Valtion- ja hallitusten päämiesten epävirallisen tapaamisen tulokset (Lissabon, 18. ja 19. lokakuuta 2007) (keskustelu) 
Puhemies
(DE)Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat valtioiden ja hallitusten päämiesten epävirallisen tapaamisen tuloksista Lissabonissa. Haluan toivottaa lämpimästi tervetulleeksi EU:n neuvoston puheenjohtajan ja Portugalin pääministerin José Sócratesin. Olette erittäin lämpimästi tervetullut Euroopan parlamenttiin tänä aamuna!
Tietenkin myös Euroopan komission puheenjohtaja José Manuel Durão Barroso on yhtä lämpimästi tervetullut, ja kiitän häntä hänen työstään EU:n huippukokouksessa.
Hyvät parlamentin jäsenet, en millään tavoin halua mennä asioiden edelle, mutta ennen kuin aloitamme keskustelun, haluaisin kiittää puheenjohtajavaltio Portugalia vilpittömästi sen valtavasta panoksesta ja torstai-iltana noin kello 01.00 saavutetusta menestyksestä, kun Portugali hyväksyi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen.
Tämä on hieno saavutus Euroopan unionille ja hieno saavutus meille kaikille. Haluaisin lisätä Euroopan parlamentin puolesta, että ilman Euroopan parlamenttia emme tänään olisi siinä, missä nyt olemme. Tämä on myös hieno saavutus meille kaikille, koska perustamissopimus oli ja on Euroopan parlamentin ensisijainen painopiste, jos aiomme päästä eteenpäin ja saavuttaa menestystä tällä sopimuksella.
Esitettyäni kiitokset puheenjohtajavaltio Portugalille ja myös komissiolle - huomaan, että niin ikään merkittävän panoksen antanut komission jäsen Margot Wallström on paikalla komission puheenjohtajan vieressä - minulla on suuri ilo luovuttaa puheenvuoro EU:n neuvoston puheenjohtajalle José Sócratesille. Olette lämpimästi tervetullut Euroopan parlamenttiin!
José Sócrates
Arvoisat puhemies ja komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, haluan tänään ensimmäiseksi lausua erään ystäväni muistosanat. Muistamme Euroopan parlamentin jäsentä Fausto Correiaa, joka kuoli muutama päivä sitten. Hän kuoli nuorena. Hänen kuolemansa on tietenkin suuri menetys paitsi Euroopan parlamentille myös Portugalin sosialistipuolueelle.
Fausto Correia oli poliittisilta ja inhimillisiltä ominaisuuksiltaan hieno mies. Teillä kaikilla oli tilaisuus tutustua häneen. Hän oli älykäs poliitikko, avoin ja aina sitoutunut jaloihin eurooppalaisiin ihanteisiin. Haluan tässä yhteydessä kuitenkin erityisesti painottaa hänen inhimillisiä ominaisuuksiaan kuten anteliaisuutta, toverillisuutta ja suvaitsevaisuutta. Juuri inhimilliset ominaisuutemme antavat tarkoituksen poliittiselle toiminnallemme.
Hänen poismenonsa on minulle henkilökohtainen menetys. Menetin vanhan ystävän, jonka kanssa koin monta yhteistä hetkeä, ja jään kaipaamaan häntä suuresti.
Hyvät kuulijat, esitellessäni puheenjohtajavaltio Portugalin ohjelman täysistunnossa kolme kuukautta sitten ilmoitin erittäin selvästi, mikä olisi puheenjohtajavaltio Portugalin tärkein haaste ja ensisijainen painopiste: uuden perustamissopimuksen laatiminen ja sitä koskevan yhteisymmärryksen saavuttaminen sekä ulospääsy kuusi vuotta kestäneestä umpikujasta, johon Euroopan unioni oli toimielinten välisessä keskustelussa ajautunut.
Näin ollen esittelen hyvin tyytyväisenä parlamentille pitämässäni puheenvuorossa hallitustenvälisen konferenssin 18. lokakuuta tekemän sopimuksen. Tämä sopimus oli uuden Lissabonin sopimuksen perusta. Perustamissopimus allekirjoitetaan 13. joulukuuta siinä kaupungissa, jonka mukaan sopimus on nimetty.
Puheenjohtajavaltio Portugalin ensimmäinen tehtävä oli muuttaa puheenjohtajavaltio Saksalta saamansa toimeksianto - joka, kuten olen aiemmin todennut, oli esimerkillisen selkeä ja tarkka - uudeksi perustamissopimukseksi. Tämä oli meidän tehtävämme.
Saavuttamamme yhteisymmärrys osoittaa, että puheenjohtajakauden alussa valittu menetelmä ja aikataulu olivat asianmukaiset. Kuten totesin parlamentissa puheenjohtajakauden alussa, kesäkuussa pidettävää neuvoston kokousta oli välttämätöntä hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla pyrittäessä saamaan perustamissopimus valmiiksi lokakuussa neuvoston epävirallisessa kokouksessa eikä joulukuussa, kuten jotkut ennakoivat - ja me olimme oikeassa.
Tosiasiassa pidimme Euroopan unionin historian nopeimman hallitustenvälisen konferenssin, joka koski perustamissopimuksen tarkistamista. Se aloitettiin 23. heinäkuuta ja saatiin päätökseen 18. lokakuuta.
Kun tätä sopimusta tarkastellaan jälkeenpäin, ymmärrämme paremmin, mikä merkitys oli kyseisellä poliittisella päätöksellä olla jättämättä vuoden loppuun sitä tehtävää, jonka pystyimme saattamaan päätökseen aikaisemmin. EU:n oli päästävä nopeasti yhteisymmärrykseen, ja niin myös kävi. EU tarvitsi luottamuksen osoituksen, ja sen se myös sai. EU:n oli suuntauduttava tulevaisuuteen, ja niin se myös teki.
Työskentelimme nopeasti kaikkien jäsenvaltioiden kanssa, jotka osoittivat poikkeuksetta yhteistyöhenkeä ja halua ratkaista jäljellä olevat ongelmat. Tämän ansiosta pystyimme esittelemään täydellisen perussopimustekstin 3. lokakuuta ja pääsemään paljon lähemmäs tavoitettamme.
Lissabonin huippukokouksen ratkaistavaksi jäi vain muutama kysymys, jotka tosin olivat poliittisesti arkaluonteisia. Tässä yhteydessä valitsimme strategiaksi yhteisymmärrykseen pyrkimisen huippukokouksen ensimmäisenä päivänä. Tämä vaikutti meistä paitsi mahdolliselta myös hyvin toivottavalta, koska se olisi Euroopalle voimakas viesti. Viesti siitä, että EU pystyy tekemään nopeasti päätöksiä - jopa sellaisia päätöksiä, jotka myönnetään yleisesti hankaliksi. Lisäksi oli hyvin tärkeää pystyä ratkaisemaan toimielimiin liittyvät kysymykset neuvoston epävirallisen kokouksen ensimmäisenä päivänä ja keskustelemaan toisena päivänä heti tämän päätöksen jälkeen globalisaatiosta ja tavoista, joilla EU:n pitäisi ratkaista globaaleja ongelmia.
Lissabonissa oli siten mahdollista päästä yhteisymmärrykseen seuraavista kysymyksistä ja sen ansiosta saavuttaa yhteisymmärrys perustamissopimuksesta:
Ensinnäkin Ioannina-lauseke ja sopimuksessa saavutettu kaksitasoinen ratkaisu:
neuvoston määräenemmistöpäätöksentekoa koskevasta järjestelmästä annettu julistus, jossa selvennetään nykyistä Ioanninan suojalausekemekanismia
lisäksi pöytäkirja, jossa määritellään, miten kyseistä Eurooppa-neuvoston sovittelumekanismia voidaan tarkistaa tai miten se voidaan kumota. Kuten minulla on ollut aiemminkin tilaisuus todeta, käsittääkseni edellisessä neuvoston kokouksessa Ioanninan kysymyksestä saavutetussa yhteisymmärryksessä edellytettiin tämän lausekkeen tekemistä lakisääteisesti pakolliseksi, mutta ei sen liittämistä perustamissopimukseen. Ratkaisimme asian julistuksella ja sen liitteenä olevalla pöytäkirjalla, joiden mukaan Ioannina-lauseketta voidaan muuttaa vain yksimielisellä päätöksellä. Tämä ratkaisu vaikutti meistä noudattavan mahdollisimman tarkasti edellisen sopimuksen henkeä.
Annoimme siis Ioanninan kompromissia koskevat takeet heikentämättä määräenemmistöön perustuvan päätöksentekoprosessin yhtenäisyyttä.
Lisäksi oli ratkaistava poliittinen kysymys, joka koski julkisasiamiesten lukumäärää yhteisöjen tuomioistuimessa. Julistuksessa päästiin yhteisymmärrykseen siitä, että neuvosto hyväksyy yhteisöjen tuomioistuimen pyynnöt julkisasiamiesten määrän lisäämisestä kolmella (11 julkisasiamiestä kahdeksan sijasta). Tässä tapauksessa Puola saisi pysyvän julkisasiamiehen eikä enää osallistuisi vuorottelujärjestelmään, kun taas nykyiseen vuorottelujärjestelmään osallistuisi viisi julkisasiamiestä kolmen sijasta.
Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan nimittämistä koskevassa julistuksessa sovimme, että Euroopan parlamentin pitäisi osallistua nimittämisprosessiin jo ensimmäisessä vaiheessa, tammikuusta 2009 alkaen, asianmukaisten yhteyksien avulla.
Kokouksessa annettiin myös julistus, jossa selvennettiin EU:n ja jäsenvaltioiden välistä toimivallan jakoa perustamissopimusten määräysten mukaisesti.
Lopuksi käsittelen kysymystä Euroopan parlamentin kokoonpanosta. Kuten tiedätte, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen tarkistetussa 9 a artiklassa todetaan, että Euroopan parlamentin jäsenten määrä on puhemiehen lisäksi enintään 750 - toisin sanoen yhteensä 751 - ja alenevasti suhteellinen edustus säilytetään.
Tarkistukseen liitettiin kaksi julistusta:
toisen mukaan Euroopan parlamentin lisäpaikka annetaan Italialle,
toisessa varmistetaan, että Eurooppa-neuvosto antaa Euroopan parlamentin kokoonpanosta poliittisen hyväksyntänsä Euroopan parlamentin tekemän ehdotuksen perusteella.
Neuvosto siis hyväksyi parlamentin esittämät perusteet ja jatkoi soveliaana pitämänsä järjestelyn mukaisesti tarkoituksenaan hyväksyä nykyinen toimintakehys kauden 2009-2014 aikana.
Mainitsemieni asioiden lisäksi puheenjohtajavaltio Portugalin tavoitteena oli toimeksiantoonsa kuuluvien sääntöjen ja poikkeuslausekkeiden liittäminen perustamissopimukseen ottaen tietenkin huomioon niitä tavoittelevien jäsenvaltioiden kannat ja huolehtien koko ajan siitä, ettei yhteisön päätöksentekoprosessia tai perustamissopimuksen yleistä johdonmukaisuutta heikennetä.
EU:lla on siis uusi perustamissopimus. EU:lla on uusi hyvä perustamissopimus. Perustamissopimuksella ratkaistaan menneisyyden kriisit ja annetaan EU:lle mahdollisuus kääntää katseensa kohti tulevaa. Perustamissopimuksessa on otettu merkittäviä edistysaskeleita, ja haluaisin korostaa muutamia niistä.
Perustamissopimuksessa hyväksytään ilman muutoksia Euroopan parlamentin laajempi osallistuminen lainsäädäntöprosessiin samoin kuin talousarviomenettelyyn tehdyt uudistukset ja vahvistetaan EU:n demokraattista legitimiteettiä.
Perustamissopimuksella parannetaan päätöksentekoprosessia erityisesti laajentamalla määräenemmistöpäätöksentekoa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta koskeviin kysymyksiin.
Perustamissopimukseen on kirjattu myös vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta koskevat välttämättömät oikeusperustat tehokkaamman maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan kehittämiseksi sekä terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumista koskeva poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö kansalaisten turvallisuuden lisäämiseksi.
Perustamissopimuksessa luetellaan selkeästi ne alat, joilla jäsenvaltiot ovat siirtäneet toimivaltaa EU:lle.
Perustamissopimuksessa vahvistetaan kansallisten kansanedustuslaitosten valvontatehtävää.
Perustamissopimuksessa saavutettujen tulosten joukossa on kuitenkin yksi seikka, jota haluan erityisesti korostaa: siinä vahvistetaan yksiselitteisesti Euroopan unionin perusoikeuskirja oikeudellisesti sitovaksi asiakirjaksi, josta Euroopan unionin kolmen toimielimen on määrä antaa julistus 12. joulukuuta.
Muita seikkoja ovat EU:n liittyminen Euroopan ihmisoikeussopimukseen ja se, että Euroopan kansalaisuutta koskevan oikeudellisen kehyksen ongelma on ratkaistu, vieläpä Euroopan parlamentin jäsenten toivomalla tavalla.
Käsittelen seuraavaksi ulkosuhteita. Perustamissopimuksen nojalla perustettu uusi toimielinjärjestelmä - nimittäin ulkoasioiden alan korkean edustajan ja komission varapuheenjohtajan toimen lisääminen - on osoitus EU:n ulkopoliittisista tavoitteista, joiden ansiosta EU voi toimia kansainvälisesti näkyvämmässä asemassa ja saa välineet tehokkaaseen yhteistyöhön kumppaniensa kanssa.
Hyvät kuulijat, neuvottelut olivat tiukat ja vaativat, mutta EU onnistui. EU onnistui ja saavutti ratkaisevan tavoitteen laatimalla perustamissopimuksen, jossa puolustetaan eurooppalaisia arvoja ja vahvistetaan EU:n asemaa kansainvälisenä taloudellisena toimijana, sekä luomalla EU:lle tehokkaammat institutionaaliset edellytykset sen tehtävien hoitamista varten.
EU selviytyykin vahvempana tästä huippukokouksesta. - vahvempana kohtaamaan kansainvälisiä ongelmia, vahvempana hoitamaan maailmanlaajuiset tehtävänsä. Vahvempana, koska se on osoittanut luottamusta EU:n taloutta ja Euroopan kansalaisia kohtaan.
Lissabonin sopimus osoittaa EU:n olevan valmis, luottavainen ja itsevarma. Lissabonin sopimus on jälleen kerran valmistanut EU:n uuteen aikakauteen.
Haluan kiittää Euroopan parlamenttia ja sen puhemiestä Hans-Gert Pötteringiä sekä parlamentin edustajia hallitustenvälisessä konferenssissa: Elmar Brokia (PPE-DE), Enrique Barón-Crespoa (PSE) ja Andrew Duffia (ALDE). Haluaisin puheenjohtajavaltio Portugalin puolesta kiittää teitä erinomaisesta yhteistyöstä toimintamme yhteydessä ja rakentavista ehdotuksistanne, mutta ennen kaikkea jatkuvasta sitoutumisestanne yksimielisyyden saavuttamiseen EU:ssa nopealla aikataululla.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Haluan myös kiittää Euroopan komissiota ja etenkin komission puheenjohtajaa, jolle puheenjohtajavaltio on näinä kuukausina valtavassa kiitollisuudenvelassa hänen arvokkaasta avustaan neuvottelujen saattamiseksi onnistuneesti päätökseen. Arvoisa puheenjohtaja, suuret kiitokset.
(Suosionosoituksia)
Minun on kuitenkin ilmaistava vilpittömät kiitokseni myös neuvoston pääsihteeristölle ja etenkin sen oikeudelliselle yksikölle ja sen pääjohtajalle Jean-Claude Piris'lle. Haluan puheenjohtajavaltion puolesta kiittää heitä heidän ahkeruudestaan, ammattitaidostaan ja antaumuksestaan. He tekivät kerrassaan suurenmoista työtä.
Kiitän myös kaikkia jäsenvaltioiden edustajia, jotka osallistuivat monilla eri tasoilla hallitustenväliseen konferenssiin. Puheenjohtajavaltio ei unohda sitä yhteistyöhenkeä, sitoutumista ja avoimuutta, jota kaikki osoittivat parhaiden ratkaisujen löytämiseksi.
Hyvät kuulijat, haluan nyt esittää hyvin henkilökohtaiset kiitokset. Kiitän vieressäni istuvaa ulkoasiainministeriä Luís Amadoa, valtiosihteeri Lobo Antunesia ja kaikkia portugalilaisia diplomaatteja, jotka tekivät tänä aikana parhaansa varmistaakseen, että tämä muistettaisiin epäilemättä yhtenä EU:n puheenjohtajavaltion suurista saavutuksista.
Hyvät kuulijat, saavutettuaan Lissabonin sopimuksen viimeistelyä koskevan tavoitteensa valtioiden ja hallitusten päämiehet pystyivät toisen päivän aamuna omistautumaan keskustelulle Lissabonin strategian ulkoisesta ulottuvuudesta ja siitä, miten EU:n pitäisi vastata globaalistumisen haasteisiin. Keskustelu oli erinomainen, ja Euroopan parlamentin puhemiehen arvokkaalla panoksella oli siinä tärkeä osa. Keskustelussa käsiteltiin myös tulevaisuutta.
Euroopan komission puheenjohtaja esitti keskustelussa merkittävän puheenvuoron, joka perustui tiedonantoon ”Euroopan yhteinen etu: menestyminen globalisaation aikakaudella”. Kyseinen asiakirja sai paljon kiitosta valtioiden ja hallitusten päämiehiltä.
Keskustelussa käsiteltyjä pääkohtia olivat rahoitusmarkkinat viimeaikaisten levottomuuksien valossa ja ilmastonmuutos Balin konferenssia silmällä pitäen.
Keskustelusta voitaisiin tehdä monenlaisia päätelmiä, ja haluaisin korostaa yhtä niistä: kyseisenä perjantaiaamuna keskustelun kantavana ajatuksena oli se, että EU:lla on nyt valmiudet - ja joillakin aloilla jopa velvollisuus - johtaa globalisaatioprosessia, tarkoittipa se sitten markkinoiden vastavuoroista avaamista, ympäristö- ja sosiaaliasioita, rahoitusalaa, teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien normien parantamista tai strategisen yhteistyön vahvistamista kansainvälisten kumppaneidemme kanssa.
Hyvät kuulijat, haluan sanoa lopuksi vielä yhden asian. On totta, että 18. lokakuuta päästiin yhteisymmärrykseen Lissabonin sopimuksesta, mutta kyseisenä päivänä sai alkunsa myös toinen merkittävä sopimus, josta haluan teille kertoa: eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten välinen sopimus työmarkkinoiden uusista haasteista. Tämäkin oli tärkeä sopimus. Sen avulla työmarkkinaosapuolet näyttivät esimerkkiä rakentavasta sitoutumisesta, vastuusta ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelusta. Tämä oli hyvä esimerkki keskittymisestä välttämättömään vuoropuheluun ja uudistustarpeeseen globaalistuneessa ja jatkuvasti muuttuvassa maailmassa.
Hyvät kuulijat, esitän lopuksi henkilökohtaisen huomautuksen. Politiikassa on harvoin tilaisuutta palvella maataan ja EU:ta ratkaisevalla hetkellä. Minulla oli kunnia saada tällainen tilaisuus. Haluan kiittää teitä sydämeni pohjasta siitä tuesta, jota olen aina saanut kaikilta eri parlamenttiryhmiltä.
Työmme ei kuitenkaan ole vielä päättynyt. Tehtävää on paljon. Omasta puolestani haluaisin vakuuttaa teille, että puheenjohtajavaltio jatkaa työtään yhtä sitoutuneesti, tarmokkaasti ja määrätietoisesti kuin alussa ja työskentelee vahvemman EU:n ja paremman maailman puolesta.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Puhemies
(DE)Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, suuret kiitokset julkilausumastanne ja työstänne.
Hyvät kuulijat, olette kuulleet Euroopan parlamentin kokoonpanosta, eikä neuvoston puheenjohtajan julkilausumassa käsitelty Euroopan parlamentin puhemiehen äänioikeutta. Korostan siksi vielä kerran, että kyse ei ollut myöskään Eurooppa-neuvostosta. Jos Euroopan parlamentin puhemies on samaa mieltä, hän tietenkin käyttää oikeuksiaan. Kukaan ei voi viedä häneltä tätä oikeutta, eikä myöskään Eurooppa-neuvosto ole vienyt sitä häneltä. Pyydän, että toteamukseni merkitään pöytäkirjaan.
Pyytäisin nyt Euroopan komission puheenjohtajaa José Manuel Durão Barrosoa ystävällisesti käyttämään puheenvuoron.
