
Puhemies
Hyvät kollegat, minun ei tarvitse edes sanoa, kuinka järkyttyneitä me kaikki olemme Armenian viimeöisistä tapahtumista. Uskon, että kaikki ovat saaneet kuulla niistä. Tarkoitan tietenkin pääministerin ja kahdeksan parlamentin jäsenen murhaa. Terroristit on nyt pidätetty ja panttivangit vapautettu, mutta kun otetaan huomioon tilanteen vakavuus, haluaisin tietenkin jos vain sallitte lähettää parlamentin nimissä Armenian kansalle solidaarisuus- ja surunvalitteluviestin, ja tämän osoittaakseni aion lähettää kirjeen Armenian tasavallan presidentille.

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Hughes
Arvoisa puhemies, eilisessä yritysten rakenneuudistuksista käydyssä keskustelussa pitämäni puheenvuoron lopussa huomautin puhetta tuolloin johtaneelle varapuhemiehelle, että yhteisessä päätöslauselmassa, josta äänestämme myöhemmin tänään, oli virhe. Sen päätöslauselman viimeisessä kappaleessa, jonka allekirjoitin ryhmäni puolesta tiistaina, oli viittaus Michelin-yhtiöön. Teksti on nyt jaettu, ja kun englannin- ja espanjankielisissä versioissa on kyseinen viittaus Michelin-yhtiöön, se on ilmeisesti poistettu muista kieliversioista.
Olen saanut istuntopalveluilta sellaisen selityksen, että joku PPE-ryhmän jäsen oli ottanut yhteyttä ja sanonut, että kyseinen kohta oli poistettu. Arvoisa puhemies, päätöslauselman laatijoita, yhteisen päätöslauselman allekirjoittajia, ei tässä asiassa kuultu. Minä ja muut allekirjoittajat olemme sitä mieltä, että tuon viittauksen pitäisi olla mukana tämänpäiväisessä äänestyksessä.
(Suosionosoituksia vasemmistolta)

Pronk
Arvoisa puhemies, tämä kohta on hyvin sekava, koska loppujen lopuksi allekirjoitetussa versiossa on virhe. Päätöslauselman neuvoteltuun versioon ei sisältynyt mainintaa Michelinistä. Olisin halunnut pitää kiinni siitä. Nyt on niin, että erilaisia versioita on vaikka kuinka paljon. Joko englanninkielinen versio on oikea tai sitten muut versiot ovat oikeita. Meillä on nyt kuitenkin erilaisia versioita. Mielestäni on parempi, että Strasbourgin istuntojakson jälkeen tästä päätöslauselmasta äänestetään Brysselissä. Se vaikuttaa mielestäni yksinkertaisimmalta ratkaisulta.

Hughes
Arvoisa puhemies, en halua pitkittää tätä ja turhauttaa jäseniä, jotka haluavat päästä äänestämään talousarviosta. Asian pitäisi olla hyvin yksinkertainen. Teidän tarvitsee vain pyytää sitä versiota, jossa on tähän yhteiseen päätöslauselmaan osallistuneiden ryhmien allekirjoittajien nimet. Jos siinä on viittaus Michelin-yhtiöön, se on juuri se teksti, josta meidän pitää äänestää tänään. Vastustan sitä, että asiaa lykätään Brysseliin.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, minä haluaisin myös sanoa jotakin tästä asiasta, koska olen neuvotellut tästä päätöslauselmasta ELDR-ryhmän nimissä. Lähtökohtana on ollut alusta lähtien, että nimi " Michelin" ei esiintyisi päätöslauselmassa, koska muuten emme voisi saada aikaan yhteistä päätöslauselmaa. Nimi " Michelin" ei esiinny kaikissa kieliversioissa vaan ainoastaan englanninkielisessä versiossa. Siksi haluaisin pyytää teitä pitämään saksan- tai ranskankielistä versiota alkuperäisenä ja äänestämään siitä. Mielestäni emme voi toimia politiikassa keskenämme tällä tavalla. Jos sovimme jotakin, toivon, että myös sosialistit pitävät siitä kiinni.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Plooij-van Gorsel, aiomme tutkia erittäin tarkoin, mikä näistä versioista on se, jota on pidettävä oikeana.

Poettering
Arvoisa puhemies, en käytä puheenvuoroa tästä asiasta siksi, että olisin seurannut erityisen tarkasti viime päivien tapahtumia. En ole sellainen asiantuntija kuin edellinen puhuja tai parlamentin jäsen Pronk. Haluaisin kuitenkin pitää yksiselitteisesti kiinni siitä, että myös puheenjohtajakokouksessa tehtyjä sopimuksia noudatetaan.

Muistan erittäin selvästi, että puheenjohtajakokouksessa, kuten vierustoverini Pat Cox, parlamentin jäsen Hautala, kollega Barón Crespo ja myös muut oikein muistavat, keskusteltiin siitä, puhummeko ylipäätään Michelin-yhtiöstä vai yleisesti yritysten maailmanlaajuistumisesta ja rakenneuudistuksista. Puheenjohtajakokous päätti sitten yksimielisesti, että Michelin-yhtiöön ei viitata erityisesti, vaan puhumme yleensä maailmanlaajuistumiseen liittyvistä yritysten rakenneuudistuksista. Tämä oli puheenjohtajakokouksen yksimielinen päätös.
Jos nyt yhdessä tai kahdessa kieliversiossa esiintyy nimi "Michelin", kysyn itseltäni, kuka tämän on saanut aikaan. Se ei ole sovittujen pelisääntöjen mukaista. Vastustan hyvin voimakkaasti sitä, että teksteissä esiintyy käsitteitä, joista ei ole sovittu. Ryhmäni ei varmasti hyväksy sitä! Esitän pyynnön kaikille poliittisille ryhmille, että noudatamme parlamentissa reiluuden ja yhteisten sopimusten periaatteita.
(Voimakkaita suosionosoituksia oikeistolta)

Wurtz
Arvoisa puhemies, emme aio palata eilen päättyneeseen keskusteluun. Haluan vain tehdä erään tarkennuksen. Puheenjohtajakokous ei ollut yksimielinen keskustelussa, joka koski Michelin-yhtiötä koskevan viittauksen poistamista. Jäsenten enemmistö oli asiasta yhtä mieltä, ja siihen meidän oli sopeuduttava, eli siihen, ettei Michelin-yhtiön nimeä sisällytetä tekstin sanamuotoon. Minä puolestani käytin puheenjohtajakokouksessa puheenvuoron todetakseni, että jokaisella on tietenkin vapaus osallistua keskusteluun haluamallaan tavalla ja että minä omasta puolestani olen sitä mieltä, että Michelin-yhtiö oli yritysten rakenneuudistusta koskevan keskustelun ydinkysymys. Näin ollen en näe mitään syytä, mikseivät tekstistä väittelevät puolueryhmät voisi olla sitä mieltä, että Michelin-yhtiön nimen on sisällyttävä päätöslauselmaan. Haluan täsmentää, ettei ryhmäni ole allekirjoittanut kompromissitekstiä, koska se ei missään tapauksessa ole siihen tyytyväinen.

Puhemies
Hyvät kollegat, emme voi mielestäni enää pitkittää tätä keskustelua. Meillä on tarpeeksi hyvä käsitys tilanteesta. Minun on sitä paitsi sanottava, että minulla on samankaltaisia kokemuksia puheenjohtajakokouksen johtamisesta kuin ovat ne kokemukset, jotka otettiin täällä hetki sitten esille.

Flautre
Arvoisa puhemies, käytän tätä päätöslauselmaa koskevan puheenvuoron. Meidän mielestämme asia on hyvin yksinkertainen: olemme allekirjoittaneet tekstin, jossa selväsanaisesti mainitaan Michelin-yhtiön nimi, joten kompromissiteksti on meidän osaltamme selvä. Jos tässä on epäselvyyttä tai jos Michelin-nimi allekirjoituksestamme huolimatta poistetaan, allekirjoituksemme ei tietenkään siinä tapauksessa enää päde.

Puhemies
Hyvä on. Asia on selvä. Olemme ymmärtäneet tämän.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, minä olin se, joka ehdotti, että keskustelu kiireellisistä aiheista muutettaisiin yleisemmäksi keskusteluksi maailmanlaajuistumisesta, minkä puheenjohtajakokous hyväksyi. Ehdotin myös, että otsikossa sulkeissa oleva mainostamamme yrityksen nimi poistettaisiin. Näin myös sovittiin, mutta nyt on kyse toisesta asiasta eli siitä, että ehdotettiin päätöslauselmaesitystä, jonka viimeiseen kohtaan sisältyi asia, jota voidaan melkein pitää suostutteluna, ja että päätöslauselma aiottiin toimittaa tämän yrityksen johtajalle, ja että esitetyssä kompromissipäätöslauselmassa oli tämä nimi.
Kyseessä on hyvin yksinkertainen asia: ne, jotka vastustavat sitä, että tämä kohta sisältyy erityisesti päätöslauselmaan, voivat pyytää, että kohdasta äänestetään erikseen. Ei kuitenkaan ole sopivaa, että päätöslauselmaa muutettaisiin saman tien parlamentin asiasta vastaavassa elimessä ilman allekirjoittajien suostumusta.
Tämä koskee myös toista ongelmaa, jonka olemme kohdanneet kalastussopimusta koskevassa päätöslauselmassa, johon tehtiin muutos ilman allekirjoittajien suostumusta. Näin ollen pyydän puhemieheltä, että valvottaisiin tarkasti sellaista menettelyä, jossa ehdotuksia muutetaan ilman lupaa, mikä on mielestäni parlamentin julkisen asiakirjan muuttamista ja vääristelyä koskeva ongelma.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Barón Crespo, olette aivan oikeassa. Miguélez Ramosin piti muuten pyytää minulta Marokon kanssa tehtävää kalastussopimusta koskeva puheenvuoro. Olen hankkinut yksiköiltä asiaa koskevia tietoja. Kyseessä on nähdäkseni tekninen virhe niin minulle ainakin on väitetty , ja teksti, josta äänestetään huomenna, eli perjantaina, aiotaan asianmukaisesti korjata. Asia on siis aivan selvä. Olen pahoillani tästä teknisestä virheestä. Luulenkin, että meidän on tulevaisuudessa pidettävä huolta siitä, etteivät tämänkaltaiset virheet toistuisi, sillä ne aiheuttavat joka tapauksessa paljon vahinkoa.

Dell' Alba
Arvoisa puhemies, käytän nyt hyväkseni pöytäkirjan hyväksymisvaihetta ja ilmoitan, että minä ja kollegani Turco emme osallistu vielä tänään toimitettavaan äänestykseen, kuten olemme ilmoittaneet.
Toteaisin itse pöytäkirjasta ja sen sivusta 7 jossa kerrotaan Boninon käyttämästä puheenvuorosta ja jossa mainitaan Corbettin ja Madelinin käyttämät puheenvuorot , että siinä olisi tarkemmin kuvailtava puhujien puheenvuorojen sisältöä. Varsinkin parlamentin jäsen Madelin käytti puheenvuoron tukeakseen tätä ehdotusta. Olisi mielestäni loogista, että puheiden sisältö kävisi ilmi pöytäkirjasta.

Puhemies
Parlamentin jäsen Madelinin puheenvuorojen tarkka sisältö käy ilmi sanatarkoista istuntoselostuksista.

Bigliardo
Arvoisa puhemies, haluan ilmoittaa, että tästä aamusta lähtien minä tulen mukaan siihen taisteluun, jota radikaaliryhmä jo käy riippumattoman teknisen ryhmän muodostamiseksi. Parantaakseni parlamentin kokonaistilannetta ja sitoutumattomien ryhmän tilannetta, minäkin yhdyn radikaaleihin: en siis osallistu kokonaisäänestykseen enkä muihinkaan äänestyksiin, ja julistan olevani heidän tavoin lakossa.

Hautala
Arvoisa puhemies, kyse ei nyt ole pöytäkirjasta, vaan haluaisin kiinnittää kaikkien kollegojen huomiota erääseen traagiseen tapahtumaan, joka tapahtui eilen Jerevanissa, Armeniassa. Pyytäisin teitä harkitsemaan, voisimmeko viettää hiljaisen minuutin sen johdosta, että Armenian parlamentin puhemies ja maan pääministeri ovat saaneet aseellisessa hyökkäyksessä surmansa. Lisäksi kuusikymmentä ihmistä on loukkaantunut tässä hyökkäyksessä, joka on kohdistunut demokraattista parlamenttia vastaan. Pyytäisin, että harkitsette että vietämme hiljaisen hetken tällaisen tapahtuman johdosta, jota emme parlamentin jäseninä voi mitenkään hyväksyä. Päinvastoin, meidän täytyy tehdä kaikkemme, jotta parlamentaarinen rauha palautuisi.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Hautala, olen todella pahoillani siitä, ettette ollut läsnä istunnon alussa, sillä käsittelin tuolloin kuten voitte kuvitella tätä tragediaa ja sanoin lähettäväni parlamentin nimissä tietenkin surunvalitteluni ja myötätunnon osoitukseni Armenian kansalle. Olemme siis jo käsitelleet tämän asian.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Schleicher
Arvoisa puhemies, istunnon alussa ette vain kertoneet Armeniassa tapahtuneesta terroristihyökkäyksestä, vaan ilmoititte myös lähettävänne Armeniaan solidaarisuus- ja surunvalitteluviestin. Euroopan unionin ja Armenian välisen yhteistyövaltuuskunnan puheenjohtajana haluaisin kiittää teitä siitä sydämellisesti.
Olemme kaikki tyrmistyneitä eilen illalla Armenian parlamentissa tapahtuneesta tragediasta. Surmattujen joukossa oli pääministerin lisäksi myös parlamentin puhemies ja useita muita poliitikkoja. Meidän on kysyttävä itseltämme, onko rauhanomainen kehityksen jatkuminen Armeniassa nyt mahdollista. Tämä yllätyshyökkäys on syössyt Tsetsenian välittömässä läheisyydessä sijaitsevan Armenian nuoren tasavallan poikkeustilaan, jonka vaikutuksia on vielä mahdotonta arvioida. Uskon teidän kaikkien jakavan kanssani toiveen siitä, että Armenian saavuttama riippumattomuus ei vaarannu tämän vuoksi uudelleen.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, mitä tulee parlamentin jäsen Barónin äsken esille nostamaan kalastuskysymykseen, sanoitte että kyseessä oli tekninen virhe. Koska tämä on erittäin tärkeä kysymys ja koska sillä on tiettyä painoarvoa, haluaisin pyytää teitä, että kalatalousvaliokunnan puheenjohtajana minulle tiedotettaisiin, millainen tämä tekninen virhe on ollut. Pyytäisin, että tästä tiedotettaisiin myös päätöslauselmaesityksen allekirjoittaneille ryhmille, jotta saataisiin tietää, mitä tarkalleen ottaen on tapahtunut: oliko kyseessä esittelijöiden tekemä tekninen virhe vai oliko kyseessä muutokset hyväksyneiden henkilöiden tekemä tekninen virhe.
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa teille samalla sen, että päätöslauselmaesityksestä keskustellaan tänään iltapäivällä ja että ymmärtääkseni työjärjestyksen 37 artiklan 3 kohdan mukaan siitä pitäisi äänestää keskustelun jälkeen; eli siis tänään iltapäivällä eikä huomenna, kuten te sanoitte.
Haluaisin, että selventäisitte tätä asiaa.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, osoitin teille eilen kirjeen, jossa toin julki asioita, joita parlamentin kannattaisi mielestäni pohtia. Istuntopalveluosaston mukaan eräs henkilö, jonka henkilöllisyys ei ole tiedossa, poisti tiistaina 26. lokakuuta tältä osastolta PPE-, PSE- ja UEN-ryhmien esittämän päätöslauselmaesityksen sekä ELDR-ryhmän esittämän päätöslauselmaesityksen ilman yhdenkään allekirjoittajan suostumusta, ja vielä vakavampaa on se, että nämä päätöslauselmaesitykset korvattiin niin sanotulla yhteisellä päätöslauselmaesityksellä, jota ei ollut allekirjoitettu ja jossa oli monien uusien nimien lisäksi myös ensimmäisen päätöslauselmaesityksen allekirjoittaneiden parlamentin jäsenten nimet.
Arvoisa puhemies, sain kuulla näistä tapahtumista eräältä toimittajalta, joka soitti minulle Espanjasta. Arvoisa puhemies, en aio arvioida tässä niiden muutaman kollegani käytöstä, jotka voivat lisätä itsensä päätöslauselman laatijoiden joukkoon kirjoittamatta tähän pilkkuakaan. Tällainen asia puhuu kyllä omasta puolestaan ja on esimerkki aktiivisesta parlamentarismista, jos sallitte tämän ironisen ilmaisun.
Arvoisa puhemies, kysymykseni liittyy menettelyyn. Antaako parlamentin noudattama menettely mahdollisuuden tällaiseen toimintaan? Olisin nimittäin niin mielelläni lisännyt itseni Espanjan perustuslain allekirjoittajien joukkoon, arvoisa puhemies, ja tällä menettelyllä olisin siinä onnistunutkin.

Puhemies
Hyvät kollegat, luulen, ettemme voi pitkittää enempää tätä keskustelua. Voin vakuuttaa teille, parlamentin jäsen Miguélez Ramos, ryhtyväni tarvittaviin toimiin, jotteivät tällaiset tapaukset, joita ei voida hyväksyä, enää toistuisi. Meidän on oltava hyvin tarkkoja näissä asioissa.
Hyvä parlamentin jäsen Varela Suanzes-Carpegna, teille vastattiin, että kolme alun perin jätettyä päätöslauselmaesitystä on palautettu ja että niistä toimitetaan siis äänestys. Kyseessä oli tekninen virhe näin kauniisti ilmaistuna , mutta tosiasiassa kyse on pikemminkin jonkinasteisesta temppuilusta, joka ei todellakaan saa enää toistua.

Souchet
Arvoisa puhemies, haluan käyttää puheenvuoron ilmaistakseni kannattavani erittäin voimakkaasti kahta edellistä puheenvuoroa. Ryhmämme oli yksi kompromissitekstin allekirjoittajista. Emme voi missään tapauksessa hyväksyä, että kompromissitekstejä olisi mahdollista muuttaa niiden laatijoiden siitä tietämättä. Näin ollen vaadin teitä, arvoisa puhemies, ryhtymään erityisen tehokkaisiin toimiin, jotta tällaiset todella valitettavat tapaukset eivät enää toistuisi.

Puhemies
- Ilman muuta. Voitte luottaa minuun. Niinhän juuri totesin, ja olemme tästä käsittääkseni yhtä mieltä.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, oletan, että tähän ongelmaan löytyy selitys, sillä meille kymmenelle parlamentin jäsenelle, jotka kuulumme tarkkaan ottaen Verts/ALE-ryhmään ja jotka olemme perehtyneet kolmen poliittisen ryhmän yhteiseen päätöslauselmaesitykseen, tuli mieleen kannattaa tätä päätöslauselmaa, sillä luulimme käyttävämme oikeutta, joka meille kuuluu yksittäisinä parlamentin jäseninä. Näin ollen me kymmenen parlamentin jäsentä esitimme luetteloon lisättävän kirjallisen kannanoton, jossa kannatamme tätä päätöslauselmaa, jota me pidimme kansanpuolueen ryhmän, sosialisti- ja UEN-ryhmän yhteisenä päätöslauselmana, ja siinä kaikki. Toisesta ongelmasta emme tiedä yhtään mitään. Me pidimme esitettyä päätöslauselmaa yksinkertaisesti niin hyvänä, että halusimme kannattaa sitä, ja kannatamme sitä edelleenkin. Kaikki muu on silkkaa väärinkäsitystä, jota emme ymmärrä, ja joka tapauksessa emme ymmärrä sitä, miksi niinkin tavallinen asia, että vähemmistöä edustava parlamentin jäsenten ryhmä kannattaa enemmistöryhmiä, esitetään näin ongelmallisena asiana. Ellette pidä siitä, että kannatamme teitä, sanokaa se, niin ensi kerralla emme enää tee niin.
(Suosionosoituksia Verts/ALE-ryhmältä)

Langenhagen
Arvoisa puhemies, pahoittelen teidän laillanne tapahtunutta teknistä virhettä ja pyrin myös siihen, että sellaisia virheitä ei tapahdu enää jatkossa. Minä itsehän allekirjoitin PPE-ryhmän päätöslauselman ja olin tietysti enemmän kuin hämmästynyt, etten sanoisi tyrmistynyt, sitä seuranneesta menettelystä. Minun on nyt sanottava myös, että se ei ole valitettavasti ensimmäinen tapaus laatuaan. Olen kokenut saman hieman toisessa muodossa talousarvion valvontavaliokunnassa. Tässä asiassa on siis tapahduttava jotain ja vieläpä erittäin pian!

Cohn-Bendit
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kysyä kollegoiltani, eivätkö he jo pidä tätä asiaa täysin naurettavana, kun nyt kiistelemme maailmanlaajuistumisesta ja Michelin-yhtiöstä, joita koskevat mielipiteet ja asenteet risteilevät sinne tänne. Mutta jos Euroopassa nykyisin laadittavissa, maailmanlaajuistumista koskevissa päätöslauselmissa ei mainittaisi Michelin-yhtiötä, ollaan kyllä aivan hukassa. Niiden, jotka ovat samaa mieltä Michelin-yhtiön kanssa, on uskallettava se myös sanoa, ja ne, jotka ovat eri mieltä Micheliniä ja irtisanomisia koskevassa asiassa, tuokoot sen ilmi, mutta meidän ei pidä kierrellä ja kaarrella tämän kysymyksen ympärillä kuin kissa kuumaa puuroa.

ÄÄNESTYKSET
Bourlanges
 yleisesittelijä. (FR) Arvoisa puhemies, voin rauhoittaa uusia kollegoita, sillä ette saa nyt kuulla uutta puhetta. Napolitanon sanoja lainatakseni, puheen pitäminen on aivan eri asia kuin se, mitä minä nyt aion esittää. Arvoisa puhemies, haluaisin vain ikään kuin äänestyksen avaussanoina tehdä teknisiä kysymyksiä koskevan ilmoituksen. Minun on ilmoitettava pöytäkirjan laatimisesta vastaaville yksiköille, että eräissä tarkistuksissa on ilmennyt puhtaasti teknisiä tai kielellisiä virheitä. Tarvittavat korjaukset on tehtävä, jotta tarkistukset kuvastaisivat budjettivaliokunnan äänestystulosta.
Kyseessä ovat tarkistukset 409, 471, 520, 621, 612, 565, 637 ja 459. Voin vakuuttaa kollegoille, ettei näissä teknisissä kysymyksissä ole kyse tippaakaan mistään poliittisesta ongelmasta.
Kiitän teitä ja toivon, että pöytäkirjaan todella tehtäisiin nämä tarpeelliset korjaukset.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Bourlanges, voin vahvistaa tämän ja sanoa teille, että kieliyksiköille on jo tiedotettu näistä ongelmista ja että ne tekevät tarvittavat korjaukset.
Tarkistus 460

Buitenweg
Arvoisa puhemies, käsiteltäväksi on nyt tulossa joitakin tarkistuksia, jotka koskevat hallintomenojen ja teknisen tuen toimistojen uudistamista. Herää kysymys, täytyykö tätä asiaa käsitellä täällä - budjettivaliokunnassa käydyn keskustelun jälkeen - vai täytyykö sitä käsitellä kaikissa asiaankuuluvissa valiokunnissa yleisesti komission uudistamista koskevan perusteellisen keskustelun yhteydessä. Pelkäämme sitä että muutokset eivät koidu komission hallinnon hyväksi. Siksi minun ryhmäni äänestää tätä tarkistusta vastaan, mutta tämä erityinen asia sisältyy myös moneen tämän jälkeen tulevaan tarkistukseen. Siksi haluan myös ilmoittaa, että äänestämme tästä lähtien ainoastaan tarkistuksiin lisätyistä kohdista ja että periaatteemme - mitä tulee tähän näkökohtaan - pysyy samana koko äänestyksen ajan, koska muuten olisin tuonut taakaksenne yli 20 kohta kohdalta -äänestystä.
Budjettikohta B1-400 Puhemies. Ryhdymme nyt käsittelemään budjettikohtaa B1-400, joka edellyttää 314 äänen enemmistöä. Annan kohta puheenvuoron esittelijällemme Bourlangesille, joka uskoakseni haluaa tehdä kompromissiesityksen.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, minä en tee varsinaisesti kompromissiesitystä, koska budjettivaliokunnan esittelijänä olen tietenkin sidottu siihen, mitä budjettivaliokunnassa on hyväksytty. Näin ollen pidimme neuvottelun eri puolueryhmien koordinaattoreiden kanssa, ja he pääsivät yksimielisyyteen alaluokkaa B1-4 koskevista tarkistuksista.
Kompromissilla muutetaan budjettivaliokunnan hyväksymiin tarkistuksiin sisältyviä määriä, ja sen avulla voidaan kattaa kaikki alaluokan B1-4 budjettikohdat. Jos kompromissitarkistus hyväksytään, sosialistiryhmän koordinaattori Walterin ja muiden jäsenten esittämä, erillistä äänestystä koskeva pyyntö olisi tällöin peruutettava. Siis jos kompromissi hyväksytään, on vielä äänestettävä budjettikohdan B1-4050 selvitysosasta (tarkistus 507), saatava budjettivaliokunnaltanne puoltava lausunto sekä toimitettava kohta kohdalta -äänestys, jota vihreiden ryhmä on pyytänyt. Lisäksi on äänestettävä budjettikohdan B1-406 selvitysosasta (tarkistus 69), ja tuo äänestys toimitetaan nimenhuutoäänestyksenä.
Kompromissitarkistus koskee siis budjettikohtia B1-400, B1-401, B1-402, B1-4030, B1-404, B1-4050, B1-406, B1-4070, ja B1-408, sekä määrärahoja, joiden suuruus on yhteensä 115 miljoonaa euroa, eli tarkemmin sanottuna marginaalista leikataan 115 miljoonaa euroa.
Tämä oli siis suullisen tarkistuksen sisältö. Siitä pitää käsittääkseni äänestää, ja jos se hyväksytään, koko pääosasto luonnollisesti jaotellaan niiden ehtojen mukaisesti, joista muistutin hetki sitten. Budjettivaliokunnan esittelijänä en voi yhtyä tarkistukseen. Henkilökohtaisesti kyllä hyväksyn sen.

Puhemies
Äänestyskäytäntö saattaa tuntua monimutkaiselta niistä, jotka eivät tunne sitä kunnolla, mutta se on loppujen lopuksi melko yksinkertainen. Monimutkaiselta se saattaa tuntua myös työskentelyämme seuraavien vierailijoiden mielestä.

Puhemies
Ennen kuin jatkan, haluaisin toivottaa tervetulleeksi erittäin merkittävän Ranskan valtuuskunnan ja sen johtajan, Ranskan senaatin puhemiehen Christian Poncelet'n, joka kunnioittaa meitä tänään läsnäolollaan.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Olemme kovin iloisia läsnäolostanne Euroopan parlamentissa.

Görlach
Arvoisa puhemies, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan nimissä haluaisin kiittää budjettivaliokunnan kaikkien poliittisten ryhmien koordinaattoreita tämän kompromissin syntymisestä. Osaan arvostaa pääesittelijän jalomielisyyttä, etenkin kun hän oli itse eri mieltä asiasta. Se on ymmärrettävää, ja tiedän myös, että valiokunnan puheenjohtajalla on toisenlainen käsitys asiasta. Meidän tulisi kuitenkin kunnioittaa tältä osin budjettivaliokunnan kaikkien poliittisten ryhmien puheenjohtajien vaikeaa työtä. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta kannattaa siis kompromissia.

Staes
Arvoisa puhemies ja arvoisat kollegat, olen yrittänyt kuunnella esittelijä Bourlangesia tarkkaavaisesti. Olen ymmärtänyt, että budjettikohtaa B1-406 koskeva tarkistus 69 on otettu mukaan tähän suulliseen tarkistukseen. Tarkistus 69 oli joidenkin flaamilais- ja vallonialaiskollegoiden esittämä. En nyt ymmärrä, mitä siitä jää jäljelle, kun se otetaan mukaan yleiseen kompromissiin. Voitaisiinko tämä asia selittää minulle?

Bourlanges
Kyllä, pitää paikkansa, arvoisa puhemies. Meidän on vielä äänestettävä budjettikohdan B1-4050 selvitysosasta (tarkistus 507) sekä budjettikohdan B1-406 selvitysosasta (tarkistus 69). Koordinaattoreiden keskuudessa ei ilmene erimielisyyksiä tarkistusta 69 koskevasta määrästä. Sitä vastoin selvitysosa aiheuttaa ongelmia, ja kyllä, olette aivan oikeassa siinä, että toimitamme siitä erillisen äänestyksen.
Tarkistus 65

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, tämä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan esittämä tarkistusluonnos 65 sisältyy nyt hieman muutettuna kompromissitarkistusluonnokseen. Se sisältyy kompromissiin, jotta kasveihin ja eläimiin liittyvät geneettiset voimavarat saivat oman kohdan. Neuvoston on vielä hyväksyttävä tarkistus. Sitä lykättiin kompromississa hieman, joten meidän ei tarvitse äänestää siitä nyt. Peruutamme siis tarkistuksen.

Bourlanges
. (FR) Arvoisa puhemies, haluaisin vain kommentoida poliittista linjanvetoa, joka liittyy kaikkiin otsaketta 3 koskeviin tarkistuksiin. Päädyimme budjettivaliokunnassa käydyn keskustelun jälkeen sekä kaikkien asiasta vastaavien valiokuntien kanssa ehdotuksiin, jotka pääpiirteissään tyydyttävät meitä kaikkia, mutta yhteisymmärryksen hintana on se, että olemme aivan marginaalin äärirajoilla. Toimielinten välisessä sopimuksessa johon vetoamme kuin Raamattuun kuitenkin määrätään, että talousarvio on hyväksyttävä kokonaisuudessaan ja että siihen sisältyviä ylärajoja on noudatettava.
Näin ollen, hyvät kollegat, voitte tietenkin aivan vapaasti äänestää haluamallanne tavalla, mutta muistakaa, että heti kun äänestätte tietystä menoja koskevasta tarkistuksesta toisella tavalla kuin on sovittu budjettivaliokunnan käytän tässä termiä " ympärillä" , saatatte sysätä meidät erittäin tukalaan tilanteeseen marginaalin kannalta. Halusin täsmentää tämän asian, jotta jokainen kantaisi oman osuutensa vastuusta.

Puhemies
Kiitos, parlamentin jäsen Bourlanges. Näin ollen haluaisin, hyvä parlamentin jäsen Graefe zu Baringdorf, että maataloutta ja maatalouden kehittämistä käsittelevä valiokunta ilmoittaisi minulle, peruuttaako se tämän tarkistuksen? Tämä on tilanteemme.
Tarkistus 430

Walter
Arvoisa puhemies, saanko kysyä, miksi äänestysjärjestyksessä on muutos. Seuraavana äänestettävänä tarkistusluonnoksena on eurooppalaista kielten vuotta koskeva tarkistusluonnos 430. Voiko joku selittää tämän meille, joko jäsen Bourlanges tai te, arvoisa puhemies?

Bourlanges
Koska kyse on edelleen budjettivaliokunnan tarkistuksesta, josta toimitetaan äänestys. Tämä on käytäntö, tosin ehkä kohtuuton, mutta kuten kaikkien muidenkin käytäntöjen osalta, myös tässä tilanteessa olisi syytä olla tarkkaavainen ennen niiden kyseenalaistamista!

