"Turco” kohtuasja Euroopa Kohtu otsuse täitmine (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu:
suuliselt vastatav küsimus, mille esitasid Marco Cappato ja Michael Cashman kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni nimel, Anneli Jäätteenmäki ja Costas Botopouloselt põhiseaduskomisjoni nimel nõukogule "Turco” kohtuasja Euroopa Kohtu otsuse täitmise kohta - B6-0470/2008), ja
suuliselt vastatav küsimus, mille esitasud Marco Cappato ja Michael Cashman kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni nimel, Anneli Jäätteenmäki ja Costas Botopoulos põhiseaduskomisjoni nimel komisjonile "Turco” kohtuasja Euroopa Kohtu otsuse täitmise kohta - B6-0471/2008).
Marco Cappato
autor. - Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, eelmisel ametiajal oli meie kolleeg Maurizio Turco, praegune Itaalia parlamendi radikaalne liige, kes esitas taotluse, sellise taotluse, mille võib esitada iga tavakodanik, nõudes juurdepääsu nõukogu dokumentidele, milles olid tsenseeritud riikide delegatsioonide nimed, kes olid debati käigus teatavatele seisukohtadele asunud. Nõukogu keeldus taotlust rahuldamast ega andnud juurdepääsu ka juriidilisele seisukohale.
Kaebus esimese astme kohtule, kes oli vahepeal sundinud nõukogu riikide delegatsioonide identiteedi avalikustama, lahendati härra Turco vastu ja nõukogu kasuks, et ära hoida asja arutamist Euroopa Kohtus. Euroopa Kohtule esitatud kaebus sai siiski vastupidise otsuse.
Kohus ütles lihtsalt, et juurdepääsu võimaldamine dokumentidele, eriti sellistele dokumentidele, millel on õiguslikud tagajärjed, peab olema kohustuslik, kuna juurdepääs dokumentidele on demokraatlik ning igasuguseid erandeid tuleb piirata, sest see on selgelt üldsuse huvides. Dokumentide avalik ja õiguslik arutelu suurendab institutsioonide seaduspärasust ning tõstab üldsuse usaldust nende vastu.
Küsimus, mille me täna esitame, on lühidalt öeldes järgmine: kuidas kavatseb komisjon ja kuidas kavatsevad Euroopa institutsioonid seda kohtuotsust täita? Teisisõnu, kas nad kasutavad seda kui võimalust põhjalikult läbi vaadata menetlused, mis võimaldavad viivitamatut juurdepääsu dokumentidele?
Ma tean, et räägime tavakodanikust, et see on taotlus, mille võiks teha iga kodanik, ja mitte institutsioonilisele arutelule järgnev reform. Usun siiski, et täpselt siin peitub härra Turco algatuse jõud, sest see näitab, et üksikjuhtum võib palju rohkem ära teha, kui seda võimaldavad institutsioonilised algatused.
Meil peavad olema kõik võimalused nende dokumentide avalikustamiseks. Inimesed peavad näiteks teadma, et täna sai Euroopa Komisjoni pressikonverentsi ajal kinnitust, et komisjon pole ikka veel nõudnud Itaalia valitsuselt teavet küsimuse kohta, mille Maurizio Turco ise tõstatas, nimelt usulise kasvatusega seotud diskrimineerimine Itaalias.
Kuidas on võimalik, et seda teavet pole nõutud? See on konkreetne näide mehhanismidest, mille tõttu Euroopa institutsioonide funktsioneerimine muutub kodanikele mõistetamatuks. Sellepärast tuleks seda kasutada kui võimalust, et uuendada radikaalselt dokumentide kättesaadavuse ja avalikustamise menetlused.
Anneli Jäätteenmäki
autor. - Härra juhataja, demokraatlike riikide õigusloome protsess on avatud ja avalik. Kodanikel on võimalik teada saada, mismoodi nende parlamendiliikmed hääletasid ja mis on otsuse taga. ELis kahjuks nii ei ole. Me ei saa hoobelda, et EL on demokraatlik ja avatud ning et meie kodanikel on juurdepääs dokumentidele, mis on õigusaktide aluseks. Sellepärast peame tegelikult komisjonilt küsima, mida ta kavatseb kõigepealt teha, et selle kohtuotsuse tulemusel eeskirju ja tavasid muuta, nii et saaks rakendada avatust, läbipaistvust ja demokraatiat, ning mida on nõukogu kavatsenud teha, et rakendada avatus ja demokraatia ning ühtlasi selleks, et muuta riiklik arvamus pärast otsuse tegemist nähtavaks. Kui arvamus ei ole avatud ja avalik, siis ei saa inimesed kontrollida, mida nende esindajad teevad. On ülim aeg, et võtaksime kohesed meetmed, selleks et tagada, et EL saaks lõpuks ometi öelda, ning seda tehes uhkust tunda, et meil on demokraatia ja avatus ja õigusaktide läbipaistvus.
