Klimatförändringar och energi (slutsats)
Talmannen
Nästa punkt är rådets och kommissionens slutsatser om klimatförändringar och energi.
Jean-Louis Borloo
Herr talman, mina damer och herrar! Jag har huvudsakligen tre saker jag vill ta upp.
Den första punkten handlar om metoden, förfarandet och medbeslutandet. Jag har hört det sägas här och där att denna överenskommelse vid första behandlingen inte bör bli något prejudikat. Det är det ingen som egentligen vill. Jag tyckte att de särskilda omständigheterna just nu, med tanke på Köpenhamn och parlamentets demokratiska process, gjorde att vi absolut måste avsluta detta vid första behandlingen. Annars hade vi inte fått någon överenskommelse, och detta var en möjlighet. Jag anser dock att det djuplodande arbetet bekom kommissionens förslag, som var oerhört genomarbetat, och rådets arbete i dess olika energi- och miljökonstellationer gjorde att alla förutsättningar för att nå en överenskommelse fanns. Den förtroendepakt som ingicks för tre veckor sedan, mitt i trialogerna, gjorde på sätt och vis att vi kunde komma fram till en slutsats.
Naturligtvis ska parlamentet som sista instans som vanligt fatta det avgörande beslutet, vid omröstningen i morgon.
Min andra kommentar rör alla texterna. Jag vet att vi alltid kan inrikta oss oerhört mycket på metoderna, oavsett vad det gäller. Men det viktiga är inte metoderna, utan i ärlighetens namn garantin att vi skaffar oss medel att nå målen.
Jag ska ta bilarnas koldioxidutsläpp, som det har talats om i de mest bestämda ordalag. Jag delar inte dessa åsikter, för när det gäller fordonskonstruktion vet ni mycket väl att det tar åratal att utforma och konstruera bilar. Det vet ni, herr Davies. Rebecca Harms stödde kommissionens förslag, där de 95 grammen inte nämndes. I grund och botten är den konsensus som trepartsmötena resulterade i en viss uppmjukning av de kortsiktiga eller omedelbara böterna, som har liten inverkan på den omedelbara produktionen, i utbyte mot ett bekräftat, stort strategiskt beslut om 95 gram, och inte längre 120 gram.
Vi kanske kan diskutera detta och komma fram till att vi kunde ha gjort mer. Jag bestrider inte detta, men jag anser inte att de metoder som har använts för alla sex texterna är en reträtt i förhållande till kommissionens förslag.
Kommissionen har lagt fram komplicerade förslag eftersom situationen är komplicerad, medlemsstaternas situation är komplicerad, våra industriers situation är komplicerad och vårt sociala klimat är komplicerat, men jag anser att vi har allt vi behöver för att nå detta första skede i klimat- och energipaketet.
Min tredje punkt handlar om hur vi uttrycker oss gentemot omvärlden, och i grund och botten förberedelserna för Köpenhamn. Det kan jag verkligen intyga personligen, eftersom jag var i Poznań för tre dagar sedan. Vi kan inte ha några framgångsrika förhandlingar i Köpenhamn om vi, som européer, inte är nöjda med vårt första skede till 100 procent. Om vi nedvärderar ett första skede med ett viktigt genombrott i förhållande till våra partner i USA, Kanada, Australien, Kina och Ryssland ska vi inte vara förvånade om de andra inte tar oss på allvar i Köpenhamnsförhandlingarna. De kommer inte att ha någon EG-domstol som hjälper dem att se till att direktiven i fråga genomförs ordentligt.
