Príprava neformálneho samitu hláv štátov a predsedov vlád (Lisabon, 18. - 19. októbra 2007) 
Predseda
Ďalším bodom sú vyhlásenia Rady a Komisie o príprave neformálneho samitu hláv štátov a predsedov vlád v Lisabone v dňoch 18. až 19. októbra 2007.
Manuel Lobo Antunes
úradujúci predseda Rady. - (PT) Vážený pán predseda, dámy a páni. Pán predseda, určite pochopíte, že predtým, než prejdem na konkrétny bod programu, kvôli ktorému som dnes tu, rád by som v mene portugalskej vlády a portugalského predsedníctva Rady poďakoval sa úprimnú a priateľskú poctu, podľa mojej mienky veľmi zaslúženú, ktorú ste vzdali pri takej nečakanej a smutnej strate môjmu krajanovi a poslancovi tohto Parlamentu, doktorovi Faustovi Correiovi.
Portugalsko bolo touto správou úplne šokované. Bola to totiž správa o strate niekoho, kto bol skutočne dobrým človekom a kto bol pre nás všetkých príkladom boja za ľudskú dôstojnosť a hodnoty, v ktoré veríme: hodnoty právneho štátu a rešpektovania ľudských práv.
Táto strata je určite veľká. Mali by sme sa len snažiť, ak sa nám to podarí, nasledovať jeho príklad. Som úprimne vďačný tomuto Parlamentu za vzdanie úcty, ktorú portugalská vláda samozrejme zopakuje.
(potlesk)
Margot Wallström
podpredsedníčka Komisie. - Vážený pán predseda, v minulom roku som v Parlamente hovorila o tom, čo Komisia považovala za hlavnú silu pokroku v dnešnej Európskej únii a vymedzili sme tzv. duálny prístup - aktívna politická agenda a ambiciózny prístup k reformnej zmluve boli cieľmi, ktoré sa navzájom podporovali. V tej rozprave sa dosiahla značná zhoda, podľa mňa z troch dôvodov.
V prvom rade odráža úroveň zrelosti Európskej únie, lebo Európa sa dnes dotýka mnohých oblastí života ľudí, čo vytvára očakávania. Ústup Európy do pozície najnižšieho spoločného menovateľa by bol veľkou chybou. Po druhé si myslím, že náročná úloha komunikácie Európy s jej obyvateľmi si vyžadovala nový prístup, ktorý by obsahoval dôkladnejšie uvedomenie si skutočnosti, ako Európa súvisí s spoločenskými potrebami, ekonomickými cieľmi a základnými hodnotami svojich občanov. A napokon, nový prístup nebol založený len na politickom inštinkte: opieral sa o prácu, ktorú Komisia uviedla vo svojom Pláne D pre demokraciu, dialóg a diskusiu, na ktorom sa aktívne podieľalo mnoho poslancov tohto Parlamentu.
Neformálne stretnutie Európskej rady budúci týždeň bude duálnym prístupom v akcii. Na jednej strane by sme mali vidieť, ako hlavy štátov a vlád uzatvárajú medzivládnu konferenciu a hlasujú za novú reformnú zmluvu. Na strane druhej, predsedníctvo naznačilo svoj zámer prehĺbiť diskusiu o tom, ako Európa reaguje na globalizáciu.
Začnime teda reformnou zmluvou: pred nami leží text, ktorý predstavuje veľký pokrok. Rada by som vzdala hold práci portugalského, ako aj nemeckého predsedníctva, za spôsob, akým rozvážne a vyrovnane posunuli proces vpred a preukázali svoje veľké odhodlanie.
Podobne ako kolega z predsedníctva, aj ja chcem vyjadriť poctu Parlamentu za jeho konštruktívnu úlohu v poslednej fáze. Naša spolupráca bola dobrá a vďaka pánovi Brokovi, pánovi Barónovi Crespovi a pánovi Duffovi dnes máme lepšiu zmluvu z hľadiska jej ustanovení o právach a občianstve. Zároveň prostredníctvom formálneho vyhlásenia potvrdíme plnoprávne postavenie Charty základných práv .
Spomeňte si, koľko ľudí tvrdilo, že Európska únia 27 členských štátov už nikdy nebude schopná odsúhlasiť text zmluvy. Sme blízko toho, aby sme im dokázali, že znovu nemali pravdu. Odhodlanie nás všetkých dosiahnuť dohodu poukazuje tiež na Európu s množstvom nápadov do budúcnosti. Ak sa dohodneme v priebehu budúceho týždňa, obhájime správnosť dohody, ktorá zodpovedá mandátu. Musíme prekonať posledné prekážky minulosti. Som si istá, že hlavy štátov a vlád si plne uvedomia, že atmosféra vzájomného obviňovania a sporov v Lisabone procesu ratifikácie nijako nepomôže.
Radi by sme boli, samozrejme, predišli neúčastiam, ak je však toto cena za pokrok v prípade ambicióznej reformnej zmluvy, musíme ju prijať. Je to prirodzená súčasť kompromisov a rokovaní.
Rada by som sa tiež poďakovala Parlamentu za rýchlu a účinnú reakciu na výzvu zo strany Európskej rady na predloženie návrhov jej budúceho zloženia. Ide o problematiku náročnú a citlivú pre nás všetkých, ako aj pre členské štáty. Rada by som preto zdôraznila potrebu dohody zo strany Parlamentu aj Rady.
Ešte posledné slová k zmluve: politická dohoda Európskej rady je dôležitým krokom, ale ako všetci vieme, ňou príbeh nekončí. Dúfam, že počas procesu ratifikácie dokážeme spolupracovať a že ho budeme považovať za príležitosť komunikovať, vysvetľovať a počúvať o Európskej únii. Tam, kde to bude možné, by mala existovať koordinácia, ako to navrhla Komisia minulý týždeň v novom dokumente s názvom Komunikovanie o Európe v partnerstve.
Zároveň potrebujeme zmluvu, ktorá je maximálne zrozumiteľná a pochopiteľná a ktorá bude obsahovať ucelený text dostupný hneď, ako to bude možné, po uzatvorení medzinárodnej konferencie. Počas procesu ratifikácie, ktorý povedie k európskym parlamentným voľbám v roku 2009 bude pre určenie postojov rovnako dôležité aj informovanie Európanov o našej politickej agende. Budúci týždeň budeme vďaka predsedníctvu diskutovať o Európe a globalizácii. Je to veľmi aktuálne: každým rokom je jasnejšie, že globalizácia je hlavným problémom tejto generácie Európanov. Nejakým spôsobom sa dotýka každého občana: tovary a služby, ktoré nakupujeme, televízia, ktorú sledujeme, energia, ktorú používame, a práca, ktorú robíme. Európska únia už istý čas úspešne rozvíja politiku, ktorou uznáva dôležité prepojenie medzi ekonomickým úspechom a sociálnymi istotami. Globalizácia však nie je statická. Jasne nám to ukázali turbulencie na finančných trhov v priebehu tohto leta. Neustále sa musíme prispôsobovať meniacim sa okolnostiam.
Ako už spomínal pán Lobo Antunes, minulý týždeň Komisia prijala dokument pre túto diskusiu, ktorý bude zároveň základom pre návrhy týkajúce sa kontroly lisabonskej stratégie rastu a pracovných miest, ktoré budú predložené neskôr v priebehu tohto roka. Hovorí o tom, že Európa sa musí prichystať na globalizáciu, aby dokázala úspešne reagovať na tlak, ktorý vytvára na ekonomiky, na naše inštitúcie a našich občanov, a aby sa tiež chopila príležitostí lepšej prosperity, vytrhnutia ľudí z chudoby, vytvorenia nových trhov pre naše produkty, bližšej spolupráce a väčšieho zdieľania hodnôt. Dokument tiež veľmi jasne poukazuje na to, že globalizácia nie je len neprekonateľnou vonkajšou prírodnou silou, voči ktorej Európska únia vystupuje ako pasívny pozorovateľ. Globalizáciu môžeme prispôsobiť v určitej miere na svoj vlastný obraz. A to je naša úloha: byť dostatočne sebavedomí, pokiaľ ide o naše hodnoty, vízie a nástroje, ktoré máme k dispozícii na zabezpečenie toho, aby Európa v ére globalizácie uspela.
Zároveň odmietame protekcionizmus. Hovoríme áno ochrane našich obyvateľov, ale hovoríme nie protekcionizmu, ktorý ich môže len ochudobniť. Zároveň vysiela posolstvo našim partnerom: nedáme sa ľahko prehovoriť, budeme brániť európske záujmy. Znamená to vyrovnané ihrisko, zabezpečenie obojstrannej otvorenosti, vyjasnenie si faktu, že neustúpime zo svojich vysokých štandardov zdravotnej starostlivosti, bezpečnosti, ochrany životného prostredia a spotrebiteľov.
Dokument je rovnako nekompromisný, pokiaľ ide o naše hodnoty. V ére globalizácie môžeme prosperovať, avšak chceme to urobiť vlastným spôsobom. Náš rast bude musieť byť udržateľný. Stanovili sme ambiciózne ciele na zníženie emisií skleníkových plynov a využívanie obnoviteľných zdrojov energie a splníme ich. Stretnutie bude významnou príležitosťou na opätovné nastolenie vodcovskej úlohy Európy počas prípravy na konferenciu na Bali.
Použijeme naše spoločenské modely na rozšírenie výhod globalizácie v celej našej spoločnosti. Patria medzi naše najväčšie hodnoty. Pomôžu našim občanom prispôsobiť sa a poskytnú im nástroje na úspešné zvládnutie rýchlej zmeny. Spoločenský samit tripartity pred neformálnym zasadnutím Európskej rady poskytne skvelú príležitosť na stanovenie rámca.
Je jasné, že Európska únia dnes Európanom ponúka spôsob, ako z globalizácie vyťažiť čo najviac, spôsob, ako poskytnúť kontinentálny kontext, ktorému sa jednotlivé krajiny nevyrovnajú. Keďže chceme spomínaný európsky záujem dosiahnuť, v podobe lisabonskej stratégie rastu a pracovných miest na to máme pripravený nástroj. Naša hospodárska analýza dokazuje, že lisabonská stratégia začína plniť svoj cieľ. Dokument upozorňuje na množstvo politických oblastí, ktoré si v ďalšom trojročnom cykle - až do roku 2010 - vyžadujú ešte väčšiu pozornosť: je to vzdelávanie a flexiistota vrátane zvýšenej pozornosti venovanej aktívnemu zaraďovaniu politík a adekvátnej sociálnej ochrany; nepísaná sloboda pre myšlienky a výskumníkov; ekoinovácia; zákon o malých podnikateľoch v Európe, ktorý má miliónom malých spoločností v celej EÚ pomôcť pri raste a vytváraní ďalších pracovných miest. Nič z toho nie je jednoduché, dá sa to však dosiahnuť. Viem, že tento Parlament sa bude naďalej úzko angažovať v sledovaní napredovania lisabonskej stratégie na úrovni EÚ, ako aj na vnútroštátnych úrovniach. Vaše stanoviská k bodom, ktoré sme tu načrtli, budú tvoriť základný vstup do balíka, ktorý prijmeme v decembri.
Neformálne zasadnutie Európskej rady je dôležitým stretnutím v dôležitom okamihu. Dovoľte nám využiť príležitosť ukázať Európanom, že Európska únia sa pozerá vpred, že upravuje svoju politiku tak, aby splnila výzvy zajtrajška, a pripravuje si správne nástroje.
(potlesk)
Elmar Brok  
spravodajca. - (DE) Vážený pán predseda, úradujúci predseda Rady, pani podpredsedníčka, kolegovia poslanci, máme tu príklad dobrej spolupráce medzi dvomi predsedníctvami Rady: nemeckým predsedníctvom Rady, ktoré pripravilo mandát, ktorý sa teraz ukazuje byť mimoriadne stabilným, rozsiahlym a radikálnym, pretože ho uskutočnilo portugalské predsedníctvo Rady. Skutočnosť, že po práci právnych odborníkov teraz stojíme pred situáciou, v ktorej sú veci jasné a definovateľné, pričom tento úspech snáď bude pokračovať tento pondelok na stretnutí ministrov zahraničných vecí, ukazuje, že existuje naozaj dobrá šanca, že reformná zmluva bude budúci týždeň vo štvrtok už hotovou vecou.
Traja zástupcovia sa rozhodli podporiť tento mandát. Nielen preto, že sa tým naplnia naše sny, ale preto, že v danej situácii je to to najlepšie, čo sa dá dosiahnuť s cieľom získať väčšiu demokraciu a väčšie možnosti konať. Väčšie možnosti konať v rozšírenej Únii a väčšie možnosti konať v súlade s novými výzvami dnešného sveta, od energetickej bezpečnosti, terorizmu, zahraničnej a bezpečnostnej politiky všeobecne, globalizácie, organizovaného zločinu až po klimatické zmeny a mnoho ďalších okruhov.
Tento úspech je dôsledkom toho, že sme zlepšili príležitosti rozhodovania v Rade, sektor energetickej bezpečnosti získal nové kompetencie a v oblasti právnej a domácej politiky, o ktorej budú moji kolegovia hovoriť neskôr, sme našli riešenie tretieho piliera. Európsky parlament - a to je druhá výhra - sa stáva spolurozhodujúcim orgánom pre tieto otázky tak, aby mal v budúcnosti rovnaké právomoci spolurozhodovania v 95 % legislatívnych prípadov, dokonca aj v oblasti poľnohospodárskej politiky a rozpočtu ako takého. Často sa zabúda, že toto všetko balík obsahuje. Znamená to, že demokratický deficit, ktorý Európska únia až dodnes mala, sa v rozhodujúcej miere končí. A to je podstatný pokrok!
Iné krajiny s problémami mali príležitosti vyrovnať nerovnováhu v rámci tohto mandátu a počas rokovaní na základe neúčasti, ktorá má jasné lehoty, na základe čoho sa neobmedzí rast všeobecne, no zachovajú sa ich príležitosti vyplývajúce zo spoločného práva a podobne. Červené oblasti sú teda garantované, čo by malo uľahčiť proces ratifikácie bez referenda, ak som správne pochopil relevantné záruky alebo vyhlásenia urobené počas rokovaní.
S právnou záväznosťou Charty základných práv EÚ sa Únia stane spoločenstvom hodnôt dokonca aj s neúčasťami, ktoré môžu jej členské štáty využiť. Netýka sa to však európskych rozhodnutí, pretože európske právne predpisy sa robia spoločne. Zostáva len otázka uplatňovania v jednotlivých členských štátoch z pohľadu práv súdov a občanov, pričom s Chartou základných práv EÚ a vytvorením právnej subjektivity sa aj tu dostávame do nových dimenzií.
Európska únia však musí zvážiť niekoľko ďalších bodov. Bod 1: článok 24 mandátu - ochrana údajov vo vonkajších vzťahoch - sa musí z môjho pohľadu preformulovať alebo sa formou vyhlásenia musí určiť, že všeobecné otázky ochrany údajov, ako napríklad osobné záznamy o cestujúcich, nie sú dotknuté. Tento bod treba bližšie vysvetliť. Ochrana údajov - údaje o občanoch by sa nemali poskytnúť ďalej súdneho preskúmania a zapojenia parlamentu. Považujem to za rozhodujúce.
