Evropska strategija o Romih (razprava) 
Predsednica
. - Naslednja točka je razprava o izjavah Sveta in Komisije o strategiji EU o Romih.
Jean-Pierre Jouyet
predsednik Sveta. - (FR) Gospod predsednik, gospod komisar, gospe in gospodje, Svet se popolnoma zaveda bistvenega pomena izvajanja ustreznih ukrepov za izboljšanje stanja Romov in promocijo njihovih temeljnih pravic, kot je ta parlament zahteval v svoji resoluciji 31. januarja.
Kot veste, je pod francoskim predsedstvom prišlo do resničnega napredka na področjih nediskriminacije in vključenosti in v tem kontekstu je bilo mogoče upoštevati stanje Romov, in sicer v okviru svežnja o socialni agendi, ki ga je komisar Špidla predstavil 2. julija.
Namen svežnja, ki ga je predstavila Komisija, je dati nov zagon politikam za boj proti revščini, izključenosti in diskriminaciji, ki prizadenejo najbolj ranljive skupine in s tega vidika so predlogi, ki jih je podala Komisija in ki upoštevajo obstoječe instrumente za pomoč pri zagotavljanju večje vključenosti romskega prebivalstva, resnično zelo dober prispevek.
Svet obžaluje, ker se države članice niso mogle dogovoriti o svežnju za boj proti revščini in socialni izključenosti in o finančnih pogojih. To sem želel povedati tudi v tej razpravi.
Prvi evropski vrh o Romih je potekal 16. septembra. Podprla sta ga predsednik Komisije in francosko predsedstvo Evropske unije. Sprejeta deklaracija poudarja odgovornosti držav članic pri zagotavljanju resnične vključenosti Romov, poudarek pa daje krepitvi individualnih pravic ljudi in pomenu sodelovanja romskih organizacij.
Drugi vrh o enakosti je potekal 29. in 30. septembra 2008. Na tem vrhu smo poudarili probleme, s katerimi se romsko prebivalstvo vse prepogosto spopada, bodisi v smislu dostopa do izobraževanja, delovnih mest ali poklicnega usposabljanja bodisi dostopa do drugega blaga in storitev, kar nam je omogočilo, da smo ugotovili, kako delovati bolj učinkovito v boju proti diskriminaciji, katere žrtev je romsko prebivalstvo.
Zadovoljni smo tudi z vključitvijo situacije Romov v Evropsko unijo in zagotovili bomo, da bo to ena od prednostnih nalog Agencije Evropske unije za temeljne pravice.
Francosko predsedstvo je nedavno pripravilo nekaj osnutkov sklepov o posebni situaciji Romov. Ti sklepi bodo predloženi Svetu zunanjih ministrov in Svetu za splošne zadeve in zunanje odnose naslednji ponedeljek in torek. Vašemu Odboru za zunanje zadeve bom poročilo o njih podal v torek.
V osnutkih sklepov se poziva Komisijo in države članice, da upoštevajo stanje Romov pri oblikovanju in izvajanju politik o zaščiti temeljnih pravic, pri politiki o boju proti revščini in diskriminaciji, pri politikah o enakosti spolov in tistih o dostopu do izobraževanja, stanovanja, zdravstvene oskrbe, delovnih mest in kulture. V teh osnutkih sklepov pozivamo Komisijo in države članice, da opredelijo konkretne ukrepe za leti 2009 in 2010.
V ta namen je predvideno tudi, da se zagotovi boljša poraba sredstev iz strukturnih skladov. Svet je zato povabil Komisijo, da mu leta 2010 predstavi poročilu o napredku, da nadaljuje razprave in organizira potrebne izmenjave z romskimi organizacijami.
Gospod predsednik, gospe in gospodje, to je vse, kar sem želel povedati temu parlamentu.
Vladimír Špidla
član Komisije. - (CS) Gospod predsednik, gospe in gospodje, prvi evropski vrh o Romih, ki je 16. septembra potekal v Bruslju, je bil izredno pomemben za partnerstvo med glavnimi akterji na tem področju. Udeležilo se ga je več kot 500 višjih predstavnikov organov EU, držav članic in nevladnih organizacij in je odraz naše ponovne odločenosti za povečanje prizadevanj pri spopadu s socialno izključenostjo Romov.
Sporočilo je bilo jasno in sicer, da mora glavni cilj biti popolna vključenost Romov v gospodarsko, družbeno in kulturno življenje Evrope in zagotoviti enake možnosti za vse v EU, tudi za Rome. Civilna družba mora biti v to partnerstvo popolnoma vključena. Iz tega sledi, da morajo Romi sodelovati pri pripravi predlogov, izvajanju in spremljanju politik, ki jih zadevajo. Zato Komisija pozdravlja prispevek nevladnih organizacij na vrhu, na primer deklaracijo o koalicij EU za politiko Romov. Letos je bil na področju integracije Romov dosežen napredek brez primere, rezultat skupnih prizadevanj EU in držav članic ter sodelovanja na osnovi vzajemnega zaupanja in dobre volje.
