Reforma instrumentov za zaščito trgovine (razprava)
Predsednik
Naslednja točka je izjava Komisije o reformi instrumentov za zaščito trgovine.
Peter Mandelson
komisar. - Gospod predsednik, veseli me, da lahko nocoj v Parlamentu podam repliko glede dveh vprašanj. Zadovoljen sem, da se mi je uspelo pravočasno vrniti iz Kijeva.
Na začetku naj se zahvalim Parlamentu za povabilo in priložnost, da spregovorim o zaščiti trgovine. Parlamentu se zahvaljujem za njegovo veliko zanimanje za to vprašanje, kar dokazujejo razprave na tem plenarnem zasedanju in v odboru za mednarodno trgovino.
Komisija in Svet sta se leta 2006 sporazumela o potrebi po reviziji evropskih instrumentov za zaščito trgovine. Cilj te revizije je bila zagotovitev, da ključna orodja Evrope ščitijo evropske delavce in podjetja pred nepošteno trgovino ter so še naprej čim bolj učinkovita, zlasti ob upoštevanju dramatičnih sprememb globalnega gospodarstva, v katerem imajo evropska podjetja globalne dobavne verige in v katerem je mešanica gospodarskih interesov evropskih podjetij vse bolj zapletena ter jo je težko oceniti in določiti.
Po naši reviziji in javnem posvetovanju sem ob podpori kolegija s svojimi uradniki obravnaval vrsto predlogov za prilagoditev pravil EU za zaščito trgovine, ki bi podjetjem omogočila dejansko izboljšanje dostopnosti, preglednosti, hitrosti in jasnosti. To bi vključevalo na primer večji dostop do dokumentov, več pomoči za mala podjetja na podlagi sistema zaščite trgovine in hitrejše začasne ukrepe.
Predlagamo tudi, da se v obliki osnutka smernic pojasni uporaba pravil EU na dveh pomembnih področjih. Prvič, razmisliti je treba o določitvi stopnje proizvodnje zunaj Evrope, pri kateri se podjetje ne obravnava več kot evropsko, da bi lahko opravljali naše preiskave in ocene v zvezi z zaščito trgovine.
Drugič, razmisliti je treba, kaj je treba upoštevati pri testiranju interesa Skupnosti, ki nam omogoča ugotovitev, ali je ukrep zaščite trgovine dejansko v širšem gospodarskem interesu Evropske unije. To je stvar, ki jo je po mojem mnenju vse bolj zapleteno in težje analizirati, saj razmere niso tako enostavne in črnobele, kot se morda zdi, ali kot je bilo dejansko v primeru klasičnega delovanja sistema trgovinske zaščite v preteklosti.
Cilj na obeh področjih je predvsem uzakonitev vzpostavljene prakse, kar bi zagotovilo jasnost in predvidljivost za podjetja in pri odločanja v spornih primerih, kakršni so se pojavljali v zadnjih letih in katerih število se v prihodnjih letih verjetno ne bo zmanjšalo, ampak le še povečalo.
Ne glede na vaše stališče glede koristi ali pomanjkljivosti protidampinga, mislim, da so to pomembne izboljšave, ki jih je treba pojasniti in vključiti v smernice, da se zagotovi večja gotovost in predvidljivost za tiste, ki potrebujejo takšne instrumente.
Ustrezen bi bil sklop predlogov na teh področjih. To bi izrazilo kompromisno rešitev iz razprave med vsemi zainteresiranimi strankami in državami članicami. Ne bi imelo smisla in ne bi bilo koristno, če bi poskušali skupni imenovalec glede oblike in delovanja naših instrumentov za zaščito trgovine premakniti na eno ali drugo stran v razponu različnih mnenj o zaščiti trgovine, ki obstajajo v Evropski uniji. Treba je razviti in opredeliti pot, ki je, splošno rečeno, sredinska.
Čeprav so nekateri naše poskuse pogosto prikazovali kot poskuse prehajanja iz ene strani na drugo, so takšen vtis lahko dobili le ljudje, ki niso seznanjeni z našimi predhodnimi ugotovitvami in predlogi, ker v tem paketu ni ničesar, kar bi zmanjševalo našo sposobnost obvladovanja nepoštene trgovine ali kar bi bistveno spremenilo podlago za delovanje naših instrumentov za zaščito trgovine.
Vendar je posvetovanje jasno pokazalo, da je to vprašanje politično občutljivo in tudi sporno ter se o njem še naprej vneto razpravlja.
Menim, da v tem trenutku paket, ki poskuša doseči ravnovesje med različnimi mnenji v razpravi, ne bo dosegel potrebne podpore, zato je bolj primerno, da si prizadevamo za soglasje kot za usklajevanje nezdružljivih stališč glede načrtovanega pojasnila in reforme.
Politično okolje, v katerem se razpravlja o tem vprašanju, je zapleteno. Nekateri pravijo, da si v obdobju, ko od partnerjev, kot je Kitajska, zahtevamo pravično trgovino, ne smemo privoščiti niti predvidevanj, da bo EU manj pozorna na zaščito trgovine. Razloga ali namena za to ni, vendar nekateri kljub temu pravijo, da bi bilo v tem trenutku škodljivo celo, če bi drugi to stanje dojemali na tak način.
