Poročilo o napredku reforme evropskih šol (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je razprava o ustnem vprašanju Komisiji v zvezi s poročilom o napredku reforme evropskih šol, ki sta ga pripravili Katerina Batzeli in Erna Hennicot-Schoepges - B6-0454/2008).
Erna Hennicot-Schoepges
avtorica. - (FR) Gospa predsednica, komisarju se zahvaljujem, ker je privolil v obravnavo tega vprašanja, ki je bilo predloženo pred nekaj meseci. Naj vas spomnim na odgovornosti Odbora Evropskega parlamenta za kulturo in izobraževanje, med katere po oddelku XV(2) priloge VI Poslovnika sodi "spodbujanje sistema evropskih šol".
Te šole dajejo prednost izobraževanju otrok uslužbencev Skupnosti. Ti otroci, razvrščeni v kategorijo I, predstavljajo približno 70 % vseh, ne plačujejo šolnin in Komisija prispeva približno 60 % financiranja. Otroci kategorije II, ki predstavljajo 5 %, in otroci kategorije III, ki predstavljajo 25 %, plačujejo šolnine v znesku med 4.000 in 16.000 EUR.
Obstoječih 14 šol poučuje skoraj 21.000 učencev, od otroškega vrtca do mature, od skupaj 100 milijonov v Uniji 27 držav, v 14 uradnih jezikih z enakim učnim načrtom v vseh jezikovnih oddelkih. V primerjavi s situacijo vseh drugih šolarjev v Evropski uniji so zato ti otroci v zelo privilegiranem položaju.
Leta 2006 je Komisija obljubila reformo sistema - hvalevreden podvig - z namenom ustanovitve evropskega izobraževalnega sistema, uporabnega za vse vrste šol, ki so želele podeliti evropsko maturo, ki je temeljil na skupnem učnem načrtu in, kjer je to mogoče, na pouku v maternem jeziku.
Šola v Parmi, ki jo je odobril Svet guvernerjev evropskih šol, bo prva šola te vrste, ki bo junija 2009 podelila evropsko maturo. Svet guvernerjev evropskih šol se je s svoje strani lotil poglobljene ocene mature z vidika tekoče reforme.
Študija, ki jo je naročil Odbor Evropskega parlamenta za kulturo in izobraževanje, ki bo na voljo oktobra, kaže, da se 94 % tistih, ki so naredili maturo, vpiše na visokošolsko izobraževanje na glavne evropske univerze in da jih 62 % študira na univerzi izven njihove matične države. Zato je med temi študenti mnogo večja mobilnost kot med drugimi.
To pomeni, da imamo na voljo evropski izobraževalni sistem, ki je dokazal svoj ugled. V resolucijah iz let 2002 in 2005 je Evropski parlament zagovarjal temeljito reformo šolskih sistemov za boljše upravljanje in večjo odprtost.
Glede na zaporedno širjenje EU in vse večje število agencij EU in delovnih mest njihovega osebja je gotovo resno potrebno reformirati model sistema evropskih šol in ga začeti prenašati v splošne izobraževalne sisteme.
Ali ni čas, da se evropskim državljanom ponudi dobro preizkušen večjezičen in prilagodljiv model šolanja, ki odgovarja njihovi skrbi za mobilnost, in črpati iz izkušenj, pridobljenih v evropskih šolah? Seveda vem, kakšen bo odgovor: to ni v naši moči. Vsaj delati bi morali na tem, saj dojemanje evropskih šol kot šol elite in kategorizacija učencev v teh šolah gotovo nista združljiva s cilji enotnega trga, mobilnosti in večje socialne kohezije.
Kakšen napredek je bil dosežen v postopku reformacije in večje odprtosti za zagotavljanje pomikanja evropskih šol proti sistemu evropskega šolanja ob sočasnem ohranjanju vsega, kar je bilo do sedaj doseženega? Kakšne vrste sistemi financiranja v Skupnosti bi se lahko predvideli za izboljšanje delovanja akreditiranih šol? Parma nam lahko pokaže pot naprej.
Nazadnje pa bi želela vprašati komisarja, kakšen napredek je bil dosežen na področju izobraževanja otrok s posebnimi potrebami. Dobro se zavedam, da je ta tema v interesu velikega števila kolegov poslancev in se zahvaljujem komisarju in predsednici za to priložnost za javno razpravo v zvezi s tem.
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Gospa predsednica, spoštovanim poslancem se zahvaljujem za ta vprašanja in za priložnost za ponovno razpravo o teh spornih vprašanjih v Evropskem parlamentu.
Za Komisijo je reforma evropskega šolskega sistema prednostno vprašanje in je ena najzahtevnejših točk, ki jih obravnavamo. Komisija je vedno močno spodbujala večjo odprtost evropskega šolskega sistema in je dosegla napredek. Politični dogovor o tem vprašanju je bil dosežen na ministrskem zasedanju novembra 2006, v času nizozemskega predsedstva guvernerjev evropskih šol.
Potem ko je Svet guvernerjev aprila 2008 uradno odobril konkretne načine za doseganje tega cilja, lahko vsaka akreditirana šola v državah članicah sedaj uči po evropskem učnem načrtu in dodeli evropsko maturo. Ustrezni organi oblasti držav članic pa morajo prevzeti pobudo za dejansko uresničitev odprtja evropskega šolskega sistema v svojih šolah.
Odprtje evropskega šolskega sistema je v skladu z željo Evropskega parlamenta po zagotavljanju, da bo to mogoče tako na krajih, kjer se nahaja decentralizirana agencija EU (tako imenovane "šole tipa II"), kot tudi na krajih brez neposredne prisotnosti (tako imenovane "šole tipa III").
Po skoraj 50 letih obstoja je evropska matura vsekakor dosegla visoko vrednost. Komisija hoče ohraniti visoko kakovost tega spričevala.
Svet guvernerjev evropskih šol je aprila 2008 odobril revizijo sporazuma o evropski maturi. Akreditirane šole lahko sedaj dodeljujejo evropsko maturo.