Po mnenju Komisije so najpomembnejši sklepi vrha bili naslednji: zaveza za promocijo individualnih pravic Romov, moških, žensk in otrok; zavedanje, da nosijo EU in države članice skupno odgovornost za podporo vključevanju Romov na njihovih različnih področjih delovanja; zavedanje, da mora EU podpirati države članice pri izvajanju njihovih politik s pomočjo usklajevanja in finančne podpore iz strukturnih skladov; soglasje, da je potrebno podpirati kulturno občutljive pristope, usmerjene v Rome, ki bodo spodbujali njihovo vključevanje v glavni tok v smislu izobraževanja, zaposlovanja in skupnosti brez izključevanja drugih podobno prikrajšanih članov družbe.
Na vrhu je Komisija tudi jasno povedala, da bo sprejela vse bistvene ukrepe pri svojem delovanju za izboljšanje položaja Romov in da bo zagotovila, da bodo lahko v celoti uresničevali svoje temeljne pravice, zagotovljene v Listini. Komisija bo brez obotavljanja posredovala, če bo prišlo do kršitve zakonodaje Skupnosti, kar vključuje temeljne pravice.
V zvezi s sklepi vrha sva predsednik Barroso in jaz predlagala ustanovitev platforme za vključevanje Romov. To bi zagotavljalo okvir za dvostranska srečanja na visoki ravni in na ta način bi bilo mogoče finančne instrumente, ki podpirajo kohezijske politike in politike razvoja podeželja, bolje usmerjati v vključevanje Romov. Poleg tega bi platforma pomenila konkretno izpolnitev obljube Komisije o tem, da bo povečala učinkovitost instrumentov in politik Skupnosti in da bo poročala o doseženih rezultatih.
V zvezi s sklepi junijskega zasedanja Evropskega sveta bi države članice sedaj morale oceniti dosedanji napredek in povečati svoja prizadevanja za popolno vključitev Romov. Komisija bo države članice seveda podpirala. Poleg tega se Komisija veseli zasedanja Sveta za splošne zadeve 8. decembra, na katerem bo potekala razprava o predlogih v zvezi s sklepi o vključevanju Romov.
Lívia Járóka
v imenu skupine PPE-DE. - (HU) Gospod predsednik, komisar, ministri, gospe in gospodje, v zadnjem letu je na evropski ravni bil dosežen znaten napredek glede spoznanja o tem, da sta vključevanje 10 milijonov Romov, ki v državah članicah živijo v pomanjkanju in popolno uresničevanje njihovih pravic, v interesu vseh evropskih družb.
Mislim pa, da je proces sedaj zastal. Po mnenju Evropskega parlamenta in nevladnih organizacij sta potrebna spremljanje in nadzor Evropske skupnosti, kajti države članice so v načrtih, posredovanih Evropski uniji, navedle svoj namen vključevanja Romov, ki živijo znotraj njihovih meja, toda njihovi sprejeti nacionalni proračuni in dosedanji rezultati teh izjav ne potrjujejo.
Posamezni projekti, financirani s sredstvi EU, presenetljivih rezultatov niso dali. Izključenost evropskih Romov iz gospodarstva, stanovanjska problematika, pomanjkanje dostopa do kakovostnega izobraževanja, zaskrbljujoči zdravstveni pokazatelji se niso izboljšali ampak poslabšali in še naprej slabijo socialno kohezijo Evrope.
Potrebna so mnogo bolj celovita strokovna prizadevanja, kot so bili dosedanji projektni pristopi, usmerjena pa morajo biti tako v romsko kot neromsko družbo za razvoj omenjenih področij na način, ki presega stranke in cikle. Osnovni pogoj za uspešnost teh prizadevanj je, da se tudi prihodnja predsedstva zavežejo za skupne evropske ukrepe, pripravljene pod francoskim predsedstvom.
Nujno je izvajanje takojšnjih ukrepov, namenjenih pridobitvi podpore za Rome in izkoriščanju njihovih ekonomskih kapacitet za evropski razvoj. Od začetka kohezijske politike do širitve leta 2004 je bilo nekaj uspehov, toda čakanje naslednja tri desetletja bi bilo mnogo predolgo. Stanje zahteva nič manj kot krizne ukrepe. Romske gete je mogoče odpraviti le s ponovno vključenostjo njihovih več tisoč prebivalcev na trg dela in s čim večjim izkoriščanjem novih in nerazvitih področij gospodarstva - kot so obnovljiva in alternativna energija ali varstvo okolja - in zagotavljanjem kakovostnega integriranega izobraževanja.