Poleg tega so tudi pogajanja o pravilih v krogu pogajanj iz Dohe, zlasti besedilo predsednikov, povzročila znatne spremembe v mednarodnem okolju za instrumente za zaščito trgovine, ker je vsebina besedila presenetljiva in, odkrito povedano, nesprejemljiva. Mislim, da v preteklosti v krogu pogajanj iz Dohe še ni bilo besedila predsednikov, ki bi prejelo tako malo podpore med člani Svetovne trgovinske organizacije kot sedanje besedilo o pravilih.
Vendar je bil naš cilj zlasti okrepitev enotnosti pri delovanju instrumentov za zaščito trgovine, da bi bolje delovali, in kot komisar te enotnosti ne morem zmanjšati.
Danes ta enotnost, ki si je želim, dejansko ni dovolj očitno prisotna v naših državah članicah. To ne pomeni, da ima ena stran v razpravi prav in druga ne, ampak da si morata obe strani še naprej prizadevati za večje soglasje in več solidarnosti pri upravljanju s temi instrumenti.
To je stvar, ki jo je treba po mojem mnenju spodbujati. Še naprej se bomo posvetovali v zvezi z zamislimi, ki smo jih oblikovali, in si prizadevali za soglasje na podlagi naših izkušenj.
Na koncu želim pripomniti naslednje. Pritisk na naš sistem za zaščito trgovine, ki ga povzročajo globalne gospodarske spremembe, se ne bo zmanjšal. Ni ga mogoče odpraviti, ampak se bo dejansko še povečal. Ta pritisk se bo še razširil. Naša sposobnost uporabe tradicionalnega soglasja in solidarnosti bo postala bolj zapletena, zaradi česar je še pomembneje, da se okrepi vloga Komisije za obvladovanje različnih in nasprotujočih si interesov ter stališč podjetij in držav članic v zvezi s tem vprašanjem.
Mislim, da bodo prihodnji primeri dokazali potrebo po jasnosti in po smernicah takšne vrste, kot smo jih prvotno oblikovali. Vprašanja, ki smo jih sprožili s to revizijo, se bodo pojavljala tudi še čez šest mesecev, eno leto ali dve leti in odločno sem prepričan, da jih bo sčasoma treba obravnavati.
Naš izziv je, da skupaj poiščemo ekonomsko in politično verodostojne odgovore, za kar si bo Komisija še naprej prizadevala.
Christofer Fjellner
v imenu skupine PPE-DE. - (SV) Hvala vam, gospod Mandelson. Ko ste bili nazadnje na tem govorniškem odru, ste govorili o potrebi po reformi instrumentov za zaščito trgovine. Bili ste prepričani, da so globalizacija in globalne dobavne verige spremenile osnovne pogoje za instrumente za zaščito trgovine ter da jih je zato treba posodobiti, da bi ostali učinkoviti in upoštevali interese Skupnosti. Vse, kar ste izjavili, še vedno velja. Reforma teh instrumentov je nujna.
Vendar se je od tistega časa izvedba te reforme izkazala za izjemno težavno nalogo. Konflikti med evropskimi podjetji in med državami članicami so precejšnji. Vendar to ne zmanjšuje potrebe po reformi, prav nasprotno. Dejstvo, da so stvari tako zapletene in da v številnih primerih vidimo nastajanje enakih bojnih skupin na enakih predvidljivih bojnih črtah, pomeni, da potrebujemo spremembe. Na novo se moramo osredotočiti na instrument in soglasje, ki nas združuje.
Vendar se je zdaj reforma odložila na pozneje in se zdi zelo oddaljena. Kot drugi to seveda obžalujem tudi sam. Vendar nima smisla razpravljati, ali je to krivda držav članic ali krivda Komisije oziroma katera država članica je pokvarila načrte. Medsebojno obtoževanje ne bo koristilo nikomur.
Zamisli se kljub temu, da se je predlog za zdaj odložil, ne sme opustiti. Te zadeve ne smemo zanemariti. Nadaljevati moramo z razpravo in se osredotočiti na točke, glede katerih smo se dejansko že sporazumeli. Mislim, da je teh točk veliko. Gre za preglednost in odprtost. Verjetno gre tudi za vprašanje jasnejših pravil in obrambo interesov Skupnosti. Morda celo za način za posodobitev opredelitve industrije Skupnosti.
Vendar to zahteva, da dejavno nadaljujemo našo razpravo, da še naprej razpravljamo in sklepamo kompromise. Upam, da bomo to počeli tudi tukaj v Evropskem parlamentu. Prav tako upam, da bodo države članice in Komisija ohranjale produktivnost te razprave.
Jan Marinus Wiersma
v imenu skupine PSE. - (NL) Gospod predsednik, na začetku se želim zahvaliti komisarju za njegovo mnenje in njegovo neposrednost pri izpostavljanju dilem, s katerimi se srečuje pri pogovorih z njegovimi kolegi in državami članicami v zvezi z reformo mehanizma za zaščito trgovine Evropske unije. Poleg tega pa me veseli, da ste odkriti pri navedbah, zakaj v tem trenutku ne morete predložiti predlogov, ker je v Evropski uniji enostavno zelo težko doseči sporazum o tem, kakšna je najboljša pot naprej.
