Miljøvenligt design af energirelaterede produkter (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af hr. Csibi for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energirelaterede produkter (omarbejdning) - C6-0277/2008 -.
Magor Imre Csibi
ordfører. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke skyggeordførerne for deres samarbejde med henblik på at nå frem til en kompromisaftale med Rådet om omarbejdning af direktivet om miljøvenligt design.
Det har været en udfordrende proces, især på grund af omarbejdningens meget restriktive karakter. Et forslag til lovgivning, hvor Parlamentet stort set ikke kan ændre noget, er ikke en hensigtsmæssig ramme for fælles beslutningstagning. Vi er ikke længere en institution, der er begrænset til at give sit samtykke, og det er ikke sådan, Parlamentet ønsker at foretage omarbejdninger fremover.
Men det glæder mig, at det på trods af disse udfordringer lykkedes os at nå frem til et kompromis, der bekræfter de grundlæggende principper i Kommissionens forslag, såsom udvidelsen af dækningsområdet til energirelaterede produkter, men som samtidig skaber større klarhed og lægger større vægt på alle de relevante miljøparametre.
Dermed forbedrer kompromisset definitionen af "energirelaterede produkter" ved at præcisere, hvilke produkter der kan være omfattet af gennemførelsesforanstaltningerne som f.eks. materialer til isolering af vinduer eller visse vandforbrugende produkter som brusehoveder eller haner. Og jeg understreger, at det, at jeg nævner disse eksempler, ikke betyder, at disse produkter automatisk vil blive omfattet.
For det første bliver de genstand for en specifik konsekvensvurdering, og der vil kun blive udfærdiget gennemførelsesforanstaltninger for de produkter, der har en betydende miljøpåvirkning, hvor der findes et stort forbedringspotentiale, og som ikke er omfattet af anden lovgivning, der betyder, at man kan nå de samme mål hurtigere og billigere.
Her giver kompromisset mulighed for at vurdere den metodologi, der anvendes til at forberede gennemførelsesforanstaltningerne, så de bedre dækker ressourceeffektivitet og en livscyklusbaseret metode. I tider, hvor der bliver færre naturressourcer, skal vi ikke kun sigte mod energieffektivitet, men også mod at optimere ressourceforbruget som sådan. Desuden skal vi forsøge at nedbringe miljøpåvirkningen fra vores produkter, ikke bare i anvendelsesfasen, men også gennem hele deres levetid, fra udvælgelsen af råmaterialer til fremstilling, emballering, anvendelse og bortskaffelse.
Selv hvis direktivet nu udelukkende udvides til energirelaterede produkter, skal vi være forberedt på en yderligere udvidelse til alle produkter en gang i fremtiden. Både Miljøudvalget og Udvalget om Industripolitik har krævet et klart løfte om at udvide direktivets dækningsområde til andet end energirelaterede produkter efter dets revision i 2012.
Som reaktion forpligtede Kommissionen sig til om nødvendigt at indføre den aktuelle metodologi med henblik på en yderligere udvidelse af dækningsområdet til alle produkter. Men vi kan ikke få et konkret løfte om en udvidelse af dækningsområdet til alle produkter efter revisionen af direktivet i 2012. Jeg kunne have ønsket, at Kommissionen havde anlagt en mere fast og visionær tilgang, især fordi vi i dag har alle instrumenterne til rådighed, og dette var den bedste løsning, der blev identificeret ved konsekvensvurderingen. I denne henseende mener jeg, at vi misbrugte muligheden for at gøre mere for miljøet med mindre bureaukrati.
Der er også revisionen i 2012. Vi vil bestemt ikke anfægte, at vi skal ændre vores forbrugs- og produktionsmønstre ved at skifte til renere produkter. Der er behov for forandringer, men forandringer er også mulig uden at overbebyrde virksomheder og husholdninger.
Ved at skabe en kulstoffattig og ressourceeffektiv økonomi kan vi give konkurrenceevnen fornyet dynamik. Direktivet om miljøvenligt design er en god mulighed for, at erhvervslivet kan opbygge mere konkurrencedygtige virksomheder baseret på grønne teknologier. Det skaber lige vilkår i hele Europa ved at reducere bureaukrati og produktionsomkostninger. Det skaber også fleksibilitet for erhvervslivet, idet selvregulerende foranstaltninger kan anerkendes som alternativer til lovbestemte gennemførelsesforanstaltninger.