Istočasno je treba krepiti lastno identiteto Romov, ki izhaja iz njihove domovine in njihovo družbenoekonomsko identiteto. Vključitev pilotnega projekta v višini 5 milijonov EUR v proračun za leto 2009 daje zagotovilo, da o tem vprašanju lahko govorimo, toda proces se tu ne sme zaustaviti. Namesto dvostranskih srečanj potrebujemo strategijo EU, ki lahko ustvari nove elemente, pravne podlage in potencialne sankcije ter monetarne mehanizme.
Jan Marinus Wiersma
v imenu skupine PSE. - (NL) Gospod predsednik, Evropski parlament je v zadnjem času izrekel svojo odločno podporo pripravi dolgoročne strategije za integracijo Romov v Evropi. V zadnjem letu je postalo jasno, da morajo zlasti države članice pa tudi Evropska unija na tem področju storiti več. Svet bo to temo kmalu spet obravnaval. Že to je znak, da naši voditelji vlad z učinkovito politiko za boj proti diskriminaciji Romov in njihovi socialni in ekonomski izključenosti temu upravičeno dajejo velike političen pomen.
Tudi ta tema je visoko na agendi Komisije. Septembra je organizirala prvi vrh o Romih, na katerem so predstavniki držav članic, Komisije in predvsem predstavniki romske civilne družbe imeli priložnost podati priporočila o evropski romski politiki.
Kot del evropske romske strategije bi politično srečanje na visoki ravni moralo postati vsakoletni dogodek za pregled napredka na področju politike, izmenjavo pozitivnih izkušenj in - po potrebi - dajanje kritičnih pripomb. Upam, da se bo komisar lahko danes za to zavezal.
Vendar pa je treba narediti več. V ta namen je Evropski svet naložil Komisiji jasno in posebno nalogo, da pripravi širok, strateški in dolgoročen okvir politike za prekinitev začaranega kroga izključevanja, v katerega so ujete generacije evropskih Romov.
Ni razloga, da bi še naprej zavlačevali s predlogi politike. Jasno je, kaj je potrebno storiti: neštete študije in priporočila za politike so označila ozka grla. Resolucije Evropskega parlamenta podajajo jasen in specifičen povzetek možnih pobud za politiko.
Viktória Mohácsi
Gospod predsednik, 31. januarja smo v tem parlamentu z veliko večino sprejeli resolucijo Parlamenta, ki od Evropske komisije jasno zahteva pripravo strategijo EU o Romih. Izobraževanje, stanovanjska problematika, zaposlovanje in zdravstveno varstvo so bili določeni kot štiri prednostna področja, na katerih je treba zagotoviti materialne in človeške vire.
Izjava Komisije, ki smo jo pravkar slišali, ni preveč prepričljiva in odkrito moram povedati, da me je na čuden način spominjala na propagandne izjave iz časa vzhodnoevropskih socialističnih diktatur. Podobno kot v tistih časih tudi danes poslušamo le o uspehu, razvoju in drugih pozitivnih sporočilih, medtem ko Romi dejansko še vedno živijo v taborih in getih, so vsakodnevno izpostavljeni poniževanju, diskriminaciji in v najslabšem primeru rasističnim napadom, zaradi česar skoraj 30 tisoč Romov samo iz Italije tava po vsem ozemlju Evropske unije in išče dom vsaj v eni od držav članic.
Gospod predsednik, v roki držim pismo podpredsednika Barrota z dne 6. novembra, v katerem meni in štirim mojim kolegom poslancem zagotavlja - citiram - da "smo glede strategije EU o Romih lahko prepričani, da bo tesno sodeloval s komisarjem Špidlo in zagotovil, da bo izpolnila pričakovanja romskih nevladnih organizacij". Toda strategija ni omenjena niti z besedo, ampak le integracijska platforma za Rome. Kako naj si to razlagamo?
V zvezi z evropskim vrhom o Romih sem slišal le, da so nevladne organizacije bile kritične, saj so od tega zgodovinskega vrha pričakovale veliko več, pa tudi v priprave niso bile vključene. Toda sam bom šel še dlje: še vedno ni jasno, kako je Berlusconijeva vlada poročala Evropski komisiji o rezultatih odvzema prstnih odtisov.
Daniel Cohn-Bendit
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, Komisija, Svet, ta razprava je nekoliko licemerska. Treba je reči bobu bob. Z Romi imamo težavo in sicer, da jih v večini družb bolj ali manj močno zavračajo. Omenjena je bila Italija, Češka in Romunija pa poznata primere pravih pogromov, rasističnih napadov.
V tej situaciji mora Evropska unija storiti eno stvar in sicer Romom dati status evropske manjšine. Z drugimi besedami, uradno priznanje je prvi korak v boju proti izključevanju. Drugič, nato moramo z Romi pripraviti strategijo, ki pa mora imeti dva dela. Strategija za Rome, ki so se ustalili in strategija za Rome, ki potujejo iz kraja v kraj. Kajti potujočih Romov ni mogoče prisiliti, da se ustalijo, tistih, ki so se ustalili, pa ne, da bi potovali. Problem je resen. Za Rome sem bil odgovoren šest let v Frankfurtu in vem, kako težko je vsakodnevno delo.
