Konventionen mot klustervapen måste träda i kraft före slutet av 2008 (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är debatten om den muntliga frågan (B6-0481/2008) om att konventionen mot klustervapen måste träda i kraft före slutet av 2008 från Angelika Beer för Verts/ALE-gruppen, Ana Maria Gomes för PSE-gruppen, Annemie Neyts-Uyttebroeck och Elizabeth Lynne för ALDE-gruppen, Ģirts Valdis Kristovskis för UEN-gruppen, Tobias Pflüger och Gabriele Zimmer för GUE/NGL-gruppen, Stefano Zappalà för PPE-DE-gruppen till rådet/ändr. 1).
Angelika Beer
frågeställare. - (DE) Herr talman, mina damer och herrar! Den 3 december 2008 i Oslo har vi till sist kommit till den punkt då vi kan skriva under konventionen mot klustervapen. I Dublin antog 107 stater konventionen och lovade att skriva på den. Två veckor före konferensen vill vi uppmana länderna världen över att hålla sina löften och skriva under konventionen och framför allt att ratificera den snabbt.
Kriget i Kaukasien och användningen av klustervapen både av Georgien och Ryssland är en utmaning för oss. Vi får inte förlora mer tid. Vi har stora förväntningar på Europeiska kommissionen och rådet. Vi förväntar oss att samtliga medlemsstater i Europeiska unionen skriver under konventionen den 3 december, i synnerhet de europeiska stater som fortfarande är tveksamma och det är Grekland, Lettland, Polen, Rumänien och Cypern.
Vi förväntar oss att Europeiska unionen kommer att fortsätta att propagera för ett rättsligt bindande förbud av klustervapen som en del av FN-konventionen om vissa konventionella vapen (CCW). Vi fördömer enhälligt det häpnadsväckande försöket av Förenta staterna, Ryssland och Kina att legalisera klustervapen inom CCW vid den senaste Genève-konferensen.
Vi skulle i framtiden vilja utvärdera synergierna och kopplingarna mellan den framtida Oslo-konventionen och Ottawafördraget som resulterade i ett förbud mot landminor. Vår resolution kommer att fungera som en uppmaning till kommissionen att ställa mer medel - betydligt mer medel - till förfogande för att skydda människor i utsatta områden och röja klustervapnen. Detta gäller Libanon, Balkanländerna och alla andra drabbade regioner. Här har vi inga tillförlitliga finansieringskällor och så kan det inte vara. Om vi ska ta denna fråga på allvar måste kommissionen hitta vägar att finansiera den.
På min grupps vägnar vill jag återigen understryka att vår målsättning är ett rättsligt bindande förbud mot användning, lagring och tillverkning av dessa inhumana vapen som i årtionden har varit ett gissel för civilbefolkningen i de drabbade områdena.
Jag vill återigen göra det helt klart att användningen av dessa vapen, även i länder där EU har verksamma poliser och militärstyrkor, såsom Afghanistan, Bosnien och Demokratiska republiken Kongo är en lika stor fara för våra militära uppdrag som för människorna själva.
Ana Maria Gomes
Den 3 december ska ledarna för de 107 länder som antog konventionen om klustervapen i maj i år träffas i Oslo för att underteckna den. Att detta sker 3 december är ingen slump. Samma dag 1997 öppnades konventionen om förbud mot antipersonella minor för undertecknande i Ottawa. Dessa instrument har inte bara samma dag för undertecknande gemensamt. Skamligt nog får inte heller den här konventionen stöd av länder som representerar en stor del av mänskligheten, såsom Förenta staterna, Kina, Indien, Irak, Pakistan, Ryssland och Israel.
Oslokonventionen förhandlades fram i Dublin och 22 av de 107 länder som skrev under är medlemmar av Europeiska unionen. Vi hoppas att Cypern, Polen, Rumänien, Lettland och Grekland inom kort kommer att överge sina reservationer vilket skulle göra att Europeiska unionen kan presentera en enad front som motsätter sig dessa vapen som dödar och lemlästar urskillningslöst.
Dessa vapen är inte bara omoraliska, de är också alltmer oanvändbara ur militär synvinkel. Europeiska försvarsbyrån förklarar själv i sin ”Long-Term Vision Report for European Defence Capability and Capacity Needs”, att:
(EN)”allvarligt överväga den framtida nyttan med ostyrd ammunition och klusterbomber, minor och andra vapen som har en slumpartad verkan”.
