen kokoontuminen. Se oli selkeä osoitus siitä, että kaikki osallistujat kuuluvat eurooppalaiseen perheeseen. Päivä oli täynnä symboliikkaa. Pidimme sinä päivänä myönteisenä puhemies Gil-Roblesin tärkeää panosta. Maaliskuun 12. päivä osoitti, kuinka konferenssi voi tuoda lisäarvoa. Kaikki 26 maata olivat yhtä mieltä puheenjohtajan johtopäätöksistä, joilla asetettiin konferenssin laajat puitteet. Konferenssi sallii osallistujien harkita yhteisiä huolenaiheita koskevia kysymyksiä ja tehostaa niiden yhteistyötä kansainvälisessä yhteisössä. Keskusteluissa keskitytään huumeisiin ja rikoksiin, ympäristöön, ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan, alueelliseen yhteistyöhön ja talousasioihin.
Kaikki 26 maata olivat myös yhtä mieltä Kosovoa koskevasta julkilausumasta, ja ne päättivät asettaa huumeita ja rikoksia tutkivan asiantuntijaryhmän, jota viemme eteenpäin kiireisesti. Seuraava kokous pidetään ulkoministeritasolla Itävallan puheenjohtajakauden aikana. Olemme tyytyväisiä, että olemme luoneet konferenssista elimen, joka käsittelee suoraan ihmisten elämään vaikuttavia kysymyksiä ja joka tekee mahdolliseksi kaikille osallistujille pohtia kysymyksiä tasa-arvoisesti. Pahoittelemme mutta kunnioitamme Turkin päätöstä olla osallistumatta kokoukseen 12. maaliskuuta Lontoossa. Konferenssi antoi kuitenkin selvän merkin siitä, että ovi pysyy auki Turkille.
Toiseksi olemme tyytyväisiä siitä, että liittymiskumppanuudet pystyttiin hyväksymään 24. maaliskuuta. Ne ovat ratkaiseva osa vahvistettua liittymistä edeltävää strategiaa. Olimme kiitollisia Euroopan parlamentin yhteistyöstä edellisessä tilaisuudessa, jolloin olin kanssanne täysistunnossa. Nyt meidän on vahvistettava, että hakijamaat saavat tarvitsemansa avun nopeasti ja että ne käyttävät sitä tehokkaasti.
Kolmanneksi saatoimme päätökseen Luxemburgin Eurooppa-neuvoston tehtävän käynnistämällä liittymisprosessin. Prosessi käynnistettiin menestyksekkäästi ulkoministeritasolla 30. maaliskuuta Brysselissä. Se osoittaa, että laajeneminen koskee kaikkia. Seuraava ministeritason kokous pidetään 29. 30. toukokuuta oikeus- ja sisäasiain ministerien tasolla. Toivomme, että tuossa kokouksessa kaikki 26 maata solmivat liittymistä edeltävän sopimuksen järjestäytyneestä rikollisuudesta.
Neljänneksi ja viimeiseksi olemme käynnistäneet liittymisneuvottelut kuuden maan kanssa: Viron, Puolan, Tsekin tasavallan, Unkarin, Slovenian ja Kyproksen kanssa. Ulkoministerit käynnistivät nämä neuvottelut 31. maaliskuuta. Nyt ollaan päästy yksityiskohtiin asti. Edessämme oleva tehtävä on suuri tehtävä. Meidän on varmistettava, että säilytämme kansan tuen prosessin edistyessä. On erityisen tärkeää selittää laajenemisen edut kansalaisillemme ja voittaa heidän sydämensä tämän historiallisen hankkeen puolelle, joka viimeinkin tekee meille mahdolliseksi levittää Euroopan unionin edut laajemmalle Euroopalle. Odotamme Euroopan parlamentin auttavan meitä tässä pyrkimyksessä.

Swoboda
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, uskon todella, että tämä oli historiallinen kuukausi Euroopalle Eurooppa-konferenssin, liittymiskumppanuudesta käytyjen keskustelujen ja neuvottelujen ensimmäisen kierroksen vuoksi. Herra neuvoston puheenjohtaja, puhuitte vertauskuvallisuudesta, vertauskuvista, ja näimme myös useita valokuvia, jotka ikuistivat aloituksen. Puhuitte kuitenkin, luojan kiitos, myös siitä, että on olemassa sisällöllisesti tärkeitä asioita. Tämä parlamentti ja ennen kaikkea myös tämä ryhmä viittasivat siihen, että Eurooppa-konferenssi muuttuu farssiksi, jos se on vain yhteiskunnallinen kehys, jos täällä vain katsotaan aika ajoin valokuvia.
Olen erittäin iloinen, että sisältöjä on alettu tutkia alusta alkaen ja että ehkä monet, jotka ovat nähneet sisällöt erittäin avoimina ja höllinä, ovat nyt kuitenkin muuttaneet ajatuksiaan, että puhumme todella asioista, jotka ovat tämän Euroopan ja tulevaisuuden kannalta erittäin tärkeitä. Haluaisin tässä lyhyessä ajassa mainita vain muutamia kohtia: ensinnäkin meidän on näissäkin puitteissa, näissä Eurooppa-konferenssin keskusteluissa välitettävä sellainen viesti, että haluamme laajemman mutta myös vahvemman Euroopan. Laajeneminen ja laajempi Eurooppa eivät saa tapahtua tämän Euroopan vahvuuden kustannuksella. Näemme päivittäin, miten paljon puutteita meillä vielä on yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa ja muillakin alueilla. Se on tärkeää senkin vuoksi, että muutama niistä maista, jotka haluavat liittyä, on saavuttanut itsenäisyytensä vasta hiljattain ja kysyy itseltään, voiko uuteen yhteisöön liittymistä yhdistää sen riippumattomuuspyrkimyksiin. Ne haluavat ehkä kiireesti yhteisöön, jonka ne kuitenkin kuvittelevat löyhemmäksi ja vähemmän sitovaksi kuin meidän kannaltamme on tärkeää.
Toiseksi: koska neuvottelut ja liittymistä koskevat keskustelut pitkittyvät, meidän on myös annettava seuraavien vuosien aikana merkkejä. Merkkejä, joiden avulla meidän on sanottava näille maille: liittymisajankohta ei ole vielä tullut mutta te olette aloittaneet valmistelut hyvin. Olette oikealla tiellä. Sellaisia merkkejä odotetaan. Sanon tämän, koska olin hiljattain Pauline Greenin kanssa kolmessa Baltian maassa ja näin, kuinka kovasti siellä odotetaan merkkejä Euroopasta. Tämä Eurooppa on samanaikaisesti vasta hiljattain ottanut osittain käyttöön viisumipakon tai -maksut. On - vain tähän esimerkkiin viitaten - irvokasta, että odotamme täällä Euroopassa Schengenin määräysten vuoksi maita ja ihmisiä, ja pakotamme samaan aikaan jotkut maat - muun muassa Itävallan - ottamaan käyttöön viisumipakon tai -maksut. Sitä on mahdoton ymmärtää ja hyväksyä, ja uskon, että meidän on muutettava tämä asia.
Kolmanneksi haluaisin viitata siihen, että keskustelut Slovakian kanssa ovat erittäin tärkeitä. Olemme erittäin surullisia siitä, että Mecirin hallinto noudattaa politiikkaa, joka on haitaksi omalle kansalle, ja uskon, että juuri Eurooppa-konferenssi on oikea ympäristö Slovakian pakottamiseksi Euroopan näkökannat huomioivaan käyttäytymiseen. Lisäksi on ratkaisevaa, että jo nyt ajatellaan sitä, miten Eurooppa-konferenssia kehitetään eteenpäin, mikä on suhde Venäjään, Ukrainaan ja erityisesti myös Turkkiin.
Herra neuvoston puheenjohtaja, kiitän teitä selonteostanne. Uskon, että se oli hyvä alku! Itävallankin tehtävänä on jatkaa tätä alkua hyvin.

Brok
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, uskon, että tämä ensimmäinen Eurooppa-konferenssi oli tärkeä koko tälle Euroopan unionin laajenemisen ja Euroopan yhdistämisen prosessille. Se on uuteen eurooppalaiseen järjestykseen valmistautumista, sen osa ja yhdysside. Se kehitettiin yhden maan liittämiseksi mukaan, mutta uskon, että meidän on tehtävä selväksi, että sellaisessa Eurooppa-konferenssissa on pitemmän päälle järkeä vain, kun se on avoin kaikille niille, jotka omasta tahdostaan tai Euroopan unionin tahdosta eivät vielä käy jäsenyysneuvotteluja, mutta jotka jatkuvasti tuntevat kuuluvansa tähän Euroopan unioniin. Jos Sveitsin ja muiden kaltaiset maat voisivat löytää täältä kosketuskohdan, myös Turkin kaltainen maa voisi varmasti helpommin tehdä samoin ja liittyä taas tähän prosessiin.
Tarkoitan sitä, että Lontoossa käsiteltyjen viiden kohdan avulla löydettiin keskeisiä kysymyksiä. Toivon todellakin, että asiantuntijaryhmä, jonka puheenjohtajamaa Iso-Britannia asetti kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan yhteyteen, saa 12 kuukaudessa aikaan tuloksia, joista sitten seuraa myös käytännön vaikutuksia kansalaistemme turvallisuuteen: ympäristösuojeluun, kilpailukykyisiin talouksiin, ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan ja paikalliseen yhteistyöhön liittyvät kysymykset kiinnostavat yhteisesti, ollaan sitten Euroopan unionin jäseniä, käydään välittömiä liittymisneuvotteluja tai sijaitaan sitten missä tahansa Euroopan unionin lähialueella, uskon, että se on itsestään selvää.
Olen todella sitä mieltä, että tämä Eurooppa-konferenssi tarjoaa tässä mielessä mahdollisuuden yhteyksien luomiseen myös Euroopan unionin tulevien rajojen ulkopuolelle. Toivon, että ulkoministerit vievät tätä aloitetta eteenpäin ensimmäisessä Itävallan puheenjohtajakaudella pidettävässä kokouksessaan. Uskon, että jos asia esitetään tällä laajemmalla ja sisällöllisellä tavalla, voidaan myös taas luoda Turkkiin yhteyksiä, jotka valitettavasti katkesivat syistä, joita meidän ei nyt tarvitse tutkia ja jotka toivottavasti ovat taas pian kunnossa ja joita voidaan vaalia.

Collins, Gerard
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa pari arvostuksen ja kiitoksen sanaa neuvoston puheenjohtajalle hänen arvokkaasta panoksestaan Euroopan parlamentille tänä iltapäivänä ja käyttää tilaisuutta hyväkseni toivottaakseni hänelle ja hänen kollegoilleen, jotka johtavat Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajuutta, menestystä heidän loppukaudellaan.
Neuvottelujen aloittaminen kuuden hakijamaan kanssa tällä viikolla Brysselissä on historiallinen askel Euroopan unionin kehityksessä. Suhtaudun myönteisesti tähän ensimmäiseen askeleeseen unionin laajenemisprosessissa kohti Keski- ja ItäEurooppaa ja odotan innokkaana neuvottelujen aloittamista niiden muiden maiden kanssa, jotka myös ovat anoneet jäsenyyttä. Unionin laajenemisprosessi tulee olemaan vaikea niin hakijamaille kuin nykyisille jäsenvaltioillekin.
Santerin ehdotuspaketin äskettäinen julkistaminen on osoittanut selvästi, että nykyisten jäsenvaltioiden on tehtävä vaikeita päätöksiä EU: n talousarvion koosta ja niin rakennerahastojen kuin yhteisen maatalouspolitiikankin tulevasta toiminnasta, jotta valmistaudutaan laajenemista varten. Hakijamaat joutuvat myös kohtaamaan vaikean sopeutumisprosessin monilla aloilla; esimerkiksi oikeus- ja sisäasiat ovat keskeisiä laajenemisprosessissa.
On välttämätöntä, että hakijamaat ottavat käyttöön EU: n oikeuskokonaisuuden, joka on jo hyväksytty järjestäytyneen rikollisuuden vastaista taistelua varten. Koska tämä EU-oikeuden ala kehittyy koko ajan, uskon, että niiden on annettava sille ehdoton etusija, ja tehdäkseen niin niiden on välittömästi ryhdyttävä toimiin varmistaakseen sen, että niillä, jotka heidän maassaan ovat vastuussa järjestäytyneen rikollisuuden vastaisesta taistelusta, kuten tuomareilla, poliisilla ja tullilaitoksilla sekä veroviranomaisilla, on pääsy tarvittaviin ohjelmiin, jotta ne voivat parantaa kykyjään ja toimintamenetelmiään siinä, jonka on yhä enemmän oltava yhteinen yritys järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa taistelussa.
Kansainvälisillä rikollisryhmillä on käytössään valtavat rahoituksen, teknologian, verkostojen ja asiantuntemuksen resurssit, ja Euroopan unionin on jatkettava keinojen kehittämistä, joilla sellaiset rikolliset, jotka toimivat rangaistuksetta kaikkien rajojen ylitse, saadaan kaltereiden taakse. Emme odota emmekä vaadi yhtään sen vähempää tulevilta kumppaneiltamme.
Neuvosto on suuri saavuttanut poliittisen sopimuksen siitä, että rikollisjärjestöön kuuluminen on rangaistava teko EU: n jäsenvaltioissa. Tämä vahvistaa otettamme järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa taistelussa, ja toivon todellakin, että hakijamaat pysyvät rinnallamme tässä asiassa, eikä vähiten rikosoikeudellisten seuraamusten osalta. Tulevaisuudessa haluan nähdä enemmän yhteisiä EU: n valvontatoimia kuten PEGASUS, joka on suunnattu kokaiinin ja muiden kiellettyjen tai rajoitettujen aineiden löytämiseksi, joita lentäen tietyistä Etelä-Amerikan ja Karibian maista saapuvat matkustajat salakuljettavat jatkaen matkaansa suoraan muihin määränpäihin EU: ssa. Sellaisten yhteisten valvontatoimien ulottamisen hakijamaihin pitäisi olla varhaisessa vaiheessa toteutettava tavoite.
Lopuksi kehottaisin niitä kolmea jäsenvaltiota, jotka eivät vielä ole ratifioineet EUROPOL-sopimusta, tekemään sen välittömästi. EUROPOL-sopimusta ei voida toimeenpanna täydessä laajuudessaan, ellei tätä menettelyä saateta päätökseen, ja on huono esimerkki hakijavaltioille, ellemme itse kykene saattamaan loppuun ratifiointiprosessia.

Bertens
Arvoisa puhemies, istuntosalin ulkopuolella on esillä 30-40 vuoden takaisia valokuvia, jotka symbolisoivat Euroopan unionin nykyistä menestystä. Nyt on otettu jälleen valokuvia, joilla on symboliarvoa, ja toivon, että ne heijastavat samalla tavalla menestystä 20 vuoden kuluttua. Se riippuu suurelta osin siitä, mitä me teemme tulevina vuosina. Jäsenehdokkailla on vielä paljon kotitehtäviä jäljellä, samoin kuin myös koko unionilla.
Unionin täytyy nyt lopultakin toimia yksimielisenä, ja minun täytyy sanoa, että unionin jakautuneisuus esimerkiksi Kyproksen asiassa on sanalla sanoen skandaali ja se vahingoittaa myös suhteitamme sekä Kyprokseen että Turkkiin. Ranskan uhkaukset sulkea Kypros kokonaan ulkopuolelle ovat taktiselta kannalta aivan käsittämättömiä, koska eihän hyvä neuvottelija koskaan tee lopullista tarjousta, ennen kuin itse neuvotteluprosessi on alkanut.
Unionin on syytä pitää kiinni aikaisemmista lupauksistaan, kuten Britannia puheenjohtajana lopultakin teki neuvotteluja aloitettaessa. Työ voi nyt siis alkaa. Minua myös raivostuttavat Turkin varoitukset uuden sodan alkamisen mahdollisuudesta. Minua raivostuttaa myös se, että kyproksenturkkilaiset ovat kieltäytyneet osallistumasta neuvotteluihin ja että he suunnittelevat Pohjois-Kyproksen liittämisestä Turkkiin, vaikkakin vain sanatasolla. Voimme pitää tällaista toimintaa yrityksenä pysäyttää neuvotteluprosessi. Unionin täytyy oppia läksynsä ja uskaltaa esiintyä yksimielisenä Kyproksen asiassa.
Unionin täytyy näin ollen harkita Turkin-politiikkaansa. Me emme voi toimia niin kuin Kreikka haluaa ja käyttää pelkkää keppiä ilman porkkanaa. Myös Turkki on ehdokasvaltio, jonka kanssa on syytä tehdä yhteistyötä. Pidän hyvänä myös komission kyseiseen asiaan liittyvää tiedonantoa. Millaiseen toimintaan neuvosto on valmis, herra neuvoston puheenjohtaja? Viimeinen kysymykseni on, aikovatko kreikkalaiset ystävämme luopua taloudellisen yhteistyön vastustuksesta.

Alavanos
Arvoisa puhemies, mielestäni neuvoston puheenjohtaja on ottanut maltillisen kannan Lontoon konferenssista, ja sen tuleekin olla maltillinen, sillä meidän ei pidä unohtaa, että Lontoon konferenssi oli suuressa määrin suunniteltu Turkin osallistumista silmällä pitäen. Mekin valitamme, että Turkki ei osallistunut; uskomme, että se ottaa tarvittavat askeleet kysymyksissä demokratiasta ja naapurien kunnioittamisesta, mikä sallisi sen nopeasti syventää suhteitaan Euroopan unioniin. On sanottava, että liittymisprosessin aloittaminen Kyproksen tasavallan kanssa on merkittävä tapahtuma, Kyproksen tasavallan liittymisneuvottelut, joilla pitää olla alku, mutta tällä prosessilla pitää olla myös loppu. On monia esteitä, ja todellisena vaarana on saaren kahtiajako, mikä ilmenee Kyprosta omana maakuntanaan kohtelevan Ankaran jyrkissä kannanotoissa. Samalla tavalla kuin kohdellaan kurdimaakuntia, kohdellaan myös Turkin armeijan miehittämää Kyproksen tasavallan osaa. Mielestäni Euroopan unionilla on yhteistyössä Kyproksen tasavallan kanssa vastuu Kyproksen tasavallan olemassaolosta, ja tämä täytyy tehdä selväksi Turkille samalla tietenkin kun Euroopan unioni ja Kyproksen tasavalta toivovat, että valtuuskuntaan tulee mukaan myös kyproksenturkkilaisten edustajat täysin oikeuksin ja heidän erikoisvaatimuksiaan ja erityisiä ongelmia kunnioitetaan, mutta lähtökohtana yhtenäinen ja jakamaton Kypros.

Aelvoet
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat kollegat, koska minulla on vain minuutti puheaikaa, voin keskittyä vain yhteen asiaan, nimittäin Kyprokseen. Jäsenyysneuvottelu eivät missään tapauksessa johda automaattisesti niiden poliittisten ristiriitojen ratkaisuun, joiden vuoksi Kypros on jakautunut. Päinvastoin, ilman ristiriitojen ratkaisua menestyksekäs liittyminen on hyvin hankalaa. Tämän vuoksi Euroopan unionin täytyy panostaa neuvotteluihin Kyproksen kanssa ja samalla etsittävä ulospääsyä vallitsevasta poliittisesta umpikujasta. On selvää, että kyproksenturkkilaisten on voitava osallistua neuvotteluprosessiin selkeässä asemassa, jotta he eivät tunne olevansa mukana ikään kuin kolmantena pyöränä. Kahta sudenkuoppaa on syytä välttää: unioni ei saa taipua Turkin uhkausten edessä, vaan sen täytyy tarjota Turkille paremmat ja konkreettisemmat näköalat jäseneksi liittymiseen.
Toiseksi unionin täytyy huolehtia yhteistyössä Yhdysvaltojen kanssa huolehtia siitä, että Nikosian ohjusongelma poistetaan. Jos niin ei tapahdu, joudumme jälleen uuteen vaiheeseen sotilaallisessa varustelussa, mikä ei missään tapauksessa auta ratkaisuun pääsemisessä.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on olemassa sanonta, jonka mukaan on tanssittava silloin, kun on tanssiaiset. Nyt ollaan mielestäni todellakin sellaisessa tilanteessa, ja kun kuulen kollega Brokin sanovan, että kaikki sujuu hyvin, se vaikuttaa mielestäni hieman siltä kuin hän sanoisi, että hyvin menee, mutta menköön.
Luulen, ettei meidän rakentamamme Eurooppa, 15: n, 19: n, 25: n jäsenvaltion Eurooppa, ole todellakaan sellainen Eurooppa, jollaisen sen perustajat halusivat. Sillä ei ole kunnianhimoa. Se haluaisi ottaa nämä Itä-Euroopan maat jäseniksi 1, 27 %: lla talousarviosta, vaikka tiedämme amerikkalaisen hankkeen uhraukset ja pyrkimykset Marshall-suunnitelman aikana. Kaikkien on pidettävä tämä erittäin selvästi mielessä. Mielestäni on tehtävä erittäin nopeasti suunnitelma muutaman valtion liitosta ja jatkettava työskentelyä tämän suuren markkina-alueen puolesta. Tiettyjen jäsenvaltioiden - ei varmaankaan nykyisen puheenjohtajamaan - on päästävä pikaisesti yksimielisyyteen, jotta saadaan mahdollisimman pian aikaan Euroopan liittovaltio.
Haluaisin vielä sanoa muutaman sanan herra Broekille. On todellakin erittäin optimistista ajatella, että tämän Lontoon konferenssin seurauksena huumeongelma voidaan ratkaista vuodessa, kun tiedetään, että kolmenkymmenen vuoden kielto on vain pahentanut ilmiötä. Tästä hieman autuaasta optimismista on aika luopua.

Nicholson
Arvoisa puhemies, saanen aivan ensimmäiseksi sanoa, että suhtaudun myönteisesti neuvoston puheenjohtajan tänään iltapäivällä esittämään julkilausumaan, jossa hän korosti puheenjohtajamaa Britannian sitoutumista onnistuneeseen laajenemisprosessiin.
Kun edellisen kerran puhuin laajenemisesta täällä parlamentissa, sanoin, että ymmärsin pettymyksen niissä maissa, jotka eivät onnistuneet pääsemään uusien jäsenvaltioiden listalle. Sen vuoksi iloitsin siitä, että Lontoon konferenssi toi yhteen nykyiset jäsenvaltiot, nopean kaistan hakijat, ja hitaamman kaistan hakijat. Itse konferenssi on saattanut vaikuttaa enemmän pinnallisesti kauniilta kuin saavutuksissaan merkittävältä, mutta uskon, että konferenssin arvo tulee ilmeisemmäksi ajan kuluessa. Hakijamaiden näkökulmasta niistä on varmasti rohkaisevaa nähdä, että niiden valtionpäämiehet ja ulkoministerit ovat nyt korkeassa asemassa ja että he kykenevät olemaan suoraan tekemisissä nykyisten 15 jäsenvaltion valtionpäämiesten ja ulkoministerien kanssa.
Mielestäni konferenssin loppulauselma, jonka mukaan uusi aikakausi oli alkanut eurooppalaisessa yhteistyössä, ei ollut liioittelua. Mitä enemmän hakijamaiden edustajat ovat tekemisissä kanssamme, sitä todennäköisemmin saavutamme tavoitteen, joka on vakaa demokratia ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen sekä talouskehitys koko Euroopassa.
Suurin osa meistä parlamentissa kannattaa laajenemista. Vaikeampi kysymys on se, kuinka paljon olemme valmiita maksamaan sen saavuttamisesta. Kuulimme tällä viikolla, että kymmenelle Itä- ja Keski-Euroopan maalle tarjotaan 1, 8 miljardia vuodessa uusina tukina, jotta autettaisiin niitä unionin jäsenyyteen valmistautumisessa. Pidän myönteisenä sitä, että tämä tarjous alistetaan sille ehdolle, että tuensaajamaiden on pysyttävä sovitussa aikataulussa poliittisen ja taloudellisen uudistuksen osalta. Meidän pitäisi tietenkin muistaa, että demokratia on vielä uusi asia joissakin näistä maista, ja että aikataulun pitäisi heijastaa tarvetta edetä varovaisesti. Tuo saattaa maksaa enemmän tukien muodossa lyhyellä aikavälillä, jos aiomme saavuttaa pysyvän vakauden Euroopassa pitkällä aikavälillä, ja varovaista lähestymistapaa on noudatettava.
Olemme nyt puheenjohtajakautemme puolivälissä, puheenjohtajuuden, joka on hyväksynyt erittäin kunnianhimoisen hankkeen saadessaan Eurooppa-konferenssin käyntiin; on oikein sanoa, että uskon, että tuo kunnianhimo on tyydytetty. Suhtaudun hieman varautuneesti ainoastaan yhteen asiaan, ja se on Kypros. Minun on kyseenalaistettava lähestymistavan järkevyys, ja toimenne huolestuttavat minua; te olette hyvinkin saattaneet tehdä pitkäksi venyneestä ongelmasta vaikeammin selvitettävän.

Muscardini
Arvoisa puhemies, Lontoon konferenssin päätelmille täällä annettu korostus näyttää olevan käänteisesti verrannollinen kansalaisten osoittamaan mielenkiintoon tätä neuvoston historiallisena pitämää tapahtumaa kohtaan.
Päätöstä käynnistää yleinen laajenemisprosessi voidaan todellakin pitää historiallisesti merkittävänä asiana, koska sovinto aikaisemmin vihollisina olleiden valtioiden välillä ja vapauden vakaa lujittuminen ovat äärimmäisen tärkeitä tekijöitä eurooppalaisen yhteistyön tulevaisuuden ja jatkuvuuden kannalta.
Mutta miksi Euroopan kansalaiset eivät huomaa asian merkitystä? Johtuuko se siitä, että tiedotusvälineet eivät ole kyenneet välittämään tätä myönteistä viestiä, vai johtuuko välinpitämättömyyden tunne vallitsevasta työllisyyskriisistä ja peloista, joita rahaliitto aiheuttaa kansalaisissa hallitusten toteuttamien rajoittavien toimenpiteiden seurauksena?
Tosiasia on kuitenkin se, että laajeneminen ei historiallisesta merkityksestään huolimatta herätä innostusta vaan aiheuttaa pikemminkin pelkoa monestakin syystä, joiden joukossa on se, että keskipalkka unionin uusissa hakijamaissa on, parhaimmassa tapauksessa, kolmasosa tai jopa vain kuudesosa unionin nykyisten 15 jäsenvaltion verrattavissa olevista keskipalkoista, mikä vaikuttaa varmasti työllisyys- tai työttömyysongelmaan ja yritysten siirtoihin.
Poliittista unionia, jota ei ole toteutettu 15 jäsenvaltion kesken, on vielä vaikeampi toteuttaa jäsenmäärän ollessa 21, kun otetaan vielä huomioon edelleen tyydyttämättä oleva tarve määritellä unionin uusi toimielinjärjestelmä ja yhteiseen puolustukseen ja ulkopolitiikkaan liittyvät ongelmat.
Slovenian suurlähettilään Roomassa hiljattain antamat julkilausumat osoittavat, että kyseisessä maassa on ainakin yksi ajatustapa, joka on äärimmäisen kaukana siitä hengestä, jonka pitäisi innoittaa Euroopan unionin jäseninä olevia hallituksia ja kansoja. Alleanza Nazionale korostaa näin ollen sitä, että ennen kuin Slovenia voi liittyä unionin jäseneksi, on selvitettävä ongelma, joka liittyy italialaisilta takavarikoitujen tavaroiden korvaamiseen, ja annettava lopullinen tuomio kaikkine siitä johtuvine seurauksineen pahamaineisten joukkohautojen tuhoamisesta.
Kyproksen liittyminen on meidän mielestämme hyvin myönteinen asia. Maan kahtiajakautuneisuus ja islamistisen yhdentymisliikkeen muodostama ongelma edellyttävät unionilta sisukkaampaa toimintaa ja hyvää tahtoa suhteiden tervehdyttämiseksi Turkin kanssa, mikä on välttämätön edellytys ihmisoikeuksien kunnioittamisen edistämiselle ja Turkin liittymiselle unioniin - unioniin, jonka on löydettävä uusi tasapaino koillisen ja etelän välillä.
Lopuksi kurdiongelma, jota ei voida pitää vain yksittäisten valtioiden maahanmuuton valvontaa koskevana ongelmana vaan koko yhteisön ongelmana. Siksi Alleanza Nazionale muistuttaa kaikille, että poliittinen unioni on toteutettava.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, ensinnäkin neuvoston puheenjohtaja on laatinut kertomuksen Lontoon konferenssista, josta käy ilmi, että Euroopan neuvosto - eikä tämä ole ennakkotapaus - on jollain tapaa ottanut huomioon muutamia parlamentin aikanaan tekemistä ehdotuksista. Se on aloittanut prosessin kaikkien maiden kohdalla tietyllä juhlallisuudella, ja tällä on tietty merkitys varsinkin tällä historiallisen ulottuvuuden leimaamalla hetkellä. Neuvosto on myöntynyt kohtelemaan kaikkia tässä prosessissa mukana olevia maita tasavertaisina ja antamaan niille mahdollisuuden osallistua prosessiin, sekä purkanut tavallaan maiden jaottelun kahteen ryhmään. Lisäksi se on hyväksynyt sen, että tämä prosessi on myös avoin maiden väliselle kilpailulle.
Tästä lähtökohdasta käsin minun mielipiteeni pohjautuu siihen kokemukseen, jonka sain puhemies Gil-Roblesin johtaman Euroopan parlamentin valtuuskunnan jäsenenä jäsenyyttä hakevien maiden parlamenttien kanssa Bukarestissa pitämässämme kokouksessa. Puhumme paljon yleisestä mielipiteestä ja kansalaisyhteiskunnan osallistumisesta, mutta periaatteessa se on aloitettava parlamenttien päättäväisellä osallistumisella.
Minun on todettava myös, herra puhemies, että näillä mailla on voimakasta historiallista kunnianhimoa -joka meidän on huomioitava - päästä liittymään uudelleen siihen prosessiin, josta ne julmasti syrjäytettiin Euroopan jakautumisen tuloksena. Meiltä tämä vaatii puolestaan poliittista voimaa ja näkemystä, joka ulottuu tilintarkastusta koskevaa keskustelua ja niin kutsuttua kauppiaskirjanpitoa pitemmälle. Toisin sanoen, on tärkeää ennakoida ne uhraukset, joita joudumme tekemään, mutta meidän on otettava huomioon myös ne edut, joita nautimme jo nyt.
Tässä yhteydessä haluaisin tehdä tiettäväksi myös sen, että joissakin näistä maista on havaittu huolestuneisuutta siitä, että ne on ajettu tilanteeseen, jossa ne ovat tavallaan "toisen luokan" maita. Mielestäni on tärkeää myös se, että me itse osaisimme myöntää tämän poliittisen voiman avulla sen, että monet näistä maista pystyvät jopa nopeuttamaan omaa prosessiaan tällä yhdentymiseen tähtäävällä maratonilla.
Lopuksi, herra puhemies, pohdiskelen vielä Turkin tilannetta. Luulen, että neuvoston ja komission puheenjohtaja ponnistelevat parhaillaan saadakseen Turkin uudelleen mukaan tähän prosessiin, mutta mielestäni meitä itseämme sekä turkkilaisia kumppaneitamme ja ystäviämme on syytä muistuttaa siitä, että olemme heidän kanssaan tulliliitossa, ja että riitaantuminen varsinkin jonkun jäsenvaltion kanssa ei ole paras keino liittyä yhteen. Mielestäni tämä on viesti, jonka - toistan - meidän turkkilaiset kumppanimme ja liittolaisemme voiva hyväksyä ja joka heidän täytyy hyväksyä.

Oostlander
Arvoisa puhemies, Iso-Britannia on puheenjohtajamaana aloittanut hyvän kaksitahoisen politiikan, joka on ollut mukana tämän kuun symbolisissa tapahtumissa. Politiikassa käytetään toisaalta hyvin ohjaavasti vahvistettua liittymiskumppanuutta sekä toisaalta monenkeskisiä neuvotteluja ja eurooppalaisia keskusteluja, jotka kuuluvat henkiseltä kannalta tähän asiaan mutta jotka eivät kuitenkaan ole osa liittymisprosessia. Tämä on hyvä asia, ja nyt alussa siihen on tartuttu oikealla tavalla.
Puheenjohtajamaa on painottanut hyvää hallintoa, demokratiaa ja ihmisoikeuksia, eikä se ole pitäytynyt vain talousasioissa. Puheenjohtajamaa on ottanut esille myös ympäristökysymyksiä ja vastaavia asioita. Se on mielestäni tärkeää. Kolmas pilari on Euroopan unionille yhä tärkeämpi, koska sille on luonteenomaista, että se on demokraattisten oikeusvaltioiden liitto. Mielestäni ehdokasvaltiot tarvitsevat muutosta juuri ajattelukulttuurissa, jotta myös ne voisivat saavuttaa periaatteemme.
Tässä yhteydessä olen hieman yllättynyt siitä, mitä Turkista joskus sanotaan. Haluaisinkin kysyä neuvoston puheenjohtajalta, onko Turkki jo ottanut politiikassa sellaisia askelia, jotka osoittaisivat selvästi meidän erehtyneen. Voi onko niin, että Turkin ei tarvitse ottaa mitään askelia ja että siihen suhtaudutaan sitä innokkaammin, mitä ylimielisemmin se suhtautuu Eurooppa-konferessissa käytäviin neuvotteluihin. Minusta on hieman outoa toimia siten, että Eurooppa-konferenssin olemassaolo ja arvo olisi riippuvainen sellaisesta valtiosta, joka ei ole mikään oikeusvaltio. On tietysti yksinkertaisempaa puhua kolmannesta pilarista sellaisten maiden yhteydessä, jotka ovat oikeusvaltioita ja täysin demokraattisia. Haluaisin kysyä neuvoston puheenjohtajalta, mitä hän ajattelee asiasta ja kokeeko hän Turkin ottavan askelia meitä kohti sen sijaan, että meidän olisi pakko ottaa askelia Turkin suuntaan.
Toinen asia on lähentyminen ulkopolitiikassa, josta puheenjohtaja puhui. Aiotaanko Ison-Britannian puheenjohtajuuden aikana kehitellä toimintatapaa ulkopolitiikan lähentymisen saavuttamiseksi? Eurooppalaisen poliitikkona ei saa pyrkiä herättämään luottamusta vain omassa maassaan, vaan luottamusta pitäisi herättää kaikkien Euroopan kansalaisten silmissä, jotta ihmiset näkisivät, että Euroopan viranomaiset todellakin kantavat kunnolla vastuunsa Euroopan tasolla.

Myller
Arvoisa puhemies, oli tärkeää, että Eurooppa-konferenssi pääsi käynnistymään ja että Euroopan yhdentyminen on askeleen lähempänä.
Eurooppa-konferenssin asialistalla olivat ympäristökysymykset ja alueellisen yhteistyön asiat. Ympäristökysymysten käsittely heti alusta alkaen kaikkien hakijamaiden kanssa on tärkeää. Jos asiaan ei kiinnitetä riittävää erityishuomiota on vaarana, että unionin nopeassa aikataulussa etenevä laajentuminen jättää ympäristökysymykset taloudellisen ja kaupallisen yhdentymisen alle. Ympäristö on asia, joka on otettava huomioon kaikissa yhteyksissään, liikennettä ja maataloutta unohtamatta.
Euroopan unionin kokonaisvaltaisuudessaan ainutlaatuinen laajentumisprosessi tuo yhä ajankohtaisemmaksi laajan turvallisuuskäsitteen sisällyttämisen Euroopan unionin päätöksentekoon ja toimialoihin. Euroopan unionin laajentumisen on tapahduttava painottaen kestävää kehitystä niin ympäristön kuin sosiaalisen suojelunkin alalla. Yhteistyö ympäristökysymyksissä tulee sisällyttää keskeiseksi kysymykseksi myös laajentumista edeltävässä strategiassa. Tässä on uudesta rahoitusvälineestä ISPAsta otettava kaikki hyöty irti ja työstettävä siitä väline, jolla kyetään ratkaisemaan ympäristöongelmia mahdollisimman pitkälle jo jäsenyysneuvotteluiden aikana, jotta siirtymäajoista saadaan mahdollisimman lyhyet.
Toinen asia, joka oli konferenssissa mukana, oli kysymys alueellisesta yhteistyöstä, ja sen liittäminen ympäristökysymyksiin on merkittävää. Ajatellaanpa vaikka sitä, että Itämerestä on laajentumisen jälkeen tulossa Euroopan unionin sisämeri. Me tiedämme ne ongelmat, joita Itämeren suojeluun liittyy. Ilman että Venäjä on mukana tässä työssä, me emme voi aikaansaada kestävää kehitystä ja kestävää ympäristön parannusta Itämeren alueella.

Langen
Arvoisa puhemies, jokainen puhuja on sanonut täällä, että konferenssi oli erittäin tärkeä ja menestys, vaikka Turkki ei ollutkaan mukana. Oikeastaan tämä konferenssi oli kutsuttu koolle, jotta Turkki saataisiin liittymään mukaan. Haluaisin painokkaasti yhtyä tähän arvioon enkä ymmärrä, että sosiaalidemokraattinen ryhmä on ilmeisesti jakaantunut tässä kysymyksessä, sillä entinen puhemies ja nykyinen ryhmän varapuheenjohtaja, herra Hänsch, sanoi eilen haastattelussa, että Eurooppa-konferenssi voitaisiin hajottaa ja että Turkille pitäisi kerta kaikkiaan tehdä selväksi, että se ei pääse liittymään jäseneksi. Eurooppa-konferenssin tarkoitusta ei voisi näin ollen enää täyttää. Täällä ei puhuta sellaisesta, ja ihmettelen, että entiset puhemiehet eivät edusta tätä mielipidettä täällä täysistunnossa vaan lehdistölle annettavissa lausunnoissa.
Luxemburgin EU-huippukokouksen päätöksen jälkeen Euroopan ja Turkin väliset suhteet ovat olleet vaikeassa vaiheessa, samoin Saksan ja Turkin väliset. En halua mainita sen syitä, mutta jos mietitään, miten tästä tilanteesta selvitään, on pohdittava ennakkoehtoja, joita Luxemburgin huippukokouksessa muotoiltiin. Tarkoitan sitä, että nämä ennakkoehdot olivat osa-alueilla sellaiset, ettei Turkki olisi voinut kasvojaan menettämättä olla jäsen alusta alkaen, sillä Kreikan ja Turkin välisistä kiistanalaisista rajakysymyksistä tehtiin mittapuu eikä, herra Oostlander, oikeusvaltiota tai ihmisoikeuksia koskevasta kysymyksestä. Haluaisin myös päättäväisesti torjua väitteenne siitä, että oikeusvaltion olemassaolo Turkissa kiistetään täysin. Hän kuuntelee, mutta levittää jatkuvasti näitä vääriä mielipiteitä. Minun on painokkaasti viitattava siihen, että Turkissa on ollut naisten äänioikeus vuodesta 1923 ja että siellä on toteutettu monia muita demokraattisen valtiomuodon osa-alueita.
Vaadin, että komissio, neuvosto sekä parlamentti lopettavat puhumattomuutensa Turkin kanssa ja että muotoilemme ennakkoehdot, jotka mahdollistavat Turkin osallistumisen seuraavaan Eurooppa-konferenssiin. Meidän on todella oltava erittäin kiinnostuneita löytämään järkevä lähtökohta Turkin kanssa. Turkin liittymistä eivät estä kristillisten länsimaiden puolustajat, kuten herra Yilmaz sanoi, vaan ensi sijassa vielä täyttämättömät liittymisen ennakkoehdot. Kuitenkin juuri koska niitä ei ole vielä täytetty, perustettiin Eurooppa-konferenssi, ja olisi täysin väärin muotoilla Eurooppa-konferenssin seuraavat ehdot niin korkeiksi, että Turkin olisi mahdotonta osallistua. Sen vuoksi pyydän komissaaria neuvottelemaan neuvoston ja Turkin kanssa tämän asian muuttamiseksi!