Toda osnovni problem je - in zaradi tega drži tudi tisto, kar je bilo povedanega o organizaciji: če s predstavniki romskih organizacij ne bomo zagotovili struktur, ne bomo uspeli, saj bomo vedno pokroviteljsko govorili o njihovih težavah in ne bomo poskušali njihovih težav reševati skupaj z njimi - tudi njihovih ugovorov. Govorimo na primer o šolah. Toda obstajajo romske družine, ki svojih otrok nočejo poslati v šolo, druge pa, ki jih želijo. To so različni problemi. Zato se strinjam, da bi morali nehati izdajati tako pozitivna poročila o stanju, kot recimo "Skrbi nas" in "Imamo programe" in tako naprej, ko pa vemo, da zadeva ne deluje.
Skratka: s problemom se najprej dobro seznaniti in nato bolj radikalno vključiti romske organizacije v proces.
Roberta Angelilli
v imenu skupine UEN. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, popolnoma se strinjam s pristopom, ki ga je Komisija sprejela v zvezi z Romi. Nanj gledam kot na pragmatičen pristop brez političnih in ideoloških implikacij, pristop - kot je povedal predsednik Barroso na vrhu v Bruslju 16. septembra - v katerem morajo sodelovati vsi voditelji brez izjeme, od romske skupnosti do javnih organov, pod vodstvom Evropske komisije.
Politike o Romih zagotovo sodijo v pristojnost držav članic, toda dobro je, da njihovo usklajevanje v končni fazi poteka na ravni Skupnosti. Usklajevati je treba dobre prakse in redno spremljati porabo sredstev. Koliko sredstev je bilo zapravljenih v zadnjih nekaj letih? Koliko je bilo zamujenih priložnosti? Če pogledamo dejansko stanje in upoštevamo prave izjeme, je v proračunu na žalost primanjkljaj. Preveč sredstev ni bilo porabljenih, preveč jih je bilo izgubljenih zaradi ukrepov in projektov, ki niso prinesli nobenih rezultatov. Če želimo to jemati resno, se ne moremo pretvarjati, da se to ni zgodilo. V zvezi s tem lahko resnično rečemo: "Kdor je brez greha, naj prvi vrže kamen". Komisija je za države članice pripravila koristen dokument. Vsakdo mora prispevati po svojih močeh, začenši z neizprosnim bojem proti kakršni koli obliki rasizma in diskriminacije ter zagovarjanjem resnih integracijskih politik, prednostna področja katerih bodo zlasti naslednja tri: izobraževanje, cepljenje in zdravstveno varstvo ter strokovno usposabljanje in programi uvajanja v delo, vključno s sredstvi mikrokreditov.
Toda od Romov moramo zahtevati tudi, da prevzamejo odgovornosti. Naj navedem primer. Nikakor ne smemo več dopuščati, da bi romski starši svoje otroke silili k beračenju in jih v ta namen ne pošiljali v šolo. Nikakor ni mogoče dopuščati kakršne koli oblike izkoriščanja in nezakonitih dejavnosti. Le s solidarnostjo, integracijo in spoštovanjem predpisov lahko pridemo do prave strategije za reševanje teh problemov.
Giusto Catania
v imenu skupine GUE/NGL. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, ko je ta parlament podprl resolucijo, smo obiskali romske tabore in se na lastne oči prepričali, kako sprejmejo ljudi in kako živijo. Obiskali smo tabore v Rimu in dejansko ugotovili, da Romi zares potrebujejo posebno zaščito, saj so po širitvi EU postali ena največjih manjšin v Evropski uniji. Zagotoviti moramo, da bo ta manjšina v vseh pogledih priznana kot evropska manjšina.
Prizadevanja, ki so potekala v zadnjih nekaj letih, so bila neorganizirana in jih ni usklajevala Evropska unija. Veliko denarja je bilo zapravljenega in nobenih strukturnih in trajnih izboljšav glede položaja Romov ni bilo, zlasti na področjih, kot so izobraževanje, stanovanja in zaposlovanje. Priča smo vsakodnevni rasni diskriminaciji na lokalni ravni in pri programih, ki niso usmerjeni v integracijo. Prav tako smo nenehno priča diskriminaciji, ki jo izvaja policija ali celo rasnim stereotipom, ki jih postavljajo vlade, ko razmišljajo o popisovanju Romov z uporabo prstnih odtisov ali o drugih oblikah popisovanja. V Evropi poteka proti romski skupnosti prava kampanja za kriminalizacijo. Vsak dan slišimo izjave političnih osebnosti z desne in leve, ki se k temu nagibajo.
