Eiropadomes 2009. gada 19. un 20. marta sanāksmes secinājumi (debates)  
Priekšsēdētājs
- Dāmas un kungi, mēs esam novērojuši iekšpolitisko situāciju Čehijas Republikā. Es vēlētos jūsu visu vārdā paziņot, ka tā nedrīkst ietekmēt Čehijas prezidentūras darbu un ka mums ir jābūt gribai nodrošināt darba turpināšanos. Mēs atbalstām Čehijas premjerministru, Eiropadomes priekšsēdētāju viņa darbībā, lai Čehijas prezidentūra gūtu panākumus.
Es vēlētos mudināt Eiropadomes priekšsēdētāju - un es paļaujos, ka varu darīt to jūsu visu vārdā - veicināt Lisabonas līguma ratifikāciju viņa valstī un citās valstīs, kur tas vēl jādara. Mēs esam strādājuši pie šī Eiropas Savienības reformu līguma desmit gadus kopš lēmumu pieņemšanas Nicā, un mēs vēlamies veikt pēdējos grūtos soļus, lai šis līgums varētu stāties spēkā 2010. gada sākumā. Mums ir vajadzīgs Lisabonas līgums lielākai demokrātijai, lai Eiropas Savienībai būtu vairāk rīcības brīvības un lielāka pārredzamība.
(Aplausi)
Nākamais jautājums ir Padomes un Komisijas paziņojumi par Eiropadomes 2009. gada 19. un 20. marta sanāksmes secinājumiem. <BRK>
Mirek Topolánek
Dāmas un kungi, es vēlētos jūs visus sveikt ar Eiropadomes priekšsēdētāja regulāro ziņojumu pēc Padomes pavasara augstākā līmeņa sanāksmes. Vispirms man ir jāatvainojas, ka nevarēšu palikt kā parasti līdz debašu beigām. Premjerministra vietnieks Vondra kungs mani aizvietos otrajā daļā pēc partiju pārstāvju runām. Kā jau sacīja Hans-Gert Pöttering kungs, manas atgriešanās Prāgā cēlonis ir sociālistu bezprecedenta obstrukcija, ar kuru mēs cīnāmies visā prezidentūras laikā un par kuru es vienmēr esmu bijis gluži atklāts. Ja valdība kritīs, tas noteikti neapdraudēs prezidentūru, un tas, ka sociālisti neņēma vērā, ka Čehijas Republika ir Eiropadomes prezidējošā valsts, un atteica pat visnepieciešamāko sadarbību, kaitēs tikai sociāldemokrātijai. Prezidentūra nedrīkst no tā ciest, jo esmu pārliecināts, ka, kā es teicu šeit atklāšanas runā Eiropas Parlamentā par to, kā mums vajadzētu ierobežot diskusiju un panākt kompromisu, ir kaut kas, ko mēs noteikti esam panākuši. Padomes pavasara sanāksme to pierāda. Manā valstī ir pieņemts nepārtraukt runātāju, bet šķiet, ka šeit ir citādi paradumi.
Ļaujiet man turpināt - stingri pieturoties pie Eiropadomes secinājumiem - par jautājumu, kādēļ es tiešām esmu šeit šodien un kādēļ mēs veicām zināmus soļus Eiropadomē. Pirms tam tomēr es gribētu komentēt trīspusējo augstākā līmeņa sanāksmi ar sociālajiem partneriem, kura notika pirms Padomes sanāksmes. Tajā bija relatīvi augsta līdzdalība. Kopā ar mani un Eiropas Komisijas priekšsēdētāju José Manuel Barroso piedalījās arī nākamo divu prezidējošo valstu premjerministri, proti, Zviedrijas Reinfeldt kungs un Zapatero kungs no Spānijas, un pēc sanāksmes es biju ļoti pacilāts un ļoti pārsteigts par sociālo partneru vienprātību ne tikai par prezidentūras mērķiem, bet arī vispār par globālās finanšu krīzes izraisītā bezdarba situācijas risinājumiem.
Ja kādam interesē, es varu runāt vairāk par trīspusējo sanāksmi, bet mēs vienojāmies par trim pamatprincipiem, kas piešķirs daudz lielāku elastību darba tirgum kopā ar darbaspēka mobilitāti un ļaus ievērojami pastiprināt centienus paaugstināt darba ņēmēju izglītības un prasmju līmeni, lai viņi labāk atbilstu darba tirgus prasībām un tamlīdzīgi. Eiropadomes pavasara sanāksme īstenībā bija otrā valstu vai valdību vadītāju sanāksme, ko mēs esam organizējuši, bet tomēr tā bija pirmā īsti oficiālā augstākā līmeņa sanāksme. Vislielāko uzmanību, protams, piesaistīja jautājums par to, kā atrisināt pašreizējo ekonomikas krīzi. Es pilnīgi noraidu apgalvojumus, ka mēs maz darām būtiskāko pasākumu virzienā. Es nosaukšu vienu skaitli: EUR 400 miljardi. Šie EUR 400 miljardi atbilst 3,3 % ES IKP un veido bezprecedenta soli un kopā ar automātiskajiem stabilizatoriem, kas Eiropas Savienībai ir, bet ASV, piemēram, nav, es uzskatu, ka José Manuel Barroso šodien minētais piemērs ir stipri saturīgs. Saab firmas atlaistajam darbiniekam ir tādi sociālie standarti, kas pilnīgi atšķiras no standartiem, kādi pienākas General Motors atlaistajam darbiniekam kaut kur Čikāgā, un valdībām šajos divos gadījumos ir pilnīgi atšķirīgas pieejas, jo automātiskie stabilizatori ievērojami palielina šos EUR 400 miljardus un šajā ziņā dod mums neapstrīdamas priekšrocības pret ASV. Visu 27 dalībvalstu būtisks atbalsts nolīgumam apstiprina Lisabonas stratēģijas derīgumu, jo tā ir viens no četriem pīlāriem, uz kuriem īstenībā balstās visa stratēģija.
Gordon Brown vakar bija šeit, un viņam bija iespēja skaidri izskaidrot 27 dalībvalstu pieeju, pilnvaras G20 augstākā līmeņa sanāksmei un trim citiem šīs stratēģijas de facto pīlāriem. Mēs vienojāmies, ka visiem īstermiņa pasākumiem ir jābūt pagaidu pasākumiem, un tā mēs tos vērtējam. Tika apstiprinātas Lisabonas stratēģijas vidējā un ilgtermiņa prioritātes, un īstermiņa prioritātēm ir jāizriet no tām. Es gribētu teikt, ka Eiropadomi vairāk vai mazāk šausmināja tas ko ASV finanšu ministrs Timothy Geithner sacīja par pastāvīgajiem pasākumiem. Amerika ne tikai atkārto pagājušā gadsimta trīsdesmito gadu kļūdas milzīgu stimulu pakešu, protekcionistisku tendenču un aicinājumu uz protekcionismu veidā, kampaņu "pērc amerikāņu preces” veidā un tamlīdzīgi. Šo darbību apvienojums - un, kas vēl sliktāk - iniciatīva pārveidot tos par pastāvīgiem pasākumiem veido ceļu uz elli. Mums vajadzētu ieskatīties vēstures grāmatās, kas ir sākušas pārklāties ar putekļiem. Es uzskatu par Eiropadomes pavasara sanāksmes debašu lielāko sasniegumu to, ka tika skaidri noraidīts šis ceļš un šī tuvredzīgā pieeja. Es kategoriski noraidu Eiropas Sociāldemokrātiskās partijas priekšsēdētāja Poul Nyrup Rasmussen apgalvojumus, ka Eiropadome ir maz darījusi, lai cīnītos pret krīzi, un ka mēs gaidām, ka ASV mūs glābs. ASV izvēlēto ceļu ir ne tikai diskreditējusi vēsture, bet arī, kā jau sacīju iepriekš, vienkāršo cilvēku sociālā nodrošinājuma līmenis un sociālo vajadzību vispārēja apmierināšana ir pārsteidzoši atšķirīga ASV un ir uz daudz zemāka līmeņa. ASV izvēlētais ceļš ir bīstams, jo amerikāņiem vajadzēs skaidru naudu, lai finansētu savas sociālo stimulu paketes, un viņi to viegli iegūs, jo vienmēr kāds ir gatavs pirkt ASV parādzīmes. Tomēr tas pakļauj riskam tirgus likviditāti, izņemot likviditāti no globālā finanšu tirgus, tādējādi citu parādzīmju pārdošana, varbūt Eiropas un noteikti Polijas, Čehijas un varbūt arī citu valstu, tiks pakļauta riskam, jo sistēmā nebūs skaidras naudas. Šī pieeja rada bažas, un, manuprāt, tā tiks apspriesta G20 augstākā līmeņa sanāksmē. G20 sanāksme būs tikai viena iespēja, kur par to runāt. Diskusija var turpināties vēlāk 27 dalībvalstu neoficiālajā augstākā līmeņa sanāksmē ar ASV administrācijas un Barack Obama piedalīšanos Prāgā. Es esmu stingri pārliecināts, ka mēs atradīsim kopēju pieeju ar ASV, jo mēs noteikti nevēlamies konfrontāciju starp ASV un Eiropas Savienību. Mūsdienu pasaulē - un krīze to ir mums pierādījusi vēlreiz - neviena ekonomika nav izolēta, un savstarpējās saistības līmenis ir ļoti augsts, kas nozīmē, ka krīzes laikā mums ir kopēja problēma un mēs to varam atrisināt, tikai darbojoties kopā.
Vienošanās otrais pīlārs attiecībā uz pašreizējas krīzes risinājuma meklēšanu ir gatavošanās G20 augstākā līmeņa sanāksmei. Gordon Brown un viņa administrācijas sagatavotie dokumenti ir lieliski, un jūs ar tiem varējāt iepazīties vakar. Trīs pīlāru pieeja ietver risinājumu finanšu nozarei un fiskālo stimulu paketes, ar ko reglamentē - un es teiktu - koriģē defektus sistēmā un atjauno globālo tirdzniecību, kas nozīmē diskusiju atjaunošanas nepieciešamību ar Doha PTO ietvaros. Šī pieeja precīzi sakrīt ar tā risinājuma īpašo raksturu, ko ierosināja Eiropadome un kas guva vienprātīgu atbalstu. Es gribētu arī īpaši sumināt vienošanos tādēļ, ka mēs beidzot noteicām konkrētu skaitli attiecībā uz Starptautiskā Valūtas fonda pieejamo resursu paaugstināšanu, un mēs noteicām šo īpašo saistību EUR 75 miljardu līmenī. Visām 27 dalībvalstīm ir vienota nostāja, viena balss un kopējs mērķis G20 sanāksmei. Es uzskatu to par vislielāko panākumu, jo visa Eiropadomes sanāksme bija Eiropas vienotības, Eiropas solidaritātes, Eiropas vērtību un vienota Eiropas iekšējā tirgus pārbaude. Ja kāds no šiem elementiem tiktu vājināts, mēs izietu no šīs krīzes vājākā stāvoklī. Gluži pretēji, es uzskatu, ka, ja mēs respektējam šos būtiskos atribūtus, mēs iziesim stiprākā stāvoklī. Nav iemesla pesimismam pirms G20 diskusijām, par ko baidās Rasmussen kungs. Es uzskatu, ka mēs visi saprotam to, ka ir jādarbojas solidāri un jāsadarbojas, ko apstiprina Graham Watson no Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupas.
