1. Sudan og Den Internationale Straffedomstol (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling om seks beslutningsforslag om Sudan og Den Internationale Straffedomstol.
Jean Lambert
Fru formand! Vi vender endnu en gang tilbage til spørgsmålet om Sudan og hvad der kan gøres for at få regeringen i landet til at interessere sig for folkets lidelser og for konsekvenserne for nabolandene.
Beslutningen i dag omhandler specifikt Den Internationale Straffedomstol og det faktum, at denne domstol for over et år siden udstedte to arrestordrer på Ahmad Haroun, den daværende indenrigsminister, som i dag er minister for humanitære anliggender - hvilket er dybt chokerende for mange af os - og på en af de tidligere ledere af Janjaweedmilitsen, Ali Muhammad Ali Abd-Al-Rahman.
Vi har set en total mangel på samarbejde fra den sudanesiske regerings side med hensyn til at udlevere disse mennesker til Den Internationale Straffedomstol, selv om regeringen er udmærket klar over, at medlemskabet af FN fører forpligtelser med sig. Vi ser en kultur af straffrihed, hvor ingen tilsyneladende nogensinde stilles til ansvar for de mest afskyelige forbrydelser.
Vi mener, at alle regeringer bør tage skarp afstand fra dette, og beslutningen siger, at vi bør opfordre Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) til på sit møde i juni at vedtage målrettede straffeforanstaltninger fra EU's side mod en klart identificeret gruppe af sudanesiske embedsmænd, som bærer ansvaret for det manglende samarbejde, herunder klare økonomiske sanktioner - når menneskers skrig ikke virker, vil en afbrydelse af pengestrømmen måske gøre det.
Min gruppe anbefaler Parlamentet at stemme for denne beslutning. Vi ser frem til resolut handling og til forhåbentlig at se disse mænd, og andre, stillet for retten.
Erik Meijer
Fru formand! For et år siden havde vi også en vigtig debat om Sudan. Siden da er situationen blevet værre, ikke bedre. Aftalen mellem det islamiske nord og det ikkeislamiske syd, som blev opnået efter en lang borgerkrig, er under pres. Det midlertidige samarbejde i en overgangsregering og forberedelsen af folkeafstemningen om uafhængighed for den sydlige del af landet i 2011 er under pres, fordi områdets grænser ikke er blevet endeligt defineret. Spørgsmålet om kontrollen med den olierige centrale del af landet er nu årsag til yderligere voldshandlinger.
Desuden gælder fredsaftalen ikke for det vestlige Darfur, eftersom arabiske nomader og soldater har fordrevet størsteparten af den sorte befolkning til nabolandet Tchad. Dette er ikke en konflikt mellem tilhængere af islam eller kristendommen, men mellem nomader og den bofaste agerbrugende befolkning om kontrol med tørt land, som kun giver meget lille udbytte. På grund af befolkningsvæksten og ørkendannelsen mister folk deres traditionelle indtægtskilder og vender sig mod hinanden. Regeringen har også ansvaret for fordrivelsen af den oprindelige ikkearabiske befolkning. Der er nu kampe fra Darfur helt ind til hovedstaden Khartoum.
Allerede den gang Sudan gik under betegnelsen angloegyptisk Sudan, var det til debat, om dette enorme område med meget forskellige befolkningsgrupper skulle være uafhængigt som en samlet stat. En samlet stat ville primært blive en stat for de arabiske befolkningsgrupper i den nordlige, østlige og centrale del af landet. Det vil blive svært for den sorte islamiske befolkning i vest og de sorte kristne og animister i syd at opnå ligestilling. Disse regioner, som på daværende tidspunkt var langt mindre udviklede, lå langt fra havet og fik kun meget begrænset international opmærksomhed. I sidste ende tog ingen notits af dem, og vi ser nu resultaterne af denne koloniale kortsigtethed.
Staten har ansvaret for mange forbrydelser, men samtidig er den i vidt omfang et instrument for en af de krigsførende parter. Det gør det vanskeligt for den at samarbejde med straffeforanstaltninger. Naturligvis forsøger vi at holde denne mulighed åben i beslutningen, men i den nuværende situation er der meget lidt grund til optimisme.