Posselt
Arvoisa puhemies, eilen puhuttiin paljon jäseneksi liittymisestä, vaikka Eurooppa-konferenssia ei oikeastaan tulisi pitää nimenomaan liittymistä edeltävän strategian välineenä. Sen vuoksi konferenssiin otettiin mukaan Turkkikin, jota en pidä jäsenehdokkaana, vaikka olenkin kaikissa kohdissa samaa mieltä kollega Langenin poliittisista arvioista. Olen kuitenkin sitä mieltä, että tällä Eurooppa-konferenssilla on jäseneksi liittymisen lisäksi tärkeä tehtävä ja että sen vuoksi - kuten Elmar Brok sanoi - muillekin valtioille pitäisi antaa mahdollisuus osallistua siihen. Valtioille, jotka tällä hetkellä eivät vielä ole jäsenehdokkaita, joko siksi, että niitä panetellaan kansainvälisesti - kuten Kroatia, joka olisi ainakin yhtä sopiva ehdokas kuin Slovakia tai Kypros - tai siksi, että niiden olosuhteet eivät ole vielä sopivat, kuten esimerkiksi Ukraina, jonka on vielä selviydyttävä vaikeasta ajasta ja jota meidän on valtavasti autettava lähentymään Eurooppaa tai Euroopan unionia.
Lontoon konferenssi antoi kuitenkin tästä vaikeasta, epäselvästä tilanteesta huolimatta, jossa se pidettiin, konkreettisen lausunnon. Se oli kokouksen julkilausuma oikeutta ja sisäasioita koskevista alueista. Huomenna esitän mietintöni itälaajenemisesta ja sisäisestä turvallisuudesta. Eurooppa-konferenssi voi kuitenkin sen lisäksi toteuttaa Euroopan laajuisen oikeudellisen ja sisäisen turvallisuuden alueen, ennen kuin Euroopan unionin viimeinen maatalousongelma on ratkaistu.
Ihmiset hyväksyvät laajemman Euroopan vain, jos siitä ei seuraa turvallisuuden väheneminen vaan lisääntyminen. Sen vuoksi tämä aloite sisäisen turvallisuuden asettamisesta konferenssin keskipisteeksi on ilahduttava. Ilahduttavaa on myös se, että käsiteltävänä on Kosovo, yksi tärkeimmistä koko Eurooppaa koskevista ongelmista, joita tulevina vuosina joudumme käsittelemään, ja sen osalta on myös tärkeää, että myös juuri Turkki erityisen historiallisen yhteyden tuloksena osittain eurooppalaisena ja islamilaisena maana liitetään tähän alueeseen. Meidän on palautettava Kosovon itsehallinto kansainvälisen valvonnan ja kansainvälisten rauhanturvajoukkojen avulla. Täällä se on jo melkein liian myöhäistä. Sen vuoksi olen iloinen, että Eurooppa-konferenssi käsitteli tätä asiaa, vaikka se tehtiin sisällöllisesti riittämättömästi.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.

Bosnialle ja Hertsegovinalle, Kroatialle, Jugoslavian liittotasavallalle ja entiselle Jugoslavian  tasavallalle Makedonialle annettava apu - SFOR-joukkoja seuraava strategia
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Schwaigerin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0123/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Bosnialle ja Hertsegovinalle, Kroatialle, Jugoslavian liittotasavallalle ja entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle annettavasta avusta annetun neuvoston asetuksen (EY) 1628/96 muuttamisesta (KOM(98)0018 - C4-0105/98-98/0023(CNS)), -Daskalakin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0106/98) SFOR-joukkoja seuraavasta strategiasta Bosniassa ja Hertsegovinassa (sisältää ehdotuksen Euroopan parlamentin suositukseksi neuvostolle).
Schwaiger
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, jos lasketaan yhteen kaikki ohjelmat ja budjettikohdat, Euroopan unioni antaa vuosittain yli 350 miljoonaa ecua Bosnian ja Hertsegovinan ja muiden sotaa käyvien maiden jälleenrakentamiseen. Osallistumisemme ei siis ole pelkästään moraalista ja poliittista vaan myös voimakkaasti taloudellista. Jos perustaksi otetaan kuitenkin todellisuudessa käyttöön otetut varat, vuosina 1996 ja 1997 käytettiin alle 100 miljoonaa ecua, siis noin 15 %.
Yhdysvaltojen loistavasti organisoitu paikalla oleva miehistö käyttää 95 % 200 miljoonasta dollarista, jotka sillä on vuosittain käytössään. Mitkä ovat syyt valtavaan kuiluun tarkoitustemme ja lukujen ilmaiseman todellisuuden välillä? Euroopan unionin toimintaa ei paikan päällä juuri huomaa muutamaa käytettyä raitiovaunua lukuun ottamatta, joissa on Euroopan unionin leima. Syyt ovat moninaiset ja niitä löytyy todellisista paikallisista vaikeuksista ja komission ja ministerineuvoston toiminnasta.
Ensiksi paikallisiin vaikeuksiin: aseet tosin vaikenevat Daytonin sopimuksen jälkeen mutta rauha ei kuitenkaan vieläkään ole palannut Bosniaan ja Hertsegovinaan. Poliittiset ristiriidat kytevät edelleen, eri kansalaisryhmät on kiihotettu toisiaan vastaan. Siitä ovat vastuussa erityisesti Karad&#x017E;iin ja Mladiin lähellä olevat henkilöt. Palaamista suunnittelevien pakolaisten pelottelu ja uhkailu jatkuu yhä monilla seuduilla, erityisesti siellä, missä he ovat paluunsa jälkeen vähemmistönä. Bosnian keskushallitus ei ole vielä toimintakykyinen. Myös osavaltioiden toimielimet, kuten Bosnian ja Hertsegovinan liittovaltion ja Republika Srpskan hallitukset aloittavat vasta hiljalleen toimintaansa. Vuosina 1996 ja 1997 niitä ei joko ollut tai ne eivät vaikuttaneet. Maan määrätietoinen rauhoittaminen SFOR-joukkojen avulla korkean tason edustajan Carlos Westendorpin ja hänen varamiehensä Jacques Kleinin johtaessa toimia päättäväisesti jatkuu joka tapauksessa. He huolehtivat paikan päälle rakennettavien virastojen rakentamiseen liittyvien lukuisten avustustoimien lisäksi myös rauhan turvaamistehtävistä ja tekevät sen oikein hyvin. Vuoden lopussa pidettävät vaalit saattavat lisätä vakautta jälleenrakennukseen ja osavaltioiden väliseen yhteistyöhön keskittymisen ansiosta.
Dodikin Republika Srpskassa muodostaman hallituksen toimintakyky paranee vähitellen. Se on valmis sallimaan pakolaisten paluun ja toimimaan tiiviissä yhteistyössä Euroopan unionin kanssa. Komission ja ministerineuvoston tähänastista laajaa hallinnollista ja taloudellista lamaantumista voidaan kuitenkin korjata tärkeissä kohdissa muuttamalla asetusta 1628/96, joka vaatii korjausta. Tuemme siis periaatteessa komission ehdotuksia. Ne eivät kuitenkaan mielestämme etene tarpeeksi pitkälle.
On mahdollista aloittaa alusta, jolloin Euroopan unionin toimielimet, neuvosto, komissio ja parlamentti toimivat tiiviissä yhteistyössä. Sen edellytyksenä on kuitenkin asetuksen perusteellinen muuttaminen. Tämä on käsityksemme ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnassa, mutta myös Bosniassa 21. 24. helmikuuta vierailleen tilapäisen valtuuskunnan mielipide. Komission ja ministerineuvoston käyttäytymisestä - valitettavasti minun on sanottava väärästä käyttäytymisestä: neuvosto ja komissio eivät kumpikaan ole tarvittavassa yhteistyössä luoneet sopivia välineitä ja oikeudellisia perusteita jälleenrakentamisen erityisiin vaatimuksiin vastaamiseksi ja paikan päällä esiintyviin vaikeuksiin varautumiseksi.
Yhteen lauseeseen tiivistettynä: Bosnialle annettava jälleenrakennusapu, kun liittovaltion tai osavaltioiden hallinto puuttuu tai se ei ole toimivaa, on jotain aivan muuta kuin eurooppalainen lainsäädäntömenettely tai perinteinen kehitysapu kumppaneille, jotka kykenevät toimimaan hallinnollisesti normaalilla tavalla. Neuvosto ja komissio eivät ole varautuneet siihen. Paikan päältä puuttui sen vuoksi suurelta osin taloudellisten, teknisten ja aineellisten varojen tavoitteellinen, järjestetty käyttö. Paikallista tulokseen tähtäävää hallintoa ei ole vielä riittävästi havaittavissa.
Ministerineuvosto on saattanut voimaan monimutkaisen ja tehottoman asetuksen. Se pakotti komission taiteilemaan kolmen eri budjettikohdan kanssa: "jälleenrakennus" , "pakolaisten paluu" ja "Eurooppa Sarajevon puolesta" . Ne tunnetaan bosniankielisellä ilmaisulla obnova ja on vain muodollisesti koottu yhteen. Neuvosto saattoi itsensä ansaan alistamalla kaikki yli 2 miljoonan ecun hankkeet - näin asetuksen 12 artikla - monimutkaiseen hallintokomiteamenettelyyn, joka hidasti kulloinkin tarvittavia päätöksiä lähes aina useilla kuukausilla.
Me Euroopan parlamentissa emme ole enää valmiita hyväksymään tällaista tilannetta. Tarvitsemme uuden alun. Ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan puolesta ehdotan nyt neuvostolle ja komissiolle juuri tätä uutta alkua. Komissiolla on oltava paikan päällä tehokas toimintaa ja päätöksentekoa johtava johtoryhmä, johon kuuluu valtuutettu henkilö, joka kantaa vastuun, jolla on laajat itsenäiset toiminta- ja päätöksentekovaltuudet ja jolla on käytössään voimakas hallintoryhmä. Sen kulut saavat nousta enintään 10 %: iin toimintakuluista. Amerikkalaiset tarvitsevat siihen 15 %. Jos Euroopan unionin yhteistyötä jäsenvaltioiden ja avustusjärjestöjen kanssa halutaan parantaa, on säännöllisten, mahdollisuuksien mukaan kuukausittaisten koordinointikokousten oltava mahdollisia. Sen vuoksi haluaisin kysyä teiltä, herra neuvoston puheenjohtaja, oletteko valmis hyväksymään tarkistuksemme, jotka on koottu 1-23 kohtaan. Jos ette voi hyväksyä niitä vielä nyt, minkälaista menettelyä voisitte harkita? Meillä on olemassa neuvottelumenettely vuodelta 1975, ja on olemassa muitakin menettelyjä, jotka antavat meille mahdollisuuden suunnitella ja aloittaa yhteistyötä neuvoston kanssa - kuten komission kanssa laajalti jo tapahtuu, komissiohan tukee tarkistuksiamme.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, on kulunut kaksi vuotta Daytonin sopimuksesta, ja kaikki näyttää siltä, että huolimatta merkittävistä edistysaskelista sopimuksen täytäntöönpano on monilta osin hidasta. Viivytyksiä ilmenee esimerkiksi poliittisten toimielinten toiminnassa, ja ongelmia on vielä liikkumisen vapaudessa ja pakolaisten palauttamisessa. Vuoden 1998 alusta lähtien on tosin ollut havaittavissa myönteisiä merkkejä siitä, että jälleenrakennus voisi edetä nopeammin. Korkea edustaja on erityisesti omistautunut sopimuksen täytäntöönpanoon, Republika Srpskassa on maltillinen pääministeri, ja meillä on ollut jo tilaisuus ottaa hänet vastaan Euroopan parlamenttiin asianomaisen parlamenttienvälisen komitean puitteissa, ja yleisesti ottaen toiveilla jälleenrakennusprosessin nopeutumisesta ja karkotettujen paluusta on vankempi pohja nyt, kun syyskuussa ollaan pitämässä vaalit.
Nämä olivat myönteiset puolet. Kuitenkin, kuten tiedetään, on ilmiselvää, että rauha on vielä hauras ja varsinkin laajemmalla alueella, kuten Kosovon tapahtumat osoittavat, kytee tilanteen kärjistymisen vaara. Bosniassa ja Hertsegovinassa esiintyy luottamuspula eri osapuolten kesken. Erityisesti yhteisten toimielinten toiminnassa esiintyy koko ajan ongelmia. Joillakin alueilla, kuten Mostarissa, on vakavia hallinnollisia ongelmia. Joissakin kunnissa henkinen ilmapiiri on päinvastainen kuin vaaleissa. Miinoja koskevaa lainsäädäntöä ei ole ja kysymystä aseistariisunnasta ei olla ratkaistu; on olemassa ihmisoikeuskysymys, on olemassa talous- ja valuuttaongelma taloudessa, joka on herkkä ellei jopa hauras.
On siis yhteinen toteamus, että pitää taata vakaa ja turvallinen ympäristö, jotta rauhansopimus voitaisiin panna kokonaisuudessaan täytäntöön ja jälleenrakentaa maa. Rauhanpalauttamisneuvosto on tunnustanut vallitsevan yhteisymmärryksen sotilaallisen läsnäolon jatkumisesta myös vuoden 1998 jälkeen ja tukee sitä. Meillä, jotka menimme Bosniaan Euroopan parlamentin vaalitarkkailijoina, oli tilaisuus todeta paikan päällä tämä toivomus ja yhteisymmärrys.
Sotilaallista läsnäoloa pidetään tarpeellisena vakaan turvallisuusympäristön säilyttämiseksi ja jotta olisi olemassa edellytykset sekä korkean edustajan että kansainvälisten järjestöjen toiminnalle rauhansopimuksen täytäntöönpanoksi. NATO on viime joulukuusta lähtien tutkinut vaihtoehtoisia ratkaisuja monikansallisen rauhanturvajoukon lähettämiseksi sen jälkeen, kun SFOR: in toimikausi loppuu kesäkuussa. Euroopan unioni hyväksyy tämän täysin. Mutta tämän lisäksi, koska unionin poliittiset ja taloudelliset siteet Bosniaan ja Hertsegovinaan ovat valtavan suuret, samoin kuin jäsenvaltioiden sotilaalliset siteet, pitäisi olla myös johdonmukaisempia ja näyttävämpiä yhteisiä toimia yhteisön aktiiviseksi osallistumiseksi SFOR: in tilalle tulevaan monikansalliseen joukko-osastoon. Tästä syystä ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunta katsoo tässä mietinnössään, että olisi WEU: n tehtävä koordinoida jäsenvaltioiden toimenpiteet NATOn hankkeen puitteissa ja NATOn johdolla, mikä olisi myös merkki pyrkimyksestä rakentaa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa.
Tällainen Euroopan sitoutuminen parantaisi myös muutakin kuin sotilaallista yhteistyötä tällä alueella tavoitteena asteittain vähentää sotilaallisen läsnäolon tarvetta sitä mukaa kuin jälleenrakentaminen edistyy. Tähän yhteisön osallistumiseen tulisi liittyä kaikkien osapuolten sitoutuminen sopimuksen noudattamiseen ja asevalvontaan, ja Euroopan unionin pitää vaatia, että vastapuolet eivät aseistaudu uudelleen. Lisäksi maan huumeiden tuotanto ja maastavienti pitää lopettaa.
Näillä perusteilla olisi edelleen hyvä, että jäsenvaltiot sitoutuisivat Euroopan yhteisön seurantaryhmän eli ECMM: n mandaatin jatkuvuuteen ja vahvistamiseen. Sen jäsenet, jotka ovat saaneet jo paljon aikaan, ovat ainakin toistaiseksi ainoita, jotka tekevät Euroopan unionin läsnäolon näkyväksi, ja herra Schwaiger jo korostikin, kuinka vähän unionin läsnäolo alueella on korostunut. Tämä on yksi olemassa olevista paradokseista. Huolimatta Euroopan unionin alueelle antamasta rahavuoresta, huolimatta todellisista inhimillisistä uhrauksista unionin puolelta, näyttää siltä kuin Eurooppa ei olisi lainkaan läsnä.
Näillä ajatuksilla pyydämme yhteisiä toimia Euroopan osallistumiseksi SFOR: n jälkeiseen joukko-osastoon yhdessä muiden ponnistusten kanssa, kuten esim. paikallisten poliisivoimien kouluttaminen YK: n poliisitehtävän puitteissa.
Mietinnön tavoite, suosituksena neuvostolle, on vaikuttaa kannanotoillaan niin, että korostettaisiin Euroopan osallistumista ja läsnäoloa rauhan ja Bosnian ja Hertsegovinan jälleenrakentamisen puolesta Daytonin sopimuksen pohjalta.

Giansily
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, 19. kesäkuuta 1996 käytyjen keskustelujen aikana, jotka koskivat entisen Jugoslavian jälleenrakentamiseen käytettäviä määrärahoja, sain tilaisuuden korostaa PHARE-asetuksen riittämättömyyttä tämän ongelman osalta. Vaadin tässä samassa istunnossa - ja pyydän teitä suomaan anteeksi, sillä aion kertoa, mitä sanoin - asetusta, joka mukautetaan täysin entisen Jugoslavian poikkeukselliseen tilanteeseen. Meni yli 21 kuukautta, ennen kuin ymmärrettiin, että budjettivaliokunta, jota edustin, oli oikeassa.
Haluaisin nyt palauttaa mieliin hallintopolitiikan perusperiaatteen, jonka jokainen kunnanvaltuutettu oppii ensimmäisenä virkavuotenaan: vain läheltä voidaan hallita hyvin. Kriisistä ulospääsyn hallinnoimiseen liittyvässä asiayhteydessä, jossa komission olisi ollut välttämätöntä osoittaa läsnäolonsa olevan läheistä, lukuisaa, määräenemmistöistä ja entisten sotaakäyvien osapuolien eduista huolehtivaa, se valitsi etäisen, sopimattoman ja asetuksiltaan kankean hallinnoimistavan. Nämä asetukset ovat varmasti hyödyllisiä silloin, kun kaikki Euroopan maat yritetään saada osallistumaan täysin turvassa toteutetuille markkinoille, mutta asetukset ovat täysin riittämättömät silloin, kun mantereemme viimeisimmän konfliktin uhreille pyritään hankkimaan asuntoja, kun heitä pyritään hoitamaan ja kun heidät pyritään sopeuttamaan epävarmuuden ja poissulkemisen vaiheen jälkeen takaisin yhteiskuntaan Euroopassa, joka häpeää sitä, että se antoi konfliktin pahentua kuuden vuoden aikana niin, että 200 000 ihmistä sai surmansa ja yli 1, 5 miljoonaa ihmistä joutui pakolaisiksi ja hätäsiirtolaisiksi.
Ei, herra komissaari, entisen Jugoslavian jälleenrakentaminen ei ole mikä tahansa asia. En usko - koska kukaan ei pysty olemaan kaikkialla läsnä - että te voisitte samanaikaisesti tarkastella tunnollisesti ja tarkkaavaisesti unionin jäsenyyttä hakevia maita ja osallistua tehokkaasti entisen Jugoslavian jälleenrakentamiseen. Molemmat tehtävät ovat erittäin kiehtovia, jos ne halutaan suorittaa tunnollisesti, eikä tässä salissa ollut eilen, kun Ellesin mietintöä käsiteltiin, ketään, joka olisi yrittänyt keksiä tekosyitä toiminnalle, jota suurin osa istuntosalissa läsnä olleista jäsenistä piti käsittämättömänä.
Konrad Schwaigerin erinomainen mietintö, joka laadittiin samanaikaisesti sekä teidän säännöstön muuttamista koskevan pyyntönne että Tom Spencerin johtaman valtuuskunnan Sarajevoon 21. helmikuuta tekemän vierailun seurauksena, vaikuttaa varmasti siihen, että jälleenrakentamiseen liittyvää menettelyä nopeutetaan, mutta se on mielestäni silti äärimmäisen riittämätön. Kuunnelkaa, herra komissaari, mitä ne parlamentin jäsenet haluavat sanoa, joista monet ovat paikallistason edustajia ja jotka tietävät tarkasti, että jos Sarajevossa ei ole "Herra jälleenrakentajaa" , joka on vastuussa neuvostolle, komissiolle ja tälle parlamentille, monet viime vuosina kohtaamamme ongelmat säilyvät.
Herra komissaari, osoittakaa parlamentille hyvä tahtonne: hyväksykää "Herra jälleenrakentajan" nimittäminen, jonka tehtävänä on saada eurooppalaiset todella käyttämään niitä varoja, jotka hyväksyttiin yksimielisesti 20. kesäkuuta 1996.
Budjettivaliokunnan lausunnon valmistelijana en ole toistaiseksi päättänyt suositella parlamentin varaamien varojen vapauttamista. Sanonkin neuvostolle: teillä on yleisten asiain neuvoston istunto 27. 28. huhtikuuta. Käyttäkää tätä kokousta hyväksenne tarkastellaksenne vakavasti tätä kysymystä. Kuunnelkaa järjen ääntä eli niitä, jotka puhuvat teille Euroopan kansojen nimissä ja jotka eivät antaudu yksinomaan kansallisten etujen vietäviksi. Käyttäkää tilaisuutta hyväksenne arvioidaksenne niitä vaikeuksia, jotka syntyvät siitä, että asetukseen 1628/96 lisättiin neuvoston tasolla liite VII, jonka haluan uskoa olleen joillekin ääriliberalismin muokkaamille korkeille virkamiehille vain kakku, joka jaetaan, vaikka tarkoituksena oli osoittaa ymmärrystä ja jalomielisyyttä verenvuodatuksen ja kyynelten jälkeen. Usein sanotaan, että Euroopan ulkopolitiikalla ei ole tulevaisuudenkuvia. Herra neuvoston edustaja ja herra komissaari, antakaa Sarajevolle kasvot!

Henderson
Arvoisa puhemies, tämä on erittäin tärkeä keskustelu, ja ihmiset koko Euroopassa ja laajemmallakin alueella tarkkailevat, kuinka hoidamme asiamme tämän kysymyksen osalta. He haluavat tarkistaa, että olemme vakavissamme aikeissamme ja että siellä, missä uskomme voivamme parantaa asioiden käsittelytapojamme, ryhdymme tarvittaviin toimiin sopivana ajankohtana varmistaaksemme, että muutokset toteutetaan.
Olemme sijoittaneet paljon aikaa ja rahaa Bosniaan, mutta alueen ainutlaatuiset olot ovat selkeästi osoittaneet, että Euroopan yhteisön ponnistelut avun antamiseksi eivät ole ihanteellisia avun saamisessa perille tarvittavan tehokkaasti ja nopeasti, jotta autetaan rauhan ja sovinnon ylläpitämisessä. Olen herra Schwaigerin kanssa paljolti samaa mieltä siitä, että komission, neuvoston ja parlamentin yhteistyö olisi tarpeen, jotta voisimme voittaa kohtaamamme ongelmat.
Viime lokakuussa neuvosto pyysi komissiota tarkastelemaan uudelleen Euroopan yhteisön ponnisteluja Bosniassa. Tämän tuloksena komissio on esittänyt ehdotuksen, jolla pyritään tarjoamaan tarvittavat välineet avun saamiseksi nopeasti niille, jotka sitä eniten tarvitsevat. Neuvosto tukee komission ehdotusta. Sen jälkeen kun komissio tammikuussa esitti ehdotuksensa, neuvosto on toiminut nopeasti, jotta toimet voivat olla käytettävissä silloin, kun niitä eniten tarvitaan, Bosnian jälleenrakentamiskauden alussa huhtikuussa, jonka jokainen, joka tietää yhtään mitään Bosnian maantieteestä, tulee tunnustamaan.
Kun otetaan huomioon tiukka aikataulu, helmikuun yleisten asian neuvosto halusi ottaa alustavan kannan odotettaessa parlamentin mielipidettä. Ministerit osoittivat yksimielisesti poliittista tahtoa tukea komission ajatuksia. Neuvosto tutkii tietenkin ehdotusta uudestaan herra Schwaigerin ja hänen valiokuntansa laatiman tärkeän mietinnön valossa, jossa korostetaan joitakin alueita, joilla tehokkuutta voitaisiin parantaa. Neuvosto tarkastelee ehdotettuja tarkistuksia rakentavasti, ja voin sanoa herra Schwaigerille, vastauksena hänen esille ottamaansa sovittelumenettelyä koskevaan kohtaan, että en voi sitoa neuvostoa tuohon muodolliseen menettelytapaan. Voi vain sanoa, että puheenjohtajisto varmistaa, että pidämme häneen, kyseisen valiokunnan esittelijänä, tiivistä yhteyttä ajatellessamme aikatauluja ja kehitystä.
Neuvosto yhtyy parlamentin toiveeseen parantaa Euroopan yhteisön ponnisteluja avun antamiseksi Bosniassa, jotta ne vastaisivat paremmin Bosnian ihmisten tarpeita. Komission ehdotuksessa tunnistetaan ja käsitellään jo useita niistä tärkeistä alueista, jotka parlamentin helmikuussa Bosniassa käynyt valtuuskunta nimesi. Neuvosto ja komissio ovat jo samaa mieltä etenkin siitä, että alueella olisi tarpeellista suorittaa tehokkaampaa koordinointia säännöllisesti ja järjestelmällisesti hyödyntämällä yhdistettyä asiantuntemusta parhaalla mahdollisella tavalla.
Puheenjohtajisto ja komissio ryhtyvät toimiin saadakseen tämän aikaan kiireisesti. Hajautettu komission toiminta ja kyky tulla toimeen alueen paikallisten viranomaisten kanssa antavat enemmän joustavuutta vastata paremmin todellisiin tarpeisiin Bosniassa. Suora kanssakäyminen paikallisten viranomaisten kanssa antaa Bosnian ihmisille itselleen selvemmän osan avustushankkeissa ja niiden suuntaamisessa.
Haluaisin sanoa pari sanaa tarkistuksista, jotka sisältyvät herra Schwaigerin mietintöön. En usko, että neuvostolla tulee olemaan kovinkaan paljon vaikeuksia useiden noiden tarkistusten kanssa. En näe mitään suurta ongelmaa esimerkiksi tarkistuksen 6 ehdotuksessa, jossa parlamentti ehdottaa, että komissio työskentelisi korkean edustajan kanssa. Tarkistuksessa 11 parlamentti määrittelee alat, joilla rajoitettua tarjouspyyntömenettelyä olisi sovellettava. En näe tässäkään asiassa mitään suurta vaikeutta.
Tarkistuksessa 15 parlamentti ehdottaa säännöllisiä tehtävästä vastaavien henkilöiden ja komission välisiä tapaamisia. En näe suurta vaikeutta tuonkaan asian käsittelyssä.
Siirryn tarkistukseen 12, jossa parlamentti pyytää asiantuntijoiden palkkaamista. On ehdotettu, että tällä hetkellä yksi tärkeimmistä syistä, joiden vuoksi apua ei voida jakaa tehokkaasti, on se, että nykyinen henkilövoimavarojen taso on riittämätön. Voin ymmärtää, että Bosnian kaltaisella alueella vallitsevat erityisolot, ja siinä tilanteessa sopivat henkilövoimavarat eivät välttämättä olisi samat kuin muissa tilanteissa.
Voin myös ymmärtää, että kun talousarvio on tehty, menot on kohdennettava tuon talousarvion mukaisesti, ja että sen on täytettävä kaikki lukuisat varoja koskevat vaateet, mukaan lukien osa henkilövoimavaroja koskevista vaateista, jotka tarvitaan tuon avustuksen pääosan maksamiseksi. Joten olen pitkälti samaa mieltä valiokunnan muutoksen tarvetta koskevista näkökannoista. Tilintarkastustuomioistuin on itse asiassa tehnyt saman huomion.
Kansa ei selvästikään tahdo avustuksia tuhlattavan kohtuuttomiin byrokratian kuluihin, ja on päästävä tasapainoon, jotta apu saadaan maksettua tehokkaasti ja että hallintojärjestelmä on samanaikaisesti tehokas.
Jos komissio tarkastelisi tätä asiaa uudestaan tarkistetussa mietinnössä myöhäisemmässä vaiheessa, niin neuvosto voisi silloin antaa vastauksen. Joten olen paljolti samaa mieltä tästä kohdasta. Muistuttaisin teitä siitä, että parlamentti voi viime kädessä vielä puuttua tähän asiaan, koska juuri parlamentti rahoittaa talousarviomenettelyn peräkkäisille ajanjaksoille.
En ole niinkään samaa mieltä tarkistuksesta 14, enkä ole toiveikas sen suhteen. Hankkeiden, jotka ylittävät 2 miljoonaa ecua, on nykyään saatava jäsenvaltioiden komitean hyväksyntä. Käsiteltävänä olevassa ehdotuksessa esitetään, että summaa pitäisi kasvattaa 5 miljoonaan ecuun, ja neuvosto on suostunut siihen. Vaikeuksia seuraisi, jos parlamentti jatkaisi painostusta saadakseen rajakohdaksi 10 miljoonaa ecua, koska ymmärtääkseni sillä olisi erittäin suuri vaikutus niihin lukuisiin hankkeisiin, joista jäsenvaltioiden komitean olisi annettava lausunto. Useat jäsenvaltiot ovat tiukasti sitä mieltä, että niillä on panoksensa annettavana tähän prosessiin.
Tarkistukset 13 ja 18 ovat todella pikemminkin komission kuin neuvoston asioita, ja ne pitäisi kohdistaa komissiossa oleville kollegoille.
On ymmärrettävää kysyä, miksi neuvosto määritteli kannan ennen kuin parlamentilta pyydettiin lausuntoa. Tätä ei tehty minkään sellaisen ideologisen ratkaisun vuoksi, että vältettäisiin keskustelulta parlamentin kanssa. Neuvosto teki päätöksen aivan käytännön syistä: tilanne oli pakottava. Rauha ja vakaus Bosniassa kuuluvat hyvin pitkälti yhteen menestyksen ja yhteiskunnan jälleenrakennuksen kanssa. Tuosta juuri koko avustusohjelmassa on kyse. Olemme kaikki sitä mieltä, että kevät on tärkein ajanjakso työn aloittamiselle, ja jos tuo ajanjakso menee ohitse, se merkitsee huomattavaa viivytystä jokaisessa jälleenrakennusprosessissa, jossa rakennusala on mukana. Meillä ei ole varaa lisäviivytykseen, ja toivon, että parlamentti on samaa mieltä siitä, että tämä on tärkeä poliittinen ja käytännöllinen seikka. Jos parlamentti hyväksyy tuon, niin silloin parlamentilla voi olla tärkeä tehtävä mielestäni meille yhteisten tavoitteiden saavuttamisessa. Parlamentti ymmärtää, että minun on vietävä tarkistukset takaisin neuvostoon - minulla ei ole valtuuksia päättää asiasta tänään. Parlamentti voisi sillä välin hyväksyä komission ehdotuksen, ja komissio voisi sitten palata asiaan myöhemmässä vaiheessa, mikäli tarpeellista, muutosten kanssa, jotka perustuvat parlamentin asiakirjassa esitettyihin huomioihin.
Minun on sanottava parlamentille, että mikäli tässä lähestymistavassa ei päästä yksimielisyyteen, se johtaa viivytykseen, se vahingoittaa jälleenrakennusprosessia Bosniassa, se viivyttää pakolaisten paluuta ja se heikentää vakautta, rauhaa ja sovintoa.

Van den Broek
Neuvoston puheenjohtajan sanojen jälkeen puhun lyhyesti.
Ensinnäkin kiitän vilpittömästi parlamenttia ja asianomaisia valiokuntia siitä, että ne käsittelivät ehdotuksemme niin nopeasti, ja erityisesti siitä, että erityinen herra Spencerin johtama parlamentin valtuuskunta meni Sarajevoon tutustuakseen alueella vallitsevaan tilanteeseen. Tarkemmin sanottuna, haluaisin kiittää herra Schwaigeria siitä suuresta ponnistuksesta, jonka hän on tehnyt julkistaakseen mielestämme erittäin hyvin harkitun mietinnön, joka osoittaa selvästi, että hän ymmärtää alueella vallitsevan tilanteen.
Meidän ei tarvitse puhua paljoakaan menneisyydestä. Yksi asia on varma: asioita voidaan parantaa meidän puolellamme. Kahden viimeisen vuoden aikana olemme joutuneet tilanteisiin, jollaisia kukaan ei olisi voinut ennalta aavistaa; olkoonpa syy keskeisten viranomaisten koordinaation puute; olkoonpa se Daytonin rauhansopimuksen noudattamatta jättäminen, joka serbitasavallassa on johtanut siihen, että ainoastaan 2 % avun kokonaismäärästä menee tuolle tietylle alueelle; tai muut ei-avoimet infrastruktuurin muodot avunsaajapäässä, jotka ovat tehneet avun ja rahan jakamisesta uskaliaan ja usein mahdottoman tehtävän.
Tuo on viimeisten kahden vuoden aikana johtanut myös tiukkaan keskittämiseen Brysselissä siitä yksinkertaisesta syystä, ettei hajauttamista ja valtuuttamista ollut mahdollista toteuttaa noissa olosuhteissa.
Herra Schwaigerin mietintö, yhdistettynä toimiin, joita valmistelimme joitakin kuukausia sitten ja jotka täydentävät toisiaan erittäin paljon - Schwaigerin mietintö ja valmisteilla olevat toimet - osoittavat, että parlamentin, komission ja neuvoston välillä vallitsee selkeä yhteisymmärrys siitä, mitä on tehtävä. Olemme ryhtyneet vahvistamaan henkilökuntaamme Sarajevossa. Siirto suoritetaan Brysselistä. Käymme läpi hajautusta ja desentralisointia. Kaikki nämä tyydyttävät parlamentin toiveita, herra Schwaigerin mietinnön suositusten mukaisesti.
Mitä tulee ehdotuksiin asetusten muuttamisesta, haluaisin sanoa saman asian: enemmän joustavuutta, erityisesti siten, että niitä kynnysarvoja, joista jäsenvaltioiden on annettava hyväksyntänsä hankkeille, korotetaan 2, 5 miljoonasta 5 miljoonaan. Olen samaa mieltä neuvoston puheenjohtajan kanssa siitä, että on vain hyvin pieni mahdollisuus - puhun kokemuksesta - että neuvosto suostuisi uuteen lisäykseen 5 miljoonasta 10 miljoonaan. Jonkin jäsenvaltion vaikutusvallan poistaminen aina 10 miljoonaan yltävissä hankkeissa on aivan liian iso harppaus tämänhetkisessä vaiheessa.
Mitä tulee toimintakustannuksiin - kuuluisa 10 %: n kysymys - neuvoston puheenjohtajiston kanssa juuri parlamentti viime kädessä päättää tästä. Ehdotan, että puhun kollegani herra Liikasen kanssa ja että me ryhdymme tekemään ehdotusta neuvostolle merkittävästä lisäyksestä nykyiseen prosenttimäärään, joka on 3, 5 %. Minun on päästävä tästä yksimielisyyteen hänen kanssaan. Mutta jälleen kerran, lopullisen päätöksen tästä tekee parlamentti. Tuo täyttää parlamentin toiveet.
Tätä keskustelua varten tänään käymissämme erittäin rakentavissa alustavissa keskusteluissa olimme yhtä mieltä siitä, että komissio on lisäarvioinnin perusteella valmis tekemään tämän vuoden aikana muita ehdotuksia, jotka saattavat lisätä kokonaistoimintojemme joustavuutta ja tehokkuutta. Voimme käydä tämän läpi, edellyttäen, että parlamentti on valmis hyväksymään, että me emme kajoa nykyisten asetusten kestoaikaan, jotka raukeavat vuoden 1999 lopussa, jotta emme joudu vaaraan luoda minkäänlaista lakityhjiötä.
Olemme valmiita pysymään kosketuksissa nähdäksemme, voidaanko myöhemmässä vaiheessa tehdä lisäehdotuksia, ja jos voidaan, niin millaisia. Neuvoston puheenjohtajan kanssa sanon: älkää antako tämän viivyttää millään tavalla käsiteltävinä olevia nykyisiä ehdotuksia. Jos tämä palautetaan takaisin komissioon huhtikuun lopussa - sanon tämän asiaankuuluvalla kunnioituksella herra Spenceriä kohtaan - se tapahtuisi sen ajankohdan jälkeen, jolloin seuraava yleisten asiain neuvosto pystyisi virallistamaan tämän tarkistetun asetuksen. Menettäisimme enemmän aikaa, vaikka se mistä puhumme, on äärimmäisen kiireellinen asia. Siinä mielessä parlamentin ja komission välillä ei ole eroa.
Kaikki kolme toimielintä ovat hyvin lähellä toisiaan ehdotuksissaan ja käsityksessään siitä, mitä on tehtävä. Toivon, että viime kädessä jälleenrakentaminen ja varsinkin pakolaisten paluu Bosniaan ja Hertsegovinaan hyötyvät tämän keskustelun tuloksista.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra komissaari.
Arvoisat parlamentin jäsenet, keskustelu keskeytetään ja sitä jatketaan klo 21.00.

Kyselytunti (neuvosto)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana neuvostolle osoitetut kysymykset (B4-0272/98).
Aloitamme kyselytunnin 15 minuuttia myöhässä, minkä vuoksi jatkamme sitä saman verran pitempään ja siksi pyydän, että parlamentin yksiköt ja erityisesti tulkit ystävällisesti valmistautuisivat siihen asianmukaisella tavalla, sillä kyselytunti päättyy tänään klo 19.15.
Herra Truscott pyytää minulta työjärjestyspuheenvuoroa. Työjärjestys velvoittaa minut antamaan sen teille, mutta samalla minun on pyydettävä teiltä, herra Truscott, että ette ylitä teille annettua minuuttia, koska meidän on aloitettava kyselytunti.