(PT) Europeiska militärstyrkor, men också andra, opererar i ökad omfattning mitt ibland civilbefolkningen och målsättningen är i allt mindre utsträckning att förgöra en lättidentifierad fiende. Detta gör att klustervapen inte bara är oförenliga med humanitär rätt utan är också av begränsad nytta. Enligt internationell rätt, moraliska imperativ och den mest grundläggande militäriska logiken finns ett trängande behov av att utrota dessa vapen. Det är därför mycket viktigt att se till att vi får en världsomfattande ratificering av Oslo-konventionen.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
frågeställare. - (FR) Herr talman, herr rådsordförande! På uppdrag av min grupp stöder jag av helt uppenbara skäl denna muntliga fråga för att visa vårt avståndstagande till klusterbomber och -vapen och för att visa att vi stöder de medlemsstater som har gett sitt godkännande till den konvention som förbjuder dem.
Jag, liksom mina kolleger hoppas att samtliga medlemsstater utan undantag kommer att underteckna denna konvention under de kommande veckorna och att de sedan följer den. Som ni alla vet sägs det att det att vissa länder, flera av dem är medlemsstater planerar att under ledning av Förenta staterna eller med inspiration av dem gå runt konventionen genom att, om jag får säga så, leka med definitionen av vad som representerar klusterbomber och -vapen och deras minskade risk att oavsiktligt skada människor som rör odetonerade fragment.
Jag hoppas att det inte blir så. Min grupp hoppas att det inte blir så och jag tar därför tillfället i akt att fråga vilka steg rådet kommer planerar att ta för att se till att denna konvention träder i kraft.
Herr minister! Till sist till en annan sak. Jag läste att ni inom kort kommer att gå vidare med, som man säger, nya utmaningar. Om så är fallet vill jag från mig och min grupp önska er all lycka.
Ģirts Valdis Kristovskis
Herr talman, företrädare för kommissionen, företrädare för ordförandeskapet! Först vill jag berätta att jag var försvarsminister i mitt land i nästan sex år under den period som ledde fram till vår anslutning till Nato. Därför är jag mycket väl medveten om vad det innebär att se om ett lands försvarsåtgärder, genom nödvändiga vapen och nödvändig ammunition. Men jag har för egen del men också på UEN-gruppens vägnar stött alla åtgärder som Europaparlamentet har vidtagit, inklusive frågan om förbud mot klustervapen. Jag anser att allt redan har sagts. Det är helt klart så att dessa vapen inte är träffsäkra nog och som vi har sett har de hittills i huvudsak träffat civila och skadat barn.
Jag vill därför säga att Europaparlamentet och jag själv anser att EU-medlemsstaterna bör gå samman på enad front och med samlad kraft förbjuda denna typ av vapen. Å andra sidan vill jag också förespråka att detta krav används i bilaterala samtal med länder som Ryssland, Förenta staterna och Kina, som i huvudsak håller sig med denna typ av vapen. Jag tycker det är extra viktigt eftersom denna typ av klustervapen användes alldeles nyligen i kriget mellan Georgien och Ryssland mot civila i Georgien. Detta visar att argumentet för att behålla detta vapen i våra arsenaler, nämligen att det är ett försvarsverktyg, inte tål kritik. Som vi kan se används tråkigt nog detta instrument i andra länder som ett offensivt verktyg mot civila.
Luisa Morgantini
frågeställare. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Klustervapen är i alla avseenden vapen för massförstörelse och ett inhumant vapen, om det nu kan finnas humana vapen i ett krig.
I publikationen Field Artillery, från amerikanska armén, står följande: ”Odetonerade bomber är ett problem för oskyldiga civila och för våra lätta styrkor, vårt infanteri, som kommer efter det att ett tätortsområde har bombats” och ändå fortsätter de att tillverkas, användas och förorena marken med odetonerade vapen som skördar nya dödsoffer år efter år, som vi har sett i Georgien.
I Oslo, vid konferensen för att bekämpa användning, produktion och lagring av klustervapen, presenterade sig en ung libanesisk man på 24 år vid namn Ibrahim, med en kropp som var förstörd av sår och ett amputerat ben genom att säga: ”Kul att träffas, jag är en överlevande”. Jag ville helst dö, men istället kramade jag helt enkelt om honom. Jag besökte hans by i södra Libanon och såg odetonerade bomber släppta från israeliska flygplan i husens trädgårdar, skolor, i gräset, under träd. De släppte över 1 400 000 av dem och de släppte detta gjorde de nyligen när vapenvila och eldupphör redan hade tillkännagetts. Det var ren grymhet och jag träffade många barn, män och kvinnor i Afghanistan på akutsjukhusen med lemlästade kroppar. Det finns tusentals barn i världen som har lemlästats när de lockade av dess färger har lekt med fragment från klusterbomber.