(potlesk)
Druhý bod sa týka prechodných opatrení. Rád by som tiež požiadal o podporu Radu a Komisiu. Je to totiž v záujme Komisie. Keď vstúpi Zmluva do platnosti 1. januára 2009, nemôže ministra zahraničných vecí, ktorého takto už viac nemôžeme nazývať, teda vysokého splnomocnenca, menovať Rada podľa "ľahkého" postupu. Chceli by sme to všetko vyriešiť v jednom balíku v roku 2009 pri plnom zachovaní práv Európskeho parlamentu. Vysoký splnomocnenec je zároveň podpredsedom Komisie a musí podliehať všetkému tu. Aj Komisia na tom mala svoj záujem: budúci predseda Komisie musí mať hlas pri výbere vysokého splnomocnenca, ktorý je zároveň podpredsedom. Z tohto dôvodu nemôže vysoký splnomocnenec začať úradovať, až kým Európsky parlament nezvolí predsedu Komisie. Toto poradie musíme zachovať, ak nechceme, aby boli ohrozené demokratické práva a vyskytla sa nerovnováha právomocí. V priebehu ďalších dní musíme pridať niekoľko ďalších posledných úprav.
(potlesk)
Predseda
Ďakujem Vám, pán Elmar Brok. Naozaj by ma bolo prekvapilo, ak by ste využili deväť minút.
Ďalším rečníkom je zástupca medzivládnej konferencie, pán Enrique Barón Crespo.
Enrique Barón Crespo  
spravodajca. - (ES) Vážený pán predseda, úradujúci predseda Rady, pani podpredsedníčka Komisie, dámy a páni, predstavitelia Európskeho parlamentu hovoria mnohými jazykmi a patria k rôznym skupinám, no spája nás rovnaká túžba: posunúť Európsku úniu vpred dokončením Lisabonskej zmluvy. Zmluvy, ktorá obsahuje legislatívne spolurozhodovanie, jedinečnú subjektivitu Únie, pokrok v oblasti prechodu kompetencií v rámci vnútornej a vonkajšej politiky a politiky spravodlivosti a zapojenie národných parlamentov.
Chceme väčšiu demokraciu a väčšiu efektívnosť. Ľutujeme skutočnosť, že neexistuje väčšia transparentnosť, ale to je súčasťou metód medzivládnej konferencie. Musím povedať, že právnici - najmä tí z Parlamentu - nám umožnili vyložiť hieroglyfy, ktorými sa toto cvičenie stalo v pozitívnom význame.
Rád by som požiadal úradujúceho predsedu Rady, aby Parlamentu potvrdil niečo, čo ja považujem za veľmi jasný záväzok. A to, aby občania, ktorí boli veľmi nespravodlivo odsunutí zo zmluvy o fungovaní Európskej únie, sa do tejto Zmluvy o Európskej únii vrátili so znením, ktoré existovalo od Maastrichtskej zmluvy. Ako zástupcovia občanov to považujeme za základný bod.
Musím uznať, že sám úradujúci predseda Rady nám nezvyčajným gestom politickej jasnosti povedal, že sa to zdalo nemožné, no podarilo sa to dosiahnuť: prvý dôležitý úspech.
Druhým bodom je Charta základných práv, ktorá je symbolom identity európskych občanov. Nie je to vyhlásenie - číslo 11, nie je to ani protokol. Je to Charta, o ktorej tu budeme hlasovať nasledujúci mesiac, formálne, s predsedami troch inštitúcií Spoločenstva, pred začiatkom procesu ratifikácie. Charta bude právne záväzná. Hovorím to preto, že sa domnievam, že je dôležité to dnes zaznamenať, keďže podľa mňa ide o absolútne nevyhnutné podmienky pre Európsky parlament, sine qua non podmienky na podporu tejto zmluvy.
Existujú aj ďalšie body, kde by sa podľa nás dal dosiahnuť pokrok. Kolega poslanec Elmar Brok spomenul tému ochrany údajov, ktorá je veľmi citlivá.
Sú tu aj ďalšie body, ktoré sú pre nás veľmi dôležité. Jedným z nich je dialóg medzi sociálnymi partnermi, ktorý bol nespravodlivo vynechaný zo zmluvy o fungovaní Európskej únie. Ďalšou dôležitou témou, v ktorej sa domnievame, že pomáhame prostredníctvom našej podpory riešenia problémov s dôveryhodnosťou, je poskytnúť bezpečnosť prostredníctvom vyhlásenia, ako napríklad Ioáninsky kompromis, ktorý už existuje, no nemal by zasahovať ďalej. Nemyslíme si, že má nejaký význam zavádzať do zmluvy o Únii, ktorá funguje na základe väčšiny, kvalifikovanej väčšiny, prvky jednomyseľného hlasovania, ktoré by úplne zničili proces. Pán predseda si určite spomenie, ako som v meste Viana do Castelo spomínal, že má zmysel mať atómovú bombu, ak ju nepoužijeme. Ak ju použijeme, zničí všetko. Myslím, že to je dôležité varovanie.
Vážený pán predseda, existuje bod, ktorý je veľmi dôležitý pre Parlament, a myslím, že hovorím v mene väčšiny Parlamentu a väčšiny členských štátov a jednoznačne aj v mene tých, ktorí ratifikovali ústavnú zmluvu, ktorú sme obetovali s cieľom dosiahnuť jednomyseľné hlasovanie, a pri tej príležitosti je veľmi dôležité, aby sme všetci pracovali spolu vo vzájomnej lojalite a solidarite s cieľom dosiahnuť ratifikáciu. Inak by sme sa všetci ocitli vo veľmi ťažkej situácii. Myslím, že by sme všetci mali zostať verní záväzku, ktorý sme dali. Veľmi pekne Vám ďakujem, pán predseda.
Andrew Duff  
spravodajca. - Vážený pán predseda, podobne ako moji kolegovia súhlasím, že na medzivládnej konferencii v Lisabone pravdepodobne dôjde k politickej dohode. Stále nás však trápi jedno, a to kvalita tejto dohody. Vzhľadom na súčasnú fázu medzivládnej konferencie musím vyjadriť obavy, že sa pozeráme na vznik samostatnej Európy poháňanej predovšetkým britskými požiadavkami na neúčasť v oblasti spravodlivosti a vnútorných záležitostí a základných práv.
Jednoznačne by mala prebehnúť domáca britská diskusia o tom, prečo by mali byť britskí občania vylúčení zo získania výhod z integrácie do všetkých dôležitých oblastí. Avšak aj samotní Briti by na medzivládnej konferencii mali lepšie vysvetliť svoje stanovisko. Čo sa presne snažia dosiahnuť všetkými neúčasťami? Môžeme sa skutočne uspokojiť s tým, že opatrenia dohodnuté na riadenie tohto prístupu v štýle "vyber a zvoľ" obstoja v reálnom živote a zabezpečia, že všeobecné politiky v oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti budú vychádzať z príslušnej jednotnosti a budú sa opierať o všetky dostupné prostriedky na ich vykonávanie? Neúčasť Spojeného kráľovstva a Poľska na Charte skutočne predstavuje riziko ohrozenia rozhodnutia o tom, že by mala byť záväzná pre všetkých ostatných. Dúfam, že medzivládna konferencia dokáže preskúmať otázku s dostatočnou starostlivosťou.
Pritlačí predsedníctvo na Britániu, aby podporila návrh Parlamentu na únikovú doložku k nešťastnému protokolu k Charte? A to isté sa týka Ioániny: predsedníctvo a Komisia by nás dnes popoludní mali uistiť o tom, že nepripustia nerozumné požiadavky na zväčšenie významu doložky o Ioánine zo sekundárneho na primárne právo. Ioánina je historickým nástupcom luxemburského kompromisu. Luxemburský kompromis predstavoval džentlmenskú dohodu, a tou by mal zostať aj pri začlenení do zmluvy na základe rozhodnutia Rady.
Joseph Daul
v mene skupiny PPE-DE. - (FR) Vážený pán predseda, úradujúci predseda Rady, podpredsedníčka Komisie, dámy a páni, v mene skupiny PPE-DE by som sa chcel poďakovať pani Wallströmovej a pánovi Lobo Antunesovi za ich prejavy.
Obdobie uvažovania a rozpravy s cieľom rozhodnúť o budúcom riadení EÚ s 27 štátmi sa blíži u koncu. Dospeli sme teda? Sme pripravení prejsť od diskusií k činom? V júni preukázala pani Merkelová kombináciu odvahy, zodpovednosti a politickej vôle. Namiesto obchádzania tém, ktoré nás delia, sme dokázali obmedziť naše rozdiely. Napokon sme otvorili Európskej únii cestu, aby získala potrebné nástroje na účinnejšie fungovanie.
Prešli tri mesiace a portugalské predsedníctvo nás udržalo v kurze. Ak sa plán stanovený v júni dodrží až do konca, až do zasadnutia Európskej rady v Lisabone, portugalské predsedníctvo bude môcť zaručiť dohodu o reforme našich zmlúv. Vzdávam úctu odhodlaniu portugalského predsedníctva počas práce medzivládnej konferencie. Podľa Európskeho parlamentu a názoru našich kolegov poslancov, pánov Broka, Barón Crespa a Duffa, ktorým by som chcel najsrdečnejšie poďakovať, je hodnotenie medzivládnej konferencie v súlade s očakávaniami a programom stanoveným hlavami štátov a vláda bola, všeobecne povedané, rešpektovaná.
Dámy a páni, aj keď sme pripravení vystačiť si s vyváženým kompromisom, nezabúdajme, že je kontumačný. Osobne sa domnievam, že má väčšiu cenu zdôrazniť dôvody, prečo podporujeme návrh Zmluvy. V prvom rade veríme, že len spojená, silná a účinná Európa dokáže ovplyvňovať záležitosti sveta, ktorý sa tak rýchlo hýbe, mení a stáva sa komplexným a nestabilným. Ak podporíme návrh Zmluvy, je to aj preto, že účinná EÚ s 27 členskými štátmi nemôže byť postavená na pravidlách Zmluvy z Nice. Navyše, v konfrontácií s obavami, ktoré vyjadrujú Európania, sme žiadali o väčšiu demokraciu a transparentnosť.
Sme za jasné rozdelenie kompetencií, za zvýšenú účasť našich občanov na procese budovania EÚ a za aktívnu úlohu a dôrazné prispievanie zo strany národných parlamentov. Reformná zmluva je správnou odpoveďou na očakávania občanov. Revidovaná zmluva je prostriedok, nie koniec ako taký. Jej forma a názov nie sú dôležité. Podstatný je jej obsah a postup, ktorý zachováva pre európskych občanov.
My, členovia skupiny PPE-DE, nechceme európsky superštát. Chceme len efektívnosť, demokraciu, transparentnosť a rešpekt voči zásade subsidiarity. Požadujeme efektívne európske inštitúcie, ktoré budú schopné rozhodovať. A kým budú národné neúčasti častou realitou, je len na nás, aby sme obmedzili ich negatívny vplyv a zabránili, aby bola Európa paralyzovaná. Mali by sme zabrániť všetkým pokusom o zablokovanie rozhodovacieho procesu EÚ. Občania očakávajú, že Európa bude konať tam, kde to môže priniesť pozitívne výsledky: v oblasti klímy, energie, prisťahovalectva, inovácií a terorizmu. Dúfam a prajem si, aby nám to Zmluva umožnila. Podporíme ju.
Martin Schulz
v mene skupiny PSE. - (DE) Vážený pán predseda, dámy a páni, moja úprimná vďaka patrí predstaviteľom Parlamentu na medzivládnej konferencii. Naši kolegovia poslanci Enrique Barón Crespo, Elmar Brok a Andrew Duff vynikajúco zastupovali záujmy Európskeho parlamentu. Za to by som im rád vyjadril úprimnú vďaku v mene našej skupiny.
(potlesk)
Od nášho kolegu poslanca, pána Daula, sme správne počuli, že portugalské predsedníctvo má teraz v rukách možnosť doviesť do konca potrebnú prácu po neúspešnom pokuse s európskou ústavou, a to predloženie prepracovanej a revidovanej Zmluvy, odsúhlasenie kľúčových prvkov reformovaných imperatívov medzi 27 štátmi v EÚ, právne a politické zabezpečenie vytvorenia spojenej Európy na medzivládnej konferencii, ktorá sa teraz končí, dokončenie vecí na samite v Lisabone a prechod do skutočne rozhodujúcej fázy, ratifikácie tejto revidovanej Zmluvy v 27 členských štátoch na základe právnych a ústavných podmienok jednotlivých krajín.
Preto by som obzvlášť rád zdôraznil skutočnosť, že pokiaľ ide o Lisabon, môžeme byť optimistickí. Ak sa pozrieme na rozdiely medzi tým, čo sa dosiahlo na samite tu v Bruseli pod nemeckým predsedníctvom Rady ako mandát pre medzivládnu konferenciu a čo sa vyriešilo na medzivládnej konferencii, môžeme predpokladať podľa správ od našich zástupcov, že až na malé výnimky je to takmer rovnaké. Ako skupina Sociálnych demokratov hovoríme: práve takto to musí byť! Ako socialisti nemôžeme a nebudeme akceptovať pozmeňujúce a doplňujúce návrhy, ktoré siahajú späť do obdobia pred odsúhlasením mandátu tu v Bruseli - to treba jasne povedať. Máme však za to, že na stole je návrh zodpovedajúci tomu, čo sa tu odsúhlasilo v júni a za čo všetci chválime pani Merkelovú.
Keď pošleme tento návrh do Lisabonu, bude to zaujímavé. Otázkou potom bude, či Zmluvu ratifikujú v 27 členských štátoch a následne to bude závisieť od poslancov tohto Parlamentu. Boj bude v našich rukách. Budeme musieť bojovať aj za vytvorenie jednotnej Európy, ktorú budú akceptovať všetky členské štáty. Odvážim sa vysloviť tvrdenie, že ďalšie zlyhanie tejto revidovanej Zmluvy - ako v prípade ústavy - by znamenalo koniec Európskej únie v jej súčasnej forme. Vyzývame preto každého, kto nechce kráčať po ceste antieurópanov sediacich v tomto Parlamente, každého, kto chce ísť po ceste podporovania Európy a jej konsolidácie, aby bojoval za túto Zmluvu. Pán Daul, dúfam, že všetci poslanci Vašej skupiny to tiež urobia. Trochu o tom pochybujem.
Poviem tiež, čo musíme mať v tomto Parlamente na pamäti, ak projekt zlyhá. Čo sa stane, ak Európska únia neuspeje vo svojom ďalšom pokuse o zabezpečenie revidovanej Zmluvy? Čo potom čaká Európsku úniu? Európania veria, že sme veľkým kontinentom s 500 miliónmi obyvateľov v 27 členských štátoch, čo je veľký vnútorný trh. Tvoríme 8 % svetovej populácie. India má 1,1 miliardy obyvateľov, Čína 1,3 miliardy. Obe tieto krajiny spolu predstavujú jednu tretinu svetovej populácie. Ak si chceme z dlhodobého hľadiska zachovať konkurencieschopnosť, ak chceme ochrániť, čo sme v sociálnej oblasti v Európe dosiahli, ak chceme stabilizovať hospodársku základňu, čo je podmienkou pre sociálnu spravodlivosť, musíme byť schopní harmonicky koexistovať na celom svete. No svoju dôstojnosť na svete si zachováme len vtedy, ak bude táto Únia jednotná - ekonomicky, sociálne a politicky. Je potrebné, aby to táto reformná zmluva dokázala! Ak sa EÚ rozdelí na jej jednotlivé časti, ak budeme počúvať nacionalistov, ktorí hovoria ľuďom, že dosiahneme viac, ak budeme sami, a nie 27 štátov spolu, tento kontinent čakajú zlé časy!
