Stadgan för europeiska privata aktiebolag, bolagsrätt (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en muntlig fråga av Giuseppe Gargani, för utskottet för rättsliga frågor, till kommissionen om läget i lagstiftningsförfarandet rörande stadgan för europeiska privata aktiebolag och det fjortonde bolagsrättsdirektivet - B6-0137/2007).
Giuseppe Gargani  
frågeställare. - (IT) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Debatten om denna fråga är mycket viktig både institutionellt och politiskt sett, med tanke på att den är av väsentlig politisk och institutionell betydelse.
Jag skulle mycket tydligt vilja klargöra, och jag ansvarar för mitt uttalande, att Europeiska kommissionen verkligen har svikit Europaparlamentet, eftersom man misslyckades med att följa upp parlamentets formella begäran och med att lägga fram förslag om lagstiftning om europeiska privata aktiebolag och omlokalisering av huvudkontoren för kapitalassociationer.
Ett lagstiftningsförslag angående stadgan om aktiebolag begärdes formellt i februari 2007 på grundval av artikel 192 i EG-fördraget och - detta jag skulle vilja betona, och jag skulle vilja be kommissionsledamoten att höra på, eftersom detta är en mycket viktig muntlig fråga som kräver ett svar - efter en grundlig debatt, tillsammans med en utfrågning med kvalificerade och representativa experter som visade oss hur nödvändigt ett sådant instrument var och hur användbart det skulle vara för att främja små företag som är angelägna att fungera effektivt på den inre marknaden.
Herr kommissionsledamot! Det var kommissionens plikt att omedelbart påbörja förfarandet för att anta lagstiftningsförslaget och inleda en konsekvensbedömning. Kommissionen hade dessutom redan en genomförbarhetsstudie från december 2005, men gjorde inget och tog i stället tid på sig fram till juli, då den inledde ett samråd om behovet - återigen inte mer än en hypotetisk diskussion - av ett europeiskt privat aktiebolag, som om parlamentet, som hela unionens valda företrädare, inte lagenligt skulle kunna grunda sin begäran på en verklig rättsakt.
Jag ska inte gå in på EU-lagstiftningen i detalj, eftersom Klaus Lehne, en av utskottets främsta experter och ledare på området, snart kommer att tala om frågans rättsliga aspekter. Jag skulle vilja granska problemet mer omsorgsfullt och påminna kommissionsledamoten om förbindelsen mellan institutionerna, som måste ligga till grund för det nödvändiga samarbetet mellan kommissionen och parlamentet, så att han kan ta hänsyn till allt det som jag säger.
Herr kommissionsledamot! Enligt min mening har ni personligen varit ohövlig mot parlamentet; ni har avspisat parlamentet. Ni har ignorerat parlamentets begäran som antagits på grundval av artikel 192 och särskilt det interinstitutionella avtalet ”Bättre lagstiftning”, och det har förekommit stor underlåtenhet att agera - jag har varit ordförande för detta utskott, och jag vet mycket väl hur många frågor som väntar på avgörande - även om kommissionen formellt hade tagit på sig att inte bara beakta begäran, utan också att ge snabba och lämpliga svar till parlamentets utskott. Så har inte alls varit fallet!
Underlåtenheten att uppfylla dessa åtaganden bringar kommissionens ansvarsskyldighet gentemot Europaparlamentet på tal, som jag inte har några problem att definiera som laglig. Vid konferensen om bolagsrätt som anordnades av det tyska ordförandeskapet, sa Klaus-Heiner Lehne så riktigt att Europeiska kommissionen skulle kunna dras inför domstolen för underlåtenhet att uppfylla sina åtaganden.
Parlamentet, och jag säger detta mycket tydligt, borde vara medvetet om att kommissionen på sin webbplats redan har bekräftat att de samråd som hölls 1997 och 2002 påvisade en särskild begäran på hög nivå från ekonomiska aktörer. Kommissionen vet därför hur viktig denna fråga är och är medveten om att det är dess plikt och åtagande att svara på parlamentets begäran.
Den har inte bara underlåtit att godkänna lagstiftningsförslaget, utan vid konferensen i Berlin gick kommissionsledamoten så långt som att säga att det var nödvändigt med ytterligare diskussion om förslagets nytta. Detta har lämnat oss mycket perplexa, eftersom vi nu måste beakta - som kommissionsledamoten säger - om Europaparlamentet fortfarande i sak har någon möjlighet att påvisa lagstiftningsförslagets giltighet.