Pašreizējā krīze, kā mēs visi zinām, ir uzticības krīze. Tādēļ trešā svarīgākā krīzes risināšanas joma ir uzticības atjaunošana. Nepietiek ar to, ka sistēmā iepludina naudu. Mēs to esam izmēģinājuši, un bankas vēl joprojām neaizdod. Bankām ir jāsāk aizdot naudu, bet tās to nedara, jo tām nav uzticības. Tām pieejamā likviditāte nav atrisinājusi problēmu. Uzticību nevar ne pasludināt ar dekrētu, ne nopirkt. Uzticības atjaunošanas ietvaros mēs esam spēruši soli uzticības nostiprināšanas virzienā, dubultojot garantijas ietvaru valstīm, kas nav eirozonā, līdz EUR 50 miljardiem, ja tas ir vajadzīgs. Mēs esam vienojušies pat par to. Mēs pat vienojāmies par to, ka ir jāizvairās no vispārīgas pieejas un jādarbojas uz individuālas pieejas pamata katrai bankai un katrai valstij, un mēs atzinām, ka šajā laikā pieeja "viens lielums der visiem” ir bīstama. Tirgi ir nervozi un reaģē nekavējoties, pārmērīgi un negatīvi uz katru signālu. Tādēļ mums ir vajadzīgs labāks regulējums. Es uzsvērtu, ka "labāks” varētu nozīmēt regulēšanas ieviešanu tur, kur līdz šim tā nav bijusi. Tieši šeit jūs iestājaties spēlē, Eiropas Parlamenta dāmas un kungi. Mēs vēlētos panākt vienošanos - un ir zīmes, ka tas ir iespējams - par tiesību aktiem, kas būtībā īstenotu mūsu vīzijas un mūsu idejas par vērtēšanas aģentūru, apdrošināšanas sabiedrību maksātspēju, banku kapitāla prasību, pārrobežu maksājumu, elektroniskās naudas un tamlīdzīgi labāku regulēšanu. Es būtu iepriecināts, ja jūs varētu apstiprināt šīs regulas jūsu sesijas laikā un ja tās varētu stāties spēkā un tikt īstenotas nekavējoties. Es, tāpat kā mēs visi, ļoti augstu vērtēju Larosière ziņojumu, kurā ir spīdoša analītiskā iedaļa un ļoti konkrēta īstenošanas iedaļa, un šajā ziņā Eiropadome ir izdarījusi skaidrus secinājumus. Varbūt Eiropadomes pavasara sanāksmes vissvarīgākais uzdevums bija novērtēt līdzšinējo atveseļošanas plāna īstenošanas progresu atbilstīgi Padomes decembra sanāksmes lēmumiem. Tieši par to ir visvairāk trokšņa un kritikas -manuprāt, nepamatoti. Plānam ir trūkumi, tas ir lēns un nepretenciozs. Es vēlētos izsacīties tieši. Es jau minēju par EUR 400 miljardiem jeb 3,3 % no IKP, neietverot līdzekļus banku rekapitalizācijai un garantijas, kas sasniedz vairāk nekā 10 % no IKP, kas ir viss, ko ES šobrīd var atļauties. Tas joprojām ļoti ievērojami ietekmēs Stabilitātes un izaugsmes paktu un ievērojami ietekmēs valsts parādu un to, kā lietas risināsies "dienu pēc” perioda, citiem vārdiem, pēc krīzes beigām. Es uzskatu, ka pat tie EUR 5 miljardi, kas ir galīgi apstiprināti un kas veido tikai nelielu daļu no milzīgās EUR 400 miljardu summas, ir ļoti smagu sarunu rezultāts, kas ietekmēs daudzas valstis. Tas ir galvenokārt tādēļ, ka naudas summa neveido pretkrīzes pasākumu, ja to neizmanto 2009. un 2010. gadā. Ir taisnība arī, ka nav projektu novērtēšanas pārskatāmas sistēmas, nav pilnīga šo projektu saraksta un trūkst dažu lietu, bet citu lietu ir pārāk daudz. Mēs beidzot esam panākuši vienošanos pēc ļoti sarežģītām sarunām, un šeit Čehijas prezidentūrai bija izšķirošā nozīme, jo tā panāca vienošanos apstiprināt EUR 5 miljardus un novirzīt naudu jums Eiropas Parlamentā, lai jūs varētu ar to rīkoties.
Atveseļošanas plānam, protams, ir Kopienas aspekts, saskaņā ar kuru šodien ir pieejami aptuveni EUR 30 miljardi, kā arī valstu aspekts, saskaņā ar kuru katra dalībvalsts plāna ietvaros īsteno savus fiskālos stimulus. Manuprāt, galvenais jautājums, par ko vienojās Eiropadome, ir Stabilitātes un izaugsmes pakta derīgums. Ja mēs gribam iziet caur šo krīzi ar tādu Eiropas Savienību, kas ir vesela, nebojāta un par jaunu spēcināta, mums ir jāievēro savi pašu noteikumi. Manuprāt, būtu liela kļūda radīt jaunas paketes, nenodrošinot, ka tiek ieviestas visas valstu un Kopienas procedūras; ka mēs zinātu, kāda ietekme tām būs, kā arī, vai būtu vajadzība pēc turpmākiem fiskālu stimulu pasākumiem, pat ja Eiropadome būtu tiem piekritusi. Ja būs absolūti nepieciešams, Eiropadome veiks papildu pasākumus, bet pašlaik mēs nezinām, vai mums tie būtu jāveic, jo neviens nezina, kad krīze izlīdzināsies vai kad tā beigsies. Būtu pilnīgi absurdi, ja mēs veiktu papildu pasākumus, nezinot, kāda ietekme ir bijusi līdzšinējiem pasākumiem ar EUR 400 miljardiem fiskālo stimulu. Plāns ir ambiciozs, daudzveidīgs un visaptverošs, un tas risinās izaugsmes un nodarbinātības problēmas atšķirīgi saskaņā ar situāciju katrā dalībvalstī, kā arī, protams, ar problēmām, kas saistītas ar ekonomikas stāvokli.
Otrs svarīgākais jautājums Eiropadomē bija klimata un enerģijas jautājums. Mēs panācām ievērojamu progresu gan enerģētikas drošības, gan klimata aizsardzības jomā. Līdztekus visam pārējam enerģētikas drošība ir viena no mūsu prezidentūras galvenajām prioritātēm, un tās nepieciešamību pierādīja janvāra notikumi. Gāzes krīze nav atrisināta. Gāzes krīze var uzliesmot rīt, parīt, mēneša laikā, nākamgad vai jebkurā citā laikā. Manis teikto apstiprina tas, ka pat pretkrīzes EUR 5 miljardu pakete ir orientēta galvenokārt, ja ne tikai, uz starpsavienojumiem starp Eiropas valstīm un ietver ļoti plašu mehānismu un projektu loku, kuru mērķis ir samazināt atkarību no viena piegādes maršruta. Mēs vienojāmies, ka pretkrīzes mehānismam piegāžu sabrukuma risināšanai ir jābūt gatavam līdz nākamajai ziemai, lai reaģētu uz jebkādām iespējamām problēmām. Ir vairāk nekā skaidrs, ka mums tas ir vajadzīgs. Tas kļuva acīmredzams janvārī īpaši Slovākijā un Bulgārijā, bet arī vairākās citās valstīs.
Debates par klimatu: jau sākas diskusijas un sagatavošanās darbi Kopenhāgenas konferencei. Gan Dānija kā uzņemošā valsts, gan Zviedrija savas prezidentūras ietvaros rūpēsies par šo lietu, un Čehijas prezidentūra pie tā jau intensīvi strādā. Mēs cenšamies rast kopēju nostāju Eiropas līmenī. Mēs esam sākuši sarunas ar galvenajiem partneriem, bez kuriem nevar nodrošināt Kopenhāgenas konferences panākumus. Tie ir ASV un, protams, Japāna, Ķīna un Indija, kā arī citas lielvalstis un liela mēroga piesārņotāji. Karstākās diskusijas - un es gribētu tam pieskarties pavisam īsi - notika par to, vai vajadzētu tagad noteikt ne tikai mehānismus, bet arī atsevišķo ES dalībvalstu ieguldījumus finansējuma paketē, ko mēs piešķiram jaunattīstības valstīm - trešām valstīm - lai palīdzētu tām izpildīt to saistības klimata aizsardzības cīņas ietvaros. Mēs pieņēmām pareizu lēmumu. Situācijā, kad mēs vedam sarunas ar galvenajiem partneriem, kuri pašlaik darbojas vairāk vārdos nekā darbos, mūsu taktika būtu ļoti vāja un slikta, ja mēs paši uzstādītu barjeras un robežas, ko citi neievērotu. Sarunu nostāja ir daudz labāka, ja mums ir brīvas rokas, un tam piekrita valstis, kas iesniedza pēdējo priekšlikumu, proti, Zviedrija, Dānija, Nīderlande, Apvienotā Karaliste un Polija. Attiecībā uz Polijas pieeju mēs, protams, respektējām to valstu intereses, kas ir stipri piesardzīgas par šo mehānismu, kā arī to valstu intereses, kurām ir vadošā loma klimata pārmaiņu jautājumos. Visas valstis, pat tās, kas uzskata to par absolūtu prioritāti, vienojās, ka mums vēl ir jāatrod īstais mehānisms, atslēga un tās formulējums labu laiku pirms Kopenhāgenas konferences.
Trešā joma attiecas uz ārējām attiecībām. Eiropadome oficiāli apstiprināja Austrumu partnerības iniciatīvu kā papildinājumu mūsu ārpolitikai vai tiešo kaimiņattiecību politikai. Ja ņemam vērā, ka uz ziemeļiem ir aisbergi, bet rietumos - Atlantijas okeāns, tad mūsu kaimiņi dzīvo dienvidos un austrumos, un tur ir tās valstis, kas potenciāli varētu apdraudēt gan mūsu ekonomiku, gan sociālo un drošības situāciju. Austrumu partnerība bija Čehijas prezidentūras mērķis, un man ir prieks, ka tā ir apstiprināta ar stingru EUR 600 miljonu ieguldījumu. Es vēlētos apsteigt jautājumus par Baltkrievijas līdzdalību. Mēs to apsveram. Baltkrievija ir panākusi zināmu progresu, un aizlieguma apturēšana vīzu izsniegšanai režīma locekļiem ir pagarināta. Šobrīd mēs Baltkrievijai durvis turam atvērtas, taču nekāds lēmums vēl nav pieņemts. Ja dalībvalstis tam nepiekritīs un nebūs visu 27 dalībvalstu lēmuma, prezidents Lukashenko vienkārši netiks uzaicināts, lai gan opozīcija un kaimiņvalstis iesaka mums to darīt. Man šķiet, ka es nevaru atbildēt uz šo jautājumu, ja jūs jautājat man tieši tagad, tādēļ es apsteidzu šo jautājumu.
Es informēju Eiropadomi par tikšanos un neoficiālo augstākā līmeņa sanāksmi 5. aprīlī saistībā ar citu prioritāšu izpildi, jo sevišķi ar transatlantiskajām partnerattiecībām. Organizatoriskās detaļas vēl nav līdz galam izstrādātas, bet jūs par tām tiksiet sīki informēti. Augstākā līmeņa sanāksmē apspriedīs trīs galvenās tematiskās jomas: diskusijas par G20 augstākā līmeņa sanāksmi, sadarbība enerģētikas jomā un klimats, kurās ES vēlas saglabāt izšķirošo nozīmi tāpat kā ASV, un ārējās attiecības un ģeostratēģiskā teritorija no Vidusjūras līdz Kaspijas jūrai, kas nozīmē Afganistānu, Pakistānu, situāciju Irānā un, protams, Tuvos Austrumus. Augstākā līmeņa sanāksme ar ASV ir svarīga, taču mums ir noteikti jāizvairās no sakāpinātām cerībām, jo nav sagaidāma Mesijas atnākšana. ASV ir ļoti daudzas iekšējās problēmas, kas jārisina, un tieši tādēļ ir labi, ka Barack Obama Prāgā runās par viņa fundamentālo šī gada vērtējumu un, protams, vēlēsies sūtīt vēstījumu ES pilsoņiem par galvenajām nostādnēm un jaunās ASV administrācijas galvenajiem mērķiem.
Eiropadomes sanāksmē apsprieda arī daudzus citus jautājumus, par kuriem es esmu gatavs atbildēt. Ja esmu kaut ko izlaidis, es to pievienošu diskusijā pēc partiju vadītāju runām. Mēs droši vien netiksimies šādā veidā, jo jūs dodaties prom, lai piedalītos vēlēšanu kampaņā, bet es būtu iepriecināts, ja jūs varētu pretoties tās sākšanai šeit un tagad. Es ceru, ka cīņa par vietām Eiropas Parlamentā būs godīga un ka jūs tiksieties atkal pēc vēlēšanām un turpināsiet savu darbu.
Priekšsēdētājs
- Paldies, Eiropadomes priekšsēdētāja kungs, par jūsu apņemšanos turpināt prezidentūras darbu, neraugoties uz grūto situāciju jūsu valstī.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs - (FR) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Pēdējā Eiropadome bija praktisku rezultātu Padome.
Es vēlētos izteikt atzinību Čehijas prezidentūrai un it īpaši premjerministram Topolánek kungam, kurš stingri vadīja diskusiju struktūru un koncentrēja tās uz konkrētiem mērķiem. Rezultāts ir redzams - svarīgu lēmumu virkne kā tāda, bet arī lēmumi, kas daudz izsaka par Eiropas pašreizējo apņēmību. Mūsu lēmumu realitāte rāda mūsu vienotības realitāti un sagrauj pesimistiskās prognozes, kas vēlreiz ir izrādījušās neprecīzas. Es runāšu galvenokārt par ekonomikas jautājumiem; premjerministrs Topolánek kungs ir minējis vairumu no jautājumiem, tādēļ nav vajadzības skart tos visus vēlreiz.
Pirmkārt, Padome ir apstiprinājusi Komisijas priekšlikumu piešķirt EUR 5 miljardus stratēģiskiem enerģētikas projektiem un platjoslas internetam. Eiropadomē panāktā vienošanās skaidri atspoguļo ES apņēmību izmantot visus pieejamos līdzekļus un darīt visu iespējamo, lai neļautu krīzei apdraudēt mūsu ilgtermiņa mērķus, īpaši enerģētikas drošības jomā un cīņā pret klimata pārmaiņām.
Otrs svarīgākais lēmums bija divkāršot maksimālo atbalsta summu dalībvalstīm maksājumu bilances līdzsvarošanai: EUR 50 miljardi ir ļoti stiprs atbalsts. Tas pierāda, ka pat grūtos laikos solidaritāte Eiropas Savienībā nav tukšs vārds.
