Določitev okvira za varstvo tal - Tematska strategija za varstvo tal (razprava)
Predsednica
Naslednja točka je skupna razprava o:
poročilu Cristine Gutiérrez-Cortines v imenu odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi okvira za varstvo tal in spremembo direktive 2004/35/ES - C6-0307/2006 - in
poročilu Vittoria Prodija v imenu odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane o tematski strategiji za varstvo tal.
Martin Schulz
(DE) Gospa predsednica, besede ne bi zahteval ponovno, če gospod komisar v svojih zaključnih pripombah ne bi igral žrtve. Gospod komisar, sprijazniti se morate z dejstvom, da ste na evropskem pristojnem mestu, na katerem imate določeno obveznost, da ste pri svojih besedah pazljivi, pri čemer je to, kar ste navedli v intervjuju časopisa Il Messaggero dejansko neresnično.
Noben organ v Evropi nima pravice, da odide v kamp, vpraša osebo, s čim se preživlja, in jo izžene, če oseba ne more odgovori takoj. To je popolnoma in skrajno narobe, vendar ste to dejali v intervjuju s časopisom Il Messaggero, zato se ne jezite, če je napad usmerjen v vas.
Predsednica
V vsakem primeru je razprava končana. Žal mi je, vendar ni možno nadaljevati. Mislila sem, da želite na dnevni red vključiti vprašanje. Razprava je končana. Nadaljujmo. ... Temu posegu nasprotujem. Mislila sem, da je gospod Schulz želel dodati vprašanje na dnevni red, vendar s tem ne moremo nadaljevati.
Stavros Dimas
komisar. - (EL) Gospa predsednica, najprej se zahvaljujem Evropskemu parlamentu in zlasti poročevalcema, gospe Gutiérrez-Cortines in gospodu Prodiju, odboru za okolje, javno zdravje in varnost hrane ter drugim odborom za njihov prispevek med prvo obravnavo.
Predlog Komisije za tematsko strategijo za varstvo tal izvira iz dela, ki se je začelo leta 1998, na pobudo nemškega ministrstva za okolje. Kot rezultat obsežnih posvetovanj z zainteresiranimi strankami in državami članicami so bila tla spoznana kot dragocen naravni vir, pri čemer njihova degradacija v Evropi postaja težavna. Komisija je posledično sodelovala s vpletenimi stranmi, predvsem s Parlamentom in Svetom, da se vprašanje v zvezi z varstvom tal lahko bolje razloži in se na tem področju doseže dogovor.
Resolucija Parlamenta v zvezi s sporočilom o varstvu tal iz leta 2002 je vsebovala pomembna priporočila za Komisijo o ustrezni usmeritvi za zagotovitev ustreznega varstva tal v Evropi. Po odobritvi ugotovitev na Majorki leta 2002 je Evropski svet pozval Komisijo, naj predlaga celovito, dolgoročno strategijo za varstvo tal, ki vključuje splošna načela, ustrezne kvantitativne in kvalitativne cilje ter načrt za merjenje in ocenjevanje načrtovanih ukrepov.
Naj navedem bolj določena vprašanja. Zelo sem zadovoljen, da je degradacija zemlje spoznana za resno težavo, ki jo treba rešiti. V zvezi s prizadevnim zanimanjem sedanjega Parlamenta za dezertifikacijo na primer, je pomembno, da v Evropi odkrito izrečemo svojo zavezanost obravnavi vzrokov te težave v Evropi in po svetu. Podnebne spremembe in nekatere neprimerne prakse obdelovanja tal ogrožajo naša tla. Določanje obsega degradacije in potem razvijanje metod za zagotovitev, da se tla uporabljajo trajnostno, predstavlja neposredno uporabo pristopa, ki temelji na znanju in ga naš Parlament upravičeno spoštuje. Zato bo naše prizadevanje zagotovo bolj usmerjeno, pri čemer se bodo viri učinkoviteje uporabljali za naše potrebe.
Podjetja imajo pravico pričakovati, da bodo države članice dosledno izvajale zakonodajo Skupnosti. V analizi vpliva na okolje, ki jo je pripravila Komisija, je ocenjeno, da je v EU okoli 3,5 milijonov območij, ki so verjetno postala onesnažena. Delež območij, morda 15 % je zagotovo onesnaženih. Zato je bistveno, da so podjetja prepričana, da bodo sprejeti podobni postopki za določitev onesnaženih območij, kar omogoči načrtovanje naložb.
Prav tako ne smemo pozabiti na neposredno povezavo med podnebnimi spremembami in zemljo. Glede na novejši raziskovalni članek, objavljen v ugledni mednarodni znanstveni reviji Nature, je v zadnjih 25 letih le v Združenem Kraljestvu iz tal v atmosfero vsako leto spuščenih 13 milijonov ton CO2, kar je enaka količina kot bi jo vsako leto spustilo dodatnih 5 milijonov avtomobilov. Prav tako je omembe vredno, da zmožnost tal, da absorbira ogljik in ga spremeni v koristen humus, še ni bila v celoti raziskana.
Iz tega vidika povzemam temeljne cilje ukrepov, ki jih je predlagala Komisija.
Najprej, razviti je treba zelo prilagodljivo, vendar dosledno in celovito evropsko politiko tal. Z oblikovanjem okvira za trajnostno rabo tal in sprejetjem ukrepov pri viru bo ta politika preprečevala nadaljnjo degradacijo zemlje, katere življenjsko pomembne socialne, okoljske in gospodarske funkcije se bodo ohranile.
Drugič, treba je zbrati potrebne informacije o stanju tal v Evropi, zato da lahko sprejmemo politične odločitve, ki temeljijo na znanju, ter usmerimo naše prizadevanje na območja, na katerih se je opazila najresnejša degradacija.
Tretjič, degradirana tla se morajo, če je mogoče, obnoviti na podlagi analize stanja tal, ki jo izvedejo države članice. Cilj obnovitve tal je dosedanje kakovosti tal, ki je usklajena vsaj s sedanjo ali namenjeno rabo zemlje.
Četrtič, za celotno EU se morajo sprejeti minimalna skupna pravila, da se zagotovi dosleden pristop v državah članicah v zvezi z zadevami varstva tal. Ta skupna pravila bodo pomagala oblikovati preglednost in preprečila izkrivljanje notranjega trga.
Cilj strategije in direktive je uvedba dolgoročne politike za varstvo tal v Evropi, zato da bodo vse države članice v nekaj letih znatno napredovale na tem področju.
Rad bi, da pozornost namenite nekaterim ključnim vidikom okvirne direktive o varstvu tal.
Najprej, dokument, pripravljen po postopku soodločanja mora biti nedvoumen in mora zagotoviti pravno jasnost za zainteresirane stranke, ki jih ta zakonodajni postopek zadeva. Moramo se izogniti uvedbam sprememb s pravnimi vrzelmi, ki nepotrebno omejujejo področje delovanja direktive.
Drugič, predlog že vsebuje visoko raven subsidiarnosti in prilagodljivosti. Razumem, da so nekateri predlogi sprememb predlagani, da še bolj povečajo raven subsidiarnosti. Vendar morate biti prepričani, da ti predlogi sprememb državam članicam ne bodo povzročali težav pri izvajanju direktive. To zlasti zadeva predloge sprememb v zvezi s programi ukrepov na prednostnih območjih, določenih v direktivi.
Tretjič, za doseganje visoke ravno varstva okolja se moramo dogovoriti o doslednem dostopu za določanje onesnaženih tal, ki ga bodo upoštevale vse države članice. Predlagano črtanje Priloge II bi preprečilo, da dosežemo svoj cilj.
Za konec izjavljam, da bo od zdaj naprej Komisija spremljala razvoj dogodkov med razpravo o svojem predlogu v Svetu in Evropskem parlamentu. Glede na to bo določila svoje stališče.
Cristina Gutiérrez-Cortines  
poročevalka. - (ES) Gospa predsednica, pred razpravo o predlogu, o katerem bomo danes dopoldan glasovali, se zahvaljujem poročevalcem iz vseh političnih skupin, pri čemer se zahvaljujem zlasti gospe Sornosi iz skupine socialdemokratov Evropskega parlamenta in našemu kolegu gospodu Prodiju, ki je resnično sodeloval in izboljšal direktivo, kot jo je tudi skupina Zelenih/Evropske svobodne zveze in veliko drugih poslancev.
Dokument, o katerem bomo glasovali jutri vsebuje veliko predlogov sprememb, ki so posledica dogovora, zato je izboljšan s prispevki drugih političnih strank. To je dokument, ki v veliki meri temelji na dogovoru, ki ni pričakovan v okoljski politiki, za katero bi lahko rekli, da bo ustvarila novo evropsko politiko in odprla novo pot.
Ta dokument je zelo izviren, ker se odziva na nov način obravnavanja direktiv. Srečujemo se s težavo, da ima le devet držav od sedemindvajsetih zakonodajo o varstvu tal in to je vprašanje, ki ga bomo morali v prihodnosti ponovno obravnavati. Evropa je neenakomerno razvita, pri čemer je zdaj veliko držav glede politike tal na doktorski ravni, medtem ko so druge na nižji.
Kako lahko sprejmemo politiko dogovorov, če obstajajo tako velike razlike? To je izziv, s katerim smo se srečevali. Kaj je bila rešitev? Preverili smo pogodbo in ugotovili, da v zvezi z določanjem direktiv člen 249 določa direktive kot skupne cilje, vendar je njihova uvedba in uporaba prepuščena državam članicam, kar se je tudi naredilo.