Truscott
Arvoisa puhemies, olen hyvin tietoinen ajasta, mutta minulla on työjärjestyspuheenvuoro 41 artiklan mukaisesti, joka käsittelee kyselytuntia. Ongelma on se, että ensimmäisissä kymmenessä kysymyksessä käsitellään aihetta, jotka eivät kuulu neuvostolle, eli Elginin marmoriveistoksia, ja sen vuoksi pyydän teitä jättämään käsittelemättä ensimmäiset kymmenen kysymystä, koska ne kuuluvat selvästi kyseisten jäsenvaltioiden välisiin kahdenkeskisiin keskusteluihin, eivätkä neuvostolle.

Puhemies
Herra Truscott, mielipiteenne on erittäin kunnioitettava, mutta tämä kysymys hyväksyttiin kaikkien sääntöjen mukaisesti ja neuvosto on nyt se, jolla on mahdollisuus vastata tai jättää vastaamatta tähän kysymykseen.
En anna enempää työjärjestyspuheenvuoroja. Herra Henderson on pyytänyt minulta puheenvuoroa. Teillä on puheenvuoro, herra Henderson. Tervetuloa. Hyvää päivää. Ennen kuin aloitamme kyselytunnin, teillä on puheenvuoro, joka koskee nimenomaan tätä kymmenen kysymyksen ryhmää, johon herra Truscott viittasi.

Henderson
Arvoisa puhemies, voinko tehdä menettelytapoja koskevan huomautuksen ennen kuin otan ensimmäisen kysymyksen käsiteltäväksi? Pelkäänpä, että minun on poistuttava klo 19.00. Pidennän mielelläni kyselytuntia jollakin toisella kertaa. En ollut vastuussa tämänpäiväisestä viivytyksestä. Jos te haluatte seuraavalla kerralla pidentää kyselytuntia hieman lounasajan yli, olisin siinä mielelläni yhteistyössä aikaistamalla esityslistan alkua vaikkapa klo 14.30: een, mutta en voi odottaa tänään. Minun on poistuttava klo 19.00.

Puhemies
Herra Henderson, olen todella iloinen, että olette täällä läsnä, mutta en aio pidätellä teitä, en aio kaapata teitä, en suinkaan. Voitte poistua parlamentista aivan vapaasti silloin kuin teille sopii, tämä on vapaata aluetta. Mutta nyt, sanon tämän istunnon puheenjohtajana, että esityslistan mukaan vuorossa on puolitoista tuntia kestävä kyselytunti. Jos emme voi nauttia neuvoston verrattoman arvokkaasta seurasta tämän puolentoista tunnin aikana, emme voi käyttää tätä aikaa kokonaan, mutta toivon kuitenkin, että voisimme näin tehdä. Te voitte lähteä, kun teille sopii. Minun on kuitenkin joka tapauksessa sanottava, että koska aloitimme myöhässä, minä haluaisin tämän istunnon puheenjohtajana päättää kyselytunnin puolentoista tunnin päästä. Joka tapauksessa teidän ehdotuksenne siirtyä lounastauolla muualle on kyllä erittäin houkutteleva, varsinkin jos tarjolla on meren antimia. Minusta on kuitenkin mukavampi nauttia lounasta rauhallisen ja rentouttavan keskustelun merkeissä, eikä esittämällä kysymyksiä neuvostolle, mikä ei ole yhtä rentouttavaa; toisinaan, kuten nyt, se on tietyllä tavalla jännittynyttä.
Herra Davidilla on työjärjestyspuheenvuoro. Mutta, herra David, pyydän että autatte minua aloittamaan varsinaisen kyselytunnin. Jos te pyydätte minulta työjärjestyspuheenvuoroa, en kiellä sitä keneltäkään, varsinkaan teiltä. Teillä on työjärjestyspuheenvuoro, mutta siihen käytetty aika vähennetään herra Hendersonin arvokkaille vastauksille varatusta ajasta.

David
Arvoisa puhemies, puhun erittäin lyhyesti. Halusin vain sanoa, että mielestäni meidän pitäisi ottaa vastaan ministerin erittäin ystävällinen tarjous - luopua osasta hänen ruokatuntiaan tulevan täysistunnon aikana. Olen varma, että monet kollegani parlamentissa arvostavat tuota, ja jos sitä ei voida tehdä virallisesti, ehkä jotkut meistä voisivat tavata hänet epävirallisesti kyselytilaisuuden merkeissä.

Puhemies
Pohdimme asiaa. Mutta ainakin minä, joka olen hyvän ruuan ystävä, haluan ensin tietää ennakkoon, mitä on ruokalistalla.
Arvoisat parlamentin jäsenet, käsittelemme nyt kymmenen kysymyksen ryhmää, joiden esittäjistä salissa ovat läsnä herrat Alavanos, Lomas, Sanz Fernández, Gillis, rouva Castellina ja herra Bertens. Näin ollen näillä parlamentin jäsenillä ja kysymyksen laatijoilla on mahdollisuus esittää yksi lisäkysymys.
Herra Henderson, teillä on mahdollisuus vastata näihin kymmeneen kysymykseen ja näille seitsemälle kysymyksen esittäjälle.
Kysymyksiä 1-10 käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta.
Kysymys nro 1 Alexandros Alavanos (H-0251/98):
Aihe: Euroopan unionin ja Unescon välinen yhteistyö
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 128 artiklan 3 kohdan mukaan " Yhteisö ja jäsenvaltiot suosivat yhteistyötä kolmansien maiden sekä kulttuurin alalla toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen, erityisesti Euroopan neuvoston kanssa" . Yhdistyneiden kansakuntien yhteydessä toimii Unesco, joka on kulttuuri-, koulutus- ja tiedeyhteistyön alalla arvostettu ja yleisesti tunnustettu maailmanlaajuinen organisaatio. Meksikossa elokuussa vuonna 1982 järjestetyssä kulttuuriministerien konferenssissa Unesco päätti British Museumissa tällä hetkellä olevien marmorijäännösten palauttamisesta niiden kotimaahan, sillä ne on otettu Parthenonin temppelistä Ateenasta, joka kuuluu Unescon luokituksen mukaan maailmanlaajuisen kulttuuriperinnön muistomerkkeihin.
Mitä aloitteita neuvoston puheenjohtaja Iso-Britannia aikoo tehdä Unescon päätöksen toimeenpanemiseksi nimenomaan perustamissopimuksen 128 artiklan 3 kohdan pohjalta, missä säädetään EU: n ja kansainvälisten kulttuuriorganisaatioiden välisestä yhteistyöstä? Kysymys nro 2 Alfred Lomas (H-0327/98):
Aihe: Elginin marmoriveistosten palauttaminen Kreikkaan
Vuonna 2001 tulee kuluneeksi 200 vuotta siitä, kun Parthenonin marmoriveistokset vietiin pois Ateenasta. Tämä vuosi on myös uuden vuosisadan ensimmäinen vuosi.
Onko neuvosto samaa mieltä siitä, että Elginin marmoriveistosten palauttaminen Isosta-Britanniasta Kreikkaan olisi luovaa mielikuvitusta osoittava ele, joka edistäisi Euroopan kulttuurista yhdentymistä ja jota arvostettaisiin kaikkialla Euroopassa ja koko maailmassa?Kysymys nro 3 Francisco Sanz Fernández (H-0334/98):
Aihe: EU: n kulttuuripolitiikan yhteneväisyys Parthenonin marmoriveistoksia koskevien UNESCOn päätöslauselmien kanssa
UNESCOn ja EU: n käsitysten välillä on suuri ero Parthenonin marmoriveistosten tapauksessa.
Mihin toimenpiteisiin neuvosto aikoo ryhtyä EU: n kulttuuripolitiikan saattamiseksi sopusointuun UNESCOn päätöslauselmien kanssa?Kysymys nro 4 Jan Bertens (H-0336/98):
Aihe: Parthenonin marmoriveistosten palauttaminen
Kulttuuriministerien Meksikossa kokoontunut konferenssi äänesti selvällä enemmistöllä kaikkien niiden marmoriveistosten palauttamisen puolesta, jotka on siirretty Ateenan Akropoliilla sijaitsevasta, Kreikan kulttuuriperinnön keskeisenä symbolina pidetystä Parthenonin temppelistä ja jotka muodostavat erottamattoman osan tätä ainutlaatuista rakennusta. Mikä on neuvoston puheenjohtajavaltion vastaus tähän?Kysymys nro 5 Hélène Carrère D'Encausse (H-0337/98):
Aihe: Parthenonin marmoriveistosten palauttaminen ei vahingoita Euroopan museoita
Kreikka on virallisesti tunnustanut, että sen vaatimus koskee ainoastaan alunperin Parthenonin temppeliä koristaneiden marmoriveistosten ja Erekhtheionin temppelin karyatidien ja pylväikön palauttamista ja että se ei vaadi muiden parhaillaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai muissa Euroopan maissa sijaitsevissa museoissa tai kokoelmissa esillä olevien antiikin teosten palauttamista.
Onko neuvosto samaa mieltä siitä, että Parthenonin marmoriveistosten palauttaminen olisi merkittävä tapa ilmaista Euroopan yhtenäisyyttä ja ystävyyttä ilman, että vahingoitettaisiin Euroopan museoita?Kysymys nro 6 Friedrich Wolf (H-0338/98):
Aihe: EU: n ja Unescon välinen yhteensovittaminen Parthenonin marmoriveistosten palauttamiseksi
Onko EU: n ja Unescon välillä luonnontieteiden opetusta ja kulttuuria sekä erityisesti Parthenonin marmoriveistosten palauttamista koskevaa yhteensovittamista Unescon vuonna 1982 antaman päätöslauselman mukaisesti?Kysymys nro 7 Fernand Herman (H-0345/98):
Aihe: Uusi Akropolis-museo Parthenonin marmoriveistoksille
Onko neuvosto samaa mieltä siitä, että Euroopan unionin on tuettava uuden Akropolis-museon rakentamista Ateenaan, jotta sinne saataisiin asianmukainen ja teknisesti soveltuva paikka Parthenonin marmoriveistoksille, joita säilytetään tällä hetkellä British Museumissa?Kysymys nro 8 Alan Gillis (H-0350/98):
Aihe: Euroopan kansojen tunteiden huomioon ottaminen EU: n kulttuuripolitiikassa
Eurooppalaisten yleinen mielipide kannattaa Parthenonin marmoriveistosten palauttamista. Chanel 4 TV: n 16. huhtikuuta 1996 esittämästä lähetyksestä kävi ilmi, että jopa Yhdistyneen kuningaskunnan yleinen mielipide oli selvästi palauttamisen kannalla, kun 91 822 katselijaa kannatti ehdotusta marmoriveistosten palauttamisesta ja ainoastaan 7 516 äänesti palauttamista vastaan.
Onko neuvosto samaa mieltä siitä, että EU: n kulttuuripolitiikan on heijastettava Euroopan kansojen tunteita?Kysymys nro 9 Joaquim Miranda (H-0360/98):
Aihe: Parthenonin marmoriveistosten ongelma
Parthenonin marmoriveistokset, joita säilytetään British Museumissa, vaikka ne kuuluvat Ateenan Akropoliille, uhkaavat myrkyttää kahden EU: n jäsenvaltion - Britannian ja Kreikan - suhteet.
Aikooko neuvosto pyrkiä sopimukseen Parthenonin marmoriveistoksia koskevassa asiassa, joka on tärkeä myös Euroopan tasolla?Kysymys nro 10 Luciana Castellina (H-0361/98):
Aihe: Parthenonin yhdistäminen
Kun Parthenonin marmoriveistoksia koskeneesta UNESCOn päätöslauselmasta äänestettiin, Kreikan kulttuuriministeri Melina Mercouri sanoi: " Emme pyydä kaikkia aarteitamme takaisin, haluamme vain arvokkaimmasta kansallisesta monumentistamme, Parthenonista irrotetun osan" .
Eikö neuvostonkin mielestä Parthenonin yhdistäminen olisi tärkeä kulttuurinen ja psykologinen askel Euroopan yhdistämiseksi?
Henderson
Arvoisa puhemies, kuten sanoin aikaisemmassa puheenvuorossani, minun on poistuttava klo 19.00 ja haluaisin tehdä sen parlamentin siunauksella. Pidennän mielelläni läsnäoloaikaani tulevassa istunnossa aikaistamalla sitä, jos siitä olisi apua.
Kysymyksen nro 1 osalta, kuten arvoisat jäsenet epäilemättä tietävät, vaikka vuoden 1982 Unescon suosituksessa todetaan, että veistokset olisi palautettava Kreikkaan, suosituksessa sanottiin myös, että ne olisi palautettava liitettäväksi Parthenoniin. Parthenonin veistokset eivät ole neuvostoa koskeva asia, koska Euroopan yhteisöllä ei ole toimivaltaa tässä asiassa. Se on täysin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Kreikan välinen kysymys.

Alavanos
Arvoisa puhemies, Eurooppa yhdentyy, valuutat yhdistyvät, Berliini on yhdistynyt jo vuosia sitten, mutta Parthenon, joka antaa eräälle Euroopan maalle sen kulttuuri-identiteetin ja on ainutlaatuinen ekumeeninen kulttuurimonumentti, on jaettu häpeän muurilla.
Herra ministerin vastaus on väärä.
Ensimmäiseen kohtaan kyllä tälle lähtökohdalle: Euroopan unionin tulee tehdä yhteistyötä minkä tahansa UNESCOn päätöksen toteuttamiseksi.-Toiseen kohtaan, jossa sanotaan, että asia ei kuulu Euroopan unionin vastuualueeseen, perustamissopimuksen 123 artiklan 2 kohdan 3 alakohta sanoo, että "yhteisö pyrkii toiminnallaan rohkaisemaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä" - tässä tapauksessa Kreikka ja Yhdistynyt kuningaskunta - "sekä tarvittaessa tukemaan ja täydentämään niiden toimintaa Euroopan kannalta merkittävän kulttuuriperinnön säilyttämiseksi ja suojaamiseksi" .Tässä mielessä, koska herra ministerin antama vastaus ei pidä paikkaansa ja koska perustamissopimus edellyttää yhteistyötä, haluan kysyä, minkä suunnan ministerineuvosto ottaa ja mitä aloitteita lopulta tekee hallitus, joka on nyt puheenjohtajan asemassa?

Henderson
Arvoisa puhemies, sanon herra Alavanosille, että en hyväksy hänen huomautustaan neuvoston toimivallasta. Ja vaikka hyväksyisinkin, tietääkseni ei Yhdistyneen kuningaskunnan eikä Kreikan hallitus ole lähettänyt neuvostolle avunpyyntöä sovitteluun. Sen vuoksi uskon yhä, että tämä on noiden kahden kansallisvaltion hallituksille kuuluva päätös.

Lomas
Arvoisa puhemies, menettelyä koskeva puheenvuoro. Meille ilmoitettiin, että ministeri vastaisi kaikkiin kymmeneen kysymykseen samalla kertaa. Hän on vastannut ainoastaan kysymykseen nro 1. Ennen kuin käytän minuuttini, voisitteko ketoa minulle, aikooko ministeri vastata kaikkiin kysymyksiin erikseen, vai oliko tuo kokonaisvastaus kaikkiin kymmeneen?

Puhemies
Herra Lomas, luulin, että olin tehnyt asian selväksi. Herra Henderson vastaa yhteisesti näihin kymmeneen kysymykseen, eli hänen ensimmäinen puheenvuoronsa oli vastaus näihin kymmeneen kysymykseen.
Herra Lomas, nyt teillä on tämä selvitys mukaan luettuna enintään 60 sekuntia aikaa.

Lomas
Jos neuvosto pidättyisi kommentoimasta sellaisia asioita, joihin sillä ei ole toimivaltaa, maailmassa olisi vain hyvin harvoja asioita, joita se voisi kommentoida. Eikö neuvostosta tunnu siltä, kun otetaan huomioon se seikka, että nämä veistokset vietiin Kreikalta Turkin miehityksen aikana, eivätkä ne ole erillisiä kuten jokin maalaus, vaan ne ovat osa Parthenonia, rakennusta, eikö niitä pitäisi palauttaa sinne? Kun myös tiedetään, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa palauttamista kannatetaan todella ylivoimaisesti ja valtavasti, kuten mielipidetutkimukset osoittavat, mukaan lukien televisiotutkimus, jossa kirjattiin 94 %: n ihmisistä olevan niiden palauttamisen kannalla, haluaisiko neuvosto kertoa mielipiteensä siitä, olisiko käytännöllistä ja hyvä tehdä näin, koska neuvosto kommentoi sellaisiakin asioita kaikkialla, joihin sillä ei ole vähäisintäkään vaikutusvaltaa?

Henderson
Arvoisa puhemies, kuten esitin, perustuslaillinen kanta on se, että neuvostolla ei ole toimivaltaa tässä asiassa. Jos herra Lomas haluaa kysyä tätä Britannian hallitukselta, niin olen varma, että asiasta vastaava ministeri vastaisi hänelle mielellään.

Sanz Fernández
Koska minulla ei ole mahdollisuutta esittää kysymystä parlamentin alahuoneessa kuten herra Lomasilla, on minun hyödynnettävä tämä ainutkertainen tilaisuus, kun neuvoston puheenjohtajuus on juuri Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen käsissä ja muistuttaa siitä, että tämä on asia, johon parlamentti on suhtautunut äärimmäisen varovasti. Muistan hylänneeni esittelemästäni RAFAEL-ohjelmaa koskevasta lausunnosta ne tarkistukset, joilla RAFAEL-ohjelmaa käsittelevään tekstiin pyrittiin lisäämään kysymys Parthenonin veistosten palauttamisesta. Olen kuitenkin täysin samaa mieltä siitä, että meidän on tehtävä kaikki voitavamme, että tämä kahdenvälinen ongelma ratkeaisi. Mielestäni meillä on parlamentin jäseninä oikeus esittää kysymyksiä ja niin kauan kun neuvoston puheenjohtaja on Yhdistyneestä kuningasakunnasta, hän voisi antaa meille hiukan toivoa ja tehdä jonkinlaisen päätöksen, jotta tämän asian kohdalla päästäisiin etenemään järkevässä ja eurooppalaiseen sivistykseen kuuluvassa hengessä.

Henderson
Arvoisa puhemies, sanon jälleen herra Sanz Fernándezille, että hän voi todellakin niin halutessaan olla yhteydessä Britannian hallitukseen. Hän ei voi tehdä niin Britannian parlamentissa, mutta hänellä olisi mahdollisuus ottaa yhteys Britannian hallitukseen ja ilmaista näkemyksensä ja pyytää sieltä vastausta, ja kuten sanoin herra Lomasille, jos hän tekisi sen, olen varma, että asiasta vastaava ministeri pystyisi vastaamaan hänelle.

Bertens
Olen täysin samaa mieltä kysymyksistä, joita on esitetty Parthenonin taideaarteiden palauttamisesta Ateenaan, mutta haluaisin sijoittaa asian laajempaan yhteyteen. Tämä ei ole tietenkään ainoa historiassa tehty ryöstöretki. Ajattelin, että olisi vaivan arvoista laajentaa tällä kyselytunnilla käytävää keskustelua hieman yleisemmälle tasolle. Tämä tarkoittaa, että eri mailla on kahdenvälisiä ongelmia. Napoleonin ajan ranskalaiset ottivat mukaansa ensimmäisen mosasaurin pään, joka on nyt Pariisissa. Olemme yrittäneet saada sen takaisin Limburgin Maastrichtiin. Te tunnette kaupungin. Tähän mennessä ranskalaiset eivät ole lainkaan vastanneet pyyntöön. Mielestäni aito Euroopan yhdentyminen ja aito eurooppalainen yhteistyö voidaan saada aikaan vain, jos tällaiset kulttuuriin liittyvät vääryydet korjataan. Voisiko neuvoston puheenjohtaja ja hänen seuraajansa auttaa tulevaisuudessa tässä asiassa? Toivon kuitenkin myös, että ainakin Parthenonin friisit palautetaan.

Henderson
Arvoisa puhemies, sanoisin herra Bertensille, että joistakin noista asioista keskusteltiin teoreettisesti silloin, kun käsittelimme Amsterdamin sopimusta. Neuvostolla on selvä toimivalta, joka nykyisellään on aikaisempien sopimusten vahvistama. Amsterdamin sopimukseen sisältyy valtuutuksia. Jos tulkintani on oikea, en usko, että kun sopimus ratifioidaan, se muuttaa mitenkään tätä asiaa tai muita hänen mainitsemiaan asioita koskevaa toimivaltaa, enkä todellakaan voi mennä asiassa sen pidemmälle. On jokaisen valtion oma asia kertoa näkemyksensä tuosta asiasta, ja teidän pitäisi osoittaa kysymyksenne niille.

Gillis
Olen enemmänkin kuin vain vähän pettynyt neuvoston puheenjohtajan vastaukseen, mutta asia saattaa hyvinkin olla EU: n toimivallan ulkopuolella, kuten hän on sanonut. Esitin kuitenkin hiukan toisenlaisen kysymyksen, ja mielestäni siihen voisi kuitenkin vastata. Onko neuvosto samaa mieltä siitä, että EU: n kulttuuripolitiikan on heijastettava Euroopan kansojen tunteita? Mielestäni tuo on hieman erilainen kysymys kuin se, mihin te olette vastannut.

Henderson
Arvoisa puhemies, kiitän herra Gillisiä hänen lisäkysymyksestään, mutta hän pyrkii todellakin tuomaan esiin eri näkökulmasta saman asian kuin herra Bertens. Kysymys kulttuuristandardeista ja kulttuuripolitiikasta Euroopan unionin sisällä kuuluu suureksi osaksi jäsenvaltioille. Se, milloin se kuuluu neuvostolle, on jo vahvistettu perustamissopimuksissa ja se on alistettu jonkinasteiselle muutokselle Amsterdamin sopimuksessa. Mutta kuten sanoin herra Bertensille, jos tulkintani on oikea, en usko, että Amsterdamin sopimuksessa annetaan neuvostolle toimivaltaa käsitellä tämänkaltaista asiaa.

Miranda
Arvoisa puhemies, esitän asiani hyvin lyhyesti. Kyse on tilanteesta, joka koskee kahta jäsenvaltiota, ja konkreettinen kysymys, jonka esitän neuvoston puheenjohtajalle, on seuraavanlainen: tämän kahta jäsenvaltiota koskevan ongelman ratkaisemiseksi tarvitaan poliittista tahtoa. Onko puheenjohtajamaa Britannialla poliittista tahtoa vai ei myötävaikuttaa siihen, että tämä kysymys voidaan todellakin lopullisesti ratkaista?

Henderson
Arvoisa puhemies, sanon jälleen herra Mirandalle, etten ole täällä ilmaisemassa näkemyksiä Britannian hallituksen puolesta, olen täällä ilmaisemassa näkemyksiä neuvoston puolesta, ja jos hän haluaa esittää kysymyksen Britannian hallitukselle, kuten jo sanoin kahdelle hänen kollegoistaan, niin siinä tapauksessa olen varma, että asiasta vastaava ministeri voisi vastata hänen kysymyksiinsä.

Castellina
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa neuvoston puheenjohtajuutta hoitavalle Yhdistyneelle kuningaskunnalle, että Amsterdamin sopimuksella laajennettiin tietyssä mielessä Euroopan unionin toimivaltaa kulttuurin alalla kohdassa, jossa sanotaan, että kulttuurinen ulottuvuus on otettava huomioon kaikessa unionin politiikassa.
On siis aivan selvää, että kulttuurista ulottuvuutta ei voida jättää vaille huomiota Euroopan unionin yhdenmukaistamis- ja koheesiopolitiikassa, ja se tosiasia, että unionin sisäisissä suhteissa joudutaan ottamaan esille näin arkaluontoinen kulttuurialan kysymys - viittaan siihen, että Parthenonin friisiä ei ole suostuttu palauttamaan - voi ainoastaan heikentää Euroopan muuta politiikkaa. Eikö neuvoston mielestä Amsterdamin sopimuksessa ole jotakin uutta myös tästä näkökulmasta tarkasteltuna?

Henderson
Arvoisa puhemies, sanon rouva Castellinalle, että on edelleen tulkintakysymys, mitä Amsterdamin sopimuksessa sanotaan tästä. Minun tulkintani on se, että se ei muuttaisi toimivaltaa tässä asiassa, ja hänen pitäisi esittää Britannian hallitukselle tai Kreikan hallitukselle kaikki näkökohdat, jotka hän haluaa esittää tästä asiasta.

Ewing
Puhuen jäsenenä Elginin kaupungin puolesta - missä häpeämme todella paljon lordi Elginin menneisyyttä - haluan sanoa neuvoston puheenjohtajalle, että seuraten rouva Castellinaa, joka on kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja, minä olin tuon valiokunnan puheenjohtaja vuonna 1985, jolloin se hyväksyi mietinnön, johon sisältyi taideteosten palauttaminen herra Bertensin laajemmassa merkityksessä. Tämä parlamentti hyväksyi tuon mietinnön. Kukaan ei asettanut tuolloin toimivaltaamme kyseenalaiseksi.
Sinä päivänä, jolloin Kreikasta tuli unionin jäsen, esitin päätöslauselman Elginin marmoriveistosten palauttamiseksi. Haluan muistuttaa kaikkia siitä erinomaisesta ennakkotapauksesta, jonka Englanti äskettäin loi, kun se palautti Skotlannin Stone of Destiny -kruunajaiskiven Skotlantiin.

Henderson
Arvoisa puhemies, iloitsen siitä, että rouva Ewing on ottanut asian esille hänen vaalipiirissään sijaitsevan kaupungin puolesta, joka on samanniminen kuin diplomaatti, jonka mukaan marmoriveistokset on nimetty. Hän ei tiedä tätä, mutta olin vaaliviranomainen hänen vaalipiirissään vuonna 1970, Glasgow'n työväenpuolue oli lähettänyt minut sinne avustustehtäviin. Joten tiedän Elginin asukkaiden mielipiteet näistä tärkeistä kysymyksistä. Minun on sanottava heidän edustajalleen, että mikäli hänellä on hyvin voimakkaita mielipiteitä, joita hän yhä vielä haluaa korostaa, hänen pitäisi ottaa tämä asia esille Britannian hallituksen kanssa.

Puhemies
Kysymykset nro 11 ja 12 käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta.
Herra Gillis on ottanut nimiinsä herra John Cushnahanin kysymyksen nro 11 (H-0273/98):
Aihe: Verovapaan myynnin lakkauttamisen vaikutukset
Mihin toimenpiteisiin jäsenvaltiot aikovat ryhtyä selvittääkseen ne sosiaaliset ja taloudelliset vaikutukset, jotka aiheutuvat direktiivin 91/680/ETY johdanto-osan 13 kappaleen ja direktiivin 92/12/ETY johdanto-osan 23 kappaleen mukaisesti tapahtuvan EU: n sisäisen verovapaan myynnin lakkauttamisen seurauksena? Kysymys nro 12 Pat Gallagher (H-0368/98):
Aihe: Liikenneneuvosto pyytää tutkimusta verovapaasta kaupasta luopumisen aiheuttamista sosiaalisista vaikutuksista
Ottaen huomioon liikenneneuvoston 17. maaliskuuta tekemän päätöksen kehottaa valtiovarainministereitä pyytämään komissiota toteuttamaan tutkimuksen verovapaasta kaupasta luopumisen aiheuttamista sosiaalisista vaikutuksista, voiko neuvosto vahvistaa, että tämä asia otetaan Ecofin-neuvoston seuraavalle esityslistalle?
Henderson
Arvoisa puhemies, niissä direktiiveissä, joihin herra Cushnahan viittaa, neuvosto hyväksyi sen, että tulli- ja verovapaa myynti yhteisön sisäisillä matkoilla voisi jatkua siirtymäkauden ajan 30. kesäkuuta 1999 asti. Tarkoitus oli minimoida ne sosiaaliset ja alueelliset vaikeudet, joita sopeutumisajan poistaminen toimijoilta saattaisi synnyttää. On yksittäisten jäsenvaltioiden asia päättää, vaaditaanko vielä lisätoimia erityisten sosiaalisten tai taloudellisten seurausten hoitamiseksi.
Mitä tulee herra Gallagherin kysymykseen, liikenneneuvoston puheenjohtaja on kirjoittanut Ecofin-neuvoston puheenjohtajalle ja selostanut liikenneministereiden näkemykset komission tutkimuksen tarpeellisuudesta. Päätöstä ei ole vielä tehty siitä, otetaanko tämä asia Ecofin-neuvoston seuraavalle esityslistalle.

Gillis
Vastaus on jälleen enemmän tai vähemmän sellainen kuin odotin, koska olemme kuunnelleet sitä pitkään. Kuitenkaan se ei vastaa työttömyyskysymykseen tai huonoihin puoliin, verovapaan myynnin lakkauttamisen negatiivisiin näkökohtiin, mitä tulee lentoasemiin, lentoyhtiöihin ja ennen kaikkea laivanvarustamoihin, jotka jo ovat vaikean paineen alaisina. Meidän kannattaisi saada tämä tutkimus tuotua esille mahdollisimman pian, ehkä ennakkoluulottomammin, nähdäksemme, onko verovapaa myynti mahdollista säilyttää.

Henderson
Arvoisa puhemies, minulla on vain hyvin vähän lisättävää kysymyksiin antamaani alkuperäiseen vastaukseen. Kuten sanoin, liikenneministerit ovat nostaneet asian esiin, mutta Ecofin-neuvosto ei ole vielä päättänyt, otetaanko se esityslistalle. Se on vanha päätös. Päätöksen muuttaminen vaatisi yksimielisyyden. On komission asia päättää, laatiiko se mietinnön. Kuten sanoin edellisessä täysistunnossa, kun puhuin tästä aiheesta, siitä esiintyy paljon arvailua, mikä Euroopan unionin sisäisen verovapaan myynnin lakkauttamisen vaikutus tulee olemaan. Esitetään arvailuja, että menetetään työpaikkoja ja arvailuja, että työpaikkoja saadaan lisää, arvailuja, että kuluttajat hyötyvät kaiken kaikkiaan, arvailuja, että jotkut kuluttajat kärsivät. Yksittäisten jäsenvaltioiden on tehtävä omat laskelmansa. Niillä on ollut huomattavan paljon aikaa tehdä arviointi. En voi lisätä muuta tällä hetkellä.

Gallagher
Olen iloinen siitä, että liikenneneuvosto on ollut yhteydessä Ecofin-neuvostoon. Toivon todella, että Ecofin-ministerit kunnioittavat liikenneneuvoston toiveita ja valtuuttavat tutkimuksen.
Olen kuitenkin erityisen pahoillani kuullessani neuvoston puheenjohtajan puhuvan tänä iltana arvailusta. Ei pitäisi viitata arvailuun. Kyseessä pitäisi olla tosiasia. Ainoa keino, jolla voimme osoittaa sen, on se, että toteutamme tutkimuksen sosioekonomisista vaikutuksista. Sitten se ei ole arvailua, se on tosiasia. Tutkimuksissa, joita on tehty omassa maassani, on osoitettu - ei arvailtu - että kymmeniätuhansia työpaikkoja menetetään kautta unionin ilman, että noille ihmisille on vaihtoehtoisia työllistämislähteitä. Monille taloudellisissa vaikeuksissa oleville kansalaisille kautta unionin yhden matkalipun hinta nousee 17 puntaa.
Haluaisin neuvoston puheenjohtajan vahvistavan, että neuvostolta ei vaadita yksimielisyyttä siihen, että komissiota pyydetään toteuttamaan tutkimus niiden sosiaalis-taloudellisten seurausten vaikutuksista, joita ehdotettu lakkauttaminen aiheuttaa. Voisiko hän vahvistaa sen minulle?

Henderson
Arvoisa puhemies, voin vakuuttaa, että neuvosto voisi pyytää tutkimusta ilman yksimielistä päätöstä, mutta aiemmin tehdyn päätöksen muuttaminen vaatisi yksimielisyyden.
Olisi mielenkiintoista, jos jokainen tutkimus, joka joskus on tehty, takaisi, että tosiasiat tulisivat julki. En ole noin luottavainen. Siihen kuuluisi paljon harkintaa siitä, mikä vaikutus saattaisi olla. Sanon tämän henkilönä, jolla on lentokenttä vaalipiirissään ja jolla on siten oma etu ajettavanaan näissä asioissa. Mutta on muitakin laajempia näkökohtia, jotka Ecofin-neuvoston ja ministerineuvoston on otettava huomioon. Toivoisin, että herra Gallagher ymmärtäisi sen.

Cassidy
Haluaisin onnitella neuvoston puheenjohtajaa ja rohkaista häntä pysymään kannassaan kaiken sen pilanteon edessä, jota ne harjoittavat, jotka väittävät olevansa huolissaan verovapaasta myynnistä. He ovat nielaisseet kokonaisina verovapaan alan perustelut. Neuvoston puheenjohtaja on aivan oikeassa epäillessään joitakin työpaikkojen menetyksiä koskevia ennustuksia, joihin suhtaudun erittäin epäilevästi. Olin kuitenkin hiukan huolestunut, koska hänen vastauksensa aikaisempaan kysymykseen ei vaikuttanut niin suoralta ja päättäväiseltä kuin se oli silloin, kun hän edellisen kerran tuli parlamenttiin, jolloin hän toisti - ja minä kannatin häntä - että Ecofin-neuvosto ei aikonut palata tähän asiaan. Hän ei esittänyt asiaa aivan noin päättäväisesti tällä kertaa. Voimmeko me saada päättäväisen lupauksen siitä, että ei ole olemassa mitään - toistan, ei mitään - suunnitelmia aloittaa uudelleen koko keskustelua?

Henderson
Arvoisa puhemies, herra Cassidyn kommentit osoittavat, että tästä asiasta on monia näkökantoja, jotka leikkaavat tämän parlamentin poliittisen kirjon ja epäilemättä muita poliittisia instituutioita koko Euroopan unionissa. Sanoin edellisessä täysistunnossa, että Ecofin-neuvostolla ei ollut mitään suunnitelmia ottaa tällaista asiaa esityslistalle. Tuo oli silloinen kanta. Myöhemmin liikenneneuvosto on tehnyt päätöksen ja tänään valitsemani sanamuoto, että ei ole tehty mitään päätöstä siitä, otetaanko tämä asia esityslistalle vai ei, on parempi tapa ilmaista sen kaltainen vastaus, jollaisen Ecofin saattaisi antaa "sisarneuvoston" tekemään pyyntöön.

Evans
Puhun erittäin lyhyesti. Haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajaa hänen selkeistä vastauksistaan, mutta kysymyksissä viitataan myös tämän asian sosiaalisiin vaikutuksiin ja sosiaalisiin etuihin, ja olisikohan hän samaa mieltä kanssani siitä, että verovapaan myynnin lakkauttaminen vähentäisi myös niin alkoholin kuin tupakankin käyttöä ja että sen vaikutukset voivat olla ainoastaan suotuisia kansanterveydelle Euroopassa. Olisiko hän samaa mieltä siitä, että verovapaan myynnin lakkauttaminen, joka on, kuten hän sanoo, vanha päätös, antaisi sekä satamien että lentoasemien ottaa takaisin pääasiallisen tehtävänsä, joka on ihmisten kuljettaminen paikasta toiseen.

Henderson
Arvoisa puhemies, luulen, että taloustieteen opettajani olisi kertonut minulle, että hinnat saattaisivat vaikuttaa rajakulutusalttiuteen ja että ennen kuin tuohon kysymykseen vastataan, pitäisi toteuttaa joitakin tutkimuksia siitä, oliko asia näin.

Barton
Mitä tulee nimenomaan tuohon neuvoston puheenjohtajan viimeiseen huomioon, hän on mielestäni antanut sen vastauksen, joka Ecofin-neuvoston pitäisi antaa liikenneministerien neuvostolle: tarvitaan vähän lisää objektiivisia tutkimuksia. Onko puheenjohtaja tietoinen siitä, että tällä parlamentilla on ollut aiempi ristiriita neuvoston ja komission kanssa vastaavanlaisesta kohdasta, jolloin vaadimme objektiivista tutkimusta superbike-moottoripyörien ajajien turvallisuudesta. Kun onnistuimme siinä, parlamentin kantaa vastustaneet ihmiset uskoivat, että johtopäätöksiltä puuttui pohja ja että itse asiassa superbike-moottoripyörien todistettiin olevan turvallisempia kuin mitkään muut koneet, joita komissio ja neuvosto eivät lainkaan vastustaneet. Siinä tilanteessa Euroopan unionin päätös - tai Euroopan yhteisön, joka se oli silloin - tehtiin hyvin erilaisten menettelytapojen alaisina, joihin ei kuulunut yhteispäätöstä. Hyväksyykö neuvosto sen, että kannattaisi ehkä harkita, onko lainsäädäntö tyydyttävä, vai tehtiinkö vanhojen menettelytapojen alaisina liian pikainen päätös, ja hyväksyykö se myös sen, että tutkimus auttaisi meitä saavuttamaan nyt järkevän ratkaisun?

Henderson
Arvoisa puhemies, on aina pinnalta katsottuna houkuttelevaa väittää, että sitä lainsäädäntöä, josta sovittiin aikaisemmissa olosuhteissa, ei hyväksyttäisi, jos se kuuluisi nykyään poliittiseen instituutioon. En kiistä herra Bartonin huomiota yleensä. Mutta se ei tarkoita sitä, että me voimme kumota kaiken lainsäädännön, joka on otettu aikaisemmin käyttöön. Siitä ei ole kovinkaan pitkä aika, kun tästä tehtiin päätös, mutta sekin tehtiin seitsemän tai kahdeksan vuotta sitten, ja tämä on antanut niille myyjille, jotka hyötyvät verovapaasta myynnistä, mahdollisuuden harkita vaikutusta heidän liiketoimintaansa ja tehdä vaihtoehtoisia järjestelyitä. Tuo mahdollisuus on ollut menneisyydessä. Ecofin ei ole tehnyt vielä mitään päätöstä. En voi sanoa tämän enempää tässä vaiheessa.