Tiešām, labākais veids, kā eiropiešiem ierobežot krīzi un atjaunot izaugsmes apstākļus, ir koordinēt savas nostājas, darboties kopā un atbalstīt citam citu.
Trešais svarīgais lēmums rāda, ka ES pilnībā izpilda saistības, cenšoties novērst krīzi pasaules mērogā. Budžeta stimuls, kas tiek dots Eiropas Savienības ekonomikai, ja mēs tajā ietveram arī automātiskos stabilizatorus, tagad tuvojas 4 % no Eiropas Savienības IKP. Tomēr tam mēs pievienojām - Eiropadomes sanāksmē - saistības atbalstīt SVF ar maksimālo summu EUR 75 miljardi. ES pilnībā pilda savas saistības, gan enerģiski cīnoties pret krīzi, gan ieviešot ambiciozu un progresīvu regulēšanas reformu programmu.
Tiešām, Eiropas Savienība ir parādījusi vienotības un vadības piemēru, kuram sekojot var bruģēt ceļu plašāka mēroga risinājumiem starptautiskā līmenī. To skaidri pierādīja debates, ko mēs vakar noturējām ar AK premjerministru Gordon Brown. Eiropas Savienība gatavojas Londonas augstākā līmeņa sanāksmei ar solīdu un konsekventu darba kārtību, kas pamatota uz četriem pīlāriem: būtisks un koordinēts budžeta stimuls, ambicioza regulēšanas darba kārtība, stiprs vēstījums pret visiem protekcionisma veidiem un konsekventa saistību izpilde Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanai, it īpaši pasaules vistrūcīgākajiem cilvēkiem.
Šī ir vadības darba kārtība, un es uzskatu, ka tomēr ir svarīgi uz to norādīt - jo tas nebija pašsaprotams sākumā - ka to dalībvalstu nostāja, kas piedalīsies Londonas augstākā līmeņa sanāksmē, un Komisijas nostāja īstenībā ir visu 27 dalībvalstu savienības vēstījums par vēlēšanos saglabāt šo vadošo stāvokli, lai ieviestu jaunu pieeju starptautiskā līmenī. Tā nav tehnokrātiska darba kārtība. Problēma ir ētisko vērtību atkārtota ieviešana ekonomikas sistēmā un jo īpaši globālajā finanšu sistēmā, bez kurām tirgus ekonomika nevar darboties. Cilvēki ir atkal jānostāda globālās ekonomikas centrā. Mēs esam par atvērtām un konkurētspējīgām ekonomikām, taču tādām, kurās tirgi kalpo pilsoņiem. Tieši tādēļ es atbalstu Merkel kundzes ambiciozo priekšlikumu radīt ilgtspējīgas ekonomikas hartu. Tas norāda, ka mēs esam par sociālu tirgus ekonomiku.
Tomēr Eiropadome pievērsās ne tikai krīzei. Ārējo attiecību jomā es atzinīgi vērtēju 27 valstu atbalstu Komisijas priekšlikumiem izveidot Austrumu partnerību, ko mēs varēsim detalizētāk apspriest Austrumu partnerības augstākā līmeņa sanāksmē 7. maijā. Strādājot ar Vidusjūras reģiona valstu savienību, mums ir izveidojusies konsekventa struktūra mūsu kaimiņattiecību politikai, kas neapšaubāmi ir viena no ES ārējo attiecību prioritātēm.
Priekšsēdētāja kungs, tagad mums ir jāsaglabā temps ekonomikas atveseļošanas darbā; ir steidzami jāizlieto EUR 5 miljardi. Šajos grūtajos laikos šis ieguldījums ir kritiski svarīgs. Mēs visi zinām, ka kredītu krīze ir tieši ietekmējusi stratēģiskos projektus. Ir dažas problēmas, īpaši naftas un gāzes savienojumu iesaldēšanas iespējamība. Tas kavē ieguldījumus atjaunojamās enerģijas avotos. Tas ir apturējis arī pētniecību tīro tehnoloģiju jomā. Tādēļ mums ir vajadzīga skaidra Eiropas Savienības reakcija.
Es zinu, ka šis Parlaments ir apņēmies ātri virzīt šo lietu uz priekšu, un ceru, ka jūsu pašu šo priekšlikumu analīze ļaus jums drīz sākt sarunas ar Padomi, lai tos varētu pieņemt kā tiesību aktus līdz maija sākumam.
Tas pats attiecas uz pašreizējo un nākamo pasākumu paketi par finanšu sistēmu. Ja Parlaments un Padome nodrošinātu vienošanos par šiem pasākumiem pirmajā lasījumā pirms vēlēšanu beigām, tas nozīmētu stipru vēstījumu, ka ES zina, kas tai jādara, lai atjaunotu kārtību finanšu sistēmā.
Tas ir galvenais elements uzticības atjaunošanā, un tādēļ Komisija turpinās pieņemt priekšlikumus kā izklāstīts tās 2009. gada 4. marta Paziņojumā par riska ieguldījumu fondiem un privātā kapitāla fondiem, par izpildmaksu un par to, kā īstenot idejas, kas paustas ziņojumā, ko sagatavojusi manis izveidotā augsta līmeņa grupa de Larosière kunga vadībā. Šo ziņojumu silti uzņēma Eiropadome, un to vienprātīgi pieņēma par pamatu turpmākajam darbam. Es esmu ļoti apmierināts ar šo rezultātu.
Mums ir arī jāturpina padziļināt darbu koordinācijas jomā. Koordinācija ir galvenais - koordinācija un īstenošana. Pamatnostādnes, ko mēs noteicām par bojātajiem aktīviem un par atbalstu automobiļu nozarei, jau tiek izmantotas, lai visefektīvāk vadītu dalībvalstu darbību.
Tagad, kad mēs esam atveseļošanas plāna īstenošanas fāzē, Komisija pastiprinās darbu, lai pārraudzītu, kā valstu stimulu paziņojumi tiek pārvērsti darbībā. Mums ir daži instrumenti. Mums ir arī Lisabonas stratēģijas instrumenti, kas paliek spēkā. Mēs arī rūpīgi sekosim dažādajiem valstu pasākumiem krīzes pārvarēšanai un pieprasījuma stimulēšanai, lai redzētu, ko varam mācīties un kā mēs varam palīdzēt.
Tam pašam garam ir jāiedvesmo mūs, gatavojoties Nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksmei. Es jau agrāk esmu teicis šajā Parlamentā, ka krīze rada reālas grūtības, un tas ir vislabāk redzams ietekmē uz darba tirgu.
Bezdarbs pieaug un visticamāk turpinās pieaugt. Tās ir manas galvenās rūpes, un es domāju, ka tām ir jābūt galvenajām rūpēm Eiropas Savienībā. Darba ņēmējiem visā Eiropas Savienībā ir jāzina, ka ES vadītāji ir norūpējušies. Tādēļ tik svarīga ir maija sākumā paredzētā augstākā līmeņa sanāksme, kas veltīta nodarbinātībai: novērtēt līdzšinējo atveseļošanas pasākumu ietekmi, novērtēt, kas darbojas un kas nedarbojas, kā arī apmainīties ar labāko pieredzi un vienoties par nepieciešamajiem papildu pasākumiem.
Mums ir jānodrošina, ka tiek iedarbinātas visas sviras vietējā, reģionālā, valstu un ES līmenī, lai mīkstinātu krīzes ietekmi un sagatavotu cilvēkus darbam nākotnē. Mums jo īpaši ir jādara viss iespējamais, lai pabeigtu dalībvalstu darbību caur Eiropas Sociālo fondu un Globalizācijas pielāgošanas fondu.
Kā jūs zināt, Eiropadome nolēma, ka augstākā līmeņa sanāksmei ir jānotiek trijotnes formātā. Lai būtu pret jums atklāts un godīgs - kāds es vienmēr esmu - man ir jāsaka, ka es biju vīlies par šo lēmumu. Man būtu labāk paticis, ka visas 27 dalībvalstis veltītu laiku, lai kopīgi apspriestu vislabāko ceļu uz to, kas ir galvenais jautājums ES pilsoņiem šajā krīzē - uz nodarbinātības situāciju.
Protams, mēs zinām, ka visvairāk instrumentu ir valstu līmenī, taču tas nevar būt par attaisnojumu Eiropas vadītājiem neapspriest ES līmenī to, kā valstis var koordinēt savas darbības. Mēs zinām arī, ka tad, kad mēs pieņemam lēmumu attiecībā uz finanšu nozari vai kad mēs pieņemam atveseļošanas plānu, tie ir arī pasākumi nodarbinātības paaugstināšanai.
Taču es domāju, ka nodarbinātība pelna ES vadītāju uzmanību pati par sevi. Lai kā tas būtu, Komisija ir pilnībā mobilizējusies un noskaņota sniegt stipru vēstījumu 2009. gada 7. maijā. Es personīgi uzskatu, ka šai augstākā līmeņa sanāksmei, ko ir nolemts noturēt trijotnes formātā, ir jābūt atklātai, lai visiem premjerministriem, kas to vēlas, būtu iespēja piedalīties.
Es vēlētos jums sacīt, kā to darīja arī premjerministrs Topolánek kungs, ka tieši pirms Eiropadomes mums bija ļoti svarīga diskusija ar sociālajiem partneriem kopā ar Zviedrijas premjerministru Reinfeldt kungu un Spānijas premjerministru Zapatero kungu. Es domāju, ka mēs pārliecinājāmies par sociālo partneru gatavību sadarboties ar mums. Ir svarīgi nosūtīt vēstījumu visiem eiropiešiem un īpaši Eiropas darba ņēmējiem, ka mēs ES līmenī arī rūpējamies par sociālo dialogu.
Mēs esam uzaicinājuši sociālos partnerus uz Komisiju. Mēs esam noorganizējuši tikšanos Komisāru kolēģijā, un es esmu apņēmies turpināt darbu ar sociālajiem partneriem, ar Eiropas Parlamentu, Eiropas valstu valdībām, ar prezidentūru, protams, un arī ar Reģionu komiteju un Sociālo un ekonomikas lietu komiteju, jo es tiešām uzskatu, ka saskarsmē ar šo nodarbinātības problēmu mums ir vajadzīga ne tikai ES valstu valdību un iestāžu mobilizācija, bet arī sociālo partneru un visu mūsu sabiedrību mobilizācija.
Es esmu pārliecināts, ka mums ir jābūt skaidrām visām izvēles iespējām. Tādēļ Komisija nākamajās nedēļās veltīs īpašas pūles darbam ar visiem mūsu partneriem, un es ļoti atzinīgi vērtētu visu Eiropas Parlamenta deputātu un šī Parlamenta kā institūcijas piedalīšanos. Jums ir plašas zināšanas par to, kā notiek darbība uz vietām.
Īsumā, šī bija Eiropadome, kas pieņēma ļoti svarīgus lēmumus par ekonomikas un finanšu jautājumiem - tie ir ļoti konkrēti rezultāti. Taču tas nekādi nebija procesa nobeigums. Mums ir jāsaglabā procesa temps. Mums ir jābūt atvērtiem visam, kas mums jādara, saskaroties ar krīzi, kurai būs jo īpaši liela ietekme uz sociālajiem jautājumiem. Ir svarīgi, lai mēs saglabātu šo apņēmību un pārliecību, ka ar koordināciju un īstenošanu Eiropa spēs ne tikai reaģēt uz problēmu iekšēji, bet arī dot svarīgu ieguldījumu globālajā reakcijā uz šo ļoti lielo krīzi.
(Aplausi)
Joseph Daul
PPE-DE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, Topolánek kungs, Barroso kungs, dāmas un kungi! Pēc mūsu ASV partneru un pārējās pasaules vadīšanas no paša krīzes sākuma ambiciozā, bet patiesi nepieciešamā finanšu tirgu reformā, pagājušajā piektdienā Eiropa pieņēma ceļvedi G20 sanāksmei 2. aprīlī.
Vakardienas debatēs par G20 daži deputāti sacīja, ka tas bija par maz, bet citi sacīja, ka tas bija par daudz. Īstenība ir tāda, ka mūsu nesen piedzīvotajās krīzēs ES ir bijusi vietā, tā ir koordinējusi savu darbību, ir darbojusies kā komanda.
Es atkārtoju: krīzes situācijā, ko mēs piedzīvojam, tāpat kā ar visiem globālajiem jautājumiem - enerģiju, klimata pārmaiņām, ārlietām, drošību un aizsardzību - nacionālie risinājumi vairs nav pietiekami. Ja pat AK premjerministrs, kurš uzstājās vakar, cildina Eiropas Savienības tikumus, paziņojot, ka viņš, es citēju, "ir lepns, ka ir brits, un lepns, ka ir eiropietis”, es jūtos drošs savā pārliecībā.