Člen 1 in 2 sta bila razširjena do člena 6, da so skupni cilji jasni. To pomeni, da smo določili cilj. Poznamo cilj, ki ga moramo doseči, pri čemer se moramo zavedati, da je trajnost proces, ki mora imeti jasne cilje, vendar vse države ne morejo napredovati enako hitro. Od tistih, ki še niso začele napredovati, ne moremo pričakovati, da bodo storile enako kot ostale.
Zato pozivamo, da so za izvajanje odgovorne države članice z največjim možnim spoštovanjem subsidiarnosti, s čimer ni strahu, da bodo države, ki so na tem področju že dosegle napredek, ponavljale svoj uradni dogovor. Ni potrebno, da navedene države, ki imajo jasno urejeno področje varstva tal, to ponovno storijo.
Ta politika prilagodljivosti upošteva tudi zavedanje, da se mora vsaki državi zaradi podnebja in razmer v njej dovoliti, da s svojimi državljani sprejme dogovor za izvajanje teh politik. Zato na primer v členu 8 zagotavljano, da lahko kmetje s svojimi državami članicami sprejmejo dogovor o ohranjanju tal, pri čemer tistim, ki so to že storili, zakonodaje ne bo treba ponovno sprejemati.
To pomeni, da moramo hkrati zagotoviti, da imamo jasno politiko o onesnaženih tleh, pri čemer je iz tega vidika poleg ciljev varovanja zdravja in preglednost pri zagotavljanju informacij državljanom zdravje državljanov najpomembnejše; to je jasno.
Zakaj menim, da je za to področje potrebna direktiva, kljub kritikom, ki je ne želijo? Gospe in gospodje, pomembno je, ker moramo graditi Evropo, ki temelji na naših prednostih, zato moramo slediti tistim državam, ki so zadeve ustrezno uredile. Po drugi strani, če ne sprejmemo zakonov, bomo v negotovosti in nevarnosti, pri čemer negotovost in nevarnost slabo vplivata na trg in zdravje.
Zgradimo Evropo na njenih prednostih, ne slabostih. To je pot, ki jo moramo izbrati.
Poleg tega je subsidiarnost zagotovljena, pri čemer je določeno, da uradnih dogovorov ali zakonodaje ni treba ponavljati. Države članice so odgovorne za njeno izvajanje, pri čemer svoboda pomeni odgovornost.
V Evropi 27 članic se moramo naučiti, da okoljske politike ni mogoče izvajati s pravnim sistemom. Za njeno izvajanje se ne smemo zanašati le na tožilce in Sodišče Evropskih skupnosti. Zanesti se moramo na skupno politiko ter upanje v verodostojnost in zmožnost držav članic, da napredujejo in izvajajo najboljše politike. Zato smo se zelo zgledovali po dobrih praksah.
Ta direktiva je izvirna tudi zato, ker prvič rešuje podnebne spremembe v povezavi s tlemi, se ukvarja z ustreznim obdelovanjem zemlje proti poplavam ter bojem proti dezertifikaciji in eroziji. Upoštevati moramo še eno stvar. Evropa in njeno podeželje sta rezultat človekovega dela; oblikovali so ju kmetje kot vrtnarji podeželja. Upoštevati moramo, da morajo Evropo prihodnosti zgraditi državljani, zato ponavljam, da moramo določiti skupne cilje, vendar jih pomagajmo usmeriti, da se bosta zagotovila zdravje in zavezanost preglednosti.
Najlepša hvala in še enkrat hvala političnim strankam.
Vittorio Prodi  
poročevalec. - (IT) Gospa predsednica, gospod komisar, gospe in gospodje, zahvaljujem se vam in poročevalki gospe Gutiérrez-Cortines. To je bila naloga, na kateri smo delali skupaj, pri čemer upam, da je to pomagalo izboljšati besedilo.
Direktiva, o kateri danes razpravljamo, je namenjena varstvu evropskih tal pred pojavi, kot so dezertifikacija, erozija in zasoljevanje, vedno bolj povezanimi s podnebnimi spremembami in posebnim onesnaževanjem tal. Presenetljivo je, da kljub številnim uredbam o uporabi in sproščanju onesnaževal v okolje, ni obstajala nobena uredba, ki bi določala obveznost identificiranja in kvalificiranja tal, ki so bila resno onesnažena, pred njihovim izboljševanjem.
Vendar se zdi, da je to moteče za ljudi v Parlamentu in drugje, ki so kritični glede tako imenovanega ogrožanja subsidiarnosti in zadušljive prisotnosti evropskih institucij, ki izvajajo ukrepe, kot je direktiva o varstvu tal, da nadlegujejo skupine kmetov in podjetij z nepošteno zakonodajo, nepravičnimi določbami in novimi upravnimi in/ali finančnimi obremenitvami.
O čem govorimo? Govorimo o isti direktivi, ki dovoljuje državam članicam, da v obdobju 25 let na nacionalnem ozemlju le identificirajo vsa območja, ki se lahko obravnavajo kot resno onesnažena in so zato za nekatere javne in zasebne rabe sporna, ter vsa območja, ki jih dejansko ogroža dezertifikacija, erozija, zasoljevanje in zbijanje tal.
Govorimo o smernicah za organizacijo sheme za sistematsko izboljšanje, kjer je potrebno, v skupno korist. Govorimo o varstvu zdravja ljudi s sočasnim varstvom okolja. Govorimo o okvirni direktivi, ki spoštuje avtonomijo držav članic, vendar ne vsebuje zahtevnih določb.
Zato vas sprašujem, zakaj so nekatere države članice in Parlament, običajni osumljenci, tako nenaklonjeni sprejetju seznama dejavnosti in območij, ki jih moramo nacionalni organi celovito preiskati. Kaj skrivajo? Zakaj takšna nenaklonjenost, če so njihovi predstavniki v Svetu že sprejeli zavezujoče preiskovanje območij, ki jih je Komisija predlagala v prilogi II, in načelo preglednosti, ki mora biti odločilno v postopkih, povezanih s tlemi.
Poleg tega je v vseevropskem pristopu spremljanja tal dodana vrednost, ki bo izboljšala zmožnost držav članic v zvezi z znanjem o svojih tleh. V vsakem primeru bodo poročila Komisiji dejansko samodejna, ker bodo temeljila na satelitskih posnetkih. Morda ni splošno znano, da je Komisija že izvedla projekt takšne vrste, iz katerega izhaja Atlas tal Evrope, ki je dober primer tega, kaj lahko dosežemo s skupnim delom.
Vendar so drugi argument, ki podpira pristop varovanja tal, ki temelji na Skupnosti, podnebne spremembe, ki so izziv s katerim se srečuje Evropa v celoti. Ta izziv bo vključeval izredne podnebne pojave: več dežja, daljša sušna obdobja, manj snega in višanje morskih gladin. To pomeni, da je naša dolžnost upravljati s tlemi, zato da se proti tem izzivom borimo, povečamo čas zadrževanja vode na celotnem območju, da preprečimo poplavljanje in spodbujamo vsrkavanje podtalnice zlasti ob obalah, ter preprečimo infiltracijo slane vode, ki jo bo verjetno povzročilo višanje morskih gladin.
Za obvladovanje tveganja gozdnih požarov je potrebno upravljanje gozdov, ker več suš pomeni večje tveganje dezertifikacije v primeru požara. Sicer bo ta vrsta upravljanja tal spodbudila uporabo obnovljive energije, kot je vodna energija in biomasa. Končno ne smemo pozabiti pomembnost tal pri uravnoteženju toplogrednih plinov.
Pozivam vas, da med glasovanjem v sredo premislite o tem, da je najbolj potrebna strategija in direktiva, ki prihodnjim generacijam lahko zagotovi uporabo in posedovanje tal, ki jih imamo zdaj v varstvu, ob upoštevanju, da se vsaka država članica srečuje z istimi grožnjami in istimi okoljskimi tveganji. Tla so vir, ki je v Evropi redek, zato moramo njihovo razpoložljivost povečati.
Joan Calabuig Rull  
pripravljavec mnenja odbora za industrijo, raziskave in energetiko. - (ES) Zahvaljujem se gospe predsednici in tudi gospodu komisarju Dimasu za njegovo odločno podporo tej direktivi.
Pozdravljamo predlog Komisije, ker je dejansko namenjena varstvu tal in ohranitvi sposobnosti tal za opravljanje vseh okoljskih, gospodarskih, družbenih in kulturnih funkcij, ki so dejansko ključne za človekovo dejavnost.
Poleg tega, kot je upravičeno navedel gospod komisar, predlaga prilagodljiva pravila, ki so v svojih ciljih zastavljena visoko, vendar v svoji vsebini niso pretirano določevalna. V skupnem okviru, najmanjšem skupnem imenovalcu, bodo države članice določile svoje lastne ravni posredovanja, ki omogočajo učinkovitejšo uporabo upravne zmožnosti na nacionalni ravni.
Kljub pretiranem upiranju nekaterih sektorjev glede te direktive, je jasno, da so tla ključni vir, ki je dejansko neobnovljiv, pri čemer ga ogroža vedno večji okoljski pritisk, za katerega je znatno odgovorna človekova dejavnost.
Glede na poročila, ki so bila obravnavana tukaj, je bilo ocenjeno, da stroški degradacije zemlje znašajo okoli 40 000 EUR na leto, kar je strošek, ki ga ima družba v obliki poškodovanja infrastrukture, večjih stroškov zdravstva in veliko drugih dejavnikov.