(Aplaus)
Jean-Pierre Jouyet
nõukogu eesistuja. - Härra juhataja, volinik, proua asepresident, daamid ja härrad, ma tean, kui innukalt te tegelete - eriti teie, härra juhataja - läbipaistvuse küsimustega ning eesistujariik on selles teiega ühel meelel. On väga oluline, et meie kodanikel oleks võimalus aru saada, kuidas neid mõjutavad Euroopa otsused on vastu võetud - seda eriti Euroopa õigusaktide puhul - ja muidugi peame me selles valdkonnas edusamme tegema.
Ma tervitan teie küsimust, sest see võimaldab uurida nii keerulist teemat, nagu üldsuse juurdepääs juriidilistele seisukohtadele. See on otsustamise küsimus, ent kogu meie läbipaistvuspoliitikat tuleb hinnata selle kohtuotsuse seisukohast.
"Turco” kohtuotsus on oluline sellepärast, et see on esimene kord, mil Euroopa Kohus on üksikisiku juhtumil, nagu te ütlesite, arutanud juriidilisi seisukohti ja nende kättesaadavust üldsusele. Oma otsuses tuletab kohus meelde, kui tähtis on õigusloome protsessi avatus ja läbipaistvus, et võimaldada kodanike suuremat kaasatust otsuste langetamisse. Otsuses jõutakse ka järeldusele, et määrus 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta dokumentidele, paneb peale kohustuse avalikustada institutsiooni õigustalituse arvamused seoses seadusandliku protsessiga.
Vastan teie küsimusele, härra Cappato, et nõukogu võttis selle vajalikke meetmeid 2008. aasta juuli alguses, et see kohtuotsus jõustuks. Nõukogu täitis kohtuotsuse ja avalikustas härra Turco nõutud dokumendi. Seejärel otsustas nõukogu kohandada oma tegevust vastavalt kohtuotsusele, võttes seda kohtuotsuses sätestatud põhimõtet arvesse.
Tõsi küll, on ka erandeid - kuigi see oli kohus ise, kes need oma otsuse kontekstis defineeris - seoses arvamustega, mis on eriti tundlikud või millel on eriti lai kohaldamisala. Igal juhul, nagu te teate, peab nõukogu iga keeldumine olema põhjendatud.
Nõukogu on saanud mõned konkreetsed nõudmised seoses nõukogu õigustalituse juriidiliste seisukohtadega ning kohaldanud neile kohtu põhimõtteid. See tähendab, et ei tohi teadmatuses olla faktist, et institutsioonisiseste juriidiliste seisukohtade avalikustamine üldsusele võib halvasti mõjuda institutsiooni seaduspärasele huvile sõltumatuid arvamusi nõuda ja saada. Peame nende kahe vahel tasakaalu leidma. See on põhjus, miks seadusandja oli sõnaselgelt innukas juriidiliste seisukohtade konfidentsiaalsuse kaitsmisel, ja see on tegur, mis meie arvates alles jääb.
Ma tunnistan, et need on väga tehnilised vastused, ja vabandan selle pärast. Need on siiski eesistujariigi nimel antud ametlikud vastused. Peale selle on mul nüüd võimalus läbi vaadata läbipaistvuse poliitika. Me peame selle poliitika mitme aspekti vahel vahet tegema. Kõigepealt, seoses otsese juurdepääsuga töödokumentidele - see oli teie küsimuse mõte - võin kinnitada, et nõukogu kohaldab täielikult määruse 1049/2001 artiklit 12 ning nõukogu töökorra II lisa sätteid, mis nõuab avaliku registri pidamist ja määrab kindlaks üldsuse otsese juurdepääsu korra nõukogu dokumentidele.
Ma ei taha tüüdata teid liiga ohtra tehnilise teabega või liiga paljude numbritega. Siiski jääb alles tõsiasi, et numbrid räägivad ise enda eest, kuna üldsusele kättesaadavaks tehtud register sisaldab viiteid rohkem kui miljonile 1999. aastast alates produtseeritud dokumendile. Kahtlemata tahate mulle öelda, et kvantiteet ei tähenda kvaliteeti.
