

Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, ennen kuin annan puheenvuoron Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerille, minulla on ilo toivottaa tervetulleeksi Lee Sang Deukin johtama Korean tasavallan kansalliskokouksen valtuuskunta, joka on tullut Brysseliin osallistuakseen kahdeksanteen Euroopan parlamentin ja Korean parlamentin väliseen kokoukseen.
Tämä on Euroopan parlamentin ja Korean parlamentin ensimmäinen kokous molempien uudella vaalikaudella. Haluan korostaa, että käymme nyt täysin poliittista vuoropuhelua, ja sen yhteydessä on jo vuosien ajan käsitelty monia asioita alueellisesta ja kansainvälisestä turvallisuudesta aina kansalaisten jokapäiväisiin huolenaiheisiin Euroopan unionin ja Etelä-Korean toimiessa yhä aktiivisemmin kansainvälisellä tasolla.
Arvoisa Lee Sang Deuk, haluan todeta, että olemme iloisia tästä vierailusta ja lisääntyvästä yhteistyöstämme Korean tasavallan kanssa, ja toivomme teidän viihtyvän Brysselissä. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana neuvoston julkilausuma Ison-Britannian puheenjohtajakauden toimintaohjelmasta. Tämän vuoksi annan puheenvuoron kyseisen valtion pääministerille Tony Blairille, jonka toivotan tervetulleeksi. Haluan muistuttaa, että Euroopan parlamentin poliittisten ryhmien puheenjohtajien kokouksella oli tilaisuus tavata puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan edustajia aiemmin Lontoossa, jossa meillä oli mahdollisuus vaihtaa näkemyksiä pääministerin kanssa siitä, miten Yhdistynyt kuningaskunta aikoo hoitaa vuoronsa unionin puheenjohtajana. Nyt on kuitenkin aika tiedottaa asiasta parlamentin täysistunnolle. 
Tony Blair,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kunnianarvoisat vieraat, on kunnia olla tänään täällä Euroopan parlamentissa. Jos sallitte, tulen tänne raportoimaan teille jokaisen Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen jälkeen. Kuulen parlamenttia mielelläni myös ennen jokaista neuvoston kokousta, jotta voimme hyötyä Euroopan parlamentin näkemyksistä ennen neuvostossa käytäviä keskusteluja.
Tämä puhe tulee sopivaan aikaan. Olipa ihmisillä nykyään vaikka kuinka eriäviä mielipiteitä Euroopasta, he ovat samaa mieltä ainakin yhdestä asiasta: Eurooppaa ympäröi sen tulevaisuudesta käytävä perusteellinen keskustelu. Haluan puhua teille tänään suoraan tästä keskustelusta, sen syistä ja siitä, kuinka siinä voitaisiin päästä ratkaisuun. Jokaisessa kriisissä piilee mahdollisuus. Euroopallakin on nyt mahdollisuus, jos meillä on vain rohkeutta tarttua siihen.
Eurooppaa koskevaa keskustelua ei pidä käydä solvaamalla toisia tai menemällä henkilökohtaisuuksiin. Keskustelussa on vaihdettava ajatuksia avoimesti ja suoraan. Aluksi haluan kuvailla selkeästi, miten määrittelen tämän keskustelun ja sen taustalla olevan erimielisyyden. Kyse ei ole "vapaiden markkinoiden" Euroopan ja sosiaalisen Euroopan vastakkainasettelusta yhteismarkkinoita kannattavien ja Eurooppaan poliittisena hankkeena uskovien välillä. Tämä ei ole pelkästään asioiden vääristelyä. Tarkoituksena on pelotella niitä, jotka haluavat muuttaa Eurooppaa, nimittämällä muutoshalua eurooppalaisen ihanteen pettämiseksi ja lopettaa syvällinen keskustelu Euroopan tulevaisuudesta väittämällä, että nimenomaan keskustelun vaatiminen on osoitus Euroopan vastaisesta asenteesta. Tätä ajattelutapaa vastaan olen taistellut koko poliittisen urani ajan. Ihanteet säilyvät muutoksen ansiosta. Ne kuolevat, jos haasteiden edessä jahkaillaan.
Olen innokas Euroopan kannattaja. Olen aina ollut.
Mietin aiemmin, onko tämä eloisa foorumi, ja ilokseni huomaan, että kyllä tämä on.
Sitä kutsutaan demokratiaksi, ja olkoon tämä asia näin myös jatkossa.
Äänestin ensimmäisen kerran vuonna 1975 Yhdistyneen kuningaskunnan EU-jäsenyydestä toimitetussa kansanäänestyksessä ja äänestin "kyllä". Hieman ennen Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1983 järjestettyjä vaaleja, jolloin olin viimeinen Yhdistyneestä kuningaskunnasta valittu ehdokas ja jolloin puolueeni harjoitti Euroopasta vetäytymisen politiikkaa, sanoin valintakokoukselle vastustavani kyseistä politiikkaa. Jotkut ajattelivat, ettei minua valittaisi, ja jotkut ehkä toivovat, ettei minua olisi valittu.
Autoin sitten kuitenkin muuttamaan tätä politiikkaa 1980-luvulla ja olen ylpeä tästä muutoksesta. Pääministerikaudellani olen allekirjoittanut perustamissopimuksen sosiaalipolitiikkaa koskevan luvun, auttanut Ranskan kanssa kehittämään nykyaikaista eurooppalaista puolustuspolitiikkaa sekä tehnyt oman osuuteni Amsterdamin, Nizzan ja Rooman sopimuksissa.
Tämän unionin perustana ovat arvot, kansakuntien ja ihmisten välinen yhteisvastuu...
…eivät vain yhteiset markkinat, joilla käymme kauppaa, vaan yhteinen poliittinen alue, jolla asumme ja jonka kansalaisia olemme. Näin tulee olemaan aina. Uskon Eurooppaan poliittisena hankkeena. Uskon Eurooppaan, jolla on voimakas ja huolehtivainen sosiaalinen ulottuvuus. En koskaan hyväksyisi sellaista Eurooppaa, joka olisi pelkkä taloudellinen markkina-alue.
Jos tämän sanotaan olevan ongelman ydin, silloin paetaan todellista keskustelua ja kätkeydytään mukavuudenhaluisesti sellaisten asioiden taakse, joita olemme aina sanoneet toisillemme vaikeina aikoina. Ei ole mitään jakautumista Eurooppaan, jonka on menestyttävä taloudellisesti, ja sosiaaliseen Eurooppaan. Poliittinen ja taloudellinen Eurooppa eivät kuulu erillisiin lokeroihin. Sosiaalisen ja taloudellisen Euroopan on tuettava toisiaan. Poliittisen Euroopan on autettava demokraattisia ja tehokkaita toimielimiä kehittämään politiikkaa näillä molemmilla aloilla ja kaikissa asioissa, joissa haluamme ja joissa meidän täytyy tehdä yhteistyötä yhteisen etumme mukaisesti. Poliittisen johdon tarkoituksena on kuitenkin huolehtia siitä, että politiikat ovat oikeita nykymaailmaa ajatellen.
Euroopan johtajat ovat tehneet näin 50 vuoden ajan. Puhumme kriisistä, mutta puhutaanpa ensin saavutuksista. Sodan päätyttyä Eurooppa oli raunioina. Nyt Euroopan unioni on monumenttina kunnianosoitus poliittisille saavutuksille, joita ovat lähes 50 rauhan vuotta, 50 vaurauden vuotta ja 50 kehityksen vuotta. Ajatelkaamme tätä ja olkaamme kaikki kiitollisia ja ylpeitä siitä, mitä Euroopassa on tapahtunut viimeisten 50 vuoden aikana.
Historian laaja kaari on suotuisa Euroopan unionille. Eri puolilla maailmaa sijaitsevat valtiot liittyvät nyt yhteen, koska yhteistyö vahvistaa myös yksittäisiä valtioita. 1900-luvun loppupuoliskolle asti yksittäiset Euroopan kansakunnat olivat vuosisatojen ajan hallinneet maailmaa, asuttaneet laajoja osia siitä ja sotineet keskenään maailman herruudesta. Sitten toisen maailmansodan verilöylyn jälkeen poliittiset johtajat ymmärsivät, että ne ajat olivat takanapäin. Nykymaailma on tämän vision mukainen ja osoittaa, että ennustus osui oikeaan.
Yhdysvallat on maailman ainoa supervalta. Muutaman vuosikymmenen kuluessa Kiinasta ja Intiasta kuitenkin tulee maailman suurimmat kansantaloudet, ja molempien väkiluku on kolminkertainen koko Euroopan unionin väkilukuun verrattuna. Ajatus Euroopasta, joka on yhtenäinen ja joka tekee yhteistyötä, on nykyään välttämätön, jotta kansakuntamme voivat olla tarpeeksi vahvoja säilyttääkseen paikkansa maailmassa.
Nyt, lähes 50 vuoden jälkeen, meidän on kuitenkin uudistuttava. Siinä ei ole mitään hävettävää. Kaikkien instituutioiden on tehtävä niin, ja me voimme myös tehdä sen, mutta vain, jos yhdistämme eurooppalaiset ihanteet, joihin uskomme, nykyajan maailmaan, jossa elämme. Olemme vaarassa epäonnistua, jos emme tee näin, jos Eurooppa sortuu euroskeptisyyteen tai jos Euroopan kansakunnat kohdatessaan edessämme olevan valtavan haasteen päättävät käpertyä toisiaan vasten toivoen, että voimme näin välttää globalisaation, välttää ympärillämme olevien haasteiden kohtaamisen ja turvautua Euroopan nykyisiin politiikkoihin, ikään kuin niitä jatkuvasti toistamalla voisimme tehdä niistä aiempaa tarkoituksenmukaisempia. Jos näin käy, kyse on suuresta strategisesta epäonnistumisesta. Nyt ei ole oikea aika syyttää Euroopan muutosta haluavia Euroopan pettämisestä. Nyt on aika myöntää, että Euroopassa tarvitaan muutosta, jotta se voi palauttaa vahvuutensa, merkityksensä, idealisminsa ja näin ollen kansalaistensa tuen.
Kansalaiset ovat poliitikkoja edellä, kuten aina. Me poliitikot ajattelemme aina, että kansalaiset, jotka eivät seuraa politiikkaa pakkomielteenomaisesti päivittäin, eivät ehkä käsitä sitä eivätkä välttämättä ymmärrä sen yksityiskohtia ja kiemuroita. Loppujen lopuksi kansalaiset näkevät politiikan aina meitä selvemmin nimenomaan siksi, ettei se ole päivittäin heidän pakkomielteenään.
Ongelman ytimenä ei siksi ole ajatus Euroopan unionista vaan uudistus ja politiikka. Nyt ei käydä keskustelua siitä, miten Euroopasta luovutaan, vaan siitä, miten se saadaan täyttämään se tehtävä, jota varten se on aikoinaan perustettu: parantamaan kansalaisten elämää. Juuri nyt kansalaiset eivät ole vakuuttuneita.
Ajatelkaapa, että Euroopassa keskusteltiin neljä vuotta uudesta perustuslaistamme ja että keskustelua käytiin valmistelukunnassa kahden vuoden ajan. Tuloksena oli yksityiskohtainen ja huolella laadittu teksti, jossa esitetään uudet määräykset, jotka koskevat nyt 25 jäsenvaltion unionia ja myöhemmin 27:n, 28:n ja vieläkin useamman jäsenvaltion unionia. Kaikki hallitukset hyväksyivät perustuslain. Kaikkien valtioiden johtajat kannattivat sitä. Sitten se hylättiin perusteellisesti kahden perustajajäseniin kuuluvan jäsenvaltion kansanäänestyksissä, Alankomaissa yli 60 prosentin enemmistöllä. Nyt näyttää ainakin tämänhetkisen keskustelun valossa siltä, että useimmissa jäsenvaltioissa on käytännössä vaikeaa varmistaa myönteinen äänestystulos.
Tälle on kaksi mahdollista selitystä. Toinen niistä on, että kansalaiset tutkivat perustuslakia ja olivat eri mieltä sen yksittäisistä artikloista. En kuitenkaan usko, että enemmistön kielteinen kanta perustui tähän. Ongelmana ei ollut tekstin laadinta eikä nimenomaan erimielisyys tekstistä. Toinen selitys on, kansalaiset käyttivät perustuslakia pelkkänä välineenä tuoda julki laajempi ja syvempi tyytymättömyytensä asioiden tilaan Euroopassa. Uskon tämän olevan oikea analyysi. Siinä tapauksessa kyse ei ole poliittisten toimielinten kriisistä vaan poliittisen johdon kriisistä.
Euroopan kansalaiset esittävät meille vaikeita kysymyksiä. He ovat huolissaan globalisaatiosta, työsuhdeturvasta, eläkkeistä ja elintasosta. He eivät näe vain taloutensa vaan myös yhteiskuntansa muuttuvan. Perinteiset yhteisöt hajoavat. Etniset mallit muuttuvat. Perhe-elämässä on jännitteitä, kun perheet yrittävät luoda tasapainon työn ja kodin välille. Elämme todellista mullistuksen ja muutoksen aikakautta. Katsokaa lapsiamme, heidän käyttämäänsä tekniikkaa ja heidän kohtaamiaan työmarkkinoita. Maailmaa ei tunnista enää siitä, jonka me koimme opiskelijoina 20–30 vuotta sitten. Tällaisen muutoksen tapahtuessa johdossa on oltava maltillisia henkilöitä. Muuten ääriliikkeet vetävät ihmisiä puoleensa poliittisessa prosessissa. Tällaista tapahtuu kansakuntien sisällä. Tällaista tapahtuu parhaillaan Euroopassa.
Miettikääpä asioita. Laekenin julistuksessa esitettiin ajatus perustuslaista, ja tarkoituksena oli tekstiä lainatakseni "tuoda Eurooppa lähemmäs kansalaisia". Toteutuiko tämä tavoite? Lissabonin ohjelma laadittiin vuonna 2000, ja sen tavoitteena on tehdä Euroopasta kyseisen asiakirjan mukaan "vuoteen 2010 mennessä maailman kilpailukykyisin paikka harjoittaa liiketoimintaa". Olemme nyt tämän ajanjakson puolivälissä. Olemmeko onnistuneet? Olen istunut neuvoston iänikuisissa kokouksissa laatimassa päätelmiä, joissa kuvaillaan, miten yhdistämme jälleen Euroopan ja sen kansalaiset, mutta teemmekö todella niin?
Meidän on aika tarkistaa asioiden todellinen laita ja kuulla herätyssoitto. Ihmiset soittavat torvia kaupungin muurien ympärillä. Kuuntelemmeko me? Onko meillä poliittista tahtoa mennä tapaamaan heitä, jotta he pitäisivät johtajuuttamme yleisesti osana ratkaisua eivätkä osana ongelmaa?
Talousarviokeskustelu olisi sijoitettava tähän asiayhteyteen. Sanotaan, että tarvitsemme talousarvion, jonka avulla Euroopan uskottavuus voidaan palauttaa. Tämä on tietenkin totta, mutta talousarvion on oltava oikeanlainen. Sitä ei saa erottaa Euroopan kriisiä koskevasta keskustelusta, vaan sen on oltava osa siihen annettavaa vastausta.
Haluan sanoa muutaman sanan viime perjantaina pidetystä huippukokouksesta. On puhuttu sellaista, etten ollut halukas tekemään kompromissia Yhdistyneen kuningaskunnan alennusta koskevassa kysymyksessä, että otin yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen esiin vasta viime hetkellä ja että odotin pystyväni neuvottelemaan YMP:n uudelleen yhden perjantai-illan aikana. Olen itse asiassa ainoa brittijohtaja, joka on ylipäänsä ottanut alennuksen puheeksi. En ole koskaan sanonut, että meidän on nyt lopetettava YMP tai neuvoteltava se uudelleen yhdessä yössä. Sellainen asenne olisi järjetön. Kaikissa muutoksissa on otettava huomioon maatalousyhteisöjen oikeutetut tarpeet, ja muutosten on tapahduttava vähitellen. Olen sanonut vain kaksi asiaa: ettemme voi sopia uusista rahoitusnäkymistä, jotka eivät edes aloita järkevämpään talousarvioon johtavaa prosessia…
…ja että tällaisessa talousarviossa on pystyttävä hahmottelemaan vuoteen 2013 ulottuvien rahoitusnäkymien loppupuolisko. Muuten ennen vuotta 2014 ei voida sopia mistään oleellisesta muutoksesta, täytäntöönpanosta puhumattakaan. Tällä välin Yhdistynyt kuningaskunta tietenkin maksaa täysimääräisesti osuutensa laajentumisesta. Huomautan, että olisimme edelleen Euroopan unionin toiseksi suurin nettomaksaja vertailuperusteista riippumatta ja että olemme nykyisissä rahoitusnäkymissä maksaneet miljardeja enemmän kuin muut samankokoiset valtiot. Tämä on oikeastaan talousarviokeskustelun konteksti.
Millainen Euroopan erilainen poliittinen ohjelma sitten olisi? Ensinnäkin siinä uudistettaisiin sosiaalista malliamme. Jotkut ovat väittäneet, että haluan luopua Euroopan sosiaalisesta mallista, mutta kertokaapa minulle, millainen sosiaalinen malli meillä oikein on, kun eri puolilla Eurooppaa on 20 miljoonaa työtöntä…
…kun tuottavuusluvut ovat huonompia kuin Yhdysvalloissa, kun Intiassa suoritetaan enemmän tieteellisiä loppututkintoja kuin Euroopassa ja kun millä tahansa merkityksellisellä nykyaikaisen talouden indeksillä mitattuna – mukaan lukien pätevyys, tutkimus ja kehitys, patentit, tietotekniikka – suuntaus on alas- eikä ylöspäin? Intian biotekniikka-ala laajenee viisinkertaiseksi viiden seuraavan vuoden aikana. Kiinan tutkimus- ja kehitysmenot ovat kolminkertaistuneet viimeisten viiden vuoden kuluessa. Maailman 20 johtavan yliopiston joukossa on nykyään vain kaksi eurooppalaista yliopistoa.
Euroopan sosiaalisen mallin avulla olisi pyrittävä parantamaan kilpailukykyämme, auttamaan ihmisiä selviytymään globalisaatiosta, saamaan heidät hyödyntämään sen tarjoamia mahdollisuuksia sekä välttämään vaarat. Tarvitsemme ilman muuta sosiaalisen Euroopan mutta toimivan sellaisen. Meillehän on kerrottu, miten se tehdään. Vuonna 2004 laadittu Kokin raportti viitoittaa tietä: on investoitava osaamiseen, pätevyyteen, aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan, tiedekeskuksiin ja innovaatioon, korkeakoulutukseen, kaupunkialueiden elvyttämiseen sekä pienyritysten avustamiseen. Nykyaikaista sosiaalipolitiikkaa harjoitetaan nimenomaan näin eikä sääntelemällä ja suojelemalla työpaikkoja, sillä viimeksi mainituilla toimilla voidaan pelastaa jokunen työpaikka väliaikaisesti monien tulevaisuuden työpaikkojen kustannuksella.
Kun tänään kerran romutetaan pilakuvia, minäpä romutan vielä yhden: ajatuksen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan on vallannut jokin äärimmäisyyksiin menevä anglosaksinen markkinafilosofia, jolla sorretaan köyhiä ja epäedullisessa asemassa olevia. Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitus on ottanut käyttöön työttömiä koskevan uuden ohjelman, joka on Euroopan laajin työpaikkoja koskeva ohjelma ja jonka ansiosta nuorten pitkäaikaistyöttömyys on käytännöllisesti katsoen hävinnyt kotimaastani. Tämä on lisännyt investointeja julkisiin palveluihimme enemmän kuin missään muussa Euroopan maassa viimeisten viiden vuoden aikana. On totta, että olimme pakon edessä, mutta me myös teimme sen. Olemme ottaneet käyttöön minimipalkan ensimmäistä kertaa Yhdistyneen kuningaskunnan historiassa. Olemme elvyttäneet kaupunkejamme, nostaneet lähes miljoona lasta pois köyhyydestä ja kaksi miljoonaa eläkeläistä vakavista vaikeuksista sekä aloittaneet nyt maamme historian perusteellisimman lapsenhoito-, äitiys- ja isyysoikeuksien laajennuksen. Olemme tehneet kaiken tämän vahvan talouden pohjalta emmekä sen kustannuksella. Tämä – sosiaalisen mallimme nykyaikaistaminen – on siis ensimmäinen asia.
Toiseksi talousarvion on vastattava realiteetteja. Sapirin kertomus viitoittaa tietä tältä osin. Tässä Euroopan komission vuonna 2003 julkaisemassa raportissa esitetään selkeästi ja yksityiskohtaisesti, millainen on nykyaikainen Euroopan unionin talousarvio. Toteuttakaamme se käytännössä. Nykyaikainen Euroopan unionin talousarvio ei ole kuitenkaan sellainen, että vielä kymmenen vuoden kuluttuakin 40 prosenttia varoista käytetään yhteiseen maatalouspolitiikkaan.
Kolmanneksi on pantava täytäntöön Lissabonin ohjelma. Asetimme Lissabonissa tavoitteita, jotka liittyvät työpaikkoihin, työmarkkinoille osallistumiseen, koulunkäynnin keskeyttämisen torjuntaan ja elinikäiseen oppimiseen, mutta rehellisesti sanoen missään ei ole toistaiseksi edistytty läheskään niin hyvin, että nämä tavoitteet voitaisiin saavuttaa vuoteen 2010 mennessä. Lissabonin ohjelmassa sanottiin, mitä meidän on tehtävä, joten tehkäämme se.
Neljänneksi – ja tässä asiassa etenen varovasti – Euroopalle on luotava kurinalainen mutta kuitenkin joustava makrotaloudellinen kehys. Ei ole minun asiani esittää euroaluetta koskevia kommentteja, mutta totean vain, että jos hyväksyisimme talousuudistuksen tosiasiallisen etenemisen ja jos osoittaisimme suhtautuvamme todella vakavissamme rakennemuutokseen, ihmiset pitäisivät makropolitiikan uudistusta mielekkäänä ja järkevänä. He eivät pitäisi sitä leväperäisen finanssipolitiikan vaan terveen järjen tuotoksena. Eurooppa tarvitsee kiireesti tällaisen uudistuksen, jotta se voi kasvaa.
Käsitelläänpä taloudellisten ja sosiaalisten haasteiden jälkeen muita toisiinsa liittyviä asioita, kuten rikollisuutta, turvallisuutta ja maahanmuuttoa. Rikollisuus ylittää nykyään valtioiden rajoja helpommin kuin koskaan. Arvioidemme mukaan järjestäytynyt rikollisuus aiheuttaa pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuosittain 20 miljardin punnan kustannukset. Muuttoliike on kaksinkertaistunut viimeisten 20 vuoden aikana. Se on enimmäkseen tervettä ja tervetullutta, mutta sitä on hallinnoitava. Laiton maahanmuutto on kaikkien valtioidemme ongelma ja inhimillinen tragedia monille tuhansille ihmisille. On arvioitu, että järjestäytyneet rikollisryhmät auttavat 70:tä prosenttia laittomista maahanmuuttajista pääsemään maahan. Yksi ongelma on ikävä ihmiskauppa, jossa järjestäytyneet liigat siirtävät ihmisiä alueelta toiselle käyttääkseen heitä hyväkseen määränpäässä. Joka vuosi kaupataan 600 000 – 800 000 ihmistä, ja vuosittain yli 100 000 naista joutuu Euroopan unionissa ihmiskaupan uhriksi.
Tarkoituksenmukaisessa oikeus- ja sisäasioita koskevassa ohjelmassa taas keskityttäisiin panemaan täytäntöön Euroopan unionin terrorismin vastainen toimintaohjelma, joka tarjoaa laajat mahdollisuudet tehostaa lainsäädännön täytäntöönpanoa ja puuttumista terroristien radikaalistumiseen ja värväykseen, edistää järjestäytynyttä rikollisuutta koskevaa rajat ylittävää tiedustelu- ja poliisitoimintaa, esittää ehdotuksia, joilla voidaan aiheuttaa ihmisille ja huumekauppiaille merkittäviä vaikeuksia pankkitilien avaamisessa, häiritä heidän toimiaan, pidättää heidän johtajiaan ja saattaa heidät oikeuteen, valmistella naapurivaltioista ja muista valtioista tulevia hylättyjä turvapaikan hakijoita ja laittomia maahanmuuttajia koskevia palautussopimuksia sekä kehittää biometrista tekniikkaa, jotta Euroopan rajat olisivat turvallisia. Kaikki nämä ovat asioita, joihin voimme keskittää toimiamme.
Lisäksi meillä on vastuullamme koko yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan ala. Meidän on sovittava käytännön toimista, jotta voimme tehostaa Euroopan puolustusvalmiuksia sekä valmistautua suorittamaan lisää rauhanturvaamis- ja rauhanpalauttamistehtäviä. Meidän on kehitettävä Natossa, tai jos Nato ei halua osallistua, siinä tapauksessa sen ulkopuolella, valmiutta puuttua nopeasti ja tehokkaasti konflikteihin ja edistää niiden ratkaisua. Tarkastelkaapa eurooppalaisten armeijoiden tämänhetkisiä lukuja ja puolustusmenojamme. Ovatko ne todella nykyisten strategisten tarpeiden mukaisia?
Tällainen puolustuspolitiikka on välttämätön osa tehokasta ulkopolitiikkaa, mutta meidän olisi mietittävä myös muita keinoja tehostaa Euroopan unionin vaikutusta. Kun Euroopan unioni päätti taannoin kaksinkertaistaa myöntämänsä avustukset, etenkin Afrikalle myönnettävän avun, se oli välitön piristysruiske paitsi tälle vaikeuksissa olevalle maanosalle myös eurooppalaiselle yhteistyölle. Olemme edelläkävijöitä maailman kehitysyhteistyössä, ja meidän pitäisi olla ylpeitä siitä.
Meidän on näytettävä esimerkkiä edistettäessä uutta monenvälistä kauppasopimusta, joka lisää kaikkien, etenkin kaikkein köyhimpien valtioiden, kauppaa.
Johdamme keskustelua, joka koskee ilmastonmuutosta ja sen yleiseurooppalaisten torjumiskeinojen kehittämistä. Javier Solanan ansiosta Eurooppa on alkanut olla yhä tuntuvammin läsnä Lähi-idän rauhanprosessissa. Esitän erittäin yksinkertaisen huomautuksen: vahva Eurooppa olisi aktiivinen toimija ulkopolitiikassa ja tietenkin hyvä kumppani Yhdysvalloille, mutta se pystyisi myös osoittamaan oman kykymme muovata maailmaa ja viedä sitä eteenpäin.
Tällainen Eurooppa – jonka taloutta ollaan nykyaikaistamassa ja jonka turvallisuutta parannetaan sekä rajojemme sisällä että niiden ulkopuolella toteutettavilla selkeillä toimilla – olisi luottavainen Eurooppa. Tällainen Eurooppa olisi tarpeeksi luottavainen eikä pitäisi laajentumista uhkana, ikään kuin jäsenyys olisi nollasummapeli, jossa vanhat jäsenet häviävät ja uudet jäsenet voittavat, vaan Eurooppa pitäisi sitä poikkeuksellisena historiallisena mahdollisuutena rakentaa aiempaa suurempi ja vahvempi unioni. Älkää uskoko sellaista, mikä ei ole totta. Jos pysäytämme laajentumisen tai torjumme sen luonnolliset seuraukset, emme viime kädessä pelasta työpaikkoja, pidä yrityksiä toiminnassa emmekä estä toiminnan siirtymistä muualle. Siitä voisi olla apua jonkin aikaa, mutta ei kauan. Tällä välin Euroopasta tulisi entistä rajoittuneempi ja sisäänpäin kääntyneempi, ja kannatusta keräisivät ne, jotka eivät noudata eurooppalaisen idealismin perinteitä vaan tukeutuvat vanhanaikaiseen nationalismiin ja muukalaisvihaan.
Sanon teille aivan suoraan, että on ristiriitaista kannattaa Euroopan unionin jäsenyyden vapauttamista mutta vastustaa sen talouden avaamista. Jos etenemme mainitsemaani selkeään suuntaan ja jos meillä on lisäksi komissio – mikä on täysin mahdollista José Manuel Barroson johdolla – joka on valmis poistamaan osan tarpeettomasta lainsäädännöstä, vähentämään byrokratiaa ja puolustamaan kokonaisvaltaista, ulospäin suuntautunutta ja kilpailukykyistä Eurooppaa, silloin Euroopan kansalaisia ei ole vaikea saada kiinnostumaan Euroopasta ja tukemaan sitä.
Pyrimme puheenjohtajakaudellamme edistämään talousarviosopimusta, ratkaisemaan joitakin pulmallisia asioita, kuten palveludirektiivin ja työaikadirektiivin, täyttämään unionin velvoitteet esimerkiksi Turkkia ja Kroatiaa kohtaan, jotka odottavat ja toivovat kuuluvansa tulevaisuudessa Euroopan unioniin, sekä johtamaan tätä Euroopan tulevaisuudesta käytävää keskustelua avoimella ja mukaansatempaavalla tavalla ilmaisten määrätietoisesti omat näkemyksemme mutta kunnioittaen täysimääräisesti myös muiden näkemyksiä.
Pyydän vain yhtä asiaa: älkäämme pettäkö itseämme ja ajatelko, että tämä keskustelu on tarpeeton ja että jos vain voimme toimia tavalliseen tapaan, ihmiset ennemmin tai myöhemmin antavat periksi ja tyytyvät Eurooppaan, joka on sellainen kuin on eikä sellainen kuin he haluaisivat sen olevan.
Pääministerinä ollessani olen huomannut, että vaikeaa ei ole päätösten tekeminen vaan niiden ajankohdan määrittäminen sekä sen ymmärtäminen, että on erotettava toisistaan haasteet, joita on hallittava, ja haasteet, jotka on kohdattava ja voitettava. Nyt Euroopalla on edessään tällainen päätöksenteon hetki.
Euroopan kansalaiset puhuvat meille. He esittävät kysymyksiä. He haluavat johtajuuttamme, ja meidän on aika tarjota se heille.
José Manuel Barroso,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, Euroopan politiikassa on alkanut myrskyisä ajanjakso, ja viime viikolla pidetty hankala Eurooppa-neuvoston kokous yksinkertaisesti todistaa tämän seikan. Jos ei muuta, Euroopan johtajien viimeviikkoinen kokous ainakin todisti, että tarvitsemme uuden poliittisen yhteisymmärryksen, jota vaadin jokin aika sitten parlamentissa, yhteisymmärryksen, joka on tärkeä, jotta voimme välttää kaikki ideologiset kahakat ja lamaantumisen, yhteisymmärryksen, joka on tärkeä, jotta voimme panna täytäntöön vaurautta, yhteisvastuuta ja turvallisuutta koskevan ohjelmamme. Eurooppa voidaan jälleen yhdistää kansalaisiinsa esittämällä ratkaisuja kansalaisten kohtaamiin konkreettisiin haasteisiin.
Arvoisa pääministeri Blair, puheenjohtajakautenne osuu Euroopan kannalta ratkaisevaan ajankohtaan. Tästä sanonnasta on tullut klisee, mutta tällä kertaa se sattuu pitämään paikkansa. Tämä vaikuttaa merkittävästi vastuuseen, jonka olette ottamassa kantaaksenne. Se luo myös suuria odotuksia. Yhdistyneen kuningaskunnan maine käytännönläheisenä ja tuloshakuisena toimijana joutuu koetukselle seuraavan puolen vuoden aikana. Arvoisa pääministeri Blair, olette erittäin kokenut ja vakaumuksellinen valtiomies ja olette tänään vahvistanut sitoumuksenne Eurooppaan poliittisena hankkeena. Uskon siksi vakaasti, että johdatte osallistavaa, rakentavaa keskustelua siitä, mitä Eurooppa voi tehdä kansalaistensa hyväksi, ja saatte aikaan yhteisymmärryksen, jota Euroopassa tarvittavien kiireellisten päätösten tekeminen edellyttää.
Olen vakuuttunut siitä, että tämän uuden yhteisymmärryksen saavuttaminen ja aktiivinen toiminta Eurooppa-neuvoston vaatiman pohdintajakson aikana ovat tulevan puheenjohtajavaltion Yhdistyneen kuningaskunnan painopisteitä. Kuten eilen totesin täällä, myös komissio aikoo täyttää täysimääräisesti sille tässä Euroopan tulevaisuutta koskevassa keskustelussa annetun erityistehtävän. Muistatte varmaan, että ehdotin kaikkien jäsenvaltioiden – mukaan lukien parlamenttien, työmarkkinaosapuolten, kansalaisyhteiskunnan ja nuorten – kesken järjestettäviä kokouksia, joissa kuunnellaan ja vaihdetaan ajatuksia. Strategia-asiakirja perustuu tämän keskustelun tuloksiin, ja siinä käsitellään Euroopan tulevaisuuteen liittyviä peruskysymyksiä. Tätä voidaan hyödyntää ensi kesäkuussa Itävallan puheenjohtajakaudella pidettävässä Eurooppa-neuvoston kokouksessa, jossa arvioimme tilannetta uudelleen. Olen varma, että Euroopan parlamentilla on tässä kaikessa tärkeä rooli.