Ta direktiva dejansko temelji na previdnostnem načelu in načelu preventivnih ukrepov ter načelu, da mora biti okoljska škoda popravljena pri njenemu izviru, pri čemer jo poravna onesnaževalec.
Ta zakonodaja bo ublažila čezmejne učinke degradacije zemlje, ki prav tako obstajajo, pri čemer bo pomagala zagotoviti enakopravna razmere na notranjem trgu.
Ta vidik bi poudaril, ker lahko različne obveznosti, ki jih lahko uvedejo gospodarski subjekti, v skladu z različno nacionalno zakonodajo za varstvo tal, izkrivljajo konkurenco.
Naj končam, direktiva o varstvu tal je korak naprej, ki bo konkurenci omogočila večjo preglednost in varovala področja v skupni koristi, kot je voda, varnost hrane in zdravje ljudi.
Neil Parish  
pripravljavec mnenja Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja. - Gospa predsednica, raje bi videl, da te direktive ne bi obravnavali. Podprl bi njeno zavrnitev, ne zato, ker ne podpiram varstva tal, namreč, varstvo tal je v interesu vseh. Vendar, ali je direktiva prava pot naprej?
Gospod komisar Dimas, sami ste rekli, da ima zdaj le devet držav članic uveljavljeno zakonodajo za varstvo tal. Opozoril bi, da je odvisno od drugih 18 držav članic, da uveljavijo zakonodajo za varstvo tal, in zato ni nujno, da predlagamo še eno direktivo. Imamo že direktivo o podzemni vodi in direktivo o nitratih. V zvezi s kmetijstvom je veliko navzkrižne skladnosti v zakonodaji, ki zadeva tla in zgoščevanje prsti. Vem, da si poročevalka po najboljših močeh prizadeva za izločitev kmetijstva iz predloga, vendar se bojim, da bo to povzročilo še več birokracije in težav za kmete.
Gospod komisar je prav tako navedel, da je v vsej Evropski uniji 300 vrst tal. Zato je zelo težko z eno splošno direktivo zajeti vsa stališča. Kmetijstvo je treba obravnavati le v takšnem letu, ko je bila v nekaterih državah članicah suša, v drugih pa zelo mokro vreme, zelo veliko padavin. Če se letos koplje krompir v veliko severnih državah članicah, kjer je bilo veliko dežja, se seveda povzroči zbitost. To je nujno, da poberete pridelek. To se lahko naslednje leto uredi z globokim oranjem, pri čemer se popravi povzročeno škodo tal.
Pri tem je nujna prilagodljivost. Resnično menim, da je zamisel o še eni direktivi za uvedbo strožjih predpisov za kmete in industrijo, napačna pot.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
v imenu skupine PPE-DE. - (DE) Gospa predsednica, gospe in gospodje, direktiva za varstvo tal in okvirna direktiva tal skupaj s tematsko strategijo za varstvo tal so ključne teme v tem delnem zasedanju, kot so prav tako bile v zadnjih tednih in mesecih v odborih.
Običajno se strategijo, v tem primeru zadeva tla, obravnava pred zadevno direktivo iz utemeljenega razloga. Prednost postopka v fazah je ponavadi v tem, da se odprto razpravlja o koristih že na začetku, zato da se na novo pridobljena stališča lahko upoštevajo pri oblikovanju direktive. V zvezi z izrazito kritiko, namenjeno predlogu Komisije za direktivo o varstvu tal, bi bile predhodne razprave o tej temi nedvomno koristne, vključno za pomirjanje vsesplošnega razburjanja.
V nasprotju z običajnimi lastnostmi okvirne direktive vključuje predlog Komisije, pri čemer sam menim enako, zelo toga in izčrpna pravila in državam članicam nalaga številne preglede in poročila, ki bodo povzročili znatno upravno obremenitev. To je nesprejemljivo.
Nove države članice že imajo nacionalno zakonodajo za varstvo tal, ki deluje dobro. Predlog Komisije v zvezi z njimi zahteva, da v nekaterih primerih popolnoma prestrukturirajo svoje sisteme: visoka stopnja ureditvene podvojitve in dodatna birokratska obremenitev. Zato so številne države članice glede te direktive negotove, kot je bilo že navedeno.
Kljub temu sem v zadnjih mesecih sodeloval v preoblikovanju predloga Komisije s ponovnim pisanjem. V bistvu je šlo za omogočanje obsežnejšega delovanja držav članic s sočasnim doseganjem cilja upočasnjevanja vedno večjega slabšanja stanja tal na evropski ravni.
Upam, da smo na koncu s pomočjo naše kolegice gospe Gutiérrez-Cortines dosegli smiselni rezultat, vključno v zvezi s pomembnostjo splošnega vprašanja varstva tal, tj. rezultat, ki je lahko model za ves svet in Evropo. Zato se ponovno iskreno zahvaljujem poročevalki za rešitev, ki je omogočila doseganje kompromisa.
María Sornosa Martínez
v imenu skupine PSE. - (ES) Gospa predsednica, gospod komisar, gospe in gospodje, v evropski zakonodaji za pomembne naravne vire (vodo, zrak, vrste, naravno okolje rastlin in živali) velja posebna zakonodaja Skupnosti, medtem ko za tla kot vir ne velja nobena. Čas je, da to neravnovesje odpravimo, zato se zahvaljujem Komisiji za njen predlog in poročevalki gospe Gutiérrez-Cortines za opravljeno delo.
Kot nas je že veliko navedlo, so tla neobnovljiv in zato omejen naravni vir, ki opravlja veliko pomembnih okoljskih in gospodarskih funkcij, pri čemer so tla podlaga skoraj vseh človekovih dejavnosti. Nedvomno bo vključevanje evropskega institucionalnega zakonodajnega sistema na to področje zagotovilo spodbudo za izboljšanje zakonodaje, ki se uvaja v veliko državah s skladnim okvirom, ki ga podpira evropska uredba in morda evropska sredstva.
V zvezi s statičnostjo tal, ki jo zgleda nekateri navajajo kot dokaz za upravičevanje svoje izbire nacionalnega ali subsidiarnega obravnavanja in zavračanja evropske politike, sporočilo Evropske komisije zadostno utemelji, zakaj je potrebna strategija na evropski ravni, kar so nekateri kolegi, kot je gospod Calabuig Rull, omenili.
Nekatere države članice niso preveč navdušene nad standardizacijo varstva tal na evropski ravni, zato menimo, da sta strategija in direktiva ustrezno usmerjeni v smislu prilagodljivosti pravnega instrumenta, ki je visoko zastavljen, vendar ni pretirano določevalen. To pomeni, da ga lahko vsaka država članica prilagodi svojim potrebam in svojim socialnim in gospodarskim razmeram, saj je bil določen okvir in dolgoročni cilji.
Če strnem, menim, da je metodologija predloga direktive, ki temelji na preprečevalnih ukrepih, ozaveščanju državljanov, zagotavljanju informacij, določevanju prednostnih območij degradacije in popisovanju onesnažene zemlje s programi nacionalnega ukrepanja in obnovitvenih strategijah, skladen, učinkovit in prilagodljiv pristop obravnavanja težav degradacije tal v Evropi s sočasnim spoštovanjem raznolikosti nacionalnih razmer in možnosti.
Zato pozivam ta parlament najprej za odločen "ne" neposredni zavrnitvi, ki jo je ta predlog prejel v nekaterih sektorjih, ter za podporo kompromisnim predlogom sprememb, ki smo jih dosegli po dolgotrajnih pogajanjih.
Morda to ni uredba, ki bi bila všeč vsem, vendar nam bo lahko ta direktiva morda ravno zato, ker ji na nek način vsi nasprotujemo, v prihodnosti koristila.
Holger Krahmer
Gospa predsednica, najprej izražam iskreno zahvalo poročevalki gospe Gutiérrez-Cortines, ki je v zadnjih nekaj mesecih vložila veliko energije v vlogo posrednika med zagovorniki in nasprotniki direktive in ji je na koncu uspelo pripraviti podlogo za izvedljiv kompromis.
Kljub temu sem in sem vedno bil enakega mnenja kot poslanci tega parlamenta, ki želijo predlog Komisije zavrniti. Pri tem ni sporno, da so naša tla podloga za naš obstoj. Brez zdravih tal ni kmetijstva, naravnega cikla hranil in dolgoročno življenja. Odgovorni smo za varovanje naših tal pred škodljivimi učinki, kadar je mogoče, in za ohranjanje njihovega dobrega stanja.
Vendar za doseganje tega ta direktiva ni pravilna pot. Menim, da tukaj ne gre za vprašanje, ali želimo boljše zaščititi tla ali ne; menim, da je vprašanje na evropski ravni, ali je to v vaši pristojnosti ali ne. Menim, da ni.
Zagotovo je veliko držav članic razvilo svojo delujočo zakonodajo o varstvu tal z večjim upoštevanje lokalnim težav in boljšimi rešitvami zanje, kot bi bilo mogoče s centralizirano uredbo iz Bruslja. Zato pozivam Parlament, da podpre predloge sprememb, ki ohranjajo področje delovanja držav članic.
Poleg tega bomo ustvarili velike količine nove birokracije in stroškov za upravne organe in podjetja. Nekateri predlogi sprememb uporabljajo že ustanovitev industrijskih podjetij kot razlog za zahtevanje izčrpnih pregledov in poročil.