Dúfam preto, že body, na ktorých sa strany dohodli v Lisabone, prejdú ratifikáciou a bude za čo bojovať. Každý, kto chce mier v Európe, každý, ktoré chce vidieť Európu ako faktor svetového mieru, každý, kto chce hospodársky rast a viac pracovných miest a spravodlivejšie rozdeľovanie blaha v Únii, musí posilniť túto reformnú zmluvu, brániť ju a uskutočňovať ju. A každý, kto to nechce, každý, kto sa zameriava na vytvorenie opätovnej nacionalizácie, by si mal vypočuť slová Françoisa Mitterranda, ktoré povedal v tomto Parlamente: nacionalizmus je opakom európskej jednoty a nacionalizmus z dlhodobého hľadiska vždy znamená vojnu. Európa je však myšlienka, ktorá povstala z vojnových rán na tomto kontinente, a preto je európska jednota opierajúca sa o reformnú zmluvu cieľom všetkých demokratov a pokrokových síl na tomto kontinente.
Prajem preto veľa šťastia medzivládnej konferencii a samitu! No ešte viac šťastia prajem ratifikácii v 27 členských štátoch.
(potlesk)
Graham Watson
v mene skupiny ALDE. - Vážený pán predseda, predseda vlády, pán Sócrates, sa musí cítiť ako anglický panovník Henrich V pred bitkou pri Agincourte: nepriateľské vlády pripravujúce sa na boj, cieľom ktorého je oslabiť, či dokonca vetovať reformnú zmluvu. Vážený pán predseda, váš predseda vlády sa musí pevne pridržiavať pravidiel platných pre Európu a budúci týždeň musí predložiť zmluvu, ktorá bude oporou silnej, vnímavej a schopnej Únie. Pre to, čo by malo byť konečnou bitkou v ústavnej vojne teda platí: "Ešte raz, až kým ich neporazíme, drahí priatelia, ešte raz".
Tento Parlament bude vašimi pešiakmi. Vieme, že neodsúhlasenie reformnej zmluvy by znamenalo tragédiu shakespearovských rozmerov. Prečo? Pretože status quo nefungoval, nefunguje a nikdy fungovať nebude. Jednomyseľnosť Rady v praxi znamená, že nevyhnutná legislatíva sa buď odloží alebo zníži na úroveň najmenšieho spoločného menovateľa. Vo svete s rastúcou bezohľadnosťou, stúpajúcou globalizáciou, vo svete, kde si otázky klimatických zmien, migrácie a terorizmu vyžadujú radikálne odpovede, najmenší spoločný menovateľ skrátka nestačí.
Možno to nebude Ústava, avšak z právnického hľadiska je reformná zmluva dokumentom, ktorý môže urobiť zásadné zmeny v Európe. Rozvíja demokraciu, v ktorej bude základom rozhodovania spoločné rozhodovanie a hlasovanie kvalifikovanou väčšinou. Uprednostňuje subsidiaritu s jasnejším rozdelením kompetencií, posilnením úloh národných parlamentov a jednotnou právnou subjektivitou Únie. Posilňuje transparentnosť, rozširuje pôsobnosť bežnej legislatívy tak, aby pokrývala otázky slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - oblasti, v ktorých sa zákony porušujúce ducha Únie rešpektujúcej práva vytvárali až príliš dlho za zatvorenými dverami.
Aj pracovný text vašej pozmeňujúcej Zmluvy má svoje nedostatky: strata symbolov Európy je vetrom do plachiet pre federalistov, ako aj únikom pred hlasovacími systémami zo strany Poliakov. Dokážeme však s nimi žiť, ak nebude Ioáninsky kompromis zakotvený v Zmluve navždy.
Je tu však jedna vec, bez ktorej žiť nemôžeme, a to definícia európskeho občianstva v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. Občianstvo je symbolom, ktorý na rozdiel od vlajky či hymny znamená skutočný život, praktické dôsledky pre viac než 450 miliónov ľudí.
Podobne nie je závažným dôvodom na obavy ani to, že budeme nášho ministra zahraničných vecí volať vysoký splnomocnenec. Avšak vysoký splnomocnenec, ktorý je len bábkou Rady, by takýmto dôvodom bol. Parlament a Komisia sa musia zjednotiť, aby zabezpečili, že spoločný charakter vonkajšej výkonnej služby sa plne rešpektuje a že Súdny dvor dohliada na používanie osobných údajov v rámci bežnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky.
A napokon azda to najdôležitejšie: nemôžeme mať dve triedy občanov. Je to úplne v rozpore s duchom európskej integrácie. Musíme urobiť maximum, aby sme zaistili, že britská a poľská neúčasť nebude trvať navždy, a to požadovaním doložky umožňujúcej odvolanie bez opätovného zvolania medzivládnej konferencie.
Nie sú to však len neúčasti, pred ktorými sa musíme mať na pozore, ale aj "účasti". Ak nedôjde k ich správnej formulácii, mohli by vládam umožniť najprv oslabiť nevyhnutné právne predpisy Spoločenstva v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí a potom si "umyť ruky" po piatich rokoch dialógov a diskusií. Ak niektoré krajiny nedokážu prijať rozumný kompromis, náš odkaz by mal znieť takto: mali by začať pomýšľať na priateľské odtrhnutie sa od Únie a prestať ju držať ako rukojemníka svojich oprávnených záujmov, pretože záujmy Európy musia mať pred nimi prednosť.
(potlesk)
Preto vyzývam Radu, Komisiu a našich vlastných zástupcov na obranu našich spoločných záujmov slovami Shakespeara: "Napni svoje svaly... zadrž pevne dych a podrob svojho ducha jeho plnej výške”.
(potlesk)
Konrad Szymański
v mene skupiny UEN. - (PL) Vážený pán predseda, dnes stojíme pred poslednou časťou prác na reformnej zmluve. Ak má lisabonský samit skončiť úspešne, potrebujeme politickú predstavivosť. Tí, ktorí uznávajú reformnú zmluvu ako prioritu, by sa hlavne dnes mali spýtať samých seba: stojí za to zaujať pevnejší postoj voči Poľsku a Spojenému kráľovstvu, stojí za to dať otáznik za výsledok mnohých rokov rokovaní?
Ak máme veriť obhajcom Charty základných práv, táto Charta môže len upevniť záväzné ustanovenia, ktoré už máme. No možno majú pravdu tí, ktorí poukazujú na nevyhnutne nespočetné následky, ktoré má použitie jej ustanovení Európskym súdnym dvorom. Mám podobné obavy, a preto úplne rozumiem výhradám, ktoré vyjadrilo Spojené kráľovstvo a Poľsko.
Hlavným prvkom kompenzácie strát, ktoré Poľsku vzniknú pri opustení systému podľa Zmluvy z Nice, je Ioanínsky mechanizmus a stála pozícia poľského generálneho advokáta Európskeho súdneho dvora. Ohrozovanie týchto vyrovnaní v súčasnosti u nás vyvoláva otázky o úprimnosti zámeru. Poľsko má podobne ako akákoľvek iná krajina právo očakávať lepšie nástroje na kontrolu legislatívneho procesu v EÚ. Absencia riadneho legitimovania napokon prinesie porážku európskeho projektu v budúcnosti. Absencia legislatívneho procesu nie je len výmyslom euroskeptikov alebo vojnových štváčov, ako to chce vidieť ako obvykle mierne vynervovaný Martin Schulz. Je to niečo, čo trápi úprimných Európanov. Bývalý predseda Federálneho ústavného súdu v meste Karlsruhe a bývalý prezident Nemecka Roman Herzog sa nedávno pýtali, či je Nemecko ešte stále parlamentnou demokraciou, ak vezmeme do úvahy skutočnosť, koľko právnych predpisov sa tvorí mimo Bundestagu.
Monica Frassoni
v mene skupiny Verts/ALE. - (IT) Vážený pán predseda, dámy a páni, len niekoľko dní po ukončení medzivládnej konferencie sa pripravujeme na obvyklú noc a deň dohadovania, ku ktorému stále dôjde a ktoré skončí ako stále kompromisom smerujúcim k najnižšiemu spoločnému menovateľovi.
Pohľad na rôzne texty - tie, ktoré sa nám podarilo získať prostredníctvom pseudotajných kanálov, pretože tu sa toho veľmi málo robí verejne - odhaľuje, že sa čítajú veľmi komplikovane a celkom isto nie sú pripravené tak, aby ich užívatelia mohli ľahko chápať. Ako však všetci veľmi dobre vieme, vyjednávačov nezaujíma to, aby bol text prístupný pre užívateľov, aby svojim občanom vysvetlili alebo ich zapojili do niečoho, čo má byť dôležitý moment v ich demokratických životoch.
Naopak, počas fázy prípravy sme odsúdili skutočnosť, že argument o tom, že 90 % textu ústavnej zmluvy sa dostalo do reformnej zmluvy, nemôže zakryť realitu málo zrozumiteľného textu, plného poznámok a výnimiek, ktoré oslabujú Európsku úniu hlavne s ohľadom na jej zahraničnú politiku a jasnosť práva.
Toto rokovanie majú v plnej miere v rukách vlády a vedie sa poza chrbty občanov, pričom ťaží z toho, že nekonečné jazykové a byrokratické teoretizovanie prevládlo nad vášňou a demokratickou účasťou, ktorá v dobrom či v zlom sprevádzala fázu dohovorov, ako aj fázu referend.
Traja naši poslanci sa zúčastnili na práci medzivládnej konferencie a sledovali prácu právnikov. Nemožno však poprieť, že nedokázali nijako významne zlepšiť transparentnosť procesu. Aj keď možno uspeli v obmedzení napáchaných škôd, nepodarilo sa im dosiahnuť žiadne konkrétne zlepšenie, pretože nemali príležitosť.
Takže, páni Schulz, Brok, Barón a Duff, ak mám byť úprimná, nevidím v tom žiadnu logiku. Mali by sme konať uvážlivo, mali by sme sa považovať spoločne zodpovednými za tento text. Samozrejme, súhlasím, že by sme sa mali pokúsiť, aby členské štáty ratifikovali tento text. Teraz to však závisí od toho, čo sa stane v záverečnej dohode. Prečo by sme to teda mali preháňať? Podľa pána Schulza vraj máme hovoriť, dokonca aj tu, medzi sebou, že ak sa tento text neprijme, bude to tragédia, pretože tento text je fantastický, pretože tento text... tento text je hrozný! Ktokoľvek si ho prečíta, ľahko uvidí, že toto občania nechceli.
Ale aj napriek tomu je zrejmé, že je to lepšie než nič. Napriek tomu je zrejmé, že je to lepšie - nie, Martin, upokoj sa, nehovorím predsa, že ho chcem odmietnuť - hovorím len, že máme byť zodpovední a dôveryhodní v očiach občanov a že aj keď toto nie je ani zďaleka adekvátny kompromis, podporíme ho. Nemôžeme však klamať, nemôžeme povedať, že je to to najlepšie, čo sme mohli dosiahnuť. Tohto ústavného procesu sa totiž zmocnili vlády a urobili z neho to, čím je dnes. A určite to mohlo byť omnoho lepšie.
Francis Wurtz
v mene skupiny GUE/NGL. - (FR) Vážený pán predseda, nebudem sa znovu vracať k všeobecnému hodnoteniu nového návrhu Zmluvy našou skupinou. Sme proti tomuto textu, ale nie kvôli nacionalizmu, pán Schulz, ktorým ja opovrhujem rovnako ako Vy, ale preto, že sa nezohľadnili žiadne základné kritické body, ktoré sprevádzali rozpravu o starom návrhu ústavnej zmluvy. Nehovorím pritom o symboloch EÚ, s ktorými sme nemali problém, ale o kľúčovej myšlienke EÚ. Mám dojem, že za tento ležérny prístup zaplatíme skôr alebo neskôr.
Teraz sa chcem venovať jednému konkrétnemu článku nového návrhu, o ktorom sme už hovorili: článok 24 Zmluvy o Európskej únii. Zdá sa, že medzi nami panuje široká zhoda o jeho spochybnení a to je dobré. Naozaj je to citlivá téma: ochrana občanov vo vzťahu k spracovaniu osobných údajov. Legislatívny postup, ktorý by sa použil, by v súčasnosti nebol rovnaký a závisel by od toho, či by sa tieto údaje spracovali v rámci Európskej únie alebo by sa odosielali do tretej krajiny. V prvom prípade by mal Parlament plné kompetencie, v druhom by však nemohol povedať nič.
Ide o právnu hrôzu a závažné popretie demokracie. V skutočnosti to súvisí priamo s precedensom v prípade PNR, pri ktorom Rada odsúhlasila poslať úradom USA dôverné údaje o pasažieroch cestujúcich do Spojených štátov napriek tomu, že Európsky parlament s tým v plnej miere nesúhlasil. Rada by v tom chcela pokračovať a sama si dáva prostriedky, aby to mohla robiť. Je to neprípustné a Parlament by to mal dať Európskej rade jasne najavo.
Poviem ešte toto: tento rozpor nepriamo odhaľuje niekoľko skutočností, na ktoré moja skupina stále upozorňuje. Prvou je, že Charta základných práv bude mať v skutočnosti len malý vplyv. Článok 8 Charty sa venuje výslovne ochrane osobných údajov, napriek tomu sa táto ochrana radostne porušuje a aj sa v budúcnosti bude porušovať. Ďalej, niektoré kľúčové pasáže zmlúv majú takmer nerozlúštiteľný charakter, pričom len pri čítaní s veľmi dobrými informáciami odhalíte akýsi druh pasce. Napokon, pri práci medzivládnej konferencie panuje úmyselná nezrozumiteľnosť. Má veľmi ďaleko od verejného a transparentného prekladania návrhu textu, ktorý má pritom určovať život a budúcnosť EÚ pozostávajúcej z 27 štátov s pol miliardou občanov.
To celé potvrdzuje našu žiadosť o demokraciu na dvoch frontoch: na jednej strane o veľkú pluralitnú rozpravu v každej krajine o tom, čoho sa zmluvy týkajú, a na druhej strane o ratifikáciu textu prostredníctvom referenda.
Jens-Peter Bonde
v mene skupiny IND/DEM. - (DA) Vážený pán predseda, EÚ zverejnila nový návrh Zmluvy v piatok o 17.00 hod., čím zabezpečila, že o nej médiá počas víkendu nebudú písať. Ak je cieľom zmluvu tajne dopraviť, tak sú to naozaj odborné vzťahy s médiami. Je to však intrigánske a mizerné správanie.
Na poslednej schôdzi konferencie predsedov v Štrasburgu predseda záväzne prisľúbil, že k dokumentom medzivládnej konferencie budú mať prístup všetky politické skupiny. My sme ich dodnes nedostali. Tri skupiny majú k medzivládnej konferencii privilegovaný prístup, pričom päť skupín je vylúčených. Je to diskriminácia a je to v rozpore so zásadou rovnosti. A znovu intrigánske a mizerné správanie.