Mulle näib, et see, mis loeb, on institutsioonide tehtud otsuste loetavus ja meediapärasus. Selle küsimusega proua Wallström õigusloome menetluse kontekstis töötabki ning ka institutsioonidevaheline kokkulepe parema õigusloome kohta sisaldab üldiseid läbipaistvuse kohustusi. Selle kokkuleppe alusel on juba meetmeid võetud. Kõik kaasotsustusmenetluse raamistikus peetavad nõukogu arutelud on üldsusele avatud ning nõukogu korraldab regulaarselt avalikke mõttevahetusi tähtsates küsimustes, mis puudutavad ELi ja selle kodanike huve.
Et parandada üldsuse juurdepääsuvõimalusi aruteludele, on nõukogul ka kodulehekülg, mis annab lingi nõukogu arutelude videosalvestustele, ning ma olen kindel, et te kõik nõustute minuga, et see on üks oluline moment ja seejuures eriti põnev.
Ka nõukogu eesistujatel on täita oma roll. Nagu eelmisedki eesistujariigid on Prantsusmaa investeerinud väga palju oma koduleheküljele http://www.ue2008.fr,
mis on mitmekeelne ja sisaldab mitme kanaliga Interneti televisiooni, ning mul on hea meel öelda, et see sarnaneb Euroopa Parlamendi käivitatule.
Kolmas ja viimane punkt on see, et me peame suutma rahuldada üldsuse nõudmist informatsiooni järele. Selleks loodi ka avalik infotalitus - ja just see kui kõige tähtsam rabab mind - sest valdkond, milles me oleme kõige vähem varustatud, on praktiline teave, mida anname üldsusele. See on põhjus, miks kodanikel on õigus muretseda ja miks nad kurdavad, et süsteem on liiga läbipaistmatu. Selle pärast on meil puudulikud ressursid ja ebapiisavalt koordineeritud koduleheküljed, mis ei võimalda üldsusel õigusaktidega ajakohaselt kursis olla. Sellele viimasele punktile peab nõukogu keskendama oma jõupingutused.
Need on mõtted, mida tahtsin esile tuua. Läbipaistvus on absoluutselt oluline. Läbipaistvust silmas pidades oleme saavutanud teabe osas komisjoni ja Euroopa Parlamendiga tähtsa kokkuleppe ning ma usun, et institutsioonidevahelised läbirääkimised, mida pidasime proua Wallströmi ja Euroopa Parlamendi asepresidendiga, lubavad meil edasi liikuda parimate võimalike tingimuste kohaselt.
See on kollektiivne ülesanne ja me peame sellest nüüd aru saama. Peame meeles pidama, et meil on poliitiline ambitsioon seda läbipaistvust info- ja sidepoliitikas edendada, seda eelkõige kodanikele õigusaktide kohta antava praktilise teabe kujul. Et seda teha, peame uusi infotehnoloogiaid rohkem ära kasutama. Ma tean, et see on parlamendi, komisjoni ja nõukogu ühine mure.
Margot Wallström
komisjoni asepresident. - Härra juhataja, tahaksin auväärt liikmeid nende küsimuste eest väga tänada.
Nagu juba kuulsime, on see "Turco” kohtuasi Euroopa Kohtus muidugi väga oluline. Komisjon on kohtuga täiesti nõus, siis kui see tuletab meelde avatud õigusloome protsessi suurt tähtsust. Pole tarvis öeldagi, et austame seda kohtuotsust ja võtame seda oma igapäevatöös täielikult arvesse.
Tahan kõnelda võimalikult selgelt, kuid pean seda tegema pigem lühidalt, vastates teie viiele konkreetsele küsimusele. Esimene puudutab paremat seadusloomet, meie institutsioonidevahelisi suhteid ja määrust 1049/2001. "Turco” kohtuasi puudutab üldsuse juurdepääsu dokumentidele. Otsene seos meie institutsioonidevahelise koostööga puudub. Selleks on meil tugevdatud institutsioonidevahelise koostöö raamistik, mis minu arvates töötab väga hästi. Meie kahel institutsioonil on hea õigusloome protsesside koostöö kogemus, et seadusloome alal paremaid eesmärke saavutada.
Vastates teie teisele küsimusele praeguste avalike konsultatsioonide kättesaadava informatsiooni kohta, tahaksin alustada, nimetades PreLex andmebaasi, nagu me seda oma žargoonis kutsume. Selle andmebaasi loomise eesmärk on lihtsustada juurdepääsu seaduseelnõudele ühtse sisenemispunkti kaudu. Praktikas on see portaal, mis sisaldab linke tähtsamatele seaduseelnõudele. Seda andmebaasi haldab Ametlike Väljaannete Talitus ja see põhineb komisjoni antud teabel. Mis veel tähtsam: serveri Europa kaudu on üldsusel sellele otsene juurdepääs.