Ett direktiv på detta område - jag avslutar - skulle verkligen utgöra en sund rättslig grund för företagens etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster. Vi väntar på ett detaljerat förslag från kommissionsledamoten, som, anser jag, innebär att man inte bara håller med de olika påtryckningsgrupperna, från England, Förenade kungariket och Irland, utan tar itu med en olycklig situation. Herr kommissionsledamot! Som ni mycket väl vet handlar det inte om enskilda länders intressen som måste tjänas, utan om européernas intressen! Parlamentet är inte en påtryckningsgrupp, och vi uttrycker i själva verket och påtagligen detta krav och denna nödvändighet!
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Tack vare den muntliga frågan från Giuseppe Gargani för utskottet för rättsliga frågor får jag tillfälle att uppdatera er om kommissionens ståndpunkt när det gäller det fjortonde bolagsrättsdirektivet och europeiska privata aktiebolag.
Som ni vet inledde generaldirektoratet för inre marknaden och tjänster den 20 juli ett offentligt samråd om stadgan för europeiska privata aktiebolag, som ett led i vårt arbete för ”bättre lagstiftning”. Syftet med detta samråd är att inhämta de berörda parternas synpunkter på behovet av en sådan stadga och på vad den skulle kunna tänkas innehålla.
Jag vet att Europaparlamentet vill att kommissionen påskyndar processen. Vi måste emellertid göra det nödvändiga förberedande arbetet. En viktig del av detta är samråd med berörda parter om olika tänkbara lagstiftningsalternativ - dvs. en mer enhetlig men mindre flexibel stadga, eller en stadga som ger användarna stor frihet men leder till en mängd olika former av europeiska privata aktiebolag i EU. Vi behöver de berörda parternas synpunkter på vilket alternativ som föredras av företagen. Det är vad bättre lagstiftning handlar om.
I samband med genomförbarhetsstudien i slutet av 2005 gjordes en ganska allmän bedömning av den rådande situationen, men den gav inget tydligt svar på vilket policyalternativ som är bäst och vad som skulle kunna ingå i stadgan för europeiska privata aktiebolag. Vi behöver därför en mer djupgående analys. Studien kommer givetvis att utgöra ett lämpligt underlag för vårt arbete. Vi har också använt oss av Europaparlamentets betänkande om stadgan för europeiska privata aktiebolag och dess rekommendationer om tänkbart innehåll i stadgan.
När det gäller förslaget till ett fjortonde bolagsrättsdirektiv har det förberedande arbetet i frågan inte lett till några definitiva slutsatser. Vår politik för bättre lagstiftning och konsekvensbedömning kräver att vi visar att ett initiativ har tydliga ekonomiska fördelar innan vi genomför det. Jag bör inom kort kunna uttala mig med större säkerhet i denna fråga när det gäller mervärdet i ett sådant förslag.
Vi måste reflektera ytterligare innan vi lägger fram ett sådant förslag, som uppriktigt sagt riskerar att vara kontroversiellt. Som ledamöterna vet är jag inte rädd för att vara kontroversiell, men jag måste vara övertygad om att de potentiella fördelarna för EU med ett sådant initiativ motiverar ett lagstiftningsförslag.
Det handlar inte om förhalning utan om övertygelsen att det förberedande arbetet måste genomföras grundligt för att resultatet ska hålla hög kvalitet. Jag kommer inom de närmaste månaderna att underrätta ledamöterna om hur jag har för avsikt att gå vidare med dessa viktiga frågor.
Klaus-Heiner Lehne
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Först av allt måste jag säga att det gläder mig att kommissionsledamot Charlie McCreevy inte förkastade Europaparlamentets förslag i sitt svar på denna muntliga fråga. Under de senaste åren har det förekommit så många utfrågningar och samråd om det europeiska privata aktiebolaget att jag inte kan förstå varför vi måste ha ett tredje, ett fjärde, ett femte och kanske till och med ett sjätte eller ännu fler. Ärendet är avslutat. Vi fick ett ursprungligt förslag i kommissionens handlingsplan. Det godkändes i en reviderad handlingsplan av flertalet av de berörda parterna. Utfrågningarna i parlamentet sände ut ett entydigt budskap. Parlamentets beslut skulle inte ha kunnat vara tydligare, och baserat på detta kan jag inte godta fler förseningar.