Leta 2007 je Odbor Parlamenta za kulturo in izobraževanje začel študijo, da bi analiziral akademski in poklicni razvoj bivših učencev evropskih šol, kakor je ravno omenila spoštovana poslanka. Ta študija bo pokazala posebne prednosti in morebitne težave, ki jih doživljajo bivši učenci evropskih šol.
Generalni sekretar evropskih šol je prav tako začel z izvajanjem študije za zunanjo oceno evropske mature. Verjamem, da bodo združeni rezultati obeh študij zagotovili ključne elemente za oceno, kako nadalje izboljšati evropski šolski sistem za najboljšo prilagoditev spreminjajočim se potrebam učencev.
Na koncu pa vas lahko obvestim, da je evropski šolski sistem znatno povečal svoja prizadevanja za vključevanje otrok s posebnimi učnimi potrebami (SEN). V šolskem letu 2004/2005 je bilo v evropskih šolah 274 učencev s posebnimi učnimi potrebami pri izobraževanju. V zadnjem šolskem letu je bilo v evropske šole vpisanih 411 takšnih učencev. Proračun za SEN, dodeljen za leto 2008, znaša 3.123.000 EUR; leta 2004 je bilo porabljenih malo več kot 2 milijona EUR proračuna za SEN.
Komisija bi se želela zahvaliti Delovni skupini Evropskega parlamenta za invalide, ker je prevzela pobudo, da se 200.000 EUR nameni za izvajanje pilotnega projekta za središče za posebne učne potrebe. Ta pobuda daje evropskemu šolskemu sistemu priložnost za boljše izpolnjevanje potreb otrok s posebnimi učnimi potrebami.
Svet guvernerjev evropskih šol je julija 2008 odobril predlog za uporabo rezerve Evropskega parlamenta v znesku 200.000 EUR za izvedbo ocene obstoječe politike glede posebnih učnih potreb v evropskih šolah. Študija bo evropskim šolam omogočila izboljšanje kakovosti vključevanja učencev s posebnimi učnimi potrebami.
Evropska komisija je začela julija 2008 izvajati finančni postopek za sprostitev rezerve Evropskega parlamenta v višini 200.000 EUR. Začenja se prenos na organ za izvrševanje proračuna.
Dosežen je bil napredek, a nujno je, da Evropski parlament podpira proces reformiranja, ki ga je Komisija začela, da bi končala to reformo in jo v celoti uvedla v prakso takoj, ko bo mogoče. Tu morajo bistveno vlogo spet odigrati države članice. Poudariti bi želel, da imamo z državami članicami dobre stike.
Upam, da bo švedsko predsedstvo -, ki ni predsedstvo Evropske unije, ampak predsedstvo Sveta evropskih šol - te pobude razvilo. Želel bi poudariti, da je bilo poročilo, ki ga je pripravil gospod Bösch, poslanec Evropskega parlamenta, zelo uspešno in je bilo pri tej zadevi zelo koristno.
Sam bom storil vse za razvoj sistema evropskih šol, ker doživljamo velike težave s sistemom, ki je bil oblikovan leta 1953, in moramo zato izvesti nekatere resne spremembe, da bo ta sistem prilagodljiv in bo dobro deloval.
Cornelis Visser
v imenu skupine PPE-DE. - (NL) Gospa predsednica, za besedo sem prosil, ker sem zaskrbljen. Danes govorimo o evropskih šolah in zaradi tega sem gospe Hennicot hvaležen.
Pozornost komisarja Kallasa bi želel pritegniti k posebnemu vidiku evropskih šol, namreč k verski vzgoji. Tekom lanskega leta sem dobil vrsto zaskrbljujočih poročil. Kakor vsi veste, je Svet guvernerjev evropskih šol lansko leto odločil, da je za učenje predmeta v maternem jeziku potrebnih najmanj sedem učencev z istim jezikom. Za splošne predmete, kot sta geografija in matematika, to ni problem, a ko gre za versko vzgojo, je to zelo drugače.
Dvig najmanjšega števila pomeni, da sedaj obstajajo evropske šole, kjer učenci ne morejo več dobiti verske vzgoje v svojem jeziku. To me zelo skrbi, predvsem na osnovni ravni. Mislim, da je vera, govorjenje in učenje o standardih in vrednotah, ki jih vsi tako zelo cenimo v Evropi, zelo pomembna. V veri so zelo pomembna čustva, in kot vsi vemo, lahko otroci najbolje izrazijo svoja občutja in čustva v svojem maternem jeziku.
Menim, da je nesprejemljivo, da v odvisnosti od njihovega jezika in nacionalnosti nekateri učenci lahko dobijo versko vzgojo v svojem jeziku, drugi pa ne. Zato prosim komisarja, naj o tem premisli in določi jasne smernice. Vsi učenci, ne glede na to, ali je njihov materni jezik angleščina, nemščina ali nizozemščina, morajo imeti enake možnosti in enako kakovosten pouk.
Upoštevati bi bilo treba ne le učence, temveč tudi položaj učiteljskega osebja. Pravilo "najmanj sedmih" pomeni, da se vsako leto pojavlja vprašanje, ali je dovolj učencev, učiteljsko osebje pa ni prepričano, ali se bo verska vzgoja prihodnje šolsko leto izvajala ali ne. Ta poklicna negotovost ima posledice pri iskanju dobrih učiteljev verske vzgoje v vseh jezikih. Komisijo rotim, naj poudari pomembnost verske vzgoje za starše in učence v evropskih šolah in naj vztraja pri nadaljevanju verske vzgoje v evropskih šolah v maternem jeziku učencev.
Maria Badia i Cutchet
v imenu PSE. - (ES) Komisar, omenili smo že, da so evropske šole kot uradna središča poučevanja skupaj ustanovile vlade držav članic Unije za zagotavljanje večjezičnega in večkulturnega izobraževanja predvsem za otroke osebja ustanov in da jih je treba zaradi mnogih razlogov sedaj reformirati, predvsem v luči novih potreb.
Institucionalni razvoj Unije, širjenje Unije in širjenje agencij so pripeljali do sprememb v profilu učencev v evropskih šolah glede kulture in jezika in tudi glede števila učencev; število vlog za vpis je močno naraslo.