Hitro bom navedel le en primer, tj. gradnja obratov za proizvodnjo industrijskega plina. Ti obrati razdelijo običajen zrak, ki je zmes plinov, na njegove sestavne dele, kar tlom nikakor ne škoduje. Ne smejo nas skrbeti takšne zadeve, ampak samo tiste, za katere je upravičeno domnevati, da lahko onesnažijo tla.
Menim, da je skrajni čas, da opustimo pripravljanje in objavo poročil o stanju tal. To je poseganje v svobodo sklepanja pogodb. Prodajo zemljišč z dobrim razlogom obravnava civilno pravo in tako mora ostati. Gospe in gospodje upam, da bomo na koncu sprejeli direktivo, ki dejansko zagotavlja varstvo tal in ki predvsem ne poveča upravne obremenitve.
Janusz Wojciechowski
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospa predsednica, obstaja pregovor, ki je dobro znan v vseh državah: "bolje pozno, kot nikoli." Varstvo tal obravnavamo po več desetletjih uničevanja z zamudo, kot je najbolj opazno v industrijskih regijah, vendar je dobro, da smo spoznali, da nas tla hranijo, zato jih ne smemo uničiti. Z njimi ne moremo ravnati kot s tržno stvarjo in izvajati politiko, katere največji posel je kupovanje kmetijske zemlje in odtujitev od kmetijske proizvodnje za druge namene.
Ta politika se že maščuje tistim, ki jo uporabljajo. Dobro je, da smo to končno spoznali in začeli varovati naša tla, ki nas oskrbujejo. Opominjam vas na misel, ki se nahaja v mnenju odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja, da je pogoj za učinkovito varstvo tal ohranjanje in razvoj kmetijstva. Tla, za katera skrbijo kmetje ohranjajo rodovitnost, vendar se brez te nege spremenijo v puščavo. V imenu skupine Združenje za Evropo narodov podpiram poročili gospe Gutiérrez-Cortines in gospoda Prodija.
Hiltrud Breyer
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospa predsednica, odločno podpiramo vseevropsko varstvo tal. Znano nam je, da so tla naš najpomembnejši neobnovljiv vir. Slabšanje stanja tal EU vsako leto stane več kot 38 milijard EUR. V Nemčiji je samo 2 % tal v svojem naravnem stanju. Dvanajst odstotkov tal v EU je prizadela erozija.
Slabšanje stanja tal ne upošteva nacionalnih meja. Zato si zaradi načina sedanje uporabe tal škodimo sami. Predlog EU je bil ustrezen; pravilno je bil usmerjen in morali bi ga izboljšati. Vem, da se je poročevalka zanj borila, vendar je žal odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane ublažil in nadaljnjo uničil veliko točk poročila zaradi zahtev konservativcev in kmetijskega lobija. Ne razumem, zakaj smo se v odboru za okolje dogovorili, da ohranimo zaupnost o tleh, ki so bila v preteklosti onesnažena. Upam, da bomo lahko to jutri popravili. To je v nasprotju s preglednostjo in tudi aarhuško konvencijo.
Prav tako se zavedamo, da so podnebne spremembe in kakovostna tla tesno povezana ter da tla pomembno skladiščijo ogljikov dioksid, pri čemer še naprej izgubljajo sposobnost vezanja CO2. Zaradi ublažitve, do katere je prišlo v odboru za okolje, se bojim, da visoko zastavljena direktiva o varstvu tal žal ni mogoča. Vendar potrebujemo učinkovito varstvo tal s skupnim časovnimi okvirom in skupnimi merili.
To pomeni, da potrebujemo učinkovite, določene cilje, da ustavimo slabšanje stanja tal v Evropski uniji. Ne smemo opustiti oblikovanje ukrepov, ki so zakonsko zavezujoči, zaradi tako imenovanega kompromisa. Samo zakonsko zavezujoči ukrepi bodo omogočili izvajanje visoko zastavljene strategije tal.
Roberto Musacchio
v imenu skupine GUE/NGL. (IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, pred nami je zelo pomembna in pozitivna direktiva. Zahvaljujem se komisarju, gospodu Dimasu, ki se je s tem ukvarjal. Tudi sam kot član skupine, ki pogosto kritizira direktive in Komisijo, se strinjam, da v tem primeru to ne velja.
Ta direktiva bo velik napredek za Evropo iz vidika kakovosti njenih politik in njene učinkovitosti. Z dovršitvijo okvirnih direktiv o naravnih elementih, bodo tla ključni del biosfere, temeljni element okoljskega in podnebnega ravnovesja in ne samo ploščad, na kateri se gradi.
Tla so živa, absorbirajo CO2, proizvajajo biomaso: treba jih je varovati, treba jih je izboljšati, ker so zlasti evropska tla onesnažena. Evropa to razume. V odboru smo imeli dolgotrajno in naporno razpravo, pri čemer se zahvaljujem Cristini Gutiérrez-Cortines za njeno zavzetost glede tega področja.
Vendar obstaja tveganje, da bo Parlament posredoval v besedilo Komisije. Ni mi všeč, če se to zgodi, ker imam raje, kadar je Parlament naprednejši od Komisije. Nekdo je celo priporočal, naj direktivo zavrnemo, vendar bi to bila huda napaka. Evropa se mora usmeriti v prihodnost. Vsi si delimo ista tla pod nogami, ki so del našega planeta. To so edina tla, ki jih imamo, zato moramo za njih poskrbeti.
Kathy Sinnott
v imenu skupine IND/DEM. - Gospa predsednica, v zakonodaji, ki ureja kakovost vode in zraka, na ravni EU je nekaj logike. To nam je skupno v EU in tudi po svetu. Vendar menim, da ta logika odpove pri varstvu tal. Tla so bolj statična in so, razen določitve razumnih standardov varstva, v pristojnosti držav članic in njihovih lokalnih organov. Preden EU prevzame prevelik nadzor nad varstvom tal, moramo morda to področje malo raziskati.
Na Irskem so se nekatere težavne politike v zvezi z degradacijo tal pojavile od zgoraj navzdol iz Evrope. Na primer, reforma EU trga za sladkor je iz kolobarjenja s pšenico izločila peso. Vključitev pese je usposobila tla in jih napravila primernejša za žita. Prav tako so subvencije EU za gozdove v zadnjih letih povzročile neustrezne pogozditve s smrekami, ki so pri rasti naredila tla bolj kisla, pri žetvi pa so v nekaterih primerih zgostili tla in povzročili nerodovitnost, medtem ko so v drugih primerih povzročili usade, zaradi katerih se prst spira v reke in jezera.
Tla se močno razlikujejo, vendar morajo biti rodovitna in se obnavljati. EU mora prepovedati uničevanje tal in prepustiti skrb ter upravljanje tal ljudem, ki poznajo sestavo tal vsakega območja.
Irena Belohorská
(SK) Preden preučimo dejansko obrazložitev predlagane okvirne direktive o varstvu tal, moramo premisliti, ali je zakonodaja EU na tem področju dejansko potrebna.
Mnenje odbora za pravne zadeve se mora upoštevati. Jasno je zavrnil potrebo po zakonodaji o varstvu tal v EU na podlagi tega, da tla nimajo nobenih čezmejnih posledic in so zato regionalno vprašanje. Kljub dejstvu, da so v tej zadevi drugi odbori v svojih mnenjih podpirali zakonodajo EU, so nekatere stranke neodločene. Po mnenju odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja predlog spremembe člena 5 jasno dokazuje, da ima slabšanje stanja tal lokalne in regionalne vzroke in učinke, zato je bistveno, da se sprejmejo ukrepi na nacionalni in ne evropski ravni. Zdi se, da je to v nasprotju s preostalim besedilom, ki jasno podpira okvirno direktivo. Podobna obrazložitev se najde v predlogu spremembe odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane v zvezi s členom 2.
Po drugi strani je treba priznati, da degradacija tal, ki so neobnovljiv vir, znatno vpliva na druge vidike, za katere zakonodaja že obstaja, kot je kakovost vode, varnost hrane, podnebne spremembe itd. Čeprav imata obe strani v zvezi s potrebo po okvirni direktivi delno prav, menim, da bo odločitev o sprejetju ali zavrnitvi evropskega okvira politična.
Komentirala bi spremembo značaja poročila iz negativnega v pozitivnega. Primer tega je zamenjava izraza "ogrožena območja” s "prednostnimi območji”. Menim, da moramo za območja, na katerih je treba nujno ustaviti degradacijo tal, uporabljati terminologijo, ki izraža nujnost; ogroženost tal mora biti označena z negativnim izrazom, da se poudari resnost razmer.
Jan Březina
(CS) Gospa predsednica, gospod komisar, najprej se zahvaljujem vsem poročevalcem za njihovo delo v zvezi z zadevnim predlogom. Vendar moram na žalost podpreti stališče odbora za pravne zadeve, ki poziva odgovorni odbor, da zavrne predlog Komisije.
Razlogi, ki jih navaja odbor, so tehtni in takšni tudi ostajajo ne glede na bistvene spremembe poročila v zadnjih nekaj mesecih. Tla res nimajo nobenih čezmejnih posledic, zato morajo ostati v pristojnosti držav članic. Zato ne glede na pozitivne spremembe to poročilo še naprej krši načelo subsidiarnosti. Kar zadeva sorazmernost, bi lahko sprejetje take zakonodaje pomenilo zapravljanje virov. Poleg tega je treba upoštevati, da je v EU več različnih tipov tal, ki se uporabljajo na različne načine.