Eiropadomes pagājušajā nedēļā pieņemtais lēmums izveidot EUR 50 miljardu fondu, lai palīdzētu dalībvalstīm, kas vēl nav eirozonā, šajā grūtajā laikā, ir laba lieta, jo tas, kas ietekmē vienu no mums, ietekmē mūs visus. Tā ir Eiropas integrācijas jēga. Pēc pievienošanas Eiropas atveseļošanas plāna EUR 400 miljardiem šie piešķīrumi palīdzēs atjaunot izaugsmes apstākļus un radīt vērtības un galu galā darbavietas. Tas pats attiecas uz EUR 5 miljardu paketi, ko mēs esam nolēmuši ieguldīt, lai atbalstītu projektus enerģētikas jomā un pasākumos, kas saistīti ar internetu un citiem jautājumiem.
Es aicinu Padomi darīt visu iespējamo, lai nodrošinātu vienošanās panākšanu līdz šī parlamentārā sasaukuma beigām par trim galvenajiem jautājumiem, kas pašlaik tiek izskatīti: kredīta novērtējuma aģentūras, direktīvas par pamatkapitāla prasībām un Maksātspējas II Direktīva. Par šo pēdējo dokumentu Padomei ir jāpaātrina darbs, lai nodrošinātu, ka to var pieņemt pirmajā lasījumā aprīlī.
Dāmas un kungi, mums nevajag vairāk nekādus sociālistiskās ekonomikas pasākumus. Mums ir vajadzīgas papildu darbavietas, un šī pasākumu pakete to nodrošinās. Turklāt es ar interesi atzīmēju, ka neviens no Eiropas vadītājiem ne no kreisās, ne no labās puses neatbalstīja sociālistiskos pasākumus Briselē pagājušajā nedēļā. Tas arī apstiprina manu sajūtu, ka ne vienmēr ir laba saskaņa starp to, ko saka Sociāldemokrātu grupas priekšsēdētājs Eiropas Parlamentā, un ko dara sociālistu vadītas valdības, un, Schulz kungs, jums vēl ir daudz darāmā, lai pārliecinātu jūsu politisko draugu Steinbrück kungu kļūt vairāk sociālam.
Es gribētu arī pieminēt sagatavošanos Kopenhāgenas konferencei decembrī un lūgt Čehijas prezidentūru līdz jūnijam sagatavot dažu priekšlikumu projektus par starptautiskajiem finanšu mehānismiem. Attiecībā uz enerģētikas un klimata pārmaiņu paketi Eiropa ir uzdevusi toni un nedrīkst zaudēt savas priekšrocības. Klimata pārmaiņas negaidīs krīzes beigas. Tādēļ mūsu uzdevums ir pārliecināt mūsu partnerus pieņemt mūsu vadību cīņā pret klimata pārmaiņām un pieņemt mērķi - CO2 emisiju samazināšanu par 30 %.
Šķiet, ka Barack Obama ir nolēmis pieņemt palīdzīgo roku, ko mēs viņam piedāvājām, un apņēmies īstenot emisiju kvotu apmaiņas sistēmu ASV. Nobeigumā es vēlos izteikt gandarījumu, ka Eiropa beidzot attiecas nopietni pret mūsu kaimiņiem austrumos, pieņemot stratēģisko partnerību ar Armēniju, Azerbaidžānu, Baltkrieviju, Gruziju Moldovas Republiku un Ukrainu. Šī partnerība būs lietderīgs papildinājums EURONEST Parlamentārās asamblejas darbam, kuras iniciatīva nāca no manas grupas un kas sāks darboties saskaņā ar visu parlamentāro grupu vienošanos nākamajā parlamentārajā sasaukumā.
No otras puses, ir pienācis laiks, lai Vidusjūras reģiona valstu savienība, kas tika nodibināta pagājušajā vasarā, liktu savam sekretariātam Barselonā darboties un izstrādātu konkrētus projektus. To pieprasīja 27 valstis pagājušajā nedēļā, un mēs sagaidām ceļvedi jūnijā.
Martin Schulz
PSE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, Topolánek kungs, man šķiet zīmīgi, ka jūs esat šeit. Tas dara jums godu jūsu grūtajos apstākļos. Tas, ka jūs šorīt esat šeit, rāda, ka jūs esat cīnītājs, bet jums ir jāizprot arī Eiropas Savienības priekšsēdētāja kompetence. Ja jūs esat šeit, lai iesaistītos Čehijas iekšpolitikā, tad jums nebūtu jābrīnās, ka mēs apspriežam Čehijas iekšpolitiku. Manuprāt, jūs tomēr esat šeit kā Eiropadomes priekšsēdētājs, tādēļ es nesaprotu jūsu komentāru par obstrukciju no sociāldemokrātu puses.
(Aplausi)
Jebkurā gadījumā jūs nogāza divas Pilsoniskās demokrātijas partijas balsis un divas Zaļo balsis. Tad varbūt ir obstrukcija no jūsu pašu cilvēku puses?
Vakar mēs uzklausījām viena vadošas Eiropas valsts valdības galvas runu, kurš kā G20 augstākā līmeņa sanāksmes uzņēmējvalsts premjerministrs sacīja pretējo jūsu kā Padomes priekšsēdētāja teiktajam. Jūs sacījāt, ka ceļš, ko izvēlējušās ASV, ir vēsturiski nepareizs ceļš. To jūs sacījāt šeit pirms neilga brīža. Jūs sacījāt, ka T. Geithner ceļš ir nepareizs ceļš, un tas ved uz elli. Tas nav līmenis, kādā Eiropas Savienība var sadarboties ar ASV. Jūs nepārstāvat Eiropas Savienības Padomi, jūs pārstāvat pats sevi. Šeit jūs izdarāt lielu kļūdu.
(Aplausi)
Tagad es arī saprotu, kādēļ cilvēki mums sākumā sacīja, ka ar šo cilvēku ir grūti vest dialogu. Nē, priekšsēdētāja kungs, tas ir ceļš, kas ved Eiropas Savienību atpakaļ strupceļā.
Komisijas priekšsēdētājs šodien sacīja kaut ko ļoti svarīgu. Viņš teica, ka būtu nopietna kļūda noliegt sociālo augstākā līmeņa sanāksmi, nodarbinātības sanāksmi. Laikā, kad miljoniem cilvēku Eiropā ir nobažījušies par savām darbavietām, laikā, kad valsts finansējums par miljardiem vai pat triljoniem glābj bankrotējušas bankas un apdrošināšanas sabiedrības, arī ASV, ko jūs aprakstāt kā ceļu uz elli, situācijā, kurā cilvēki zina, ka galu galā viņi maksās ar saviem nodokļiem vai tie būtu eiro, vai kronas; šādā situācijā Eiropadome saka šiem cilvēkiem, ka mums neinteresē jūsu nodarbinātības problēmas. Tas ir fatāls signāls. Tas ir nepareizs signāls.
Tādēļ es saku, Komisijas priekšsēdētāja kungs, ka jūsu padoms Padomei nav pietiekams. Mēs nevēlamies trijotni, mums ir vajadzīga diskusija, kas atvērta ikvienam. Viņam ir jāatsāk augstākā līmeņa sanāksme, lai valstu un valdību vadītāji varētu uzņemties savu atbildību, diskutējot par nodarbinātības situāciju Eiropā maija sākumā.
(Aplausi)
Topolánek kungs, es vēlos dot jums trīs ieteikumus no mūsu viedokļa, ko pārdomāt dažās nākamajās dienās: ja jūs piespiežat Eiropas Savienības valstu valdības mobilizēt 1,5 % no to iekšzemes kopprodukta 2009. gadā un 1 % 2010. gadā kā paketi, lai risinātu īstermiņa ekonomisko situāciju, un līdz šim četras valstis, ja es esmu to pareizi sapratis, atbilst šīm prasībām, tad tas nav pietiekami, un tas ir jūsu kā Padomes priekšsēdētāja pienākums nodrošināt, ka valstis ievēro pašu uzņemtās saistības.
Otrkārt, lūdzu, sasauciet no jauna sociālo augstākā līmeņa sanāksmi. Parādiet Eiropas sabiedrībai, ka nodarbinātības politika un iniciatīvas darbavietu aizsardzībai ir valdību darbības uzmanības centrā.
Treškārt, lūdzu, nodrošiniet Padomē, lai beidzot būtu skaidrība par to, kas notiks ar institucionālajiem jautājumiem pēc vēlēšanām. Man personīgi ir jūsu ļoti žēl. Es zinu, ka jūs esat atbalstījis Lisabonas līguma ratifikāciju, bet es arī zinu, ka jūsu pašu prezidents ir pret to un ka tiek darīts viss, lai neļautu jums dabūt to cauri Senātam. Mēs šeit gribam jums palīdzēt. Kur mēs varam, mēs runājam ar jūsu ODS senatoriem, mēģinot panākt, lai viņi piekristu ratifikācijas procesam. Nav problēmu, mēs esam jūsu pusē un darīsim, ko varēsim.
Tomēr ir vēl viens ļoti īpašs jautājums: jums ir galu galā mums jāpasaka, uz kāda pamata jūs vēlaties iet uz priekšu. Vai uz Nicas līguma pamata, kas ir spēkā, vai uz Lisabonas līguma pamata, kas nav spēkā? Nevar sacīt, ka sāksim ar Nicas līgumu un pēc tam pievienosim nedaudz no Lisabonas līguma. Tādēļ es arī saku, ciktāl tas attiecas uz mums: apspriešanās pēc Eiropas vēlēšanām, absolūti, bet tikai pēc tam, kad ir sasaukts Eiropas Parlaments. Es neesmu gatavs apspriesties pēc 7. jūnija, kamēr šis Parlaments nav oficiāli sasaukts uz pirmo sēdi. Mums joprojām ir jāspēj prasīt vismaz minimālu institucionālo cieņu. Tātad šie trīs punkti, Topolánek kungs, un jūs atgūsiet kaut kādu prestižu mūsu acīs.
(Aplausi)
Graham Watson
ALDE grupas vārdā - Priekšsēdētāja kungs, par visām reālajām ciešanām ir viena vieglprātīga lejupslīdes definīcija. Tas ir tad, kad jūs aizejat uz bankomātu, lai izņemtu naudu, un izgaismojas signāls: "Nav pietiekamu līdzekļu” - un jūs nezināt, vai tie ir jūsu līdzekļi vai viņu!
(Smiekli)
Neraugoties uz visiem tumšajiem brīdinājumiem par šķelšanos un konfliktiem, šī Eiropadome ir radījusi pozitīvu paketi, un es apsveicu Čehijas prezidentūru ar šo sasniegumu.
Mums ir papildu naudas solījums no SVF, solījums sniegt lielāku atbalstu ES visvairāk cietušajām ekonomikām un vienošanās virzīties uz priekšu ar finanšu sistēmas uzraudzību ES. Tas viss ir apsveicami. Un es biju īpaši gandarīts, ka Padome ir saglabājusi Barroso kunga ādu, nododot piecus miljardus neizlietoto eiro atveseļošanas plānam. Ieguldījumi transportā, infrastruktūrā un platjoslas savienojumos radīs darbavietas tagad un sagatavos Eiropu nākotnei. Vienlaikus līdzekļi Nabucco cauruļvadam atvieglos mūsu satraucošo enerģētisko atkarību no Krievijas.
Mums ir vajadzīga priekšsēdētāja skaidra garantija, ka līdzekļi no šiem EUR 5 miljardiem tiešām sasniegs šo projektu, bet arī, ka ieguldījumi gāzes piegāžu infrastruktūrā nebūs aizvietojums atjaunojamo enerģijas avotu pētniecībai. Zaļā izaugsme paliek būtiska mūsu pilsoņu drošībai tagad un nākotnē, tāpat kā Lisabonas stratēģijā iekļautie principi: elastdrošība, uz zināšanām balstīta ekonomika, nodarbinātības noteikumi, kas atbilst mērķim - tās ir atslēgas konkurētspējīgai ekonomikai un sekmīgam vienotam tirgum. Tas ir Padomes liels sasniegums, ka pagātnes protekcionistiskā valoda nemet ēnu uz tās secinājumiem.
Bet pie visas šķietamās saskaņas paliek sīka nianse par dalībvalstu prioritātēm. No vienas puses, mums ir tie, kas koncentrē uzmanību uz robustu regulēšanu starptautiskā līmenī, un, no otras puses, ir tie, kas aizstāv stipru stimulu paketi. Tā ir maldīga izvēle. Protams, mums ir vajadzīgas uzraudzības struktūras ar īstu regulēšanas spēju, bet tāpat mums ir vajadzīgi pasākumi pret cikliem, lai risinātu lejupslīdes realitātes. Ir jārisina gan ilgtermiņa, gan īstermiņa problēmas.
Mūsu vadītājiem ir jābūt skaidrībai par to G20 augstākā līmeņa sanāksmē. Ja mēs nevaram vienoties par kopēju lietu, tad nevaram cerēt uz mūsu kolektīvā svara pieaugumu. Amerika ieradīsies G20 ar savu darba kārtību. Mums ir jāierodas ar savu, un kopīgi jāpanāk darījums, kas apmierina visus.