Nová zmluva obsahuje 105 nových právomocí pre EÚ - rovnako ako Ústava. Právo veta a vláda zástupcov boli odstránené v 62 oblastiach oproti 61 v Ústave. Novinkou je 255 strán zmien, ktoré sú teraz vložené do 2 800 strán zmluvy, vďaka čomu je text nečitateľný pre každého okrem chrapúňov. Znovu, aké intrigánske a mizerné správanie. Nová ústava EÚ bude mať 3 000 strán oproti 560 stranám zamietnutej Ústavy. To je to, čo sa stalo zo Sarkozyho takzvanej minizmluvy. Predstavte si predstúpiť pred ľudí s myšlienkou praktickej minizmluvy, a potom im znovu predložiť zamietnutú Ústavu, tentokrát však bez referenda. Znovu intrigánske a mizerné správanie.
Neexistuje ani jeden právny predpis, ktorý sa dá prijať na základe Ústavy a ktorý by sa nedal prijať na základe novej Zmluvy. Tieto dva texty sú z pohľadu právnych záväzkov rovnaké. Rozdiel je len v názve a vo vynechaní referend. Znovu, aké intrigánske a mizerné správanie.
Akí bojkovia! Predložte svoje plány a predstavte ich svojim voličom. Podpíšte petíciu za referendá na stránke www.x09.eu.
Frank Vanhecke
v mene skupiny ITS. - (NL) Vážený pán predseda, okrem výhrad predchádzajúceho rečníka k podobnosti s novou Zmluvou zriaďujúcou ústavu Európy, ktorá sa nám úplne nedemokratickým spôsobom vnucuje, sa pre európske predsedníctvo stalo jasne akýmsi hlavným cieľom dosiahnuť prelom týkajúci sa spoločnej európskej prisťahovaleckej politiky. Z tohto pohľadu možno povedať len to, že takáto politika na európskej úrovni, o ktorej sa rozhodne v krúžkoch "mňa sa to netýka" prostriedkami mimoriadne váhavej Komisie a rozhodovaním Rady, ktoré už žiaľ dobre poznáme, bude úplne nedemokratická.
Problém prisťahovalectva ovplyvňuje našich občanov osobne a ovplyvňuje ich súkromie. Z môjho pohľadu je navyše presun rozhodovania v tejto oblasti na európsku úroveň bez toho, aby do toho skutočne niekto videl, nielen nedemokratické, ale aj úplne nebezpečné.
Portugalský návrh "viesť" nelegálne prisťahovalectvo prostredníctvom legálneho je príliš absurdný, aby som sa k nemu vyjadroval. Do nelegálneho prisťahovalectva za musíme pustiť zásadou oko za oko, pevnou politikou sledovania a vyhosťovania, prísnymi kontrolami na vonkajších hraniciach, ako aj pomocou európskych záchytných a prijímacích centier v krajinách alebo aspoň na kontinente pôvodu.
Pokiaľ ide o to, čo sa tu popisovalo ako "absolútna nevyhnutnosť" zákonného prisťahovalectva, rád by som zdôraznil, že Európa má už teraz približne 20 až 25 miliónov nezamestnaných, pričom milióny z nich sú nezamestnaní prisťahovalci, a to so všetkými následkami. Nová vlna zákonného prisťahovalectva so všetkými priradenými "opätovnými spojeniami rodiny" by znamenala len exponenciálny rast mimoriadne závažných problémov integrácie a asimilácie.
Ak sa to naozaj týka len kvalifikovaných pracovníkov - o čom pochybujem - potom organizujeme únik mozgov z chudobných krajín, čo je absolútne škandalózne. Alebo je to zámer udržať krajiny chudobné a nevyvinuté - nemala by to v tom prípade Rada jednoducho povedať?
Maciej Marian Giertych
(PL) Vážený pán predseda, o čom to dnes hovoríme? O ústave pre Európu. Hovoríme o dokumente z iným názvom a s iným znením, no základný obsah je rovnaký ako v ústave, ktorá už bola zamietnutá. Tento dokument má údajne nižšiu pozíciu, a preto nemusí prejsť v referendách. Máme tu politické elity EÚ a medzi nimi poslancov tohto Parlamentu, Európskej komisie a národných vlád, ktorí sa pokúšajú podviesť svojich voličov a svoje národy.
Očakáva sa, že podporíme reformnú zmluvu, ktorá je v skutočnosti európskou ústavou, premenovanou európskou ústavou, ktorú voliči vo Francúzsku a v Holandsku zamietli v referendách a ktorú sa v množstve iných krajín nepodarilo ratifikovať v rámci stanoveného časového horizontu.
Dovoľte mi pripomenúť slová Angely Merkelovej, citujem - použitie rozdielnej terminológie bez zmeny zákonnej podstaty, napríklad s ohľadom na názov zmluvy, význam právnych aktov a ministra zahraničných vecí Únie - koniec citátu.
Práve toto sa udialo a my máme akceptovať tento podvod. Nesmieme klamať seba a našich voličov.
João de Deus Pinheiro
(PT) Vo svojom dnešnom prejave by som rád vo svojom mene a v mene skupiny, ktorú v Parlamente reprezentujem, vyjadril hlboký zármutok nad úmrtím pána Fausta Correiu. Bol to človek presvedčenia, no bol to láskavý, veľmi dobrý človek, človek veľkej solidarity. Veľmi nám chýba.
Po druhé by som rád povedal, že portugalské predsedníctvo ukázalo odhodlanosť, a to treba zdôrazniť, v tom, že neumožnilo žiadne zmeny cieľov Zmluvy, ako to odsúhlasili hlavy štátov a predsedovia vlád. Sme si istí, že neustúpi a že pred 20. októbrom budeme mať novú Zmluvu. Preto nepoviem už nič viac.
Pokiaľ ide o lisabonskú stratégiu, musím zablahoželať predsedníctvu a Komisii, že si konečne uvedomili to, čo hovoríme už celé roky: pokiaľ Komisia nezíska väčšie právomoci a zodpovednosti v rámci lisabonskej stratégie, ktoré jej boli udelené v roku 2000, lisabonská stratégia neprinesie žiadne ovocie. Vhodné by bolo posilniť úlohu Komisie tak, aby sa stala kľúčovým bodom lisabonskej stratégie. Dúfame, že takýto čerstvý prístup by mohol napokon priniesť ovocie.
Napokon, zaradenie globalizácie do rozpravy na najbližšom neformálnom samite je dobrým znamením. Svet, v ktorom dnes žijeme, je totiž o globalizácii a je nepredstaviteľné, aby sa samity s Afrikou a Ruskom - pričom dúfame, že budú veľmi úspešné - alebo rozprava o výmenných kurzoch pre japonský jen alebo americký dolár nedotýkali javu, akým je globalizácia.
Je potrebné upozorniť, ako to už Komisia urobila, na to, že je dôležité mať spoločné pravidlá v medzinárodnom obchode a pri otváraní trhov a rovnako dôležité je zachovávať reciprocitu v našich dohodách s inými hospodárskymi a obchodnými partnermi. Je to dôležitý bod a už len z tohto dôvodu, aj keby to bol jediný dôvod, by bolo postačujúce spievať chválospevy na toto oznámenie Komisie.
Vážený pán Lobo Antunes, želám Vám veľa úspechov pri neformálnom samite, ktorý bude pravdepodobne jedným z najdôležitejších samitov, aké sa v Európskej únii v posledných rokoch uskutočnili.
Jo Leinen
(DE) Vážený pán predseda, kolegovia poslanci, domnievam sa, že by sme mali pochváliť portugalské predsedníctvo za spôsob, akým viedlo rokovania: s veľkým zameraním sa na cieľ.
Považujem za správne, že ste starostlivo dodržiavali júnový mandát, len s niekoľkými výnimkami, a zabránili ste mnohým mimoriadnymi požiadavkám, počnúc žiadosťou Európskej centrálnej banky na článok venovaný túžbe Rakúska obmedziť počet študentov z iných krajín. Nič z toho sa nestalo súčasťou novej Zmluvy a verím, že ste v cieľovej rovine. Nechýba už veľa k tomu, aby sme dosiahli konsenzus o novej Zmluve.
Neúčasti sú smutné. Robia dojem nezhôd a nejednotnosti. Trieštia EÚ a prijímanie rozhodnutí v treťom pilieri si vyžaduje čas. Sú skutočnými kvapkami horkosti a predovšetkým tým, čo chcelo Spojené kráľovstvo. Pán Andrew Duff hovoril o vypočítavej mentalite. Dúfam, že sa tým nevytvorí precedens.
Verím, že všetky základné požiadavky Londýna sa splnili. S obavami som si prečítal, o čom sa včera ešte vždy diskutovalo v Dolnej snemovni. K tomu sa už nedá nič ďalšie povedať. Bolo by úplne neprijateľné predniesť teraz ešte viac požiadaviek.
Bude sa rokovať o poľskej žiadosti o nejakej forme zaistenia Ioániny, no možnosti blokovania nemožno zvýšiť. Naozaj chceme zväčšiť možnosti konať. Toto musí zostať výnimočným prípadom. Bola to džentlmenská dohoda a nemalo by sa to stať pravidlom.
Chcel by som, aby sme boli spolu s Komisiou a Radou schopní tu v Parlamente verejne vyhlásiť Chartu spolu ako tri inštitúcie. Občanom by sme tým poslali naozaj dobrý signál. Bol by som tiež rád, ak by sa žiadosť pani Wallströmovej, a to právo občanov na získanie informácií, dostala späť do Zmluvy. Dve tretiny ľudí sa cítia neinformované. Bolo by to dobrým doplnkom Zmluvy.
Úradujúci predseda Rady a Parlament urobia všetko, aby zaistili, že sa Lisabonská zmluva stane realitou. Ďakujem trom našim zástupcom a predsedovi, ktorí sa o to postarajú na samite v Lisabone.
Sophia in 't Veld
Vážený pán predseda, s veľkou ľútosťou som zaregistrovala, že práva občanov zjavne netvoria jadro novej Zmluvy. Charta základných práv bola, bohužiaľ, obetovaná strachu holandskej vlády z referenda. Charta základných práv musí byť právne plne záväzná pre všetkých, pretože predstavuje praktické uplatňovanie našich zdieľaných hodnôt.
Čo vlastne znamená neúčasť? Ide o neúčasť na spoločných hodnotách? Alebo to znamená, že poľská a britská vláda jednoducho naoko podporujú tieto hodnoty, ale potom svojim občanom odmietnu poskytnúť prostriedky na uplatňovanie ich práv? Čo znamená neúčasť? Nevytvárame nebezpečný precedens? Opýtajme sa samých seba: budú mať budúce krajiny, budúce členské štáty, rovnaké právo na neúčasť? Ak Turecko, krajina, ktorej vstup do Európskej únie si veľmi želám, požiada o neúčasť na Charte základných práv, dáme jej rovnaké právo?
Ďalší problém spočíva v tom, že kdesi medzi tvorbou Ústavy a Zmluvy došlo nejakým spôsobom k dodatočnému vytvoreniu nižšieho štandardu ochrany údajov - nižšieho štandardu vzťahujúceho sa na oblasť všeobecnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky. Predpokladám, že budúce členské štáty sa pokúsia obísť pravidlá na ochranu údajov pomocou označovania, napríklad protiteroristické opatrenia ako všeobecná zahraničná a bezpečnostná politika namiesto spolupráce v oblasti politiky a spravodlivosti.
Na záver by som rada požiadala Komisiu a členské štáty, aby ihneď po podpísaní Zmluvy začali konať v duchu novej Zmluvy a zapojili Európsky parlament ako úplného ďalšieho zákonodarcu vo veciach spravodlivosti a vnútorných vecí a aby rýchlo ukončili demokratickú priepasť, v ktorej sme tak dlho žili.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Vážený pán predseda, hlavy štátov a predsedovia vlád sa znovu zapájajú do zmeny spôsobu fungovania Európskej únie tým, že pre ňu vytvárajú novú zmluvu. Táto starosť o národy Európy a ich budúcnosť je dojímavá.
Demokratický spôsob rozhodovania o prijatí zmluvy prostredníctvom referend v jednotlivých štátoch nemožno nahradiť rozhodnutiami neformálneho samitu. Bol by to podvod na národoch členských štátov, ktoré majú právo rozhodnúť nezávisle o takejto dôležitej veci.
Stará ústavná zmluva bola podrobená operáciám, ktoré v zásade pozostávajú z určitých miernych modifikácií textu. To umožňuje, aby sa dokument ako celok prezentoval v závislosti od aktuálnych politických potrieb ako úplne nový dokument alebo ako predošlá zmluva bez nejakých zásadných zmien. Preto by som sa rád opýtal: ako definujú tento dokument Rada a Komisia? Je to nová zmluva alebo je to zredukovaná verzia starej zmluvy? A začne proces jej ratifikácie od samého začiatku vo všetkých členských štátoch?
Johannes Voggenhuber
(DE) Vážený pán predseda, každý, kto videl, ako vlády útočili na ústavu v priebehu minulých rokov, ako z nej urobili niečo nepoznateľné a nezrozumiteľné a ako ju olúpili o jej ducha európskej charizmy, musí priznať, že to nemá nič spoločné s tým, čo chceli občania - dokonca ani tí, ktorí povedali nie vo Francúzsku a Holandsku.
No každý, kto mohol pozorovať trpezlivosť a čas strávený na tom, čo sa teraz deje počas prípravy na medzivládnu konferenciu, musí vidieť, že vlády so svojimi právnikmi a štátnymi kanceláriami napádali štruktúru tejto ústavy ako termity. Z tejto ústavy vyťahovali zrnko po zrnku, kúsok po kúsku. Naozaj sa divím, prečo sa nikto nepýta vlád, čo to tu vlastne robia. Je to naozaj len ich vlastná moc, je to naozaj nedostatok povedomia o očakávaniach ľudí alebo je to len čistý nacionalizmus, čo nám tu v Európe znovu vzniká?
Jazyk! Dnes sa ma delegácia členov rakúskeho parlamentu opýtala: ako zabezpečím, aby bolo tvoje áno tejto ústave zrozumiteľné pre všetkých? Nedokážem ju čítať. Už jej viac nerozumiem. Už viac neviem, čo znamenajú texty, odkazy, poznámky pod čiarou a pasce.
Domnievam sa, že na konci tejto medzivládnej konferencie sa nám rysuje Európa, v ktorej ľudia po prvýkrát v histórii nebudú viac schopní rozpoznať politický poriadok, v ktorom žijú. A potom stratíte mnohých podporovateľov, aj tých, ktorí za túto ústavu bojovali mnoho rokov.
Základné práva! Pani podpredsedníčka Komisie, dovolávate sa ducha kompromisu. Prečo sa však nedovolávate povahy všeobecných základných a ľudských práv, podľa ktorých je pre nás nemysliteľné vytvoriť spoločenstvo hodnôt, v ktorom niekoľko štátov vyhlási "ja nepatrím do tohto spoločenstva hodnôt". Ako máme čeliť pánovi Putinovi a povedať mu: sme obrovské spoločenstvo hodnôt podporujúce všeobecné ľudské práva - až na niektorých z nás. Pre dôveryhodnosť Európy je to taká priepasť, že sa tu nemôžeme dovolávať ducha kompromisu! Je to úplne iný duch. Je to veľký politický démon, ktorý tu vládne. Neverím, že to, čo sa tu teraz deje, sa stretne so súhlasom občanov, o ktorý však už nemienime usilovať.