Andersson
Luulen, ettei juurikaan kannata toivoa, että valtiovarainministerit muuttaisivat kantaansa. Sen sijaan pitäisi olla mahdollista huolehtia siitä, mitä liikenneministerit ovat kyselleet, nimittäin, että järjestetään osaksi työllisyyden, osaksi verojen seuraustutkimus, koska ajatuksena on ollut, että verot olisi yhdenmukaistettu tänä aikana, mitä ei ole tehty, ja mistä taas voi olla seurauksia eri maiden välisille matkoille sekä reuna-alueille. Tästä pitäisi siis olla mahdollista huolehtia.
Asia ei ole niin kuin Cassidy sanoi, että vain teollisuus olisi tehnyt tutkimuksia tällä alueella. Näin tehtiin ensimmäiseksi Ruotsissa, ja nyt valtio on siellä teettänyt tutkimuksen, joka tukee nimenomaan sitä, mitä teollisuuden tekemät tutkimukset ovat aiemmin osoittaneet, nimittäin, että tämä on vaikuttanut maani työllisyyteen luomalla noin 2 000 työpaikkaa.

Henderson
Arvoisa puhemies, viittaan aikaisempiin vastauksiini, että voidaan esittää arvailuja siitä, mitä tutkimus osoittaisi, ja myös siitä, kuinka tarkasti tutkimus pystyisi ennustamaan seurauksia. Tällä hetkellä, vaikka liikenneneuvosto on tehnyt päätöksen, Ecofin-neuvosto ei ole päättänyt, viedäkö tätä asiaa eteenpäin vai ei.

Puhemies
Ulla Sandbæk on ottanut nimiinsä Jens-Peter Bonden kysymyksen nro 13 (H-0275/98):
Aihe: Homojen ja lesbojen tasavertainen kohtelu
Aikooko neuvosto muuttaa lainsäädäntöä niin, että homoja ja lesboja aletaan kohdella täysin tasavertaisesti ja että tuomioistuimen Lisa Grantin tapauksessa antaman päätöksen vaikutukset siten kumotaan?

Henderson
Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen, joka alun perin jätti kysymyksen käsiteltäväksi, ja rouva Sandbæk ovat tietoisia siitä, että Rooman sopimuksessa ei nykyisellään anneta toimivaltaa neuvostolle seksuaalisen suuntautumisen alalla. Amsterdamin sopimuksessa, kun se on ratifioitu, annetaan komissiolle oikeudellinen perusta tulevalle toiminnalle. Neuvosto jatkaa työskentelyään yhdessä komission kanssa sellaisten toimien esittelemisessä, jotka hyödyttävät kaikkia Euroopan unionin kansalaisia.

Sandbæk
Olen luonnollisesti täysin selvillä siitä, ettei Rooman sopimuksessa anneta näitä valtuuksia, mutta olen kyllä hyvin iloinen vastauksesta ja haluaisin kiittää siitä. Voisitteko kuitenkin syventää sitä ja täsmentää sitä hieman? Vastauksenne perustuu siihen, että haluatte yrittää tehdä jotakin. Minusta muotoilu on hieman liian laaja. Haluaisin mielelläni saada tietää, mitä olitte aivan konkreettisesti aikonut tehdä.

Henderson
Arvoisa puhemies, mielestäni rouva Sandbæk pyytää minua tekemään mahdottomia. Jos arvoisa jäsen olisi halunnut esittää tietyn kysymyksen, olisin tehnyt parhaani vastatakseni siihen. Mutta ei minua varmaankaan voida pyytää ennustamaan joukkoa tiettyjä kysymyksiä, joihin ehkä haluaisin vastata. Sen vuoksi en todellakaan voi auttaa arvoisaa jäsentä.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, ymmärrän täysin, että teidän on vaikea ennustaa tulevaisuutta. Haluaisin vain kysyä teiltä, ettekö olisi valmis ehkä hieman ottamaan huomioon tämän tulevaisuuden valmistamisen yhteydessä, josta te olette vastuussa, ettei tämän yhdenvertaisuuden toteuttamisen yhteydessä aiheutettaisi täydellistä taloudellista epätasa-arvoa, jolloin lapsettomat yhteisöt saisivat huomattavia taloudellisia etuja niihin yhteisöihin nähden, joissa on lapsia. Puhumattakaan siitä, että se edistäisi maanosamme hidasta sukupuuttoon kuolemista!

Henderson
Arvoisa puhemies, nämä ovat hyvin herkkiä asioita, tajuan sen, mutta en ymmärrä sitä, mitä arvoisa jäsen halusi sanoa. Ehdottaako hän, että koska syrjintä on kiellettyä sellaisten ihmisten keskuudessa, joilla ei ole lapsia, heillä on etuoikeus niihin ihmisiin nähden, joilla on lapsia ja joita ei syrjitä jossakin tietyssä tapauksessa? En ymmärrä tätä logiikkaa.

Puhemies
Kysymys nro 14 Ioannis Theonas (H-0278/98):
Aihe: Euron käyttöönotosta aiheutuvat heikoimpiin talouksiin kohdistuvat voimakkaat sivuvaikutukset
Työntekijät ja suuri osa taloustieteiden asiantuntijoista reagoivat yhä voimakkaammin lähestyvää euron käyttöönottoa vastaan. Erityisen merkittävä kysymys on se, mikä tulee olemaan niitä valuuttoja koskeva järjestely, jotka eivät liity eurovyöhykkeeseen, mitä vaikutuksia näiden maiden talouteen tulee kohdistumaan, miten vastataan spekulatiivisiin ja muihin paineisiin sekä mitkä ovat työntekijöiden elintasoa ja sosiaalisia oikeuksia koskevat seuraukset.
Neuvostolta kysytään, onko se tutkinut asiaa komission - joka ei ole tiedottanut mitään tästä asiasta Euroopan parlamentille - laatimien tutkimusten tai tiedonantojen pohjalta ja mitä poliittisia päätöksiä se aikoo tehdä kumotakseen tämän euron nimissä tapahtuvan työntekijöiden tulevaisuuden panttaamisen ja lievittääkseen niitä voimakkaita sivuvaikutuksia, joita erityisesti heikoimpiin talouksiin tulee kohdistumaan.

Henderson
Arvoisa puhemies, kaukana siitä, että euron käyttöönoton vastustaminen lisääntyisi, viimeisimmät Eurobarometrin tulokset osoittavat kannatuksen kasvua, vaikka myönnänkin, että näin ei ollut arvoisan jäsenen kotimaassa, mikä on huolestuttavaa. Neuvosto on ollut hyvin tietoinen tarpeesta varmistaa työnsä sosiaalinen ulottuvuus. Amsterdamin Eurooppa-neuvosto korosti sitä, että taloudellinen tehokkuus ja yhteiskuntaan kuuluminen ovat toisiaan täydentäviä osatekijöitä siinä yhtenäisemmässä eurooppalaisessa yhteiskunnassa, johon me kaikki pyrimme. Politiikan muutokset, joita valmistautuminen euroon on vaatinut, ovat ymmärrettäviä niiden omien ansioiden perusteella ja ne hyödyttävät työntekijöitä. Ne auttavat varmistamaan oikean makrotaloudellisen ilmapiirin vakautta ja kasvua varten. Unionin monissa osissa etsimme nyt noiden politiikkojen tuomia hyötyjä. Näitä hyötyjä ei ole ostettu muissa unionin osissa olevien työntekijöiden kustannuksella. Kasvu koko unionissa on kaikkien maittemme kansalaisten etu.

Theonas
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää myös neuvoston puheenjohtajaa, mutta hän antoi minulle hyvin yleisluonteisen vastauksen, ja sen vuoksi haluaisin auttaa häntä muutamilla täsmällisillä tiedoilla voidaksemme nähdä, mitä vastareaktioita syntyy. Kreikka päätti hiljattain liittää drakhman valuuttakurssimekanismiin. Tämän yhteydessä maan valuutta devalvoitiin 14 %: lla. Jo tämä devalvaatio huonontaa kaikkia Maastrichtissa asetettuja osoittimia talous- ja valuuttayhdentymisestä. Julkisen velan hoitaminen vaatii lisäsummaa, joka vastaa 1 %: a BKT: stä, eli 4 %: n BKT-vaje nousee 5 %: iin. Taloustieteilijät sanovat, että jokaista kolmea devalvaatioprosenttia kohden inflaatio kasvaa yhden prosentin. Vaikkakin jos 3 olisi yliarvioitu ja oikeampi suhde olisi 4-5 devalvaatioprosenttia yhtä inflaatioprosenttia kohden, Kreikassa inflaatio kasvaa 2-3 %. Julkinen velka kasvaa 5 %: lla BKT: stä. Kreikan työväestöllä ei ole oikeutta odottaa, että neuvoston ja Kreikan hallituksen välisen sopimuksen kustannukset kiskotaan heidän selkänahastaan, kun toivotaan, että Kreikka jo vuoteen 1999 mennessä täyttäisi rahaliiton vaatimukset.

Henderson
Arvoisa puhemies, sanon herra Theonasille, että on Euroopan unionin eri maiden harkittavissa oleva asia, kuinka ne voivat parhaiten hoitaa talouksiaan. Näyttää siltä, että 11 maata haluaa hoitaa niitä rahallisessa mielessä siirtymällä euroon. Kreikka on antanut ymmärtää, että se aikoo liittyä noiden 11 maan joukkoon. Se on liittynyt ERMiin. Näillä päätöksillä on seurauksia, ja noiden kysymysten ajoitus kuuluu kyseisille hallituksille.
Yleinen periaate on, että vakaa taloudellinen tila on kaikkien Euroopan unionin kansalaisten etujen mukainen. Neuvosto uskoo, että vakaan taloudellisen tilan saavuttamiseksi tarvitaan vakaa rahoituksellinen tila, ja sen vuoksi monet Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat yrittäneet saattaa taloutensa sellaiseen kuntoon, jossa ne voivat osaltaan edistää tuota vakaata rahoituksellista tilaa ja hyötyä siitä.
Varoitus pitkällä aikavälillä meille kaikille on se, että jos meillä vallitsee epävakaus ja eripuraisuus rahoitusasioista, niin on todennäköistä, että tulee olemaan merkittäviä inflatorisia seurauksia lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Tuollaisiin seurauksiin maailmanmarkkinoilla kilpailevalla taloudella ei ole varaa, ja sen vuoksi unionin politiikkoja valmistellaan rahapoliittisen vakauden saavuttamiseen. Saattaa hyvinkin olla niin, että vaikka Kreikan talous kärsii lyhyellä aikavälillä, niin hyödyt kasvavat pitkällä aikavälillä, kun talous alkaa järjestäytyä uudelleen.

Kerr
Haluaisin onnitella neuvoston puheenjohtajaa hänen viimeisestä vastauksestaan. Olin todellakin samaa mieltä, ja se siis lisää niiden maiden ongelmia, jotka eivät ole mukana eurossa. Mainitsen erityisesti Britannian talouden ja Yhdistyneen kuningaskunnan. Eikö hän olisikin samaa mieltä siitä, että tilanne Britanniassa on sellainen, että se vahingoittaa Britannian teollisuutta, ettei siirrytä euroon? Yhdistyneessä kuningaskunnassa on korkeita korkoprosentteja, joilla on haitallinen vaikutus; punta on yliarvostettu, mikä todennäköisesti aiheuttaa satojen tuhansien työpaikkojen menetyksen Yhdistyneen kuningaskunnan taloudessa ensi vuonna. Eikö neuvoston puheenjohtajan olisi parempi neuvoa Britannian hallitusta, että paras keino luoda vakautta Eurooppaan ja vakautta Britanniaan on ilmoittaa varhaisesta liittymisestä ERMiin ja varhainen päivämäärä euroon siirtymiselle? Ehkä hänen pitäisi kertoa herra Blairille, että tämä vastustaisi herra Murdochia ja Sun-lehteä ja julistaisi olevansa euron puolella. Se olisi paras keino Britannian talouden auttamiseksi ja Euroopan vakauttamiseksi.

Henderson
Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että herra Kerr jättää hyvin harvoin tilaisuuden käyttämättä ampuakseen hajalaukauksia kohti Britannian hallitusta. Olen täällä kuitenkin vastaamassa neuvoston puolesta, ja neuvosto on myös tunnustanut Britannian hallituksen yhtenäisyyden lähestymistavassa euroa kohtaan.
Neuvosto on myös tunnustanut, että valtiovarainministeri ilmaisi puhuessaan parlamentin alahuoneessa, että marraskuun 1997 ja seuraavien yleisten vaalien välisenä aikana lähentymisprosessi voisi tapahtua, ja Britannian hallitus voisi sitten päättää, olisiko maan taloudellisten intressien mukaista pyrkiä osallistumaan euroon tuona ajankohtana vai ei. Neuvosto on tunnustanut, että muut kumppanit Euroopan unionissa ja teollisuus sekä kauppa Britanniassa ja muualla - ja vieläpä työntekijät ja heidän järjestönsä noissa maissa - ymmärtävät paremmin Britannian aseman. On tunnustettu se vakaus, joka koituisi Britannian taloudelle tästä suhteesta Euroopan talouteen ja euroon. En voi sen vuoksi olla yhtä mieltä siitä, että neuvoston pitäisi lähestyä Britannian hallitusta antaakseen neuvon, jota herra Kerr haluaa, vaikka hän tietää, että jos hän haluaa neuvoa valtiovarainministeriä, hän on vapaa tekemään niin.

Donnelly, Alan
Haluaisiko neuvoston puheenjohtaja kommentoida sitä tosiseikkaa, että vaikka sitä ei tehtäisikään yhtenäisvaluutan takia, eurooppalaisia talouksia olisi lujitettava, kun otetaan huomioon se seikka, että kilpailemme nyt maailmanlaajuisessa ympäristössä, erityisesti niiden maiden osalta, joiden taloudet ovat heikompia ja jotka olisivat eniten vaarassa maailmanlaajuistumisen seurauksena?
Toiseksi haluaisiko hän kommentoida sitä seikkaa, että meidän on varmistettava, että kaikkien Euroopan unionin maiden on alettava valmistautua, eikä vain niiden, jotka liittyvät EMUun 1. tammikuuta 1999, koska vaikutukset kohdistuvat niiden kaikkiin liikeyrityksiin? Kun otetaan herra Theonasin kysymys, eikö asia ole niin, että noiden heikompien talouksien on varmistettava, että ne ovat täysin valmistautuneet yhtenäisvaluuttaa varten, jotta niiden pienet ja keskisuuret yritykset voivat ottaa kaiken hyödyn vakaasta ja hyvin laajasta euro-alueesta, joka luodaan ensi vuonna?

Henderson
Arvoisa puhemies, herra Donnelly tekee hyvin paikkansapitävän huomion, että kaikkien Euroopan talouksien on tehtävä välttämättömiä muutoksia paremman kilpailuaseman saavuttamiseksi maailmanlaajuisessa taloudessa. On olemassa vahva näkemys, jonka neuvosto on tunnustanut, että euron toteuttaminen tulee osaltaan olemaan merkittävä panos sen saavuttamisessa. Lukuisat maat, jotka yrittävät siirtyä euroon varhaisessa vaiheessa, tulevat tunnustamaan, että niiden on ryhdyttävä lisätoimiin vahvistaakseen tuota päätöstä, jotta ne voivat saada parhaan mahdollisen irti talouksistaan kilpailua ajatellen.
Muut taloudet, jotka valitsevat sen, etteivät ne siirry euroon, tai jotka eivät ole oikeutettuja siirtymään euroon sen alkuvaiheessa, tulevat myös tunnustamaan, että niidenkin on tehtävä muutoksia talouksissaan, siirtyvätpä ne euroon myöhäisemmässä vaiheessa tai eivät.
Niille talouksille, jotka yrittävät siirtyä siihen, kysymys lähentymisestä ja valmistautumisesta on elintärkeä. Mutta vaikka unioniin kuuluva maa ei yrittäisi siirtyä euroon myöhemmässä vaiheessa, epäilemättä yritykset niiden talouksien piirissä haluaisivat luultavasti liittää laskelmansa euroa koskeviin laskelmiin. On todellakin jo näyttöä siitä, että asia on näin. Noiden maiden hallituksille on hyvin tärkeää tehdä voitavansa auttaakseen teollisuutta ja kauppaa tekemään tarvittavat muutokset.

Puhemies
Kysymys nro 15 María Izquierdo Rojo (H-0279/98):
Aihe: Euro-Välimeri-kumppanuus Algerian kanssa
Miten neuvoston ilmaisema toive kumppanuussopimuksesta Algerian kanssa käy ilmi Euro-Välimeriyhteistyökehityksestä? Mitä ohjelmia ja hankkeita on aloitettu kahden viimeksi kuluneen vuoden aikana? Mitä suunnitelmia on lähitulevaisuudelle? Missä määrin algerialainen nuori hyötyy EU: sta? Onko suojelupyrkimyksillämme ollut vaikutusta algerialaiseen naiseen? Aiotaanko toteuttaa lahjonnan vastaisia toimia tai ohjelmia?

Henderson
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni kehittää yhteistyötä kaikkien 12 Välimeren kumppanin kanssa, Algeria mukaan luettuna, Euro-Välimeri-prosessin mukaisesti, joka käynnistettiin Barcelonassa marraskuussa 1995. Suuri määrä aloitteita on tehty niinkin erilaisilla aloilla kuin ympäristö, sijoitustoiminta, kulttuuriperintö ja teollisuus. Naisten ja nuorten tarpeet samoin kuin lahjonnan vastaisen taistelun tarpeellisuus on otettu huomioon silloin kun laadittiin aloitteita, jotka kuuluivat prosessiin, jota tuetaan 4, 7 miljardilla eculla Euroopan yhteisön taloudellista siirtymistä varten annettavasta rahoitustuesta MEDA-ohjelman alaisuudessa.
Neuvottelut ovat myös käynnissä uuden assosiaatiosopimuksen tekemiseksi Algerian kanssa. Puheenjohtajamaa toivoo, että näissä neuvotteluissa edistytään hyvin vuoden aikana.

Izquierdo Rojo
Herra neuvoston puheenjohtaja vastaa tähän kysymykseen sanomatta mitään konkreettista; hänen vastauksensa kuulostaa lähes kiusaantuneelta ja se on äärimmäisen kartteleva. Muistutan häntä kuitenkin siitä, että eurooppalaiset haluavat nyt osallistua ja toimia Algerian kansan tukemiseksi. Olkaa hyvä ja tarkentakaa vastausta, sillä te ette sanoneet yhtään mitään, pelkkiä epämääräisyyksiä.
Herra neuvoston puheenjohtaja, eikö teidän mielestänne olisi erittäin asianmukaista laatia erityisohjelma Algerian auttamiseksi, nyt välittömästi ennen kuin aletaan neuvotella liittymissopimuksesta? Teidän täytyy virkanne puolesta tietää, että vaikka liittymissopimuksesta aletaankin neuvotella, se kestää kauan, ja totuus on se, ettei algerialaisnuorille ole Euroopan unionista mitään hyötyä, ei yhtään mitään. Siitä ei ole mitään hyötyä myöskään algerialaisnaisille.

Henderson
Arvoisa puhemies, en voi lisätä paljoakaan siihen, mitä sanoin alkuperäisessä vastauksessani. Voin sanoa rouva Izquierdo Rojolle, että Välimeren mailla ja EU: lla on konferenssi Palermossa kesäkuussa. Se on lisämahdollisuus keskustella monista noista kysymyksistä. Unionin tavoitteena on kuitenkin yrittää rakentaa yhteyksiä Algeriaan. Taloudelliset yhteydet ovat tärkeitä ja niihin on kuuluttava sitoutuminen muihin asioihin, jotka sisällytettäisiin kaikkiin assosiaatiosopimuksiin, kuten demokraattiset menettelytavat ja ihmisoikeudet.

Puhemies
Kysymys nro 16 Jonas Sjöstedt (H-0285/98):
Aihe: Euroopan investointipankin (EIP) tiedotuspolitiikka
Euroopan investointipankki lainaa rahaa moniin hankkeisiin sekä Euroopan unionissa että jäsenehdokasmaissa. Verrattuna muihin vastaavia hankkeita luotottaviin pankkeihin, kuten EBRD: hen ja Maailmanpankkiin, EIP antaa hyvin vähän tietoja hankkeiden ympäristövaikutuksista. Tämä pätee sekä hankkeen hyväksymistä edeltäviin että päätöksentekoa seuraaviin vaiheisiin. Päinvastaisena esimerkkinä voidaan mainita EBRD, joka julkaisee ympäristövaikutusanalyysin ennen kuin se tekee päätöksiä eri hankkeista. Myös Maailmanpankki julkaisee useita asiakirjoja hankkeen ympäristövaikutuksista ennen päätöksentekoa.
Tiedottaako EIP neuvoston mielestä riittävästi hankkeiden ympäristövaikutuksista? Ellei näin ole, mihin toimenpiteisiin EIP: n pitäisi neuvoston mielestä ryhtyä tiedotuksen kehittämiseksi?

Henderson
Arvoisa puhemies, koska Euroopan investointipankin tehtävä on osaltaan edistää tasapainoista ja vakaata kehitystä yhteisössä, sen on pakko toimia Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ympäristöä koskevien määräysteni, erityisesti 130 r artiklan mukaisesti, jossa määrätään, että " ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset on sisällytettävä yhteisön muun politiikan määrittelyyn ja toteuttamiseen" .
Neuvosto ei ole ottanut kantaa siihen, onko Euroopan investointipankin tarjoama tieto tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutuksista riittävää. Yleensä tämä kuuluu komission pääteltäväksi, ja arvoisa jäsen saattaa siten haluta osoittaa kysymyksensä tuolle lähteelle.

Sjöstedt
Olen esittänyt tämän kysymyksen, koska olen ollut yhteydessä useisiin itäeurooppalaisiin ympäristöjärjestöihin, jotka suhtautuvat erittäin kielteisesti tapaan, jolla Euroopan investointipankki on toiminut tietyissä hankkeissa Itä-Euroopassa, toisin sanoen, ettei kuvauksia toiminnan seurauksista ympäristölle tehdä ennen kuin tukia myönnetään ympäristön kannalta melko epäilyttäville hankkeille.
Olen sitä mieltä, että jopa neuvostolla on oltava kokonaisvastuu, koska tämä vaikuttaa hakijamaiden ympäristön tilaan. Ne odottavat melko suuria muutoksia, jotka voivat vaikuttaa esimerkiksi biologiseen moninaisuuteen, johon nämä hankkeet myös vaikuttavat. Tarkoitan sitä, että neuvostollakin on oltava kokonaiskuva Euroopan investointipankin toiminnasta Itä-Euroopassa ja myös siitä, että Euroopan investointipankilla on todellakin huomattavasti huonompi toimintapolitiikka kuin esimerkiksi Maailmanpankilla tai Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankilla.
Ihmettelen siis, ettekö te todellakaan näe tätä osana tehtäväänne, koska tämä on osa hakijamaihin suuntautuvaa unionin ympäristöalan kokonaispolitiikkaa.

Henderson
Arvoisa puhemies, olen todellakin samaa mieltä herra Sjöstedtin kanssa siitä, että ympäristöpolitiikka on erittäin tärkeä politiikka unionissa ja että yhteisön politiikoissa yleensä ympäristöasiat pitäisi ottaa paljon paremmin huomioon. Amsterdamin sopimuksessa, jota ei luonnollisestikaan ole vielä ratifioitu, on kylläkin uusi unionin velvoite antaa ympäristöseikoille tärkeämpi asema. Nykyään nykyisten perustamissopimuksen määräysten mukaisesti EIP julkistaa lausuman ympäristöpolitiikasta, jossa esitetään sen yleinen lähestymistapa. Mitä tulee maihin, jotka haluavat liittyä Euroopan unioniin, ympäristöasiat ovat niille tärkeitä, ja päätellen keskustelustani niiden kanssa ne ovat kaikki tunnustaneet sen. Yksi asioista, joita voidaan määritellä liittymiskumppanuuksissa, on tarve ryhtyä toimiin ympäristön puolesta. Olen varma, että kun ne maat, jotka haluavat liittyä Euroopan unioniin, määrittelevät nuo asiat, komissio tulee niitä vastaan toimivaltansa rajoissa ja myöntää tarkoituksenmukaista rahoitusta.
Luulen, että kaikki ne maat, jotka haluavat olla neuvottelurintamassa Euroopan unionin jäsenyydestä - tällä hetkellä maita on kuusi - tunnustavat, että niiden on tehtävä monia ympäristöllisiä muutoksia ennen kuin ne pystyvät liittymään, ja siihen kuuluu hyvin monia eri kysymyksiä. Yksi avainkysymyksistä on tarvittavan sääntelyä koskevan asiantuntemuksen saaminen, jotta kyetään valvomaan ympäristöseikkoja ja tekemään tarvittavia suosituksia muutosta varten: voimaloita koskevista asioista niihin, jotka koskevat yleisten puistojen ympäristöstandardeja, suuresta määrästä monenlaisia kysymyksiä, olen samaa mieltä herra Sjöstedtin kanssa siitä, että sille on annettava tärkeämpi asema, ja olen varma, että EIP: ssa ollaan tietoisia sen velvoitteista tässä suhteessa, ja voin sanoa, että neuvosto tekee voitavansa auttaakseen tuossa prosessissa.

Lindqvist
Olemme juuri tänään käsitelleet parlamentissa aihetta, joka koskee Kööpenhaminassa pidetyn sosiaalisen kehityksen maailman huippukokouksen seurantaa, erityisesti kehitysmaissa ja kaikissa heikosti kehittyneissä maissa. Esillä oli silloin ehdotuksia, jotka parlamentti on tänään hyväksynyt, sellaisten eettisten sääntöjen käyttöönottamisesta kauppasopimuksissa, joiden avulla kuljetaan oikeaan suuntaan, muun muassa mitä sosiaaliseen kehitykseen ja lapsityövoiman käyttöön, mutta myös ympäristövaatimuksiin tulee. Oli erittäin ilahduttavaa, että parlamentti asettui tukemaan näitä vaatimuksia.
Pidän neuvoston vastausta erittäin myönteisenä ja haluaisinkin vain esittää täydentävän lisäkysymyksen. Sanotte, että säännöt ovat sellaisia, että ette aina voi täyttää toiveitamme kuvauksista toiminnan seurauksista ympäristölle. Onko neuvosto valmis toimimaan sen puolesta, että Euroopan investointipankin ja EU: n muiden toimielimien sääntöjä muutettaisiin oikeaan suuntaan, jotta kuvauksia toiminnan seurauksista ympäristölle voitaisiin tehdä?

Henderson
Arvoisa puhemies, EIP: n on yleensä noudatettava unionin politiikkoja, mutta sillä on oma päätöksentekorakenteensa, ja hallintoneuvosto koostuu jäsenvaltioiden valtiovarainministereistä ja heidän tehtävänsä on panna täytäntöön unionin politiikkoja toteuttaessaan velvollisuuksiaan. Mielestäni sopimuksissa kolmannen maailman maiden kanssa on saatava tasapaino aikaan. Ei voida odottaa köyhien kolmannen maailman maiden täyttävän välittömästi ympäristöstandardeja, joita voidaan olettaa sovellettavan rikkaissa Euroopan unionin maissa, mutta tuo ei tarkoita sitä, että ympäristöasiat jätetään huomiotta. Olen varma, että ensimmäiset, jotka tuon huomaisivat, olisivat niiden kolmansien maailman maiden hallitukset ja kansat, jotka aidosti haluavat kehittää talouksiaan mutta jotka haluavat tehdä sen järkevältä pohjalta. He eivät halua tuhota ympäristöään, ja mielestäni on järkevää sopia ohjelmista pitemmällä aikavälillä, ja niiden pitäisi oikeutetusti sisältää ympäristöseikkoja, mutta ei yksinomaan niitä.

Rübig
Arvoisa puhemies, minua kiinnostaa, olisiko parhaan käytännön malli mahdollinen myös EIP: n tiedotuspolitiikassa, koska menestyksellisimpien projektien luettelemisella olisi suuri vaikutus muiden projektien tulevaisuuteen.

Henderson
Arvoisa puhemies, sanoisin herra Rübigille, että siinä, mitä hän sanoo, on järkeä. Toivon, että pankki hyväksyisi tuon politiikan.

Puhemies
Kysymys nro 17 Veronica Hardstaff (H-0288/98):
Aihe: Talous- ja rahaliiton (EMU) ulkopuolelle jääviä jäsenvaltioita koskevat maatalouden rahoitustoimiin liittyvät järjestelyt
Aikooko neuvosto antaa euroalueen ulkopuolelle jääviä valtioita koskevia suosituksia maatalouden rahoitustoimiin liittyvistä järjestelyistä, kun toukokuussa päätetään, mitkä valtiot ovat EMUn perustajajäseniä?

Henderson
Arvoisa puhemies, komissio on ilmaissut antavansa luonnoksia ehdotuksiksi neuvostolle 1. tammikuuta 1999 jälkeen sovellettavista maatalouden rahoitustoimintaan liittyvistä järjestelyistä, pian yhtenäisvaluuttaan siirtyvistä maista toukokuussa tehtävän päätöksen jälkeen. Puheenjohtajamaa varmistaa, että neuvosto ottaa suorittaakseen komission ehdotusten tutkimisen mahdollisimman varhain Euroopan parlamentin asianmukaisen kuulemisen jälkeen.

Hardstaff
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan. Se on erittäin kiireellinen ja levottomuutta herättävä asia niiden maiden maatalousyhteisöissä, jotka eivät tule olemaan EMUn ensimmäisessä aallossa, koska ne eivät ainoastaan ole alttiina sään ja ilmaston oikuille sekä YMP: n uudistuksen, WTO: n ja GATTin muutoksille, vaan ne kokevat jatkuvasti huomattavaa levottomuutta valuutanvaihdon oikuista. Vaatisin, että meidän maatalousyhteisöillemme annettaisiin tämä tieto mahdollisimman nopeasti, jotta ne voivat suunnitella tulevaisuutta tietäen, että ainakaan yksi alue tulevina vuosina ei ole niin epävarma kuin monet muut.

Henderson
Arvoisa puhemies, annan rouva Hardstaffille sitoumuksen, jota hän odottaa: puheenjohtajamaa tunnustaa tämän asian tärkeyden, ja nopea vastaus annetaan niin pian kuin mahdollista sen aikaisemmin mainitsemani ajankohdan jälkeen.

Theonas
Arvoisa puhemies, tämä kiinnostaa maita, jotka ovat yhteisen valuutta-alueen sisällä, mutta myös maita, jotka ovat sen ulkopuolella. Voiko herra Henderson sanoa meille, ollaanko tasoittamassa vihreitä pariteetteja valuuttojen kaupallisiin pariteetteihin?

Henderson
Kiitän teitä tuosta uudesta lisäkysymyksestä. Se olisi asia, jota komission olisi pohdittava, ja neuvosto olisi yhteistyössä komission kanssa siitä asiasta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Henderson. Pelkään pahoin, että teidän täytyy jättää meidät. Kun aloitimme kyselytunnin, ehdotin, että sitä jatkettaisiin klo 19.15 saakka ja te varoititte, että lentokone ei todellakaan odottaisi teitä ja että sen vuoksi teidän pitäisi lähteä klo 19.00. Viihdyn teidän seurassanne erittäin hyvin, minulla on mahdollisuus kuulla teidän parlamentin jäsenille antamia vastauksia, mutta en pysty pidättelemään teitä kauempaa kuin te itse haluatte tai mikä teille on mahdollista. Toivokaamme, että tulevaisuudessa voimme käyttää tarkkaan koko sen ajan, johon olemme yhteisesti sitoutuneet parlamentin työn paremmalla järjestelyllä. Kiitän teitä läsnäolostanne ja vastauksistanne.
Kysymyksiin nro 18-40 vastataan kirjallisesti.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.05 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Bosnialle ja Hertsegovinalle, Kroatialle, Jugoslavian liittotasavallalle ja entiselle Jugoslavian  tasavallalle Makedonialle annettava apu - SFOR-joukkoja seuraava strategia (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelun jatkaminen seuraavista mietinnöistä:
Schwaigerin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0123/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) Bosnialle ja Hertsegovinalle, Kroatialle, Jugoslavian liittotasavallalle ja entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle annettavasta avusta annetun neuvoston asetuksen (EY) 1628/96 muuttamisesta (KOM (98)0018 - C40105/98-98/0023(CNS)).-Daskalakin laatima ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A4-0106/98) SFOR-joukkoja seuraavasta strategiasta Bosniassa ja Hertsegovinassa, joka sisältää ehdotuksen Euroopan parlamentin suositukseksi neuvostolle.
Swoboda
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, haluan aluksi onnitella rouva Daskalakia ja herra Schwaigeria heidän mietinnöistään. Kumpikaan heistä ei ole tosin paikalla, mutta toivon, että he eivät ole vielä luopuneet toivosta, että heidän mietintöjään käsitellään ja että niistä myös päätetään.
Kyseessä on kaksi erittäin hyvää mietintöä, kaksi lyhyttä, mutta sisällyksekästä mietintöä, joiden poliittinen suunta on myös oikea. Tätä lisää vielä se, että sekä rouva Daskalaki että herra Schwaiger ovat tehneet valiokunnassa erittäin rakentavaa työtä muiden ryhmittymien kanssa.
Kun nyt tarkastelemme erityisesti Bosnian ja Hertsegovinan tilannetta, meidän on otettava huomioon siellä tapahtuvat myönteiset ja kielteiset kehitykset tai kehityksen puute. Yhtäältä meidän on todettava, että Republika Srpskan kehitys on ollut ehdottomasti myönteistä. Siellä on presidentti, joka ei todellakaan ole mikään poliittinen enkeli mutta joka on kuitenkin aloittanut yhteistyön Euroopan ja Yhdysvaltojen kanssa.
Maassa on pääministeri, jonka tapasimme äskettäin Euroopan parlamentissa, eli pääministeri Dodik, joka työskentelee erittäin rakentavasti. Tämä on varmasti Republika Srpskan myönteistä kehitystä, jonka voimme kirjata muistiin. Vielä eivät kaikki asiat ole ratkenneet, ja meidän tulee olla varovaisia, sillä kansallismieliset voivat vielä päästä valtaan.
Toiseksi: talous ja infrastruktuuri ovat kehittyneet. Olin juuri äsken Sarajevossa, ja paikka näyttää tänään aivan toisenlaiselta, ei ainoastaan sota-aikaan verrattuna, jolloin myös kävin Sarajevossa, vaan myös sen jälkeiseen aikaan verrattuna, aikaan noin yhdeksän kuukautta sitten, kun viimeksi olin siellä - ja tämä ei koske vain infrastruktuuria, vaan myös ihmisten elämää ja heidän elämäniloaan, joka siellä on jälleen nähtävissä.
Kielteisistä puolista: pakolaisten paluu kangertelee edelleen. En väitä, etteikö mitään tapahtuisi, mutta tapahtuu aivan liian vähän. Kyseessä on karuselli, jossa kukaan ei itse asiassa ole liikkeessä ja jossa jokainen odottaa toista. Kroaatit odottavat bosnialaisia, bosnialaiset odottavat serbejä, serbit odottavat kroaatteja, tai miten he tämän piirileikin haluavatkaan aloittaa. Joka tapauksessa se on, kuten ennenkin, epätyydyttävää, ja uskon, että meidän on ryhdyttävä kaikkiin toimenpiteisiin ja meidän on kaikkien myös tuettava korkean tason edustajaa, jotta hän työskentelisi asian hyväksi edelleen.
Toinen raskauttava asia, joka kuuluu tähän vielä lisäksi, on itse tilanne Kosovossa, Albaniassa, Makedoniassa ja Serbiassa. Ihmisillä on ja bosnialaisillekin tulee jälleen se tunne, että he ovat edelleen erittäin huonossa asemassa. He ovat ainoita, joilla ei ole tukea antavaa valtaa läheisyydessään. Kroaateilla on sellainen, serbeillä on sellainen, ja tähän liittyy vielä Kosovon ongelma, jota ainakin tulkitaan islamilaisen vähemmistön ongelmaksi kristillisessä ympäristössä. Sen vuoksi uskon, että on välttämätöntä pitää joukkoja edelleen paikan päällä, myös siten, että joukkojen vahvuus on pienempi, ja ehkäpä eurooppalainen osallistuminen voisi olla voimakkaampaa. Tätä voin tukea täysin, rouva Daskalakin, joka juuri tulee, ja herra Schwaigerin mietinnöissä. Me tarvitsemme enemmän tehokkuutta, enemmän hajautuneisuutta ja lisää yhteistyötä paikan päällä. Mainitsemissani kohdissa oli myös niitä kohtia, joihin komissio Tom Spencerin johdolla on aivan oikein viitannut. Vakuutuin tästä ongelmasta itse viime vuosina Tonava-konferenssissa, Sarajevossa ja muissakin paikoissa.
Olemme kuluttaneet paljon rahaa, mutta emme tarpeeksi tehokkaasti. Tästä on nyt tultava loppu! Meidän on käytettävä rahaa tehokkaammin. Rahan käyttöä on koordinoitava enemmän ja päätökset tulee tehdä yhä enemmän paikan päällä. Uskon, että Brysselistä käsin ei ole mahdollista valvoa asioita keskitetysti, luullen asioiden olevan käsissämme. Asiat eivät ole käsissämme, koska asiat hoidetaan erittäin keskitetysti. Sen vuoksi olen iloinen siitä, että komissio on tehnyt ehdotuksia, ja olen iloinen, että myös neuvoston puheenjohtaja on tätä mieltä. Aivan kiittämättä ei pidä jättää myöskään parlamentin aloitetta. Näin voimme toivottavasti päätyä onnelliseen loppuun, mitä aikaisemmin, sen parempi.