Kuten olemme 50 vuoden aikana oppineet, Euroopan unionin tavanomainen toiminta jatkuu myös sen ajoittaisten kriisien aikana – ja näin pitääkin olla. Meidän on tärkeää käsitellä ydinkysymyksiä, joiden avulla voidaan määritellä, millaisen Euroopan kansalaisemme haluavat. Emme saa kuitenkaan eksyä ahdasmielisen itsehavainnoinnin kauteen. Kansalaisten luottamus ja vakuuttuneisuus voitetaan takaisin toimilla eikä sanoilla.
On tietenkin paljon asioita, jotka on hoidettava, kuten pääministeri Blair juuri teki selväksi. Hänen seuraavan puolen vuoden ajanjaksolle suunnittelemansa Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden tavoitteet ja painopisteet ovat hyvin samanlaisia kuin Euroopan komission tavoitteet ja painopisteet, ja hän voi luottaa tukeemme ja neuvoihimme toimissa, jotka toteutetaan niiden saavuttamiseksi.
Haluan tässä yhteydessä korostaa erityisesti paria niistä. Taloudelliset muutokset ja uudistukset pysyvät nykyisen komission toiminnan kulmakivinä. Seuraavan puolen vuoden aikana otetaan konkreettisia askelia elvytetyn Lissabonin ohjelman täytäntöön panemiseksi. Lissabonin ohjelman väliarviointi on tehty. Nyt on aika toimia sekä yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla. Jäsenvaltiot esittävät kansalliset uudistusohjelmansa lokakuussa. Niissä esitellään yksityiskohtaisesti keskeiset toimet, joita ne toteuttavat kasvua ja työllisyyttä koskevan ohjelmamme tukemiseksi. Komissio puolestaan esittelee kesän kuluessa yhteisön uudistusohjelman. Siinä esitetään erilaiset – sekä lainsäädännölliset että rahoitukselliset – ensisijaiset toimet, jotka on hyväksyttävä tai joista on päätettävä yhteisön tasolla, jotta Lissabonin ohjelmaa voidaan tukea. Rahoitusnäkymistä käytävien neuvottelujen lopputulos tietenkin latistaa enemmän tai vähemmän Lissabonin ohjelmaa koskevia tavoitteitamme. On valitettavaa, että nykyisen neuvottelupaketin suurimmat leikkaukset kohdistuvat nimenomaan siihen otsakkeeseen, josta tuetaan eniten Lissabonin ohjelmaan liittyviä toimia. Tätä ei olisi tapahtunut, jos jäsenvaltioiden "yhden prosentin kerho" ei olisi taistellut Euroopan tavoitteiden latistamisen puolesta.
Nyt on kuitenkin todella kiireesti päästävä sopimukseen, jotta voidaan välttää unionin lamaantuminen vuoden 2006 jälkeen, sillä se vaikuttaisi kielteisesti menettelytapoihimme ja etenkin uusiin jäsenvaltioihin. Euroopan unionin uudet jäsenet odottavat konkreettisia merkkejä yhteisvastuustamme, eivät pelkkiä sanoja. Siksi meidän on lisättävä nykyisiä ehdotuksia ja puheenjohtajavaltio Luxemburgin työtä koskevia toimiamme. Tämä ei tarkoita, että meidän on luovuttava pyrkimyksistämme laatia aiempaa tasapainoisempi talousarvio, joka on hyvä kompromissi nykyisten menojen ja hyväksi todettujen toimintatapojen, erityisesti koheesio-ohjelman ja uuden kasvua ja työllisyyttä koskevan poliittisen ohjelmamme, välillä. Tästä syystä vaadin tarkistuslauseketta myös Eurooppa-neuvostossa. Tarvitsemme tarkistuslausekkeen, koska emme voi tietää tarkalleen, millainen maailma on vuonna 2013. Emme kuitenkaan voi odottaa vuoteen 2013. Koska asia on kiireellinen, nyt ei ole järkevää käsitellä kaikkea. Järkevää on se, että rahoitusnäkymät hyväksytään nyt puheenjohtajavaltio Luxemburgin työn pohjalta ja että tarkistuslauseke hyväksytään kyseisten rahoitusnäkymien soveltamiskaudella…
…jotta voimme mukauttaa sekä painopisteet että menojen ja resurssien rakenteen muuttuviin oloihin.
Puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan velvollisuutena on nyt varmistaa, että tämä prosessi saatetaan pikaisesti päätökseen, ja komissio on valmis tekemään sen ja muiden jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä, jotta tämä onnistuu.
Yksi Lissabonin ohjelman keskeisistä aloista on sääntelyn parantaminen. Ei ole sattumaa, että komission ensimmäinen suuri aloite tarkistetun Lissabonin strategian täytäntöön panemiseksi oli maaliskuussa annettu tiedonanto paremmasta sääntelystä kasvun ja työllisyyden edistämiseksi. Tässä yhteydessä vaadimme Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön tiivistämistä. Puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan panostuksella on oleellinen merkitys tämän prosessin onnistumisen kannalta.
Myös Euroopan parlamentin ja ministerineuvoston on toteutettava uusia toimia, jotta ne voivat varmistaa hyväksymienne säännösten laadun ja toimivuuden. Ensimmäisenä tavoitteena on oltava ensi kuussa kaikkien kolmen toimielimen kesken tehtävä sopimus yhteisestä lähestymistavasta vaikutusten arviointiin. Pyrkimyksissämme vähentää byrokratiaa ja tarpeetonta hallinnollista taakkaa arvioimme parhaillaan ehdotuksia, joita edelliset komissiot ovat esittäneet mutta joita lainsäätäjät eivät ole vielä hyväksyneet. Tavoitteenamme on varmistaa, että vireillä olevat ehdotukset ovat Lissabonissa asetettujen painopisteidemme mukaisia. Tutkimme parhaillaan noin 200:aa vireillä olevaa ehdotusta. Alkusyksystä päätämme, jäävätkö ne käsiteltäviksi, tehdäänkö niihin muutoksia vai hylätäänkö ne. Komissio esittelee lokakuussa myös yksinkertaistamisohjelmansa seuraavan vaiheen, jossa esitetään kauden 2006–2007 työohjelma.
Toinen painopiste, jonka haluan ottaa esiin monien huomiosta kilpailevien painopisteiden joukosta, on Afrikka. Olen aina sanonut, että Afrikan olisi kuuluttava komission tunnetuimpiin painopisteisiin. Pääsimme hyvään alkuun huhtikuussa laatimallamme ehdotuspaketilla, jolla pyritään nopeuttamaan Euroopan unionin edistymistä vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa ja asettamaan etusijalle Saharan eteläpuolinen Afrikka. Olen pahoillani, että Eurooppa-neuvoston ehdotuksillemme antama suostumus jäi huomaamatta kaiken viimeviikkoisen dramatiikan keskellä. Tämä sopimus tarjoaa puheenjohtajavaltio Yhdistyneelle kuningaskunnalle vankan perustan sen puolustaessa Euroopan unionin kantaa tärkeissä tapahtumissa, jotka tekevät vuodesta 2005 kehityksen vuoden, erityisesti syyskuussa järjestettävässä Yhdistyneiden Kansakuntien huippukokouksessa.
Haluan onnitella Yhdistynyttä kuningaskuntaa siitä, että se on asettanut Afrikan painopistealueeksi Euroopan unionin ja G8-maiden puheenjohtajakausilleen, sillä se tuo tervetulleen piristysruiskeen meneillään oleville Euroopan unionin laajuisille toimille. Ensi syksynä komissio esimerkiksi esittelee Afrikkaa koskevan Euroopan unionin strategian, joka tuo konkreettista sisältöä unionin Afrikkaan kohdistuviin toimiin. Tavoitteena on vauhdittaa Euroopan unionin toimintaa kolmella keskeisellä alalla, jotka ovat hallinto, keskinäinen yhteys ja oikeudenmukaisuus. Tarjotakseen ratkaisevan kannustimen Afrikan hallintouudistukselle komissio ehdottaa, että tuemme Afrikan vertaisarviointimenettelyn myötä liikkeelle pantavien uudistusten täytäntöönpanoa. Komissio ehdottaa myös rauhanrahaston täydentämistä, jotta Afrikan unionille voidaan tarjota varat, jotka se tarvitsee Afrikan konfliktien käsittelyyn. Tuemme jo esimerkiksi Afrikan unionin operaatiota Darfurissa.
Olen iloinen, että puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta pitää yllä vauhtia myös ilmastonmuutokseen liittyvissä asioissa. Se on ensisijaisen tärkeä asia Euroopan unionille. Meidän on paitsi täytettävä Kioton pöytäkirjasta johtuvat velvoitteemme myös alettava tehostaa vuoden 2012 jälkeisestä kansainvälisestä ilmastopoliittisesta järjestelmästä käytäviä keskusteluja, ja meidän on saatava tärkeimmät kumppanimme mukaan tämänsuuntaiseen toimintaan. Vuoden 2012 jälkeisen kauden toimintakehyksen perustana on oltava viisi osatekijää: kaikkien eniten päästöjä aiheuttavien valtioiden osallistuminen, markkinapohjaisten välineiden käyttö, aiempaa useamman alan, kuten kansainvälisen ilma- ja meriliikenteen, mukaan ottaminen, uusien tekniikoiden kehittäminen ja hyödyntäminen sekä tuki, jonka avulla kaikkein köyhimmät ja vaikutuksista eniten kärsivät valtiot voivat sopeutua tehokkaasti ilmastonmuutokseen. Joulukuussa Montrealissa järjestettävä Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastonmuutoskonferenssi on tärkeä välietappi tässä keskustelussa.
Joulukuussa järjestetään myös – tämä on viimeinen painopiste, jonka mainitsen – WTO:n ministerikokous Hong Kongissa. On ratkaisevan tärkeää, että teemme kaikkemme tämän kokouksen onnistumiseksi. Vain siten Dohan kehitysohjelma voidaan saattaa pikaiseen ja menestyksekkääseen päätökseen, mikä on edellytyksenä paitsi omien kansalaistemme myös kehitysmaiden kansalaisten vaurastumiselle.
Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella alkaa Eurooppa-neuvoston vaatima pohdintajakso. Meidän on pyrittävä saavuttamaan keskenämme uusi yhteisymmärrys ja voittamaan takaisin kansalaistemme luottamus, mutta meidän on kohdistettava katseemme myös ulospäin ja otettava huomioon maailmanlaajuiset velvollisuutemme ja mahdollisuutemme. Meidän Eurooppamme on oltava avokätinen Eurooppa, yhteisvastuun Eurooppa sekä arvojen ja markkinoiden Eurooppa. Minun Eurooppani – se Eurooppa, johon haluan kuulua – on niin suuri, että se voi toteuttaa nämä molemmat asiat. Haluamamme Eurooppa on sellainen Eurooppa, joka yhdentyy sekä taloudellisesti että poliittisesti. Uskomme Eurooppaan poliittisena hankkeena. Toivon, että puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta edistää merkittävästi poliittisen ja dynaamisen Euroopan muodostumista.
Hans-Gert Poettering,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri ja tuleva neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, kuulimme eilen toimikautensa päättävän neuvoston puheenhohtajan Jean-Claude Junckerin merkittävän puheen. Tänäänkin kuulimme merkittävän puheen, jonka piti Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen pääministeri ja tuleva neuvoston puheenjohtaja. Haluan kiittää myös komission puheenjohtajaa hänen eilisestä ja tämänpäiväisestä puheestaan.
Olen ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 1979, ja täytyy sanoa, ettei Euroopan unionin tulevasta muodosta ole näiden vuosien aikana käyty koskaan niin intensiivistä keskustelua kuin eilen ja tänään. Tämä on demokratian voitto, parlamentarismin voitto ja eurooppalaisten ihmisten voitto, koska julkisen keskustelun ansiosta eurooppalaiset ihmiset voivat nyt osallistua siihen. Tämän vuoksi näiden kahden päivän – eilisen ja tämän päivän – on oltava lähtökohtamme julkiselle tiedottamiselle koko Euroopan unionissa, ja keskustelut on käytävä täällä. Tämänpäiväisellä ja eilisellä keskustelulla on jo siksi suuri merkitys.
Jokaisen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan on myös perusteltava tekonsa Euroopan parlamentille, kun hän on epäonnistunut, kuten viime viikonloppuna. Rahoituskysymyksessä epäonnistuminen ei ollut sinänsä niin traagista, mutta kriisi kärjistyi, kun tämä epäonnistuminen koettiin kansanäänestyksissä koettujen tappioiden jälkeen. Vaadimme, ettei Eurooppa-neuvosto käy tulevaisuutta koskevia suuria keskusteluja suljettujen ovien takana vaan täällä Euroopan unionin kansojen edustajien keskuudessa, Euroopan parlamentissa. Näin on oltava jatkossa!
Arvoisa tuleva neuvoston puheenjohtaja, teillä on valtaisa ja vaikea tehtävä edessänne. Puhuitte kunnioittamisesta. Euroopassa todellakin tarvitaan kunnioitusta, eikä vain suuria kohtaan, sillä sekä suuria että pieniä on kunnioitettava samalla tavalla. Emme halua uusia akseleita Euroopan suurten valtioiden välille. Haluamme, että jokainen valtio ja jokainen kansalainen otetaan vakavasti, koska tämä on yhteinen Eurooppamme ja haluamme vahvan Euroopan, vahvan Euroopan unionin, joka on todellinen yhteisö. Tämä on tavoitteemme, josta emme luovu koskaan.
Tämän vuoksi olemme iloisia, että totesitte puheenne alussa, ettei palaaminen vapaakauppa-alueeseen ole teidän mallinne. Olemme tukenanne, jos toimitte puheidenne mukaisesti ja jos käytännön teoistanne käy selvästi ilmi, että haluatte Euroopasta yhteisön. Olette uskottavampi Euroopan politiikkojen uudistuksen yhteydessä, jos ette jätä tilaa eurooppalaiseen kutsumukseenne kohdistuville epäilyille, ja pyydän, että teette tämän selväksi puheenjohtajakaudellanne.
Meidän on nyt ratkaistava meneillään oleva luottamuskriisi palauttaaksemme luottamuksen Eurooppa-neuvoston toimijoiden välille ja voittaaksemme takaisin kansalaisten luottamuksen. Siksi meidän on muutettava oikeudellisiksi ja poliittisiksi realiteeteiksi perustuslakiin sisältyvät asiat: yhteiset arvomme ja päätöksentekoprosessit, joita tarvitsemme tulevaisuuttamme koskevien kysymysten ratkaisemiseen. Pyydän, ettemme pidä tätä pohdintataukoa varsinaisesti taukona vaan ainoastaan jaksona, jonka aikana mietitään, miten voimme luoda oikeudellisen – ja siten myös poliittisen – perustan, jolla Euroopan unioni voi toimia tehokkaasti tulevaisuudessa.
Teillä on nyt edessänne valtava tehtävä, josta pääministeri Juncker puhui eilen: rahoitusnäkymät, joista syntyi melkoinen kiista Eurooppa-neuvostossa. Jäsen Böge on tehnyt parlamentin puolesta rahoitusnäkymiin liittyvän ehdotuksen, ja kehotan teitä noudattamaan sitä, jos haluatte kompromissimahdollisuuden. Arvoisa pääministeri Blair, olette työväenpuoluetta edustava pääministeri. Ystävämme John Major oli se Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri, joka vuonna 1992 onnistui saamaan aikaan rahoitusnäkymät koko Euroopan unionille, joka oli tuolloin Euroopan yhteisö. Toivon, että onnistutte työväenpuoluetta edustavana pääministerinä yhtä hyvin kuin konservatiivi John Major vuonna 1992.
Esitän nyt viimeisen huomautukseni, jos puhemies antaa minun puhua vielä muutaman sekunnin. Totesitte, että meidän on otettava kansalaiset mukaan. Meidän on todellakin otettava kansalaiset mukaan, mutta he haluavat tuntea olevansa sekä omien maidensa edustajia että yhdessä eurooppalaisia. Ajatelkaapa siis Euroopan unionin rajoja. Kaikkia unioniin haluavia valtioita ei pidä toivottaa tervetulleeksi, koska Eurooppa olisi vaarassa menettää identiteettinsä. Rakentakaamme yhdessä Eurooppaa. Arvoisa pääministeri, kello on nyt kymmenen, mutta Yhdistyneessä kuningaskunnassa kellot ovat hieman eri ajassa ja kello on siellä yhdeksän. Heräsitte varhain tänä aamuna. Herätkäämme aina varhain rakentamaan Eurooppaa! Meidän on kuitenkin toimittava järkevästi, joten meidän on täytynyt nukkua hyvin. Meidän visiomme on edelleen visio Euroopasta. Seisomme rinnallanne, jos teette siitä totta.
Martin Schulz,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa pääministeri, kiitos, että puhuitte niin avoimesti. Puheenne oli niin avoin, että se teki oikein hyvää, ja tiedän, että olette sellainen mies, joka kestää tällaisia sanoja, joten aloitan hyvää tekevillä avoimilla sanoilla: John Major saattoi hyvinkin olla suuri britti, mutta olemme erityisen iloisia, että voititte hänet.
Arvoisa pääministeri Blair, neuvoston puheenjohtajakautenne lisäksi nyt alkaa myös toinen suuri eurooppalainen tapahtuma, jota emme saa unohtaa, nimittäin Ranskan ympäriajo. Kun sovellan Ranskan ympäriajoa koskevia ajatuksiani Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, minun on todettava, että Yhdistynyt kuningaskunta on viime vuosina polkenut aina hieman jäljessä kärkijoukosta. Kun muistellaan Schengenin sopimusta tai euroa, Yhdistynyt kuningaskunta tuli aina niin sanotusti juuri ennen kilpailijoiden perässä ajavaa autoa. Arvoisa pääministeri Blair, nyt teidän on asetuttava joukon kärkeen, myös vuoristoetapilla! Olemme juuri saapumassa Alpe d’Huezille, ja teidän on hyvä pitää mielessä, että kilpailun voittaja saa ylleen keltaisen paidan vain, jos hän pysyy lujana koko matkan ajan ja voittaa jokaisen etapin. Nyt alkaa esinäytös. Tämä pieni aika-ajo tietää hyvää tulevaisuuden kannalta, ja kun keskustelemme suorituksestanne siinä, miettikäämme tarkasti, mitä oikeastaan sanoitte.
Arvoisa pääministeri Blair, olette oikeassa siinä, että aika on kypsä uudistuksille ja muutoksille. Se pitää todellakin paikkansa. Kuulin aivan selvästi teidän sanovan, ettei nyt ole oikea aika syyttää petoksesta niitä, jotka haluavat muuttaa Eurooppaa. Olette siinä oikeassa, mutta nyt ei ole myöskään oikea aika panna museoon niitä, jotka haluavat puolustaa eurooppalaista sosiaalista malliamme; tämäkin pitää paikkansa. Kansalaistemme elinolojen parantuminen edellyttää muutosta, ja olette oikeassa siinä, että Eurooppa tarvitsee lisää joustavuutta ja kilpailukykyä sekä unionin sisällä että sen ulkopuolella. Se tarvitsee niitä, koska niistä riippuu eräs asia, jota ilman kukaan ei voi tulla toimeen. Tarkoitan joustavuuden ja kilpailukyvyn aikaansaamaa kasvua, jota taas tarvitaan työpaikkojen luomiseen, mutta ei vain työpaikkojen itsensä vuoksi, sillä työpaikkojen on oltava arvokkaita, varmoja ja asianmukaisesti palkattuja, jotta ihmiset saavat niistä kunnollisen elannon – tämä on tavoitteenamme Euroopassa!
Jos tavoittelemanne muutos on juuri tämä Euroopan unionissa tapahtuva muutos, siinä tapauksessa Euroopan sosiaalidemokraatit ovat sosiaalidemokraatti Tony Blairin tukena – siitä voitte olla varma.
Meidän on oltava täsmällisiä uudistuksista käymässämme keskustelussa. Te, arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja pääministeri, olette oikeassa, ja jäsen Poettering – jonka onnistuitte todellakin saattamaan tänään kiihdyksiin – sanoi sen osuvasti: tietyt keskustelut on käytävä, ja ne on käytävä täällä. Meidän on kuitenkin käytävä ne siten, että kansalaiset voivat ymmärtää, mistä niissä on kyse, emmekä saa sekoittaa asioita keskenään. Arvoisa pääministeri Blair, meidän on ilman muuta uudistettava yhteistä maatalouspolitiikkaa, ja meidän on ilman muuta käytettävä aiempaa enemmän varoja tutkimukseen ja kehitykseen. Emme saa kuitenkaan toimia ikään kuin Euroopassa ei olisi mitään muuta kuin maatalous ja tutkimusta ja kehitystä ei tapahtuisi lainkaan.
Talousarvioasiantuntijamme jäsen Walter antoi ryhmällemme eilen vielä joitakin uusia lukuja, ja haluan toistaa ne nyt pikaisesti. Kun kaikki maatalousmenot otetaan huomioon, maatalouteen käytetään koko Euroopan unionissa 0,48 prosenttia Euroopan yhteenlasketusta bruttokansantulosta. Kun EU:n ja sen kaikkien jäsenvaltioiden tutkimus- ja kehitysmenot lasketaan yhteen, käy ilmi, että tutkimukseen ja kehitykseen käytetään jo nyt 0,86 prosenttia bruttokansantulosta.
Olette oikeassa siinä, että tätä lukua on suurennettava, ja meidän on uudistettava maataloutta, mutta nämä ovat hitaita prosesseja, ja jos haluamme olla uskottavia, emme saa käyttäytyä siten kuin Euroopassa olisi pelkästään maataloutta eikä lainkaan tutkimusta ja kehitystä.
Arvoisa pääministeri Blair, olemme tukenanne, jos haluatte syventää Euroopan unionia. Olen kiitollinen teille siitä, että sanoitte tänään parlamentille sitoutuvanne perustuslakiin. Näin, kun allekirjoititte sen Roomassa, ja minusta on hienoa, että Yhdistynyt kuningaskunta sitoutuu tähän perustuslakiin teidän toimiessanne neuvoston puheenjohtajana. On nimittäin jo tarpeeksi sellaisia ihmisiä, jotka sitoutuvat siihen julkisesti mutta tekevät kulissien takana jotakin muuta. Meillä on ollut jo tarpeeksi sellaisia poliitikkoja, jotka sanoillaan heittävät kapuloita Euroopan yhdentymisen rattaisiin ja sitten valittavat, etteivät Euroopan pyörät pyöri kunnolla. Minusta on erittäin hienoa, että erottauduitte tänä aamuna tästä joukosta, ja olen siitä teille kiitollinen. Ratkaisevaa on nimittäin se, että puhumme suoraan ja että olemme avoimia ja rehellisiä keskustellessamme Euroopan tulevaisuudesta.
Lopuksi haluan sanoa, että olemme tukenanne, jos olette valmis tekemään kompromissin talousarvion, palveludirektiivin ja työaikadirektiivin suhteen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja pääministeri, oman vaatimuksen uskottavuutta arvioidaan kuitenkin aina suhteessa siihen, miten valmis on itse tekemään kompromissin. Teidän on siksi jossain vaiheessa kerrottava, mitä olette valmis tekemään. Sellainen menettelytapa, että muiden annetaan ensin toimia ja vasta sen jälkeen mietitään, mitä itse tehdään, voi olla aivan hyvä menettelytapa Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerille, mutta se ei riitä Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajalle.
Pankaapa merkille, keneltä saatte suosionosoituksia: parlamentin oikeisto taputti teille äsken. Se jätti tarkoituksella huomiotta, että sanoitte meidän haluavan Turkin Euroopan unionin jäseneksi. Ne, jotka ensimmäiseksi kiittävät teitä riemuissaan näistä sanoista, istuvat tällä puolen parlamenttia. Kiitos saamastani huomiosta.
Graham Watson,
   .  Kiitos, arvoisa puhemies. Arvoisa pääministeri, tartutte sellaisen aluksen ruoriin, joka on kadottanut suunnan ja keinuu myrskyävällä merellä. Teillä on kaikki mahdollisuudet ottaa ohjat käsiinne. Maanne on liian pitkään sulattanut karikatyyriä, jonka musiikkikomediaduo Flanders ja Swann loi 50 vuotta sitten laulullaan "The English are best", jossa moititaan muiden eurooppalaisten luonteenpiirteitä ja väitetään, että "englantilaiset ovat kunniallisia, englantilaiset ovat hyviä ja viisaita ja rehellisiä.... mutta väärinymmärrettyjä"!
Yhdistynyt kuningaskunta on edistynyt tuosta ajasta – hyvänen aika, jopa Englanti on edistynyt! Nykyaikaisella, meritokraattisella Yhdistyneellä kuningaskunnalla on nykyään jo kulttuurien välistä hienotunteisuutta, jota brittien esi-isillä ei ollut, ja tämä näkyi myös tämänpäiväisessä puheessanne. Yksi puhe ei kuitenkaan riitä poistamaan vuosia jatkunutta epäluuloa. Teidän on osoitettava, että Yhdistynyt kuningaskunta kulkee osana Eurooppaa eikä vain sen rinnalla.
Teidän on osoitettava, että toimitte unionin toimielinten pohjalta ettekä heikennä niitä, että uudistuspyrkimyksenne perustuvat yhteisymmärryksen muodostamiseen eivätkä erimielisyydestä nauttimiseen ja että protestanttisessa työetiikassanne otetaan huomioon myös katolinen käsitys yhteisöstä.
Globalisaatioksi kutsumamme ilmiö on muovaamassa uudelleen maailmankuvaamme, kuten sanoitte. Se avaa ihmiskunnalle uusia mahdollisuuksia mutta aiheuttaa yhteiskunnillemme myös uusia paineita. Kaikki kolme suurinta kohtaamaamme haastetta – kolmannen maailman kurjuus ja siitä aiheutuva muuttoliike, ilmastonmuutos sekä kansainvälisesti järjestäytynyt rikollisuus – edellyttävät ylikansallisia toimia. Teette oikein asettaessanne EU:n painopisteet uusien maailmanlaajuisten vaatimusten täyttämiseen ja G8-maiden työn täydentämiseen. Odotamme kuitenkin kiinnostuneina, miten aiotte tehdä kaiken tämän yhdellä prosentilla bruttokansantulosta.
Olette oikeassa myös siinä, että todellisuuden ja poliittisen keskustelun välillä on kognitiivinen ristiriita, että meidän on korjattava menettelytavat ja kehitettävä Euroopalle kunnioitusta herättävä kertomus. Minäpä esitän teille kolme ajatusta.
Ensimmäinen niistä on neuvoston toiminnan avoimuus. Eurooppa ei voi enää perustua salailuun ja peittelyyn. Jos ihmiset eivät käsitä, mitä tapahtuu, heitä ei voi moittia kielteisestä asenteesta.
Muuttakaa ministerineuvoston sääntöjä. Kansalaisilla on oikeus tietää, mitä päätetään ja kuka heidän puolestaan päättää, vaikka he olisivatkin eri mieltä. Tällainen on demokratian luonne.
Toinen asia on parlamentaarinen valvonta. Kansalliset parlamentit eivät tarvitse Euroopan perustuslakia voidakseen aiempaa tarkemmin valvoa ministeriensä työskentelyä EU-asioissa, vaan ne on otettava mukaan ministerien seurantaa ja vastuuseen asettamista koskevaan prosessiin. Myös Euroopan parlamenttia on kuunneltava, jos hylkäämme säädösluonnoksia, koska niillä loukataan kansalaisten oikeuksia tai koska niissä ylitetään EU:n toimivaltuudet.
Kolmas asia on julkinen keskustelu. Tämä keskustelu ei voi odottaa niin kauan, että allekirjoitetaan sopimus, jonka hallitukset ovat jo hyväksyneet. Menittekö ulos tapaamaan torvia soittavia kansalaisianne edellisissä yleisissä vaaleissanne? Kuten puhemies Borrell totesi viime viikolla, perustuslain hylkääminen ei johtunut niinkään tekstistä vaan kontekstista. Teitä kutsuttiin viime viikolla Le Monde -sanomalehdessä Euroopan uudeksi vahvaksi mieheksi. Osoittakaa olevanne sellainen. EU:lta puuttuu johtaja niin kauan kuin sen kansalliset johtajat kosiskelevat yleisöä. Ette varmista ylikansallisten ratkaisujen kannatusta, jos otatte itsellenne kunnian yhteisistä onnistumisista ja syytätte Brysseliä kaikista kielteisistä asioista. Lakatkaa puhumasta "Euroopasta" kuin se olisi jokin erillinen asia.
Liberaalidemokraatit tukevat puheenjohtajuuttanne ja hallinnon parantamista koskevia pyrkimyksiänne. Autamme teitä toteuttamaan sellaisen rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman, jonka avulla rahan liikkuvuutta voidaan helpottaa. Kannatamme palvelujen yhtenäismarkkinoita, jos puolustatte asianmukaista julkista saatavuutta, ja torjumme terrorismia yhdessä neuvoston kanssa, jos otatte huomioon henkilökohtaista vapautta koskevat huolemme.
Lisäksi mielestämme on myönteistä, että keskustellaan talousarvion rakenteesta, joka ei ole Lissabonin ohjelmassa asetettujen kilpailukykyä ja innovaatiota koskevien tavoitteiden mukainen. Maatalousmenojen nopeaa ja radikaalia uudistusta ei kuitenkaan voida harkita uskottavasti, ellei YMP:n rahoitukseen osallistuta epätasapainossa olevien Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan julkisten talouksien korjaamiseksi.
Arvoisa pääministeri, pidin tämänpäiväistä puhettanne myönteisenä. Se on mantereen kollegoillemme lupaus Englannista, joka ei ole enää yhtä petollinen. Pitäkää mielessä Pyhän Fransiskus Assisilaisen sanat, joita eräs edeltäjänne on lainannut samantapaisessa tilanteessa: tuokaa anteeksiantoa sinne, missä on loukkausta, ja sopua sinne, missä on eripuraa. Tämä on tie Yhdistyneen kuningaskunnan ja Euroopan unionin uuteen kunnioitukseen.
Daniel Marc Cohn-Bendit,
   . – Arvoisa pääministeri Blair, heititte mielestäni tänään ilmaan haasteen. Sanoitte haluavanne muuttaa Eurooppaa. Tervetuloa kerhoon, Tony. Olette tervetullut hoitamaan tämän tehtävän. Tehkäämme siinä tapauksessa kuitenkin muutama asia selväksi.
Ette ole John, Bedfordin herttua, pääministeri Balkenende ei ole piispa Cauchon eikä presidentti Chirac ole Jeanne d'Arc. Nämä hahmot kuuluvat vanhaan Eurooppaan. Satavuotinen sota on ohi, ja meidän on kerrottava se presidentti Chiracille, liittokansleri Schröderille, pääministeri Blairille ja muille. Euroopassa on aivan päinvastainen tilanne. Totesittekin siksi aivan oikein, että Eurooppa tarvitsee johtajaa, mutta kuka haluaa olla tämä johtaja? Nykyaikaisen johtajan on kerrottava nykyään totuus.