Pedro Guerreiro
(PT) Vážený pán predseda, rád by som začal svoju reč vyjadrením svojho zármutku, ako aj zármutku celej mojej skupiny, z úmrtia nášho kolegu poslanca Fausta Correiu.
Pokiaľ ide o reformu zmlúv, predsedníctvo Rady len zopakovalo, že veľmi dúfalo, že sa dosiahne ďalšia fáza, nie konečná fáza, procesu obnovy projektu stanoveného v európskej ústave. To znamená ďalší krok v procese začatom pod vedením nemeckého predsedníctva začiatkom júna na vnútenie obsahu zamietnutej Zmluvy tým, že sa predstaví v inej forme, v procese jej posunu vpred kontumačne a proti vyjadreniu vôle ľudí, čo je skutočný politický podvod.
Táto Zmluva je pokusom o vydláždenie cesty pre neoliberálne politiky, ktoré sú v rozpore so sociálnymi právami a dosiahnutým pokrokom a ktoré slúžia záujmom veľkých nadnárodných spoločností. Vnucuje sa tu federalizmus pod nadvládou najväčších mocností v rámci systému, ktorý udeľuje právnu subjektivitu Únie, v ktorom sú štáty zbavené svojich právomocí a Európska únia sa považuje sa pilier organizácie NATO, s cieľom je podporovať zasahovanie a intervencionizmus v súlade so záujmami najväčších mocností. Je to Zmluva, ktorej cieľom je vytvoriť ekonomický, politicko-vojenský blok s imperialistickými ambíciami. Je to Zmluva, ktorá neprekoná hlboké a nevyriešiteľné rozpory tejto európskej integrácie, no ktorá ich má naopak tendenciu zvýrazniť.
My budeme ďalej pokračovať v odmietaní skutočných cieľov tejto Zmluvy, debatovať o tom, že je potrebné ju zamietnuť a žiadať širokú národnú rozpravu a diskusie o pokroku a mieri s portugalskými ľuďmi v prospech Európy spolupráce medzi samostatnými štátmi s rovnakými právami.
Na záver by som rád vyjadril svoju podporu veľkej demonštrácii s podporou organizácie CGTP-IN, ktorá sa má v Lisabone uskutočniť 18. októbra.
Patrick Louis
(FR) Vážený pán predseda, dámy a páni, či sa už tešíme alebo smútime, každý súhlasí, že Zmluva, ktorá sa má podpísať v Lisabone, je len opätovným použitím európskej ústavy, ktorá bola zamietnutá v dvoch referendách v roku 2005. Ako poukázala včerajšia správa Dolnej snemovne, obsahuje všetko: nadradenosť európskeho práva, dokonca sekundárneho práva, nad vnútroštátnymi zákonmi, dokonca ústavnými, právnu subjektivitu EÚ, ktorá umožní Komisii zastupovať členské štáty na medzinárodnej úrovni, ministra zahraničných vecí pod iným názvom funkcie, najväčší prechod kompetencií v celej histórii európskej integrácie, minimálne štyridsať nových subjektov a širokú oblasť základných práv.
Medzi týmito stenami, kde máme neustále na jazyku slovo demokracia, by som sa rád pokúsil apelovať na svedomie vás všetkých. Aká pravá demokracia môže považovať za normálne uviesť do platnosti text, ktorý ľudia odmietli v referende? Prečo by mali byť ľudia zbavení svojho práva vyjadriť svoju vôľu k novej Zmluve a k novým rozšíreniam? Aký politický režim podľa vás budujete, ak ešte viac podriadite naše demokracie systému, ktorý je charakteristický neoddeľovaním právomocí, žiadnou politickou zodpovednosťou na strane vlád a žiadnym zastúpením ľudí okrem jediného európskeho národa?
Taliansky federalista Tommaso Padoa-Schioppa už dal odpoveď na túto otázku. Citujem: "Medzi dvomi pólmi obľúbeného konsenzu a vodcovstva niekoľkých vlád bola Európa vytvorená spôsobom, ktorý možno definovať výrazom osvietený despotizmus." Má pravdu! A nie ľudí na tento osvietený despotizmus presvedčilo federalistov, že musia pokračovať ďalej pod pláštikom, pretože jediný rozdiel medzi zamietnutou ústavnou zmluvou a touto Zmluvou je ten, že tá prvá neklamala.
Jim Allister
Vážený pán predseda, na základe minulých udalostí sa obávam, že Rada sa stane príležitosťou, pri ktorej sa britské červené oblasti stanú ružovými machuľami, ktoré neskôr úplne vygumuje federalizujúci Európsky súdny dvor. Neúčasť, účasť a dobre potriasť - britská vláda vyhlási víťazstvo, ostatní im verejne vyhovejú, keďže vedia, že všetky zjavné ústupky v skutočnosti nemajú opodstatnenie. A to všetko len preto, aby britská verejnosť uverila, že reformná zmluva sa skutočne podstatne líši od zamietnutej ústavy, aj keď tomu tak očividne nie je.
Teraz, keď Gordon Brown zbabelo cúvol pred voľbami, je potreba referenda v Británii väčšia než kedykoľvek predtým. Situácia bez volieb znamená, že záväzok Manifestu 2005 labouristov o hlasovaní referendom sa musí dodržať. Situácia bez referenda by znamenala, že by pán Brown nemal žiadny mandát na pokračovanie v ratifikácii. A to je rozhodujúcim faktorom, v rámci ktorého by sa mali zjednotiť všetci demokrati v Spojenom kráľovstve.
Timothy Kirkhope
Vážený pán predseda, rád by som sa poďakoval Rade a Komisii sa ich vyhlásenia. Neformálny samit v Lisabone bude rozhodujúcou udalosťou vychádzajúcou z uverejnenej pracovnej verzie reformnej zmluvy, na ktorú sa budú sústreďovať hlavy štátov a vlád pri stretnutí. Proces medzivládnej konferencie bol však príliš uponáhľaný. Naozaj, britská vláda hovorí, že na zváženie pracovnej verzie mandátu mala iba dva dni. Ako už spomínali iní rečníci, návrhy sa samozrejme vo veľkej miere podobajú na tie, ktoré boli obsiahnuté v pôvodnom texte Ústavy.
Britský predseda vlády má problém. Nazýva sa dôvera - dôvera v to, čo hovorí. V priebehu niekoľkých minulých týždňov povzbudzoval ministrov, aby zdôrazňovali perspektívu volieb v Spojenom kráľovstve, a potom, keď sa politické dianie priostrilo, vycúval. Myslím, že jeho európski kolegovia, ostatní európski predstavitelia, by si mali dávať veľký pozor na to, čo v Lisabone povie. Môže totiž myslieť niečo úplne iné. Britskí konzervatívci budú samozrejme naďalej požadovať referendum o Zmluve. Drvivá väčšina Britov referendum chce, dokonca aj väčšina vlastných prívržencov vlády. Ak bude predseda vlády aj naďalej odolávať tlaku, a to napriek jasnému prísľubu volieb z manifestu, britskému ľudu sa znovu len potvrdí, že mu nemožno veriť. Predseda mojej strany povedal, že by mohlo ísť o nehorázne porušenie dôvery - jedno z najväčších a najhorších porušení dôvery v dejinách modernej politiky.
Zároveň by som si želal, aby sa Európa viac sústredila na cesty globalizácie, zmierňovanie svetovej chudoby a aby sa začala zaoberať klimatickými zmenami. Problémy týchto oblastí by sme dnes už mali dobre poznať. Dúfam, že náš predseda vlády bude Britov otvorene informovať o problémoch, ktoré sa vyskytnú v Lisabone. Chceme úspešnú Európu, musí to však byť Európa zaoberajúca sa vecami, ktorým ľudia naozaj rozumejú a ktoré podporujú.
Edite Estrela
(PT) Rada by som začala poďakovaním v mene portugalskej socialistickej delegácie za vyjadrenia sústrasti k úmrtiu môjho drahého priateľa, Fausta Correiu. Všetci - portugalská demokracia, portugalská socialistická strana a tento Parlament - cítime smútok z jeho odchodu.
Zostáva jeden týždeň do neformálneho samitu a ja chcem byť optimistická a veriť, že prevládne zdravý rozum. Chcem byť optimistická a veriť, že každý z 27 členských štátov prevezme svoju politickú zodpovednosť voči občanom svojej krajiny, voči európskym občanom a voči svetu. Chcem veriť, že 19. októbra uzavrie Európska rada politickú dohodu a schváli reformnú zmluvu a ukončí tak túto bezvýchodiskovú situáciu, ktorá existovala už príliš dlho.
Som optimistická, pretože si všetci uvedomujeme potrebu reagovať na očakávania a pochybnosti európskych občanov a ich legitímnu požiadavku poznať globálnu úlohu Európskej únie a výhody, ktoré im do budúcnosti prinesie. Chcem byť optimistická, pretože všetci vieme, že svet sleduje Európu a čaká na pozitívne znamenie. Všetci vieme, že svet potrebuje jednotnú a súdržnú Európu. Všetci vieme, že svet sa nezastaví a že Európa nesmie zostať v uväznení svojich národných samoľúbostí. Všetci vieme, že je potrebné prekonať slepú uličku s cieľom zamerať našu energiu na propagovanie ekonomického rozvoja, vytváranie pracovných miest a boj proti klimatickej zmene. Toto sú priority.
Právnici dosiahli dohodu o návrhu textu Zmluvy a jej dodatkov. Technické a právne problémy, aj keď komplexné, sa vyriešili. Medzivládna konferencia naplnila svoj mandát, ktorým ju poverila Rada. Portugalské predsedníctvo urobilo všetko, čo bolo v jeho právomoci, aby prekonalo prekážky. Európsky parlament urobil svoju prácu v rámci medzivládnej konferencie aj mimo nej, pričom naši kolegovia Elmar Brok, Enrique Barón Crespo a Andrew Duff mali neoceniteľný prínos. Znamená to, že k dnešnému dňu všetci splnili svoje povinnosti s veľkou dávkou zodpovednosti a v rámci povoleného času. Teraz dúfame, že nevzniknú žiadne umelé prekážky diktované nie objektívnymi výhradami k obsahu Zmluvy, ale krátkodobými politickými okolnosťami. Nikto by nepochopil, ak by tie isté hlavy štátov a predsedovia vlád, ktorí schválili mandát medzivládnej konferencie, teraz chceli cúvnuť v tom, čo už povedali. Poškodilo by to ich dobrú povesť. Určite by sme sa potom ocitli v kríze s nepredvídateľnými následkami. Tento text možno nie je najlepší, no je to príležitosť a je to lepšie než nič.
Dovoľte mi zakončiť uvedením citátu Jeana Monneta: "Vždy som veril, že Európa bude postavená napriek krízam a že bude výsledkom ich riešení." Múdre a prorocké slová. Dúfajme, že Európa dokáže písať dejiny, že napíše ďalšiu stranu do príbehu o budovaní Európy.
Alexander Lambsdorff
(DE) Vážený pán predseda, s istým úspechom bojujeme za väčšiu demokraciu a efektívnosť v ústavnom procese - teraz v procese smerujúcom k tejto reformnej zmluve - no nemôžeme diskutovať o transparentnosti. V novinách sme si už mohli prečítať všetko, o čom nás tu informovalo predsedníctvo Rady. Vhodných by bolo niekoľko ďalších podstatných vyhlásení predsedníctva. Boj za transparentnosť musí preto pokračovať! Tento Parlament sa výrazne zapájal - za čo som mimoriadne vďačný našim zástupcom - do boja za posilnenie právneho štátu. Ochrana údajov v spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politike, väčšia parlamentná účasť, zrušenie tretieho piliera v prospech spoločnej politiky spravodlivosti a domácich záležitostí, právne záväzný charakter Charty - to všetko sú témy, ktoré sú dôležité dokonca aj pre liberálov v strede a vychádzajú z našich spoločných hodnôt.
Pokiaľ ide o neúčasti, dovoľte mi povedať toto: možno rozlišovať medzi tými, ktoré sú založené na politike domácich záležitostí, a tými, ktoré sa týkajú zahraničnej politiky. V politike domácich záležitostí sa pravdepodobne týkajú právnej kultúry, národných tradícií a rozdielnych predstáv o sociálnych hodnotách. Dokonca dokážem pochopiť skutočnosť, aj keď to neschvaľujem, že hlasujeme za neúčasti. Nemôžem však pochopiť a súhlasiť s blokovaním zo strany niekoľkých členských štátov, hlavne Spojeného kráľovstva, v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky. Timothy Kirkhope práve povedal: mali by sme rozvíjať politiku tam, kde ju občania podporujú. Občania podporujú dôveryhodnú spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku. Z pohľadu výziev, ktoré sú pred nami, je to objektívna nevyhnutnosť. Čelíme boju proti terorizmu, kríze na Blízkom východe, boju proti chudobe, infekčným chorobám a prisťahovalectvu. Toto je rozsah problémov, ktorým sa môžeme postaviť len spolu.
Preto sa celkom objektívne pýtame (Martin Schulz to už urobil a myslím, že má úplnú pravdu), kto bude rozhodovať o osude sveta o dvadsať až tridsať rokov? Spojené štáty, Čína, India a... Spojené kráľovstvo? Tomu nikto neverí! A nebude to ani Nemecko alebo Francúzsko. Budeme to robiť buď spolu, alebo vôbec! Preto potrebujeme európskeho ducha a potrebujeme túto reformnú zmluvu!
Miguel Portas
(PT) Ak môžem spomenúť nedostatočnú transparentnosť, v Charte základných práv sa uvádza, že v Európe nikto nebude odsúdený na trest smrti alebo popravený. Zatiaľ je to dobré, nie je to však úplný obraz. Základom výkladu tohto článku je rámec európskej dohody a ten stanovuje niektoré neakceptovateľné výnimky. Členské štáty napríklad môžu znovu zaviesť trest smrti, ak by hrozilo nebezpečenstvo vojny. Čo je toto za nápad, dámy a páni?
Ten istý právny základ dáva úradníkom na výkon práva povolenie zabíjať v prípade povstania a úradom dokonca možnosť znovu stanoviť preventívnu väzbu. Určite si pamätáte Jeana Charlesa de Menezesa, ktorý bol v roku 2005 zavraždený v londýnskom metre. Bola to nešťastná náhoda alebo zločin, ktorý bude podľa budúcej Zmluvy povolený? José Sócrates a Durão Barroso mali dnes v Lisabone prejav proti trestu smrti. Aký orgán môže podporiť Zmluvu, ktorá toto umožní zadnými dvierkami?
Alessandro Battilocchio
(IT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, ostatní poslanci to potvrdia v ďalšej rozprave, no verím, že je správne zdôrazniť - čiastočne s ohľadom na blížiaci sa samit - že európsky občan je niekto, kto má občianstvo členského štátu podľa vnútroštátnych zákonov.
Občan je teda niekto, kto získava výhody z práv, ktoré mu takýto status udelil, hlavne právo hlasovať a byť zvolený za poslanca Európskeho parlamentu. Pre koho celé roky pracujeme, ak hovoríme o práve na slobodný pohyb, vzdelanie, zdravie, zamestnanie, dôstojnosť, ak nie pre občanov, ktorí nás demokraticky zvolili?