Experter är i allmänhet överens om att det finns en lucka i lagen i direktivet om gränsöverskridande förflyttning av företagets säte. Europeiska unionen erbjuder fri rörlighet för kapital - det vill säga möjligheten att flytta ens egendom till en annan plats - men om jag äger ett företag har jag för närvarande inte den valmöjligheten, eftersom jag inte fritt kan bestämma var jag vill basera min verksamhet, eller vart jag vill flytta den, inom Europeiska unionen. Detta är helt klart en lucka i lagen. Kommissionen kungjorde sin avsikt att minska klyftan i sitt årliga lagstiftningsprogram. För närvarande har vi en situation där Europeiska gemenskapernas domstol utvecklar sin egen rättspraxis på detta område, och det lutar åt avreglering i vilda västern-stil av den enkla anledningen att den lagstiftande makten är trög. Det görs ingenting för att ta itu med de områden där vi saknar harmonisering. Det är hög tid att den lagstiftande makten agerar i stället för att överlåta allt ansvar på EG-domstolen.
En sista punkt: Europeiska kommissionens monopol på initiativrätten existerar inte isolerat. Som alla monopol måste det sättas in i ett sammanhang, och i detta fall utgörs sammanhanget av fördraget och de interinstitutionella avtalen. Enligt dessa texter har både rådet och Europaparlamentet en indirekt initiativrätt. Kommissionen har genom de interinstitutionella avtalen tagit på sig att svara på deras förslag. Eftersom det är situationen vill jag göra det mycket klart att om kommissionen underlåter att ge ett konkret svar på denna fråga inom den fastställda tidsfristen kommer jag att föreslå utskottet för rättsliga frågor att vi vidtar åtgärder mot kommissionen i EG-domstolen för underlåtenhet att agera.
Gary Titley
för PSE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag välkomnar kommissionsledamotens kommentarer, särskilt som engagemanget för bättre lagstiftning kräver ett tydligt samarbete mellan lagstiftare och de personer som berörs när en rättsakt utformas. Jag välkomnar också hans tydliga påpekande om att det måste finnas ekonomiska mål och att marknadens behov måste avspeglas.
Vid en genomgång av kommissionens egen sammanfattning av detta samråd om bolagsrätt kan jag konstatera att mindre än hälften av dem som svarat vill ha en stadga för europeiska privata aktiebolag. Det verkar inte riktigt stämma med en del av de uttalanden vi hört hittills, så kanske kunde han klargöra exakt vilka svaren var. Jag noterar också att de flesta ville ha en kodifiering och konsolidering av den gällande bolagsrätten i stället för mer långtgående bestämmelser. Det rör sig tydligen om en rätt besvärlig balansgång.
Jag skulle vilja veta i vilken utsträckning vi hittills identifierat ett tydligt behov av lagstiftning på EU-nivå i stället för inhemsk lagstiftning. Jag misstänker att påtryckningar i vissa fall kommer från dem som har mycket komplexa nationella lagar och vill ha europeisk lagstiftning för att det ska bli enklare. Problemet är emellertid att vi utöver de nationella lagarna har europeisk lagstiftning, och ofta tycker vi att detta gör saker och ting mycket mer komplicerade. Visst måste väl syftet med hela denna övning vara att förenkla och förtydliga.
Sharon Bowles
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! När jag senast talade i denna fråga i februari uppmärksammade jag kommissionsledamoten på att jag inte tyckte om alla rekommendationer i parlamentets betänkande, t.ex. den om kapitalets storlek, eftersom jag ansåg att den skulle göra en stadga av det slaget diskriminerande till förmån för större företag. Jag välkomnar därför att kommissionsledamoten, i sitt senaste samråd, efterlyser svar från små och medelstora företag.
Vi måste dock alla aktivt söka upp dessa företag, med betoning på de små snarare än de medelstora. Jag kommer definitivt att göra det i min region, och det gläder mig att säga att det finns andra organ i Storbritannien som också gör det. Jag välkomnar insatser för att fastställa stadgans relevans för småföretagen, i synnerhet eftersom vi ofta saknar information från småföretagen, samtidigt som vi gärna framhåller att det är just de företagen som inte har kapacitet att hantera de olika lagarna och föreskrifterna. Det är alltså, åtminstone i teorin, framför allt dem som vi hoppas att stadgan ska gynna.
Som jag ser det har parlamentet lagt fram en del förslag som innebär att det är osannolikt att stadgan skulle vinna gehör hos dessa mycket små företag. Vi har alltså ett problem. Mitt budskap är att det måste vara enkelt, åtminstone för småföretagen, för annars blir det bara stora åtbörder utan någon verklig förändring.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Företagens konkurrenskraft och den inre marknadens effektivitet kräver också lämplig och uppdaterad rättslig status för aktiebolag. Det har gjorts vissa framsteg när det gäller stora företag med antagandet av förordningen om stadgan för europeiska privata aktiebolag den 8 oktober 2001. År 2004 inledde Europeiska kommissionen en diskussion om en ny form av europeiskt företag som var särskilt utformat för små och medelstora företag: det europeiska privata aktiebolaget.