I Dublin förband sig efter tio dagars diskussioner 109 länder att skriva under förbudet om dödliga vapen, att hjälpa offren och att ge ekonomiskt stöd till de berörda områdena, men i överenskommelsen står också att alla vapenarsenaler måste förstöras inom åtta år. Det kommer de inte att göra utan starka påtryckningar från samtliga undertecknande länder i Förenta nationerna och de länderna som är ansvariga för brott mot civilbefolkningen, som Israel, Förenta staterna, Ryssland, Kina, Indien och Pakistan, som inte åkte till Dublin och som har vägrat förbudet mot klustervapen.
Försvarsminister Robert Gates har försökt att förklara det amerikanska motståndet med att klustervapen är ett effektivt vapen mot många olika mål. De döda i Irak, Afghanistan och i f.d. Jugoslavien har ju redan testat det. Återigen, Europa visar sin sensibilitet med de 22 länderna som har skrivit under och anslutit sig till Dublinkonventionen, men vi behöver konkreta åtgärder.
Den 2 och 3 december kommer fördraget att undertecknas officiellt i Oslo, men det måste ratificerats. Vi måste göra det snabbt och förhindra alla försök att komma runt fördraget. Rådet måste verkligen presentera politiska och finansiella instrument för att se till att fördraget genomförs och förhindra fler dödfall av detta slag, nämligen dödsfall förorsakade av förstörelsevapen.
Stefano Zappalà
Herr talman, mina damer och herrar! Först bara lite information till rådets ordförandeskap som ni som nuvarande talman kan föra vidare till er efterträdare: Det berättades tidigare att det i parlamentet finns tre personer som föddes på samma dag som Neil Armstrong. Det är faktiskt så att en europeisk astronaut av italiensk härkomst var parlamentsledamot mellan 1994 och 1999 och under den här valperioden finns det ännu en europeisk astronaut i parlamentet, också han italienare.
Hur som helst, för att återgå till klustervapnen har jag på uppdrag av min grupp anslutit mig till initiativet i denna fråga eftersom jag tycker att den är central för civilisationen och mänskligheten. Min kollega var försvarsminister i en av medlemsstaterna och jag kommer också från militärvärlden. Jag anser att planen att förbjuda klustervapen globalt är, som jag sa, en central fråga för civilisation och mänskligheten.
Varför? Därför att civilisationen och mänskligheten är två av de många grundläggande principerna i Europeiska unionen. De utgör delvis grunden till våra fördrag och jag anser därför att vi inte bara måste se denna fråga som en utgångspunkt, utan också på allvar överväga vad EU:s gemensamma inställning bör bara när det gäller denna typ av vapen.
Vad dessa vapen förorsakar världen över är ju tydligt. Det är som det är i alla slags krig, men vad som är allvarligt är att inte alla slutar när kriget är slut utan fortsätter efter kriget på grund av att marken är förorenad och fortsätter att vara så. Tyvärr är det också så att krig äger rum i länder där civilisation inte är av särskilt hög nivå och därför är mer benägna, också på lokal nivå, att använda saker som de hittar på marken och som är orsaken till de flesta vanställningar som unga personer får under barndomen. Vi har sett och kommer att fortsätta se filmer från hela världen som visar skadeverkningarna av dessa vapen.
Jag uppmanar därför rådet, på min grupps och Europaparlamentets vägnar att vara ihärdiga i denna fråga. Jag hoppas att allt detta arbete kommer att leda till ratificering av konventionen vilken jag tror är en av de viktigaste aspekterna på civilisation och mänsklighet som Europeiska unionen kan verka för.
Jean-Pierre Jouyet
Herr talman, ärade ledamöter, fru Beer, fru Gomes, fru Neyts-Uyttebroeck, som jag tackar särskilt för välgångsönskningarna, fru Morgantini, herr Kristovskis och herr Zappalà! Ni har alla helt rätt: som Stefano Zappalà sa handlar det här om civilisation och mänsklighet.