Upam, da bo gospa Angelilli vodjo svoje stranke, ki je tudi predsednik italijanske poslanske zbornice, kljub njegovim javnim izjavam, lahko prepričala, da se Romi lahko integrirajo.
Frank Vanhecke
(NL) Gospod predsednik, opravičujem se prejšnjemu govorniku, toda stališče, da je glavne probleme, do katerih prihaja v življenju z Romi, mogoče enostavno zreducirati na diskriminacijo ali predsodke, je morda politično korektno, dejansko pa sploh ne drži.
Romi imajo številne navade, ki jih je težko, če že ne nemogoče, uskladiti z osnovnimi normami, ki veljajo v večini evropskih držav. Zelo velika brezposelnost med odraslimi in šokantne stopnje odsotnosti od pouka med romskimi otroki nikakor niso posledica kakršne koli diskriminacije.
Prejšnji teden je italijansko kasacijsko sodišče presodilo, da je beračenje ciganov del romske kulture in da ga je zato nemogoče prepovedati. Sprašujem se, kam nas bo to privedlo. Sam zagovarjam zelo spoštljiv in human, a hkrati nedvoumen pristop.
Kdor želi živeti v naši družbi, mora spoštovati njene zakone in norme. Beračenje, preprečevanje osnovnega zdravstvenega varstva otrokom in še huje, sistematična odsotnost od pouka, so v naši družbi popolnoma nesprejemljivi.
Magda Kósáné Kovács
- (HU) Gospod predsednik, današnja razprava je del procesa, v katerem je treba sprejeti pomembne odločitve, in zato ponovno poudarjam, da je življenjske pogoje največje manjšine v Evropi prav gotovo mogoče primerjati s tistimi v državah v razvoju. Seveda jih je mogoče še bolj očrniti s trditvijo, da so sami krivi, toda prav njihov položaj glede izobraževanja, nastanitve, zdravstva in zaposlovanja je podoben kot v državah v razvoju. Brez takojšnje, osredotočene in ciljno usmerjene zunanje pomoči teh 10-12 milijonov ljudi nima nobene možnosti za izhod iz revščine in izključevanja. Ta stopnja socialne izključenosti preprečuje osnovno zagotavljanje človeškega dostojanstva in enakih možnosti Romov.
Evropa je že več desetletij za obdobjem, ko je lahko z razdalje razmišljala o dejstvu, da so poleg tako velikega gospodarskega potenciala na njenem ozemlju tolikšne množice ljudi, ki iz generacije v generacijo živijo v socialni izključenosti. V nobeni fazi gospodarski razvoj sam ni odprl resnične poti mobilnosti za tiste na dnu družbene lestvice.
Odgovornost je skupna, kajti stanje Romov se v novih državah članicah po širitvi ali v državah kandidatkah, ki čakajo na širitev, ni bistveno spremenilo. Hkrati pa protiromsko razpoloženje postaja vse bolj odprt poziv za poglede skrajnežev v Evropi, kar je potrebno zaustaviti. Dejstvo, da je ta tema na dnevnem redu, nakazuje, da moramo veliko narediti: komisar Špidla je naštel številne naloge, ki so pred nami, dopolnili pa so jih kolegi poslanci. Združimo naše naloge, tema pa bo pred Parlamentom ponovno februarja.
Jiří Maštálka
- (CS) Gospe in gospodje, kot poročevalec v senci Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve bi rad izrazil svoje veliko priznanje za delo Komisije in poročevalca pri tako marljivem iskanju pozitivne rešitve problema ene od manjšin znotraj Evropske unije. Razprava je žal pokazala, da so besede komisarja Špidle bile bodisi slabo prevedene bodisi sta jih gospa Mohácsi ali gospod Cohn-Bendit slabo razumela. Prihajam iz Češke republike, države, ki so jo v tej zvezi pogosto in po mojem mnenju popolnoma neupravičeno kritizirali in ki ima s tem problemom veliko izkušenj. Zato bi rad izpostavil štiri stvari. Strinjam se s Komisijo, da je problem mogoče rešiti le s čim večjim povezovanjem regionalnih, nacionalnih in evropskih struktur. Drugič, strinjam se z mnenjem, da trenutno imamo dovolj instrumentov za izvajanje integracijskih politik. Tretjič, izrazil bi rad svoje osnovno strinjanje z mnenjem Komisije in nekaterih kolegov poslancev Evropskega parlamenta, da je ključ do uspešne rešitve odvisen tudi od sodelovanja romskih manjšinskih predstavnikov samih.
Adrian Severin
Gospod predsednik, Romi so vseevropska etnično-kulturna skupnost z ogromnimi socialnimi in ekonomskimi problemi. Te probleme mora reševati predvsem Evropska unija z ustrezno skupno politiko, ki potrebuje jasne pravne podlage.