Detta initiativ välkomnades varmt av alla de som hade väntat på det de senaste 30 åren - ja, i 30 år. Resultaten av kommissionens genomförandestudie om stadgan lades fram i december 2005. Den visade tydligt att en bred majoritet av de ekonomiska aktörerna som intervjuats ville ha en sådan stadga, av två huvudsakliga skäl. För det första skulle införandet av en europeisk stadga ha den fördelen att hinder undanröjs när det gäller små och medelstora företags etablering och rörlighet inom Europeiska unionen. För det andra skulle den göra det möjligt att skapa en europeisk märkning för små och medelstora företag, särskilt för företagen i de nya medlemsstaterna.
För små och medelstora företag verkar det europeiska privata aktiebolaget vara ett effektivt sätt att få tillgång till den europeiska marknaden. Dess antagande skulle också indirekt bidra till utvecklingen och harmoniseringen av nationell lagstiftning, vilket i sin tur uppmuntrar utveckling och integrering av den europeiska ekonomin. Denna nya stadga skulle uppfylla behovet att förenkla de rättsliga instrument som finns tillgängliga för företag och göra dem mer effektiva.
Jag anser att många små och medelstora företag skulle vinna på en sådan stadga, som naturligtvis skulle förbli frivillig. Planen om det europeiska privata aktiebolaget får starkt stöd i ekonomiska kretsar i så gott som alla medlemsstater. Det stämmer sannerligen när det gäller Frankrike och Tyskland.
Parlamentet har godkänt Klaus Lehnes initiativbetänkande, och jag stöder hans slutsatser, men för tillfället görs det inga framsteg. Det är därför som jag stöder frågorna till kommissionen från Giuseppe Gargani för utskottet för rättsliga frågor. Det är viktigt att veta vilka grundläggande problem som har orsakat kommissionens försening i dess arbete med denna fråga.
Manuel Medina Ortega
(ES) Herr talman! Jag delar den åsikt som ordförande Giuseppe Gargani och Klaus-Heiner Lehne framfört om behovet att gå vidare med Europeiska unionens regler om företags säten och stadgan om det europeiska privata aktiebolaget.
Charlie McCreevy har i sitt svar berättat för oss att det finns vissa problem, att det har förekommit förseningar, att samrådsförfaranden har inletts när det gäller ett av föreslagen och att ingen ståndpunkt uppenbarligen har fastställts än för det andra. Så vi står inför den välbekanta frågan om att anta gemenskapslagstiftning och förbättra gemenskapsbestämmelser.
Klaus-Heiner Lehne har klargjort att det här ärendet präglas av samarbete mellan institutionerna: parlamentet och kommissionen står inte på varsin sida. Parlamentet hoppas att kommissionen kan lägga fram initiativ snart, eftersom kommissionens initiativrätt ligger inom ramen för samarbetet med andra institutioner. Kommissionsledamot Charlie McCreevy har talat om svårigheter när det gäller medlemsstater, men det är fortfarande oklart för oss var invändningarna finns, som ett resultat av denna debatt, och om de kommer från den privata sektorn i egentlig mening eller i huvudsak från medlemsstater.
Vilka stater motsätter sig att gemenskapsbestämmelser av detta slag antas? Talar vi om uteslutande privat motstånd? Eftersom Charlie McCreevy kommer att få ett nytt tillfälle att tala hoppas jag att han lyckas klargöra lite mer när det gäller var svårigheterna ligger, om det är i den privata sektorn eller huvudsakligen i medlemsstater.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag vill tacka alla ledamöter för deras kommentarer.
Jag kan tyvärr inte hålla med Giuseppe Gargani när han säger att kommissionen inte har gjort någonting och att den har nonchalerat parlamentet. När vi diskuterade parlamentets resolution den 1 februari 2007 i Bryssel åtog jag mig att ge parlamentet ett detaljerat svar, och jag har verkligen för avsikt att leva upp till det åtagandet. Jag noterade också begäran från ett antal ledamöter under vår debatt den 1 februari om att inte bortse från det förberedande arbetet. Samrådet om europeiska privata aktiebolag inleddes i vederbörlig ordning i juli. Bland de berörda parterna finns ett visst stöd för en stadga för europeiska privata aktiebolag. Men det vore fel att anta att det råder samförstånd om det tänkbara innehållet i stadgan, vilket både Gary Titley och Sharon Bowles har åskådliggjort. Om vi drar förhastade slutsatser riskerar förslaget att hamna på hyllan innan det ens hinner påbörjas.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