José Manuel Barroso
komission puheenjohtaja. -(PT) Arvoisat puhemies ja neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, Lissabonin huippukokous oli yhdistyneen Euroopan yhteisvastuun huippukokous. EU on selviytynyt institutionaalisia kysymyksiä koskevasta kuusivuotisesta keskustelusta ja sen aiheuttamista erimielisyyksistä. Olemme päässeet yhteisymmärrykseen Lissabonin sopimuksesta.
Ensimmäiseksi haluan antaa vilpittömän tunnustuksen puheenjohtajavaltio Portugalin työlle ja erityisesti pääministeri José Sócratesin määrätietoiselle johtajuudelle. Haluan antaa tunnustusta myös koko hänen työryhmälleen, jonka ammattitaitoa ja määrätietoisuutta olin todistamassa lähes päivittäin. On paikallaan kiittää merkittävästä työstä myös puheenjohtajavaltio Saksaa ja etenkin liittokansleri Angela Merkeliä hänen onnistuttuaan määrittelemään toimeksiannon, joka oli selkeä ja täsmällinen perusta hallitustenväliselle konferenssille. On kuitenkin myös totta, että ilman puheenjohtajavaltio Portugalin määrätietoisuutta ja pätevyyttä emme nyt voisi iloita siitä, että olemme muuttaneet toimeksiannon perustamissopimukseksi.
Todettakoon, että on erityisen merkittävää, että perustamissopimus allekirjoitetaan 13. joulukuuta Lissabonin Hieronymuksen luostarissa eli juuri siellä, missä allekirjoitettiin Portugalin liittymissopimus Euroopan yhteisöön. Vaikuttaa siltä, että auttamalla EU:ta selviytymään tästä umpikujasta Portugali maksaa 20 vuotta Euroopan yhteisöön liittymisensä jälkeen EU:lle takaisin kaiken, mitä EU on tehnyt Portugalin hyväksi.
Arvoisa pääministeri, Portugalilla on täysi syy olla ylpeä työstään, siitä työstä, jota puheenjohtajavaltio Portugali on tehnyt saadakseen Lissabonin sopimuksen valmiiksi.
(EN) Kiitän myös Euroopan parlamenttia sen sitoutumisesta hallitustenvälisen konferenssin aikana. Koko tämän prosessin ajan Euroopan parlamentti osoitti vahvaa poliittista tahtoa toimielimiä koskevan kysymyksen ratkaisemiseksi, ja se oli päättänyt vahvistaa demokratiaa EU:ssa.
Erityisesti arvostan puhemies Hans-Gert Pötteringin ja Euroopan parlamentin valtuuskunnan jäsenten Elmar Brokin, Enrique Barón Crespon ja Andrew Duffin roolia ja kiitän heitä myönteisestä suhtautumisesta komissioon. Tämä oli todella esimerkillistä yhteistyötä, ja mielestäni uutta sopimusta edistettiin molempien antaman panoksen ansiosta hyvin merkittävällä tavalla etenkin kansalaisuutta koskevissa kysymyksissä.
Lissabonin sopimus on laajentuneen EU:n ensimmäinen perustamissopimus. Ensimmäistä kertaa Euroopan yhdentymisen historiassa valtiot, jotka totalitaarinen järjestelmä aikoinaan erotti toisistaan, neuvottelivat ja pääsivät yhteisymmärrykseen EU:n yhteisestä perustamissopimuksesta.
Meidän kaikkien on tänään syytä muistaa Berliinin julistuksen merkitys. Siinä ei kiitetä ainoastaan 50-vuotiasta Rooman sopimusta vaan myös Euroopan vapautta ja jälleenyhdistymistä.
Palautan mieliin joitakin kahden edellisen vuoden aikana kuulemistamme ennusteista. Vuonna 2005 kahden hylkäävän kansanäänestyksen jälkeen kuulimme joidenkin sanovan, ettei 25:n tai 27 jäsenvaltion Euroopan unioni pääse koskaan yksimielisyyteen perustamissopimuksesta sen sisällöstä riippumatta. Joidenkin epäilijöiden mielestä EU:n yhteisymmärryksen tiellä oli liikaa kansallista eduntavoittelua.
Vuonna 2007 arvostelijat sanoivat, etteivät jäsenvaltiot koskaan pääse sopimukseen toimeksiannosta. He sanoivat, ettei kesäkuussa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston toimeksiantoa missään nimessä noudatettaisi.
Matkustaessani Lissaboniin viime viikolla kuulin arvostelijoiden vieläkin sanovan, että olisi vaikeaa - ellei mahdotonta - päästä yhteisymmärrykseen ja että valtuuskunnat olivat tehneet hotellivarauksen jopa sunnuntaiaamuun saakka, kenties arvellen voivansa nauttia erittäin kauniista säästä Lissabonissa ja Portugalissa.
Tosiasiassa 27 jäsenvaltiota pääsivät yksimielisyyteen, noudattivat toimeksiantoa ja hyväksyivät perustamissopimuksen, ja ne tekivät kaiken tämän vieläpä torstai-iltana päivällisen jälkeen.
Menestys Lissabonissa osoittaa, että Euroopan unioni on todellakin mainettaan parempi ja kykenee hyvin toipumaan takaiskuista. Totean ylpeänä, että Euroopan unioni on tänään hyvissä voimissa ja toimintakykyinen.
Komissio on tyytyväinen HVK:n tuloksiin. Kahta komission asettamaa edellytystä, joista se ei halunnut tinkiä, noudatettiin täysin. Toisaalta Lissabonin sopimus on selvää edistystä nykyisin vallitsevaan tilanteeseen. Totesin aina, ettei komissio voisi hyväksyä ratkaisua, jonka tavoitteet eivät ole yhtä korkealla kuin Nizzan sopimuksessa. Tosiasiassa halusimme edistyä niin paljon kuin mahdollista.
Toisaalta teimme lujasti töitä pitääksemme komission toimivallan entisellään ja säilyttääksemme yhteisömenetelmän keskeisen aseman Euroopan unionissa. Rehellisyyden nimissä on todettava, että komission toimivaltaa yritettiin myös supistaa ja vähentää. Suoraan sanottuna Euroopan yhdentyminen ei ole mahdollista ilman vahvoja EU:n toimielimiä, ja mielestäni perustamissopimus vahvistaa toimielimiä sen sijaan että se heikentäisi niitä, sillä jos Euroopan unionin toimintakykyä halutaan lisätä, tarvitaan vahvoja, demokraattisia ja luotettavia EU:n toimielimiä.
Lissabonin sopimus vahvistaa Euroopan unionin demokraattisuutta. Euroopan parlamentin toimien ansiosta on ensinnäkin laadittu selkeä määritelmä Euroopan kansalaisuuden merkityksestä.
Toiseksi uudistussopimuksella annetaan lainvoima Euroopan unionin perusoikeuskirjalle, josta tulee keskeinen osa oikeuksien unionin keskinäistä valvontajärjestelmää. Julistamme perusoikeuskirjan yhdessä puhemies Hans-Gert Pötteringin ja pääministeri José Sócratesin kanssa Euroopan parlamentissa ennen uudistussopimuksen allekirjoittamista. Siten perusoikeuskirjan huomattava arvo tunnustetaan asianmukaisesti täällä Strasbourgissa.
Kolmanneksi Euroopan parlamentin merkitys EU:n lainsäädäntöprosessissa lisääntyy.
Neljäs uudistussopimukseen lisätty demokraattinen saavutus koskee kansallisten kansanedustuslaitosten oikeuksia, joilla vahvistetaan vastuuvelvollisuuden periaatetta ja toissijaisuusperiaatetta.
Euroopan parlamentti on kuitenkin edelleen keskeinen osa EU:n demokraattista järjestelmää. Eniten iloa minulle tuottaa kuunnella Strasbourgissa eri maanosista tulevia poliittisia johtajia ja poliitikkoja, jotka käyttävät täysistunnossa puheenvuoron demokratiaa koskevista tavoitteistaan sekä vapautta ja yksilön oikeuksia koskevasta vahvasta vakaumuksestaan. Yksi Euroopan parlamentin todellisista kutsumuksista onkin toimia maailmassa vapautta puolustavien tahojen äänitorvena. Sen pitäisi olla kaikille eurooppalaisille ylpeyden aihe. Kuullessanne nuo äänet ymmärrätte myös, mitä EU:ssa on saavutettu, sillä aikoinaan myös Euroopan kaupunkien asukkaat marssivat samojen demokraattisten oikeuksien puolesta. Meidän olisi syytä olla hyvin ylpeitä eläessämme maanosassa, jossa Euroopan unionin ansiosta voidaan nauttia perusoikeuksista, ja toteamme tämän yksimielisesti hyväksyessämme uudistussopimuksen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan.
Euroopan unionilla on edessään monia sekä sisäisiä että ulkoisia haasteita. Kansalaiset odottavat tuloksia. Lissabonin sopimus lisää olennaisesti EU:n tuloksentekokykyä ja vahvistaa sen toimintavalmiuksia. Perustamissopimuksella saadaan aikaan huomattavia saavutuksia etenkin oikeus- ja sisäasioiden alalla.
Uudistussopimus vahvistaa myös Euroopan unionin yhteenkuuluvuutta ulkoasioiden alalla. Henkilökohtaisesti pidin erittäin tärkeänä yhtä tämän sopimuksen merkittävimmistä innovaatioista, joka on nimenomaan Euroopan unionin ulkopolitiikan korkea edustaja, joka hoitaa samalla komission varapuheenjohtajan tehtäviä.
Tämä on Euroopan unionille suurenmoinen tilaisuus toimia johdonmukaisesti ja yksimielisesti kansainvälisissä yhteyksissä. Sisäinen vaurautemme, vapautemme ja turvallisuutemme riippuvat Euroopan unionin määrätietoisesta kansainvälisestä toimintakyvystä.
Uudistussopimus tarjoaa EU:lle edellytykset ja välineet muokata globaalistumiskehitystä sen sijaan että se panisi päänsä pensaaseen. Emme saa päästää tätä tilaisuutta käsistämme.
Tiedän, että jotkut vakaumuksellisista EU:n kannattajista eivät ole tyytyväisiä vapauttavien lausekkeiden määrään. Komissio ja minä olisimme selvästi mieluummin välttäneet vapauttavia lausekkeita ja erityisjärjestelyjä. Monimuotoisuus on kuitenkin olennainen osa Euroopan unionia, ja joskus se edellyttää poliittisia ja institutionaalisia kompromisseja. Mielestäni tiettyjä maita koskevat tarkoin rajatut vapauttavat lausekkeet olisivat parempi vaihtoehto kuin perustamissopimuksen ja EU:n kunnianhimoisen kokonaistavoitteen heikentäminen.
EU:n monimuotoisuudesta huolimatta on olennaista säilyttää yksimielisyys keskeisistä tavoitteista, perusarvoista ja perusperiaatteista. Meillä on edessämme paljon tehtävää: talousuudistus, kasvu ja työllisyys, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistaminen, innovaatioihin keskittyminen, energiaa ja ilmastonmuutosta koskevat ehdotukset sekä oikeutta, vapautta ja turvallisuutta koskeva ohjelma. Meidän on edelleen todistettava, ettemme syyllisty institutionaaliseen itsekeskeisyyteen ja osoitettava, että käsittelemme EU:n todellisia ongelmia.
Myös työmarkkinaosapuolet antoivat merkittävän viestin heti kokouksemme alkamispäivänä, kun Euroopan tason työmarkkinaosapuolet pääsivät yksimielisyyteen Euroopan työmarkkinoita koskevasta analyysistä ja antoivat yleisen tukensa joustoturvan käsitteelle. Tämä osoitti, että myös työmarkkinaosapuolet haluavat toimia kanssamme tällä aktiivisella asenteella globaalistumisen edistämiseksi.
Edistyimme Lissabonia koskevissa kysymyksissä myös huippukokouksen toisena päivänä. Keskustelimme Euroopan unionille merkittävästä kysymyksestä 2000-luvulla eli Euroopan unionin etujen valvomisesta globaalistumisen aikakaudella.
Keskustelumme oli luonnollinen jatke uudistussopimuksen valmiiksi saamiselle. Sanoma oli selvä: toimielimiä koskevien neuvottelujen päättämisen jälkeen on siirryttävä eteenpäin ja käytävä käsiksi niihin konkreettisiin kysymyksiin, joista EU:n kansalaiset ovat kaikkein eniten huolissaan ja joissa he odottavat meidän saavan aikaan konkreettisia tuloksia.
Keskustelumme oli erittäin myönteinen. Komission esittelemä asiakirja, joka perustuu EU:n edun käsitteeseen, sai varauksettoman tuen, ja keskustelussa päätettiin laatia globaalistumista koskeva julistus joulukuussa pidettävää Eurooppa-neuvoston kokousta varten sen osoittamiseksi, että globaalistumisen haasteeseen vastaaminen on yhdistävä tekijä suuressa osassa Euroopan unionin nykyisiä toimia.
Valtioiden ja hallitusten päämiehet kannattivat viidennen vapauden käsitettä: tutkijoiden ja ideoiden vapaata liikkuvuutta, joka on globalisaatiota koskevan ratkaisumme kulmakivi. Tämä on erityisen tärkeää, koska olemme mukana ratkaisevan tärkeissä keskusteluissa, jotka koskevat Galileo-järjestelmää ja Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin valmistelutoimia.
Olen todella tyytyväinen käydyn keskustelun henkeen. Oli selvää, että Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategian ulkoista ulottuvuutta on nyt vahvistettava. Oli selvää, että ilman jäsenvaltioiden tiiviimpää sitoutumista koulusta, innovaatioita, tutkimusta ja teknologiaa koskeviin kysymyksiin emme onnistuisi. Mielestäni voidaan myös vilpittömästi todeta kaikkien jäsenvaltioiden myöntävän, että tarvitaan EU:n laajuinen toimintamalli ja että EU:n laajuisia toimia on lisättävä, jos todella haluamme menestyä globaalistumisen aikakaudella.
Tämä komissio on koko ajan puolustanut toimielinuudistuksen merkitystä, mutta myös sitä, että tuloksia on saavutettava yhteisvoimin. Kuten komissio vuonna 2005 ja 2006 totesi, kaksitahoinen lähestymistapa on keino päästä ulos institutionaalisesta umpikujasta.
Lissabonissa saavutimme strategisen tavoitteen: pääsimme yhteisymmärrykseen uudistussopimuksesta. Nyt on ratkaisevan tärkeää saavuttaa toinen päämäärä eli Lissabonin sopimuksen ratifiointi ennen Euroopan parlamentin vaaleja vuonna 2009. Mielestäni EU:ssa on todella saavutettu uusi poliittinen luottamus. Edellisten äänestysten tulokset osoittavat Euroopan unionin kannatuksen olevan korkeimmillaan sitten vuoden 1994. Poliittinen ilmapiiri on kehitykselle suotuisa.
HVK ja Lissabonissa pidetty epävirallinen neuvoston kokous osoittivat, että kun EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä, pystymme ratkaisemaan kaikkein monimutkaisimmat ja haastavimmatkin ongelmat. Toivon, että Lissabonin kokouksen henki, jonka avulla saavutimme yksimielisyyden EU:n perustamissopimuksesta, innostaa Euroopan unionia tulevana vuonna toteuttamaan ratifiointiprosessin onnistuneesti. Se on edellytys vahvalle Euroopan unionille, joka saavuttaa tuloksia kansalaisten hyväksi.
Puhemies
(DE)Paljon kiitoksia, arvoisa komission puheenjohtaja.
Joseph Daul
PPE-DE-ryhmän puolesta. -(FR) Arvoisat puhemies, neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, haluan tuoda julki etupäässä oman tyytyväisyyteni ja ryhmäni tyytyväisyyden. Olemme tyytyväisiä viime torstaina Lissabonissa saavutettuun tulokseen ja siihen tiehen, jonka Angela Merkel valitsi ja jolla José Sócrates jatkaa.
Hankkimalla toiminnassaan tarvitsemansa institutionaaliset välineet EU saa vihdoinkin keinot vastata 2000-luvun suurimpiin haasteisiin. Tämä oli meidän toivomuksemme. Tästä syystä olemme tukeneet tätä asiakirjaa sen alkuvalmisteluista lähtien, joskin tiedätte, että useimmat meistä olisivat mielellään asettaneet sille vielä korkeammat tavoitteet. Perustamissopimus herättää arvostelua eri tahoilla. Henkilökohtaisesti olen tyytyväinen Lissabonissa saavutettuun yhteisymmärrykseen, sillä se merkitsee uuden dynaamisen EU:n alkua.
Yksinkertaistettu perustamissopimus, uudistus- tai uudistamissopimus, muutos- tai muuttamissopimus, nimellä ei ole merkitystä. Tärkeintä ei ole pakkaus vaan sen sisältö. Perustamissopimus allekirjoitetaan virallisesti Lissabonissa 13. joulukuuta. Se on erinomainen päivämäärä. Numero 13 on aina tuonut minulle onnea. Huomatkaa, että syntymäpäiväni on 13. päivä, joten tämä on erinomaista. Sen jälkeen kaikkien jäsenvaltioiden on ratifioitava sopimus ennen vuoden 2009 Euroopan parlamentin vaaleja. Jotkut ovat jo ilmoittaneet, että prosessi alkaa Lissabonin sopimuksen allekirjoittamista seuraavana päivänä, ja se ilahduttaa minua.
Euroopan unionin valtioiden ja hallitusten päämiehille haluaisin vain todeta, että perustamissopimuksen on tärkeää toimia kansalaisten aitoon jäsenyyteen perustuvan Eurooppa-hankkeen lähtökohtana. EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden on pyrittävä tähän selittämällä, selittämällä ja selittämällä vielä hiukan lisää. Mitä tämä merkitsee? Se merkitsee sisällön antamista EU:n demokratiaan vaikuttaville perustamissopimuksen määräyksille. Kansalaisaloitteiden ja kansallisten kansanedustuslaitosten osallistumisen takia Euroopan unionin perusoikeuskirjan sisällöstä ja siinä vahvistetuista Euroopan kansalaisten keskeisistä oikeuksista on tiedotettava.
Lisäksi on tiedotettava kansalaisille paremmin siitä, keitä vaaleilla valitut Euroopan parlamentin jäsenet ovat - vuonna 2009 heitä on 751 - ja mitä he tekevät. On selitettävä, miten määräenemmistöpäätöksenteko, josta tulee vakiokäytäntö, antaa EU:lle mahdollisuuden toimia uusilla aloilla kuten oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön, ympäristönsuojelun, talouspolitiikan ja maahanmuuton aloilla. Sen vuoksi on myös selitettävä kansainvälisille kumppaneille, että EU:n ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, josta tulee myös Euroopan komission varapuheenjohtaja 1. tammikuuta 2009 alkaen, on neuvoston puheenjohtajan ohella ensisijainen yhteyshenkilö, joka valitaan 2,5 vuodeksi ja edistää Euroopan unionin yhteenkuuluvuutta ja yhteisymmärrystä, jotta EU voi vihdoinkin esittää yksimielisiä kannanottoja.
Jos Lissabonin sopimuksessa luvataan, että Euroopan unionista tulee demokraattisempi, avoimempi, tehokkaampi ja kansainvälisesti toimintakykyisempi yhtenäinen poliittinen kokonaisuus, tämä on selitettävä ennen kaikkea kansalaisille.
Perustamissopimuksen ansiosta EU pystyy vihdoinkin siirtymään sanoista tekoihin. Se pystyy aloittamaan kauaskantoiset ja välttämättömät uudistukset torjuakseen tehokkaasti rikollisuutta ja terrorismiuhkaa. Se pystyy myös vahvistamaan maailmanlaajuisen johtoasemansa ilmastonmuutoksen torjumisessa.
Hyvät kuulijat, käsitellessämme kansainvälisten kumppaneidemme kanssa näin merkittäviä haasteita, emme saa enää antautua mukaan hedelmättömiin kiistoihin. Matka, joka alkoi Berliinistä, pysähtyi hetkeksi Lissaboniin ja kulkee Ljubljanan ja Pariisin kautta, on etenemässä oikeaan suuntaan, koska se luo vihdoinkin perustan EU:n johdonmukaisille toimille. Näiden toimien ensisijaisena tavoitteena on oltava kansalaisten suojelu, hyvinvointi ja vauraus - kansalaisten, jotka vaativat EU:lta yhä enemmän, kuten sankoin joukoin vaaliuurnille lähteneet puolalaiset ystävämme ovat meille osoittaneet. Toimikaamme odotusten mukaisesti heidän ja kaikkien muiden puolesta.