Komisar je poudaril tudi, da je pomembno poiskati način za povezovanje držav, katerih prihodki izvirajo predvsem iz trgovine, in tistih, ki morajo prihodke pridobiti s proizvodnjo. Sam prihajam iz trgovinske države, Nizozemske, vendar zelo dobro razumem zaskrbljenost držav, kot sta Francija in Nemčija, ki imajo široko proizvodno osnovo, v zvezi z razvojem globalne trgovine in zaščite. Pri njih obstaja potreba po zaščiti lastne industrije. Zato je zelo pomembno, da se poišče to povezavo in da komisar želi temu nameniti posebno pozornost.
Mislim, da je treba o tem razpravljati. Ne sme nas biti strah razpravljati o tem, kako potrebna je reforma instrumentov za zaščito trgovine, ker se srečujemo s hitrimi spremembami mednarodnega gospodarstva. O čem moramo torej razpravljati? Posebej poudarjam besedo "razpravljati", ker tudi sam nimam odgovorov na vsa vprašanja. Razpravljati moramo o preglednosti v sistemu, večji prilagodljivosti, ki je nujna, boljši opredelitvi evropskega podjetja ter socialnih in okoljskih vidikih v smislu določitve interesov Evropske skupnosti. Kot Parlament moramo razpravljati o več točkah, v zvezi s katerimi moramo doseči zaključke, ki jih lahko nato ponovno posredujemo komisarju.
Mislim, da je še prezgodaj, celo za mojo skupino, da bi lahko pripravili zelo konkretne predloge v zvezi s tem. Pripravljen sem razpravljati o potrebi po reformi in opredelitvi več področij, v zvezi s katerimi si želimo bolj prizadevati. To bo zahtevalo veliko razprav tudi znotraj moje skupine, ne le v Svetu in Komisiji. Vendar poskusimo. Strinjam se s komisarjem. Ne glede na to, ali bo trajalo šest mesecev, dvanajst mesecev ali dve leti, vsaj začnimo razpravljati. Ne moremo enostavno prezreti dejstva, da se po svetu dogajajo spremembe, vključno z globalnim gospodarstvom, in da je treba naš sistem za zaščito trgovine prilagoditi tem spremembam. Zdi se mi, da je to pomembna izhodiščna točka za razpravo, in veseli me, da je bil komisar tako odkrit glede težav, s katerimi se srečuje.
Carl Schlyter
v imenu skupine Verts/ALE. - (SV) Hvala, gospod komisar. Razprave z vami so vedno zanimive. Prav tako se je potrdilo moje prepričanje, da je poštena trgovina boljša kot prosta trgovina ter da je trgovina na podlagi solidarnosti s šibkejšim partnerjem pomembnejša kot uradno poštena in vzajemna trgovina.
Vendar naj zdaj spregovorim o kazalniku trgovine in razvoja.
Kar zadeva ostala vprašanja, bi lahko pregledali naše knjižne police in se z ozadjem seznanili ob skodelici čaja. Sicer pa lahko z mano obiščete odlagališče odpadkov, kjer se je začelo moje politično delovanje, in spoznate brazilske otroke z ulice.
Vendar se vrnimo k vprašanju kazalnika. Kaj pomeni evropsko podjetje? To je zdaj težko opredeliti, zato bo morda težko tudi uporabljati ta koncept. Kakšen interes je resnični interes Skupnosti? Potrošniki? Prostovoljne organizacije? Mala podjetja? Velika podjetja? Tega nikakor ni enostavno opredeliti, kar pomeni, da je v tem trenutku težko uporabljati instrument, razen v nekaterih očitnih primerih.
Ena od razsežnosti v zvezi s tem je povsem pomanjkljiva in mislim, da bi bilo izjemno koristno, če bi jo obravnavali ob predložitvi novih predlogov. Ali ne bi bilo treba okoljskega in socialnega dampinga izenačiti z neposrednim dampingom? Kakšna je razlika, če se podjetje izogiba izpolnjevanju okoljskih predpisov in socialnih določb, kar mu prinese milijardo evrov, ali dobi milijardo evrov državne pomoči? Koristno bi bilo, če bi o tem lahko razpravljali s Svetovno trgovinsko organizacijo in precenili, če lahko dosežemo napredek v zvezi s tem vprašanjem.
Helmuth Markov
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospod predsednik, gospod komisar, iskreno povedano me veseli, da reforma instrumentov za zaščito trgovine, ki ste jo predlagali, ni uspela. Reformo instrumentov za zaščito trgovine ste poskušali pospešiti z njeno vključitvijo v strategijo o globalni Evropi. Tudi če predpostavimo, da bi bila ta reforma koristna, je jasno, da moramo te instrumente okrepiti, kjer bi lahko bili koristni, ne pa da jih popolnoma odpravimo. Vendar je bila prav ta odprava namen vašega sporočila iz novembra 2007. Zanemarili ste stališče velike večine, ki je podpirala ohranjanje obstoječega sistema, čeprav mu je hkrati nasprotovala in si prizadevala za postopno odpravljanje tega sistema le manjšina. Način, na katerega se je ta projekt reforme zaustavil na ravni Komisije, dokazuje, da so velika večina držav članic in več vaših kolegov te predloge obravnavali kot nesprejemljive ter da so bili dejansko namenjeni majhnemu, a zelo glasnemu lobiju.