Priekšsēdētāja kungs, pagājušajā nedēļā Padomē jūs visai nedaudz apspriedāt juridisko pamatojumu, uz kura tiks veidota nākamā Komisija, taču tagad visticamāk ne tikai Īrija neratificēs Lisabonas līgumu. Tādēļ es aicinu jūs sasaukt Padomes, Komisijas un Parlamenta vadītājus, pirms šis Parlaments beidz darbu maijā, lai vienotos par to, kā veidot Parlamentu un Komisiju ar juridisku noteiktību.
Slavenajā melodijā Smetanas operā Má Vlast, priekšsēdētāja kungs, ir daļa, kurā čello un trombons ceļas, pieaugot spēkā, no sērīga dziļuma, lai sasniegtu šķietami neiespējami augstu toni. Tas mirklis jūsu valstībai ir pagājis. Eiropai tas vēl ir priekšā. Raugieties, lai iekšzemes grūtības nenovārdzina jūsu panākumus.
(Aplausi)
Adam Bielan
UEN grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētāja kungs, es sākšu ar apsveikumu premjerministram Topolánek kungam par lielisku Eiropas augstākā līmeņa sanāksmes sagatavošanu un par to, kas līdz šim ir bijusi ļoti laba prezidentūra. Pirms dažiem mēnešiem daudzi politiķi šaubījās, vai maza valsts centrālajā un austrumu Eiropā varēs panest Eiropas Savienības vadības nastu. Topolánek kungs un viss viņa kabinets ir pierādījis, ka tas ir iespējams. Es vēlreiz apsveicu jūs arī tādēļ, ka jums šis ir grūts brīdis iekšzemes problēmu dēļ, un es ceru, ka jūs spēsiet atrisināt šīs problēmas un sagatavosiet nākamo augstākā līmeņa sanāksmi trīs mēnešu laikā.
Tomēr, tā kā esam draugi, mums jārunā atklāti. Es vēlētos runāt par dažām lietām attiecībā uz augstākā līmeņa sanāksmi, kuras es vērtēju kritiski, lai gan mana kritika nav vērsta pret Topolánek kungu personīgi.
Es sākšu ar atbalstu Austrumu partnerībai. Tai ir piešķirta summa EUR 600 miljoni uz pieciem gadiem, bet mēs zinām, ka no tās tikai EUR 350 miljoni ir jauna nauda. Kopā tas nozīmē tikai EUR 20 miljonus gadā katrai valstij, kas piedalās projektā. Vai tas tiešām ir pietiekami ES ietekmes veidošanai šajā reģionā? Runājot par mūsu austrumu partneriem, es gribētu jautāt, kas ir nolemts par vīzu jautājumu šīm valstīm? Man šķiet, ka absolūti nekas nav nolemts. Faktiski ir pieņemts lēmums noraidīt jebkāda veida sadarbību šajā jomā. Mums ir jājautā sev, vai mēs vēlamies atturēt mūsu austrumu kaimiņus vai iedrošināt viņus strādāt kopā ar mums? Šķiet, ka dažas dalībvalstis cenšas vājināt Austrumu partnerības ideju, lai nebojātu attiecības ar Krieviju.
Šī paša iemesla dēļ mēs varam saskatīt obstrukciju, kad apsveram Nabucco gāzes cauruļvada būvi. EUR 200 miljonu piešķiršana projektam, kura izbūves novērtētās izmaksas ir EUR 8 miljardi, izraisa tikai nožēlas smaidu mūsu partneru sejās. Mums ir jāatceras, ka mūsu pašu enerģētiskās drošības dēļ mums vajadzētu būt visvairāk ieinteresētiem degvielas transporta kanāla būvē no Kaspijas jūras reģiona uz Eiropu un ka šim kanālam ir jābūt neatkarīgam no Kremļa vēlmēm.
Augstākā līmeņa sanāksmē EUR 5 miljardi tika piešķirti arī pretkrīzes paketei. Daļa no šīs naudas tiks novirzīta lieliem enerģētikas projektiem, tai skaitā EUR 330 miljoni manai valstij, Polijai. Diemžēl tika pieņemts nosacījums, kuru ir ļoti grūti izpildīt, proti, nauda ir jāizmanto līdz nākamā gada beigām. Šī summa ir pārvērtusies par virtuālu naudu, jo, zinot ES finansējuma absorbcijas tempu Polijas valdībā, naudu nevar izlietot un tad tā vairs nebūs pieejama. Tādēļ es ierosinu pagarināt šī finansējuma izmantošanas laika grafiku.
Runājot par augstākā līmeņa sanāksmi, es vēlētos arī aplūkot iepriekšējo neoficiālo pretkrīzes augstākā līmeņa sanāksmi Briselē, kas bija Topolánek kunga iniciatīva. Šīs sanāksmes dalībnieki vienprātīgi iebilda pret ekonomisko protekcionismu. Vienlaikus pirms dažām dienām mums tika sniegts pierādījums, ka sanāksmē pieņemtajām rezolūcijām ir maza nozīme, kad Francijas automobiļu koncerns Renault paziņoja par ražotnes pārcelšanu no Slovēnijas atpakaļ uz Franciju. Diemžēl tas parāda, ka ekonomikas krīzes apstākļos ES solidaritātes pamatprincips tiek upurēts ekonomiskajam egoismam. Es aicinu Topolánek kungu darīt tam galu.
Claude Turmes
Verts/ALE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es domāju, ka tikai vēsture novērtēs, vai pagājušās nedēļas augstākā līmeņa sanāksme bija liela sanāksme. Šorīt es vēlētos dot trauksmes signālu. Mēs esam sistēmas krīzē, un šī sistēmas krīze var ātri pāraugt sabiedrības krīzē.
Roosevelt 1930. gadā uzvarēja politiskajā cīņā pret fašistiem, Eiropa tajā zaudēja. Tad kāpēc Roosevelt uzvarēja? Viņš uzvarēja tāpēc, ka viņš uzticējās pat tiem ASV pilsoņiem, kuri bija zaudējuši lielu daļu ekonomisko ienākumu trīsdesmito gadu krīzes laikā. Kādi ir tie četri uzticības elementi, kuru dēļ Roosevelt uzvarēja?
Pirmais bija pārregulēšana. Roosevelt stipri uzbruka oligopoliem, lielajām sabiedrībām un pārregulēja ekonomiku. Tieši tas mums ir jāizdara G20 sanāksmē Londonā. Pat ja Gordon Brown būtu regulēšanas mazināšanas aizstāvis, varbūt tas parādītu, ka pārmaiņas var notikt.
Otrkārt, nostiprināt sociālo struktūru. Roosevelt programma bija: pirmkārt, bagātības pārdalīšana, kā arī bagāto aplikšana ar nodokļiem un naudas atdošana nabagajiem; un, otrkārt, liela programma ASV jaunatnei. Ko mēs piedāvājam jaunatnei Eiropas līmenī, lai tā neatdotu savas balsis fašistiem Eiropas vēlēšanās? Treškārt - un Martin izvirzīja šo jautājumu - jūsu augstākā līmeņa sanāksmes lielākā kļūda bija sociālās augstākā līmeņa sanāksmes maijā nozīmes samazināšana. Vienīgais veids, kā sabiedrībai palikt vienotai, ir nodrošināt multiplikatoru darbību sabiedrībā, tādēļ mums ir vajadzīga maija sanāksmes uzlabošana un paplašināšana. Jums ir jāaicina pie sarunu galda arī visas vides NVO, attīstības NVO un sociālās NVO, kas kopā ar sabiedrību un pilsoņiem gatavo pārmaiņas, kas mums vajadzīgas sabiedrībā.
Roosevelt ceturtais jautājums bija viņa ekonomiskais ieguldījums. To viņš galvenokārt zaudēja, jo tikai Otrā pasaules kara laikā ASV ekonomikas motors atsāka pa īstam darboties. Mēs negribam iet uz karu. Šodien mums ir jāuzvar karš pret planētu. Mūsu karš ir zaļais ieguldījums - tieši tur mums ir jāuzvar karš. Tādēļ ir divi jautājumi.
Viens ir tas, ka mums ir vajadzīgas zaļas eiroobligācijas. No EUR 5 miljardiem mums ir pēc iespējas daudz jānogulda Eiropas Investīciju bankā, lai mums būtu svira atjaunojamajiem enerģijas avotiem un efektivitātei. Otrkārt, mums ir jāiesaista spēlē Eiropas pilsētas. Eiropas pilsoņi nedzīvo Ziemeļjūrā, CO2 apglabāšanas teritorijās, tādēļ jūs nevarat tur iegūt balsis. Mums ir jāuzvar Eiropas pilsētās - un pilsoņi šajās pilsētās - ar viedu pilsētu programmu. Tas nozīmē uzvaru ekonomikā un Eiropas pilsoņu siržu iekarošanu.
Vladimír Remek
GUE/NGL grupas vārdā. - Dāmas un kungi, ir vispārīgi acīmredzams, ka mums ir jāatrod ceļš tās krīzes risināšanai, kas tagad plosa Eiropu un citas pasaules daļas. Neapšaubāmi mūsu centieniem ir jāietver uzticības veidošana un finanšu stabilitātes atbalstīšana, kā to ir sacījusi arī Eiropadome. Tomēr problēma ir - kurš var atjaunot uzticību un kā to izdarīt. Ja mēs atstājam to galvenokārt tiem, kas veicināja pašreizējo krīzi ar savu nepiesātināmo alkatību, un, ja mēs nemēģinām atbalstīt tos, kas rada vērtības, bet nespēj ietekmēt ne firmu darbību, ne visu ekonomiku, tad izredzes būs vājas. Padomes diskusijas norāda, kuras runas par nepieciešamību risināt krīzes sociālo ietekmi, manuprāt, ir tādēļ ārkārtīgi svarīgas. Bezdarba straujais pieaugums ir problēma, un darba ņēmējiem ir ārkārtīgi svarīgi pasākumi nodarbinātības stimulēšanai un darbavietu zaudējumu novēršanai. Ja atbalstu sniedz tikai lielākajām firmām un to vadītājiem, mēs nevaram just entuziasmu par šo plānu. Es atbalstu centienus koncentrēt uzmanību uz enerģētikas drošības paaugstināšanu un Eiropas energotīklu savienošanu, kā arī vispārēju uzsvaru uz infrastruktūras attīstību šajā teritorijā. Kopā ar visu pārējo tas ir viens no veidiem, kā atbalstīt nodarbinātību un darbavietas, kā arī nodrošināt peļņu nākotnē. Mums noteikti vēl ir priekšā kritiski brīži, un pašreizējā krīze dod mums iespēju tiem labi sagatavoties. Manuprāt, atjaunotais atbalsts kodolenerģijas neaizvietojamai lomai ir laba lieta, neraugoties uz diametrāli pretējiem viedokļiem par šo enerģijas veidu pat manas politiskās grupas iekšienē.
Es vēlētos vēlreiz komentēt Austrumu partnerību. Vispārīgi runājot, es, protams, esmu par visplašāko iespējamo starptautisko sadarbību, taču šeit mēs varam saskatīt skaidru mēģinājumu - un turklāt tādu, kas ir skaidri formulēts - piesaistīt tuvāk ES bijušās Padomju Savienības valstis un attālināt tās no Krievijas. Tādējādi mēs veidojam ietekmes sfēru un darām to, par ko mēs asi kritizējam citus.
Hanne Dahl
Priekšsēdētāja kungs, pagājušajā nedēļā EU Observer tika apgalvots, ka Jacques Delors pesimistiski vērtē eirozonas nākotni. Tātad šeit mums ir viens no eiro aizstāvjiem, kas pauž bažas par ES un eiro nesenās augstākā līmeņa sanāksmes priekšvakarā. Cita starpā viņš saka, ka ir nobažījies par nevēlēšanos attīrīt finanšu nozari un ieviest jaunus noteikumus tās regulēšanai. Man agrāk nav bijis iemesla piekrist Delors kungam, bet šinī gadījumā man diemžēl ir jāsaka, ka viņam ir taisnība, kas ir jānovērtē. Augstākā līmeņa sanāksmes secinājumi šajā sakarā ir ļoti vāji. Visā krīzes laikā es esmu atkārtoti uzdevusi jautājumu Komisijai par tās vēlēšanos regulēt un kontrolēt finanšu nozari. Tai nav vēlēšanās to darīt. Tā pastāvīgi atsaucas uz iekšējā tirgus tiesībām pārvaldīt to, kas notiek.
Delors kungs ir sacījis vēl kaut ko, kas tādai eiroskeptiķei kā es dod gandrīz déjà vu sajūtu attiecībā uz argumentiem, ko es ierosināju iepriekšējā gadījumā. Viņš sacīja, ka Eiropas ekonomikas ir pārāk atšķirīgas kopējai valūtai. Bingo, Delors kungs! Tieši tādas tās ir! Vienotā valūta ir daļa no problēmas, nevis daļa no risinājuma. Eiropai ir vajadzīga finanšu nozares stingra kopēja regulēšana, taču arī augsta elastības pakāpe attiecībā uz ekonomikas politikas izvēli krīzes labākai pārvarēšanai atsevišķās valstīs.