Res je, da je zadevna direktiva postala nekakšna prilagodljiva okvirna direktiva. Poleg tega je direktiva kot rezultat nove filozofije zavezujoča, kar zadeva rezultate, vendar odločitev o obliki in načinu prepušča državam članicam. Zelo pozitivno je, da ni treba revidirati veljavne zakonodaje države članice, ki vključuje te cilje. Tako se resnično približujemo načelom subsidiarnosti in sorazmernosti. Pozitiven stranski učinek te zakonodaje je pritisk na države članice, ki imajo zdaj neprimerno zakonodajo v zvezi z varstvom tal, vendar nisem prepričan, ali je to najboljši način za izvajanje pritiska nad njimi. Potem ko smo preučili prednosti in slabosti, menim, da ni treba sprejeti predlagane direktive. Države članice lahko same zaščitijo svoja tla. Za konec bi rad ponovil besede francoskega filozofa, ki je dejal, da zakon, ki ni bistven, ne sme biti zapisan.
Karin Scheele
(DE) Gospa predsednica, tudi jaz menim, da je varstvo tal zagotovo naloga za Evropsko unijo in da mora Evropski parlament zato sprejeti to okvirno direktivo. Če sem poštena, prav tako ne razumem komentarjev v zvezi s tem, da nismo upoštevali različnih tipov tal v državah članicah. Še enkrat bom prebrala direktivo in poskušala razumeti, na kaj se sklicujejo drugi poslanci, saj sama nisem opazila teh neprilagodljivih ukrepov in predlogov.
Prav tako bi rada omenila vlogo kmetijstva, saj je po mojem mnenju pomembno, da različne strani sprejmejo kompromisni predlog spremembe. Ta zahteva, da države članice pri rabi tal v kmetijske namene spodbujajo kulture in metode pogozdovanja, ki bi koristno vplivale na organske snovi v tleh in rodovitnost tal ter tako preprečile zemeljske plazove in širjenje puščav.
Prav tako je treba podpreti kmetijske metode, ki preprečujejo zgoščevanje in erozijo tal. Vemo, da kmetijstvo pogosto predstavlja težave v zvezi s kakovostjo tal, pri čemer menim, da je ta pojasnitev bistvena. Ne verjamem, da formula "podpora kmetijstva ne glede na vse" zadostuje za zaščito tal na regionalni, nacionalni in evropski ravni.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Gospa predsednica, menim, da je okvirna direktiva o varstvu tal instrument, ki spodbuja proizvodnjo živil in ustrezno oskrbo s čisto vodo za prihodnje generacije državljanov EU.
Tla imajo tudi druge pomembne vloge, in sicer so podlaga za človeške dejavnosti, skupaj z mesti in infrastrukturo, ter tudi za naravo in dragoceno pokrajino. Zaščita tal je bistvena za vzdrževanje naše naravne dediščine in surovin.
Glede na ta položaj bo prilagodljiva okvirna direktiva, ki priznava načelo subsidiarnosti, spodbudila države članice, da zaščitijo svoja tla. Direktiva, napisana pod takšnimi pogoji, je zavezujoča za države članice v zvezi z rezultati, ki bodo doseženi, vendar prepušča državam članicam izbiro oblik in načinov za dosego takšnega varstva.
Vredno je opozoriti na predloge iz direktive, v skladu s katerimi morajo države članice pripraviti seznam onesnaženih območij, tudi na regionalni ravni, ki ga morajo objaviti in posodobiti vsakih pet let. To je pomembna informacija v zvezi z varovanjem življenja in zdravja državljanov EU.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Gospa predsednica, tudi jaz najprej čestitam našim poročevalcem in gospe Gutiérrez za opravljeno težko delo v zvezi z doseganjem rezultatov za zaščito naših tal.
Za razliko od drugih kolegov poslancev menim, da bolj omejevalni zakonodajni pristop zagotavlja boljšo zaščito.
Prav tako obžalujem, da si naši kolegi poslanci, ki prihajajo iz držav, v katerih veljajo strožji predpisi od predlaganih, s predlogi sprememb prizadevajo za omejitev tega poročila, zato vas odločno pozivam, da jih jutri zavrnete.
Naše kmetijske in industrijske dejavnosti ter načrti v zvezi s prevozom so bistveno vplivali na kakovost naših tal. Vendar so ista tla podlaga za biotsko raznovrstnost in našo hrano. Filtrirajo ter shranjujejo organske snovi in minerale ter nam pomagajo pri dostopu do vode. Pomembna so tudi v boju proti podnebnim spremembam. Poleg tega je glede na povečano povpraševanje po hrani in proizvodnji energije bistveno, da zaščitimo in obnovimo kakovost tal ter preprečimo širjenje puščav.
Brez zakonodaje na evropski ravni ne moremo upati na rezultate.
Bastiaan Belder
(NL) Gospa predsednica, govorim v imenu kolega gospoda Bloklanda.
Ta razprava dodatno ponazarja spornost predlagane politike tal. Zdaj ko imamo dva predloga - strategijo in direktivo, se zdi, kot da smo uvedli novo vejo okoljske politike. "Zdi se" sem rekel zato, ker nič ne bi moglo biti bolj oddaljeno od resnice. Trajnostno upravljanje tal se pokaže že v 33 evropskih direktivah, kot je okvirna direktiva o vodah. Zakaj potem predstavljamo prekrivajočo se zakonodajo, ki vključuje obsežnejšo obremenitev, predvsem za države članice, ki že imajo dobro delujočo politiko tal?
Podprl bom tematsko strategijo gospoda Prodija. Menim, da morajo države članice, ki šele nameravajo razviti politiko tal, to storiti na podlagi te strategije. Okvirna direktiva je po drugi strani nesorazmerna in po mojem mnenju v nasprotju z načelom subsidiarnosti. Za razliko od zraka in vode čezmejna razsežnost ne velja pri zemlji, pri čemer se politika pogosto izvaja na regionalni ali lokalni ravni. Zato sem se tudi jaz, torej gospod Blokland, pridružil podpisu predloga spremembe, ki zavrača predlog Komisije.
Jim Allister
Gospa predsednica, seznanjeni smo z zamislijo, da je prisvojitev zemljišča neupravičeno prilaščanje premoženja, ki pripada drugemu. Zdi se, da ta direktiva o varstvu tal pomeni neupravičeno prisvojitev pristojnosti Bruslja in seveda povzroča neizogiben sloj nove birokracije.
Tla za razliko od zraka in vode, kot je bilo navedeno v tej razpravi, ne prehajajo iz ene države v drugo. Pri tem ni čezmejne razsežnosti. Zato je politika o varstvu tal vprašanje držav članic in tako mora tudi ostati.
S celovitim preprečevanjem in nadzorovanjem onesnaževanja, obveznostim navzkrižne skladnosti, direktivo o odlagališčih in direktivo o nitratih se EU več kot dovolj vključuje v to politiko. Zato nimam opravičila za odobravanje popolne zavrnitve tega predloga, ki želi povečati pristojnosti.
Če se EU kot običajno kljub temu odloči, da se vključi v to nacionalno vprašanje, potem lahko preuči pobudo za uvedbo plačila za kmete v zameno za zagotavljanje sekvestracije ogljika pri upravljanju tal in kmetijskih praksah.
Françoise Grossetête
(FR) Gospa predsednica, v zvezi s tem predlogom direktive sem takoj pomislila, da bom besedilo zavrnila. Prav tako menim, da okvirna direktiva morda ni bila primerna rešitev.
Zakaj potrebujemo novo besedilo o varstvu tal, če imamo že veliko uredb v zvezi s tlemi, odpadki, pesticidi in varstvom narave? Razmišljal sem, da znotraj okvira za sprejemanje boljše zakonodaje ne bi smeli dajati vtisa, da si z Evropsko komisijo pridobivamo izkušnje. Postavljam se zlasti v vlogo županov naših občin, ki bi morali razčleniti še eno besedilo.
Vendar v resnici ljudje niso spoštovali tal. Izrabili smo jih z intenzivno proizvodnjo. Poleg tega so nastale podnebne spremembe in širijo se puščave. S politikami urbanističnega načrtovanja smo mineralizirali in degradirali tla, pri čemer so zdaj naši kolegi državljani presenečeni nad katastrofalnimi poplavami, ki so posledica tega, da zemlja ne absorbira več dežja. Ali niste opazili odprtih ran v pokrajini, ki so jih povzročili kamnolomi, ki nas oskrbujejo s tako pomembnimi materiali?
Le osiromašena, izsušena, onesnažena in poškodovana tla so ostala od zemlje, o kateri so prejšnje generacije govorile s spoštovanjem, saj jim je pomenila vse: njihovo delo, hrano, življenje in za marsikatere tudi njihovo edino premoženje. Do tega, kar je bila včasih naša mati Zemlja, smo zdaj nezaupljivi. Kakšne bodo posledice te degradacije in onesnaževanja za naše okolje in zdravje?
Gospa Gutiérrez je opravila odlično delo, ko je poskušala poiskati sprejemljiv pristop ter zbližati tiste, ki so si želeli to direktivo, in tiste, ki si je niso. Prisluhnila je Parlamentu. Našla je uravnoteženo stališče, ki spoštuje potrebo po subsidiarnosti v izbiri načina, zaradi precejšnjega neskladja med državami članicami. Končno besedilo se je zelo izboljšalo. Izogiba se povečanju obremenitve upravnih stroškov tako, da nas spodbuja, da odpravimo napake iz preteklosti ter kmetijske, industrijske in mestne prakse, ki niso spoštovale tal. To poročilo, ki ga je gospa Gutiérrez popolnoma preoblikovala, je zadovoljivo. V Evropski uniji so tla tako raznolika, da je jamstvo subsidiarnosti ter zagotavljanje varstva in trajnostne rabe tal bistveno.