Komisjoni käivitatud avalikele konsultatsioonidele on serveril Europa samuti ühtne juurdepääsupunkt. See on teie hääl Euroopas. See kodulehekülg hõlbustab juurdepääsu konsultatsioonidele ja pakub üldteavet komisjoni eri konsultatsiooniprotsesside kohta. See annab terviklikku teavet ka avatud avalike konsultatsioonide kohta ning nendega seotud konsultatsioonide dokumentide ja küsimustike kohta. Peale selle annab see juurdepääsupunkt teavet järelmeetmete kohta, nagu näiteks konsultatsioonide aruanded ja avaldatud kaastööd.
Seoses teie kolmanda küsimusega TRANS-JAI projekti kohta, tahaksin teile lihtsalt kinnitada, et üldsuse täielik juurdepääs TRANS-JAI internetiportaalile on kavandatud 2010. aasta maiks.
See viib teie neljanda küsimuseni, mis on läbipaistvuse ja tõhusa haldamise põhimõtete kohta. Muidugi on need põhimõtted tihedalt seotud. Oleme alati kohustunud pakkuma üldsusele nii palju informatsiooni kui võimalik. Eriti on see nõnda seoses menetlustega, mis puudutavad kodanikke ja nende õigusi, ning on seotud institutsioonide tööga, mida mõnikord pole kuigi lihtne mõista, nagu me kõik teame. Komisjoni kodulehekülg annab teavet tema organisatsiooni ja menetluste kohta ning meil on hõlbus juurdepääs alajaotuse "Kes on kes” kaudu komisjoni töötajatele ja eri peadirektoraatidele.
Teie viimane, viies küsimus keskendub avalikule dokumendiregistrile ja ombudsmani soovituse eelnõule seoses valitsusvälise organisatsiooni Statewatch kaebusega. Avalik dokumendiregister on valmis ja kasutuses alates 3. juunist 2002, nagu on nõutud määruses 1049/2001. Sellest ajast peale on komisjon pidanud ka eriotstarbelist komiteemenetluste ja ekspertrühmade registreid. Me teeme oma parima, et sisemisi infotehnoloogiasüsteeme moderniseerida, kuid, nagu te teate, ei juhtu sellised asjad kahjuks üleöö. Kuid üks asi on selge. See töö jätkub. Me võtame alati arvesse vajadust suurendada selle avaliku registri mahtu.
Kui rääkida ombudsmani soovituse eelnõust lähemalt, siis komisjon on muidugi esitanud talle üksikasjaliku arvamuse. Selles arvamuses me tunnistame, et peame ikka veel suurendama oma avalike registrite mahtu, ning kinnitame oma kohustust oma avalikke registreid suurema läbipaistvuse huvides jätkuvalt edasi arendada. Ühes küsimuses ei saanud me ombudsmani seisukohaga nõus olla. Ta jõudis järeldusele, et komisjon peaks, ma tsiteerin: "Lisama viited selle registri kõigile dokumentidele artikli 3 punktis a määratletud tähenduses”. Ma võin jagada selle järelduse eesmärki ja taotlust, kuid kahjuks on seda võimatu saavutada. On lihtsalt võimatu viia määruse 1049/2001 artikli 3 punkti a avar ja ebatäpne dokumentide määratlus vastavusse ühtse, täiesti tervikliku avaliku registriga. Selle asemel peame pakkuma linke või tegema erinevaid sisenemispunkte.
Oleksin muidugi võinud mainida, et olen muutnud oma korrespondentsi registri internetis otseselt kättesaadavaks, ning võiksin nimetada muidki näiteid selle kohta, mida on aktiivselt tehtud väljaspool ametlikku õigusakti, nagu dokumentide parandatud registrid, suurem kasutajasõbralikkus ja kättesaadavus, aktiivne levitamine ja kiirem avaldamine. Kuid kõik see ei ole meie tänase arutelu teema. Olen kindel, et edaspidi tuleb võimalusi neid tähtsaid küsimusi sügavuti arutada.
Charlotte Cederschiöld
fraktsiooni PPE-DE nimel. - Härra juhataja, ELi usaldusväärsuse ja seaduspärasuse eeltingimuseks on läbipaistvuse ning andemete ja informatsiooni kaitse tööeeskirjad.
Otsusetegemise protsessi läbipaistvus on eriti vajalik siis, kui Euroopa demokraatia on kahtluse alla seatud. Liikmesriikidel on erinevaid kogemusi. Rohkem kogemustevahetamist võib viia parema administreerimiseni Euroopa Liidus, aga ka liikmesriikides. Oleme jõudnud väga kaugele, alates 2001. aastast, siis kui otsustati ELi läbipaistvuse õigusakti üle.