Wynn
Arvoisa puhemies, sen perusteella, mitä parlamentin jäsen Bourlanges sanoi, olemme nyt viimeksi äänestämämme tarkistuksen myötä itse asiassa ylittäneet otsakkeen 3 marginaalin, mikä tarkoittaa sitä, että kaikki tarkistukset, jotka eivät ole budjettivaliokunnan suositusten mukaisia, ovat meille erittäin ongelmallisia. Meillä on jo ongelma. Olemme ylittäneet marginaalin. On naurettavaa jatkaa äänestämistä tällä tavalla. Kehottaisin teitä kunnioittamaan esittelijän suosituksia otsakkeesta 3.
Tutkimuksen viides puiteohjelma Bourlanges (PPE), yleisesittelijä. (FR) Arvoisa puhemies, tutkimuksen viidettä puiteohjelmaa koskevia tarkistusluonnoksia on muutettava komission kanssa eilen tehdyn kompromissin vuoksi. Kompromissin saavuttaminen oli kovan työn takana, mutta komission jäsen Schreyer piti kiinni sen toteutumisesta, joten kiitän häntä siitä. Kompromissin hyväksyivät sekä budjettivaliokunta että asiasta vastaava valiokunta erityisesti tuon valiokunnan esittelijän, parlamentin jäsen McNallyn, myötävaikutuksella , joten kiitän häntä yhteistyöstä. Talousarviomenettelyn kannalta tämä tarkoittaa siis sitä, että tarkistusluonnoksista 647, 648, 649, 650, 651, 652, 653 ja 654 on toimitettava erillinen äänestys. Lisäksi kunkin ohjelman hallintokuluille luodaan oma budjettikohta, ja eri avaintoimien määrät sisällytetään selvitysosiin.
Näin ollen kompromissi on erittäin selkeä. Kyse oli siitä, luodaanko kullekin avaintoimelle oma budjettikohta, kuten budjettivaliokunnassa harkittiin, vai säilytetäänkö tutkimukselle yksi yhteinen budjettikohta, kuten toimeenpanosta vastaava komissio oli toivonut vastineeksi siitä, että se lupasi tiedottaa eri avaintoimien välillä tehtävistä varojen siirrosta tuon budjettikohdan sisällä. Sen jälkeen kun olemme saaneet varmuuden komission jäsen Schreyeriltä, voimme siis äänestää kompromissista hetki sitten mainitsemani menettelyn mukaisesti.
Tarkistus 394

Heaton-Harris
Arvoisa puhemies, varmaankin useat täällä tänään olevat jäsenet ihmettelevät sitä, mitä Euroopan naisten lobbya koskevalle tarkistukselle itse asiassa on tapahtunut.
Eräs kollegani, parlamentin jäsen Scallon, esitti tarkistuksen 394. Useat meistä haluaisivat äänestää hänen tarkistuksensa puolesta, mutta sen takia, mitä koordinaattorien kokouksissa on tapahtunut, meillä ei ole aavistustakaan siitä, miten se tapahtuu. Olisin hyvin kiitollinen, jos neuvoisitte, miten voimme puoltaa alkuperäistä tarkistusta 394.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, luulen, ettemme voi toimittaa äänestystä tästä tarkistuksesta, sillä sitä ei ollut otettu uudelleen käsiteltäväksi sen jälkeen kun sen niin sanotusta " muutoksesta" oli äänestetty. Näin ollen meillä on nyt budjettivaliokunnan tarkistus, josta äänestettiin minun on se myönnettävä, hyvät kollegat jokseenkin sekavissa olosuhteissa ja joka on myös kovin moniselitteinen, koska se koskee Euroopan naisten lobbya, ja sen sisältö vastaa parlamentin jäsen Scallonin esittämää tarkistusta.
Ette varmaankaan ole voineet välttyä huomaamasta, että Euroopan naisten lobbyn ja parlamentin jäsen Scallonin kannat eivät ole yhteneväiset, mutta kyse on tarkistuksesta, jonka budjettivaliokunta on hyväksynyt. Ymmärrän, jos joku äänestää sitä vastaan. Minun oletetaan kannattavan sitä, mutta se on mielestäni hieman epäyhtenäinen. Jos äänestystulos on tarkistuksen vastainen, sitten äänestetään Euroopan naisten lobbya koskevasta tarkistuksesta, joko puolesta tai vastaan. Emme voi ottaa Scallonin tarkistusta menettelykierrokselle käsiteltäväksi uudelleen, sillä suullisen tarkistuksen esittämiselle ei ole minkäänlaista kompromissipohjaa.
Luulen, että budjettivaliokunta kyllä varmasti käsittelee tässä tilanteessa ilmaantuneet, toimielimemme harjoittamaan tukipolitiikkaan liittyvät ongelmat puheenjohtajansa Wynnin aloitteesta perustetussa työryhmässä. Rauhoittelen tältä osin kollegaani, mutta käsittääkseni me emme voi äänestää kuin kahdesta tarkistuksesta, eli budjettivaliokunnan esittämästä sekä naisten oikeuksia ja yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevän valiokunnan esittämästä tarkistuksesta.
Tarkistuksesta 443 toimitetun äänestyksen jälkeen

Theorin
Arvoisa puhemies, ongelma on ratkaistu, kun parlamentti on nyt hylännyt tarkistuksen 443. Jäljelle jää toisin sanoen Euroopan naisten lobby, ja se saa 600 000. Se jää jäljelle niin nimikkeistöön kuin selvitysosaankin. Juuri siihen naisten oikeuksien valiokunta yksimielisesti pyrkikin, ja voimme sen vuoksi peruuttaa tarkistuksen 10. Toisin sanoen, peruutamme ehdotuksen, joka sisältyi tarkistukseen 10, koska olemme tämän äänestyksen avulla saavuttaneet juuri sen, mihin pyrimmekin.

Virrankoski
. Arvoisa puhemies, tässä äänestysryhmässä on tarkistusluonnos numero 503, joka koskee virkaylennyksiä. Haluaisin esittää selvitysosan poistamista. Ainoastaan numerot jäävät jäljelle, koska ministerineuvosto on jo hoitanut selvitysosan. Näin ollen selvitysosa on tarpeeton ja ainoastaan numero-osa jätetään jäljelle.
Bourlangesin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0030/1999) esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2000 Pääluokka III Komissio (C5-0300/1999)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Puhemies
- Päätöslauselma on hyväksytty, ja onnittelen erittäin lämpimästi esittelijäämme Bourlangesia sekä kaikkia niitä, jotka ovat omalta osaltaan myötävaikuttaneet sen hyväksymiseen.

Bourlanges
 yleisesittelijä. (FR) Arvoisa puhemies, kiitän teitä onnitteluistanne. Olemme tehneet hyvinkin merkittävää työtä esittelijöiden, budjettivaliokunnan jäsenten ja teidän kaikkien kanssa, joten olen luonnollisesti hieman liikuttunut kuullessani äänestystuloksista.
Hyvät kollegat, haluaisin kiittää kaikkia talousarvion puolesta äänestäneitä jäseniä, sekä myös niitä, jotka äänestivät sitä vastaan ja edistivät siten demokratian toteutumista. Haluaisin ennen kaikkea osoittaa erityisen kiitokseni kerrassaan upeaa työtä tehneelle budjettivaliokunnan sihteeristölle.

On oltava kokemusta esittelijän työstä ymmärtääkseen, missä määrin tämän menettelyn erittäin kova vauhti on häirinnyt kaikkien budjettivaliokunnan sihteeristössä työskentelevien kollegoiden jokapäiväistä työtä, ja tämä on mielestäni hyvä pitää mielessä.
Haluaisin vielä osoittaa, jos sallitte, muutaman sanan neuvostolle ja komissiolle. Arvoisa neuvoston edustaja, arvoisa komission jäsen, olette varmasti huomanneet, kuinka laajassa rintamassa parlamentti on yhdistänyt voimansa ja pitänyt yhtä taistellakseen paitsi oikeuksiensa myös tiettyjen perusteellisten muutosten puolesta.
Tälle kuluvalle vuodellemme on ollut ominaista kaksi merkittävää kriisiä, eli Balkanin kansainvälinen kriisi sekä toimielinkriisimme, joka päätyi komission eroon. Hyvät kollegat, teidän kantanne näissä kahdessa kysymyksessä on osoitus parlamentin päättäväisyydestä kulkea eteenpäin ja löytää vaadittavat ratkaisut näihin ongelmiin. Olemme huomenna valmiita keskustelemaan neuvoston ja komission kanssa, joten, hyvät ystävät, toivon, että ette kyseenalaistaisi toimielinten välistä vuoropuhelua, ettekä epäilisi parlamentin päättäväisyyttä!
(Voimakkaita suosionosoituksia)

De Gaulle
Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että toisin kuin Bourlanges, äänestin tätä päätöslauselmaa vastaan, en siis tyhjää.
Virrankosken laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0031/1999) esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 2000
Pääluokka I - Euroopan parlamentti
Liite: Oikeusasiamies
Pääluokka II - Neuvosto
Pääluokka IV - Tuomioistuin
Pääluokka V - Tilintarkastustuomioistuin
Pääluokka VI - Talous- ja sosiaalikomitea ja alueiden komitea (C5-0300/1999)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Pittellan laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0032/1999) esityksestä EHTY:n toimintatalousarvioksi vuodeksi 2000 (SEC(1999) 803 C5-0017/1999 - 1999/2072(BUD))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Napolitanon laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0036/1999) työjärjestyksen muutoksista 25 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisiä tutkimuksia koskevan toimielinten välisen sopimuksen johdosta
Puhemies. Sain PPE-ryhmän esittämän pyynnön mietinnön palauttamisesta valiokuntaan.

Poettering
Arvoisa puhemies, tässä on kyse asiasta, joka vaatii laajan enemmistön, ja sen me myös haluamme varmistaa. Tässä mietinnössä on kuitenkin, sellaisena kuin se on nyt edessämme, vielä jokunen epäselvyys kahden asian osalta. Ensinnäkään mietinnössä ei määritellä selvästi, mitä jäsenet eli "Mitglieder" ja "Abgeordnete" tarkoittavat. Tätä on siis selvennettävä. Toiseksi mietinnössä on epäselvyyttä menettelystä, joka ei meistä ole oikea, nimittäin että parlamentissa tapahtuvien väärinkäytösten tai velvollisuuksien laiminlyöntien tapauksissa virkamiehen on määrä raportoida asiasta toiselle virkamiehelle. Me olemme puolestaan sitä mieltä, että kun näitä rikkeitä ilmenee, virkamiehen on tehtävä asiasta selonteko parlamentin puhemiehelle. Näistä kysymyksistä meidän on keskusteltava vielä kerran ja siksi pyydämme palauttamaan mietinnön perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaan.
Valiokunta voisi pitää tulevalla viikolla erityiskokouksen, ja me voimme ehkä sitten äänestää asiasta lopullisesti ensi viikon torstaina Brysselissä, mikä johtaisi myös koko parlamentin laajaan tukeen siinä tapauksessa, että vaaditut selvitykset on tehty. Jos mietintöä ei kuitenkaan palauteta valiokuntaan, emme valitettavasti voi hyväksyä tätä mietintöä tänään, mistä olisimme hyvin pahoillamme.
Vaadimme siis mietinnön palauttamista valiokuntaan tätä tärkeää kysymystä koskevan laajan enemmistön hengessä.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, vastustan parlamentin jäsen Poetteringin esittämää ehdotusta palauttaa tämä mietintö valiokuntakäsittelyyn.
Itse asiassa kyseessä on toimielinten välinen sopimus, jonka edellinen parlamentin puhemies allekirjoitti. Puhemiehen poliittisella suuntautumisella ei ole merkitystä, hän oli puhemies Gil­Robles, hän oli parlamenttimme puhemies. Parlamentti oli yksimielinen, ja meidän on kunnioitettava omia päätöksiämme.
Nyt sain kuitenkin juuri tietää, että on kaksi syytä, joiden vuoksi meidän on käsiteltävä tätä mietintöä uudelleen, mikä on minusta yllättävää, sillä tosiasiassa kyse on muusta, toisesta poliittisesta lähestymistavasta, ja olisi hyvä, että tämä tuotaisiin selkeästi esille. Ei ryhmäni, vaan edellisen parlamentin näkökulmasta ja tämän mietinnön yksimielisesti hyväksyneen institutionaalisten asioiden valiokunnan näkökulmasta asia on todellakin täysin selvä.
Lisäksi, mitä tulee parlamentin jäsenten ja virkamiesten väliseen epäselvyyteen, minun on sanottava, että parlamentin puhemiehistö, johon tekin kuulutte, hyväksyi viime maanantaina selvästi tämän säädöksen mukautusta koskevat ohjeet omien toimivaltuuksienne osalta.
Näin ollen, ei ole minkäänlaista epäselvyyttä, lisäksi neuvosto on lykännyt keskustelua kanssamme jo kuukauden ajan, koska emme seiso sanojemme takana.
Näin ollen asiassa ei ole mitään epäselvyyttä. Kyseessä on poliittinen tahto, jolla pyritään synnyttämään konflikti neuvoston kanssa ja pyörtämään omat sanamme. Minun ryhmäni siis vastustaa voimakkaasti tätä ehdotusta.

Lehne
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tässä ei ole kyse asian jarruttamisesta. Kyse ei ole siis OLAFin työn jarruttamisesta tai estämisestä. Me kaikki haluamme, että OLAF voi aloittaa työnsä asianmukaisesti mahdollisimman pian ja toimia tehokkaasti Euroopan unionin hyväksi. Tämä ehdotus sisältää kuitenkin huomattavia oikeudellisia epäkohtia, jotka edellyttävät lisäneuvotteluja. Työjärjestyksen liitteen 2 ja 4 artiklaan sisältyy määräyksiä, jotka ovat yksiselitteisesti ristiriidassa erioikeuksia ja vapauksia koskevan pöytäkirjan kanssa. Nämä erioikeudet ja vapaudet koskevat Euroopan parlamentin jäsenten hallinnollista asemaa ja säätelevät muuten myös koskemattomuuden kysymystä sen lisäksi, mitä erioikeuksia ja vapauksia koskevan pöytäkirjan vastaavissa säännöksissä sanotaan. Olen siksi sitä mieltä, että tätä mietintöä on asian etujen mukaisesti viimeisteltävä, ja haluaisin siksi pyytää noudattamaan Poetteringin ehdotusta.

Napolitano
Arvoisa puhemies, sekä mietinnön esittelijänä että valiokunnan puheenjohtajana minun on sanottava, että olen todella yllättynyt. Pyyntö tuli täysin odottamatta. Maanantaina tässä istuntosalissa keskusteltiin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan nimissä esittämästäni mietinnöstä, jonka valiokunta hyväksyi yksimielisesti; tämän lisäksi myös kaksi arvovaltaista kollegaa, Euroopan kansanpuolueen ryhmän edustajia , jotka puhuivat ryhmän nimissä ilmoittivat maanantaina täysipainoisesti puoltavansa mietinnön hyväksymistä. Nyt saamme kuulla, että mietinnössä jopa olisi juridiselta kannalta vakavia puutteita. Annan tietysti arvoa kantansa ilmaisseen kollegani juridiselle tietämykselle, mutta olen yllättynyt myös siitä seikasta, etteivät nämä vakavat puutteet tuntuneet olevan sellaisia kaikkien perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan jäsenten mielestä, kollegoiden, joiden oletetaan olevan yhtä päteviä juridisen tietämyksen kannalta kuin muutkin. Tarkoitan, että valiokunta ei missään tapauksessa voi tehdä enempää kuin se on tehnyt, sillä tämän toimielinten välisen sopimuksen liittäminen työjärjestykseen vaatii teknisiä toimenpiteitä, mutta sellaisia teknisiä toimenpiteitä, jotka eivät aseta kyseenalaiseksi sopimusta, josta on neuvoteltu ja joka on allekirjoitettu parlamentin nimissä.
Sen tähden rohkenen sanoa, että meidän näkökulmasta katsottuna mietinnön palauttamisessa valiokuntaan ei olisi järkevää.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön mietinnön palauttamisesta valiokuntaan.)

Corbett
Arvoisa puhemies, tuo ei käsittääkseni pidä täysin paikkaansa. Hylkäsimme muutoksen. Emme saaneet tarvittavaa enemmistöä, jotta työjärjestykseen voitaisiin sisällyttää viittaus liitteeseen, mutta meidän on vielä päätettävä, haluammeko me liittää työjärjestykseemme toimielinten välisen sopimuksen.
On olemassa monta toimielinten välistä sopimusta, jotka on liitetty työjärjestykseen, ilman että itse työjärjestyksessä tarvitsee olla erityistä viittausta siihen liitettyyn tekstiin. Valiokunnan mietinnön jäljellä olevalla osalla voidaan - se vaatii vain yksinkertaisen enemmistön - toimielinten välinen sopimus liittää työjärjestykseen. Se on täysin työjärjestyksen mukaista.

Dell' Alba
Arvoisa puhemies, olemme hyvin vakavan tilanteen edessä. En tietenkään tahdo asettaa juuri äsken näkemyksensä ilmaisseen valiokunnan puheenjohtajan auktoriteettia kyseenalaiseksi ja minusta olisi viisasta edetä, ottaen huomioon tämän suuren ryhmän esittämän pyynnön, hyvin varovaisesti, sillä vaadittava ehdoton enemmistö tekee äänestyksestä vähintäänkin vaikean, kuten on osoitettu. Minusta vaikuttaa siltä, että kollega Corbettin esittämää ehdotusta ei voi hyväksyä. Tässä on kyse työjärjestyksen muutoksesta: tämän äänestyksen vakavuus sanelee sen päätöksen, jonka te olitte juuri tekemässä. Minusta tämä on kaikkein viisainta. On selvää, että tuo työjärjestyksen muutos on olennainen osa sellaisen tekstin palauttamisen kannalta, joka voidaan hyväksyä vain ehdottomalla enemmistöllä, koska se on yhtä pätevä kuin työjärjestys.

Corbett
Arvoisa puhemies, olette aivan oikeassa siinä, että työjärjestyksen muuttaminen vaatii parlamentin jäsenten ehdotonta enemmistöä. Olemme juuri päättäneet olla muuttamatta työjärjestystä ja, näin ollen, olla lisäämättä siihen tätä uutta artiklaa.
Kuitenkin mietinnön loppuosa kuuluu työjärjestyksen 186 artiklan alaan, jossa sanotaan, että voimme päättää yksinkertaisella enemmistöllä jonkin asian lisäämisestä työjärjestyksen liitteisiin. Siinä nimenomaan viitataan toimielinten välisiin sopimuksiin; siinä jopa luokitellaan ne. On parlamentin asia päättää - kuten minkä tahansa muun toimielinten välisen sopimuksen osalta - yksinkertaisella enemmistöllä, lisätäänkö tämä liitteenä työjärjestykseemme, työjärjestystä muuttamatta. Emme itse asiassa tarvinneet kyseistä viittausta työjärjestykseen. Olemme päättäneet luopua tuosta lisävaihtoehdosta. Voimme yhä päättää, lisäämmekö toimielinten välisen sopimuksen työjärjestykseen.

Martin, David
Arvoisa puhemies, päätöksenne ensimmäinen osa pitää täysin paikkansa. On selvää, että artiklan muuttaminen vaatii määräenemmistöä. Parlamentin jäsen Corbett puhuu kuitenkin asiaa. Teemme nyt tekstin loppuosalle ainoastaan sen, että liitämme toimielinten välisen sopimuksen täytäntöönpanon parlamentin yhteistoimintatapaan (modus vivendi).
Pyydän parlamenttia harkitsemaan huolellisesti, mitä se tekee. Tilanne on nyt se, että toimielinten välinen sopimus on pantu täytäntöön komission osalta. Se on pantu täytäntöön neuvoston osalta. Se on parlamentin puhemiehistön päätöksellä pantu täytäntöön parlamentin henkilöstön osalta. Jäljellä ovat ainoastaan Euroopan parlamentin jäsenet. Haluammeko todella ihmisten sanovan, että Euroopan parlamentin jäsenet pelkäävät, että OLAFia koskevat määräykset koskisivat heitäkin? Älkäämme antako siihen aihetta!
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
Arvoisat kollegat, kuten näette, kyseessä on melko vaikea tilanne. Annan puheenvuoron parlamentin jäsen Nassauerille, koska hän pyysi sitä minulta, mutta kehotan teitä pohtimaan sitä seikkaa, että tämänkaltaisessa tilanteessa on vaikeaa edetä määräenemmistön turvin: meidän olisi tarkasteltava tätä todellakin arkaluonteista tilannetta, joka meidän on otettava käsiteltäväksi, mikäli mahdollista parlamentin laajan lähentymisen avulla.

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, työjärjestyksen liitteestä päätetään aivan varmasti yksinkertaisella enemmistöllä. Liitteen ottaminen mukaan työjärjestykseen on kuitenkin aivan selvästi itse työjärjestyksen muuttamista ja vaatii siksi ehdottoman enemmistön. Emme voi koskaan muuttaa itse työjärjestystä liitteen kautta, se on aivan selvää. Saanen muistuttaa, että olemme juuri päättäneet, että työjärjestyksen liitteenä olevan parlamentin päätöksen mukaisesti parlamentissa sovelletaan yhteistä järjestelyä, joka sisältää tarvittavat toimenpiteet viraston tutkimusten moitteettoman toteuttamisen helpottamiseksi. Tämä päätös ei ole saanut taakseen vaadittavaa enemmistöä. Siksi sille ei voida vaatia lainvoimaa työjärjestyksen perusteella. Toimimme kaikki uskoakseni oikein, kun annamme tämän asian vielä kerran asianomaisen valiokunnan käsiteltäväksi emmekä jatka nyt täällä työjärjestyksenmukaista keskustelua.

Hautala
Arvoisa puhemies, minun on avoimuuden nimissä tehtävä yksi huomio tapahtumien kulusta. Nimittäin puheenjohtajakokouksessa viime torstaina tehtiin ryhmien johtajien kesken kaksi kompromissia. Ensimmäinen oli se, johon Poettering aamulla viittasi, eli yritysten uudelleensijoittumista koskevassa julkilausumassa ei mainita Michelin-yhtiötä nimellä. Tästä asiasta olen samaa mieltä kun Barón Crespo aikaisemmassa keskustelussa.
Me teimme kuitenkin toisenkin sopimuksen. Kun eräissä ryhmissä pelättiin tämän mietinnön arkaluontoisuutta, niin päätimme, että siitä järjestetään keskustelu maanantaina ja äänestys torstaina. Tällä tavalla ryhmillä oli koko viikko aikaa keskustella tämän esityksen arkaluontoisista kohdista. En ymmärrä, minkä takia eräiden ryhmien puheenjohtajat viittaavat sopimuksiin toisissa yhteyksissä, mutta joissakin tapauksissa nämä sopimukset eivät merkitse mitään. Minusta meidän olisi pitänyt käsitellä asia aivan normaalissa järjestyksessä ja äänestää siitä tänään ilman mitään välikohtauksia.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, aion puhua asiasta järkevästi. Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että olemme tekemässä virheen, joka johtuu osittain siitä, miten alkuperäinen OLAFia koskeva asetus laadittiin, mutta se on toinen asia. Nyt on tehtävä erittäin selväksi se, miksi parlamentissa vaaditaan ehdotonta enemmistöä parlamentin jäseniä koskevissa päätöksissä. Arvoisa puhemies, te kerroitte syyn: siksi, että pyrimme laajaan yksimielisyyteen. Emme voi puolustautua sen teknisen selityksen varjolla, että on sopimuksia, joita ei ole sisällytetty työjärjestykseen. Tämä asia on liitettävä työjärjestykseen, ja sen vuoksi olisi johdonmukaista ja järkevää ja sääntöjen, kun oikeudella tarkoitetaan oikeutta, eikä vain muodollisia tekstejä, on oltava järkeviä , että parlamentin ehdoton enemmistö kannattaa sitä. Mikä tahansa muu ehdotus olisi pohjimmiltaan parlamentin työjärjestyksen keskeisen sisällön vastainen.

Buttiglione
Arvoisa puhemies, parlamentin sisäinen itsesäätely on yksi sen itsenäisyyden tärkeimmistä suojista. Kaikki, mikä koskee parlamentin oikeutta itsesäätelyyn, koskettaa elinhermoa, joka antaa sille mahdollisuuden tai vakuuden hoitaa täysivaltaisia tehtäviään kansan edustajana. Tämä on osa kaikkien parlamenttien rakenteiden kehitystä. Tästä syystä asetetaan erityisiä varovaisuustoimia estämään se, ettei tätä täysivaltaisuutta millään tavalla rajoitettaisi. Jos tämänkaltaisesta asiasta päätetään hetken mielijohteesta ja määräenemmistöllä tulkitsemalla liitekysymystä ymmärtämättä sitä, että nämä sopimukset koskettavat perimmäisiä kysymyksiä, se tarkoittaa jollain tavalla sitä, että perimmäinen syy jätetään ottamatta huomioon ja päämääränä on sääntö, josta neuvottelemme.

Maes
Arvoisa puhemies, en kiistä sitä, että työjärjestys on istuntomme perustuslaki. En kiistä myöskään sitä, että työjärjestykseen täytyy hyväksyä yksi muutos. Tällä viikolla oli kuitenkin selvää - samalla kun olemme keskustelleet perusteellisesti tästä muutoksesta -, että kaikista ryhmistä on kuulunut arvovaltaisia ääniä sen puolesta, että nyt tätä työjärjestystä muutettaisiin. On todella hämmästyttävää, että poliittiset perääntymistaistelut ovat johtaneet siihen, että tämän parlamentin suurin ryhmä on nyt valmis antamaan huonon merkin ulkomaailmalle. Varoitimme siitä tällä viikolla. Sanoimme, että älkää piiloutuko muodollisten esteiden taakse. Kukaan ei ole voinut osoittaa, että muodolliset esteet jäävät tosiasiallisesti olemaan tämän muutoksen hyväksymisen jälkeen. Nyt sanotaan, että muutoksen takana ei ole edes enemmistö. Sanon tämän nyt teille selkeästi. Teemme tässä saman virheen kuin toukokuussa. Myös silloin annoimme huonon merkin ja ilmaisimme, että täällä on edelleen enemmistö, joka säilyttää etuoikeudet vastoin kaikkia sopimuksia. Minä pidän niitä sopimuksia pyhinä. Toivon, että voimme hyväksyä tämän muutoksen.

Swoboda
Arvoisa puhemies, olen hyvin samaa mieltä siitä, mitä David Martin sanoi, ja olisi häpeällistä, jos emme äänestä asiasta tänään. En halua kuitenkaan puhua mietinnön sisällöstä, vaan haluan vain - sitten te olette vastuussa myös siitä - taata, että asian käsittely jatkuu. Me olemme nimittäin nyt vaikean työjärjestyskriisin edessä, koska asiahan on palautettava uudelleen valiokuntaan, vaikka parlamentin enemmistö hylkäsi sen tänään. Pyydänkin siksi huolehtimaan, että tästä tietyn osapuolen vastustuksesta, jonka myötä syntyy nyt tilanne, että vain parlamentin jäsenet jäävät OLAFin valvonnan ulkopuolelle, ei muodostu pysyvää olotilaa. Ja juuri sen te olette aiheuttaneet! Pyydän, arvoisa puhemies, toimimaan työjärjestyksen mukaisesti niin, että voimme päättää tästä asiasta jälleen parlamentin jäseniltä edellytettävien hyvien tapojen ja arvokkuuden mukaisesti. Muussa tapauksessa emme voi enää näyttäytyä kansalaistemme silmissä.

Puhemies
Arvoisat kollegat, kuultuani kaikki näkökannat, emme mielestäni voi siirtyä äänestykseen päätösesityksestä, sillä päätösesitys laadittiin työjärjestyksen muutoksen perusteella. Uskon kuitenkin, että meidän pitää ottaa tämä kysymys myöhemmin uudelleen esille, ja minäkin toivon sen tapahtuvan hyvin pian.
Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0026/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi kulttuuriyhteistyön yhtenäisen rahoitus- ja ohjelmointivälineen perustamisesta (Kulttuuri 2000 -ohjelma) (13328/2/1998 - C5-0023/1999 - 1998/0169(COD)) (Esittelijä: Graça Moura)

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, komissio hyväksyy tarkistukset 1, 2, 4, 5, 6, 8, 9,10,12 ja 14. Komissio on valmis hyväksymään osittain tarkistukset 7, 11 ja 13. Näin ollen se hylkää tarkistuksen 3.
(Parlamentti hyväksyi yhteisen kannan näin muutettuna.)
Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0038/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi yhteisön Nuoriso-toimintaohjelmasta (13175/1/1999 - C5-0022/1999 - 1998/0197(COD)) (Esittelijä: Gröner)

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan onnitella komission jäsen Redingin puolesta parlamentin jäsen Gröneriä ja kaikkia niitä parlamentin jäseniä, jotka ovat antaneet tärkeän työpanoksensa tätä asiakirjaa laadittaessa.
Haluan sanoa, että työ on niin myönteinen, ettei yhtään tarkistusta hylätä, ja näin ollen totean, että komissio hyväksyy tarkistukset 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 12 ja 13. Näin ollen hyväksymme käytännössä kaikki tarkistukset, ja mitä tarkistuksiin 7 ja 8 tulee, emme voi hyväksyä niitä niissä muodoissa kuin ne esitettiin, mutta hyväksymme kyllä niihin sisältyvän periaatteen.
Voin sanoa, että tämä on suurenmoinen työ, että olemme siihen erittäin tyytyväisiä ja että yhtään tarkistusta ei hylätä suoralta kädeltä.

Gröner
. (DE) Arvoisa puhemies, kiitän komissiota siitä, että se vastaa meidän nopeaan työhömme myös reagoimalla nopeasti. Meillä on kuitenkin nyt edessämme suuri tehtävä, nimittäin neuvoston vakuuttaminen asiasta. Suurimmat ongelmat budjetissa ovat nähtävissä siinä, että parlamentin ehdotusten, jotka sisältävät nyt 980 miljoonaa euroa, vastapainona on neuvoston ehdotus, joka sisältää 350 miljoonaa euroa ja seitsenvuotisohjelmassa 490 miljoonaa euroa. Suuri välienselvittely on tältä osin vielä edessämme, ja parlamentin ja komission yhdistettyjen voimien avulla neuvosto pitäisi saada myös muuttamaan kantaansa.
(Parlamentti hyväksyi yhteisen kannan näin muutettuna.)
Kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0023/1999) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi Sokrates-ohjelmasta annetun peruspäätöksen muuttamisesta Turkin sisällyttämiseksi ohjelmaan kuuluviin maihin [8076/1/1999 - C5-0024/1999 - 1996/0130(COD)] ja neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi Nuorten Eurooppa -ohjelman kolmannesta vaiheesta tehdyn peruspäätöksen muuttamisesta Turkin sisällyttämiseksi ohjelmaan kuuluviin maihin (8077/1/1999 - C5-0025/1999 - 1996/0131(COD)) (Esittelijä: Gargani)
(Parlamentti hyväksyi molemmat yhteiset kannat.)
Garganin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0024/1999) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi yhteisön osallistumisesta Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskuksen toimintaan (KOM(1999)0111 - C5-0019/1999 - 1996/0066(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselma1 yritysten rakenneuudistuksista

Flautre
Arvoisa puhemies, olette varmasti tämänaamuisen keskustelun perusteella huomannut, että meillä on ongelma, eli se, ettemme ole päässeet yhteisymmärrykseen kompromissitekstistä.
Näin ollen olisi hyvä ensinnäkin tietää, mitä tämä kompromissiteksti, erityisesti sen 17 kohta, pitää sisällään. Itse olen sitä mieltä, että jos meidän pitää hyväksyä kompromissitekstit, jotka eivät ole niitä, jotka jäsenet ovat allekirjoittaneet ja joihin he ovat velvoittaneet ryhmänsä sitoutumaan, olemme äärimmäisen vaarallisilla vesillä.