Nadalje so povečana fleksibilnost in pogodbe o zaposlitvi pripeljali do novih družinskih in zaposlitvenih okoliščin, ki vplivajo na socialne in družinske profile in družinske potrebe.
Kot je v dveh resolucijah že navedel Parlament, je reforma nujna za modernizacijo šol, da zagotavljajo potrebno kakovost storitev, za katere so bile ustanovljene, so dostopne in premagujejo posebne težave dostopa ali segregacije.
V ta namen pozdravljam komisarjevo objavo dveh študij, ki sedaj potekata; videli bomo, če bosta uspešni.
Na kratko, kljub povečanju števila jezikov Skupnosti in povečanju zapletov, ki jih srečujemo na mnogih področjih, je treba napredovati pri procesu reforme, odprtosti in izboljšanja teh šol in hkrati zagotavljati, da se njihove kvalifikacije priznajo v vseh državah članicah EU.
Po tem, kar sem povedala, bi komisarju zastavila dve specifični vprašanji.
Prvo se nanaša na številne pritožbe, ki sem jih dobila od staršev nekaterih učencev, ki se izobražujejo na evropski šoli: izkaže se, da se jim, ko po končani maturi nadaljujejo s študijem, od povprečne ocene odbije ena točka; drugače povedano, kaznovani so. Vedeti bi želela, ali ste seznanjeni s to prakso in zakaj se izvaja.
Drugo vprašanje se nanaša na otroke parlamentarnih pomočnikov. Prejela sem tudi pritožbe pomočnikov, ki morajo svoje otroke vpisati po kategoriji III, če želijo, da hodijo v te šole; z drugimi besedami, plačati morajo šolnine. Obiskala sem spletno stran, ki opisuje predvsem informacije o tem, kako delujejo evrošole; imam jo tu in jo bom prebrala v francoščini, ker sem jo našla v tem jeziku. Pod kategorijo ena navaja:
(FR) "Otroci osebja v službi spodaj navedenih ustanov Skupnosti in organizacij, ki je zaposleno neposredno in neprekinjeno za najmanj eno leto."
Sledi seznam dvanajstih točk; točka 4 se glasi:
(FR) "Osebe, ki so preko pogodbe o zaposlitvi v zasebnopravnem razmerju z ustanovami Skupnosti".
V takšnem položaju so potem ljudje ali skupina ljudi, za katere bi si mislili, da sodijo v kategorijo ena. Vprašati bi želela, zakaj se morajo otroci parlamentarnih pomočnikov vpisovati pod kategorijo tri in plačevati šolnine.
Hannu Takkula
v imenu skupine ALDE. - (FI) Gospa predsednica, najprej bi v imenu svoje skupine želel povedati, da je sedanji sistem res precej zapleten. Potrebno ga je poenostaviti in vemo, da vprašanja, povezana z izobraževanjem, v osnovi sodijo v pristojnost držav članic, čeprav v primeru evropskih šol to velja tudi za Unijo. Kjer koli so agencije EU, morajo biti tudi evropske šole. To je osnovno načelo in prav tako bi si morali zapomniti, da nam naše različne strategije omogočajo, da evropskim državljanom povemo, da je izobraževanje vedno naložba v prihodnost. Na tej podlagi bi morali delovati v primeru evropskih šol.
Nadalje bi želel izpostaviti nekaj točk v zvezi z izobraževanjem. Prva se nanaša na mero, do katere je brezplačno. Mislim, da bi morali v Evropi imeti razpravo o tem, da bi postalo vse izobraževanje brezplačno, ne glede na vrsto šole. Vsi otroci in mladi bi morali imeti priložnost dobre izobrazbe in priložnost koriščenja dobrega poučevanja in to, da ni potrebno za to plačati, je eno od zagotovil za to. Mislim, da če države članice to hočejo in če res verjamemo, da je izobraževanje investicija v prihodnost, lahko ta cilj dosežemo.
Prav tako je pomembno, da se poučevanje izvaja v maternem jeziku učenca, saj je to osnova identitete. Otroci in mladi v evropskih šolah prihajajo iz različnih kultur in narodov. Pomembno je, da se jih uči v njihovem jeziku, a pomembno si je tudi zapomniti, da potrebujemo posebne učne pripomočke in da je treba tudi učence naučiti kulturne zavednosti, saj pogosto nimajo korenin, ko prihajajo iz ene države v drugo, ki je novo in tuje okolje. Zaradi tega bi morali prav tako poskrbeti, da imajo kot človeška bitja celoten osebni razvoj in rast. To je tudi osnova za evropsko politiko človekovih pravic in evropski pojem človečnosti.
Kar zadeva posebne pripomočke, ki sem jih omenil, je ena od stvari, v katero bi se dalo vlagati, velikost učilnic. Učilnice ne smejo biti prevelike in vsak otrok bi moral imeti možnost posameznikom prilagojene izbire.
Končal bom tako, da povem, da bodo resnični izobraževalni standardi med nami Evropejci merjeni v smislu tega, kako ravnamo s tistimi, ki so nam blizu, ki jim gre slabše, in kako skrbimo za otroke in mlade, in evropske šole so izložba za svet. Kakšni so naši dejanski standardi izobraževanja in kako skrbimo za naše mlade? Ali smo pripravljeni vlagati v njih in njihovo prihodnost? Upam, da si Evropa lahko to privošči in da dejansko vlaga v otroke in mladino in v evropske šole.
Ewa Tomaszewska
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospa predsednica, zaradi 50-letnih izkušenj v evropskih šolah, ki se soočajo s posebnim problemom različnih jezikov, kulturne raznolikosti in preseljevanja, začnemo razmišljati, ali bi morali to izkušnjo uporabiti za zagotavljanje širše razpoložljivosti tega modela. Niso le otroci uradnikov, ki delajo v evropskih ustanovah, tisti, ki jih je treba naučiti tujih jezikov na najvišji ravni, kot tudi vključevanja z njihovimi sovrstniki iz drugih evropskih držav. Niso le oni tisti, ki zaradi tega, ker so njihovi starši sprejeli službe v tujini, potrebujejo poseben pristop k šolanju.