Za rovnako dôležité považujem zachovať vzájomný rešpekt medzi členskými štátmi: džentlmenská dohoda celé desaťročia zachovávala rovnakú váhu pre tri najväčšie štáty EÚ po Nemecku. Na lingvistickom poli to bolo ohrozené už nespočetne veľakrát. Návrh poslancov Lamassoura a Severina teraz predpokladá obmedzenie tejto rovnováhy aj z pohľadu politickej váhy.
Ak je toto základné zmýšľanie, nemalo by nás nadmieru prekvapiť, že je také náročné dosiahnuť dohodu o spoločnom definovaní budúcnosti. Európsky samit by sa mal preto veľmi vážne zaoberať myšlienkami európskeho občianstva a demokratickej legitímnosti.
Josef Zieleniec
(CS) Pevne dúfam, že sa na samite v Lisabone dosiahne konečná zhoda na texte reformnej zmluvy. Jej podpisom a ratifikáciou sa ukončí inštitucionálna kríza, ktorú vyvolali referendá vo Francúzsku a Holandsku.
Reforma inštitúcií je nevyhnutnou, nie však jedinou podmienkou úspechu Európskej únie v rámci globalizujúceho sa sveta, ako aj voči svojim občanom. Predstavuje nevyhnutnú súčasť riešenia, avšak samotná reforma inštitúcii riešením nie je. Po tom, ako reformná zmluva vstúpi do platnosti, nás čaká zásadná diskusia o ďalšom smerovaní európskej integrácie. Odpovede na hospodárske, sociálne alebo bezpečnostné problémy Európy musíme hľadať v dôslednej revízii existujúcich politík.
Konečnosť európskeho projektu a s ním spojená otázka hraníc Európskej únie sa musí stať kľúčovým bodom týchto diskusií. Referendá vo Francúzsku a Holandsku a zložité rokovania o texte reformnej zmluvy naznačili, že rozhodujúca diskusia o obsahu európskeho projektu bude oveľa zložitejšia než doposiaľ.
Preto je potrebné poriadne a rýchlo uchopiť návrh prezidenta Sarkozyho na vytvorenie takzvanej rady múdrych, ktorá by tejto diskusii dodala potrebný impulz a smerovanie. Táto rada by mala mať jednoznačný mandát a v žiadnom prípade by nemala pozostávať zo zástupcov vlád členských štátov. Malo by ísť o menšiu skupinu popredných akademikov, významných podnikateľov, bývalých diplomatov alebo politikov. Mali by to byť ľudia, ktorí majú prirodzenú autoritu a rešpekt, a nie úradníci s úlohami, ktoré im ich vlády. Cieľom rady múdrych by nemalo byť nahradenie verejnej diskusie. Mala by byť katalyzátorom tejto debaty a mala by prísť s konkrétnymi návrhmi o budúcnosti európskej integrácie.
Pán predsedajúci, prostredníctvom reformnej zmluvy získavame potrebné, aj keď nedokonalé pracovné nástroje. Je teraz na nás, aby sme tieto nástroje poriadne využili. Občania očakávajú od Únie konkrétne, hmotné výsledky. Našou úlohou je naplniť ich očakávania.
Robert Goebbels
(FR) Vážený pán predsedajúci, medzivládna konferencia sa pravdepodobne dostala do najhlbšej časti tunela La Manche, ktorý vedie preč od verejnej mienky. Vážená pani Wallströmová, výsledok nie je možné oznámiť bežnému občanovi. Viac než 300 pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov na 150 stranách premenilo zmluvu o Európskej únii a zmluvu o jej fungovaní. A ako bonus tu máme 53 vyhlásení a 12 protokolov.
Po symboloch EÚ, ako napríklad vlajka alebo hymna, zmiznú rýchlo aj ďalšie politické úspechy. Sociálny dialóg už nebude horizontálnou povinnosťou pre EÚ. Od sociálnych partnerov sa žiada, aby sa netrápili ekonomickou politikou, len sociálnou. Protokol o službách verejného záujmu nepriamo obsahuje nadradenosť právnych predpisov o hospodárskej súťaži nad všetkými službami, ktoré občanom poskytujú obce alebo regióny, aj keby boli len neurčito komerčné. Národné vlády môžu ako nočný strážca rozhodovať len o nehospodárskych službách všeobecného záujmu.
Počúvame klamstvá o záväznej povahe Charty základných práv. Protokol 7 hovorí, citujem: "s cieľom predísť pochybnostiam platí, že žiadna časť Hlavy IV Charty nevytvára žalovateľné práva vzťahujúce sa na Poľsko a Spojené kráľovstvo." Jednoducho povedané, Európsky súdny dvor nemôže Chartu uplatňovať. Preskočím všetky neúčasti, ktoré prispievajú k dvojrýchlostnej Európe, pokiaľ ide o eurozónu, Schengenské dohody a pravidlá v oblasti spravodlivosti a domácich záležitostí.
Článok 24 je hodný totalitného štátu, keďže len Rade umožňuje stanoviť pravidlá ochrany osobných údajov našich občanov a povoliť, aby sa tieto údaje voľne šírili do Spojených štátov. Parlament a dokonca ani Súdny dvor nebudú môcť ochrániť základné slobody. Veľký brat Georgea Orwella nie je tak ďaleko!
Napokon, hrozí nám zahrnutie trvalého práva veta pre vlády, ktoré je odvodené od Ioáninskeho kompromisu. Pán predsedajúci, to je neprijateľné. Osobne začínam znovu objavovať niektoré klady Zmluvy z Nice.
Roberta Alma Anastase
(RO) Lisabonský samit ponúkne Európskej únii príležitosť hovoriť a snáď aj rozhodnúť o téme, ktorá je mimoriadne dôležitá pre jej budúcnosť a úlohu v 21. storočí.
Kontext roku 2007, keď Európsku úniu tvorí 27 štátov a medzinárodná scéna sa stále viac globalizuje, nás núti klásť si otázky o cieľoch, prioritách a spôsobe, akým Európska únia funguje.
Je nepochybné, že konanie Európskej únie v 21. storočí by malo byť založené na dvoch základných zásadách: demokratická legitímnosť a úzky vzťah s európskym občanom, ako aj zvýšená súdržnosť a efektívnosť v rámci jej činnosti vrátane externého pôsobenia.
V prvom rade to znamená rešpekt a propagovanie demokratických hodnôt, práv našich občanov vrátane menšín a z tohto pohľadu vítam výslovnú zmienku tohto aspektu v navrhovanom znení Zmluvy.
Po druhé, Európska únia nemôže byť len strategickým článkom v dnešnom globalizovanom svete bez zamerania svojej zahraničnej politiky na riešenie rozporov a podpory medzinárodného a medzikultúrneho dialógu, hlavne v rámci politiky o podpore regionálnej spolupráce.
V neposlednom rade by sme nemali zabúdať na hnaciu silu každého rozvoja, a to vzdelávanie a pozíciu, akú by malo mať v revidovanej verzii Lisabonskej stratégie.
Ak nebudeme venovať zvýšenú pozornosť európskemu vzdelávaniu a politike výskumu, nebudeme môcť hovoriť o reformovanej, konkurencieschopnej a silnej Únii.
Dúfam, že lisabonský samit prinesie jasné odpovede na naše dnešné otázky.
Hannes Swoboda
(DE) Vážený pán predsedajúci, môj kolega poslanec pán Goebbels po svojom prejave povedal, že napriek svojej kritike by pre Nice nezomrel. A ja veľmi dúfam, že sa to nestane a že bude žiť ešte dlho. V prvom rade, Zmluva z Nice nestojí za to, aby kvôli nej niekto zomieral! Dúfam, že táto Zmluva, ktorú práve preberáme, prinesie aspoň oveľa väčšiu pridanú hodnotu než tá z Nice.
Rád by som pokračoval ďalej v tom, čo pán Lambsdorff začal. Naši občania chcú silnú Európsku úniu, nie však ako zasahovanie do svojich každodenných životov, ale ako zastúpenie navonok, aby bola Únia schopná lepšie reprezentovať svojich občanov. Myslím, že táto zmluva, aj so všetkými jej slabými stránkami, stále predstavuje významný pokrok. Je potrebnou, aj keď nepostačujúcou, podmienkou, aby sme pokračovali v aktívnej zahraničnej a bezpečnostnej politike. Zamestnáva nás, samozrejme, problém Kosova. Uvidíme, či všeobecne bude existovať vôľa na podporu spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky. Portugalské aj slovinské predsedníctvo sa musia intenzívne pripraviť na to, čo robíme, ak by sa nedosiahlo žiadne priateľské riešenie. Je však dôležité, aby sme vytvorili primerané podmienky z dlhodobého hľadiska.
Rád by som spomenul dve veci: na jednej strane samozrejme potrebujeme uskutočniteľnú diplomatickú službu, ktorá sa bude nachádzať v Komisii. Nemá žiaden zmysel umiestniť zahraničnú politiku u podpredsedu Komisie a vysokých splnomocnencov, ak by sa potom diplomatická služba musela organizovať inde. Na druhej strane je tu niečo, na čo už poukázali niektorí kolegovia poslanci, napríklad pán Enrique Barón Crespo a iní. Musíme jasne určiť, že sa tento Parlament bude od začiatku zapájať do menovania vysokého splnomocnenca.
Napokon posledná poznámka pre podpredsedníčku Komisie. Opakovane ste zdôraznili, aké dôležité sú rokovania o tejto zmluve. Táto záležitosť sa neuzatvorí - ako to povedal môj kolega pán Schulz - dohodou, ktorá sa, dúfajme, dosiahne v Rade, a dokonca ani ratifikáciou. To naši občania musia byť presvedčení počas ratifikácie a po nej, že táto Zmluva im pomôže lepšie zastupovať ich záujmy na tomto svete.
Zbigniew Zaleski
(PL) Vážený pán predsedajúci, niekoľko úvah o Lisabone. Posledné udalosti spojené s ústavnou krízou spôsobili, že si európski občania uvedomili existujúcu potrebu reformy a zmeny.
Podstata demokratického systému rozhodovania smeruje ku konsenzu prostredníctvom väčšinovej alebo jednomyseľnej podpory, kde sa ľahkovážne veto jedného partnera neprejaví pri dôležitých veciach. Hovoríme o otázke číselného zastúpenia pri rozhodovaní vo fóre spojenej Európy a prostredníctvom toho sa dotýkame zásad fungovania spoločného organizmu. Preto je tiež dôležité dbať na hlas menšiny, ktorá vďaka svojej geografickej polohe alebo svojim historickým skúsenostiam či politickej situácii môže často vyjadriť pohľad na realitu, ktorý má pre Európu význam.
Žijúci a dynamický organizmus, akým je Európa, nemôže byť navždy uzatvorený v pevnom a univerzálnom legislatívnom rámci, ktorý stanovil terajší Parlament alebo Komisia. Osoba alebo národné zoskupenie majú neobmedzený repertoár správania a život a trvajúce situácie vyžadujú prispôsobenie právnych predpisov, nie však hodnôt, ktoré by vo vzťahu k realite mali zostať nemenné. Nesmieme podceňovať bezprostrednú východnú dimenziu ekonomických, politických a energetických aspektov. Nielen západ či Brazília majú nejaký význam. Myslím, že súčasné predsedníctvo by malo byť v tomto smere pružnejšie.
A ďalšia úvaha: ak chceme držať krok s USA, rozšírená hospodárska perspektíva, o ktorej hovoríme a ktorá bude predmetom diskusií, by sa mala stať prvkom takzvanej Lisabonskej stratégie.
A napokon, pán predsedajúci: väčšia angažovanosť národných parlamentov zvolených občanmi prinesie záležitosti EÚ bližšie k ľuďom. V skutočnosti to znamená, že by viac rozhodnutí o tvare, obsahu a budúcnosti Európy mali robiť občania, a nie zástupcovia vlád, ktorí sú akurát pri moci.
Richard Corbett
Pán predsedajúci, dovoľte mi zablahoželať portugalskému predsedníctvu k pokroku, ktorý urobilo smerom k zabezpečeniu konsenzu. Dnes sme však od mnohých kolegov počuli o veľkom sklamaní, ktoré zavládlo v tomto Parlamente. Mnoho z nich sklamala strata myšlienky ústavy, ktorá by nahradila terajšie zmluvy a na novom právnom základe by znovu postavila našu Úniu.
Veľa iných ľudí cíti sklamanie z mnohých zmien, ku ktorým došlo, a z osobitných ustanovení a výnimiek pre niektoré členské štáty. Niektoré z týchto zmien sú samozrejme nešťastné. Predstavujú však cenu, ktorú musíme zaplatiť za zabezpečenie dohody všetkých 27 krajín, ktorú by všetkých týchto 27 krajín bolo ochotných ratifikovať.
Toto je situácia, ktorej čelíme. Skutočnosť, že táto Zmluva musí byť prijateľná pre všetky členské štáty a že ju všetky členské štáty musia ratifikovať, sa nedá obísť. Kolegovia by nemali strácať celkovú víziu. Táto Zmluva, aj keď v takejto podobe, obsahuje mnoho životne dôležitých reforiem. Tieto reformy potrebujeme, Únia ich potrebuje. Každý, kto chce dobre fungujúcu Úniu zodpovednú za demokraciu, by mal tieto reformy podporovať.
Alternatíva reformnej zmluvy je jej v mnohom podobná, vyžaduje si však roky hádok o inštitúciách a mechanizmoch Európskej únie. Radšej by som zabezpečil reformnú zmluvu a následne sa s väčšími možnosťami Únie pustil do skutočných problémov, ktoré ľudí zaujímajú: klimatické zmeny, výkonnosť nášho hospodárstva, zahraničná rozvojová pomoc, životné prostredie - všetky otázky, na riešenie ktorých Úniu potrebujeme. Pretože sami a samostatne nie sme efektívni, spolu však dokážeme viac.
Pohnime sa už konečne ďalej a vyriešme inštitucionálne problémy raz a navždy.
Othmar Karas
(DE) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, Lisabon nás približuje o ďalší dôležitý krok k cieľu a úspešne uzatvára výsledky schôdzí. Ešte stále to však nie je náš cieľ. Ratifikačný proces je stále pred nami a bude od nás vyžadovať všetko, od nás všetkých.
Mali by sme spolu alebo potom vôbec zariadiť, aby bola Európska únia demokratickejšia, bližšie k občanom, transparentnejšia, viac schopná konať, vo vnútri i navonok. Reformná zmluva je ďalším krokom správnym smerom. Len ak to urobíme spolu, uspejeme v tom, že sa reformná zmluva zakotví vo verejnom povedomí ako pridaná hodnota pre európskych občanov, Európsku úniu a Európu ako celok.
Problémom je, že sme ešte stále v samotnej reformnej zmluve nenašli to správne miesto pre otázky egoizmu, nacionalizmu, protekcionizmu, obštrukcionizmu a klamstva. Tie sú rakovinou spoločenstva, rakovinou budúcnosti Európy.
Spôsob neúčasti sa nezhoduje so spojenou Európou. Spôsob neúčasti oslabuje spoločenstvo hodnôt. Vytvára občanov prvej a druhej triedy a rád by som vedel, prečo chcú zástupcovia Poľska a Spojeného kráľovstva prekaziť spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku Európskej únie.