Sidst, men ikke mindst skal de relevante interessenter høres og tilknyttes ved definition og revision af gennemførelsesforanstaltningerne samt vurdering af de selvregulerende foranstaltninger. Mine høringer med interessenterne har vist, at nytænkende virksomheder ikke venter på, at bestemmelserne skal blive obligatoriske, men indfører proaktive foranstaltninger. Nogle gør det af næstekærlighed, men de fleste gør det, fordi miljøbevidsthed simpelthen er godt for forretningen.
Men vi skal sende de rette signaler til erhvervslivet. Selv om min vision om at udvide kravene om miljøvenligt design til alle produkter ikke deles af alle mine kolleger, tror jeg fuldt og fast på, at kun ved at skifte til renere produkter kan vi standse ødelæggelsen af miljøet.
Mere end 80 % af et produkts miljøpåvirkninger bestemmes i designfasen. Et forbedret produktdesign vil mindske affaldsmængderne og sikre forbrugerne mere effektive, mere pålidelige og mere holdbare produkter.
At udvide kravene om miljøvenligt design til energirelaterede produkter som vinduer eller vandhaner er det første skridt i retning af en mere ambitiøs fremgangsmåde og en bæredygtig produktpolitik på EU-niveau.
Nogle gange kan selv små skridt føre til store resultater. Jeg håber, at De vil støtte denne kompromisaftale som vejen frem, og at De fortsat vil opretholde presset for at optimere det fulde potentiale for miljøforbedringer og stimulere design af mere miljøvenlige produkter.
Günter Verheugen
næstformand for Kommissionen. - (DE) Hr. formand, ærede medlemmer! Jeg vil gerne starte med at takke ordføreren, hr. Csibi, for hans enestående arbejde med dette forslag og sige, at det glæder mig meget, at hans arbejde har gjort det muligt at nå til enighed ved førstebehandlingen.
Forslagets indhold er - fra en udelukkende juridisk synsvinkel - begrænset. Det drejer sig i alt væsentligt om at udvide dækningsområdet for det nuværende direktiv om miljøvenligt design til andet end energiforbrugende produkter, så det kommer til at omfatte alle energirelevante produkter. Men set ud fra et politisk synspunkt er denne ændring af største betydning. Den udgør et vigtigt skridt på vejen fra den tredje industrielle revolution i Europa til omdannelsen af vores europæiske nationale økonomier til nationale økonomier med lav CO2-produktion.
Jeg har en vision for, hvordan fremtidens europæiske produkter kommer til at se ud. Fremtidens europæiske produkter, der bærer et mærkat med "Made in Europe", bliver de mest innovative, sikreste og mest energi- og ressourceeffektive produkter på markedet. Jeg er overbevist om, at hvis Europa kan indtage en førerrolle med hensyn til energieffektivitet og sparsommelig ressourceanvendelse, vil det ikke bare gavne miljøet, men også vores beskæftigelsestal. Miljøvenlige produkter og miljøvenlige processer boomer i øjeblikket, selv i disse krisetider, og alt tegner til, at det fortsætter.
Dette direktiv er efter min mening et godt eksempel på en integreret produktpolitik. Det har allerede vist sit værd, og vi kan se gode resultater med hensyn til energiforbrugende produkter. Direktivet udgør rammerne for opstilling af krav til miljødesign, hvor der tages hensyn til produktets faktiske miljøpåvirkning gennem hele dets levetid. Som hr. Csibi allerede har sagt, baner direktivet vej for et frivilligt initiativ fra erhvervslivets side. Det begrænser de officielle krav til de produkter, hvor der kan opnås et stort besparelsespotentiale på en økonomisk levedygtig måde.
Det nugældende direktiv yder allerede et vigtigt bidrag til opnåelsen af de europæisk reduktionsmål gennem afskaffelse af elpærer, elkedler og mange andre energiineffektive forbrugerprodukter. En udvidelse af direktivets dækningsområde til at omfatte alle energirelaterede produkter skaber et kolossalt potentiale for en yderligere reduktion af energiforbruget og dermed af CO2-emissionerne.
Sammenfattende falder alle produkter, der er relevante for energiforbruget, nu inden for direktivets dækningsområde. Dette omfatter derfor også de produkter, der ikke forbruger energi direkte under brug, men som påvirker energiforbruget indirekte. F.eks. kan der nu opstilles krav til produkter, der bruger vand, og til vinduer. Et enkelt eksempel: Ved blot at øge andelen af vinduer med termoruder kan vi opnå en yderligere energibesparelse på 30 % i 2020. Dette svarer til en besparelse på 55 000 gigawatttimer, hvilket svarer til en besparelse på 27 mio. t CO2 eller produktionen fra to til tre kernekraftværker. Dette viser de kolossale virkninger, der kan ligge gemt i sådanne tilsyneladende ubetydelige ændringer.