Puhemies
Kaikki kollegat, jotka ovat alusta asti olleet läsnä täällä istuntosalissa, ovat jo osallistuneet keskusteluun ja lukuisat ovat jo esittäneet omat näkemyksensä. On luonnollisesti soveliasta välttää toistamasta nyt sitä keskustelua, jonka kävimme jo tänä aamuna, joka koski sekä ryhmien välistä yksimielisyyttä siitä, pitäisikö mainita yritys, josta on tänä aamuna puhuttu paljon, vai ei, että erityiskysymyksen osalta sitä, olivatko tietyn kompromissitekstin allekirjoittajat tietoisia siitä, että yksi tuon tekstin osa oli muuttunut.
Haluaisin tehdä teille kaksi ehdotusta: ensiksikin uskon, että parlamentin pääsihteeristön on pikaisesti tehtävä tutkimus sen selvittämiseksi, miten asiat ovat todella edenneet. Uskon, että on oikein, että meille kaikille tiedotetaan, jotta saisimme asiasta selvyyden. Eräät kollegat vakuuttavat allekirjoittaneensa yhden tekstin, toiset kollegat vakuuttavat allekirjoittaneensa toisen. Minusta on oikein, että meille kaikille tiedotetaan siitä, miten asioiden laita todella on. Parlamentin pääsihteeristö tiedottaa meille asiasta mitä pikimmin.
Mitä tulee keskusteltavana olevan aiheen kohtaan, haluan esittää teille seuraavan ehdotuksen. Jos vastalauseita ei esitetä, voin toimittaa erillisen äänestyksen myös sen sovitun tekstin osasta, josta on erilaiset versiot sen osalta, onko tuo osa kompromissitekstissä vai ei: asetan kuitenkin tämän osan erilliseen äänestykseen vain, jos te kaikki olette siitä yhtä mieltä, sillä koska on olemassa kaksi versiota, en voi sanoa, että asiasta ollaan yksimielisiä. Huolimatta tästä asian erilaisesta tulkinnasta, kaikki osapuolet saattavat kuitenkin olla yhtä mieltä siitä, että tuosta kiistanalaisesta kohdasta on soveliasta toimittaa kohta kohdalta -äänestys. Toistan: voin toimittaa tämän äänestyksen vain siinä tapauksessa, että kaikki ovat samaa mieltä. Jos joku teistä vastustaa tällaisen menettelyn mahdollisuutta, on selvää, että en voi toimittaa äänestystä tuosta kohdasta.
Jotta voitaisiin välttää keskustelun uudelleen aloittaminen, pyytäisin niitä kollegoja, jotka eivät ole yhtä mieltä vastikään tekemästäni ehdotuksesta, sanomaan sen välittömästi, jotta saisimme tietää, voiko asiasta toimittaa äänestyksen vai ei, sitten kun tulemme asianomaiseen kohtaan. Toistan, jos asiasta esitetään yksikin vastalause, en voi toimittaa äänestystä. Onko asian osalta vastalauseita vai oletteko kaikki yhtä mieltä siitä, että voimme joka tapauksessa toimittaa äänestyksen asianomaisesta tarkistuksen osasta? Eikö vastalauseita ole? Hyvä on, kun tulemme siihen kohtaan, toimitamme kohta kohdalta -äänestyksen.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Auroi
Arvoisa puhemies, käytin eilen puheenvuoron. Muistuttaisin, että minut on valittu parlamenttiin Michelin-yhtiön kotikaupungissa, kun nyt sen nimeä ei uskalleta täällä mainita, tosin komission jäsen Diamantopoulou uskalsi sen eilen sanoa ääneen. Luulen, että parlamentissa eilen läsnä olleet Michelin-yhtiön ammattiyhdistyksen jäsenet osaavat oikein arvioida tapaa, jolla parlamentin enemmistö on heitä kohdellut.

Puhemies
Minä kiitän teitä, parlamentin jäsen Auroi, mutta äänestysselitykset otetaan esille jälkeenpäin.
Yhteinen päätöslauselma1 Yhdysvaltain senaatin kieltäytymisestä hyväksyä sopimusta, joka määrää ydinkokeiden täydellisen kieltämisen.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

ÄÄNESTYSSELITYKSET- Yleinen talousarvio 2000, mietintö Bourlanges (A5-0030/1999), mietintö Virrankoski (A5-0031/1999)

Cox
Arvoisa puhemies, haluan antaa lyhyen äänestysselityksen Bourlangesin mietinnöstä ja erityisesti siitä, miten äänestimme asiakirjasta A5-30/99. Tuossa asiakirjassa parlamentin jäsen Bourlanges toteaa 7, 8 ja 9 kohdassa syyt siihen, miksi parlamentti ei hyväksy neuvoston ehdotuksia. Erityisesti 8 kohta oli merkittävä poliittinen viesti neuvostolle.
Omassa ryhmässäni, jonka mielipiteet jakautuivat tässä asiassa, on vähemmistö, joka aikoi äänestää 8 kohtaa vastaan ja tekikin niin. Minäkin olen kuitenkin epähuomiossa saanut ryhmäni enemmistön äänestämään 8 kohtaa vastaan virheellisen äänestysilmoituksen takia.
Haluaisin ilmoittaa parlamentin jäsen Bourlangesille ja parlamentille, että ryhmäni enemmistö halusi äänestää 8 kohdan strategian puolesta. Haluaisin, että asia huomioitaisiin ja merkittäisiin pöytäkirjaan asianmukaisesti.

Berthu
Arvoisa puhemies, äänestin Euroopan parlamentin vuodeksi 2000 laatimaa talousarvioesitystä vastaan, sillä siinä ei mielestäni noudateta riittävän tiukkaa budjettikuria, toisin kuin neuvoston esittämässä.
Haluaisin tässä yhteydessä kiinnitettävän huomiota kahteen nimenomaiseen kohtaan, jotka paljastavat mielestäni erittäin selvästi sen hengen ja menettelytavat, jotka ovat vallalla unionin toimielimissä. Ensinnäkin Euroopan parlamentti yrittää itsepintaisesti kaikista voimassa olevista säännöistä piittaamatta jaella veronmaksajien rahoja niin sanotuille eurooppalaisille poliittisille puolueille. Amsterdamin Eurooppa-neuvostossa jossa hyväksyttiin tuon neuvoston mukaan nimetty sopimus, Amsterdamin sopimus käsiteltiin tuota kysymystä, ja siellä nimenomaisesti kieltäydyttiin tunnustamasta eurooppalaisten poliittisten puolueiden olemassaolo ja varsinkin myöntämästä niille julkisia varoja. Olemme siis juuttuneet EY:n perustamissopimuksen 191 artiklan (entisen 138 a artiklan) sanamuotoon, sillä siinä otetaan esille poliittisten puolueiden toiminta ainoastaan kovin epämääräisesti, kun siinä puhutaan lainaan nyt sopimusta " Euroopan tason poliittisista puolueista" , mikä on kyllä aivan eri asia kuin " eurooppalainen poliittinen puolue" sanan varsinaisessa merkityksessä, mutta niin neuvostossa ja EY:n perustamissopimuksessa on joka tapauksessa haluttu asia ilmaista.
Meidän hämmästykseksemme parlamentin talousarvioesityksen otsakkeessa 3710 kuitenkin lukee " avustukset eurooppalaisten poliittisten puolueiden hyväksi" , ja sen jälkeen teksti: " Komission olisi viipymättä laadittava eurooppalaisia poliittisia puolueita koskevat ohjesäännöt."
Tässä on nyt siis kyse säännönvastaisuudesta kolmesta eri syystä, sillä ei ole olemassa mitään eurooppalaista poliittista puoluetta; ei ole määräyksiä, joiden perusteella niille voitaisiin osoittaa julkisia varoja, ja komissiolla ei myöskään ole minkäänlaisia oikeuksia laatia EY:n perustamissopimuksen vastaisia ohjesääntöjä. Näin ollen Euroopan parlamentti siirtelee pelinappuloitaan täysin sääntöjen vastaisesti. On kyllä totta, ettei se ole toistaiseksi osoittanut määrärahoja tuohon alamomenttiin, mutta se on sitä vastoin ja tämä on toinen kohta, johon haluan kiinnittää huomiota kirjannut huomattavan suuren summan määrärahoja, 60 miljoonaa euroa, varaukseen jäsenten henkilöstösääntöjä varten, mikä on jokseenkin kyseenalaista, koska henkilöstösääntöjä ei edes vielä ole olemassa, ja vaikka jäseniä koskevat ohjesäännöt hyväksyttäisiinkin, on varmaa, etteivät ne olisi sopusoinnussa nykyisen lainsäädännön kanssa.
Näitä kahta kysymystä, joilla ei ensi näkemältä ole mitään tekemistä toistensa kanssa, on mielestäni pohdittava yhdessä. Vielä viime vuonna Euroopan yhteisöjen tuomioistuin tuomitsi jyrkästi sen, että komissio oli yhdessä Euroopan parlamentin kanssa sitonut budjettimäärärahoja ilman laillista perustaa. Huomaan nyt, että tällainen menettely jatkuu yhä ja että tilanne on jopa pahentumassa, sillä nyt Euroopan parlamentti on itse tuossa menettelyssä suoranaisesti mukana. Tässä siis sovelletaan jälleen sitä vanhaa eurooppalaista ohjesääntöä, jonka mukaan mitkä tahansa halpamaisuudet ovat sallittuja heti jos niillä edistetään eurooppalaisen liittovaltion rakentamista.

Kauppi
Arvoisa puhemies, toisin kuin parlamentin laaja enemmistö olen sitä mieltä, että unionin tulee rahoittaa mahdollista toimintaansa Kosovossa, Itä-Timorissa ja Turkissa määrärahoilla, jotka pysyvät rahoitusnäkymien otsakkeen 4 enimmäismäärän sisällä. Sama koskee myös Marokon kanssa tehtävän kalastussopimuksen käyttöönottoa.
Kuten neuvosto on todennut, minkäänlaisia tarkkoja arvioita avuntarpeesta ei muiden kuin Kosovon osalta ole esitetty. On siis liian aikaista määritellä ensi vuonna tarvittavien ulkoisen toiminnan määrärahojen kokonaismäärää. Sitä paitsi varoja on jo nyt kohdennettu uudelleen edellä mainittuihin avustustoiminnan haasteisiin vastaamiseksi.
Mitä tulee Virrankosken mietinnön 11 kohtaan olen sitä mieltä, että parlamentti on omalta osaltaan jo viime keväänä sitoutunut uudistamaan ohjesääntöään siten, että matkakulut korvataan todellisten kustannusten mukaan. Vaikka olen myös henkilökohtaisesti sitoutunut uudistamaan kulukorvausjärjestelmää todellisten kustannusten pohjalta, edellytän, että myös neuvosto sitoutuu parlamentin esittämän kokonaisratkaisun läpivientiin.

Manders
Arvoisa puhemies, nyt sitten Virrankosken mietinnöstä. Haluan antaa äänestäjille sellaisen merkin, että Euroopan parlamentti ei pelkästään tuhlaa vaan osaamme myös säästää. Siksi olen pettynyt siihen, että parlamentti ei hyväksynyt tarkistustani.

Alavanos
. (EL) Vuoden 2000 talousarvio merkitsee suurta käännettä Turkin rahoituksessa. Neuvosto esittää määrärahoja EU:n ja Turkin välisen tulliliiton syventämiseen liittyvien toimenpiteiden täytäntöönpanoon ja Turkin taloudelliseen ja sosiaaliseen kehittämiseen ilman tunnettuja poliittisia ennakkoehtoja, jotta ne voitaisiin hyväksyä myöhemmin ilman sidoksia maanjäristyksiin liittyviin toimenpiteisiin.
Ensimmäistä kertaa vuosiin budjettivaliokunnan tarkistuksessa paitsi hyväksytään neuvoston määrärahat, niin niitä myös lisätään ja palautetaan ne leikkaukset, jotka neuvosto teki Kosovon vuoksi. Lisäksi sen sijaan, että vaadittaisiin Euroopan parlamentin pysyvästi asettamia poliittisia ennakkoehtoja, kommenteissa vain muistutetaan tehokkuudeltaan kyseenalaisesta institutionaalisesta valvontamekanismista, kuten tähän asti Meda-ohjelmasta saatu vastaava kokemus on osoittanut.
Valitettavasti Euroopan parlamentin kanta ei tiedä hyvää demokraattisille oikeuksille ja ihmisoikeuksille Turkissa, Kyproksen kysymyksen ja kurdikysymyksen ratkaisemiselle eikä Turkin traagisten maanjäristysten uhrien auttamiselle.

Fruteau
Euroopan parlamentti hyväksyi tämänpäiväisessä istunnossaan Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2000.
Talousarvion hyväksyminen on merkittävä vaihe parlamentin työaikataulussa. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on koko talousarvion laatimisprosessin ajan puolustanut voimakkaasti ajatusta unionin yhteisvastuusta ja sitoutumisesta kaikkein vähäosaisempien hyväksi köyhyyden poistamistavoitteen täyttämiseksi.
Kehitys- ja yhteistyövaliokunnan jäsenenä olen kiinnittänyt erityistä huomiota unionin ulkoisten toimien rahoittamista ja kehitysavun edistämistä koskevan otsakkeen 4 muotoutumiseen. Parlamentin on nimittäin kannettava kaikilta osiltaan se historiallinen ja poliittinen vastuu, joka sillä on kehitysmaista, ja tämä onkin yksi ehdottomista prioriteeteistamme. Nyt kun kehitysyhteistyömäärärahoja yleisesti supistetaan, tämän logiikan mukaisesti Euroopan yhteisö on ja sen on oltava jatkossakin kaikkein epäsuotuisimmassa asemassa olevien maiden tärkein yhteistyökumppani. Tässä mielessä emme voi hyväksyä neuvoston esitystä vähentää kehitysyhteistyömäärärahoja 10 %:lla, jotta voidaan rahoittaa Kosovon jälleenrakentaminen, tukea Turkin maanjäristyksen uhreja tai toimittaa apua Itä-Timorille. Näiden muutoin täysin oikeutettujen, yhteisvastuuseen tähtäävien ponnistelujen maksumiehiksi eivät saa joutua maailman köyhimmät valtiot. Kuinka me nimittäin voisimme puoltaa AIDSin ennaltaehkäisyyn tarkoitettujen määrärahojen minkäänasteista supistamista, kun tiedämme, että 25 miljoonaa afrikkalaista on jo tuomittu kuolemaan tuon vitsauksen seurauksena? Yhdelläkään teollisuusmaalla eikä varsinkaan unionin jäsenvaltiolla ole oikeutta lopettaa kehitysavun antamista, koska sillä olisi vakavat terveydelliset, sosiaaliset, taloudelliset ja poliittiset vaikutukset kaikkien epäsuotuisimmassa asemassa olevien maiden yhä horjuvaan tasapainoon.
Täysin tietoisena siitä, että yhteisön menojen kasvattamisesta aiheutuvien menojen kattaminen jäsenvaltioiden julkisista varoista saattaa toisinaan aiheuttaa vaikeuksia, olen silti hyväksynyt talousarvion yleisesittelijän esittämän päätöslauselman.

Gill
Euroopan naisten lobby (EWL) edustaa yli 3 000 eri naisjärjestöä EU:ssa. Se on ajanut naisten etuja pätevästi ja ammattitaitoisesti. Ryhmä on antanut arvokasta tietoa ja tukea etenkin eurooppalaisten ohjelmien vaikutuksesta naisten elämään. Olemme myös yksityishenkilöinä pystyneet tarvittaessa saamaan tietoa, todisteita ja arvioita. Lobbyn tuottama aineisto on laadukasta, kuten myös sen järjestämät foorumit, seminaarit ja konferenssit. Tästä oli hyvänä esimerkkinä päiväkonferenssi, jossa oli mukana naisia kaikkialta EU:sta ja joka pidettiin Cardiffissa yhtä aikaa Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden huippukokouksen kanssa.
Ei todellakaan ole järkevää jakaa määrärahoja useiden järjestöjen välillä, jotka eivät itsessään pystyisi yksilöimään keskeisiä tavoitteita ja tarjoamaan niitä palveluja, joita vain EWL pystyy tarjoamaan. EWL:n asialista on selkeä ja kiistaton - se edistää naisten näkemyksiä, prioriteetteja ja etuja.
Esitetyt syytökset, joiden mukaan EWL on "yhden asian" järjestö, eivät yksinkertaisesti pidä paikkaansa, sillä se edustaa niin monia naisia 3 000 jäsenjärjestönsä kautta.

Ilgenfritz
 - (DE) Itävallan vapaamielisen puolueen valtuuskunta hylkää sekä Bourlangesin päätöslauselmaehdotuksen (pääluokka III - komissio) että kaikki Virrankosken (muut pääluokat) ehdotukset kokonaisuudessaan, koska talousarvion toteuttamisessa ei noudatettu avoimuuden ja tehokkuuden periaatteita.
Ei ole myöskään mahdollista valvoa tehokkaasti unionin talousarvion taloudellista toteuttamista.
Komissio työskentelee sen lisäksi aivan liian hitaasti. Anomusten käsitteleminen ja niiden perusteella myönnettyjen varojen maksaminen unionin kansalaisille kestää yksittäistapauksissa yli 1,5 vuotta, mikä johtaa unionin hallinnon oikeutettuun arvostelemiseen.
Vuoden 2000 talousarviossa ei osoitettu riittävästi varoja ja ohjelmia todellisten ongelmien, kuten korkean työttömyysasteen, hoitamiseen. Unioni on osittain avuton maailmanlaajuistumisen ja euron käyttöönottamisen vaikutusten edessä.
Sen sijaan, että laadittaisiin työllisyys- ja tukiohjelmia pienille ja keskisuurille yrityksille, unionilla on varaa ehdottomasti liian kalliiseen hallintoon, johon kuuluu esimerkiksi kaksi parlamenttirakennusta.
Tulevaisuuden haaste on, mikäli se EU:lta onnistuu, laatia yhteisiä periaatteita, jotka takaavat, että Euroopan talous lähtee jälleen kasvuun. Sen avulla työmarkkinoiden ongelmat voidaan suurimmaksi osaksi korjata. Siihen vaaditaan kuitenkin myös unionin ja kansallisvaltioiden hallintorakenteiden tehostamista.
Koska ei ole vakavasti ottaen havaittavissa, että unioni voi edesauttaa talouskasvua Euroopassa, vuoden 2000 talousarvio hylätään kokonaisuudessaan.

Korakas
. (EL) Sekä komission alustava esitys että varsinkin EU:n talousarvioesitys vuodelle 2000 edustavat ankaraa säästöpolitiikkaa ja niihin sisältyy jyrkkiä leikkauksia jopa suhteessa siihen, mitä Berliinin Eurooppa-neuvostossa päätettiin.
Kyseessä on ankaran säästöpolitiikan talousarvio, jossa maatalous-, rakenne- ja sosiaalimenoja leikataan jyrkästi. Kyseessä on talousarvio, joka on sovitettu vakautussopimuksen ja sekä euroalueeseen kuuluville että sen ulkopuolisille jäsenvaltioille määrättyjen jyrkkien leikkausten mittojen mukaan. Tämän politiikan uhreja ovat laajat kansankerrokset, palkansaajat, viljelijät, ammatinharjoittajat, nuoret ja naiset.
Erityisesti talousarvion maataloutta koskevan osan suhteen on selvää, että ennen kuin monenkeskiset neuvottelut alkavat Maailman kauppajärjestössä, EU aikoo sovittaa näkemyksensä yhteen amerikkalaisten kanssa suojelun ja väliintulojen vähentämisestä pienentämällä maataloustuotteisiin osoitettuja määrärahoja. Tähän liittyy uusia tuottajien tuloihin kohdistuvia leikkauksia ja uusia rajoituksia viljelyksille. Erityisen huolestuttavaa on se, että maataloustuotemarkkinoiden tukimenojen leikkaamisen rinnalla niin kutsutun YMP:n toisen pilarin puitteissa järjestelmällistetään ja lisätään menoja, joilla tähdätään pienten ja keskisuurten maatilojen lakkauttamiseen.
Huomaamme, että rakennerahastojen määrärahoja on taas pienennetty, mikä osoittaa, että pontevat puheet toimista, joilla tähdätään sosiaalisten ja alueellisten epätasapainojen tasoittamiseen, ovat pelkkää demagogiaa. Sama tapahtuu erityisen niukkojen sosiaalimenojen kohdalla, ja niitä ei suunnata työttömyyden vähentämiseen tai työntekijöiden elämän parantamiseen, vaan työmarkkinoiden säätelyn purkamistoimien helpottamiseen.
Lisäksi haluamme tuomita yrityksen aktivoida Turkille tulliunionin ja Euroopan ja Turkin suhteiden edistämisen puitteissa suunnatut määrärahat ja samalla aikaan on tehty ehdotuksia välttämättömien oikeudellisten perustojen hyväksymisestä, vaikka tiedetään, että Turkin ihmisoikeustilanne ei ole parantunut, että kurdikysymyksessä jatkuu sama politiikka, että suuri osa Kyprosta on edelleen miehitetty. Tuomitsemme myös EU:n tekopyhyyden Kosovossa. Toisaalta EU on tuhonnut alueen aiheettomalla ja rikollisella hyökkäyksellä Jugoslaviaa vastaan ja toisaalta lopettaa Jugoslavian jälleenrakentamisen tietenkin ilman korvauksia ja asettaa samalla ehdoksi maan laillisen hallituksen kaatamisen ja presidentin erottamisen.
Vaikka mietintöön sisältyykin joitakin myönteisiä tarkistuksia, siinä hyväksytään tavalla tai toisella ne rajoitukset, joista Berliinissä Agenda 2000:n yhteydessä sovittiin ja joita on mahdoton hyväksyä.
Olisi tietysti naiivia odottaa EU:n toimielimiltä toisenlaista lähestymistapaa, kun sekä yhteisön talousarvio että kansalliset talousarviot noudattavat kovia kansanvastaisia Maastrichtin kriteereitä ja tiukkoja julkisen talouden leikkauksia; kun EU:n ulkopolitiikalle on tyypillistä pohjaton tekopyhyys, maiden tukahduttava valvonta ja entistä suurempi alistuneisuus, sekä avoin ja monimuotoinen sekaantuminen ulkoisiin asioihin, kuten laajentumismenettely ja Kaakkois-Euroopan vakautussopimus osoittavat.
Näistä syistä äänestämme myös tänä vuonna talousarviosuunnitelmaa vastaan.

Nicholson of Winterbourne
Yhdistyneen kuningaskunnan liberaalidemokraatit äänestävät tästä budjettikohdasta budjettivaliokunnan ehdotuksen mukaan, mutta odotamme, että asiasta käydään lisäkeskusteluja, jotta parlamentin jäsen Jan Mulderin näkökohdat voidaan ottaa huomioon ja jotta kokonaismäärän puitteissa voidaan löytää lisää taloudellisia resursseja, ilman että pienennetään varauksia tai vaaditaan neuvostolta uusia määrärahoja.
Kosovon jälleenrakennukseen annettava tuki on välttämätöntä, mutta koska aiemmat käyttämättä jääneet budjettikohdat kasautuvat, olisi hedelmällistä käydä asiasta lisäkeskusteluja.

Scallon
Otin esille kysymyksen, jonka Euroopan kansalaiset esittivät minulle ja joka koski eurooppalaisessa määrärahaprosessissa olevaa käsittämätöntä monopolia. Budjettivaliokunta ei hyväksynyt "Scallonin tarkistusta" . Tähän valiokuntaan kuuluvat kollegani laativat tarkistuksen, jotta naisryhmien määrärahoja voitaisiin antaa useammalle naisryhmälle. Parlamentti on tänään keskustellut asiasta, ja äänestyksessä jatketaan tätä monopolijärjestelyä. Tämä keskustelu käydään aivan varmasti uudestaan ensi vuonnakin.
Periaate on se, että kaikkien naisten ja heidän puolestaan toimivien ryhmien pitäisi yhtä lailla saada EU:n määrärahoja, varsinkin silloin, kun määrärahojen tavoitteena on, että eurooppalaiset järjestöt voisivat olla edustettuina YK:n tasolla.
Ihmiset ovat hyvin tietoisia siitä, että joskus on välttämätöntä ottaa kantaa demokraattisten rakenteidemme avoimuus- ja tasapuolisuusperiaatteen puolesta. Monopolijärjestelyjen ei saa antaa jatkua. Vaikka myönnänkin, että monopolijärjestelyn on annettu jatkua, suhtaudun myönteisesti siihen, että 600 000 euron suuruista määrärahaa jatketaan edelleen, ja suhtautuisin myönteisesti myös tuleviin korotuksiin, ja toivon ilman muuta, että sen ansiosta kaikki naiset saavat äänensä kuulluksi.
Napolitanon mietintö (A5-0036/1999)

Gil-Robles Gil-Delgado
Arvoisa puhemies, haluan merkittävän muistiin, että äänestin Napolitanon mietinnön valiokuntaan palauttamista vastaan ja tähän mietintöön sisältyvän liitteen työjärjestykseen sisällyttämisen puolesta. Äänestin näin ensinnäkin tärkeistä johdonmukaisuuteen liittyvistä syistä, sillä kun allekirjoitin liitteen tekstin parlamentin puolesta, tein sen tämän parlamentin toimivaltaisten elinten valtuuttamana. Se, että asiasta järjestetään tänään äänestys, on mielestäni vakava asia, sillä se merkitsee vaikutusvallan riistämistä, joka ei kohdistu henkilökohtaisesti minuun, millä ei olisi merkitystäkään, vaan parlamentin edellisellä toimikaudella työskennelleisiin omiin elimiin.
Toiseksi, koska en näe, että kenenkään osalta olisi tapahtunut näitä oletettuja oikeudellisia väärinkäytöksiä, jotka aiheuttaisivat tekstin hylkäämisen, niitä ei nähty tuolloin eikä niitä ole nähty sen jälkeen.
Kolmanneksi poliittisista syistä. Mielestäni on vakava poliittinen puute, että jos neuvosto ja komissio ovat luoneet järjestelmän, jonka avulla niiden omien jäsenten, komission jäsenten, ministerien ja jäsenvaltioiden hallitusten päämiesten toimia voidaan tutkia, jos niissä havaitaan väärinkäytöksiä, niin näin ei voida toimia parlamentin jäsenten osalta.
Näistä kolmesta syystä olen äänestänyt Napolitanon mietinnön puolesta ja sen valiokuntakäsittelyyn palauttamista vastaan.

Martin, David
Arvoisa puhemies, paljolti samasta syystä kuin parlamentin jäsen Gil-Robles, vastustin asian palauttamista valiokuntaan ja kannatin tarkistusta, joka valitettavasti hylättiin. Minun on sanottava, että osa PPE-ryhmän jäsenistä pelleili tämän asian kustannuksella.
On järkevää erottaa toisistaan henkilöstöä koskevat asiat, jotka kuuluvat puhemiehistön vastuulle, ja jäseniä koskevat asiat, jotka kuuluvat täysistunnon vastuulle. Se olisi onnistunut tarkistuksen 2 nojalla, mikäli olisimme päässeet siihen asti. Olin pettynyt, koska sekä kristillisdemokraatit että sosialistit olivat allekirjoittaneet tarkistuksen 2, ja näin asia olisi ollut hoidettu ja käsitelty. Kuten parlamentin jäsen Gil-Robles on sanonut ja kuten sanoin aiemmin, tilanne on nyt se, että toimielinten välinen sopimus koskee OLAFin osalta komissiota, neuvostoa ja tämän toimielimen henkilöstöä, mutta se ei koske tämän toimielimen jäseniä.
Koska parlamentti on juuri se toimielin, joka - aivan oikein - on puuttunut näkyvästi petoksiin Euroopan yhteisön toimielimissä, miten Euroopan kansalaiset pystyvät ymmärtämään sen, että Euroopan parlamentin jäsenet ovat ainoita ihmisiä, joiden kanssa OLAF ei ole päässyt sopimukseen sisäisistä tutkimuksista? Tällainen tilanne on sietämätön.

Corbett
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa sosialistiryhmän puolesta, että kannatimme toimielinten välisen sopimuksen hyväksymistä, koska se on keskeinen rakennuspalikka Euroopan unionin uskottavuuden palauttamisessa sen osalta, miten se suhtautuu petoksiin ja petosepäilyihin.
Kollegani David Martinin mainitsemista syistä on erittäin valitettavaa, ettemme ole pystyneet tänään hyväksymään tätä ehdotusta. Parlamentti on nyt erittäin nolossa tilanteessa, ja lukuun ottamatta joitakin kunniallisia poikkeuksia, kuten parlamentin jäsen Gil-Roblesia, Euroopan kansanpuolueen asenne on erittäin tekopyhä. Se tuki tätä ehdotusta valiokunnassa. Se tuki sitä maanantaina käydyssä keskustelussa, jossa se totesi selvästi ja yksiselitteisesti, että se tukisi tätä ehdotusta, ja kuitenkin se perääntyi tänään eikä hyväksynyt sitä.
Miten pystymme menemään äänestäjiemme pariin ja miten PPE pystyy menemään äänestäjiensä pariin, kun se - aivan oikein - nostaa metelin vaalikampanjaan liittyvistä petoksista ja silti kun pitää siirtyä sanoista tekoihin, se ei uskallakaan siirtyä tekoihin?
PPE-ryhmän täytyy tutkiskella omaatuntoaan ja vieläpä nopeasti, koska se on tänään aiheuttanut parlamentissa tilanteen, joka on nolo meidän kaikkien kannalta.

Berthu
Arvoisa puhemies, huomaan, että Napolitanon mietinnön palauttamisesta valiokuntaan viime hetkellä toimitettu äänestys on synnyttänyt äänestysselitysten vyöryn. Minulla on sellainen vaikutelma, että omaa äänestystäni koskeva selitys on tulkittu väärin, joten haluaisin antaa siitä oman tulkintani. Kiitän teitä.
Hyvät kollegat, luulen, ettei ole kyse siitä, pitääkö jäseniä koskevia menoja valvoa tiukasti vai ei. Olen ensimmäisenä todennut ja puhunut pitkään viime maanantaisessa puheenvuorossani, että valvontaan on ehdottomasti ryhdyttävä, mutta valvonnan on oltava räätälöityä, sellaista, joka sopii juuri parlamenttiin valituille jäsenille. Olenkin mielestäni ollut kuulevinani hetki sitten juurin tämänsuuntaisia esityksiä. On totta, että toimielinten välisessä sopimuksessa puhutaan nimenomaisesti toimielinten jäsenistä, mutta kun otetaan huomioon tekstin konteksti, johon tuo jäseniä koskeva ilmaus sijoittuu, huomaamme, että kyse on pikemminkin palkkatyöntekijän asemassa olevista jäsenistä, kuten komission jäsenet ovat, ja että annetut määräykset eivät sovellu Euroopan parlamenttiin valittuihin jäseniin. Meidän ei siis pidä sekoittaa näitä kahta, eri asemassa olevia jäseniä koskevia luokkia. Tästä johtuu muuten myös toinen Napolitanon mietintöön sisältyvä sekaannus, nimittäin jäsenten ja virkamiesten aseman sekoittaminen toisiinsa. On päivän selvää, että virkamiesten osalta päätös olisi voitu tehdä jo kauan sitten. Lisäksi liite, arvoisa puhemies, saatettiin käsittääkseni osaksi pääartiklaa, joten emme voi äänestää kuten juuri päätittekin liitteestä pääartiklan hylkäämisen vuoksi. On siis täysin perusteltua palauttaa mietintö valiokuntaan. Napolitanon mietinnöstä käytiin kiireellisesti hyvin lyhyt keskustelu, joten moni aihe unohtui ja jäi käsittelemättä.