Samtliga medlemsstater i Europeiska unionen delar den humanitära oro som klustervapen ger upphov till. Europeiska unionen stöder antagandet av ett internationellt instrument som förbjuder klustervapen, vilket förorsakar civilbefolkningen oacceptabel skada. Det var av detta skäl som samtliga medlemsstater deltog i konferensen i Dublin, antingen som intressenter - som majoriteten av medlemsstaterna - eller som observatörer. Det är naturligtvis Europeiska unionen som är intressenten; det är så vi måste tolka denna något komplicerade fras.
Beslutet att skriva under eller ratificera är ett suverän beslut som varje medlemsland måste ta, men precis som Annemie Neyts-Uyttebroeck, beklagar jag att inte alla kommer att ha skrivit under i december i år.
De flesta medlemsstater i unionen har meddelat att de tänker skriva under konventionen under de kommande veckorna. Detta vill jag poängtera genom att säga att Luisa Morgantini har rätt; vi måste vidta praktiska åtgärder innan konventionen träder i kraft. Därför beslutade Frankrike, det land som jag känner till bäst, i maj 2008 att omedelbart dra tillbaka 90 procent av sitt lager av klustervapen.
Som ni vet har ett antal medlemsstater ännu inte fattat detta beslut. Det franska ordförandeskapet meddelade i maj efter Dublinkonferensen att det kommer att skriva under konventionen i början av december. Ordförandeskapet vill uppmärksamma samtliga medlemmar på de pågående förhandlingarna om klustervapen inom ramen för konventionen om vissa konventionella vapen (CCW), vilken är den enda konvention som de största militärmakterna - Förenta staterna, Ryssland, Kina och Indien eller länder som Georgien - är villiga att delta i, vilket inte är fallet med Oslokonventionen. Jag vill påpeka att dessa länder inte har uttryckt någon avsikt att skriva under konventionen.
Samtliga medlemsstater i Europeiska unionen är parter i denna konvention och uppmanar till antagande av ett protokoll om klustervapen. Det är också genom de åtaganden som har gjorts på detta område, vilket Ģirts Valdis Kristovskis har alldeles rätt i att påpeka, som vi kommer att kunna se förändringar på marken. Dessutom kan dödsfall förorsakade av klustervapen, som vi har sett i Georgien, förhindras i framtiden om de förhandlingar som hålls inom ramen för denna världsomfattande konvention är framgångsrika.
Ärade ledamöter! Som ni ser är klustervapen ett problem som sätter press på Europeiska unionen att agera och den måste fortsätta att sätta press på internationell nivå för att detta universella instrument ska antas. Det är hur som helst med denna målsättning som det franska ordförandeskapet kommer att gå långt med att övertyga alla sina partner och kommer att fortsätta att göra så.
Charles Tannock
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag är ingen pacifist - det vet alla som känner mig i denna kammare - men det finns mycket kring krigsföring och vapenhandel som är sorgligt. Jag anser att klustervapen är ett av de mest förfärliga sätt att utkämpa krig på och ska naturligtvis alltid enbart användas som en sista utväg.
Det finns mycket som tyder på att dessa vapen i oproportionerlig utsträckning drabbar civilbefolkningen, vilken måste skyddas framför allt annat enligt internationell rätt. Klusterbomber kan falla ned över ett stort område och ligga odetonerade under mycket lång tid. De är mycket farliga för civilbefolkningen som kan mista livet eller lemlästas långt efter att konflikten har upphört.
De är mycket dyra att spåra och undanröja och kan inte formellt kartläggas på samma sätt som ett minfält. Ibland har barn plockat upp dem i tron att det är leksaker och förlorat ben och armar eller kanske till och med mist livet. Jag är själv far till mycket små barn och något mer fasansfullt kan man nog inte föreställa sig.
Om vi på allvar vill skapa en europeisk union med gemensamma värderingar och vill dela dessa värderingar med resten av världen måste vi ha en gemensam hållning för att verka för ett eventuellt förbud mot dessa skrämmande och fasansfulla vapen som är mycket svaga i sin verkan på stridsfälten.
Vi måste också använda alla våra diplomatiska medel för att övertyga andra att göra samma sak. Vi i Europaparlamentet, kan med all rätt vara stolta över vad vi har gjort för att försöka befria världen från gisslet med antipersonella landminor. Vi måste nu närma oss frågan om klusterbomber med samma kraft och engagemang för att skapa en bättre, mera human värld och slippa se oskyldiga civila lida av efterverkningarna av en väpnad konflikt.