Arvoisa pääministeri Blair, taputitte, kun puheenjohtaja Barroso mainitsi 1 prosentin, saiturien kirjeen, jonka te, pääministeri Blair, toveri Blair, allekirjoititte. Nyt perutte allekirjoituksenne. Tervetuloa kerhoon, pääministeri Blair, tervetuloa kerhoon. Ja mikäli olen ymmärtänyt oikein, nimenomaan teidän hallituksenne vastusti vuonna 2002 ylärajan asettamista suurille maatalousyrityksille, nimenomaan teidän hallituksenne myönsi 300 000 euroa, jotta Bedfordin herttua, kuningatar ja prinssi Charles saisivat Euroopan unionilta tukensa. Tervetuloa kerhoon, pääministeri Blair, tervetuloa kerhoon. Vastustuksenne vuoksi Tate and Lyle, suurin sokeriyhtiö, sai viime vuonna 180 miljoonaa euroa. Tervetuloa kerhoon, pääministeri Blair. Aiotte tehdä lopun Tate and Lyle -yhtiön EU-avustuksista ja -tuista, koska se ei ansaitse niitä. Olemme tästä kanssanne samaa mieltä, pääministeri Blair. Siinä näette, että totuuden kertominen on joskus vaikeaa.
Sanoitte jotain muutakin erittäin mielenkiintoista. Sanoitte, että poliitikkojen on kohdattava kansalaiset. Olette oikeassa. Me, itseni mukaan lukien, hävisimme Eurooppaa koskevan kansanäänestyksen, ja meidän on kohdattava tämä tappio. Teidän on kohdattava oma tappionne: eurooppalaiset sanoivat "ei" Irakin sodalle. Kohdatkaa Euroopan kansalaiset myös tässä asiassa. Tervetuloa kerhoon, pääministeri Blair.
On aina helppoa opettaa kaikkia muita, ja minä olen opettamisen asiantuntija: tiedän, miten helppoa se on. Vaikken tietäisi mitään muuta, tiedän ainakin sen, että jos haluatte nykyaikaistaa Eurooppaa, nykyaikaistamisen on oltava ekologisesti ja sosiaalisesti kestävää. Sitä me vaadimme.
Jos sanotte, ettei Ranskan malli toimi ja ettei Ranskan oikeistohallitus toimi, olette oikeassa. Jos sanotte, ettei Saksan hallitus selvästikään ole toimiva, olette ilman muuta oikeassa. Siinä tapauksessa ongelmana kuitenkin on, ettei Eurooppa voi toimia Yhdistyneen kuningaskunnan mallin pohjalta. Eurooppa ei voi toimia Ranskan mallin pohjalta eikä myöskään Luxemburgin tai Alankomaiden mallin pohjalta. Arvoisa pääministeri Blair, Euroopan älykkyys perustuu näiden mallien sekoitukseen, ja tämän toteuttamiseksi ette voi olla pelkästään Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri, vaan teistä on tultava Euroopan johtaja, jolla on näkemys Euroopasta.
Meillä on taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia, ja meillä on ympäristöongelmia. Ottakaa siksi vastuu ja sanokaa, että Euroopan, koko Euroopan, on täytettävä Kioton sopimuksesta johtuvat velvoitteet. Teidän on otettava vastuu, ja Yhdistyneen kuningaskunnan on huolehdittava siitä, että kehitysapuun myönnetään enemmän kuin 0,35 prosenttia, koska maailman köyhyys edellyttää sitä. Pääministeri Juncker teki oikein ehdottaessaan maailman köyhyyden poistamista tämän vuosisadan ensimmäisellä puoliskolla. Sitoutukaamme tähän tavoitteeseen yhdessä. Tervetuloa kerhoon, Tony. Olemme tukenanne
Lopuksi totean, että Srebrenican tapahtumista on kulunut nyt tarkalleen kymmenen vuotta. Kymmenen vuotta sitten Euroopan kasvot, Euroopan ja maailman häpeä, tuotiin silmiemme eteen. Pyydän teitä tekemään aloitteen. Bosnia ja Balkan eivät voi toimia eivätkä toimi Daytonin sopimusten nojalla. Tehkää tämä suuri aloite ja menkää tapaamaan ystäväänne George Bushia, menkää tapaamaan ystäväänne Jacques Chiracia, menkää tapaamaan kaikkia ystäviänne ja sanokaa: "Meidän on kumottava Daytonin sopimukset. Eurooppa on (...)"
Francis Wurtz,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja Barroso, arvoisa pääministeri Blair, olette aivan oikein osoittanut sormellanne nykyisen EU:n traagista kyvyttömyyttä täyttää kansalaisten odotuksia. Puhuitte muutoksesta, nykyaikaistamisesta ja yhteisvastuusta. Oikein hyvä. Tarkastellaanpa nyt asioita hieman tarkemmin. Meillä on kuukauden sisällä ollut kolmeen eri otteeseen, joka kerta aivan erilaisessa asiayhteydessä, tilaisuus tutustua puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan tärkeimpiin painopisteisiin.
Ensimmäisen kerran kuulimme niistä valtiovarainministeri Gordon Brownin 26. toukokuuta alahuoneelle esittämässä lyhyessä, ytimekkäässä ja erittäin yksityiskohtaisessa lausunnossa. Palautan mieleenne neljä asiaa.
Ensinnäkin hän totesi, että "kakkien säädösehdotusten yhteydessä on testattava niiden vaikutus kilpailukykyyn". Toiseksi on perustettava riippumaton yritysjohtoinen neuvoa-antava ryhmä, jonka tarkoituksena on "antaa liiketoiminnalle keskeinen rooli EU:n säännösten laadinta- ja yksinkertaistamisprosessissa". Kolmanneksi Lontoossa pidetään heinäkuussa konferenssi, jossa käsitellään valtiontukien vähentämistä. Neljänneksi vaadimme esteettömien transatlanttisten rahoitusmarkkinoiden luomista. Arvoisa pääministeri, uskallanpa väittää, ettei näiden tehtävien sosiaalinen rohkeus näy meistä erityisen selvästi.
Muutama päivä myöhemmin totesitte kuitenkin Financial Times -lehden haastattelussa, että haluatte ottaa huomioon, mitä Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestyksissä on juuri ilmaistu. Siksi pyysitte tuolloin Euroopan sosiaalisen mallin tarkastelua. Minusta tuntuu, että sitä on todellakin tarkasteltava uudelleen, mutta tämän on tapahduttava siten, että voimme ottaa opiksemme järjestelmällisestä purkamisesta, jonka kohteeksi tämä huonomaineinen malli on viime vuosina joutunut käytännössä kaikkialla "markkinat ennen kaikkea" -ajattelutavan vuoksi. Kuten komission jäsen McCreevy niin osuvasti korosti 24. tammikuuta Euroopan poliittisen foorumin yhteydessä, "meidän on muistettava, että sisämarkkinaohjelma on lähihistorian tähän mennessä suurin sääntelyn purkamistoimi". Nyt on keskusteltava Euroopan sosiaalisesta mallista, mutta mihin suuntaan sitä olisi vietävä?
Näytätte olevan vakuuttunut, että oma mallinne on tässä suhteessa paras kaikista, koska sen avulla näkyvä työttömyys rajoitetaan noin 5 prosenttiin aktiivisesta väestöstä. Kiteyttääkö tämä symbolinen luku kyseisen mallin? Näin ei näytä olevan kaikkien Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten kohdalla. Esimerkiksi Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön EAY:n pääsihteerin, ystävänne John Monksin mukaan anglosaksinen malli ei ole Yhdistyneen kuningaskunnan äänestäjien keskuudessa sen suositumpi kuin muuallakaan Euroopassa. Uskon monien Yhdistyneen kuningaskunnan työväen edustajien haluavan perusteellisia muutoksia. Miksi suhtaudutte heihin välinpitämättömästi? Voitamme enemmän kuuntelemalla epäilyjä kuin toistamalla varmoja asioita.
Kolmannen kerran meille tarjoutui tilaisuus kuulla kuuden kuukauden puheenjohtajakautenne ja myös sen jälkeisistä tavoitteista edellisessä Eurooppa-neuvostossa pitämästänne puheesta. Kuten tunnetussa laulussa sanotaan, haluatte aloittaa puhtaalta pöydältä tai ainakin lähettää YMP:n ja talousarvion takaisin suunnittelupöydän ääreen. Oikein hyvä, mutta siinäkin tapauksessa ainoa järkevä kysymys kuuluu: mihin suuntaan sitä olisi muutettava?
YMP:stä puheen ollen olen samaa mieltä siitä, että meidän olisi muokattava tukea sellaiseksi, että siinä otetaan huomioon ympäristö ja kaupunkisuunnittelu sekä vältetään produktivismia. Olen samaa mieltä myös siitä, että meidän on kyseenalaistettava vientituet, jotka kilpailevat suoraan kehitysmaiden, etenkin Afrikan, tuotannon kanssa. Kannatan varauksettomasti myös ylärajan asettamista tuille, jottei rikkaista tai ylähuoneessa istuvista valemaanviljelijöistä tule vielä rikkaampia, mutta en hyväksy sitä, että lapsi heitetään pois pesuveden mukana – että luovutaan aidosta maataloussektorista, joka suojelee meitä hullun lehmän taudin kaltaisilta vitsauksilta ja joka takaa omavaraisuutemme elintarvikkeissa, kun kohtaamme etenkin yhdysvaltalaisen elintarviketeollisuuden. Tässä on kyse sivilisaatiosta.
Mitä tulee halpamaiseen alennukseen, teidän on luovuttava siitä ennemmin tai myöhemmin, koska se on terveen järjen vastainen. Eurooppalaisille on kerrottava, että vuonna 2005 tämä sekki on suurempi kuin koko Euroopan tutkimusmäärärahat. Se on enemmän kuin Romanialle ja Bulgarialle kolmen vuoden aikana myönnetty liittymistä edeltävä tuki yhteensä. Tänä vuonna se on määrältään puolet kaikista kymmenelle uudelle jäsenvaltiolle myönnetyistä maatalous- ja rakennetuista. Tämän ansiosta voitte laiminlyödä laajentumiseen liittyviä velvollisuuksianne ja varmasti rahoittaa Irakin sotaa. EU:n talousarvion rahoitusosuutenne on sitä paitsi 4,5 prosenttiyksikköä alhaisempi kuin osuutenne yhteisön tuloista. Missä on yhteisvastuu tässä asiassa? Haluatteko puhua tulevaisuuden Euroopasta, pääministeri Blair? Oikein hyvä, olette mukana, joten puhutaan sitten siitä!
Nigel Farage,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, mikä muutos retoriikassa onkaan tapahtunut vuoden 1997 jälkeen! Yhtäkkiä meillä on työväenpuoluetta edustava Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri, joka puhuu Euroopan hitaasta kasvusta, Euroopan työttömyydestä sekä Euroopan talouspolitiikan ja yhteisten menettelytapojen epäonnistumisesta. Itse asiassa tämä kaikki kuulostaa vähän samalta kuin mitä Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue (UKIP) on sanonut viimeisten kymmenen vuoden ajan, ja olen iloinen kuullessani tämän.
Viime viikolla olitte huippukokouksessa Yhdistyneen kuningaskunnan vahvana pääministerinä, ja olen varma, että miljoonat ihmiset katsoivat kotonaan alkuillan uutisia ja totesivat, että siellä hän nyt on! Tuo on meidän poikamme – hän on mies, joka puolustaa Yhdistyneen kuningaskunnan etuja. Itse asiassa minusta tuntuu, että olette vakaumuksellinen eurooppalainen, jota todellisuus on kohdellut kaltoin. Nyt aiotte johtaa taistelua Euroopan tulevaisuuden puolesta. Puhuitte viime viikolla useaan otteeseen 2000-luvusta ja uudistuksen tarpeesta. Näyttää siltä, että aiotte soveltaa puheenjohtajakaudellanne nimenomaan sitä valtavan nerokasta kolmatta tapaa, jonka otitte käyttöön Yhdistyneen kuningaskunnan politiikassa. Kysymys kuuluu: toimiiko se Euroopan unionissa?
Olen parlamentin ainoan perustuslakikansanäänestysten kielteisen tuloksen puolesta aktiivistesti kampanjoivan ryhmän toinen puheenjohtaja. Meistä tuntuukin, että olemme ehkä enemmän kosketuksissa julkiseen mielipiteeseen kuin mikään muu parlamentin ryhmä.
Minun on kuitenkin todettava, että olette jotakuinkin ainoa eurooppalainen johtaja, joka todella ymmärtää, miksi ranskalaiset ja alankomaalaiset torjuivat perustuslain. Olen kanssanne samaa mieltä siitä, mitä sanoitte aiemmin, nimittäin että he eivät hyväksyneet suuntaa, johon Euroopan unioni on menossa. Pyydän teitä varmistamaan puheenjohtajakaudellanne, ettei näitä ranskalaisia ja alankomaalaisia väheksytä. Pyydän teitä varmistamaan, että sellaisista perustuslain osista kuin erillisestä sotilasjohtorakenteesta, eurooppalaisesta avaruusohjelmasta ja Euroopan unionin ulkomaanlähetystöjen perustamisesta ympäri maailmaa luovutaan, koska ne ovat oikeutettuja vain perustuslain nojalla ja koska perustuslaki on nyt suurimmaksi osaksi kumoutunut.
Olette puhunut viime aikoina paljon Afrikasta, ja tiedän, että olette erittäin ylpeä siitä, että Afrikalle myönnettävän avun määrä lisääntyy koko ajan. Asia, josta olen puhunut Euroopan parlamentissa vuodesta 1999 lähtien useammin kuin mistään muusta, ovat kuitenkin Euroopan unionin ja mustan Afrikan väliset kauhistuttavat kalastussopimukset. Tällaisia sopimuksia on tehty nyt yli kaksikymmentä. Ne romuttavat kaikki pienimuotoista kalastusta harjoittavien paikallisten kalastajien toiveet ja mahdollisuudet. Tapamme itse asiassa monta sataa paikallista kalastajaa vuosittain, ja se, mitä teemme Afrikan edustalla oleville merille, on ympäristön kannalta vastaava asia kuin Serengetin sytyttäminen tuleen. Kukaan ei ole täällä kuunnellut, mitä olen jatkuvasti sanonut tästä asiasta, mutta uskon, että parlamentin eri ryhmissä on nyt henkilöitä, jotka kannattavat näiden sopimusten lopettamista. Jos todella haluatte auttaa Afrikkaa, olkaa hyvä ja kumotkaa nämä sopimukset.
Suuri haaste, jonka perusteella teitä arvioidaan, on kuitenkin luonnollisesti se, onnistutteko kääntämään tämän laivan ympäri, onnistutteko tekemään Euroopasta nykyistä kilpailukykyisemmän ja saatteko Lissabonin ohjelman näyttämään muulta kuin pelkältä lapsen joulupukille osoittamalta toivelistalta.
Minä tietenkin katson – ja UKIP-puolue sekä useimmat tällä puolella parlamenttia istuvat katsovat – että yhteismarkkinat olisivat parempi vaihtoehto. Haluaisimme mieluummin koko Euroopan laajuisen vapaakauppasopimuksen kuin Rooman sopimuksen ja kaiken sen jälkeen tapahtuneen. Tiedän, ettette tee tätä seuraavan puolen vuoden aikana, mutta teillä on mielestäni todellinen ongelma. Totesitte aiemmin, että haluatte Euroopan tekevän sen, mitä varten se on aikoinaan perustettu. Jean Monnet oli tämän hankkeen innoittaja, ja hän halusi järjestelmän, jossa yhteisö kerää itselleen valtaa matkan varrella noudattaen yhteisön säännöstöä. Uskallan väittää, että jos nyt puhutte pienille ja keskisuurille yrityksille – ei vain Yhdistyneessä kuningaskunnassa vaan kaikkialla Euroopan unionissa – ongelmana on, että lainsäädännössä, yhteisön säännöstössä, on menty jo liian pitkälle. Puheenjohtajakautenne haasteena on, miten aiotte muuttaa laivan kurssia – ja ehkäpä voisitte selvittää minulle tätä vastauksessanne. Arvoisa pääministeri Blair, jos onnistutte uudistamaan Euroopan unionin, saatan jopa muuttaa mieltäni. Saatan jopa ajatella, että meidän kannattaa pysyä Euroopan unionin jäsenenä. 
Brian Crowley,
   .  Arvoisa puhemies, haluan kollegojeni tapaan toivottaa pääministeri Blairin tervetulleeksi parlamenttiin sekä kiittää häntä panostuksesta ja tämänaamuisesta puheesta.
Niin paljon kuin arvostankin hänen puhettaan, olen hieman hämmentynyt Gordon Brownin eilen illalla Mansion Housessa pitämästä jokavuotisesta puheesta. Hyvistä sanoista ja hyvistä aikeista huolimatta minulla on kolme erilaista päätelmää siitä, mitä näimme viime viikonloppuna, mitä olemme lukeneet Yhdistyneessä kuningaskunnassa ilmestyneistä lehdistä, mitä olemme nähneet viime päivinä tiedotusvälineissä ja mitä valtiovarainministeri totesi eilisiltaisessa puheessaan.
Ensinnäkin suunnitelmana on yhteisen maatalouspolitiikan poistaminen ja sen varmistaminen, että kaikki talousarvioon tehtävät muutokset perustuvat tavoitteeseen, jonka mukaan yhteisestä maatalouspolitiikasta on päästävä eroon. Suunnitelma on tällainen siitä huolimatta, että kaikki jäsenvaltiot sopivat vuonna 2002, että YMP:n talousarvio vahvistetaan vuoteen 2013 asti uudistusten ja niiden uhrausten perusteella, joita maaseudulla elävät ja maataloutta harjoittavat ihmiset joutuvat tekemään. Tähän sisältyy myös YMP:n vuotuisten määrärahojen vähentäminen, koska rahoituksen lisäämisessä ei otettu huomioon elinkustannusten kasvamista eikä inflaationindeksiä. Tämän vuoksi ihmiset todella tarvitsevat varmuutta.
Toiseksi korostetaan paljon Euroopan kyvyttömyyttä toteuttaa Lissabonin ohjelman ja uusien työpaikkojen kaltaisia asioita. Ajatellaanpa tätä asiaa realistisesti. Eurooppa on yhtä kyvytön luomaan työpaikkoja kuin Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus. Meidän lainsäätäjien ja säännösten laatijoiden tehtävänä on varmistaa, etteivät laatimamme lainsäädäntö ja säännökset estä yksityistä teollisuutta ja yksityisyrityksiä tarjoamasta niille oikeaa ilmapiiriä ja sopivaa mahdollisuutta lisääntyä ja kasvaa. On sitä paitsi naurettavaa puhua siitä, että meidän on lisättävä toimia yhteisön tasolla, kun samalla ei kuitenkaan lisätä määrärahoja, jotka ovat Euroopan unionin käytettävissä tätä työtä varten, vaikka Euroopan unionin kansalaisten ja jäsenvaltioiden määrä on kasvanut.
Olen sitä mieltä, että jos haluamme puhua todellisesta keskustelusta ja todellisesta osallistumisesta, tämän keskustelun ja osallistumisen on perustuttava tosiseikkoihin ja varmoihin asioihin eikä jatkuviin harhaluuloihin, myytteihin ja vihjailuihin, joita on kehitelty viimeisten 20 vuoden aikana. Eilen illalla kuulin Jeremy Paxmanin toteavan Newsnight-uutislähetyksessä, että Euroopan sokerijärjestelyn uudistus oli kaikkein halpamaisin ja tehottomin tapa tukea Euroopan maanviljelijöitä ja että siitä koituu vahinkoa kehitysmaiden viljelijöille. Tässä samassa raportissa, jossa kerrottiin näistä uudistuksista, Guyanan presidentti, Jamaikan sokeriteollisuuden puheenjohtaja ja Mosambikin sokeriteollisuuden puheenjohtaja selvittivät, millaisen katastrofin nämä uudistukset aiheuttaisivat näissä valtioissa. Guyanan presidentti itse asiassa totesi, että he saisivat 8 miljoonaa euroa velanhuojennuksina teidän ja hallitustenne, jotka toimivat G8-maiden johtajina, Afrikan velkojen huojennusta koskevan loistavan aloitteen ansiosta ja että ehdotettavien uudistusten noudattaminen maksaisi heille 44 miljoonaa puntaa.
Lisäksi jotkut sanovat varmasti, että olemme kuilun partaalla. Kuten sanoin teille viime viikolla Lontoossa, minun mielestäni olemme uuden tulevaisuuden kynnyksellä. Voitte toimia johtajana, mutta tämä johtajuus edellyttää sopuratkaisuja ja yksimielisyyttä. Se edellyttää, että saatatte muut toimijat yhteen menestyksemme varmistamiseksi.
Roger Helmer (NI ).
    Arvoisa puhemies, Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivien edustajana haluan onnitella pääministeri Blairia siitä, että hän puolusti taannoin voimakkaasti Yhdistyneen kuningaskunnan alennusta alahuoneessa ja Westminsterissä. Kehotan häntä pysymään lujana alennusasiassa ja noudattamaan tekemiään selkeitä sitoumuksia. Olen tyytyväinen myös siihen, että hän on siirtynyt vanhaan konservatiivien politiikkaan, jolla EU:ta pyritään uudistamaan perusteellisesti. Tämä uudistus on välttämätön nyt, kun kansalaiset eivät enää kunnioita unionia eivätkä ole innostuneita siitä.
John Redwood sanoi tänä aamuna Today-ohjelmassa, että jos pääministeri Blair suhtautuu vakavasti uudistukseen ja sääntelyn purkamiseen, hänellä on täytynyt olla työryhmä, joka on jo kuukausien ajan valmistellut yksityiskohtaisia suunnitelmia. Keitä nämä henkilöt ovat? Mitä nämä suunnitelmat ovat?
Olen huolestunut siitä, että pääministeri on suostunut perustuslain pohdintajaksoon. Siinä ei ole mitään pohdittavaa. Ranskalaisten ja alankomaalaisten äänestäjien päätös on erittäin selvä: Ranska ja Alankomaat eivät äänestäneet hieman erilaisen perustuslain puolesta, vaan he äänestivät koko perustuslakia vastaan. Omien määräystensä mukaan perustuslaki ei voi tulla voimaan, ennen kuin kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet sen, mitä ei nyt tapahdu.
Jos Yhdistyneen kuningaskunnan äänestäjille olisi annettu mahdollisuus, he olisivat hylänneet perustuslain vielä suuremmalla enemmistöllä kuin ranskalaiset tai alankomaalaiset. Valtaosa heistä kannattaa kaupankäyntiä ja yhteistyötä Euroopassa, mutta he eivät hyväksy poliittista unionianne.
Arvoisa pääministeri Blair, oletteko kanssani samaa mieltä siitä, että EU:n järkevä uudistaminen edellyttää perussopimusten, myös Rooman sopimuksen, perusteellista uudelleenneuvottelua? Asetatteko tämän puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan ensisijaiseksi tavoitteeksi? Arvoisa pääministeri Blair, lopuksi haluan kiittää teitä siitä, että jäitte tänään kuuntelemaan keskustelua, minkä teette niin harvoin Westminsterissä. 
Timothy Kirkhope (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, parlamentin konservatiivien ja Euroopan demokraatteja edustavien kollegojeni puolesta toivotan pääministerin tervetulleeksi ja totean, että toivomme puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan olevan todellakin uudistuksia tekevä puheenjohtajavaltio.
Maamme ja kansallisen etumme kannalta on tärkeää, että Yhdistynyt kuningaskunta toimii Euroopan johtajana nyt, kun esitetään peruskysymyksiä sen tulevaisuudesta. Tämän johtajuuden on kuitenkin oltava oikeanlaista johtajuutta, ja tulevaisuuden on oltava oikeanlainen tulevaisuus. Viime viikkojen tapahtumat ovat todellakin olleet herätyssoitto koko unionin poliitikoille. On otettava tarkoin huomioon, että Ranskan ja Alankomaiden – kahden perustajavaltion – kansalaiset äänestivät painokkaasti perustuslakia vastaan.
Minusta on valitettavaa, ettei Eurooppa-neuvosto vastannut päättäväisesti näihin ääniin julistamalla perustuslain kuolleeksi. Pääministeri Blair totesi, että on käytävä todellista keskustelua siitä, millaisen Euroopan unionin haluamme tulevaisuudessa, ja olen samaa mieltä hänen kanssaan. Odotan hänen johtavan tätä keskustelua tulevina kuukausina.
Toivomme, että hän osoittaa johtajuuttaan selvittämällä tarkasti, mitä hän tarkoitti todetessaan jokin aika sitten, että Euroopan tulevaisuudesta on useita näkemyksiä. Aiemmin tällä viikolla pääministeri Blair sanoi Euroopan kriisin johtuvan siitä, etteivät johtajat pääse sopimukseen ihmisten kanssa, sillä nämä huomaavat maailman muuttuvan ja haluavat vastauksia kohtaamiinsa haasteisiin. Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivithan ovat esittäneet jo vuosia tämän näkemyksen Euroopan unionista näyttäessämme esimerkkiä kansantalouden vapauttamisessa, sääntelyn purkamisessa, Lissabonin ohjelmassa sekä talousarvioitamme koskevassa avoimessa vastuuvelvollisuudessa ja valvonnassa.
Jos pääministeri nyt hyväksyy kantamme, vaikkakin myöhässä, olen tietenkin iloinen hänen kääntymyksestään. Tämä ei ole kuitenkaan pelkästään johdon kriisi, kuten hän sanoo, vaan myös EU:n toimielinten legitimiteettikriisi. Kaikki hallituksemme hienot sanat ovat mainioita, mutta nyt tarvitaan toimintaa. Euroopan sosiaalinen malli ei ole ollut onnistunut, ja miljoonat työttömät sekä hidas kasvu ja joustamattomat työmarkkinat ovat osoitus talouden taantumisesta. Joudumme nyt kilpailemaan Intian, Kiinan ja Yhdysvaltojen kanssa, ja niin kauan kuin työnnämme totuuden syrjään, Lissabonin ohjelma jää pelkäksi tavoitteeksi.
Siirryn nyt käsittelemään unionin tulevaa rahoitusta. Pääministeri oli oikeassa puolustaessaan Yhdistyneen kuningaskunnan alennusta. Tämä alennus on aiheellinen, ja sille on olemassa edelleen yhtä selkeä peruste kuin vuonna 1984. Olemme huolissamme hallituksen kannan selvästä lipsumisesta, jonka pääministeri tänä aamuna vahvisti, ja huolehdimme ilman muuta siitä, ettei Yhdistyneen kuningaskunnan veronmaksajista tule pelinappuloita talousarviomme tulevaisuudesta käytävissä keskusteluissa.
Lopuksi haluan kehottaa pääministeriä pitämään kiinni unionin uudistusta koskevista tavoitteistaan. Haluamme, että hänen viimepäiväiset puheensa toteutuvat todellisena johtajuutena ja käytännön toimintana.
Toivomme, että pääministeri hoitaa tehtävänsä. On kaikkien meidän etujen mukaista, että hän täyttää lupauksensa. Toivomme, ettei hän ole pettänyt meitä, kun arvioimme hänen toimintaansa joulukuussa. 
Gary Titley (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan toivottaa tulevan neuvoston puheenjohtajan tervetulleeksi Charles Dickensin sanoin: "Se oli parasta aikaa, se oli pahinta aikaa, kaikki oli edessämme, mitään ei ollut edessämme." Tämä pätee nyt Euroopan unioniin. Suurimman menestyksemme hetkellä, laajennuttuamme 25 valtion unioniksi, meitä lannistavat epäilyt ja vastavuoroinen syyttely. Globalisaatio on luonut kansalaisiimme epävarmuutta sekä saanut jotkut epäilemään Euroopan yhdentymishanketta ja kannattamaan protektionismia ja eristäytymistä. Voimme kohdata nämä uhat ja tarttua globalisaation tarjoamiin mahdollisuuksiin vain, jos Euroopan unioni toimii johdonmukaisesti.
Äänestäjät pitävät monia EU:n saavutuksia nykyään valitettavasti itsestään selvinä asioina, suoraan sanoen jo "vanhoina juttuina". Meidän on määriteltävä nykyaikainen visio Euroopan unionista, sen tarkoituksesta ja merkityksestä – visio, joka perustuu konkreettisiin tuloksiin eikä menettelyihin ja joka nojautuu tiettyihin keskeisiin periaatteisiin.
Ensinnäkin kansainväliset kumppanuudet ja etenkin kaikkein menestyksekkäin niistä, Euroopan unioni, ovat tärkeitä. Meidän on myönnettävä, että EU:n vahvuus on sen ylikansallisissa toimielimissä, jotka täydentävät ja lisäävät kansallista suvereniteettia eivätkä korvaa sitä. Toiseksi, jatkuvan menestyksemme kannalta on oleellista, että pystymme luomaan työpaikkoja kansalaisillemme ja turvaamaan heidän perheidensä toimeentulon. Menestyksekäs talous ei ole mikään anglosaksinen salajuoni vaan selviytymisemme edellytys.
Euroopan unioni on tehnyt jo paljon. Viime päivinä olemme kuulleet, että EU-jäsenyys maksaa yhdelle valtiolle 20 euroa henkeä kohden ja jollekin toiselle valtiolle 50 euroa henkeä kohden. Nämä luvut ovat merkityksettömiä verrattuna siihen, että yhtenäismarkkinoiden lisäkasvun tuoma hyöty on 6 000 euroa henkeä kohden. Meidän on kuitenkin hyödynnettävä aiempaa tehokkaammin osaamistaloutta investoimalla tulevaisuuden eikä menneisyyden hankkeisiin.
Taloudellinen suorituskyky riippuu sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta. Vaurauden takaavat varma työvoima ja yhteiskunta, joka investoi kaikkiin kansalaisiinsa eikä jätä ketään ulkopuolelle. Tarvitsemme aktiivisia työmarkkinatoimia, jotta voimme auttaa ihmisiä löytämään ja pitämään työpaikan. Kolmannes työikäisestä väestöstämme on työelämän ulkopuolella. Tämä luku on häpeällinen, ja EU ja sen jäsenvaltiot paheksuvat tilannetta.
Tarvitsemme lisäksi avoimen yhteiskunnan, jossa ihmiset voivat vapaasti matkustaa etsimään työtä. Tällaisen avoimen yhteiskunnan on oltava reilu ja oikeudenmukainen, eivätkä rikolliset ja terroristit saa pystyä käyttämään sitä hyväkseen. Tästä syystä suhtaudun erityisen myönteisesti oikeus- ja sisäasioita koskevaan puheenjohtajavaltion ohjelmaan. Tosiasiallinen edistyminen tällä alalla osoittaa kansalaisillemme yhteisön tason toiminnan hyödyt. Puheenjohtajavaltion on saatettava jäsenvaltiot yhteen rakentamaan kilpailukykyistä Eurooppaa ja sellaista Eurooppaa, joka pystyy toimimaan johtajana maailmanlaajuisissa asioissa, kuten turvallisuuteen, ilmastonmuutokseen ja köyhyyteen liittyvissä kysymyksissä. Nämä ovat juuri niitä asioita, joista kansalaisemme ovat huolissaan. Toivotan teille onnea ja menestystä. 
Karin Riis-Jørgensen (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri Blair, kiitoksia suurenmoisesta, antaumuksellisesta puheestanne. Olette loistava puhuja ja erittäin vakuuttava. Olisitte kuitenkin ollut vielä uskottavampi, jos olisitte edellisissä parlamenttivaaleissanne esittänyt valitsijakunnallenne saman näkemyksen Euroopasta. Pidän puheenjohtajakauttanne historiallisena haasteena. Kuuden kuukauden kuluttua voitte joko luovuttaa puheenjohtajuuden Itävallalle yhdistettyänne Euroopan tai voitte paiskata oven kiinni ja jättää Euroopan vielä nykyistä eripuraisemmaksi. Se riippuu teistä. Ennen kaikkea kyse on Euroopan unionin asialistan asettamisesta kansallisten asialistojen edelle. Tämä on vaikeaa ja edellyttää johtajuutta, mutta se edellyttää myös tahtoa, ja toivon, että teillä on sitä. Ennen kaikkea teidän olisi nyt yhtenä laajentumisprosessin johtajista osoitettava myös yhteisvastuuta uusia jäsenvaltioitamme kohtaan.
Olen iloinen, että pidätte palveludirektiiviä erittäin tärkeänä ja että aiotte tehdä paljon työtä hallinnollisten ongelmien poistamiseksi. Nimenomaan toteuttamalla palvelujen vapaat markkinat voimme tarjota kansalaisillemme työpaikkoja sekä antaa kuluttajille valinnanvapauden oikeudenmukaisin ja kohtuullisin hinnoin. Odotan innokkaasti näkeväni puolen vuoden päästä, että olette selvinnyt testistä Euroopan parhaana johtajana. Annan teille sitten mielelläni tutkintotodistuksenne. 