Jana Bobošíková
(CS) Dāmas un kungi, es atzinīgi vērtēju to, ka Komisija pagājušajā nedēļā atlika nereālistiskās Lisabonas stratēģijas pārskatīšanu. Es arī atzinīgi vērtēju lēmuma atlikšanu par klimata darbību finansēšanu. Šajā kontekstā es vēlētos sveikt Komisijas priekšsēdētāja José Manuel Barroso paziņojumu, kurā deklarēts, ka ES nav jāuzņemas nekādas saistības klimata jautājumos, ja citas valstis, īpaši ASV un Ķīna, nedara to pašu. Es vēlos norādīt, ka šos tīri racionālos secinājumus izdarīja 27 dalībvalstu vadītāji un Komisija situācijā, kad ES sastopas ar bezdarba krasu pieaugumu un ekonomikas lejupslīdi, bet Lisabonas līgums vēl nav apstiprināts. Tas viss skaidri parāda, ka Lisabonas līgums ir pilnīgi nevajadzīgs tādu fundamentālu lēmumu pieņemšanai, kas noteikti ir labi dalībvalstu pilsoņiem. Tas ir totāli lieks, un to pierāda Eiropadomes veiktie pašreizējie pasākumi, kas pamatoti uz pašreizējo līgumu struktūru un veikti Čehijas vadībā.
Vakar Čehijas premjerministra un ES Padomes priekšsēdētāja valdība zaudēja uzticības balsojumā. Es vēlētos norādīt visiem tiem, kas parādīja augstprātību šajā Parlamentā, kritizējot Čehijas parlamenta darbību kā bezatbildīgu, ka tas bija suverēnas dalībvalsts demokrātiski ievēlēta parlamenta demokrātisks lēmums. Tā nav Čehijas Republikas valdība, bet gan Čehijas Republika, kas ir ES prezidējošā valsts, kuras pilsoņus man ir tas gods šeit pārstāvēt. Es zinu, ka manai valstij ir administratīvā un demokrātiskā sistēma, kas ir pietiekami stipras, lai valsts noteikti pildītu tās pienākumus ES līmenī.
Pēc M. Topolánek valdības krišanas prezidentam Václav Klaus ir visstiprākās politiskās pilnvaras Čehijas Republikā. Kā jums ir bijusi iespēja pārliecināties šajā Parlamentā, viņš ir valstsvīrs ar stingriem demokrātiskiem uzskatiem, kurš izprot Eiropas integrāciju ne kā vienvirziena ielu, ko pārvalda politiskās un birokrātiskās elites, bet kā sarežģītu procesu, kas var gūt panākumus tikai tad, ja tas rodas no tautas gribas. Dāmas un kungi, pirms dažām nedēļām prezidents Klaus mums skaidri sacīja, ka viņš neredz alternatīvas Čehijas Republikas līdzdalībai ES. Vēl vairāk, Čehijas pilsoņu vairākums uzskata, ka viņu valsts līdzdalība ES ir izdevīga. Visas bažas par Čehijas Republikas bezatbildību tādēļ ir pilnīgi liekas.
Visbeidzot, es vēlētos norādīt Sudetijas Vācu novadnieku biedrības vadītājam Posselt kungam, kurš ir publiski paudis nožēlu par ministru Vondra un Schwarzenberg krišanu un kurš ir aicinājis Čehijas Republiku izveidot stipru eiropeisku valdību, ka Čehijas Republika nav Bohēmijas un Morāvijas protektorāts, bet gan suverēna valsts, kurā ministrus ieceļ Čehijas Republikas prezidents un valdība saņem pilnvaras no parlamenta, ko ievēl Čehijas pilsoņi.
Priekšsēdētājs
- Bobošíková kundze, demokrātija arī nozīmē, ka visi demokrāti var izteikties par procedūrām visās Eiropas Savienības valstīs un ārpus tām. Arī tā ir demokrātija.
Mirek Topolánek
Padomes priekšsēdētājs. - (CS) Nopietni runājot, es domāju, ka mēs jau padodamies pirmsvēlēšanu retorikas pieskārienam. Mēģināsim palūkoties uz šīm lietām nopietni un rast vienotību starp 27 dalībvalstīm, kurām katrai ir sava vēsture un katra no tām piedzīvo dažādus pašreizējās finanšu krīzes simptomus vai dažādu ietekmi uz reālo ekonomiku. Ja mēs nevaram vienoties par kopēju pieeju, tad ir vienalga, kāda izejas pozīcija katram ir bijusi šīs problēmas sākumā, jo mums visiem būs jāmaksā cena domino efekta dēļ. Tas ir pirmais punkts.
Es nekritizēju ASV pieeju kā tādu, bet drīzāk tādēļ, ka gribēju norādīt uz ES pieejas priekšrocībām. Tās ietver plašu sociālo programmu, kas ļauj mums izvairīties no milzīgu summu ieguldīšanas to cilvēku sociālajā stabilizācijā, kuri ir nonākuši grūtībās. Sistēma vienkārši strādā. Mums vienīgais lielākais uzdevums ir noturēt sistēmu darbībā un garantēt ES pilsoņiem tādus pašus sociālos standartus, kādi viņiem bija pirms krīzes. Manuprāt, tas noteikti nav mazs uzdevums, un tas maksās daudz naudas. Mēs esam izvēlējušies dažus ļoti konkrētus pasākumus, un skaitļi EUR 5, 50 vai 75 miljardi rāda, manuprāt, Eiropadomes skaidru apņēmību konkrēti reaģēt uz pašreizējo situāciju ne tikai ar vispārējiem pasākumiem tajā vai citā ietvarā, bet ar ļoti konkrētiem pasākumiem.
Ir liela atšķirība starp skaistu vārdu proklamēšanu uz ielas stūra un to īstenošanu praksē. Mūsu kopējais mērķis tagad ir īstenot visus pasākumus, par kuriem mēs runājam, ieviest tos dzīvē un nodrošināt atgriezenisko saiti. Nevienam nav precīza priekšstata - un es varu apgalvot pilnīgi nopietni, ka pat makroekonomikas speciālistiem nav priekšstata - kādi varētu būt šo dažādo pasākumu rezultāti. Tomēr mēs droši zinām, ka kādam būs jāmaksā par šo glābšanu un par ballīti. Būtu ļoti bezatbildīgi, ja mēs nenovērtētu sekas, pat ja mēs nezinām, cik ilgi šī situācija turpināsies, un neapsvērtu, kas par to visu maksās un kāda ietekme tam būs uz eirozonu un Stabilitātes un izaugsmes paktu, kā arī kādas iespējas tas dos tādām valstīm kā manējā. Es neatbildēšu uz partijas vadītāja Schulz kunga komentāriem. Berlusconi kungs tā darīja pirms pagājušajām vēlēšanām, un es nevēlos atkārtot viņa kļūdu. Domāju, ka nav nepieciešams reaģēt uz dažiem uzbrukumiem. Tomēr ir neiespējami, ka banknošu drukātāji būtu vienīgie, kas gūst peļņu no šīs krīzes. Tā nebūtu laba lieta.
Nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksme. Mēs, protams, ierosinājām pilna formāta Eiropadomi. José Manuel Barroso un es atbalstījām šo ideju, jo mēs tāpat kā jūs jūtam nepieciešamību iesaistīt sociālos partnerus augstāka līmeņa diskusijā nekā trijotne un apspriest ar viņiem ar nodarbinātību saistītās problēmas, problēmas ar dažādu nacionālo pakešu īstenošanu, ar to ietekmi uz nodarbinātību un ar nākamajiem pasākumiem, ko mēs veicam, lai aizsargātu ES pilsoņus no krīzes ietekmes. Tas nebija mūsu lēmums, ka šai augstākā līmeņa sanāksmei ir jābūt trijotnei. Es saprotu daudzu valstu un valstību vadītāju bailes, un es pats biju pilnībā par pilno formātu. No otras puses, mēs nedrīkstam aizmirst, ka tā bija tikai neoficiāla augstākā līmeņa sanāksme, kuras secinājumi nav saistoši. No šī viedokļa reducētais formāts varētu būt labāks, jo tas nozīmē, ka neoficiālās augstākā līmeņa sanāksmes ieteikumus var nodot regulārajai jūnija Padomei, kur tos varētu pat nepārprotami pieņemt. Manuprāt, tā nav tik smaga kļūda, un no tās nav jārada politiska problēma. Svarīgi ir tas, ka atradām drosmi sasaukt šo augstākā līmeņa sanāksmi, ka mēs uzaicinājām piedalīties sociālos partnerus, ka mēs sagatavosim to kopā ar viņiem ilgākā laikā - pirms nodarbinātības sanāksmes būs trīs apaļā galda sanāksmes Stokholmā, Madridē un Prāgā - un ka mēs mēģinām panākt secinājumus, kas būs vērtīgi jūnija Padomei.
Lisabonas līgums. Es atļaušos vienu joku šodien. Es domāju, ka telefona numurs, pa kuru jāzvana, lai uzdotu jautājumus par Lisabonas līgumu, vairs nav Valdības biroja un premjerministra Topolánek numurs, bet gan Parlamenta un Jiří Paroubek numurs. Man ir jāsaka, ka atbildība par situācijas virzīšanu uz priekšu gulstas uz tiem, kas radīja šo situāciju. Es, protams, daru visu, lai nodrošinātu, ka es izpildu savas saistības, lai man nebūtu jādzēš mans akmenī iekaltais paraksts Svētā Geronīma klostera priekšā Lisabonā.
Komisija. Padomes decembra augstākā līmeņa sanāksme pieņēma skaidru lēmumu, un mēs apzināmies situācijas sarežģītību. Man ir jāsaka, ka mūsu mērķis ir panākt politisku vienošanos Eiropadomes jūnija sanāksmē. Mēs, protams, apspriedīsimies ar jums: ir būtiski apspriesties ar Eiropas Parlamentu. Šajā kontekstā mēs pat apsveram, ka, ja ir Eiropas Parlamenta pietiekama interese, mēs varētu uz nedēļu atlikt jūnija Padomi, lai pagarinātu mūsu 10 debašu dienas līdz 17 dienām. Es domāju, ka 17 dienas dotu mums pietiekami daudz laika debatēm. Šīs apspriedes ir būtiskas, tomēr pirms oficiāla lēmuma pieņemšanas, protams, vajadzēs noteikt, vai mēs darbojamies saskaņā ar Nicas līgumu vai ar Lisabonas līgumu, jo tas ļaus mums prognozēt vienošanās formu, vai valstu skaits būs tāds pats, vai visām no tām būs komisārs un tamlīdzīgi. Mums ir jāņem vērā Eiropas vēlēšanu rezultāti, un viss, ko es varu sacīt, ir tas, ka mēs turpināsim darboties saskaņā ar apstiprināto standarta procedūru, jo mēs atrodamies sava veida juridiskajā vakuumā un situācijā, kas ir jārisina politiski un praktiski.
Turpmākās diskusijas saistībā ar jautājumiem par regulēšanu pret stimulu pasākumiem. Es jau ievadā sacīju, ka, manuprāt, ES ir pieņēmusi pilnīgi pareizu pieeju, neizvēloties vienu vai otru, bet sakot tikai, ka mēs esam izglābuši banku nozari un tagad atliek tikai to attīrīt. Komisija ir sagatavojusi plānu individuālo slikto aktīvu novērtēšanai (ietekmes novērtējums) un problēmas risināšanai. Manuprāt, vienīgais veids, kā paaugstināt uzticību banku nozarei un arī uzticību par banku nozari, ir šo banku attīrīšana. Čehijas Republika un Zviedrija zina, kā to darīt, un ASV finanšu ministrs ir iesniedzis savu plānu ASV banku nozarei. Manuprāt, tas ir vienīgais veids, kā risināt situāciju. Es jau minēju stimulu paketes. Šīs struktūras otrais pīlārs ir regula, kas daļēji atrodas jūsu rokās. Tā ir īpaši pieminēta Larosière ziņojumā, kas ir tiešām labs darbs. Tā ietvers riska ieguldījumu fondu un privāto pašu kapitāla fondu regulēšanu un tā, protams, izšķiros ārzonas sektoru. Jums ir noteikti jāredz lielais progress šajā lietā, un mēs gatavojam šīs lietas iespējamai nākamajai krīzei. Mēs neesam laika trūkumā no dienas uz dienu, lai iesniegtu jauno regulu. Mums trūkst laika, lai ierobežotu jebkādas nākotnes problēmas.
Bija diskusija arī par SVF lomu. Mēs vienojāmies, ka SVF ir jābūt šo nākotnes risinājumu sponsoram, bet problēma nav tā, ka mums būtu maz iestāžu ar mazu varu. Problēma ir atkarīga no tā vai lielākie globālā finanšu tirgus dalībnieki respektēs šīs iestādes, kā tas nenotika pagātnē. Jebkurā gadījumā tās ir fundamentālas debates, un tas būs arī jautājums G20 sanāksmei: lielākas SVF, Pasaules Bankas un ESAO lomas pieņemšana starptautisko globālo finanšu iestāžu sistēmā un šo iestāžu un to slēdzienu respektēšana.