Caudron
. (FR) Haluan onnitella perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtaja Napolitanoa hänen erinomaisesta mietinnöstään. Mietinnössä on kyse uuden, yhteisön toimielinten toimintatapojen vakiinnuttamisesta, jossa pyrittäisiin mahdollisimman suureen avoimuuteen. Mietintö myös todistaa Euroopan kansalaisille halukkuutemme tehdä johtopäätöksiä Euroopan komissiota tämän vuoden alussa ravistelleista kriiseistä.
Euroopan komission eron jälkeen kolme toimielintä, eli Euroopan parlamentti, Euroopan komissio sekä neuvosto tekivät toimielinten välisen sopimuksen, jonka tavoitteena on täsmentää Euroopan petostentorjuntaviraston OLAFin suorittamien hallinnollisten tutkimusten toteuttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
Nämä uudet säännöt on sisällytettävä parlamentin työjärjestykseen. Sanomattakin on selvää, että voimme vain olla tyytyväisiä siihen, että Euroopan parlamentin työskentely on saanut lisää avoimuutta.
Parlamentin päätökseen sisäisten tutkimusten edellytyksistä sisältyy ilmoittamisvelvollisuus, jonka mukaan kaikkien Euroopan parlamentin virkamiesten tai muuhun henkilöstöön kuuluvien on ilmoitettava " sellaisista tietoonsa tulleista seikoista, jotka antavat aihetta olettaa petoksen tai lahjonnan taikka yhteisön etuja vahingoittavan muun toiminnan mahdollisuutta" .
Jäsenistä tuossa päätöksessä todetaan, että sellaisen jäsenen, joka saa tietoonsa edellä mainitun kaltaisia seikkoja, on ilmoitettava niistä Euroopan parlamentin puhemiehelle, tai, jos hän pitää sitä aiheellisena, suoraan Euroopan petostentorjuntavirastolle. On sitouduttu siis tiukasti siihen, ettei enää suvaita menettelyjä, joiden tiedetään olevan säännönvastaisia, mutta jotka ovat juurtuneet käytäntöön.
Lisäisin edellä mainittuun kuitenkin vielä sellaisen vivahteen, että ilmoittamisvelvollisuuden soveltamisessa on noudatettava joko lainsäädännössä tai Euroopan parlamentin työjärjestyksessä eriteltyjä, luottamuksellisuutta koskevia edellytyksiä (erityisesti niiden seikkojen osalta, jotka ovat tulleet parlamentaaristen tutkintalautakuntien jäsenten tietoon).
Olen muuten hyvin tyytyväinen päätökseen sisällyttää ilmoittamisvelvollisuutta koskevaan 2 artiklaan suojalauseke niitä virkamiehiä varten, jotka noudattavat ilmoittamisvelvollisuutta. Suojalausekkeen mukaan virkamiestä ei missään tapauksessa saa kohdella epäoikeudenmukaisesti tai syrjivästi. Mehän muistamme tavan, jolla aiemmin kohdeltiin virkamiestä, jolta skandaaliin johtaneet tiedot olivat peräisin!
Toivon vilpittömästi, että olemme jo ohittaneet aiejulistusten vaiheen ja että kunkin toimielimemme toimintatavat ovat nyt perusteellisen remontin kohteena.
Suositus toiseen käsittelyyn Graça Moura (A5-0026/1999)

La Perrière
. (FR) Hanke, johon meidän on otettava kantaa kollegamme Graça-Mouran mietinnön välityksellä on tuskin kiistanalainen, joten se saa oikeutetusti koko parlamentin tuen.
Euroopan unionilla on nimittäin keskeinen rooli taiteen ja kulttuurin kehittäjänä Euroopassa. Minun täällä parlamentissa puolustamani ajatus kansakuntien Euroopasta edustaa juuri sellaista toimintaa, jolla eurooppalainen yhteistyö saa merkittävää lisäarvoa.
Haluan kuitenkin tähdentää, ettei meitä niin vain huiputeta. Parlamentin pyrkimys korvata " kulttuuriyhteistyö" " kulttuuripolitiikalla" paljastaa selvästi sen aikomuksen tasapäistää niin sanottua eurooppalaista kulttuuripolitiikkaa, joka syrjäyttäisi jäsenvaltioiden kulttuuripolitiikan.
Ideologit, jotka pyrkivät luomaan " eurooppalaista kansakuntaa" , eivät saa käyttää kulttuuria koekenttänään. Ei ole olemassa mitään eurooppalaista kulttuuria sen enempää kuin eurooppalaista kansakuntaakaan. On vain Euroopan unioniin kuuluvia kansakuntia ja kansallisia kulttuureita, ja tämä on valtava rikkaus. Toivon, että kulttuuri 2000 -ohjelma auttaisi kaikkia unionin jäsenvaltioiden kansalaisia löytämään tämän rikkauden ja monimuotoisuuden. Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä tukee edelleen ohjelmia, joilla pyritään edistämään kulttuurivaihtoa sekä edistämään jäsenvaltioidemme kansalaisten kiinnostusta eri kulttuureihin, varsinkin kun on kyse todellisesta vaihdosta ja uusien kulttuurien löytämisestä, eikä minkään uuden eurooppalaisen ihmisen, Jean Monet' n puheessaan mainitseman Homo Europeuksen, luomisesta.
Tällainen uudenlainen käsitys eurooppalaisesta kulttuuriyhteistyöstä saa aivan erityisen merkityksen Seattlessa järjestettävien WTO:n neuvottelujen kynnyksellä, sillä pelkäänpä pahoin, että nuo neuvottelut vain vahvistavat amerikkalaisen kulttuurin ylivaltaa.
Sen vuoksi varoitan komissiota ja parlamenttia antamasta periksi kiusaukselle käyttää näitä ohjelmia propagandan tai kulttuurien tasapäistämisen välineenä, sillä panokset ovat liian suuret.
Toisaalta päätän tähän puheeni minusta tuntuu, että taistelu luvuista, johon parlamentti, neuvosto ja komissio ovat nyt tässä asiassa sortuneet, on täysin turha. Olemme kaikki tietoisia siitä, että Euroopan unionin on tehtävä valintoja, ehkä tuskallisiakin, mutta ratkaisevia valintoja taatakseen unionin laajentumisen. Näin ollen hyvät kollegat, toivon hartaasti, että pystymme kantamaan vastuumme ja ettemme moittisi neuvostoa saituudesta, sillä se pyrkii vain hoitamaan vastuunsa asioissa, jotka jäsenvaltioidemme äänestäjät ja veronmaksajat ovat sille uskoneet.
Yritysten rakenneuudistukset

Berthu
. (FR) Kansakuntien Eurooppa -ryhmä kannattaa yhteistä päätöslauselmaa yritysten rakenneuudistuksista maailmanlaajuistumisen yhteydessä, sillä päätöslauselma on osoitus uudenlaisen hengen syntymisestä, ja siinä otetaan etäisyyttä vapaakauppa-ajatteluun sekä kehotetaan kansainvälisen kaupan hahmottamiseen " monimuotoisemman kestävän kehityksen tavoitteen" mukaisesti. Olen nimittäin sitä mieltä, että kansainvälisen vapaakaupan kyseenalaistaminen olisi epätarkoituksenmukaista, joten sen sijasta olisi nyt velvoitettava ottamaan vapaakaupassa huomioon tietyt, yhteiskuntamme vastuulle lankeavat kustannukset, joita ei voida markkamääräisesti mitata. Meidän on tietyssä mielessä pyrittävä edelleenkin poimimaan vapaakaupasta sen hyvät puolet ja neutralisoimaan sen haittapuolet.
Sosiaaliset kustannukset ovat osa niitä kustannuksia, joita ei voida markkamääräisesti arvioida ja jotka johtuvat siitä, että yritykset siirtävät toimintansa muualle. Kansainvälisellä tasolla suoritettu varojen uudelleenjako voi tietenkin edistää niiden käytön tehostamista, jolloin niistä loppujen lopuksi hyötyisivät kaikki. Mutta samanaikaisesti kilpailu palkoista johtaa vähiten koulutusta saaneiden henkilöiden syrjäytymiseen kehittyneissä yhteiskunnissa, mitä emme voi hyväksyä.
Kiistanalaisiin irtisanomisiin Ranskassa hiljattain ryhtynyt Michelin-yhtiö on juuri edellä kuvailemassani tilanteessa, sillä sen pahin kilpailija valmistaa autonrenkaita Itä-Euroopan maissa, joiden palkkataso on vain viidennes Michelin-yhtiön tasosta. Ranskan sosiaaliministeri Aubry on esittänyt ajatuksen vaatia Michelin-yhtiötä maksamaan erityistä työttömyysturvamaksua. Ajatus on mielestäni järjetön, sillä tässä tilanteessa Michelin-yhtiö on pikemminkin uhri.
Itse ehdottaisin pikemminkin juuri päinvastaista, eli että matalapalkkaisissa maissa tuotteitaan valmistavat yritykset olisivat velvollisia maksamaan erityistä työttömyysturvamaksua Ranskaan tai Euroopan maihin tuomiensa tuotteiden yhteydessä. Tämä maksu olisi yksi, tosin ei ainoa, osa sosiaalikustannusten uudelleenjärjestelyä, joka olisi omiaan tehostamaan heterogeenisten alueiden välisen kansainvälisen kaupan säätelyä riistämättä meiltä kuitenkaan vapaakaupan etuja.
Tämä ehdotus olisi mielestämme syytä ottaa esille seuraavissa, Seattlessa järjestettävissä vuosituhannen vaihteen kauppaneuvotteluissa. Haluan muuten tässä yhteydessä palauttaa mieliin Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän päätavoitteet näiden neuvottelujen kynnyksellä.
1) Toivoisimme korostettavan niiden ongelmien merkitystä, joihin ei löytynyt ratkaisua Uruguayn neuvottelukierroksella ja joiden vahingolliset seuraukset alkavat nyt näkyä paitsi hetki sitten mainitsemieni sosiaalisten kustannusten osalta myös muun muassa ympäristön, kansanterveyden ja elintarviketeollisuuden aloilla. On kuitenkin muistettava, että me olimme lähes ainoita, jotka kieltäytyivät sekä Ranskan kansalliskokouksessa että Euroopan parlamentissa hyväksymästä Uruguayn neuvottelukierroksen tuloksia juuri edellä mainitusta syystä. Mielestämme on nimittäin erittäin vaarallista alentaa huomattavasti tullimaksuja ilman, että alentamiseen liittyviä oleellisia ongelmia olisi sitä ennen ratkaistu. Nyt meidän on siis pyrittävä ottamaan kiinni hukkaan heitetty aika ja sisällytettävä Seattlen kokouksen esityslistaan sosiaalisia, ympäristö- ja terveyskustannuksia koskevat kysymykset.
2) Toivomme, että Uruguayn neuvottelukierroksen tuloksista laadittaisiin objektiivinen ja tyhjentävä selvitys, joka perustuisi hallitusten ja asiantuntevien kansalaisjärjestöjen avoimeen konsultointiin. Kieltäydymme neuvottelemasta nykyisenkaltaisessa sekavassa tilanteessa. Aika neuvottelujen aloittamiselle ei ole otollinen tällaisissa olosuhteissa, joten neuvotteluja on lykättävä kunnes selvitykset valmistuvat.
3) Sitäkin suuremmalla syyllä kieltäydymme ottamasta Seattlen kokouksen esityslistalle tiettyjä, Euroopan unionin nykyään ehdottamia aiheita, joiden seurauksista emme missään tapauksessa pysty vastaamaan. Näistä aiheista mainitsisin erityisesti kansainvälisiä investointeja koskevan kysymyksen, joka saattaisi johtaa synkkänä mielissämme olevan, monenkeskistä investointisopimusta (MAI) koskevan tapauksen toistumiseen. Lisäksi mainitsisin määritelmän maailmanlaajuisesta kilpailupolitiikasta, joka tänään esitetyssä muodossaan johtaisi paljon todennäköisemmin kuin nykyinen eurooppalainen politiikka julkisten palvelujen kyseenalaistamiseen.
4) Lopuksi vaadimme, että WTO:n tulevissa neuvotteluissa tunnustetaan heti alussa perusperiaate, jonka mukaan jokaisella kansakunnalla on oikeus valita omat lakinsa, joita on noudatettava kansainvälisessä kaupassa. Tästä voimme tehdä sen loogisen johtopäätöksen, että jokaisella kansakunnalla on oikeus tuoda esille valintojaan ja prioriteettejaan. Prioriteettialojen legitimiteetti on tunnustettava aina kun ne perustuvat kansojen demokraattisesti tekemiin päätöksiin siitä riippumatta, onko prioriteeteista sovittu alueellisella tasolla (Euroopan yhteisössä) tai toiminnallisella tasolla (Lomén yleissopimuksessa).

Lienemann
. (FR) Itsensä nolaaminen ei ole hengenvaarallista. Euroopan parlamentin kannalta se on onni, sillä sen olisi selkeästi pitänyt tuomita Michelin-yhtiön johdon asenne, kun se hiljattain ilmoitti henkilökuntansa vähentämisestä ja joukkoirtisanomisista, vaikka yhtiö on huomattavasti parantanut tulostaan ja kasvattanut voittojaan!
Ilmoitusten yhdenaikaisuus luonnollisesti paljastaa räikeällä tavalla nykyisen talouspolitiikan ja Euroopassa sekä muualla maailmassa hallitsevan, rahan ympärillä pyörivän kapitalismin logiikan pöyristyttävyyden ja epäoikeudenmukaisuuden.
Tässä nimenomaisessa tapauksessa Euroopan parlamentin on tietenkin aivan ensimmäiseksi tuomittava jyrkästi Michelin-yhtiön johto, vaadittava sitä luopumaan työpaikkojen vähentämisestä sekä vakuuttamaan solidaarisuuttaan konsernin työntekijöille.
Mutta myös parlamentin on tehtävä välttämättömät johtopäätökset yhteisön lainsäädännön parantamiseksi, jotta voidaan varmistua siitä, että palkansaajia suojellaan tällaiselta menettelyltä.
Joukkoirtisanomisia koskevista menettelyistä annettua direktiiviä on siis näin ollen tarkistettava, ja siihen on sisällytettävä määräyksiä toimenpiteistä, joilla edistetään työntekijöiden ja työpaikkojen säilymisen suojelua. Erityisesti olisi syytä pitää huoli siitä, että palkansaajilla olisi ennen irtisanomisten toteuttamista jotka ovat täysin menettelyjen vastaisia mahdollisuus kiistää itse irtisanomisten perusteet sekä se, että ne olisivat taloudelliselta kannalta välttämättömiä.
Lisäksi tarve perustaa todellisia työkomiteoita, todellista valtaa käyttäviä eurooppalaisia komiteoita, on entisestään kasvanut. Euroopan parlamentin olisi syytä käynnistää uudelleen direktiivin laatimishanke tässä asiassa.
Erityisesti meiltä puuttuu päättäväisyyttä ongelmien ratkaisussa, joten pahoin pelkään, että ilman laajamittaista toimintaa sosiaalinen Eurooppa jää vain kuolleeksi kirjaimeksi.

Theonas
, kirjallinen. (EL) Kaikuva isku vasten EU:n työttömyyden hoitamista ja työllisyyden lisäämistä, sitä on suurten monikansallisten yritysten joukkoirtisanomisten ilmiö joka on saamassa lumivyörymäisiä piirteitä.
Goodyear, Renault ja nyt Michelin ovat sopeutuneet niihin kasvumalleihin, joita edistettiin luomalla yhtenäiset sisämarkkinat ja joita tiukennettiin Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksilla ja EMUlla, ovat hyödyntäneet syntyneitä kurittomia oloja, joissa kaikki sosiaalinen vastuu ja työntekijöiden suojelu vähenevät asteittain, ja yhä suurempi määrä työssä käyviä joutuu työttömien ja yhteiskunnasta syrjäytyneiden joukkoon.
Laajojen rakenneuudistusten ja yritysfuusioiden ilmiöt ovat suosineet keinottelutoiminnan paisumista tuotannollisten sijoitusten kustannuksella ja ne ovat johtaneet laajoihin työntekijöiden joukkoirtisanomisiin. Hillittömän kilpailun viidakossa ja suurpääoman kurittomuudessa ei tarvita enää edes tekosyitä, koska Michelinin johto ilmoittaa samaan aikaan, että voitto on kasvanut 17 %:lla ja että tulossa on 7 500 uutta irtisanomista edellisten vuosien 15 000 menetetyn työpaikan lisäksi. EU ja sen toimielimet eivät vain hyväksy tätä julmaa kyynisyyttä, vaan rahoittavat sitä välittömällä tai välillisellä taloudellisella tuella, joka tähtää kilpailukykyyn maailmanlaajuisella tasolla.
Inhimillinen tekijä murskaantuu kaikista barbaarimaisimman kapitalismin hyökkäyksessä. Työntekijää kehotetaan työttömyyden pistooli ohimolla olemaan solidaarinen voittojen kasvattamiselle suostumalla nöyryyttäviin sopimuksiin työehdoista, työoloista ja palkoista, kuten Michelinin tapauksessa, mikä lopulta johtaa työpaikan menettämisen uhkaan.
EMU on osoittautunut yksisuuntaiseksi tieksi monopoleille, jotka eivät tavoittele muuta kuin voittojensa kasvattamista ja valtansa vahvistamista. Tällä tiellä työntekijät eivät ole saavuttaneet mitään. Päinvastoin, se johtaa työttömyyteen, työntekijöiden elämänlaadun heikkenemiseen, marginaalistumiseen ja kurjistumiseen. Aikana, jolloin työntekijöiden suojelun kaikkia muotoja kierretään sekä poistetaan ja jokaista oikeutta tallataan provokatiivisesti, työväestö kokoaa rivinsä taisteluun monopolien ja EMUn valintoja vastaan, kamppailuun täystyöllisyyden, paremman elintason ja todellisen yhteiskunnallisen kehityksen ja hyvinvoinnin puolesta. Tämä on työväestön yksisuuntainen tie.
Tämänpäiväinen päätöslauselma tekee Euroopan parlamentista käytännössä osasyyllisen erittäin kansanvastaisen politiikan soveltamiseen työntekijöiden kustannuksella. Tätä päätöslauselmaa on mahdotonta hyväksyä, ja työväestön nimissä äänestämme sitä vastaan.
Ydinkoekieltosopimus

Figueiredo
Yritysten, erityisesti monikansallisten yritysten rakenneuudistukset ja siirtyminen muualle ovat johtaneet tuhansiin irtisanomisiin kaikkialla Euroopassa ja synnyttäneet siten kaikin puolin kestämättömän ja paheksuttavan tilanteen, josta aiheutuu erittäin vakavia taloudellisia ja sosiaalisia seurauksia niille työntekijöille, alueille ja maille, joita tuo tilanne koskettaa.
Esimerkiksi Michelinin tapaus Ranskassa ja Renault'n, Grundigin, Siemensin sekä Texas Instrumentosin tapaukset Portugalissa ovat osoittaneet selvästi, että on välttämätöntä vahvistaa Euroopan ja jäsenvaltioiden lainsäädäntöä, jotta työntekijöiden oikeudet ja erityisesti heidän työpaikkansa voidaan turvata nykyistä paremmin ja jotta monikansallisia yrityksiä voidaan estää toimimasta mielivaltaisesti vain voittojen lisäämiseksi.
On erityisen tärkeää seurata tarkasti, millä perustein näille yrityksille myönnetään tukia, asettaa työpaikkojen säilyttäminen tukien ehdoksi ja määrätä, että tuon ehdon rikkominen johtaa raskaisiin sakkoihin sekä velvollisuuteen palauttaa jo maksetut tuet.
On myös välttämätöntä ryhtyä tarpeellisiin toimiin, jotta direktiivin 94/95 mukaisten eurooppalaisten yritysneuvostojen oikeuksia ja mahdollisuuksia väliintuloon voitaisiin laajentaa erityisesti irtisanomisten kieltämisen osalta.

Theonas
. (EL) Avoin ylimielisyys, jota amerikkalainen supervalta osoitti Jugoslavian murhapommituksissa, ja sitä seuranneet senaatin päätökset ydinaseiden tutkimuksesta ja kehittämisestä, alkavat jo kasvaa yksinvaltaisen näkemyksen haasteeksi kaikille maailman kansoille. Pian sen jälkeen, kun senaatti äskettäin päätti ryhtyä taas toteuttamaan kuuluisaa "tähtien sotaa", kun se äänesti sen rahoittamisen puolesta torjuntaohjuksia koskevan sopimuksen vastaisesti, se kieltäytyi ratifioimasta sopimusta ydinaseiden leviämisen estämisestä. Tämä osoittaa provokatiivista halveksuntaa yleisen ja lopullisen ydinkoekiellon maailmanlaajuista vaatimusta kohtaan.
Aikana, jolloin kansanliikkeet kamppailevat ydinaseiden täyskiellon puolesta, ja maailman yleinen mielipide näkee ydinasekiistojen elpyvän uudestaan ja vaatii sotilasmenojen pienentämistä ydintuhon torjumista, Yhdysvaltojen kanta on äärimmäisen provokatiivinen ja se torpedoi kaikki yritykset vakauttaa kansainvälisiä suhteita sekä heikentää tarkoituksellisesti kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden ilmaston muodostumista.
Tämä teko aiheuttaa syvää huolta ydinaseiden leviämisestä, tiettyjen maailman alueiden ylivarustautumisesta ja massatuhoaseiden ajanmukaistamisesta.
Viimeaikaiset paljastukset ydinaseiden ja -kärkien leviämisestä sellaisiin kolmansiin maihin, jotka eivät ole ydinasevaltioita, ja vieläpä maiden kansalaisten tietämättä, antaa ydinkatastrofille uusia kauhistuttavia ulottuvuuksia. Valitettavasti näihin maihin kuuluu myös EU:n jäsenvaltioita, kuten esimerkiksi Kreikka.
Me välitämme rauhanliikkeen vaatimuksen mahdollisimman voimakkaasti koko maailmalle ja vaadimme välittömiä ja konkreettisia aloitteita, jotta ydin- ja muut joukkotuhoaseet tuhotaan, ydinkokeet kielletään yleisesti ja lopullisesti ja ydinasevaltoja kielletään sijoittamasta ydinaseitaan rajojensa ulkopuolelle ydinsulkusopimuksen mukaisesti, muihin maihin sijoitetut tai varastoidut yksittäiset aseet poistetaan ja kielletään ydinjätteiden maastavienti.
Jos ydinkokeisiin ja varusteluun käytetyt valtavat rahamäärät vapautuvat ja ne ohjataan tuotannollisiin sijoituksiin, taloudelliseen ja sosiaaliseen koheesioon, koulutukseen, kulttuuriin ja ympäristönsuojeluun, se voi tukea kansojen ystävystymistä ja rauhanomaista rinnakkaineloa ja edistää molemminpuolisen ja tasa-arvoisen yhteistyön vahvistumista. Vain nämä asiat vahvistavat ja turvaavat vakautta ja rauhaa. Muut vain antavat liikaa aseita monopolien pohjattomalle ahneudelle ja imperialismille ja ennen kaikkea amerikkalaiselle imperialismille, joka muodostaa lähes provokatiivisen uhan kaikille maailman kansoille.
(Istunto keskeytettiin klo 13.18 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Vaarallisten aineiden rautatiekuljetukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Hatzidakisin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0027/1999) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 96/49/CE muuttamisesta (COM(1999)0157 - C5-0005/1999 - 1999/0087(COD)).

Hatzidakis
. (EL) Arvoisa puhemies, niin kuin tekin sanoitte, mietintö koskee komission ehdotusta vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksista. Viime vuosina tällaiset kuljetukset ovat lisääntyneet merkittävästi, ja tähän liittyy kasvanut onnettomuusriski. Vaarallisten aineiden kansainvälisiä rautatiekuljetuksia ohjaavat vaarallisten aineiden rautatiekuljetusten kansainväliset määräykset (RID). Kaikki jäsenvaltiot ovat sopimuspuolina tässä yleissopimuksessa, jonka maantieteellinen vaikutusalue ulottuu Euroopan unionia laajemmalle. Yleissopimus koskee vain rajat ylittävää liikennettä, eivätkä sen piiriin kuulu vaarallisten aineiden kansalliset rautatiekuljetukset. Tämän vuoksi sekä kansallisten ja kansainvälisten kuljetusten turvallisuuden korkean tason takaamiseksi samoin kuin kilpailun vääristymisen estämiseksi EU on antanut 23. heinäkuuta 1996 neuvoston direktiivin 96/49/EY vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä.
Tämän EU :n lainsäädännön päätarkoituksena on ulottaa edellä mainitut vaarallisten aineiden rautatiekuljetusten kansainväliset määräykset (RID) koskemaan myös kansallisia kuljetuksia eli yksittäisten jäsenvaltioiden alueilla suoritettavia kuljetuksia.
Yllämainittu direktiivi tuli voimaan tammikuussa vuonna 1997. Tähän direktiiviin sisältyi kuitenkin myös tiettyjä poikkeuksia, rajoituksia ja erivapauksia. Erityisesti 1. tammikuuta 1999 päättyneet siirtymäkauden määräykset, jotka koskivat kaasujen kuljetukseen käytettävien uusien tankkien ja astioiden rakennetta, käyttöä ja kuljetusten ehtoja, antoivat jäsenvaltioille mahdollisuuden säilyttää kansalliset määräyksensä. Syynä tähän oli se, että Euroopan standardointikomitea (CEN) ei ollut vielä saanut päätökseen viittauksia standardeihin, jotka koskevat tankkien ja astioiden rakennetta ja käyttöä.
Tämän ehdotuksen tarkoituksena on ulottaa edellä mainitut siirtymäkaudet 1. heinäkuuta 2001 saakka ja vielä pitemmälle, kun on kyse tietyistä kuljetettavista painelaitteista, joille ei ole olemassa yksityiskohtaisia teknisiä määrityksiä tai riittäviä viittauksia sopiviin Euroopan laajuisiin standardeihin. Näissä tapauksissa voimaantulopäivän määrittää direktiivin mukainen komitea. Syynä tähän on se, että Euroopan standardointikomitean työn viivästymisen vuoksi RID-sopimuksen vuoden 1999 versio ei sisällä standardeja, jotka koskevat luokan 2 kaasujen kuljettamiseen käytettävien tankkien ja astioiden rakennetta ja käyttöä.
Ehdotuksen toisena tavoitteena on muuttaa eräitä 6 artiklan määräyksiä, jotka koskevat poikkeuksia, ja määrittää niiden hyväksymismenettely entistä yksityiskohtaisemmin. Erityisesti tämä koskee tiettyjen sellaisten erivapauksien ehtoja, joiden nojalla jäsenvaltiot voivat poikkeustapauksissa antaa vain omaa aluettaan koskevia hallinnollisia määräyksiä vaarallisten aineiden " ad hoc" -kuljetusten toteuttamiseksi.
Suuri yleisö on hyvin kiinnostunut vaarallisten aineiden kuljetuksista ja niihin liittyvistä toimista. Kaiken asiaa koskevan EU:n lainsäädännön tavoitteena tulee olla laadun ja turvanormien takaaminen vaarallisen aineiden rautatiekuljetuksissa.
Keskeisenä ongelmana on se, että Euroopan standardointikomitea (CEN) ei ole vielä hyväksynyt luokan 2 kaasujen kuljetukseen käytettävien tankkien ja astioiden rakennetta ja käyttöä koskevia normeja. Eri jäsenvaltioiden teollisuutta ja liikennettä koskevassa lainsäädännössä on erilaisia määräyksiä näiden kaasujen pakkaamisesta ja kuljettamisesta. Kansalliset asetukset voivat olla hyvin erilaisia teknisistä ja ilmastoon liittyvistä syistä. Se aiheuttaa markkinoiden hajautumista EU:ssa, mikä ei ole yhtenäismarkkinoiden mukaista.
Siksi on vaikeaa selittää suurelle yleisölle, miksi tarvittavia yhteisiä Euroopan laajuisia standardeja ei vielä sisällytetty EU:n lainsäädännön liitteeseen. Näissä olosuhteissa en voi väittää olevani tyytyväinen komission esitykseen. Ymmärrän kuitenkin tarpeen määrittää uusia määräaikoja direktiiviin 96/49 osalta, jotta jäsenvaltioiden ei tarvitsisi muuttaa kansallista lainsäädäntöään hyvin lyhyeksi ajaksi, sillä tästä aiheutuisia lisäkuluja sekä jäsenvaltioille että teollisuudelle.
Mitä tulee ehdotuksen toiseen osaan, johon sisältyvät ehdot kuljetuksen määrittämiseksi " ad hoc" -kuljetukseksi, ja poikkeusten hyväksymismenettelyyn, henkilökohtaisesti pidän komission ehdotusta tervetulleena ja hyväksyn sen. Itse asiassa se on tiukempi kuin voimassa oleva lainsäädäntö.

Piecyk
Arvoisa puhemies, kyse on loppujen lopuksi teknisistä säädöistä ja teknisistä yksityiskohdista, joiden osalta voidaan ehkä myös esittää kysymys siitä, onko parlamentin todellakin käsiteltävä tällaisia yksityiskohtia. Kaikkien liikennevälineiden liikenneturvallisuus on ollut parlamentille aina tärkeä asia, erityisesti tietysti vaarallisten aineiden kuljetusten osalta.
Harmillista tässä käsiteltävänämme olevassa asiassa on se, että CEN eli Euroopan standardointikomitea työskentelee hyvin hitaasti. Siksi olemme tilanteessa, jossa meidän on vastahakoisesti myönnettävä määräajan pidennys, koska kuten mietinnön esittelijä sanoi, olisi hullua, jos kaikki jäsenvaltiot antaisivat nyt tiettyä ajanjaksoa varten vielä kerran yksittäismääräykset.
Tarvitsemme siksi yhteisen järjestelyn, joka on mahdollisimman tiukka myös vaarallisten aineiden kuljetuksen osalta. Siksi voimme vain yhtyä täysin esittelijän ja samalla valiokuntamme puheenjohtajan ehdotukseen sekä kiittää häntä myös siitä työstä, jota hän on pakon edessä tehnyt. Hänen työnsä olisi ollut tarpeetonta, jos muut virkamiehet olisivat hoitaneet oman työnsä ajallaan.

Krivine
Arvoisa puhemies, jos haluamme, että vaarallisten tavaroiden ja aineiden kuljetukset toteutetaan ensisijaisesti rautateitse, meidän on mielestäni välittömästi asetettava sen toteuttamista koskevat vaatimukset. Vaarallisten aineiden kuljetus on entistä suurempi riski kansalaisille ja rautatiealalla työskenteleville useastakin syystä. Ensinnäkin rautateiden yksityistäminen ja erityisesti kaikki niiden ylläpitoon liittyvät kysymykset synnyttävät vakavia turvallisuusongelmia, kun onnettomuuksien lisääntyminen johtaa toisinaan todellisiin inhimillisiin katastrofeihin, kuten Isossa-Britanniassa tapahtui hiljattain.
Voitontavoittelu ja kilpailukyky on nostettu etusijalle Euroopassa. Ne edellyttävät rankkoja kustannusleikkauksia, mikä tapahtuu aina palkansaajien kustannuksella, vaikka heidän roolinsa ylläpito- ja turvallisuusalalla on merkittävä. Näin menetellään ilman minkäänlaista valvontaa. Toimijoiden, rautateiden käyttäjien tai kansalaisten mielipiteitä ei vaivauduta kyselemään. Myös jäsenvaltioiden omien kansallisten lainsäädäntöjen erilaisuus tekee turvallisuusongelmasta monimutkaisemman sekä lisää riskien mahdollisuutta. Meille on tärkeää, että maksimaalisen ennalta varautumisen ja turvallisuuden periaate asetetaan etusijalle. Tämä koskee erityisesti radioaktiivisten jätteiden kuljetuksia, joita Ranskassa erityisesti Haagin tapauksessa käsitellään täysin piittaamatta rautatieläisten ja kansalaisten terveydestä.
Rautateiden yksityistäminen on nyt siis välittömästi lopetettava, on lisättävä henkilökuntaa sekä tarjottava henkilökuntaan kuuluville perusteellinen koulutus, vaadittava talousarvioita, joissa varataan määrärahoja rautateiden ylläpitoon ja valvontaan, sekä perustettava liikenteen valvontakomiteoita rautateiden käyttäjiä tai ammattilaisia varten sekä vaadittava veto-oikeutta sellaisten kuljetusten yhteydessä, joissa riskit ovat todellisia. Siten voisimme toimia ennaltaehkäisevästi, sen sijaan, että jäisimme odottelemaan katastrofeja, joiden määrä on vaarassa kasvaa, jos valtio tai kansalaiset eivät puutu asiaan.