Nasprotujemo diskriminaciji. Zakaj bi morali biti potem otroci, ki niso otroci teh uradnikov, izključeni iz teh šol? Pozornost bi rada pritegnila k spornemu vprašanju, ki ga obravnava Odbor za kulturo in izobraževanje, namreč k potrebi po ponovni uvedbi klasičnih jezikov, grščine in latinščine, v šolah po Evropi in tudi k poudarku na poučevanju latinščine in grščine v evropskih šolah. Mislim, da je pomembno nujno razmisliti o potrebi širjenja in reformacije evropskih šol kot tudi načel, po katerih delujejo.
László Tőkés
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospa predsednica, kot članu Odbora za kulturo mi dovolite, da toplo pozdravim pobudo Erne Hennicot-Schoepges in Katarine Batzeli, članic Odbora za kulturo, da postavim ustno vprašanje Evropski komisiji in razpravljam o napredku reforme o evropskih šolah.
Ko govorimo o večjezičnosti in njeni pomembnosti, naj izkoristim to priložnost, da izpostavim resno skrb, ki jo imamo v Romuniji, kjer je nedavna pobuda Ministrstva za regionalni razvoj za dokončanje prevoda Regionalnega operativnega programa EU iz romunščine v madžarščino naletela na resne napade romunske Socialdemokratske stranke, ki jo vodi več vodij bivšega komunističnega režima. Naj opomnim, da se to dogaja v eni od 27 držav članic EU v evropskem letu medkulturnega dialoga, v času, ko je komisar Leonard Orban izdal politični dokument z naslovom "Večjezičnost: prednost Evrope in skupna zaveza". V evropskem letu medkulturnega dialoga razprava o reformi evropskih šol ne bi mogla biti bolj pomembna, saj živimo v večkulturni in večjezični Evropi, kjer soobstajajo različne kulture in jeziki. Za uspešno evropsko vključevanje moramo spodbujati in omogočati takšno kulturno medsebojno delovanje.
Zato mora naš evropski izobraževalni sistem odražati to večkulturno lastnost in omogočiti zdrav in enostaven soobstoj. Predvsem evropske šole so bile ustanovljene za zadovoljevanje teh potreb - za zagotavljanje večkulturnega in večjezičnega izobraževanja ter tudi okrepitev evropske identitete. Vendar pa je zadovoljevanje teh potreb v razširjeni EU z večjo mobilnostjo državljanov in ustvarjanjem več agencij v različnih državah članicah postalo izziv. Kakor poudarjajo vprašanja v današnji razpravi, obstaja velika potreba po osredotočenju na reforme, saj se je izkazalo, da je vedno bolj zapleteno zagotavljati visokokakovostno večjezično in fleksibilno izobraževanje.
Dovolite mi, da poudarim dejstvo, da učencem samo s tem, ko jim dovolimo, da izražajo in prakticirajo svojo lastno kulturno identiteto in uporabljajo svoj lasten materni jezik skozi celotno izobraževanje in oblikovanje, lahko omogočimo, da se razvijejo v prave evropske državljane. Če učenci, ki se izobražujejo v evropskih šolah, niso sposobni najprej razviti lastne nacionalne identitete z uporabo maternega jezika in kulture, mislim, da ne bodo imeli dovolj močne osnove za gradnjo evropske identitete.
Hvala za vašo pozornost in želim vam vso srečo pri procesu reformiranja evropskih šol.
Kathy Sinnott
v imenu skupine IND/DEM. - Gospa predsednica, pred mnogimi leti sta bila z evropskimi šolami povezana dva problema. Eden je bil, da so močno zaostajale pri vključevanju in celovitih politikah za otroke s posebnimi učnimi potrebami (SEN). Drug pa je bil, da so staršem, ko so v šolo prijavili otroka s posebnimi učnimi potrebami, navado rekli, da niso sposobni izpolnjevati njihovih potreb in naj poiščejo kaj drugega. To res ni bilo dovolj dobro.
Decembra 2007 je Parlament v svojem proračunu namenil denar za "prispevek financiranju prvorazrednega izobraževanja za otroke s posebnimi učnimi potrebami in za spodbujanje koncepta vključevanja izobraževanja v celoti in ta znesek bo sproščen ob predstavitvi predloga za začetek izvajanja pilotnega projekta za središče za posebne učne potrebe, ki bo vključeval kvalificirano osebje z ustreznimi izkušnjami in primernimi učnimi gradivi." V času, ki ga imam na voljo, ne bom šla skozi celotna pogajanja v zvezi s tem pilotnim projektom. Zgodilo pa se je, da je ta pilotni projekt postal nekaj polovičnih delovnih mest iz psihologije in nekaterih drugih virov, a to ni tisto, kar si jaz predstavljam kot pilotni projekt: dejanski pouk, integrirani pouk po vseh evropskih šolah.
Mislim, da je čas, da smo glede tega cilja zelo jasni. Cilj je vključevanje in cilj je integracija otrok na način, ki je zanje mogoč. V evropskih šolah je sedaj v projektu SEN 411 učencev. To je 2 %, a invalidnost v splošnem prebivalstvu znaša 17 %. Še vedo ne omogočamo šolanja dovolj velikemu številu otrok s posebnimi učnimi potrebami, torej jih ostaja še 15 %. Ne morem verjeti, da se število prebivalstva, ki je upravičeno do teh šol, razlikuje od splošnega števila prebivalstva.
Vsekakor potrebujemo projekt in oceno položaja, a to bi lahko počeli v nedogled - položaj že sedaj ocenjujemo v nedogled! Čas je, da gremo dlje od pilotnih načrtov. Čas je, da pravi pristop do otrok postane standardna praksa v vseh šolah. Daleč od tega smo.
To je drug pomen raznolikosti. Ne gre le za jezike in kulture: gre za potrebe ljudi in njihove sposobnosti in tudi za zagotavljanje široke raznolikosti tega.
Roberto Fiore
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, medtem ko ni dvoma o tem, da je treba poskuse razvoja evropske šole pozdraviti, pa ne smemo pozabiti, da je strateški cilj Evropo na nek način oblikovati v vodnik iz znanstvenih in družbenih vidikov in v model skupnega bivališča.