Chceme, aby bola ochrana údajov kontrolovaná zo zákona s účasťou parlamentu. Chceme, aby sa personálne rozhodnutia prijímali po voľbách do Európskeho parlamentu. Chceme, aby pokračoval sociálny dialóg so sociálnymi partnermi a aby sa zaistil a upevnil. Chceme, aby sa práca v oblasti public relations vykonávala prostredníctvom pridanej hodnoty reformnej zmluvy a ďalších rozšírení práv spolurozhodovania Parlamentu, pretože len tak sa Európa stane demokratickejšia, transparentnejšia a bude bližšie k občanom.
Bernard Poignant
Vážený pán predsedajúci, pokiaľ ide o Zmluvu, nezáleží na maličkostiach, ale na ratifikácii. Mali by sme si pamätať Dánsko v roku 1992, Írsko v roku 2001, Francúzsko a Holandsko v roku 2005, a dokonca aj Švédsko v roku 2003 pri hlasovaní o eure. Nikde nie je zaručené hlasovanie za. Každý členský štát má jasne v rukách svoju vlastnú ratifikáciu, či už prostredníctvom parlamentných kanálov alebo referenda, je však naozaj nemožné celú vec koordinovať? Myslím, že spojenie všetkých ratifikácii by zabránilo nekonečnému prúdu národných rozpráv a umožnilo by, aby sa európska verejná mienka ukázala silnejšie.
Môžem navrhnúť dátum, pád predsedajúci: prvé dva májové týždne v roku 2008. Pretože práve počas týchto prvých dvoch týždňov skončila druhá svetová vojna, 9. mája je Deň Európy a v tomto roku bude šesťdesiate výročie Haagskeho kongresu, ktorý pod predsedníctvom Winstona Churchilla dal Európu do pohybu. Pre nás, Francúzov, je to tiež deň voľby veľkého Európana, Françoisa Mitterranda, a to 10. mája.
Koordinácia ratifikácii by priniesla určitú pomoc. Napokon, zbavili sme sa symbolov Zmluvy, no symboly vieme dať späť do kalendára. Prečo ich nezapísať ku konkrétnym dátumom? Pretože bez ohľadu na to, čo si myslíme o predloženom návrhu Zmluvy - a náš kolega poslanec pán Goebbels bol v tomto smere značne drsný - musíme sa každú cenu zabezpečiť, aby sme urobili tento krok v európskej histórii. Preto vám predkladám tento návrh: dohodnime sa na týchto prvých dvoch týždňoch!
(potlesk)
Jerzy Buzek
(PL) Vážený pán predsedajúci, pán premiér, pani predsedníčka, podobne ako pred siedmimi rokmi, aj teraz čelí portugalské predsedníctvo významným úlohám a výzvam.
Som presvedčený, že európska zmluva bude prijatá v dobrej atmosfére a so súhlasom, ktorý bude základom efektívneho a účinného riadenia EÚ. Dnes je to tá najdôležitejšia vec, pretože len tak sa Európa postupne môže stať politickou silou a mať pozitívny vplyv na osud sveta.
Hospodárska sila je však v EÚ vždy niečím podstatným, a dnes to platí ešte viac než pred siedmimi rokmi. Stojíme pred výzvami globalizácie a chceli by sme sa stať, citujem: "najkonkurenčnejším hospodárstvom na svete, ktoré bude založené na znalostiach, schopné udržateľného hospodárskeho rastu s väčším počtom pracovných miest a lepšími pracovnými miestami a s väčšou sociálnou súdržnosťou." Dnes však vieme, aké je to ťažké. Sociálna Európa so zvýšenou zamestnanosťou a zároveň bojujúca proti klimatickej zmene, ktorá tu pred siedmimi rokmi nebola, teda musí byť Európou úplne voľného trhu. Otvoreného trhu, trhu, na ktorom nebude protekcionizmus ani monopoly. Dlhujeme to našim občanom, ak chceme konať podľa zásad Lisabonskej stratégie v oblasti hospodárskej súťaže, inovácií a pokroku. Nezabúdajme tiež, že riadenie usmernení stratégie z pozície voľného trhu fungovalo oveľa lepšie než riadenie z úrovne členských štátov.
A posledná, tretia vec - náš úspech vo veľkej miere závisí od vzťahov s našimi susedmi. Blahoželám portugalskému predsedníctvu k rozsiahlemu zblíženiu na južných hraniciach EÚ. Nemali by sme však ani na minútu zabudnúť na východnú dimenziu, hlavne keď nám výsledky spravodlivých a slobodných volieb na Ukrajine ponúkli šancu na demokratický, slobodný trh a proeurópsku stabilizáciu východnej hranice Európskej únie. Voľby sa konali len pred dva a pol týždňom a stojí za to verejne to oznámiť v Európskom parlamente.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Vážený pán predsedajúci, ako vyplynulo z predchádzajúcej rozpravy, so súčasnou reformnou zmluvou je v stávke veľa, pretože je v stávke funkčnosť a dôveryhodnosť Únie. V každom prípade však európski občania nechápu, že ústavnou zmluvou a inštitucionálnymi problémami sa zaoberáme už roky a že na základe toho my ako politická elita vieme, že sú mimoriadne dôležité v záujme reformujúcej sa a obnovujúcej sa Únie, pričom pre nás sú zároveň cudzou a nezrozumiteľnou rozpravou. Musíme napokon pracovať na skutočných problémoch európskych občanov a súhlasím s Martinom Schulzom, že v živote Únie by už nemalo dôjsť k ďalším zlyhaniam.
Nemalo by dôjsť k žiadnym ďalším zlyhaniam, pretože rozširovanie v roku 2004 bolo prvým, ktorému nebránili radikálne reformy ani radikalizácia. Neprekvapuje už, že Briti sa správajú tak, ako sa správajú, no ako zástupcu nového členského štátu ma neteší, že moji poľskí kolegovia poslanci nabrali politický smer, ktorý, bohužiaľ, neslúži európskej jednote.
Neexistuje žiadna alternatíva k reformnej zmluve. Je to životne dôležité, aby nebol Európsky parlament miestom na hašterenie, ale aby ho Komisia a Rada brali vážne. Je tiež životne dôležité, aby sme dosiahli pokrok vo veciach ako národné menšiny, v rámci ktorých je napokon jeden z najväčších problémov Európy - mali by sme sa pozrieť na západný Balkán, Ukrajinu alebo do Ruska - (veta nebola dokončená). Bez reformnej zmluvy sa nám nepodarí dosiahnuť žiaden pokrok ani v tejto oblasti.
Vážený pán predseda, neexistuje žiadna alternatíva k reformnej zmluve. Je to buď reformná zmluva, alebo smrť Únie! Ďakujem za vašu pozornosť.
David Casa   -
Pred sebou máme dôležitú príležitosť vytvoriť z Európskej únie efektívnejšiu a demokratickejšiu úniu. Nová zmluva poskytne potrebné nástroje tak, aby Európska únia mohla ďalej napredovať po tom, čo sa do jej stredu pripojilo viac občanov. Máme jedinečnú príležitosť a spolu musíme zaistiť, že sa nájdu potrebné kompromisy, ktoré zaručujú lepšiu budúcnosť pre európskych občanov.
Niekoľko ľudí sa tu zmienilo o Poľsku a Anglicku a ich neúčastiach. Áno, je dôležité, aby každý dohliadal na svoje národné záujmy, ale ešte dôležitejšie je starať sa o záujmy Európskej únie, pretože všetci tvoríme Európsku úniu. To platí nielen pre Radu, ale čiastočne aj pre Európsky parlament. Nesúhlasím s tým, že by mala byť jedna Európska únia pre určitých európskych občanov a iná Európska únia pre určitých európskych občanov v inej krajine. Preto musíme využiť túto príležitosť, ktorá sa nám naskytá počas nasledujúcich dní v Portugalsku, a vyslať našim občanom jasný signál, že Európska únia nestagnuje a že s novou zmluvou zaručíme naše napredovanie. Zaručíme, že po dlhých a ťažkých rokoch nepretržitých rozhovorov o budúcnosti Európy sme našli spôsob dohody, ktorá nás povedie k získavaniu ďalšieho úspechu. Zmluvu, ktorá by mala zabezpečiť väčšiu transparentnosť a ako už bolo spomenuté, väčšiu efektívnosť. Zmluvu, ktorá by nám mala pomôcť zintenzívniť hlas každého európskeho občana. S radosťou môžem poznamenať, že dokonca aj moja krajina, ktorú reprezentujem, si posilní svoju pozíciu v tomto Parlamente.
Pred Európskou úniou sú dôležité výzvy, ktorým musíme čeliť čím skôr. Musíme súťažiť v tomto globalizovanom svete, a preto by sme mali mať potrebné ciele, aby sme tieto výzvy plnili, výzvy ako klimatická zmena, prisťahovalectvo, spôsob vytvorenia ďalších pracovných miest a lepších podmienok pre našich pracovníkov. Týmto výzvam môžeme čeliť len vtedy, ak budeme mať efektívnejšiu a transparentnejšiu Európsku úniu.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Vážený pán predsedajúci, dúfam, že porozumenie, ktoré sa dosiahlo v Berlíne a ktoré sa týka najdôležitejších problémov v súčasnosti obsiahnutých v reformnej zmluve, vyvrcholí pozitívnym výsledkom počas nadchádzajúceho samitu v Lisabone.
Dúfam tiež, že poľská vláda - pri zohľadnení skutočnosti, že 80 % Poliakov podporuje naše členstvo v Európskej únii - nájde cestu k záverečnému prijatiu návrhu zmluvy a tým dokáže, že rozumie sloganu Silné Poľsko v silnej Európe.
Jedným z najdôležitejších úspechov tohto porozumenia je, že Charta základných práv bude právne záväzná. Veľmi ma teší, že predseda Európskeho parlamentu, predseda Komisie a predsedníctvo plánujú počas plenárneho zasadnutia Európskeho parlamentu uskutočniť obrad spoločného vyhlásenia Charty. To dokazuje, aký dôležitý je tento dokument, keďže rieši problémy ako dôstojnosť, sloboda, rovnosť, solidarita, práva občanov a výkon justície.
Nechápem teda a nepodporujem postoj poľskej vlády, ktorá chce výnimku z povinností vyplývajúcich z ustanovení Kapitoly IV Charty s názvom Solidarita, keď sa to týka poľských občanov. Táto kapitola obsahuje ustanovenia, ktoré sú mimoriadne blízke poľskej a európskej ľavici a súvisia s právami zamestnancov a odborov. Každá múdra vláda by sa mala starať o to, aby občanom svojej krajiny poskytla väčšiu a efektívnejšiu ochranu práv zamestnancov, a to hlavne v krajine ako Poľsko, ktorej sloboda bola dosiahnutá vzburou pracovníkov poľského odborového zväzu Solidarność. Vyzývam preto poľskú vládu, aby zmenila stanovisko k tejto veci.
Maria da Assunção Esteves
(PT) Neformálny samit v Lisabone by mohol ukončiť problémové obdobie, v ktorom sa skrížili meče ambícií Európy a jej krízy. Nová reformná zmluva nebude mať tú moc reštrukturalizovať Európu, akú by mala európska ústava. Nová Zmluva je v porovnaní so stratenou ústavou menej, než sa dalo dosiahnuť. Namiesto veľkého skoku je to malý skok. Je všetkým, čím môže byť, ale nie tým, čím by mala byť. Predstavuje ale určitý pokrok z pohľadu toho, ako Európa prispôsobuje svoje inštitúcie novým geopolitickým výzvam a budúcim rozhovorom.
Musíme uznať, že emotívny prvok v referendách obmedzil čisto racionálny prvok v politickom zastúpení. Verejná mienka bola slabo pripravená na vizionársky a kozmopolitný prístup, čo nás prenieslo k ustráchanejšiemu a uzatvorenejšiemu procesu, ako bol proces v dohode, ktorá vydláždila cestu ústave. Na to by nemali zabúdať tí, ktorí budú sedieť pri stole na ďalšej schôdzi Európskej rady. Úlohou Rady je teraz zabezpečiť jednotu potrebnú pre Zmluvu v súlade so zásadou maximálneho obmedzenia výnimiek, aby sa pri výnimkách z Charty zabránilo skrytým narušeniam v dôsledku klauzúl o neúčasti v pôvodných džentlmenských dohodách (ako napríklad Ioáninsky kompromis) a aby sa zaistilo, že Zmluva bude mať jednotný, a nie rozčlenený poriadok.
Ďalšou úlohou Rady je zariadiť ratifikáciu Zmluvy, ktorá je nevyhnutná, ak sa chceme vyhnúť zmene smeru v európskej dráhe, ktorá je taká blízka všetkým občanom. Je čas akceptovať, že legitímnosť Európy pochádza predovšetkým zo všeobecných hodnôt, ktoré bráni, z jednotnosti jej demokratických inštitúcií, zo zdieľaného projektu na dosiahnutie globálnej spravodlivosti, ktorý vznikol presne z dokonalosti dôvodov. To je legitímnosť Európy.
Józef Pinior
(PL) Vážený pán predsedajúci, rád by som sa pripojil ku gratuláciám portugalskému predsedníctvu k tomu, ako vyriešili proces dosiahnutia dohody o zmluve Únie. Tento proces bol veľmi náročný a dosiahnutie porozumenia vyžadovalo naozaj veľké úsilie.
Táto zmluva nie je zmluvou našich snov a nie je zmluvou, ktorá by zobrazovala vízie a sny dnešných Európanov. Napriek tomu je tým, čo v súčasnosti máme na ceste medzi snami a skutočnosťou v Európskej únii. Som presvedčený a dúfam, že všetky európske štáty túto Zmluvu prijmú.
Musím však teraz a tu v Európskom parlamente vyjadriť svoje pevné stanovisko proti vyhláseniu, ktoré vydala vláda vo Varšave o tom, že neakceptuje Chartu základných práv EÚ. Non possumus, hovorím toto non possumus v Európskom parlamente ako aktivista Solidarity z obdobia vlády armády. Poľsko ukázalo celej Európe cestu k slobode a demokracie. A dnes má poľská vláda odvahu vyhlásiť, že v našej krajine, v mojej domovine, nebude uplatňovať Chartu základných práv. Protestujem proti tomu v mene tej časti poľskej populácie, mužov a žien, ktorá sa nikdy nezmieri s tým, že Poľsko nie je viazané Chartou základných práv EÚ.
Panayiotis Demetriou
(EL) Vážený pán predsedajúci, v prvom rade by som rád zablahoželal portugalskému predsedníctvu k odhodlaniu, rýchlosti a aktívnosti, ktoré preukázalo. Vďaka tomu dnes máme text reformnej zmluvy, ktorý sa má predložiť medzivládnej konferencii v Lisabone. Dúfam, že zúčastnené vlády využijú príležitosť a ujmú sa svojich zodpovedností, aby sme sa dostali zo slepej uličky, v ktorej sa nachádzame.
Zároveň by som rád ubezpečil portugalské predsedníctvo, že prevažná väčšina poslancov tohto Parlamentu stojí na jeho strane a v tomto smere očakávame pozitívny výsledok. V prvom rade potrebujeme dohodu, potom ratifikáciu vo všetkých štátoch.
Počul som rôzne pripomienky k úsiliu smerujúcemu k ďalšiemu zjednocovaniu Európy a prekvapili ma tí, ktorí skrývajú svoju antieurópsku filozofiu za dovolávanie sa niečoho lepšieho s cieľom zničiť niečo dobré. Nechajme ich, aby boli úprimní: ak nedosiahnu lepšie zjednotenie alebo integráciu EÚ, Anglicko, Francúzsko, Nemecko a Poľsko budú čeliť výzvam globalizácie samostatne. Nechajme ich zaistiť mier, keď nás nacionalistická rivalita znovu povedie do krízy a snáď i vojny.