Martin Schulz
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aluksi kiitän neuvoston puheenjohtajaa José Sócratesia ja ulkoasiainministeri Luís Amadoa. Heidän tehtävänsä on ollut erittäin vaikea. Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän puolesta totean, että he ovat suoriutuneet tästä tehtävästä aivan erinomaisesti. Onneksi olkoon, arvoisa pääministeri!
(Suosionosoituksia)
EU:lla on edessään merkittäviä haasteita - ei vain tästä eteenpäin, vaan niitä on ollut jo vuosien ajan. Olemme vuosikausia keskustelleet samoista ongelmista. Rikkaiden ja köyhien välinen kuilu kasvaa kasvamistaan - sekä Euroopan unionissa että kaikkialla maailmassa, oman mantereemme ja muiden mantereiden välillä. Sosiaalinen oikeudenmukaisuus EU:ssa ja kaikissa maanosissa on yksi EU:n suurimmista haasteista. Yhdistyneisiin Kansakuntiin kuuluvat saarivaltiot ovat vaatineet Yhdistyneissä Kansakunnissa apua jo vuosien ajan. Monet näistä valtioista tietävät, että jos ilmastonmuutos jatkuu nykyisellään ja merenpinta nousee, näitä valtioita ei enää lähitulevaisuudessa ole. Ilmastonmuutoksessa ei ole kyse teoreettisista mahdollisuuksista vaan käytännön tosiasioista, jotka edellyttävät Euroopan unionilta välittömiä toimia.
Meillä on edessämme haasteita. Puheenjohtajavaltio on syystäkin tarttunut yhteen näistä haasteista: Afrikan mannerta koskevaan haasteeseen. Huippurikkaat eurooppalaiset eivät voi katsella sivusta tämän maanosan kuolemista joko kansalaissotiin tai aidsiin. Puheenjohtajavaltio Portugali teki siis viisaasti kiinnittäessään huomiota Afrikkaan. Hyvät kollegat, meitä - eurooppalaisia, valtioita ja parlamenttia - pyydetään käymään käsiksi tähän ongelmaan, ja tätä on pyydetty muutamien vuosien sijasta jo hyvin pitkään. Vuodesta 2001 alkaen Euroopan unioni on kuitenkin näiden haasteiden sijasta huolehtinut pääasiassa perustuslakiin liittyvistä kysymyksistä. Tämä on vienyt aivan liian kauan! On hyvä, että tämä on nyt ohi, että perustuslaillinen järjestelmä on vihdoin saatu valmiiksi, jotta voimme nyt ottaa vastaan poliittisia haasteita tältä pohjalta. Viime viikonlopun suuri menestys on se, että pystymme vihdoin keskittymään välttämättömiin poliittisiin toimiin ja niihin odotuksiin, joita ihmiset meihin kohdistavat.
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, siksi viime viikonloppuna saatiin joitakin rohkaisevia merkkejä. Työmarkkinaosapuolten kanssa pidetty huippukokous on askel oikeaan suuntaan. Pääoman ja työvoiman on voitava jälleen käydä tasa-arvoista vuoropuhelua. Sosialidemokraateille yksi perustuslakiluonnoksen - sitä ei pitäisi kutsua tällä nimellä, ja todettakoon, että mielestäni se on jäänyt kauas jälkeen perustuslaista - perustekijöistä on se, että EU:ssa noudatetaan sosiaalista oikeudenmukaisuutta lisäämällä Euroopan parlamentin yhteistä päätöksentekoa. Määräenemmistöpäätöksiä ei voida tehdä ilman sosialidemokraatteja, ilman eurooppalaista vasemmistoa. Toteaisinkin, että perustamissopimuksen avulla lisätään EU:n sosiaalista lainsäädäntöä niiden tavoitteiden pohjalta, joista kyseisessä huippukokouksessa sovittiin työmarkkinaosapuolten kanssa. Enemmistöpäätösten ansiosta parlamentti saa tulevaisuudessa vihdoin tilaisuuden - sivumennen sanoen myös maatalouspolitiikassa - käydä käsiksi uudistuksiin, joista olemme jo pitkään kaikille muistuttaneet. Nämä muutokset ovat välttämättömiä myös siksi, että jokainen, joka haluaa antaa luotettavan vaikutelman maailmankauppakierroksella - Dohan kierroksella - ja Balilla, joutuu jossain vaiheessa toteamaan, että EU:n tukipolitiikka todellakin kaipaa uudistamista. Myös tämä onnistuu perustamissopimuksen avulla.
Joudumme käymään käsiksi haasteisiin. Yhdysvaltain presidentti puhuu kolmannesta maailmansodasta, ja me keskustelemme siitä, onko Euroopan parlamentin puhemiehellä äänioikeus vai ei! Tämänkaltainen epäsuhta on saatava korjattua EU:ssa. Tämä pystytään korjaamaan myös perustamissopimusluonnoksella.
Mielestäni olemme ottaneet perustamissopimuksen avulla suuren edistysaskeleen. EU:sta tulee demokraattisempi ja avoimempi, ja toimielimistä tulee tehokkaampia. Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän on myönnettävä, että se ei ole saavuttanut kaikkea haluamaansa, ja niille, jotka jälleen toitottavat tämän olevan tosiasiassa perustuslaki - luin englantilaisista sanomalehdistä, että muutamat parlamentin jäsenet vakuuttavat tämän olevan pohjimmiltaan perustuslaki - joudun valitettavasti toteamaan, että he eivät ole lukeneet perustuslakia eivätkä myöskään perustamissopimusta. Perustamissopimus jää kauas jälkeen perustuslaista. Silti se on selvästi enemmän kuin Nizzan sopimus!
Kehitys ei siis aina kulje haluamaamme suuntaan. Joskus se vaatii enemmän aikaa. Yksi asia voidaan kuitenkin todeta: käsittelemämme asiakirja soveltuu demokraattisen päätöksenteon, sosiaalipolitiikan ja toimielinten kannalta paremmin antamaan parlamentille valmiudet ja kyvyn tarttua tehokkaasti edessään oleviin maailmanlaajuisiin sosiaalisiin haasteisiin. Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä samoin kuin kaikki ryhmän valtuuskunnatkin voivat eilisten keskustelujemme perusteella hyväksyä perustamissopimuksen.
(Suosionosoituksia)
Graham Watson
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, on sopivaa allekirjoittaa uudistussopimus kaupungissa, jolle Caesar kerran antoi nimen ”Felicitas Julia”, koska sen on selvinnyt vuosia jatkuneista hyökkäyksistä, piirityksestä ja jopa viime hetken petoksesta noustakseen verissä päin ja ruhjottuna mutta kutakuinkin vahingoittumattomana, aivan kuten demokraattisempaa ja avoimempaa Euroopan unionia koskeva suunnitelmakin. Siispä onnittelut, José. Yhdistettäköön nimesi Caesarin nimen tavoin ikuisesti niihin historiallisiin muutoksiin, jotka sait aikaan Lissabonissa - muutoksiin, joita ovat esimerkiksi yhteispäätösmenettelyn vakiinnuttaminen, veto-oikeuteen perustuvan neuvoston hirmuvallan lopettaminen ja energia-alan sekä oikeus- ja sisäasioiden saaminen demokraattiseen valvontaan: näiden muutosten ansiosta EU saa valmiudet vastata globalisaation haasteisiin.
(Naurua)
On sääli, ettei perustamissopimus ole helppotajuisempi, mutta mitä muuta voi odottaa 27 jäsenvaltion virkamiesten turmeltua sen merkinnöillään. Kuuluisa portugalilainen runoilija Fernando Pessoa kirjoitti kerran: ”Mikään järkevä idea ei saa yleistä hyväksyntää ellei siinä ole seassa jotain typerää”. Tässä tapauksessa syyllinen oli siis kansallinen etu, joka vesitti yleisen edun mukaiset toimet ja käytännöt tai teki niistä täysin käsittämättömiä.
Jotkin kansalliset lehmänkaupat, joissa olitte mukana, saivat tämän näyttämään farssimaiselta komedialta: Itävallan yliopistot voivat rikkoa lakia seuraavat viisi vuotta poliisien kääntäessä asialle selkänsä tai Euroopan kansalaiset jaetaan kahteen luokkaan: niihin, joilla on perusoikeudet, ja niihin, joilla ei ole. Ehdotettiin myös, että Euroopan parlamentin puhemiehen pitäisi luopua äänioikeudestaan tai että neuvostolla on oikeus päättää parlamentin työjärjestyksestä. Todella murheellista on kuitenkin se, että yksikään kansallinen johtaja ei palannut kotiin liputtaen EU:n puolesta. Sen sijaan he kerskuivat vapauttavilla lausekkeilla ja erivapauksilla sekä rajoittavilla ehdoilla, jotka turmelevat tänään käsittelemämme asiakirjan.
Miten aiotte vakuuttaa ihmiset, jos itse kuulostatte niin epävarmoilta? Ehkäpä niukkalinjaisen perustamissopimuksen vaatimattomat tavoitteet ovat merkki teidän innostuksen puutteestanne? Teillä on oikeus toimia valintanne mukaan, mutta joudutte siitä myös vastuuseen. Prosessi on monien onnistumisten joukossa ainoa asia, jota parlamentin tarvitsee katua. Perustuslain valmistelukuntaa ohjanneet avoimuutta ja demokratiaa koskevat säännöt olivat paljon paremmat kuin salamyhkäiset huippukokoukset ja torstaiaamun pikkutunneilla tehdyt salaiset sopimukset. Näin merkittävistä kysymyksistä ei pitäisi päättää tällaiseen kamikazetyyliin.
(Suosionosoituksia)
Tästä huolimatta, onnittelut vielä kerran. Kohotan maljan, joka on puoliksi täynnä: kaksi eläköön-huutoa Lissabonin sopimukselle. Toivokaamme, että sen saavutukset siivittävät etenemistämme ja muuttavat kyynisyyden uudeksi luottamukseksi.
(Suosionosoituksia)
Brian Crowley
UEN-ryhmän puolesta. - (GA) Arvoisa puhemies, EU:n johtajia on syytä onnitella uutta EU:n perustamissopimusta koskevan yhteisymmärryksen saavuttamisesta. Päätöksiä on helpompi tehdä EU:n toimielimissä EU:ssa. Juuri tämä toteutuu uuden perustamissopimuksen avulla. EU toimii hyvin kun parlamentti, komissio ja neuvosto toimivat yksimielisesti uudella innolla.
(EN) Arvoisa puhemies, jotkut saattoivat järkyttyä Lissabonin huippukokouksen tapahtumista. Vakaa käsitykseni kuitenkin on, että vaaleilla valituilla edustajilla, jotka ovat Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansallisia hallituksia, on oikeus puolustaa niitä oikeuksia, joita he katsovat kansoillaan EU:ssa olevan.
Tarkastellessamme Lissabonin huippukokouksen antamaa yleisvaikutelmaa huomaamme siinä myönteisiä puolia: huomaamme, että edistystä on tapahtunut, ja mikä tärkeintä, huomaamme, että Euroopan unionin kehitys voi laajentua uusille alueille ja aloille, etenkin niille aloille, joilla yhteispäätösmenettely on vallitseva käytäntö ympäristöä, globalisaatiota, tutkimusta ja koulutusta koskevissa kysymyksissä. Huomaamme myös, että EU:n toimielinten on välttämätöntä reagoida maailmassa tapahtuviin yhä nopeampiin muutoksiin.
Vaikeuksiakin on - jotkut kollegat ovat maininneet niistä - esimerkiksi oikeus- ja sisäasioiden alalla, jossa Irlannin piti löytää erityinen osallistumista koskeva lauseke (”opt-in”) ja vapauttava lauseke (”opt-out”) määrättyjä aloja silmällä pitäen. Tämä ei tarkoita, että vastustaisimme yhteistyön ja koordinoinnin lisäämistä. Itse asiassa olemme hoitaneet huumausainekauppaan ja rajat ylittävän rikollisuuden selvittämiseen liittyvät tehtävämme Europolissa ja Eurojustissa paremmin kuin useimmat muut. Teemme kahdeksan muun valtion kanssa yhteistyötä merenkulkujärjestön analyysikeskuksessa kokaiinikaupan torjumiseksi.
Kun on kyse demokratiasta ja perustamissopimuksen ratifioinnista, on mielestäni kaikkein tärkeintä kuitenkin se, että ratifiointiprosessi on lisäkeino tiedottaa EU:n kansalaisille ja suurelle yleisölle siitä, mihin me pystymme. Valitettavasti vain yhdessä maassa - kotimaassani Irlannissa - järjestetään kansanäänestys. Vetoan kollegoihin, että emme EU:n tulevasta kehityksestä puhuessamme tekisi samaa virhettä kuin Romano Prodi teki toimiessaan komission puheenjohtajana: hän totesi, että tämä on vasta ensimmäinen vaihe kohti seuraavaa sopimusta ja että lisäsopimuksilla saadaan aikaan muutos. Kansanäänestykseen osallistuvat ihmiset kysyvät, mitä järkeä on äänestää tästä sopimuksesta, jos joudumme joskus tulevaisuudessa äänestämään uudelleen toisesta sopimuksesta.
Antakaa meidän kertoa ihmisille demokraattisten vuorovaikutustilanteiden yhteydessä tarkasti perustamissopimuksen sisällöstä, ja olkoon tämä ennen kaikkea pienille ja keskikokoisille maille myönteinen osoitus siitä, mitä ne voivat saavuttaa puolustamalla etujaan ja oikeuksiaan.
Monica Frassoni
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on aina ollut vankasti sillä kannalla, että EU:n perustuslakia tarvitaan ehdottomasti. Tarvitaan lyhyt ja ytimekäs teksti, joka ilmentää eurooppalaista demokratiaa ja sen kansojen yhteenkuuluvuutta.
Hyvä Brian Crowley, kannatimme perustuslakisopimusta sen valtavista puutteista huolimatta, ja tänään toivomme, että tämä sekava juttu - sitä ei voida kutsua yksinkertaistetuksi perustamissopimukseksi, koska se olisi suoraan sanoen vitsi - jonka tänään olette esitellyt meille, ratifioidaan, jotta pääsemme etenemään seuraavaan vaiheeseen.
Emme yhdy tämän tuloksen ihannointiin, sillä perustuslakisopimukseen verrattuna kehitys on mennyt pelkästään taaksepäin. Arvoisa pääministeri José Sócrates, onneksi HVK oli lyhyt. Jos se olisi ollut pidempi, voin vain kuvitella, mitä muita selkeyden mestarinäytteitä neuvosto ja sen oikeudellinen yksikkö ja diplomaattiyksikkö olisivat antaneet. Onneksi konferenssi oli siis lyhyt.
Tänään meistä on tärkeää tuoda julki se, ketkä ovat vastuussa tästä erittäin kehnona pitämästämme tilanteesta: ensinnäkin Eurooppa-valmistelukunta ja sen puheenjohtaja, jotka kieltäytyivät ehdottomasti ottamasta ajoissa esityslistalle perustamissopimuksen tarkistuksia koskevan dogmaattisen veto-oikeuden käytön poistamista ja maksavat siitä tänään hinnan puheenjohtajan työn järjestelmällisen alasajon ja laiminlyönnin muodossa.
Kukaan parlamentissa ei ole palauttanut mieliin valmistelukunnan työtä, ei myöskään pääministeri José Sócrates, eivätkä Eurooppa-myönteisyyden kannattajat ole muistuttaneet kansanäänestysten puutteesta. He huomaavat nyt vetäneensä vesiperän ja he huomaavat demokratian heikentyneen ja kansallismielisyyden ja epäjärjestyksen lisääntyneen. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ja Yhdistyneen kuningaskunnan viestintäjärjestelmä, joka on olevinaan niin kovin käytännönläheinen ja luotettava, ovat todellisuudessa antaneet periksi Murdochin yhtymän sensaatiouutisoinnille ja - autettuaan tekemään Euroopan unionin perusoikeuskirjastaja perustuslakisopimuksesta paljon huonommat kuin ne olisivat voineet olla - ovat onnistuneet tänään vakuuttamaan julkisen mielipiteen siitä, että oikeuksien, suojelun, avoimuuden ja demokratian heikentäminen on suuri saavutus.
Euroopan parlamentti ja komissio ovat päättäneet vaieta kaksi vuotta odottaessaan ihmeitä tekevää aloitetta Angela Merkeliltä, ja ne ovat päättäneet napata Eurooppa-neuvoston ja hallitusten kanssa perustamissopimusten uudistamisprosessin pois yleiseltä mielipiteeltä ja kansallisilta kansanedustuslaitoksilta ja turvautua asioiden sotkemiseen ja sekaannuksen aiheuttamiseen pelastaakseen, mitä pelastettavissa on.
Arvoisa puhemies, ratifiointi on nyt alkanut, eikä vihreiden ryhmä aio tämän prosessin aikana valehdella kansalaisille. Asiakirjassa on myönteisiä näkökohtia, mutta koko touhu on täynnä ansoja ja kieroilua. Aiomme toimia siten, että uuden perustamissopimuksen ratifioinnin ja soveltamisen yhteydessä ei sivuuteta sitä, että matka kohti todella vapaata, avointa ja demokraattista EU:ta on vielä kesken ja että tämä on vasta vähäinen eikä edes kovin kunniakas osuus siitä.
Francis Wurtz
GUE/NGL-ryhmän puolesta.-(FR) Arvoisat puhemies, neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja, kenraali Charles de Gaulle sanoi Valéry Giscard d'Estaingista: ”Hänen ongelmansa on kansa”. Tämä toteamus sopisi tänään varsin hyvin Eurooppa-neuvostoon. Jälleen kerran 27 jäsenvaltiota osoittivat huippukokouksessa olevansa hyvin taitavia lehmänkaupoissa. On syytä mainita Jacques Prévertin tyyliin laadittu luettelo kaikille niskoitteleville jäsenvaltioille tehdyistä myönnytyksistä. Tämä on hinta siitä, että saadaan aikaan yleinen yksimielisyys alkaen EU:n perustajien jälkeläisistä aina piintyneimpiin euroskeptikkoihin.
Loppujen lopuksi vain pari asiaa on jätetty ennalleen, eikä kukaan Eurooppa-neuvostossa ole ajatellutkaan kajota niihin. Esimerkkejä ovat ahdas toimintakehys, jota Euroopan unionin talous- ja sosiaalipolitiikassa on noudatettava: avoin markkinatalous ja vapaa kilpailu, Euroopan keskuspankin luotonanto, vakaussopimuksen linjaukset, pääoman vapaan liikkuvuuden ehdoton kunnioitus, sijoittajien toteamien kaupan esteiden täydellinen poistaminen vaiheittain ja tärkeimpien toimivaltuuksien keskittäminen toimielimille, joihin kansalaisilla, kansallisilla kansanedustuslaitoksilla ja edes hallituksilla ei ole pääsyä varsinkaan pienemmissä maissa, ja erityisesti sotilaallisten näkökohtien saavuttamat mittasuhteet Euroopan unionin ulkopolitiikassa.
Nämä ovat reunaehdot, ”red lines”, kuten niitä englanniksi nimitetään, eikä niitä pidä EU:n päätöksentekijöiden mielestä ylittää. Ongelmana on se, että suurin osa kansalaisten kysymyksistä ja arvostelusta kohdistuu juuri näihin seikkoihin, ja näiden kysymysten jääminen jatkuvasti vaille vastausta ja arvostelun jättäminen toistuvasti huomiotta lietsoo luottamuspulaa, jota maanmiehemme tuntevat Euroopan unionia kohtaan. Sitä paitsi jos Eurooppa-neuvoston jäsenet olisivat avanneet kokoushuoneensa ikkunan 18. lokakuuta, he olisivat pystyneet arvioimaan henkilökohtaisesti, miten voimakasta oli se tyytymättömyys, jota tuotiin esiin Lissabonin kaduilla Portugalin laajimmassa mielenosoituksessa 20 vuoteen, enkä usko pääministeri José Sócratesin enkä komission puheenjohtajan José Manuel Durão Barroson väittävän vastaan tässä asiassa.
Luimme komission tiedonannosta Lissabonin huippukokouksessa, että Euroopan unionin tärkein haaste on selittää kansalaisille, mitä Euroopan unioni merkitsee eurooppalaisille. Aina vain selitetään eikä koskaan tehdä tiliä. Aina vain tiedotetaan eikä koskaan käydä avointa keskustelua eikä siis sitä suuremmalla syyllä järjestetä kansanäänestyksiä. Eurooppa-neuvoston ongelmana on todellakin kansa, mutta ilman kansaa EU:n suurenmoisilla pyrkimyksillä ei olisi tulevaisuutta. Olisikohan tästä kysymyksestä syytä keskustella avoimesti jonain päivänä? Tätä kysyn teiltä.