Kommissionen har til hensigt at fortsætte det igangværende arbejde med de omkring 25 gennemførelsesforanstaltninger til direktivet om miljøvenligt design, der blev fastsat i arbejdsplanen for perioden 2009-2011. Efter høring af konsultationsforummet for miljøvenligt design i medfør af artikel 16 i direktivet vil den afgøre, hvilke produkter der skal medtages i den anden arbejdsplan inden 21. oktober 2011.
I 2012 vil Kommissionen også i henhold til artikel 21 vurdere, hvorvidt det vil være hensigtsmæssigt at udvide direktivets dækningsområde til produkter, der ikke er relevante for energiforbruget, men som har betydning for ressourcebevarelsen.
Som aftalt ved forhandlingerne, der førte til aftalen ved førstebehandlingen, udsender Kommissionen en erklæring. Parlamentet er bekendt med denne erklæring. Jeg giver den videre til Præsidiet efter mødet.
På grund af den hurtige vedtagelse af forslaget ved førstebehandlingen kan Kommissionen nu gennemføre sin bæredygtige industripolitik og gå direkte videre til arbejdet med andre specifikke foranstaltninger, der har til formål at spare på energien og reducere CO2-emissionerne.
Jeg vil gerne slutte med at bemærke, at det tætte samarbejde mellem Parlamentet, Rådet og Kommissionen fremskyndede forhandlingerne. Det glæder mig meget at kunne fortælle Dem, at Kommissionen kan støtte alle ændringsforslagene fra ordføreren, hr. Csibi.
Anders Wijkman
Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren, hr. Csibi.
Resultatet af vores fælles bestræbelser på at revidere direktivet om miljøvenligt design er efter min mening i høj grad en forspildt mulighed. Det er naturligvis udmærket at udvide dækningsområdet fra energiforbrugende til energirelaterede produkter. Men hvorfor stoppe der? De problemer, vi har med ressourceforbrug, er langt mere vidtgående end energi. Det burde kommissæren vide.
Problemet er det samlede pres på økosystemerne og beholdningen af naturressourcer. Mange videnskabelige rapporter vidner om dette, ikke mindst vores egen temastrategi om naturressourcer. Skønsmæssigt to tredjedele af de vigtige økosystemer i verden overudnyttes, og vi udtømmer den naturlige kapital. Dette problem forværres på grund af de voksende økonomier og befolkninger. Faktum er, at den nuværende vækstmodel og vækstkonceptet ikke er bæredygtigt. Hvem andre end EU kan bidrage til at ændre konceptet til noget mere bæredygtigt?
Direktivet om miljøvenligt design udgør efter min mening vejen frem. Som inden for energieffektivitet kan vi udforme standarder og normer for udvinding af materialer, for hvordan vi designer produkter med henblik på lettere genvinding og genbrug samt større ressourceeffektivitet. Vi skal hurtigst mulig til at beskæftige os med ressourceeffektivitet. Efter at have set de tidligere udgaver af Kommissionens forslag, der omfattede ressourceeffektivitet, er det et mysterium, hvorfor sådanne forslag ikke blev fulgt op.
Fortæl mig, hvor ellers i EU-lovgivningen vi har foranstaltninger, der tilskynder til ressourceeffektivitet? Vi har brug for politiske rammer, der tilskynder til ressourceeffektivitet hele vejen rundt, der tilskynder virksomhederne til at afprøve nye forretningsmodeller - såsom funktionel tænkning - og tilbyde tjenester frem for produkter, og hvor indtægterne stammer fra tjenestekvalitet og ikke bare fra øget omsætning.
Som sagt kunne alt dette være omfattet af direktivet. Jeg forudser, at vi om få år alle vil beklage, at vi ikke var mere proaktive i dag. Som sagt, en forspildt mulighed.
Dorette Corbey
Hr. formand! Jeg vil gerne starte med at takke ordføreren. Jeg beundrer og værdsætter hans pligtopfyldenhed og engagement, og jeg sætter også stor pris på hans hurtighed. For mig at se kunne det være gået lidt hurtigere, og det er uheldigt, at han i den grad blev bremset.