Caroline Lucas (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, pääministeri Blair on aiemmin sanonut, että ilmastonmuutos on suurin kohtaamamme uhka. Hän sanoi sen olevan puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan painopisteenä. Arvoisa pääministeri Blair, tämänpäiväisessä puheessanne mainitsitte kuitenkin ilmastonmuutoksen vain ohimennen. Teidän hallituskaudellanne kasvihuonepäästöt ovat sitä paitsi tosiasiassa lisääntyneet. Hallituksenne on nimenomaan pyrkinyt lisäämään Yhdistyneen kuningaskunnan teollisuudelta hyväksyttävien päästöjen määrää EU:n päästökauppajärjestelmässä. Tämä ei liene kovin hyvä alku henkilölle, joka lupaa ottaa johtoaseman ilmastonmuutoksen kansainvälisessä torjunnassa.
Kehotan teitä antamaan kolme puheenjohtajakauttanne koskevaa oleellista lupausta. Kehotan ensinnäkin edistämään energiatehokkuutta koskevien sitovien tavoitteiden saavuttamista koko Euroopan unionissa. Toiseksi kehotan määrittämään uusiutuvia energialähteitä koskevia tavoitteita, joiden avulla kasvihuonekaasupäästöjä onnistutaan vähentämään 30–40 prosenttia vuoteen 2020 mennessä. Kolmanneksi kehotan estämään ydinvoiman käytön jonkinlaisena niin kutsuttuna ratkaisuna hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen.
Kun valaisette muuta Eurooppaa nykyaikaistamisen, kilpailun ja joustavuuden hyödyistä mutta jätätte kestävyyden täysin huomiotta, puheenne vesittävät täysin kaikki väitteenne, jotka koskevat sitoutumistanne kestävään kehitykseen. Euroopan on muututtava, kuten sanoitte, mutta jos kestävyys ei ole tämän muutoksen keskeisenä tavoitteena, menetätte puheenjohtajakaudellanne elintärkeän tilaisuuden auttaa Euroopan unionia voittamaan takaisin kansalaistensa tuki, ja näin tuhlataan ratkaiseva mahdollisuus käsitellä vakavasti ilmastonmuutosta. 
Roberto Musacchio (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, te, arvoisa pääministeri Blair, ette ole ratkaisu Euroopan ongelmiin. Olette itse asiassa yksi näistä ongelmista. Ette ole mikään uusi ongelma vaan vanha ongelma.
Euroopan ongelmana on sen kyvyttömyys edistää rauhaa, ja älkäämme unohtako, että lähditte mukaan Irakin sotaan George Bushin rinnalla. Kyse on demokratian, politiikan, talouden ja yhteiskunnan kriiseistä, jotka johtuvat nimenomaan kannattamistanne liberalistisista, monetaristisista ja teknokraattisista menettelytavoista, joissa vanhoja ajatuksia esitellään uusina.
Puhutte poliittisesta Euroopasta, mutta uskotte käytännössä kaiken markkinoiden tehtäväksi, koska teille politiikka, talous ja markkinat ovat yksi ja sama asia. Vaikka itse asiassa ymmärrätte, että liberalistinen perustuslakisopimus on kuollut, meille ehdottamanne parannuskeino on kuitenkin täysin epäasianmukainen liberaaleine uudistuksineen alkaen palvelujen ja työmarkkinoiden uudistuksesta: tämä parannuskeino ei saa kannatusta edes omassa maassanne, kuten näimme vaaleissa.
Ei, Euroopan ongelmat ratkaistaan aivan toisella tavoin, ja tämä ratkaisu löytyy nimenomaan tästä vasemmistolaisesta massaeurooppalaisuudesta, joka on tietoisesti syntynyt niiden kansalaisten keskuudessa, jotka ovat lukeneet ja ymmärtäneet sekä ilmaisseet itseään Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestyksissä. He eivät protestoineet Turkkia vastaan eivätkä laajentumista vastaan vaan nimenomaan liberalismia vastaan. He vaativat konkreettista ja muodollista perustuslakia uudelle rauhalliselle, demokraattiselle ja sosiaaliselle Euroopalle ja voivat päästä asiasta laajaan yhteisymmärrykseen monien kriittisen kyllä-äänen antaneiden kansalaisten kanssa.
Tämä on meidän Eurooppamme, ja Euroopan parlamentilla on suuri vastuu, jota se ei voi eikä saa vältellä. Nyt ei ole tärkeää ajaa takaa uusia näennäisiä johtajia, vaan meidän on ennen kaikkea oltava täysin uudenlainen parlamentti. Tässä kriisissä ei ole kysymys laskelmista ja egoismista eikä tietokoneen ja maalaisväestön vastakkainasettelusta, mutta emme voi unohtaa, miten hullun lehmän tauti sai alkunsa. Kyse on osittain myös tästä, mutta tämä on selvästikin ennen kaikkea liberalistisen aatteen kriisi: olisi todellakin anteeksiantamatonta olla muodostamatta vaihtoehtoista käsitystä Euroopasta. 
Mirosław Mariusz Piotrowski (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri Blair, hyvät parlamentin jäsenet, vaikuttaa siltä, ettei Yhdistyneeseen kuningaskuntaan Eurooppa-neuvoston epäonnistuneen kokouksen jälkeen kohdistettu yleinen kritiikki ole oikeutettua. Tosiasiassa on vankkoja perusteita uskoa, ettei puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta aio toimia itsekkäiden kansallisten etujen mukaisesti, kuten väitetään. Sen määrittelemistä tavoitteista käy ilmi, että EU:n tavoitteena on sen sijaan yhteisvastuu jäsenvaltioiden kesken, mikä merkitsee paluuta Euroopan perustajaisien ajatuksiin. Se, että puheenjohtajavaltio haluaa uudistaa EU:n kangistuneita rakenteita, antaa aihetta toiveikkuuteen. Tämä käytännönläheinen ja tulevaisuuteen suuntautunut valtavan arvokas lähestymistapa voisi vauhdittaa Euroopan kansakuntien kehitystä ja niiden välistä yhteistyötä syrjäyttämällä harhakäsityksen supervaltiosta, jonka perustuslaki on onneksi kuollut ja kuopattu. Yhdistyneen kuningaskunnan alennuksesta puheen ollen pääministeri Blair totesi taannoin tehdyssä haastattelussa, että Yhdistynyt kuningaskunta olisi valmis maksamaan enemmän mutta vain sillä ehdolla, että rahat menevät rikkaiden valtioiden sijasta köyhille valtioille. Tällainen ajattelutapa merkitsee suurta mahdollisuutta Euroopan köyhimmille alueille, joista viisi sijaitsee Puolassa. Näiden joukossa ovat Lubelskin ja Podkarpackin alueet, joilla on valtavia infrastruktuuriongelmia mutta suurten yliopistojen ansiosta myös suunnattomia mahdollisuuksia. Nämä ja monet muut Euroopan alueet tarvitsevat nimenomaan tällaisia järkeviä menettelytapoja. En voi muuta kuin toivoa, että kaikki EU:n jäsenvaltiot kannattavat vahvan puheenjohtajavaltion Yhdistyneen kuningaskunnan toteuttamia toimia, ja olen varma, että myös Ranska ja Saksa kannattavat eurooppalaista yhteisvastuuta. Yhteisvastuuhan oli perin Euroopan yhteisön perusperiaate, vaikka näiden kahden mainitsemani valtion nykyiset johtajat näyttävät unohtaneen tämän tosiseikan. 
Mogens N.J. Camre (UEN ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, tanskalaisten laaja enemmistö ei brittien tapaan kannata EU:n perustuslakia, koska emme halua luovuttaa riippumattomuuttamme poliitikoille, jotka huolehtivat asioista niin huonosti kuin EU tällä hetkellä. Arvoisa pääministeri Blair, olette erittäin pidetty poliitikko Tanskassa, mutta kunnioitamme teitä vielä enemmän, jos huolehditte siitä, että perustuslaki haudataan, sillä kuten hyvin tiedätte, sillä ei ratkaista yhtään niistä ongelmista, joihin eurooppalaiset kiinnittävät huomiota ja joita kuvailitte erittäin tarkasti.
Kiitän teitä suunnitelmistanne muuttaa EU:n talousarviota, joka on mennyt nyt täysin lukkoon. Rikkain ei maksa eniten eikä köyhin saa eniten. EU:n tukipolitiikka on menettänyt merkityksensä niin maatalouden kuin rakenteidenkin kohdalla. Tilanne on sellainen, että ne valtiot, jotka ovat ahkeria ja valmiita verottamaan kansalaisiaan ankarasti, suorittavat maksuja sellaisille valtioille, jotka eivät pane uudistuksia täytäntöön eivätkä halua verottaa kansalaisiaan. Puhumme jatkuvasti tutkimuksesta ja kehityksestä mutta emme kuitenkaan käytä niihin varoja. Odotamme innokkaasti uudistuksia, joita aiotte esittää, ja toivotan teille onnea ja menestystä. 
Ashley Mote (NI ).
    Arvoisa puhemies, ranskalaiset ja alankomaalaiset äänestäjät ovat evänneet vallan niiltä, joihin he eivät enää luota, ja niin mekin olisimme todellakin tehneet Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jos meille olisi annettu siihen mahdollisuus. Jäljelle jäi nyt huonoin mahdollinen ratkaisu: perustuslaki on kuollut, mutta meillä on edelleen yhtenäisen valtion hallintorakenteet ja -menetelmät.
Sellaisia hankkeita on jo aloitettu, jotka olivat perustuslain nojalla legitiimejä. Euroopan unionin presidentti ja ulkoasiainministeri, Euroopan syyttäjänvirasto, diplomaattipalvelut, avaruuspolitiikka, Euroopan puolustusvirasto ja nopean toiminnan joukot, perusoikeusvirasto, jonka tarkoituksena on panna täytäntöön perusoikeuskirja, joka on nyt mitätön, poliisijoukot sekä yhteinen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka ovat sellaisia perustuslaissa määrättyjä asioita, joita ei voida saattaa voimaan vastoin kansalaisten tahtoa.
Meillä on ollut jo vuosia aivan liian vastuuton ja asioihin liikaa puuttuva hallinto. Puheenjohtajavaltio Yhdistyneen kuningaskunnan on otettava välittömästi kolme ratkaisevaa askelta: saatettava voimaan oikeusvaltion periaatteet, luovuttava hankkeista, joissa ennakoitiin perustuslain voimaantulo ja joilla ei näin ollen ole nyt oikeusperustaa, sekä taattava, ettei mitään sen osaa pyritä panemaan täytäntöön. 
Françoise Grossetête (PPE-DE ).
    Arvoisa pääministeri, sanotte haluavanne poistaa poikkeavuudet Euroopasta. Se, että olette tänään Brysselissä, on poikkeavaa. Teidän pitäisi tietää, että Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajavaltion toimintaohjelma esitellään Strasbourgissa, Euroopan parlamentin virallisessa toimipaikassa. Pitää paikkansa, että Euroopassa on kriisi, että huippukokous epäonnistui ja että tulevalla puheenjohtajakaudellanne joudutaan tekemään ratkaiseva valinta: joko Euroopasta tulee valtava talousryhmittymä, jolla ei ole päätä eikä häntää ja jossa noidat tanssivat perustuslakiehdotuksen haudalla, eräänlainen "Blairin noitahanke", tai vapautatte käsijarrun ja autatte meitä ohittamaan tämän historiallisen käännekohdan, joka merkitsee todellisen poliittisen Euroopan toteutumista.
Arvoisa pääministeri, olette lahjakas – puhutte loistavasti – mutta kumpaa meidän pitäisi uskoa, teitä vai pääministeri Junckeria? Katsoitte parhaaksi aiheuttaa kriisin, jotta voisitte ratsastaa tämän kriisin harjalla ja toimia omien etujenne mukaisesti. Jos haluatte johtaa Eurooppaa, teidän on ensinnäkin lopetettava sellainen toiminta, jossa teillä on toinen jalka Euroopassa ja toinen jalka sen ulkopuolella.
Kannatamme siksi sosiaalisia uudistuksia, mutta emme hyväksy epävarmuuttanne. Kannatamme bioteknologian kehittämistä, järkevää Euroopan unionin talousarviota ja todellista eurooppalaista puolustustoimintaa, mutta älkää unohtako, että yhteinen maatalouspolitiikka on yksi Euroopan unionin peruspilareista, jota ei voida heittää romukoppaan ja jonka säilyminen riippuu sen kehityksestä. Sanotte haluavanne edistää rikollisuuden ja laittoman maahanmuuton torjuntaa, mutta miten voimme uskoa teitä, kun Yhdistynyt kuningaskunta on viimeisten kymmenen vuoden ajan järjestelmällisesti vastustanut yhteistyötä poliisi- ja oikeusasioissa?
Miten voimme lisäksi selittää sen, että kotivaltioissaan valtioiden ja hallitusten päämiehet julistavat ajatusta Euroopan unionin laajentumisen lykkäämisestä mutta jättävät neuvostossa kuitenkin kaikki ovet avoimiksi?
Arvoisa pääministeri Blair, Euroopan kansalaiset eivät enää hyväksy tällaista toimintaa. Nyt on aika lopettaa nämä ristiriitaiset puheet, koska niiden seuraukset ovat olleet pahimmat mahdolliset. Arvoisa pääministeri Blair, teillä on paljon osoitettavaa, jotta voitatte luottamuksemme. 
Hannes Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri Blair, peritte edelliseltä neuvoston puheenjohtajalta vaikean tehtävän. Pääministeri Juncker oli eilen parlamentissa, ja arvostimme kovasti hänen tunteellista sitoumustaan Euroopan unionin asioihin ja annoimme hänelle voimakkaat suosionosoitukset. Te kerroitte meille tänään toisen puolen totuudesta, ja monet asiat ovat mielestäni erittäin ymmärrettäviä. Jos parlamentin jäsenet pääsisivät eroon ennakkoluuloistaan, joita he ovat kehittäneet viime vuosina, monet heistä olisivat samaa mieltä monista tänään todetuista asioista.
Eurooppa tarvitsee kuitenkin sekä teidän että kotivaltionne täysimääräistä sitoutumista. Yhdistyneen kuningaskunnan lehdistön ja julkisuuden tuntien se ei ole helppoa, mutta tarvitsemme osallistumista (opt-in) emmekä osallistumattomuutta (opt-out), ja toivon teidän olevan sellainen neuvoston puheenjohtaja, joka kannattaa osallistumista.
Haluan ottaa esiin muutaman asian, ja ensimmäinen niistä on työttömyys, jonka kohdalla olette Yhdistyneessä kuningaskunnassa onnistuneet toteuttamaan valtavan menestyksekkäitä toimia. Jokaisen asiaa puolueettomasti tarkastelevan on myönnettävä tämä. Thatcherin kaudella teillä oli erittäin korkea työttömyysaste, ja nyt se on erittäin alhainen – Euroopan alhaisimpia. Tällaisia toimia mekin tarvitsemme. Kuten jäsen Schulz totesi, tarvitsemme kuitenkin myös ihmisarvoa lisääviä työpaikkoja etenkin laajentumista ajatellen. Olen teille erittäin kiitollinen laajentumista koskevista myönteisistä sanoistanne, mutta meidän on varmistettava, ettei enää synny uusia erimielisyyksiä ja ettei itäeurooppalaisia työntekijöitä käytetä hyväksi; he ovat valitettavasti edelleen jatkuvasti alipalkattuja.
Toiseksi totean, että olette aivan oikeassa palveludirektiiviä koskevassa asiassa. Tarvitsemme yhteiset palvelumarkkinat, mutta ne on toteutettava vaiheittain, ja lisäksi tarvitsemme jotain, jonka mainitsitte vain epäsuorasti, nimittäin julkisia palveluja. Kuten itse totesitte, Yhdistyneen kuningaskunnan on selvästi havaittavissa olevien puutteiden vuoksi tehtävä suuria investointeja julkisiin palveluihin, kuten liikenteeseen, terveydenhuoltoon ja asumiseen. Myös tällaisilla investoinneilla on korjattava puutteita palvelualalla, jota olemme parhaillaan vapauttamassa.
Ihmiset hyväksyvät tämän vapauttamisprosessin, kun he huomaavat, ettei Euroopassamme edistetä pelkästään yhteisiä markkinoita vaan myös julkisia palveluja, jotka ovat heille tärkeitä.
Olette täysin oikeassa siinä, mitä sanoitte laajentumisesta. Emme voi pysäyttää sitä, mutta laajentumisvalmisteluja on tehostettava sekä liittyvissä valtioissa että Euroopan unionin nykyisissä jäsenvaltioissa, sillä usein on perusteettomasti väitetty, että laajentumisesta on haittaa vanhoille jäsenvaltioille. Totesitte aivan oikein, ettei se pidä paikkaansa, mutta meidän on sanottava näin myös omille kansalaisillemme.
Myös ulkopolitiikalla on ratkaiseva merkitys. Yhdistyneellä kuningaskunnalla, jonka pääministeri olette, on ollut perinteisesti hyvät suhteet Amerikan yhdysvaltoihin. Teillä on erityisen hyvät suhteet presidentti Bushiin, mistä voi olla hyötyä Euroopalle, kunhan tehdään selväksi, että puhutte myös Euroopan puolesta ja että edustatte Washingtonissa Euroopan kantaa. Jos toimitte näin, annamme teille tukemme.
Mainitsemanne Lähi-itä on yksi suurimmista hankkeista. Lähi-itään on saatava rauha, sillä Lähi-itä on naapurissamme. Se ei ole missään tapauksessa vain merkityksetön alue maailmassa vaan naapurimme, ja meidän on saatava rauha palestiinalaisten ja israelilaisten välille. Lupasitte toimia erittäin aktiivisesti tämän asian puolesta ja olette itse asiassa tehnytkin niin jo viime kuukausina, mutta kriittinen vaihe tulee vasta Gazasta vetäydyttäessä, mistä meidän on oltava tietoisia. Euroopan kantana ei saa olla "Gaza ennen kaikkea", vaan meidän on omaksuttava edistyksellisempi kanta tässä asiassa.
Lopuksi kehotan teitä hoitamaan hyviä suhteitanne yhdysvaltalaisten kanssa, mutta Lontoo on lähempänä Brysseliä kuin Washingtonia. Vaikka presidentti Bush tarvitsee teitä Washingtonissa, myös me tarvitsemme teitä täällä Brysselissä. 
Chris Davies (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, Eurooppaa ei onnistuta koskaan lähentämään kansalaisiin eikä kansallisilla parlamenteilla ole mahdollisuuksia saada ministereitä vastuuvelvollisiksi niin kauan kuin Euroopan unionin vaikutusvaltaisin lakia säätävä elin pitää kokouksiaan salassa. Onko ihme, että ihmiset valittavat Euroopan demokratiavajeesta, kun ministerineuvosto keskustelee uusista säädöksistä suljettujen ovien takana?
Pääministeri varmasti myöntää tämän epäkohdan. Allekirjoittaessaan perustuslakisopimuksen hän hyväksyi, että neuvosto pitää kokouksensa julkisesti käsitellessään säädösehdotuksia. Mitään kansanäänestystä tai sopimusta ei kuitenkaan tarvita, sillä pelkkä äänestys yleisten asioiden neuvostossa riittää. On helppo saada 13 jäsenvaltion kannatus. Se on nopea voitto.
Pääministerin mukaan Euroopan on nyt aika tehdä valintoja. Yksinkertaiset vaihtoehdot, joista hän voi valita, ovat joko salailun ylläpitäminen tai avoimuuden periaatteen soveltaminen.
Jillian Evans (Verts/ALE ).
    Arvoisa pääministeri Blair, kuuntelin erittäin tarkkaavaisesti puhettanne ja etenkin sitä, miten korostitte yhteisvastuun merkitystä köyhyyden torjumisessa. Vitkastelu EU:n talousarviosta tehtävässä sopimuksessa kuitenkin tarkoittaa, että vaalipiirini West Wales and the Valleys – joka on tavoite 1 -alue – on menettänyt mahdollisuutensa saada täysimääräistä lähentymistukea vuoden 2007 jälkeen. Yhdistyneen kuningaskunnan keskittyessä alennuksen säilyttämiseen Wales menetti 3 miljardia puntaa, ja ensi vuonna on liian myöhäistä, joten Yhdistyneellä kuningaskunnalla oli eri edut kuin Walesilla.
Haluan Euroopan muuttuvan. Haluamme sellaisen Euroopan, jossa Walesin kaltaiset kansakunnat voivat olla täysipainoisesti mukana omien ansioidensa perusteella. Meidän on tärkeää tehdä Euroopasta aiempaa merkityksellisempi sen kansalaisille. Noudattamalla tätä tavoitetta sekä puheenjohtajavaltio Irlannin ja sittemmin Espanjan hallituksen esimerkkiä kehotan puheenjohtajavaltio Yhdistynyttä kuningaskuntaa vaatimaan, että walesin kielestä tehdään Euroopan unionin virallinen kieli. Käännän tämän nyt itse walesin kielelle, niin kuin minun pitää tällä hetkellä tehdä parlamentissa:
Eoin Ryan (UEN ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri Blair, haluan sanoa teille ja toivottaa teille onnea Euroopan unionin puheenjohtajakaudellanne. Tiedämme kaikki, mitkä taloudelliset ja sosiaaliset haasteet Euroopan unionilla on edessään. Kannatan sitä, mitä sanoitte aiemmin, ja olen kanssanne samaa mieltä siitä, että tarvitsemme elinvoimaisia talouksia, mikäli haluamme Euroopan sosiaalisen mallin kehittyvän ja vahvistuvan. Tämä on täysin selvää.
Viime viikolla Euroopan unionin rahoitustilanteesta käytiin ikävä ja kiivas keskustelu. Osa tästä keskustelusta koski valitettavasti yhteistä maatalouspolitiikkaa. Yhteisen maatalouspolitiikan tehokkuudesta ja pitkän aikavälin kestävyydestä on hyvin erilaisia mielipiteitä, mutta sen kunnianhimoisimpia tavoitteita on tukea ja ylläpitää Euroopan unionin maaseutuyhteisöjä, jotka ovat vakavasti uhattuina.
Nykymaailmassa puoli miljoonaa ihmistä muuttaa viikossa maaseudulta kaupunkiympäristöön. Vuonna 1970 maailman väestöstä asui maaseudulla 63 prosenttia, kun vuonna 2020 vastaava luku on 45 prosenttia. Edessä olevat haasteet ovat valtavia, eivätkä ne liity ainoastaan yhä urbanisoituneemmassa Euroopassa asuvien ihmisten elämänlaatuun. Arvoisa pääministeri Blair, tätä ajatellen pyydän teitä keskittymään kaupunkialueiden ongelmiin yhteisen maatalouspolitiikan purkamisen sijasta ja siten toivottavasti vahvistamaan maaseutuyhteisöjä tulevina vuosina. 
James Hugh Allister (NI ).
    Arvoisa puhemies, perustuslain hylkäysten jälkeen pääministeri totesi aivan oikein, että nyt on herännyt syvällisiä kysymyksiä Euroopan tulevaisuudesta. Viime viikonlopun esimerkin perusteella on selvää, ettei liian keskitetty EU ole nykyään toimiva ratkaisu. Pääministeri Juncker yritti eilen tehdä Yhdistyneestä kuningaskunnasta syntipukin, mutta totuus on se, että nimenomaan Euroopan unionin rakenteet ja menettelytavat ovat vaarallisen puutteellisia. Arvoisa pääministeri Blair, puheenne perusteella epäilen, ettette ole valmis kohtaamaan tästä johtuvia todellisia kysymyksiä. Laastaripolitiikka ei toimi. Teidän pitäisi tietää tämä Pohjois-Irlannin kokemusten perusteella. Yhä tiiviimmän unionin muodostamisessa on epäonnistuttu. On aika asettaa kansallisvaltiot ensisijaiseen asemaan Brysselin tukahduttavaan valvontaan nähden. On aika palauttaa keskeiset toimivalta-alat jäsenvaltioille. On aika tehdä vapaakaupasta taas Euroopan kulmakivi poliittisen unionin sijasta.
Lopuksi pyydän, että pysytte pääministerinä lujana puolustaessanne oikeutettua alennusta, jota voitte oikeastaan puolustaa täysin puolueettomasti…
József Szájer (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, koska olen ensimmäisiä tässä keskustelussa puheenvuoron käyttäviä uusia jäsenvaltioita edustavia parlamentin jäseniä, minun on syytä todeta aluksi, ettei ole uusien jäsenvaltioiden syy, että perustuslakisopimuksesta ja talousarviosta käytävät keskustelut ovat johtaneet EU:n kriisin. Kriisin aiheutti 15 jäsenvaltion EU. Olen vakuuttunut, että viime vuosikymmeninä valtavia muutoksia toteuttaneiden dynaamisten uusien jäsenvaltioiden esimerkillä voidaan elvyttää monin paikoin kangistunut Euroopan talous ja luoda uusia työpaikkoja, kasvua sekä toteuttaa turvallinen, perhekeskeinen ja kansalaisten tarpeet huomioon ottava Eurooppa.
Aloittakaamme ratkaisun etsiminen unionissa edelleen esiintyvän epäoikeudenmukaisen ja perusteettoman syrjinnän poistamisesta. Arvoisa pääministeri, teidän valtionne on yksi niistä harvoista valtioista, jotka eivät ole säikähtäneet uusista jäsenvaltioista tulevia työntekijöitä. Tehtävä on seuraavanlainen: meidän on välittömästi poistettava kaikkialta Euroopasta esteet, jotka estävät uusien jäsenvaltioiden kansalaisia hyödyntämästä vapauttaan työskennellä. Arvoisa pääministeri, totesitte, että yhteinen maatalouspolitiikka on kestämätön nykyisessä muodossaan. Älkää kuitenkaan unohtako, että uusien jäsenvaltioiden viljelijät saavat nyt vain murto-osan siitä, mitä vanhat jäsenet saavat. Tehtävänämme on uudistaa yhteinen maatalouspolitiikka, mutta aloittakaamme myös sisäisten epätasa-arvoisuuksien poistaminen ja antakaamme puolalaisten, unkarilaisten ja virolaisten viljelijöiden saada samanlaista tukea kuin heidän itävaltalaiset, ranskalaiset ja englantilaiset kollegansa.
Pääministeri Blair ja puheenjohtaja Barroso, puhuitte molemmat myös siitä, että Euroopasta on tehtävä kilpailukykyinen. Nyt kuitenkin vaikuttaa siltä kuin Eurooppa olisi vetäytynyt kilpailusta. Tehtävänämme on siksi purkaa palvelujen vapaan liikkuvuuden esteet, sillä vaikka palveluilla on suurin osuus Euroopan taloudessa, niiden vapaa liikkuvuus on vapaus, joka on toistaiseksi olemassa vain paperilla. Hyväksykäämme palveludirektiivi! Arvoisa pääministeri, puhuitte Euroopan uudistamisesta, ja se oli aivan oikein. Aloittakaamme tämä uudistusprosessi yhdessä kaikkien 25 jäsenvaltion voimin ilman epäoikeudenmukaista, keinotekoista sisäistä syrjintää. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Hyvät kollegat, minulla on suuri ilo toivottaa tervetulleeksi Nasser Jasem al-Sanen johtama Kuwaitin parlamentin valtuuskunta, joka on saapunut viralliselle lehterille ensimmäisellä vierailullaan Euroopan parlamentissa. Tämän valtuuskunnan vierailu on erityisen sopivasti ajoitettu, sillä vasta kuukausi sitten Kuwaitin parlamentti hyväksyi emiiri Jaber al-Ahmad al-Jaber al-Sabahin ehdotuksesta vaalilain muuttamisen, jotta se vastaisi aiempaa paremmin perustuslakia ja takaisi naisten oikeuden äänestää ja asettua ehdolle kansallisissa ja paikallisissa vaaleissa.
Me Euroopan parlamentin jäsenet pidämme tätä historiallista äänestystä myönteisenä ja kannustamme kuwaitilaisia naisia käyttämään äskettäin saamiaan oikeuksia yleisissä vaaleissa, jotka on tarkoitus järjestää vuonna 2007. 
Puhemies.
   Jatkamme nyt keskustelua Ison-Britannian puheenjohtajakauden toimintaohjelmasta. 
Poul Nyrup Rasmussen (PSE ).
    Arvoisa puhemies, pääministeri Tony Blairiä voidaan syyttää monesta asiasta mutta ei tyhjien lupausten antamisesta. Pääministeri Blair, olette rohkea ja vahva johtaja. Olette esitellyt vakaumuksenne ja toimintalinjan, jota haluatte noudattaa. Kiitän teitä siitä.
Haluan sanoa, että tämän päivän keskustelussa ei pitäisi olla kysymys nurkissa kuiskimisesta eikä jonkun muun syyttämisestä siitä, mitä eilen tapahtui, vaan istunnossa pitäisi keskittyä siihen, mitä te sanoitte. Yksi asia huolestuttaa Euroopan kansalaisia, ja se on tulevaisuus: työpaikkojen puute ja globalisaatioon reagointi. Parlamentin tehtävänä on tukea puheenjohtajavaltio Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja pääministeri Blairiä, joka sanoi seuraavasti: "Meidän on tehtävä muutoksia antaaksemme ihmisille mahdollisuuden elää jatkuvien muutosten aikana." Kysymys ei ole siitä, tapahtuuko muutoksia, vaan siitä, millaisia muutoksia tapahtuu.
Pääministeri Blair, käytössäni olevan lyhyen ajan aikana keskityn tähän kysymykseen. Teidän tärkein EU:n sisäinen tehtävänne seuraavan puolen vuoden aikana on uusien työpaikkojen luominen entistä nopeamman kasvun ja oikeiden uudistusten avulla. Kyse on näiden asioiden tekemisestä samanaikaisesti. Tiedän, että vaikka onnistuisitte laatimaan Euroopan unionin uuden talousarvion – mitä toivon – tiedämme kaikki, että eniten toimenpiteitä työpaikkojen luomiseksi toteutetaan kansallisesti. Kansallisvaltioiden vastuulla on myös uudistamistoimiin panostaminen sekä uuden sosiaalisen edistyksen yhdistäminen uuteen kilpailukykyyn ja kasvuun.
Kehotan tänään teitä, että ensimmäisenä unionin sisäisenä toimenpiteenä laaditte hallitusten kesken uuden sopimuksen Lissabonin prosessiin panostamiseksi seuraavien neljän vuoden aikana, ette siksi, että perustamissopimuksessa niin edellytetään, vaan velvollisuudesta kansalaisia kohtaan. Jos puheenjohtajakautenne aikana saatte aikaan sellaisen sopimuksen tavoitteellisista investoinneista sisäisen kasvun edistämiseksi, johon sisältyy jonkinasteinen yksimielisyys sosiaalisesta mallista, teillä on ohjakset käsissä, ja toivon vilpittömästi, että ne myös pysyvät käsissänne.
Lena Ek (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, Lissabonin strategia on erittäin tärkeä väline Euroopan talouskasvun edistämiseksi, ja kun keskustelimme tästä asiasta parlamentissa, ilmoitimme erittäin selvästi, että haluamme kestävää talouskasvua. Tästä huolimatta pääministeri Blair, puheessanne tuskin edes mainitsitte ympäristökysymyksiä. Ympäristöystävällisellä teollisuudella on kaksi ja puoli kertaa tavanomaista teollisuutta korkeampi kasvuvauhti Euroopassa. Pääministeri Blair, ympäristökysymykset ovat myös avain talouskasvuun, joten haluan, että otatte asian esiin.
Toinen asia, toimin kemikaalidirektiivin esittelijänä. Juuri tällä hetkellä se on yksi harvoista kysymyksistä, joissa Euroopan kansalaisille voidaan puheenjohtajakaudellanne antaa vastaus. Tästä syystä olisi erittäin mukavaa päästä selkeään tulokseen myös tässä asiassa sen varmistamiseksi, ettei tulevaisuus ole hämärä vaan yhtä selkeä kuin te, pääministeri Blair. 
Ian Hudghton (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, tuntuu siltä, että äänestäjät Ranskassa ja Saksassa ovat pelästyttäneet teidät joihinkin asenteenmuutoksiin. Olette yhtäkkiä sitä mieltä, että EU:ta on uudistettava, vaikka vielä vähän aikaa sitten sanoitte, että juuri tätä varten perustuslaki on laadittu. Nyt pidätte vasta äskettäin allekirjoittamaanne maatalouden rahoituspakettia mahdottomana hyväksyä. Nyt ette halua allekirjoittaa talousarviota koskevaa kompromissia, koska se ei sopiva Isolle-Britannialle. Hallituksenne on kuitenkin allekirjoittanut useita, erityisesti Skotlannin kannalta katastrofaalisen huonoja sopimuksia, kuten yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevan uudistuksen.
Skotlannin kannalta katastrofaalisista asioista puheen ollen omat suuntaviivanne EU:n budjettirajoituksiksi johtaisivat Skotlannille myönnettävän rakennerahoituksen loppumiseen ja maksaisivat Skotlannille miljardi puntaa. Vaikka onkin totta, että EU:n toimielimiä pitää uudistaa, on myös totta, että unionia kohtaan tunnettu epäluulo on lisääntynyt Skotlannissa, koska olette jatkanut Yhdistyneen kuningaskunnan perinteistä, Skotlannin etujen vastaista politiikkaa kyhäämällä kokoon kompromisseja. Paras perustuslaillinen uudistus Skotlannille olisi se, että edustaisimme itse itseämme Euroopan unionissa itsenäisenä valtiona. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
      Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tänään on ikimuistettava päivä parlamentille. Poliitikko, joka ei yleensä käytä näitä Brysselin byrokraattien niin rakastamia korulauseita eli eurojargonia, on pitänyt tärkeän puheen. Oli hänen kansaan samaa mieltä tai ei, hänen puheitaan kannattaa kuunnella. Pääministeri Blair, muistan hyvin Varsovassa neljä vuotta sitten Puolan, Tšekin, Unkarin ja Slovakian pääministerien kanssa järjestetyn tapaamisen yhteydessä pitämänne puheen. Siinä puheessa viittasitte aivan oikein visioon kansojen Euroopasta vastakohtana visiolle ylikansallisesta Euroopasta. Viime mainittu on ajatus, joka näyttää hyvältä ainoastaan paperilla ja sen kehittäjien mielissä. Tänään olette suhtautunut parlamenttiin äärimmäisen asiallisesti, olette yksilöinyt ne nykytilanteen näkökohdat, jotka ovat illuusioita, ne, jotka ovat haasteita, ja ne, jotka ovat kiistatta propagandaa. On kuitenkin yksi kohta, josta en voi olla kanssanne samaa mieltä... 
Elmar Brok (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa pääministeri Blair, mielestäni unioni tarvitsee uudistuksia – ja tämän viestin saamme Euroopan kansalaisilta. Meidän on tehtävä eurooppalaisista nykyistä kilpailukykyisempiä, mikä edellyttää rajojen asettamista sekä byrokratian ja liiallisen sääntelyn välttämistä. Haluaisin kuitenkin todeta, ettei tämä taloutta koskeva hanke ole ristiriidassa perustuslakisopimuksen kanssa, päin vastoin, perustuslakisopimuksella luodaan edellytykset, joita ilman ensin mainittu ei voi onnistua. Perustuslakisopimuksella otetaan käyttöön nykyistä paremmat päätöksentekorakenteet, lisätään avoimuutta sekä parannetaan kansalaisten mahdollisuuksia osallistua päätöksentekoon. Erityisesti perustuslakisopimuksella parannetaan myös unionin toimintamahdollisuuksia maailmalla – ja tämän huomasimme eilen Irakia käsitelleessä konferenssissa.
Mielestäni yksi syy, jonka takia meidän on tehtävä selväksi, ettei unionin talouden parantamisen ja unionin poliittisen hankkeen edistämisen välillä ole ristiriitaa vaan että ensin mainittu on riippuvainen jäljempänä mainitusta on se, että poliittinen hanke synnyttää solidaarisuutta, jota tarvitaan, jos haluamme yhteistyötä talousasioissa. Tästä syystä tarvitsemme mieluummin sekä poliittisen hankkeen että yhdet markkinat kuin pelkästään poliittisen hankkeen tai pelkän vapaakauppa-alueen. Markkinat tarvitsevat uudenaikaisia toimintaedellytyksiä, jotka pitävät sisällään sosiaaliturvan sekä ympäristön ja kuluttajan suojelun. Nämä asiat tulevat mieleeni tärkeinä asioina, joihin haluamme antaa myönteisen vastauksen. Haluamme mieluummin sosiaalista markkinataloutta kuin Manchesterin liberalismia, ja meidän on pidettävä tämä asia mielessämme.
Pääministeri Blair, minun on sanottava, että jos unioni haluaa olla tässä mielessä toimintakykyinen, sen on asetettava itselleen rajat. Tämänhetkisen tilanteen perusteella laajentumista on rajoitettava, jottei unionista tulisi liian ylirasittunut ja näin ollen nykyistä tehottomampi ja kilpailukyvyltään heikentynyt. Tästä syystä kehotan teitä ratkaisemaan tämän kauan jatkuneen ristiriidan. Olen tyytyväinen lausuntoonne, jonka mukaan haluatte edistää poliittista hanketta, ja tästä syystä haluankin käyttää täällä parlamentissa tilaisuutta hyväkseni ja kutsua teidät tämän unionimme täysivaltaiseksi jäseneksi, koska on pitkälti euron ansiota, että Euroopan unioni on kilpailukykyinen, ja olisin iloinen, jos Yhdistynyt kuningaskunta allekirjoittaisi myös Schengenin sopimuksen ja näin ottaisi täyden hyödyn jäsenyydestään Euroopan unionissa. 
Pasqualina Napoletano (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, rahoitusnäkymiä koskevan sopimuksen epäonnistumisesta tekee entistä vakavamman asian se, että sopimus oli neuvoston ensimmäinen perustuslakisopimuksen ratifioinnissa kohdattujen ongelmien jälkeen laatima säädös.
Uusien käytäntöjen suunnittelua unionille nykyistä pienemmillä resursseilla ei voida pitää ratkaisuna, eikä ratkaisuna voida pitää myöskään uudistusten ehdottamista, edes sellaisten perusteltujen uudistusten ehdottamista, joilla kajotaan muiden ihmisten oikeuksiin asettamatta vakavasti kyseenalaisiksi omia oikeuksia. Äskettäin kokoontunut Eurooppa-neuvosto teki monia ulkopolitiikkaa koskevia päätöksiä käydäkseen käsiksi ulkoisiin sitoumuksiin, joiden täytäntöönpanoa ei voi siirtää. Toivon, että tämä on merkki halusta olla luopumatta toimivasta politiikasta sekä suunnitelmasta saada unionille todellinen ulkoministeri.
Irakia käsittelevän Brysselin konferenssin pitäminen oli tärkeää, onhan tilanne maassa yhä vakava eikä se ole hallinnassa. Yhdistynyt kuningaskunta tuki sotilaallista hyökkäystä ja suositteli sitä keinoksi ratkaista koko Lähi-idän kriisi. Tämä lisää teidän vastuutanne löytää puheenjohtajakautenne aikana lopullinen ratkaisu Israelin ja Palestiinan väliseen konfliktiin. Lisäksi Irakin tapaus vahvisti, ettei unioni kerta kaikkiaan pysty toimimaan maailmanlaajuisesti, ja tästä syystä oli vakava virhe silloin olla erimielisiä, ja tänään on vakava virhe, että monet jäsenvaltiot luopuvat tavoitteesta saada unionille tulevaisuudessa paikka Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostossa.
Kerroitte vastustavanne vapaakauppa-alueen perustamista; tämä on tärkeä kysymys. On kuitenkin todellinen riski liukua kohti vapaakauppa-alueen luomista: näin nimittäin käy, jos lopetamme poliittisen yhdentymisen, jos emme kykene asettamaan uusia tavoitteita ja jos emme anna toimielimille mahdollisuuksia panna niitä täytäntöön. Tämä on entistäkin tärkeämpää, kun otamme huomioon tulevaisuudennäkymät, joista olette arvoisa pääministeri uskoakseni samaa mieltä ja joissa suuri unioni ei ole suljettu Balkanin mailta eikä Turkilta. 
Jean-Louis Bourlanges (ALDE ).
    Melkoinen sotku, arvoisa pääministeri! Olitte vielä vähän aikaa sitten arvostettu ja yleisesti kunnioitettu mies mutta teitte melkoisen urotyön tuottamalla meille pettymyksen jo ennen virkakautenne aloittamista. On moraalisesti erittäin järkyttävää, että Yhdistynyt kuningaskunta haluaa luistaa solidaarisuudesta, johon kaikki muut ovat myöntyneet auttaakseen uusia jäsenvaltioita. On taloudellisesti epärehellistä väittää, että maanviljelijät lypsävät unionin kuiviin, kun maatalousmenot ovat vain 1,3 prosenttia Euroopan unionin kokonaismenoista. On juridisesti ja poliittisesti vastenmielistä pyrkiä järjestelmään, jossa haluatte asettaa yhteistä politiikkaa koskevan uudistuksen riippuvaiseksi siitä, minkälaiseen sovintoon talousarviosta päästään. Yhdistyneen kuningaskunnan vaatimuksesta yhteisöjen tuomioistuin totesi, että oikeusperustan pitäisi määritellä kulut eikä toisin päin. Lopuksi haluan todeta tappioonsa kansanäänestyksessä tyytymättömänä ja lyötynä ranskalaisena, etten pidä kovinkaan jalomielisenä enkä kovin hyvänä esimerkkinä reilusta pelistä hyökkäämistä maatani vastaan, kun se on jo polvillaan kanveesissa. Tiedätte varmaan, ettei kuusi kuukautta ole liian pitkä aika korjata vahinkoja, joita olette saaneet aikaan kolmessa päivässä. 
Jana Bobošíková (NI ).
      Olen iloinen siitä, että tappiomielialaa lietsovat puheet kriisistä ovat väistyneet ja tehneet tilaa niinkin rohkaiseville uskomuksille kuin mahdollisuuksille, uudistamiselle ja muutokselle, ja että Tony Blair on valmistautunut käymään käsiksi räikeisiin ristiriitoihin, joita EU:n poliitikkojen ylimielisyyden, unionin kansalaisten oikean elämän ja maailman talouden yleisen kehityksen välillä on. Kansalaiset eivät ole kiinnostuneita unelmista, he ovat kiinnostuneita elintasosta ja siitä, onko heillä tulevaisuudessa työpaikkoja.
Euroopan unionin toimien todellinen vaikutus voidaan nähdä seuraavista luvuista, jotka liittyvät kahteen ajankohtaiseen esimerkkiin viime vuodelta. Ensinnäkin yritysten työvoimakustannukset ovat kohonneet 3,5 prosenttia. Toiseksi sähkön kuluttajahinnat ovat nousseet 5 prosenttia. Kumpikaan näistä luvuista ei anna minkäänlaista syytä juhlaan. Uskon, että puheenjohtajavaltio Iso-Britannia siirtyy äärimmäisen vakuuttavista puheista ratkaiseviin toimiin pysäyttäen näin EU:n liukumisen kohti matalasuhdannetta, antaa sille uuden suunnan sekä parantaa sen asemaa maailmalla.
Haluaisin lopuksi todeta vielä yhden asian. Paljon on täällä parlamentissa puhuttu tarpeesta tuoda EU:ta lähemmäksi kansalaisiaan, joten ehdotan, että aloitamme sen täällä ja nyt, juuri täällä parlamentissa. Meidän pitäisi hylätä ehdotus yhteisistä jäsenten asemaa koskevista säännöistä, sillä se takaisi kaikista 25 jäsenvaltiosta kotoisin oleville Euroopan parlamentin jäsenille samat hyvät palkka- ja eläke-edut, vaikkei tälle ole mitään perusteita. Mielestäni tämä olisi äänestäjiemme pilkkaamista, eikä se millään lailla vastaa heidän toiveitaan. 
Jaime Mayor Oreja (PPE-DE ).
    Arvoisa pääministeri, haluan ensiksi sanoa olevani iloinen siitä, mikä tuntui ärsyttävän sosialistista puhemiestä, eli siitä, että monet Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenet antoivat aplodeja puheellenne tänä aamuna.
Monet meistä uskovat, että sen lisäksi, että meidän on aloitettava uudestaan pohtia Euroopan unionin tulevaisuutta, meidän on myös aloitettava se, mitä kutsuitte "uudistamisen" ajaksi ja mitä muut meistä voisivat kutsua "suunnanmuutoksen" ajaksi, emmekä voi jättää uudistamista tai suunnanmuutosta sellaisten ihmisten käsiin, jotka eivät usko Euroopan unioniin. Ero on siinä, että suunnanmuutoksen on oltava jyrkkä ja organisoitu ja sen johtoajatuksena on oltava oma vakaumuksemme siitä, että unionia tarvitaan ja ettemme saa toimia hätiköidysti. Ongelmanne on se, että teillä on vain kuuden kuukauden pituinen puheenjohtajakausi jyrkän ja organisoidun suunnanmuutoksen toteuttamiseen.
Kun toimimme hätiköidysti, syytämme aina muita unionin ongelmista, syytämme muita toimielimiä, ja tämä johtaa meidät aina vahvistamaan omia kantojamme, ja tämä on vastoin Euroopan henkeä. Tarvitsemme organisoitua suunnanmuutosta. Jokaisen toimielimen on kyettävä määrittelemään, mikä pitää eurooppalaiset kaukana unionista, ja suunniteltava toimensa sen mukaisesti. Neuvoston on tehtävä niin, komission on tehtävä niin ja parlamentin on tehtävä niin. Ja jokaisen toimielimen on keskityttävä erityisesti siihen, mikä vieraannuttaa unionin kansalaisia unionista tällä hetkellä.
Yhden yksittäisen valtion lähestymistapa ei johda kansalaisten luottamuksen palautumiseen tulevaisuudessa. Luottamus palautuu unionin muutaman poliittisen hankkeen avulla, mutta hankkeiden on oltava merkittäviä. Euroopan unioni ei voi jatkaa puhumista kaikesta sanomatta mitään. Meidän on kyettävä yksilöimään nämä poliittiset ongelmat, jotka liittyvät eurooppalaisten todellisiin turvallisuutta, talouskasvua ja koheesiota koskeviin ongelmiin.
Lopetan toteamalla, että vähittäinen edistys oli niiden esimerkillisten eurooppalaisten keskeinen lähestymistapa, jotka perustivat Euroopan unionin; emme saa tänään ottaa takapakkia, meidän on katsottava eteenpäin, meidän on päästävä eroon rutiineista, jotka ovat Euroopan unionin byrokratian pahin epäkohta. 
Bernard Poignant (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen ranskalainen mutta olen kotoisin Bretagnesta, en Isosta-Britanniasta, ja olen jopa kotoisin Cornouaillesta, joka on vastine herttuatar Camillan Cornwallille, joten kenties saan anteeksi. Satavuotinen sota on jo mainittu. Teitä on kehotettu jopa kiertämään ympäri Ranskaa, vaikka Ranskan ympäriajot voittaakin amerikkalainen. Itse sanon teille seuraavasti: "Tehkää puheenjohtajakaudestanne Austerlitz, älkää Waterloota." Kun Eurooppa kohtaa kriisin, se puhuu aina arvoistaan. Suuri kriisi on sota. Suuri arvo on anteeksianto. Anteeksiannolla tehtiin 1950-luvun sopimukset.
Toinen, vuoden 2000 kriisi koski suurta Eurooppaa. Se oli kylmän sodan jälkinäytös. Suuri arvo oli jakaminen. Jos haluamme puhua kansalaisille Ison-Britannian maksualennuksesta, tästä sekistä, sopii minulle. Puhukaamme ensin arvoista ja määritelkäämme sitten toimenpiteet.
Tämä pätee työpaikkoihin, erityisesti niiden ihmisten osalta, joilla ei ole lainkaan työpaikkaa, kunhan emme puutu työlainsäädäntöön. Tämä jakaminen pätee niihin, jotka ovat juuri liittyneet unioniin, ja niihin, jotka ovat liittymässä. Ne tarvitsevat tukeamme. Jakaminen pätee kehitysmaihin. Hienoa, että köyhien maiden velat annettiin anteeksi. Jakaminen pätee yhteisen maatalouspolitiikan osalta, koska en ole kovin tyytyväinen siihen, että neljännes ranskalaisviljelijöistä panee taskuunsa kolme neljäsosaa eurooppalaisten rahoista. Jos voisitte saada hieman järjestystä tähän asiaan, nostan teille hattua. Kyse ei ole pelkästään Bedfordin herttuasta; näissä tapauksissa myös meillä on omat herttuamme.
Ette kuitenkaan kykene tekemään tätä kaikkea 1 prosentilla; se ei riitä. Pankkitilillä ei ole tarpeeksi katetta. Tästä syystä ehdotan, että matkustatte Pariisiin. Menkää tapaamaan presidentti Chiracia. Tarjotkaa hänelle illallinen. Saatte nähdä, että pääsette yksimielisyyteen. Antakaa kuitenkin molemmat neljän kumppaninne kanssa hieman enemmän, muuten tulette huomaamaan, että "kaikki ajattelevat vain itseään" -mentaliteetti vahvistuu. Näin ei saa tapahtua. 