Fikcije romskega nacionalnega državljanstva ne moremo spremeniti v realnost, če se Romi ne odločijo, da bi vzeli državljanstvo določene države. Romi so evropski državljani brez nacionalnega projekta. Zato modeli, ki običajno zadevajo nacionalne manjšine na ravni nacionalne države, ne delujejo. Socialna in kulturna integracija Romov je nadnacionalna zadeva, zaradi česar je prvenstveno odgovornost Evropske unije.
Države članice seveda tudi nosijo svojo odgovornost glede Romov s smislu nediskriminacije, socialne vključenosti in pozitivnih lokalnih ukrepov. Toda odgovornosti te vrste je treba obravnavati, kot da imajo drugoten značaj. Ko Komisija poudarja, da glavno odgovornost nosijo države članice, pravzaprav noče prevzeti svojih naravnih odgovornosti in se vrača k modelu, za katerega se je izkazalo, da je neučinkovit.
Vzpostaviti, ustvariti moramo evropski javni prostor za Rome, mehanizem za učinkovito sodelovanje Romov pri oblikovanju in izvajanju politik. Brez tega problema pravzaprav ni mogoče rešiti. Ne moremo imeti prave strategije.
Katalin Lévai
(HU) Čeprav so evropske institucije izkazale svojo zavezanost spoštovanju evropskih vrednot in temeljnih pravic ter boju proti diskriminaciji, prava slika na področju integracije Romov znotraj Evrope ni rožnata. Večina Romov v Evropi živi v slabih socialnih razmerah in problemi, s katerimi se spopadajo, ostajajo že leta enaki; največji problemi so socialna izključenost, pomanjkanje delovnih mest, segregacija v šolah in številne neugodnosti, ki so jim izpostavljene romske ženske.
V času gospodarske krize v Evropi je enostavno govoriti o grešnih kozlih med predstavniki najbolj ranljivih družbenih skupin, zaradi česar se množijo nasilna dejanja proti Romom, usmerjena v nedolžne ljudi, posledice napadov pa so več kot enkrat bile usodne.
V taki situaciji rešitev ni jemanje prstnih odtisov na etnično diskriminacijski način ali ustanovitev organov pregona ali milic, katerih dejanja so namenjena ustrahovanju dostojnih ljudi, da bi jih spodili. Pravi odgovor je evropska strategija o Romih, zgrajena na petih področjih: izobraževanju, zaposlovanju, nastanitvi, zdravstvu in aktivnem sodelovanju Romov v družbi. Brez take evropske romske politike ne more biti niti nacionalne romske politike.
Zita Pleštinská
(SK) Obveznost Evropske unije je sprejeti strategijo o Romih, na tem področju pa morajo biti aktivne tudi države članice. Živim v slovaški regiji, v kateri Romi predstavljajo okrog 10 % prebivalstva. Zaradi tega sem osebno seznanjena z njihovo posebno situacijo socialne prikrajšanosti. Glavna odgovornost je na ramenih predstavnikov lokalnih organov oblasti, ki se pogosto sami spopadajo z zelo zahtevnimi vprašanji, povezanimi zlasti z zaposlovanjem, zaradi nizke izobrazbene ravni romskega prebivalstva.
Za uravnotežene rešitve moramo v dialog najprej vključiti predstavnike romske manjšine, ki dobro poznajo probleme te skupnosti. Šele tedaj bodo naše rešitve lahko učinkovite. Evropski socialni sklad je najpomembnejši instrument za vključevanje ljudi na trg dela. Pozivam države članice, naj zagotovijo, da prevelike upravne ovire ne bodo NVO in lokalnih organov oblasti odvrnile od prijav za pridobitev sredstev iz Evropskega socialnega sklada za projekte, ki pomagajo pri učinkovitem reševanju romskega vprašanja.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Načeloma podpiram stališče Komisije. Navkljub pogosto obravnavanemu problemu v zvezi z romsko skupnostjo še vedno nismo našli najustreznejših rešitev, ki bi privedle do trajne integracije Romov v družbo. Mislim, da to velja za vse države članice. Osnovni razlog še naprej ostaja etnocentričnost problema. Dozdeva se, kot da smo socialne probleme Romov "etnicirali" in jih obravnavamo izključno kot take, ki sodijo v posebno etnično skupino. Ta pristop moramo spremeniti. Da, ogromen del Romov je revnih in nimajo dostopa do zavetišča in ustreznega izobraževanja, toda ti problemi ne zadevajo samo njih. Združevanje teh socialnih problemov v ločene, etnične, vodi do odkrite diskriminacije. Zaradi tega je njihova integracija postala bolj zapletena, bolj intenzivna, reševanje njihovih problemov pa je postalo težje. Pomembno je, da v ta namen izvajamo politiko varstva posameznih pravic in da imamo osnovni instrument: subvencioniranje.