Filip Kaczmarek
Fru formand! Det er virkelig chokerende, at den sudanesiske regering har udpeget hr. Haroun (den tidligere indenrigsminister med ansvar for Darfur i årene 2003-2004) som minister for humanitære anliggender. Det er en syg joke, at han har fået ansvaret for indbyggernes liv og sikkerhed i Darfur, når det var netop ham, som tidligere forfulgte dem, og at beslutninger vedrørende den største humanitære operation under den internationale fredsmission UNAMID ligger i hans hænder. Vi må ikke glemme, at formålet med denne mission er at beskytte civilbefolkningen mod forbrydelser, altså netop den type aktioner, som hr. Haroun var involveret i.
Det internationale samfund, EU, Den Afrikanske Union, FN, Den Arabiske Liga, alle disse organisationer bør lægge maksimalt pres på den sudanesiske regering, så disse mennesker langt om længe kommer til at stå til ansvar for Den Internationale Straffedomstol.
Leopold Józef Rutowicz
Fru formand! Sudan er et enormt land med et areal på 2,5 millioner km2, en befolkning på omkring 42 millioner mennesker, som er blevet ødelagt af to borgerkrige, som har krævet millioner af ofre og ført til handicap, fornedrelse og ødelagt ejendom for mange flere millioner af indbyggerne. Et af de grundlæggende spørgsmål i disse broderkrige var etniske forskelle - 52 % af befolkningen er afrikansk, 39 % arabisk - og religiøse forskelle - 70 % er sunnier, 30 % er animister.
Under disse krige oplevede befolkningen alle mulige grusomheder fra dem, som havde våben og magt, herunder mord, tortur, voldtægt, røveri og fordrivelse - forbrydelser, som retsforfølges og straffes af Den Internationale Straffedomstol. Desværre har Den Internationale Straffedomstol ikke midlerne til at stille forbryderne for retten. Beslutningen udtrykker den europæiske opfattelse af den aktuelle situation, og jeg støtter den. Jeg mener imidlertid, at det under disse omstændigheder vil være værd at overveje at anvende mere radikale midler, f.eks. at bruge FN's specialstyrker til at føre de anklagede til Den Internationale Straffedomstol og derefter fængsle de skyldige og tilbageholde dem på livstid uden ret til at vende tilbage på en fjerntliggende ø med et sigende navn som f.eks. De Ondes Ø. Det tror jeg kunne hjælpe.
Marios Matsakis
forslagsstiller. - (EN) Fru formand! FN vurderer, at konflikten i Sudan har medført 300.000 døde og omkring 2,5 millioner flygtninge.
De seneste år har vi set et hav af rapporter, der fortæller om, at der har fundet uhørte barbariske handlinger sted i regionen. Den uskyldige civilbefolknings lidelser har været forfærdelige. Dem, som formodes at have deltaget i eller udført krigshandlinger eller forbrydelser mod menneskeheden, bør stilles for en dommer og straffes, hvis de findes skyldige.
Dette er ikke kun nødvendigt for at sikre almindelig retfærdighed, men også for at sikre, at sådanne personer forhindres i at gentage deres forbrydelser, og at der statueres et eksempel for potentielle kriminelle for at undgå, at de gør sig skyldige i lignende forbrydelser.
Den Internationale Straffedomstol blev oprettet for at sikre, at dem, som begår krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden, bliver straffet. Sudan har underskrevet Romstatutten, som skabte Den Internationale Straffedomstol, men har ikke ratificeret den.
Dette er ingen undskyldning for ikke at tilbyde domstolen sin fulde støtte i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 1593. Den Internationale Straffedomstol har udstedt to arrestordrer på Sudans tidligere indenrigsminister, Ahmad Haroun, og på militsleder Ali Mohammed Ali Abd-al-Rahman. Ordrerne henviser til 51 anklager for påståede krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden. I mere end et år nu har de sudanesiske myndigheder afvist at udlevere disse personer og obstruerer dermed Den Internationale Domstols arbejde.
Det er helt og aldeles uacceptabelt. En sådan opførsel gør den sudanesiske regering til medskyldig i disse påståede forbrydelser. Vi opfordrer Sudan til at tænke, og tænke hurtigt, på den alvorlige position, som de har sat sig selv i ved at beskytte disse påståede massemordere mod den internationale lovs arm. Vi håber, at de vil komme til fornuft og straks efterkomme Den Internationale Domstols anmodning.