Es domāju, ka būtu kaut kas jāsaka par Austrumu partnerību. Vakar es atkal tikos ar prezidentu Yushchenko, un es atzinīgi vērtēju šo nolīgumu un nolīguma parakstīšanu starp Eiropas Komisiju un Ukrainu. Tas iezīmē svarīgu soli virzībā uz situācijas stabilizāciju. Nesen Azerbaidžānā es runāju ar prezidentu Aliyev. ES ir jāpaliek sava veida bākai šīm valstīm. Tas nav jautājums par jaunu barjeru celšanu, tas ir jautājums par ES misiju, kuras mērķis ir paplašināt drošības, brīvības, labklājības un solidaritātes telpu. Te nav robežu, bet ar to mēs nesakām, ka šīs valstis kļūs par ES dalībvalstīm rīt, parīt vai pat vispār. Ja bākas gaisma tiek izslēgta, attīstība šajās valstīs nenotiks mūsu kontrolē. Mums ir jāiesaista šīs valstis diskusijās, jāpiešķir tām neierobežotas ceļošanas iespējas, jānodrošina ekonomiska sadarbība, apmaiņas starp izglītības iestādēm un skolām, kā arī labāka pārvaldība. Es uzskatu, ka tas ir mūsu pienākums, un šajā ziņā Austrumu partnerība sniedz skaidru pierādījumu, ka mēs ejam pareizajā virzienā. Atbildot uz Bielan kunga vārdiem, es teiktu, ka tas bija liels sasniegums iegūt EUR 600 miljonu apstiprinājumu vispār. Ne visi no mums tam piekrita, nebija vienprātīgas vienošanās, taču tas bija maksimālais iespējamais kompromiss, kam piekrita 27 dalībvalstis.
Nobeigumā es gribētu sacīt kaut ko par sociālo ietekmi. Te man ir jāatgriežas pie trijotnes un jāsumina abu sociālo partneru loma. Mēs nerunājām par to, cik daudz naudas mēs dosim cilvēkiem. Mēs runājām par to, kā sagatavot cilvēkus šai situācijai vai iespējami līdzīgai situācijai nākotnē, paaugstinot prasmes, paaugstinot izglītību un atbalstot MVU, kas rada visvairāk darbavietu. Pašreiz, protams, darbaspēka cena krītas, jo mēs gribam noturēt cilvēkus darba vietās, cik ilgi vien iespējams, tādēļ, ka viņu atgriešanās nodarbinātībā ir vairākas reizes dārgāka, nekā noturēšana nodarbinātībā.
Darbaspēka mobilitāte. Es tiešām gaidu debates dažādu valstu parlamentos un īpaši manā valstī par to, kā mums jāgroza darba tiesību akti, lai iegūtu elastīgāku un mobilāku darbaspēku. Tā ir barjera risinājumam. Ir jānodrošina straujš darbavietu pieaugums un ātrs risinājums to cilvēku stāvoklim, kas nonākuši šajā situācijā ne savas vainas dēļ.
Es vēlētos nobeigumā nedaudz pieskarties ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmei. Mani ārkārtīgi iepriecina tas, ka pēc G20 Londonā un pēc augstākā līmeņa sanāksmes Strasbūrā-Kēlā ASV administrācija Barack Obama vadībā ieradīsies Prāgā. Tam ir ārkārtīgi simboliska nozīme mums, un mēs uzaicinām arī Eiropas Parlamenta priekšsēdētāju, jo es jūtu zināmu vilšanos par to, ka ASV prezidents vēl nav apmeklējis Eiropas Parlamentu. Prāgā nebūs daudz laika diskusijām, bet, manuprāt, mums ir jāzina, ko ASV vēlas, ko mēs vēlamies un jāpanāk vienošanās. Mēs noteikti nevēlamies celt jaunas barjeras - tas galu galā ir Eiroatlantiskās civilizācijas kā veseluma galvenais mērķis.
Nobeigumā es gribētu kaut ko sacīt par Bobošíková kundzes piezīmēm. Čehijas administrācija līdz šim ļoti labi pārvalda situāciju. Es vienkārši nepiekrītu, ka mēs varētu sākt kāda veida organizatorisko pārkārtošanos, ka mēs varētu nespēt vadīt vienu no pēdējo gadu visprasīgākajām prezidentūrām, jo mēs esam atkārtoti risinājuši plašu problēmu loku, ko neviens nebūtu varējis paredzēt. Mūsu elastības līmenis, kreativitātes līmenis, mūsu spēja reaģēt darboties un meklēt kompromisus noteikti nepelna tik asu kritiku. Pašreizējai situācijai, kad Čehijas Republika ir zaudējusi uzticības balsojumu, līdzīga situācija bija arī Dānijā un Itālijā, bet Francijā valdība mainījās vēlēšanu rezultātā. Es nevērtēju situāciju tik drūmās krāsās, un es varu apliecināt jums, ka Čehijas prezidentūra no tā nekādā veidā necietīs, ka visi mēs, kuru pienākums ir pārvaldīt ES darba kārtību, to noteikti darīs.
Priekšsēdētājs
- Pateicos jums, Eiropadomes priekšsēdētāja kungs! Jūs paņemsiet sev līdz mūsu visa laba vēlējumus, lai jūs spētu nobeigt pilnībā jūsu pienākumus kā Eiropadomes priekšsēdētājs un darīt visu, lai panāktu vienošanos par Lisabonas līgumu arī jūsu valstī. Ar šiem laba vēlējumiem mēs pateicamies par jūsu klātbūtni šeit šorīt.
Timothy Kirkhope
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos izteikt atbalstu iespaidīgajam veidam, kādā Čehijas prezidentūra ir risinājusi dažus no kritiskajiem jautājumiem, ar ko saskaras Eiropa. No ekonomikas un finanšu krīzes līdz enerģētikas drošībai un klimata pārmaiņām prezidentūra ir bijusi nelokāma un skaidra savos mērķos, un tā ir piedāvājusi Eiropai skaidru vadību pārbaužu laikos.
It īpaši premjerministrs Topolánek kungs ir parādījis skaidru vadību, galvenokārt brīdinot par protekcionisma briesmām. Kad citi flirtēja ar kaitējošu tirdzniecības barjeru celšanu, Čehijas prezidentūra skaidri un konsekventi izteicās par atvērtu tirdzniecību un, izšķiroši, par vitālu vajadzību atbalstīt vienotu tirgu. Agrāk šomēnes Topolánek kungs sacīja, ka protekcionisms vienmēr ir kaitīgs un ES gadījumā tas ir neloģisks. Mums ir jāmācās no šīs krīzes un jāsaka "nē” izolācijai, "nē” protekcionismam un "jā” sadarbībai.
Viņam bija pilnīga taisnība, atgādinot mums visiem par pamatprincipu, kas izceļ ES. Šis godīgums ir izteiktā kontrastā liekulīgajai un pašinteresantajai Lielbritānijas premjerministra runai šeit vakar. Brown kunga runa bija gara par hiperbolu, bet pilnībā noklusēja centrālo faktu, ka Apvienotajai Karalistei viņa vadībā būs visilgākā un visdziļākā lejupslīde no visām industrializētajām valstīm. Viņš ignorēja savu lomu fundamentāli kļūdainas finanšu normatīvās bāzes ieviešanā un darbināšanā. Viņš ignorēja milzīgo parādu nastu, ko viņš ir uzlicis uz britu pleciem.
Eiropai nav vajadzīgas Lielbritānijas valdības lekcijas par to, kas jādara, lai izkļūtu no šīs krīzes. Eiropas Savienībai un starptautiskajai kopienai tagad ir jādarbojas ātri, lai atjaunotu uzticību mūsu finanšu sistēmām, nodrošinātu pareizi funkcionējošu banku sistēmu, kurai privātpersonas, Schulz kungs, un uzņēmumi var uzticēties, un panākt, ka bankas atkal izsniedz aizdevumus, lai veicinātu uzticību. Mums ir stingri jāpieturas pie brīvas tirdzniecības un vienotā tirgus principiem, un es esmu pilnīgi pārliecināts, ka prezidentūra turpinās smagi strādāt, lai sasniegtu šos svarīgos mērķus. <BRK>
Poul Nyrup Rasmussen
Priekšsēdētāja kungs, tikai nedēļu pirms Eiropadomes mēs lūdzām Padomei šeit Eiropas Parlamentā vienoties par skaidrām pamatnostādnēm un konkrētiem pasākumiem nodarbinātības garantēšanai un jaunu darbavietu radīšanai. Padome šeit šodien ir klusuma Padome un ilūziju Padome. Diemžēl es neredzu nekādus konkrētus pasākumus. Jā, ir EUR 5 miljardi, taču kas tas ir? Tie ir 0,04 % no ES iekšzemes kopprodukta. Ieguldījumi platjoslas sakaros ir OK, bet nesakiet man, ka tam ir kāda reāla ietekme, lai apturētu pašreizējo darbavietu skaita brīvo krišanu.
Jūs neesat sapratis, ka krīze ir ļoti dziļa, nopietna lejupslīde. Uzņēmumi prasa, darba ņēmēji prasa, mēs prasām: dariet vairāk! SVF ir ierosinājis, ka jūs ieguldāt 2 % no IKP šogad un nākamajā gadā. Barroso kungs, jūs sacījāt, ka mums iet labi; mēs ieguldām 3,3 %. To jūs sacījāt pirms divām nedēļām, bet tagad tas ir pieaudzis līdz 4 %. Es sev jautāju: kā tas ir? Labi, rēķins ir vienkāršs. Bezdarbs pieaug: kad izdevumi bezdarbnieku pabalstiem pieaug, finanšu stimuli pieaugs. Es nojaušu, ka tad, kad bezdarbnieku skaits ES sasniegs 25 miljonus, jūs lepni stāvēsiet šeit un sacīsiet, ka jūsu stimuli tagad ir 5 % no IKP. Lūdzu, tā mēs nedrīkstam darīt. Jūs nedrīkstat to tā darīt. Mums ir vajadzīgi reāli ieguldījumi.
Barroso kungs, Paul Krugman ir sacījis, ka Eiropa nodrošina mazāk nekā pusi reālo stimulu ziņā salīdzinājumā ar to, ko dara amerikāņi. Vai es varu jūs lūgt: ikreiz, kad pieaug bezdarbs, nesakiet cilvēkiem, ka jūs darāt vairāk, tāpēc, ka dalībvalstis maksā vairāk bezdarbnieku pabalstos. Jums ir jāsaka cilvēkiem, ka jūs esat apņēmies īstenot jaunu atveseļošanas plānu. Es pateicos jums par to, ka jūs šodien izsacījāt vēlēšanos, lai Nodarbinātības padome 7. maijā būtu īsta nodarbinātības padome. Mēs esam ar jums un atbalstīsim jūs, lai to panāktu.
Mums būtu jāskatās uz Francijas prezidentu Sarkozy un jāatceras, cik daudzas ārkārtas augstākā līmeņa sanāksmes Francijas prezidents organizēja savas prezidentūras laikā. Tagad tiek ierosināts, lai 7. maija augstākā līmeņa sanāksme būtu reducēta uz trijotni.
Šī bezdarba krīze neizzudīs, ja mēs atteiksimies no vairākām sanāksmēm. Tā vēl būs tepat. Tādēļ es aicinu jūs: mums ir atveseļošanas plāns; tas ir labi dokumentēts. Es zinu, ka Komisijas priekšsēdētājs to zina, un esmu pārliecināts, ka tad, kad mēs apsēdīsimies kopā, mēs varēsim izdarīt vairāk, nekā esam izdarījuši līdz šim. Tas attiecas uz Eiropas Savienības ekonomisko, monetāro un sociālo centienu likteni.
Tādēļ vēlreiz: Komisijas priekšsēdētāj, noturēsim nopietnu, plašu, labi sagatavotu Nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksmi 7. maijā. Ja jūs to darīsiet, mēs būsim kopā ar jums.
(Aplausi)
Silvana Koch-Mehrin
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Eiropas Savienība ir pierādījusi, ka tā ir veiksme finanšu un ekonomikas krīzē, un Čehijas prezidentūra arī līdz šim ir darījusi labu darbu.
Globālās finanšu un ekonomikas krīzes mērogs un dziļākie cēloņi pierāda, ka finanšu tirgu globālā makroekonomiskā pārvaldība un tiesiskais regulējums, kas uz to attiecas, ir jāpārskata - valstu līmeni, ES līmenī un visā pasaulē. Ir jāgroza uzraudzības tiesību akti un jāuzlabo krīzes pārvaldības profilakse. Finanšu nozares tiesību aktiem ir drīzāk jāmazina, nevis jāsaasina ekonomiskie cikli. Tomēr papildu regulēšana ne vienmēr nozīmē labāku regulēšanu; mums ir vajadzīga pareiza regulēšana.