Blak
Arvoisa puhemies, on välttämätöntä, että saamme jonkinlaiset yhteiset vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevat tiukat säännöt. Onnettomuusvaara on kasvanut, koska vaarallisten aineiden kuljetukset ovat viime vuosina lisääntyneet. Olen kokenut vaarallisia aineita kuljettanutta junaa kohdanneen onnettomuuden hyvin läheltä. Muutama vuosi sitten kotikylässäni Næstvedissä myrkkyjä kuljettanut junanvaunu kaatui katastrofaalisin seurauksin. Vaarallista nestettä valui ulos. Jos tuuli olisi ollut voimakas, tuhannet ihmiset olisivat saaneet myrkytyksen. Tilanne oli niin vakava, että puhdistusjoukot olivat pukeutuneet avaruuspukuihin, jotka alkoivat melkein sulaa. Olen sen vuoksi erittäin iloinen siitä, että EU pyrkii asettamaan muutaman erittäin tiukan standardin tällaisille kuljetuksille.
Nykyisessä direktiivissä määrätään, että vaarallisten aineiden rautatiekuljetusten kansainväliset määräykset on ulotettava koskemaan myös yksittäisissä jäsenvaltioissa suoritettavia kuljetuksia. Valitettavasti niihin jouduttiin kuitenkin liittämään joitakin erivapauksia, koska Euroopan standardointikomitea ei ollut saanut valmiiksi standardeja kaasun kuljetukselle. Sen vuoksi jäsenvaltioilla oli mahdollisuus siirtymävaiheessa säilyttää kansalliset määräyksensä. Standardointikomitean työ ei ole vieläkään valmis ja siirtymävaiheen järjestelyjen voimassaoloaikaa on sen vuoksi jatkettava. Olen sen vuoksi sitä mieltä, että meidän on äänestettävä mietinnön puolesta. Sen avulla voimme nimittäin varmistaa korkean kansallisen suojelutason, joka voidaan säilyttää siihen asti, kunnes saamme hyväksyttyä joitakin riittäviä kansainvälisiä sääntöjä. Mutta tällä asialla on kiire, jotta suuronnettomuutta ei pääsisi tapahtumaan. Meillä on ollut onnea. Mutta kuinka kauan onni jatkuu ja kuinka kauan voimme sanoa, että selviydymme? Jonakin kauniina päivänä sattuu onnettomuus ja käy hullusti, ja luulenkin, että meillä muilla olisi huono omatunto siitä, että emme ole saaneet asiaa toteutettua. Joten huolehtikaamme nyt siitä, että tämä saadaan toteutettua järkevästi.

Konrad
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, arvoisat parlamentin jäsenet, kannatan Hatzidakisin mietintöä, koska tarvitsemme Euroopassa yksinkertaisesti vaarallisia aineita koskevia liitäntäjärjestelyjä. Lisään kuitenkin samaan hengenvetoon, että tämä mietintö havainnollistaa myös rautatie- ja maantieliikenteen välistä jännittynyttä suhdetta. Niissä sopimuksissa, jotka meidän on tältä osin tehtävä, olemme monenlaisten näkökohtien kohdalla kiinnittäneet toistuvasti huomiota siihen, että rautatieliikennettä on vahvistettava. Tämä on myös hyvä niin, koska me myös tarvitsemme tätä liikennemuotoa erityisesti silloin, kun on kyse vaarallisista aineista. Siitä ei ole minkäänlaista epäselvyyttä.
Meidän on kuitenkin tietysti myös käsiteltävä tätä aihetta rehellisesti ja kysyttävä itseltämme, onko meillä tällä sektorilla tarvittavaa kapasiteettia. Siitä minulla on epäilykseni. Tältä osin me kaikki puhumme uskoakseni juhlavissa puheissamme toistuvasti rautatiealan kapasiteetista, jota ei ole tosi asiassa lainkaan olemassa joko siitä syystä, että käytettävissä on liian pieni rautatieverkko, tai siksi, että rautatieverkkoa käytetään aivan liian paljon henkilöliikenteeseen.
Tässä keskustelussa tarvitaan uskoakseni lisää rehellisyyttä. Olen itse kotoisin sellaiselta saksalaiselta alueelta, nimittäin Ruhrin alueelta, jossa on hyvin tiheä rautatieverkko. Silti voimme todeta myös siellä, että käytettävissä on vaatimaton ja huomattavan riittämätön kapasiteetti, vaikka sitä haluttaisiinkin.
Sallikaa minun tuoda tässä yhteydessä esille eräs toinen näkökohta, jonka huomioonottamisen uskon olevan hyvin tärkeää. Aina kun Euroopan parlamentti keskustelee näistä ja muistakin aiheista, minulle käy selväksi, että tämä on ala, jolla meidän on toimittava eurooppalaisella tasolla, esimerkiksi nyt rautatieliikenteen ja vaarallisten aineiden kuljetuksen kohdalla. Se hyväksytään, kun harjoitamme yhteistä eurooppalaista liikennepolitiikkaa. Sekin hyväksytään, kun harjoitamme yhteistä eurooppalaista ympäristöpolitiikkaa, ja juuri näillä aloilla tästä parlamentista ja Eurooppa-politiikasta tulee mielestäni myös uskottavia. Sillä mitä hyötyä on kansallisista säännöksistä, esimerkiksi maantieliikenteessä kuljetettavia vaarallisia aineita koskevista säännöksistä, kun tarvitsemme Euroopan laajuisia säännöksiä? Juuri tämä on se tärkeä asia, jota tässä mietinnössä kuvataan. Meidän ei tarvitse perustella kansalaisille, että tarvitsemme yhteistä eurooppalaista ympäristöpolitiikkaa ja eurooppalaista turvallisuuspolitiikkaa liikennealalla vaarallisten aineiden osalta. Se on hyväksytty ja se ymmärretään. Se pätee muuten myös muihin liikennepolitiikan aloihin.
Sallikaa minun mainita vain yhdessä sivulauseessa, että kukaanhan ei enää Euroopassa ymmärrä sitä, että sääntelemme esimerkiksi lentoturvallisuutta Euroopassa entiseen tapaan kansallisella eikä Euroopan tasolla. Siksi olen kiitollinen, että komission puheenjohtaja Prodi on ottanut tämän asian esille ja korostanut sitä selkeästi komission toimintaohjelmassa. Lentoturvallisuuden osalta meidän on tehtävä loppu kansallisesta kateudesta ja sanottava, että pystyimme takaamaan lentoturvallisuuden Euroopassa viiden lentokentän avulla.
Tässä asiassa tarvitaan eurooppalaisia eikä kansallisia ratkaisuja. Kansallisvaltio ei luovu suvereniteetistaan, vaan tässä asiassa tehdään vain se, mikä on tarpeen turvallisuuden takaamiseksi. Kansallisvaltioiden suvereniteetista on luovuttu jo kauan sitten ympäristö-, lento- ja turvallisuusalalla. Tässä asiassa Euroopan on organisoitava myönteinen lopputulos, ja siksi tämä mietintö on kokonaisuudesta irrallaan nähtynä erityisaihe. Kun sitä kuitenkin tarkastellaan laajemmassa eurooppalaisessa yhteydessä, käy selväksi, että tämä mietintö havainnollistaa enemmän kuin pelkästään tätä rautatieliikenteen vaarallisten aineiden erityisaihetta. Se on esimerkki siitä, että näemme täällä parlamentissa myös nämä laajemmat eurooppalaiset asiayhteydet, ja niitä halusin tässä yhteydessä vielä kerran selkeästi korostaa. Hyväksykäämme tämä mietintö ja pitäkäämme kaikkien aiheiden kohdalla aina kokonaisuus mielessä, jotta voimme dokumentoida tässä yhteydessä myös palan huomattavan kansalaisia lähellä olevaa Eurooppaa!

De Palacio
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää parlamentin jäsen Hatzidakisia, aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan esittelijää ja puheenjohtajaa, erinomaisesti laaditusta mietinnöstä, joka käsittelee ehdotusta vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevan puitedirektiivin muuttamista.
Todellisuudessa puitedirektiivi tuli voimaan tammikuussa 1997, ja tällä komission ehdotuksella pyritään ratkaisemaan kaasujen kuljetukseen käytettäviä astioita ja tankkeja koskevien siirtymäkauden määräysten soveltamiseen liittyvät ongelmat. Itse asiassa, kuten parlamentin jäsen Hatzidakis osuvasti totesi, tähän direktiiviin sisältyy tiettyjä siirtymäkauden määräyksiä, jotka ovat voimassa tämän vuoden tammikuun 1. päivään saakka ja joiden tavoitteena on mahdollistaa tiettyjen Euroopan standardointikomitean töiden loppuun saattaminen. Näin ollen haluan todeta olevani samaa mieltä parlamentin jäsen Hatzidakisin ja parin muun puhujan kanssa ja pahoittelevani sitä, että Euroopan standardointikomitea ei ole vielä päässyt sellaiseen yhteisymmärrykseen, joka antaisi jäsenvaltioille mahdollisuuden säätää lakeja tulevan lopullisen säännöstön mukaisesti; niin etteivät nämä joutuisi lopulta säätämään lakeja, jotka he joutuisivat lyhyen ajan sisällä muuttamaan, ja kohtaamaan myös kaikki tämän mukanaan tuomat ongelmat, siinä tapauksessa, että emme onnistu tänään emmekä seuraavien viikkojen aikana muuttamaan nykyistä direktiiviä.
Kyseessä on luokan 2 kaasujen kuljetuksessa käytettäviä astioita sekä vastaavia tankkeja koskevan 6 artiklan 4 kohdan soveltaminen lyhyellä aikavälillä. Tämän määräyksen määräaika on ongelmallinen, ja sen vuoksi on katsottava, miten voimme ratkaista tämän tilanteen. Yritämme vain ratkaista ongelmaa, jota ei nyt olisi, jos komitea olisi hoitanut tehtävänsä ajallaan ja asianmukaisesti.
Ehdotuksen toisena tavoitteena on muuttaa eräitä poikkeuksia koskevia säännöksiä, jotta näitä poikkeuksia voidaan täsmentää ja jotta niiden hyväksymismenettelyä voidaan muuttaa. Koska tähän näkökohtaan on suhtauduttu myönteisesti, mikä näkyy siinä, että parlamentti hyväksyi sen ilman tarkistuksia, haluan vain kiittää teitä yhteistyöstänne, harkitsevuudestanne ja ahkeruudestanne.
Kaikesta huolimatta haluan esittää joitakin huomioita keskustelussa esille tulleisiin asioihin. Ensinnäkin on selvää, että tarvitsemme direktiivin, sillä muutamme aikaisempaa direktiiviä. Näin ollen direktiivin muuttamiseen tarvitaan hierarkkisesti saman tasoinen asiakirja eli toinen direktiivi.
Toisaalta vastaisin parlamentin jäsen Pohjamolle, että turvallisuusneuvonantajia koskevan direktiivin 96/35, joka tulee voimaan 1. tammikuuta 2000 alkaen, täytyy edistää vaarallisten aineiden kuljetuksia koskevan direktiivin soveltamista, lisätä sen avoimuutta ja tehdä se enemmän meidän kaikkien tavoitteita vastaavaksi.
Lopuksi haluan pohtia lyhyesti sitä, mitä parlamentin jäsen Konrad sanoi rautatieliikenteen kapasiteetista ja neuvoston ja jäsenvaltioiden panostamisesta rautateihin. Kuten hän sanoo, on totta, että jotkin rautatieverkon osat ovat ylikuormitettuja, niiden infrastruktuuria käytetään ja hyödynnetään jo erittäin tehokkaasti pääasiassa henkilöliikenteeseen, joka on tällä hetkellä etusijalla rautateitä koskevassa politiikassa kaikissa jäsenvaltioissa. Kun viime vuosien aikana jäsenvaltioissamme on panostettu rautateihin, on tämä kohdistunut pääasiassa henkilöliikenteeseen. Nämä suurenmoiset ponnistukset, jotka ovat lisäksi olleet tuloksekkaita, mahdollistavat nykyisin sen, että meillä on luotijunia, jotka kulkevat esimerkiksi Brysselistä Pariisiin reilussa tunnissa.
Rautateiden tavaraliikenteessä on kuitenkin ongelmia. Tässä asiassa meidän tehtävämme on mielestäni vielä kesken ja tässä meidän pitää vielä tehdä töitä. Tavaraliikenteen kasvuennuste seuraaviksi vuosiksi on valitettavasti, tai luojan kiitos, riippuen näkökulmasta todella huomattava. Tämä kasvu on tulosta maissamme tapahtuneesta kehityksestä ja kasvusta, ja tavallaan, jos sitä ei olisi, se olisi huono merkki talouselämämme ja siten myös yhteiskuntamme kehityksestä.
Tämän vuoksi meidän on parannettava infrastruktuureja ja ennen kaikkea juniemme yhteentoimivuutta. Kuten Konrad osuvasti totesi, kun tavarajuna saapuu rajalle, rajan ylittäminen saattaa kestää kuusi tai seitsemän tuntia. Sama ongelma toistuu kuitenkin myös lentoliikenteessä. Näin ollen, jos esimerkiksi henkilö matkustaa autolla ja ylittää Saksan ja Ranskan rajan, kukaan ei pyydä häntä todistamaan henkilöllisyyttään tai ilmoittamaan, että hän aikoo ylittää valtion rajan. Jos hän kuitenkin matkustaa lentokoneessa, hänen on pyydettävä lupa rajan ylitykseen, ja toisinaan käy jopa niin, että kun lupa sitten myönnetään, hän on jo ehtinyt ylittämään toisen rajan ja on jo kolmannessa maassa.
Arvoisa puhemies, haluan toistaa kiitokseni ja toivoa, että saamme käsiteltyä pian tämän direktiivin, joka antaisi Euroopan standardointikomitealle mahdollisuuden tehdä työtään asianmukaisella tavalla.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

EY:n ja Marokon kalastussopimus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Varela Suanzes-Carpegnan suullinen kysymys (B5-0031/1999) kalatalousvaliokunnan puolesta Marokon ja EY:n kalastussopimuksesta.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat parlamentin jäsenet, ensinnäkin haluan pahoitella sitä, että neuvosto ei voi vastata tähän suulliseen kysymykseen, jonka valiokuntamme esitti alun perin sekä komissiolle että neuvostolle. Olivatpa syyt mitkä tahansa, neuvosto ei aio vastata tähän kysymykseen.
Olen kuitenkin iloinen siitä, että tämä keskustelu käydään tänään ja että sitä ei käsitellä Strasbourgin viimeisen istuntopäivän esityslistan viimeisimpien asioiden joukossa, kuten aikaisemmin oli tapana. Toivon, että nämä keskustelut voidaan jatkossakin käydä Strasbourgin istuntojen "tärkeinä päivinä", sillä kalastusala ansaitsee sen, ja vieläkin paremmalla syyllä, kun kyseessä on niin korkeatasoinen sopimus kuin se, josta keskustelemme tänään.
Haluan kiittää erityisesti komission jäsen Fischleriä siitä, että hän saapui paikalle täsmällisesti, sekä siitä, että hän täytti 30. elokuuta pidetyssä kuulemistilaisuudessa kalatalousvaliokunnalle antamansa lupauksen, että hän asettaisi Marokon kalastussopimuksen etusijalle. Tätä todistaa se nopeus, jolla neuvotteluvaltuuksia koskeva ehdotus laadittiin. Haluan, että nämä kiitokset merkitään muistiin.
Meidän on oltava tyytyväisiä myös siihen, että neuvosto hyväksyi tämän valtuuksia koskevan ehdotuksen huolimatta sen yllä häilyneistä tummista pilvistä. Näin ollen meillä on jo neuvotteluvaltuudet Marokon kalastussopimusta varten. Kun otamme huomioon myös sen, että molemmat budjettivallan käyttäjät eli neuvosto ja parlamentti ovat ilmaisseet olevansa sitä mieltä, että tämän kalastussopimuksen rahoitus on ensisijainen poliittinen tavoite, voimme tehdä sen johtopäätöksen, arvoisa komission jäsen Fischler, että enää puuttuu "vain" se, että neuvottelette sopimuksesta ja saatte siihen allekirjoitukset. Tämä on nyt epäilemättä teidän tavoitteenne, mutta tässä tehtävässä parlamentti on teidän tukenanne ja tietenkin tukenanne on myös kalatalousvaliokunta.
Haluan muuten ilmoittaa teille, että 29. päivänä valiokunnassamme pidetään laajamittainen Marokon kalastussopimuksen piiriin kuuluvien alojen kuulemistilaisuus, ja toivoisimme myös Euroopan komission osallistuvan siihen.
Luulen, että minun ei tarvitse enää korostaa teille, arvoisa komission jäsen Fischler, tämän Marokon sopimuksen merkitystä eräille jäsenvaltioille, kuten Espanjalle, Portugalille ja tietyille autonomisille hallintoalueille, kuten Galicialle, Andalusialle ja Kanariansaarille, jotka kaikki kuuluvat, kuten tiedetään, tavoitteen 1 alueisiin, jotka ovat kaikki hyvin riippuvaisia kalastuksesta, joiden aluksilla ei ole tällä hetkellä vaihtoehtoisia kalastusalueita ja joiden yritysrakenne ei suo mahdollisuutta määrätäyille yhteistyömuodoille. Arvoisa komission jäsen, te voitte vahvistaa itse sen, mistä nyt puhumme, kun tulette seuraavan kerran vierailulle Galiciaan, jonne toivotamme teidät lämpimästi tervetulleeksi.
Tästä sopimuksesta riippuu tärkeä kalojen toimitus eurooppalaisille markkinoille sekä monet suorat työpaikat ja monet muut työpaikat, jotka liittyvät alan teollisuuteen ja palveluihin. Viittaan päätöslauselmaesityksiin, jotka puhuvat omasta puolestaan.
Äskettäin täällä parlamentin toimipaikassa pidetyssä Euroopan unionin ja Marokon välisessä seminaarissa korostettiin sitä suurta ja todella korkean tason merkitystä, jonka Marokon kuningaskunta antaa Euroopalle. "Yhteistyö" oli sana, jota toistettiin kaikkein eniten. Niin, se yhteistyö, jota Euroopan unioni tällä hetkellä Marokolta pyytää, koskee konkreettista alaa: kalastusta. Kalastuksessa meidät on tuomittu ymmärtämään toisiamme ja toimimaan yhteistyössä. Tarkoituksena ei ole vaihtaa yhtä tuotetta toiseen; hedelmiä kalaan. Tarkoituksena on tehdä yhteistyötä kalastuksen alalla. Tarkoituksena on saada aikaan niin hyvä kalastussopimus kuin mahdollista. Milloin? Miten? Onneksi Euroopan unionilla on taloudellista, rahoituksellista ja kaupallista vaikutusvaltaa. Onneksi meillä on sellaisia rakenteellisia mekanismeja, jotka tukevat näitä neuvottelumahdollisuuksia. Ja tällä hetkellä pyydän erityisesti, että puheenjohtajamaa Suomi sysäisi eteenpäin kalatalouden ohjauksen rahoitusvälinettä (KOR) koskevaa asetusta seuraavassa Eurooppa-neuvoston kokouksessa ja että komissio, arvoisa komission jäsen Fischler, olisi joustava tämän tekstin osalta, jotta komission näkemykset tulisivat lähemmäs parlamentin mielipiteitä. Nämä mahdollisuudet on sisällytettävä kiireellisesti rakenteellisiin tukiin, ja lisäksi myös poikkeuksia, jotka koskevat sekä laivanvarustajia että kalastajia.
Tällä tavoin meille ei pitäisi tulla liian kiire: lainsäädäntösuunnitelmamme ja talousarvioennusteemme antavat meille mahdollisuuden käydä neuvotteluja myös toivottua pitempään. On parempi käydä neuvotteluja pitkään ja saada lopulta aikaan hyvä sopimus kuin saada nopeasti aikaan sopimus, joka on huono.
Millainen sopimus, arvoisa komission jäsen? Sellainen, joka antaa tällä kalastusalueella nykyisin toimiville eri aluksille mahdollisuuden harjoittaa kalastusta jatkossakin. Millaista yhteistyötä? Mahdollisimman laajaa yhteistyötä, johon täytyy sisältyä myös pyyntikalastusta koskeva yhteistyö, sillä jos tärkeimmät marokkolaisen kalan vientimarkkinat ovat Euroopassa, markkinoille saattamiseen ja jalostukseen rajoittuva yhteistyö ei olisi toivottavaa, sillä markkinoita säädellään enemmän kuluttajien kuin tuottajien taholta. Joka tapauksessa, arvoisa komission jäsen Fischler, todellisen kumppanuuspolitiikan pitäisi johtaa siihen, että tällä maalla olisi mahdollisuus eurooppalaiseen sijoitustoimintaan myös pyyntikalastuksen alalla, jotta eurooppalaiset ja marokkolaiset voisivat olla keskenään tasavertaisia kilpailijoita.
Tasavertaisen kohtelun on myös oltava todellista ja tehokasta, ja sen vuoksi se ei saa olla syrjivää kalavarojen suojelutoimien osalta. Olkaa varovainen, arvoisa komission jäsen, ettei meille käy enää koskaan niin kuin kävi Argentiinan sopimuksen osalta. Tarvitaan tehokkaita sopimuksen seurantaan ja valvontaan tarkoitettuja toimia, joita voidaan soveltaa molempiin osapuoliin. Kukaan muu ei ole yhtä kiinnostunut kalavarojen suojelemisesta ja vastuullisen kalastuksen harjoittamisesta kuin Euroopan unioni. Toisen osapuolen on annettava takeet siitä, että se soveltaa näitä toimia niillä lajien lisääntymisalueilla, joilla eurooppalaiset alukset eivät kalasta; ja siellä, missä kalastusta harjoittavat sekä eurooppalaiset että marokkolaiset alukset, on biologista taukoa sovellettava tasapuolisesti, syrjimättä kumpaakaan osapuolta ja yhteisessä valvonnassa.
Arvoisa komission jäsen, Euroopan parlamentti kannattaa teitä sekä poliittisesti että rahoituksellisessa mielessä. Tämän vuoksi olemme pyytäneet saada olla mukana tässä neuvottelussa, mikä toivottavasti hyväksytään tulevissa kolmen osapuolen välisissä vuoropuheluissa. Näin ollen, komission jäsen Fischler, nyt kuten minun maassani, jonka osalta teistä varmasti tulee vielä loistava asiantuntija onnea ja taistoon härkää vastaan.

Fischler
 - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, arvoisa parlamentin jäsen Varela, kuten tiedätte, neuvosto hyväksyi lopullisesti jo 15. lokakuuta valtuudet neuvottelujen aloittamisesta Marokon kuningaskunnan kanssa. Me olemme omalta osaltamme ryhtyneet jo ajat sitten kaikkiin toimiin, jotta nämä neuvottelut voitaisiin aloittaa. Kiitän teitä, parlamentin jäsen Varela, niistä onnentoivotuksista, jotka esititte minulle tähän liittyen. Koska tässä asiassa on enimmäkseen kyse laivoista, on ehkä sopivampaa toivoa maston ja jaluksen kuin kaulan ja jalan katkeamista, sillä näin kalastajat sanovat.
Näiden neuvottelujen tavoitteena on se, että etsimme kalastuksen alalla yhdessä uusia yhteistyömuotoja kalastuksessa, jotka ovat sopusoinnussa marokkolaisen kalastussektorin kehittymisen ja eurooppalaisen laivaston pyyntitoiminnan säilyttämisen kanssa. Kuten myös tiedätte, Marokko ei ole tähän mennessä halunnut osallistua minkäänlaisiin alustaviin ja osapuolten kantoja luotaaviin kokouksiin huolimatta kaikista komission ja osaksi vielä edeltäjäni ponnisteluista. Tästä syystä olen tarjonnut sen tapaamisen johdosta, jonka te, parlamentin jäsen Varela, jo mainitsitte, 21. lokakuuta pääministeri Youssoufille, aloittamaan henkilökohtaisesti neuvottelut Marokossa. Tällä välin marokkolaiset viranomaiset ovat ottaneet meihin yhteyttä neuvottelujen lopullisesta ajankohdasta sopimiseksi. Koska siitä jo puhuttiin, haluaisin viitata myös siihen, että minua vaadittiin ottamaan osaa kalatalousvaliokunnan kokoukseen 29. marraskuuta, mikä päivämäärä minulle esitettiin. Minusta siinä on kuitenkin suoraan sanottuna tiettyjä vaikeuksia, koska minun pitäisi olla samaan aikaan myös Seattlessa WTO:n Millennium-neuvottelukierroksen avajaisissa. Pyydän siksi ymmärtämystä, että tätä ajankohtaa joko lykätään tai teidän on pidettävä valiokunnan kokous minun poissa ollessani.
Olen samaa mieltä kanssanne siitä, että meidän on pantava kaikkemme peliin, jotta tästä sopimuksesta tulee menestys. Me kaikki tiedämme kuitenkin myös, että se tulee olemaan valtavan vaikeaa, ja te mainitsitte tämän vuoropuhelun yhteydessä marokkolaisten kanssa viime viikolla käydyt keskustelut. Olin osittain myös itse mukana niissä ja jouduin toteamaan, että Marokon suhtautuminen meitä kohtaan on ollut toistaiseksi kaikkea muuta kuin myönteinen. Haluaisin käsitellä vielä myös erästä toista asiaa, nimittäin sitä, että pyyntitoiminta pitäisi keskeyttää pakon edessä marraskuun eli sopimuksen päättymisen jälkeen. Tältä osin komissio aikoo käyttää vastaavasti kyseeseen tulevia yhteisöoikeuden määräyksiä asianomaisten miehistöjen ja kalastusyritysten hyväksi. Oikeusperustan näiden määräysten käyttämiselle muodostavat kuitenkin ennen kaikkea joulukuun jälkeen uudet rakenteelliset toimet. Siksi on tärkeää, että neuvosto tekee omat päätöksensä vastaavasti ajoissa, jotta meillä on näille määräyksille oikeusperusta ja väline käytössämme, joiden avulla voimme sitten tukea taloudellisesti asianomaisia kalastusyrityksiä ja kalastajia.