V tem smislu moramo potem graditi na kulturnih koreninah Evrope, na primer, kar nam je dal Rim v smislu prava, kar nam je Grčija dala v smislu psihologije in kar nam je dala Nemčija v smislu glasbe. Vendar pa je treba povedati tudi, da je treba sedaj jezike, ki se smatrajo kot mrtvi jeziki, kot sta latinščina in grščina, ponovno oživiti - in to je povsem jasno -, saj sta jezika, ki ju najvišje razvite ameriške družbe, kot sta General Motors in Univerza Yale, smatrajo kot temeljni v načinu delovanja podjetnikov ali, če želite, glav družine. Povedati je treba tudi, da so krščanstvo in krščanske vrednote naših korenin temeljni elementi vsake prave evropske šole.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Gospa predsednica, komisar, moji kolegi poslanci so vama predstavili vrsto zahtev za večji napredek v evropskih šolah, ki služijo kot vzor drugim šolam v državah članicah.
Prosim, odgovorita na moje vprašanje o tem, koliko lokalna zakonodaja vpliva na evropske šole. Ugotovili smo, da obstajajo razlike med šolami na Nizozemskem, v Belgiji, Nemčiji in Luksemburgu. Te razlike smo prepoznali predvsem v pristopu do otrok s težavami pri učenju. Glede na to, ali so v Bruslju ali v Luksemburgu, so bili različno obravnavani.
Ko smo že pri temi o učencih, zakaj bi jih morali razvrščati v kategorije? Zakaj morajo skrbno izbrati maturitetne smeri, preden se sploh začne pouk? Zakaj je treba versko vzgojo in klasične jezike učiti glede na število učencev v razredu? Zakaj se otrok ne uči zgodovine njihove matične države? Zakaj se otrok ne uči v njihovem maternem jeziku?
Sedaj se ozrimo k osebju: meritokratska izbira v vseh državah bo med združenji učiteljev zagotovila enoten standard. Ali v vseh državah preverite postopek izbire? Upravno osebje se menja, a nekateri ljudje ostajajo ravnatelji po več kot 20 let. Zakaj ne obstaja izbor ravnateljev?
Prilagodljivost bo, kot ste sami dejali, prinesla boljše rezultate. Oblasti držav članic morajo zagotoviti, da ne bodo imele šol izključno za elitne priseljence, ampak bodo takšne, ki bodo služile kot model za druge šole za priseljence.
Ryszard Czarnecki
(PL) Gospa predsednica, sem nisem prišel le kot poslanec Evropskega parlamenta, ampak tudi kot oseba s praktičnimi izkušnjami s področja evropske šole, saj sem oče otroka, ki je tri leta hodil na evropsko šolo v Bruslju in je lansko leto pisal maturo. Iz družinskih izkušenj kot tudi iz svojih občasnih opažanj, na primer na govorilnih urah na šoli, ki je ena od štirih evropskih šol v Bruslju, čutim, da vem o čem danes govorimo. Povedati sem želel le eno: število teh šol se povečuje. Ko je moj sin hodil na to šolo pred tremi leti, so bile v Bruslju tri šole in sedaj je še četrta. Dovoljeno število učencev v razredih v evropskih šolah je 32.
Velja opomniti, da je v mnogih evropskih državah dovoljeno število učencev v razredu bistveno manjše kot v evropskih šolah. Naš interes v zvezi s to temo je jasen: za stvari, ki jih kot Evropska unija plačujemo, se moramo zanimati. Več kot 50 % proračunov teh šol prihaja iz skladov Evropske unije. Zaključek, gospa predsednica, je sledeč: te šole je smiselno odpirati, a to se ne bi smelo dogajati za ceno kakovosti poučevanja ali prekomernega števila otrok in mladih v teh šolah.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Evropske šole so v Evropi priznane kot elitne ustanove, ki mladim zagotavljajo kakovostno izobraževanje. Leta 1953 je Jean Monnet dejal, da je namen teh šol združiti evropske otroke, ne glede na njihovo nacionalnost, in v njih vliti evropski duh in občutek pripadnosti, da bi lahko sčasoma ustvarili združeno in uspešno Evropo. Program reformiranja teh šol mora upoštevati naslednja pomembna vprašanja. V teh šolah mora obstajati vseh 23 uradnih jezikov Evropske unije in otroci morajo dobiti priložnost govoriti svoj materni jezik. Žal pa je še vedno nekaj uradnih jezikov EU, ki se ne govorijo v nobeni od evropskih šol.
Nadalje je eden od ciljev evropskih šol gojenje enotnosti v skupinah otrok, da bi jih združile in pospešile razvoj strpnosti in sporazumevanja med njimi. Zato verjamem, da razdeljevanje otrok v tri skupine ni smiseln ukrep. Tisti, ki so razvrščeni v zadnjo kategorijo, imenovano "drugi", dobijo priložnost vpisa na takšno šolo le, če še ostanejo prosta mesta, potem ko so bili otroci evropskih uradnikov že sprejeti. Ta kategorizacija je diskriminacijska in predlagam, da bi jo bilo treba odstraniti iz statuta evropskih šol.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Gospa predsednica, pojem "evropska šola" je vse bolj priljubljen. To je posledica globalizacije, ki vpliva na vse, tudi izobraževanje. Zaradi tega imamo vodilno načelo, ki mu skušamo slediti. Tu pa se začnejo problemi. Zelo težko je najti odgovor na vprašanje "kakšna bi morala biti šola". Bi morala biti to elitna šola ali splošna, bi morala izvajati svoj način in učni načrt za vse učence ali bi morala to biti šola, ki se giblje v določenih smereh, a upošteva nacionalne in regionalne tradicije; bi morala biti to šola, kjer se otroke uči, da cenijo in spoštujejo svoje tradicije, kulturo, vero in jezik, ali bi morala učiti odprtost za kulture drugih narodov z večjezičnostjo in vrednotenjem celega sveta? Eno vprašanje načeloma ne zbuja nobenih dvomov. Ker imamo Evropsko unijo, bi morale biti diplome, ki jih dodeljujejo vse izobraževalne ustanove držav članic, priznane v evropskih šolah.