Richard Howitt
för PSE-gruppen. - (EN) Herr talman! I dag vädjar vi till de EU-länder som har planer på skriva under konventionen mot klustervapen att verkligen göra det. Cypern, Estland, Finland, Grekland, Polen, Rumänien, Slovakien och Slovenien, samt EU-aspiranterna Serbien och Turkiet. Anslut er gärna till de andra EU-länderna och fler än hundra stater världen över och skriv under konventionen.
För vems skull vädjar vi? För Suraj Ghulam Habib från Herat i Afghanistan som sex år gammal förlorade båda sina ben när han hittade en klusterbomb i tron att det var mat. För honom är det näst intill omöjligt att i rullstol ta sig till skolan eller leka med sina kamrater. För fru Chanhthava från Sepone-distriktet i Laos, som förlorade ett ben och skadade synen när hon av misstag kom åt en klusterbomb när hon samlade in mat till sin familj på risfälten. Hon måste nu skicka ut sin dotter på samma farliga fält för att plocka ris. För den 13-årige georgiske pojken, Beka Giorgishvili, som i år blev det senaste offret när han hemma hos en kompis skulle hjälpa till att pumpa upp kompisens nya cykeldäck. Beka förlorade delar av skallen och splitter sitter fortfarande kvar.
Det är hyckleri av EU-länderna att fördöma ryska angrepp i Georgien utan att fördöma de medel som används i dessa angrepp och som orsakar omfattande skador på civila överallt där klustervapen används. Det är också en tom bortförklaring när länder försöker rättfärdiga lagringen av klusterbomber med att de håller sig till förbudet mot landminor eftersom klustervapen är lika dödliga och har orsakat ännu mer humanitär skada i världen.
I min medlemsstat, Storbritannien, har destruktionen av cirka 30 miljoner bomber redan börjat. Man har också ändrat kontrollbestämmelserna för export och direkt bidragit till röjningen av krigsmaterial, däribland klustervapen i Georgien. Det var i Europa som dessa vapen började användas av tyska och sovjetiska styrkor i andra världskriget, det är i Europa som cirka en miljard bomber lagras och det är Europa som ska leda världen och se till att de utplånas.
Elizabeth Lynne
Herr talman! Som många redan har sagt dödas eller skadas civila, många av dem barn, urskillningslöst av klusterbomber varje dag. Många av dessa barnoffer är invalidiserade av klustervapnen och måste leva med denna invaliditet resten av livet. Men ännu chockerande är att klustervapen lagras i över 15 EU-medlemsstater. Skrämmande nog har det visat sig att minst sju EU-medlemsstater fortfarande tillverkar dessa vapen. Jag anser att dessa länder, och de som har använt vapnen, inklusive mitt hemland Storbritannien, har blod på sina händer.
Att förbjuda tillverkning, överföring och lagring av klustervapen skulle rädda många liv. Den här konventionen skulle också garantera att välbehövliga resurser, som medicinsk vård och rehabilitering för att hjälpa offren för klusterbomber, tillhandahålls. Jag uppmanar alla EU-medlemsstater att skriva under och ratificera konventionen och att inte försöka omdefiniera begreppet klustervapen för att kunna undkomma sitt ansvar, vilket vissa medlemsländer försöker göra.
Seán Ó Neachtain
Herr talman! Jag stöder starkt förslaget som kräver att konventionen om förbud mot klusterbomber ska genomföras från och med årets slut.
Alla regeringar som genomför Osloförklaringen från 2007 är beredda att före slutet av 2008 lägga fram ett rättsligt dokument som stoppar användningen av klusterbomber, som upprättar ett system för att uppmuntra samarbete och hjälpa dem som flydde från dessa attacker fram till nu och som skulle destruera alla lager av klusterbomber som fortfarande finns.
Jag är mycket stolt över att det var i Irland - i Dublin i mitt hemland - som överenskommelsen enligt detta fördrag nåddes under en internationell konvention som skedde tidigare i år. Alla som deltog var mycket klara över vad det ville uppnå med konventionen, nämligen att från och med nu förbjuda klusterbomber. Och precis som mina kolleger här i kammaren i dag vill även jag uppmana de länder som inte har skrivit under konventionen att göra det nu.
Vi måste sätta stopp för dessa fruktansvärda vapen en gång för alla.
Satu Hassi
för Verts/ALE-gruppen. - (FI) Herr talman, mina damer och herrar! Det är utomordentligt bra att konventionen om klustervapen har införts. Det är mycket viktigt att alla EU-länder ansluter sig till konventionen, inklusive Finland, Grekland och Polen, annars kommer vi att ge de andra länderna en alltför enkel bortförklaring för att fortsätta använda dessa inhumana vapen.