Mõnedel liikmesriikidel on juba teatavat sorti teabevabaduse seadus olemas - Rootsis ja Soomes alates 1776. aastast, muudel riikidel, näiteks Iirimaal, kõigest mõned aastad. Võtab aega - peate seda tunnistama - et leida ühine käitumisviis ja suhtumine. Ühe riigi reeglit ei saa tervele Euroopa Liidule kohaldada. Kultuurilitaust on liiga erinev. Avatud valitsus on esinduslikus demokraatias äärmiselt oluline. Kogu protsessi mõjutab tõsiasi, et digitaalne revolutsioon muudab meie ühiskonna teabeühiskonnaks.
Üks oluline punkt, mida tuleb määruses nr 1049 paremini välja arendada, on tasakaal konfidentsiaalsuse ja läbipaistvuse vahel. Meil on tarvis avatud otsusetegemise protsessi, mis respekteerib üldsuse tugevat huvi, rikkumata samas institutsioonide või üksikisikute õigust konfidentsiaalsusele. Keerukate küsimuste, näiteks konkurentsiprobleemide, kohtulikku lahendamist ei saa jätta kõmulehtede arutada.
"Turco” kohtuasi võib anda oma panuse parema seadusloome edasiarendamisse. Milliseid praktilisi järeldusi teevad komisjon ja nõukogu "Turco” kohtuasjast?
Michael Cashman
fraktsiooni PSE nimel. - Härra juhataja, endise raportöörina leian ma määruse nr 1049/2001 kohta, et see arutelu on väga huvitav. Minu meelest on veider, kuna ma tean, et tänases arutelus osalejad on täielikult avatusele ja läbipaistvusele pühendunud, et põhjusena, miks ei ole veel piisavalt tehtud, tuuakse ette, et on tarvis rohkem aega. See on vastuvõetamatu.
Ainult 30% Euroopa elanikkonnast usuvad Euroopa Liitu. Mispärast? Sellepärast, et nad tunnevad end täiesti väljajäetuna sellest, mis on nende nimel tehtud. Ja hämmastav on see, et meil on ette tuua üks positiivne näide. Miks on nii, et institutsioon tuleb kriiskava ja põtkivana vägisi Euroopa Kohtusse tirida, et ta teeks seda, mis on õige?
Peame tegema rohkem kui lihtsalt seletama. Volinik Wallström, ma tean, et olete neist argumentidest sama ärritatud ja väsinud kui minagi, kuid sellest lihtsalt ei piisa, kui öelda, et vajame rohkem aega. Meil on tegelikult tarvis oma kodanikele näidata, et me seletame neile peale selle, miks me teeme asju ja mida me teeme, ka seda, kuidas me neid teeme ja millise õigusnõustamise põhjal me tegutseme. Kui me seda ei tee, siis jätame inimesed Euroopa projektist välja.
Täna õhtul on siin väidetud, et mõnede küsimuste puhul ei ole niisugune asi võimalik põhjusel, et näiteks dokumentide definitsioon on ebatäpne. See ei ole sugugi ebatäpne. Tegelikult on see hea definitsioon. See tähendab, et need kolm institutsiooni või agentuurid peavad kõik oma valduses olevad, saadud või koostatud dokumendid välja panema. Ja dokumendid ise on selgelt määratletud. Nii et meil peaks olema vaprust, et omada avatud registrit. Ei ole vaja sellist labürinti, nagu meil on praegu, milles ühte registrisse sisenedes pole võimalik pääseda edasi kõigisse teistesse registritesse või teiste linkide juurde.
Praegusel hetkel on meil kodanikud, kes lähevad labürinti. Lubagem neil kodanikel kolme institutsiooni uksest sisse astuda ja laskem avalikul arvamusel ennast uurida. Ütlen teile nüüd, et kui me ei hakka õigesti käituma, siis tehakse juunis valimistel otsus nende äärmusparteide kasuks, kes ei poolda Euroopa Liitu ega tema institutsioone. Aeg hakkab lõppema. Tegutsege ometi! See pole võimatu.
Eva-Britt Svensson
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (SV) Härra juhataja, Euroopa Kohus mängib ELi süsteemis keskset rolli ning kohtul on võim tõlgendada poliitilisi otsuseid. Kui tuleb tõlgendada ELi õigusakti, siis jääb määravaks Euroopa Kohtu otsus, olenemata seadusandliku kogu eesmärgist või õigusaktil põhinevast kavatsusest. Nägime seda Lavali, Rüfferti ja teiste kohtuasjade puhul. Nendel juhtudel oli kohtu otsus töötajate vastu.
Teisest küljest, "Turco” juhtumil oli kohtu otsus positiivne. Ma tervitan seda, kuid mu põhiline kriitikameel usub endiselt, Euroopa Kohus määrab ELi poliitika ja kohtule jääb vaidlustes alati viimane sõna.