Nigel Farage
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, tämä ei ole ensimmäinen kerta kun olen kuullut komission puheenjohtajan ja valtionpäämiesten saapuvan Euroopan parlamentin istuntosaliin ikivanhassa Lissabonin kaupungissa pidetyn huippukokouksen jälkeen julistaen, että koko juttu oli suurenmoinen menestys ja esimerkki siitä, miten menestyksekäs Euroopan unioni on. Aivan, arvoisa puheenjohtaja José Manuel Durão Barroso, te muistatte Lissabonin strategian, eikö niin? Seitsemän vuotta sitten minulle kerrottiin täällä, että Lissabonissa pidetyn viikonloppukokouksen ansiosta EU:sta oli tulossa maailman eniten huipputeknologiaa hyödyntävä talousalue, jossa vallitsee täystyöllisyys ja voimakas talouskasvu. Kuten tiedetään, tavoitteesta 75 prosenttia on vielä saavuttamatta, ja koko juttu on romahtanut kasaan.
Teinä en suhtautuisi liian omahyväisesti Lissabonissa viime viikolla pidettyyn huippukokoukseen myöskään siksi, että kerrankin kansallisilla kansanedustuslaitoksilla on sanansa sanottavana. Tämä on tietenkin harvinaista, sillä tavallisesti kansallisilla kansanedustuslaitoksilla ei ole enää paljonkaan virkaa EU:n toimielinten kaapattua niissä vallan. Kansallisilla kansanedustuslaitoksilla on kuitenkin sanansa sanottavana, ja on todella mahdollista, että kansanäänestyksiä järjestetään muuallakin kuin Irlannissa.
Tätähän te komissiossa ette tietenkään halua, eikö niin? Te inhoatte demokratiaa niin paljon, että kutsutte sitä nykyään populismiksi. Halveksuitte Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestyksiä ettekä hyväksyneet kieltävää vastausta. Te euronationalistit olette vaarallista väkeä, jota ei pidättele mikään.
Lissabonissa pidetty huippukokous oli valtava petos ja yritys saada Euroopan kansat hyväksymään perustuslaki vain jättämällä kyseinen sana pois ja paketoimalla se uudelleen, vaikka sopimuksen ehdotukset ovat tosiasiassa edelleen aivan samat. On täysin häpeällistä menetellä näin, mutta toivon ja uskon, että Westminster, joka on kaikkien parlamenttien äiti, hoitaa kerrankin työnsä ja järjestää Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille kansanäänestyksen.
Olemme kuunnelleet tarpeeksi EU:n poliittisia päättäjiä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja monissa muissa Euroopan maissa on tullut aika kuunnella kansalaisten mielipidettä. Ette voi puskea eteenpäin tätä hanketta ilman kansalaisten tukea. Antakaa ihmisille puheenvuoro.
Jean-Marie Le Pen
ITS-ryhmän puolesta. -(FR) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, kaksi ja puoli vuotta sen jälkeen kun Ranska ja Alankomaat hylkäsivät EU:n perustuslain, Eurooppa-neuvosto hyväksyi Lissabonissa 19. lokakuuta yksinkertaistetun uudistussopimuksen, joka on erittäin huono nimi sille, koska siitä on tehty monimutkaisempi ja sillä ”uudistetaan” hylättyä perustuslakia vain nimeksi. Lyhyesti sanoen meitä yritetään hämätä ja meidät yritetään vakuuttaa siitä, ettei kyseisellä tekstillä ole mitään yhtäläisyyksiä aiempaan tekstiin, jotta ei jouduttaisi vastatusten EU:n kansalaisten kanssa kansanäänestyksessä.
Tuntuu siltä, että väitätte tämän olevan liian vakava asia uskottavaksi kansalaisille. Meistä asia on täysin päinvastoin. Sikäli kuin tämä sopimus on vain kursittu kokoon EU:n perustuslain katkelmista, siitä on syytä järjestää ratifiointia koskeva kansanäänestys kussakin maassa, alkaen Ranskasta ja Alankomaista. Kansanäänestyksen tulokset voidaan perua vain toisella kansanäänestyksellä. Esitän tänään kotimaassani ilman puoluepoliittisia tarkoitusperiä laajan vetoomuksen saadakseni Ranskan presidentin, joka pani alulle EU:n minisopimuksen, tekemään täyskäännöksen ja lupaamaan kansanäänestyksen.
Tässä on kysymys omien kansakuntiemme tulevaisuudesta, niiden itsemääräämisoikeudesta, identiteetistä ja vapaudesta. Emme voi esimerkiksi antaa vastuuta ulkomaanedustuksestamme korkealle edustajalle emmekä katsoa vierestä, miten paikkamme Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostossa on uhattuna Euroopan unionin oikeushenkilöllisyyden takia. Emme myöskään voi sallia, että tuomarit Luxemburgissa ajavat oikeuskäytäntömme ja lainsäädäntömme alas. Ne, jotka sekaantuvat tällaiseen demokratian kieltämiseen, kantaisivat siitä jälkipolvien edessä raskaan vastuun.
Irena Belohorská
(SK) Viime viikolla valtioiden ja hallitusten päämiesten kokouksessa päästiin yhteisymmärrykseen perustamissopimuksesta, jonka pitäisi mukauttaa EU:n toimielimet uuteen tilanteeseen ja parantaa nykyisiä perustamissopimuksia. Koska Euroopan unionin nykyinen rakenne eroaa valtavasti siitä, mitä se oli vuonna 1957, on hyväksyttävä uusi eurooppalainen asiakirja. Tarvitsemme selvät uudet säännöt. Tuen varauksetta tätä prosessia.
Herättääkseen luottamusta Euroopan unionin on turvattava kansalaistensa ihmisoikeudet ja perusvapaudet. Nämä arvot on mainittu useaan kertaan perustamissopimuksen johdannossa ja artikloissa, ja EU perustuu nimenomaan ihmisoikeuksien kunnioittamisen sekä vapauden, demokratian ja tasa-arvon periaatteisiin. Olen hyvin pahoillani siitä, että vaikka väitämme uuden perustamissopimuksen 3 artiklassa noudattavamme ehdottomasti Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuksien peruskirjan periaatteita, kieltäydymme samaan hengenvetoon sisällyttämästä Euroopan unionin perusoikeuskirjaa perustamissopimukseen. Yleistän tarkoituksellisesti, koska en halua osoitella sormella yksittäisiä jäsenvaltioita, jotka kieltäytyvät ilmaisemasta kantaansa tästä tärkeästä asiasta. Olen pahoillani siitä, ettei Euroopan unionin perusoikeuskirjaa ole lisätty perustamissopimukseen. Eikö perusoikeuskirjassa tueta perustuslaissa perinteisesti vaalittuja ihmisoikeuksia, jotka ovat yhteisiä kaikille jäsenvaltioille?
Mielestäni Euroopan parlamentin jäsenillä on nykyään hyvin tärkeä asema perustamissopimuksen uudistamisprosessissa. He puolustavat EU:n kansalaisten näkemyksiä ja heidän pitäisi edistää yksimielisyyttä ihmisoikeuksien kaltaisilla aloilla. Onnittelut, arvoisa pääministeri José Sócrates ja arvoisa komission puheenjohtaja José Manuel Durão Barroso.
Elmar Brok
Arvoisat puhemies, neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, puheenjohtajavaltio Saksa on onnistunut laatimaan toimeksiannon, jonka puheenjohtajavaltio Portugali on saanut hyväksytyksi ja pannut täytäntöön. Kiitän teitä tästä.
Joistakin vähäpätöisemmistä seikoista viime päivinä käytyjen keskustelujen takia on unohdettu, että perustamissopimus on demokratian ja toimintakyvyn läpimurto, sillä Euroopan parlamentissa 95 prosenttia lainsäädännöstä annetaan yhteispäätösmenettelyllä. Myös pakollisten ja muiden kuin pakollisten menojen välinen ero on poistettu, ja talousarvion ja maatalouden alalla parlamentilla on täydet oikeudet. Euroopan parlamentilla on sananvaltaa kolmansien maiden kanssa tehdyissä sopimuksissa ja ratifioinneissa, se valitsee komission puheenjohtajan eivätkä komissio ja korkea edustaja astu virkaan ilman sitä.
On totta, että demokratia ja toimintakyky on saatu aikaan poistamalla kolmas pilari ja että yhteisen päätöksenteon laajentumisesta johtuvat neuvoston uudet päätöksentekomenettelyt ovat parantaneet toimintakykyä.
Yhteispäätösmenettely ja määräenemmistöpäätöksenteko ovat nyt vakiintunut oikeuskäytäntö. Tällä asioiden täyskäännöksellä on suuri merkitys. Euroopan unionin perusoikeuskirja ja oikeushenkilöys ovat toteutuneet, ja Yhdistyneen kuningaskunnan reunaehdot on säilytetty kokonaisuudessaan, koska kyseisillä aloilla on oikeus- ja sisäpoliittisia vapauttavia lausekkeita.
Määrättyjä asioita on vielä selvitettävä, kuten 24 artiklaan liittyvät kysymykset. On huolehdittava siitä, ettei neuvosto käytä väärin perustamissopimusten välistä siirtymävaihetta jakaessaan virkoja, kuten esimerkiksi korkeiden edustajien virkoja. Voimme vain todeta, että Euroopan parlamentissa on 751 jäsentä, eikä tekstissä ole mielestäni mainittu yhtään virkaa, jonka äänioikeus olisi erilainen.
Todettakoon lisäksi, että meidän on nyt todella huolehdittava tämän sopimuksen täytäntöönpanosta ja perustuslain käytännön toteutuksesta siten kuin me ymmärrämme perustamissopimuksen. Arvoisa puhemies, haluan esittää yhden huomautuksen. Vuonna 1994 minut nimitettiin Euroopan parlamentin puolesta ensimmäisen kerran Westendorpin ryhmään, mistä haluan esittää kiitokset. Tämä oli minulle neljäs hallitustenvälinen konferenssi. Aloittaessamme meillä ei ollut parlamentin puolesta mitään sanottavaa. Haluan tässä vaiheessa kiittää parlamentin jäseniä ElisabethGuigouta, DimitrisTsatsosia, KlausHänschiä ja ÍñigoMéndez De Vigoa sekä kahta kollegaani hallitustenvälisessä konferenssissa heidän suurenmoisesta yhteistyöstään näinä 13 vuotena.
Puhemies
(DE)Minäkin arvostan parlamentin toimivallan laajentamista koskevan työn jatkuvuutta.
Enrique Barón Crespo
Euroopan parlamentin edustaja hallitustenvälisessä konferenssissa. - (PT) Onnittelut arvoisalle puhemiehelle, joka on elänyt sukunimensä mukaisesti ja työskennellyt tunteella ja järjellä huippukokouksen onnistumiseksi.
(ES) Arvoisat neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, luullakseni tämä oli ensimmäinen kerta kun puhemies ja kolme edustajaa on hyväksytty konferenssiin, ja oltuani mukana hallitustenvälisen konferenssin loppuvaiheessa voin vahvistaa ja todeta, että puheenjohtajavaltio Portugali on kuunnellut Euroopan parlamenttia ensinnäkin ottamalla uudestaan käyttöön kansalaisuuden, mikä vaikutti mahdottomalta syyskuun puoleenväliin saakka, ja toiseksi kohtelemalla asianmukaisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjaa, mikä myös vaikutti mahdottomalta, sekä hyväksymällä enemmistöpäätöksenteon huomattavan laajentamisen.
Tästä on ollut Euroopan parlamentin lisäksi hyötyä myös EU:lle, ja me olemme olleet avuksi. Neuvoston puheenjohtaja mainitsi puheenvuoronsa aluksi Ioanninan. Vaadin, että meidän on annettava Euroopan kansalaisille selitys Ioanninan julistuksessa olevasta pöytäkirjasta, ja eniten minua hämmästyttää se, että hallitukset eivät ole vaivautuneet neuvostossa kovin tarmokkaasti estämään Luxemburgin kompromissin sisällyttämistä perustamissopimukseen, sillä kompromissi merkitsisi sopimuksen tuhoa.
Komission puheenjohtajalle toteaisin, että kutakuinkin sama pätee ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkeaa edustajaa koskevaan aiheeseen. Sen parissa joudutaan tekemään paljon työtä, koska parlamentti aikoo puolustaa oikeuksiaan pitääkseen huolen siitä, että asia on ratkaistu järkevästi perustamissopimuksen tullessa voimaan. Samaa toivon minäkin, sillä jaettavana on joukko erittäin mielenkiintoisia virkoja, ja haluamme tietenkin valvoa tätä prosessia demokraattisesti.
Arvoisa puhemies, totean lopuksi, että pääministeri José Sócrates totesi Lissabonin sopimuksen syntyneen. Se on vielä lapsenkengissä, ja toivon, että joulukuussa jokainen osoittaa toivovansa sen varttumista, ja ennen kaikkea, että jokainen toimii toisiaan kohtaan velvollisuudentuntoisesti ja yhteisvastuullisesti, jotta Lissabonin sopimus toteutuu käytännössä.
Puhemies
(DE)Hyvä EnriqueBarón Crespo, suuret kiitokset tämän ja monien muiden tehtävien hyväksymisestä etukäteen.
Andrew Duff
Euroopan parlamentin edustaja hallitustenvälisessä konferenssissa.-(EN) Arvoisa puhemies, 26 valtiolle perustamissopimus on varmasti suuri edistysaskel kohti yhtenäistä Eurooppaa, ja sen merkitys vetää taatusti vertoja Maastrichtin sopimukselle. Perustamissopimus ei tietenkään ole yhtä selkeä kuin sen autuaasti edesmennyt edeltäjä, mutta siinä on säilytetty kaikki tärkeimmät uudistukset. EU:ssa ja se ulkopuolella ihmiset saavat pian nähdä tehokkaamman, vaikuttavamman ja demokraattisemman unionin.
Yhdessä maassa tämä ei kuitenkaan päde. Englantilaiset vaikuttavat vieläkin säikkyvän EU:n menestystä ja ovat HVK:ssa yrittäneet supistaa yhteisten toimien soveltamisalaa ja vaikutusta perusoikeuksien, vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aloilla sekä yhteisessä ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikassa. On hämärän peitossa, miksi tällaisen yhteistyöstä kieltäytymisen strategian arvellaan hyödyttävän Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia. Myöskään parlamentin jäsen Nigel Farage tai konservatiivipuolue eivät tarjoa parempaa tai vaihtoehtoista ratkaisua. Toivon ja uskon, että tämä Yhdistyneelle kuningaskunnalle ominainen outo toimintalinja osoittautuu mahdollisimman lyhytikäiseksi.
Puhemies
(EN) Hyvä Andrew Duff, suuret kiitokset vahvasta sitoutumisesta velvollisuuksienne hoitamiseen.
Luís Queiró
(PT) Arvoisat neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, viime viikonloppuna saavutettiin merkittävä tulos puheenjohtajavaltio Saksan neuvotteleman toimeksiannon ja puheenjohtajavaltio Portugalin tehokkaan panoksen ansiosta - jälkimmäistä arvostan erityisesti. Paras tapa kunnioittaa näitä tuloksia on hyödyntää tehokkaasti uusia institutionaalisia välineitä ja saavuttaa parempia tuloksia.
Viime aikoina EU:n kansalaisille on aivan perustellusti toistettu, että EU tarvitsee uuden toimielinjärjestelmän mukauttaakseen Nizzan sopimuksen aikaisen EU:n laajentuneeseen EU:hun. On tullut aika osoittaa, että uudelleen organisoitu EU kykenee hoitamana uuden tehtävänsä.
Rooman sopimuksen allekirjoittamisesta on kulunut 50 vuotta, eivätkä Eurooppaa enää uhkaa sota tai ikuiset itkumuurit. Uutena haasteena on kohdata globaali maailma, jossa ihmiset kuluttavat ja tuottavat yhä enemmän, rajat häviävät eikä yksikään Euroopan maa ole enää todellinen maailmanluokan toimija. Meidän on kohdattava globalisaation ja teknologisen vallankumouksen synnyttämät pelot ja osoitettava, että uuden perustamissopimuksen vahvistama EU pystyy löytämään uusia ratkaisuja ja luomaan uutta vaurautta. Tämä tarjoaa myös tilaisuuden suunnitella uusia ratkaisuja uusiin ongelmiin. Kuuden, kahdentoista tai jopa viidentoista jäsenen yhteisössä oli helpompi edistää tiiviimpiä suhteita kansalaisten ja yhteisön rakenteiden välillä, mutta nykyisin tämä on kaikkein haastavinta.
EU:n laajentuessa myös valtakeskiö etääntyy kansalaisista. Tämä haittavaikutus merkitsee käytännössä muun muassa neuvoston kiertävän puheenjohtajuusjärjestelmän loppumista tai luopumista jäsenvaltiokohtaisen komission jäsenen toimen periaatteesta. Meidän on torjuttava haittavaikutukset, ja parlamentilla on tässä tehtävässä ratkaiseva asema: sen on lisättävä avoimuutta ja vähennettävä byrokratiaa, vahvistettava kehitystä ja vähennettävä tarpeetonta sääntelyä, lisättävä yhteistyötä kansallisten kansanedustuslaitosten kanssa ja lähennyttävä kansalaisia, lisättävä yhteenkuuluvuutta ja vähennettävä eriarvoisuutta. Vapauduttuamme sisäistä järjestelmäämme koskevasta epävarmuudesta meidän on näytettävä rohkeasti esimerkkiä ja tartuttava nykyajan haasteisiin. Tänään meidän pitäisi juhlia yhdentymisvalmiuttamme.
Edite Estrela
(PT) Arvoisat puhemies, neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, tyytyväisyys, onnellisuus, menestys ja voitto ovat sanoja, joita täällä on tänään oikeutetusti käytetty neuvoston epävirallisesta kokouksesta Lissabonissa. Ilmoitus uudesta perustamissopimuksesta saavutetusta yhteisymmärryksestä annettiin 18. lokakuuta ennen keskiyötä. Hetki oli ainutlaatuinen.
Ainutlaatuista olivat paitsi saavutetut tulokset myös toiminnan nopeus. Hieman yli 12 kuukautta kestäneiden tiiviin työskentelyn ja neuvottelujen jälkeen pystyttiin saavuttamaan vaadittava yksimielisyys huippukokouksen ensimmäisenä päivänä. Lisäksi samana päivänä allekirjoitettiin Euroopan unionin työmarkkinaosapuolten sekä työnantaja- ja ammattijärjestöjen kanssa työmarkkinoiden uudistamista koskeva sopimus, joka on merkittävä saavutus Lissabonin strategian uudella kierroksella.
Puheenjohtajavaltio Portugalia on syytä onnitella. Se saavutti tärkeimmän tavoitteensa tunnustetulla ammattitaidollaan: se antoi EU:lle uuden perustamissopimuksen, mikä oli suuri saavutus. EU on päässyt ulos kuuden vuoden umpikujasta ja voi nyt keskittyä kansalaisten kannalta todella tärkeisiin kysymyksiin, sillä kuten Jean Monnet totesi, emme voi pysähtyä kun maailma ympärillämme menee eteenpäin, eikä maailmantapahtumien vauhti jätä sijaa EU:n hitaille reaktioille.
Perustamissopimus allekirjoitetaan 13. joulukuuta, ja sen jälkeen se olisi syytä ratifioida nopeasti ja ongelmitta. Portugalin kansalaisena haluan ilmaista tyytyväisyyteni, koska jälleen kerran Lissabonin nimi liitetään erottamattomasti Euroopan yhdentymisen ratkaisunhetkiin. Kiitos, arvoisa pääministeri José Sócrates. Määrätietoisuutenne ja sitoutumisenne ansaitsevat kiitokset Portugalilta ja myös EU:lta. EU on päässyt umpikujasta. Arvoisa pääministeri, suuret kiitokset.
Karin Riis-Jørgensen
(DA) Arvoisa puhemies, onneksi Lissabonin sopimuksessa saavutettiin hyvä lopputulos. Puheenjohtajavaltio Saksa toteutti erinomaisia valmistelutoimia ja puheenjohtajavaltio Portugali vei ne ammattitaitoisesti päätökseen. Valitettavasti on korostettava, että kansallisilla eduilla oli jälleen osuutensa. Tämä on täysin asiatonta eurooppalaisessa yhteistyössä. Meidän on nyt saatava erityisvaltuudet keskustellaksemme sisällöstä prosessin sijaan. Valitettavasti on havaittavissa huolestuttavia pyrkimyksiä, joiden mukaan meidän pitäisi mieluummin keskustella prosessista kuin sisällöstä. Jos kuitenkin lopulta keskustelemme prosessista, haluaisin todeta selvästi, että emme tarvitse kansanäänestyksiä perustamissopimuksen ratifiointiin. Kansanäänestykset eivät yksinkertaisesti ole ratkaisu. Antaa edustuksellisen demokratian hoitaa tehtävänsä!