Jorgo Chatzimarkakis (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, pääministeri Blair, kaksi viikkoa sitten meillä oli tilaisuus vierailla luonanne Lontoossa ja kuulla jonkin verran siitä, millaisena te näette puheenjohtajakautenne. Teitte silloin meille selväksi, että olette kiinnostunut objektiivisista tosiasioista, että kiinnostuksenne suuntautuu pikemminkin edessä olevaan tilanteeseen kuin siihen, miten tilannetta voitaisiin hyödyntää. Voi hyvinkin olla, että aiemmin EU:n tukipilarina olivat hiili, rauta ja maatalous, mutta se ei enää ole visio, joka ajaa ihmisiä eteenpäin. Se ei vastaa sitä, jollaiseksi me kuvittelemme Euroopan unionin tänään. Olette oikeassa korostaessanne tutkimus- ja innovaatiotoimintaa sekä eurooppalaisten kilpailukykyä. Vanhan, kerronnallisen vision aika on ohi ja tarvitsemme uuden vision.
Presidentti Chirac ja liittokansleri Schröder ovat kertoneet häpeävänsä käytöstänne. Arvoisa pääministeri Blair, minun on kerrottava teille, että minua hävettää liittokanslerimme käytös huippukokouksessa sekä presidentti Chiracin käytös, sillä kumpikaan heistä ei ymmärrä, että tarvitsemme uuden vision, ja tämä itse asiassa tarkoittaa sitä, että meidän on seurattava teidän tietänne. Valitsitte oikean hetken, ja haluan onnitella teitä sekä kehottaa teitä jatkamaan aloittamallanne tavalla. 
Jacek Emil Saryusz-Wolski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, meillä on unelma, unelma vapaasta, jalomielisestä ja solidaarisesta Euroopasta. Se oli unelma 50 vuoden ajan. Olemme pettyneitä tämän päivän riitoihin. Olemme täällä parlamentissa onnistuneet laatimaan talousarvion, jossa olemme onnistuneet yhdistämään kansallisesti elintärkeät asiat sekä unionin yleisen edun. Talousarviomme ei ehkä ole paras mahdollinen, mutta se on hyvä kompromissi.
Ongelma ei liity erityisesti yhteenkään tiettyyn hallitukseen – Ranskan, Ison-Britannian, Saksan tai minkään muunkaan valtion hallitukseen. Ongelma liittyy väärään filosofiaan, jota yhden prosentin kerho on harjoittanut budjettineuvotteluissa. On yksinkertaisesti mahdotonta vahvistaa unionia, jos käytössä on aiempaa vähemmän rahaa. Unionin pitäisi vastustaa kiusausta tehdä laajentumisesta uhri tai syntipukki kaikkiin Euroopan unionin kohtaamiin, perustuslakiin tai talousarvioon liittyviin ongelmiin. Asia on aivan päin vastoin: uudet jäsenvaltiot tuovat tarmoa ja intoa muutoksiin, jotka ovat joka tapauksessa väistämättömiä. Nämä valtiot ovat Euroopan suhteen idealistisia jopa uhrautuvaisuuteen asti. Unioni tarvitsee lisävaroja, jos me haluamme saavuttaa päämäärämme. Jos haluamme rakentaa poliittisen ja taloudellisen unionin, meidän on luovuttava pelkkiin kirjanpidossa esitettyihin numeroihin perustuvasta lähestymistavasta, jota soveltamalla tyydytään puhumaan nettomaksajista. Me Keski- ja Itä-Euroopan maat tiedämme erittäin hyvin, mikä eurooppalaisen unelman hinta on.
Meillä on vuosikymmenten kokemus vastoinkäymisistä ja ihmisoikeuksien loukkauksista, olemme maksaneet kovan hinnan elämästä, tunnemme vankilat, työleirit ja vapaudenriiston. Tulemme Jaltan kylmästä ilmapiiristä, mutta Euroopan ilmapiiri on muuttumassa jäiseksi ja itsekkääksi. Minkä arvoinen Eurooppa on? Voiko Euroopan hinnan määritellä kahdella eri tavalla? Yhtäältä voimme kysyä, onko se yksi prosentti BKTL:stä, onko se maksualennus, vai onko kyse suorista maksuista. Toisaalta voimme kysyä, eikö se ole hinta, jonka me maksoimme, hinta sitoutumisesta eurooppalaisiin arvoihin ja yhteisen kohtalon jakavaan yhteisöön. Pidämme Eurooppaa kuitenkin suuremmassa arvossa. Älkäämme riskeeratko sitä. Hintaa, jonka siitä maksoimme, ei voi muuttaa euroiksi. Miten me vuosi EU:hun liittymisen jälkeen selitämme kansalaisillemme eron lupausten ja saavutusten välillä? Miten me elävöitämme eurooppalaista hanketta? 
Enrique Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, jaan intohimonne keskusteluun, arvoisa pääministeri. Emme kuitenkaan aloita keskustelua tänään. Urheilutermein sanottuna olemme puoliaikojen välisellä tauolla, ja meidän on voitettava toinen puoliaika.
Perustuslain osalta minun on korostettava, että yli puolet Euroopan kansalaisista ja 60 prosenttia euroalueen kansalaisista on hyväksynyt sen, enkä voi ymmärtää, miksi 75 prosenttia espanjalaisista, jotka äänestivät sen puolesta, ovat vähempiarvoisia kuin 66 prosenttia hollantilaisista, jotka äänestivät sitä vastaan. Matemaattisesti tässä ei ole järkeä.
Olette periaatteen mies: olette Isossa-Britanniassa hyväksynyt kansalaisoikeussopimuksen (Bill of Rights) ja olette perunut veton, joka koski sosiaalisen peruskirjan hyväksymistä. Mitä aiotte tehdä perustuslain kanssa? Aiotteko toimia vai aiotteko odottaa ja katsella, mitä tapahtuu? Tämä on kysymys, johon haluaisin teidän vastaavan.
Olette osoittanut hienotunteisuutta olemalla puhumatta eurosta. Olette varmaan samaa mieltä kanssani siitä, että kun puhumme sosiaalisesta mallista, meidän on puhuttava myös talousmallista. Mitä aiotte tehdä euron kanssa?
Talousnäkymien osalta, ja koska olemme parlamentissa, haluaisin ilmoittaa teille, että perustuslaissa taataan tälle parlamentille oikeus yhteispäätösmenettelyyn maatalousmenojen osalta. Tätä oikeutta meillä ei tällä hetkellä ole. Lisäksi jos haluamme olla kunnioitettu parlamentti, meidän on sovellettava "ilman edustusta tapahtuva verotus" -periaatetta emmekä saa mennä suunnittelussa pidemmälle kuin Neuvostoliiton mallissa. Rahoitusnäkymien suunnittelu seitsemää vuotta pidemmäksi ajaksi tarkoittaisi vielä pidemmän ajan suunnitelmia kuin, mitä Neuvostoliiton valtion suunnitteluvirasto Gosplan teki, ja tätä emme voi hyväksyä. Komission puheenjohtaja on oikeassa sanoessaan, että meidän on valittava vaihtoehtoinen ratkaisu vuoteen 2009 asti. Lisäksi meidän on pidettävä vaalit puolustaaksemme kantojamme.
Tämä on demokraattinen tapa toimia ja toivon, että autatte meitä aktiivisesti vahvistamaan unionia niin, että siitä tulee entistäkin demokraattisempi ja avoimempi. 
Andrew Duff (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, valitettavasti tulee päivä päivältä selvemmäksi, että tämänhetkinen perustuslaillinen sopimus ei tule voimaan. Laadittua tekstiä on pidettävä hyvänä ensimmäisenä luonnoksena, ja tätä kuuluisaa harkinta-aikaa olisi käytettävä hyväksi uusien neuvotteluiden valmistelemiseksi uusilla toimivaltuuksilla varustetun ja uudelleen nimetyn valmistelukunnan avulla. Uusissa neuvotteluissa pitäisi keskittyä III osaan ja niiden avulla pitäisi saada päätökseen EU:n yleisen talous- ja sosiaalipolitiikan uudistaminen, josta te niin asiallisesti puhutte. 
Antonio Tajani (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, hyvät parlamentin jäsenet, ranskalaiset ja hollantilaiset eivät sanoneet "ei" perustuslaille, he eivät tyrmänneet Euroopan unionin arvoja mutta he kuitenkin esittivät kielteisen arvion tämänpäiväisestä unionista, joka on siirtynyt liian kauas kansalaisista ja joka on usein niin voimakkaasti oman byrokratiansa vanki, että se ei kuule kansalaisten ääntä.
Tästä syystä mainitsemanne poliittinen ja arvoihin perustuva unioni ei voi lopettaa kehittymistä eikä saa luopua kehittämästä asemaansa kansainvälisenä toimijana sekä rauhan edustajana lukuisten vastoinkäymisten edessä.
Niiden tavoitteiden saavuttamiseksi, joiden eteen teemme työtä, vaaditaan lukuisia tärkeitä muutoksia ja merkittäviä uudistuksia konkreettisten vastausten antamiseksi eurooppalaisille. Lyhyesti sanottuna unionilta vaaditaan, ettei se sekaannu joka asiaan eikä laadi suuria määriä direktiivejä, joita on mahdoton ymmärtää. Toisaalta tarvitaan unionia, joka käsittelee kysymyksiä, joita ei globalisaation aikana voida ratkaista kansallisesti, kysymyksiä ulkopolitiikasta puolustuspolitiikkaan sekä maahanmuutto-ongelmista terrorismin torjuntaan ja Kiinan-kaupan haasteisiin. Edistystä on saavutettava myös talousalalla Lissabonin prosessiin sisältyvien muutosten avulla, ja tarkoituksena on tukemalla pk-yrityksiä rajoittaa selvästi työttömyyttä.
Olemme samaa mieltä analyysinne kanssa, olimme tyytyväisiä, että ilmoititte puheessanne tukevanne ajatusta siitä, että unionin pitäisi olla tärkeä toimija, joka pystyy pysymään ajan hermolla sekä noudattamaan tekemiään sitoumuksia. Meillä on vuosi aikaa hyväksyä talousarvio, voimme saavuttaa tavoitteen, jonka saavuttamisessa epäonnistuimme viime viikolla. Emme myöskään saa unohtaa sitoumuksia, joita olemme tehneet sellaisten maiden kanssa, jotka pitävät unionia tarkasti silmällä. Bulgaria ja Romania voivat saapua yhteiseen kotiimme vuonna 2007 ja neuvottelut Turkin kanssa voidaan aloittaa sellaisen unionin luomiseksi, joka katsoo itään mutta myös etelään. Etelällä tarkoitetaan myös Afrikkaa, mannerta, joka elättelee suuria toiveita saada tärkeitä vastauksia unionilta, emmekä saa kääntää sille selkäämme.
Arvoisa pääministeri, kannatamme puheenjohtajavaltiona omaksumaanne lähestymistapaa, ja tämä mielessä voitte luottaa –puolueen italialaisten jäsenten yhteistyöhön, aktiiviseen yhteistyöhön tulevien kuukausien aikana, ja olemme varmoja, että Iso-Britannia puheenjohtajavaltiona varmistaa, että kansalaisten Eurooppa ottaa edistysaskeleita. 
Martine Roure (PSE ).
    Arvoisa pääministeri, haluaisin ennen kaikkea ilmaista ryhmämme vankkumattoman tuen ihmiskaupan vastaiselle toimintasuunnitelmalle. Pääministeri Juncker muistutti meitä eilen siitä, että onnistuimme pääsemään eroon orjuudesta, ja meidän pitäisi pystyä pääsemään eroon myös köyhyydestä. Korostamme myös, että naisten seksuaalisen hyväksikäytön ja naisiin kohdistuvan väkivallan lopettamisen pitäisi niin ikään kuulua Euroopan unionin ensisijaisiin tavoitteisiin. Meidän on ehdottomasti päästävä eroon tästä vitsauksesta, joka ei sovi yhteiskuntamme arvoihin, ja tämän tavoitteen on kuuluttava kiinteänä osana laittoman siirtolaisuuden torjuntaan. Järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin torjunta kuuluu myös ensisijaisiin tavoitteisiin. Tästä syystä kannatamme sitä, että eurooppalainen todisteiden luovuttamismääräys otettaisiin mahdollisimman nopeasti käyttöön ja että yhteisiä tutkintaryhmiä perustettaisiin mahdollisimman pian, mutta suhtaudumme vielä epäluuloisesti luottamuksellisten tietojen, esimerkiksi biometristen tietojen vaihtamiseen. Turvallisuuden ja vapauden välinen herkkä tasapaino on säilytettävä. Maanmiehemme haluavat yhteisvastuullisuutta osoittavan suojelevan ja jalomielisen unionin. Jos pidämme tämän koko ajan mielessämme, voimme vastata heidän toiveisiinsa. 
Sajjad Karim (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, tulevan puheenjohtajavaltion Yhdistyneen kuningaskunnan käyttöön ottama valvontajärjestelmä pitää pilkkanaan syyttömyysolettamaa eikä sitä voi järkeenkäyvästi kuvailla sellaiseksi, että se suoranaisesti vastaisi hyväksyttyjä eurooppalaisia käsityksiä oikeudenmukaisuudesta ja perusihmisarvosta. Nämä ankarat toimenpiteet jättävät EU:n kansalaiset, joita ei ole koskaan syytetty mistään tunnistettavasta rikoksesta, hämilleen, ilman puolustautumisoikeutta ja ilman tietoa, miksi heitä epäillään. Järjestelmällä pidetään kansalaiset jatkuvassa pelossa tulla pidätetyksi mitä summittaisimman ja epämääräisimmän lain nojalla. Kaikesta tästä on päättänyt vallanjaon ja oikeusvaltion periaatteita uhmaava poliitikko.
Vaikka puheenjohtajavaltion pitäisi määrittää maailmalle ihmisoikeuksia koskevat säännöt, vielä tässä kuussa Euroopan neuvoston oma ihmisoikeusvaltuutettu vahvisti, että meillä on hallitus, joka on valmis kumoamaan ihmisoikeudet omilta kansalaisiltaan eurooppalaisen perusoikeuskirjan 5 artiklan nojalla.
Kansainvälisellä yhteisöllä on edessään ratkaiseva hetki terrorismin torjunnassa, ja meidät eurooppalaiset tuomitaan viime kädessä sen perusteella, miten me kohtelemme omia kansalaisiamme. Eikö nykyinen puheenjohtajavaltio myönnä, että sen toimet ovat johtaneet siihen, että suurta osaa sen omasta väestöstä syyllistetään ja tosiasiallisesti pidetään eristyksissä? 
Gunnar Hökmark (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri Blair, Eurooppa voi tänään paremmin kuin koskaan ennen. Sanon näin, koska suuri osa nykyään käytävistä keskusteluista koskee laajentumista. Kuulun niihin, jotka ovat sitä mieltä, että laajentuminen kymmenellä uudella jäsenvaltiolla on tehnyt Euroopasta turvallisemman ja vakaamman sekä luonut paremmat edellytykset rauhalle ja vauraudelle kuin koskaan aiemmin. Minulle tämä on syy suhtautua myönteisesti laajentumisen jatkumiseen eikä syy yrittää sulkea unionin rajoja nyt. Yksi unionin uuden puheenjohtajavaltion tärkeimmistä tehtävistä on päättäväisesti luoda ja kehittää visio siitä, miten unioni voi parantaa turvallisuutta ja lisätä vaurautta ottamalla avosylin vastaan ne valtiot, joille laajentumisesta on nyt tulossa totta.
Pääministeri Blair, mielestäni EU:n ongelmat liittyvät siihen, että unioni on parempi kuin koskaan. Tämä tarkoittaa myös sitä, että Euroopan unioni on suurempi haaste kuin ikinä. Kyse ei ole, kuten on joskus sanottu, vanhan ja uuden Euroopan välisestä riidasta eikä vapaakauppa-Euroopan ja poliittisen Euroopan välisestä riidasta. Euroopan unioni on poliittinen unioni ja sen on tehtävä työnsä tältä pohjalta. Kyse on sen sijaan siirtymisestä vanhasta, 6, 9, 12 tai 15 jäsenvaltion unionista tämän päivän 25 jäsenen unioniin. Tämä edellyttää erilaisuuden ja monimuotoisuuden kunnioittamista sekä myös kykyä hyödyntää ympäri Eurooppaa vallitsevaa dynamiikkaa. Se edellyttää avoimuutta uusia jäsenvaltioita kohtaan. Se edellyttää kykyä löytää yhteisiä nimittäjiä, jotta voisimme asettaa toivomme tietoon perustuvaan yhteiskuntaan tukiaisiin perustuvan yhteiskunnan sijasta sekä luottaa uusiin yrityksiin sen sijaan, että tekisimme maataloustuesta esteen tutkimukselle ja kehitykselle, joita tarvitsemme. Toivon Ruotsin maltillisen kokoomuksen puolesta, että luotte perustan uudelle Euroopalle ja uuden Euroopan unionin tarvitsemalle johtajuudelle. 
Jan Andersson (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää pääministeri Blairiä hänen inspiroivasta puheestaan. Olen samaa mieltä hänen kanssaan siitä, että EU tarvitsee muutosta. Olen samaa mieltä hänen kanssaan siitä, että EU:n on muututtava nykyistä aktiivisemmaksi maailmalla. Olen samaa mieltä hänen kansaan siitä, ettei EU ole pelkkä vapaakauppa-alue vaan myös poliittinen unioni. Olen samaa mieltä hänen kanssaan talousarviosta. Isolle-Britannialle myönnettävä maksualennus on vanhentunut mutta niin on myös maatalouspolitiikka sekä ne maatalouspolitiikan näkökohdat, joihin me tällä hetkellä uskomme. Myös nämä asiat tarvitsevat muutosta. Meidän on investoitava esimerkiksi tutkimus- ja kehittämistyöhön sekä kehitettävä ihmisten taitoja. Se, mistä me puhumme tärkeissä kokouksissa ja niiden jälkeen, on pantava täytäntöön.
Jaan pääministeri Blairin mielipiteet myös sosiaalisesta Euroopasta. On totta, että hän oli mukana panemassa täytäntöön sosiaalipolitiikkaa koskevaa lukua sekä työllisyysstrategiaa ja aktiivista työmarkkinapolitiikkaa EU-yhteistyön puitteissa. Kaikki nämä olivat hyviä asioita, mutta meidän on tehtävä vielä enemmän ja löydettävä tasapaino. Tästä syystä meidän on laadittava luonnos palveludirektiiviksi, jolla tasapainotetaan palveluiden kauppaa, koska juuri sitä me tarvitsemme. Tarvitsemme myös hyviä olosuhteita työmarkkinoille, kuluttajansuojaa sekä korkeita ympäristöstandardeja.
Tarvitsemme myös sellaisen työaikadirektiivin, jossa otetaan huomioon juuri se, mitä sanoitte mahdollisuudesta yhdistää työ- ja perhe-elämä niin, ettei yksi osapuoli näännytä itseään työllä kuoliaaksi emmekä kilpaile pitkän työpäivän avulla. Tarvitsemme työntekijöiden palkkaamista koskevan direktiivin, emme vetääksemme maton henkilövuokrausyhtiöiden alta vaan yleisten puitteiden luomiseksi. Jos onnistutte avaamaan oven kaupalle ja avaamaan rajat sekä samalla kehittämään sosiaalisen Euroopan, Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä tukee teitä. 
Nicholson of Winterbourne (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen pääministerin historialliseen puheeseen. Se lupaa hyvää Yhdistyneen kuningaskunnan menestyksekkäälle puheenjohtajakaudelle.
Perustuuko hänen virkakautensa ohjelma jo hyväksyttyyn laajentumisohjelmaan? Pitääkö hän erityisessä arvossa sen varmistamista, että neuvottelut Turkin kanssa aloitetaan oikeaan aikaan ottaen huomioon, että lokakuun alussa niin moni asia on riippuvainen Turkissa tapahtuvista muutoksista? Tukeeko hän Romaniaa tämän rankan kestävyystestin loppusuoralla, joka johtaa liittymiseen unioniin vuoden 2007 alussa, ja tukeeko hän myös Bulgariaa? Perustuuko hänen toimintansa ainutkertaisen ja menestyksekkääksi osoittautuneen eilen pidetyn Irakin-konferenssiin, joka osoitti Yhdistyneen kuningaskunnan periksiantamattoman sitkeyden? Perustuuko hänen toimintansa Irakin-konferenssin menestykseen yhdessä Irakin nimetyn hallituksen ja parlamentin kanssa, jotta demokratian vahvistaminen Arabian niemimaalla, Persianlahden alueella sekä Välimeren alueella jatkuisi? 
Ursula Stenzel (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission puheenjohtaja, sama parlamentti, joka eilen osoitti seisaaltaan suosiota neuvoston eroavalle puheenjohtajalle Jean-Claude Junckerille, antaa tänään teille, pääministeri Blair, vakuuttavat aplodit onnitellakseen teitä uuteen virkaan astumisen johdosta. Tämä on osoitus suuresta luottamuksesta teitä kohtaan parlamentilta, jonka jäsenet ovat Euroopan unionin kansalaisten edustajia – todellisia edustajia, koska he ovat ainoat, jotka on valittu suoralla kansanvaalilla. Aikana, jolloin Euroopan unioni kärsii identiteettikriisistä – ja pääministeri Blair, te itse puhuitte johtajuuskriisistä – on tärkeää muistaa, että tämä unionimme, joka on toiminut menestyksekkäästi 50 vuoden ajan, tarvitsee pikemminkin alhaalta ylös -lähestymistapaa kuin ylhäältä alas –lähestymistapaa. Tämä tarkoittaa sitä, että meidän on saatava kansalaiset mukaamme sen sijaan, että vieraannutamme heidät. Kenen kutsumus tämä on, ellei unionin suorilla vaaleilla valittujen edustajien? Kyse ei ole pelkästään siitä, että unioni tarvitsee parempia säädöksiä, se tarvitsee ennen kaikkea vähemmän säädöksiä, enkä sano tätä pelkästään komissiolle vaan myös tämän parlamentin vasemman laidan edustajille.
Pääministeri Blair, puheenne oli monilta osin vakuuttava; olitte erityisen vakuuttava, kun puhuitte periaatteesta, jonka mukaan jotkin muutokset ovat välttämättömiä, jos siitä, mikä on hyvin, halutaan pitää kiinni. Tämä on periaate, jonka seuraajanne neuvoston puheenjohtajana, Itävallan liittokansleri Wolfgang Schüssel, on valinnut motokseen. Olen tyytyväinen myös haluunne ratkaista Euroopan unionin tavoitteita koskeva kiista, joka on seurannut perustuslakisopimusta koskevasta kriisistä. Minun on tänään kuitenkin sanottava, että puheenjohtajakauttanne ei tuomita vain sen perusteella, mitä aiotte tehdä, vaan erityisesti sen perusteella, mitä todella teette.
Tästä syystä toivon, ettette loukkaannu, jos kysyn, mitä käytännön toimia aiotte toteuttaa saadaksenne rahoitusnäkymät täydennetyksi puheenjohtajakautenne aikana. Toiseksi kysyn, mitä ehdotatte tehtäväksi pitääksenne perustuslakiprosessin elossa ja kolmanneksi mitä vastauksia antaisitte niille kansalaisille, jotka pelkäävät sitä, että Euroopan unioni laajenee liikaa? Ettekö pidä jollain lailla ristiriitaisena Turkin ja Kroatian mainitsemista samassa lauseessa? Monilla kansalaisilla on epäilyjä Turkin kaltaisen suuren maan suhteen mutta ei Kroatian kaltaisen pienen maan suhteen. 
Miguel Angel Martínez Martínez (PSE ).
    Arvoisa puhemies, pääministeri Blairin puhe oli pikemminkin sarja mielenkiintoisia pohdintoja kuin tarkkoja sitoumuksia kuusi kuukautta kestävää puheenjohtajakautta varten. Jos pitäisi arvioida hänen aikomuksiaan alalla, joka kiinnostaa minua sosialidemokraattisen ryhmän esittelijänä kehitysyhteistyön ja humanitaaristen asioiden osalta, minun on kommentoitava pääministeri Blairin hallituksen esittämää, näihin asioihin sovellettavaa lähestymistapaa.
Olen tyytyväinen siihen, että puheenjohtajavaltio Ison-Britannian keskeisiin tavoitteisiin kuuluu lisätä Euroopan unionin toimia ja resursseja kolmansille maille osoitettavan solidaarisuuden osalta. Vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa — josta tehdään ensisijainen tavoite — keskeisenä huolena on köyhyyden poistaminen ja keskeisenä kohteena Afrikka, koska Afrikka on yksi ongelman avainalueista.
Haluan esittää kaksi lisäkommenttia. Ensinnäkin haluan antaa tunnustusta siitä, että puheenjohtajavaltio Luxemburg asetti korkeat standardit kehitysasioita käsitelleessä neuvoston kokouksessa toukokuussa tehdyillä päätöksillä. Toivokaamme, että puheenjohtajavaltio Iso-Britannia ymmärtää, että nämä päätökset muodostavat hyvän perustan sen omille toimille seuraavan kuuden kuukauden aikana.
Toiseksi haluan korostaa ja ilmaista tyytyväisyyteni siihen, että puheenjohtajavaltio Ison-Britannian ensisijaiset tavoitteet asioissa, joihin olen viitannut, ovat yhteneväiset sosialidemokraattisen ryhmän tavoitteiden kanssa. Tämä on luonnollista, ei pelkästään siksi, että arvomme ovat yhtäläiset, vaan siksi, että kuukausien ajan olemme tehneet tiivistä yhteistyötä Ison-Britannian hallituksen kollegojen, Hillary Benin ja Garret Thomasin kanssa. Toivokaamme, että puheenjohtajavaltio Iso-Britannia aikoo jatkaa läheistä yhteistyötä tässä asiassa parlamentin kanssa seuraavan kuuden kuukauden ajan. Olen varma siitä, että tässä suhteessa saavutamme enemmän ja parempia tuloksia. 
Bill Newton Dunn (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, mainioita tavoitteita, erittäin hyvä puhe, saatte minun tukeni. Minulla on yksi minuutti aikaa, joten haluan esittää yhden huomion. Ranskan kansanäänestyksessä presidentti Chirac sai 45,3 prosentin tuen. Viime kuussa pidetyissä parlamenttivaaleissa saitte 35,3 prosentin tuen, mikä on 10 prosenttia vähemmän kuin Jacques Chirac. Olette vallassa ainoastaan Yhdistyneen kuningaskunnan vääristyneen vaalijärjestelmän ansiosta: sitouduitte vuonna 1997 erääseen toimintaohjelmaan, mikä on ilmeisesti unohtunut.
Kyse on siitä, ettei kummallakaan teistä ole enemmistöä takananne omissa maissanne. Johdettuanne maatani kahdeksan vuoden ajan Euroopan unionin tuntemus ja vihamielisyys Euroopan unionia kohtaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa on noussut järkyttävälle tasolle ja siihen on saatava muutos. Olisitteko hyvä ja alkaisitteko laatia myönteisiä puheita ja selittäisittekö … huomaan surukseni, ettette edes kuuntele! Alatteko pitää meidän molempien parhaiten tuntemassamme maassa puheita, joissa selitetään Euroopan unionin toimintaa? 
Avril Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, toivotan pääministeri Blairin tervetulleeksi ja kiitän häntä siitä, että hän on jäänyt kuuntelemaan kaikki aamupäivän puheenvuorot.
Viime viikonlopun poliittinen sparraus ja se, ettei huippukokouksen päätteeksi laadittu päätösasiakirjaa, ei ole kunniaksi teille eikä presidentti Chiracille. Missä oli pitkäperjantain sopimuksen Tony Blair? Missä oli mies, jolta löytyy ymmärtämystä ja hyvää tahtoa ja joka saa hankalan ongelman molemmat osapuolet neuvottelupöytään? Missä oli mies, joka osoitti poikkeuksellista rohkeutta Irakin kysymyksessä riippumatta meidän mielipiteistämme siitä, mikä on oikein ja mikä väärin? Pääministeri Blair, voi olla hyväksi teille ja teidän imagollenne kotimaassa vastustaa ranskalaisia sekä yrittää vedota historiallisiin ja vielä vallitseviin tunteisiin, jotka saavat vastakaikua Ison-Britannian kemianteollisuudelta. Muistakaa kuitenkin keskiajalla käyty satavuotinen sota: englantilaiset kärsivät siinä suuren tappion. Fontainebleau oli Margaret Thatcherin Agincourt, kun hän tuli sieltä Yhdistyneelle kuningaskunnalle myönnetyn maksualennuksen kanssa, ja nyt, 20 vuotta myöhemmin, tämän maksualennuksen arvo on vain roposia Ison-Britannian BKT:sta. Pääministeri Blair, olette kuitenkin valmis uhraamaan unionin budjettisopimuksen ja unionin hankkeen ja jatkamaan Robert Murdochin ja hänen lehtiensä populistisena palvelijana.
Jos Kohl tai Mitterrand olisi ollut pöydän ääressä viime viikonloppuna, olisimme allekirjoittaneet päätösasiakirjan. Unioni on poliittisesti tuuliajolla ja unionin todellinen kriisi on poliittisen johtajuuden puute.
Pääministeri Blair, olitte oikeassa sanoessanne, että meidän on uudistettava Euroopan sosiaalista mallia vahvan talouden pohjalta eikä sen kustannuksella. On totta, että meidän on kiireesti kevennettävä sääntelyä ja että Kiina investoi meihin verrattuna kolminkertaisesti tutkimukseen ja innovaatioon. Viime viikonlopun hiusten halkominen talousarvion desimaalipilkuista on kuitenkin pannut jäihin kunnianhimoisessa seitsemännessä puiteohjelmassa esitetyn tutkimusmäärärahojen kaksinkertaistamisen. Se niistä Lissabonin tavoitteista.
Mitä sitten kuuluu yhteiselle maatalouspolitiikalle, pääministeri Blair? Mitkä ovat tarkkaan ottaen aikeenne tällä alalla? Ymmärrättekö tuloja koskevan kriisin, jonka eteen valtaosa 25 jäsenvaltion unionin maanviljelijöistä on joutunut kaikkialla unionissa? Oletteko unohtanut yhteisen maatalouspolitiikan perusteellista uudistamista koskevan yksimielisen sopimuksen, jonka henkilökohtaisesti hyväksyitte ja jonka hallituksenne allekirjoitti vain puolitoista vuotta sitten? 
Charles Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, EU on kriisissä johtamisen ja legitimiteetin osalta, ja pääministeri Blairin haasteena on nyt täyttää tämä johtajuusvaje, kun presidentti Chiracin ja liittokansleri Schröderin asema on kotimaissaan heikentynyt ja heidän valtakautensa on todennäköisesti ohi.
Yhdistynyt kuningaskunta on oikeassa asettaessaan kyseenalaiseksi EU:n koko talousarviorakenteen, joka perustuu vääristyneeseen ja tuhlaavaiseen yhteiseen maatalouspolitiikkaan, josta on haittaa kehitysmaiden viljelijöille. Emme koskaan luovu meille myönnetystä maksualennuksesta, ennen kuin YMP on perusteellisesti uudistettu ja siihen osoitetut varat vapautettu ja käytetty uudempiin, ensisijaisiin kohteisiin kuten tutkimus- ja kehittämistyöhön, ilmastonmuutoksen torjuntaan sekä ulkoisiin toimiin, joilla rahoitetaan Länsi-Balkanin vakauttamista, autetaan Itä-Euroopan maita, kuten Ukrainaa sekä aloittelevia demokratioita Lähi-idässä, kuten Irakia. Näin tapahtuu samaan aikaan kun Yhdysvallat yrittää korjata välejään EU:hun ja tarvitsee apuamme.
Toivon ennen kaikkea, että Iso-Britannia ottaa arabien ja Israelin väliseen rauhaan pyrkivän tiekartan takaisin asialistalle sekä pyrkii torjumaan ydinaseiden leviämistä Iraniin ja Pohjois-Koreaan. Tuen EU:n laajentumista niin, että unionista tulee laajempi, löyhempi ja joustavampi. Toivotan tervetulleeksi kuuluisan puolalaisen putkimiehen ja myönnän, että uudet valtiot noudattavat taloudellisesti uudistusmielistä ohjelmaa.
Olemme nyt antaneet sitoumuksemme Romanialle ja Bulgarialle. Niinkin kovasti kuin tuenkin Ukrainan EU-haaveita, emme ole saaneet kansalaisia mukaan laajentumishankkeeseen. Toivon, että Yhdistynyt kuningaskunta korostaa esimerkiksi Burman ja Zimbabwen raakalaismaisten hallitusten tekemiä ihmisoikeusrikkomuksia. Brittiläisen kansanyhteisön valtiona meillä on erityinen vaikutusvalta näihin Afrikan maihin.
Venäjän kanssa pidettävässä huippukokouksessa Venäjää on syytä muistuttaa Venäjän velvoitteista Tšetšeniassa ja se on saatava ymmärtämään, että sen on kunnioitettava sen entisten satelliittimaiden, kuten Ukrainan suvereniteettia. Venäjää pitäisi kannustaa vetämään joukkonsa Moldovasta ja Georgiasta.
Pääministeri Blair, haluatte varmaan käyttää hyväntahtoisuuttanne Turkin suhteen ratkaistaksenne Armenian kauppasaarron ja rajakysymyksen. Lisäksi meidän on pidettävä yllä aseidenvientikieltoa Kiinaan maan järkyttävän ihmisoikeustilanteen takia ja Taiwanille esitettyjen uhkausten takia. Sellaisen moninapaisen maailman luomisella, jossa Kiina ja EU toimivat vastapainona Yhdysvalloille, ei saa tietenkään olla mitään tekemistä tämän asian kanssa. 
Karl von Wogau (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa pääministeri Blair, jäsenvaltioiden ja niiden hallitusten päämiehet ovat sopineet harkinta-ajasta, ja te tuette päätöstä lykkäämällä Yhdistyneen kuningaskunnan kansanäänestystä. Tiedän omasta kokemuksesta, että erityisesti laajentumiskysymys oli esillä Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestyksiin liittyneissä keskusteluissa, ja siksi olen sitä mieltä, että harkinta-aikaa on käytettävä laajentumisen käsittelyyn. Nyt tilanne on uudenlainen. Kun Nizzan sopimus oli hyväksytty, huomasimme, ettei se ole riittävä, jos jäsenvaltioita on 25 tai 28. Niinpä kokosimme valmistelukunnan ja laadimme perustuslakiehdotuksen, jota te pääministeri Blair kannatatte. Tiedämme kuitenkin, että perustuslakiehdotusta ei todennäköisesti nykyisellään vahvisteta. Tämän vuoksi tilanne onkin uudenlainen. Liittymiselle on myös neljäs, Kööpenhaminassa hyväksytty erittäin merkittävä peruste, joka edellyttää, että on tarkasteltava sitäkin, kuinka Euroopan unioni selviytyy uusista liittymisistä.
Meillä ei ole perustuslakia eikä myöskään sopimusta rahoituksesta, joten meidän on syytä miettiä vakavasti sitä, onko Turkin kanssa viisasta aloittaa liittymisneuvotteluja 4. lokakuuta. Meidän on kysyttävä itseltämme siis Euroopan unionilta olemmeko todella valmiita seuraavaan laajentumiseen. Monien ystävieni tavoin olen sitä mieltä, että tähän kysymykseen on vastattava kieltävästi ja päättäväisesti. 
Nikolaos Vakalis (PPE-DE ).
   – Arvoisa pääministeri, puhuitte innostuneesti, ja oletan, että toimitte Euroopassa yhtä innostuneesti. Minun on kuitenkin huomautettava, että Euroopan unionissa on alkanut kriisi, uskottavuuskriisi. Selitän miksi näin on:
- Maaliskuussa 2000 Eurooppa-neuvosto sopi Lissabonin strategiasta. Viime maaliskuussa tehdyn välitarkastuksen yhteydessä päätettiin panostaa entistä enemmän tutkimukseen ja innovaatioon.
- Lokakuussa 2002 Eurooppa-neuvosto päätti Brysselissä maatalouden rahoituspuitteista vuosiksi 20072013.
- Huhtikuussa 2003 kaikki jäsenvaltioiden päämiehet hyväksyivät ja vahvistivat Ateenassa laajentumisen. Sitten päästään tähän päivään.
Lissabonin strategia: neuvoston ehdotus strategian rahoittamiseksi itse asiassa mitätöi strategian.
Maatalous: arvoisa pääministeri, te itse olette kyseenalaistanut maataloutta koskevan kompromissin.
Laajentuminen: 10 uutta jäsenvaltiota on toivotettu tervetulleeksi, mutta rahaa on entistä vähemmän. Euroopan parlamentti puolestaan hyväksyi Bögen mietinnön ja osoitti näin toimivansa sanojensa mukaisesti.
Arvoisa pääministeri, olen kanssanne samaa mieltä siitä, että tarvitsemme uudistuksia, jotka tekevät meistä kansainvälisesti kilpailukykyisempiä, mutta meidän on lunastettava tuo asemamme pitämällä sanamme. Kysynkin teiltä seuraavaa:
- Kun ensinnä otetaan huomioon ne tosiseikat, että maatalousmenoja koskevan kompromissin saavuttaminen vaati molemminpuolisia ja tuskallisia myönnytyksiä, että kansainvälisessä oikeudessa vallitsee -periaate ja lisäksi että uutta kompromissia on mahdotonta saavuttaa nykyisten 25 jäsenvaltion kanssa ja nykyisillä toimielimillä, onko teidän mielestänne suositeltavaa puida tätä asiaa vielä?
- Toiseksi kysyn, millä talousarviolla aiotte…
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kuuntelin erittäin kiinnostuneena, kun pääministeri aamupäivällä pitämässään puheessa mainitsi arvojen Euroopan. Tämän oikeutetun vision lisäksi Euroopasta on toinenkin visio (olisin kiitollinen, jos pääministeri Blair laittaisi kuulokkeensa paikoilleen), on olemassa edellä mainittua Eurooppaa täydentävä oikeutettu Eurooppa. Tarkoitan aineellista Eurooppaa, käteisen Eurooppaa, nettomaksujen ja nettohyödyn Eurooppaa sekä Yhdistyneen kuningaskunnan maksualennusten Eurooppaa.
Olen tyytyväinen kuullessani teidän uskovan, että eurooppalaiset eivät enää pidä itseään vain ison markkina-alueen kuluttajina vaan Euroopan unionin kansalaisina. Siirtyminen käsitteistä ”kuluttaja” ja ”yhteismarkkinat” käsitteisiin ”kansalainen” ja ”poliittisen unionin hanke” tarkoittaa laadullista yhteiskunnallista harppausta.
On toki selvää, että hankkeen vieminen oikeaan suuntaan vaatii johtajuutta. Sitä tarvitaan, jotta Eurooppa saadaan lähemmäs kansalaisia, päästään takaisin kestävän kasvun ja työpaikkojen lisäämisen tielle ja jotta Euroopalle voidaan antaa sen taloudellista, kaupallista, rahoituksellista ja teollista painoarvoa vastaava asema kansainvälisellä areenalla.
Arvoisa pääministeri, Eurooppa ei ole ongelma vaan ratkaisu. Tarvitsemme mieluummin enemmän kuin vähemmän Eurooppaa, ja on tärkeää siirtyä sanoista tekoihin. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, on tärkeää siirtyä sanoista tekoihin ja unohtaa puhtaasti retoriset lausunnot, sillä te olette allekirjoittanut asiakirjan, jolla alennetaan Euroopan unionin tavoitteita ja budjettivaroja. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vai oletteko te sitä mieltä, että pystymme saavuttamaan tavoitteen Afrikalle suunnattavan rahoituksen kaksinkertaistamisesta, jos meillä on vähemmän varoja? Uskotteko, että selviämme vähemmillä varoilla tavoitteesta, joka koskee tarvittavia taloudellisia uudistuksia? Pystymmekö teidän mielestänne vastaamaan Euroopan unionia kohtaaviin haasteisiin, jos meillä on vähemmän rahaa?
Arvoisa puhemies, toivotan Isolle-Britannialle onnea sen tehtävässä yhtenäistää mielipiteitä ja luoda yhteisymmärrystä, mitä tarvitaan, jotta Euroopan unioni voi jatkaa toimintaansa. Se onnistuu kuitenkin vain, jos seuraavat kaksi näkökulmaa tai lähtökohtaa huomioidaan: ensinnä tarvitsemme riittävät varat ihanteidemme toteuttamiseen ja toiseksi, arvoisa puhemies, kaikkien on tavoiteltava etuja yhteisen edun kautta.
Margie Sudre (PPE-DE ).
    Arvoisa pääministeri, älkää lannistuko, olen viimeisin mutten toivottavasti vähäisin puhuja. Aloitatte puheenjohtajakauden pääministeri Junckerin kunniakkaasti johtaman Luxemburgin puheenjohtajakauden jälkeen, kun tilanne on todella herkkä Euroopan kannalta. Euroopan perustuslakiehdotuksen laatiminen oli huolellista tasapainottelua politiikan ja talouden välillä, ja nyt kun näyttää siltä, että se kuopataan, toivon kuitenkin, ettei sen sisällöstä luovuta liian hätäisesti.
Kiistely ei auta meitä päättämään Euroopan unionin rahoituksesta. Laajentuminen on rahoitettava oikeudenmukaisesti ja järkevästi. Onko reilua, että Yhdistynyt kuningaskunta ainoana 15 jäsenvaltiosta alentaa nettorahoitusosuuttaan laajentumisen jälkeen ja näin vetäytyy Eurooppaa yhdentävästä toiminnasta? Olette ilmoittanut, että Ison-Britannian maksualennuksista voidaan neuvotella. Panemme tämän merkille. Älkää kuitenkaan unohtako, että yhteistä maatalouspolitiikkaa on muokattu jo kolmesti. Saanen hämmästellä Yhdistyneen kuningaskunnan tapaa suhtautua eurooppalaisiin maatalousyrittäjiin. Yhdistynyt kuningaskunta tietää hyvin, millaista solidaarisuutta Eurooppa osoitti niiden kahden vakavan terveyskriisin, BSE:n ja suu- ja sorkkataudin, yhteydessä, ja osaa arvioida millaisia kustannuksia näiden kriisien käsittelystä koitui Euroopan unionille. Euroopan unionin tulevaisuus riippuu siitä, kuinka hyvin pystymme takaamaan 450 miljoonalle eurooppalaiselle, että he saavat kohtuuhintaista ja täysin turvallista ruokaa. Emme unohda teidän ilmoittaneen, että ette halua pelkistää Euroopan unionia valtavaksi epäinhimilliseksi markkina-alueeksi. Edeltäjänne ilmoitti haluavansa yhdentyneen, solidaarisuuteen perustuvan poliittisen Euroopan. Toivottavasti Yhdistyneellä kuningaskunnalla on puheenjohtajana sama näkemys yhteisestä tulevaisuudestamme. 
Puhemies.
   Hyvät jäsenet, en anna pääministeri Blairille puheenvuoroa ennen kuin istuudutte ja olette hiljaa. Epäkunnioituksenne edellä puhuneita kollegojanne kohtaan...
Hyvä jäsen Martin Schulz, tiedän varsin hyvin, kuka järjestystä muuttaa.
Pyydän teitä kaikkia istuutumaan ja olemaan hiljaa. Istuntoa ei jatketa ennen kuin istutte ja olette hiljaa. Ja jos näin ei tapahdu, pyydän vahtimestareita poistamaan teidät salista. Voisivatko siellä käytävällä olevat jäsenet istuutua?
Olkaa hyvät ja kuunnelkaa, mitä puheenjohtajavaltion edustajalla on sanottavana, älkääkä enää häiritkö istuntoa. Pitäkää kiirettä.
No niin. Oletteko valmiita kuuntelemaan pääministeri Blairia? Olkaa sitten hiljaa. 
Tony Blair,
   . Arvoisa puhemies, kiitos tuosta erinomaisesta kurinpidosta.
Olisi mielenkiintoista nähdä, kuinka selviäisitte Britannian parlamentin kyselytunnilla!
Kiitän kaikkia keskusteluun osallistuneita. Ainakin on varmaa, että olen saanut riittävästi neuvoja, ja kiitän teitä niistä. Saatattekin tietää, että lehterillä on tänään kollegojamme Kuwaitista, ja kuten jo edellä mainittiin, he ovat juuri hyväksyneet lain, jolla annetaan Kuwaitin naisille ensimmäistä kertaa äänioikeus. He ovat näyttäneet erinomaista esimerkkiä siitä, kuinka edistystä ja muutosta saadaan aikaan. Mukava nähdä teitä täällä.
Monet puhujat ovat pyytäneet minulta, että yrittäisin tehdä unionista yksimielisen. Mielipiteitä on monia, joten on todettava, että siinä on melkoisesti haastetta. Ehdotuksista kiinnostavin oli ehkä se, että walesin kielestä tehdään yksi Euroopan unionin virallisista kielistä. Näin voitaisiin todella saavuttaa yksimielisyyttä, mutta katsotaan nyt.
Yksi asia on varma: tämänpäiväinen keskustelumme on herättänyt valtavasti kiinnostusta sekä täällä parlamentissa että muuallakin maailmassa.
Yritän vastata joihinkin puheenjohtajien täsmällisiin kommentteihin ja tehdä lopuksi lyhyen yhteenvedon. Komission puheenjohtajaa Barrosoa kiitän lämpimästi hänen ystävällisistä sanoistaan. Hyväksyn hänen laatimansa esityslistan. Siinä on paljon yhteisiä asioita, joita voimme työstää. Ainoa huomautukseni seuraavia rahoitusnäkymiä koskevasta tarkistuslausekkeesta on se, että lausekkeen on oltava todella selkeä eikä millään tavoin monitulkintainen. Pyrkikäämme yhdessä tähän.
Jäsen Poetteringia kiitän hyväntahtoisista mielipiteistä, ja totean hänelle, että teemme parhaamme, jotta tietyistä vaikeista asioista, erityisesti rahoitusnäkymistä, päästään yksimielisyyteen. Jäsen Poettering muistutti minua John Majorin vuonna 1992 käymistä neuvotteluista, ja olenkin melko kiitollinen, että jäsen Schulz muistutti meitä siitä, että voitimme hänet vuoden 1997 vaaleissa ja kolme hänen seuraajaansa. Tästä kannattanee puhua jossakin muualla.
Arvoisa puheenjohtaja, en huomannut, jos sanoitte, kuten keskustelun aikana teidän todettiin sanoneen, että perustuslain osalta kyse ei ollut tekstistä vaan kontekstista, ja olen täysin samaa mieltä asiasta. Vielä koittaa aika, jolloin joudumme jälleen keskustelemaan siitä, mikä on järkevä tapa hallita toimintaamme 15 jäsenvaltion sijasta 25 jäsenvaltion ja tulevaisuudessa yhä useamman jäsenvaltion Euroopan unionina. Todellisuudessa unioni tarvitsee uudet säännöt, ja siksi sysäys, joka käynnisti perustuslain laatimisen, oli täysin oikea. Poliittisen johdon on oltava vahvaa, jotta perustuslaille saadaan sen ansaitsema kannatus.
Jäsen Watson asetti minulle haasteeksi neuvoston avoimuuden, ja lainsäädännön osalta se onkin todella perusteltua. Asiaa harkitaan puheenjohtajakautemme aikana.
On mukava nähdä jäsen Cohn-Benditia kaikkien näiden vuosien jälkeen. Kauan sitten minä kuuntelin teidän puheitanne, ja nyt te kuuntelette minun puhettani.
Vain historia näyttää, onko tämä edistystä vai ei!
Pyydän anteeksi, etten puhu enempää ympäristö- ja ilmastonmuutosasioista. Toivon, että G8-kokouksessa näiden aiheiden käsittelylle tulee tilaisuus. Ne ovat merkittävässä asemassa Euroopan unionin puheenjohtajakaudellamme.
Jäsen Mote puhui maksualennuksesta, ja siltä osin toistan, että asiaa on tarkasteltava kokonaisuutena. Ratkaisussa on otettava huomioon kaikki nämä asiat. Haluan vain huomauttaa, että ilman maksualennusta meidän osuutemme olisi viimeisten 10 vuoden aikana ollut 15-kertainen muihin samansuuruisiin valtioihin verrattuna, ja vaikka maksualennus toteutuikin, osuutemme on muita suurempi. Jos maksualennusta ei olisi, olisimme seuraavissa ranoitusnäkymissä suurin nettomaksaja. Ymmärrän huolenne ja toistan, että Iso-Britannia maksaa kyllä tasapuolisesti laajentumisen kustannuksia. Kannatamme laajentumista ja pyrimme edistämään sitä. Asia on kuitenkin ratkaistava niin, että kaikki ovat tyytyväisiä ja että erityisesti tarkistus, josta aiemmin keskustelimme, otetaan huomioon.
Olen pahoillani siitä, etten voi käsitellä jokaista yksittäistä asiaa. Joistakin puheenvuoroista on saanut sen kuvan, että kyseessä on vain johtajien persoonallisuuksista tai maiden erimielisyyksistä johtuva kiista. Haluan tehdä yleisesti selväksi, että olen mielestäni viimeisten kahdeksan vuoden aikana osoittanut aina pyrkiväni Euroopan-laajuiseen yksimielisyyteen, ja se on meille tärkeä tavoite.
Kommenttini ei selvästikään saanut aikaan yksimielisyyttä!
Haluan vain kuvailla, millainen ongelma meillä on edessämme: miksi suhtaudun niin intohimoisesti uudistuspakettiin? Koska asialla on kiire. Euroopassa ei oikein ymmärretä, millaisen haasteen taloudellinen kilpailu meille nykyään asettaa. Tuo haaste on vaikea ja siihen on reagoitava nopeasti!
Asiat etenevät merkillisesti, mutta kaikki ovat juuri maininneet puheissaan Kiinan, Intian jne. Ihmiset näyttävät nyt kuitenkin ymmärtävän tilanteen vakavuuden. Kyse ei ole vain Kiinasta ja Intiasta; mietitään vaikka tämän päivän Vietnamia ja Thaimaata. Ne tekevät talouksiinsa muutoksia, jotka ovat ällistyttäviä ja todella mullistavia. Nykypäivän maailmassa ongelmana on se, että on jatkuvasti mukauduttava tuohon muutosprosessiin. Minua huolestuttaa se, että, jos näin ei tehdä, tapahtuu kaksi asiaa. Ensiksi se yhteiskuntamalli ja sosiaalisen yhteisvastuullisuuden ajatus, johon me, ja myös minä, uskomme, on uhattuna. Toiseksi, jos emme selviä muutoksen tuomasta haasteesta emmekä sopeudu muutokseen, seurauksena on, että sellaisten menettelytapojen suosio lisääntyy, joita jäsen Farage kuvaili Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueen noudattavan. Hänelle minun on todettava, että olen täysin eri mieltä noista menettelytavoista. En halua, että Iso-Britannia nostaa syytteen Euroopan unionia vastaan. Se ei todellakaan ole tarkoitukseni. Minun ja jäsenen välinen ero on selvä: hänen mielestään Euroopan unionin ongelmat tarkoittavat mahdollisuutta hajottaa Euroopan unioni ja minä näen ne tarpeena vahvistaa Euroopan unionia. Näiden kahden ajatuksen välillä on suuri ero.
Kuten totesin kotimaani parlamentissa, muutoksesta ja uudistuksista voidaan keskustella ainoastaan, jos unioniin suhtaudutaan myönteisesti. Tämän minä kyllä ymmärrän. Ei riitä, että jokainen toteaa pitävänsä Eurooppaa omanaan ja sanoo, että mikäli hänen kanssaan ollaan eri mieltä, se ikään kuin tarkoittaisi Euroopan vastustamista. Kuten monet puhujat keskustelun aikana aivan oikein huomauttivat, kysymys ei ole siitä, pitäisikö Eurooppaa muuttaa tai uskommeko Eurooppaan, vaan siitä, kuinka Eurooppaa pitäisi muuttaa ja millaiseen Eurooppaan me nykyään uskomme. Tähän kysymykseen meidän on vastattava ja tätä asiaa meidän on käsiteltävä vakavasti.
Esitän vielä yhden kommentin. Olen todennut kannattavani perustuslakia. Totta puhuakseni perustuslakia koskevissa keskusteluissa on ollut yksi asia, joka on huolestuttanut koko ajan. Niiden kahdeksan vuoden aikana, kun olen toiminut pääministerinä, olen huomannut, että Euroopassa on toisinaan tapana palata toimielinkysymyksiin, vaikka kyse on tosiasiassa poliittisista päämääristä. Joistakin näistä toimielinkysymyksistä saatetaan kiistellä pitkäänkin. Joskus myös johtajat – enkä kiistä olevani yksi heistä – syyttävät ongelmista mieluummin yhteisön toimielintä kuin ryhtyvät muuttamaan yhteisön politiikkaa. Meillä kaikilla on tosiaan taipumus tehdä näin. Tarkoituksenani on sanoa, että kun päätämme Euroopan suunnasta – ja tämä on meidän tehtävämme tulevina kuukausina – kun neuvottelemme siitä, kuinka Eurooppa selviytyy edessään olevista suurista haasteista, meidän on aina muistettava edustamiemme kansalaisten jokapäiväiset huolenaiheet. Te muodostatte suoraan kansalaisten valitseman yhteisön toimielimen. Tiedätte, kuinka tärkeää kansalaisille on, että vierailette kansalaistenne keskuudessa ja sanotte mielipiteenne siitä, mistä he keskustelevat. Siellä puhutaan työpaikoista, turvallisuudesta, rikollisuudesta ja maahanmuutosta. He ovat huolissaan jokapäiväisen elämän muuttumisesta. Meillä on oltava selkeät, tiukat menettelytavat, joilla näihin haasteisiin vastataan. Jos meillä on tällaiset menettelytavat, kansalaiset vastaavat meille ja ovat yhtä mieltä siitä, että on järkevää laatia Euroopalle uusi perustuslaki, koska tällöin he ymmärtävät, millaisessa poliittisessa tilanteessa perustuslakikeskustelua käydään. Nyt ollaan tekemässä tärkeää päätöstä.
Lopuksi voin vain todeta, että tämänpäiväinen keskustelu Euroopan parlamentissa on ollut erinomainen. Olen kiitollinen, että sain osallistua siihen. Keskustelussa tuli esille useita eri kantoja, ja minusta ja puheenjohtajakaudestani esitettiin joitakin kriittisiä arvioita. Tämä on osa tervettä demokraattista keskustelua. Ehdottaisin vielä teille, että tämä keskustelu toistettaisiin kunkin kotimaassa ja keskustelisimme kansalaisten kanssa siitä, mihin uskomme, miksi Eurooppa on mielestämme välttämätön nykymaailmalle ja miksi haluamme tehdä muutokset, jotka ovat välttämättömiä, jotta Eurooppa saadaan kansalaisten ensisijaisten tavoitteiden mukaiseksi. Juuri keskustelemalla autamme Eurooppa, juuri ottamalla yhteyden kansalaisiin osoitamme merkityksemme, juuri siitä ilosta, että pystymme vastaamaan kansalaisten huolenaiheisiin, annamme uutta pontta Euroopan hankkeelle. Tämänpäiväinen keskustelu on tehnyt minuun suuren vaikutuksen. Olen aidosti kiitollinen, että olen saanut olla mukana, ja kiitän teitä siitä, että kuuntelitte minua.
José Manuel Barroso,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa pääministeri Blair, olen samaa mieltä kanssanne siitä, että keskustelu oli erittäin kiinnostava ja hyödyllinen. Tiedämme kaikki, että olemme hyvin erikoisessa tilanteessa. Emme voi toimia, kuin mitään ei olisi tapahtunut. Avoimelle keskustelulle on todella kysyntää. Keskustelussa tuli toki esille erilaisia eriäviä näkemyksiä asioista, mutta keskustelu on osoittanut, että yksimielisyyteen halutaan päästä. Pyrittäessä yksimielisyyteen on tärkeä pidättäytyä asioiden pelkistämisestä. Tarkoitan sitä, että asetetaan vastakkain ne, jotka kannattavat vapaita markkinoita, ja ne, jotka kannattavat sosiaalista sitoutumista, eli vastakkain asetetaan poliittinen yhdentyminen ja taloudellinen yhdentyminen. Tosiasiassa tarvitsemme sekä taloudellista että poliittista yhdentymistä.
Tarvitsemme yksimielisyyttä, mutta emme sellaista, jonka vuoksi sivuutamme ne vaikeat valinnat, jotka Euroopan on tehtävä. Euroopassa vaanii vaara: populismi. Toisinaan vasemmisto sortuu populismiin vastustaessaan globalisaatiota ja ulkomaista kilpailua; toisinaan oikeisto sortuu populismiin vain vastustaessaan ulkomaalaisia ja koko ajatusta Euroopasta. Siksi onkin tärkeää, että kaikki, joilla on jonkinlainen vastuullinen tehtävä Euroopassa oli se sitten jäsenvaltiossa tai yhteisössä torjuvat tuota populismia ja osoittavat yhdessä, että he ovat sitoutuneita niihin arvoihin, jotka tekevät Euroopasta hienon hankkeen.
Tämän vuoksi on tärkeää, että vastuuntuntoiset poliitikot torjuvat tuota populismia eivätkä turvaudu sensaatiolehtien menettelytapoihin. Tämän vuoksi on tärkeää, että toimintamme ei jumiudu toimielimiin liittyvien ongelmiemme vuoksi. Meidän on jatkettava ohjelmamme toteuttamista. Euroopan unioni ei saa jämähtää paikoilleen. Siksi meidän on saatava kiireesti ratkaisu rahoitusnäkymiin. Siksi meidän on toimittava etenkin uusien jäsenvaltioiden odotusten mukaisesti, sillä ne odottavat meiltä yhteisvastuuta. Tämä oli heidän toiveensa, ja meidän on sitouduttava sen täyttämiseen. Tämän vuoksi Euroopassa tarvitaan kunnianhimoa uudistusta ja yhteisvastuuta kohtaan. Euroopan hanketta viedään eteenpäin, jos emme välttele yhteisvastuuta. Ilman yhteisvastuuta ja yhteenkuuluvuutta Euroopan unionia ei ole olemassakaan. Unionin olemassaolo edellyttää yhteisvastuun välineitä.
Arvoisa pääministeri Blair, odotan innolla yhteistyötämme tämän toivottavasti menestyksekkään puheenjohtajakauden aikana. Voitte luottaa meihin. Käymme työssä joka päivä. Olemme tehneet kaikkemme, jotta Euroopan unioni ei jämähtäisi paikoilleen. Eurooppa-neuvoston vaikean kokouksen jälkeen osallistuin pääministeri Junckerin kanssa onnistuneisiin huippukokouksiin Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Eilen täällä pidettiin erittäin onnistunut Irakia käsitellyt kokous. Komissio teki eilen todella tärkeitä ja rohkeita päätöksiä: se hyväksyi energiatehokkuutta koskevan vihreän kirjan ja sokerialaa koskevan uudistuksen – tämä muuten osoittaa, että myös yhteistä maatalouspolitiikkaa voidaan uudistaa.
Lähden tänään Afrikkaan, sillä teidän tavoin, pidän erittäin tärkeänä Afrikkaa koskevaa ohjelmaa ja solidaarisuuttamme tuota mannerta kohtaan. Toivon, että voin auttaa G8-maiden puheenjohtajaanne Afrikkaa koskevien tavoitteiden saavuttamisessa ja solidaarisuutemme osoittamisessa.
Lopuksi totean yhteenvetona, että tarvitsemme uudistusta ja muutosta. Kun puhumme uudistuksista ja muutoksista, tarkoitamme kuitenkin taloutemme uudistamista ja sen kilpailukyvyn lisäämistä. Emme tarkoita sitä, että olisi muutettava vanhoja Euroopan unionin tai Euroopan arvoja. Perustajaisät asettivat nämä arvot Euroopan unionille, jossa uskotaan yhteisvastuun koskevan kaikkia kansalaisiamme.
Puhemies.
   Kiitos kaikille, että osallistuitte tähän tärkeään keskusteluun.
Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana äänestykset.