Så låt oss ha en intern debatt; det är normalt. Självfallet har vi omröstningarna, men tro mig, hela branschen har förstått budskapet. De europeiska medborgarna har förstått budskapet, oavsett vad som händer, och det har ingenting med oss eller våra direktiv att göra. Nu lyssnar helt enkelt resten av världen på oss, så låt oss inte nedvärdera ett enastående arbete.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka alla talarna i dagens diskussion för deras mycket konstruktiva inlägg, och jag uppmanar er att stödja det kompromisspaket vi behandlar i dag. Genom att anta denna kompromissöverenskommelse kommer Europeiska unionen att visa att det går att anta de konkreta åtgärder som behövs för att bekämpa klimatförändringar till rimliga kostnader om det finns tillräcklig politisk vilja. Om 27 länder med vitt skilda sociala och ekonomiska förutsättningar på relativt kort tid kan komma överens om en mycket komplex och långtgående uppsättning åtgärder, borde det väl vara möjligt att komma fram till en liknande överenskommelse på det internationella planet? Vid Förenta nationernas konferens i Poznań förra veckan stod det klart att världens blickar är riktade mot Europa och att våra åtgärder kommer att ha en avgörande och positiv inverkan på de internationella förhandlingarna.
Jag vill kort kommentera några punkter som har diskuterats mycket i kväll.
För det första, bilarna: genom kompromissförslaget kommer det första vi åstadkommer att bli att vi får obligatoriska normer för europeiska biltillverkare, vilket är mycket viktigt, så bara det är ett skäl att rösta för det förslag som ingår i paketet. Det bidrog också till att nå målen i icke ETS-sektorerna med omkring en tredjedel enligt kommissionens ursprungliga förslag men kommer fortfarande att bidra med omkring en fjärdedel enligt den nuvarande lydelsen, och om man tar med det långsiktiga målet om 95 gram i beräkningen kan vi återigen nå den tredjedel vi ursprungligen siktade på. Som Chris Davies har sagt ligger det naturligtvis i de europeiska biltillverkarnas intresse att snabbt få till stånd de tekniska innovationer som behövs för att minska bilarnas bränsleförbrukning, eftersom de på så sätt snabbare kan dra fördel av samhällets övergång till renare bilar och därigenom göra vinster. Och självfallet kommer konsumenterna att få lägre bränslekostnader och miljön gagnas av denna produktion av renare bilar. Så även i dess nuvarande lydelse och som en del av hela paketet tycker jag att ni ska rösta för det.
För det andra auktionerna: den reducerade utauktioneringen kritiseras mycket. Ändå var den maximala utauktioneringen 4 procent under den första och andra handelsperioden: 4 procent av tillstånden auktionerades ut. Nu hamnar vi på över 50 procent, också efter reduktionen. Utauktioneringen är mycket viktig, den är det bästa sättet att fördela tillstånd, den fungerar i enlighet med principen att den som förorenar betalar, den gör det inte möjligt att skapa icke förutsebara vinster och den kommer att generera medel som behövs i kampen mot klimatförändringar och för andra goda ändamål. Men detta incitament kvarstår: vi kommer att ha över 50 procent, och denna andel kommer att öka för varje år. Om en del av de länder som har undantag för kraftsektorn inte använder dem - vilket jag tror - när det blir dags kommer denna andel att bli ännu högre.
När det gäller de icke förutsebara vinster som kan uppstå till följd av fri tilldelning, gratis utsläppsrätter, har de medlemsstater som är mycket oroade över dessa fortfarande möjlighet att beskatta dessa icke förutsebara vinster. Det finns alltså ett sätt att hantera detta om den politiska viljan finns, och ni, ledamöterna av Europaparlamentet, har också inflytande i era hemländer.
När det gäller användningen av externa krediter i sektorer utanför systemet med utsläppsrätter, bördefördelningssektorn, tyckte jag att en del av de argument som framfördes här i dag var förvirrande. Är vi inte för mekanismerna för en ren utveckling? Stöder vi inte de flexibla mekanismerna från Kyoto? Ska vi vara emot dem i den internationella överenskommelsen i Köpenhamn? Tror ni att en mycket svåruppnådd överenskommelse i Köpenhamn kan bli omöjlig att uppnå utan dessa flexibla mekanismer?