Tämä ei johdu siitä, että pelkäisin hylkäävää äänestystä - kaikkea muuta! Pikemminkin syynä on se, että on täysin väärin erottaa EU:hun liittyvät kysymykset kansallisista parlamenttivaaleista. EU on nyt ja vastakin aivan olennainen osa kansallista politiikkaa. Kansanäänestyksillä hyökätään istuvaa hallitusta vastaan. Niiden avulla muut puolueet voivat välttää oman EU-politiikkansa arvioinnin. Luonnollisesti kaikkia puolueita kuitenkin arvioidaan niiden EU-politiikan perusteella, ja se tehdään äänestämällä kansallisissa vaaleissa. Tälle on kuitenkin kaksi edellytystä: äänestäjien on pidettävä EU-politiikkaa kansallisten poliitikkojen ratkaisevana valintaperusteena, eivätkä puolueet tietenkään saa käyttää kansanäänestyksiä laistaakseen vastuunsa Euroopan yhteisöstä. Toivottavasti toimet, joilla varmistetaan sisällön asettaminen etusijalle prosessiin nähden, siis onnistuvat.
Konrad Szymański
(PL) Arvoisat neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja, olen hyvin tyytyväinen siihen, että perustamissopimuksen uudistusprosessi lähestyy loppuaan. Tässä ei ole kyse siitä, että yhdentymistä koskeviin käsityksiini ehdotetut muutokset voitaisiin toteuttaa täysimääräisesti - toisinaan siitä jäädään hyvin kauas. Tyytyväisyyteni johtuu pikemminkin siitä, että viime aikoina olemme uhranneet liian paljon aikaa ja poliittista tarmoa toimielimiin.
Olen vakuuttunut siitä, että EU:n menestys ei johdu toimielinjärjestelmästä tai valtakoneistosta. Menestys johtuu poliittisesta tahdosta ja yhteisistä tulevaisuudennäkymistä. Toivon, että kun ratifiointi on saatu päätökseen, mikään ei estä meitä sitoutumasta tulosten Eurooppaan, ottamasta enemmän vastuuta maailmanlaajuisesta turvallisuudesta, vaikuttamasta aktiivisemmin naapurimaihin ja lopuksi keskustelemasta EU:n laajentumisesta ja hyödyntämästä kilpailukykyä, investointeja ja kasvua. Huolimatta siitä, mitä edellisten seitsemän vuoden aikana on sanottu, institutionaaliset muutokset eivät ole lopullinen eivätkä tyydyttävä ratkaisu näihin ongelmiin.
Johannes Voggenhuber
(DE) Arvoisa puhemies, romanttinen tarina karkurista, joka kätketään kärrylastilliseen sontaa, jotta hän pääsee rajan yli pakenemaan kardinaali Richelieun verikoiria ja kuninkaan vartijoita, on meille kaikille tuttu Euroopan monista mullistuksista, talonpoikaissodista ja vallankumouksista. Vaikka karkuri lopulta onnistuukin, hän ei näytä eikä haise kovin hyvältä, mutta kun hän on peseytynyt, voidaan todeta: hän on elossa!
Perustuslain on käynyt samoin. Hallitukset ovat haudanneet sen epämääräiseen vyyhteen lukukelvottomia, käsittämättömiä tekstejä vapauttavine lausekkeineen, lisäehtoineen, alaviitteineen, päätöslauselmineen ja pöytäkirjoineen, ja ne ovat vieneet perustuslain yli rajojen tämän sontakasan suojissa. Surullista tässä on vain se, että ne yrittivät kätkeä tämän perustuslaillisen kalleuden kuninkaan vartijoiden sijasta kansalaisten valppaalta katseelta.
Olen pureutunut tähän sotkuiseen tekstivyyhteen. Olen oikeastaan löytänyt kaikki perustuslain tärkeimmät saavutukset, joiden parissa olen itse työskennellyt yli kymmenen vuotta, ja voisin hyvinkin olla onnekas. Tilanne saa minut kuitenkin hyvin levottomaksi. Lisäksi tietenkin karkurin avustajat ryöstävät osan aarteesta, kuten tällaisissa seikkailuissa yleensä käy. Siksi olen löytänyt myös muutamien hallitusten kädet tästä sontakasasta. Yksi niistä on varmistanut itselleen vielä yhden vapauttavan lausekkeen näpistämällä osan Euroopan unionin perusoikeuskirjasta, osan parlamentin oikeuksista, osan tietosuojasta ja niin edelleen. Aarre pääsee perille turmeltuna, mutta yleensä se pääsee perille.
Olemme voittaneet palan Eurooppaa, pelastaneet palan Euroopan tulevaisuutta, emme kansalaisten kanssa vaan ilman heitä, emme parlamenttien kanssa vaan ilman niitä, mikä on hyvin vaarallista. Olemme voittaneet palan Eurooppaa, mutta emme ole ratkaisseet Euroopan kansalaisten keskuudessa vallitsevaa luottamuspulaa. Euroopan parlamentilla onkin edessään valtava haaste: Euroopan kansalaisten luottamuksen palauttaminen.
Ilda Figueiredo
(PT) Arvoisa puhemies, olemme pahoillamme siitä, että Lissabonin huippukokouksessa otettiin huomioon niin kutsutun EU:n perustuslain olennaisin sisältö - perustuslain, joka oli aikaisemmin hylätty Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestyksissä. Samanaikaisesti yritettiin välttää tarvittavaa demokraattista keskustelua ja julkista kuulemista kansanäänestyksissä. Tämä loukkaa syvästi demokratiaa ja julki tuotua riippumatonta tahtoa ja osoittaa teidän pelkäävän kansanäänestysten järjestämistä perustamissopimuksesta. Sopimus on uusliberalismia, federalismia ja militarismina edistävä laadullinen harppaus, joka jäytää yhä pahemmin työläisten ja köyhien taloudellisia ja yhteiskunnallisia saavutuksia.
Kamppailu kuitenkin jatkuu, mistä yli 200 000 ihmistä antoi selvän osoituksen vaikuttavassa mielenosoituksessa, jonka CGTP järjesti Lissabonissa myös 18. lokakuuta. Mielenosoitus oli suurin 20 vuoteen, ja neuvoston ja komission puheenjohtajat, joista molemmat ovat portugalilaisia, sivuuttavat sen täällä symbolisesti. Myös tämä perustamissopimuksen vaihe merkitään pöytäkirjaan.
Vladimír Železný
(CS) Arvoisa puhemies, perustuslain epäonnistumisen jälkeen vaikutti siltä, että demokraattinen päätöksenteko oli jälleen päässyt voitolle EU:ssa, ainakin hetkeksi. Luulimme väärin. Sama perustuslaki on palannut käsiteltäväksi hyvin nopeasti eri nimellä. Sen laatijat eivät edes vaivaudu salaamaan sitä, että kyseessä on alkuperäinen perustuslaki hieman muutettuna, ja sen tarkoituksena on sivuuttaa kansan demokraattinen tahto kansanäänestyksessä.
Sopimuksessa vahvistetaan muiden kuin vaaleilla valittujen EU:n virkamiesten asemaa, kasvatetaan samalla demokratiavajetta ja annetaan EU:lle muun muassa 105 oikeudellista ja muihin aloihin liittyvää toimivaltuutta. Siinä korvataan kansallinen veto-oikeus enemmistöpäätöksillä 68 tapauksessa. Siinä heikennetään kansallista toimivaltaa ulkopolitiikan alalla. Siinä luovutetaan EU:n päätöksenteko suurille jäsenvaltioille - etenkin Saksalle - pienten valtioiden kustannuksella.
Pelkästään vertailemalla voidaan osoittaa, että perustamissopimus on lähes samanlainen kuin EU:n liittovaltion perustuslaki, jonka ranskalaiset hylkäsivät ja alankomaalaiset hautasivat. On uskomatonta, miten röyhkeästi se on otettu uudelleen käsiteltäväksi pokerinpelaajan kylmähermoisuudella ja uuden orwellilaisen otsikon alla. Lissabonissa pääsi voitolle uudentyyppinen utopistinen kansallismielisyys: yleiseurooppalaisuus ja EU-nationalismi - nationalismi, jolla ei ole todellista kansallista perustaa, kulttuuriperustaa ja historiallista perustaa ja joka on juurtunut vain Brysselin pitkille virastokäytäville. Komission isänmaallisuus on vienyt voiton.
Lähes puoli vuosisataa totalitaristisen kommunistihallinnon alla eläneiden valtioiden edustajat eivät helposti hämmästy enää mistään. Olemme tottuneet vallanpitäjien röyhkeyteen ja ihmisten tahdon ylenkatsomiseen. Edes keskinäisen talousavun neuvostossa (Comecon) emme kohdanneet näin peittelemätöntä petosta kuin tämä EU:n petos jäsenvaltioiden kansalaisia kohtaan. Comeconissa vastaavat pyrkimykset sentään kätkettiin puoluejohdon selän taakse, mutta tämä kuuluu menneisyyteen.
Kansalaiset haluavat itse päättää, haluavatko he luovuttaa riippumattomat oikeutensa eurooppalaiselle supervallalle, jolla ei ole demokraattisen järjestelmän perinnettä. Tästä syystä vaadin kansanäänestystä.
Luca Romagnoli
(IT)Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, hylkäämäni uudistussopimuksen mukaan on olemassa voittajia ja häviäjiä. Puolan ja Italian varaukset, jotka koskevat Euroopan parlamentin paikkajakoa, saatiin ratkaistua, ja lisäksi Puolalla on muita merkittäviä saavutuksia: se sai läpi Euroopan unionin perusoikeuskirjaa koskevan vapauttavan lausekkeen, se saa julkisasiamiehen yhteisöjen tuomioistuimeen ja se hyötyy Ioanninan mekanismista. Jopa Itävalta vei voiton saamalla luvan rajoittaa ulkomaisten opiskelijoiden pääsyä maan yliopistoihin.
Ennen kokoukseen tuloa Romano Prodi ilmoitti, että hän taistelee säilyttääkseen Italian yhdenvertaisuuden. Lopulta hän menetti yhdenvertaisuuden Ranskan kanssa mutta sai sen takaisin Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa kehuskellen saaneensa lupauksen kansalaisuuteen perustuvan paikkajaon uudelleentarkastelusta vuoden 2014 jälkeen. Olimme kuitenkin saavuttaneet tämän jo edellisessä täysistunnossa Brysselissä.
Prodin saamaton hallitus tyytyi pelkkiin murusiin, ja tämän takia noin kolmea miljoonaa eurooppalaista, joilla on Italian kansalaisuus, pidetään vähemmän eurooppalaisina kuin niitä pakistanilaisia, intialaisia ja kenialaisia, joilla on onni työskennellä ja asua Yhdistyneessä kuningaskunnassa, tai niitä Ranskassa asuvia kamerunilaisia, jotka lasketaan mukaan paikkajaossa, vaikka he ovatkin kolmansien maiden kansalaisia.
Emme olisi voineet odottaa mitään parempaa Italian hallitukselta, jota moukkamainen vasemmisto ja petollinen ja tekopyhä keskustavasemmisto tukevat. Kuten huomaatte, meillä on muita syitä olla hyväksymättä näiden perustamissopimusten mukaista EU:ta ja toivoa, että vietämme pian naurettavan Prodin hallituksen hautajaisia.
Jana Bobošíková
(CS) Hyvät kollegat, Lissabonin sopimuksen seikkaperäisen käsittelyn jälkeen on selvää, että valtioiden päämiehet esittävät perinpohjaisia muutoksia EU:n asiakirjoihin.
Uudistussopimus on kirjaimellisesti uusi versio EU:n perustamissopimuksista ja Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksista. Haluan korostaa, että muutokset eivät koske vain yksittäisten valtioiden vaikutusta EU:n menettelyihin vaan myös varsinaisia perusperiaatteita, joiden varaan EU perustettiin 50 vuotta sitten. Uudistussopimuksessa vapaan kilpailun periaate siirretään varsinaisesta perustamissopimustekstistä sopimuksen liitepöytäkirjoihin. Mielestäni tämä on kaikille demokraattisesti ajatteleville kansalaisille punainen vaate.
Hyvät kollegat, jotta EU:n hanke olisi uskottava, uudistussopimuksesta on järjestettävä kansanäänestys jäsenvaltioissa. Poliitikkojen olisi unohdettava ylimielisyytensä ja mukavuudenhalunsa. Heidän on selitettävä Lissabonissa tehty päätös kansalaisille ja saatava heidät sen taakse. Muutoin kansalaisten ja poliittisen eliitin välinen kuilu kasvaa kasvamistaan. Tämä ei ainoastaan vaaranna vaurautta vaan myös syventää demokratiavajetta koko EU:ssa.
Timothy Kirkhope
(EN) Arvoisa puhemies, olen kiitollinen pääministerin tämänaamuisesta julkilausumasta, ja samalla kun kiinnitän huomiota hallitusten päämiesten päätöksiin, totean, että Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset ja Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolue ovat esittäneet johdonmukaisesti huolensa perustuslaista ja hyvin samankaltaisesta uudistussopimuksesta.
Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri on todennut, ettei uudistussopimus ole perustuslaki. Hänen kollegansa ovat olleet eri mieltä. Hän totesi, että Yhdistyneen kuningaskunnan niin kutsutut reunaehdot on turvattu. Useimpien Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten tavoin en ymmärrä enkä usko pääministeriä tässä asiassa. Kyse on luottamuksesta. Pääministeri sitoutui järjestämään kansanäänestyksen - sitoumus annettiin vaaliohjelmassa kaksi vuotta sitten. Perustamissopimusta koskeva kansanäänestys ei näin ollen ole vain poliittinen välttämättömyys vaan myös moraalinen velvollisuus.
Irlannin pääministeri totesi viikonloppuna mahdollisesta kansanäänestyksestä seuraavaa: ”Miksi ette antaisi kansalaisten sanoa sanaansa? Mielestäni on hieman huolestuttavaa huomata, että niin monet maat epäävät suoralta kädeltä kansalaisiltaan tämän mahdollisuuden”.
Joitakin päiviä sitten pääministeri Gordon Brown totesi, että perustamissopimus merkitsee EU:n toimielinuudistuksen loppua vuosikymmeneksi eteenpäin. Viimeisten 15 vuoden aikana EU:ssa on kuitenkin ollut neljä uudistuksia käsittelevää perustamissopimusta, enkä ole varma, pystytäänkö houkutusta uusiin toimielinuudistuksiin vastustamaan. Entisen perustuslain lausekkeisiin perustuvan yksinkertaistetun tarkistusmenettelyn (”ratchet clause”) avulla on esimerkiksi mahdollista lakkauttaa lisää kansallisia veto-oikeuksia.
Toisaalta konservatiivien näkemys Euroopasta keskittyy kolmelle tärkeimmälle alalle, jotka ovat globaali kilpailukyky, globaali ilmastonmuutos ja globaali köyhyys. Kiitän puheenjohtaja José Manuel Durão Barrosoa erityisesti siitä, että hän toimi joka tapauksessa määrätietoisesti saavuttaakseen nämä tavoitteet. Niistä voidaan kuitenkin selvitä poliittisella tahdolla eikä niihin tarvita perustamissopimusta. Meidän on palautettava mieliimme, mitä Laekenin julistuksessa sanottiin. Sen mukaan EU:sta on tultava demokraattisempi, avoimempi ja tehokkaampi, mutta siinä kehotettiin myös edistämään kansalaisten osallistumista sen sijaan, että heille vain ilmoitettaisiin tehdyistä päätöksistä. Kysymys kuuluukin tänään, vastataanko perustamissopimuksella Laekenin julistukseen. Laekenin julistuksessa kysyttiin oikeat kysymykset. Olemmeko antaneet oikeat vastaukset?
Poul Nyrup Rasmussen
(EN) Arvoisa puhemies, haluan todeta neuvoston puheenjohtajalle, että huippukokous oli suurenmoinen. Luotin aina onnistumiseenne, mutta luottaminen ja onnistuminen ovat kaksi eri asiaa, ja te onnistuitte. Onnittelut.
Mahtavatko kollegat tietää, että tämä on hieman kuin historiallinen merkkipaalu. Ensimmäisenä päivänä saimme uuden todellisen perustamissopimuksen. Tiedän, etteivät kaikki ne, joilla on suuren luokan tavoitteet, pidä tätä parhaimpana mahdollisena sopimuksena, mutta todellisuus ei aina ole paras mahdollinen. Tarvitaan siis tehokas sopimus - sopimus jossa on selvät arvot - ja sellainen on saatu.
Hyvät ystävät, toisena päivänä saimme suunnan - ensimmäisenä päivänä perustamissopimuksen, toisena päivänä suunnan - jossa käsitellään ihmisten meihin kohdistamia odotuksia eli todellisuutta. Totesitte toisena päivänä, että haluamme globalisaatiota johtavan EU:n olevan inhimillisempi, edistävän osallisuutta ja perustuvan johdonmukaisiin sosiaalisiin arvoihin. Totesitte, että Lissabonin prosessi ei ole tarkoitettu vain harvoille, vaan se on Euroopan unionin ulkoista suuntaa koskeva ohjeistus. Sen mukaan kyse ei ole vain EU:n asemasta maailman vahvimpana talousmahtina, vaan on myös ymmärrettävä, että maailman yhtenäisyyden lisääminen voi perustua vain sosiaaliseen markkinatalouteen.
Tätä haluan korostaa teille tänään. Haluan kiittää puheenjohtajavaltiota sekä ensimmäisestä että toisesta päivästä, koska toisen päivän päätelmien mukaan Euroopan unionissa ei ole kyse markkinatalousyhteiskunnista. Kyse on sosiaalisista markkinatalouksista, mikä merkitsee, että olemme edelläkävijöitä sosiaalisten kysymysten yhdistämisessä kilpailukykyiseen talouteen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja ystävä - saanen sanoa näin - tästä pääsenkin kolmanteen ja viimeiseen viestiini.
Antakaamme puheenjohtajavaltio Portugalille sen viimeinen huippukokous joulukuussa: ei vain sellainen kokous, jossa puheenjohtajavaltio Portugali allekirjoittaa sopimuksen virallisesti, vaan myös sellainen, jossa vahvistamme Lissabonin prosessin asianmukaisesti. Menkäämme siis eteenpäin. Lähtekäämme liikkeelle. Sitä ihmiset meiltä odottavat.
Marielle De Sarnez
- (FR) Arvoisa puhemies, Euroopan unioni saa uuden perustamissopimuksen. On selvää, että jotkin asiat ovat valitettavia: Euroopan unionin symbolien jättäminen pois tekstistä, joidenkin maiden saamat vapauttavat lausekkeet, jotka koskevat etenkin perusoikeuskirjaa, ja vielä perustamissopimuksen monimutkaisuus, jonka vuoksi pyydän asiakirjan yhdistämistä kokonaisuudeksi, jotta Euroopan kansalaiset voivat yrittää saada siitä selvyyden. Se olisi hyvä.
Joka tapauksessa perustamissopimus antaa meille keinot EU:n elvyttämiseen sillä edellytyksellä, että haluamme tehdä niin. Tämän sopimuksen avulla Euroopan unioni saa tarvitsemansa välineet jatkaakseen yhdentymistä ja laajentaakseen ja syventääkseen yhteisiä politiikan alojaan. EU voi nyt edistyä ilmastonmuutoksen, maahanmuuttopolitiikan, terrorismin torjunnan, talouden koordinoinnin, ulko- ja puolustuspolitiikan ja kehittämispolitiikan aloilla.
Kyse on yksinkertaisesti poliittisesta tahdosta. Kukaan ei pysty enää käyttämään tekosyynä sitä, että institutionaaliset toimintakeinot puuttuvat. Kaikkien on kannettava vastuunsa, ja tarkoitan tällä EU:n toimielinten lisäksi erityisesti jäsenvaltioita. Tämä on EU:n kannalta hyvä asia, ja toivon, että se on sitä myös kansalaisten kannalta.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Arvoisa puhemies, Lissabonin huippukokous osoittautui joustavaksi kompromissiksi vastoin niitä synkkiä ennusteita ja sitä perusteetonta arvostelua, joita Puola ja etenkin Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän johtaja esittivät parlamentin viimeaikaisissa keskusteluissa. Sekä EU että Puolan viranomaiset ymmärsivät mahdollisuuden yksimielisyyden saavuttamiseen. EU:ta edustava osapuoli osoitti ymmärtävänsä Puolan merkityksen ja sen voimavarat lisäämällä julkisasiamiesten määrää yhteisöjen tuomioistuimessa sekä säilyttämällä Ioanninan lausekkeen.