Mihaela Popa
(RO) Verjamem, da so evropske šole šole prihodnosti v EU, saj upoštevajo povečano mobilnost in proces globalizacije in posledično dajo vsakemu dijaku in učencu možnost izobraževanja v maternem jeziku in tako spodbujajo večjezičnost.
Ta šolski sistem sem raziskovala tudi sama. Obiskala sem najstarejšo evropsko šolo v Bruslju, ki je bila ustanovljena pred več kot 50 leti, in sem tam srečala več kot 40 romunskih študentov, ki imajo priložnost izobraževanja v svojem maternem jeziku. Povedati je treba, da evropske šole gojijo družbeno vključenost, ker dijaki in učenci različnih narodnosti spoznavajo in pomagajo drug drugemu.
Poudariti bi želela učinkovitost načina organizacije preverjanje mature, ker spodbuja visoko uspešnost in dijake kot evropske državljane pripravlja na prihodnje življenje. Verjamem, da bi bilo treba evropski šolski sistem razširiti na vse države članice, da bi postale del skupne evropske politike na področju izobraževanja. Nadalje predlagam ustanovitev in podporo regionalnih evropskih šol, ki bi morale upoštevati eno temeljno načelo Evropske unije - regionalno politiko Evrope, ki temelji na mobilnosti in znanju.
Dumitru Oprea
(RO) Evropske politike, ki se nanašajo na reformo tradicionalnih šol in njihov razvoj v status evropskih šol z vključevanjem lokalnih in nacionalnih upravnih struktur, po mojem mnenju zahtevajo tri glavne tipe reforme: sistemsko reformo, vključno z reformo učnega načrta, ki temelji na kakovosti in učinkovitosti; trajno reformo, ki vključuje ocenjevanje in kapitalizacijo predhodnih rezultatov in njihovo prilagajanje evropskim šolam; in tretjo reformo, ki temelji na odgovornosti in lastništvu vseh družbenih akterjev.
V tem pogledu verjamem, da bi bilo evropske šole treba vzeti za model svetovne šole, kjer bi morala priti v igro tudi sestavina "izvenšolsko učenje". Mladi bi morali imeti poseben program od 14.30 do 17.00 ure tako v času semestrov kot tudi med poletnimi počitnicami.
Roberta Alma Anastase
(RO) V svojih 50 letih obstoja so evropske šole dokazale svojo kakovost glede izobraževanja prihodnjih generacij. Vendar pa verjamem, da bi se morali v današnji razpravi osredotočiti na potrebo prilagoditve evropskih šol današnjim potrebam in pri tem upoštevati širjenje na 27 držav članic EU in tudi pojave, kot so globalizacija, preseljevanje in povečana poklicna in geografska mobilnost.
Poudariti bi želela dve pomembni vprašanji. Najprej moramo evropske šole odpreti v večji meri, da bi integrirali vse državljane, ki potrebujejo takšno pomoč. Drugič pa verjamem, da je priznavanje stopenj prednostna naloga v vseh državah članicah.
Zbigniew Zaleski
Gospa predsednica, človek porabi približno tretjino svojega življenja za pripravo na zrelo življenje preko učenja. Druga pripomba, ki jo želim navesti, pa je, da je za gradnjo Evropske unije - to, kar počnemo sedaj - prav tako potrebno ustrezno izobraževanje. Mnogo je tehničnih vidikov, kot so oprema, spričevala in tako dalje, a Komisija mora kot izvajalec podpreti zamisel izobraževanja, ki temelji na več jezikih, na skupnih načelih in na spoštovanju nacionalnih vrednot. To je zelo pomembno. Za izobraževanje je očitno potrebno vlagati denar, a če te naložbe ne podpiraš, potem moraš sprejeti nevednost, ki mislim, da bo za nas dražja.
Zato je evropska šola izvrsten projekt in ga podpiram.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospa predsednica, evropske šole obstajajo na podlagi konvencije, podpisane leta 1957. V preteklih 50 letih je bilo v Evropi mnogo sprememb: vrsta širjenj, povečanje števila ustanov in agencij in mnogo bolj prilagodljive pogodbe o zaposlitvi. Zato ne more biti dvoma, da so spremembe in reforme potrebne tudi v evropski šoli.
Na številnih pomembnih področjih so potrebne spremembe. Vprašanje, ki me najbolj zanima, je izbira učencev, to je razvrščanje v kategorije: ena, dve in tri. Konec koncev EU na eni strani poskuša povečati mobilnost evropskih državljanov na trgu dela in odstraniti ovire, na drugi strani pa zapira dostop do šol otrokom potencialnih zaposlenih v različnih ustanovah in podjetjih iz celotne EU. Najti je potrebno rešitev problema prevelike gneče v določenih šolah. Prav tako je treba sprejeti ukrepe v zvezi z otroci s posebnimi potrebami.
Na koncu pa bi želel prositi za premislek o možnosti ustvarjanja evropskih šol v novih državah članicah.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Gospa predsednica, filozofija izobraževanja v evropskih šolah in program poučevanja, ki vodita do evropske mature, bi morala služiti kot vzor večjezičnega in večkulturnega izobraževanja za vse države članice. Naraščajoče število izmenjav študentov v evropskih izobraževalnih ustanovah in globalizacija svetovnega gospodarstva pomenita, da bi prava vrednost evropske mature upravičila njeno razširjanje. Prav tako bi jo morale priznati ustanove visokošolskega izobraževanja v državah članicah in tudi v tretjih državah. Žal pa tega ni mogoče doseči brez znatno povečanega financiranja.
Sedaj se evropske šole obravnavajo kot elitne šole, ki pogosto izključujejo otroke, katerih starši niso uradniki EU. Izključevanje večjega dela družbe iz možnosti koriščenja evropskih šol je v nasprotju s ciljem povečanja mobilnosti evropskih državljanov na našem trgu dela. Države članice same pogosto poskušajo ustvariti nov sistem izobraževanja, ki bo mlade bolje pripravil na izzive, povezane z globalizacijo in prožnim trgom dela, medtem ko sistem evropskih šol in evropska matura že dolgo obstajata in kar je najpomembneje, dosegata odlične rezultate, zato bi ju morali podvajati, kolikor je to mogoče.