Carl Schlyter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan vain tuoda ilmi virheen ruotsinkielisessä toisinnossa. Se, mikä muissa kielitoisinnoissa on 23 artiklan 2 kohta, on ruotsinkielisessä toisinnossa 12 artiklan 7 kohta. 

Edith Mastenbroek (PSE ).
    Arvoisa puhemies, totean lyhyesti, että tämä käy selvästi ilmi äänestysluettelosta, mutta kokemuksesta olen oppinut, että on hyvä korostaa tätä erikseen. Kyseessä ei ole tarkistus, jolla muutetaan jäsenten asemaa koskevia sääntöjä, vaan tarkistus lainsäädäntöpäätöslauselmaan. Toisin kuin parlamentissa kiertävissä huhuissa väitetään, kyse on kulujärjestelmästä, joka on hyväksytty jäsenten asemaa koskeviin sääntöihin, nimittäin todellisia matkakustannuksia koskevista kuluista, ei kaikista kuluista. 

Giuseppe Gargani (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan vain todeta, että tämä äänestys on tulosta pitkällisestä keskustelusta parlamentissa ja että teillä on kunnia saattaa tämä työ päätökseen. Kiitän teitä tämän vuoksi koko parlamentin puolesta. Kiitän myös komissiota ja neuvoston puheenjohtajavaltiota. Emme pelkästään päässeet sopimukseen yhdestä seikasta, vaan saavutimme uskoakseni yleisen tasapainon.
Kiitän myös kollegojani valiokunnassa ja erityisesti jäsen Lehneä, jonka panos tämän tuloksen saavuttamiseksi oli valtava. Tulos asettaa parlamentin – kuten tänä aamuna totesimme – yhdistyneen Euroopan huomion keskipisteeksi. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Gargani, kiitos rakentavista sanoistanne. Paljon kiitoksia kaikille ja erityisesti puheenjohtajavaltio Luxemburgille. 

Hannes Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, koska taidamme olla ainoa ryhmä, joka pitää tiukasti kiinni yhdessä aikaansaadusta kompromissista, olen kuullut ainakin joitakin muita ryhmiä ja voin nyt pyytää niidenkin puolesta työjärjestyksen 170 artiklan 1 kohdan mukaisesti äänestyksen lykkäämistä, riippumatta siitä, äänestämmekö myöhempänä ajankohtana. Ehdotan siis, että äänestystä lykätään 170 artiklan mukaisesti.