Jag beklagar verkligen att mitt hemland, Finland, tänker hålla sig utanför konventionen. Rättfärdigandet är att klustervapen har anskaffats för att ersätta en annan typ av inhumana vapen, antipersonella minor. Det är som att använda Belsebub för att fördriva djävulen. I slutet av 90-talet när den dåvarande finska regeringen bestämde sig för att fasa ut antipersonella minor framgick det inte att armén skulle ersätta dem med ett annat vapen som dödar civila, klustervapen.
EU och alla EU-länder måste vara konsekventa i sitt motstånd mot klustervapen och vägra att ägna sig åt all militär verksamhet där de används. Så många som 98 procent av offren för klusterbomber sägs vara civila. Vi har drygt 20 års erfarenhet av dessa vapen som visar att de dödar civila urskillningslöst och däribland barn. Nu är det tid att sätta stopp för detta.
Jean-Pierre Jouyet
rådets ordförande. - (FR) Herr talman, ärade ledamöter! Jag måste högtidligt meddela att jag var mycket stolt att delta i den debatt som vi just hade om klustervapen och på ordförandeskapets vägnar ansluter jag mig till alla som har uppmanat till ratificering av konventionen.
Europeiska unionen insåg redan 2007 hur brådskande det är att ta itu med de humanitära problemen i samband med klustervapen. Jag vet att medlemsstaterna i unionen har spelat en aktiv roll både i Osloprocessen och i konventionen om vissa konventionella vapen. Vi anser att konventionen om vissa konventionella vapen och Osloprocessen förstärker varandra ömsesidigt och det är en heder åt parlamentet och de som har hållit anföranden som har påmint oss om vilka värderingar som européer har. Vi uppmanar samliga medlemsstater att agera av de skäl som ni så mycket bättre än jag på ett gripande sätt har fört fram under den här debatten.
Talmannen
Jag har mottagit två resolutionsförslag som ingivits i enlighet med artikel 108.5 i arbetsordningen.
Debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag kl. 12.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Proinsias De Rossa  
skriftlig. - (EN) Jag uppmanar enträget alla EU-medlemsstater att omedelbart ratificera och genomföra konventionen om klustervapen. Klustervapen skapar en obeskrivlig och urskillningslös skräck hos civilbefolkningen världen över, senast i konflikten i Georgien.
Konventionen om klustervapen förbjuder användning, tillverkning, lagring och överföring av klustervapen. Konventionen antogs av 107 stater vid en konferens i Dublin i maj i år. Men konventionen kommer inte att träda i kraft förrän ytterligare minst 30 stater har ratificerat den.
Det är helt otroligt att åtta EU-medlemsstater inte har några omedelbara planer på att skriva under konventionen. EU, det mest framgångsrika fredsprojektet någonsin, en gemenskap som grundar sig på principerna för respekt för mänskliga rättigheter och rättstaten lyckas alltså inte skriva under utökningen av internationell humanitär rätt att förbjuda ett av de lömskaste vapnen som används mot civila i dag.
Jag uppmanar Cypern, Estland, Finland, Grekland, Polen, Rumänien, Slovakien och Slovenien att omedelbart ratificera konventionen om klustervapen och se till att få slut på användningen av klusterbomber.
Kelam, Tunne  
skriftlig. - (EN) Vi måste inse att klustervapen är ett av mest skadliga vapnen, som inte gör skillnad på militära och civila mål.
I dag på 2000-talet får inte krig längre föras med syftet att ödelägga eller att göra maximal skada. Riktade angrepp med minsta möjliga konsekvenser för civilbefolkningen måste vara det enda sättet att agera i en krigssituation. Därför måste användning av klustervapen tydligt avvisas och förbjudas.
Jag uppmanar Europeiska unionen och medlemsstaterna att först av allt uppmana andra stater i världen att skriva under konventionen den 3 december i år. Dessutom uppmanar jag EU och dess medlemsstater att förbinda oss att se till att konventionen genomförs effektivt och så snabbt som möjligt. Jag uppmanar också EU och dess medlemsstater att inte enbart gripa sig an de tekniska delarna av konventionen utan också på allvar engagera sig och hjälpa till i områden där klustervapen har använts, att bistå de berörda samhällena och tillhandahålla effektiv och skräddarsydd hjälp till de civila som har drabbats av de skador som förorsakas av klustervapen.