Kdo bi imel koristi od te reforme? To ne bi bili evropski delavci, ki tvegajo svoja delovna mesta, ker velika podjetja lahko uporabijo svoje primerjalne prednosti, ki ste jih tako poveličevali, v nastajajočih gospodarstvih. Koristi ne bi imeli niti delavci v teh državah, ki trpijo nesprejemljive delovne pogoje, niti evropska podjetja - in govorim kot podjetnik - ki svoje proizvodne postopke izvajajo v skladu z ustrezno evropsko zakonodajo in ne načrtujejo velikega povečanja svojih dobičkov na račun izkoriščanja slabih okoljskih in socialnih standardov v nekaterih tretjih državah.
Ti predlogi v ničemer ne zadevajo poštenosti in pravičnosti pri globalnih trgovinskih odnosih in med podjetji. Največ koristi bi dejansko imeli največji uvozniki, ki jih seveda vznemirjajo vsi poskusi za omejitev njihovih neprimernih praks. Od tega bi imeli koristi največji trgovci na debelo in distributerji, ki ne upoštevajo interesov potrošnikov ter raje prezrejo dejstvo, da so potrošniki tudi delavci, državljani in davkoplačevalci. Koristi bi imeli tisti v EU, katerih glavni interes je njihov dobiček in ki pozabljajo, da se mora Evropska unija razvijati zlasti na podlagi vzajemne solidarnosti in podpore.
Sistem instrumentov za zaščito trgovine, ki smo ga vzpostavili, ni popoln, vendar v primerjavi z drugimi sistemi po svetu deluje najboljše. To pa ni le moje mnenje, to potrjuje tudi vaša študija, tj. študija Komisije iz leta 2006. Preden začnemo s kakršnimi koli novimi reformami na tem področju, moramo počakati na razvoj dogodkov v Svetovni trgovinski organizaciji. Takšna reforma bi morala upoštevati delovanje naših trgovinskih partnerjev, namesto da enostransko odpravlja pravne mehanizme, ki nas ščitijo pred dampingom; to so pravni mehanizmi, ki sicer temeljijo na mednarodno dogovorjeni zbirki predpisov.
Žal moram dodati, da ne morem podpreti ravnanja Komisije pri izvajanju instrumentov za zaščito trgovine v letu 2007. Več držav članic in drugih zainteresiranih strank je ugovarjalo, da so spremembe, ki jih je predlagala Komisija, začele veljati, še preden sta Svet in Parlament imela priložnost, da izrazita svoje stališče o njih. GD za trgovino je v zadnjih nekaj mesecih na lastno pobudo enostavno odpravil nekatera uveljavljena načela medinstitucionalnega sodelovanja. Zato se ni obravnaval noben primer. Le upam lahko in vas prosim, da zagotovite, da se ta način sodelovanja med Komisijo in Parlamentom ne bo nadaljeval tudi v prihodnosti. Prosim vas, da vaše ključne predloge o okviru za instrumente za zaščito trgovine predložite odboru za mednarodno trgovino ter da se pred njihovo uveljavitvijo obsežno posvetujete s Parlamentom.
Daniel Caspary
(DE) Gospod predsednik, gospod komisar, to vprašanje je bilo za nekatere ljudi v preteklih dnevih in tednih prenaporno. V odboru so nekateri skoraj doživeli srčno kap, ko so prebrali prvi osnutek poročila.
Komisija je zaustavila pobudo, ker vi, gospod komisar, očitno niste mogli opraviti naloge priprave predloga reforme, ki bi ga podprla večina. Tudi naša parlamentarna administracija ni mogla opraviti svoje naloge in je današnjo razpravo na dnevni red uvrstila pod nesmiselnim naslovom "Izjava Komisije - reforma instrumentov za zaščito trgovine", medtem ko tudi naslov seznama govornikov "Reforma instrumentov za varstvo potrošnikov" ni veliko boljši. Če pogledam na galerijo za obiskovalce, se zdi, da ima tudi javnost vsega dovolj in so odšli v restavracijo ali domov. Morda vsaj kdo spremlja to razpravo prek interneta in upam, da bomo tudi tukaj v sejni dvorani ohranili pozornost.
Zelo mi je žal, da Komisiji ni uspelo pripraviti predloga reforme, ki bi ga podprla večina v Svetu in Parlamentu. Zdaj zagotovo ni pravi čas za to vrsto reforme, vendar ni nihče od nas pričakoval, da bo reforma doživela takšen neuspeh.
Kaj je zdaj pomembno? Najprej me zanima, ali bo Komisija pravočasno obvestila Parlament o svojem namenu, da ponovno začne to reformo, in nas vključila v vse stopnje tega procesa. Naj vas posebej opozorim na pravice soodločanja na podlagi lizbonske pogodbe.
Drugič, ali bo zdaj reforma potekala prikrito brez odločanja s strani Sveta in Parlamenta? Ali boste, gospod komisar, kot je bilo pravkar navedeno, resnično poskusili ponovno vzpostaviti zaupanje? Instrumente za zaščito trgovine je treba uporabljati v skladu s sedanjimi predpisi in prakso.
Tretjič, zakaj v tem trenutku izvajate spremembe osebja v zadevnem oddelku? V prihajajočih tednih bomo zelo pozorno spremljali ravnanje Komisije in GD za trgovino.