Spencer
Arvoisa rouva puhemies, sallinette minun lisätä kiitokseni sekä herra Schwaigerille että rouva Daskalakille heidän erinomaisista mietinnöistään. Minulla oli kunnia johtaa ad hoc -valtuuskuntaa Bosniaan muutama viikko sitten. Minun on sanottava, että palasin hyvin vihaisena ja melko häpeissäni siitä, että Euroopan unioni esitetään sellaisessa valossa, että se on niin tehoton tavattoman laajan kriisin sattuessa. Olin vihainen komissiolle; tänä iltana haluaisin kuitenkin osoittaa kunnioitustani sille, miten komissio on kolmen viime viikon aikana vastannut parlamentin sille asettamaan paineeseen, ja erityisesti haluan osoittaa kunnioitustani Hans van den Broekille ja kaikille komission asianomaisille jäsenille siitä sopimuksesta, jonka he saavuttivat parlamentin kanssa maanantai-iltana ulkoasiain valiokunnan äänestyksessä.
Minun on sanottava, että tänään noin kello 17. 25 olin vielä erittäin vihainen neuvostolle, koska parlamentti oli ollut hyvin kriittinen - valtuuskunta oli kritisoinut hyvin vahvasti paitsi komissiota myös neuvostoa siitä, että se epäonnistui koordinoimisessa paikan päällä Bosniassa, sillä se piti tiukasti kiinni järjettömän monimutkaisista tarjouspyyntöjärjestelyistä. Haluaisin tässä epätavallisessa avoimuuden puuskassani onnitella neuvoston nykyistä puheenjohtajaa Doug Hendersonia hänen mielestäni erittäin rakentavasta puheestaan, jonka hän piti aiemmin tänä iltana. Minuun teki suuren vaikutuksen se, miten hän kommentoi parlamentin tarkistuksia, ja minuun teki vaikutuksen se, miten hän esitti neuvotteluita parlamentin kanssa asian ratkaisemiseksi huhtikuun loppuun mennessä.
Ehdotan siksi kollegoilleni tänä iltana epävirallisesti aikataulua, joka täyttäisi hänen vaatimuksensa, ja olen levittänyt tuota aikataulua kollegoille, jotta ryhmät voivat keskustella siitä huomenaamulla. Tuo aikataulu, joka huipentuisi parlamentin äänestykseen seuraavan täysistunnon alussa, jättäisi meille aikaa keskustella neuvoston ja budjettivaliokunnan kanssa, jotta voisimme täyttää oman osamme sopimuksesta ja vapauttaa 30 miljoonaa ecua, jotka voitaisiin heti käyttää Bosniaan. Mielestämme olemme hyvin samaa mieltä tästä kysymyksestä. Lupaan valiokuntani puolesta kaiken, mitä hyvällä tahdolla ja järjellä ja joustavuudella voidaan saada aikaan. Tämä on kysymys, jossa täällä Brysselissä ja Strasbourgissa sijaitsevan kolmen elimen yhteistyö myötävaikuttaa lopulta kaikkien kolmen elimen tekemään yhteistyöhön ja Euroopan unionin asianmukaiseen edustukseen Bosniassa, missä sillä on merkitystä.

Caccavale
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, sallinette, että valittelen aluksi sitä, että tämä keskustelu on käyty kahdessa osassa - kuten tässä parlamentissa valitettavasti usein käy - ensin yhden komissaarin, komissaari van den Broekin kanssa, joka oli läsnä ensimmäisessä osassa, ja sitten toisen komissaarin, hyvin arvostetun mutta Bosnian ja Hertsegovinan suhteen vähemmän asiantuntevan komission edustajan, komissaari Flynnin kanssa, mistä minun on sanottava, että se ei ole hyväksyttävää. Lisäksi neuvosto ei ole enää paikalla, eli käytännössä kukaan ei ole enää kiinnostunut siitä, mitä poliittiset ryhmät sanovat.
Siitä huolimatta myös minä haluan onnitella Daskalakia ja Schwaigeria heidän erinomaisesta työstään. Tässä ensimmäinen tosiasia, joka meidän on todella pidettävä mielessämme: Euroopan toiminta Bosnian ja Hertsegovinan kysymyksessä on ollut sen surkein esitys viimeiseen 40 vuoteen toisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Olemme olleet todistamassa verilöylyä, joka on tapahtunut muutaman askeleen päässä kodistamme, eikä Euroopan unioni ole voinut tai osannut sanoa sanaakaan. Ja tämän surkean esityksen jälkeen - amerikkalaisten oli puututtava asiaan, jotta siihen löydettiin ratkaisu! - minusta tuntui siltä, että Euroopan unioni osoitti myös jälleenrakennusvaiheessa kaiken tehottomuutensa ja kyvyttömyytensä. On siis hyvä, että nyt kiinnitetään huomiota siihen, miten jälleenrakennukselle on nyt käymässä.
Mitä tällä hetkellä tapahtuu? Yksinkertaisesti sanottuna tilanne on se, että Bosnian ja Hertsegovinan poliittinen epävakaus on säilynyt ennallaan huolimatta kaikista Euroopan maista ja Euroopan unionista saaduista varoista; keskeiset toimielimet ovat olleet siinä määrin olemattomia, että me emme ole edes tienneet, kenen kanssa solmia sopimuksia; asioiden keskittäminen Brysseliin Brysselin ja Euroopan komission tahdon mukaisesti ja valvonnan ja avoimuuden varmistamiseksi on johtanut päinvastaisiin vaikutuksiin ja tuottanut tosiasiassa aivan päinvastaisia tuloksia: mitä enemmän Brysseliltä on vaadittu valvontaa ja avoimuutta, sitä selvemmin petokset ja kavallukset ovat lisääntyneet.
Eli: koska määrärahat ovat jo niukat, koska Euroopan julkinen mielipide on jo kääntänyt katseensa meihin kaikkiin kaikissa maissa toteutettujen budjettileikkausten vuoksi, emme voi mitenkään jatkaa tällaista asennetta. Meidän on opittava Bosnian ja Hertsegovinan tapauksesta se, että yhteisön tukea on annettava uudella tavalla: ei enää pohjattomasti jaettuja avustuksia vaan kumppanuutta ja takaisin maksettavia lainoja.
Minä olen sitä mieltä, että tähän tavoitteeseen voidaan päästä ainoastaan nimittämällä erityisvaltuutettu, jolla on autonomiset toiminta- ja päätöksentekovaltuudet. Eurooppa tarkkailee meitä!

Cars
Arvoisa rouva puhemies, sallinette minun ensimmäiseksi painottaa, kuinka tärkeää liberaaliryhmän mielestä ja omasta mielestäni on, että entiseen Jugoslaviaan kohdistuva apu on tehokasta, jotta jälleenrakennus on nopeaa ja ihmiset voivat palata koteihinsa. Tätä taustaa vasten huolestuimme melkoisesti, kun saimme selonteon parlamentin ryhmältä, joka juuri kävi entisessä Jugoslaviassa ja joka kotiin tultuaan kertoi, ettei apua hoidettu siellä hyvin ja tehokkaasti. Saimme myös paljon ehdotuksia siitä, miten apua ja hallintoa voitaisiin parantaa, jotta apu todella menisi perille.
Olen ymmärtänyt asian niin, että komissio on päätynyt parlamentin ehdottamaan linjaan ja on valmis huolehtimaan siitä, että nyt luodaan aikaisempaa tehokkaampi järjestelmä vastaamaan näistä avustuksista entisessä Jugoslaviassa. Pidämme sitä hyvänä asiana.
Mielestäni myös se, mitä Henderson tänään sanoi, antaa aihetta uskoa, että myös neuvosto huolehtii siitä, että se tekee kaiken voitavansa, jotta sijoituksista tulisi tehokkaita. Tätä taustaa vasten olen tänä iltana ehdottanut ryhmälleni, että tuemme huomenna Schwaigerin ehdotusta ja äänestämme mietinnön puolesta, mitä ryhmä on yksimielisesti asettunut tukemaan.
Haluaisin lopuksi sanoa, että jos tästä voidaan tehdä jokin johtopäätös, se on, että parlamentti on täyttänyt erittäin tärkeän tehtävän, juuri sen tehtävän, joka parlamentille kuuluukin, nimittäin huolehtia valvovana viranomaisena jälkikäteen siitä, että kun on aihetta arvosteluun, arvostelu kohdistetaan johonkin sekä siitä, että ryhdytään toimiin epäonnistumisien korjaamiseksi.

Ephremidis
Arvoisa rouva puhemies, Daytonin sopimus syntyi vaikuttavan sotilaallisen väliintulon avulla.
Kaksi vuotta tämän jälkeen esittelijämme laativat meille selonteon - he molemmat sekä monta muuta kollegaa - ja toteavat, että sotilaallisesti ollaan mahdollisesti saavutettu jotain, mutta ei-sotilaallisesti ei olla saavutettu mitään. Pakolaiset eivät ole palanneet koteihinsa, aseet ovat vaienneet, mutta rauha on hauras, miljoonia ecuja makaa käyttämättä, keskushallinto ei toimi, demokraattisten vapauksien ja ihmisoikeuksien järjestelmä ei toimi normaalisti. Mikä sitten on tämän sotilaallisesti pakotetun sopimuksen tulos? On laadittu selonteko, ja yhdyn siinä esitettyihin kantoihin. Olen kuitenkin eri mieltä sen tarpeellisuudesta, sillä mitä siinä vaaditaan? Euroopan unioni suosittaa sotilaallisen läsnäolon jatkamista, eikä pelkästään jatkamista vaan vahvistamista, ja jotta Euroopan unionin läsnäolo näkyisi paremmin, sen täytyy panna hattu kiertämään ja vaatia liikkuvia sotavoimia, WEU: n väliintuloa NATOn johdolla, kaiken kaikkiaan voimakkaampaa sotilaallista läsnäoloa, mutta mitä varten? Lopputulos on sama, siinä eivät auta sotilaalliset puuttumiset ja läsnäolot. Tässä on itsestään selvä lopputulos Daytonin kaksivuotisselonteosta.
Mikä on vaatimus? Antakaa bosnialaisten, hertsegovinalaisten, kosovolaisten ja serbien haudata kuolleensa, jotka aiheuttamanne yhteenotot ovat saaneet aikaan. Antakaa heidän haudata vihansa ja löytää itse löytää keinot rauhanomaiseen yhteistyöhön, jotta taloudellinen ja yhteiskunnallinen jälleenrakennus voisi edistyä, ja täten Euroopan unioni voisi olla läsnä - siis poissa. Jättäkää nämä kansat rauhaan, ennen kuin levitätte sodan koko Balkanin alueelle.

Aelvoet
Arvoisa rouva puhemies, minusta tässä on rehellisesti sanottuna, kuten myös herra Caccavale sanoi, kysymys poliittisesta farssista parlamentaarisessa keskustelussa. Puolueryhmät saavat puheenvuoronsa puheenjohtajamaan edustajan poistuttua, ja samalla asiaa käsitelleen komissaarin tilalle on vaihtunut toinen komissaari. Olen ollut parlamentin jäsenenä jo 12 vuotta, ja tämä on nyt jo kaiken huippu. Tällaiseen toimintaan tarvitaankin nimenomaan Euroopan parlamentti.
Mitä tulee asian perustaan, vihreiden ryhmä kannattaa molempia mietintöjä, siis sekä herra Schwaigerin että rouva Daskalakin mietintöjä. Haluaisin ensin kiinnittää huomiota rouva Daskalakin mietintöön, koska on selvää, että jos tällä hetkellä SFORjoukkojen toiminnan jatkamista Bosniassa ja Hertsegovinassa ei taata, kaikki voi olla taas mahdollista. On elintärkeää, että joukot jäävät paikalle, koska Yhdysvallat on osoittanut selvästi, että se haluaa tällä hetkellä vähentää osallistumistaan Euroopan mantereella. Mielestäni on täysin normaalia, että Euroopan maat ottavat itse vastuun rauhanturvatehtävistä, joita joudutaan suorittamaan jossakin Euroopan maassa. Mielestäni rouva Daskalakin mietinnössä on erittäin tärkeää se, että siinä ei pelkästään korosteta sitä, että Eurooppa kantaa lopultakin vastuunsa vaan että siinä kiinnitetään oikeutetusti huomiota siihen, että tarvittavan uuden lähestymistavan mukaan sotilaallisen läsnäolon ja poliisivoimien välisen toiminnan suhde on toisenlainen. YK: n poliisivoimien merkitys kasvaa, ja niiden täytyy keskittyä toiminnassa paikallisen poliisin kouluttamiseen, ja jokainen Bosniassa ja Hertsegovinassa oleva tietää, kuinka tärkeä tämä asia on saada toimimaan.
Lopuksi haluan sanoa vielä muutaman sanan kollegamme Schwaigerin mietinnöstä. Minun on sanottava rehellisesti, kollega Spencer, että en ole yhtä toiveikas kuin te, koska tämä parlamentti teki jo yli kaksi vuotta sitten täsmälleen saman analyysin kuin kollega Schwaigerin mietinnössä esitettiin. Eli jo kahden vuoden ajan on ollut tiedossa, että asiassa ei onnistuta. On myös tiedetty, millaisia muutoksia pitäisi tapahtua, mutta niitä ei ole saatettu voimaan. Siihen ovat myös komissio ja neuvosto jossain määrin syyllisiä, ja se pitää mielestäni sanoa täällä juuri näin terävästi. Suhtaudun kuitenkin toiveikkaasti tulevaisuuteen. Olen aina optimisti, ja haluan olla mukana asiassa. Mielestäni tässä parlamentin olisi tärkeä pysyä lujana, niin että se ei myöntyisi liian nopeasti kaikkeen siihen, mitä meille on luvattu. Meidän pitäisi ensin nähdä, mitä neuvosto päättää 28. ja 29. huhtikuuta ja sitten vasta näyttää lopullisesti vihreää valoa, jos olemme saaneet aikaan sen, mitä meidän pitää saada aikaan. Jos me saamme ponnisteltua yhdessä tämän hyväksi, arvoisat kollegat, silloin olemme tehneet jotain Bosnian ja Hertsegovinan hyväksi.

Puhemies
Hyvät kollegat, esityslistan ovat laatineet ryhmien puheenjohtajat, ja tällä kertaa he ovat olleet tietoisia siitä tosiasiasta, että keskiviikkoiltana ei voi olla läsnä komissio eikä neuvosto. Halusin vain ilmoittaa tämän teille. Näin oli sovittu. Valitan tosin sitä, että muu järjestely ei ollut mahdollinen, mutta se ei ollut yllätyksellistä. Tämä ei siis ollut mikään komission ilkeämielinen tarkoitus, vaan näin oli sovittu.

Zimmermann
Arvoisa rouva puhemies, tilapäisen valtuuskunnan jäsenenä sain kuvan siitä, miten vaikea ihmisten tilanne Bosniassa on tällä hetkellä. Herra Schwaigerin mietinnön useissa ehdotuksissa on viitattu siihen, millä toimilla parannuksia voidaan saavuttaa. Minulle kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan jäsenenä on kuitenkin tärkeää, että konkreettisten projektien koordinointi ja kehittely laajan paluuohjelman puitteissa on tänä vuonna kaikkein tärkeintä. Tässä komission on tuettava ja koordinoitava voimakkaammin kansalaisjärjestöjen ja muiden organisaatioiden pyrkimyksiä paikan päällä.
Koska miinanraivaustyöt eivät ole vielä päättyneet, viivästyy myös jälleenrakennus. Lisäksi on edistettävä voimakkaammin koko infrastruktuurin, kuten kaasun, veden ja sähkön, liikenneyhteyksien, koulujen ja terveydenhoidon jälleenrakennusta. Siksi pakolaisten kotiin paluu ei voi vielä tänä vuonna toteutua monilla alueilla, vaan sitä on vastaavasti valmisteltava, jotta pakolaiset voivat myös päättää kotiin paluusta. Kun tänä päivänä liian monia pakolaisia on lähetetty takaisin liian varhain, alueelle ei synny vakaata tilannetta, mikä puolestaan pitkään estää lopulliset palauttamistoimenpiteet.

Oostlander
Arvoisa rouva puhemies, olin jokin aika sitten Sarajevossa ja kuulin kertomuksen parlamenttirakennuksesta. Parlamenttirakennus aiottaisiin jälleenrakentaa eurooppalaisella tuella tehokkaan päätöksenteon ja hyvien toimintatapojen symboliksi. Rakennus on kuitenkin edelleen raunioina, ja se on samalla Euroopan unionin tehottoman päätöksenteon symboli. On oikeastaan erityisen surullista, että myös Euroopan unionin lähettiläs kertoi minulle silloin, että katsokaa nyt, tässä ovat Euroopan unionilta tulevat rahavirrat ja tässä USA: n päätökset.
Rouva puhemies, heti sodan jälkeen meillä Alankomaissa kerrottiin amerikkalaisista hieman ylimielisiä vitsejä ja sanottiin, että teillä on rahaa ja meillä aivot. Nyt tilanne on kääntynyt hieman toisinpäin. Tällä hetkellä eurooppalaisilla on rahaa ja amerikkalaiset tekevät järkevät ja tehokkaat päätökset. Tähän meidän täytyy luonnollisesti pitää syynä sitä, että Euroopan unioni koostuu joukosta erilaisia jäsenvaltioita, jotka valvovat jälleenrakennushankkeiden tapauksessa mieluummin omia etujaan kuin astuvat esiin kantaakseen vastuunsa. Tämän kiusallisen eron vuoksi me olemme amerikkalaisia jäljessä ja käyttäydymme jossain määrin kuin sen satelliitti. Emmekä me sen enempää olekaan. Olen hyvin iloinen herra Schwaigerin mietinnön johdosta. Minusta se on erinomainen ja hyvin laadittu asiakirja. Erityisen tärkeää on mielestäni se, kun hän sanoo, että meidän on toimittava avoimemmin, niin että käytämme hajautettua päätöksentekoa ja läsnäolomme on selkeämpää ja että meillä hyvät ja runsaat joukot, joilla on laajat valtuudet tehdä päätöksiä ja koordinoida. Tämä on mielestäni tärkeä asia, ja olen todella iloinen siitä, että siihen on kiinnitetty mietinnössä niin paljon huomiota. On itse asiassa Euroopan kannalta hyvin tärkeää, että pakolaiset pääsevät palaamaan takaisin ja että järjestys palautetaan kyseisellä Euroopan strategisesti merkittävällä alueella. Jos se onnistuu, SFORjoukkojen täytyy jäädä paikalle, koska jos pakolaiset alkavat palata takaisin, me tarvitsemme SFOR-joukkoja, jotka pyrkivät luomaan siltaa sotilaiden ja siviileiden välille ja joilla on mahdollisuus osallistua mellakoiden taltuttamiseen ja suorittaa mahdollisesti pidätyksiä. Mielestäni myös tämä on erittäin hyvä osa rouva Daskalakin mietintöä, ja haluan kiittää sydämellisesti molempia esittelijöitä valtavan hyvistä tuloksista, joita he ovat saavuttaneet tämän parlamentin nimissä.

Frischenschlager
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin tämän minuutin aikana keskittyä Daskalakin mietintöön, joka on minun mielestäni erinomainen ja jonka sisällöstä haluaisin tuoda esiin pari kohtaa. Ensiksi Daskalaki tekee täysin selväksi, että niin kauhean sodan jälkeen keskeisenä päämääränä on luonnollisesti rauhanomainen jälleenrakennustyö, mutta että voi myös valitettavasti olla välttämätöntä varmistaa jälleenrakennustyö sotilaallisesti, kuten olemme huomanneet Bosnian tapauksessa. Uskon, että on erittäin tärkeää sopia siitä kirjallisesti.
Toiseksi tämä mietintö vetoaa erittäin selvästi omaan eurooppalaiseen vastuuseemme tämän sota-alueen rauhanturvaamisesta ja jälleenrakennuksesta. Se on mielestäni erittäin tärkeää siksi, että siitä seuraava Länsi-Euroopan unionin aktivoituminen on aivan erinomaista kehitystä, koska tiedämme, miten vaikeaa on kehittää edelleen Euroopan unionin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Yksi asia unohdetaan taas melkein kokonaan, nimittäin se, että periaatteessa Yhdysvallat on ottanut vastuun Euroopan epäonnistumisesta turvallisuuspolitiikassa, enkä haluaisi kuvitella, mitä olisi tapahtunut, jos Yhdysvallat olisi lopettanut toimensa ja me olisimme luultavasti jättäneet maan jälleen kaaokseen. Siksi vetoan, että rakennamme vihdoinkin johdonmukaisesti Euroopan unionin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, eli yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, joka myös todella ansaitsee tämän nimen.

Stenzel
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, Daytonin rauha tarvitsee valitettavasti edelleen sotilaallista varmistusta. Daskalakin mietintö strategiasta SFOR: in toimikauden jälkeisestä ajasta tulevasta kesäkuusta alkaen tulee siksi juuri oikeaan aikaan ennen Pohjois-Atlantin neuvoston päätöstä uudesta tilapäisestä toimintasuunnitelmasta, jonka NATOn ulkoministerit vahvistavat toukokuussa 1998. Rauhan - ehkäpä olisi parempi puhua ei-sotatilan - turvaamisen tulee yhä enemmän olla eurooppalaisten vastuulla. Vaatimus siitä, että Länsi-Euroopan unionin tulisi organisoida sotilaallisia toimia NATOn johtaman SFOR-joukkoja seuraavan operaation puitteissa, johon myös Itävalta ottaisi jälleen osaa, olisi vastaava merkki eurooppalaisesta turvallisuuspolitiikasta Balkanilla.
Valitettavasti Bosnian jälleenrakentaminen jättää paljon toivomisen varaa. Ei siksi, että Euroopan unioni olisi antanut liian vähän rahaa käyttöön - päinvastoin, unioni on kuluneen vuoden 408 miljoonalla eculla suurin rahanantaja - vaan siksi, että näitä varoja, kuten Schwaigerin mietintö tuo esiin, ei hallita ja käytetä paikan päällä vastaavasti. Korkeampi toimeenpanoviranomainen, jolla on vastaava päätäntävalta voisi ja hänen tulisi parantaa tilannetta. Bosnia ja Hertsegovina oli ja on ensimmäinen esimerkki EU: n vaikutuksesta tällä alueella. Vaikutuksen tulisi olla suurempi, erityisesti, kun otetaan huomioon uusi Kosovon kriisi.

Pack
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat, molemmat tänään käsittelemämme mietinnöt ovat tiiviisti yhteydessä toisiinsa, ja jokainen, joka kuten minä ja muut, on seurannut tapahtumia täällä paikan päällä jo vuosien ajan, toteaa, että ilman SFOR-sotilaiden läsnäoloa siviilipuolen rauhanprosessilla ei ole mitään mahdollisuutta. Suosittelisin, että kollega Ephremidis menisi käymään Sarajevossa ja sen ympäristössä; sen jälkeen hän tulisi takaisin ja oivaltaisi asian samalla tavalla. Hänellä ei voisi olla mitään muuta tietoa. Mutta jos ei halua nähdä, seuraa aina vanhaa päämäärää.
Sotilaat estävät avoimet vihamielisyydet, he auttavat toisinaan sotarikollisten löytämisessä, he tukevat kirjaimellisesti omin käsin jällenrakentamista, esim. sillanrakennusta. He ovat - ainakin saksalais-ranskalainen prikaati - myös aktiivisesti mukana pakolaisten palauttamisessa, koska he keräävät paikkakunnasta toiseen järjestelmällisesti tietoja, jotka ovat välttämättömiä edellytyksiä paluulle, ja he vievät tiedot eteenpäin vastaaville saksalaisille viranomaisille. Jotta meidän taloudellinen apumme voisi virrata ja jotta jälleenrakennus voisi todella alkaa, me tarvitsemme toista välinettä kuin PHARE-ohjelmaa, jonka toteuttamiselta vastaanottajapuoli odottaa sellaisia rakenteita, joita ei vielä ole olemassa ja joita ei vielä pitkään aikaan tule olemaan. Kuvitellaanpa, että Marshall-suunnitelman olisi pitänyt toimia toisen maailmansodan jälkeen näissä oloissa. Me odottaisimme vielä tänään sen siunauksellisia vaikutuksia.
Komissio on jumalan kiitos valmis noudattamaan Bosniassa olleen valtuuskunnan mielipiteitä, joten lopultakin rahallinen apu saavuttaa päämääränsä. Neuvosto on osasyynä tähänastiseen asioiden huonoon hoitoon itsekkäiden, kansallisten syiden takia, mutta on siirtänyt vastuun melkein yksinomaan komissiolle. Neuvoston on Euroopan uskottavuuden takia lopulta hyväksyttävä Schwaigerin ehdotukset. Me tarvitsemme todella vastuullisen Euroopan valtuutetun paikan päälle, sillä muuten menetämme viimeisenkin rippeen uskottavuudesta, vaikuttavuudesta ja kunnioituksesta amerikkalaisille!

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Metaanipäästöt
Puhemies
Esityslistalla on Marset Camposin laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A4-0120/98) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Toimintatapaa käsittelevä asiakirja metaanipäästöjen vähentämisestä (KOM(96)0557 - C4-0001/97).

Marset Campos
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa herra komissaari, komission aloite metaanipäästöjen vähentämiseksi Euroopan tasolla on periaatteessa asianmukainen ja myönteinen. Toisaalta se on kuitenkin hiukan myöhässä tehtyihin sitoumuksiin ja meidän Maastrichtissa ja Amsterdamissa ilmaisemaan kannatukseemme nähden ohjata yhteiskuntaamme kohti kestävää mallia. Toisaalta se on riittämätön, mitä tulee tilanteen yksityiskohtaisiin perustutkimuksiin Euroopan alueella, joiden pohjalta voidaan tehdä yleisiä ja konkreettisia todellisuuteen pohjautuvia ehdotuksia. Lopuksi - ja juuri sanotun perusteella - aloitteen suuntaviivat ehdotusten toteuttamiselle ovat puutteellisia.
Me ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa hyväksyimme tämän mietinnön tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan sekä maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan erittäin myönteisellä tuella. Aloite on mielestämme asianmukainen ja myönteinen, koska metaani on hiilidioksidin jälkeen merkittävin kaasu kasvihuoneilmiöön johtavassa prosessissa ja sen vaikutus tässä mielessä on 62 kertaa suurempi kuin hiilidioksidin; lisäksi, koska se osallistuu otsonikerroksen muodostumiseen vaikuttamalla hydroksyyliradikaalien pitoisuuksiin; koska sen osuus päästöistä kasvaa vuosittain prosentilla - noin 500 teragrammaa vuodessa - ja koska sen vähentämiseksi on tehokkainta käyttää kahta keinoa, joko päästöjen pienentämistä tai kaasun polttamista, koska sen keskimääräinen viipymäaika on - suhteellisen lyhyt - 8-17 vuotta.
Tämä aloite tulee hiukan myöhässä, sillä muut teollisuusmaat - kuten Yhdysvallat, Australia, Kanada ja muut - ovat ottaneet tehokkaasti käyttöön yleisiä strategioita metaanikaasupäästöjen vähentämiseksi.
Kaikesta huolimatta aloite on mielestämme riittämätön myös siksi, että meillä ei ole käytettävissämme yksityiskohtaista tästä aiheesta Euroopassa tehtyä tutkimusta - aloite on tehty kansallisten tutkimusten eikä erityistutkimuksen pohjalta - ja sen sisältämät ehdotukset ovat puutteellisia. Tarkastelkaamme niistä muutamia.
Ehdotukset ovat yleisesti ottaen asianmukaisia, koska niissä otetaan huomioon ne sitoumukset, jotka on tehty YK: n ilmastomuutosta koskevan puitesopimuksen, Kioton konferenssin ja viidennen ympäristöasioita koskevan toimintaohjelman " Kohti kestävää kehitystä" määräysten yhteydessä; vuoden 1994 ympäristöasiain neuvoston, sekä tämän neuvoston tilapäisen työryhmän päätelmissä, jotka ovat Berliinin mandaatin mukaisia. Tähän pitäisi kuitenkin lisätä vielä muutamia tärkeitä näkökohtia:
Ensimmäiseksi on esitettävä kiireellisesti kunnianhimoisia lainsäädännöllisiä, taloudellisia ja sosiaalisia suosituksia.
Toiseksi mielestämme on soveliasta perustaa eurooppalainen ilmastokeskus koordinoimaan kaikkia toimia, myös tässä ehdotettuja.
Kolmanneksi mielestämme on paikallaan sallia pääsy kaasuputkiin merkittävimmistä metaanin lähteistä, jotka mainitaan tässä yhteydessä.
Neljänneksi olisi sopivaa sisällyttää ehdotukseen kolme konkreettista kysymystä: maatalousalalla olisi tutkittava tarkkaan Euroopan riisinviljelmiä; myös karjankasvatusta pitäisi käsitellä totuudenmukaisemmin, ettei meidän karjankasvatuksellemme koituisi vahinkoa sitä muihin verrattaessa; tämä edellyttäisi myös YMP: n tarkempaa tutkimista ilmastoon vaikuttavat tekijät huomioon ottaen. Kaatopaikkojen osalta ehdotus pitäisi sisällyttää euroopan energiapolitiikkaan. Mitä energiankulutukseen tulee, pitäisi kaikenlaisten kaasuputkien sekä hiilikaivosten vuotojen valvontaa parantaa.
On syytä mainita lyhyesti myös eräs toinen näkökohta. Se liittyy tutkimuksen parantamiseen, koska mielestämme me olemme aikataulusta myöhässä nimenomaan tähän metaanipäästöjen valvontaan liittyvien välineiden ja materiaalin toimittamisessa kasvaville markkinoille.
On myös annettava taloudellista tukea, verovapaus ja monenlaisia lisäetuja niille yrityksille, jotka vähentävät metaanipäästöjä kolmansissa maissa.
Lopuksi olisi tarpeen lisätä myös väestön tietoisuutta näistä asioista, jotta se voisi osallistua yhteistyöhön aktiivisesti ja ettei siltä evättäisi kaikkia laillisia keinoja.

Linkohr
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin ensiksi kiittää herra Marset Camposia todella erinomaisesta mietinnöstä sekä suosituksista, joita hän on esittänyt parlamentille. Haluan myös kehua komissiota, sillä komission meille antama tiedonanto on erinomainen ja hyvä apu keskusteluun. Kolmanneksi, mikäli sallitte, haluan pyytää anteeksi virkaveljeni Ulrich Stockmannin puolesta, joka on valmistellut tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan lausunnon. Minä puhun hänen puolestaan. Hän joutui valitettavasti leikkaukseen eikä voi olla tänään paikalla.
Itse asiaan: mieleeni tulee ensimmäiseksi, että elämme suurten yllätysten aikaa, sillä kuka olisi kymmenen tai kaksikymmentä vuotta sitten ajatellut, että niin arkipäiväinen molekyyli kuin metaani on Euroopan parlamentin iltaistunnon aihe? Se saa minut mietteliääksi, sillä voisi olla täysin mahdollista, että tulevaisuudessa pidämme myös muita arkipäiväisiä asioita elintärkeinä.
Tutkimuksen tehtävänähän on löytää asioita, joita emme tunne. Me tulemme tulevaisuudessa mahdollisesti myös tekemään monia epämiellyttäviä löytöjä, jotka pakottavat miettimään.
Toiseksi haluaisin huomauttaa, kun jo mainitsin tutkimuksen, että meidän tulisi myös harrastaa tutkimusta, ei ainoastaan ongelmien ratkaisemisen pakosta, niin tärkeää kuin se onkin, vaan siksi, että löytäisimme uutta, ennestään tuntematonta. Tämä on jotain tuntematonta, mitä me tosiaan olemme löytäneet. Ongelma, jonka edessä tässä yhteydessä olemme, on se, että metaani tuottaa, kuten muutkin ilmastokaasut, maailmanlaajuisia vaikutuksia, mutta meillä ei taas ole maailmanlaajuista päätöskeskusta. Siksi olen erityisen kiitollinen siitä, että eurooppalaisen tai ehkäpä vielä paremmin kansainvälisen ilmastokeskuksen ajatusta on nyt pohdittu. Tiedän, että sellainen herättää aluksi pelkoa uudesta byrokratiasta. Kysyn kuitenkin, missä paikassa maailmaa, jossa ei ole oikeaa keskusta päätöksentekoon, voidaan tehdä maailmanlaajuisia johtamistoimia, jollei niissä laitoksissa, jotka perustamme? Meidän on tehtävä mittaukset. Meidän on luotava maailmanlaajuinen selonteko, meidän on keskusteltava parlamenteissa ja hallituksissa ja meidän täytyy toimia myös maailmanlaajuisesti.
Samanaikaisesti, ja tämä on tilanteen paradoksi, me emme ole tekemisissä ainoastaan maailmanlaajuisen vaan hajautetunkin aiheen kanssa, koska ne lähteet, joista metaani tulee, ovat hyvin hajautetusti ympäri maailmaa. Herra Marset Camposhan on viitannutkin jo siihen, mitkä nämä lähteet ovat. Samanaikaisesti me tarvitsemme hajautettuja toimia, valistusta, ihmisten koulutusta, joka liittyy suoraan tai epäsuoraan antropogeeniseen metaanin tuottoon.
On olemassa lukuisia esimerkkejä, jotka mainitaan myös komission tiedonannossa. Mieleeni tulee kuitenkin kysymys, miten nämä esimerkit voidaan toteuttaa? Mikä on se motiivi, jonka takia ihmiset tekevät kyseisen toimen, tai minkä takia he investoivat rahaa kyseisiin toimiin? Kaikkihan eivät lue komission tiedonantoja. Kaikkihan eivät lue Euroopan parlamentin päätöksiä, ja vaikka kaikki lukisivatkin, en ole kuitenkaan varma, onko se riittävä syy henkilökohtaiseen motivaation. Mikä liikuttaa ihmisiä? On oltava myös materiaalinen syy tehdä kyseisiä toimia.
Tämä johdattaa meidät seuraavaan kysymykseen: miten kyseiset toimet rahoitetaan? Mikä on henkilökohtainen hyöty siitä, että maataloudessa, jätteidenkäsittelylaitoksissa ja muualla menetellään toisin kuin tähän asti on pitänyt menetellä. Haluaisin, että asetamme tulevaisuuden ilmastokeskustelun painopisteen siihen. Miten meidän antamiamme hyviä neuvoja ja analyysejä voidaan tosiasiassa soveltaa? Tämä on oikeastaan keskeinen kysymys, johon emme tähän mennessä ole periaatteessa antaneet vastausta. Me sanomme aina, että komission on tehtävä meille ehdotus ja että komissiolla on oikeus tehdä ehdotuksia. Se on hieno oikeus, mutta toisinaan myös epämiellyttävä velvollisuus, koska aina ole heti käytettävissä vastauksia.
Toivomme kuitenkin, että komissio ei tekisi meille tulevaisuudessa ehdotuksia vain voisi-pitäisi-moton mukaan, vaan meidän täytyy-moton mukaan, ja komission on myös esitettävä rahoitustapa. Tämä olisi minun pyyntöni komissiolle. Se tulee ilmi päätöksestä. Kiitän teitä siitä, että olette kuunnelleet minua.

Jackson
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin onnitella esittelijää hänen mietinnöstään ja kiittää häntä hänen sen eteen tekemästään työstä. Ryhmäni suhtautuu myönteisesti mietintöön, joskin suhtaudumme varauksellisesti muutamaan kohtaan, erityisesti suositukseen eurooppalaisesta ilmastokeskuksesta ja 5 kohtaan. En usko, että tulemme tukemaan sitä. Me emme näe mitään syytä erillisen keskuksen perustamiseen enkä usko, että komissiokaan näkee, joskin olemme huomanneet että rouva Bjerregaard ei kunnioita meitä läsnäolollaan tänä iltana.
Ympäristön pääasialliset metaanin päästölähteet ovat mietinnön ja komission määritelmän mukaan karja ja kaatopaikat. Toivotan herra Flynnille menestystä Agenda 2000 -asiakirjan mukaisissa pyrkimyksissä, jotka ovat minun nähdäkseni ainoa tapa, jolla voimme lopulta vähentää karjan metaanipäästöjä. Haluan keskittyä hyvin lyhyesti tähän jätekysymykseen. Asiakirjassa painotetaan mahdollisuutta vähentää metaanin määrää huomattavasti. Toivon, että se, kuka tämän on komissiossa kirjoittanut, olisi keskustellut sen henkilön kanssa, joka laati kaatopaikkoja koskevaa direktiiviä.
Kun tämä seikka otettiin esille ympäristövaliokunnassa, minun ollessani esittelijänä monet komission virkamiehet kertoivat, että on käytännössä mahdotonta vähentää metaanipäästöjä 90 %: lla tai jopa 100 %: lla energian talteenottojärjestelmien tai polttamisen avulla. Polttamalla saataisiin ehkä hyvin suuri määrä metaania kerättyä talteen, mutta millään muulla tavalla ei heidän mukaansa päästä yli 70 %: iin. He olivat erittäin pessimistisiä. Luen nyt komission asiakirjaa - englanninkielisen tekstin sivuja 12 ja 13 - " Kaatopaikkojen metaanipäästöjen vähentämiseksi on olemassa useita vaihtoehtoja, joista jotkut vähentävät päästöjä jopa 90 %." Komissio kielsi tämän ympäristövaliokunnassa useita kertoja, mikä on mielestäni hyvin valitettavaa.
Seuraavaksi meillä on kaksi yhteisön välikappaletta, jotka taistelevat toisiaan vastaan. Kaatopaikkoja käsittelevällä direktiivillä metaanin talteenottojärjestelmiin sijoittaminen tehdään hyvin epätaloudelliseksi kaatopaikkojen hoitajille, sillä komission oma välikappale vaatii heitä laittamaan vähemmän helposti biologisesti hajoavaa jätettä kaatopaikalle kasvavassa määrin vuoteen 2010 asti. Siitä syytä komission ehdotus sotii tässä toimintasuunnitelmassa asetettuja tavoitteita vastaan. Pahoittelen sitä enkä usko, että herra Flynnillä on mitään hyvin rakentavaa sanottavaa asiasta, mutta ajattelin tuoda sen julki.