Gyula Hegyi
(HU) Naš temeljni cilj je zagotovitev zdravega okolja za naše državljane, pri čemer večino elementov našega okolja določa stroga zakonodaja Unije. Tla so edini element okolja, ki ga še nismo uredili, zato zdaj noben instrument Unije ne zaustavlja onesnaževanja in erozije tal, čeprav to povzroča več deset milijonov eurov škode za vse nas.
Glede na veljavno zakonodajo je treba ukrepati v zvezi z onesnaževanjem tal, ko onesnaževanje prizadene tudi druge elemente okolja, kot so podtalnica, sladka voda in kmetijski proizvodi, ali ko je prepozno za ukrepanje v praksi. Strinjam se s tem, da Evropska unija sprejme novo direktivo, in veseli me, da je bil ustvarjen kompromisni sveženj, ki je z vidika varstva okolja še bolj sprejemljiv.
Kot smo nekateri že predlagali, je z madžarskega vidika prav tako pomembno, da zakonodaja obravnava zakisljevanje tal. To je resna grožnja za kmetijsko proizvodnjo, zato se moramo proti njej boriti z inštrumenti Unije. Priznavanje onesnaženih območij bo spodbudilo izboljšave, zato lahko preprečimo onesnaževanje podtalnic za pitno vodo in dejansko gojenje onesnaženih rastlin. Ureditev tal je zato v interesu kmetov.
Zato upam, da nekaterim poslancem z desne strani, vključno z nekaterimi madžarskimi poslanci, kar je presenetljivo, ne bo uspelo v prizadevanju, da bi preprečili oblikovanje nove direktive za zaščito interesov madžarskega kmetijstva in okolja. V duhu direktive je sanacija neodkritih onesnaženih območij z degradiranimi tlemi naloga Unije, za katero moramo poiskati sredstva v prihodnjih proračunih Skupnosti.
Jeffrey Titford
Gospa predsednica, temu predlogu direktive o varstvu tal manjka verodostojnost. Prvič, sestava in kakovost tal se v različnih delih posamezne države izrazito razlikujeta. Kakšne razlike bodo šele med tlemi v 27 različnih državah s precej različnim podnebjem? Nesmiselno je predlagati, da lahko EU uvede eno direktivo o varstvu tal, ki bo veljala za vse države od Sredozemlja do Skandinavije.
Spregovoriti želim v imenu kmetov, ki so že zdaj v stiski in od katerih mi jih je veliko pisalo v pisarno volilnega okrožja v zvezi z dvomi glede potrebe po direktivi o varstvu tal. Pravilno so poudarili, da je varstvo tal v njihovem lastnem interesu, saj je to njihov vir preživljanja. Prav tako opozarjajo, da jim bo to zaradi nezadostnega priznanja sedanji nacionalni zakonodaji povzročilo še eno nepotrebno obremenitev.
Drugi največji dvom o verodostojnosti predstavlja kratkoročna politika EU o odprtih mejah, ki je spodbudila množično priseljevanje iz Vzhodne Evrope v mojo državo. To je sprožilo potrebo po ustrezno velikem programu stanovanjske gradnje na vsakem razpoložljivem metru zemljišč, kar znaša, kot smo izvedeli, približno tri milijone novih domov do leta 2020. Tudi zeleni pas je ogrožen. Menim, da zasutje prostranih površin z betonom ni najboljši način za varstvo tal.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Gospa predsednica, gospod komisar, podpiram strategijo za tla, ki je pripravljena v poročilu gospoda Prodija, vendar nasprotujem direktivi v zvezi s tlemi. Direktivi jasno nasprotujem na podlagi načel subsidiarnosti in sorazmernosti.
Zato sem sestavil predlog spremembe, ki to direktivo zavrača, vendar prav tako izbira drug instrument, in sicer odprto usklajevanje. Na tak način lahko cilje dosežemo v celoti. Ne nazadnje je popolnoma jasno, da je vse to usmerjeno k spodbujanju, izmenjavi znanj in spremljanju. Vse je mogoče, vključno s finančno podporo Unije.
Tveganje podvojevanja ostaja, saj so prednostna območja ponovno določena, pri čemer celo ponovno razpravljamo o morskem dnu. Državljani moje države, Nizozemske, ne razumejo razloga za nepotrebno zakonodajo na višji ravni, na evropski ravni. Kot je bilo že omenjeno, imamo že več kot 30 direktiv, ki posredno ali neposredno obravnavajo kakovost tal. Kakšen je smisel osrednje zakonodaje, če je mogoč tudi decentraliziran pristop? Ne nazadnje cenim poskuse gospe Gutiérrez-Cortines, da bi pravila usmerila bolj v subsidiarnost.
Najprej sem predložil veliko več predlogov, s 40 podpisi, in sicer predloge sprememb, ki so usmerjeni k nadaljnjemu povečanju pozornosti v zvezi s kakovostjo in varstvom tal ter k odzivu na nove izzive, kot so podnebne spremembe. Vendar mora biti zakonodaja sprejeta na evropski ravni. Pozivam kolege poslance, da v zvezi s tem podprejo moje predloge sprememb.
Dorette Corbey
(NL) Gospa predsednica, zahvaljujem se gospe Gutiérrez-Cortines, vendar moram reči, da se na žalost ne strinjamo z njo.
Onesnaženje tal in druge težave s tlemi, kot je erozija, pestijo številna območja v Evropi. Te težave moramo čim prej rešiti. Predvidevam, da se vsi strinjajo s tem.
Komisija predlaga reševanje težav s tlemi na evropski ravni, vendar menim, da je to problematično. Ne nazadnje so težave s tlemi pogosto lokalne in imajo le v posameznih primerih resničen čezmejni vpliv.
Evropsko sodelovanje je zaželeno v primeru težav s tlemi, ki imajo čezmejni vpliv, pri čemer sta pomembna solidarnost in sodelovanje. Vendar je evropska politika v primeru lokalnih in nacionalnih težav s tlemi popolnoma nepotrebna. Veliko držav članic že izvaja dobro nacionalno politiko za reševanje in preprečevanje težav s tlemi. Njihova politika ponuja raven varstva, ki je vsaj tako visoka kot pri predloženem predlogu.
Direktiva v zvezi s tlemi bi morala upoštevati te države članice, morala bi jih izvzeti iz evropskih obveznosti, zato bomo glasovali proti tej direktivi.
Mairead McGuinness
Gospa predsednica, na to razpravo prihajam iz odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja, v katerem smo zavrnili ta predlog direktive. Zagovarjam strategijo Prodija z nekaj zadržki.
Vsi si želimo zaščititi tla, vendar menim, da tisti, ki smo zaskrbljeni zaradi te direktive, menimo, da tega ni nujno izvesti na ta način. Gospod van Nistelrooij je opozoril na veliko boljši način z odprtim usklajevanjem. Težava, ki jo vidim v zvezi z varstvom tal, je, da ne raziskujemo dovolj, kako zavarovati tla, ter da je veliko raziskovalcev in svetovalcev na področju kmetijstva vključenih v izpolnjevanje obrazcev, ki se oblikujejo v Evropski uniji in raziskovalcem preprečujejo sodelovanje s kmeti pri najboljših praksah v zvezi z varstvom tal.
Kmeti se zelo težko sprijaznijo z več birokracije. S tem se srečujejo vsak dan, z navzkrižno skladnostjo. Menim, da se tla varujejo z dobro kmetijsko prakso. To je vprašanje držav članic. Upala sem, da me bo nocojšnja razprava prepričala, da potrebujemo direktivo, vendar me do zdaj ni.
Sprejemam opravljeno delo poročevalke, zagotovo je odpravila veliko možnih skrbi, vendar se sprašujem, ali to sploh potrebujemo. Menim, da bodo irski kmetje, ki so večinoma zaskrbljeni zaradi reformne pogodbe, to sprejeli kot še en poskus, da jih zatremo v njihovih vsakdanjih dejavnostih, razen če jih prepričamo o nasprotnem.
Ponavljam, da sem zaskrbljena, ker sta raziskovanje in svetovanje dejansko skoraj uničena zaradi birokracije, ki jo je ustvarila EU. Da, obravnavati moramo tla, ki so onesnažena, vendar že imamo direktive, ki to zadevajo in so veljavne. Današnja razprava me ni prepričala, da potrebujemo takšno direktivo. Do konca razprave bom ostala nepristranska in bom počakala, ali me bo kdo prepričal, vendar me do zdaj na žalost ni nihče. Strinjam se s strategijo, vendar ne z direktivo.
Péter Olajos
(HU) Hvala, gospod predsednik. Najprej čestitam gospe Gutiérrez, ki je porabila veliko časa in energije za pripravo osnutka tega besedila, o katerem dejansko glasujemo na plenarni razpravi kljub nasprotovanju Parlamenta.
Danes, ko skrajne vremenske razmere, ki so posledica podnebnih sprememb, vedno bolj obremenjujejo zemljo in ves živi svet, je ta zakonodaja zlasti pomembna. Po mojem mnenju je direktiva ena od najpomembnejših izjav o pomembnosti kmetijske dejavnosti in večna zasluga ljudi, ki ohranjajo, varujejo in izboljšujejo tla. Brez njih bi bili prikrajšani za hrano in oškodovano bi bilo okolje okrog nas.