Europa kæmper nu med en økonomisk krise, men vi har faktisk alle kæmpet med manglende innovation gennem mange år. Andre kontinenter er ofte mere innovative end EU. USA, fordi de investerer langt flere penge - fra den offentlige, men også fra den private sektor - i forskning og udvikling. Japan er yderst innovativt, dels som følge af sin metode med den højeste fællesnævner. Vores direktiv om miljøvenligt design sigter imod innovation. Dette er godt for både miljøet og økonomien. "Made in Europe" bør virkelig stå for de mest miljøvenlige produkter.
Innovationen skal foregå i flere forskellige retninger: lavere energiforbrug, mindre forurening fra produktion og forbrug, langt bedre håndtering af naturressourcer og fokus på genbrug eller genvinding af produkter, når deres brugsperiode er slut. Det drejer sig ikke kun om energiforbrugende produkter, men også om energirelaterede produkter, og jeg er helt enig med ordføreren i, at det skal gælde for alle produkter.
Ressourcer er med andre ord vigtige. Hvis der om 20 år vil være næsten ni mia. indbyggere på Jorden, og hvis de alle ønsker en rimelig grad af velstand, er det vigtigt at håndtere naturressourcerne korrekt og sparsommeligt. Der findes inspirerende koncepter såsom vugge til vugge-konceptet, der blev præsenteret af Michael Braungart, radikale tanker, der skal muliggøre et fuldstændigt genbrug af materialer.
I dag er det vigtige spørgsmål: Fungerer direktivet om miljøvenligt design i virkeligheden? Det mest velkendte eksempel fra direktivet om miljøvenligt design er forbuddet mod lysstofrør, en upopulær, men meget positiv beslutning. Desværre hersker der fortsat en del forvirring om LED-pærers energieffektivitet, da de viser sig at være noget mindre fordelagtige, end producenterne ønsker at give indtryk af.
Et andet beklageligt eksempel fra direktivet om miljøvenligt design er energimærkning. Nu har vi AA, A+, A20, A40, og snart vil alle produkter have en eller anden slags A-klassifikation. I mellemtiden er det fuldstændig uklart, hvad det betyder, hvilket næppe er et godt eksempel på miljøvenligt design.
Kære kolleger, denne revision kan desværre ikke løse alting. Vi hænger fast i vores egne procedurer og aftaler, og dette er virkelig en forspildt mulighed. Forhåbentlig vil evalueringen give mulighed for forbedringer. Det er vigtigt, at der snart foretages en grundig evaluering af direktivet om miljøvenligt design. Medfører det virkelig den innovation, vi tilstræber? Sikrer det EU og de europæiske producenter en plads i toppen af markedet? Sparer det energi? Reducerer det affaldsmængden og forbruget af naturressourcer? Og vigtigst af alt: Kan dækningen udvides til ikkeenergirelaterede produkter og til alle produkter?
Holger Krahmer
Hr. formand, kommissær Verheugen, mine damer og herrer! Jeg vil gerne sige et par advarende ord om dette kompromis, der blev opnået meget hurtigt - faktisk forbavsende hurtigt.
Vi sprang fremad så hurtigt, at vi kan have vedtaget dette direktiv i aften stort set uden forhandling. Dette kan være en af grundene til, at så få medlemmer planlægger at tage ordet. Jeg vil gerne advare om, at vi udvider dækningsområdet for dette direktiv på et tidspunkt, hvor vi knap nok har nogen erfaring med, hvordan omsætningen af det nugældende direktiv er gået. Jeg vil også gerne erindre alle om, at vi har forhandlet om dækningsområdet i Parlamentet, og her ønskede vi at udvide det til at dække alle produkter. Jeg mener, at det ville være forkert. Det er hverken acceptabelt eller fornuftigt at underkaste alle produkter, der fremstilles i EU, en miljøvurdering, og det er beklageligt - i det mindste så vidt jeg kan se - at dette medtages i teksten som en mulighed i 2012.
Jeg vil gerne advare om, at vi skal være opmærksomme på, at Kommissionen ikke bliver en produktplanlægningsmyndighed. Politikere og administratorer ved ikke mere om, også i lyset af erfaringerne med den finansielle og økonomiske krise, hvordan produkter bør produceres, og hvad ingeniørerne måske kan gøre bedre. Afslutningsvis vil jeg også gerne minde alle om, at den voksende kompleksitet inden for denne produktlovgivning overvælder de små og mellemstore virksomheder. Mange af disse krav kan næppe opfyldes af disse virksomheder i dag, og det, vi gør nu, er at lægge yderligere byrder på dem, og jeg har en fornemmelse af, at vi ikke har gennemtænkt de praktiske konsekvenser af dette tilstrækkeligt.