Flynn
Haluaisin kiittää herra Marset Camposia ja kaikkia, jotka osallistuivat keskusteluun.
Komission tiedonannon tarkoitus on tutkia ilmakehän metaanipäästöihin liittyviä ongelmia sekä tunnistaa pääasialliset päästölähteet ja nielut, tarkastella muutamia edullisia keinoja näiden päästöjen vähentämiseksi ja tarjota muutamaa vaihtoehtoa, joita voitaisiin käyttää yhteisön kasvihuonekaasujen vähentämiseen tähtäävässä toimintasuunnitelmassa.
Vaihtoehdot keskittyvät kolmeen sektoriin: maanviljelyyn, jätteisiin ja energiaan. Tiedonannossa annetaan myös ensimmäinen ratkaisu asiaan. Kun ajatellaan Kioton sopimusta, joka tähtää kuuden kasvihuonekaasun, metaani mukaan lukien, vähentämiseen 8 %: lla vuosiin 2008-2012 mennessä, on tarpeen tutkia lisää sitä, miten metaanipäästöjen vähentäminen voi vaikuttaa yhteisön kokonaistavoitteeseen.
Herra Marset Camposin mietinnöstä ja sitä täydentävästä päätöslauselmaesityksestä käy ilmi, että hän on täysin sopusoinnussa komission tiedonannossa esille tuotujen huolenaiheiden kanssa. Lisäksi tätä tiedonantoa koskevaa keskustelua ei voitaisi käydä sopivammalla hetkellä, sillä Kioton pöytäkirjan pohjalta solmitun sopimuksen jälkeen komissio on hyvin aktiivisesti tutkinut sitä, kuinka se voi parhaiten toteuttaa päästöjen vähentämisestä antamiaan sitoumuksia. Metaanipäästöjen vähentäminen on varmasti tärkeä näkökohta yhteisön Kiotoa seuraavassa toimintasuunnitelmassa, sillä metaani on toisiksi tärkein kasvihuonekaasu.
Metaani on siis toiseksi tärkein kasvihuonekaasu CO2 : n jälkeen. Kun otetaan huomioon, että ihmisten toiminta aiheuttaa suurimman osan metaanipäästöistä, on tärkeää, että näitä päästöjä rajoitetaan ja vähennetään. Kaikki keskusteluun osallistuneet ovat tuoneet hyvin vahvasti julki tuon seikan.
Vuonna 1990 maatalous aiheutti 45 %, jätteet 32 % ja energia 23 % Euroopan unionin metaanipäästöistä. Tiedonannon laskelmista käy ilmi, että vuoteen 2010 mennessä 15 %: n vähennys vuoden 1990 lukuihin verrattuna on mahdollinen toteuttaa nykyisten politiikkojen pohjalta. Kuitenkin noin 40 %: n vähennys tai sitä suurempi vähennys arvioidaan teknisesti suurimmaksi mahdolliseksi vähennykseksi olettaen, että politiikkaa muutetaan merkittävästi. Komissio voi siten hyvin pitkälti yhtyä teidän, herra Marset Campos, mietinnössänne esittämiin mielipiteisiin metaanipäästöjen vähentämisestä.
Haluaisin ottaa esille muutaman erityisen kohdan itse päätöslauselmaesityksestä. 2 kohdasta: komissio on tehnyt lisätutkimuksia, joiden tarkoitus oli saada lisää yksityiskohtaista tietoa metaanipäästöistä. Erityisesti metaanihydraateista voin tiedottaa teille, että tutkimuksen pääjohtajalla on meneillään projekti tästä nimenomaisesta aiheesta. Tämä on hyvin iloinen uutinen teille.
3 kohdasta: komissio laatii parhaillaan toimintasuunnitelmaa täyttääkseen Kiotossa antamansa sitoumuksen siitä, että se vähentää kuuden kasvihuonekaasun päästöjään 8 %: lla vuosiin 2008-2012 mennessä vuoden 1990 tasoon verrattuna. Herra Linkohr haluaa hyvin kernaasti tuollaisen mittauksen toteutuvan. Se on tavoitteemme. Metaanipäästöjen vähentämisen laajuus on tärkeä näkökohta tässä toimintasuunnitelmassa. Se on seikka, jonka tuotte esille.
5 kohdasta: komissio ottaa huomioon parlamentin toiveen siitä, että eurooppalainen ilmastokeskus olisi tapa koordinoida julkista ja yksityistä ilmastonsuojelua. Panen merkille parlamentin kummallakin puolella vallitsevat mielipide-erot tästä nimenomaisesta suosituksesta. Se on kiinnostava ajatus. Sanon rouva Jacksonille, joka otti asian erittäin hyvin esille, että useita seuraamuksia on tutkittava lisää tältä osin.
9 kohdasta seuraavaa: komissio tunnustaa sen, että vanhojen kaasuputkien kaasuvuodot - asia, jonka esittelijä erityisesti otti esille - entisen Neuvostoliiton maissa ovat merkittävä metaanipäästöjen lähde. Jos Euroopan unionin varoja sijoitettaisiin näiden kaasuputkien korjaamiseen, siitä olisi varmasti hyötyä ympäristölle. Sellaisia toimia on harkittava yleisissä puitteissa, mitä tulee yleiseen tärkeysjärjestykseen ja käytettävissä olevan rahan määrään.
21 kohdasta: komissio yhtyy varmasti siihen näkökantaan, että laajempi yleinen tietoisuus on olennaista päästövähennyksien saavuttamiseksi. Näihin ponnisteluihin on ryhdyttävä paitsi yhteisön tasolla mutta myös kansallisella ja paikallisella tasolla, jotta se todella olisi tehokas.
Suhtaudun myönteisesti käytettyihin puheenvuoroihin. Joskaan kollegani rouva Bjerregaard ei ole täällä, hän voi olla varma siitä, että otan teidän esille nostamanne asiat puheeksi hänen kanssaan.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Verenluovuttajien soveltuvuus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Cabrolin laatima ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintö (A40112/98) ehdotuksesta neuvoston suositukseksi veren ja veriplasman luovuttajien soveltuvuudesta sekä luovutetun veren seulonnasta Euroopan yhteisössä (KOM(97)0605 - C4-0027/98-97/0315(CNS)).

Cabrol
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, tämä neuvoston suositus liittyy pääasiallisesti komission aikaisemman tiedonannon ensimmäiseen osaan, joka koski verensiirtojen turvallisuutta ja veriomavaraisuutta ja jonka esittelijä olin. Tässä ensimmäisessä osassa käsitellään pääasiallisesti verensiirtojen turvallisuutta ja aivan erityisesti tämän turvallisuuden kahta ensimmäistä edellytystä: luovuttajien valintaa ja kerätyn veren tutkimiseen soveltuvien testien tekemistä. Omavaraisuus mainitaan toissijaisesti kohdassa, jossa on kyse verinäytteiden määrästä.
Ensinnäkin, luovuttajien seulonnasta: neuvosto toivoo, että näille luovuttajille, joiden teko on kyllä jalomielinen - mitä on korostettava, koska pyydämme tarkistuksilla 14 ja 18 korvauksettoman verenluovutuksen periaatteen toimeenpanoa - mutta jolla on kuitenkin seuraamuksia sekä heille että mahdollisille tuleville vastaanottajille, annettaisiin mahdollisimman hyvin tietoa. Tätä tiedonantoa on kannustettava - se on tarkistuksiemme 1-5 tarkoitus - jotta mahdolliset luovuttajat ovat ymmärtäväisempiä ja tekevät paremmin yhteistyötä.
On myös tärkeää, jotta kontaminoidun luovutuksen antaja voitaisiin jäljittää, laatia rekisteri, jossa mainitaan luovutuskeskuksen nimi ja luovuttajan tarkaksi tunnistamiseksi tunnusnumero, joka takaa tietojen luottamuksellisuuden. Meistä näyttää olennaiselta, että kaikki nämä tiedot keskitettäisiin unionissa yhteen rekisteriin yhden tunnusnumeron mukaan, jotta luovutukset voitaisiin jäljittää tarkasti. Nämä ovat tarkistukset 8 ja 11.
Neuvosto ehdottaa luovuttajien soveltuvuuskriteerejä koskevan yksityiskohtaisen kyselylomakkeen käyttöönottoa, jotta luovutuksista ei aiheutuisi haitallisia vaikutuksia mahdollisen vastaanottajan terveydelle eikä luovuttajan omalle terveydelle. Tämä hyvin yksityiskohtainen kyselylomake vastaa Euroopan parlamentin aikaisemmassa tiedonannossaan verensiirtojen turvallisuudesta määrittelemiä kriteerejä. Meidän on syytä kiinnittää huomiomme kyselylomakkeen kolmeen kohtaan. Ensimmäinen koskee Euroopan unionin ulkopuolelle suuntautuviin matkoihin liittyviä vaaroja. On varmaa, että monet sairaudet ovat olemassa vain tietyissä maissa, eikä niitä voi saada kuin näissä maissa, esimerkiksi malaria. Olisi kuitenkin turha harjoittaa tältä osalta syrjintää ja sulkea pois jotkut kolmannet maat, kuten Pohjois-Amerikka, missä jotkut sairaudet ovat paikallisia. Alkuperäistä tekstiä korjataan tarkistuksessa 20 tähän suuntaan.
Toinen kohta koskee sukupuoliyhteyksiä. Sukupuoliyhteydessä on vaarana kaikkialla, aivan kaikkialla, missä tahansa maassa, jopa Euroopan unionissa, saada sukupuolitauteja. Tästä syystä suosittelemme äänestämistä neuvoston kyselylomakkeen kahta kohtaa vastaan, joissa mainitaan sukupuoliyhteydet. Ensimmäisessä tarkoitetaan Afrikkaa, sitä emme halua, ja toisessa muita kuin Afrikan maita, jota emme samasta syystä myöskään halua. Tällä poistolla mitätöitäisiin tarkistus 21.
Kolmas kohta koskee miesten homoseksuaalisia sukupuoliyhteyksiä. Niissä on aina erittäin suuri riski, koska peräsuolen puolustuskyky joitakin viruksia vastaan on paljon huonompi kuin muiden limakalvojen. Hylkäämme siis tarkistuksen 29, jossa vaara rajoitettaisiin koskemaan miesten homoseksuaalisia sukupuoliyhteyksiä riskiryhmien kanssa, aivan kuin muunlaiset homoseksuaaliset sukupuoliyhteydet eivät olisi vaarallisia. Toistan, että lääketieteelliseltä kannalta kaikissa miesten homoseksuaalisissa sukupuoliyhteyksissä on vaaransa, jotka ovat hyvin suuria. Luovuttajien hylkääminen näillä perusteilla voi olla tapaus- ja sairauskohtaisesti lopullista tai määräaikaista. Mutta ehdoton luottamuksellisuus on joka tapauksessa taattava luovuttajien oikeuksien kunnioittamiseksi ja väestön jalomielisyyden ylläpitämiseksi. Tähän pyritään tarkistuksella 10.
Luovutettu veri ja plasma on tutkittava täydellisesti ja tarkasti ja olisi oltava jatkuvasti selvillä uusista merkkiaineista ja niiden arvosta. Tähän pyritään tarkistuksilla 7, 9 ja 13. Mutta nämä tutkimukset eivät osoittaudu positiivisiksi kontaminoidussa luovuttajassa kuin vasta tietyn ajan kuluttua, jonka aikana luovuttaja valmistaa vasta-aineita ja jonka aikana vasta-aineita ei vielä ole tarpeeksi, jotta ne paljastuisivat tutkimuksessa. Kyselylomake onkin ainoa keino poistaa riskiryhmään kuuluvat luovuttajat tämän ajanjakson aikana. Neuvosto antaa lopuksi suosituksia luovuttajalta kerättävän veren määrästä ja luovuttamistiheydestä. Meistä vaikuttaa siltä, että neuvoston suosittelemat standardit ovat hiukan liian korkeat ja suosittelemme ennemminkin Euroopan neuvoston standardeja. Nämä ovat tarkistukset 24 ja 25.
Lopuksi, rouva puhemies, herra komissaari, hyvät kollegat, suosittelemme muotoilemiemme tärkeiden varauksien ohella äänestämistä tästä suosituksesta ja tarkistuksistamme. Teksti myötävaikuttaa epäilemättä osaltaan verensiirtojen suurempaan turvallisuuteen, joka ei ole täydellistä, mutta jonka avulla Euroopan unionin verensiirtoa tarvitsevat potilaat voivat pelastua.

Whitehead
Arvoisa rouva puhemies, tuen herra Cabrolia ja suhtaudun todella kunnioittavasti hänen laajaan asiantuntemukseensa, tietämykseensä ja myötätuntoonsa, joilla hän on aina käsitellyt tätä aihetta.
Puhun Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän varjoesittelijän herra Needlen puolesta, sillä hän ei voi olla läsnä, koska Air France -lentoyhtiö on parhaansa mukaan yrittänyt tehdä tästä parlamentista varjoparlamenttia tällä viikolla.
Kaikki täällä haluavat nähdä tämän neuvoston suosituksen etenevän nopeasti. Oma ryhmäni on huolestunut siitä, että käsiteltävänämme oleva ehdotus ei ole velvoittava. Odotamme 30. huhtikuuta pidettävää terveysasiain ministerien neuvoston kokousta. Tarkistuksessa 17 pyydämme jäsenvaltioita työskentelemään yhdessä toistensa ja komission kanssa saadaksemme sitovan lainsäädännön vuoden loppuun mennessä ja viimeistään vuonna 1999.
Komissaari on tietoinen kotimaassani ja luultavasti hänenkin kotimaassaan esiintyvästä huolesta siitä, että Creutzfeldt-Jakobin taudin uusi variantti aiheuttaa tartuntariskin verivalmisteille, joskin riski on pieni. Olemme todella sitä mieltä, että koko Euroopan unionissa pitäisi olla verivalmisteita ja niiden turvallisuutta koskeva turvallisuus- ja käytäntökenttä. Minä ja ryhmäni olemme sitä mieltä, että joskin luovuttajien valitsemisen ja luovutettujen erien tutkimisen korostaminen on kohtalaisen riittävää - ja herra Cabrol on luonnostellut tätä huomautuksissaan - meidän on silti tutkittava tarkkaan verensiirtojen vastaanottajien tarkkailua. Meidän on oltava varmoja siitä, että koko yhteisössä on käytössä samat toimet, samat palvelupisteet ovat käytettävissä ja tietoja harkitaan järkevästi ja niitä arvioidaan ja jaetaan.
Yksi ryhmääni syvästi huolestuttava asia on kysymys vapaaehtoisesta verenluovutuksesta, ja tässä asiassa olen samaa mieltä herra Cabrolin kanssa. Minusta on väärin, että laatisimme täällä lainsäädäntöä sillä perusteella, että vapaaehtoisen verenluovutuksen ja korvattavan verenluovutuksen välillä ei ole merkittävää eroa. Meillä on ehkä yhtenäismarkkinat, mutta ei verimarkkinoita: veren osalta olemme yhteisö. Me olemme veriveljiä ja verisisaria sanan varsinaisessa merkityksessä.
Eniten elämääni vaikuttanut kirja on professori Richard Titmuksen kirja nimeltä " The Gift Relationship" , jossa esitetään, missä määrin epäitsekkyyden periaate liittyy verenluovutukseen. Meidän ei pitäisi tämän lainsäädännön aikana tehdä mitään sellaista, joka vaikeuttaisi tämän kaikkein arvokkaimman lahjan antamista. Meidän ei kuitenkaan myöskään pitäisi tehdä mitään sellaista, mikä vaikeuttaisi niiden ihmisten jäljittämistä, jotka jostain syystä saattaisivat levittää tauteja ja vaarantaa muita ihmisiä. Me tuemme täysin herra Cabrolin tekemiä tarkistuksia 1, 3 ja 18 ja niitä ryhmäni tekemiä tarkistuksia, jotka liittyvät vapaaehtoiseen verenluovutukseen.
Lopuksi vielä viimeinen sana tarkistuksesta 29: meidän on tehtävä ero miesten välisten epäturvallisten sukupuolisuhteiden ja muiden miesten välisten sukupuolisuhteiden välille. On olemassa monia epäturvallisia sukupuolisuhteita eri sukupuolta olevien ihmisten välillä kuten miestenkin välillä emmekä me saa leimata koko homoyhteisöä sanoillamme tänä iltana.

Valverde López
Arvoisa rouva puhemies, luulen, että me kaikki olemme samaa mieltä siitä, että tällä ehdotuksella pyritään luomaan yhteisön strategia, jolla vahvistettaisiin luottamusta verensiirtoketjun turvallisuuteen. Tämä ei ole uusi ehdotus, sillä meillä on jo loistava direktiivi vuodelta 1989, jolla on parannettu veriplasmasta valmistettujen lääkkeiden laatua, turvallisuutta ja tehokkuutta. Toisaalta ei pidä unohtaa sitä, että myös sopimus Euroopan lääkeluettelosta sekä sen yhteydessä julkaistu loistava tekninen monografia on ratifioitu. Sen vuoksi tämä ehdotus on lisäys siihen prosessiin, jolla lisätään koko ketjun turvallisuutta; tämän vuoksi annamme kaiken tukemme mietinnölle, jonka laatimisessa professori Cabrol on käyttänyt parasta ammattitaitoaan ja ammatillista arvovaltaansa. Siitä huolimatta ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa on hyväksytty joitakin tarkistuksia, joihin haluan kiinnittää Euroopan komission huomion, sillä jos ne hyväksytään, ne todellakin vääristävät ehdotusta ja jo voimassa olevaa yhteisön oikeutta.
Puhun ensimmäiseksi viittauksesta Euroopan neuvoston suositukseen. Kyse ei ole siitä, että en olisi siitä samaa mieltä, mutta tuomioistuimen hyväksymän opin mukaan ei pidä viitaa kahteen lähteeseen, koska ne perustuvat kahteen eri oikeusjärjestelmään ja sen vuoksi heikentäisimme oikeusturvaa.
Toiseksi tarkistuksessa 14 viitataan oikeudellisen periaatteen luomiseen, jonka mukaan veren tai veriplasman luovuttamisen on oltava vapaaehtoista ja korvauksetonta. Oikeudellisesta periaatteesta puhuminen tuntuu minusta kuitenkin todelliselta typeryydeltä. Poliittisena tavoitteena voidaan pyrkiä kohti omavaraisuutta, mutta oikeudellisen periaatteen luomista, jos tiedämme, mistä puhumme, ei voida hyväksyä. Olisi ehkä tarpeen selventää täällä parlamentissa sitä, että kaikki yhteisön toimielimet kannattavat kaikkien unionin politiikkojen suuntaamista täystyöllisyyteen, mutta täystyöllisyyden oikeudellisen periaatteen luominen Euroopan unioniin olisi todellista typeryyttä, vaikka me kaikki toivommekin pääsevämme tähän tavoitteeseen. Eettisten politiikan suuntaviivojen sekoittaminen oikeudelliseen periaatteeseen on sellainen oikeudellinen erehdys, jota ei pitäisi tehdä missään tämän parlamentin mietinnössä. Kiinnitän Euroopan komission huomion tähän, jotta se toimisi eräänlaisena suodattimena, vaikka täällä ehdotetaankin tätä, tekisi järkevää työtä - kuten Euroopan komissiolla on tapana tehdä - ja poistaisi tämän viittauksen.
Myöskään sitä ei voida hyväksyä, että samoja periaatteita ja vaatimuksia yritetään soveltaa perustuotteisiin ja niistä peräisin oleviin tuotteisiin. Tässä ei tarvittaisi esimerkkiä, mutta todellisuudessa perustuotteita käsitellään tietyllä tavalla, ja niistä peräisin olevia tuotteita täysin eri tavalla. Luotan myös Euroopan komission arvostelukykyyn, jotta ympäristöasioita käsittelevän valiokunnan esittelemiä tarkistuksia korjattaisiin riittävästi, ettei niitä otettaisi huomioon, ja näin alkuperäisestä ehdotuksesta tulisi paljon parempi myös alkuperäisten professori Cabrolin ehdottamien tarkistusten kanssa.

Kestelijn-Sierens
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, arvoisa komissaari, luovutetun veren turvallisuus on elintärkeä asia. Sen vuoksi liberaaliryhmä kannattaa esittelijän pyyntöä siitä, että ensi vuoden loppuun mennessä pitäisi saada aikaan verituotteita, luovutettua verta ja veriplasmaa koskeva sitova lainsäädäntö. Haluan viitata puolueryhmäni nimissä ja kollegani Eisman, joka ei voi olla täällä nyt paikalla, nimissä seuraaviin kohtiin. Ensiksi haluan painottaa sitä, että verenluovutuksen täytyy tapahtua vapaaehtoisesti ja korvauksetta. On erittäin tärkeää, että ihmiskehoon puuttumisen tapauksessa jäsenvaltiot noudattavat Maailman terveysjärjestön suosituksia maksuttomuudesta, vapaehtoisuudesta ja nimettömyydestä. Tätä asiaa ei ole mainittu riittävästi suositusluonnoksessa, joten me kannatamme täysin tarkistuksia 14 ja 18, joissa mennään syvemmälle tässä asiassa.
Lisäksi katsomme, että terveyssyistä olisi tärkeää, että yhdellä kerralla luovutettavan veren enimmäismäärä palautettaisiin 800 millilitrasta 650 millilitraan.
Emme kannata sitä, että ihmisiltä kiellettäisiin verenluovutus seksuaalisten taipumusten vuoksi. Meistä on oleellisen tärkeää, että kaikki mahdolliset luovuttajat olisivat täysin tietoisia siitä, että luovutettu veri ja veriplasma voivat tartuttaa sairauksia. Olisi kuitenkin kyse syrjinnästä, jos kaikki homoseksuaalit suljettaisiin etukäteen pois luovuttajien joukosta. Homoseksuaalit ovat riskitekijä vain silloin, jos he harrastavat suojaamatonta seksiä. Pyydän teitä kannattamaan liberaalien esittämää tarkistusta 29 ja vastaavasti sitä, että tuota liitteessä viisi mainittua ryhmää ei suljettaisi pois.

Marset Campos
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa herra komissaari, meidän ryhmämme kannattaa ehdottomasti professori Cabrolin mietintöä, joka käsittelee neuvoston ehdotusta verenluovuttajien soveltuvuudesta. Myös ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan esittämät tarkistukset ovat mielestämme asianmukaisia.
Haluamme korostaa kolmea kysymystä, joista on esitetty riittävästi kommentteja: luotettavuus ja luovuttajien kunnioittaminen ilman minkäänlaista leimaamista; eurooppalaisen tunnistuspalvelun tarpeellisuus - joka ollaan mainittu jo muissa epidemiologiaa koskevissa mietinnöissä - ja ryhtyminen tarvittaviin toimenpiteisiin tautien siirtymisen tai uusien riskien välttämiseksi.
Kaikesta huolimatta on myös muita näkökohtia joita haluaisimme korostaa: toisaalta se, että kerralla luovutettava määrä olisi aina sama painosta riippumatta, sillä veren määrä ja ruumiin massa ovat kaksi eri asiaa; eikä niiden välillä ole suoraa yhteyttä. Toiseksi meistä on erittäin tärkeää, että luovutus on vapaaehtoista, sillä on muistettava, että aidsin leviäminen alkoi Pohjois-Amerikassa Haitilta peräisin olevan veren kaupallisen väärinkäytön seurauksena.

Pradier
Arvoisa rouva puhemies, veren ja verivalmisteiden käyttöön liittyvän vaaran osalta yhden ainoan vaatimuksen on ohjattava kaikkia toimiamme ja suhtautumistapojamme: sairaiden ja loukkaantuneiden turvallisuus. Se perustuu kahteen tekijään, verensiirron tekevän lääkärin asiantuntevuuteen ja siirrettyjen valmisteiden laatuun.
Kevyt suhtautumistapa asiaan tai tyytyminen likimääräisyyteen on rikollinen asenne, joka on jo aiheuttanut kymmeniä ja kymmeniä kuolemia, eikä ainoastaan Ranskassa, ettäs tiedätte.
Minusta näyttää kuitenkin, että komission meille ehdottamassa tekstissä on erittäin järkevien vaatimuksien ohella valtavia typeryyksiä, joiden osalta ihmettelen, että ne ovat tähän asti voineet jäädä huomaamatta. Se, että sukupuoliyhteyksiä Pretoriassa pidetään vaarallisempina kuin Bangkokissa saa minut todella hämmästymään. On toisaalta hiukan naurettavaa jättää mainitsematta, ovatko sukupuoliyhteydet suojattuja vaiko eivät, kun miesten homoseksuaalisuus torjutaan kokonaisuutena, tapauksia erittelemättä, kun on kyse veren luovuttamisesta.
Mielestäni on sitä vastoin sopimatonta näyttää pelästyneeltä, kun puhutaan mahdollisuudesta koota verensiirtokeskukset ketjuksi tai liittää ne keskusjärjestöön, koska jokaisessa maassamme kansalliset verensiirtokeskukset keräävät tietoja, jotka ovat täysin luottamuksellisia, joilla on oma täydellinen koodinsa ja jotka mahdollistavat jäljittämisen.
Rouva puhemies, saanen tässä yhteydessä vihdoin huomauttaa, että näiden tietojen keskittäminen eurooppalaisella tasolla vaikuttaa ainakin yhtä turvalliselta kuin kansallisellakin tasolla - sanon tämän arkailijoille erityisesti kotimaassani, jossa on päässyt kehittymään kaikkien tuntemia hengenvaarallisia poliittisia voimia.

Blokland
Arvoisa rouva puhemies, nykyinen terveydenhoito ei ole mahdollista ilman verenluovutusta. Sen avulla pelastetaan ihmishenkiä. Verensiirtoon sisältyy kuitenkin aina riskejä. Riskejä täytyy pyrkiä vähentämään mahdollisimman tehokkaasti, ja siihen tällä suosituksella pyritään. Tilanne Euroopassa on onneksi sellainen, että olemme luovutetun veren seulonnassa hyvin pitkällä. Euroopan neuvosto tehnyt asian hyväksi jo paljon merkittävää työtä. Tämän vuoksi viittaus Euroopan neuvoston suosituksiin on varmasti paikallaan. Siksi kannatan vahvasti tarkistusta yksi. Haluaisin kiinnittää huomiota vielä kahteen seikkaan. Mielestäni vapaaehtoisuutta täytyy pitää lähtökohtana verenluovutuksessa. Maksullinen verenluovutus ei oikeastaan ole mitään oikeaa luovuttamista, koska silloin odotetaan saatavan maksu tehdystä suorituksesta. Se olisi vain askel taaksepäin. Luovuttajan ja turvallisuuden kannalta ei ole toivottavaa, että verestä tai verituotteista maksetaan rahalla. Tällöin lisätään sitä riskiä, että luovuttajiksi tulee vähemmän turvallisia henkilöitä ja että lähimmäisten välinen solidaarisuus katoaa.
Toiseksi haluaisin selittää lyhyesti niitä tarkistuksia, joita olen itse esittänyt. Viittaan tarkistuksissani ISBT-128-järjestelmään, jolla tunnistetaan luovutettu veri. Lyhenne ISBT tulee sanoista International Society for Blood Transfusion . Se on tunnustettu tieteellinen järjestö verensiirtojen alalla. Mainittu järjestelmä perustuu siihen, että kaikille luovutuserille annetaan yhdenmukaisella tavalla tunnistuskoodi. Yhdysvallat, Kanada ja monet Euroopan maat ovat hyväksyneet järjestelmän. Olisi mahdollista valita tämä järjestelmä eurooppalaiseksi standardiksi.
Lopuksi haluaisin puhua turvallisuudesta. Mielestäni kysymyslista on tärkeä osa luovuttajien valintajärjestelmää. Kysymykset seksuaalikäyttäytymisestä saattavat vaikuttaa hieman sopimattomilta, mutta me kaikki tiedämme, että tietyt seksuaalikäyttäytymisen muodot ovat vaarallisempia kuin toiset. Jos annetut vastaukset pidetään kunnolla salassa, asian ei pitäisi olla mikään ongelma. Verensaajien turvallisuus on tässä tapauksessa tärkeämpää.
Lopuksi vielä kiitokset esittelijälle, professori Cabrolille. Mietintö on erittäin hyvä.