Så var står ni? Jag förstår inte det. Är ni emot dessa flexibla mekanismer, emot att investera i utvecklingsländer, överföra teknik dit, och minska utsläppen och självfallet få tillgodohavanden för dem? Naturligtvis måste vi ha en balans så att vi inte genomför större delen av dem där. De ska genomföras här, i Europeiska unionen, på hemmaplan, för det är bättre för våra ekonomier, det hjälper oss att anpassa oss till de låga koldioxidutsläpp vi behöver ha i framtiden och det ger våra företag och vår industri en fördel som föregångare. Det kommer att bli ett incitament för att utveckla ny teknik, för energieffektivitet och för att främja förnybara energikällor.
Så naturligtvis måste det finnas en balans, och jag tycker inte att den har rubbats så mycket genom att användningen av externa krediter i sektorer utanför systemet med utsläppsrätter har ökat med 10 procent, för det är detta det handlar om. Och som svar till parlamentsledamöter från länder som har begärt detta undantag vill jag återigen säga: ok, säg till era länder att inte utnyttja detta undantag. Det är er sak att påverka den allmänna opinionen och era länders regeringar att inte använda denna tillkommande procent.
Jag tror att större delen av den i slutändan inte kommer att utnyttjas, eftersom vi har så många villkor för detta. Jag påminner er om att användningen av den tillkommande procenten i projekt inom ramen för mekanismen för ren utveckling bör ske i de minst utvecklade länderna. Om jag minns rätt handlade diskussionen mellan oss och utvecklingsländerna vid Förenta nationernas konferens i Poznań främst om att vi inte genomför så många projekt i de länderna. En av de frågor som vi diskuterade var hur vi bättre ska fördela dessa projekt mellan utvecklingsländerna och särskilt de minst utvecklade länderna. Självklart är det mycket viktigt att mekanismerna för en ren utveckling håller hög kvalitet. Det diskuterade vi vid Förenta nationernas konferens i Poznań, och vi gjorde vissa framsteg. Jag hoppas att vi, när vi väl kommer till Köpenhamnskonferensen, har slutfört diskussionen om att förbättra mekanismerna för en ren utveckling och öka insynen i dem samt tilläggsvillkoret som är helt nödvändigt.
Den sista punkten som jag vill ta upp är frågan om huruvida paketet är ett hot, för jag har hört en del av våra kolleger säga att detta är ett hot mot deras ekonomier, särskilt utauktioneringen. Jag vill påminna er om att intäkterna från auktionerna kommer att stanna i medlemsstaterna, de ska inte föras utomlands, till andra länder. De stannar i landet, hos finansministeriet, och kan användas för goda ändamål, ja till och med för sociala ändamål. Om elpriset stiger, om det finns energifattigdom, kan ni ge rabatt motsvarande en del av prisökningen. Så jag förstår inte varför utauktionering till ekonomierna i dessa länder skulle utgöra något hot: hela paketet är utformat för att möta den ekonomiska krisen. Jag hinner inte säga mer om detta nu; vi har haft en omfattande diskussion om det, och jag ska inte upprepa argumenten.
Jag ska avsluta med att framföra mitt uppriktiga tack till Europaparlamentet, ordförandeskapet och rådet för det utmärkta samarbetet om paketet och förslagen om koldioxid och bilar samt direktivet om bränslekvalitet. Jag uppskattar särskilt den konstruktiva roll som parlamentet, och i synnerhet föredragandena, har spelat när det gäller att få till stånd en överenskommelse mellan institutionerna om det här avgörande paketet. Genom att anta paketet ser ni till att Europeiska unionen får de konkreta åtgärder som behövs för att klara sina åtaganden om utsläppsminskningar och bekräfta EU:s ledarskap i fråga om klimatförändringar i ett avgörande skede för de internationella förhandlingarna. Ju större majoritet vi får för dessa åtgärder, desto starkare signaler skickar vi ut till våra internationella partner om att vi är beslutna att ta itu med klimatförändringarna, och desto verkningsfullare blir de när det gäller att övertyga dem att följa vårt exempel. Därför uppmanar jag er verkligen att stödja kompromisspaketet i dag.
Andris Piebalgs
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Det är en ära att få avsluta denna mycket konstruktiva diskussion. Detta är en stor framgång. Vem skulle ha trott att vi kunde komma överens om ett så krävande åtgärdspaket, inte bara med konsensus i rådet utan i en överenskommelse i första behandlingen med parlamentet om mycket komplicerade frågor? Det är verkligen en stor framgång.