Tadeusz Zwiefka
for PPE-DE-Gruppen. - (PL) Fru formand! Det er temmelig skandaløst, når et land, som er medlem af FN, ikke respekterer de opfordringer, som rettes til det, fra FN's sikkerhedsråd om støtte til Den Internationale Straffedomstol. Hvad kan det internationale samfund gøre, når Sudans udenrigsminister nægter at yde sådan en støtte og også erklærer, at domstolen ikke har ret til at dømme sudanesiske statsborgere, og at Sudans regering ikke vil tillade, at sudanesiske statsborgere stilles for en domstol og dømmes af andre domstole end dets egne?
Vi befinder os i en temmelig vanskelig situation, eftersom Sudan til en vis grad ikke er afhængig af bistand fra hverken EU eller USA eller fra andre vestlige demokratier, men har baseret sin udvikling på støtte fra Kina. Kina er et land, som desværre ikke beskæftiger sig med menneskerettigheder, ikke engang inden for sine egne grænser. Vores eneste mulige reaktion er at henstille til, at de sudanesiske lederes aktiver fastfryses.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
for PSE-Gruppen. - (PL) Fru formand! Siden 2003 har konflikten i Sudan krævet 300.000 ofre, og 2,5 millioner mennesker har forladt deres hjem for at flygte fra volden. Til trods for den delvise stabilisering i landet er der konstante sammenstød mellem regeringsstyrker og oprørere, hvilket gør det vanskeligt at anvende FN's fredsbevarende styrker og give humanitær hjælp. Det er ikke muligt at få en vedvarende resolution om konflikten i Sudan uden FN's medvirken og uden, at FN øger antallet af soldater i regionen. Rekrutteringen af børn til hæren og voldshandlinger mod civilbefolkningen, navnlig mod kvinder, er klare overtrædelser af internationale standarder og menneskerettighederne.
Det er navnlig bekymrende, at regeringen ikke samarbejder med Den Internationale Straffedomstol, og at der stadig sidder krigsforbrydere ved magten, som, og det lyder som en dårlig vittighed, nu bl.a. leder fordelingen af humanitær hjælp og står for kontakten til de fredsbevarende styrker. Sudan bør opfordres til straks at indlede et samarbejde med domstolen om at behandle krigsforbrydelserne, eftersom det er en nødvendig betingelse for at skabe demokrati og retssikkerhed. Samtlige forsøg på at ødelægge fredsaftalen og den militære hjælp fra tredjelande fra begge sider i konflikten bør fordømmes.
Ewa Tomaszewska
for UEN-Gruppen. - (PL) Fru formand! Siden 2003 har Sudan været en slagmark som følge af religiøse og etniske forskelle. Konflikten i Darfur har resulteret i en udvandring på mere end 2,5 millioner mennesker. Civile ofre for denne konflikt er blevet slået ihjel, gennembanket og voldtaget. Der er udbredt sult, og der er mangel på basale sanitære forhold. Forældreløse og fortabte børn har ingen muligheder for uddannelse eller for en værdig fremtid. Der kommer stadig flere restriktioner i forbindelse med humanitære opgaver. Konflikten i Sudan har medført en ødelæggelse af civilisationen i Darfur og Tchad.
Sudans regering har afvist at samarbejde med Den Internationale Straffedomstol, håner ICC, som udstedte arrestordre på krigsforbrydere, og er ude af stand til, eller vil bare ikke, afhjælpe situationen. I kølvandet på attentatet på Omdurman den 10. og 11. maj mistede yderligere 200 mennesker livet.
Vi opfordrer myndighederne i Sudan til straks at begynde at samarbejde med Den Internationale Straffedomstol. Vi forventer, at Europarådet tager afgørende skridt med hensyn til at blokere for adgangen til banker i EU for dem, der er identificeret som finansieringskilder til konflikten i Darfur, og til at fastfryse deres aktiver.