Musíme si uvedomiť, že predstavu EÚ nemožno zamiesť pod koberec. Musíme ju podporovať a realizovať. Naším cieľom by malo byť zachovávanie trvalého pokroku, aby všetky tieto štáty a národy čelili nielen európskej budúcnosti, ale globálnej budúcnosti, a to na základe zásad a hodnôt. To je predstava, ktorú musíme propagovať, a tento Európsky parlament stojí na Vašej strane, pán premiér.
Alexander Stubb
Vážený pán predsedajúci, je veľmi príjemné vidieť svoje meno na stene spolu s menom pána ministra a pána komisára - je to veľká chvíľa!
Ak dovolíte, rád by som poznamenal tri veci. Z môjho pohľadu sme na medzivládnych konferenciách za posledných 25 rokov buď pripravovali novú zmluvu, alebo o nej rokovali či ju ratifikovali. Neviem ako vy, páni - pán Corbett a ostatní - ale ja sa dostávam do štádia únavy z medzivládnych konferencií. Potrebujeme túto otázku vyriešiť a uzavrieť. Konalo sa tak veľa medzivládnych konferencií, že sa stali pravidlom. Nie som proti zmene - práve naopak - ale v istej fáze sa treba upokojiť. A myslím, že práve tým o dva týždne skončíme.
Čo sa týka môjho druhého postrehu, nuž, samozrejme by som sa tešil z Ústavy, treba však vychádzať z takej reformnej zmluvy, aká je. Predstavuje veľký pokrok v tom, čo máme. Samozrejme, každý z nás jej môže niečo vyčítať, či už možnosti neúčasti, alebo to, že je zjednodušená alebo v skutočnosti komplikovanejšia. Všetky máme svoje pochybnosti, treba si však zapamätať toto: je veľmi dôsledná v oblasti zahraničnej politiky, dáva nám právnu subjektivitu, poskytuje nám základné práva - teda, aspoň niektorým z nás - a umožňuje nám hlasovať kvalifikovanejšou väčšinou. Vždy je, samozrejme, priestor na zlepšovanie na konci dňa, ale táto reformná zmluva je tým, čo máme. Preto Spojenému kráľovstvu a Poľsku odkazujem: "Upokojte sa a prijmite ju".
Posledný bod, o ktorom by som chcel hovoriť, je, že sa skutočne domnievam, že nadišiel čas obnoviť dôveru medzi členskými štátmi. Negatívna nálada panuje od rokovaní v Nice, na ktorých sa malí postavili proti veľkým. Myslím, že prišiel čas zakopať vojnovú sekeru a obnoviť dôveru, takú, akú sme voči sebe mali pred Nice. Je čas upokojiť inštitúcie, urovnať problémy a sústrediť sa na skutočnú tvorbu politiky.
Manuel Lobo Antunes
úradujúci predseda Rady. - (PT) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, na prvom mieste by som chcel poďakovať členom Európskeho parlamentu za ich výraznú podporu našej snahe a za prácu vykonanú portugalským predsedníctvom v rámci medzivládnej konferencie, ktorá, ako dúfame, povedie k novej zmluve pre našu Úniu.
Tým z vás, ktorí sa vyjadrovali menej podporne alebo dokonca proti, by som rád povedal, že predsedníctvo si poznamená tieto obavy a kritiku - a je našou povinnosťou to urobiť - pretože ich považujeme za súčasť našej spolupráce a nášho snaženia a pretože ich prirodzene musíme brať do úvahy.
Myslím, že to bol Graham Watson, kto povedal, že premiér Portugalska sa musí cítiť ako pri príprave svojej armády na boj v bitke medzivládnej konferencie, ktorá sa bude konať 18. a 19. októbra. Je to jeden zo spôsobov, ako sa na vec pozrieť. Povedal by som, že som vojakom tejto armády a dúfam, že sa do našej armády pripojí mnoho ďalších vojakov, ktorí sú tu prítomní, aby sme v Lisabone naozaj dosiahli novú zmluvu o Európskej únii.
Medzivládna konferencia ukončila svoju prácu, pokiaľ ide o právnikov a odborníkov. Teraz je rad na politikoch vyjadriť sa na úrovni spravodlivosti a som si istý, že politici a vlády dostoja svojim zodpovednostiam. Odznelo tu, že nemôžeme zlyhať a že sa portugalské predsedníctvo v plnej miere stotožňuje s týmto vyhlásením. Nemôžeme zlyhať a vytvoríme dohodu, ktorá, a to som si istý, bude mať podporu všetkých. Inak to byť nemôže.
Budeme venovať pozornosť citlivým oblastiam, záujmom a obavám všetkých. Nebudeme nikoho ignorovať. Ako hovorím, sme si preto istí úspechom vzhľadom na pocit, že rozprava, ktorá pravdepodobne trvala už príliš dlho, musí byť uzatvorená, ako aj vzhľadom na to, že vnímame naliehavú potrebu vytvoriť ducha budovania, únie a pozitívnej energie, aby sme mohli čeliť mnohým iným problémom, ktoré na nás čakajú v budúcnosti a ktoré tu už boli spomínané: klimatická zmena, otázky energetiky, prisťahovalectva, naša vlastná vnútorná reforma, ktorú musíme dosiahnuť, aby sme sa vedeli postaviť všeobecnejším problémom globalizácie. Som si istý, že pocit naliehavosti s ohľadom na uzatvorenie Zmluvy, ktorý nás má inšpirovať, aby sme vyhrali ďalšie bitky, budeme v Lisabone cítiť a že keď sa tu vrátime na ďalšie plenárne zasadnutie, prinesieme vám dobré správy.
Ešte raz by som chcel poďakovať poslancom Európskeho parlamentu za podporu, ktorú prejavili nášmu tímu právnikov. Som si istý, že ich podpora bude pokračovať v ďalších fázach, ako to tu spomenuli mnohí rečníci.
Pár slov k otázke Lisabonskej stratégie s cieľom poďakovať pánovi João de Deus Pinheiro za jeho prejav. V rozprave o Lisabonskej stratégii predstavíme nový prvok, ktorý je previazaný s dimenziou zahraničnej politiky tejto stratégie. V základe sa viaže na potrebu stanoviť pravidlá, ktorými sa budú riadiť oblasti, v ktorých nie sú žiadne pravidlá a žiadne právne predpisy, aby sme dosiahli účinný pokrok, sociálnu stabilitu, hospodársku stabilitu a mier v usporiadanom a riadenom svete, v ktorom sú pravidlá a normy všetkým jasné. Musíme ich takpovediac riešiť, aby bol svet, ktorý budujeme, naozaj spravodlivejší pre všetkých.
Ako som už spomínal, budem tu s predsedníctvom. Viem, že premiér Portugalska sem tiež plánuje prísť a budem s ním na ďalšom plenárnom zasadnutí. Verím, že budeme môcť oznámiť, že Európska únia má novú zmluvu: reformnú zmluvu.
Margot Wallström
podpredsedníčka Komisie. - Pán predsedajúci, ďakujem Vám za zaujímavú rozpravu. Človek vždy zistí mnoho nových vecí a môžem sľúbiť, že Komisiu budem informovať. Pozorne som si robila poznámky, aby sme sa problematikou mohli zaoberať aj na stretnutí, ktoré sa uskutoční budúci pondelok v Luxemburgu.
Vypočula som si tri priame otázky, ku ktorým by som sa chcela vyjadriť v rámci svojich možností. Prvá z nich naznačovala, že sa Parlament zúčastňoval na procese menovania prvého vysokého splnomocnenca. Zmluva reprodukujte text z roku 2004. Som si istá, že v pravý čas bude každý chcieť nájsť pragmatické politické riešenie, s ktorým budú spokojné všetky strany. Možno si, samozrejme, spomínate na precedens menovania komisárov po nedávnych rozšíreniach. Aj v tomto prípade Parlament v praxi vyriešil situáciu uspokojivo, aj keď právne texty neboli jasné. Myslím, že je záujmom každého z nás zabezpečiť, aby v celom postupe zohrával Parlament uspokojivú úlohu.
Druhá otázka nadväzovala na článok 24 Zmluvy týkajúci sa ochrany osobných údajov v oblasti bezpečnosti. Tu môžem odpovedať za Komisiu, ktorá rozumie obavám Parlamentu z ustanovení týkajúcich sa prenosu dôverných údajov medzi členskými štátmi. V súčasnom znení umožňuje článok 24 Zmluvy EÚ Rade samotnej definovať pravidlá v tejto oblasti, bez možnosti účasti Európskeho parlamentu. Toto nové ustanovenie, samozrejme, vychádza z mandátu medzivládnej konferencie. Vzťahuje sa len na členské štáty, pričom európske inštitúcie naďalej podliehajú všeobecnému režimu a predpokladaný postup je v súlade s osobitým režimom, ktorý existuje v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky. Znamená to teda, že právomoc Dvora je obmedzená. Obávam sa, že je len malý priestor na zmenu podstaty, ktorá bola dohodnutá v mandáte. V každom prípade vás však môžem znovu uistiť, že tento článok podľa nás nezahŕňa napríklad dohodu EÚ so Spojenými štátmi o osobných záznamoch o cestujúcich. Táto dohoda má momentálne právny základ v treťom pilieri, a preto z pohľadu Komisie bude v budúcnosti spadať do bežnej právomoci EP a Dvora. Takto sa k problematike stavia Komisia.
Sedím, aby som mohla sledovať našich návštevníkov. Nie som si istá, či dokážeme vždy úplne jasne vysvetliť, o čom tu rokujeme. Som si však istá, že návštevníci cítili istý druh frustrácie, ktorá z tejto rozpravy vychádzala, a skutočnosť, že niektorí z nich sú veľmi spokojní s výsledkom. Hovoria, že ide o dobrý kompromis. Iní nie sú spokojní vôbec a hovoria, že to nie je dostatočne dobré. A ďalší hovoria, že zachádzame príliš ďaleko. Samozrejme, je to len odrazom politickej situácie a náročnej politickej hry, ktorá prichádza po dlhom období skutočných diskusií o tom, ako môžeme prispôsobiť svoje rozhodovacie postupy a rozšíriť Európsku úniu na 27 členských štátov. O tom, ako môžeme začleniť nové problémy, ktoré sa v poslednom období vyskytli, ako klimatické zmeny a energetické otázky, ako môžeme byť otvorenejší a efektívnejší.
Všetci títo návštevníci mi zároveň pripomínajú, že bez ohľadu na výsledok - pričom veríme a dúfame, že s pomocou portugalského predsedníctva dosiahneme dobrý výsledok, že sa nám podarí odsúhlasiť novú reformnú zmluvu - budeme musieť komunikovať. Budeme sa musieť rozprávať s občanmi a vysvetliť im situáciu najlepšie, ako to vieme. Dúfam, že Komisia a Európsky parlament dokážu spolu naplánovať komunikačné aktivity a uistia sa, že sme pripravili text, ktorý je v maximálnej možnej miere prístupný a zrozumiteľný, že dokážeme vytvoriť diskusiu, ktorá bude európska, tak, aby na ňu mohli nadviazať diskusie v ostatných členských štátoch - a s politickým záväzkom nás všetkých, všetkých inštitúcií komunikovať s občanmi: vysvetľovať, obhajovať a tiež počúvať. To bude odteraz našou úlohou.
Toto je ešte len začiatok. Čaká na nás ratifikácia a realizácia. Ale pokiaľ ide o mňa a o Komisiu, veríme, že toto je dobrá reformná zmluva - nie perfektná: je to, samozrejme, kompromis. Radšej by sme nemali žiadne neúčasti, ale skutočne dobrú podporu bodov, ktoré sa nachádzajú hlavne v Charte základných práv. Máme však kompromis, máme dohodu všetkých členských štátov - a teraz ju musíme využiť v maximálnej možnej miere.
(potlesk)
Predsedajúci
Týmto sa uzatvára tento bod rokovania.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Alexandra Dobolyi  
písomne. - (HU) Maďarsko vždy presadzovalo podporu ústavnej zmluve - alebo v jej novej podobe reformnej zmluve. Záujmom Maďarska a cieľom Únie je, že by sme mali zaručiť mier a naše základné záujmy a podporovať dobré podmienky pre občanov Únie, ktorých je už približne 500 miliónov. Európa sa zmenila a svet sa zmenil. Na nové bezpečnostné hrozby musíme reagovať novými stratégiami a novými politikami. Európa sa musí pripraviť na zmenu vo všetkých oblastiach.
Verím, že reformná zmluva môže pomôcť nastaviť kurz pre Európu a definovať jej budúci rámec pôsobenia, politiku a Európu, v ktorej by sme radi žili a boli úspešní.
Považujem sa dôležité, aby hlavy štátov a predsedovia vlád konali na neformálnom samite v dňoch 18. - 19. októbra zodpovedne, aby dali bokom svoje historické krivdy a aby dosiahli jednohlasné rozhodnutie o konečnom texte reformnej zmluvy, ktorá môže pohnúť Európsku úniu správnym smerom.
Cieľom samitu je prijať text reformnej zmluvy a posilniť tým efektívnosť rozšírenej Európskej únie a rozšíriť úlohu Európskeho parlamentu, ktorý je jediným voleným orgánom, a tiež externé konanie Únie. Európsky parlament doteraz zaručoval a bude zaručovať plnú podporu ústavnému procesu a vytvoreniu reformnej zmluvy a verí, že ju 27 členských štátov čím skôr ratifikuje. Zástupcovia parlamentných skupín zabezpečia, aby bol Parlament prítomný na samite v Lisabone, čím tiež podporia vytvorenie reformnej zmluvy.
Základom je, že potrebujeme Európu, v ktorej bude 27 členských štátov cítiť spoločnú zodpovednosť, aby sme mohli spolu prijať vhodné kroky smerujúce k lepšej budúcnosti.
Čas už nadišiel a musíme to dokázať v Lisabone!
Margie Sudre  
písomne. - (FR) Návrh reformnej zmluvy presne zodpovedá mandátu, ktorý bol schválený v júni 27 štátmi. Transformuje ich politický záväzok na zákon a Európskej únii by mal umožniť zanechať za sebou politickú slepú uličku, v ktorej bola viac než desať rokov.
Žiadam teraz členov Európskej rady, aby dodržali svoje slovo a prestali klásť otázky in extremis netýkajúce sa mandátu.
Nie je čas na malé dohovory na poslednú chvíľu, náhle nacionalistické reakcie alebo reflexy odstúpenia, ktoré zavádzaním množstva kompromisných neúčastí ohrozujú celistvosť Zmluvy.
Prijatie tohto textu by malo rešpektovať predpokladaný časový rozvrh, aby mohla Lisabonská zmluva vstúpiť do platnosti 1. januára 2009.
Teraz by sme sa mali sústrediť na zvyšovanie informovanosti našich občanov, ktorí teraz viac očakávajú a sú väčšmi kritickí voči Európskej únii. Potrebujú vysvetlenia a my by sme im ich mali poskytnúť a dokázať, že sme dobrí učitelia.
Je zodpovednosťou každého z nás podeliť sa o naše nadšenie v týchto nových súvislostiach, ktoré charakterizuje návrat k európskemu prístupu a imperatív demokratickej transparentnosti.