Toivokaamme, että huippukokouksessa saavutettu kompromissi on vasta alkua EU:n kansalaisten kuulemiselle. Ehdotus EU:n uudistussopimukseksi on loppujen lopuksi liian merkittävä asiakirja ujutettavaksi salavihkaa läpi poliittisissa kokouksissa. Älkäämme unohtako, että perustamissopimuksen edellinen versio hylättiin kahden jäsenvaltion kansanäänestyksissä. Jos kansalaisilta evätään mahdollisuus vielä kerran sanoa sanottavansa EU:n tulevaisuudesta, rikottaisiin yhtä EU:n perusarvoista ja saataisiin selvää näyttöä siitä, että hallitukset pelkäävät omien valitsijoidensa ääntä. Demokratian diktaattoreiden on annettava kansalaisten ilmaista oma tahtonsa EU:n tulevaisuudennäkymistä.
Ian Hudghton
(EN) Arvoisa puhemies, edustan Skotlantia. Puolueeni SNP muodostaa Skotlannin uuden hallituksen, ja vakaa käsitykseni on, että se osoittaa myönteisempää asennetta Euroopan unioniin osallistumista kohtaan kuin Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset ovat tehneet.
Myönnän, että perustamissopimuksia on uudistettava ja hallinnon avoimuutta, demokraattisuutta, tehokkuutta ja vastuullisuutta lisättävä. Kannatan periaatteessa määräenemmistöpäätöksenteon ja yhteispäätösmenettelyn laajentamista Euroopan parlamentin kanssa, mutta moninaisuus, johon komission puheenjohtaja José Manuel Durão Barroso oikeutetusti viittasi, merkitsee aina kansallisten etujen ajamista. Emme saisi menettää kosketustamme paikallisyhteisöihin polkemalla niiden etuja tai antamalla tällaisen vaikutelman.
Skotlannissa on mitä todennäköisimmin syytä pelätä, että perustamissopimuksissa yksinomaiseksi toimivallaksi luokitellun yhteisen kalastuspolitiikan vahvistaminen ainoastaan jarruttaa kalavarojen hoidon täydellistä ja perinpohjaista uudistamista, joka on mielestäni tarpeen. Valitettavasti ei ole yllätys, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei ottanut tätä asiaa esiin huippukokouksessa. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on jälleen kerran sivuuttanut Skotlannin keskeiset edut.
Koenraad Dillen
(NL) Arvoisa puhemies, perustuslaki on kuollut. Kauan eläköön perustuslaki! Miten muuten voisi kuvailla Lissabonin tapahtumia? Kaikki myöntävät, että uudistussopimus on pelkkä jäljennös Ranskan ja Alankomaiden hylkäämästä perustuslaista, ja Valéry Giscard d'Estaingin mukaan uusi sopimus on vielä alkuperäistäkin epäselvempi. Meille sanotaan, että kansanäänestyksiä on vältettävä hinnalla millä hyvänsä.
Vuoteen 2005 verrattuna on kuitenkin yksi suuri ero. Tällä kertaa ranskalaisille, alankomaalaisille ja muille EU:n kansalaisille ei anneta mahdollisuutta kertoa mielipidettään. Esimerkkejä tästä demokratian halveksunnasta ovat komission jäsenen Margot Wallströmin lausunnot. Hänellä on aina hyvin paljon sanottavaa EU:n ja sen kansalaisten välillä olevan kuilun ylittämisestä. Hän kehottaa kansallisia parlamentteja ratifioimaan tämän tekstin mahdollisimman pian.
Silti aito kunnioitus demokratiaa kohtaan edellyttää, että kaikkien EU:n jäsenvaltioiden kansalaiset pystyvät ilmaisemaan mielipiteensä perustamissopimuksesta, joka monessakin suhteessa heikentää kansallisvaltioiden suvereeniutta vielä nykyisestäänkin. Niiden, jotka ovat tästä vastuussa, ei pitäisi valittaa, jos kansalaisten pelko toimii jälleen vastoin EU:n virallista kantaa seuraavissa Euroopan parlamentin vaaleissa.
Hans-Peter Martin
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, teillä ei todellakaan ole nykyisin helppoa! Esimerkiksi sellaisissa maissa kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai kotimaassani Itävallassa, joissa luvattiin järjestää kansanäänestys, perustamissopimusta kuvaillaan vain vähäpätöiseksi yksityiskohdaksi, jolla täydennetään jotakin muuta. Saksassa taas esimerkiksi keskustellaan yhteisön täydellisestä uudelleenorganisoinnista ja historiallisesta läpimurrosta. Mikä siis on totuus?
Mielestäni meidän pitäisi jälleen tässä yhteydessä palauttaa mieliimme Länsi-Saksan entisen presidentin Roman Herzogin sanat ja erittäin selkeät ilmaisut. Hänhän oli joka tapauksessa perusoikeuskirjan laadinnasta vastanneen valmistelukunnan puheenjohtaja ja totesi EU:n perustuslain heikentävän demokratiaa. Perustuslaki sisältyy nyt muutetussa muodossa uudistussopimukseen.
Jos ei haluta heikentää sopimusta tai tukahduttaa demokratiaa, olisi poliittisesti korrektia vähintäänkin sallia kansanäänestykset, joita järjestettiin ennenkin - edellisen EU:n perustuslakisopimuksen yhteydessä - jopa Espanjassa ja Luxemburgissa.
Marianne Thyssen
(NL) Arvoisat puhemies, komission puheenjohtaja ja neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, tarkastellessani niitä muutoksia, joita uudistussopimuksessa tehdään maahanmuuton, maatalouden sekä poliisi- ja oikeusasioiden alalla, ja niitä päätöksiä, jotka koskevat yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkeaa edustajaa, Euroopan unionin perusoikeuskirjaa, euroaluetta ja ensimmäistä kertaa tavoitteisiin kuuluvaa sosiaalista markkinataloutta sekä hallitustenvälistä yhteisvastuuta energia-alalla, minusta on ilmeistä, että perustamissopimus rakentuu valmistelukunnan ja kesäkuun huippukokouksen tulosten varaan ja lisää EU:n vaikutusvaltaa ja demokratiaa paljon enemmän kuin poliittiset instituutiot. Vastedes EU:lla on paremmat valmiudet tehdä niitä sisäisiä ja ulkoisia ratkaisuja, joita ihmiset siltä toivovat.
Viimeksi mainitussa suhteessa haluaisin kiittää neuvoston puheenjohtajavaltiota sen vahvistamasta esityslistasta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olette välittänyt tärkeän viestin antamalla johtamanne huippukokouksen paitsi päättää perustamissopimuksesta myös vaihtaa ajatuksia sukupolvemme tärkeimmästä ongelmasta - globalisaatiosta. Loppujen lopuksi toimielimet - institutionaalinen itsekeskeisyys - eivät ole tärkeitä, vaan niiden toimintalinjat.
Tämä johtaakin minut kysymään komission puheenjohtajalta seuraavaa. Luuletteko, että aidosti rohkea päätöksenteko on mahdollista tästä eteenpäin perustamissopimuksen lopulliseen ratifiointiin saakka, vai saako ratifiointi teidät pelkäämään kansalaisten loukkaamista ja tyytymään ”harmittomien” asioiden käsittelyyn? Toisin sanoen, voivatko EU:n erityishankkeet jatkua vuonna 2008?
Lopuksi esitän vielä kaksi lyhyttä kysymystä neuvostolle. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, oletteko pyytänyt valtioiden ja hallitusten päämiehiä antamaan henkilökohtaisen poliittisen sitoumuksen ratifioinnin saattamiseksi onnistuneesti päätökseen kotimaissaan? Toivon sitä todella. Toiseksi kysyn, milloin perustamissopimuksista ilmestyy yhteen sovitettu asiakirja. Jos perustamissopimuksen tavoitteisiin kuuluvat avoimuus ja yksinkertaistaminen, sen on joka tapauksessa oltava helppolukuinen jo pelkästä kunnioituksesta kansalaisia kohtaan. Kiitos, arvoisa puhemies. Kiitän myös etukäteen neuvoston ja komission puheenjohtajia heidän vastauksistaan kysymyksiini.
Jo Leinen
(DE) Arvoisa puhemies, meillä on jo Lissabonin strategia ja toivottavasti saamme myös pian Lissabonin sopimuksen, ja toivottavasti molemmat vievät EU:ta eteenpäin. Euroopan parlamentti ja etenkin sen perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta on kamppaillut ja työskennellyt EU:n uuden perustamissopimuksen puolesta seitsemän vuotta. Myönnettäköön, että emme saaneet perustuslakia, mutta toteamme kuitenkin, että uudistussopimus merkitsee edistymistä joka suhteessa. Emme ole jääneet jälkeen yhdessäkään kohdassa Nizzan sopimukseen verrattuna. Edistys on kokonaisvaltaista, ja se tiivistää 27 jäsenvaltion EU:ta. Tämä on ilmoitettava myös kansalaisille.
Uudessa perustamissopimuksessa voittajia ovat EU:n kansalaiset. EU:n politiikassa on erilaisia välittömiä ja välillisiä vaikuttamismahdollisuuksia, ja me kykenemme ratkaisemaan parlamentissa mainitut merkittävät ongelmat nopeammin ja tehokkaammin. Voittajia ovat myös kansalaisten eurooppalaiset edustajakokoukset eli kansalliset kansanedustuslaitokset ja Euroopan kansalaisten edustajakokous eli Euroopan parlamentti. Demokratiaa ei siis heikennetä - äskeinen toteamus on siis täyttä roskaa - vaan se täydentää eurooppalaista demokratiaa, jonka voimme todella saavuttaa tällä perustamissopimuksella.
Tämä on nyt ollut neljäs sopimus. Toivon tämän olevan viimeinen kerta, kun jäsenvaltioiden on kokoonnuttava tätä varten. Kaikki voimat on nyt kohdistettava ratifiointiin. Toivon, ettei yksikään maa kieltäydy. Tämä saattaa olla perustamissopimuksen viimeinen mahdollisuus. Jokainen kieltäytyminen johtaisi eristäytymiseen, ja kyseinen maa saattaisi jopa sulkea itsensä ulkopuolelle. Toivomme, ettei näin käy. Kaikki voimavarat on nyt suunnattava ratifiointiin, jotta saamme perustamissopimuksen vuoteen 2009 mennessä.
Lapo Pistelli
(IT)Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Milanon metron seinälle oli aiemmin kirjoitettu hyvin sukkela ja kyyninen iskulause: ”tulevaisuus ei ole sitä, mitä se oli ennen”, vähän niin kuin sää tai ruokakaan.
Aikamme nuoremmat sukupolvet eivät enää ole vakuuttuneita siitä, että tulevaisuus on parempi, niin kuin heidän vanhempansa kerran ajattelivat. Kuulemmekin ihmisten usein sanovan: ”Eurooppa ei ole sama kuin ennen”. Maanosassamme on nostamassa päätään ja kehittymässä suvereeniuteen perustuva, kansallismielinen ja eurooppalaisvastainen ajattelutapa. Olemme kuulleet siitä joitakin esimerkkejä tänä aamuna Euroopan parlamentissa.
Olen vakaasti sitä mieltä, että Lissabonissa saavutettiin tärkeä tulos. Tämä johtuu kylläkin enemmän nopeasta päätöksenteosta, joka on myönteinen merkki kansalaisille, kuin päätöksen sisällöstä, sillä siinä on vieläkin liikaa vapauttavia lausekkeita ja ehtoja ja se on edelleen liian monimutkainen. Parlamentilla, komissiolla ja neuvostolla on kuitenkin vielä 18 kuukautta aikaa oikaista yleistä mielipidettä tämän kriisiajan jälkeen.
Kaikkien parlamentin jäsenten mielestä - tai ainakin jäsenten enemmistön mielestä - EU on ratkaisu globalisaatiota koskeviin huolenaiheisiin eikä suinkaan niiden syy. Olemme myös vahvempia, jos käymme yhdessä käsiksi maahanmuuttoon, ilmastonmuutokseen, innovaatioihin ja tutkimukseen. Näin suurin osa Euroopan parlamentin jäsenistä ajattelee. Meillä on 18 kuukautta aikaa saada 500 miljoonaa Euroopassa asuvaa kansalaista vakuutettua tästä ennen Euroopan parlamentin vaaleja.
Mario Borghezio
- (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Lissabonin huippukokouksen ainoa saavutus on Euroopan kansalaisten etäännyttäminen Euroopan unionista, kun taas lobbaajat ja teknokraattiset voimat saivat enemmän jalansijaa. Kannattamamme näkemys - kansojen ja alueiden EU - etääntyy aina vain kauemmas. Edes Euroopan parlamentissa ei ole korsikalaisia, Valle d'Aostan alueen asukkaita, baskeja, bretagnelaisia itsenäisyysaktivisteja eikä Alsacen alueen asukkaita.
On häpeällistä, että epäsuositun pääministerin Romano Prodin edustama kotimaamme kärsi paikkajaossa tappion Ranskalle. Tämä ei kuitenkaan riittänyt lyhytaikaiselle pääministerille Romano Prodille, joka oli Lissabonissa kuin Liisa ihmemaassa:täysin eksyksissä ja harhaanjohdettu. Romano Prodin takia Italia jätettiin pois yhteisestä julistuksesta, jolla Ranska, Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta kehottivat aivan perustellusti EU:ta toteuttamaan toimia, jotta vältettäisiin Yhdysvaltojen subprime-asuntoluottokriisistä johtuvat levottomuudet rahoitusmarkkinoilla.
Maailmanlaajuisesta talouskriisistä lehdistölle antamiensa lausuntojen mukaan pääministeri Romano Prodi totesi, ettei hän näe mitään järkeä EU:n luotonantoa koskevassa kannassa. Goldman Sachs -investointipankin entinen asiantuntija ja komission entinen puheenjohtaja saattaa toisinaan toimia kuin monikansallisen pankin entinen asiantuntija, mutta hänellä ei ole aikomustakaan välittää kohtalokkaista seurauksista italialaisperheille - myös Pohjois-Italiassa - joita kustannukset rasittavat ja jotka eivät saa rahoja riittämään...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Arvoisat puhemies, neuvoston puheenjohtaja ja komission puheenjohtaja, ryhmäni puheenjohtaja Joseph Daul totesi Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän olevan tyytyväinen, koska olemme päässeet ulos umpikujasta. Emme kuitenkaan ole tyytyväisiä. Syynä tähän on hallituksissa vallitseva melko nuiva asenne EU:ta kohtaan, mikä eroaa jyrkästi puheenjohtaja José Manuel Durão Barroson mainitsemista vaalituloksista, jotka koskevat EU:n kansalaisten tahtoa. Toinen syy on se, että Lissabonin sopimukseen sisältyy loppujen lopuksi paljon räätälöityjä toimenpiteitä sellaisia hallituksia varten, jotka haluavat itselleen aina vain enemmän ja EU:lle aina vain vähemmän.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, viittasitte kolmeen asiaan, joita haluan korostaa. Lisäksi onnittelen teitä yhteisymmärryksen saavuttamisesta, sillä tähdennän, että yhteisymmärrys on tärkeä keino päästä pois umpikujasta.
Ensinnäkin olen sitä mieltä, että parlamentin on erittäin tärkeää antaa virallinen julistus Euroopan unionin perusoikeuskirjasta. Tätä ei tehty Nizzassa, vaan se annettiin salaa. Nyt on annettava virallinen julistus, sillä Euroopan unionin perusoikeuskirja kuuluu EU:n kansojen perintöön riippumatta siitä, onko siinä vapauttavia lausekkeita vai ei.
Arvoisa puhemies, toiseksi olen huolissani Euroopan parlamentin paikkajaosta, sillä hyväksymänne jako on vastoin perustamissopimukseen kirjattua alenevasti suhteellisen edustuksen periaatetta. Otetaanko se käyttöön parlamentissa? Se jää nähtäväksi, mutta olette epäilemättä selvillä siitä, että tekemässänne päätöksessä ei edellytetä alenevasti suhteellista edustusta.
Lopuksi käsittelen korkeaa edustajaa. Mielestäni olette saavuttanut hyvän yhteisymmärryksen, mutta katson, että neuvoston puheenjohtajan, korkean edustajan ja komission puheenjohtajan muodostamasta kokonaisuudesta on keskusteltava parlamentissa.
Arvoisa puhemies, lyhyesti sanoen Paul Valéry oli mielestäni hieno runoilija ja ehkä myös siksi suuri eurooppalainen, joka kirjoitti, että runo ei ole koskaan valmis, vaan siitä vain luovutaan. EU:n kehittäminen ei koskaan lopu. Tässä tapauksessa olemme yksimielisyyden vuoksi luopuneet joistakin perustuslakisopimuksen saavutuksista, mutta jatkamme niiden puolustamista täällä parlamentissa. Olemme myös tukeneet niitä yhdessä johdanto-osan virkkeessä, joka, ironista kyllä, pelastettiin liekeiltä: Euroopan kansojen välinen yhä läheisempi liitto. Arvoisa puhemies, tämä on tavoitteemme.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Arvoisa puhemies, myös Alankomaat tunsi lauantaiaamuna helpotusta saavutetusta yhteisymmärryksestä, ja tästäkin kuuluu mielestäni kiitos neuvoston puheenjohtajalle. Uuden perustamissopimuksen ansiosta Euroopan unioni voi kehittyä, ja EU:sta tulee määrätietoisempi ja demokraattisempi. Euroopan unioni on päässyt taas jaloilleen. Se voi nyt keskittyä täysin olennaisimpaan tehtäväänsä ja palata työstämään esityslistaa, jonka aiheet vaihtelevat sosiaalisen Euroopan jatkokehityksestä paremmin koordinoituun ulkopolitiikkaan. Tämä on myös paras tapa lähentää EU:ta ja sen kansalaisia.
Kotimaassani Alankomaissa on käyty paljon keskustelua hyväksytyn perustamissopimuksen ominaisuuksista ja sen eroista Alankomaissa hylättyyn perustuslakisopimukseen verrattuna. Pääteltiin, että erot ovat niin suuret, ettei toista kansanäänestystä tarvita. Uudesta perustamissopimuksesta puuttuvat alkuperäisen perustuslain perustuslailliset ominaisuudet, ja näin ollen mekään emme pidä uutta kansanäänestystä tarpeellisena. Sopimus siis ratifioidaan tavanomaiseen tapaan parlamentissa.
Tuemme varauksetta uudistuksia, joista on päätetty, koska niillä edistetään huomattavasti varsinkin Euroopan parlamentin oikeuksia muuttamatta olennaisesti jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten välistä tasapainoa. Laajempi EU tarvitsee erilaisia ja monipuolisempia sääntöjä. Toivottavasti kaikki jäsenvaltiot vievät ratifiointia vauhdilla eteenpäin, jotta uusia sääntöjä voidaan alkaa yleisesti soveltaa vuonna 2009 ja jotta edistetään EU:n merkittävää asemaa kaikilla niillä aloilla, joilla kansalaiset asettavat meille odotuksia.
Bronisław Geremek
(PL) Arvoisa puhemies, aluksi yhdyn omastakin puolestani puheenjohtajavaltio Portugalille osoitettuihin lämpimiin kiitoksen sanoihin. On saavutettu huomattavaa menestystä. Euroopan unionin oli päästävä eroon tappiomielialasta ja epäonnistumisen tunteesta, ja se tarvitsi poliittisen ulottuvuuden. Puheenjohtajavaltio Portugalin ansiosta se myös sai sen.
Mielestäni on myös poikkeuksellisen tärkeää, että perusoikeuskirja on olennainen osa kyseisiä päätöksiä, ja haluan tässä yhteydessä lisätä, että Euroopan unionin perusoikeuskirja on EU:n kompassi ja välineistö. En voi kuvitellakaan, miten sellainen maa, joka haluaa kuulua Euroopan unioniin, voisi samanaikaisesti sanoutua irti siitä, mikä muodostaa EU:n moraalisen, filosofisen ja poliittisen perustan.