Flynn
Arvoisa rouva puhemies, pyydän teiltä suvaitsevaisuutta jo etukäteen, sillä toivoisin voivani käyttää hieman odotettua pidemmän ajan, sillä haluan käsitellä useita näistä tarkistuksista, jotka ovat erittäin tärkeitä yhteisön verenluovuttamisen ja veren turvallisuuden kannalta.
Parlamentti on ilmaissut huolensa useissa veren ja verivalmisteiden turvallisuutta ja yhteisön omavaraisuuden saavuttamista käsittelevissä mietinnöissä ja päätöslauselmissa, ja komissio suhtautuu myönteisesti valiokunnan mietintöön tänä iltana. Parlamentti on huomauttanut, että suositus on johdonmukainen jatko komission tiedonannolle veren turvallisuudesta ja omavaraisuudesta. Se huomautti aivan oikein, että vain kahta ensimmäistä tointa eli luovuttajien soveltuvuutta ja luovutetun veren seulontaa on käsitelty. Nämä ovat kaksi aivan ensimmäistä vaihetta verensiirtoketjussa. Komission mielestä on järkevää keskittyä niihin ensin. Voin kuitenkin vakuuttaa arvoisille jäsenille, että muihin tunnistettuihin veristrategian kehittämiseen liittyviin toimiin on jo ryhdytty.
Haluan kiittää herra Cabrolia hänen osuudestaan ja myös niitä muita, jotka ovat osallistuneet keskusteluun tänä iltana.
Mitä tulee parlamentin ehdottamiin tarkistuksiin, komissio on valmis hyväksymään täysin tarkistuksen 5, tarkistuksen 13 kohdan b ja tarkistuksen 23 ja hyväksymään osittain tarkistuksen 2 - jota on muokattava hiukan; tarkistuksen 9, jonka tarkoitus on hyväksyttävä, mutta johon on asetettava kerättäville parametreille yhteiset kriteerit, jotka ovat vertailukelpoisia koko yhteisön alueella; tarkistuksen 10, jonka sanamuodossa täytyy heijastua se, että nykyinen käytäntö on usein käytäntöön perustuvaa - eikä todisteisiin perustuvaa - ja pätevän tieteellisen näytön saavuttamiseksi on ponnisteltava; tarkistuksen 11: tässä tarkoituksen pitäisi olla se, että olisi yksi yhteinen koodaustapa, jolla olennaiset tiedot voidaan välittää kaikille jäsenvaltioille ja komissiolle eikä yksi kaikille yhteinen järjestelmä; osan tarkistuksesta 15: siinäkin muotoilun pitäisi heijastaa sitä, että joskin riski on yhä teoreettinen, asianmukaisiin toimiin on ryhdyttävä, jotta voidaan minimoida kaikki riskit Creutzfeldt-Jakobin taudin uuden variantin leviämisestä veren ainesosien ja teollisten plasmajohdannaisten kautta. Komissio ehdotti tällaisia toimia aiotuissa luovuttajien hylkäämiskriteereissä. Osan tarkistuksesta 16: meidän on harkittava tässä tarvetta yhteisistä parametreistä yhteisön tasolla ja epidemiologisten tietojen keräämisen tarpeellisuutta. Osan tarkistuksesta 19: sanamuodon muokkaaminen on tässä tarpeen, sillä oikeudellisia ongelmia saattaa aiheutua termistä " partneri" , joka täytyy liittää jäsenvaltioiden oikeudellisiin ja laillisiin määräyksiin. Osan tarkistuksesta 20: joskin näkökohta matkustamisesta Euroopan unionin ulkopuolelle on hyväksyttävä, se ylittää komission aikomuksen siitä, että se suosittaisi jäsenvaltioille tiettyjä esitettäviä kysymyksiä ja siksi ehdotan, että se muotoiltaisiin uudelleen. Osan tarkistuksesta 21, joka ylittää komission aikomuksen ehdottaa sitä, että jäsenvaltiot voisivat esittää kysymyksiä halutessaan. On myös muutamia muita tarkistuksia - 27 ja 28 - ja sitä käsitellään tarkistuksen 11 yhteydessä; ja 29, joka on hyväksyttävä. Haluaisimme miettiä hieman tarkemmin itse sanamuotoa siinä.
Komission mielestä seuraavat tarkistukset eivät ole hyväksyttäviä. Haluaisin käydä ne läpi hyvin pikaisesti. Tarkistus 1: on tärkeää muistaa, että kun ihmisverestä tai -veriplasmasta peräisin olevien lääkkeiden markkinoille saattamista säätelevä direktiivi 89/381/ETY hyväksyttiin, neuvosto oli yhtä mieltä siitä, että jäsenvaltioiden pitäisi edistää vapaaehtoisesti ja korvauksetta luovutetun veren ja veriplasman käyttöä lääkkeiden valmistuksen lähtökohtana. Direktiivissä ei kuitenkaan ole määritelmää tällaisista luovutuksista, ja eri jäsenvaltiot ovat hyvin eri mieltä siitä, mitä tämä oikeastaan tarkoittaa käytännössä. Euroopan neuvoston hyväksymä määritelmä vapaaehtoisista ja korvauksettomista verenluovutuksista on paljon rajoittavampi kuin useimmissa jäsenvaltioissa sovellettava määritelmä ja sen tarkalla noudattamisella yhteisössä saattaisi olla haitallinen vaikutus varastojen suuruuteen.
Tarkistus 3. Sillä komission mielestä yhteisön tasolla käyttöönotettavissa toimenpiteissä pitäisi ottaa huomioon Euroopan neuvoston suositusten lisäksi kansalliset ja kansainväliset standardit, suuntaviivat ja suositukset, joita WHO ja muut suurimmat kumppanimme kuten Yhdysvaltain FDA ovat antaneet. On muistettava, että yhteisössä käytetään huomattavia määriä veriplasmaa ja plasmavalmisteita, jotka ovat peräisin Yhdysvalloista. Siksi komission mielestä kaikkien viittausten kansainvälisiin standardeihin pitäisi olla mahdollisimman yleisluontoisia.
Tarkistus 4, joka ei ole hyväksyttävä tässä muodossa, sillä huolena ei ole Creutzfeldt-Jakobin taudin uuden variantin aiheuttama tartuntariski verivalmisteille vaan yhä teoreettinen riski, jota ei ole vielä todistettu tieteellisesti, että Creutzfeldt-Jakobin taudin uusi variantti voisi levitä niiden kautta. Varokeinona suositellaan sellaisen veriplasman käyttöä täyteaineina lääkkeissä, joka on peräisin maista, joissa ei ole vahvistettuja esiintymiä Creutzfeldt-Jakobin taudin uudesta variantista, ja käytetty sanamuoto " tuontiveren käyttö jäsenvaltioiden välillä" on mielestäni täysin epäselvä.
Tarkistus 6 aiheuttaisi vain epäselvyyttä ja lopulliset lääketuotteet kuten verestä ja veriplasmasta valmistetut plasmajohdannaiset voivat jo liikkua vapaasti sisämarkkinoilla, kunhan ne täyttävät laatu-, turvallisuus- ja vaikutusvaatimukset ja siten niitä voidaan jakaa muiden jäsenvaltioiden kanssa. Ongelmia syntyy kuitenkin, jos labiileja ainesosia kuten punaisia verisoluja, verihiutaleita tai fraktioimatonta veriplasmaa ei voida jakaa jäsenvaltioiden kesken.
Tarkistus 7 ei ole hyväksyttävä, sillä annetaan ymmärtää, että on olemassa jäsenvaltioita, jotka eivät ole vastuussa veren ja veriplasman keräämisestä, mikä ei todellisuudessa tietenkään pidä paikkaansa. Toinen tarkistus ei myöskään ole hyväksyttävä, sillä monet verenluovuttajat eivät halua kuulua rekistereihin, ja meidän on pidettävä se mielessä.
Tarkistus 8 on tarkistuksen 7 kaltainen ja, vaikka yhteinen tietojen tunnistamis- tai rekisteröintijärjestelmä olisi varmasti ihanteellinen ratkaisu, verenluovuttajat, joista koko verensiirtoketju on riippuvainen, suhtautuvat vastahakoisesti jopa kansallisiin rekistereihin ja kaikille jäsenvaltioille yhteinen rekisteröintijärjestelmä on ristiriidassa komission ehdottaman keskinäisesti yhteensopivan järjestelmän kanssa.
Tarkistus 13 ei ole hyväksyttävä, sillä komissio käyttää sanaa " veri" sen yleisessä merkityksessä. Mitä tulee kohtaan 9c, olipa veriplasma otettu talteen verenluovutuksessa tai saatu plasmafereesissä, luovutuksen ajankohtana testataan luovuttajan verinäyte eikä veriplasmanäyte.
Mitä tarkistukseen 14 tulee, direktiivissä 89/381 vaaditaan jäsenvaltioita kannustamaan vapaaehtoisia ja korvauksettomia veriplasman luovutuksia veriplasman saamiseksi lähtöaineeksi lääkeaineita varten. Tarkka sanamuoto on säilytettävä tässä kohtaa.
Tarkistus 17: vastustamme tätä ensiksikin siksi, että on selvennettävä, mitä " verivalmisteilla" tarkoitetaan. Labiilien ainesosien, jotka eivät kuulu yhteisön lainsäädäntöön, ja veriplasmasta johdettujen valmisteiden on oltava olemassa olevan farmaseuttisen lainsäädännön mukaisia laadultaan, turvallisuudeltaan ja tehokkuudeltaan.
Seuraavaksi mitä tulee labiileihin ainesosiin, yhteisöllä ei ole oikeudellista perustaa esittää sitovaa lainsäädäntöä ja 129 artiklassa mahdollistetaan vain suositukset ja kannustavat toimet, mutta ei tietenkään yhdenmukaistamista. Tulevaisuudessa yhdenmukaistava lainsäädäntö saattaa olla mahdollista, jos ja kun Amsterdamin sopimus ratifioidaan.
Tarkistus 18: Euroopan neuvoston määritelmä vapaaehtoisesta ja korvauksettomasta luovutuksesta on rajoittavampi kuin direktiivissä 89/381 käytetty termi " maksuton" , ja jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja siinä, mitkä katsotaan tällaisiksi luovutuksiksi.
Tarkistus 24 luovutustiheydestä juontaa juurensa kirjoittajien epäsuorasta oletuksesta, että joka ikisessä luovutuksessa otetaan enimmäismäärä verta.
Tarkistuksessa 25, koko automatisoidun plasmafereesin tarkoitus on päästä 15: ta litraa suurempiin määriin tavalla, joka on turvallinen luovuttajalle.
Saanen nyt lopulta käyttää tilaisuuden hyväkseni ja kommentoida vielä Creutzfeldt-Jakobin taudin uutta varianttia, sillä herra Whitehead otti sen erikseen puheeksi. Tällä hetkellä Creutzfeldt-Jakobin taudin uuden variantin aiheuttamaa tartuntariskiä veriplasmasta johdetuille valmisteille tutkitaan parhaillaan tarkkaan lääkevalmistekomiteassa, joka neuvoo Euroopan lääkeaineviranomaista yhdessä SEAC-komitean kanssa.
Kysymyksestä keskustellaan myös lääkeaineita käsittelevässä neuvoa-antavassa komiteassa. Odotamme parhaillaan neuvoja näiltä elimiltä.
Mitä tulee verensiirtoon, 129 artiklaan ei sisälly mitään laillista keinoa, jolla voisimme ryhtyä muihin toimiin kuin ei-sitovien suositusten antamiseen. Kuten aiemmin sanoin, me olemme jo tehneet niin. Kuten jäsenet tietävät, tämä on perustamissopimuksen 129 artiklan mukainen komission ensimmäinen ehdotus neuvoston suositukseksi. Komissio päätti, että teidän kanssanne pitäisi neuvotella asiasta, joskin jotkin neuvoston jäsenvaltiot suhtautuivat tähän aluksi epäillen, sillä 129 artiklassa ei ole virallista vaatimusta toimia niin. Herra Cabrolin mietintö vakuuttaa minut siitä, että komissio oli oikeassa tehdessään niin. Haluan ilmoittaa julkisesti teille herra Cabrol ja teidän kollegoillenne, että vaadin, että teidän kanssanne neuvotellaan kaikista tulevista 129 artiklan mukaisista suosituksista. Parlamentilla on oltava tilaisuus osallistua aktiivisesti kansanterveyttä koskevien suositusten laatimiseen.
Komission mielestä tämä suositus on suuri askel tiellä, joka johtaa tehostettuun yhteisön veristrategiaan, jota komissio, neuvosto ja Euroopan parlamentti auttoivat toteuttamaan vuosina 1994-1996.
Pahoittelen vastaukseni pituutta, mutta tämä on ratkaisevan tärkeä asia kaikille Euroopan unionin kansalaisille.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Vuoden 1997 talousarviomenettely - Rahoitusnäkymien mukauttaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kolmesta mietinnöstä:
Dührkop Dührkopin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A4-0103/98) vuoden 1999 talousarviomenettelyn suuntaviivoista - Pääluokka III - Komissio; -Violan laatima budjettivaliokunnan mietintö (A4-0099/98) vuoden 1999 talousarviomenettelyn suuntaviivoistaPääluokka I - Euroopan parlamentti - liite: oikeusasiamiesPääluokka II - neuvostoPääluokka IV - tuomioistuinPääluokka V - tilintarkastustuomioistuinPääluokka VI - talous- ja sosiaalikomitea ja alueiden komitea-Dührkop Dührkopin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A4-0124/98) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi rahoitusnäkymien mukauttamisesta täytäntöönpanon edellytyksiä vastaaviksi (komission esitys 29. lokakuuta 1993 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 10 kohdan mukaisesti) (SEK(98)0307 - C4-0192/98).
Dührkop Dührkop
Arvoisa rouva puhemies, koska kyseessä on yhteiskeskustelu kolmesta mietinnöstä - joista minä esittelen kaksi - puhukaamme ensin siitä päätösehdotuksesta, joka ensi näkemältä näyttää teknisemmältä, eli rahoitusnäkymien mukauttamisesta teknisen mukautuksen jälkeen täytäntöönpanon edellytyksiä vastaaviksi. Sen jälkeen puhun talousarviomenettelyn suuntaviivoista vuodelle 1999 - luvallanne - lyyrisempään sävyyn tehdäkseni miellyttävämmän tästä myöhäisestä ajankohdasta.
Menettely rahoitusnäkymien mukauttamiseksi täytäntöönpanon edellytyksiä vastaaviksi liittyy edellisvuonna käyttämättömien määrärahojen siirtämiseen rakenne- ja koheesiorahastoista seuraavan vuoden talousarvioon sekä maksumäärärahoihin, jotta voidaan taata tarvittaessa toimielinten välisen sopimuksen mukaan maksusitoumusmäärärahojen järjestelmällinen kehittyminen.
Tänä vuonna on otettava huomioon, että rahoitusnäkymien mukautus poikkeaa aiempien vuosien mukautuksista, koska vuosi 1999 on sekä rahoitusnäkymien että rakennerahastojen ohjelmakauden viimeinen vuosi. Tämä on saanut komission siirtämään kaikki vuonna 1997 toteuttamatta jääneet määrärahat vuoden 1999 rahoitusnäkymiin.
Kun tämä otetaan huomioon ja tutkitaan täytäntöönpanon edellytyksiä toimielintenvälisen sopimuksen 10 kohdan mukaisesti, komissio ehdottaa, että vuoden 1999 talousarvioon siirrettäisiin 1, 433 miljardia ecua rakennerahastoilta vuonna 1997 käyttämättä jääneitä varoja ja 101 miljoona ecua koheesiorahastolta samana vuonna käyttämättä jääneitä varoja. Eli yhteensä 1, 534 miljardia ecua.
Ottaen huomioon aiemmat mukauttamispäätökset, otsakkeen 2 ylärajaa korotetaan noin 18 %: lla vuoden 1998 talousarvioon verrattuna.
Tähän saakka komission ehdotus noudattaa tarkasti toimielintenvälisen sopimuksen 10 kohtaa. Näin ei kuitenkaan ole maksumäärärahojen mukauttamista koskevan ehdotuksen kohdalla, jossa komission kanta on toimielintenvälisen sopimuksen 10 kohdan edellyttämän tarkan rahoitusnäkymien noudattamisen vastainen, koska se ei ehdota minkäänlaista maksumäärärahojen ylärajan korotusta ja perustelee tätä sillä, että on täysin mahdollista vastata tarpeisiin.
Vaikka olenkin tietoinen siitä, ettei maksumäärärahojen mukauttaminen rajoitu otsakkeeseen 2, olen sitä mieltä, että maksumäärärahojen yläraja on liioiteltu ja että otsakkeen 2 korotus vuodelle 1999 lisää entisestään maksusitoumusmäärärahojen ja maksumäärärahojen välistä epäsuhtaa.
Komissio viittaa maksumäärärahoja koskevissa perusteluissaan toistuvasti toimielintenväliseen sopimukseen. Lisäksi se toteaa eräässä kohtaa, että vuoden 1997 talousarvioon sisällytettyjä maksumäärärahoja olisi voitu lisätä 1 miljardilla eculla.
On vähintäänkin yllättävää, ettei komissio ehdota maksumäärärahojen ylärajan korottamista.
Olen sitä mieltä, että komissio sekoittaa keskenään kaksi menettelyä: toisaalta rahoitusnäkymät, jotka muodostavat itsessään kehyksen; ja toisaalta talousarvion vuodelle 1999, josta käy ilmi arvioidut todelliset tarpeet.
Korostan, että nämä kaksi menettelyä on pidettävä erillisinä ja pyydän siksi, että maksumäärärahojen kokonaisyläraja korotetaan 300 miljoonaan ecuun. Komission tehtävä on hyväksyä se. Päinvastaisessa tapauksessa käydään uusi kolmen osapuolen neuvottelu ennen kuin alustava talousarvioesitys esitellään.
Tämän jälkeen siirtykäämme vuoden 1999 talousarvion suuntaviivojen lyriikkaan. Koska olen ollut kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan jäsen annan itselleni tämän runoilijan vapauden.
En usko olevani myöskään kovin omaperäinen sanoessani, että politiikka on mahdollisuuksien taidetta. Talousarvio on itse asiassa kaikkien tässä parlamentissa keskustelun aiheena olevien yhteisön politiikkojen periaatteiden materialisoitumista käytännössä. Politiikan harjoittaminen on aina valintojen tekemistä.
Näitä suuntaviivoja, jotka hyväksymme, meidän on noudatettava koko talousarviomenettelyn ajan, josta toivoakseni tulee - koska kevät siihen velvoittaa - ruusuinen tie eikä kärsimysten tie, vaikka pääsiäisviikko onkin jo lähellä.
Sen vuoksi aiomme hyväksyä yleiset suuntaviivat syventymättä vielä rahoituspuoleen. Myöhemmin neuvoston ensimmäisen käsittelyn jälkeen myönnetään tietty summa jokaiseen lukuun ja budjettikohtaan.
Olen pyrkinyt siihen, että tämä mietintö olisi riittävän lyhyt, jotta poliittiset tavoitteet voitaisiin selvästi arvioida. Olen tietoinen ja pahoillani siitä, että tiettyjen valiokuntien kaikkia mielipiteitä ei ole otettu mukaan, mutta kiitän kaikkia siitä, että heidän avullaan on ollut mahdollista laatia selkeät ja tiiviissä muodossa esitetyt suuntaviivat. Muussa tapauksessa meillä olisi nyt puhelinluettelo, josta olisi mahdotonta erottaa jyviä akanoista. Esittelijänä otan kaikkien valiokuntien mielipiteet huomioon paitsi tietysti ne, jotka voisivat olla ristiriidassa hyväksyttävän päätöslauselman kanssa.
Mietinnössä halutaan esittää vuoden 1999 talousarvio eräänlaisena siltana päättyvien rahoitusnäkymien ja nyt keskustelun aiheena olevien rahoitusnäkymien välillä. Koska tuona vuonna päättyvät nykyiset näkymät ja keskustelu uusista alkaa, samoin kuin keskustelu Agenda 2000: sta, tämä talousarvio ei ainoastaan päätä yhtä aikakautta, vaan se on ymmärrettävä myös kohti tulevaisuutta vievänä "siltatalousarviona" . Vuosituhat päättyy ja meillä on etuoikeus olla mukana mantereellamme tapahtuvassa historiallisessa muutoksessa. Tämä on myös ensimmäinen talousarvio, joka on laadittu euroihin, yhteiseen valuuttaamme perustuen, joka yhdistää eurooppalaisia entisestäänkin ja kiihdyttää talouskasvua. Keskipitkällä aikavälillä toteutetaan Euroopan unionin laajeneminen maihin, jotka ovat aina olleet eurooppalaisia.
Toisaalta unionin on jatkettava taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteeseen pyrkimistä, koska alueiden välinen solidaarisuus on välttämätöntä, etteivät talouskehitys ja uudet teknologiat johtaisi rikkaiden ja köyhien välisen eron kasvamiseen.
Haluamme laatia talousarvion, jolla on oma merkitys vuodelle 1999. Se on kansalaisia varten laadittu talousarvio, jolla pystytään vastaamaan heidän Euroopan unionille asettamiinsa odotuksiin. Kyse ei ole ainoastaan siitä, että sovitetaan tulot ja menot toisiinsa, vaan että osataan mitata poliittisen unionin pulssi muuttuvassa maailmassa.
Euroopan kansalaiset ovat jäsenvaltioiden kautta siirtäneet unionille toimivaltaa, myös osan itsemääräämisoikeudestaan, jotta me voisimme näin vastata paremmin heidän tarpeisiinsa.
Tähän liittyen mietinnössä muistutetaan perustamissopimuksen F artiklan 3 kohdasta, jossa sanotaan: "Unioni järjestää itselleen tavoitteidensa saavuttamiseksi ja politiikkansa toteuttamiseksi tarvittavat keinot."
Näin ollen unionin talousarvio sijoittuu eri tasolle kuin jäsenvaltioiden talousarviot täydentäen niitä. EU: n ja jäsenvaltioiden talousarvioita ei voida verrata keskenään, koska tavoitteet ja näkymät ovat niissä erilaisia. Tämä koskee myös niitä tapoja, joilla vastataan yhteisiin haasteisiin ja käsitellään kansalaisten ongelmia.
Jotta unioni voisi täyttää tehtävänsä, on sen oltava yksimielinen niistä näkökohdista, joille on ominaista niin kutsuttu eurooppalainen lisäarvo, joka oikeuttaa unionin vahvistetun toiminnan.
Toisaalta meidän on sanottava, että Euroopan parlamentti on viimeisimpien varainhoitovuosien aikana toiminut vastuullisessa yhteistyössä tasoittaakseen tietä jäsenvaltioiden yhdentymiselle. Näin tulee tapahtumaan myös jatkossa, unohtamatta kuitenkaan talousarvion poliittista merkitystä.
Parlamentti on tiukkuuden kannalla, jotta rahavarat voitaisiin käyttää mahdollisimman tehokkaasti ja järkevästi.
En haluaisi tarttua karttakeppiin, mutta minun on tehtävä se toruakseni neuvostoa ja jäsenvaltioita siitä, että ne eivät ole tehneet työtään, sillä jotta Edinburghissa tehtyjä rakennerahastoja koskevia ja Cannesissa tehtyjä PHARE-ohjelmaa koskevia sitoumuksia noudatettaisiin, vuoden 1999 talousarviossa on vastustettava määrärahojen korotusta, joka on 18 % otsakkeessa 2 ja 36 % otsakkeessa 4.
Lisäksi meidän on myönnettävä, että rakennerahastojen puutteellinen käyttö joissakin jäsenvaltioissa on törkeää. Tämä ei ole Euroopan unionille tehtyä säästöä, vaan kansalaisten pettämistä, joilta evätään mahdollisuus puuttua asioihin Euroopan tasolla voidakseen helpottaa ongelmiaan.
Parlamentille on kuitenkin oltava selvää se, ettei neuvosto ole talousarviomenettelyssä vastustaja eikä vihollinen. Älkäämme erehtykö sodasta. Parlamentti ja neuvosto istuvat samalla pallilla pianon ääressä ja ne soittavat samaa kappaletta nelikätisesti. Tarvitsemme lojaaliutta toimielintenvälisessä keskustelussa, jossa me kaksi budjettivallan käyttäjää yritämme saada kiinni yhteisestä sävelestä.
Tulkittavan sävelmän tärkeimpiä tehtäviä ovat mietinnön 3 kohdassa asetetut tavoitteet: työpaikkojen luominen infrastruktuuriinvestoinneilla, tutkimuksella ja kehitystoiminnalla; pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen ja nuorisotyöttömyyden torjumiseksi tarkoitetut toimet.
Haluamme kehittää myös " tietojen ja taitojen Euroopan" käsitettä, joka kattaa koulutuksen ja harjoittelun sekä tutkimuksen ja kehitystoiminnan. Euroopan tärkein voimavara piilee - kukaan ei sitä epäile - sen ihmisissä, eurooppalaisten vuosituhantiseen sivistykseen perustuvassa ihmisarvossa.
Samalla tavoin vuoden 1999 talousarvion on valvottava ympäristön etuja Kiotossa tehtyjen sitoumusten mukaisesti.
Lopetan tähän, hyvät parlamentin jäsenet. Musiikki on aina yhdistänyt maitamme ja ylittänyt kaikenlaiset rajat ja muurit. Valaiskoon suurten säveltäjiemme nerous meitä ja toivokaamme, että parlamentti ja neuvosto pystyvät jäljittelemään Arthur Rubinsteinia nyt alkavan sikermän tulkinnassa.

Viola
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin aloittaa muiden toimielinten pääluokkia koskevan puheenvuoroni ilmaisemalla tyytyväisyyteni puhemiehistön eiliseen päätökseen, jolla se hyväksyi alustavan talousarvioesityksen. Päätöksen ansiosta pystymme noudattamaan aikataulua, jonka asetimme valiokunnassa ollen yhtä mieltä siitä, että meillä on tänä vuonna käytettävissämme vähemmän aikaa, ja sovittelumenettely neuvoston kanssa voitaneen käynnistää suunnitelmien mukaisesti 17. heinäkuuta.
Toivon myös, että tänä vuonna sovittelu neuvoston kanssa sujuu vastavuoroisen yhteistyön hengessä, jonka tuloksena viime vuonna ei tarvittu toista käsittelyä.
Siirryn nyt otsakkeeseen 5, hallintomenojen lukuihin. Menojen odotetaan kasvavan 4 %, mikä merkitsee 182 miljoonan ecun lisäystä viime vuoteen. Euroopan parlamentin osalta, jonka osuus on 20 % menoista, se merkitsee 36 miljoonan ecun marginaalia. On selvää, että tämä marginaali paitsi parlamentin myös muiden toimielinten osalta ei voi olla menotavoite vaan kattoarvo, koska me emme voi sallia itsellemme löyhempää linjaa kuin se, jota kaikkia jäsenvaltiot tällä hetkellä noudattavat.
Yksi budjettivaliokunnan kannan mukaisesti tekemäni ehdotus näihin suuntaviivoihin on ensinnäkin nimikkeistön muuttaminen; tämä velvoite sisältyy varainhoitoasetuksen 19 artiklaan, jossa puhutaan nimikkeistön yhdenmukaistamisesta. Sillä voidaan varmistaa, että talousarviota on helpompi lukea ja siitä tulee avoimempi. Myös tässä yhteydessä minun on annettava tunnustusta parlamentin hallinnolle siitä, että se oli samaa mieltä budjettivaliokunnan päätöksestä, joka tehtiin edellisenä varainhoitovuonna: eilen hyväksytyssä talousarviossa on liitteenä toivomamme mukainen uusi nimikkeistö.
Toinen ehdotus koskee henkilöstön lisäystä, jossa olisi periaatteessa noudatettava meidän toivomaamme tiukkaa linjaa. Se koskee kaikkia toimielimiä, lukuun ottamatta tietenkään tilanteita, joissa uuden henkilöstön palkkaamista voidaan pitää välttämättömänä ja perusteltuna ja joita voi esiintyä eri toimielimissä, kuten esimerkiksi laajenemisneuvottelujen aiheuttamia tarpeita.
Me edellytämme vastaavia perusteluja myös virkojen palkkaluokkien korottamisesta. Tätä varten olen pyytänyt kaikkia toimielimiä esittämään tiedot työn uudelleenjärjestämistä ja liikkuvuutta koskevista toimenpiteistä, vanhuuseläkkeelle siirtymisen, työkyvyttömyyden tai sairauden vuoksi avoimiksi jääneistä viroista, ylimääräisten toimihenkilöiden käytöstä ja toimielinten välisten kilpailujen kautta rekrytoiduista henkilöistä sekä luettelon vuonna 1999 vapautuvista viroista.
Olen myös vahvistanut Euroopan parlamentin tekemät päätökset kiinteistöohjelmasta ja osto-option käytöstä, tuomioistuimen rakennuksia koskevasta määrärahasiirrosta, kiinteistöjen rakenteissa olevan asbestin poistoon liittyvien ongelmien ratkaisemisesta sekä alueiden komitean ja talous- ja sosiaalikomitean sijoittamisesta.
Näiden toimielinten osalta haluan sanoa, että mielestäni on välttämätöntä, että talousarviomenettelyn päätökseen mennessä saadaan aikaiseksi näitä kahta toimielintä koskeva lopullinen ratkaisu, jossa sovitaan aikataulusta, kustannuksista ja toimielinten lopullisesta sijainnista. Tässä yhteydessä minun on annettava tunnustusta puhemiehistön päätökselle olla hyväksymättä vaatimusta rakentaa Rue Belliardin kiinteistöön uusi istuntosali, joka olisi maksanut yli 16 miljoonaa ecua. Puhemiehistö päätti antaa komiteoiden käyttöön yhden parlamentin kokoushuoneen, jota ne voivat käyttää istunnoissaan muuton aikana.
Ensimmäisessä käsittelyssä lähdetään tietysti edellisen talousarvion toteuttamisen tulosten pohjalta. Lopuksi yksi ehdotus kaikille toimielimille on vielä se, että kaikki toimielimet tekevät yksityiskohtaisen selvityksen euron käyttöönottoon ja vuosituhannen vaihtumiseen liittyvistä ongelmista ja esittävät samassa yhteydessä aikataulun toteutettaville toimenpiteille.
Päätteeksi, herra puhemies, toivon, että töiden edistyessä kaikki toimielimet osoittavat vastuuntuntoa sitä vaihetta kohtaan, jota Euroopan unioni ja jäsenvaltiot tällä hetkellä elävät. Hyvänä esimerkkinä tästä - sallinette, että sanon tämän - parlamentin puhemiehistö kannatti hallintomenojen korotusta 0, 64 %: lla viime vuodesta, mikä on huomattavasti alhaisempi luku kuin komission esittämä 2, 50 %: n korotus.

Sonneveld
Arvoisa rouva puhemies, arvostan maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan vuoden 1999 talousarviota koskevan lausunnon valmistelijana suuresti sitä, että esittelijä rouva Dührkop on aloittanut aikaisessa vaiheessa neuvottelut eri sektorien ja erityisesti maataloussektorin kanssa. Budjettivaliokunta ja maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta ovat päättäneet jatkaa vuonna 1998 maatalousmenoissa noudatettua menettelyä. Nyt on tärkeää, että komissio ja neuvosto hyväksyvät tämän Tillich-Mulderin mukaan nimetyn menettelyn yhtä myönteisessä muodossa. Menettelyn tarkka kuvaus on esitetty budjettivaliokunnan 2. helmikuuta päivätyssä työasiakirjassa numero 14.
Mitä tulee esillä olevaan mietintöön, olen työskennellyt maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan nimissä tarkentaakseni kohtaa 13, johon liittyvään kolmeen seikkaan on kiinnitetty erityistä huomiota. Komission alustavassa talousarvioesityksessä otsakkeessa yksi vahvistettu yhteissumma ei saa olla yläraja. Summa perustuu parhaisiin mahdollisiin arvioihin, mutta niillä ei ole normatiivista luonnetta. Tämän budjettikohdan loppusumma täytyy mahdollisuuksien mukaan voida laskea ajantasaisemmista menoarvioista eli hieman ennen toista käsittelyä. Näin ollen mahdollinen oikaisukirjelmä on neuvostolle ja parlamentille melko määräävä ohjenuora. Jos välillä joudutaan vähentämään summia, se on syytä tehdä valitsemalla tiettyjä, uudelleen arvioitavia budjettikohtia eikä lineaarisesti.
Lopuksi täytyy hieman selvittää varaukseen liittyvää ongelmaa. Maatalouden alalla, jolla tehdään tästä lähtien tarkempia arvioita, on varaus välttämätön. Osittain voidaan ehkä käyttää yleisien varausten järjestelmää, mutta täysi yhdenmukaisuus aiheuttaisi alijäämää maatalousbudjetin erikoisluonteen vuoksi. Tämä selkeä lähestymistapa takaa hyvän perustan tehokkaalle maatalousbudjettipolitiikalle ja mahdollistaa sen, että parlamentti voi menneitä vuosia paremmin seurata maatalousmenoja. Toivottavasti komissio ja myös neuvosto arvostavat tätä kokemusta.

Rübig
Arvoisa rouva puhemies, vuoden 1999 talousarvion avulla emme vain valmistaudu uuteen vuosituhanteen, vaan me asetamme lisäksi peruskiven Euroopan integraation suurimmille vaatimuksille moniin vuosiin. Sen jälkeen kun komissio ja ERI antoivat tiedonannon rahaliittoon osallistumisesta, tiedämme melko tarkkaan yhteisen rahan aikataulun, mahdollisuudet ja riskit.
Euron käyttöönottoon liittyvän tiedotuskampanjan jatkuminen on tärkeä tehtävä, jotta Euroopan kansalaiset voidaan valmistella laajasti muutokseen, sillä tällä alueella voimme suhtautua erittäin myönteisesti tulevaisuuteen. Toisaalta valmistelemme jo nyt ensi vuosituhannen kunnianhimoista itälaajenemis-projektia. Siinä meillä on vielä paljon tekemistä. Meidän tulee pyrkiä sisämarkkinoiden loppuunsaattamisen nopeuttamiseen olemassa olevien esteiden poistamiseksi. Sen vuoksi meidän tulisi kiinnittää erityistä huomiota oikeisiin toimiin kuten sisämarkkinoiden toimintasuunnitelmaan.
Meidän on myös vahvistettava kansalaisten uskoa Euroopan unionin ongelmanratkaisukykyyn. Siihen kuuluu ennen kaikkea viime vuonna kehitetyn työllisyysaloitteen kunnianhimoinen edistäminen. Haluaisin viitata tässä jälleen kerran pk-yritysten rooliin työpaikkojen luomisessa. Olemme tällä viikolla jo kerran kuulleet, että pk-yritysten kehittämiseksi on valmisteltu jo lähes lukemattomia kehittämistoimia. Lisäksi kaikkia keinoja ei ole nähtävästi läheskään riittävästi käytetty kaikilla aloilla.
Me tarvitsemme siksi komission tekemään kattavaa ja tarkkaa arviointia, jotta voisimme toteuttaa oikeita toimia seuraavan talousarvion puitteissa ja jotta pk-yritysten kehittämistä voitaisiin todella parantaa tehokkaasti. Erään toisen asian tulee myös olla meille selvä tässä yhteydessä. Tehokkain yritystuki on sellainen, joka antaa jo alunperin yrityksen käyttää tarvittavat keinot ja pyrkimykset. Siksi meidän tulisi myös talousarviomenettelyissä ottaa tarkkaan huomioon kapean lainsäädännön periaate, eli SLIM-aloitteen periaate, josta olemme jo tänään täällä parlamentissa äänestäneet tai sitten meidän tulisi ottaa huomioon yleisen esikuva-analyysin periaate.

Ferber
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, myös tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta on luonnollisesti käsitellyt vuoden 1999 talouden suuntaviivoja intensiivisesti. Kiireellisiä ovat luonnollisesti kaksi aihetta. Ensimmäinen on siirtyminen neljännestä viidenteen tutkimuksen puiteohjelmaan ja toinen energiapolitiikan alalla Kioton päätösten täytäntöönpano Euroopan unionin selkeäksi politiikaksi.
Haluaisin ensiksi onnitella esittelijää siitä, että molemmat aiheet tulevat esiin suuntaviivoissa. Olemme tietoisia tästä palveluksesta, sillä kaikki valiokunnat eivät onnistu saamaan aiheitaan mietintöihin. Toisaalta esittelijä lupasi meille, että valiokuntien kaikki kannanotot otetaan päätökseen mukaan eräänlaisen uuden Dührkop-Dührkop-menetelmän avulla. Valitettavasti budjettivaliokunta hylkäsi sen. Tämä on erittäin valitettavaa, hyvä rouva Müller, koska olemme jo tietoisia ongelmista, jotka liittyvät viidennen tutkimuksen puiteohjelman varojen myöntämiseen ja koska me myös tiedämme, että erityisesti kysymykseen vuoden 1999 talouspoliittisesta kehityksestä ei löydy aivan helposti vastausta. Siksi olisi ollut täysin järkevää, että budjettivaliokunta olisi noudattanut tutkimusvaliokunnan kaikkia ehdotuksia, jotta me olisimme voineet erityisesti ensi vuonna ohjelmasta toiseen siirryttäessä hoitaa siirtymisen kunnon menettelyllä. Me toivomme, että meillä olisi ensimmäisessä käsittelyssä käytettävissämme neuvoston tarkat luvut, jotta voisimme saavuttaa edistysaskeleita varojen myöntämisessä erityisiin ohjelmiin.
Mitä energiapolitiikkaan tulee, eurooppalaisella tasolla on pakottava toimintatarve. Tarkoitan, että tämän näiden suuntaviivojen lausunnot eivät tee oikeutta ongelmille. Me toivomme, että ensimmäinen käsittely, jota me valiokuntana seuraamme erittäin kiinnostuneesti, pystyy viemään läpi asiamme myös budjettivaliokunnassa.

Liikanen
Arvoisa rouva puhemies, vuoden 1999 talousarvion laatiminen on pääsemässä käyntiin seesteisessä ja toimielinten välisen yhteistyön ilmapiirissä. Rohkaisevia merkkejä on nähtävissä, että se vastaa unionin suuriin haasteisiin: työpaikkojen luomiseen, talous- ja rahaliittoon ja laajenemisen valmisteluun.
Talous- ja rahaliitto pääsee vuonna 1999 kolmanteen vaiheeseensa. Viimeaikaiset kertomukset ja reaktiot ovat korostaneet jäsenvaltioiden jatkuvaa päättäväisyyttä parantaa julkisen taloutensa terveyttä. Tätä budjettikurinalaisuuden ilmapiiriä ei voi jättää huomiotta yhteisön tasollakaan. Vuoden 1999 yhteisön talousarviota koskevat suuntaviivat osoittavat, että kaikki toimielimet ovat valmiit kantamaan vastuunsa tässä suhteessa. Maksumäärärahojen kasvun saattaminen suunnilleen yhdenmukaiseksi kansallisten talousarvioiden kasvun kanssa - kuten Barbara Dührkop Dührkop ehdotti - viittaa Euroopan parlamentin noudattamaan hyvin vastuulliseen lähestymistapaan.
Vuoden 1999 talousarvion on kurinalaisesti täytettävä unionin velvoitteet ja keskityttävä kasvuun ja työpaikkojen luomiseen.
Maatalousmenojen osalta komissio odottaa - tällä hetkellä - määrärahavaatimusten pysyvän vuoden 1998 talousarvion tasolla. Jos nämä ennusteet muuttuvat merkittävästi vuoden kuluessa, komissio seuraa viime vuoden menestyksekästä menettelyä ja antaa käsiteltäväksi myöhäisessä vaiheessa oikaisukirjelmän. Panen merkille tämän menettelyn - sitä kutsutaan mietinnössänne Tillichin ja Mulderin menettelyksi.
Rakennetoimien osalta vuosi 1999 merkitsee nykyisen ohjelmakauden loppumista. Eilisessä kolmen osapuolen budjettineuvottelussa aikaansaatu alustava sopimus menoluokan 2 ylärajan kasvattamisesta 1534 miljoonan euron suuruisilla maksusitoumusmäärärahoilla ja maksumäärärahojen kokonaisylärajan kasvattamisesta 300 miljoonalla eurolla tasoittaa tietä tämän ohjelman saattamiseksi kunnollisesti loppuun.
Sisäisten politiikkojen osalta toimielinten olisi yhdessä korostetusti ponnisteltava edistääkseen kasvua ja työpaikkojen luomista: viides tutkimuksen puiteohjelma - jonka osalta on löydettävä tyydyttävä sopimus hyvissä ajoin ennen vuoden loppua - Euroopan laajuisten verkkojen vahvistaminen sekä työllisyyttä ja kasvua koskeva aloite ovat tärkeimmät prioriteetit tässä suhteessa. Työllisyyttä ja kasvua koskeva aloite on Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteinen menestys. Se on kolmivuotinen ohjelma, ja sen vuoksi sen olisi pysyttävä huomion kohteena vuosien 1999 ja 2000 talousarvioissa.
Ulkoisen toiminnan osalta korostetaan erityisesti PHARE-ohjelman muuttamista tehokkaaksi liittymistä edeltäväksi välineeksi. Komissio ehdottaa PHAREn vahvistamista 150 miljoonalla eculla vuoden 1998 täydentävässä ja oikaisevassa lisätalousarviossa saattaakseen sen monivuotisen rahoituksen yhdenmukaiseksi Cannesin huippukokouksen päätösten kanssa. Tähän ehdotukseen on luonnollisesti liitettävä yksityiskohtainen arvio täytäntöönpanon mahdollisuudesta.
Näistä seikoista toimielinten näkökannat näyttävät lähenevän toisiaan. On myös rohkaisevaa, että eilisessä kolmen osapuolen budjettineuvottelussa sovittiin, että keskustelut "oikeudellisia perustoja" koskevasta kysymyksestä aloitetaan uudelleen teknisellä tasolla.
Juuri näissä rajoissa komissio keskustelee ja hyväksyy tämän kuun lopulla alustavan talousarvioesityksen vuodeksi 1999. Toivon kovasti, että vahvistunut toimielinten välinen yhteistyö, joka mahdollisti menestyksellisen vuoden 1998 talousarvion, kantaa jälleen hedelmää ensi vuodeksi. Tämä synnyttäisi sitten täydellisesti tunnelman seuraavaa toimielinten välistä sopimusta varten, josta meidän on määrä keskustella tulevina kuukausina.

Wynn
Arvoisa rouva puhemies, jos rouva Dührkop Dührkop voi heittäytyä runolliseksi tänä myöhäisenä kellonaikana, sallitte varmasti minun olla hieman pinnallinen, jos sanon ensinnäkin, että komissaari Liikanen on käytännöllisesti katsoen varastanut puheeni. Hän sanoi juuri ne asiat, jotka minulla oli aikomus sanoa, ja kun hän aloitti sanomalla, että tämä on seesteisen ilmapiirin ympäröimä talousarvio, sen jälkeen kun Barbara Dührkop oli verrannut asiaa pianonsoittoon, mieleeni muistuu Eric Morecambe, tuo suuri Yhdistyneestä kuningaskunnasta kotoisin ollut koomikko, joka on nyt jo kuollut.
Näin kerran sketsin, jossa Eric Morecambe kilkuttaa pianoa ja pitää todellista meteliä. Se kuulostaa aivan kamalalta, ja André Previn sanoo: soitat täysin vääriä nuotteja, ja Eric sanoo: soitan oikeita nuotteja, mutten välttämättä oikeassa järjestyksessä. Tämä on aina näyttänyt olevan se tapa, jolla olemme aikaisemmin laatineet talousarvion, ja Barbaran vertaus pianonsoittoon ei ole liian kaukaa haettu, koska tämä vuosi on erilainen.
Sanoin sen, kun Helen Liddell tuli ensimmäistä kertaa talousarviokokoukseen. Emme toimi komission kanssa näin - meillä oli englannin kielen tulkkauskopissa jopa skotlannin murteen tulkki, joka tulkkasi Helen Liddelliä varten skotlannin murteella. Näyttää siltä, että kaikki sujuu oikein hyvin, ja se on hyvä asia. Mielestäni se on osoitus siitä kumppanuudesta, jota kaikki kolme asian parissa työskentelevää toimielintä on kehittämässä, ja niiden kypsyydestä talousarvion alalla.
Violan mietinnöstä meidän on luullakseni sanottava, että osoittaa yksimielisyyttä kaikkien ryhmien taholta, että se on ennallaan ja että sitä ei valiokuntakäsittelyssä muutettu, mitä näihin suuntaviivoihin tulee ja siihen, mitä me odotamme muiden toimielinten talousarvioilta. Onnittelemme herra Violaa hänen tekemästään työstä ja toivomme yhtäpitävyyden vuoden mittaan jatkuvan.
Mitä rahoitusnäkymien mukauttamista koskevaan Dührkopin mietintöön tulee, aikaisemmin tällä viikolla käydyt kolmen osapuolen neuvottelut ovat komissaari Liikasen sanoin olleet äärimmäisen hedelmälliset, ja niitä käytiin yhteistyön ilmapiirissä, jossa kaikki kolme toimielintä haluavat saada aikaan sopimuksen. Se ei ole sellainen vastakkainasettelutilanne, jossa me yritämme riistää toisiltamme pisteitä; sen sijaan yritämme itse asiassa sekä saada aikaan sellaisen talousarvion, johon voimme kaikki suostua, että mukauttaa näitä rahoitusnäkymiä. Sitä toivoo, että kun rouva Liddell menee neuvoston juttusille, hän voi tulla takaisin ja kertoa parlamentille, että niistä lisävaroista, joista oltiin väliaikaisesti samaa mieltä, voidaan kaiken kaikkiaan sopia. Olisi merkittävä saavutus, jos voisimme päästä siihen.
Päämietinnön osalta puolueryhmä, jota yhteen sovittajana edustan, kannattaa sitä alusta loppuun - siinä määrin, että halusimme, että se pidetään Dührkopin mietinnön tavoin mahdollisimman lyhyenä. Mitä ehdotettuihin tarkistuksiin tulee, sovimme viime viikolla, ettemme kannata mitään tarkistuksia, ja sanon tämän pääasiassa herra Brinkhorstin kaltaisten kollegojen vuoksi. Hänen tarkistuksessaan 1 ei mielestämme ole mitään vikaa, mutta olemme itse asiassa sitä mieltä, että se sijoittuu paremmin ensimmäiseen käsittelyyn. Tässä yhteydessä emme olisi halukkaita kannattamaan sitä. Tämän sanottuani useat kollegoistani eivät näe mitään syytä, miksi meidän ei pitäisi kannattaa sitä, ja olen yhä vakuuttunut siitä, että meidän olisi kannatettava sitä huomisen äänestyshetkeen saakka; joten älkää luopuko vielä toivosta, herra Brinkhorst! Jos me kuitenkin lopulta äänestämme vastaan, sallikaa minun tehdä selväksi, ettemme tee niin sen vuoksi, että olisimme tuon mietinnön sisällöstä eri mieltä, vaan koska hyväksyimme kannaksemme pitää tämä mietintö mahdollisimman lyhyenä. Voimme toimia monen muun tarkistuksen osalta samoin, mutta yrittäisitte ymmärtää, ettemme tee näin dogmaattisista syistä vaan todellakin yksinkertaisuuden vuoksi.
Kuten komissaari Liikanen sanoi, tätä talousarviota leimaa varovaisuus: käytämme ilmaisuja "kansalaisten talousarvio" ja "veronmaksajien talousarvio" samassa lauseessa, ja mielestäni sitä juuri yritämme näillä suuntaviivoilla saavuttaa. Prioriteettien osalta ryhmämme mielestä on tärkeintä luoda työpaikkoja, parantaa työllisyyttä; tavalla ei ole väliä, vaan se voi tapahtua infrastruktuurien, tutkimuksen ja kehittämisen tai pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävän tuen välityksellä. Tällainen on tätä talousarviota koskevan lähestymistapamme pääsisältö.
Kannatamme myös lausetta "tietojen ja taitojen Eurooppa" , jonka rouva Dührkop on ottanut käyttöön - odottaisin hänen antavan etusijan opetukselle ja koulutukselle, koska olen tuntenut hänet niin monta vuotta, ja haluaisimme nähdä Euroopan varoja käytettävän opetuksen ja koulutuksen sekä tutkimuksen ja kehittämisen aloilla. Mietinnön pääsisältö voidaan löytää 8 kohdasta, ja mielestäni voimme kannattaa täysin sitä, mitä siinä sanotaan. Loppujen lopuksi kyse on tuon sopimuksen aikaansaamisesta ja sen varmistamisesta, että kaikki kolme toimielintä työskentelevät yhdessä. Ja kukapa tietää, vaikka tällä vauhdilla saisimme talousarvion laadituksi yhdessä käsittelyssä. Voi kunpa asia olisikin niin!

Fabra Vallés
Arvoisa rouva puhemies, haluan ilmaista olevani samaa mieltä rouva Dührkop Dührkopin mietintöön sisällytettyjen talousarvion suuntaviivojen kanssa.
Tämä yksimielisyys osoittaa, että talouspolitiikan ristiriitaisuuksien yläpuolella, parlamentin puolueryhmät ovat yhteisesti huolissaan Euroopan vaikeuksista työttömyyden vastaisessa taistelussa ja eurooppalaisen ulottuvuuden vahvistamisessa yhteisön talousarviossa.
On toivottava, että vuoden 1999 talousarviomenettelyssä menettelyn perusajatus ja muoto säilytetään kuten vuonna 1998, kun Euroopan parlamentti osasi puolustaa omia tavoitteitaan neuvoston edessä, ja alkoi näin laajentaa tilapäistä neuvottelumenettelyä sekä menettelyä, joka antaa mahdollisuuden esittää myöhäisessä vaiheessa oikaisukirjelmän alustavaan talousarvioesitykseen (ATE); puhumattakaan tämän parlamentin lähes yksimielistä sitoutumisesta puolustaa ATE: ssa otsakkeeseen 2 - rakennerahastoihin - osoitettuja määrärahoja.
On totta, että tänä vuonna prosessi on entistäkin monimutkaisempi koska voimassaolevien rahoitusnäkymien päättyminen, Agenda 2000: n käynnistyminen ja käyttämättä jääneiden maksusitoumusmäärärahojen toteutukseen liittyvä ongelma tapahtuvat kaikki samaan aikaan. Meidän mielestämme on sitouduttava tarkasti Edinburghissa sovittuihin määrärahoihin ja valittava olemassa olevista vaihtoehdoista se, jolla voidaan taata, että viimeinenkin saatavilla oleva rakennerahastoille otsakkeessa 2 osoitettu ecu käytetään kokonaan.
Toistamme vielä, että nykyisten rahoitusnäkymien on oltava pohjana tuleville rahoitusnäkymille, varsinkin mitä tulee prosenttiosuuteen omista varoista: eurooppalaisen laajenemispyrkimyksen pitäisi tulla rahoituksessa ilmi siten, että 1, 27 %: a pidetään alarajana eikä ylärajana.