Satu Hassi
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne takke ordføreren, hr. Csibi, for hans fremragende arbejde.
Direktivet om miljøvenligt design er ikke et af de områder, som kan ophidse medierne eller den brede offentlighed, men det drejer sig rent faktisk om noget meget vigtigt, selv om jeg også deler hr. Wijkmans holdning om, at dækningen skal udvides til at gælde ressourceeffektivitet i almindelighed.
Alle de undersøgelser, hvor man har analyseret omkostningerne ved klimabeskyttelse, viser, at det er gennem energibesparelser, at vi hurtigst og billigst kan begrænse emissionerne. Hvis vi indfører krav om energieffektivitet for udstyr og produkter, kan vi opnå betydelige energibesparelser, uden at befolkningen udsættes for en masse ekstra besvær.
Bygninger skønnes at forårsage 36 % af drivhusgasemissionerne i EU. Ifølge de rapporter, vi alle har set, er forbedring af bygningers energieffektivitet en af de mest økonomiske metoder til at beskytte klimaet. Nu vil vi udvide dækningsområdet for direktivet om miljøvenligt design, indføre energikrav f.eks. for vinduer og vægge samt isoleringselementer i bygninger. Det er helt korrekt, og jeg mener, at det er fremragende, at vi ikke tillod lobbyisterne fra den kemiske industri at blokere for denne meget nødvendige beslutning. Dette direktiv vil i høj grad hjælpe os med at nå energisparemålet på 20 %.
Et andet vigtigt middel, som vi har rådighed over, er energimærkning af udstyr. Det er patologisk dumt, at Kommissionen forsøger at afskaffe A-G-skalaen, der har fungeret så fint, som forbrugerne er blevet fortrolige med, og som har dannet skole andre steder i verden. Det glæder mig, at Udvalget om Industri, Forskning og Energi i denne uge vedtog en beslutning om at bevare A-G-skalaen og ajourføre dens kriterier, efterhånden som teknologien udvikler sig. Jeg håber, at Kommissionen endelig vil lytte til denne meget stærke og tydelige tilkendegivelse fra Parlamentet.
Günter Verheugen
næstformand for Kommissionen. - (DE) Hr. formand, ærede medlemmer! Kontroversen ved denne forhandling drejer sig ikke om energieffektivitet. Jeg tror, at alle har erkendt, at Kommissionens forslag vil betyde et stort fremskridt i retning af større energieffektivitet, energibesparelser og nedbringelse af drivhusgasemissioner. Det er, hvad dette forslag drejer sig om. Det er et forslag vedrørende vores klima- og energipolitik. Jeg er noget forbløffet over den barske kritik, jeg netop har lyttet til. Jeg mener, at jeg har gjort det meget klart i mine bemærkninger her i dag, at den integrerede produktpolitik, som Kommissionen fører, opfatter energieffektivitet og bevarelse af ressourcer som uløseligt forbundet. I denne forbindelse spiller ressourcebevarelse en absolut central rolle i det forslag, der er kommet på bordet, det er klart. Dette har man tilsyneladende overset.
Jeg vil også gerne påpege, at med hensyn til gennemførelsesforanstaltninger dækker direktivets bilag 1 allerede alle de miljørelevante egenskaber i hele et produkts levetid - så man indregner ressourceeffektivitet snarere end blot energieffektivitet - og at Kommissionen tager hensyn til sådanne faktorer, når den ved hjælp af en specialudviklet metodologi fastlægger, hvilke miljødesignparametre der skal reguleres i gennemførelsesforanstaltningerne for miljørigtigt design af energiforbrugende produkter. Med hensyn til de specifikke gennemførelsesforanstaltninger er spørgsmålet om ressourceeffektivitet det helt centrale.
Jeg vil imidlertid gerne sige noget helt generelt om politik vedrørende dette spørgsmål. Jeg mener, at denne nye produktpolitik, som vil få kolossal betydning for forbrugernes adfærd, for industriproduktionen generelt og for hele vores økonomiske kultur ikke kan gennemføres i ét hug, men skal gennemføres lidt efter lidt. Desuden er det altid fornuftigt først at indføre lovgivningsbestemmelser, når der foreligger et minimum af erfaring, og det er ikke noget, vi har nok af i øjeblikket i forbindelse med standardforbrugerprodukters ressourceeffektivitet. Vi har imidlertid klart tilkendegivet, i hvilken retning vi ønsker at gå, og jeg er ret sikker på, at næste gang, vi skal behandle dette direktiv, vil fokus ikke længere ligge på energieffektivitet, men snarere på bevarelse af ressourcer.