Cunha
Arvoisa puhemies, Euroopalla on ollut kalastussopimuksia Marokon kanssa vuodesta 1992 lähtien, ja kuten tiedetään, voimassa oleva sopimus päättyy marraskuun lopussa. Nykyisen sopimuksen nojalla lähes 500:lla Euroopan unionin aluksella, joista 50 on portugalilaisia, on pääsy Marokon vesille hiukan alle 125 miljoonan euron korvausta vastaan.
Olen varma siitä, että odotettavissa on suuria vaikeuksia, kuten jo vuonna 1994. Marokolla on sellainen käsitys, että sen kalavarat ovat erittäin arvokkaita, ja lisäksi suuret kansainväliset kalastusmahdit, kuten Japani, Etelä-Korea ja Venäjä, vaativat siltä jatkuvasti oikeutta harjoittaa nykyistäkin laajempaa kalastusta sen vesillä.
Tässä yhteydessä on myös syytä palauttaa mieliin, että kalastussopimus Marokon kanssa on osa laajempaa yhteistyön ja kumppanuuden kehystä, jonka puitteissa Euroopan unioni myöntää Marokolle tuntuvia kaupallisia etuuksia sekä huomattavaa kehitystukea. Euroopan unionin kannalta on syytä tuoda esiin, että eräät jäsenvaltiot ovat pitäneet Euroopan unionin ja kolmansien maiden välisten kalastussopimusten kustannuksia liian korkeina.
Sen tähden tahtoisin korostaa puheenvuorossani neljää näkökohtaa.
Ensinnäkin on huomattava, että kalastussopimus Marokon kanssa on Euroopan unionin ehdottomasti tärkein kalastussopimus, sillä se kattaa yli 30 % yhteisön laivaston saaliin määrästä kolmansien maiden vesillä. Tästä sopimuksesta riippuu suoraan tai epäsuorasti kaiken kaikkiaan 30 000 työpaikkaa, ja vaikka määrä saattaa näyttää vähäiseltä koko Euroopan unionin mittakaavassa, kyse on kuitenkin työpaikoista, jotka keskittyvät pieniin kalastusyhteisöihin lähinnä Espanjan ja Portugalin rannikolla vailla taloudellisen uudistamisen perinteitä ja vailla edellytyksiä siihen, joten näiden työpaikkojen menetys olisi todella tuhoisaa.
Toiseksi niiden unionin jäsenvaltioiden, jotka suhtautuvat kalastussopimuksiin pidättyvimmin, olisi syytä muistaa, että riippumattomien asiantuntijoiden äskettäin tekemässä tutkimuksessa osoitetaan, että ne 485 miljoonaa euroa, jotka unioni maksaa vuosittain korvauksena pääsystään kolmansien maiden vesille, synnyttävät samalla kauppoja lähes 15 miljardin euron arvosta, joten hyöty, jonka Euroopan unioni saa kansainvälisistä kalastussopimuksista, on kolme kertaa suurempi kuin niiden aiheuttamat kustannukset.
Kolmanneksi tahtoisin myös korostaa, että nämä sopimukset synnyttävät kolmansille maille lähes 107 miljoonan euron lisäarvon ja luovat lähes 18 000 työpaikkaa, joten Euroopan unionin ja kolmansien maiden väliset kalastussopimukset, joissa myös kunnioitetaan lajien biologista tasapainoa, ovat osaltaan myötävaikuttaneet näiden maiden kestävään kehitykseen.
Neljänneksi haluaisin korostaa tämän sopimuksen keston merkitystä, sillä vasta viiden tai kuuden vuoden aikajänne takaa alan toimijoille riittävän jatkuvuuden sekä edellytykset keskipitkän aikavälin näkemykselle, jonka turvin valvontaan, arviointiin ja verotukseen liittyviä rakennetoimia voidaan ryhtyä toteuttamaan.
On siis välttämätöntä, että neuvosto ja komissio huolehtivat tehtävistään ja tekevät parlamentille selkoa siitä, mitä ne ovat tehneet. Aika on jo käynyt vähiin, ja meillä on käsittääkseni aihetta arvostella tilanteen pitkittymisestä komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita, erityisesti niitä hallituksia, joilla on suurin vastuu tästä asiasta. Mutta kuten sanonta kuuluu, parempi myöhään kuin ei milloinkaan. On ehdottoman tärkeää käydä neuvotteluja ripeään tahtiin, sillä päättämättömyys on jo nyt saanut aikaan epävarmuutta ja ahdistusta kalastajien ja heidän perheidensä keskuudessa. Mikäli toiminta tällä alalla keskeytyy neuvottelujen mahdollisen viivästymisen seurauksena, on lisäksi varauduttava maksamaan sosiaalisia ja taloudellisia korvauksia sekä kalastajille että jalostusteollisuudelle.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, sosialistiryhmän aloitteesta ja muiden ryhmien tukemana kalatalousvaliokunta on esittänyt tämän suullisen kysymyksen Euroopan komissiolle ja jälleen kerran poissa olevalle ministerineuvostolle, jotta Euroopan kansalaisille selitettäisiin, mikä on Marokon viranomaisten kanssa käytyjen keskustelujen tilanne tulevaa Euroopan unionin ja Marokon kalastussopimusta koskevia neuvotteluja silmällä pitäen.
Arvoisa komission jäsen Fischler, olettekin varmaan jo kuulleet siitä, että nykyinen sopimus päättyy 30. marraskuuta ja että seuraavana päivänä tämän sopimuksen piiriin kuuluvilla kalastusalueilla kalastavat yhteisön alukset poistetaan käytöstä. Toisin sanoen, komission jäsen Fischler, 1. joulukuuta 7 000 eurooppalaista kalastajaa menettää työpaikkansa, 477 yhteisön alusta jää satamiin, 10 000 työpaikkaa säilyke- ja jalostusteollisuudessa on vaarassa ja monet tuhannet muut markkinoille saattamiseen ja satamatoimintoihin liittyvät työpaikat ovat myös vaarassa.
Nämä työpaikat, arvoisa komissio jäsen haluan huomauttaa tästä teille sijaitsevat vahvasti kalastuksesta riippuvaisilla rannikkoalueilla, tavoitteen 1 alueilla, joilla kalastus on pääasiallinen elinkeino.
Galician alueella, josta olen kotoisin, kalastus liittyy 45:een 56:sta taloudellisen toiminnan alasta. Tällä kalastusalueella toimiva yhteisön laivasto, arvoisa komission jäsen, on pienentynyt jokaisen sopimuksen jälkeen sekä alusten että kalastajien lukumäärän osalta. Tämä on mielestäni normaalia, mutta ei voida olettaa, että ne laivat ja miehet, jotka ovat kalastaneet siellä vuosikymmeniä, ja tietenkin paljon ennen Jamaikan sopimusta, katoaisivat yhdessä yössä.
On sanottu jo, että niille laivanvarustajille ja kalastajille, jotka eivät enää kuuluisi KOR:n piiriin, maksettaisiin avustusta. Haluan sanoa teille, arvoisa komission jäsen, että ensinnäkin kalastajat ja laivanvarustajat eivät halua avustuksia. He ovat ahkeria merityöläisiä, jotka haluavat tehdä työkseen sitä, minkä he osaavat ja minkä vuoksi he vaarantavat niin paljon.
Toisaalta nämä avustukset eivät koskaan saavuta yhtä väestönosaa, johon tämä alusten käytöstä poistaminen vaikuttaa: rouva Manuelaa, jolla on kalatori hoidettavanaan; herra Antoniota, jolla on kodinkonekauppa; ei edes perinteistä laivanrakennusta harjoittavia kirvesmiehiä, jotka työskentelevät eräässä galicialaisessa verstaassa Rianxossa, koska heillä ei tule olemaan laivoja mitä korjata.
Arvoisa komission jäsen, jos nämä avustuksen maksetaan lisäksi KOR:n varoista, joita on jo muutenkin vähän ja jotka on kohdistettu laivaston mukauttamiseen ja uudistamiseen, jää tämän kalastusta koskevan rahaston tavoitteisiin vieläkin vähemmän varoja. Neljä vuotta sitten parlamentti kannatti erillisen budjettikohdan perustamista, johon sisältyisivät laivaston käytöstä poistaminen, yllättävät kriisitilanteet ja esimerkiksi sopimusten uudistamisen viivästymisen kaltaiset asiat.
Arvoisa komission jäsen, edellisen sopimuksen päättymisen jälkeen alukset poistettiin käytöstä seitsemän kuukauden ajaksi. Tähän lisättiin vielä biologiset tauot ja muut tauot, jotka eivät olleet niinkään biologisia, vaan ennemminkin mielivaltaisia taukoja, joita Marokon viranomaiset määräsivät Euroopan unionille, joka ei osannut puolustaa kansalaistensa etuja, mitä todistavat lukuisat epäoikeudenmukaiset kaappaukset, joista muutamat tehtiin jopa Marokon yksinomaisen talousvyöhykkeen ulkopuolella.
Haluan kysyä komission jäseneltä, mitä olette suunnitellut tekevänne välttääksenne sen, ettei tämän tilanne toistu, sillä tähän mennessä en ole kuullut sitä. En ole kuullut myöskään sitä ja koska te mainitsitte sen mikä on teidän kantanne ja kuinka aiotte puolustaa kalastusta Seattlen huippukokouksessa. Arvoisa komission jäsen, olen nähnyt teidän puolustavan maataloutta hyvin aktiivisesti sanomalehdissä, mutta en ole kuullut teidän sanovan mitään kalastukseen liittyvää. Mielestäni teidän olisi hyödyllistä määritellä suuntaviivat eurooppalaisen kalastustoiminnan puolustamiseksi.
Neuvostokin on valitettavasti toiminut naurettavalla tavalla ennen kaikkea sen käsittämättömän passiivisuuden vuoksi, jota se osoitti antaessaan komissiolle valtuudet neuvottelujen käynnistämiseksi Marokon hallituksen kanssa.
Mielestäni neuvoston viivyttelyä voidaan selittää vain sillä, että sen jäsenvaltion hallitus, jonka pitäisi olla eniten kiinnostunut tästä sopimuksesta, ei ole painostanut neuvostoa riittävästi. Toinen todiste tästä neuvoston välinpitämättömyydestä on se, ettei se ole tässä keskustelussa läsnä. Tämä on välinpitämättömyyttä Marokon kalastussopimusta kohtaan ja kunnioituksen puutetta tätä parlamenttia kohtaan, joka edustaa kaikkia Euroopan kansalaisia.
Euroopan parlamentin, jonka on esitettävä mielipiteensä tulevasta sopimuksesta hyväksyntämenettelyä soveltamalla, on mielestäni oltava yhteydessä muihin toimielimiin Marokon hallituksen kanssa käytävien neuvottelujen aikana. Tässä tapauksessa ei ole soveliasta järjestää liian myöhäistä ja huonoa kuulemistilaisuutta, kuten yleensä on ollut tapana tehdä.
Haluan sanoa teille, arvoisa komission jäsen, että minun mielestäni nykyisessä sopimuksessa on jo toisen sukupolven sopimuksen ominaisuuksia ja että sen vuoksi teidän ei pidä pitäytyä siinä kannassanne, jonka olette jo ilmaissut, että neuvottelut tulevat olemaan vaikeat.
Tämä sopimus ei rajoitu enää pelkkään rahalliseen korvaukseen. Eurooppalaisten ja marokkolaisten yhteisyrityksiä on jo olemassa ja niitä tulee olemaan myös jatkossa, mutta tämä ei voi olla ainoa toimintamalli. Emme nimittäin voi vaata laivanvarustajia luopumaan kalastajistaan ja kaikesta heidän taitotiedostaan, emmekä me sosialistit hyväksy sitä, että jatkossa joidenkin yritysten toiminnan jatkuvuus varmistetaan näiden työntekijöiden kustannuksella.
Nykyinen ja tuleva kalastussopimus on myös osoitus Euro-Välimeren-kumppanuudesta ja siitä on hyötyä molemmille osapuolille. Tulevassa sopimuksessa yhteisön on tarjottava teknistä apua, jotta Marokko voi myös panna kalastuslaivastoaan kuntoon.
Arvoisa komission jäsen Fischler, teillä ei ole näyttöjä kalastuksen alalta, tai sitten niitä on vähän ja ne ovat huonoja. Teitä ei vielä tunneta komission jäsenenä, ja "huonolla" viittaan siihen valitettavaan aloitukseen, jossa ilmoitatte mahdollisesta kalastusta käsittelevän pääosaston lakkauttamisesta, joka nostatti, kuten tiedätte, todellisen myrskyn tuolla alalla.
Haluan kuitenkin sanoa teille, arvoisa komission jäsen, että emme aio ottaa tätä huomioon. Te olitte virkaa tekevänä komission jäsenenä, ja yhdyn kollegani Varela Suanzes-Carpegnan vertaukseen sanomalla, että tässä teillä on ensiluokkainen taisteluhärkä, jota vastaan voitte käydä kamppailemaan; aloittakaa neuvottelut hyvin, saattakaa ne hyvään päätökseen, puolustakaa, arvoisa komission jäsen, Euroopan kalastajien etuja niin kuin Marokon hallituskin puolustaa omien kalastajiensa etuja.

McKenna
Arvoisa puhemies, ensiksikään ryhmämme ei allekirjoittanut tätä päätöslauselmaa useista erittäin tärkeistä syistä. Mielestämme se on hyvin yksipuolinen ja julkea vaatimus Marokolle, että se antaisi periksi Euroopan vaatimuksille riippumatta siitä, mitä se itse haluaa. Me vihreät olemme sitä mieltä, että on Marokon asia päättää, miten se voi parhaiten hyötyä omien aluevesiensä kalavaroista.
Yksi päätöslauselman valitettavimpia piirteitä on se, ettei siinä puututa Länsi-Saharan kysymykseen. Eräs Länsi-Saharan väestön edustaja puhui eilisiltana vihreille. Hän kertoi meille EU:n lipun alla Länsi-Saharan rannikolla kalastavista aluksista. Länsi-Saharan rajan maantieteellinen sijainti on 27º 4' . Sen pohjoispuolella on Marokko ja eteläpuolella Länsi-Sahara. Me kaikki tiedämme, että Länsi-Saharan väestön on hyvin pian määrä pitää kansanäänestys itsemääräämisoikeudestaan, mutta Marokko on tietysti aiheuttanut monta vakavaa ongelmaa.
Yksikään EU-maa ei ole tunnustanut Marokon valtaa Länsi-Saharaan, mutta Länsi-Saharan väestön mukaan EU maksaa samanaikaisesti Marokolle 500 miljoonaa euroa. EU:n alukset pyytävät kummeliturskaa ja muita lajeja Marokon edustalla, eikä Marokolla ole laillista lainkäyttövaltaa näillä vesillä. Monien mielestä kyse on laittomasta kalastuksesta. Jotkut voisivat jopa kutsua sitä merirosvoukseksi. Nämä ovat erittäin vakavia syytöksiä, ja huomauttaisin myös, että vastaavia syytöksiä on esitetty Somaliasta.
Kysyisin komissiolta, miten se pystyy vakuuttamaan, ettei näin tapahdu. Nykyisissä Marokon kanssa solmituissa sopimuksissa on kokeellista satelliittijärjestelmää koskevia määräyksiä. Voiko komissio tulosten avulla vakuuttaa meille, että EU:n alukset eivät harjoita laitonta kalastusta? Lisäisin myös, että edustaja painotti sitä, ettei heillä ollut minkäänlaista ongelmaa EU:n ja Marokon sopimusten osalta. He halusivat, että se olisi "laillista" , että se toisin sanoen rajoittuisi vain Marokon aluevesille.
Emme suhtaudu päätöslauselmaan varauksellisesti vain tämän asian takia - vaikka kyse onkin hyvin vakavasta asiasta. Vihreät haluaisivat ensiksikin korostaa, että - toisin kuin monet luulevat - emme vastusta kalastussopimuksia kolmansien maiden kanssa, mutta haluamme, että sopimuksissa otettaisiin huomioon joitakin erittäin tärkeitä asioita. Haluamme, että ne ovat tasapuolisempia, ympäristön ja yhteiskunnan kannalta vähemmän haitallisia sekä sopusoinnussa muiden yhteisön politiikkojen kanssa.
Haluaisimme noudattaa erityisiä kriteerejä. Ensiksikin kaikissa EU:n kalastussopimuksissa - ei vain Marokon kanssa solmittavissa sopimuksissa - pitäisi noudattaa ennalta varautumista koskevaa lähestymistapaa. Useimmat kannattavat tätä teoriassa mutta eivät käytännössä. Yksinkertaisesti sanottuna sopimuksia tehdessä täytyy olla selvää tieteellistä näyttöä siitä, ettei ehdotettujen EU:n toimien aiheuttama kalastuksen lisääntyminen vaaranna kalakantojen kestävyyttä. Ellemme voi varmistaa, että kalaa on saatavilla, kyseisiä lajeja ei pitäisi ottaa mukaan sopimukseen.
Toinen kriteeri on se, että pitäisi noudattaa alueellista lähestymistapaa. Kaikkien kyseisten kalakantojen pyyntiin osallistuvien maiden, olipa kyse sitten rannikkovaltioista tai muista kuin rannikkovaltioista, pitäisi osallistua kalakantojen arviointiin ja neuvotteluihin siitä, paljonko kalastetaan ja kenellä on siihen oikeus. Tätä lähestymistapaa noudatetaan erittäin menestyksekkäästi Tyynenmeren eteläosissa tonnikalan osalta, eikä ole mitään syytä, miksi sitä ei voitaisi soveltaa täälläkin.
EU:n johdonmukainen lähestymistapa on se, että se neuvottelee yhden valtion kanssa kerrallaan. Tätä ei voida hyväksyä. Valvonta on niin ikään erittäin suuri ongelma useimmissa sopimuksissa. Kolmansilla mailla ei yksinkertaisesti ole resursseja sen varmistamiseksi, että EU:n ja muiden kuin rannikkovaltioiden alukset noudattavat sääntöjä.
Tiedämme, millaisia ongelmia jäsenvaltioilla on omilla aluevesillään, joten muiden maiden on varmastikin hyvin vaikea selviytyä näistä ongelmista. Satelliittijärjestelmät ovat hyvin pieni mutta myönteinen askel, mutta on tehtävä paljon enemmän. Neuvosto vaati vuonna 1997 perusteellista arviota EU:n sopimuksista kolmansien maiden kanssa. Yhteenvetoraportti on nyt saatavilla. Siitä keskusteltiin tiistaina neuvoston kokouksessa. Suhtaudumme tähän tutkimukseen erittäin myönteisesti ja toivomme, että neuvosto järjestää nyt laaja-alaisen keskustelun EU:n kalastussopimuksista sekä neuvoston sisällä että muiden yhteiskuntasektorien kanssa.
Osa raportin johtopäätöksistä on kyseenalaisia, mutta ainakin siinä annetaan joitakin faktatietoja ja lukuja sopimuksista. Sitä kaivattiinkin kipeästi, ja sitä on vaadittu jo jonkin aikaa.
Haluan seuraavaksi ottaa esille asian, jonka aiemmatkin puhujat ovat ottaneet esille ja jonka epäilemättä valtaosa seuraavistakin puhujista ottaa esille. Asia koskee tämän ja muiden kalastussopimusten merkitystä joillekin kalastuksesta riippuvaisille yhteisön alueille. Vihreät tuntevat niitä kohtaan myötätuntoa ja luottavat siihen, että niille kalastusalan työntekijöille, jotka joutuvat työttömiksi kalastustoiminnan mahdollisesti loputtua, maksetaan sopiva korvaus. Nykyinen EU:n politiikka tekee kuitenkin heille karhunpalveluksen, koska siinä elätellään jatkuvasti toivoa siitä, että kalaa on saatavilla jossakin muualla. Sillä ruokitaan turhaa toivoa. On selvää, että kalan määrällä on rajansa. FAO on monen vuoden ajan varoittanut ongelmista, mutta silti me etsimme kalaa jostakin muualta, kunnes sitä ei enää ole. Jos katsoo alan työllisyyttä koskevia yhteisön tilastoja, on selvää, että työllisyys on laskussa. Tämä johtuu suurelta osin alan jatkuvasta teollistumisesta eli siitä, että rakennetaan yhä isompia aluksia, joihin tarvitaan yhä vähemmän ihmisiä. Vaikka tämä tekeekin kalastajien elämästä helpompaa ja turvallisempaa, sillä on työllisyyden kannalta katsottuna tietyt sosiaaliset kustannukset. Kaikkien kalastusalan osa-alueiden työllisyyttä täytyy tarkastella uudestaan. Siihen vaikuttavat monet tekijät, kuten rakennepolitiikka, jossa työllisyyttä ei oteta huomioon alusten kokoon liittyvissä kysymyksissä.
Lopuksi palaisin vielä asiaan, joka koskee Marokon oikeutta tehdä omat päätöksensä. Menin vihreiden puolesta viime vuonna Marokkoon kalatalousvaliokunnan kanssa, ja marokkolaiset sanoivat hyvin suoraan, etteivät he halunneet allekirjoittaa edellistä sopimusta. He allekirjoittivat sen ainoastaan Euroopan unionin painostuksesta. Jacques Santer esimerkiksi lähetti kirjeen, jossa marokkolaisilta pyydettiin ja aneltiin, että he suostuisivat vielä tuon kerran; tuo olisi viimeinen sopimus; EU tarvitsisi aikaa löytääkseen toisenlaisen ratkaisun. Mitään ei kuitenkaan ole tehty toisenlaisen ratkaisun löytämiseksi, ja näin on pakko tehdä. Emme voi tyrkyttää toiveitamme muille maille. Meidän täytyy kunnioittaa niiden oikeuksia. Meillä täytyy olla tasapuoliset sopimukset muiden maiden kanssa.

Miranda
Arvoisa puhemies, esitän vain muutaman lyhyen huomautuksen - sillä kollegamme Salvador Jové Peres pitää aivan kohta puheenvuoron ryhmämme puolesta - todetakseni, että käsittelemme nyt aihetta, joka on erityisen tärkeä ja ajankohtainen paitsi kalan saatavuuden kannalta, myös alasta välillisesti tai välittömästi riippuvaisten työpaikkojen kannalta. Ja myös niiden kielteisten vaikutusten kannalta, joita väistämättä syntyisi, mikäli yhteisön laivaston harjoittama kalastustoiminta Marokon vesillä keskeytyisi, jolloin seurauksena olisi huomattavia sosiaalisia jännitteitä ja kustannuksia.
Tästä syystä en voi olla muistuttamatta, että neljä tai viisi vuotta sitten tehdyn kalastussopimuksen jättäminen Euroopan unionin ja Marokon välisen laajemman yhteistyösopimuksen ulkopuolelle oli erehdys. Kiinnitimme jo siinä vaiheessa huomiota riskeihin, jotka tuolloin otettiin, ja nyt silloisesta menettelystä on todellakin aiheutunut uusia, väistämättömiä seurauksia, joista on syytä korostaa erityisesti vaatimuksia marokkolaisten kalastajien lukumäärän lisäämisestä yhteisön aluksilla, kalastusluvan tiukkaa kytkemistä uusien sekayritysten perustamiseen, velvollisuutta purkaa saalis yhteisön aluksilla, uusia myönnytyksiä maatalouden alalla jne.
Meidän kantamme tuohon sopimukseen on luonnollisestikin myönteinen, ja toivomme, että Marokon kuningaskunnan kanssa käydään tiiviitä ja tehokkaita neuvotteluja, jotka johtavat molemminpuolisiin etuihin. Mielestämme on kuitenkin kaikkein olennaisinta, että nyt käynnistettävissä neuvotteluissa, jotka voivat osoittautua vaikeiksi ja pitkällisiksi, noudatetaan yhteisön tasolla tiettyjä keskeisiä suuntaviivoja. Ensinnäkin kalastussopimus on liitettävä yksiselitteisesti Marokon kanssa solmittuun yhteistyösopimukseen. Toiseksi maatalouden alalla ei voida enää tehdä uusia myönnytyksiä eikä suostua uusiin korvauksiin, ja nykyiset työpaikat kalastuksen alalla on turvattava. Ja yhtä tärkeää on myös varautua kaikin tavoin siihen valitettavaan mahdollisuuteen, että yhteisön laivaston toiminta keskeytyy, sekä siitä aiheutuviin asianmukaisiin korvauksiin.

Souchet
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Marokon kuningaskunnan kanssa tehtävä kalastussopimus on pitkällä aikavälillä kaikkein tärkein Euroopan unionin tekemistä sopimuksista, sillä se koskee niin monia yhteisön aluksia, tuo runsaasti kalastusmahdollisuuksia sekä luo paljon työpaikkoja niille 8000 kalastajalle ja yli 20 000 työntekijälle, jotka ovat suoraan riippuvaisia sopimuksesta.
Monet Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueet ovat läheisesti, elleivät täysin, riippuvaisia tästä kalastussopimuksesta. Kaikki täällä parlamentissa ovat tietoisia siitä, että jos sopimusta ei uusita, seurauksista kärsisi välillisesti Euroopan unionin koko kalastussektori. Nimittäin ne kalastusalukset, joilla ei olisi lupa liikennöidä Marokon aluevesillä, siirtyisivät näin ollen harjoittamaan toimintaansa muualle, mikä saattaisi johtaa vaaralliseen ketjureaktioon ja rikkoa tasapainon, mikä koituisi vahingoksi kaikille.
Sen, että marokkolaiset ovat kylmäkiskoisia neuvottelijoita, ei pitäisi olla yllätys komissiolle, jonka olisi pitänyt jo aiemmin tehdä johtopäätöksensä. Mehän koimme suuria vaikeuksia jo nykyisin voimassa olevaa kalastussopimusta koskevissa neuvotteluissa. Lisäksi on täysin perusteltua, että Marokko pyrkii mahdollisimman tehokkaasti valvomaan kalavarojaan koskevia pitkän aikavälin etuja. Olisi tahditonta moittia Marokkoa siitä. Mutta tuo pyyntö olisi kokonaisuudessaan voitava sisällyttää uuteen sopimukseen, ja sitä olisi myös sen kaikilta osiltaan noudatettava.
Onko komissio näin ollen tiedottanut riittävästi marokkolaisille ystävillemme niistä kauhistuttavista seurauksista, joita kalastussopimuksen uusimatta jättämisestä voi koitua unionin jäsenvaltioille? Meistä tuntuu, ettei komissio ole ollut tarpeeksi aktiivinen tässä asiassa. Nykyinen kalastussopimus umpeutuu ensi marraskuun 30. päivänä. Komissio on viivytellyt pitkään pyytääkseen neuvotteluvaltuuksia. Uusia neuvotteluja ei ole vielä aloitettu, vaikka sopimus menee umpeen jo kuukauden kuluttua.
Arvoisa komission jäsen, millaisia järjestelyjä on harkittu tilanteen lukkiutumisen varalle, jotta alukset, joita asia suoranaisesti koskee, kalateollisuuden toimijat sekä alueet, joita asia koskee, sekä erityisesti tavoitteisiin 1 ja 2 kuuluvat, kalastuksesta riippuvaiset alueet kuten yhteisessä päätöslauselmassamme täsmennetään eivät joutuisi kärsimään niistä katastrofaalisista seurauksista, joita sopimuksen uusimatta jättäminen aiheuttaisi? Arvoisa komission jäsen, olitte kovin epämääräinen puhuessanne hetki sitten tästä tärkeästä aiheesta. Ei siis voida kiistää sitä, etteikö komissio olisi osoittanut passiivisuutta, välinpitämättömyyttä ja leväperäisyyttä, vaikka kyse on tärkeästä tehtävästä, joka sille on perustamissopimuksissa annettu.
Jos komissio ei nyt pane peliin kaikkea energiaansa, jota tarvitaan säilyttämään tämä merkittävä, yhteistä kalastuspolitiikkaa koskeva pilari, joita kalastussopimukset edustava, niin kalateollisuuden ammattilaisten paineet kasvavat liian suuriksi, jolloin olisi perusteltua vaatia yhteisen kalastuspolitiikan kyseenalaistamista sekä kahdenvälisen yhteistyökehyksen elvyttämistä, mikä mahdollistaisi sellaiset suorat kalastussopimukset unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä, joissa kunnioitettaisiin ja puolustettaisiin paremmin kansojemme elintärkeitä etuja.
Näin ollen sanoisin, arvoisa komission jäsen, että panokset Marokon kanssa käytävissä neuvotteluissa ovat suuret erityisesti itse yhteisen kalastuspolitiikan tulevaisuuden kannalta. Toivomme siis, että annatte Brysselissä, Strasbourgissa tai Seattlessa sille kuuluvan ensisijaisen aseman.

Martinez
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, käsittelemme nyt 30. marraskuuta umpeutuvan, EY:n ja Marokon välisen kalastussopimuksen uusimista koskevia neuvotteluja. Sopimus on yksi Euroopan unionin tekemästä 29 kalastussopimuksesta, joista noin 15 on tehty Afrikan maiden tai Intian valtameren alueen maiden kanssa. Neuvottelut käydään erityisissä olosuhteissa, joita leimaavat kaksi uutta tapahtumaa, eli 1900-luvun historiassa viimeisen suurmiehen, Hänen ylhäisyytensä Hassan II:n, menehtyminen, ja toisaalta muutama päivä sitten hyväksytty Turkin hakijamaan asemaa koskeva periaate. Jos unioniin liittymistä harkitaan sellaisen maan kohdalla, jolla ei ole mitään yhteistä Euroopan kanssa, on vaikea suhtautua erittäin varauksellisesti Marokkoon, jolla on yhtäläisyyksiä Espanjan tai Ranskan kanssa ainakin kielen, historian ja taloudellisten suhteiden osalta.
Teknisessä mielessä Marokko toivoo maailmanlaajuisia neuvotteluja kalastuksesta, kalavarojen säilyttämisestä, paikallisteollisuudesta ja yleisemmällä tasolla jopa maataloussuhteistaan unionin kanssa. Meidän jäsenvaltioidemme kannan ratkaisee erityisesti talousarvio, josta kalatalouden osuus on 125 miljoonaa euroa vuodessa. Suurin edunsaaja on Espanja, jonka kalastusteollisuuden tuotannosta viidennes toteutuu Marokon, Mauritanian tai Senegalin kanssa tehdyn sopimuksen yhteydessä. Portugali ja Ranska sen sijaan hyötyvät vähemmän sopimuksen yhteydessä osoitetuista määrärahoista, ja myös Italia toivoisi saavansa osuutensa niistä. Lisäksi Marokko haluaa säilyttää oman talousalueensa kalavarat, ja tietyt valtiot, kuten Iso-Britannia, ovat tuoneet esille huolensa budjettivaroista. On totta, ettei kalastussopimusten osuutta yhteisön talousarviosta voida vähätellä, sillä niiden osuus on 300 miljoonaa euroa, eli 5 % Euroopan ulkoisille toimille osoitetusta määrästä. Niiden osuutta ei siis voida vähätellä, vaikka emme vaihdossa häviäkään. Jos Ranskan merentutkimuslaitokseen (Institut français de recherche pour l'exploitation de la mer) IFREMERiin on uskominen, yksi investoitu euro kasvattaisi Euroopan liikevaihtoa lähes kolmella eurolla, ja lisäarvon osuus olisi 900 miljoonaa. Suurimpia edunsaajia ovat espanjalaiset yhdessä Kanariansaarten kanssa, sillä 91 % Kanariansaarten kalastuslaivastosta on riippuvaisia tästä sopimuksesta, kun Andalusian vastaava luku on 75 %, joten sopimuksen puuttumisella olisi hintansa. Marokko ei sitä paitsi enää häviä sopimuksessa, sillä siitä on kiinni lähes 1000 työpaikkaa, joiden vuotuinen lisäarvo on 36 miljoonaa. Mutta marokkolaiset ovat syystäkin huolissaan kalavarojen liikakäytön riskistä. Maailmanlaajuiset kalansaaliit olivat alle 20 miljoonaa tonnia nelisenkymmentä vuotta sitten, mutta nykyään ne ovat noin 100 miljoonaa tonnia. Tämä ei kuitenkaan ole eurooppalaisten syy, koska me kalastamme entistäkin vähemmän Välimerellä, jossa osuutemme kalansaaliista on alle 40 %. On siis syytä valvoa näitä kalavaroja - joihin olen hyvin perehtynyt - Oualidian tai Median pikkusatamista Länsi-Saharan kautta aina Mauritaniaan asti, ja muistutankin McKennaa siitä, ettei Länsi-Saharalla ole itsehallintoa, vaan se on jo vuosisatoja kuulunut Marokolle.
Kuinka pääsisimme kompromissiin Marokon ministeri El Khyarin kanssa? Me eurooppalaiset voisimme tehdä myönnytyksiä Marokon paikallisen jalostusteollisuuden kehittämistä, tieteellisten tutkimusten tukemista sekä Marokon satamissa suoritettavaa purkua koskevissa kysymyksissä. Kaksi kompastuskiveä on kuitenkin vielä jäljellä: ensimmäinen koskee yhteisön etuuskohtelusta luopumista maataloudessa, ja olemmekin tietoisia tomaatinviljelyyn, palkkioihin sekä puutarhanhoitoon liittyvistä ongelmista. Toinen kompastuskivi - jossa emme saa antaa periksi - koskee vaihtokauppaa, jossa espanjalaisille myönnettäisiin kalastusoikeus, jota vastaan heidän olisi maksettava maahanmuuttomaksua Euroopan valtioille, jossa on jo ennestään 18 miljoonaa työtöntä.
Arvoisa komission jäsen Fischler, muistutitte aikovanne osallistua Seattlen kokoukseen, joten ongelmaa on lähestyttävä paljon laajemmasta näkökulmasta. Kyse ei ole ainoastaan kalastusneuvotteluista, vaan paljon laajemmista, Euro-Välimeri-neuvotteluista, jopa WTO-neuvotteluista. Nyt jos me annamme Seattlessa periksi Yhdysvalloille korvaavia maataloustukia koskevassa asiassa, on vaikeaa kieltäytyä tekemästä Marokolle vastaavia, maatalouteen liittyviä myönnytyksiä. On niin ikään selvää, että Marokon ja Euroopan välisiä suhteita on arvioitava tuossa huippukokouksessa. On käytettävä hyväksi Hänen ylhäisyytensä, Mohammed VI:n, seuraavaa vierailua parlamentissa, jotta voidaan käynnistää kansainvälisen tason neuvottelut ja pitää huoli siitä, ettemme horjuta Marokon asemaa latelemalla kaikenlaisia typeryyksiä, kuten McKenna, joka hetki sitten jostakin kumman syystä luuli Länsi-Saharaa autonimiseksi alueeksi, sillä mehän tiedämme, että siinä tapauksessa Algerialla olisi pääsy Atlantille.
Marokko ja Eurooppa tarvitsevat toisiaan. Näin ollen sopimukseen olisi päästävä yhteisiä identiteettejämme, kunkin maan itsemääräämisoikeutta sekä ominaispiirteitä kunnioittaen, sekä tunnustaen, että historiansa vuoksi Marokko edustaa, jos ei nyt aivan kulttuurista poikkeusta, niin ainakin yleisellä tasolla Euroopan ja erityisesti Ranskan näkökulmasta katsottuna poikkeusta muista Välimeren kulttuureista.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, se voimakas painostus, jota sekä neuvoston, parlamentin että kalastusalan piti kohdistaa komissioon, on tuottanut hedelmää siinä määrin, että lopulta, kun Marokon kalastussopimuksen päättymiseen on tuskin kuukausi, neuvotteluvaltuudet on myönnetty. Koskaan ei ole myöhäistä, jos onni on myötä, ja ainakin meillä on hyvät valtuudet, joiden avulla voidaan etsiä avoimesti erilaisia mahdollisuuksia yhteistyölle ja lisäksi uusia säädöksiä, joiden avulla voidaan ylläpitää molempia osapuolia tyydyttäviä kalastussuhteita.
On kuitenkin valitettavaa, että asian käsittely on viivästynyt, mikä on aiheuttanut voimakasta levottomuutta laivastojen taholla, mikä olisi voitu välttää, ja että on esitetty pohdiskeluja ja mielipiteitä, jotka voivat aiheuttaa enemmän haittaa kuin hyötyä neuvotteluille, joiden tärkeän merkityksen vuoksi ne pitäisi käydä hienotunteisessa, rauhallisessa ja lämminhenkisessä ilmapiirissä. Tämä on valitettavaa siksi, että tässä vaiheessa kalastustoimien lakkauttaminen näyttää ilmeiseltä, mikä pakottaa etsimään, kuten edellisenkin sopimuksen päättyessä, ylimääräisiä yhteisön varoja, joilla voidaan rahoittaa alusten käytöstä poistamisesta aiheutuvia kuluja.
En aio enää toistaa niitä perusteluja, joita kollegani ovat esittäneet ja jotka selittävät tämän sopimuksen ja sen sosioekonomisten seurausten suurta merkitystä. Haluan kuitenkin korostaa, että kaikista näistä tuntemistamme syistä kalastuslaivaston tilanne on epävarma, ja koska myös se joutuu maksamaan aina vain suuremman osuuden kalastussopimuksista, se on jo ilmoittanut, että se on pidettävä ajan tasalla siitä, mitä neuvotteluissa tapahtuu. Luonnollinen varovaisuus ja pidättyvyys neuvottelujen osalta on eri asia kuin asioiden salailu niiltä, joilla on kaikki pelissä.
Valitettavasti parlamentin kalatalousvaliokunta tietää varsin hyvin, millaista on kerjätä hajanaista tietoa neuvottelun osapuolilta, jopa tällä avoimuuden yhteistyön aikakaudella, joka on juuri alkanut.
Näin ollen, mielestäni meidän on tällä kertaa tehtävä niin kuin kalastussektorilla tässä tapauksessa olen nimenomaan sitä mieltä, että tämä ei ole neuvoston tehtävä, koska osoitan sanani etupäässä sille ja astuttava esiin ja annettava signaali siitä, että vaikka olemmekin pyytäneet ja anoneet jo vuosien ajan, että saisimme osallistua kalastussopimuksia koskeviin neuvotteluihin pelkkinä tarkkailijoina, arvoisa puhemies, nyt tätä osallistumista ei voi enää lykätä. Asia on niin, että siinä pienessä osuudessa, joka kalastukselle on varattu yhteisön talousarviossa, Marokon sopimukseen kohdistettu summa on sen verran merkittävä, että, hyvät parlamentin jäsenet, se on ainoa sopimus, johon meiltä on pyydetty hyväksymismenettelyä. Näin ollen meillä on oikeudellinen suhde neuvottelujen tulokseen ja meillä on siis täysivaltainen oikeus saada niistä ensi käden tietoa eikä odottaa sitä, että neuvoston tai komission edustajat tulevat armeliaasti antamaan meille toisen käden tietoa silloin kuin he voivat tai kun heille sopii.
Lisäksi kansalaiset vaativat tietoa, ja me edustamme näitä kansalaisia, he ovat valinneet meidät ja vain sen vuoksi meillä on myös vastuu, jonka nojalla meidän on tässä tapauksessa vähintäänkin oltava tietoisia siitä, mitä tapahtuu.
Arvoisa puhemies, toivon siis, että tarkkailijoita koskevaan kysymykseen, joka sisältyy ainakin yhteen päätöslauselmaesitykseen, jonka myös minun ryhmäni on allekirjoittanut, suhtaudutaan kerrankin vakavasti. Tämän vuoksi pyydän, kuten toisetkin kollegani ovat tehneet, ja tätä pyydetään myös päätöslauselmaesityksessä, että asiaa pidettäisiin vihdoinkin keskeisenä kysymyksinä seuraavassa kolmen osapuolen välisessä vuoropuhelussa.