Kollegani Andrew Duff käytti kriittisen puheenvuoron Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen kannasta, jossa vaadittiin vapauttavaa lauseketta. Itse olen paremmassa asemassa. Puolan hallitus, joka pyysi vapauttavaa lauseketta Puolan kansan tekemän päätöksen perusteella, on luopumassa vallasta. Esitän hartaan toiveen, että Puola noudattaisi Euroopan unionin perusoikeuskirjaa kaikilta osin kotimaassani tapahtuneen poliittisen muutoksen jälkeen ja velvollisuudentunnosta Puolan solidaarisuuden perinnettä kohtaan. Puola hyväksyy Euroopan unionin perusoikeuskirjan kokonaisuudessaan ilman vapauttavia lausekkeita.
Alain Lamassoure
(FR) Arvoisa puhemies, ranskalaisen UMP-puolueen enemmistön edustajana onnittelen puheenjohtajavaltio Portugalia ja olen iloinen perustamissopimuksen tekstistä saavutetusta yhteisymmärryksestä. Se antaa laajentuneelle EU:lle säännöt, joita se tarvitsee tehokasta ja demokraattista toimintaa varten.
Euroopan parlamentin uutta kokoonpanoa käsittelevänä yhteisesittelijänä olen tyytyväinen myös siihen, että neuvosto hyväksyi päätöslauselmaesityksen, josta parlamentti äänesti 11. lokakuuta. Neuvosto on siten hyväksynyt alenevasti suhteelliselle edustukselle laaditun määritelmän, kyseisen periaatteen ilmaisemisen lukuina, Eurostatin tietojen hyödyntämisen arvioitaessa huomioon otettavaa väkilukua sekä vakaamman järjestelmän, joka halutaan saada aikaan vuoden 2009 jälkeen.
Neuvosto on antanut enemmän kuin sataprosenttisen hyväksynnän. Sen antama hyväksyntä on 101-prosenttinen, sillä se nostaa Italialle annettavien edustajapaikkojen määrää yhdellä perustelematta päätöstään. Tästä syystä esitän kaksi huomautusta.
Ensimmäinen huomautus on se, että kuten arvoisa puhemies totesi, kaikki parlamentin jäsenet säilyttävät äänioikeuden - jopa puhemies ja 73. italialaisjäsen - vastoin lehdistössä levitettyjä sitkeitä huhuja.
Toinen huomautukseni on se, että Italialle myönnetty 73. edustajanpaikka poikkeaa perustamissopimukseen kirjatusta alenevasti suhteellisen edustuksen periaatteesta, jota parlamentti ehdotti ja jonka neuvosto hyväksyi. Siksi on huolehdittava siitä, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin noudattaa ehdottomasti 9 a artiklan soveltamista koskevaa päätöstä, ja tästä syystä esittelijät jättävät parlamentille tarkistetun ehdotuksen, jossa otetaan huomioon Eurooppa-neuvoston toiveet.
Puhemies
(DE)Vilpittömät kiitokset teillekin paikkajakoa koskevasta mietinnöstä, sekä AdrianSeverinille. Olette tehneet hienoa työtä, ja olemme olleet tukenanne 99-prosenttisesti.
Bernard Poignant
.- (FR) Arvoisa puhemies, mikään ei ole mahdollista ilman ihmisiä, mikään ei ole kestävää ilman instituutioita. Näin totesi Jean Monnet, ja tämä pätee oikein hyvin meidän tilanteeseemme.
Onko perustamissopimus siis täydellinen? Ei tietenkään! Jean Monnet'lla on ratkaisu myös tähän. Rooman sopimuksesta hän kirjoitti, ettei hän kysynyt itseltään, olisiko sopimus voinut olla parempi, sillä se oli sopusoinnussa kaikkien silloisten mahdollisuuksien ja tuolloisen tietämyksen kanssa. 1957-2007. Onko vaarana, että joudumme aloittamaan kaiken alusta? Ei tietenkään. Kolmatta sopimusta ei tule. Yksi kriisi riittää, kaksi on liikaa. Jean Monnet esittää jälleen ratkaisun: ”Olen aina ajatellut, että Eurooppaa rakennetaan kriisien kautta ja että se on noihin kriiseihin löydettyjen ratkaisujen tulosta”. Tätä perustamissopimus on.
Kaikki eivät kuitenkaan ilmeisesti ole samaa mieltä, sillä englantilaiset ystävämme ovat kovin kiinnostuneita vapauttavista lausekkeista. Asun niemimaalla, joten ymmärrän saarten asukkaiden mielenlaatua. Jean Monnet kuitenkin koki tämän vuonna 1951 hiilen ja teräksen kanssa. Heitä ei kiinnostanut, mutta heille tarjottiin tilaisuus ja he lähtivät mukaan. Muistakaa, että Tony Blair allekirjoitti Maastrichtin sopimuksen sosiaalipolitiikkaa koskevan pöytäkirjan. Löydämme varmasti englantilaiskollegan, joka allekirjoittaa Euroopan unionin perusoikeuskirjan jonain päivänä. Olkaamme kärsivällisiä ja muistakaamme kiinalaisdiplomaatti, joka kerran sanoi ihailevansa Euroopan yhdentymisen viisasta hitautta. Jatkakaamme.
Lopuksi haluan tietenkin kiittää puheenjohtajavaltio Portugalia, ja koska olen ranskalainen Euroopan parlamentin jäsen, olen ylpeä puheenjohtajavaltio Portugalista ja olosuhteista, jotka tarkoittavat, että näytämme nyt lyöneen kaksi kärpästä yhdellä iskulla!
Hartmut Nassauer
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unioni on yhdellä iskulla vapauttanut itsensä perustuslaillisesta umpikujasta. Uusi Euroopan unioni on toimintakykyisempi, demokraattisempi ja avoimempi, ja se pystyy hoitamaan menestyksekkäämmin sekä sisäiset että kansainväliset velvoitteensa. Tämä on hyvä asia, ja onnittelen puheenjohtajavaltio Portugalia tässä suhteessa. Koska olen saksalainen, toivon ettette pahastu, jos totean ylpeänä, että neuvoston puheenjohtajavaltio Saksa oli paikalla Lissaboniin johtavan matkan alussa.
Kaikkia ongelmia ei ole vielä ratkaistu. Tämä kävi selvästi ilmi järjettömistä tapahtumista, jotka liittyivät 751. edustajanpaikkaa koskevaan toimeksiantoon ja puhemiehen äänioikeuteen. Pitäisi olla täysin selvää, ettei neuvostolla ole valtuuksia poistaa vaaleilla valitun edustajan äänioikeutta - kannasta riippumatta. Olen kiitollinen siitä, että niin puhemies kuin parlamentin edustajat hallitustenvälisessä konferenssissa ovat nopeasti ja havainnollisesti tehneet tämän selväksi.
Tästä huolimatta tämä on ongelmallista. Ongelma koskee parlamentin kokoonpanoa, jossa on epäselvyyksiä vuodesta 2014 alkaen. Olen vakuuttunut siitä, että tämä johtaa sellaisen järjestelmän kehittämiseen, jossa parlamentin kokoonpano määritellään ja vahvistetaan puolueettomin perustein poliittisista päähänpistoista riippumatta. On uskomatonta, että neuvosto käytännöllisesti katsoen jakaa parlamentin paikat kuin se olisi herra talossa. Mainitsemaani järjestelmään on pyrittävä vuoteen 2014 saakka.
Toistaiseksi ei kenties ole ymmärretty riittävästi yhtä merkittävää saavutusta: toissijaisuusperiaatteen vahvistamista. Tämä on erittäin tärkeä keino saada kansalliset parlamentit kantamaan vastuuta toissijaisuusperiaatetta koskevasta EU:n lainsäädännöstä. Arvoisa komission puheenjohtaja, toissijaisuusperiaate ja sen tarve vahvistavat yhteisöä, eivät heikennä sitä. Myös tämä on tavoitteemme tulevaisuudessa. Voin vain kehottaa kansallisia kansanedustuslaitoksia hyödyntämään perusteellisesti näitä uusia mahdollisuuksia!
(Suosionosoituksia)
Richard Corbett
(EN) Arvoisa puhemies, minäkin olen tyytyväinen tähän yhteisymmärrykseen, joka on hyvä kokonaisuus muutamista kummallisuuksista kuten Italian ylimääräisestä edustajanpaikasta huolimatta. Se kannattaa ratifioida ja se tekee Euroopan unionista toimivamman, ja parantaa sen demokraattista vastuuta.
Puheenvuoroni viimeisen minuutin ajan käsittelen toista näkökohtaa. Timothy Kirkhope kysyi juuri vähän aikaa sitten, olemmeko vastanneet Laekenissa esitettyihin kysymyksiin, jotka koskevat EU:n demokraattisen vastuun lisäämistä ja EU:n lähentämistä kansalaisiin. Sanoisin, että olemme varmasti edenneet tähän suuntaan. On muistettava yksi asia: kun perustamissopimus tulee voimaan, EU:n lakeja ei voida säätää ensinnäkään ilman kaikkien kansallisten kansanedustuslaitosten suorittamaa etukäteistutkimusta ja toiseksi ilman jäsenvaltioiden ministereistä muodostuvan ministerineuvoston hyväksyntää. Kyseiset ministerit ovat lisäksi vastuussa juuri mainituille kansanedustuslaitoksille. Kolmanneksi lait on hyväksyttävä Euroopan parlamentissa, jonka jäsenet kansalaiset ovat valinneet suorilla vaaleilla käsittelemään nimenomaan Eurooppaan liittyviä kysymyksiä EU:n tasolla.
Tämän tasoista vastuuta ei ole missään muussa kansainvälisessä järjestelmässä. Ajatelkaa vaikkapa Maailman kauppajärjestöä, IMF:ää, Maailmanpankkia tai OECD:tä. Mikään muu kansallisvaltion yläpuolella oleva järjestelmä ei kanna tämän tasoista demokraattista vastuuta. Niiden, jotka tosiaan ovat huolestuneita demokraattisesta vastuusta kansainvälisissä järjestelmissä, pitäisi keskittyä kyseisiin toimielimiin ja organisaatioihin. Meidän pitäisi olla ylpeitä saavutuksistamme demokraattisessa Euroopan unionissa.
Bogdan Klich
(PL) Arvoisa puhemies, EU:lla on todellakin uusi perustamissopimus, mikä jo sinänsä antaa aihetta tyytyväisyyteen. On kuitenkin jotain vieläkin tärkeämpää: perustamissopimuksen on oltava hyvä. Perustamissopimus on hyvä, koska se vastaa EU:n kohtaamiin nykyisiin haasteisiin.
Lisäksi siinä saavutetaan ne tavoitteet, jotka asetettiin velvoitteiksi Laekenin julistuksessa kuusi vuotta sitten. Näiden tavoitteiden mukaisesti perustamissopimuksella johdonmukaistetaan ja selkeytetään sekä EU:n toimielin- että oikeusjärjestelmää. Siinä demokratisoidaan Euroopan unionia muun muassa vahvistamalla Euroopan parlamentin lainsäädäntötehtävää. Se tuo EU:ta lähemmäs kansalaisia muun muassa kansalaisaloitteiden avulla.
Kysymys kuuluu, lisääntyykö EU:n kansainvälinen merkitys ja tehostuuko sen toiminta perustamissopimuksen ansiosta. Tämä ei kuitenkaan riipu ainoastaan perustamissopimuksella käyttöön otetuista tai muutetuista toimielimistä vaan pääasiassa jäsenvaltioiden päättäjien poliittisesta tahdosta. Jos tätä poliittista tahtoa ei ole, toimielinuudistukset ovat täysin hyödyttömiä. Jotta perustamissopimus ei jäisi kuolleeksi laiksi ja asiakirjaksi, haluan vedota yhteisen poliittisen tahdon puolesta sen allekirjoittamisen yhteydessä ja sen ratifioinnin jälkeen.
Adrian Severin
(EN) Arvoisa puhemies, Lissabonin huippukokouksessa päästiin yhteisymmärrykseen uudistussopimuksen tekstistä, joka on selvästi edistyksellinen, edistysaskel Euroopan yhdentymisen historiassa - haluaisin kutsua sitä Euroopan yhdistymiseksi. Siksi se on otettava myönteisesti vastaan.
Olipa tämä askel miten tärkeä tahansa, se ei kuitenkaan ole viimeinen. Lyhyellä aikavälillä on ratkaisevan tärkeää, että kaikki 27 jäsenvaltiota ratifioivat perustamissopimuksen. Kaikille pitäisi nyt olla selvää, että varasuunnitelmia ei ollut eikä ole. Ratifioinnin jälkeen meidän on jatkettava tarvittavia uudistuksia ja toimia keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, kunnes EU saadaan historiallisesti ja maantieteellisesti täysin sopusointuun EU:n kansainvälisessä demokraattisessa järjestelmässä.
Tällä vapauttavalla hetkellä on myös oleellista päästä eroon demokraattisesta tekopyhyydestä ja kansankiihotuksesta ja myöntää, että tässä monimutkaisessa maailmassa poliittinen johtaminen edellyttää enemmän kuin koskaan ammattitaitoa, josta ei voida järjestää kansanäänestyksiä. Meidän on kehotettava ihmisiä päättämään periaatteista ja peruskysymyksistä siten, että he joko hyväksyvät tai hylkäävät ne. Päätökset eivät voi koskea monimutkaisia teknisiä yksityiskohtia ja hankalia kompromisseja. Muuten on noudatettava vapaaehtoisen toimeksiannon periaatetta.
Toisaalta on myönnettävä, että tänään ylistämämme edistys saavutettiin avoimuuden ja vilpittömyyden kustannuksella. Kuilu kansalaisten ja meidän poliittisten päättäjien välillä on Lissabonin jälkeen vähintään yhtä ammottava kuin ennenkin. Emme voi avata samppanjapulloja ennen kuin kuilu on saatu umpeen.
Jan Zahradil
(CS) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan entisenä jäsenenä, ainoana neuvotteluihin osallistuneena kansallisen kansanedustuslaitoksen jäsenenä ja alusta alkaen vakaumuksellisena perustuslain vastustajana voin ilokseni todeta, että terve järki pääsi Lissabonissa voitolle ainakin jossain määrin.
Jo pelkkä EU:n perustuslain käsite oli virheellinen alusta alkaen. Olen iloinen, että siitä on luovuttu ja että kotimaani oli yksi niistä, jotka antoivat tähän panoksensa. EU ei ole valtio eikä siitä koskaan tule sellaista, ja siksi sillä ei voi olla perustuslakia. Sen perustaksi on asetettava hallitustenvälinen sopimus, jonka mukaan jäsenvaltiot, kansallisvaltiot, säilyvät edelleen koko Euroopan yhdentymisprosessin kulmakivenä.
Kullakin meistä on joko myönteinen tai kielteinen käsitys joistakin sisältöä koskevista näkökohdista. Toisaalta minua ilahduttaa henkilökohtaisesti kansallisten kansanedustuslaitosten ja kansallisten toimeenpanoelinten aseman vahvistaminen niin kutsutun joustolausekkeen avulla. Toisaalta en pidä kansallisen veto-oikeuden rajoittamisesta. Realistina olen kuitenkin selvillä siitä, että olemme saavuttaneet mahdollisuuksien rajat.
Pidän kuitenkin tärkeänä sitä, että aivan ensimmäistä kertaa EU:n historiassa neuvottelupöydässä laadittua keinotekoista käsitettä oli jossain määrin työstettävä sen jälkeen, kun sitä oli kokeiltu käytännössä. Tästä syytä toivon, että EU osoittaa tulevaisuudessakin pystyvänsä luopumaan määrätyistä käyttökelvottomiksi osoittautuvista käsitteistä, joihin oman käsitykseni mukaan kuuluu 50 vuotta vanha ja ajastaan jälkeen jäänyt liittovaltiomalli. Se saa minut toivomaan, että EU pystyy siirtymään kohti aitoa, joustavaa ja hajautettua hallitustenvälistä järjestelmää, jonka avulla pystytään selviytymään 2000-luvun haasteista.
Arvoisa puhemies, luotan kuitenkin siihen, ettei parlamentti anna periksi kiusaukselle elvyttää jo kuollutta ajatusta perustuslaista, koska tämä osoittaisi ainoastaan parlamentin olevan todellisuudesta vieraantunut.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Arvoisa puhemies, en uskonut viime viikon päättyvän näin onnistuneesti.
Ensinnäkin hyväksyimme Lissabonin huippukokouksessa uudistussopimuksen, joka on valtava menestys, ja onnittelen lämpimästi pääministeri José Sócratesia, komission puheenjohtajaa José Manuel Durão Barrosoa sekä tietenkin meitä kaikkia. Yritykset käyttää veto-oikeutta sekä uudet kiistat sopimuksen lopullisesta muodosta pystyttiin välttämään. Mielestäni se tarkoittaa, että Euroopan unioni on selviytynyt institutionaalisesta kriisistään.
Toiseksi kotimaastani kuuluu hyviä uutisia: EU:ta vastustavan ja äärioikeistolaisen hallituksen vallasta poistaminen aivan äskettäin on kiistaton menestys. Puolan kansalaisten kanta vahvistaa sen, minkä olen monesti todennut: useimmat puolalaiset kannattavat Euroopan yhdentymistä. He haluavat Puolan olevan Euroopan unionin kumppani, ei sen vastustaja.
Tällaiset tapahtumat kieltämättä synnyttävät myönteisiä näkemyksiä yhteisestä eurooppalaisesta hankkeestamme. Olen vakaasti sitä mieltä, että Euroopan unioni on valmis kohtaamaan tulevaisuuden haasteet, ja kuten pääministeri José Sócrates aivan oikein huomautti, Euroopan unioni on nyt vahvempi ja sisäiseltä rakenteeltaan yhtenäisempi sekä selvästi vaikutusvaltaisempi neuvottelukumppani globaaleissa kansainvälisissä suhteissa. Neuvoston puheenjohtajan ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan toimet ovat asianmukaisesti käytettyinä tehokas väline, jolla voidaan vahvistaa myönteisellä tavalla Euroopan unionin julkista kuvaa.
Yksi tämän sopimuksen suurimmista saavutuksista on lisäksi se, että Euroopan unionin perusoikeuskirjasta on tehty oikeudellisesti sitova. Toivon, että Puolan uusi hallitus peruu päätöksensä jättää Puolan kansalaiset pois perusoikeuskirjan IV luvusta, jonka otsikkona on ”Yhteisvastuu”. Kyseinen luku sisältää määräyksiä, jotka koskevat työntekijöiden ja ammattijärjestöjen oikeuksia. Ne ovat erityisen lähellä Puolan vasemmiston ja eurooppalaisen vasemmiston sydäntä.
Tunne Kelam
(EN) Arvoisa puhemies, haluan onnitella puheenjohtajavaltio Portugalia olosuhteisiin nähden erinomaisesta tuloksesta. Yksi asia on kuitenkin pidettävä mielessä: Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevä valmistelukunta ei ole vielä saavuttanut perimmäistä tavoitettaan eli ylittänyt toimielinten ja Euroopan kansalaisten välistä kuilua. Meillä on nyt välineet EU:n yhteisten toimintalinjojen soveltamiseksi. Tarvitsemme poliittista tahtoa ja määrätietoisuutta. Kaiken keskipiste on nyt täytäntöönpano, ja Lissabonin sopimuksen täytäntöönpanon pitäisi perustua kahteen periaatteeseen. Ensimmäinen niistä on toissijaisuusperiaate.
EU:n toimivallan rajaaminen on ilman muuta hyvin rohkaiseva saavutus, joka liittyy kansallisten kansanedustuslaitosten vahvempaan asemaan ja suurempaan vastuuseen, sillä kansalaisten pitäisi ymmärtää, että Euroopan yhteisö selvittää yhteisön ongelmat tehokkaasti ja välttää samalla tarpeetonta puuttumista heidän elämäänsä.
Toinen periaate koskee yhteisvastuuta, joka on Euroopan yhteisön perusarvo. Sopimus tulevan Euroopan parlamentin muodostamisesta alenevasti suhteellisen edustuksen periaatteella on selkeä osoitus yhteisvastuusta, mistä olen kiitollinen. Yhteisvastuu pannaan kovalle koetukselle myös suunniteltaessa energiavarmuutta koskevaa yhteistä ulkopolitiikkaa, kuten Euroopan parlamentti ehdotti viime kuussa. Siihen kuuluu myös ulkopolitiikan uuden korkean edustajan alaisuudessa toimiva energiapolitiikan korkea edustaja.
Lopuksi mainitsen erään hienon osoituksen yhteisvastuusta: komission puheenjohtaja José Manuel Durão Barroso totesi venäläiselle virkaveljelleen viime toukokuussa Samarassa, että EU:n yhteisvastuukäsityksen mukaan Puola ja Viro ovat yhtä tärkeitä kuin Saksa ja Portugali.