"Turco” kohtuasjas tervitan ma fakti, et kohus tunnistas, et kodanike kontrollil õigusloome protsessi üle on absoluutne eesõigus. See on samm õiges suunas, kuid pean kahjuks ütlema, et tuleb teha ikka veel palju samme, enne kui EL jätab maha oma suletud töömeetodid, mille puhul ainult seespool olijad võivad näha teed edasi. See on lõppkokkuvõttes demokraatia, osaluse ja läbipaistvuse küsimus.
On oluline, et nn üldsuse juurdepääsu määruse käesoleval läbivaatamisel arvestataks "Turco” kohtuotsusega.
Costas Botopoulos
(EL) Härra juhataja, "Turco” kohtuotsus on seaduse ja demokraatia märkimisväärne samm edasi. See seletab üldsuse huvi kontseptsiooni vastu, nagu on sätestatud määruses 1049/2001, millega reguleeritakse üldsuse juurdepääsu dokumentidele. Seda kontseptsiooni tuleb tõlgendada nii, et õigust teada laiemalt otsuse langetamist määravaid fakte, loetakse tähtsamaks ja kaalukamaks kui sisemenetluse salastatust, millega otsus vastu võeti.
Teisisõnu, kooskõlas "Turco” kohtuotsusega on kodanikel tähtis peale teadmise - sest neil on õigus seda teha - kuidas või miks on otsus langetatud, olla ühtlasi teadlik ka kõigist dokumentidest, millel otsus põhineb, nii et dokumendid peaksid olema võimalikult laialdaselt tuntud.
See viib nüüd selleni, et esitame täna suulise küsimuse, pöördudes komisjoni ja nõukogu osakondade poole, et nad seda otsust arvesse võtaksid. Nagu ametis olev eesistuja ütles, peaksime määrust 1049/2001 tõlgendama selle uue, pretsedentidele tugineva seaduse valguses.
Mõned probleemid võivad muidugi kerkida seoses nähtusega, mida tuntakse dokumentide salastatusena, eriti juriidilise osakonna arvamuste puhul. Tean seda liigagi hästi, sest olen jurist. Ärge siiski laske meil kunagi öelda, et sellised dokumendid peaksid salastatuks jääma, juhul kui need probleeme tekitavad! Usun, et selle asemel peaksime nõudma radikaalseid muudatusi läbipaistvuse kultuuris. Läbipaistvus tähendab tasakaalu ja menetluse austamist, mitte teadmise kartust.
Lubage mul lõpetada viimase märkusega. Me peame tõepoolest nägema erinevust selle vahel, mis toimub tegelikult nõukogus, ja selle vahel, mis toimub meie oma institutsioonis. Parlamendis on juurdepääs istungitele ja dokumentidele peaaegu täielik. Arvan, et "Turco” kohtuotsus annab võimaluse tuua ka nõukogu sellega kooskõlla.
Mairead McGuinness
Härra juhataja, tahaksin haarata sellest väljajäetuse mõttest, mille Michael Cashman õigusega tõstatas. Kindlasti oli Lissaboni lepingu arutelu Iirimaal üks suur väljajätmine. Kuid ärgem süüdistagem ennast liiga palju, sest parlamendiliikmed on väga võimekad Euroopa süüdistamises asjade pärast, mis on neile ebameeldivad, isegi kui nad on need siin heaks kiitnud. Arvan, et meil kõigil on aeg suureks kasvada, kõigil meie valitud poliitikutel, valitsustel, opositsioonil ja kõigil siin istungisaalis, ja tõtt rääkida.
Olen masendatud, et lugesin sel nädalal ajakirja, milles üks valimata jäänud, vastutusvõimetu jõuka eliidi liige puistab südant valimata jäänud eliidi kohta Brüsselis. On temal alles jultumust! Aga kui me ei tee, mida Michael Cashman ütleb, ega püüa takistada seda meest ja tema kampa, siis muutuvad juunikuised Euroopa valimised Euroopa rahvale katastroofiks, ning nüüd tulnud aeg neile meie hulgast, kes sellesse usuvad, seda valjusti välja öelda.
Anneli Jäätteenmäki
autor. - (FI) Härra juhataja, see kohtuotsus on tähtis ja tingimata kehtiv. See näitab selgelt, et õigusloome protsess Euroopa Liidus peab olema rahva demokraatliku kontrolli all, ning et institutsioonide otsuste langetamise protsessi kaitsel on teisejärguline tähtsus. See on selge väide.