V Bolgariji imamo zelo veliko problemov, ki jih povezujemo z Romi in to nas je prisilo, da smo sprejeli ukrepe za pripravo okvirnega programa za reševanje socialnih razmer, ki povzročajo njihovo etnično diskriminacijo. Ponujamo izmenjavo stališč o osnovnih elementih okvirnega programa z drugimi državami članicami, v katerih je to problem precejšnje razsežnosti.
Elly de Groen-Kouwenhoven
(NL) Menim, da med romskim vprašanjem in rasnim vprašanjem v Združenih državah obstaja podobnost. Medtem ko je njim uspelo, da so ga rešili - vsaj delno - in so z Obamovo zmago dosegli dober napredek, pa škandal - morda to ni najboljša beseda - v Evropi še vedno ostaja.
Zakaj smo vsi to resolucijo tukaj na plenarnem zasedanju januarja sprejeli? Za to je obstajal dober razlog. V resoluciji je med drugim navedeno, da vsi podpiramo romsko enoto znotraj Komisije, evropsko strategijo o Romih, splošen pristop, ki vključuje sodelovanje med državami članicami in Komisijo ter pristop med Romi samimi, kot ga je pripravila OVSE (Organizacija za varnost in sodelovanje v Evropi). Iz vsega tega ni bilo nič, razen srečanja na vrhu, kjer je bilo še več govorjenja, sodelovanja z Romi pa ni bilo.
Povem lahko, da je romska skupnost, s katero sem preživela deset let tesnega sodelovanja, zaradi rezultata bila izredno nezadovoljna. Obžalujem, komisar Špidla, da se ne morem navduševati nad vašo platformo, ki ni nič drugega kot forum za razpravo, čeprav na visoki ravni, v okviru dvostranskih sestankov. Govorili smo veliko. Sedaj moramo ukrepati.
Nedavno sem prebrala članek, ki se je začel z besedami: še malo, pa bo prišlo do prelivanja krvi. V mnogih evropskih mestih obstajajo uniformirane patrulje vigilantov, ki Rome izzivajo. Ali naj čakamo, da se bo zgodilo, kot se je v Italiji, kjer je zagorel celoten tabor?
Hannes Swoboda
(DE) Gospod predsednik, opravičil bi se rad Parlamentu in predsedniku, ker sem prišel tako pozno, zlasti zato, ker sam kolege v naši skupini vedno opozarjam na točnost. Zato je to zame dvojna zadrega.
Samo eno ugotovitev bi rad podal. Poslušal sem gospoda Jouyeta in gospoda komisarja. Glede ciljev se v celoti strinjamo, toda nujnost, vztrajanje Evropske unije glede držav članic - in držav kandidatk oziroma možnih kandidatk - pa nista dovolj močna.
Kar smo nedavno videli v Beogradu in v drugih državah ter znotraj Evropske unije, je že bilo omenjeno. Škandalozno je, da danes še vedno govorimo o romskih taborih. Zato bi nujno prosil predstavnika Sveta in Komisije, da države članice odločneje opozorita in pozoveta, naj končno svoje naloge v celoti opravijo. Slika ni tako rožnata, kot se včasih tu prikazuje.
Gospodu Cohn-Benditu sem hvaležen, da je bil tako strpen in me je pustil govoriti.
Predsednica
. - To sejo vodim jaz, ne gospod Cohn-Bendit. Pravkar smo prešli na postopek catch-the-eye. Zato ste dobili besedo in sploh ni šlo za privilegije.
Jean-Pierre Jouyet
Gospod predsednik, povedal bi rad, da je razprava za Svet bila izredno pomembna. Kar sem si zapomnil in kot ste mnogi poudarili, so Romi kot skupina prikrajšani in zelo ranljivi zaradi revščine, diskriminacije in rasističnih napadov. To je bilo povedano in na žalost je resnično, kot ste mnogi med vami poudarili.
Kot so gospod Severin, gospod Cohn-Bendit in gospa Mohácsi popolnoma pravilno povedali, je jasno tudi, da ne smemo gojiti lažnega optimizma in da bo strategijo izredno težko izvajati. Kot ste poudarili, moramo v vsakdanjem delu razlikovati med tistimi, ki so se ustalili in tistimi, ki so ostali nomadi. Niso enaki: njihove navade in življenjski pogoji niso enaki. Vsakodnevno delo je kljub želji po pomoči dejansko zelo težko. Ne smemo se predati naivnemu optimizmu: sprejeti moramo odločne, stalne ukrepe, vam, gospod Severin, pa bi rekel, da je tudi to dober znak, ker je delo Sveta na tem področju začela Romunija in da je izredno pomembno, ker se je Svet tega vprašanja lotil na pobudo vaših rojakov.
Mislim, da se moramo zavedati, kako dolgo pot še imamo pred seboj: glede tega moramo biti odkriti, kot ste bilo vi. Mislim, da je edini možen odziv, kot je bilo omenjeno, vzpostaviti strukture in združenja. To poskušamo, a je zares izredno težko.