Trajnostno kmetijstvo, izboljšano z znanjem, je steber varstva okolja. Vendar so eden od najpomembnejših pogojev informacije. Javno dostopne informacije o stanju tal bi bile rezultat nove zakonodaje, ki bi namesto onesnaževalcev končno zaščitila ljudi in kmete.
V moji domovini Madžarski je slika dvojna: na eni strani so zelo kakovostne površine in visoka stopnja zakonodajne zaščite ter na drugi strani industrijsko onesnaževanje, ki je posledica 40 let komunizma, pri čemer bo čiščenje trajalo nadaljnjih 40 let in 4 milijarde EUR. Prav zdaj to z denarjem Unije odpravljamo, vendar bi radi v prihodnosti ta proces pospešili, pri čemer bi nam ta zakonodaja zelo pomagala.
Končno, gospe in gospodje, bomo s sprejetjem direktive o varstvu tal končali ta proces tudi v ideološkem smislu. Uredili smo že vse elemente, ki ustvarjajo svet: zrak, vodo in ogenj, torej energijo, pri čemer Unija v celoti in ustrezno ščiti njihovo pomembnost, zato je zdaj na vrsti četrti element, zemlja, ki končuje krog. Najlepša hvala.
Frieda Brepoels
(NL) Gospod predsednik, sekretar, čestitam naši poročevalki, gospe Gutiérrez-Cortines, ki si je zelo prizadevala, da bi vzpostavila ravnovesje med privrženci in nasprotniki te direktive, ki je ne nazadnje zelo zapleten dokument.
Prepričana sem, da je evropska direktiva o varstvu tal potrebna zaradi različnih razlogov. Upam, da je še čas, da prepričam gospo Guinness.
Nekateri poslanci Evropskega parlamenta zavračajo okvirno direktivo, ker njihova država že ima dolgoročno zakonodajo v zvezi s tlemi. Moja regija Flandrija prav tako že nekaj let izvaja napredno politiko tal. Že nekaj časa na primer velja sistem obveznih certifikatov tal v primeru prenosa lastnine, kar je še zdaj nepredstavljivo za veliko držav članic.
Rada bi spremenila razmišljanje teh poslancev. Prilagodljiva direktiva zagotavlja okvir tistim državam članicam, ki ne izvajajo politike tal, ter preprečuje ogrozitev konkurenčnega položaj držav in regij, ki si že zdaj prizadevajo za to. Zato je zelo pomembno, da vse države članice sprejmejo ukrepe, ki so predstavljeni v poročilu.
Zagotovo je na številnih območjih učinek čezmejen, na primer v Flandriji, v kateri erozija povzroča blato na Nizozemskem in obratno. Direktiva prav tako zagotavlja skladen okvir za veljavno zakonodajo o varstvu tal.
Navedla bi lahko še več razlogov, vendar bom zaradi časovne omejitve za konec le še poudarila, da zadevno poročilo izpolnjuje vse navedene potrebe veliko boljše od izvirnega predloga Komisije. Tudi jaz sem predložila veliko predlogov sprememb in zadovoljna sem z rezultatom.
Predlog državam članicam zagotavlja dovolj svobode, ne povzroča dodatnih upravnih obremenitev ali podvojitev ter izrecno prepoznava vlogo regionalnih organov. Zato upam na izrazito podporo kolegov poslancev pri jutrišnjem glasovanju.
Robert Sturdy
Gospod predsednik, najprej čestitam gospe Gutiérrez-Cortines. Menim, da je opravila odlično delo v zvezi s poročilom, ki ga ne potrebujemo ali si ga večina od nas ne želi, pri čemer, gospod komisar Dimas, menim, da kvari ugled temu parlamentu in Komisiji. Objavljate zakonodajo, ki je popolnoma nepotrebna.
Izvajati bi morali zakonodajo, ki jo imamo. Komisija je običajno popolnoma neuspešna pri izvajanju veljavne zakonodaje. Navedem vam lahko veliko primerov, vendar ne ravno zdaj. Na primer, če se obrnem na vašega kolega, gospoda Kyprianouja: v Združenem kraljestvu smo pravkar doživeli še en izbruh slinavke in parkljevke, pojavlja se bolezen modrikastega jezika, danes je bilo objavljeno, da je prisotna aviarna influenca. Obljubil je, da se bo vse to končalo. Pripravljen je bil storiti vse, da se to konča. Verjel sem mu. Verjamem Komisiji, kadar nekaj reče, vendar se še vedno dogaja, da ne izvaja veljavne zakonodaje, ki bi preprečila takšne pojave. Pozivam Parlament, da v celoti zavrne ta del zakonodaje.
Menim, da je gospa Gutiérrez-Cortines resnično opravila čudovito delo in jo bom podprl v celoti, če se ta parlament odloči, da tega ne zavrne, vendar bom na kratko omenil nekaj, kar sta o eroziji povedali gospa Scheele in gospa Corbey. Popolnoma se strinjam z njima. Erozija je velika težava, vendar ne nujno v Evropski uniji. To je težava tam, kjer se krčijo gozdovi, in v zvezi s tem bi lahko ukrepali.
Menim, da so točke gospoda Allisterja popolnoma pravilne. Menim, da je Komisija neuspešna. Ne izvaja predpisov.
Končal bom z naslednjo mislijo. Prst mi kot kmetu pomeni življenje. Varoval jo bom po najboljših močeh. Ne uvedite še več zakonodaje. Dovolite mi, da še naprej varujem tla, ki ljudem, ki živijo v podeželskih skupnostih, zagotavljajo hrano in dohodek.
Horst Schnellhardt
(DE) Gospod predsednik, gospod komisar, gospe in gospodje, Komisija pravilno navaja, da so tla ključna za dolgoročno in trajnostno proizvodnjo hrane, krme ter biomase.
Res je, da se ne moremo zadovoljiti s stanjem tal v Evropski uniji, vendar je narobe, če na podlagi tega sklepamo, da potrebujemo novo direktivo na evropski ravni. Zakaj? Ker ne upoštevamo dejstva, da v Evropski uniji že imamo številne uredbe, ki veljajo za tla, in bi jih lahko učinkovito uporabili. Na primer direktiva o habitatih, direktiva o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja okolja, okvirna direktiva o vodi, direktiva o podzemni vodi in pravila navzkrižne skladnosti, s katerimi lahko finančno vplivamo na izboljšanje položaja v posameznih državah. To so vsi veljavni ukrepi, in če jim dodamo direktivo o varstvu tal, bo nastala upravna podvojitev ali vzporedna zakonodaja, ki bi povzročila še več birokracije.
Pravimo, da želimo do leta 2010 zmanjšati birokracijo za 25 %, vendar bomo s tem dosegli le nasprotno. In sicer povečanje za 25 %. V pogodbi se zavzemamo, da bi se stvari, ki se najbolje urejajo na lokalni ravni, tam tudi urejale, pri čemer moramo to pospešiti. Nesprejemljivo je trditi, da poslabšanje kakovosti zemlje povzroča podnebne spremembe. Znanstveniki se strinjajo, da je to poslabšanje rezultat podnebnih sprememb in ne vzrok zanje.
Poročevalka je v to zagotovo vložila veliko dela, vendar je nesprejemljivo, da imajo pravila, ki jih izvajajo druge direktive, prednost, saj nimamo bolj in manj prednostnih direktiv.
Če res želimo nekaj doseči, uporabljajmo metodo odprtega usklajevanja s prenosom strokovnega znanja iz države v državo. To je pravilen pristop in bo zagotovo uspešen. Po drugi strani ta direktiva prinaša veliko birokracije in zapletene zakonodaje.
Markus Pieper
- (DE) Gospod predsednik, kje je dodana vrednost? Kje je utemeljitev za evropske uredbe o varstvu tal? Utemeljitve Komisije, ki zadevajo čezmejne učinke, so precej umetne, vsaj z ekološkega vidika. Prav tako ne morem sprejeti utemeljitve, da različne zakonodaje o varstvu tal izkrivljajo notranji trg. Če bi Komisija res tako mislila, nam ne bi predstavila okvirne direktive, ki državam članicam priznava največje mogoče samoodločanje pri opredelitvi ciljev varstva tal. To bo povečalo razlike pri zakonodaji o varstvu tal in jih ne bo izenačilo. Ali ta pristop razkriva negotovost Komisije glede tega, kako naj napreduje v zvezi s subsidiarnostjo, ko govorimo o zakonodaji v zvezi s tlemi na posebnih območjih? Ali ne bi v primeru, ko si vsi želimo boljšega varstva tal, vendar se nacionalna zakonodaja razlikuje, raje najprej uporabili instrumenta za odprto usklajevanje? Verjamem, da je tako.
Okvirna direktiva preskoči prvi korak. Zamujamo priložnost, da se države brez zakonodaje učijo od držav z odličnimi praksami o varstvu tal. Izkusili bomo tudi birokracijo, zlasti v državah z nepopustljivo zakonodajo. Zakaj morajo preučiti celotno državo in določiti področja tveganja, čeprav že imajo zgledno zakonodajo? Ne potrebujemo te birokracije in ne potrebujemo zelo uspešnega sistema za varstvo tal, ki ga zdaj od nas zahteva Evropa.
Naj za konec komentiram še vprašanje, ki si ga je v zvezi s to direktivo Parlament zastavil že pred leti. Da, to je bil primer pred petimi leti ali več. Vendar smo v tem času uporabljalo direktivo o habitatih, direktivo o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja okolja, okvirno direktivo o vodi in številne druge. Prav tako smo za razliko od komisarjev lokalno odgovorni. Zato se ne oklepamo pet- in desetletnih načrtov, če nam podjetja in lokalne oblasti na samem kraju dopovedujejo, da je to predobro. Podpiram prizadevanja poročevalca, da bi bila direktiva manj stroga, vendar se birokraciji najlažje izognemo pri viru. Za to imamo še vedno priložnost, če zavrnemo direktivo.