Sellisel taustal olen ma vastustes tõepoolest üpris pettunud. Kui kuulasin nõukogu vastust, rõhutati selles mitu korda, et läbipaistvus ja avatus olid väga olulised, aga palju muud seal ei olnudki. Mis on ära tehtud? Komisjon on vahepeal aega juurde küsinud.
Minu arvates tõesti on huvitav, kuidas ELi institutsioonid kohtu otsusesse suhtuvad. Mis siis, kui meie kodanikud suhtuksid kohtu otsusesse samamoodi, nagu komisjon ja nõukogu, see tähendab, et ei hooliks sellest üldse? See ei kõlbaks kuidagi.
Marco Cappato
autor. - Härra juhataja, daamid ja härrad, nõukogu eesistuja nimetas miljonit avaldatud dokumenti. Kui tegu on dokumentide kättesaadavusega, siis peab olema peale kvantiteedi ka kvaliteet, kuid asi pole ka ainult selles. Kui aus olla, siis on probleem dokumentide liikides: istungite protokollides või dokumentides, mis kaasnevad otsuste langetamise protsessiga.
Just see on praegu puudu. Toon teile näite: CORPERER I dokumendid, mida on nii raske leida, või välispoliitikaga seotud dokumendid, mida käsitsetakse nagu diplomaatilisi dokumente ja mis seetõttu registritest puuduvad. Need kõik on eluliselt tähtsad dokumendid, mille põhjal saab otsuste tegemise protsessi tundma õppida.
Tõin teile ainult ühe näite selle lühikese aja vältel, mis mu käsutuses oli. Meile antud vastuseid silmas pidades arvan, et seda tuleks samuti võtta pigem võimaluse kui riskina Euroopa institutsioonide toimimisele.
Jean-Pierre Jouyet
nõukogu ametis olev eesistuja. - (FR) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, meie arutelust tuleb selgesti esile, et peame tõepoolest suurendama läbipaistvust ja teabevahetust, sest nagu te rõhutasite, jääb meie kodanikel muidugi puudu mõistmisest, kuidas Euroopa toimib.
Suurem läbipaistvus ja parem teabevahetus käivad käsikäes. Nagu ma ütlesin, on see aluseks, mille põhjal me proua Wallströmi ja härra Vidal-Quadrasega kirjutasime alla parema teabevahetuse poliitilise kokkuleppe. Härra Cappatol ja proua Jäätteenmäkil on õigus, et peame olema läbipaistvamad ja seletama, kuidas töötame. Sellepärast teebki nõukogu uute tehnoloogiatega erilisi jõupingutusi.
Isegi pärast mulle antud väidete ettelugemist nõustun ma härra Cappatoga selles osas, et miljonite dokumentide produtseerimine ei tähenda veel suuremat läbipaistvust. Mis loeb, see on dokumentide esitamine, mida inimesed küsivad, ning dokumentide hea kvaliteet. COREPER I dokumendid, mida te näiteks nimetasite, on kättesaadavad internetis. Need pole seal alati valmis olnud tehnoloogiliste ressursside puudumise tõttu. Nüüd on meil see tehnoloogia olemas ja me saame tagada teie tõstatatud probleemide lahendamise.
Kui aus olla, siis peame tabama ka õige tasakaalu õiguslike aluste, tõelise läbipaistvuse ja tegelikult kaasatud menetlustega. On palju menetlusi ja diplomaatilisi küsimusi, mis tegelikult on üpris keerulised ja mille puhul peab olema tagatud kõne-, sõna- ja otsuste langetamise vabadus. Võib-olla tundun teile liiga konservatiivsena, kuid ma arvan, et peame tegelema ka selle tasakaaluga.
Eesistujariik Prantsusmaa on alustanud määruse 1049/2001 läbivaatamist ja meil on tarvis seda teha kiiresti. Härra Cashmanil on selles osast täiesti õigus. Tema abi ja koordineerimisega tegutseme kiiresti ning loodame suurt edu saavutada selleks ajaks, kui Prantsusmaa eesistumise aeg läbi saab.
Nagu ma ütlesin, peame tagama, nagu härra Cappato rõhutas, et seaksime kvaliteedi kvantiteedist kõrgemaks, sest on ka selline nähtus nagu liiga palju informatsiooni. Sel juhul tekib kodanikel probleeme informatsiooni läbitöötamisega. Need on Euroopa tasandil juba olemas. Peame suutma kodanikke informatsiooni läbitöötamisel vabalt aidata.
Mida see tähendab? See tähendab, nagu ma oma sissejuhatuses ütlesin, selle tagamist, et kodanikud oleksid täielikult informeeritud praktilisest teabest, oma õigustest, otsuste tulemustest, nende langetamise viisidest ja õiguslikust alusest. Sellest seisukohast pole kahtlust, et peame kajastama nõukogule kättesaadavaid ressursse.