Jana Hybášková
- (CS) Fru formand! Efter at have deltaget i Parlamentets undersøgelsesmission i forbindelse med Darfur og Tchad i 2004 er jeg en troværdig politisk rejsende. Jeg var til stede, da en 12-årig, voldtaget mor, som, da hun blev spurgt om navnet på sit barn, svarede, at hun ikke kendte navnet, og at barnet ikke havde noget navn. Derfor opfordrer vi Sudan til at ratificere Romstatutten, til at samarbejde uden tøven i henhold til resolution 1593 og til straks at udlevere Ali Kushayb og Ahmad Harun. Mest af alt opfordrer vi imidlertid europæerne til at stille krav i deres forhandlinger med Den Arabiske Liga og især med Kina om, at Kina og Den Arabiske Liga skal føre en stram politik i forhold til Sudan. Det er de partnere, som kan hjælpe os. Vi vil gerne opfordre Rådet og Kommissionen til at holde os informeret om deres forhandlinger.
Marianne Mikko
- (ET) Fru formand, mine damer og herrer! Sudan er et land, som har udøvet sin ret til at være anderledes. Et land, hvor vold, terror og voldtægt i stor udstrækning er hverdagshandlinger, som passerer ustraffet. Et land baseret på andre værdier end menneskerettigheder. Situationen er kritisk. I de fem år, der er gået siden starten på konflikten i Darfur, har mere end 200.000 mennesker mistet livet. Personer, som har begået forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser, lever i frihed. Nogle af dem har endda store stillinger i Sudan.
Retssystemet i Sudan er ikke i stand til og ikke villig til at tackle situationen i Darfur. Der er behov for reformer. Systemet skal baseres på internationale, anerkendte menneskerettighedsnormer. Der skal sættes en stopper for straffrihed. Der er et desperat behov for, at Sudans regering indgår et samarbejde med Den Internationale Straffedomstol. Landet skal ratificere Den Internationale Straffedomstols Romstatut og stille krigsforbrydere for en dommer. Situationen skal ikke ændres nu, men lige nu.
Marcin Libicki
(PL) Fru formand! I dag, som ved så mange af den slags lejligheder, når vi har diskuteret drab og overtrædelser af menneskerettigheder i verden, diskuterer vi, hvem der er ansvarlige derovre, på stedet. Det forekommer mig imidlertid, at situationen kræver en mere tilbundsgående analyse, eftersom der altid ligger handel med våben og olie bag disse konflikter. Denne våben- og oliehandel er ikke udelukkende organiseret af lokale folk, som vi ofte behandler som dårligere mennesker, men er organiseret af folk fra den gruppe af lande, som har en mere udviklet sans for ansvar og som skulle have en mere udviklet sans for ansvar over for andre. Hvis ikke det var for disse folks interesser, så er det meget sandsynligt, at disse forbrydelser, som vi normalt diskuterer torsdag eftermiddag, ligesom vi i dag diskuterer Sudan, ikke ville eksistere.
Kathy Sinnott
- (EN) Fru formand! Vi har gentagne gange diskuteret Sudan torsdag eftermiddag, fordi grusomheder som mord, voldtægt, bortførelse, bortførelser af børn og beslaglæggelse af ejendom, alt sammen overtrædelser af menneskerettighederne, fortsætter. Dårlig sikkerhed er fortsat et problem for mænd, kvinder og børn i Sudan, men også for de folk, som arbejder inden for det humanitære område.
Denne forbigåelse af ICC's domsmagt har ført til, at forbrydere har fået lov til at gå fri, især højtstående personer som den tidligere indenrigsminister og den tidligere janjaweed militærleder. Vi må med al vores magt indtrængende opfordre Sudan til at ratificere Romstatutten.
Jeg opfordrer endnu en gang meget bestemt EU og resten af det internationale samfund til at udvise moralsk og social ansvarlighed ved at tage afgørende skridt, herunder en konfrontation med Kina omkring dets rolle i Sudan og den våbenhandel, som får situationen til at fortsætte, til at beskytte Sudans befolkning og flygtningene i nabolandet Tchad og om at stoppe denne konflikt.