Upam, da Svetu jasno sporočamo, da ne sme pričakovati, da njegovi narodi sprejmejo ta val birokracije.
Stavros Dimas
komisar. - Gospod predsednik, najprej se zahvaljujem govornikom v tej razpravi za pozitiven prispevek in želim opisati stališče Komisije v zvezi z veliko ključnimi vprašanji, ki jih je navedel Parlament.
Izjavljam, da bo Komisija spremljala razvoj predloga v Svetu in Parlamentu ter preučila stališče v okviru teh dogodkov.
Začel bom z vidiki tematske strategije iz poročila odbora za okolje, ki jih direktiva ne zajema.
Strinjam se s podporo za reševanje varstva tal na evropski ravni v poročilu ter ključne povezave med varstvom tal in vsako strategijo za boj proti podnebnim spremembam, izgubi biotske raznovrstnosti in širjenju puščav.
Prav tako se strinjam s preučitvijo sedanje okoljske zakonodaje, da se popolnoma izkoristi in dodatno okrepi potencialna sinergija z varstvom tal.
Končno, resolucija, ki ste jo odobrili, predlaga veliko priporočil v zvezi z novo direktivo o bioloških odpadkih in sporočilom o širjenju puščav.
Komisija bo ta priporočila upoštevala pri oblikovanju nadaljnjih ukrepov za izvajanje tematske strategije.
Naj se zdaj vrnem k okvirni direktivi o varstvu tal in opišem sedanje mnenje Komisije v zvezi z navedenimi vprašanji.
Veliko predlogov sprememb, ki jih je predlagal odbor za okolje, koristno pojasnjuje predlog. Govorim zlasti o boljši pojasnitvi cilja zakonodaje in vloge, ki jo imajo funkcije tal pri zagotavljanju trajnostne rabe tal iz člena 1, v skladu s predlogom spremembe 36. Poleg tega je mogoče elemente, kot je uvedba prostovoljnih pravil o dobri praksi ali nezavezujoče priloge o mogočih ukrepih za boj proti degradaciji tal, podpreti v členih 4 in 8, delno v skladu s predlogoma sprememb 58 in 65.
Na seznam procesov degradacije tal, ki jih je treba obravnavati za preučitev različnega stanja tal v nekaterih novih državah članicah, je treba dodati zakisljevanje. Komisija meni, da pojasnitev iz določbe v zvezi z oblikovanjem seznama onesnaženih območij iz člena 10 v skladu s predlogom spremembe 74 izboljšuje besedilo.
Vendar je Komisija zaradi veliko predlogov sprememb zaskrbljena. Prvič, zaradi predloga spremembe 38 v zvezi s členom 1, da bi bila okvirna direktiva o varstvu tal podrejena drugi zakonodaji Evropske unije, zaradi česar bi imele določbe o varstvu tal v drugi zakonodaji Skupnosti prednost pred določbami te direktive.
Drugič, jasno je, da je treba določiti datum, do katerega je treba oblikovati programe ukrepov za reševanje nevarnosti za kmetijstvo.
Tretjič, nekateri predlogi sprememb, kot je predlog spremembe 77 v zvezi s členom 12, odpravljajo določbe v zvezi z informacijami o onesnaževanju tal, ki se zagotavljajo za določen promet z zemljišči.
Poročilo o stanju tal je zelo pomemben del predloga Komisije. Povečalo bo raven preglednosti v prometu z zemljišči, pomagalo pristojnim organom pri oblikovanju seznama onesnaženih območij in pospešilo oblikovanje popisa. Stroški za pripravo tega poročila so zanemarljivi v primerjavi z zneski prometa z zemljišči takšnih industrijskih območij.
Poudaril bi pomembnost ohranjanja skupnega seznama dejavnosti iz priloge 2. Ta priloga je najpomembnejša, če želimo doseči smiseln, izvedljiv, sistematičen in stroškovno učinkovit popis onesnaženih območij.
Veliko držav članic in regij za izvajanje svojih preiskav že uporablja zelo podoben seznam. Zelo pomembno je, da imamo skupni seznam, s katerim zagotovimo usklajeno izvajanje in preprečimo izkrivljanje notranjega trga različnih sektorjev.
Tako bomo zagotovili vlagatelje, gospodarske subjekte, javne organe in širšo družbo s pravno varnostjo ter skupno podlago za vrednotenje napredka pri oblikovanju seznama onesnaženih območij.
Sekretariatu Parlamenta bom predložil popoln seznam sedanjega stališča Komisije o predlogih sprememb. Kot sem že omenil, vam lahko zagotovim, da bo Komisija spremljala razvoj svojega predloga v Svetu in Parlamentu ter bo v zvezi s tem preučila stališče.
Še enkrat se zahvaljujem poročevalcem za njihovo prizadevanje.
komisar. -
Stališče Komisije o predlogih sprememb Parlamenta
Poročilo Gutiérrez-Cortines
Komisija bo spremljala razvoj predloga v Svetu in Parlamentu ter v okviru tega razvoja preučila stališče. Sedanje stališče Komisije v zvezi s predlaganimi predlogi sprememb je, da lahko Komisija sprejme 50 predlogov sprememb v celoti, delno ali načelno.
Ti predlogi sprememb so: 1, 7, 12, 13, 15, 20, 22, 30, 36, 41, 42, 45, 47, 49, 53, 55, 58, 59, 61, 62, 63, 64, 65, 69, 73, 74, 79, 80, 83, 86, 89, 90, 92, 96, 98, 99, 103, 104, 108, 115, 117, 137, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148 in 150.
Komisija ne more sprejeti 111 predlogov sprememb: 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 14, 16, 17, 18, 19, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32, 33, 34, 35, 37, 38, 39, 40, 43, 44, 46, 48, 50, 51, 52, 54, 56, 57, 60, 66, 67, 68, 70, 71, 72, 75, 76, 77, 78, 81, 82, 84, 85, 87, 88, 91, 93, 94, 95, 96, 97, 100, 101, 102, 105, 106, 107, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 116, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 138, 139, 140, 141, 149, 151.
Predsednik
Razprava je končana.
Glasovanje o poročilu gospe Gutiérrez-Cortines bo potekalo v sredo ob 12.00 in glasovanje o poročilu gospoda Prodija v torek ob 11.30.
Pisni izjavi (člen 142)
Richard Seeber  
v pisni obliki. - (DE) V okviru nedavnega sporazuma o reformni pogodbi mora Evropski parlament in z njim celotna EU podpreti in okrepiti obnovljeno potrditev bližine do državljanov in zaščite subsidiarnosti, najprej s sedanjimi pobudami.
Sedanji predlog v zvezi z okvirno direktivo varstva tal ne izpolnjuje tega namena. Zahtevana birokracija v zvezi s tem ni povezana z dejansko uporabnostjo te direktive in ne smemo je upravičevati državljanom Evrope. Poleg tega je v nasprotju z odločitvijo Evropskega sveta, da do leta 2012 za 25 % zmanjša birokracijo na ravni EU. Tla so predvsem lokalni vir.
Učinkovito varstvo tal se mora zato izvajati na najustreznejši ravni, torej na regionalni ali lokalni ravni. Samo na teh ravneh lahko celovito obravnavamo različne značilnosti tal. Ne glede na obsežne izboljšave poročevalca zavračam ta predlog, ker je v nasprotju z načelom subsidiarnosti. Nekatere države članice že imajo zelo dobre uredbe, ki bi jih ta direktiva lahko celo oslabila. Če je potrebno, lahko rešitev zagotovimo z metodo odprtega usklajevanja.
Witold Tomczak
(PL) Degradacija tal je dejstvo. Dejavnik, ki povzroča takšen položaj, je ... skupna kmetijska politika. Na račun okrepitve kmetijstva in degradacije tal smo dosegli samozadostnost na področju živil.
Zaradi povečanja gospodarske učinkovitosti nastane diskriminacija manjših in srednje velikih kmetij, ki so večinoma okolju prijaznejše kot večja kmetijska podjetja, usmerjena k dobičku. To je zadnji poziv za upočasnitev procesa opuščanja kmetijstva ter vrnitev k racionalnemu in uravnoteženemu kmetijskemu modelu, ki varuje tla. Vendar je sedanja razdelitev kmetijskih subvencij v nasprotju s tem modelom. Subvencije so namenjene zlasti kmetijskim podjetjem in velikim kmetijam z intenzivno pridelavo, pri čemer 1,39 % upravičencev prejme skoraj 30 % vseh subvencij.
Skupna kmetijska politika se mora spremeniti. Njen glavni cilj bi morala biti proizvodnja zdrave hrane in ne večja konkurenčnost. Dobra tla bi morala biti ključni element te nove politike. Zato podpiram vse dejavnosti, ki ščitijo tla in obnavljajo njihovo rodovitnost.
Ne tekmujmo s proizvodi iz monokultur in intenzivne reje živine. Recimo NE poceni mesu, ki vsebuje hormone. Ne tekmujmo s sadjem z majhno hranilno vrednostjo, s poceni, nekakovostnim vinom ali z gensko spremenjeno hrano, posledic katere se še ne zavedamo.
Evropski kmetijski model bi moral zagotoviti, da v svetu izstopamo in mu predstavljamo zgled.