Arvan, et olete komisjonis seisnud sama olukorra ees, siis kui peate näiteks selgitama otsuste õiguslikke aluseid, eriti seoses VKEdega, aga teil on liikmesriikides või institutsioonides kõigest üks-kaks inimest, kes neile küsimustele vastata oskavad, ja need inimesed on parajasti puhkusel. Lõpptulemusena on kodanikud ja väikeettevõtted sunnitud kaks või kolm kuud ootama, enne kui vastuse saavad. Mulle näib see sama tõsise probleemina kui juurdepääs ametlikele dokumentidele.
Lõpetuseks, me peame andma oma aruteludele poliitilise tähenduse. Ajal, mil valmistume Euroopa valimisteks, tean ma, et Euroopa Parlament on täielikult sellele pühendunud, ning te võite arvestada, et eesistujariik Prantsusmaa tagab selle läbipaistvuse ja selgitamise ning praktilise ja konkreetse kohustuse täitmise, sest kui me seda ei tee, ja siinkohal nõustun ma härra Cashmaniga, siis võidavad äärmuslased järgmised Euroopa valimised ning seda me ei taha.
Margot Wallström
komisjoni asepresident. - Härra juhataja, ütlen kõigepealt, et muidugi hakkab ka komisjon "Turco” kohtuotsust austama ja rakendama. Kohtuotsuses oli tegelikult öeldud, et sellel juhtumil polnud nõukogul õigus, et nõukogu peab oma menetlusi parandama, ning ma olen kindel, et nõukogu seda otsust täidab.
See on käesoleva arutelu lähtepunkt. Siiski läks see osaliselt segi aruteluga, mis meil oli määruse nr 1049/2001 kohta. "Turco” kohtuotsus on üks asi ja siis on veel määrus nr 1049/2001. Nagu te teate, esitasime me ettepaneku ning tegeleme praegu määrusega nr 1049/2001 ja sellega, kuidas see määrus peaks lõpuks välja hakkama nägema.
Arvan, et see, mida ma ütlesin, jäi mõnevõrra segaseks. Ma ei küsinud aega juurde. Ma selgitasin, et meie infotehnoloogia tööriistade moderniseerimist tuleb teha järk-järgult, seda ei saa teha üleöö. Register on meil juba olemas. Me täiendame registrit paljude asjadega, näiteks komiteemenetluste ja kõikide ekspertrühmadega. Siiski - ja ma olin väga aus, püüdes vastata ühele viiest küsimusest - ma pole kindel, et kõige parem on pidada ühte registrit. See on sama, mis pidada ühte telefoniraamatut terve Euroopa kohta, selle asemel, et oleksid eraldi raamatud iga riigi kohta.
Kas olete kindlad, et üks tohutu üleeuroopaline telefoniraamat on parem kui omada mitut sisenemispunkti? Sest definitsioon, mida te täna oma konkreetses küsimuses teada tahtsite, on definitsioon, mis on teatavas lõikes, mis hõlmab ka audiovisuaalset vormi. See on väga avar definitsioon. Kas olete kindlad, et kodanikele on abiks üksainus tohutu sisenemispunkt kõige selle jaoks?
Arutagem seda, kuid ma pole kindel, et on olemas üks selletaoline lihtne lahendus. Nii et me ei jaga seda seisukohta. Meie tööriistade moderniseerimine selles valdkonnas on pidev protsess, mida peame kogu aeg arutama, sest asjad toimuvad nii kiiresti. Kuid paistab, et meil on sama eesmärk: saavutada avatus ja läbipaistvus ning juurdepääs dokumentidele. See on lähtepunkt ning selle eest jätkame me võitlemist ning muidugi järgime me "Turco” kohtuotsust.
Konkreetne probleem, kui mainisin teile, et meil on eesmärgiks seatud 2010. aasta, siis see on väga konkreetne projekt ja ma andsin teile lihtsalt selle tähtaja. Kuid üldiselt me ei küsi aega juurde ega peakski seda tegema. See on miski, mida peaksime tegema iga päev: pakkuma rohkem avatust ja läbipaistvust, teenindama kodanikke, sest nad peavad olema teadlikud, ning see peab olema osa kõigi institutsioonide kultuurist ja suhtumisest.
Suutsin koos teie kolleegidega aplodeerida teie suurepärasele kõnele, härra Cashman, sest see sisaldab lähtepunkti, milleks on nüüd tarvis avaneda ja luua juurdepääs. Arvan, et kui peame oma koosolekud avalikult, siis aitab ka see inimestel teha nende oma informeeritud otsuseid selle kohta, mis toimub, ja miks meil on päevakorras nii palju tähtsaid asju.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