Erika Mann
(DE) Gospod predsednik, gospod komisar, vaša naloga gotovo ni lahka. To področje je eno najtežjih vprašanj, ki jih morate obravnavati. Na področju trgovine/zunanje trgovine se pojavljajo popolnoma novi izzivi. O globalizaciji govorimo že več let, vendar mislim, da jo šele zdaj začenjamo razumeti.
V vašem slavnem govoru v Berlinu na Churchillovem predavanju ste izjavili, da je Evropa izpostavljena novim izzivom in da so se po koncu vojne izzivi spremenili, ker referenčni okvir ni več Berlin ali Pariz, ampak Bombaj, Šanghaj in druga velika mesta v nastajajočih gospodarstvih. Strinjamo se z vami. Menim, da imate popolnoma prav. Položaj vidimo enako kot vi. Vidimo izzive, ki jih mora obvladati Evropska unija v novem mednarodnem in globalnem kontekstu. Kitajska je resnična. Kitajska ni le mit ali podoba, postala je resničnost za nas vse in simbol sprememb. Vprašanje je le, kakšne ugotovitve lahko oblikujemo na podlagi tega? Vaša ugotovitev je, da moramo spremeniti instrumente. Ugotavljate, da moramo izzive obvladovati prek prilagajanja instrumentov za zaščito trgovine ali drugih področij.
Moja skupina ni našla dokončnega odgovora, vendar je zagotovo prisotnih še veliko dvomov. Kot ste lahko slišali, je enako tudi v Parlamentu. Razlog za naše dvome je, da so se instrumenti zaščite dokazali kot učinkoviti. Instrumenti zaščite so do določene mere prilagodljivi in se lahko razlagajo na več načinov. Upoštevajo različne interese industrije in lahko interes Skupnosti razlagajo na različne načine. Testiranje lahko poteka na različne načine in ni vedno vzorno.
Vem, da niste storili veliko napak. Sam lahko izpostavim dve točki, v zvezi s katerimi je bilo ocenjevanje napačno, vendar mislim, da bo tako tudi pri novih instrumentih. Za kaj si torej prizadevamo? Pravite, da želite nadaljevati v tej smeri in nadaljevati s posvetovanji. Te zadeve še niste zaključili. V kateri smeri moramo torej nadaljevati? Kaj je treba doseči s posvetovanji? Kako naj potekajo posvetovanja s Parlamentom in pristojnim odborom? To so tri vprašanja, s katerimi želim dopolniti vprašanja mojih kolegov. Zelo bi vam bil hvaležen, če bi zagotovili nekaj informacij, saj vsak dan prejemam elektronsko pošto. Ali spremembe, ki potekajo v vašem generalnem direktoratu, pomenijo, da si za prestrukturiranje prizadevate ob upoštevanju vašega prihodnjega sporočila? Ali so tehnične spremembe, ki očitno potekajo v vašem generalnem direktoratu, znak tega razvoja? Ali se lahko tudi neizvajanje instrumentov za zaščito trgovine v letu 2007 razume kot znak ali pa je to le naključje in so prisotni drugi dejavniki?
Tokia Saïfi
(FR) Gospod predsednik, Komisija se je odločila, da projekt reforme instrumentov za zaščito trgovine odloži na poznejši čas in, gospod komisar, pozdravljam to razumno odločitev, ker bo prispevala k nadaljevanju boja proti nepošteni konkurenci. Ti instrumenti so dejansko bistven del mednarodnega trgovinskega sistema, ker zagotavljajo, da podjetja, zlasti mala in srednje velika podjetja, ki so glavne žrtve dampinga, lahko poslujejo v poštenem in stabilnem konkurenčnem okolju, ki hkrati zagotavlja zdravo gospodarstvo.
Zato ponavljam, kar je izrekel gospod Verheugen na konferenci o tekstilni industriji, ki je potekala v Milanu konec prejšnjega tedna: "Instrumenti za zaščito trgovine so koristni za konkurenčnost naših industrij in jih ni mogoče obravnavati kot protekcionistične instrumente." Mislim, da to pove vse. Ti instrumenti niso prikrit način za zaščito industrije Skupnosti pred prostim pretokom mednarodne trgovine, ampak so namenjeni izboljšanju njene konkurenčnosti s ponovno vzpostavitvijo običajnih konkurenčnih pogojev, kot in kadar je to potrebno.
Ne gre torej za omejevanje izvajanja teh instrumentov, s čimer bi lahko trgovinsko politiko Evropske unije bolje prilagodili spreminjajočemu se globalnemu gospodarstvu. Dejansko je prav nasprotno, ker bi se interesi proizvajalcev omejili ter bi sprejeti ukrepi lahko posredno spodbudili selitev industrije in selitev naših raziskovalnih in inovacijskih centrov.
Evropa mora v današnjem globaliziranem svetu prevzeti vlogo varuha. Če želimo ostati konkurenčni, moramo pri naših odnosih s partnerji ostati pazljivi ter hkrati spoštovati pravila o pošteni in pravični mednarodni trgovini.