Christopher Beazley
Gospa predsednica, nastopam ne le kot poslanec tega Parlamenta, ampak tudi kot bivši učitelj. Zanima me, ali lahko prosim komisarja Kallasa, da se na svojem naslednjem sestanku s Svetom ministrov pogovori predvsem z britanskim ministrom za izobraževanje in preveri, ali je mogoče, da se ta česa nauči iz uspeha evropskega šolskega modela. Morda bi lahko razmislil predvsem o preklicu katastrofalne odločitve britanske vlade, da postane učenje jezikov prostovoljno, z drugimi besedami, da se evropskih jeziki odstranijo iz britanskega učnega načrta.
Drugič, morda bi ga lahko opomnili, da je bila Evropa pol stoletja razdeljena, a je sedaj že 20 let ponovno združena. Morda bi lahko razmislil, da svojim svetovalcem pri učnem načrtu predlaga, da naslednjo generacijo spomnijo na zgodovino in kulturo Srednje in Vzhodne Evrope, v kateri je Britanija tradicionalno zelo sodelovala in jo je dejansko podpirala.
Mario Mauro
(IT) Gospa predsednica, komisar, gospe in gospodje, različne strani ne bi smele poudarjati le kritik glede pomanjkljivosti sedanjega modela upravljanja. Verjamem, da je dolžnost vseh nas, da po tej razpravi razumemo, kaj je na kocki, tj. model, ki ga lahko evropske šole predstavljajo za evropsko področje izobraževanja; in ker hočemo premagati izziv evropskega območja izobraževanja in smo navdušeni nad tem, da zmagajo dobre prakse, je absurdno in protislovno, da se držimo ravni in modela upravljanja, ki ne zmore dosegati izzivov, s katerimi se soočamo. Po mojem mnenju današnja razprava ponuja Komisiji več kot dovolj spodbude, da spozna, da se moramo zavzeti za temeljito obnovo naših šol.
Erna Hennicot-Schoepges
avtorica. - (FR) Gospa predsednica, komisarju, ki je podal številke, a to so trenutne številke, bi želela zastaviti še dve vprašanji. Komisar, ali bodo povišanja tudi pri razporeditvah za naslednji finančni načrt; ali obstaja primeren sistem financiranja, ki bo zagotovil, da lahko te šole še naprej delujejo? Ta trenutek naj bi jim manjkalo 40 učiteljev angleškega jezika zaradi finančnih težav, ki jih doživlja vlada njenega veličanstva. Vas smem vprašati, kakšno rešitev je mogoče predvideti v zvezi s tem položajem? Drugič, šole bi želele več neodvisnosti. Ali ste za večjo neodvisnost ali bi raje obdržali sedanji sistem, ki je okoren in pogosto ne ustreza lokalnim položajem?
Siim Kallas
podpredsednik Komisije. - Gospa predsednica, izraženih je bilo nekaj zelo resnih in pomembnih vprašanj.
Najprej bi želel spomniti, da je sistem evropskih šol popolnoma neodvisno telo. Ne temelji na Pogodbi iz leta 1958 ampak na statutu iz leta 1953, ima svoj Svet, svoj statut in ta Svet sprejema vsa pravila. Komisija ima v Svetu le en glas.
Za vsebino izobraževanja je popolnoma odgovoren Svet in vse to, vključno z različnimi razmerji med jezikovnimi oddelki in učnim načrtom, je v rokah Sveta guvernerjev evropskih šol. Zato Komisija pri tem nima veliko besede.
Kar zadeva financiranje, je to drugo, kar bi rad povedal kot odgovor na pomembno vprašanje. Infrastrukturo zagotavljajo države gostiteljice. Šole torej gradijo Belgija, Nemčija, Francija, itd. To nam daje celotno sliko omejitev, ki jih imamo pri razvoju infrastrukture.
Kaj pa vsebina izobraževanja? Spoštovana poslanka je v svojih uvodnih opombah omenila, da je kakovost izobraževanja visoka - in res je visoka. To je ena glavnih prednostnih nalog Evropske komisije, da daje vso možno podporo, da bo ta kakovost visoka. Izhodišče za evropske sisteme izobraževanja bo res, da evropske šole dajejo učencem izobrazbo, ki jo povsod zelo cenijo. Tako nimam nobene informacije, da bi imeli učenci z izobrazbo evropske šole posebne težave pri vpisu na univerzo po šoli, če to želijo.
Glede učiteljev, oni so del infrastrukture, zato jih prav tako zagotavljajo države članice. Učitelje angleškega jezika, na primer, zagotavlja Združeno kraljestvo; z drugimi besedami, breme bolj razširjenih jezikov je bistveno večje. Mi, Komisija - ali evropski proračun -, plačamo stroške poslovanja. To nam daje zvezo, katere posledica je dokaj okoren sistem in zato je cilj, da se sistem reformira in zagotovi večja jasnost glede odgovornosti in financiranja. Probleme lahko vidite tudi pri Belgiji, kjer je bilo rečeno, da je ena od štirih šol še vedno začasna šola. Z gradnjo četrte šole se je odlašalo in odlašalo in o tem intenzivno razpravljamo z belgijsko vlado.
Glede odprtosti evropskih šol menimo, da sta ključni vprašanji evropska matura in potrjevanje šol, ki želijo dodeliti evropsko maturo. Spodbujamo zamisel, ki jo je v osnovi sprejel Svet guvernerjev, torej osnovna pravila obstajajo. Sedaj je vprašanje, kako udejanjiti v državah članicah. Vodilno vlogo imajo ponovno države članice. To bo torej do neke mere rešilo problem različnih učencev.
Danes, kakor sem rekel, se srečam s Parlamentom, in slišal sem vaše pripombe, da je treba kategorijo III izločiti, a prav tako se redno srečujem z našim osebjem - ki je enako veliko, sestavljeno iz stotin ljudi - in seveda imajo jasno zahtevo, namreč, da morajo imeti zagotovljeno izobraževanje za svoje otroke.