Jerzy Buzek
(PL) Arvoisa puhemies, Lissabonin huippukokouksen jälkeen EU:n perustamissopimusta koskeva keskustelu voidaan katsoa päättyneeksi, sillä meillä on nyt yksi tavoite ylitse muiden: perustamissopimuksen mahdollisimman nopea ja tehokas ratifiointi.
Parlamentilla on tässä tehtävänsä. Pyydän teitä pitämään mielessä, että perustamissopimuksen mukaan parlamentilla on suurempi merkitys kuin aikaisemmin. On otettava huomioon kolme seikkaa: yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan aseman ja tehtävien määrittely ja hänen valintansa, josta päätetään yhdessä Eurooppa-neuvoston kanssa 1. tammikuuta 2009 alkaen. Tähän yhteiseen päätökseen on valmistauduttava useilla aloilla, pääasiassa turvallisuuden ja oikeudenkäytön aloilla. Kolmanneksi on käytävä poliittista keskustelua Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan toimintaperiaatteiden lukkoon lyömiseksi ja käsiteltävä erityisesti hänen suhteitaan Euroopan parlamenttiin.
Tärkeintä on kuitenkin ratifiointi, ja se riippuu suuressa määrin meistä Euroopan parlamentin jäsenistä. Se tapahtuu kussakin maassa eri tavalla. Meidän on löydettävä keinot vakuuttaa Euroopan kansalaiset siitä, että tämä hyödyttää EU:n ja poliitikkojen lisäksi ennen kaikkea kansalaisia. Ratifiointi on siis päätehtävämme. Kiitos ja onnittelut!
José Sócrates
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, haluan kiittää teitä erinomaisesta keskustelusta, jota olemme käyneet huippukokouksesta ja Lissabonin sopimuksesta.
Aluksi totean, että sanottakoonpa uudesta perustamissopimuksesta mitä tahansa, kukaan ei voi kuitenkaan kieltää sitä, että perustamissopimuksen ansiosta EU on aiempaa vahvempi. Perustamissopimuksessa vahvistetaan eurooppalaiset arvot, hyvät arvot, jotka ovat aina olleet Euroopan yhdentymishankkeen perusta. Perustamissopimus edistää EU:n taloutta ja luo EU:lle paremmat edellytykset kansainvälisten tehtävien hoitamiseen.
Kuten monet ovat huomanneet, perustamissopimuksella lisätään EU:n toimielinten ja poliittisen toiminnan demokraattisuutta. Perustamissopimus antaa 27 jäsenvaltion Euroopan unionille välineet tehokkaampaan päätöksentekoon. Demokratian kannattajat haluavat, että demokratiaa arvostetaan myös päätöksentekoa tehostavana menetelmänä, ja kaikki ne, jotka seuraavat EU:n politiikkaa, ymmärtävät, että EU:n päätöksentekoa on tehostettava.
Lopuksi pyydän kaikkia niitä, jotka suhtautuvat epäilevästi perustamissopimukseen ja EU:n mahdollisuuksiin, olemaan realisteja. Maailma on jo tehnyt johtopäätöksensä perustamissopimuksesta. EU:sta on tullut vahvempi ja kykenevämpi vastaamaan globaaleihin ja strategisiin haasteisiin, ja Lissabonin jälkeen katseet ovat kohdistuneet EU:hun maailmanlaajuisesti siinä toivossa, että EU hoitaisi jälleen kerran kansainväliset tehtävänsä.
Tämä sopimus on meille edistysaskel. Muut ovat jo todenneet EU:sta seuraavasti: älkää epäröikö, herätkää, olemme vahvempia. EU:n itseluottamus on kasvanut Lissabonin sopimuksen jälkeen ja EU kykenee nyt ottamaan kantaa tulevaisuuteen. Se voi siirtyä puolustuskannalta hyökkäykseen.
Graham Watson mainitsi hyvin ystävällisesti puheenvuorossaan Fernando Pessoan. Kiitän häntä suuresti tästä henkilökohtaisesta ystävällisyyden osoituksesta, sillä Pessoa on yksi suurimmista runoilijoistamme, ja haluan siteerata Pessoaa uudelleen: hän puhui kerran ”tulevaisuuden ikävöimisestä”. Eurooppalaisena minäkin ikävöin tulevaisuutta ja sitä aikaa, jolloin Euroopassa keskusteltiin tulevaisuudesta ja osoitettiin johtajuutta, ja ikävöidessäni niitä päiviä uskon, että perustamissopimuksella luodaan Euroopalle edellytykset tähän.
Arvoisa puhemies, jos sallitte, haluaisin selventää kahta asiaa: ensimmäinen koskee parlamentin puhemiehestä. Totean parlamentin jäsenille, ettei kenellekään koskaan tullut mieleenkään, että neuvosto ehdottaisi parlamentin puhemiehen äänioikeuden poistamista. On ilman muuta selvää, että puhemies säilyttää äänioikeutensa. En tiedä, miten tämä virheellinen ajatus sai alkunsa, mutta neuvosto päätti, että parlamentissa on 751 jäsentä (750 ja lisäksi puhemies). Seuraavaksi toteaisin, että Ioanninan lausekkeeseen on löydetty ratkaisu, kuten aina sanoinkin. Ioanninan lausekkeen on oltava oikeudellisesti sitova, mutta sitä ei pitäisi kirjata perustamissopimukseen, ja löydetty ratkaisu eli pöytäkirjan liittäminen julistukseen on täysin saamamme toimeksiannon mukainen.
Minäkin haluan kehua edellistä puheenjohtajavaltiota, kuten olen aina tehnyt ja teen edelleenkin samalla tavoin. Koko perustamissopimusprosessin aikana oli kaksi ratkaisevaa hetkeä. Ensimmäinen niistä oli viime lokakuussa, kun Angela Merkel päätti tehdä perustamissopimuksesta oman puheenjohtajakautensa ja tulevien puheenjohtajakusien pääkysymyksen. Tämä toimenpide vaati poliittista rohkeutta ja oli poliittinen riski. Tuolloin kukaan ei pitänyt sen onnistumismahdollisuuksia kovin suurina. Kutsun tätä ratkaisevaksi hetkeksi, koska EU:n oli palattava politiikkaan, saatava takaisin uskalluksensa ja otettava jälleen poliittisia riskejä. Kuten aiemmin totesin, toinen ratkaiseva hetki oli silloin, kun päätimme viimeisessä neuvoston kokouksessa tarttua tilaisuuteen saavuttaaksemme yhteisymmärryksen joulukuun sijasta lokakuussa.
Arvoisa puhemies, totean lopuksi, että varmasti monet ihmiset ja monet eurooppalaiset, jotka eivät koskaan uskoneet EU:hun, ovat tyytymättömiä perustamissopimukseen, aivan kuten he olisivat tyytymättömiä mihin tahansa sopimukseen. Kenties on niitäkin, jotka haluaisivat muuttaa sopimusta, ja heidän kanssaan kannattaa käydä vuoropuhelua ja kertoa, että tässä vaiheessa vaihtoehdot olivat joko tämän sopimuksen aikaansaaminen tai institutionaalisen kriisin jatkuminen.
Luullakseni kaikki ne, jotka ymmärtävät, että poliitikkojen on käsiteltävä pikemminkin todellisuutta kuin kuvitelmia, kannattavat Lissabonissa tehtyä päätöstä. Ratifioinnista haluan todeta selvästi, että se on kunkin maan tehtävä. Demokraattina en kuitenkaan voi hyväksyä sitä, että ne, jotka kannattavat kansanäänestyksiä, yrittävät siten heikentää edustuksellista demokratiaa kyseenalaistamalla laillisen ratifioinnin parlamentissa.
(Suosionosoituksia)
Olen demokraatti ja EU on demokraattinen, ja demokraatteina annamme kunkin maan päättää vapaasti parhaasta ratifiointikäytännöstä.
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, totean lopuksi olevani erittäin ylpeä ja erittäin tyytyväinen, ja minulla on ollut hyvin suuri kunnia olla mukana monien muiden kanssa historiallisella ja ratkaisevalla hetkellä, Lissabonin sopimuksen syntyhetkellä, koska se tarkoittaa EU:n edistymistä.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Puhemies
(DE)Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minäkin haluan lausua vilpittömät kiitokset erityisesti ulkoasiainministeri Luís Amadolle, Manuel Lobo Antunesille sekä suurlähettiläs Álvaro Mendonça e Mouralle ja Jean-Claude Pires'n koordinoimalle oikeudelliselle yksikölle.
José Manuel Barroso
komission puheenjohtaja.-(EN) Arvoisa puhemies, Marianne Thyssen esitti konkreettisen kysymyksen: pystymmekö edistymään tästä hetkestä alkaen lopulliseen ratifiointiin saakka? Kuten totesin, tuloksellisella toiminnalla Euroopan kansalaisten hyväksi voimme edistää oikeanlaisen poliittisen ilmapiirin luomista, mikä helpottaa ratifiointia.
Olisi virhe hidastaa tuloksentekoa, ja se olisi myös vastoin komissiolle tärkeää kaksitahoista strategiaa, jonka mukaan meidän olisi samanaikaisesti ratkaistava toimielimiä koskevat poliittiset kysymykset ja saatava aikaan konkreettisia tuloksia kansalaisten hyväksi. Sitä vastoin komission ja varmasti myös parlamentin pitäisi aktiivisesti - ja voisimme olla vielä aktiivisempia yhdessä - edistää Euroopan kansalaisia koskevaa toimintasuunnitelmaa.
Toinen kysymys koski tiedottamista ja demokratiaa. Perustamissopimuksesta tiedottaminen ja sen selvittäminen kansalaisille on pääasiassa kansallisten viranomaisten vastuulla. Se on kuitenkin myös EU:n toimielinten tehtävä. Olen samaa mieltä siitä, mitä Luís Queiró totesi Euroopan parlamentin tehtävän merkityksestä tässä asiassa. Komissio on valmis kantamaan vastuunsa tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja Euroopan parlamentin kanssa.
Olen samaa mieltä niistä huomautuksista, joita Tunne Kelam ja Hartmut Nassauer esittivät toissijaisuusperiaatteesta. On erittäin tärkeää korostaa perustamissopimuksen demokratialle tuomaa lisäarvoa. Se tekee EU:sta demokraattisemman ja vastuullisemman ja korostaa toissijaisuusperiaatteen merkitystä. Toissijaisuusperiaate on keino vahvistaa EU:ta ja EU:n toimielimiä, ei suinkaan heikentää niitä, sillä toimimalla lähellä kansalaisia ne vahvistavat legitiimiyttään ja parantavat päätöksentekoaan.
Mielestäni on myös oikein, että komissio selittää tiedonannossaan uutta demokraattista ulottuvuutta, kuten Richard Corbett korosti. Euroopan unionin jäsenvaltiot voivat olla ylpeitä tällaisesta demokraattisesta järjestelmästä. Sitä voidaan aina parantaa, mutta missään muualla maailmassa ei ole tällaista kansainvälistä demokraattista osallistumismahdollisuutta kuin Euroopan unionissa.
Tiedottamisen yhteydessä olisi myös tuotava selvästi esiin EU:n paremmat valmiudet toimia kansalaisten puolesta heitä olennaisesti koskettavilla aloilla kuten ilmastonsuojelun, energiapolitiikan ja maahanmuuton aloilla. Nämä ovat kansalaisten kannalta konkreettisia huolenaiheita, ja me käymme niihin käsiksi. Tiedottamisen yhteydessä olisi myös korostettava parempia kansainvälisiä toimintavalmiuksia.
Lopuksi haluan korostaa yhtä seikkaa, jonka Bernard Poignant toi selvästi esiin, ja kiitän häntä huomion kiinnittämisestä Jean Monnet'n merkitykseen. On totta, ettei perustamissopimus ole täydellinen, mutta toisinaan ihmiset sanovat meidän luopuvan yhteisön perustajien arvoista ja vastuusta. Tämä ei pidä paikkaansa. Noudatamme Jean Monnet'n ja monien muiden neuvoja ja kehitämme yhteistä hanketta pas à pas - vähä vähältä - ja näin tehdessämme meidän on myönnettävä, että joudumme antamaan kansalaisille lupauksia, suorittamaan konkreettisia tehtäviä ja saamaan aikaan käytännön tuloksia.
Lissabonin huippukokouksessa todella vahvistettiin EU:n tulevaisuutta koskeva toimintasuunnitelma keskittymällä perustamissopimukseen ja toimielimiin sekä määräämällä toisena päivänä globalisaation suunta ja osoittamalla, miten voimme yhdessä lisätä toimintavalmiuksia vastataksemme globalisaation haasteeseen. Siksi huippukokous oli valtava menestys, ja puheenjohtajavaltio Portugalin, jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin ja komission pitäisi todella arvostaa tätä ja katsoa jälleen luottavaisesti tulevaisuuteen.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
(DE) Paljon kiitoksia, arvoisa komission puheenjohtaja. Tämä keskustelu on osoittanut, että voimme luottaa maanosamme Euroopan tulevaisuuteen. Sitoudumme yhä vahvemmin työskentelemään tämän puolesta. Suuret kiitokset.
Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Jean-Pierre Audy  
kirjallinen. -(FR) Puheenvuoroni aluksi kiitän jäsenvaltioiden johtajia historiallisesta yhteisymmärryksestä, jonka he saavuttivat Lissabonissa ja joka tekee lopun vuosia jatkuneesta toimielimiin liittyvästä epävarmuudesta. Olen tyytyväinen Ranskan presidentin Nicolas Sarkozyn periksi antamattoman rohkeaan ja viisaaseen käytännön työhön ja Angela Merkelin erinomaisesti johtamaan Saksan puheenjohtajakauteen vuoden 2007 ensimmäisellä puoliskolla, jolloin toimielinohjelma saatiin oikeille raiteille. Haluan näiden kiitosten yhteydessä antaa tunnustusta puheenjohtaja Valéry Giscard d'Estaingin tekemälle erinomaiselle ja valtavalle työlle. Tähän sopimukseen on koottu entisen tekstin tärkeimmät poliittiset saavutukset: Euroopan unionin pysyvä puheenjohtajuus, EU:n diplomaattiedustaja ja uusi äänestysjärjestelmä, jossa laajennetaan määräenemmistöpäätöksentekoa samalla kun vahvistetaan Euroopan parlamentin toimivaltaa. Valitettavasti Euroopan unionin tunnukset (lippu, hymni ja tunnuslause) on jätetty pois. Perustamissopimuksessa otetaan huomioon myös ne viestit, joita saatiin Ranskan ja Alankomaiden kansalaisilta heidän hylätessään entisen perustamissopimuksen: alkuperäisessä tekstissä olleita perustuslain tunnusmerkkejä ei ole säilytetty, eikä Euroopan unionin perustamissopimuksissa vahvisteta ehdottoman lopullista koostetta EU:n politiikan aloista, jotka sen sijaan kuuluvat EU:n nykyisen demokraattisen toiminnan soveltamisalaan.
Alexandra Dobolyi  
Mielestäni on tärkeä askel, että Lissabonissa paikalla olleet päättäjät ovat vastuunsa tuntien ja historialliset epäkohdat sivuuttaen saavuttaneet yhteisymmärryksen perustamissopimuksesta, jonka valmistuminen on kestänyt peräti kuusi vuotta ja jolla ratkaistaan EU:n tulevaisuudennäkymät ja vahvistetaan sille tehokas toimintarakenne.
On tärkeää, että tämä asiakirja, joka on määrä allekirjoittaa 13. joulukuuta tänä vuonna, myös ratifioidaan hankaluuksitta jäsenvaltioissa. On välttämätöntä, että Euroopan parlamentti sitoutuu edelleen tukemaan uudistussopimusta, ja kiinnitämme jälleen jäsenvaltioiden huomion ratifiointiprosessin merkitykseen.
Unkari on aina kannattanut vakaasti perustuslakiprosessia ja uskonut, että jäsenvaltiot pääsevät ennemmin tai myöhemmin yhteisymmärrykseen ja onnistuvat jatkamaan Euroopan yhdentymisprosessia.
Olen Euroopan parlamentin ulkoasiainvaliokunnan jäsen, ja mielestäni on tärkeää korostaa, että hyväksytty asiakirja voi tukea myönteisellä tavalla Euroopan unionin ulkopolitiikan tehostamista ja lisätä sen vaikutusta kansainvälisessä diplomatiassa. Oletettavasti uudistussopimuksella aikaansaadut muutokset eivät rajoitu vain ulkopolitiikkaan, vaan niitä toteutetaan myös lukuisissa muissa EU:n tehokkaan toiminnan kannalta elintärkeissä kysymyksissä. Sen ansiosta esimerkiksi vuonna 2009 muodostettava uusi Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio voivat aloittaa toimintansa tehokkaammalta, avoimemmalta ja demokraattisemmalta pohjalta.
Tämä yhteinen saavutus edellytti ennen kaikkea poliittista yhteistyöhalua, joten iloitkaamme nyt perustamissopimuksesta. Prosessin onnistumisen varmistaaksemme emme kuitenkaan saa tyytyä tähän, vaan yhteistyötä on jatkettava, jotta ratifiointiprosessi saadaan onnistuneesti päätökseen.
Jules Maaten  
Yhteisymmärryksen saavuttaminen uudistussopimuksesta edellytti liian monien myönnytysten tekemistä suljettujen ovien takana Lissabonissa: Italia sai ylimääräisen edustajanpaikan Euroopan parlamentissa, ja Bulgariassa euro kirjoitetaan kyrillisesti ”evro”, Puola voi jatkaa päätöksentekoprosessin estämistä muutamien lähivuosien ajan, ja Itävalta saa jättää saksalaisopiskelijat yliopistojensa ulkopuolelle. Tällaiset vanhanaikaiset lehmänkaupat ovat ristiriidassa EU:n avoimuuden lisäämistä koskevien tavoitteiden kanssa.
Tästä huolimatta voimme olla tyytyväisiä, että olemme vihdoin vuosien keskustelun jälkeen päässeet lopulliseen yhteisymmärrykseen, sillä perustamissopimus parantaa nykyistä tilannetta. Se ei ole kaikkein tyylikkäin sopimus, mutta sillä taataan demokratian lisääminen EU:ssa. Se vahvistaa Euroopan parlamentin ja kansallisten kansanedustuslaitosten vaikutusvaltaa ja Euroopan kansalaisten mahdollisuuksia vaikuttaa suoraan toimintalinjoihin. Se vastaa yhteisen energia- ja ulkopolitiikan tarpeeseen. On välttämätöntä valvoa tiukasti Kööpenhaminan arviointiperusteiden noudattamista, ja myös demokraattista vastuuta lisätään ottamalla käyttöön ”oranssi kortti”, jonka ansiosta kansalliset kansanedustuslaitokset voivat vastustaa EU:n lainsäädäntöä toissijaisuusperiaatteen nojalla.
Witold Tomczak  
kirjallinen. -(PL) Totuus uudistussopimuksesta on sama kuin EU:n perustuslaistakin. Näillä asiakirjoilla muutetaan Euroopan yhteisö, joka on kansainvälinen organisaatio, sekä sen jäsenten välinen liitto eli Euroopan unioni mantereen laajuiseksi supervallaksi. Niiden avulla myös tunnustetaan tämä supervalta liittymällä vuonna 1950 tehtyyn Euroopan ihmisoikeussopimukseen, jonka osapuolina voivat olla ainoastaan valtiot. Ne tarjoavat uuden mahdollisuuden yhtenäisen lainsäädännön laatimiseksi EU:lle ilman jäsenvaltioiden mukanaoloa. Tässä hyödynnetään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tulkintaa Euroopan unionin perusoikeuskirjasta. Muiden yhtä tärkeiden esimerkkien luettelemiseen voisi käyttää paljonkin aikaa.
Tämän tilanteen vuoksi joudumme ratkaisemaan kysymyksen Euroopan kansalaisten oikeuksien takaamisesta uudessa supervallassa, sillä toistaiseksi jäsenvaltiot ovat antaneet kyseiset takeet kansalaisilleen. Tätä ongelmaa ei ole käsitelty lainkaan uudistussopimuksessa. Koska kansalaisten oikeudet ovat nimenomaan yhteisöelämässä vallitsevia ihmisoikeuksia, supervallan perustamishanke aiheuttaa Euroopassa ihmisoikeuskriisin.
Siksi meidän on hylättävä uudistussopimus ja ryhdyttävä luomaan perustaa järjestelmälle, jolla taataan kansalaisten oikeudet Euroopan yhdentymisen edellyttämällä tavalla. Ellemme tee tätä, EU:ta uhkaa totalitarismin uusi räjähdysmäinen kasvu.