Seguro
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, tilanne on kaikkien tiedossa, ja tämän keskustelun kuluessa teillä, arvoisa komission jäsen, on ollut tilaisuus saada vieläkin yksityiskohtaisempia tietoja siitä vaikeasta tilanteesta, johon me ja erityisesti ne kalastusyhteisöt, joita ongelma koskettaa pahiten, olemme joutuneet.
Kyse ei ole ainoastaan taloudellisesta ongelmasta. Jos niin olisi, komission olisi jo pelkästään siitä syystä pitänyt toimia ripeämmin ja tehdä aloite tässä asiassa. Kyse on myös ongelmasta, joka liittyy kahden maan välisiin suhteisiin sellaisessa maailmankolkassa, jossa on tärkeää edistää rauhaa ja vakaita oloja. Juuri sen vuoksi tällä sopimuksella on strateginen merkitys paitsi noiden kalastusyhteisöjen kannalta, myös rauhan ja tasapainon kannalta, ja ne voidaan turvata vain erilaisilla yhteistyön muodoilla, joista tämä sopimus on erinomainen esimerkki.
Mutta kun nyt olemme kuitenkin joutuneet tähän tilanteeseen, olisi hyvä selvittää, miksi niin on tapahtunut. Ja te, arvoisa komission jäsen, ette ole suinkaan uusi jäsen komissiossa, vaan te olitte mukana jo edellisessä komissiossa. Teillä oli siinä sama vastuualue ja tehtäväkenttä kuin nykyisessä komissiossa, ja sen tähden olette henkilökohtaisesti ja hyvin konkreettisesti vastuussa tästä asiasta, ettekä pelkästään tästä ongelmasta, vaan myös sen seurauksena syntyvistä muista ongelmista, kunnes uusi sopimus saadaan aikaan.
Haluan sanoa aivan suoraan, arvoisa komission jäsen, että ette tuntunut kovin vakuuttuneelta asiastanne vähän aikaa sitten pitämässänne puheenvuorossa. Minusta näytti siltä, että ette ole kovin kiinnostunut tästä asiasta, ja sain sen vaikutelman, että olette tullut tänne antamaan hallinnollisen vastauksen huolestuttavaan tilanteeseen. Vilpittömästi sanoen tuo asenne ei huolestuta ainoastaan minua, vaan aivan varmasti myös kollegojani parlamentissa. Ei kalastajilla ole tässä tilanteessa tarvetta tietää, että komissio aikoo tehdä aloitteita, eikä liioin, että komissio on valmis auttamaan heitä, vaan he tarvitsevat tietoa siitä, minkälaisia aloitteita komissio aikoo tehdä sekä ennen kaikkea siitä, miten suurta yhteisön tukea komissio on valmis maksamaan kalastajien auttamiseksi ja kuinka pitkäksi aikaa komissio on valmis myöntämään tuota tukea. Sillä kuten kollegani Miguelez jo totesi, kalastajat eivät halua, että heille maksetaan toimettomuudesta, vaan he haluavat, että Euroopan unioni tukee heitä, jotta he voisivat täyttää ammatillisen tehtävänsä, toisin sanoen tehdä työtä ja lisätä työllään kansallista varallisuutta sekä yhteisön varallisuutta.
Sen tähden, arvoisa komission jäsen, pyydän teiltä konkreettisia vastauksia. Olette varmaankin tietoinen siitä, että ette ole enää kovin suosittu Portugalissa naudanlihan takia. Me voimme omasta puolestamme vain toivoa, että suosionne ei laske entisestään kalastuksen takia!

Sánchez García
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, mitä yleensä tulee Euroopan unionin ja Marokon välisiin suhteisiin, nyt, kun käsittelemme kalastussopimusta koskevaa suullista kysymystä, haluaisin korostaa tämän sopimuksen alueellista ulottuvuutta. Tarkoitan yhteisön aluetta, joka poliittisesta näkökulmasta katsottuna kuuluu Eurooppaan, mutta maantieteellisestä näkökulmasta katsottuna Afrikkaan, ja jonka nimi on Kanariansaaret ja joka sijaitsee Atlantilla Marokon edustalla.
Viime vuosina, Espanjan demokratian kausi mukaan luettuna, olemme joutuneet usein tilanteeseen, jossa kalastus on ollut aina keskeneräinen asia osapuolten välillä, kun olemme yrittäneet ratkaista aluevesiemme määrittämiseen liittyvää kiistakysymystä afrikkalaisten naapurikansojemme kanssa.
Olemme kuitenkin päässeet viime aikoina yhteistyövaiheeseen Euroopan unionin ja Marokon välisten sopimusten avulla, vaikka meillä onkin vielä muita keskeneräisiä asioita, kuten esimerkiksi maataloudessa (tomaatit), ympäristöasioissa (ydinenergiaa koskeva politiikka) ja Länsi-Saharan kansanäänestys, jolla on meille yleisesti ottaen suuri merkitys.
Itse asiassa Espanjan senaatin maataloutta ja kalastusta käsittelevä valiokunta tekee näinä päivinä vierailun Kanariansaarille tutustuakseen paikan päällä niihin ongelmiin, joita esiintyy primaarisektorilla: maataloudessa ja kalastuksessa.
Kanariansaarten hallituksen puheenjohtaja on myös ilmoittanut olevansa halukas vierailemaan Marokossa ylläpitääkseen vuoropuhelua ja suoraa kommunikaatioyhteyttä Marokon hallituksen kanssa hyvän naapurussuhteen hengessä, jonka täytyy vallita kahden rinnakkain asuvan ja sivistyneen kansan suhteissa, sillä monesti todellisuuden kitkaisuus kuten parlamentin jäsen Obiols äskettäin osuvasti totesi Brysselissä käydyssä keskustelussa, puhuessaan Euroopan ja Marokon yhteisestä kohtalosta ei useinkaan anna mahdollisuutta toimia kaikkein soveliaimmalla tavalla.
Uskomme, että rauha ja vakaus tulevat vallitsemaan Atlantilla olevalla alueellamme, ja nyt meillä olisi hyvä tilaisuus käyttää hyväksi tätä kalastussopimusta tai muuta Euroopan kansainvälisen yhteistyön välinettä onnistuaksemme siinä.
Toivon, että Marokko täyttää ne kansainväliset sitoumuksensa, kuten Marokon viranomaiset totesivat viime viikolla Brysselissä pidetyssä keskustelussa. Joka tapauksessa toivon, että Euroopan komissio pystyy diplomaattisuutensa avulla puolustamaan kelvollisella tavalla niiden yhteisön kalastajien yleisiä etuja, jotka kuuluvat tulevan Euroopan unionin ja Marokon välisen kalastussopimuksen piiriin.
Lopuksi haluaisin palauttaa mieliin espanjalaisen sanonnan jota voidaan mielestäni soveltaa tähän päivään jossa sanotaan näin: "sen, joka haluaa syödä kalaa", arvoisa komission jäsen, "täytyy olla valmis kastelemaan housunsa". Tämän vuoksi monet meistä ovat täällä vakuuttamassa teille, komission jäsen Fischler, että Euroopan unionin ja Marokon kalastussopimuksen uusimisella on paljon yhteiskunnallista ja taloudellista merkitystä.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, osallistun tähän keskusteluun esittääkseni kantani ja esittääkseni myös meidän toiveemme, että kaikki ne sekä parlamentin että Euroopan komission taholta esitetyt kannat, jotka myötävaikuttavat uuden Euroopan unionin ja Marokon tasavallan välisen kalastussopimuksen aikaansaamiseen, saisivat kannatusta.
Näin ollen siis, ja me kymmenen parlamentin jäsentä, jotka kuulumme Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmän Euroopan vapaa allianssi -alaryhmään, olemme sanoneet sen selvästi, kannatan Euroopan kansanpuolueen ryhmän, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän ja UEN-ryhmän esittämää päätöslauselmaa. Luonnollisestikin esittämämme kanta perustuu käsitykseemme Euroopan unionin suhteista ja myös niiden maiden konkreettisista eduista, joita me täällä edustamme.
Näin ollen haluan ilmoittaa kannattavamme sopimuksen allekirjoittamista kahdesta tärkeästä syystä. Ensinnäkin, koska mielestämme Euroopan unionin kolmansien maiden kanssa harjoittama sopimuspolitiikka on viisasta politiikkaa. Tällä politiikalla on tässä tapauksessa vaikutusta todella tärkeään sektoriin, sillä on vaikutusta yhteiskuntamme tärkeään osa-alueeseen ja joidenkin maiden työllisyyteen. Sopimus vaikuttaa siihen elämäntapaan, jota rannikoillamme asuvat kansat harjoittavat, samalla tavoin kuin sisämaassamme harjoitetaan maataloutta ja tämän voi aivan hyvin sanoa sillä on vaikutusta hyvin tärkeään osuuteen koko Euroopan unionin ravinnontuotannosta.
On selvää, että haluamme, että näissä sopimuksissa kunnioitetaan kalavarojen suojelua. On selvää, että haluamme, että kolmansien maiden etuja puolustetaan ja kunnioitetaan. Haluan kuitenkin sanoa, että sopimukset eivät koske ainoastaan köyhiä kolmansia maita, kuten Marokkoa, Angolaa ja muita maita; ne koskevat myös, ja tämäkin on Euroopan unionin harjoittamaa politiikkaa, Kanadaa, Yhdysvaltoja, Australiaa ja Argentiinaa, maita, joihin minun maallani Galicialla on todellisuudessa suorat suhteet.
Haluan sanoa lopuksi olevani samaa mieltä Espanjan talous- ja sosiaalineuvoston esittämistä perusteista, eli että kolmansien maiden kanssa solmittavat sopimukset tuottavat seitsenkertaisen hyödyn niiden aiheuttamiin kustannuksiin verrattuna.
Sanoin, että ongelma koskee erityisesti Espanjan ja Portugalin valtion alueita: Espanjassa Kanariansaaria, Andalusiaa ja Galiciaa. Tiedätte, että Galiciassa 120 000 työpaikkaa on suorasti tai epäsuorasti riippuvaisia kalastuksesta ja että Marokon sopimuksen piiriin kuuluu erityisesti kolme hyvin merkittävää aluetta: Ribeira, O Morrazo ja A Guarda, joilla on suunnilleen 150 laivaa ja 1500 merimiestä, jotka ovat riippuvaisia Marokon sopimuksen allekirjoittamisesta.
Haluan palauttaa mieliin, että 15. marraskuuta 1995 allekirjoitettiin Marokon kanssa taloudellista ja sosiaalista yhteistyötä koskeva sopimus, vähän sen jälkeen kun Marokko oli myöntynyt siihen, että kalastussopimus oli allekirjoitettava. Sanon tämän siksi, että nämä kaksi sopimusta, joita pidettiin erittäin tärkeinä Barcelonassa pidetyn Euro-Välimeri-konferenssin kannalta, osoittavat sen, että meidän kalastussopimuksissamme, niin kuin Marokko haluaa ja niin kuin mekin haluamme, on otettava huomioon kaikki poliittiset, taloudelliset ja yhteiskunnalliset suhteet Välimeren alueen naapurivaltioomme.
Haluan sanoa myös sen, että mikään sopimus, joka on ristiriidassa kalastusalan todellisuuden kanssa, ei voi olla sitova. Marokon kuningaskunnassa kalastusala muodostuu pienistä yrittäjistä, laivanvarustajista, joille on aivan mahdotonta luoda yhteisyrityksiä, joissa olisi marokkolainen enemmistö, ja sen vuoksi uuden sopimuksen täytyy olla sellainen, joka jatkaa edellistä sopimusta, jossa muutetaan tiettyjä lausekkeita vastaamaan nykytilannetta, ja jossa otetaan huomioon se, että tietenkin me kunnioitamme sitä, että tämä sopimus edistää Marokon taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä.
Hyvät parlamentin jäsenet, toisaalta haluamme, että neuvottelut etenisivät nopeasti, ja haluamme myös, että koko asianomaiselle alalle laivanvarustajille ja työntekijöille myönnetään huomattavaa ja riittävää taloudellista tukea sitä oletettua siirtymäkautta silmällä pitäen, jonka aikana kalastusoikeus ei ole näillä vesillä voimassa.

Jové Peres
Arvoisa puhemies, poliittinen ryhmäni on esittänyt oman päätöslauselman sekä tarkistuksia muiden poliittisten ryhmien päätöslauselmiin. En aio toistaa päätöslauselman eri näkökohtia, jotka te, hyvät parlamentin jäsenet, jo tunnette, aion vain viitata joihinkin konkreettisiin kohtiin, joilla aavistelen olevan merkitystä tulevissa keskusteluissamme.
Ensinnäkin: yhteisyritykset. Näyttää siltä, että Marokko olisi valmis allekirjoittamaan sopimuksen, jossa yhteisyritykset olisivat keskeisellä sijalla. Mitä tämä tarkoittaa? Sitä vain, että tämä olisi sopimus, joka hyödyttäisi vain joitakin laivanvarustajia. Marokko ei olisi kiinnostunut pienimuotoisesta eikä rannikkokalastuksesta yhteisyritysten perustamista ajatellen; tämä merkitsisi sitä, että meidän alueillamme, joilla työllisyysongelmat ovat hyvin vakavia, pienet alukset romutettaisiin ja työpaikat vähenisivät. Toisaalta yhteisyritykset merkitsisivät pienempää yhteisön miehistöä, ja Marokko vaatii enemmän marokkolaisissa satamissa suoritettavaa lastin purkua. Tämä merkitsisi sitä, että työpaikat vähenisivät entisestään. Jos tämä olisi sopimuksessa keskeisellä sijalla, siitä hyötyisivät vain monikäyttöiset ja suuremman kapasiteetin laivastot, jotka toisaalta ovat jo etsimässä uusia kalastusalueita.
Toinen harkitsemisen arvoinen asia: tämän kuun 26. päivänä komission jäsen Fischler on näyttänyt maani eri tiedotusvälineissä julkaistujen uutisten mukaan olevan valmis suostumaan lisämyönnytyksiin Marokosta tuotavien hedelmien ja vihannesten osalta kalastussopimusta koskevissa neuvotteluissa. Tässä asiassa olisi hyvä ottaa huomioon kolme tekijää: ensinnäkin hedelmiä ja vihanneksia viljellään Euroopan unionissa sellaisilla alueilla, joilla myös työpaikkoja tarvitaan kiireellisesti; toiseksi hedelmiä ja vihanneksia käytetään usein vaihtorahana kolmansien maiden kanssa tehtävissä kauppasopimuksissa, ja kolmanneksi edellisessä tämän alan uudistuksessa hylättiin tärkeitä markkinajärjestelyihin tarkoitettuja julkisia välineitä. Näin ollen ei ole hyväksyttävää, että hedelmillä ja vihanneksilla maksetaan suuri osa Euroopan unionin ulkopolitiikan kustannuksista.
Muistutan siitä, että kun nyt päättyvästä kalastussopimuksesta neuvoteltiin, Euroopan yhtyneen vasemmiston ryhmä vastusti sitä, että kalastussopimus saataisiin allekirjoitettua myöntämällä samaan aikaan käytävien assosiaatiosopimusta koskevien neuvottelujen yhteydessä ylimääräisiä hedelmien ja vihannesten tuontikiintiöitä. Kyse oli ensinnäkin tasapainosta: kalastussopimus oli voimassa väliaikaisesti, kun taas hedelmiä ja vihanneksia koskevat ehdot olivat kestoltaan pysyviä.
Usein sanotaan, että näillä myönnytyksillä myönnytykset tuetaan kolmansien maiden kehitystä. Todellisuus on kuitenkin paljon monimutkaisempi. Marokon tapauksessa, hyvät parlamentin jäsenet, 85 % tomaatin tuotannosta ja viennistä on viiden yhtiön käsissä; suurin niistä on Domain Royal, joka kuuluu kuningasperheelle, ja muut neljä ovat marokkolaisen aateliston omistuksessa.
Kalastussopimuksessa tehdyt leikkaukset Marokon kalastusalan auttamiseksi hyödyttivät vain suurinta pääjalkaisten pyyntialusten omistajaa, joka on entisen ulkoministerin sukulainen. Hyvät parlamentin jäsenet, tämä ei varsinaisesti tue oikeudenmukaista ja solidaarista kehitystä, vaan ennemminkin se hyödyttää vain tiettyjä tarkoitusperiä.
Lopuksi haluan puhua siitä tavasta, jolla neuvotteluja käydään. Perinteisesti Marokko ei neuvottele ennen kuin edellinen sopimus on päättynyt ja laivasto on poistettu käytöstä, ja tämän aiheuttamat yhteiskunnalliset paineet syntyneet. Tällä kerralla tulee käymään samoin. Tuleva kumppani ei voi hyväksyä tätä asennetta. Poliittinen ryhmäni toivoo, että Euroopan unioni tekisi Marokon kuningaskunnan kanssa oikeudenmukaisen ja tasapainoisen sopimuksen, mutta olemme myös sitä mieltä, että välttääksemme nämä kausittaiset kaupankäyntitilaisuudet, jotka synnyttävät kalastajien keskuudessa suurta levottomuutta ja vaikeuksia, uusi sopimus pitäisi vahvistaa assosiaatiosopimuksen puitteissa.

Portas
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, tarkastelkaamme ensin tosiasiallista tilannetta. 30. marraskuuta portugalilaiset alukset, jotka harjoittavat kalastusta Marokon vesillä, lopettavat toimintansa. Sen seurauksena monet varustajat tulevat luonnollisestikin poistamaan aluksensa käytöstä, jolloin se alusten hautausmaa, jollaiseksi yhteinen kalastuspolitiikka on muuttunut, laajenee entisestään. Ja monet kalastajat joutuvat suoraan työttömiksi, jolloin se lohduton autiomaa, jollaiseksi yhteinen kalastuspolitiikka on muuttunut, valtaa yhä lisää alaa. Jälleen kaksi portugalilaista satamaa joutuu suuriin vaikeuksiin, koska sopimus jätetään uusimatta: emme voi kalastaa, emme voi tehdä työtä, ja se merkitsee sitä, että meiltä kielletään kaikkein alkeellisimmatkin ihmis- ja kansalaisoikeudet.
Tarkastelkaamme nyt tilannetta poliittiselta kannalta. Tämä tilanne on seurausta komission ja neuvoston taitamattomuudesta. Sopimus päättyy 30. marraskuuta, ja valtuutus uusien neuvottelujen käymiseksi on voimassa ainoastaan tämän vuoden lokakuun ajan. En ole ennen nähnyt tällaista leväperäisyyttä, hitautta, jähmeyttä, saamattomuutta, täydellistä piittaamattomuutta kalastusta harjoittavia maita ja eteläisten maiden kalastajia kohtaan. Älkää väittäkö vastaan, arvoisa komission jäsen, koska se on totta.
Toiseksi kyse on Euroopan unionin leväperäisyydestä. Marokon aikomus olla uusimatta sopimusta on ollut tiedossa edellisen sopimuksen allekirjoittamista seuraavasta päivästä lähtien. Siitä on kulunut vuosia, eivätkä komission jäsenet Bonino ja Fischler sen enempää kuin asianomaiset ministeritkään ole osoittaneet sitä ahkeruutta ja joustavuutta, joka olisi ollut tarpeen, jotta emme olisi nyt täällä keskustelemassa siitä, mitä meidän on tehtävä tuolle vahingolliselle tilanteelle vain kuukautta ennen kuin se muuttuu todeksi.
Toisaalta tämä tilanne paljastaa myös selvästi, että tietty näkemys siitä, millaista talouspolitiikkaa Euroopan unionissa olisi harjoitettava, on kaikin puolin järjetön. Me annoimme Marokolle kaupallisen sopimuksen, joka solmittiin ilman määräaikaa. Me saimme omasta puolestamme kalastussopimuksen, joka solmittiin määräajaksi: toisin sanoen Marokko saa tuoda tuotteitaan mielin määrin Euroopan alueelle, mutta me saamme kalastaa Marokon vesillä vain 30. marraskuuta 1999 asti. Annamme paljon enemmän kuin saamme vastineeksi, ja syynä on teidän päätöksenne edistää pidäkkeetöntä, esteetöntä maailmanlaajuistumista ja suosia järjestelmällisesti hillitöntä liberalismia kansallisten etujen vahingoksi.
Lopuksi tämä tapaus osoittaa myös, että federalismi on täysin väärä malli yhteisten politiikkojen osalta. Kuten kaikki tietävät, Marokon ongelma liittyy ennen kaikkea sen ja Espanjan välisiin suhteisiin, sillä Espanjan laivasto on huomattavasti suurempi, ja espanjalaiset kalastajat kilpailevat marokkolaisten kalastajien kanssa; Portugalin laivasto on sen sijaan pienempi, joten meidän harjoittamamme kalastus ei kilpaile Marokon harjoittaman kalastuksen kanssa. Mikä on Portugalin tämänhetkinen tilanne? Eurooppa ei voi käynnistää neuvotteluja Marokon kanssa, koska Marokko ei sitä halua, Portugali ei voi käynnistää neuvotteluja Marokon kanssa, koska Eurooppa ei sitä salli! Portugali ei voi turvata oikeuksiaan kalastuksen osalta, vaikka se on merellinen valtio, eikä se voi turvata oikeuksiaan hoitaa omia asioitaan, vaikka se on Marokon naapurimaa. Liityimme Eurooppaan päästäksemme osallisiksi ratkaisusta. Sekä kalastuksen että maatalouden alalla tämä samainen Eurooppa pakottaa meidät nyt osallisiksi ongelmasta!
Ainoa ratkaisu, arvoisat jäsenet, on antaa yhteisen kalastuspolitiikan osalta kullekin maalle oikeus tehdä kahdenvälisiä sopimuksia sellaisten kolmansien maiden kanssa, joilla ei ole sopimuksia Euroopan unionin kanssa. Ja juuri tätä haluan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti pyytää pohdittaessa yhteisen kalastuspolitiikan tarkistamista: niiden jäsenvaltioiden, jotka osallistuvat yhteiseen kalastuspolitiikkaan, on voitava solmia kahdenvälisiä sopimuksia kolmansien maiden kanssa sillä edellytyksellä, että samaisilla kolmansilla mailla ja Euroopan unionilla ei entuudestaan ole keskinäisiä sopimuksia.
Arvoisa komission jäsen Fischler, olen ollut täällä kolme kuukautta, ja olen tänä aikana jo kolmasti nähnyt Portugalin etuja vahingoitettavan: ensinnäkin hullujen lehmien tapauksessa, sillä sitä koskeva päätöksenne oli täysin käsittämätön, toiseksi siankasvatuksen osalta, sillä osoititte siinä täysin kestämätöntä vainoamisen halua, ja nyt kalastuksen osalta, sillä komission saamattomuus on ollut tässä asiassa anteeksiantamatonta. Tahtoisin sanoa teille ainoastaan yhden asian: alan vakuuttua siitä, että te pidätte Portugalia uimarantana. Jos te jonain päivänä sattumoisin menette tuolle uimarannalle, tulette huomaamaan, että portugalilaiset kalastajat sanovat teille ystävällisesti, että olette ei-toivottu henkilö minun maassani.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, puheeni noudattelee tänään useimpien parlamentin jäsenten puheenvuorojen linjaa, eikä minulla ole siihen paljon lisättävää.
Ensinnäkin haluan onnitella Fischleriä siitä, että hän on ottanut tällä varsin huonolla hetkellä kalastusta koskevat asiat hoidettavakseen. Olemme työskennelleet hänen kanssaan viiden viime vuoden ajan, ja luotan siihen, että hän vie näitä asioita eteenpäin.
Vastustan kaikkia kansallismielisiä puheita. Emme voi käyttää tätä keskustelua hyväksemme puolustaaksemme omaa kansallista politiikkaamme. Tämä on yhteisöä koskeva keskustelu. Kalastuspolitiikka on yhteisön politiikka. Komission, neuvoston ja eri toimielinten velvollisuus on puolustaa tätä yhteistä kalastuspolitiikkaa, johon kuuluvat tietenkin myös kolmansien maiden kanssa tehdyt sopimukset. Olen kotoisin yhdeltä niistä kolmesta Espanjan alueesta, joihin kalastussopimuksella on kaikkein selvimmät vaikutukset, tarkoitan Kanariansaarten aluetta. Voin sanoa, että olemme kalastaneet näillä vesillä aina jo minun isoisovanhempani kalastivat näillä vesillä ja näillä alueilla asuvan väestön on melko vaikea ymmärtää, että tämä kalastussopimus voidaan poistaa.
Mielestäni tekisimme kuitenkin virheen, jos sanelisimme nyt komissiolle, mitkä ovat neuvotteluehdot. Parlamentti täytti tänä aamuna velvollisuutensa, kun se sisällytti vuoden 2000 talousarvioon 125 miljoonan euron summan, jota ei ollut sisällytetty rahoitusnäkymiin, joista neuvosto ja parlamentti neuvotteli Berliinissä toimielinten välisen sopimuksen nojalla, mutta joka on kuitenkin tärkeä summa neuvottelujen aloittamisen kannalta. Mielestäni parlamentti on täyttänyt velvollisuutensa, se on antanut komissiolle keinot, joiden avulla se voi viedä nämä neuvottelut loppuun, ja me toivomme, että komissio jatkaisi tässä tehtävässä eteenpäin.
Mielestäni kuitenkin myös se olisi virhe, kuten jotkut ovat täällä tehneet, että asettaisimme tavalla toisella neuvotteluille ehtoja. Meidän ei mielestäni kuulu sanoa komissiolle, mitä sen pitää tehdä, eikä sitä, mitä sen ei pidä tehdä. Mielestäni sopimus on todellakin tärkeä ja se on saatava aikaan.
On myös toinen tärkeä ulottuvuus: Marokko on maa, joka sijaitsee ihan tässä lähellä. Euroopan yhteisöä ei ole rakennettu hyökkäämään ketään vastaan eikä uhkailemaan ketään. Sen lisäksi, että Euroopan yhteisö huolehtii omasta tulevaisuudestaan, sen on huolehdittava myös naapurimaittensa tulevaisuudesta. Tällä hetkellä käsittelemme Keski- ja Itä-Euroopassa olevien naapurimaittemme tulevaisuutta käsittelemällä heidän liittymistään Euroopan unioniin, mutta meidän on huolehdittava myös Välimeren etelärannalla sijaitsevista naapurimaistamme. Kyse ei ole siitä, että vaihdamme yhden asian toiseen. Mielestäni Marokon ongelman ratkaisuna ei voi olla se, että ottaisimme vastaan marokkolaisia siirtolaisia, mutta todellisuudessa joka viikko minun saarelleni saapuu 20 tai 30 marokkolaista pienillä veneillään, he ovat suuressa vaarassa ja monet heistä hukkuvat. Vain muutaman minuutin matkan päässä omilta rannikoiltamme, mikä on todella lyhyt matka, tilanne on vakava. Uskon, että näissä neuvotteluissa komissio voisi ehkä tarjota vauraan Euroopan unionin nimissä riittäviä korvauksia Marokolle, jotta kalastussopimus toteutuisi.
Olisi tietenkin valitettavaa, että nyt kävisi samoin kuin edellisellä kerralla, eli asian käsittely viivästyisi seitsemällä kuukaudella. Odotan komission jäsenen kyvykkyydeltä ja komission, meidän neuvostomme ja maittemme hallitusten asenteelta sitä, että tämä sopimus saataisiin onnelliseen päätökseen, sopimus, joka toisaalta mahdollistaa kalastustoimintamme jatkuvuuden ja toisaalta sen, miksikäs ei, että Marokko ja Marokon kansalaiset hyötyvät tästä heidän etuoikeudestaan hallita vesiä, joissa on niin suuret kalavarat.