 Ennen äänestystä
Hannes Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, ehdotan, että meidän olisi mahdollisuuksien mukaan äänestettävä kaikista tarkistuksista yhtenä ryhmänä, muttei tietenkään lopullisesta päätöslauselmasta.
Tobias Pflüger (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, vaikka ymmärrän hyvin yleisen toiveen selviytyä äänestyksistä, tätä ei voida toteuttaa niin nopeasti, sillä meidän on äänestettävä lukuisista eri asioista. Esitän menettelyä koskevan ehdotuksen, jonka mukaan äänestämme tarkistuksista 1-21 yhtenä ryhmänä, mutta meidän on todellakin äänestettävä muista tarkistuksista yksitellen. 
Puhemies. –
   Äänestykset päättyvät tähän. 

Michl Ebner (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, äänestin mietintöä vastaan viidestä syystä. Ensimmäinen syy on se, ettei nyt ole mielestäni tämän aika; vaikka koko Eurooppa kamppailee tulevaisuudestaan, me olemme huolissamme rahoitusjärjestelyjemme tulevaisuudesta. Toinen syy on se, että vastustan veroetuuksia. Kolmas syy on se, että katson vääräksi viestiksi sen, että maksatamme eläkkeemme veronmaksajien rahoilla. Neljäs syy on se, ettei meidän mielestäni pidä saada prosenttiosuuksia tuomareiden palkoista; pitäisi olla pikemminkin päin vastoin, siten, että tuomarit saavat prosentuaalisen osuuden siitä, mitä suvereenien kansalaisten vapaasti valitut edustajat ansaitsevat. Loppujen lopuksi kuulostaisi paljon paremmalta, jos tuomareille maksettaisiin 250 prosenttia parlamentin jäsenten palkasta. Lopuksi kaikki tämä edellyttää meiltä myös katsetta tulevaan; teemme päätöksiä tulevien parlamentin jäsenten puolesta, eikä sekään ole mielestäni aivan asianmukaista.
Koska en katso tätä erityisen onnistuneeksi tulokseksi, äänestin mietintöä vastaan. Olen varma, että monet tänään mietinnön puolesta äänestäneet kollegani ovat tehneet niin pikemminkin tiedotusvälineiden painostuksesta kuin varsinaisesta vakaumuksesta, ja tämäkin on sääli. 
Hiltrud Breyer (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin äänestin jäsenten asemaa koskevia sääntöjä vastaan, sillä katson niiden lähettävän väärän viestin – sellaisen me nimittäin lähetämme, jos hyväksymme ne näin hätiköiden Euroopan nykyisen kriisin keskellä. Katson myös, että säännöt ovat varsinaista silmälumetta ja huijausta, sillä en näe juurikaan eroa verrattuna Rothleyn mietinnössä meille esitettyyn luonnokseen.
Viime päivinä on puhuttu paljon kansalaisfoorumien perustamisesta Euroopan kriisitilanteen käsittelemiseksi. Miksi emme perusta kansalaisfoorumia käsittelemään jäsenten asemaa koskevia sääntöjä? Miksi Internetissä ei ole tätä koskevaa kuulemista? Jos voimme pitää harkintatauon perustuslakisopimuksen ratifioimisprosessissa, miksi harkintataukoa ei voida pitää jäsenten asemaa koskevista säännöistä? En vieläkään katso oikeaksi sitä, että se yhdistetään matkakuluihin. Näitä asioita voidaan käsitellä erikseen; sitä varten meidän ei tarvitse hyväksyä jäsenten asemaa koskevia sääntöjä näin hätiköiden ja kiireellisesti.
Pyydän kuitenkin äänestyksen korjaamista. Kannatan luonnollisesti sitä, että eläkeikää ei lasketa. Tämäkin on asia, jota emme mitenkään saa kansalaisia ymmärtämään näiden ankarien toimenpiteiden ja sosiaalimäärärahojen leikkausten aikana. Minusta olemme tehneet tänään Euroopalle karhunpalveluksen enkä usko, että näin tehdessämme voimme vapauttaa kansalaisia heidän epäilyksistään eurooppalaisia toimielimiä kohtaan ja heidän kyllästymisestään politiikkamme. 
Frank Vanhecke (NI ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni lähetimme täysin väärän viestin äänestäessämme tänään Garganin mietinnöstä jäsenten asemaa koskevista säännöistä, eikä vähiten sen vuoksi, että annamme jälleen kerran vaikutelman, että parlamentti on eniten huolissaan jäsentensä eduista. Lisäksi katson, että se, mitä kuvataan lukuisten väärinkäytösten poistamiseksi, on pelkkä tekosyy, parhaimmillaankin vain kaunistelua. Todellisuudessa jäsenille suodaan uusia etuuksia, joita mikään tai kukaan ei voi perustella. Eläkerahastosuunnitelma on tästä yksi esimerkki.
Toinen syy, miksi viesti on väärä, on se, ettei kukaan koko Euroopassa odota yhteistä kaikkien jäsenten asemaa koskevaa säännöstöä muutamaa parlamentin jäsentä lukuun ottamatta. Edustamme täällä kansalaisia ja jäsenvaltioita. Miksi me niin sinnikkäästi vaadimme säännöstöä, joka poikkeaa kollegojamme kansallisissa parlamenteissa koskevista säännöistä, paitsi tietenkin, jos Eurooppaa ajatellaan supervaltiona, jollaista minä en toivo? Jos tämä mietintö on uusi temppu, jolla saadaan yhä enemmän kansalaisia vastustamaan sitä, mitä kutsumme eurokratiaksi, on se saavuttanut tavoitteensa. 
Christoph Konrad (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aikana, jolloin EU velloo syvässä kriisissä, jolloin sopimukseen Euroopan perustuslaista ei päästä, kun olemme kyvyttömiä tekemään päätöksiä EU:n tulevasta talouspohjasta, Euroopan suurten taloudellisten ongelmien ja korkean työttömyyden aikana, me täällä parlamentissa kiinnitämme jälleen kerran huomiomme itseemme. Eurooppalainen politiikka voisi tuskin vaikuttaa etääntyneemmältä tosielämästä!
Äänestin jäsenten asemaa koskevia sääntöjä vastaan sillä perusteella, että vastustan sitä, että parlamentin jäsenet nauttivat veroetuuksista. Haluan, että minua verotetaan samalla tavalla kuin äänestäjiäni ja kotimaani Saksan kansalaisia ja saksalaisena parlamentin jäsenenä haluan, että minulle maksetaan samaa palkkaa kuin kollegoilleni Saksan kansallisessa parlamentissa Bundestagissa. 
Othmar Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, pantuamme merkille parlamentin ja neuvoston välisten neuvottelujen tuloksen me Itävallan kansanpuolueen valtuuskunnan jäsenet äänestimme jäsenten asemaa koskevien sääntöjen hyväksymisen puolesta. Pahoittelemme sitä, että neuvosto olisi sanellut parlamentille Rothleyn mietinnön osalta ehdot, joista yksi oli, että palkkaleikkausta olisi kompensoitu sellaisella eläkejärjestelmällä, joka ei ole myötävaikuttava. Kaikki tänään esittämämme tarkistukset olisivat neuvoston näkökulmasta aiheuttaneet jäsenten asemaa koskevien sääntöjen hylkäämisen. Kymmenen vuoden neuvottelujen jälkeen parlamentin oli korkea aika saada itselleen jäsenten asemaa koskevat säännöt ja sama palkka samasta työstä. Hyväksyimme tämän kompromissin, vaikka epäilemättä parantamisen varaa vielä onkin monilla aloilla.
Jens-Peter Bonde (IND/DEM ),
    Kesäkuun liike vastustaa voimakkaasti periaatteessa yhteistä jäsenten asemaa koskevaa säännöstöä, joka tekisi Euroopan parlamentin jäsenistä EU:n edustajia jäsenvaltioissa sen sijaan, että kyseessä olisivat Tanskan edustajat EU:ssa.
Kesäkuun liikkeen edustaja on ehdottanut lähes 50 kertaa, että matkat korvattaisiin todellisten kulujen mukaan, ja tämä kompromissi antaa nyt mahdollisuuden toteuttaa tämän käytännössä. Me kesäkuun liikkeen edustajat äänestämme näin ollen kompromissin puolesta, vaikka samalla vastustammekin periaatteessa jäsenten asemaa koskevia sääntöjä, jotka valitettavasti hyväksyttiin Nizzan sopimuksessa. 
Udo Bullmann (PSE ),
   . Kannatan kaikkia Euroopan parlamentin jäseniä koskevien yhtenäisten jäsenten asemaa koskevien sääntöjen laatimista. Toimiva Euroopan parlamentti on suuressa määrin riippuvainen hyvistä ja yhdenmukaisista jäsenten asemaa koskevista säännöistä.
Tällaisten sääntöjen ytimessä on kuitenkin oltava nykyaikaiset EU:n laajuiset säännöt Euroopan parlamentin jäsenten syytesuojasta. Parlamentin nykyisessä päätöslauselmaehdotuksessa jäsenvaltioita pyydetään tarkistamaan vuonna 1965 tehdyn pöytäkirjan säännöksiä. Tällaista sääntöä ei kuitenkaan löydy luonnoksesta jäsenten asemaa koskeviksi säännöiksi.
Koska pidän tätä perustavaa laatua olevana puutteena, äänestin sääntöluonnosta vastaan – kuten tein myös joulukuussa 2003. Jos säännöt tulevat voimaan vuonna 2009, toivon todellakin, että tämä puute on siihen mennessä korjattu koko EU:n kattavalla sitovalla, tasapuolisella ja yhdenmukaisella syytesuojalla.
Jäsen Rothleyn alkuperäinen luonnos ei ollut huomattavasti nykyistä tekstiä parempi vain tämän osalta, sillä se sisälsi parlamentaarisen lain, joka oli monilla muillakin aloilla nykyaikaisempi ja kansalaisille helpompi ymmärtää kuin kansalliset säännöt, myös Saksassa sovellettavat, varsinkin sellaisissa asioissa, kuten vaatimuksessa, että jäsenet maksavat omia eläkkeitään, mistä ei ole säädetty monissa kansallisissa lainsäädännöissä. 
Lena Ek, Cecilia Malmström ja Anders Wijkman (PPE-DE ),
    Parlamentti on tänään äänestänyt jäsenten asemaa koskevista säännöistä, joista on keskusteltu pitkään. Joitakin epäilyttäviä piirteitä on, mutta kyseessä on ylivoimainen parannus tällä hetkellä esimerkiksi matkakuluihin, veroihin ja eläkkeisiin sovellettaviin sääntöihin. Nyt korvataan todelliset matkakulut sen sijaan, että maksettaisiin tietty standardisumma. Jäsenten asemaa koskevat säännöt merkitsevät myös sitä, että kaikki Euroopan parlamentin jäsenet saavat samantasoista palkkaa vuodesta 2009 alkaen. Tämä on erityisen tärkeää, jos halutaan uusista jäsenvaltioista tuleville kollegoillemme kohtuulliset palkat ja pyritään kuromaan umpeen eroa eniten ja vähiten ansaitsevien välillä. Ennen äänestystä esitettiin jokseenkin paljon rakentavia tarkistuksia, joissa vaadittiin esimerkiksi yhteisiä sääntöjä sovellettaviksi Euroopan parlamentin jäsenten avustajiin sekä niin haluaville parlamentin jäsenille mahdollisuutta saada korvausta todellisista kuluistaan jo vuonna 2007. Olemme jo kauan kannattaneet kehitystä sellaiseen suuntaan, jossa avustajien asemaa vahvistetaan ja tosiasialliset kulut korvataan. Jatkamme näin myös tulevaisuudessa. Jotta varmistettaisiin se, että jäsenten asemaa koskevat säännöt, joista päästiin neuvoston kanssa kompromissiin, tulevat voimaan, olemme kuitenkin päättäneet tänään äänestää kaikkia täysistunnossa esitettyjä tarkistuksia vastaan ja äänestimme valiokunnan mietinnön puolesta. Muutokset kompromissiratkaisuun vaarantaisivat neuvoston yksimielisyyden ja näin ollen mahdollisuuden saada jäsenten asemaa koskevia sääntöjä lainkaan hyväksytyiksi. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Sen jälkeen kun jäsenvaltioiden edustajat ja neuvosto sitoutuivat 3. kesäkuuta 2005 hyväksymään Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevat säännöt, parlamentti muutti täysistunnossa 4. kesäkuuta 2003 tekemäänsä päätöstä ja vaati parlamentin jäsenten kuukausipalkan käyttöön ottoa. Tämä palkka olisi kiinteä ja sama kaikille jäsenille riippumatta siitä valtiosta, jota he edustavat. Palkka olisi nykyarvoltaan noin 7 000 euroa kuukaudessa, mikä on noin kaksi kertaa niin paljon kuin Portugalin parlamentin jäsenet nyt ansaitsevat. Tämä syventäisi edelleen Euroopan parlamentin jäsenten ja jäsenvaltioissa toimivien poliitikkojen välistä kuilua, vaikka tosiasiassa heidän työnsä ja päivittäiset toimintansa ovat vastaavanlaisia, ja me vastustamme tällaista.
Päätökseen on tehty pari tarkistusta, joihin olemme tyytyväisiä, varsinkin matkakulukorvausten avoimuudesta, ja korvaukset perustuvat nyt todellisiin menoihin.
Euroopan parlamentin jäsenet valitaan kansallisesti ja he ovat – ja heidän täytyy olla jatkossakin – tilivelvollisia kansallisille vaalipiireilleen. Vastustamme Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevaa federalistista käsitettä, sillä siinä ei oteta huomioon EU:n jäsenvaltioiden erilaisia yhteiskunnallisia oloja – esimerkiksi työntekijöiden palkkoja – ja näin syvennetään poliitikkojen ja heidän edustamiensa kansalaisten välistä kuilua. 
Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
   . Haluamme jälleen kerran ilmaista periaatteellisen kantamme tähän asiaan.
Katsomme, että Euroopan parlamentin jäsenten olisi saatava palkkansa kansallisilta parlamenteiltaan.
Toissijaisuusperiaatteen olisi ohjattava tätä asiaa. Jokaisen jäsenvaltion on itse päätettävä, minkälaista palkkaa sen parlamentaarikoille maksetaan. Euroopan parlamentin jäsenille maksettua kansallista palkkaa mukautetaan jokaisessa jäsenvaltiossa sovellettavan palkkoja ja kuluja koskevan todellisen tilanteen mukaan. Euroopan parlamentin jäsenten palkan olisi tultava omista valtioista, joihin myös verot olisi maksettava.
On tärkeää, etteivät äänestäjät kotimaassa katso Euroopan parlamentin jäseniä etuoikeutetuksi eliitiksi. Palkan olisi pikemminkin oltava suurin piirtein sama, kuin mitä kyseisissä valtioissa maksetaan vastaavassa asemassa työskenteleville henkilöille.
Nykyinen matkakulujärjestelmä, jossa ei oteta huomioon tosiasiallisia kuluja ja joka perustuu standardimaksuihin, on mielestämme varsin epäreilu. Euroopan parlamentin jäsenille olisi korvattava ainoastaan tehdyistä matkoista aiheutuneet tosiasialliset kulut. Matkakulujärjestelmää voidaan uudistaa ilman yhteisten jäsenten asemaa koskevien sääntöjen hyväksymistä. Äänestimme yhteisiä jäsenten asemaa koskevia sääntöjä koskevaa ehdotusta vastaan. 
Lissy Gröner (PSE ),
   . Parlamentissa on jo useita vuosia vaadittu yhtenäisiä jäsenten asemaa koskevia sääntöjä. Olemme lukemattomia kertoja esittäneet kritiikkiä Euroopan kansalaisia edustavien henkilöiden valtavia palkkaeroja vastaan.
Prosessin, jossa EU:sta tehdään entistä demokraattisempi, on oltava samanarvoinen kaikille jäsenvaltioille. Neuvosto on nyt toistamiseen esittänyt meille kompromissiehdotuksen, joka meidän, parlamentin vaaleilla valittujen jäsenten oletetaan hyväksyvän. Ehdotuksessa suunnitellaan Euroopan parlamentin jäsenten palkan perustan olevan reilu kolmannes eurooppalaisen tuomarin palkasta. Mielestäni ehdotuksesta puuttuu selkeä toteamus siitä, minkä arvoisena eurooppalaiset itse pitävät Euroopan parlamentin jäsenten taloudellista riippumattomuutta. Nämä samat Euroopan parlamentin jäsenet altistetaan sen sijaan arvolleen sopimattomalle kampanjalle tiedotusvälineissä. Aikana, jolloin kaikki Eurooppa-mieliset voimat keskittyvät uuden, laajentuneen unionin uudenaikaistamiseen liittyviin ongelmiin, en aio tuhlata energiaa jäsenten asemaa koskevien sääntöjen hankkeeseen, jos meitä siitä hyvästä syytetään oman edun ajamisesta.
Äänestän tyhjää lopullisessa äänestyksessä. 
Mathieu Grosch (PPE-DE ),
   . Hyväksyessämme Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevat säännöt käymme väärää keskustelua väärään aikaan.
Olemme kaikki tällä hetkellä tietoisia kiireellisestä tarpeesta keskustella EU:n perustavaa laatua olevista tavoitteista. Kansanäänestysten tulokset Ranskassa ja Alankomaissa osoittivat selvästi muun muassa EU:n tarpeen lähentyä kansalaisiaan, jotta voitaisiin palauttaa Eurooppa-hankkeen uskottavuus, ja tämän vuoksi en kannata keskustelua Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevista säännöistä. Vähintäänkin on sanottava, että ajankohta on huono.
Kannatan ehdotusta, jonka mukaan matkakulut korvataan tosiasiallisten menojen perusteella ja nykyisten kiinteiden kulukorvausten maksaminen lopetetaan, sillä tämä on parannus.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että on vaikeaa laatia Euroopan parlamentin jäseniä koskevat säännöt, jotka poikkeavat heidän kansallisia kollegojaan sitovista säännöistä. Kuinka voidaan selittää ja perustella Euroopan parlamentin jäsenen ja kansallisen parlamentin jäsenen ansioeroja?
Tämän tilanteen vuoksi äänestän tyhjää jäsenten asemaa koskevista säännöistä. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Olemme aina ilmaisseet vastustuksemme sille, että luodaan "parlamentaarinen kuukausipalkka", joka on sama kaikille Euroopan parlamentin jäsenille riippumatta valtiosta ja kansalaisista, joita he edustavat.
Euroopan parlamentin jäsenet valitaan kansallisesti ja he ovat – ja heidän on oltava jatkossakin – tilivelvollisia kansallisille vaalipiireilleen. Yhtenäisen "parlamentaarisen palkan" luominen, joka maksetaan EU:n talousarviosta ja josta maksetaan yhteisöveroa, on osa federalistista käsitystä Euroopan parlamentin jäsenten asemasta, jossa nykyinen "Euroopan parlamentin kansallinen jäsen" muutetaan "eurooppalaiseksi jäseneksi".
Yhteiskunnallinen tilanne vaihtelee merkittävästi eri jäsenvaltioissa. Noin 7 000 euron (noin 1 400 000 escudon) "parlamentaarinen kuukausipalkka" johtaisi epäilemättä perustavaa laatua olevaan eriarvoisuuteen ja erilaisuuteen työntekijöiden, kansallisten poliitikkojen (kuten esimerkiksi Portugalin parlamentin jäsenten) ja paikallisten poliitikkojen ansaitsemien palkkojen osalta varsinkin Portugalissa, ja katsomme tämän aivan käsittämättömäksi.
Lisäksi haluamme tuoda uudelleen ilmi sitoumuksemme pyrkimyksiin, joiden mukaan jäsenten on oltava tilivelvollisia varojen käytöstä tehtäviensä hoitamiseksi. 
Timothy Kirkhope (PPE-DE ),
   . Minä ja Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivikollegani olemme toistuvasti vaatineet suurempaa avoimuutta ja tilivelvollisuutta parlamentin jäsenten palkoissa ja menoissa. Oikeudellisten asioiden valiokunnan ehdottama paketti on merkittävä askel kohti oikeudenmukaista ja avointa järjestelmää.
Konservatiivit ovat aina katsoneet, että meitä olisi verotettava samoin kuin äänestäjiämme Yhdistyneessä kuningaskunnassa (12 artiklan 3 kohta), että palkkamme on vastattava Westminsterin kollegojemme palkkaa (29 artiklan 1 ja 2 kohta) ja että matkakuluista on korvattava vain tosiasialliset kustannukset (20 artiklan 2 kohta). Itse asiassa juuri konservatiivien esittämät valiokunnassa hyväksytyt tarkistukset antavat jäsenvaltioille mahdollisuuden soveltaa lisätoimenpiteitä, jotta Euroopan parlamentin jäsenet olisivat tasa-arvoisia kansallisten parlamenttien jäsenten kanssa. 
Erik Meijer (GUE/NGL ),
   . Puolueemme, Alankomaiden sosialistipuolue, äänesti 17. joulukuuta 2003 silloista jäsenten asemaa koskevaa sääntöluonnosta vastaan. Emme vastustaneet yhdenmukaista palkkausta, mutta tuolloin ehdotettu palkka oli aivan liian korkea. Lisäksi katsoimme tärkeäksi, että palkkaan voidaan soveltaa kansallista verotusta ja että matkakulujen korvaus rajoitetaan vain tosiasiallisiin kustannuksiin. Kokemuksesta toteamme, että vuosittain näin saadaan menot vähintään puolitettua. Pyysimme Alankomaiden parlamentissa hallitusta hylkäämään tämän neuvoston asiakirjan.
Tämän tuloksena tarkistettu ehdotus, josta tänään äänestämme, ei vieläkään ole täysin toivomamme kaltainen. Palkkojen on oltava alle 7 000 euroa, emmekä hyväksy 9 artiklan 3 kohtaa. Ymmärrämme, että vastaan äänestäminen ei tässä vaiheessa tuota mitään parannuksia. Kun enimmäismäärä nyt on saavutettu, katsomme tämän voitoksi pitkäaikaisessa taistelussamme epäasianmukaisia ehdotuksia vastaan. Tämän ehdotuksen hyväksyminen merkitsee tappiota niille, jotka ovat vuosia vastustaneet jäsenten asemaa koskevia sääntöjä, joiden mielestä se ei ole heidän arvoisensa, jotka katsovat palkan ja matkakulujen korvaukset liian alhaisiksi ja taloudellisen valvonnan liian tungettelevaksi. Äänestämällä sitä vastaan he tekevät varsin selväksi, että he haluavat häpeämättömästi vain täyttää omat taskunsa. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Nyt käsiteltävänä oleva asia on merkittävä asia, jota oli käsiteltävä, koska parlamentin jäsenten asemaa koskevia sääntöjä ei ole yhdenmukaistettu viime laajentumisen jälkeen ja tämä on saanut aikaan eriarvoisuutta, jota ei voida hyväksyä. Ääneni perustui näin ollen siihen, mitä pidän tärkeimpänä näkökohtana tässä ehdotuksessa Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskeviksi säännöiksi.
On kuitenkin kaksi näkökohtaa, joita haluan tarkentaa.
Se, ettei ehdotus koske tätä toimikautta ja että siihen liittyy hyvin pitkä siirtymäajanjakso, antoi minulle mahdollisuuden toimia vapaasti tietäen, että äänestän asiasta, joka ei vaikuta suoranaisesti itseeni.
Lopuksi kyseessä on myös ajoitus. Kun mietinnöstä äänestettiin, äänestin sen puolesta. Jos kuitenkin olisimme äänestäneet keskustelun ajoituksesta, olisin äänestänyt sitä vastaan. Politiikassa on kyse muun muassa symbolismista, ja se, että parlamentti päätti äänestää tästä asiasta aikana, jona yhteisön toimielimet ovat suuressa kriisissä, ei todellakaan ole asia, josta iloitsen tai jota kannatan. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ),
    Äänestän Garganin mietintöä vastaan, koska ehdotukseen jäsenten asemaa koskevista säännöistä sisältyy palkankorotus, jota ei voida hyväksyä, perusteettoman anteliaat eläkkeet sekä perusteettoman pitkä kahden toimikauden siirtymäaika. Myös vapaaehtoinen eläkerahasto olisi pitänyt lakkauttaa välittömästi.
Sen sijaan puheenjohtajakokouksen olisi pantava täytäntöön täysistunnossa tehty päätös tosiasiallisten matkakulujen korvauksista eikä nyt kuten ennenkin pysäyttää uudistusta voidakseen käyttää matkakulukorvauksia neuvotteluissa neuvoston kanssa. 
Eva-Britt Svensson (GUE/NGL ),
   . Vasemmistopuolue katsoo, että on väärin äänestää omista palkoistaan ja muista korvauksista.
Vasemmistopuolue suhtautuu myönteisesti siihen, että viimein esitettiin ehdotuksia Euroopan parlamentin jäsenten matkakulujen yhdenmukaisista korvauksista pääsemiseksi. On hyvä asia, että vastaisuudessa korvaukset maksetaan tosiasiallisten kustannusten perusteella.
Vasemmistopuolue ei kuitenkaan kannata ehdotettua palkkaa, joka on liian korkea. Korkea palkka ei saa tehdä vaaleilla valituista edustajista taloudellista eliittiä.
Verot on luonnollisesti maksettava kansallisella perusteella, eikä EU-verotusta pidä ottaa käyttöön.
Sama kritiikki koskee myös perusteettoman edullista eläkejärjestelmää.
Näistä syistä äänestän tyhjää. 
Marianne Thyssen (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, huolimatta huonoimmasta mahdollisesta ajoituksesta tämän jo vuosia kestäneen ongelman käsittelyssä parlamentin jäsenten asemaa koskevien yhdenmukaisten sääntöjen luomiseksi, osallistuin äänestykseen ja kannatin mietintöä. En äänestänyt sen puolesta siksi, että katsoisin nämä erinomaisiksi jäsenten asemaa koskeviksi säännöiksi, sillä sitä ne eivät ole. Yhdenmukaisuusaste ei ole riittävä vasta-alkajille. Kaikista niistä kerroista, jolloin olemme äänestäneet parlamentissa ja joutuneet sitten toteamaan, ettei neuvosto kykene pääsemään sopimukseen, olen kuitenkin oppinut, ettei kaipaamamme yhteisöllisyys ole mahdollista eikä ole olemassa ihanteellista jäsenten asemaa koskevaa säännöstöä. Oikeudellisten asioiden valiokunnan ehdottamat jäsenten asemaa koskevat säännöt, jotka neuvosto on ilmeisesti hyväksynyt, ovat paremmat kuin mitä meillä on tällä hetkellä, sillä niillä luodaan tarvittava avoimuus ja annetaan ainoa hyväksyttävä matkakulujärjestelmä, sellainen, josta korvataan vain tosiasialliset kustannukset. Olen vakuuttunut siitä, että yksin tämä on riittävä peruste äänestää ehdotuksen puolesta, vaikka tämä tapahtuukin väärään aikaan. 
Georgios Toussas (GUE/NGL ),
   .– Mietintö Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevista säännöistä, jolla tarkoitetaan uuden etuisuusjärjestelmän luomista, on loukkaus Euroopan kansalaisia kohtaan. Niin kutsutun Euroopan perustuslakisopimuksen hylkääminen Ranskassa ja Alankomaissa oli ilmaisu siitä, että kansalaiset vastustavat yleisesti EU:n politiikan ruohonjuuritason vastaisuutta. Näin ollen EU:lla ja Euroopan parlamentilla ei ole valtuuksia tehdä tällaisia päätöksiä.
Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet äänestivät mietintöä vastaan, koska he katsovat, että Euroopan parlamentin jäsenten palkan on tultava niistä valtioista, joissa heidät on valittu, joita he edustavat ja joille he ovat vastuussa, eikä EU:lta. On myös loukkaus uuden EU:n ruohonjuuritason vastaisen myrskyn musertamia työntekijöitä kohtaan, että Euroopan parlamentin jäsenten kuukausipalkka on 7 000 euroa, kun keskipalkka esimerkiksi Kreikassa on 572,30 euroa.
Työväenluokan ja ruohonjuuritason ihmisten on tehtävä omat päätelmänsä konservatiivien ja sosiaalidemokraattien yhteisestä kannasta, sillä nämä kiihdyttävät hyökkäystä matalapalkkaisia työläisiä ja heidän elintasoaan vastaan lisätäkseen suuryritysten voittoja ja turvatakseen samalla rahavallan poliittisten edustajien etuisuudet. 
Kyriacos Triantaphyllides (GUE/NGL ),
   .– Haluan selittää, miksi äänestin tyhjää Garganin mietinnöstä. Kannatan avoimuutta, mitä tulee parlamentin jäsenten palkkaukseen ja kuluihin: täyttä avoimuutta, joka on tulosta vuoropuhelusta, joka koskee tosiseikkoja, joihin kaikkien päätösten on perustuttava.
Tässä tapauksessa vuoropuhelu ei ollut riittävää. Kaikkea objektiivista tietoa ei otettu huomioon. Esimerkiksi ehdotetuissa matkakulukorvauksissa ei otettu huomioon matkustukseen kuluvaa aikaa tai sen aiheuttamaa vaivaa. Suhde parlamentin jäsenen ja tuomarin palkan välillä ei huomioi jäsenen tulonmenetystä. 
Ralf Walter (PSE ),
   . Kannatan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen hyväksymistä viipymättä. Kaikkiin Euroopan parlamentin jäseniin on mahdollisimman pian sovellettava yhdenmukaisia ehtoja ja edellytyksiä.
En kuitenkaan osallistu äänestykseen, koska uudet järjestelyt eivät koske minua. Otin vastaan paikkani edellisin ehdoin ja katson niiden sitovan minua edelleen. 

Carlos Coelho (PPE-DE ),
   . Suhtaudun myönteisesti sekä siihen, että näiden ehdotusten yhteydessä on sovellettu yhteispäätösmenettelyä, että siihen, että yhteisöjen tuomioistuin on antanut tuomioita rajasäännöstöön liittyvillä aloilla, varsinkin sisärajoilla suoritettavien tarkastusten käyttöön otossa.
Yksi Euroopan yhdentymisen suurimmista voitoista on ollut henkilöiden vapaa liikkuvuus ilman sisärajoilla suoritettavia tarkastuksia. Tämän vuoksi tällaisten tarkastusten ottamisen uudelleen käyttöön on oltava poikkeuksellinen ja väliaikainen toimenpide, eikä se saa haitata tavanomaista poliisivalvontaa, joka voi toteutua missä vaan alueella.
Ulkorajojen on toimittava tehokkaana suodattimena, joka estää yhteiskuntaamme uhkaavia henkilöitä pääsemästä alueelle häiritsemättä tavanomaista henkilövirtaa. Jotta rajatarkastukset olisivat tehokkaita, jäsenvaltioilla on oltava tarvittavat henkilöresurssit ja taloudelliset resurssit, ja samalla on varmistettava, että ihmisoikeuksia kunnioitetaan täysimääräisesti tällaisten tarkastusten yhteydessä.
Kannatan tämän vuoksi Cashmanin mietintöä, joka tukee komission ehdotuksen pyrkimyksiä yhteisöllistää ulkorajojen valvonta, jotta varmistetaan, että samoja standardeja ja samoja maahantuloedellytyksiä sovelletaan kolmansien maiden kansalaisiin kaikkialla, kun tarkastuksia suoritetaan. 
Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
    Kesäkuun lista kannattaa laajasti neuvoston, komission ja parlamentin kesken sovittua kompromissia. Monissa kohdin rajasäännöstössä selvennetään aiemmin epäselviä sääntöjä, jotka olivat peräisin useasta oikeuslähteestä. Olemme erityisen tyytyväisiä lisääntyneeseen syrjinnän vastaiseen suojeluun rajatarkastusten täytäntöönpanossa sekä sellaisten kolmansien maiden kansalaisten, joilta on evätty maahanpääsy, oikeuteen muutoksenhakumenettelyyn tehtyjen päätösten osalta.
Emme kuitenkaan ole samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että EY:n tuomioistuimella olisi oltava tuomiovalta sisärajoilla suoritettavien tarkastusten uudelleen käyttöön ottamisessa, ja olemme tämän vuoksi tyytyväisiä siihen, ettei neuvosto ole hyväksynyt näitä ehdotuksia. Kesäkuun lista katsoo, että jokaisen jäsenvaltion on voitava varata itselleen oikeus ottaa rajatarkastukset uudelleen käyttöön, jos se katsoo, että tämä on tarpeen huumausainekaupan tai laittoman ihmiskaupan ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi ja jos sitä vaaditaan vetäytymään Schengen-yhteistyöstä. 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL ),
   .– Sisä- ja ulkorajojen ylittämistä koskevassa yhteisön säännöstössä sovelletaan Sevillassa ja Thessalonikissa tehtyjä rasistisia ja maahanmuuton vastaisia päätöksiä, joilla pyritään tekemään EU:sta vihamielinen ja epäinhimillinen linnake imperialististen ja kansainvälisten monopolien uhreja kohtaan, jotka pyrkivät sen rajojen yli.
Ei riitä, että kolmansien maiden kansalaisilla, jotka haluavat tulla EU:hun ja oleskella siellä enintään kolme kuukautta, on hallussaan tarvittavat asiakirjat vakuuttaakseen viranomaiset siitä, että heillä on oikeutetut syyt ja riittävästi rahaa elääkseen kyseisen ajanjakson ajan, ja että he antavat yksityiskohtaiset tiedot missä ja miten he aikovat elää; he eivät myöskään saa olla kansalaisia, "jotka on määrätty maahantulokieltoon Schengenin tietojärjestelmässä", he eivät myöskään saa "muodostaa uhkaa minkään jäsenvaltion yleiselle järjestykselle, sisäiselle turvallisuudelle tai kansainvälisille suhteille tai kansanterveydelle". Koska 89 prosenttia Schengenin tietojärjestelmän tiedoista koskee henkilöitä, joilla ei ole rikollista taustaa (ne perustuvat "ilmiantajien" vahvistamattomiin syytöksiin), tämä on täysin mielivaltainen ja sortava lähestymistapa ulkomaalaisia kohtaan.
EU:n siirtolaisvastainen politiikka näkyy myös hyväksyttyjen turvapaikkahakemusten määrän romahtamisena, maahanmuuttajien keskitysleirien perustamista koskevina valmisteluina ja niin edelleen. EU avaa rajojaan vain sen verran, että suuryritysten toiveet halvasta työvoimasta täyttyvät.
Kreikan kommunistisen puolueen edustajat äänestivät Cashmanin mietintöä vastaan. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Vapaa liikkuvuus on yksi EU:n kansalaisille rakkaimmista vapauksista. Samalla maahanmuutto on yksi poliittisista ongelmista, joihin meidän on suhtauduttava vakavasti ja kylmäpäisesti.
Tämän todettuani katson, että osin teknisessä mietinnössä käsitellyn asian ydin on kuitenkin yhtä merkittävä. "Sisärajoilla suoritettavia tarkastuksia" ja "ulkorajoilla suoritettavia tarkastuksia" koskevat käytännön säännöt ovat hyvin merkittäviä. Ensisijaista on turvallisuuden ja toimivallan lisäksi myös kansalaisten kunnioittaminen, olivatpa he EU:n tai kolmansien maiden kansalaisia. Myönnän kuitenkin, että on olemassa poikkeuksia, joissa jäsenvaltio voi olla soveltamatta sääntöjä täysin pätevistä syistä. Kannatan myös sekä mietinnössä esitettyä vaatimusta, jonka mukaan maahanpääsyn epäämiseen on liityttävä muutoksenhakuoikeus, tämän haittaamatta tällaisen päätöksen välitöntä toimeenpanoa, että useita täällä mainittuja menettelysääntöjä. 
Britta Thomsen (PSE ),
    Tanskan sosiaalidemokraattiset Euroopan parlamentin jäsenet ovat tänään äänestäneet henkilöiden toimesta tapahtuvaa rajojen ylittämistä koskevasta yhteisön säännöstöstä laaditun Cashmanin mietinnön (A6-0188/2005) puolesta. Olemme kuitenkin tietoisia siitä, että ehdotus koskee alaa, josta määrätään EY:n perustamissopimuksen IV osastossa, ja jota ei näin ollen sovelleta Tanskassa, ks. Tanskan asemaa koskeva pöytäkirja. 

Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
    Mietinnön tarkoituksena on luoda oikeusperusta yhteistyölle ja kaupallisille suhteille seuraavien teollisuusmaiden kanssa: Yhdysvallat, Kanada, Japani, Etelä-Korea, Australia ja Uusi-Seelanti. Yhteistyö tarkoittaa osittain EU-keskusten yhteisrahoitusta. Kaupallinen yhteistyö merkitsee osittain vaihtoa, konferensseja ja yritysjohtajien koulutusta.
Kannatamme EU:n yhteistä kauppapolitiikkaa, mutta meidän on vaikea ymmärtää perusteita tähän budjetoiduille menoille, jotka ovat jopa 17 miljoonaa euroa vuoteen 2007 mennessä. Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestysten tulokset osoittavat, että EU:n byrokratiaa on vähennettävä, joten myös tarpeettomia kuluja on leikattava. Tämän vuoksi äänestämme mietintöä vastaan. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Kauppasuhteet ja yhteistyö tämän asetuksen kattamiin ohjelmiin osallistuvien valtioiden kanssa ovat unionille hyvin tärkeitä.
Näiden ohjelmien arviointi on osoittautunut hyvin myönteiseksi. Toimivien ja hedelmällisten kauppasuhteiden edistämiseksi meidän on edelleen tuettava tämänkaltaisia aloitteita, jotka auttavat koordinoimaan tukea tutkimustoiminnalle, nuorten vaihto-ohjelmille ja yritysten osallistumiselle. Näistä ohjelmista on hyötyä Euroopalle nyt ja niistä on hyötyä myös tuleville sukupolville. 

Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Mietintö on olennainen osa vakaus- ja kasvusopimuksen uudistuspakettia. Tilastotiedot, kuten kirjanpitosääntöjen ja maksuaggregaattien yhdenmukaistaminen julkisen alijäämän laskennassa, olivat yksi niistä asioista, joita tarkasteltiin yksityiskohtaisesti kevään Eurooppa-neuvostolle maaliskuussa 2005 toimitetussa selvityksessä vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta.
Suunnitelma Euroopan tilastojärjestelmän parantamisesta liittyy pyrkimykseen palauttaa kasvu- ja vakaussopimuksen uskottavuus sen jälkeen, kun tilastojen vääristelystä ja luovasta kirjanpidosta paljastui useita esimerkkejä. Meille asian ydin ei ole niinkään kasvu- ja vakaussopimuksen uskottavuus; katsomme, että kasvu- ja vakaussopimus on hylättävä sen sosiaalisten ja taloudellisten vaikutusten vuoksi.
Nyt tarkasteltavana olevassa asetuksessa, jota on parannettu parlamentin esittämillä tarkistuksilla, lisätään komission ja Eurostatin toimivaltaa niin tilastotietojen laadun määrittämisessä ja tarkistamisessa kuin laskentamenettelyjen tarkistamisessa ja yhdenmukaistamisessa. Huolestuttavinta tässä on se, että komissio voi suoraan painostaa hallituksia toteuttamaan rahapolitiikkaa jäsenvaltioissa.
Se, että äänestimme mietintöä vastaan on johdonmukaista sen kanssa, että vastustamme yleisesti vakaus- ja kasvusopimuksen niin kutsuttua uudistusta. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Kaikkia toimia, joilla parannetaan EU:n hallintoa, on kannatettava ja ne on otettava käyttöön.
Jäsen Gauzèsin mietintö on osa niitä pyrkimyksiä, jotka on kohdennettava yhteisön tilastojärjestelmän uudistamiseen kasvu- ja vakaussopimuksen tärkeässä yhteydessä.
On hyvin tärkeää, että tietojenvaihto on avointa ja että kaikkien prosessiin osallistuvien kesken vallitsee luottamus. Tietojen keräämistä, vaihtoa ja analyysiä on näin ohjattava täsmällisyyden, johdonmukaisuuden ja laadun periaatteiden mukaisesti luottamuksen ja avoimuuden piirissä, johon jäsenvaltioiden ja toimielinten välisten suhteiden on aina perustuttava. 

Carlos Coelho (PPE-DE ),
   . Kannatan tätä kaivattua aloitetta puuttua N'Djamenassa 8. huhtikuuta 2004 allekirjoitetun tulitaukosopimuksen rikkomiseen. Ehdotuksen tarkoituksena on ottaa käyttöön seuraavia rajoittavia toimenpiteitä Sudania kohtaan YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1591 (2005) johdosta:
- jäädyttää rauhanprosessia haittaavien henkilöiden varat ja taloudelliset resurssit sekä
- estää alueen vakaudelle mahdollisesti vaaraa aiheuttavien henkilöiden pääsy tai kauttakulku alueella.
Emme voi sallia kansainvälisen humanitaarisen oikeuden tai ihmisoikeuslainsäädännön jatkuvaa rikkomista. Emme myöskään voi jäädä toimettomiksi, kun kaikenlaisia kauheuksia tapahtuu. Meidän on käytettävä kaikkia käytettävissä olevia keinoja rauhan palauttamiseksi Darfuriin.
Ei kuitenkaan pidä unohtaa myöskään sitä, että on kiinnitettävä erityistä huomiota yksittäisiin humanitaarisiin hätätiloihin. 

Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Valtioiden ja kansainvälisten toimielinten osoittama asenne on aina merkittävämpi kuin niiden ääneen lausumat sanat. Konflikteissa uhrit tietävät tämän paremmin kuin kukaan muu. Tämän vuoksi haluan sen lisäksi, että äänestän mietinnön puolesta, myös todeta, että toivon näiden toimenpiteiden osoittautuvan tehokkaiksi, ja tätä varten tarvitaan kaikkien 25 jäsenvaltion sitoutumista. Kansalliset edut eivät ylitä rauhaa ja ihmisoikeuksia, eikä niiden pidäkään ylittää. 

Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
   . Kesäkuun lista kannattaa YK:n kahta päätöslauselmaa Darfurista ja Kongosta. Päätöslauselmien mukaan rauhanprosessia vaikeuttavia, kansainvälistä humanitaarista oikeutta tai ihmisoikeuslainsäädäntöä rikkovia tai asesaartoa rikkovia henkilöitä estetään matkustamasta jäsenvaltioiden alueella ja näihin henkilöihin yhdistettävät omaisuudet, varat ja taloudelliset resurssit jäädytetään.
Emme kuitenkaan halua auttaa EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kehittämisessä. Kaikkien jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön YK:n turvallisuusneuvoston päättämät toimenpiteet YK:n peruskirjan VII luvun mukaisesti, ja EU:n tason yhteinen päätös on näin ollen tarpeeton.
Tämän vuoksi Kesäkuun lista äänesti mietintöjä vastaan. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Asian merkitys on käänteisessä suhteessa siihen vauhtiin, jolla kansainvälinen yhteisö on toiminut vastauksena Sudanin Darfurin traagiseen tilanteeseen. Vaikka olen toistuvasti vaatinut parlamenttia käsittelemään tätä asiaa, katson, että minun on äänestettävä tämän mietinnön puolesta, ja toivon sen osoittautuvan tehokkaaksi. 

Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Kuten totesin ensimmäisessä käsittelyssä, kasvu- ja vakaussopimuksen uudistus jäi kauas tavoitteestaan. Samat tavoitteet ja kriteerit vahvistettiin uudelleen ja aikaa annettiin lisää. Todellisuudessa olisi ollut tarpeen hylätä kasvu- ja vakaussopimus ja tehdä selkeä ero aiempaan talous- ja rahapolitiikkaan kestävää talouskasvua ja työllisyyttä edistävän makrotaloudellisen ympäristön luomiseksi. Näin ei käynyt. Liiallista alijäämää koskevat menettelyt jatkuvat, varsinkin Portugalissa, ja pahinta tässä on se, että sillä perustellaan tiukat toimenpiteet esitetyissä vakauttamisohjelmissa. Tämä on totta Portugalissa; verot ovat nousseet ja julkishallintoon sekä erityisesti virkamiehiin on kohdistunut keskitettyjä hyökkäyksiä.
Vieläkään ei ole halua ottaa opiksi koetusta. Huolimatta kasvu- ja vakaussopimuksen kosmeettisesta uudistuksesta kannatan esittelijän maksimaalisten ehdotusten hylkäämistä, sillä niiden tarkoituksena on vahvistaa kasvu- ja vakaussopimusta ja kiinnittää enemmän huomiota velkaedellytykseen asettamalla vastakkain kansallisten hallitusten esittämät tiedot ja keskuspankkien esittämät tiedot. 
Astrid Lulling (PPE-DE ),
   . Se, ettei neuvosto suostu ottamaan huomioon yhtään parlamentin ehdottamista tarkistuksista, on paitsi ylimielistä, myös vastoin kasvu- ja vakaussopimuksen uudistuksen henkeä. Puheenjohtajavaltio Luxemburgin aikaansaama tasapainoinen tulos tekee toki liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä joustavamman, mutta samalla siihen liittyy talousarvioaseman yhä suurempi valvonta, sen yksinkertaisen, mutta järkevän ja kunniallisen ajatuksen mukaisesti, että meidän on säästettävä hyvinä aikoina varautuaksemme huonompiin aikoihin. Tämän periaatteen tunnustaminen olisi vain siirrettävä näihin teksteihin. Siinä se hankaluus onkin!
Neuvoston yksimielisen hyväksynnän jälkeen tietyt jäsenvaltiot vaikuttavat syövän sanansa ja pyrkivän vetäytymään erityisen huomion kiinnittämisestä julkiseen velkaan.
Näinä vaikeina aikoina tämä on järkyttävä viesti. Euron vakaus tulee kärsimään tästä. Näissä oloissa esittelijä ehdottaa julkisen velan osalta tehtyjen sitoumusten uudelleen tarkentamista. Voin vain kannattaa hänen ehdotustaan, vaikkei minulla ole mitään puheenjohtajavaltiota vastaan, joka on nuhteeton tässä asiassa. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Kannatin Karasin mietintöä, koska katson, että kasvu- ja vakaussopimuksen yhteydessä viime vuosina esiin tulleet ongelmat on ratkaistava.
Kasvu- ja vakaussopimuksen uudistus edellyttää enemmän huomiota velkaan sekä kansallisten keskuspankkien Euroopan keskuspankille toimittamien tietojen ja jäsenvaltioiden Eurostatille toimittamien tietojen vertailua.
Kasvu- ja vakaussopimuksen uudistuksen on sidottava kaikkia prosessiin osallistuvia ja kaikkien jäsenvaltioiden talouskehitystä koskevien tietojen on oltava selkeitä ja avoimia. Näin olemme asemassa, jossa voimme toteuttaa ripeästi taloudellisia toimenpiteitä ja uudistuksia, joilla autetaan talouttamme kasvamaan ja kehittymään terveellä tavalla. 

Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Duchoňin mietinnössä käsitellään Euroopan taloudellisen toiminnan tulevaisuuden kannalta hyvin tärkeitä asioita. On hyvin tärkeää, että suojelemme yhteisön taloudellisia etuja petoksilta ja muulta laittomalta toiminnalta.
Katson tämän vuoksi, että mietinnöllä vahvistetaan nykyisiä yhteistyöhön ja tietojen vaihtoon liittyviä toimenpiteitä, jotka ovat keskeisiä tällaisen laittoman toiminnan torjumiseksi. Haluan myös korostaa petostentorjuntaviraston keskeistä asemaa, sillä tämä unionin käytettävissä oleva elin helpottaa tiedonvaihtoa. Äänestin tämän vuoksi mietinnön puolesta. 

Sérgio Marques (PPE-DE ),
   . Lähes puolet köyhien maiden auttamiseen ohjatuista varoista tulee EU:lta ja sen jäsenvaltioilta, joten EU on maailman suurin avunantajayhteisö. Unioni käyttää myös kauppaa kehityksen edistämiseen avaamalla markkinoitaan köyhien maiden tuotteille ja rohkaisemalla niitä lisäämään keskinäistä kauppaansa.
Asetusehdotuksella pyritään vähentämään entisestään yhteisön avun sidonnaisuutta aloilla, jotka kuuluvat ulkoista apua varten järjestettävien tavaroiden ja palvelujen tarjouskilpailujen piiriin.
Sillä pyritään varmistamaan tarjoajien osallistuminen kaikkiin EY:n talousarviosta rahoitettaviin kehitysapuohjelmiin ja säädetään henkilöiden ja tavaroiden osallistumisesta yhteisön välineisiin määrittelemällä arviointiperusteet ja poikkeukset.
Kannatan tämän vuoksi Gahlerin mietintöä, jossa korostetaan, että tuen sidonnaisuuden täydellinen poistaminen lisäisi tuen määrää 2-3 miljardia Yhdysvaltain dollaria. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Mielestäni tärkein seikka nyt tarkasteltavana olevassa asiassa, se, joka sai minut äänestämään mietinnön puolesta, on usko siihen, että yhteisön tuen sidonnaisuuden purkaminen tekee siitä tehokkaampaa. Poliittisten pohdintojen edelle menee oletus – jota tutkimukset tukevat – että pelkästään tarkemmalla kohdentamisella voidaan saada aikaan enemmän ilman määrärahalisäystä, ja tämä on asia, johon olen tyytyväinen. 

Jens-Peter Bonde (IND/DEM ),
    Nyt tarkasteltavana olevassa asiassa katsomme Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön NAFO:n olevan oikeassa hyväksyessään grönlanninpallasta koskevan elvytyssuunnitelman. Emme näin ollen äänestä EU:n lainsäädäntöä vastaan. Emme kuitenkaan voi myöskään äänestää tämän puolesta, sillä on hyvin epätodennäköistä, että tämä elvytyssuunnitelma toimisi yhtään paremmin kuin muut EU:n kalastuspolitiikan elvytyssuunnitelmat. Katsomme EU:n kalastuspolitiikan epäonnistuneen, sillä laaja-alaisista toimenpiteistä ja byrokratiasta huolimatta kalakannat ovat edelleen uhattuina. Tämä voi johtua tilanteesta, jossa yksittäiset toimenpiteet kiintiöiden muodossa ovat johtaneet yhä suurempiin hylättyihin saalisiin. Lisäksi kiintiöitä ja oikeuksia siirretään ja myydään salaa. Myös sivusaaliisiin muilla kalastusalueilla liittyy paljon epävarmuutta. Tämän vuoksi emme voi myöskään äänestää sellaisen mietinnön puolesta, jonka ansiosta EU:n kalastuspolitiikka voisi jatkua muuttumattomana. Katsomme, että parlamentin olisi vaadittava EU:n kalastuspolitiikan, myös elvytyssuunnitelmien, tarkistusta. 
Duarte Freitas (PPE-DE ),
   . Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO) tieteellinen neuvosto hyväksyi 15-vuotisen grönlanninpallasta koskevan elvytyssuunnitelman, jossa esitetään lajin TAC-tason alentamista. Suunnitelmaa sisällytetään jo väliaikaisesti yhteisön lainsäädäntöön, ja nyt se odottaa sitovaa pysyvää asemaa.
Vaikka katson lainsäädäntöehdotuksen olevan uuden yhteisen kalastuspolitiikan mukaisen, en hyväksy joitakin komission siihen lisäämiä kohtia, joilla mielestäni rangaistaan yhteisön kalastajia. Viittaan erityisesti kohtaan, jonka mukaan aluksella pidettyjen määrien arviot saavat poiketa 5 prosenttia kalastuspäiväkirjan luvusta, mikä on 20 prosenttiyksikköä vähemmän. Koska kyse ei ole NAFOn määräämästä tasosta, olen aina katsonut, että tämän säännöksen hyväksymisellä olisi kielteinen vaikutus yhteisön kalastajiin.
Kannatan tämän vuoksi 8 artiklan poistamista ja katson, että parlamentti on tehnyt asiakirjasta entistä tasapainoisemman ja oikeudenmukaisemman. 
Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
    Vastustamme EU:n yhteistä kalastuspolitiikkaa. Olemme kuitenkin päättäneet kannattaa mietintöä, koska parlamentin kanta on lähempänä Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön hyväksymää elvytyssuunnitelmaa kuin komission ehdotus. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Tarkasteltavana oleva kalastusalue, jota hallinnoi kyseinen alueellinen kalastusjärjestö, on Portugalin kalastuslaivastolle erityisen tärkeä.
Suunnitelma koskee suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) tason laskemista ja lisävalvontatoimenpiteitä, joilla on selvästi sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia. Kuten muidenkin kalakantojen elvytyssuunnitelmien yhteydessä, katsomme, että kestävien kalavarojen ja luotettavien tieteellisten tietojen varmistamisen lisäksi on olennaista panna täytäntöön tarvittavia sosiaalisia ja taloudellisia tukitoimenpiteitä niiden kalastusalusten hyväksi, joihin kalastuksen rajoittaminen tai tilapäinen toiminnan keskeyttäminen vaikuttaa.
Kannatamme parlamentin ehdotuksessa esitettyjä parannuksia seikkoihin, jotka tuomitsimme komission ehdotuksessa:
- se, että EU-valtioiden kalastuslaivastot samalla alueella ovat suurempia, ei edellytä niiden rajoittamista (on mahdoton ymmärtää, miksi komissio pyrkii hurskaasti lisäämään toimenpiteitä Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön suunnitelmaan, ja vastustammekin sallitun vaihteluvälin yksipuolista rajoittamista);
- takuuta siitä, että TAC-tasoja voidaan nostaa, jos kalakannan todetaan elpyneen. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Kristensenin mietintö koskee asiaa, joka on epäilemättä hyvin tärkeä Portugalille. Äänestin tämän mietinnön puolesta, sillä se koskee kalastusta alueella, jossa toimivat kalastusalukset ovat lähes yksinomaan portugalilaisia tai espanjalaisia. 

Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
   . On kauhistuttavaa, että suurin osa parlamentin jäsenistä edelleen kääntää selkänsä kansalaisten ja yhteisön toimielinten väliselle luottamuskriisille, jota todistivat Ranskassa ja Alankomaissa hiljattain järjestettyjen kansanäänestysten tulokset niin kutsutun Euroopan perustuslakisopimuksen entisestä luonnoksesta.
Samoin he jatkavat edelleen Lissabonin strategian tarkistamista koskevien ehdotusten kaltaisten toimien ajamista, kuten Bolkesteinin direktiiviehdotuksen, työaikajärjestelyn ja satamapalvelujen markkinoille pääsyn, sen sijaan, että vaatisivat komissiota ja neuvostoa luopumaan niistä.
He kannattavat myös neuvoston päätöstä työllisyyden suuntaviivoista, jossa häpeällisesti ylenkatsotaan naisten ja miesten tasavertaisia mahdollisuuksia erityisesti työhön pääsyssä, palkoissa ja urakehityksessä.
He kannattavat myös edelleen sellaisia hankkeita, kuten kasvu- ja vakaussopimus sekä työntekijöiden joustot, joita me vastustamme. 
Marie-Noëlle Lienemann (PSE ),
    Eurooppaa jäytävä todellinen kriisi muodostuu työttömyydestä, epävarmuudesta sekä julkisten palvelujen epävakaudesta.
Kansalaiset muistuttavat johtajiaan olemassaolostaan. Ranskassa perustuslakisopimusta vastaan äänestäneet vaativat merkittävää suunnanmuutosta Euroopan yhdentymisessä ja uusia neuvotteluja perustamissopimuksesta. Harkintataukoa on käytettävä tähän tarkoitukseen. Ensimmäinen vaatimus on sosiaalinen: on luotava kasvua ja työllisyyttä ilman että työoloista tehdään liian joustavia ja ilman sosiaalisen mallimme purkamista. Tässä huippukokouksessa hyväksytyt kasvua ja työllisyyttä koskevat suuntaviivat ovat kuitenkin täysin tämän tavoitteen vastaisia.
Aikana, jolloin työntekijät vaativat takeita ja ääriliberalismista luopumista, me jatkamme samaa vanhaa rataa.
Meidän olisi pitänyt peruuttaa Bolkesteinin direktiivi ja työaikadirektiivi ja ehdottaa niiden sijaan sosiaalista perustamissopimusta. Neuvosto on kuuro kansalaisten odotuksille.
Talousarviota koskevasta umpikujasta päästäksemme meidän on kasvatettava yhteisön talousarviota elpymisen ja yhteenkuuluvuuden vuoksi.
Niin kauan kun talousarvio on riippuvainen jäsenvaltioilta saatavista tuloista, vastaan äänestäminen ylittää yleisen edun. Yhteisöveron vaihtoehto on yhteisölaina. 
Zita Pleštinská (PPE-DE ),
   . En voinut kannattaa päätöslauselmaa Eurooppa-neuvoston tuloksista (Bryssel, 16–17. kesäkuuta 2005) sen ylenpalttisen muodollisuuden ja virkakielen vuoksi. Se on laadittu monimutkaisella byrokraattisella kielellä, joka on käytännöllisesti katsoen merkityksetöntä. Yksittäisiä kohtia ei ole muotoiltu selkeällä ja järkevällä tavalla, joka tarjoaisi ymmärrettäviä vastauksia tai esittäisi ulospääsyä vaikeasta tilanteesta, jossa Eurooppa on kahden perustuslakisopimusta koskeneen epäonnistuneen kansanäänestyksen jälkeen ja kun talousarviota vuosiksi 2007-2013 ei ole pystytty hyväksymään. Sisämarkkinoita koskevia perusperiaatteita, kuten palveludirektiiviä koskevaa lähestymistapaa, ei mainita. Asiakirjassa ei myöskään mainita aluepolitiikan merkitystä tai rakenteellisia välineitä, jotka ovat olennaisia, jos halutaan vähitellen poistaa kehittyneiden alueiden ja kehityksestä jälkeen jääneiden alueiden välisiä eroja. Lissabonin strategia on jälleen tyhjiä lauseita eikä sen lopullisesta toteuttamistavasta sanota mitään. Jos haluamme Euroopan kansalaisten ymmärtävän politiikkaa, meidän on muutettava päätöslauselmiemme byrokraattista retoriikkaa ja laadittava ne kielellä, jonka kansalaiset voivat ymmärtää. Vain siten voimme saada takaisin heidän luottamuksensa. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Se, että äänestin tätä koskevaa päätöslauselmaa vastaan ei mitenkään johdu siitä, että olisin tyytymätön Luxemburgin toimiin puheenjohtajavaltiona. Itse asiassa katson, että kaikki tietävät Luxemburgin pääministerin saamien kehujen olevan täysin perusteltuja.
Parlamentin jäsenet eivät kuitenkaan ole voineet olla huomaamatta viime aikojen tapahtumia, kuten sitä, että perustuslakisopimus hylättiin kahdessa kansanäänestyksessä Ranskassa ja Alankomaissa, sekä sitä, ettei rahoitusnäkymiä vuosiksi 2007-2013 ole hyväksytty. Todellisuutta ei enää voida ohittaa. Kuka tahansa tämän päätöslauselman lukenut voi ymmärrettävästi ajatella, että parlamentin ajatukset ovat joko olleet muualla tai sitten kansalaisten. Itse asiassa kumpikaan ei ole totta, ainakaan minun ja edustamani ryhmän tapauksessa.
Eurooppa-neuvoston olisi viime kokouksessaan pitänyt vastata Euroopan nykyiseen kriisiin hyvin selkeästi ja kansalaisten tunteet ymmärtäen. Valitettavasti näin ei käynyt. Voidaan vain toivoa, että tämä kriisi synnyttää uusia, entistä asianmukaisempia ratkaisuja. Uskon tämän olevan mahdollista. 

Charlotte Cederschiöld, Christofer Fjellner, Gunnar Hökmark ja Anna Ibrisagic (PPE-DE ),
   . Maltillinen kokoomuspuolue on tänään äänestänyt turvallisuustutkimusta käsittelevän mietinnön hyväksymisen puolesta. Mielestämme on tärkeää kehittää organisoitu ja tarkoituksenmukainen turvallisuustutkimusohjelma, jonka tavoitteena olisi muun muassa, että Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikalla taataan EU:n uskottavuus ja korkeatasoiset tiedusteluvalmiudet.
Vastustamme kuitenkin tiettyjä mietinnön sanamuotoja. Ensinnäkin sitä, että turvallisuustutkimukseen osoitetut budjettimäärärahat olisivat kytköksissä bruttokansantuotteen kehittymiseen, ja toiseksi sitä, että järjestetään maailmanlaajuinen seuranta- ja tiedonkeruujärjestelmä. 
Hélène Goudin ja Nils Lundgren (IND/DEM ),
   Mietinnöllä pyritään luomaan eurooppalainen turvallisuustutkimusohjelma (ESRP), joka otettaisiin käyttöön vuonna 2007. Emme periaatteessa vastusta Euroopan laajuista tutkimusyhteistyötä, mutta vastustamme sitä, että ESRP:llä pyritään luomaan Euroopan yhteiset puolustusmarkkinat. Tämän vuoksi äänestimme koko mietintöä vastaan. 
Pedro Guerreiro (GUE/NGL ),
   . Mietinnössä käsitellään Euroopan parlamentin aloitetta perustaa eurooppalainen turvallisuustutkimusohjelma vuoteen 2007 mennessä. Yhteisön rahoittama ohjelma olisi osa Euroopan yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa sekä EU:n turvallisuusstrategiaa ja Haagin ohjelmaa.
Tavoitteena on siis lisätä tutkimusta muun muassa tiedonkeruun ja -tallentamisen, valvonnan, vakoilun sekä turvallisuuden ja kriisinhallinnan alalla. Tämä siis vain edesauttaa jo meneillään olevaa EU:n militarisointia sekä johtaa liialliseen turvallisuuden tavoittelemiseen Yhdysvaltojen kanssa harjoitettavan "terrorismin vastaisen taistelun" varjolla.
Näin ollen ryhmämme äänesti mietintöä vastaan. 
Sérgio Marques (PPE-DE ),
   . Viimeaikaisten tapahtumien johdosta turvallisuudesta on tullut yhä tärkeämpi asia, ja jäsenvaltioiden on otettava huomioon uudenlaisia turvallisuusuhkia.
Tästä huolimatta puolustuksen tutkimiseen ja kehitykseen on investoitu huomattavan vähän. Viimeisten kymmenen vuoden aikana nämä investoinnit ovat joko pysyneet samana tai jopa laskeneet. 
Onnittelen siis jäsen Klichiä hänen mietinnöstään, jossa tuetaan komission ehdotusta perustaa vuoteen 2007 mennessä eurooppalainen turvallisuustutkimusohjelma (ESRP), jonka tavoitteena on vastata tämänhetkisiin turvallisuushaasteisiin ja samalla parantaa Euroopan talouskasvua ja kilpailukykyä.
ESRP:ssä ovat mukana turvallisuustutkimuksen tärkeimmät sidosryhmät, ja sillä on asianmukainen rahoitus. Näin ohjelmalle varmistetaan paras mahdollinen jatkuvuus ja parhaimmat tulokset. 
Athanasios Pafilis (GUE/NGL ),
   .– Mietinnössä valjastetaan tutkimusala EU:n imperialistisen toiminnan palvelukseen ja samalla varmistetaan rahoitus turvallisuustutkimusalan suuryrityksille, sillä mietinnössä ehdotetaan EU:n kansalaisten maksamista veroista koostuvan miljardin euron määrärahan osoittamista turvallisuustutkimukseen. 
"Turvallisuuden" ja "uhkien" varjolla edistetään Euroopan militarisoitumista entisestään sekä kehitetään huipputeknologiaa, jota voidaan hyödyntää voimatoimissa. Tarkoituksena on lisätä EU:n sotilaallista voimaa, jotta se voisi paremmin kilpailla Yhdysvaltojen kanssa markkinoiden ja valtioiden hallinnasta. Kun otetaan huomioon kuinka vaikeaa on erotella sisäinen ja ulkoinen turvallisuus, turvallisuustutkimusta voidaan käyttää samanaikaisesti myös jäsenvaltioiden ruohonjuuritason liikkeiden tukahduttamiseen. 
Jokainen järjestelmä, jopa avaruudessa ja jopa satelliittipaikannusjärjestelmä, valjastetaan turvallisuustutkimusohjelman palvelukseen.
Kreikan kommunistista puoluetta edustavat Euroopan parlamentin jäsenet äänestivät mietintöä vastaan. EU:n kansojen on ilmaistava vastustuksensa unionia ja sen imperialistista toimintaa kohtaan. 
Tobias Pflüger (GUE/NGL ),
   . Klichin mietinnössä esitetty ehdotus, jonka mukaan yhteisön talousarviosta pitäisi vuosittain osoittaa vähintään miljardi euroa sotilastarvikkeisiin ja niin sanottuun turvallisuustutkimukseen ei ole ainakaan edistysaskel rauhaa kohti. Parlamentin päätöslauselma on vielä huonompi kuin komission ehdotukset. Pyrkimys kaventaa kuilua EU:n ja Yhdysvaltojen sotilastarvikekulujen välillä on mieletön. Se tarkoittaisi, että EU:n tulisi kuluttaa vuosittain yhä enemmän sotilastarviketutkimukseen. 
EU militarisoituu yhä enemmän. Lisämiljardin ohjaaminen sotilastarviketutkimukseen olisi vain uusi askel siihen suuntaan. Hylkäämällä sopimuksen Euroopan perustuslaista Ranska ja Alankomaat vastustivat myös EU:n militarisoitumista, johon sopimuksella pyrittiin. On skandaali, että militarisoituneen EU:n kannattajat tästä huolimatta pyrkivät panemaan suunnitelmiaan täytäntöön. EU:n pitäisi ohjata enemmän varoja siviilitutkimusohjelmien rahoittamiseen eikä teeskennellä luovansa uusia työpaikkoja kuluttamalla suuria summia sotilastarvikkeisiin Yhdysvaltojen mallin mukaan. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Euroopan unionin on ymmärrettävä, että turvallisuudella on hintansa ja tämän hinnan maksaminen on perusteltua turvallisuudentarpeemme takia. Unionin on investoitava kansalaisten turvallisuuteen vahingoittamatta kuitenkaan kumppanuus- tai liittolaissuhteitaan, erityisesti Yhdysvaltoihin. Tämä ei onnistu ilman investointeja tutkimukseen, johon unioni ei valitettavasti ole sitoutunut riittävästi ja jossa siltä on valitettavasti puuttunut asiantuntemusta. 
Kun otetaan huomioon maailmantilanne katson, että mietinnössä käsitellään esiintuomiani huolia sekä puolustetaan tarpeidemme mukaisia toimia. Äänestin siis mietinnön puolesta. 

Andreas Mölzer (NI ),
   . Elämme huiman teknologisen kehityksen aikaa, ja kehityksestä ei jää jälkeen myöskään rikollinen toiminta. Viimeisin esimerkki on luottokorttitietovarkaus, joka voi vaikuttaa jopa 800 000 eurooppalaisen elämään. Elektroniset sairaanhoitokortit, jotka olemme aikeissa ottaa käyttöön, voivat hyvinkin olla rikollisryhmien seuraava kohde. Tietoverkkorikollisuus – laiton lataaminen, roskaposti, vakoiluohjelmat ja lapsiporno – kukoistaa ja vain 1–2 prosenttia Internetissä tehdyistä rikoksista paljastuu. 
Asiasta tekee erityisen huolestuttavan yleinen tietämättömyys tämäntyyppisestä rikollisuudesta. Liian paljon on vieläkin uhreja, joita sähköpostiviestein huijataan paljastamaan pankkitietojaan ja jotka siten antavat huijareille pääsyn ei ainoastaan arkaluontoiseen tietoon vaan myös omille pankkitileilleen. 
Viimeisin Eurobarometri-kysely osoitti, että 40 prosentilla itävaltalaisista vanhemmista ei ollut aavistustakaan, mistä saada tietoa Internetin turvallisesta käytöstä ja minne ilmoittaa kielletystä materiaalista. He eivät ole ainoita, sillä tutkimukset osoittavat, että Yhdysvaltojen viranomaiset ovat yhtä tietämättömiä siitä, missä tapauksessa ja kenelle tietoverkkorikostapauksista pitäisi ilmoittaa. 
Tietoverkkohuijareiden jäljittäminen on kuin neulan etsimistä heinäsuovasta. Tämän vuoksi on erittäin tärkeää käynnistää tiedostuskampanja, jolla on tarkoitus auttaa käyttäjiä sekä välttämään ansat Internetissä että antamaan oman panoksensa tietoverkkorikollisuuden torjuntaan. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Äänestin Trautmannin mietinnön puolesta. 
Mielestäni Euroopan unionin ja koko maailman poliittisen väittelyn keskeisempiä aiheita pitäisi olla Internetin hallinta ja uusien teknologioiden rahoitusmenetelmät. Tietoyhteiskunnan luominen on erityisen tärkeää Lissabonin strategian tavoitteiden saavuttamiseksi. Ensinnäkin sen avulla parannetaan mahdollisuuksia saavuttaa taloudellisen kasvun tavoitteet, joiden myötä investoinnit uusiin teknologioihin lisääntyvät. Toiseksi, jos unioni haluaa olla kärkiryhmässä teknologian kehittämisessä, täytyy sen toimia aktiivisesti, ennakoivasti ja kansainvälisesti. 
Mielestäni mikä tahansa aloite, jolla edistetään ajatusten ja tiedon vaihtoa ja meidät johdetaan teknologisen kehityksen tielle, on kannatettava. Tämänkaltaiset aloitteet voivat vain auttaa saavuttamaan suurempaa kasvua ja taloudellista kehitystä Euroopassa. 
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi. 