Jag vill bara nämna att kommissionen har gjort en rad förklaringar under tiden som överenskommelsen utformades. Dessa har överlämnats till parlamentet så att de kan bifogas protokollet från vår diskussion.
Vi har gjort en stor insats tillsammans, och det gläder mig att kunna rekommendera er att anta förslaget. Jag önskar er lycka till i omröstningen i morgon.
Kommissionens uttalanden om klimat- och energipaketet
Handel med utsläppsrätter - Doylebetänkandet
Uttalande från kommissionen om artikel 10.3 i det reviderade ETS-direktivet
Under perioden 2013-2016 får medlemsstaterna även använda inkomster från auktionering av utsläppsrätter för att finansiera konstruktionen av högeffektiva kraftverk, inbegripet kraftverk som är utrustade med teknik för avskiljning och lagring av koldioxid. För nya anläggningar vars effektivitet överskrider referensvärdena för kraftverk enligt bilaga I i kommissionens beslut av den 21 december 2006 (2007/74/EG) får medlemsstaterna bidra med upp till 15 procent av de sammanlagda investeringskostnaderna för en ny anläggning som är utrustad med teknik för avskiljning och lagring av koldioxid.
Uttalande från kommissionen om artikel 10a.4a om modifiering av gemenskapens riktlinjer om statligt stöd till miljöskydd
Medlemsstaterna kan finna det nödvändigt att tillfälligtvis kompensera vissa anläggningar för koldioxidkostnader som lagts på elpriserna om dessa koldioxidkostnader annars skulle utsätta dem för risk för koldioxidläckage. I avsaknad av en internationell överenskommelse åtar sig kommissionen att före utgången av 2010, och efter samråd med medlemsstaterna, ändra gemenskapens riktlinjer om statligt stöd till miljöskydd genom att införa detaljerade bestämmelser som gör det möjligt för medlemsstaterna att bevilja offentligt stöd av detta slag. Bestämmelserna kommer att utgå från de principer som presenteras i den handling som kommissionen lade fram den 19 november 2008 för parlamentet och rådet (bilaga 2 15713/1/08).
Avskiljning och lagring av koldioxid - Daviesbetänkandet
Uttalande från kommissionen om den senaste utvecklingen i fråga om tillämpningen av CCS-teknik
Från och med 2010 kommer kommissionen att regelbundet i samband med driften av nätverket av CCS-demonstrationsprojekt rapportera om hur tillämpningen av CCS-tekniken fortskrider. Rapporteringen kommer att omfatta uppgifter om CCS-demonstrationsanläggningarnas framsteg, utvecklingen av CCS-teknik, kostnadsberäkningar och information om utvecklingen av infrastruktur för transport och lagring av koldioxid.
Uttalande från kommissionen om förslag till beslut om lagringstillstånd och förslag till beslut om överföring av ansvar i enlighet med artiklarna 10.1 och 18.2 i direktivet
Kommissionen kommer att offentliggöra alla yttranden om förslag till beslut om lagringstillstånd enligt artikel 10.1 i direktivet och om förslag till beslut om överföring av ansvar enligt artikel 18.2. Den offentliggjorda versionen av yttrandena kommer emellertid inte att omfatta uppgifter som sekretessbelagts genom undantag från principerna om offentlig tillgång till information enligt förordningarna (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 31.5.2001, s. 43) respektive nr 1367/2006 om tillämpning av bestämmelserna i Århuskonventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor på gemenskapens institutioner och organ (EUT L 264, 25.9.2006, s. 13).