Buitenweg
Arvoisa puhemies, tätä päivää hallitsee vuoden 2000 talousarvion käsittely. Myös EY:n ja Marokon välisestä kalastussopimuksesta keskusteltiin tänä aamuna ulkoisten menojen yhteydessä. Tämän parlamentin enemmistö oli silloin sitä mieltä, että tämä sopimus on yksi parlamentin uusista prioriteeteista ja kuuluu samaan luokkaan Kosovon jälleenrakentamisen, Itä-Timorin ja Turkin kanssa.
Mitä sitten ajatellaankin kalastussopimuksesta, mitä tulee paikalliselle väestölle ja Euroopan kalastuslaivastolle koituviin seurauksiin, on varmaankin vähän ihmisiä, jotka haluavat asettaa Kosovon ja Itä-Timorin humanitaariset katastrofit ja Turkin maanjäristyksen samalle tasolle tämän kalastusasioista tehdyn sopimuksen kanssa.
Lisäksi mielestäni budjettinäkökohtien kannalta on myös täysin vastuutonta sopia jo summasta, kun neuvottelut eivät ole vielä edes puolivälissä. Emme tiedä, saadaanko sopimus aikaan. Emme tiedä, miltä se silloin näyttää, emmekä tiedä, mitä taloudellisia vaikutuksia sillä on, mutta rahat on jo olemassa. Minusta olisi ollut vielä hyväksyttävissä, että varaukseksi olisi asetettu tietynlainen summa. Silloin parlamentti olisi voinut vielä kerran äänestää näiden rahojen vapauttamisesta käyttöön saatuaan tarkempia tietoja tämän sopimuksen sisällöstä.
Miten asiassa nyt sitten edetään? Eikö parlamentin päätöksen arvoa loukkaa vakavasti se, että olemme panneet jo rahat valmiiksi? Mitä nyt tapahtuu, jos sopimus ei miellytäkään teitä? Vai ovatko kaikki sopimukset ennakolta hyväksyttäviä? Joulukuussa talousarvion toisen käsittelyn yhteydessä saatte uuden tilaisuuden. Silloin teidän täytyy antaa kalatalousvaliokunnan mielipiteelle hieman enemmän arvoa, ettekä saa pitää sitä pelkkänä sanahelinänä.
Millä tavalla parlamentti saa olla mukana asiassa? Ei ole mitään takeita siitä, että sopimus tuodaan Euroopan parlamentin hyväksyttäväksi. Sopimus Mauritanian kanssa sai osakseen yksinkertaisen kuulemismenettelyn. Parlamentti ei ollut samaa mieltä asiasta ja kääntyi tuomioistuimen puoleen. Tuomioistuin on päättänyt, että parlamentin ei ole välttämätöntä antaa hyväksyntäänsä sopimuksille. Nyt olemme sellaisessa tilanteessa, että on täysin epäselvää, mitkä sopimukset täytyy antaa parlamentin hyväksyttäviksi ja minkä sopimusten tapauksessa voidaan antaa pelkästään lausunto. Marokon kanssa tehtävä sopimus voi siis jäädä pahasti ilman Euroopan parlamentin vaikutusta. Niin voi käydä sisällöllisesti kuulemismenettelyn vuoksi ja taloudellisesti tämän avoimen sekin vuoksi, jonka annoimme tänä aamuna. Hallitusten välisiin konferensseihin kokoontuneiden hallitusten päämiesten ei pidä yksinään taistella valtaa parlamentille, vaan ennen kaikkea meidän on taisteltava siitä myös itse päivittäisessä työssämme.

Krivine
Arvoisa puhemies, Marokon ja Euroopan unionin välisen kalastussopimuksen uusimista koskeva kysymys kuvastaa erinomaisella tavalla yleistä eurooppalaista politiikkaa, joka sisältyy talousarvioon, josta keskustelimme tänä aamuna ja jonka logiikkaa emme hyväksy.
Vastustamme kehitysyhteistyömäärärahojen leikkauksia. Afrikan dramaattinen tilanne koskettaa suoranaisesti Eurooppaa ensinnäkin siirtomaahistorian vuoksi, mutta myös siitä syystä, että Afrikan maiden itsenäistyttyä Eurooppa on jatkanut niiden rikkauksien riistämistä. Jopa kehitysavun luonnetta olisi mietittävä läpikotaisin uudelleen, sillä kehitysapu on tähän asti mahdollistanut vain sellaisten jälkikolonialististen suhteiden ylläpitämisen, joista hyötyvät valtaapitävät ja monikansalliset yhtiöt, kuten Elf, joka on tästä oiva esimerkki. Kansalaiset sitä vastoin ovat jääneet loputtomaan kurjuuteensa. Asettamatta vastakkain kalastustyöntekijöiden, Euroopan ja Afrikan maiden etuja, meidän on pyrittävä sovittamaan yhteen niiden vaatimuksia ja taistelua mahtavia kapitalistisia etuja vastaan.
Marokkoa ja kalastussopimusta koskevassa asiassa ei niin ikään voida unohtaa Länsi-Saharan kansan oikeuksia, joita ovat ensinnäkin itsemääräämisoikeus, sen oikeus itsenäisen valtion perustamiseen niin halutessaan, sekä oikeus puolustaa alueensa luonnonrikkauksia, olipa kyse sitten fosfaattikaivoksista ja erityisesti Atlantin rannikolla sille kuuluvista luonnonvaroista, jotka ovat nyt sopimuksen vuoksi uhattuina.
Haluaisin lopuksi kiinnittää huomiota Marokon kalastusalalla vallitsevaan jännittyneeseen yhteiskunnalliseen tilanteeseen. Useimpia Marokon satamia ovat ravistelleet jo viikkokausia lakkoaallot, joita viranomaiset ovat kovaotteisesti pyrkineet tukahduttamaan. Kuten vuoden 1998 syyskuussa, myös nyt lakkotaistelussa on kyse perusoikeuksien, palkallisten lomien, sosiaaliturvan ja 55 vuoden eläkeiän saavuttamisesta, sekä minimitulojen takaamisesta. Mutta marokkolaiset merikalastajat vaativat myös, että heidän ammattiliittonsa perustajan Mounacirin murhanneet Basrin kätyrit joutuvat oikeuteen, joten haluan tässä yhteydessä ilmaista marokkolaisille solidaarisuutemme ja tukemme.

Hernandez Mollar
Arvoisa puhemies, keskustelun tässä vaiheessa taitaa olla mahdotonta tuoda esille enää mitään uutta ja omaperäistä, mutta kalatalousvaliokunnan jäsenenä ja Espanjan ja Andalusian kansalaisten edustajana ja edunvalvojana haluaisin esittää kaksi lyhyttä huomiota.
Ensimmäinen on se, että tuhannet andalusialaiset ja espanjalaiset perheet ovat kääntäneet katseensa meihin. He odottavat selviä todisteita siitä, että Euroopan komissio ja erityisesti neuvosto pitävät ensisijaisena ja kaikkein kiireellisimpänä asiana tällä hetkellä sitä, että Marokon kanssa saadaan aikaan hyvä sopimus. Arvoisa komission jäsen, kuten juuri sanoitte, se on vaikeaa, mutta se ei ole mahdotonta. Työllisyys on Euroopan unionin ensisijainen tavoite, eikä riitä, että luodaan uusia työpaikkoja, vaan myös niiden häviäminen on estettävä. Minun alueellani Andalusiassa on unionin korkein työttömyysaste, ja lähes 50 % Marokon kalastusalueilla kalastavista aluksista ovat andalusialaisia.
Toinen on se, että Marokko on etusijalla Euro-Välimeren suhteiden osalta. Marokko ja Euroopan unioni ovat kiinnostuneita toisistaan ja molemmat tarvitsevat toisiaan, ja jyrkät mielipiteet ja varomattomat puheet vahingoittavat yhteistyötä ja keskinäistä ymmärrystä. Parlamentti voi ja sen pitää tukea tätä yhteisymmärrystä sikäli kuin edustamme laillisesti kaikkia Euroopan kansalaisia, jotka tällä hetkellä odottavat tietenkin huolestuneena tulevien neuvottelujen tuloksia. Sekään ei ole neuvottelujen ilmapiirille hyväksi, että järjettömän itsensä esille tuomisen tarpeen vuoksi esitetään sellaisia näytöksiä kuin tänä aamuna, kun käsiteltiin useiden poliittisten ryhmien esittämää päätöslauselmaa. Siitä ei ole juurikaan hyötyä kalastusalan työntekijöille eikä heidän perheilleen, jos jotkut poliitikot pyrkivät vain saamaan kuvansa lehteen ja nimensä otsikoihin, tai kuten sanotaan, sekoittamaan puurot ja vellit keskenään. Mielestäni tämä keskustelu ei ole lainkaan oikea foorumi puhua Länsi-Saharan tilanteesta.
Komission, neuvoston ja parlamentin on toimittava yksimielisesti, koordinoidusti ja avoimesti. Mikään ei olisi niin suureksi eduksi toiselle osapuolelle kuin meidän välinen eripuraisuutemme ja ristiriitaiset keskustelut kysymyksestä, joka on todella tärkeä meidän ja myös Marokon etuja silmällä pitäen.

Casaca
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten täällä on jo todettu, on tuskin mahdollista väittää, että tämän sopimuksen päättyminen tulisi yllätyksenä, sillä tilanne on ollut tiedossa jo joulukuusta 1995 lähtien.
Sen tähden on mielestämme jokseenkin hämmentävää havaita, että komissio ei ole vieläkään tehnyt meille selkoa suunnitelmistaan tilanteen korjaamiseksi. Lähettäessään KOR:stä annetun asetuksen asiasisällön käsiteltäväksi uudelleen soveltamissäännösten laatimista varten komissio sai samalla aikaan sen, että kalastus on nyt ainoa maatalouteen ja rakennetoimiin kuuluva ala, josta ei ole päätetty tämän vuoden ensimmäisellä puoliskolla. Lisäksi on syytä huomauttaa, että mikäli komission ehdotus soveltamissäännöksiksi olisi hyväksytty, se ei olisi auttanut meitä millään tavoin. Säännösten 17 artiklan 3 kohdassa, jossa käsitellään taloudellista korvausta kalastustoiminnan tilapäisesti keskeytyessä, jätetään kalastajat nimittäin kokonaan ilman korvauksia, ja varustajienkin korvaukset ovat tasoltaan naurettavan alhaisia!
En tiedä, oletteko huomannut, arvoisa komission jäsen, että eräissä tapauksissa ne enimmäiskorvaukset, joita olette ehdottanut tämänkaltaisten tilanteiden helpottamiseksi jäsenvaltioissa, ovat alhaisempia kuin teidän palkkanne Euroopan komission jäsenenä. Tiedämme, että ottaessanne vastaan uuden tehtävänne kalastuksesta vastaavana komission jäsenenä korostitte sitä, että olette elänyt kaukana merestä. Teidän ei kuitenkaan pidä unohtaa, arvoisa komission jäsen, että olette Euroopan komission jäsen ja että täällä, sekä mantereen rannikkoalueilla että saaristossa, kuten Azoreiden alueella ja Madeirassa, on lukuisia ihmisiä, jotka saavat elantonsa merestä, ja kaiken lisäksi nuo ihmiset ovat yleensä kaikkein vähäosaisimpia ja kaikkein eniten tuen tarpeessa.
Lopuksi haluan todeta olevani aivan samaa mieltä kahdesta asiasta, jotka kollegani ja toverini Manuel Medina Ortega täällä jo toi esiin. Me portugalilaiset sosialistit vastustamme jyrkästi kaikenlaista kansallismielistä retoriikkaa uudelleenkansallistamisen puolesta. Lisäksi, kuten toverini António José Seguro jo totesi, meistä on tärkeää, että Marokon tukemista jatketaan sen sijaan, että tuon maan kanssa käytäisiin pelkästään kauppaa, kuten eräät puhujat ovat ehdottaneet. Mutta jotta se olisi mahdollista, arvoisa komission jäsen, teidän on suhtauduttava asioihin aivan toisella tavalla kuin aiemmin, etenkin minun maani osalta.

Posselt
Arvoisa puhemies, Shakespeare kirjoitti, että Böömi sijaitsee meren rannalla. Baijeri on Böömin naapurissa eli myös Baijeri sijaitsee meren rannalla. Haluaisin sanoa, että tästä on tullut totta nykyisessä EU:ssa, sillä nykyään EU:ssa Marokko on Baijerin naapurimaa siinä kuin Espanja Puolan. Kaikki eurooppalaiset ongelmat ovat kaikkien EU-valtioiden ongelmia, ja siksi haluaisin sanoa, että tämä kalastussopimus koskee koko Eurooppaa. Se koskee Euroopan unionia kokonaisuutena eikä se ole siis mikään paikallinen ilmiö. Meidän on tietenkin puolustettava asianomaisten kalastajien etuja, mutta meidän on myös nähtävä, että tähän kalastussopimukseen liittyy laaja-alaisia ekologisia sekä ulko- ja turvallisuuspoliittisia ongelmia, jotka koskevat koko EU:ta.
Meidän tehtävämme on vakauttaa Marokon tilaa, ja siksi olen tyrmistynyt niistä äänensävyistä, joita Jové esitti tässä keskustelussa, sekä hänen tarkistusluonnostensa että myös tämänpäiväisen puheenvuoronsa osalta. Meidän on oltava onnellisia, että hänen esittämänsä luokkataistelulliset sävyt eivät ole johtaneet toistaiseksi Marokossa, toisin kuin Libyassa ja Algeriassa, sosialististen järjestelmien perustamiseen, joiden seurausten kanssa meidän on nyt tultava toimeen. Sen sijaan Marokossa kehittyy hitaasti uuden kuninkaan alaisuudessa demokratia, ja meidän on yritettävä tukea tätä demokratian hentoa tainta.
Juuri Espanja on toiminut esimerkillisesti Euroopan puolesta älykkäällä Marokkoa koskevalla korvauspolitiikallaan, johon esimerkiksi myös Medina Ortegalla oli osansa. Pidin hänen puhettaan erittäin hyvänä ja tärkeänä, ja haluaisin sanoa erittäin selvästi, että meidän intressimme on oltava asianomaisten espanjalaisten ja muiden eurooppalaisten kalastajien kalastukseen liittyvien etujen suojeleminen. Meidän on kuitenkin huolehdittava myös siitä, että pääsemme pian järkevään sopimukseen, johon sisältyvät ekologiset sekä ulko- ja turvallisuuspoliittiset intressit. Tässä sopimuksessa ei saa myöskään tehdä sitä virhettä, että käytetään hyväksi kansan kiihottamista, joka tekee naapurisuhteestamme epävakaan. Siinä tapauksessa me heräämme vasta sitten, kun on jo liian myöhäistä, kuten nyt Balkanilla tai Kaukasiassa!

Langenhagen
Arvoisa puhemies, kiitoksia monipuolisista ponnisteluistanne minun löytämisekseni ja mahdollisuudesta saada käyttää puheenvuoroni nyt! Arvoisa komission jäsen, kansainvälisen merioikeuden 1970-luvulla tapahtuneen kehityksen johdosta eurooppalainen kalastuslaivasto menetti perinteisiä kalastusalueita. Noin 35 % valtameristä ja 90 % kalastusalueista on alistettu rannikkovaltioiden yksinomaisen tuomiovallan alle. Siksi Euroopan yhteisön oli pakko tehdä kansainvälisiä sopimuksia päästääkseen jälleen kalastusalueille ja turvatakseen siten lukuisien yhteisön kalastajien toimeentulon. Nykyään voimassa on enemmän kuin 24 kolmansien maiden kanssa solmittua kalastussopimusta, jotka ulottuvat pelkästä kalastusoikeuksien vaihtamisesta sopimuksiin, joissa pääsystä kalastusalueille maksetaan vastineeksi taloudellisia korvauksia.
Haluaisin korostaa tässä yhteydessä kalastussopimusten elintärkeää merkitystä EU:lle. Ne ovat ja mahdollistavat viime kädessä takuun työpaikkojen turvaamiselle EU:ssa. Kalastusalalla työskentelee noin 40 000 henkilöä. Siten kansainvälisellä kalastussopimuksella, kuten sopimuksella Marokon kanssa, on keskeinen rooli myös kalatuotteiden välittämisessä kuluttajalle ja jalostusteollisuudelle vieläpä kelvollisilla hinnoilla. Huomaamme siis, miten keskeinen asia kalastussopimus on EU:lle. Siksi neuvotteluja uusien tai uusittujen sopimusten allekirjoittamiseksi on vauhditettava.
Keskustelemme tänään Marokon kanssa tehdyn sopimuksen uusimisesta. Muistan vielä hyvin neljän vuoden takaiset pitkät neuvottelut, jotka olivat usein myös parlamentin päätöslauselmien aiheena. Tällä sopimuksella on poikkeuksellisen voimakkaita sosioekonomisia vaikutuksia ennen kaikkea tietysti, kuten juuri kuulimme, Espanjan ja Portugalin heikommassa asemassa oleviin alueisiin. Tämä sopimus koskee suoraan noin 8000 kalastajaa ja 20 000 työpaikkaa jalostusteollisuudessa. Tähän asti voimassa olevat yli 400 miljoonan euron korvaukset Marokolle neljän vuoden ajalle tekevät tästä sopimuksesta merkittävimmän kalastussopimuksen yhteisön talousarviossa. Näiden sopimuksen huomattavien taloudellisten EU:n talousarvioon kohdistuvien vaikutusten vuoksi, kuten myös juuri kuulimme, asiassa käytetään hyväksymismenettelyä. Parlamentti on haasteiden edessä. Sopimuksen uusimatta jättämisen vaikutukset olisivat kohtalokkaita. Sopimuksen uusimatta jättämistä uhkaisi tuhansien työpaikkojen menettäminen, jolla olisi valtavat vaikutukset ei pelkästään koko Iberian niemimaahan, vaan myös Euroopan painoarvoon tällä keskeisellä talouden alalla.
Valitettavasti asia ei ole niin yksinkertainen. Marokko teeskentelee aloittavansa neuvottelut ja pääsevänsä nopeisiin tuloksiin. Siinä pelataan vaan aikaa! Toisaalta yhteisön tavoite ei saa olla se, että pyritään kiireessä sopimukseen millä hinnalla hyvänsä. Marokko on aiempina vuosina asettanut useita kertoja yksipuolisesti esteitä, joista sopimuksissa ei ollut sovittu. Ei voi käydä päinsä, että sopimuksen kustannukset nousevat jatkuvasti, mutta samalla pyyntialueita pienennetään ja pyyntikausia lyhennetään. Euroopan parlamentti ja erityisesti kalatalousvaliokunta ovat kokonaisuutena ottaen hyvin huolissaan tämän erityisen sopimuksen uusimisesta. Miksi neuvosto tarvitsi niin paljon aikaa antaakseen komissiolle neuvotteluvaltuudet? Missä ovat jo kauan sitten ilmoitetut komission kustannushyötyanalyysit, arvoisa komission jäsen Fischler?
Sopimuksen päättymisen sosioekonomiset seuraukset yhteisön kalastajille ovat kyllin tunnettuja. Miksi siis tämä viivyttely, joka antaa Marokolle viime kädessä kaikki neuvotteluvaltit ja vetää maton EU-kalastajiemme jalkojen alta? Tältä osin vaaditaan selvitystä mitä pikimmiten. EU:n kalastajien etujen nimissä parlamentin on löydettävä selkeät sanat, ja sen se myös tekee, kuten juuri nyt kuulemme, päättääkseen mahdollisimman pian tämän kestämättömän tilanteen. Muussa tapauksessa pelkään kielteistä vaikutusta kansainväliseen sopimukseen sellaisenaan. Se tarkoittaa, kuten Posselt asian ilmaisi, viime kädessä kielteistä vaikutusta myös Euroopan ulkopolitiikkaan. Siksi pidän ehdottoman tarpeellisena, että tänään ja huomenna annetaan tarvittava signaali ja vaaditaan komissiota panemaan nyt todellakin toimeen taloudellisia avustustoimia asianomaisille. Sen lisäksi vaadin painokkaasti parlamenttia, jota me jäsenet edustamme, osallistumaan nyt tosiaankin suoraan sopimusta koskeviin neuvotteluihin. Tästä osallistumisesta ei saa olla enää minkäänlaista epäselvyyttä!

Fischler
 - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kiitän aluksi sydämellisesti keskustelupuheenvuoroistanne. Uskon tämän olevan todellakin se tie, miten voimme päästä eteenpäin rakentavalla tavalla tässä varmasti vaikeassa tilanteessa, jossa olemme Marokon kanssa solmittavan tulevan sopimuksen osalta. Valitettavasti Porthouse ei ole enää täällä, sillä hän ilmaisi asian hieman toisin. Näyttää siltä, että yhä edelleen on ihmisiä, jotka uskovat keskustelun ja vuoropuhelun olevan sitä, että ensin haukutaan komission jäsen ja sitten poistutaan paikalta!
Voitte olla varmoja yhdestä asiasta. Vaikka en aluksi maininnut kaikkia tämän sopimuksen merkitykseen erityisesti Espanjan ja Portugalin kalatalouteen liittyviä elementtejä, olen kuitenkin tietoinen niiden merkityksestä. Uskon meidän kaikkien kuitenkin tietävän, miten tärkeä tämä asia on. Voitte olla varmoja myös siitä, että tulen ajamaan erittäin voimakkaasti sitä, että tässä asiassa päästään ratkaisuun. Olen valmis sietämään, hyvä parlamentin jäsen Nogueira, jopa myös märät jalat, jos se on tarpeen. Tämä kaikki ei ole ongelma. Haluaisin korostaa painokkaasti, että 15. lokakuuta ja neuvotteluvaltuuksien muotoileminen on nähtävä oikeassa valossa. Tässä ei ole kiistatta kyse viivyttelystä. Aloimme helmikuussa lähestyä Marokon viranomaisia suorien yhteyksien, useiden kirjeiden ja yritysten välityksellä. Olemme yrittäneet käydä helmikuusta lähtien valmistavia keskusteluja saadaksemme tietää, mitä intressejä Marokolla oikeastaan on tulevaisuudessa. Se olisi nimittäin myös helpottanut huomattavasti räätälöityjen valtuuksien muotoilemista, jotta neuvotteluja voidaan käydä hyvin tavoitteellisesti. Te kaikki tiedätte, että kaikki nämä yritykset ovat olleet tuloksettomia, koska Marokko ei ole aivan yksinkertaisesti ollut tähän asti valmis vaihtamaan edes yhtä lausetta kanssamme tai tapaamaan meidät edes kerran keskustellakseen näistä kysymyksistä. Siksi nyt on kyse ennen kaikkea siitä, miten pystyisimme aloittamaan järkevät neuvottelut.
Meidän kantamme ovat tulleet keskusteluissa varsin selviksi. Kun minulle kuitenkin sanotaan, että emme saa missään tapauksessa tehdä myönnytyksiä, teidän on ajateltava, millaisessa lähtötilanteessa olemme. Lähtötilanteemme on se, että meille tämä sopimus on valtavan tärkeä, kuten melkein kaikki ovat täällä korostaneet. Marokon lähtötilanne taas on tällä hetkellä se, että he eivät halua enää tällaista sopimusta. Korostamalla haluttomuuttamme tehdä myönnytyksiä neuvotteluissa emme uskoakseni kuitenkaan saavuta sitä, että marokkolainen neuvotteluosapuoli tulee niin sanotusti avoimemmaksi meitä kohtaan ja on valmiimpi pääsemään sopimukseen kanssamme.
Siksi nyt on, kuten sanottua, todella tärkeää saada neuvottelujen pää auki. Voitte olla varmoja myös yhdestä asiasta. Myös minulle on tärkeää, että näitä neuvotteluja käydään mahdollisimman avoimesti, ja olen tietenkin valmis kertomaan myös parlamentille milloin tahansa neuvottelujen etenemisestä.
Äsken viitattiin siihen, miten vaarallista olisi, jos tämän sopimuksen myötä luotaisiin myös maiden välisiä maatalouskauppaa koskevia yhteyksiä. EU:n ja Marokon välinen kalastussopimus ei muuten ole osa assosiaatiosopimusta, kuten jotkut luulivat.
Meidän tulisi olla tältä osin hyvin, hyvin varovaisia ja yrittää päästä mahdollisimman puhtaaseen kalastusta koskevaan sopimukseen. Kun tiedämme neuvottelujen edetessä tarkasti, mitä marokkolaisten vaatimukset ovat, voimme palata siihen vielä keskustelussa.
Minulta kysyttiin myös, olemmeko taanneet sen, että tämän sopimuksen hyödyntämisen kestävyys taataan tulevaisuutta varten. Samoin minulta kysyttiin, missä määrin satelliittivalvontajärjestelmä palvelee sitä, että kalastustoimia myös todella tarkistetaan. Myös tähän sanon avoimesti, että olemme omalta osaltamme luoneet kaikki edellytykset. Kaikkia tällä alueella toimivia eurooppalaisia laivoja voidaan valvoa satelliitin välityksellä. Tällä hetkellä valvonnassa on kuitenkin yhä edelleen ongelma marokkolaisten puolella. Olemme tarjonneet Marokolle, että olemme Meda-ohjelman puitteissa jopa valmiita edesauttamaan näiden ongelmien ratkaisemista, mutta kuten sanottua, tältä osin järjestelmän lopullinen käyttöön ottaminen antaa vielä marokkolaisten osalta odottaa itseään.
30. marraskuuta jälleen myönnettävien avustusten osalta olen viitannut myös siihen, että haluamme edetä mahdollisten avustusten rakenteen osalta periaatteessa niin kuin jo viime kerralla. Kalastajat voivat siis luottaa siihen, että tulemme auttamaan heitä. Meidän on kuitenkin luotava ajoissa myös avun hallinnolliset edellytykset. Siltäkään osin aikaa ei ole hukattavaksi. Myös sen osalta on uskoakseni eräänlainen kiire, ja pyydän myös tähän parlamentin tukea.
Viimeinen kysymys. Miksi olemme pyytäneet nyt sisällyttämään talousarvioon nämä 125 miljoonaa? Olen hyvin kiitollinen siitä, että se hyväksyttiin tänään aamupäivällä. Asian voi uskoakseni nähdä todellakin kahdella eri tavalla. En näe ketään, joka voisi realistisesti olettaa, että tuleva sopimus voidaan saada huomattavasti edullisemmin ja huomattavasti halvempaan hintaan kuin aiempi sopimus. Kun me siksi sisällytämme talousarvioon juuri summan, joka vastaa tarkalleen tähänastista vuosittaista summaa, jonka olimme valmiita maksamaan, se on pikemminkin signaali Marokolle. Signaali siitä, että emme anna vedättää tätä summaa miten korkealle tahansa, vaan haluamme panna tähän rajan, miten paljon olemme valmiita panostamaan tähän sopimukseen. Se on mielestäni siksi hyvä signaali Marokon suuntaan ja tulee varmasti auttamaan meitä neuvotteluissa.
Lopuksi sanon vielä, että meitä ei varmasti auta eteenpäin tässä vaikeassa asiassa, jos parlamentti antaa neuvostolle tai neuvosto komissiolle tai toisinpäin eli jos siis vastavuoroisesti annamme toisillemme niin sanotusti vain Musta Pekka -kortin käteen. Voimme saavuttaa menestystä tässä asiassa vain, jos kaikki kolme toimielintä tekevät yhteistyötä. Pyydänkin siksi, ja minusta on myös sääli, ettei neuvosto voi antaa omalta osaltaan tätä takuuta täällä tänään, koska se ei ole läsnä!

Seguro
Arvoisa puhemies, olemme juuri saaneet tietää, että Euroopan parlamentin puhemieskokouksessa on päätetty suurella ääntenenemmistöllä myöntää Saharov-palkinto Xanana Gusmãolle. Ja sen vuoksi tahtoisin lausua omasta puolestani sekä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen...

ryhmän puolesta, että olemme erittäin iloisia tästä päätöksestä, joka merkitsee kunnianosoitusta kansalaiselle, Xanana Gusmãolle, mutta ennen kaikkea Itä-Timorin kansalle, sen kyvylle vastarintaan, sen sitkeydelle, rohkeudelle ja päättäväisyydelle. Mielestämme tuo valinta kannustaa myös erinomaisesti kaikkia niitä naisia ja miehiä, jotka maailman muilla alueilla taistelevat rauhan aikaansaamiseksi, ihmisoikeuksien puolustamiseksi, vapauden ja demokratian puolesta.
Me sosialistit olemme sitä mieltä, että palkinnon myöntäminen Xanana Gusmãolle on kunniaksi Saharov-palkinnon hengelle, ja se on kunniaksi myös Euroopan parlamentille.
(Suosionosoituksia)

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, haluan sanoa lyhyesti ja kannattaakseni kollegani Seguron mielipidettä, että Sajarovin palkinnon myöntäminen Xanana Gusmãolle on kunniaksi tälle parlamentille.
Mielestäni meidän on oltava ylpeitä siitä, että Xanana Gusmãon kaltaisia ihmisiä on olemassa. Hän on ihminen, joka on kärsinyt, joka on tehnyt sen vastuuntuntoisesti ja jonka toivomme voivan seuraavien kuukausien vuosien aikana ohjata kansaansa rauhaan ja demokratiaan johtavalla tiellä.
Toivon, että Euroopan toimielimet tekevät yhteistyötä uuden ja vapaan Itä-Timorin kansan kanssa taloudellisen ja yhteiskunnallisen demokraattisen kehityksen edistämiseksi.

Portas
Arvoisa puhemies, yhdyn minua ennen puhuneisiin kollegoihin ja tahdon todeta Kansakuntien Eurooppa -ryhmän puolesta, että on suunnaton ilon aihe, että tässä maailmassa, jota niin kovin usein hallitaan kilpailevien etunäkökohtien pikemminkin kuin arvoasteikon perusteella, parlamentti antaa tunnustuksen rohkealle ihmiselle, joka on taistellut todellisen arvon, kansansa vapauden puolesta, ja myöntää hänelle Saharov-palkinnon.
Se on myös erityisen suuri ylpeyden aihe siitä syystä, että tuo palkinto kantaa Andrei Saharovin nimeä, sillä hän oli tiedemies, joka asetti oman arvovaltansa alttiiksi uhmatessaan järjestelmää ja taistellessaan Itä-Euroopan maiden kansojen vapauden puolesta ja yhtä tämän vuosisadan hirvittävimpiä totalitarismin muotoja vastaan. Se on ylpeyden aihe meille kaikille, ja me Portugalin kristillisdemokraatit tunnemme siitä syvää iloa.

McKenna
Arvoisa puhemies, haluaisin tukea sitä, mitä muut ovat sanoneet siitä, että Saharov-palkinto annettiin Xanana Gusmãolle. Haluaisin myös muistuttaa parlamentin jäseniä siitä, meidän pitäisi tarkastella sitä, mitä Itä-Timorissa on tapahtunut kansanäänestyksen jälkeen. Olemme juuri keskustelleet Marokosta ja maininneet Länsi-Saharan. Siellä tullaan pitämään kansanäänestys. Euroopan unionin täytyy erittäin aktiivisesti varmistaa se, etteivät äänestämään menevät ihmiset koe samaa kohtaloa. Meidän täytyy taata, että Länsi-Saharassa pidetään oikeudenmukaiset ja demokraattiset vaalit ja että ihmisillä on oikeus äänestää vapaasti. Toivomme, ettei se, mitä Itä-Timorissa tapahtui sen jälkeen, kun YK kehotti ihmisiä käyttämään äänioikeuttaan, ja indonesialaiset ahdistelivat ja murhasivat heitä, toistu silloin, kun Länsi-Saharan ihmiset menevät äänestämään. Euroopan unionin täytyy puuttua tähän asiaan.
Olemme iloisia siitä, että Xanana Gusmão sai tämän palkinnon. Hän ansaitsee sen, ja Itä-Timorin kansa ansaitsee sen. Se ansaitsee itsenäisyytensä, vapautensa ja oikeuden elää rauhassa.

Puhemies
Ilmoitan saaneeni kolme päätöslauselmaesitystä käsiteltäviksi työjärjestyksen 42 artiklan 5 kohdan mukaisesti.1 2
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
(Istunto päättyi klo 17.45)