Torej obstaja potreba - in to je močno poudarjeno v Pogodbi, v kadrovskih predpisih, v ureditvi - po zagotavljanju mest v šolah in potem se seveda pojavi vprašanje, kdo bo razdelil ta druga mesta, ki naj bi ostala prosta in vsekakor v Bruslju. To postaja vse težje. Zame je to zelo zapleteno vprašanje. Ob začetku te Komisije smo v imenu našega osebja vztrajali, da je potrebna večja jasnost, in tako je Svet guvernerjev za reševanje teh vprašanj ustanovil osrednji organ za vpis.
To je torej celotna slika in moram samo ponoviti, da je drža Komisije, da moramo razjasniti finančna vprašanja in vsekakor razdeliti breme, imeti jasne odgovornosti, dolžnosti in nato lahko najdemo tudi boljše rešitve za vprašanja glede infrastrukture, a ne sme priti do nikakršnega poslabšanja kakovosti izobraževanja.
Glede nekaterih bolj specifičnih vprašanj, ena od naših spoštovanih poslank je postavila vprašanje o invalidnih učencih. Dejali ste, da jih je mnogo več, a ne vem za noben primer, ko bi bil kdo zavrnjen, ko so starši prosili za posebno obravnavo: vedno je bila zagotovljena. Torej, če imate dejstva, da obstajajo skriti invalidni učenci, prosimo, da ta dejstva priskrbite in obravnavali jih bomo.
V zvezi s parlamentarnimi pomočniki veste, da sedaj parlamentarni pomočniki niso zajeti v kadrovskih predpisih, so nekakšno posebno osebje v Parlamentu, a veste tudi, da potekajo pogajanja, da se to določi, in za natančnejša pravila, potem pa bomo lahko pretehtali tudi, kaj storiti z dostopom do evropskih šol za otroke parlamentarnih pomočnikov.
To so torej več ali manj vprašanja, ki so bila zastavljena, in seveda vsa ta vprašanja - verska vzgoja, jeziki - so seveda v rokah Sveta guvernerjev in Komisija je le en glas v tem Svetu. Svet guvernerjev ta vprašanja zelo resno obravnava. Imeli so razsežne razprave na to temo in lahko vam zagotovim, da je Generalni sekretariat evropskih šol zelo pozoren na vse potrebe različnih jezikov in različnih verskih vidikov. To je torej njihova odgovornost.
Samo še nekaj: če lahko Parlament pritegne pozornost držav članic in predvsem, če lahko vse države članice Evropskega parlamenta, ki imajo lastne zveze v svojih matičnih državah, spodbujajo ministre držav članic za izobraževanje, da spodbujajo to zamisel evropske mature, ker je to njihova izbira. Sedaj imamo pravila, kako nadaljevati z evropsko maturo. Sedaj je od ministrov odvisno, ali bodo poiskali zainteresirane šole. Vem, da je mnogo zainteresiranih šol, a nacionalne oblasti v mnogih državah niso pokazale dovolj navdušenja za ta projekt, ki je lahko korak naprej in je lahko potem res pozitivna ocena evropske mature, da bomo lahko imeli evropske šole ne le v Bruslju, temveč povsod - v novih in starih državah članicah. To je simbol Evrope. Matura in evropsko izobraževanje sta en element naše arhitekture.
Predsednica
Razprava se je zaključila.
Vsem bi zaželela vesel dan evropskih jezikov, ki bo jutri.
Pisne izjave (člen 142)
Alessandro Battilocchio  
Strinjam se z različnimi rešitvami, ki so predlagane za reformo evropskih šol: moja privilegirana vloga poročevalca Odbora za razvoj v zvezi z akcijskim programom Skupnosti Erasmus me vodi k temu, da močno podpiram potrebo po večjezičnem in prožnem modelu evropskih šol, kjer se ohranja poučevanje maternega jezika (in ga učijo učitelji, ki so materni govorci), a ki je hkrati enak za vse, brez razrednih razlik.
Evropska matura bo prvi instrument, ki mu bodo sledile priložnosti, ki jih ponuja Erasmus, za zagotavljanje resnične mobilnosti za študente v Evropi in nato povsod po svetu. Tutorstvo pri družbeni, kulturni in jezikovni integraciji prihajajočih študentov igra pomembno vlogo in doseganje odličnih jezikovnih sposobnosti je treba spodbujati s podporo intenzivnih tečajev (kot je bilo poudarjeno od leta 2001 do danes z dnem evropskih jezikov, vsakega 26. septembra).
Smatram, da je sodelovanje med sedanjimi evropskimi in regionalnimi šolami (osnovnimi in srednjimi) nujen pogoj za razvoj novega sistema evropskih šol, a ne morem skriti svoje zaskrbljenosti za prihodnost italijanskih regionalnih šol, ki bi - kot posledica nove reforme "Gelmini" - lahko izginile v nekaterih manjših in geografsko prikrajšane skupnosti.
Cristian Silviu Buşoi  
v pisni obliki. - Postopki, ki jih je sprejela Evropska unija v zadnjih nekaj desetletjih, in neprestano razvijajoč se izobraževalni sistem so pomenili, da je treba upoštevati novo perspektivo vloge in pomena evropskih šol. Glede na zadnje širjenje EU na 27 držav članic in povečanje uslužbencev EU namiguje, da je pomen dobro reformirane evropske šole postal zelo pomembno prednostno vprašanje.
Da bi izboljšali prihodnja pričakovanja glede evropskih šol, se moramo lotiti občutljivih vprašanj, ki izzivajo sedanji sistem, in opredeliti probleme, da bi oblikovali predvidljive spremembe. Tako obstaja velika potreba po na novo začrtani in obsežni reformi evropskih šol, da bi postale bolj konkurenčne in pregledne na evropski ravni in da bi oblikovale svoj poln namen na bolj sodoben način.
Izvajanje načela nediskriminacije med zagotavljanjem temeljnih svoboščin za učence mora biti v jedru novega sistema, da bi lahko postal popolnoma operativen in v njihovo dobro. Kljub temu je treba ponovno ocenit financiranje evropskih šol ob upoštevanju nediskriminacijskih ukrepov za učence z vidika njihovega razvrščanja v kategorije.