Jeg ville være Dem alle meget taknemmelig, hvis vi i den aktuelle situation gør det, der er fornuftigt på nuværende tidspunkt, og i fællesskab gennemfører det, der er et virkeligt vigtigt og vedvarende bidrag til minimering af energiforbruget, således at vi kan nå vores mål om at gøre Europa til verdens førende inden for energieffektivitet og reduktion af CO2-emissioner.
Csibi-betænkningen
Kommissionen erklærer, at vedtagelsen af den foreslåede udvidelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energirelaterede produkter ikke vil påvirke gennemførelsen af det fastlagte arbejdsprogram.
Kommissionen vil endvidere tage behørigt hensyn til de erfaringer, der er gjort inden for rammerne af direktivet under udarbejdelsen af arbejdsprogrammet og fremlæggelsen forslag til nye gennemførelsesforanstaltninger i henhold til det omarbejdede direktiv. Kommissionen vil i tråd med direktivets artikel 15, stk. 2, og principperne om bedre lovgivning navnlig bestræbe sig på at sikre en fortsat overordnet sammenhæng inden for EU's lovgivning om produkter.
Tilmed vil Kommissionen, når den vurderer hensigtsmæssigheden af at udvide direktivets anvendelsesområde til at omfatte ikke-energirelaterede produkter, overveje behovet for at tilpasse de metoder, der anvendes til at identificere og behandle betydelige miljømæssige parametre for sådanne produkter.
Magor Imre Csibi
ordfører. - (EN) Hr. formand! Kompromiser er aldrig nemme, og dagens forhandling har vist os, at vi har forskellige synspunkter, men det er heller aldrig let at finde den gyldne middelvej mellem Europa-Parlamentets fremskridtsvilje og generaldirektoraternes og Rådets realisme.
Men jeg vil gerne takke vores kolleger fra generaldirektoraterne varmt for deres fleksibilitet. Jeg vil også gerne takke kommissær Verheugen for hans støtte og venlige ord og skyggeordførerne, der hjalp mig i denne lovgivningsproces.
Set fra min side mener jeg, at det er lykkedes os at finde en god middelvej med dette forslag og at finde en metode til at håndtere denne pakke, der ikke vil overbebyrde det europæiske erhvervsliv, men som også vil hjælpe os med at få en mere energieffektiv og ressourceeffektiv europæisk industri.
Men jeg vil også gerne gentage noget af det, min kollega hr. Krahmer sagde, og udtrykke mit håb om, at gennemførelsen af dette forslag vil ske lige så hurtigt som lovgivningsarbejdet.
Så jeg ønsker en hurtig gennemførelse, jeg vil gerne se hurtige resultater og jeg vil gerne se resultater, der først og fremmest tjener de europæiske borgeres og dermed også det europæiske erhvervslivs interesser.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Rovana Plumb  
Den aktuelle finanskrise bidrager kun til at styrke EU's ansvar for at opfylde sine forpligtelser på energi- og miljøområdet. Der skal gennemføres talrige foranstaltninger (f.eks. miljøvenligt design), så vores måde at forbruge og fremstille produkter på i Europa bliver mere bæredygtig uden at medføre yderligere udgifter for virksomheder og borgere.
Miljøvenligt design drejer sig i første omgang om produktets livscyklus. Formålet med det nye koncept er at neutralisere produkternes og produktionsprocessens indvirkning på miljøet. Omkring 80 % af et produkts indvirkning på miljøet og omkostningerne gennem dets livscyklus kan beregnes i designfasen. Indsamling og formidling af al den viden, der opstår gennem producenternes bestræbelser på at skabe et miljøvenligt design, er en af de store fordele ved reformen af direktivet om miljøvenligt design.
Information af forbrugerne om energieffektivitet og ressourcer bør være et centralt aspekt i producenternes beslutninger. Forbedring af energieffektiviteten er den hurtigste og billigste måde at nedbringe drivhusgasemissioner på. For at sikre større gennemsigtighed for forbrugerne, erhvervslivet og de relevante myndigheder og lette en hurtig indsamling af data til forbrugere og SMV'er skal der forefindes en tilgængelig database.
Jeg støtter anmodningen til Kommissionen om etablering af en offentlig database over miljøvenligt design, hvortil der er onlineadgang.