Louis Michel
Fru formand! I 2004 opfordrede EU FN til at oprette et undersøgelsesudvalg, som skulle se på de rædsler og forbrydelser, som blev begået i Darfur. På baggrund af dette udvalgs anbefalinger bad EU FN's Sikkerhedsråd om at henvise situationen i Darfur til Den Internationale Straffedomstol, hvilket Sikkerhedsrådet gjorde ved at vedtage resolution 1593 i 2005.
I løbet af de sidste fem måneder har EU gentagne gange opfordret Sudans regering til at indlede et ubetinget samarbejde med ICC.
Den 31. marts 2008, årsdagen for Sikkerhedsrådets henvisning af situationen i Darfur til ICC, vedtog EU-formandskabet en erklæring på vegne af EU, hvori det udtrykte forargelse over den sudanesiske regerings manglende vilje til at samarbejde med domstolen. EU udtrykte også dets vilje til at støtte vedtagelsen af nye passende foranstaltninger mod de personer, som bærer ansvaret for Sudans manglende samarbejde med ICC, hvis Sudans regering stadig ikke overholder FN-resolutionen.
Den 6. maj 2008 deltog jeg i et møde mellem donorgruppen og den sudanesiske regering, Det Sudanesiske Konsortium, som blev afholdt i Oslo. Mens jeg talte på konferencen, mindede jeg på dette møde mine sudanesiske samtalepartnere om, at vores udviklingsbistand har til hensigt at støtte en udvikling i Sudan, som kan føre til en reel omvæltning i landet, som det er vedtaget i Den Samlede Fredsaftale. Jeg understregede, at de underliggende principper i Den Samlede Fredsaftale ligeledes skal gælde for Darfur, og at der var et indtrængende behov for at genskabe sikkerheden, anvende FN-styrker og lette adgangen til humanitær bistand. Det seneste udbrud af vold i Abyei, en region belastet af komplekse problemer, udgør en af det vigtigste udfordringer i forbindelse med gennemførelsen af Den Samlede Fredsaftale i Sudan, understreger vigtigheden af at gennemføre Den Samlede Fredsaftale fuldstændig. Jeg har lige offentliggjort en pressemeddelelse, som opfordrer begge parter til at overholde alle bestemmelser i Den Samlede Fredsaftale, herunder etablering af en omgående våbenhvile og tilbagetrækning af bevæbnede grupper fra Abyei by.
Den sudanesiske regering skal vide, at hele det internationale samfund fortsat vil være tro mod den vision, som blev fremsat i Den Samlede Fredsaftale, om et fredeligt, stabilt og demokratisk Sudan, som udviser respekt for retssikkerheden og for menneskerettighederne. Dette budskab er ikke kun rettet mod Sudans regering. Det er også møntet på de forskellige bevæbnede oprørsbevægelser, hvis politiske sag, hvad den end måtte være, ikke retfærdiggør kriminelle handlinger. Domstolen har udstedt en række arrestordre, herunder en på Ali Kushayb, som er en janjaweed militsleder.
FN's Sikkerhedsråds møde, som finder sted den 5. juni, hvor ICC-anklager, Luis Morenc-Ocampo, vil være til stede, kan vise sig at være en stor mulighed for det internationale samfund til at gøre fælles front og til at sende et stærkt signal til støtte for domstolens arbejde. På mødet i Rådet for eksterne forbindelser, som er fastsat til ultimo juni, vil dette emne højst sandsynlig blive drøftet.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted efter forhandlingerne.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Glyn Ford  
Jeg vil gerne tilslutte mig fordømmelsen af Sudans gentagne mislykkede forsøg på at samarbejde med Den Internationale Straffedomstol (ICC) og til at udlevere Ahmad Harun og Ali Kushayb til ICC.
Indtil nu har konflikten i Sudan krævet 300.000 ofre og resulteret i, at 2,5 millioner mennesker er blevet internt fordrevet. Alligevel giver vi fortsat støtte via Ahmad Haruns ministerium for humanitære anliggender. Jeg beder Kommissionen og medlemsstaterne om at indstille sådanne leveringer via dette ministerium, lægge pres på Sudans regering for at få den til at fjerne ham fra embedet og straks at anholde og udlevere ham til ICC.
Det er alt sammen meget fint at belære Kina om dets mislykkede forsøg på at gribe ind over for Darfur, men i dette tilfælde er EU lige så viljesvag som resten.