Kader Arif
(FR) Gospod predsednik, gospod komisar, gospe in gospodje, dosedanji govori dokazujejo, da je bil vaš predlog precej sporen. Vendar na začetku ni bilo nobene razprave. Komisija je izvedla neodvisno študijo in javno posvetovanje, ki sta dokazala, da glede učinkovitosti in stabilnosti sedanjega sistema obstaja široko soglasje. Edine izboljšave, ki so jih zahtevale različne vpletene strani, so zadevale večjo preglednost, večjo hitrost in boljši dostop za mala in srednje velika podjetja.
Vendar je Komisija prikrila to realnost in uvedla reformo, ki se bo v zgodovino zapisala zaradi širokega nasprotovanja, ki ga je povzročila. Sindikati in podjetja so skupaj s člani Sveta nasprotovali načrtu, ki bi ogrozil sposobnost Unije, da se zaščiti pred nepoštenimi trgovinskimi praksami.
Veseli me, da je Komisija umaknila svoj predlog. Pristop, ki ga je zagovarjala, je bil dejansko nevaren in je povzročil veliko nestrinjanja. Poudariti je treba, da je vloga Komisije zagotavljanje solidarnosti med državami članicami in spoštovanje različnih interesov, ne pa ustvarjanje nesporazumov med potrošniki in delavci ali uvozniki in proizvajalci. Gospod komisar, naj vas opozorim, da mora kakršen koli projekt reforme vključevati dvoje: upoštevati mora priporočila in rezultate lastnih preiskav in poslance Parlamenta vnaprej obvestiti o natančni smeri predloga, zlasti v zvezi z njegovimi bolj spornimi vidiki.
Elisa Ferreira
(PT) Gospod predsednik, gospod komisar, v času ene minute lahko le čestitam gospodu Mandelsonu za odločitev, da se prekine revizija instrumentov za zaščito trgovine.
Predstavljajte si, da je v sistemu besnečih rek več jezov. Zapornice se upravljajo na podlagi skupnih pravil. Ali je sprejemljiva odločitev, da se enega od jezov spremeni, ne da bi kdo drug storil enako, le ker nekateri verjamejo, da to zimo voda ne bo dosegla njihovih domov? Enostransko spreminjanje pravil za instrumente za zaščito trgovine bi oslabilo moč jezu, da bi se izognili upravljanju zapornic. Evropa tega ne potrebuje, Komisija pa se je pravilno odločila in se odzvala na zelo jasno sporočilo, ki so ji ga posredovali Parlament in sindikati, evropska industrija in večina držav članic.
Prosta trgovina ne bo delovala, če so pravila, ki jo urejajo, slaba. Vendar je ta pravila treba posodobiti in vanje vključiti univerzalne vrednote, kot so zaščita dostojnih delovnih mest, okolje in podnebje ter javno zdravje. Le v tem smislu mora Evropa uporabiti svoj politični vpliv in tržno moč v dvostranskih sporazumih z glavnimi svetovnimi proizvajalci. Le z vzajemnim delovanjem ter sodobnimi in univerzalnimi pravili lahko trgovina prispeva k izboljšanju ne le življenjskih razmer državljanov zunaj Evrope, tj. po svetu na splošno, ampak tudi življenjske razmere in preživetje evropskih delavcev in podjetnikov, ki želijo še naprej proizvajati in živeti v Evropi ter izvažati iz nje.
To sem pričakoval od komisarja, ki zastopa Evropo na svetovni ravni. Čestitam vam, gospod Mandelson.
Mairead McGuinness
Gospod predsednik, komisar Mandelson je izrazil svoje zadovoljstvo, da je bil prisoten na dveh razpravah, in tudi mene to dejstvo veseli, ker prosim za pojasnilo v zvezi z njegovim zelo uporabnim odgovorom glede Svetovne trgovinske organizacije in se mu zahvaljujem za podrobnosti iz tega odgovora.
Komisar domneva, da govorice o prevelikih koncesijah v zvezi s kmetijstvom, izhajajo iz zelo omejenega interesnega kroga; sama domnevam, da so (če govorimo o irskih kmetih in kmetijskih podjetjih) običajno dobro obveščeni, in še pred polnočjo želim pojasnilo, da se motijo - upam, da se motijo - in da nam nocoj posredujete resnična dejstva. Upoštevam tudi vašo pripombo v zvezi z nekmetijskim področjem v okviru Svetovne trgovinske organizacije. Poleg tega pa ste izrazili tudi obžalovanje zaradi sedanjega besedila.
Moje prvotno vprašanje v zvezi z vašimi navedbami glede Svetovne trgovinske organizacije in sporazumov o prosti trgovini je: ali ste zdaj manj kot v preteklosti prepričani, da boste dosegli sporazum v Svetovni trgovinski organizaciji? Vprašanje je nekoliko neposredno, vendar bi bil odgovor zelo dobrodošel.
Zbigniew Zaleski
Gospod predsednik, soočeni smo z dilemo med prosto trgovino, v katero verjamemo, in pošteno trgovino, ki se zlorablja. Če se dejavnik poštenosti ne spoštuje, moramo vsaj začasno zaščititi tiste, ki delujejo pošteno.