Giansily
Arvoisat kollegat, tämäniltaisen keskustelun Euroopan parlamentin vuoden 1999 talousarviomenettelyn suuntaviivoista ja eilisen keskustelun vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuodeksi 1996 välillä on yhteys, joka ei varmastikaan jäänyt teiltä huomaamatta. Yhteyden muodostaa tunnustettu merkitys, joka talousarvion toteuttamisen ja petosten torjunnan ongelmalla on, joka voidaan ratkaista tekemällä vuoden 1999 talousarviosta veronmaksajien ja kansalaisten talousarvio.
Euron luomisen ja laajenemisneuvottelujen aloittamisen myötä kehityksensä oleellisessa ja ratkaisevassa vaiheessa olevaa Eurooppaa tarvitsee tosiaan enemmän kuin koskaan selittää kansalaisille ja kansalaisten tarvitsee puolestaan ymmärtää sitä. Eurooppa ei voi olla uskottava eikä se voi herättää luottamusta jollei veronmaksajien varoja hallinnoida järkevästi.
Esittelijän toisena huolenaiheena on tehdä vuoden 1999 talousarviosta kansalaisten talousarvio ja tässäkin kohdassa hänen puheensa on kuin musiikkia korvilleni. Kansalaisten on oltava vakuuttuneita siitä, että Eurooppa on tehty heitä varten, ja minusta on äärimmäisen tärkeää vahvistaa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Jos tätä ei ymmärretä, seuraukset ovat meille epäilemättä huonot.
Vuoden 1999 talousarvio, joka on enemmän kuin hallintotalousarvio ja pelkkä siirtymävaiheen talousarvio, voisi olla ennen kaikkea käännekohtaan sijoittuva talousarvio, jossa määritellään Euroopan unionin rahataloudellinen tulevaisuus. Varainhoitovuoden 1999 talousarvio, jolla on uudet rahoitusnäkymät uudessa toimielinten välisessä sopimuksessa, joka sijoittuu talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen alkuun, Agenda 2000: n neuvottelujen yhteyteen, esittäytyy uuden kukoistuksen talousarviona, jossa on tunnettuja painopistealueita, joita on jatkettava: vuoden 1998 talousarviossa aloitetut ja Luxemburgissa marraskuussa 1997 pidetyn Eurooppa-neuvoston kannattamat talousarvioon liittyvät toimet työllisyyden puolesta, työpaikkojen luominen infrastruktuuri-investoinneilla, tutkimuksella ja kehitystoiminnalla, tukemalla pieniä ja keskisuuria yrityksiä, nuorisotyöttömyyden torjumiseksi tarkoitetuilla toimilla sekä tutkimus ja kehitystoiminta, jotka vastaavat " tietojen ja taitojen Eurooppa" käsitettä.
Tämä on käännekohtaan sijoittuva talousarvio, uuden kukoistuksen talousarvio, myöskin realistinen talousarvio, jossa myönnetään, että vuoden 1999 talousarvion maksujen kasvu ei saa ylittää jäsenvaltioiden talousarvioiden keskimääräistä kasvua vuoden 1998 talousarvioon verrattuna, mutta tietyin hyväksyttävin ehdoin, kuten Edinburghin neuvoston rakennerahastoille esitettyjä tavoitteita noudattaen.
Rouva puhemies, hyvät kollegat, UPE-ryhmä ja minä itse kannatamme esittelijän menettelytapaa, vakuuttuneina siitä, että talousarviomenettely alkaa suotuisissa merkeissä.

Brinkhorst
Arvoisa rouva puhemies, talousarviokeskustelun merkitys tässä vaiheessa on se, kuten komissaari Liikanen sanoi, että keskustelussa annetaan komissiolle yhteisiä suuntaviivoja sen tulevan alustavan talousarvioesityksen laatimiseksi. Tähän mennessä käydyn keskustelun perusteella näyttää siltä, että tehtävästämme tulee hyvin helppo. Komissaari on mennyt asioiden edelle viittaamalla lukuisiin Dührkopin mietinnössä esitettyihin kohtiin. Tämän parlamentin toimikauden aikana olemme nähneet tapahtuvan huomattavaa kehitystä. Kun itse parlamentti antaa selkeitä ja ytimekkäitä suuntaviivoja, sillä on vaikutusta komission alustavaan talousarvioesitykseen.
Onnittelen rouva Dührkopia, että hän oli hyvin ytimekäs ja että hänellä oli rohkeutta tuoda hyödyllisiä mutta rajallisia suuntaviivoja useissa kohdissa. Hän on vastustanut kiusausta muuttua puhelinluetteloksi, kuten hän itse sanoi. ELDR-ryhmä on laajalti samaa mieltä niistä prioriteeteista, jotka monet muut tässä parlamentissa toivat esille.
Sallikaa minun keskittyä yhteen kohtaan, jonka herra Wynn nosti esiin, hän oli niin ystävällinen sanoessaan, että koska sosialistien ryhmä ei ole vielä lyönyt kantaansa lukkoon, se on yhä sitä mieltä, että sen ei periaatesyistä pitäisi äänestää tiettyjen tarkistusten puolesta, joita ryhmämme haluaisi esittää. Toivoisin, että herra Wynn voisi harkita uudelleen tätä kohtaa. Se koskee Amsterdamin sopimusta. Tuo sopimus tulee voimaan vuoteen 1999 mennessä. Komission on hyödyllistä ymmärtää ne parlamentista tulevat viestit, että se on päätymässä sellaiselle kannalle, että Schengenin tietojärjestelmä ja Eurodac-järjestelmä, jotka ovat keskeisiä muutettaessa ensimmäinen pilari vapauden, turvallisuuden ja oikeudenmukaisuuden alueeksi, tullaan todella sisällyttämään siihen.
Toivomme sen vuoksi, että voitte mennä askelta pidemmälle niin, että voimme antaa nämä suuntaviivat komissiolle, jotta tämä sisällyttäisi ne alustavaan talousarvioon.

Miranda
Arvoisa puhemies, komissaari Liikasen mainitsemasta tyyneydestä huolimatta käsillä oleva talousarviomenettely on ymmärtääksemme erityisen tärkeä ja monimutkainen. Se on tämän rahoituskehyksen viimeinen, se on myös eräänlainen silta seuraavaan, ja joidenkin mielestä se on jopa päätösjakson talousarvio. Kollega Bárbara Dührkopin tehtävä ei ole sen vuoksi helppo. Toivon myös vilpittömästi, ettei tämä merkitse alkua sille kärsimysten tielle, johon hän puheenvuorossaan viittasi.
Itse mietinnöstä tahdon aivan ensiksi todeta, että yhdymme monessa suhteessa sen näkökohtiin. Hyväksymme ilman muuta siinä ehdotetut ensisijaiset tavoitteet: työllisyyden, koulutuksen, ammattikoulutuksen, ympäristön, ohjelmien tehokkaamman valvonnan sekä kehityspolitiikan. Panemme tyytyväisinä merkille sen yksiselitteisen tavan, jolla siinä vaaditaan kunnioittamaan Edinburghissa asetettuja tavoitteita rakennerahastojen suhteen, ja olemme yhtä mieltä siitä, että talousarvion toteuttamisen valvonta ja määrärahojen tehokas käyttö ovat keskeisiä asioita.
Siihen sisältyy kuitenkin myös sellaisia, mielestämme yhtä lailla tärkeitä näkökohtia, joista sanoudumme irti. Ensinnäkin katsomme, että mainittujen ensisijaisten tavoitteiden toteutusta ja pidättyväistä talousarviota, jota mietinnössä myös puolustetaan, ei voida sovittaa yhteen. Pidättyvyys on sekin ensisijainen tavoite tässä talousarviossa, kuten aiemmissakin, joskaan sitä ei tuoda nimenomaisesti esiin.
Mielestämme mietinnössä esitettyjä kunnianhimoisia ensisijaisia tavoitteita ei kuitenkaan voida toteuttaa niillä varsin rajallisilla keinoilla, jotka siten jäävät unionin käyttöön. Toisaalta emme myöskään yhdy mietinnön 10 kohtaan huolimatta esittelijän aloitteesta tehdystä oikeansuuntaisesta tarkistuksesta, joka merkitsisi sitä, että tämä talousarvio ei enää olisi tulevien rahoitusnäkymien perusta, vaan yksi sen monista perustoista.
Tässä mielessä aluepoliittisen valiokunnan tätä kohtaa koskeva tarkistusehdotus on mielestämme paljon järkevämpi. Emme tosiaankaan ymmärrä, miten tämä talousarvio voisi olla edes yksi tulevien rahoitusnäkymien perustoista. Kuten mietinnössä sanotaan, se voi olla silta, ei perusta. Perustana tuleville rahoitusnäkymille voivat olla vain nykyiset rahoitusnäkymät. Tämä on sopusoinnussa sen kanssa, mitä päätimme jo äänestäessämme Colom I Navalin mietinnön puolesta eli hyväksyessämme 1, 27 %: n tai oikeammin 1, 13 %: n katon BKT: stä maksuihin kauden lopussa, kuten komissio ehdottaa.
Suhtaudumme hyvin varauksellisesti myös sidottujen varausten luomiseen, jotka myös sisältyvät tähän kohtaan. Meillä ei ole pienintäkään epäilystä siitä, että sillä pyritään menojen hillitsemiseen, koska varaukset liittyvät yksiselitteisesti niin sanotun verorasituksen vähentämiseen. Mutta mietinnöstä ei kuitenkaan ilmene, millä tavoin tuo tavoite aiotaan toteuttaa, sen enempää kuin sen käytännön seurauksetkaan. Joka tapauksessa epäilemme, että seurauksena on loppujen lopuksi yhteisön varojen käsitteen kieltäminen siinä mielessä kuin sen nykyisin ymmärrämme. Näiden syiden takia äänestämme tämän mietinnön puolesta siinä tapauksessa, että aluepoliittisen valiokunnan ehdotus hyväksytään.

Müller
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin ensiksi onnitella sydämellisesti rouva Dührkopia ja herra Violaa mietinnöistään. Uskon, että kyseessä on tarkasti mietityt suuntaviivat, ja minun mielestäni on erityisen tärkeää, että rakennamme niin sanotun siltatalousarvion, joka alkaa viitoittaa laajenemisnäkemystä vuosia 2000-2006 varten.
Olen erityisen iloinen ensisijaisuuksien määrittämisestä ja siitä, että esittelijä on niin johdonmukaisesti noudattanut ensisijaisuuksia, erikoista ilmausta käyttääkseni, ja olen luonnollisesti erityisesti iloinen Kioton jälkeisen prosessin tärkeästä asemasta uudessa vuoden 1999 talousarviossa, johon se tuo merkittävän panoksen. Haluan ilmoittaa tässä paikassa esittelijälle ryhmäni hyvien ehdotusten muodostamasta ilotulituksesta, tällä kertaa ilotulituksesta, joka ei tuota hiilidioksidipäästöjä.
Haluan ryhmäni puolesta tuoda esiin ehdotuksia, jotka koskevat tiedotuskampanjoita, joiden avulla ihmiset saataisiin käyttämään tuotteita, jotka on valmistettu käyttämällä vain vähän energiaa. Haluan puhua tutkimukselle varattavan talousarvion muuttamisen puolesta, nykyaikaisten energiaa säästävien tekniikoiden puolesta, jotka toisivat mukanaan todellisen läpimurron. Haluan puhua budjettivaliokunnan esittelijän kanssa kokeiluprojektien, lämmöneristyksen, yksityisasuntojen, toimistotilojen ja energiaa tehokkaasti käyttävän teollisuuden puolesta. Haluaisin luonnollisesti myös Euroopan unionin uusien tulokkaiden takia, että SAVEja ALTENER-ohjelmien toteuttamiseen tulee uusia suuntauksia.
Viimeisenä vaan ei vähäisimpänä, miljoona aurinkokennoa, ohjelma aurinkoenergian saamiseksi läpi. Uskon, että jos esittelijä, kuten hän on jo tähän mennessä osoittanut, on valmis hyväksymään ajatuksen, että asioita ei jätetä puolitiehen ja myös sen, että ensisijaisuuksia seuraavat myös teot, seuraava talousarvio olisi kunnollinen apu Kioton jälkeiseen prosessiin. Toivon sitä ja tässä mielessä myös hyvää yhteistyötä jatkossa.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa rouva puhemies, talousarviokeskustelut seuraavat toisiaan ja olen ensinnäkin tyytyväinen siitä, että keskustelua käydään Strasbourgissa eikä Brysselissä, kuten viime vuonna. Haluan nähdä siinä halun kunnioittaa pikemminkin tuomioistuimen päätöksiä kuin pelkän aikataulusta aiheutuneen sattuman.
Mutta nämä keskustelut seuraavat toisiaan lähes naurettavalla tavalla, jopa siinä määrin, että on aihetta ihmetellä, haluavatko jotkut juhlia omalla tavallaan aprillipäivää. Tosiaan, vain 24 tuntia sitten hylkäsimme vastuuvapauden, koska tilintarkastustuomioistuin ei voinut taata vuoden 1996 talousarvion maksujen säännöllisyyttä kokonaisuudessaan. Tänään havaitsemme jälleen kerran aina yhtä vastuuttoman halun kuluttaa enemmän. Parlamentin on kulutettava enemmän, kävi miten kävi, ja kulutettava kaikki, mikä sille on varattukin. Olisi suoranainen kunniakysymys kieltäytyä luopumasta hinnalla millä hyvänsä määrärahoista, jopa joidenkin politiikkojen kyseenalaistamisesta.
Tämän turmeltuneisuuden räikein esimerkki koskee rakennerahastoja. Budjettivaliokunta väittää edelleen itselleen uskollisena, että Edinburghissa asian osalta tehtyjä päätöksiä pitää noudattaa kirjaimellisesti ja että niiden tuloksena syntynyt kirjekuori muodostaa menotavoitteen. Ei, menneisyydessä tehtyjen päätöksien ei tarvitse välttämättä kieltää kaikkea nykyisyydessä tapahtuvaa poliittista pohdintaa. Kieltäydyn asettumasta enemmän kuin skandaalimaiseen tilanteeseen, johon meidät halutaan vetää ja jossa meidän olisi pakko etsiä epätoivoisesti keinoja, juonia, oikeudellisia hätäkeinoja, kuluttaaksemme jäsenvaltioiden veronmaksajien rahoja.
Lisäksi, ja niin kuin aina, kun on kyse talousarviomenettelystä, emme katkaise kovan linjan vaatimuksien luetteloa. Yksi tärkeimmistä esittelijämme lausumista ensisijaisista tavoitteista on, että talousarvion on oltava työllisyystalousarvio. Siitä tulee pikemminkin arkkitehtuuritalousarvio. Vuonna 1998 parlamentti käyttää yhtä paljon rahaa muinaisten faaraoiden rakennuksille vertoja vetävään Brysselin D3-rakennukseen kuin kuuluisaan työllisyysaloitteeseen.
Lopuksi, jäsenvaltiot eivät ole vielä ratifioineet Amsterdamin sopimusta, mutta sen rahataloudellisia määräyksiä sovelletaan jo; tämä on hyvä esimerkki demokratiasta ja lisäsyy ryhmällemme olla äänestämättä tämän mietinnön puolesta.

Samland
Arvoisa rouva puhemies, herra Fabre-Aubrespy, Brysselin uudet rakennukset ovat myös luoneet työtä, ainakin Brysseliin. Haluaisin kuitenkin oikeastaan sanoa jotain vuoden 1999 talousarviosta: herra komissaari, teidän puheenne ei ollut huono, mutta se, jonka piditte vastuuvapaudesta, oli parempi, koska te piditte puheen ranskaksi! Tehän kuvasitte sitä itsekin seksikkäämmäksi.
Haluaisin tuoda vuoden 1999 talousarviosta esiin viisi kohtaa. Ensimmäiseksi: vuoden 1999 talousarvio on silta, kuten rouva Müller jo sanoi. Sillä kukaan ei voi välttyä saamasta sellaista käsitystä, että me voisimme puhua vuoden 1999 talousarviosta pitämättä samalla mielessä sitä, että uutta vuosien 2000/2006 talousnäkymää käsitellään niin sanotusti rinnan sen kanssa.
Toiseksi: se tarkoittaa, että meidän on käsiteltävä vuoden 1999 talousarvion tuomia vaikeuksia. Kukaan ei voi kieltää, että 18 prosentin kasvu on rakennerahastojen velvollisuudet huomioonottaen suuruusluokkaa, joka on talousarvion käsittelyn neuvottelujen ja mahdollisuuksien ulkopuolella. Haluan tässä siteerata seuraavaa lausetta: "Se ei ole tästä maailmasta." Kyseinen lause koskee tilannetta, jossa uskotaan, että ongelmaa voisi vain pitkittää, kuten Edinburghissa kerran kirjoitettiin.
Kolmanneksi: ulkopoliittisessa ohjelmassamme on menotilanne, joka on myös hyvän ja pahan tuolla puolen. Kun 2, 3 miljardia ecua ei sidottu ja 3, 2 miljardia ecua ei voitu maksaa yksin PHARE-OHJELMAN puitteissa - tämä on sanottava selkeästi - ei ole mitään järkeä, että meidän pitäisi kasvattaa PHARE-ohjelmaa vuonna 1999 36 prosentilla, vain siksi, että kassaan saadaan rahaa, joka saatiin kokoon vähentämällä muista ulkopolitiikoista 10 prosenttia. Tästä kärsivät Etelä-Afrikan, Etelä-Amerikan ja Aasian projektit sekä erilaiset kansalaisjärjestöohjelmat, mainitakseni vain jotain, joka ei todellisuudessa toteudu talousarviovuoden aikana. Nämä ovat ongelmia, joiden kanssa me olemme tekemisissä, kun käsittelemme vuoden 1999 talousarviota.
Me olemme, tai ennemminkin rouva Dührkop on keksinyt omien suuntaviivojensa kohdassa 8 muotoilun, jossa hän, herra FabreAubrespy, kuvaa toisin kuin koskaan ennen tässä parlamentissa, että parlamentti on valmis kannattamaan vain vuoden 1999 talousarvion sellaista kasvua, joka on jäsenvaltioiden kasvun tasolla. Sellaiseen ehtoon emme ole vielä koskaan velvoittaneet itseämme. Mutta jos halutaan tehdä niin, on ratkaistava edellä mainitut ongelmat. Ja jos niitä halutaan ratkaista, on löydettävä keinoja, joista ilmenee samalla, miltä tulevaisuuden rahoitusnäkymät näyttävät. Tällöin on oltava enemmän joustavuutta ja on asennoiduttava siten, että yhtäkään jäsenvaltiota ei voida pakottaa käyttämään varoja, eli ottamaan rahaa yhteisön budjetista, jos valtio ei ole itse valmis ottamaan rahaa.
Epävirallisessa kolmen toimielimen välisessä keskustelussa samoin kuin tiistain keskustelussa sanoin seuraavaa: vuoden 1999 talousarvio saadaan aikaan vain - ja sanon tämän erittäin selkeästi ennen kaikkea myös neuvostolle menevää pöytäkirjaa varten - mikäli kolmen toimielimen välillä päästään toimielinten väliseen sopimukseen oikeudellisista perusteista. Tällöin kenenkään ei tulisi piiloutua tuomioistuinmenettelyn taakse, joka on pantu alulle Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. Me tarvitsemme tämän ongelman periaatteellista ratkaisua. Parlamentti on valmis siihen ja minulla on se käsitys, että molemmat muut toimielimet myös. Mutta varautukaa siihen - tämä ei ole mitään leikinlaskua - että vuoden 1999 talousarviota ei synny, ellei tätä ongelmaa ratkaista.

Tillich
Arvoisa rouva puhemies, hyvät naiset ja herrat, arvoisat kollegat, arvoisa komissaari, olemme aloittaneet vuoden 1998 talousarviomenettelyn Ajax Amsterdamin jalkapallo-ottelun merkeissä tai varjossa. Tänä iltana pelataan myös Real Madridin ja Borussia Dortmundin välinen jalkapallo-ottelu. Puhun siitä vielä lopuksi.
Herra Fabre-Aubrespy totesi 1. huhtikuuta: Olisimme varmasti mieluummin katsoneet jalkapallo-ottelua, mutta asian vakavuus, nimittäin vuoden 1999 talousarviota koskevat neuvottelut saa meidät tällä hetkellä tiukasti pysymään täällä salissa.
Ensimmäistä kertaa suuntaviivoihin ei ole kiinteästi ankkuroitu tiedotuspolitiikkaa. Olemme lähteneet siltä pohjalta, että meillä on kestävä komission ja Euroopan parlamentin välinen suunnitelma tiedotuspolitiikan lopulliseksi sääntelemiseksi vuonna 1998. Näin ei valitettavasti ole, ja haluaisin kehottaa ainakin niitä, jotka tämä täysistunto on valinnut edustajiksi puhemiehistöön tai puhemieskonferenssiin siihen, että he vielä kerran tarkastelisivat vuosien 1996, 1997 ja 1998 talousarviota koskevia päätöksiä, vuoden 1998 suuntaviivojen 18 kohtaa, vuotta 1998 koskevan ensimmäisen käsittelyn 30, 31 ja 32 kohtaa ja vuotta 1998 koskevan toisen käsittelyn 11 kohtaa, samoin kuin vuoden 1997 suuntaviivojen 9 kohtaa ja vuotta 1997 koskevan ensimmäisen käsittelyn 17, 48, 49 ja 50 kohtaa, koska se ei varmaankaan tänään aamupäivällä käydyn keskustelun perusteella ole mikään vähäpätöinen asia puhemiehistölle ja puhemieskonferenssille.
Nyt kuitenkin käsiteltävinä olevien suuntaviivojen sisältöön. Hyvät naiset ja herrat, rouva Dührkop, rouva esittelijä, mielestäni te olette tehneet 2 kohdassa virheen, joka tulee esiin vain saksalaisessa versiossa, sillä siinä puhutaan jälleen työllisyystalousarviosta. Sen luulisi olevan ongelma meidän ryhmällemme, mutta tiedän, että te puhutte talousarviosta, jonka avulla parannetaan työllisyyttä, ja siksi pyydän teitä vielä muuttamaan tämän viimeistään huomenna ennen äänestystä.
8 kohdan neljännen tähden kohdalla on ainakin saksankielisessä versiossa jälleen niin epäonnistunut muotoilu, että en edes ymmärrä sitä ollenkaan. 9 kohdassa henkilökohtainen muotoilunne on mielestäni erinomainen, ja uskon, että se osuu suoraan ongelman ytimeen. Siksi meidän ryhmämme pyytää ennen kaikkea kriittistä massaa ja sitä koskevaa komission politiikkaa käsittelevän kysymyksen äänestykseen kohta kohdalta -äänestystä, koska olemme sitä mieltä, että tämä ei periaatteessa kuulu siihen. Meidän mielestämme teidän henkilökohtainen muotoilunne on parempi.
5 kohdassa, jossa on kysymys vuoden 1998 menettelyssä käsitellyistä ja hyväksytyistä työllisyysaloitteista, toinen osa on vähintäänkin epäselvä, ellei peräti väärä. Olemme tunnustaneet erittäin selkeästi näiden työllisyysaloitteiden kolme päätavoitetta, ja myös hyväksyneet ne sellaisina. Tänään keskipäivällä äänestimme vihdoinkin Pronkin mietinnöstä oikeudellisena perustana, ja sanoimme myös silloin, että pienet ja keskisuuret yritykset tulee kolmannessa järjestelmässä ottaa huomioon, mutta sen perusteella, miten asia siinä nyt esitetään, ne pitää ensi sijassa ottaa huomioon. Näin ei ole äänestetty.
Mitä tulee esillä oleviin tarkistuksiin, olemme yhtä mieltä tarkistusten esittäjän herra Brinkhorstin, kanssa ensimmäisestä tarkistuksesta ainakin tavoitteiden asettelun osalta, mutta emme ole vielä muodostaneet lopullista mielipidettä.
Palatakseni jalkapallo-otteluun: tänään Espanjassa, Madridissa, peliä on siirretty tunnilla eteenpäin, koska jalkapallokentän maali on kaatunut. Koska rouva Dührkop on kotoisin Barcelonan läheltä ja sellaista ei koskaan tapahdu Barcelonassa, toivotan esittelijälle sekä toiselle esittelijälle, herra Violalle, suurta kestävyyttä vuoden 1999 talousarviota koskevissa neuvotteluissa.

Tomlinson
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla molempia esittelijöitä, rouva Dührkop Dührkopia ja herra Violaa, siitä, että he laativat sellaiset suuntaviivoja koskevat päätöslauselmat, jotka ovat nimenomaan suuntaviivoja. Ne ovat suuntaviivoja, ja he ovat sinnikkäästi vastustaneet sitä, mitä niin usein tapahtuu, jos ihmiset yrittävät tehdä suuntaviivojen antamisesta jonkinlaisen etukäteen ja ennenaikaisesti tapahtuvan ensimmäisen käsittelyn. Meillä on tässä käsillä juuri hyvin selvä periaatenäkemys.
Haluan vain viitata Dührkop Dührkopin erinomaisen mietinnön pariin kappaleeseen ja korostaa niitä, etenkin D johdantokappaletta, jossa hän korostaa, että meidän on talousarviomenettelyssä keskityttävä juuri koko siihen kysymykseen, joka koskee tulojen perimistä niin, että vältämme tuhlausta. Kulutamme niin paljon aikaa menojen käsittelyyn, että meidän on asetettava omien varojen kunnollinen periminen etusijalle merkittäväksi, perustavaksi ja olennaiseksi osaksi talousarviomenettelyä.
Toinen kohta, josta ylistäisin häntä suuresti, on se, että hän sisällytti mietintönsä 9 kohtaan vastauksen siihen komissaari Liikasen noin kaksi vuotta sitten esittämään haasteeseen politiikoista, jotka koskevat enimmäismääriä. Nyt Liikasella on suuntaviivoja koskevassa ehdotuksessa parlamentin vastaus, ja toivomme, että koska olemme saaneet parlamentin vastauksen, saamme sellaisen alustavan ennakkoarvioesityksen tuloista ja menoista, joka heijastelee tätä vastausta siten, että ymmärrämme asian. Jos luette 9 kohtaa huolellisesti, huomaatte rouva Dührkopin ottaneen siinä vastaan haasteen, joka tarkoittaa, että tarkastelemme niitä politiikkoja, joita olisi jatkettava ja jopa vahvistettava, mutta myös niitä, joiden osalta ei enää pitäisi menetellä näin. Se on siis kestänyt urheasti, se on vakavasti otettava vastaus ja sellainen, jota ylistän.
Jäljellä olevaksi ajakseni haluan siirtyä tarkastelemaan Violan mietintöä, joka on jälleen kerran erinomainen. Korostaisin hänen mietintönsä seuraavia kohtia: 4 kohdassa hän tuo esiin tärkeän seikan Euroopan unionin virkamieskunnasta. Toivon, että kun talousarvion yksityiskohtiin siirtyessämme puhumme Euroopan unionin virkamieskunnasta, viemme ehkä eteenpäin joitakin niissä esitettyjä ajatuksia ja puhumme sekä nimityksistä että ylennyksistä siten, että ne olisivat yksinomaan sellaisia toimia, joiden olisi perustuttava ansioihin. Tämän tulisi olla ainoa nimitysten ja ylennysten ehto Euroopan unionin virkamieskunnassa. Panen merkille ja annan tunnustuksen 5 kohdassa esitetylle kannalle, että yhtään uutta virkaa ei pitäisi perustaa vuonna 1999, ja toivon, että kun kuljemme kohti talousarviomenettelyä, tuossa kohdassa ilmaistu huomautus on sellainen, johon ei tarvitse palata.
Ylistän täysin kaikkia niitä kohtia, jotka esitetään selvässä aikajärjestyksessä mietinnön 8 kohdassa, jossa on koko joukko asioita, joista tämä parlamentti tarvitsee budjettivallan käyttäjänä lisätietoa.
Siirryn käsittelemään erityisesti 9 kohtaa - kiinteistöpolitiikkaa. Tänään on, kuten jo muistutettiin, 1. huhtikuuta. Koin luullakseni pulmallisimman aprillipäivän huiputuksen yhden kertomuksen takia, joka on mukamas talous- ja sosiaalikomitean sekä alueiden komitean laatima kertomus Euroopan parlamentille ja jossa meille uskotellaan, että noin 36 miljoonaa ecua aiotaan käyttää Belliard I ja II rakennusten muuntamiseksi vastaamaan tarkoitustaan. Sanon niille: hyvä yritys aprillipäivänä, mutta odotamme saavamme todellisen kertomuksen siitä, kuinka paljon rahaa olisi saatava käyttöön noiden rakennusten muuntamiseksi.
Edessämme on kuitenkin kiinteistöjen alalla vakavasti otettavia haasteita, ja olen varma, että noudattamassaan lähestymistavassa herra Viola jatkaa työtä yhtä totisen tarkasti kuin mekin aikaisemmin.
Ainoa ala, jonka näen Violan mietinnöstä vakavasti puuttuvan - mutta luulen, että voimme pitää sitä itsestään selvänä - liittyy viestintäpolitiikkaan. Tulossa on lukuisia keskusteluja viestintäpolitiikasta. Haluan vain lisätä yhden ajatuksen ja sanoa sen teitä suuresti kunnioittaen, rouva puhemies, ajatuksen, jonka voitte taas esittää edelleen puhemiehistölle. Olen yhä enemmän sitä mieltä, että jotta voitaisiin ymmärtää, mitä parlamentin puhemiehistö itse asiassa tekee ja päättää, on oltava kremlologi voidakseen lukea sen pöytäkirjoja ja saadakseen niistä edes jotakin selkoa. Joten tällä kerralla, kun puhumme viestintäpolitiikasta, voitte ehkäpä muuttaa puhemiehistön pöytäkirjakäytännön yhtä selväksi, selkeäksi ja avoimeksi kuin tämä parlamentti parhaillaan yrittää juurruttaa Euroopan keskuspankkiin. Se olisi suuri palvelus parlamentaariselle demokratialle.

Tappin
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin ensiksi onnitella esittelijää, rouva Dührkopia, hänen erinomaisesta talousarviomenettelyn suuntaviivoja koskevasta mietinnöstään. Kuten voisi odottaakin, budjettivaliokunnan satelliittivirastoja koskevan mietinnön esittelijänä haluaisin keskittyä erityisesti hänen mietintönsä 18 kohtaan. Nämä asiat kävivät jälleen suuntaviivoista ilmi tänä vuonna.
Kysymys kuuluu, miksi meillä pitäisi taas olla kohta satelliittivirastoista. Monet tämän parlamentin jäsenet ja budjettivaliokunnan jäsenet ovat sitä mieltä, että parlamentin hyväksyttyä Kellett-Bowmanin mietinnön satelliittivirastoihin liittyvistä asioista asia on valmis ja rauhoitettu. Näin ei ole. Herra Liikanen on käyttänyt sanaa "seesteisyys" , mutta Yhdysvaltain ystävänä sanoisin aina, että "ikuinen valppaus" on keskeistä. Satelliittivirastojen kanssa ikuinen valppaus on varmasti keskeistä, mitä meihin tulee.
Vaikka haluaisimmekin jatkaa kohtamme käsittelyä suuntaviivoissa, pohdittavanamme on tämä talousarviomenettelyn vuosittaista luonnetta koskeva kysymys. Satelliittivirastoja koskevien budjettikohtien esittämisessä on kolmen viime vuoden ajan edistytty hyvin. Olemme korostaneet joitakin ohjaavia periaatteita, jotka nämä virastot ovat ilokseni omaksuneet. Ja niiden käsittelyä on jatkettu komissiossa herra Liikasen ja hänen kollegoidensa avulla.
Mitä nämä suuntaviivat ovat? Ensiksi, on aikaisempaa tietoa ja aikaisempia rahankäyttötapoja. Me tarkastelemme sitä tapaa, jolla varoja on käytetty edellisten vuosien osalta, eli jokaisen viraston talousarvion kulutusta. Tämän on vaikutettava tulevaan virastojen rahoituksen myöntämiseen Euroopan unionissa. Kun tarkastelemme Kellett-Bowmanin tämän vuoden vastuuvapauden myöntämistä koskevaa mietintöä, huomaamme, että Dublinin Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön osalta 140 000 ecua on jäänyt käyttämättä; Thessalonikin Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen osalta 1, 28 miljoonaa ecua on jäänyt käyttämättä. Tälle on syynsä, mutta nämä luvut vaikuttavat asiaan tarkastellessamme tulevia rahankäyttötapoja. Olen varma, että komissaari on tietoinen näistä luvuista. Tärkeintä on kuitenkin se, että haluamme tarkastella työohjelmaa, joka on laadittu ja asianmukaisesti hinnoiteltu. Tästä työohjelmasta on sovittava yhteisön politiikkoja käsittelevien eri komiteoiden kanssa.
Toiseksi avoimuutta koskevasta kysymyksestä. Olemme yrittäneet varmistaa, että virastot esittävät henkilökuntaa koskevan organisaatiokaavion. Olemme onnistuneet suostuttelemaan virastot tekemään tämän, mutta työohjelmat on hinnoiteltu, ja voimme nähdä laaja-alaisesti virastoja koskevan mietinnön I osaston, II osaston ja III osaston mukaisista menoista, mitä kukin hanke tulee maksamaan. Tämä on meille budjettivaliokuntana mitä tärkeintä, hyvin tärkeää asiasta vastaavalle valiokunnalle, ja siitä tulee tärkeää talousarvion valvontavaliokunnan esittelijälle, kun myöhemmin tarkastelemme vastuuvapauden myöntämistä. Asiassa tapahtuu edistymistä.
Viimeiseksi vastuunalaisuudesta. Keskeisintä on se, kuinka myönnämme varoja. Kuten rouva Dührkop, herra Tomlinson ja herra Wynn sanoivat, käytämme Euroopan unionin kansalaisten rahoja. Rahaa on käytettävä tavalla, joka on avointa ei ainoastaan parlamentille vaan myös kyseessä olevan viraston asiakaskunnalle ja itse kansalaisille. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi olemme sopineet virastojen johtajien ja asiasta vastaavien valiokuntien esittelijöiden kanssa säännöllisistä tapaamisista, joita jatkamme. Tämä prosessi jatkuu tänä vuonna.
Minkälaisen johtopäätöksen voimme tehdä? Herra Liikanen puhui "seesteisyydestä" . Hän sanoi, että rauha on syntynyt. Näin todellakin on. Rauha on syntynyt virastojen kanssa. Olemme aloittaneet uuden prosessin, mutta tuosta valppaana pysymisestä tulee tärkeää. Tiedän, että yksi hänen kollegoistaan, herra Bangemann, sanoi Alicantessa sijaitsevasta sisämarkkinoilla toimivasta yhdenmukaistamisvirastosta, että meidän on oltava valppaita. Tämän viraston budjettikomitea kuluttaa parhaillaan 24 miljoonaa ecua yhteen uuteen rakennukseen, josta komissio tiesi hyvin vähän ja josta parlamentille ei ollut edes tiedotettu. Valppaus on keskeisintä, herra Liikanen! Meidän on tiukennettava menettelyjä ja tulemme valvomaan niitä sekä budjettivaliokunnan että talousarvion valvontavaliokunnan välityksellä.

Ghilardotti
Arvoisa rouva puhemies, myös minä haluan onnitella Dührkopia täsmällisen ja asiallisen mietinnön laatimisesta ja muistuttaa, että koska vuoden 1999 talousarvio on osa sitä tiukkaa linjaa, jota unioni ja jäsenvaltiot noudattavat, sen on oltava - kuten esittelijä muistuttaa - ensimmäinen Amsterdamin sopimusta toteuttava talousarvio, ja siksi siihen on sisällytettävä valintoja, jotka vastaavat sopimuksessa olevia uudistuksia. Se merkitsee sitä, että talousarviolla on edistettävä työllisyyttä, kuten meille on muistutettu, ohjaamalla varoja infrastruktuureihin, pienille ja keskisuurille yrityksille, tutkimukseen ja kehitykseen sekä toimenpiteisiin, jotka liittyvät paikallisiin työllisyysaloitteisiin ja kolmatta sektoria koskeviin alueellisiin sopimuksiin, mikä olisi - päinvastoin kuin mitä Tillich sanoi - Euroopan parlamentin viime lokakuussa omaksuman kannan mukaista, kuten Dührkop täsmällisesti sanoo mietinnössään.
Ammatillista koulutusta ja uudelleenkoulutusta pidetään avainkeinoina työllistettävyyden ja yritteliäisyyden kehittämiselle ja ennen kaikkea nuorten ja naisten työnsaantivalmiuksien parantamiselle. Nämä ovat ne suuntaviivat, jotka otettiin esille myös Luxemburgin neuvoston erityiskokouksessa. Leonardo-, Socrates- ja yleisemmin ottaen kaikille koulutukseen ja ammatilliseen koulutukseen liittyville ohjelmille on näin ollen annettava riittävät määrärahat.
Sosiaaliselle vuoropuhelulle, jonka merkitys on korostunut entisestään uudessa sopimuksessa, on varattava talousarviossa sen edellyttämä tuki. Dührkop on aivan oikein sitä mieltä, vuoden 1999 talousarvion on oltava kansalaisten talousarvio, jonka tavoitteena on lujittaa ja parantaa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Tältä osin on jatkettava tuen antamista kansalaisjärjestöille, jotka tukevat toiminnallaan ja verkostoillaan oleellisella tavalla Euroopan sosiaalipolitiikan kehittämistä vanhusten ja vammaisten hyväksi ja yhteiskunnasta syrjäytymisen ehkäisemistä ja jotka tarjoavat kansalaisille tärkeän mahdollisuuden osallistua Euroopan rakentamiseen.
Haluan lopuksi ottaa esille vielä yhden asian, jonka puheenjohtaja Samland muistutti mieliimme ja joka on mielestäni erityisen tärkeä: välttämätön ehto sille, että menettely saadaan myönteiseen päätökseen, on se, että neuvosto hyväksyy oikeudellisia perustoja koskeva sopimuksen. Mielestäni neuvostolla ei ole selityksiä, joiden taakse se voisi piiloutua tässä asiassa, ja siksi haluankin päättää keskustelun - koska olen viimeinen puhuja - seuraavaan sitoumukseen: tämän kokouksen pöytäkirja on annettava neuvostolle, jotta se saa tietää, että tänä vuonna parlamentti ei enää hyväksy sopuratkaisua tästä asiasta.

Dührkop Dührkop
Arvoisa rouva puhemies, vaikka tämä olisikin hieman menettelyn vastaista, haluaisin sanoa herra Tillichille - koska tämä on tärkeää - että olen kotoisin San Sebastiánista ja Real Madridista, koska muutoin minulla olisi kotiin palatessani hankaluuksia kahden lapseni kanssa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Haluaisin kuitenkin tuoda esiin vielä yhden asian. Teillä on nyt vielä 24 minuutin ajan mahdollisuus aprillata tai tulla aprillatuksi. Pitäkää varanne!
(Istunto päättyi klo 23.35.)