Uttalande från kommissionen om huruvida koldioxid uttryckligen bör nämnas och få lämpliga tröskelvärden i en reviderad version av Sevesodirektivet
Koldioxid är ett vanligt förekommande ämne och klassificeras i dag inte som farligt. Koldioxidtransporter och lagringsplatser för koldioxid omfattas därför inte av rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (Seveso-direktivet). Utgående från kommissionens preliminära analys av tillgängliga uppgifter om koldioxidtransport tyder både de empiriska och modellbaserade bedömningarna av transport i rörledningar på att riskerna inte är större än för naturgastransport i rörledning. Samma sak verkar vara fallet för koldioxidtransport per fartyg, jämfört med fartygstransport av LNG eller gasol. Uppgifterna tyder också på att olycksrisken vid lagring av koldioxid i anläggningen, antingen till följd av bristning vid injektion av gasen eller till följd av läckage efter injektion sannolikt inte kommer att vara betydande. Frågan huruvida koldioxid uttryckligen bör tas med som ämne i Seveso-direktivet kommer emellertid att behandlas mer ingående när den egentliga översynen av direktivet genomförs. Denna är planerad till slutet av 2009 eller början av 2010. Om man vid översynen upptäcker en relevant potentiell olycksrisk kommer kommissionen att föreslå att koldioxid tas med som ämne med lämpliga tröskelvärden i den reviderade versionen av Sevesodirektivet. I så fall skulle kommissionen också i förekommande fall föreslå ändringar av bilaga III till Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/35/EG av den 21 april 2004 om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador för att se till att alla Sevesoanläggningar som hanterar superkritisk koldioxid omfattas av det direktivet.
Uttalande från kommissionen om mineralisk deponering av koldioxid
Mineralisk deponering av koldioxid (fixering av koldioxid i form av oorganiskt karbonat) är en teknik som kan lindra klimatpåverkan och som i princip skulle kunna användas av samma typer av industrianläggningar som kan tillämpa geologisk koldioxidlagring. Hittills är denna teknik emellertid fortfarande i sitt utvecklingsstadium. Utöver energiförlusterna i samband med avskiljning av koldioxid går fortfarande mycket energi förlorad när koldioxiden binds mineraliskt. Detta problem måste lösas innan man kan börja använda tekniken kommersiellt. Liksom vid geologisk lagring måste man dessutom införa kontroller för att garantera miljösäkerheten. Sådana kontroller skulle med all sannolikhet skilja sig betydligt från kontrollerna av geologisk lagring, med tanke på att tekniken är så olika. I ljuset av detta kommer kommissionen noga att följa de tekniska framstegen i fråga om mineralisk deponering i syfte att utarbeta effektiva rättsliga ramar som möjliggör miljösäker mineralisk deponering och erkännande av denna process i systemet för handel med utsläppsrätter, så snart tekniken är tillräckligt utprovad. Med tanke på det stora intresset för denna teknik bland medlemsstaterna, och teknikens snabba utveckling, kan en första utvärdering sannolikt bli aktuell kring 2014, eller tidigare om situationen tillåter.
Direktivet om bränslekvalitet - Corbeybetänkandet
Uttalande från kommissionen i samband med antagandet av det nya direktivet
Kommissionen bekräftar att den sänkning på 2 procent som avses i artikel 7a.2 b och c inte är bindande och att frågan om den icke-bindande karaktären kommer att tas upp i samband med genomgången.
Koldioxid och bilar - Sacconibetänkandet
Kommissionen bekräftar att den under 2009 kommer att föreslå en genomgång av direktiv 1999/94/EG om tillgång till konsumentinformation om bränsleekonomi och koldioxidutsläpp vid marknadsföring av nya personbilar. Anledningen är att man vill vara säker på att konsumenter får lämplig information om nya personbilars koldioxidutsläpp.
Kommissionen kommer att gå igenom direktiv 2007/46/EG före 2010 så att förekomsten av innovativ teknik (”miljöteknik”) i ett fordon och dess påverkan på fordonets koldioxidutsläpp kan meddelas de myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för övervakning och rapportering i enlighet med förordningen.
Kommissionen kommer också att överväga att utarbeta och genomföra krav på att bilar ska utrustas med bränsleförbrukningsmätare som ska uppmuntra till bränslesnålare körning. Vidare kommer den att överväga att ändra ramlagstiftningen om typgodkännande och anta nödvändiga tekniska standarder före 2010.