Predstaviti želim stališče poljske vlade, ki v tem trenutku nasprotuje reformi na podlagi dejstva, da je v poročilu gospoda Casparyja navedeno, da je obstoječe stanje dovolj. Zakaj je tako? Predpostavlja se, da imajo nekatere države podjetja s sedežem na primer na Kitajskem. In zaščita bi pomenila, da se jim daje prednost pred drugimi podjetji v evropskih državah, kar ni pravično. Mislim, da smo se iz proste trgovine s tekstilnimi proizvodi leta 2005 veliko naučili in da moramo k novi reformi pristopiti zelo pazljivo. Upam, da si bo komisar na vse mogoče načine prizadeval, da bo potekala ustrezno.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospod predsednik, obseg trgovine kaže na stopnjo gospodarskega razvoja. Visok izvoz je značilnost razvitih gospodarstev, vendar mora biti to obojestranska stvar in uvoz mora potekati tudi v drugo smer. Če je ta pretok večinoma enostranski, to povzroča neravnovesje, slabo partnerstvo in vse večji razkorak v smislu stopnje razvoja. Zato je treba vzpostaviti nekakšna načela, ki bodo pripomogla k opredelitvi ustreznih standardov in pravil kakovosti, kar bo ustvarilo stabilnost in partnerstvo na področju trgovine.
Prepogosto se zgodi, da govorimo o vzajemni solidarnosti in enakosti, hkrati pa smo v praksi osredotočeni na zaščito lastnih nacionalnih interesov v škodo skupnih interesov. Prav tako prepogosto spodbujamo razvoj izvoza in možnost vlaganja v nekatere države, ne da bi preverili, ali se v teh državah spoštujejo demokratična načela in človekove pravice ali stanje na področju okoljskih zahtev, stopenj plač in socialne zaščite. Instrumenti za zaščito trgovine morajo zagotoviti pravičnost in enake možnosti.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Gospod predsednik, komisar Mandelson, hvala za iskreno pojasnilo vašega neuspeha. Nekateri poslanci so izrazili svoje zadovoljstvo, da reforma instrumentov za zaščito trgovine ni uspela, in mislim, da je temu tako, ker se bojijo, da jih boste odpravili. Tega od vas nisem slišala, vendar ali ne bi bilo primerneje, če bi rekli, da ste bili morda preveč ambiciozni in želeli z reformami doseči preveč? Mislim zlasti na reformo ravnovesja med industrijskimi državami in trgovinskimi interesi.
Ker to ni uspelo, zdaj ne bomo mogli sprejeti več potrebnih sprememb na področju dostopa za mala in srednje velika podjetja, ki so imele tako široko podporo. Poleg tega se v naslednjih dveh letih žal prav tako ne bodo zgodile potrebne in široko sprejete spremembe v zvezi s preglednostjo, hitrostjo in dostopom do dokumentov. Ali lahko najdemo način za zagotovitev, da bi do teh sprememb vseeno prišlo, in o bolj dolgoročnih predlogih ustrezneje razpravljamo kdaj drugič?
Kader Arif
(FR) Gospod predsednik, gospod komisar, če razmišljate o novem projektu reforme, ki je podoben prvotni različici, kako nameravate pred Svetovno trgovinsko organizacijo upravičiti politiko, ki kaznuje damping, ko ga izvajajo tuja podjetja, vendar ga sprejema, kadar ta koristi evropskim podjetjem? Težava ni ugotavljanje, kdo proizvaja blago, ki se uvaža v Evropo, ampak ali se to blago izvaža na podlagi pravičnih in nepristranskih pogojev. Ne moremo sprejeti, da bi podjetje, ki pravi, da je evropsko in izvaja damping, postalo nedotakljivo le zato, ker se na podlagi vaše nove opredelitve uvršča med evropska podjetja.
Glede na to, da bo ta razprava potekala na večstranski ravni, zakaj ne bi bili še bolj ambiciozni in v okvir instrumentov za zaščito trgovine vključili še socialni in okoljski damping? To bi Evropi koristilo in ji zagotovilo ugled, če bi bila na čelu tega gibanja.
Elisa Ferreira
(PT) Gospod komisar, kot nadaljevanje vprašanja in pripombe, ki sem ju prej navedla, moram reči, da so v smislu Evrope primeri, ki so se obravnavali v zvezi s tekstilnimi izdelki in obutvijo, zlasti v moji državi povzročili spremembe, ki so preprečile kakršno koli brezposelnost. Vendar to nikakor ni bilo protekcionistično dejanje in zadevna podjetja so svoje tovarne preselila zunaj Evrope ter zdaj ustvarjajo delovna mesta zunaj in znotraj Evrope. To gibanje je bilo torej zelo zanimivo.
Vendar se kljub temu zdi, da v letu 2007 Komisija ni sprejela nobenih novih primerov.
Zato vas želim vprašati naslednje: ali je bil razlog, da Komisija ni začela obravnavati novih primerov (ne v zvezi s Portugalsko, ampak primerov iz drugih držav) oziroma kakršnih koli preiskav proti dampingu ali subvencijam, da želi počakati na odločitev o zadevnem procesu revizije ali odložiti reševanje primerov, ki jih je že začela preiskovati? To je moje vprašanje za vas.
Peter Mandelson
komisar. - Gospod predsednik, bojim se, da nisem v celoti razumel zadnjega vprašanja. Razumel sem le zadnji del in zdi se mi, da govori o tem, da smo zaustavili uporabo instrumentov za zaščito trgovine in da ne sprejemamo ali obravnavamo več primerov.