Drugič, kot ste poudarili, je bistvenega pomena, da do tega zavzamemo evropski pristop, saj navsezadnje v resnici gre za čezmejni in nikakor ne za čisto nacionalni problem. Prav tako je očitno - in to govorim za Komisijo in v zvezi s podanimi pripombami - da moramo popolnoma razumeti dejstvo, da imajo pri tej zadevi posebno odgovornost tudi države članice. Na evropski ravni lahko zakonodajne pobude sprejemamo le, če sodijo v pristojnosti, ki jih Evropski uniji danes dajejo Pogodbe. Prav tako - in to bi rad povedal gospe Angelilli in gospe Járóka - moramo prave ukrepe sprejemati na nacionalni ravni.
Če povzamem, bi rekel, da smo letos bili priča naraščajočemu razumevanju pojava - čeprav boste nekateri rekli, da je bilo prepočasno. Ne vem, ali je treba nadaljevati s tem, kar je bilo povedano in na kakšni osnovi lahko to storimo glede problema manjšin. Svet mora svoje delo nadaljevati, aktivnosti držav članic in ukrepe, sprejete na nacionalni in lokalni ravni, pa je treba pospešiti, kajti sedanje stanje je nečloveško in nesprejemljivo. Prav tako moramo tudi priznati, da gre v praksi za zares zelo zapleten problem. Hvala za vaše pripombe.
Vladimír Špidla
Gospe in gospodje, Komisija stanje Romov ocenjuje kot etično in politično pereče in je seveda pripravljena storiti vse, kar je v njeni moči za usklajen pristop in krepitev sinergij na evropski ravni in ravni politik držav članic, da bi se države članice bolj usmerile v pripravo politik, namenjenih vključevanju Romov in ne v politike, ki pogosto vodijo v njihovo nenehno izključevanje. Komisija si prizadeva, da bi se države članice tega lotile na kulturno občutljiv način in pri tem upoštevale posebne potrebe Romov, hkrati pa jim poskušale omogočiti dostop do izobraževanja, trga dela in stanovanj. Komisija pa se ne more pretvarjati, da lahko na tem področju zastopa države članice, kajti to bi bilo ne le neučinkovito ampak tudi nepošteno.
Gospe in gospodje, naša prizadevanja je očitno treba podvojiti in čeprav smo še vedno daleč od našega cilja, so se stvari začele premikati, kar potrjuje prvi evropski forum o Romih. Tudi dejstvo, da se romskega vprašanja loteva Evropska unija in da bo to odslej redno vprašanje na najvišjih ravneh, označuje spremembo. Če bomo uspeli romsko platformo učinkovito zagnati, bo to ustrezna podlaga za spremljanje aktivnosti, zagotavljanje predlogov in mnogo boljšo usklajevanje politik kot doslej. Gospe in gospodje, dovolite mi, da se vrnem na začetek svojega govora. Komisija stanje Romov ocenjuje kot etično in politično pereče in storila bo vse v okviru svojih sposobnosti in pristojnosti.
Predsednica
. - Razprava je končana.
Pisne izjave (člen 142)
Marian-Jean Marinescu  
Priznati moramo, da od prvega poziva Komisije leta 2005 na področju vključevanja Romov ni bil dosežen zadosten napredek.
Prvi korak v tej smeri bi bil priprava politike za spodbujanje izobraževanja za Rome. To politiko mora izvajati država pa tudi nevladne organizacije, katerih glavni cilj ne sme več biti odkrivanje dejanj diskriminacije, ampak izobraževanje etničnih skupin. Ta rešitev temelji na tem, da morajo svoje odgovornosti prevzeti ne le javni organi, ampak tudi romske skupnosti.
Nekateri vzroki, zaradi katerih se Romi spopadajo z brezposelnostjo, so povezani z nepismenostjo, pomanjkanjem izobrazbe in poklicnih kvalifikacij, da ne govorimo o pomanjkanju dostopa do informacij.
Izobraževalno reformo za to etnično skupino je mogoče izpeljati na tri načine: znižanje stopnje nepismenosti, zagotavljanje dokončanja šolanja ter strokovna specializacija in preusmerjanje. V okviru reforme je treba spoštovati posebno romsko kulturo in tradicijo, izobraževalni sistem pa povezati z vrednotami evropske kulture in civilizacije.
Komisijo pozivam, da o vključevanju Romov pripravi enoten načrt na evropski ravni, ki bo temeljil na sodelovanju med obstoječimi medvladnimi projekti in projekti NVO. To zajema tudi projekte, v katerih so vključeni predstavniki izobraževalnih institucij. Namenjen bi moral biti izboljšanju dostopa do visokokakovostnega izobraževanja, tako da bi postal osnovni cilj politik Skupnosti.