Kommissionen är dock angelägen om att målsättningarna för initiativet för bättre lagstiftning uppnås och att förslag ska bygga på en omfattande utvärdering av påverkan och vinster. Med tanke på detta och i enlighet med fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, kommer kommissionen även fortsättningsvis att utvärdera behovet av att lägga fram nya lagförslag, men förbehåller sig rätten att avgöra om och när det är lämpligt att lägga fram sådana förslag.
Främjande av användning av energi från förnybara energikällor - Turmesbetänkandet
Uttalande från kommissionen om artikel 2 b
Kommissionen anser att begreppet ”industriavfall och kommunalt avfall” i detta direktiv får inbegripa avfall som benämns som ”verksamhetsavfall”.
Uttalande från kommissionen om artikel 20.6 d
Kommissionen anser att hänvisningen till målet om 20 procent i artikel 20.6 d sista stycket inte ska tolkas på ett sätt som skiljer sig från artikel 3.1 i direktivet.
Uttalande från kommissionen om artikel 20.6 d, 20.7 och 20.8
Kommissionen är medveten om att en del medlemsstater redan 2005 uppnådde en hög andel förnybar energi på nationell nivå. När de rapporter som avses i artikel 20.6 d, 20.7 och 20.8 sammanställs kommer kommissionen, som en del av sin utvärdering av det bästa förhållandet mellan kostnad och nytta, att ta vederbörlig hänsyn till marginalkostnaderna av att öka andelen förnybar energi och kommer vid behov att ta med lämpliga lösningar även för sådana medlemsstater i alla förslag som läggs fram i enlighet med ovannämnda artikel i direktivet.
Uttalande från kommissionen om bilaga VIIb
Kommissionen kommer att sträva efter att tidigarelägga framtagningen av de riktlinjer som avses i bilaga VIIb till direktivet till 2011 och kommer att samarbeta med medlemsstater för att ta fram de uppgifter och metoder som behövs för att beräkna och följa upp värmepumparnas bidrag till uppfyllandet av direktivets mål.
Riktlinjerna ska omfatta korrigeringar av värden för årsvärmefaktorn (Seasonal Performance Factor - SPF) som används för att utvärdera bidraget av värmepumpar som inte drivs av el för att ta hänsyn till det faktum att det primära energibehovet för sådana värmepumpar inte påverkas av elsystemets effektivitet. Vid framtagningen av dessa riktlinjer ska kommissionen också undersöka om det är möjligt att ta fram en metod som innebär att det SPF-värde som används för att utvärdera en viss värmepumps bidrag baseras på EU:s genomsnittliga klimatförhållanden.
Marios Matsakis
(EN) Herr talman! En ordningsfråga: vi klagar ofta på att rådet och kommissionen inte deltar tillräckligt mycket i våra plenardebatter. I kväll är det dock bara omkring fem ledamöter närvarande vid plenarsammanträdet, trots att vi har två kommissionsledamöter och en minister här. Jag tycker att det är sorgligt och att vi är skyldiga kommissionsledamöterna och ministern en ursäkt.
Talmannen
Jag håller fullständigt med: detta visar att kommissionens och rådets arbete kännetecknas av professionalitet och god vilja.
Jag vill informera er om att Karin Scheele har meddelat att hon avgår som ledamot av Europaparlamentet från och med den 11 december 2008. I enlighet med artikel 4.1 i arbetsordningen konstaterar parlamentet att hennes stol är vakant från detta datum. De behöriga österrikiska myndigheterna har sedermera informerat oss om att Maria Berger har utsetts till ledamot av Europaparlamentet efter Karin Scheele, från och med den 11 december 2008.
I enlighet med artikel 3.2 kommer Maria Berger att ta säte i parlamentet och dess organ med alla de rättigheter som följer av uppdragen fram till dess att bevis om val av ledamöter har granskats eller beslut fattats beträffande en eventuell tvist, förutsatt att hon undertecknat en skriftlig förklaring om att hon inte innehar något uppdrag som är oförenligt med uppdraget som ledamot av Europaparlamentet.