Ne razumem povsem bistva vprašanja, ker lahko že obisk spletne strani GD za trgovino zagotovi informacije, ki jih želijo države članice, o primerih, ki se trenutno začenjajo in obravnavajo ter o tem, kateri predlogi se bodo predstavili po običajni poti.
Ne nasprotujem obtožbi, da smo neupravičeno ambiciozni - to je merilo, na podlagi katerega delujem in opravljam svojo funkcijo. Če komisar ni dovolj ambiciozen, mislim, da se ga ocenjuje na podlagi precej nizkih standardov. Kljub temu pa nisem dovolj ambiciozen, da bi takoj sprejel predlog mojega prijatelja gospoda Schlyterja, naj presežem svojo nesposobnost oblikovanja predloga za sporazumno reformo instrumentov za zaščito trgovine za boj proti nizkim cenam zaradi dampinga ter predlog razširim na nov koncept organskega ali okoljskega dampinga. Mislim, da se bomo še naprej osredotočali na prvotno zadevo, preden se bomo usmerili k temu konceptu, vendar upam, da poslanec tega ne bo razumel kot znak pomanjkanja ambicioznost na moji strani, ampak kot znak velikega realizma.
Zdi se, da gospod Caspary pravi, da je bil razočaran, ker se predlogi niso sprejeli. Razumem njegovo razočaranje, vendar mislim, da celo Parlament ne bi mogel sprejeti enostavnega sporazumnega stališča o tem, kakšna reforma bi morala potekati, ustrezneje kot države članice.
Gospod Arif je navedel, da je moj namen ustvarjanje spora med potrošniki in delavci ter uvozniki in proizvajalci. Nikogar ne ščuvam proti nikomer; dejstvo je, da imajo v resničnem svetu ljudje različne interese, različna stališča in različne potrebe. Žal še ne živimo v idealni socialistični družbi, v kateri so vsa stališča, vse potrebe in vsi interesi enaki. Bojim se, da smo prisiljeni delovati v resničnem svetu in obvladovati te interese in potrebe ter pri svojem poskusu pospeševanja te politike doseči pravično, nepristransko in sprejemljivo rešitev.
Mislim, da je razumevanje gospoda Manna glede dilem, s katerimi se srečujemo na tem političnem področju, zelo realistično. Ne gre za to, da sem si prizadeval za večjo prilagodljivost samo po sebi. Pri pristopu k tej reviziji sem si prizadeval za pripravo sklopa trgovinskih instrumentov, ki ne bi bili popolnoma drugačni ali spremenjeni v primerjavi s sedanjimi instrumenti, vendar ki bi lahko delovali v razumljivem okviru, ki bi bili jasni, predvidljivi ter seveda ustrezni in uravnovešeni glede svojega vpliva na različna podjetja, ki trgujejo v vse bolj spreminjajočih se razmerah globalnega gospodarstva v 21. stoletju. Zato se nikakor ne opravičujem.
Na koncu želim kot odgovor gospodu Markovu dodati še, da je verjetno ustrezno povzel, da sedanji sistem za zaščito trgovine ni najboljši, vendar je edini, ki ga imamo. Mislim, da to ustrezno opisuje naš sistem.
Vprašanja, ki sem jih moral zastaviti in na katera je treba še odgovoriti, ne zadevajo tega, ali je naš sistem najboljši; verjetno ni, vendar je vseeno edini, ki ga imamo in ustrezno deluje. Moral sem vprašati, če bo na enak način kot zdaj deloval tudi v prihodnosti? Ali bo v prihodnosti postajal vse bolj sporen in mu bo nasprotovalo vse več evropskih podjetij? Ali bo ustrezal spreminjajočim se proizvodnim modelom in dobavnim verigam vse več evropskih podjetij, ki so vse bolj internacionalizirana in se bodo bolj kot kadar koli prej v tej smeri razvijala še naprej? To so vprašanja, ki jih zastavljam. Na njih še ni bilo ustreznega odgovora, vendar mislim, da bo odgovore treba še poiskati, za kar si moramo še naprej prizadevati.
Predsednik
Ta razprava je končana.
Pisne izjave (člen 142)
David Martin  
v pisni obliki. - Zadnja revizija instrumentov za zaščito trgovine je potekala pred desetimi leti. Še naprej jih je treba posodabljati, da bodo ostali ustrezni za svetovno trgovinsko okolje, v katerem delujejo podjetja EU.
Odprti trgi koristijo vsem udeležencem in morajo postati naš cilj, vendar je res tudi, da so ukrepi za zaščito trgovine še naprej nujni za zaščito pred nepošteno trgovino. Vseeno pa moramo pri odločanju, kaj je nepoštena trgovina, upoštevati širši interes Skupnosti, kot omogočajo sedanja pravila, in se izogniti povzročanju škode za evropske države, ki vzpostavljajo globalne dobavne verige. Zagotoviti moramo tudi, da se pazljivo premisli o ravnovesju med interesi milijonov potrošnikov in ozkimi interesi nekaj proizvajalcev.
Upam, da bo Komisija kmalu našla ustrezno politično okolje, da bo lahko ponovno predložila predloge za reformo naših instrumentov za zaščito trgovine.