Starptautisko finanšu tirgu dramatiskā krīze un tās radītās pārmaiņas ir izaicinājums liberālajai ekonomikas kārtībai. Kļūdaini valdību lēmumi ekonomikas un finanšu politikas jomā un nepietiekama finanšu uzraudzība no valdību puses, kā arī vairāku banku izteiktais sabrukums, pamato prasību pēc reformētas finanšu sistēmas, ne pēc jaunas ekonomikas sistēmas. Eiropas Centrālās bankas neatkarība un tās pieeja monetārajai stabilitātei ir pareiza un ir pierādījusi savu vērtību.
Mums arī ir pierādījumi par to, cik svarīgs ir kopējais tirgus Eiropas labklājībai un stabilitātei. Iekšējam tirgum ir galvenā nozīme lejupslīdes samazināšanā un vājināšanā Eiropā. Dalībvalstīm ir jāveic ātri, mērķtiecīgi un pagaidu pasākumi, lai atbalstītu reālu ekonomiju, jo mēs zinām, ka ES var radīt labklājību, ja tā turpina attīstīt iekšējo tirgu, bet ne tad, ja tā sadala subsīdijas.
Tādēļ Eiropas Savienībai ir jāturpina konsekventi strādāt, lai pabeigtu iekšējo tirgu un piedāvātu sistēmu konkurencei, kas darbojas. Tomēr ir arī skaidrs, ka pārbaude vēl nav izturēta. Eiropas Savienībai ir stingri jāturas pie saviem principiem. Nedrīkst atgriezties pie novecojušas domāšanas, protekcionisma, sadalīšanās politikas vai cīņas par subsīdijām. Čehijas prezidentūra to aizstāv, un es ceru, ka mēs uz to varam paļauties. <BRK>
Inese Vaidere
(LV) Dāmas un kungi, es vēlētos pateikties Čehijas prezidentūrai, ka tās vadībā Eiropas Padome ir spērusi platu soli pretī reālo problēmu apzināšanai un arī risināšanai. Es gribētu uzsvērt dažus momentus, kuros mums jāturpina darboties. Pirmkārt, tā ir darbavietu radīšana un saglabāšana, ne tik daudz ar akcentu uz sociālās palīdzības jautājumiem, bet, galvenokārt, uz investīcijām infrastruktūrā, uz uzņēmējdarbības atjaunošanu, lai šīs darbavietas tiktu radītas. Otrkārt, bankas ir saņēmušas dāsnu finansiālo palīdzību finanšu sistēmas stabilitātes atjaunošanai, tomēr tās nesteidzas ar pasākumiem kreditēšanas jomā Šeit ir nepieciešamas gan Eiropas vadlīnijas, gan aktīva nacionālo valdību darbība, lai bankas apzinātos savus uzdevumus šajā laikā un atsāktu gan uzņēmumu, gan privātpersonu kreditēšanu. Treškārt, struktūrfondi uzņēmējiem ir faktiski vienīgais līdzekļu avots, lai uzņēmējdarbību atjaunotu, un te ir jāpalielina gan pieejamība, gan darbības sfēras, gan jāsamazina birokrātiskie šķēršļi, gan arī jāpalielina fondu apgūšanas laiks. Paldies par uzmanību!
Ian Hudghton
Priekšsēdētāja kungs, Apvienotās Karalistes premjerministrs Gordon Brown vēlas, lai mēs ticētu, ka viņš tagad pēkšņi ir lepns par Eiropas Savienības vienotību un ka ES valstis ir stiprākas kopā un drošākas kopā. Viņš tagad saka, ka banku regulēšana ir jāpastiprina, nodokļu paradīzes jākontrolē un SVF jāreformē.
Brown kungam tagad nav ne kripatiņas uzticamības. Viņa paša darbība AK ekonomikas vadīšanā ir nevērības un katastrofas piemērs. Viņš ir pašreizējās ekonomikas krīzes arhitekts, nevis pasaules glābējs. Viņš atbalstīja "vieglā pieskāriena” regulēšanu, kas ir banku problēmu tiešais cēlonis.
Lejupslīdes ietekme, protams, ir jūtama visā pasaulē. Skotijas valdība ar ierobežotajām pilnvarām dara visu, kas ir tās ierobežotajos spēkos, lai novērstu krīzes vissliktākos rezultātus, atvieglojot nodokļu slogu uzņēmējdarbībai ar likmju atvieglošanu, paātrinot ieguldījumus infrastruktūras projektos un paaugstinot apmācību un prasmju attīstības programmu prioritāti, lai palīdzētu cilvēkiem atrast darbu.
Skotija ir bagāta ar enerģijas avotiem un milzīgu potenciālu attīstīt tādus atjaunojamos avotus kā piejūras vējš, viļņu un paisumu enerģija. ES atbalsts tīras enerģijas ražošanai un sadalei palīdzēs ne tikai Skotijas ekonomikai, bet arī citiem eiropiešiem, nodrošinot enerģētisko drošību un mīkstinot klimata pārmaiņu ietekmi. Es ļoti ceru, ka pēc neilga laika Skotijai būs vēl aktīvāka un konstruktīvāka loma pasaulē kā normālai, neatkarīgai Eiropas Savienības dalībvalstij.
Gabriele Zimmer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, esmu pārsteigta, ka Padomes priekšsēdētājs, kurš vakar ir zaudējis uzticības balsojumā savā parlamentā, tik asi kritizē nesekmīgo pagātnes politiku. Viņš saka, ka ASV izvēlētais ceļš ir bijis vēsturiski diskreditēts. Viņš noteikti domā, ka krīzes laikā nav jāpaļaujas uz sociālajiem stimuliem, un viņš ir publiski paziņojis, ka AIG vadītājiem nav jāliek atmaksāt viņu dividendes. Tomēr viņš ir arī publiski paziņojis, ka atbildība par finanšu krīzi, par ekonomikas krīzi var tikt ierobežota ar iepriekšējām ASV darbībām, un ka viņam nav jāiesaistās paškritikā un jautājumos par to, vai komercializācijas un konkurences spiediena stratēģija, kā arī pašu ASV veicinātā neapvaldītā globalizācija, ir devusi tajā savu ieguldījumu.
Manuprāt, tas ir skaidrs no attiecīgajiem fragmentiem augstākā līmeņa sanāksmes secinājumos, kuros apgalvots, ka pašreizējā krīzē atjaunotā Lisabonas stratēģija, ieskaitot pašreizējās integrētās pamatnostādnes, paliek efektīva struktūra izaugsmes un jaunu darbavietu veicināšanai. Tomēr atsauces dokumentos ir arī ļoti skaidri atzīmēts, ka, protams, ir jābūt saistībai ar ilgtspējīgām valsts finansēm, un šajā sakarā ar notiekošajām pensiju reformām. Tas mani pārsteidz. Tādēļ ir izrēķināts, ka pensiju reformas ir saistītas ar turpinošos pensiju sistēmu privatizāciju, ar tās veco ļaužu aprūpes daļas pieaugumu, ko kontrolē kapitāls.
Tas savukārt pastiprina divus izšķirošus pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes cēloņus, proti, paļaušanos uz finanšu tirgiem un tālāku sociālās nošķirtības saasināšanos jo īpaši. Tomēr tieši likvīdās naudas kapitāla eksplozija noveda pie šīs sociālās nošķiršanās, līdz nošķīrumam pēc ienākumu sadalījuma. Tieši šeit būtu vajadzīgas korekcijas. Tādēļ es nevaru aptvert, kāpēc Komisija un Padome nespēja pieņemt attiecīgās korekcijas viņu augstākā līmeņa sanāksmes sarunās.
Ja mēs runājam par Lisabonas stratēģiju, ir jāatsaucas arī uz Komisijas Balto grāmatu par finanšu pakalpojumu politiku (2005.-2010. gadam), kas pamatojas uz Eiropas finanšu pakalpojumu tirgus integrāciju globālajā finanšu pakalpojumu tirgū, un uz attiecīgajiem Nicas un Lisabonas līgumu pantiem, kas, no vienas puses, aizliedz jebkādus ierobežojumus kapitāla brīvai apritei un, no otras puses, spiež finanšu iestādes ieviest netraucētu finanšu pakalpojumu plūsmu. Tas ir noteiktā pretrunā jebkādam cīņas veidam pret krīzes cēloņiem.
Johannes Blokland
(NL) Priekšsēdētāja kungs, ar Lisabonas stratēģiju mēs nodrošinām, ka Eiropa spēj turpināt konkurēt ar pārējo pasauli ekonomikā. Skaidrs, ka tas ir iespējams tikai tad, ja ikviens reāli piedalās un ja mēs nodrošinām labu dzīves vidi, arī jaunattīstības valstīs.
Pagājušās nedēļas ES augstākā līmeņa sanāksmes vienošanās nav pietiekami stipra, lai ierosinātu jaunu, uz ilgtspēju orientētu ekonomiku. Ekonomikas krīze, klimata krīze un enerģētikas krīze prasa jaunu pieeju, un šai pieejai ir vajadzīgi attiecīgi ieguldījumi. Eiropas Savienībai šajā ziņā ir jāuzņemas vadība. Mēs bijām gaidījuši vienošanos par Bali un Poznaņas klimata darījumu finansēšanu. Ir satraucoši, ka ES augstākā līmeņa sanāksmē nav panākta šāda vienošanās pēc vides un finanšu ministru ilgstošām sarunām. Kur ir ES vadība, kad lieta nonāk līdz taustāmam finansējumam? Jaunattīstības valstu klimata plānu finansējuma noslēpšana garajā zālē ir nopietna klimata vienošanos graušana. Tā nav tāda vadība, kas vajadzīga, gatavojoties Kopenhāgenas konferencei.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, lielā Eiropas vīzija diemžēl ir padarījusi Briseli kurlu un aklu pret daudziem nevēlamiem notikumiem Eiropas Savienībā. Krīzei pieņemoties spēkā, pilsoņi tagad par to maksā; maksā par iepriekšējos gados pieņemtajiem neoliberālajiem pasākumiem vai nepamatotu gatavošanos paplašināšanai uz austrumiem, par ko tie tagad kļūst par ķīlniekiem. Arī Turcijas pievienošanās, kas ir jau noslēgts darījums, nenesīs vajadzīgo enerģētikas drošību; gluži pretēji, tā nesīs tikai politisku nestabilitāti, muslamismu un caurumu miljardiem mūsu finansēs.
ES nākamajā G20 finanšu augstākā līmeņa sanāksmē ir jāatbrīvojas no vasaļa lomas, kurā tā līdz šim ir atradusies attiecībā pret ASV politiku, un jāīsteno precīzi noteikumi un stingra kontrole. Tieši Vašingtonas ilgstošā atsacīšanās iesaistīties jebkādā sprādzienbīstama finanšu dokumenta regulēšanā lika stūrakmeni pašreizējai finanšu dilemmai.
Krīzes laikā ir jāizdara samazinājumi. Ir pietiekamas ietaupījumu rezerves, piemēram, nekontrolējamais ES aģentūru pieaugums. Krīzes fonda palielināšana var būt tikai pirmais solis; mums ir vajadzīgi daudz vairāki plāni gadījumam, ja valsts bankrotē, un mums ir vajadzīgas koncepcijas lielu sociālo problēmu risināšanai, kas pienāks tikpat droši kā āmen baznīcā.
Werner Langen
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es vēlētos apsveikt Čehijas prezidentūru. Neraugoties uz ievērojamām iekšzemes problēmām, tā ir spējusi virzīt uz priekšu Eiropas programmu pēdējo desmitgažu sliktākās ekonomikas un finanšu krīzes laikā. Šie apsveikumi nāk kopā ar lūgumu Čehijas prezidentūrai pabeigt tās pilnvaras tikpat labā un mērķtiecīgā veidā kā iepriekš.
Kad es klausos Sociāldemokrātu grupas vadītāju, man šķiet, ka atrodos uz citas planētas. Viņš slavē Brown kungu, kurš pirms kļūšanas par premjerministru bija finanšu ministrs, un tādēļ ir atbildīgs par Eiropas Savienības un Apvienotās Karalistes finanšu politiku un ietvara noteikumiem. Šeit ir vairākkārt sacīts, ka tikai attieksmes maiņa no Apvienotās Karalistes puses ļaus mums ieviest nepieciešamos regulēšanas pasākumus. Kā var cilvēku, kas to ir traucējis desmit gadus, tagad pasludināt par mūsu glābēju? Es to nesaprotu.
Čehijas premjerministra kritika par ASV naudas palielināšanas politiku ir pamatota no jebkura viedokļa. Jūs nevarat atrisināt problēmas ar tiem pašiem līdzekļiem, kas radīja krīzi, proti, ar pārmērīgu naudas iepludināšanu un pārāk plašu dzīvošanu uz kredīta. Dzīve uz kredīta ir problēmas cēlonis.
Tādēļ pirmā prioritāte ir pakļaut kontrolei finanšu tirgus krīzi, mainīt globālās nelīdzsvarotības, kopīgi pievērsties klimata aizsardzības un cīņas pret nabadzību uzdevumiem, kā arī īstenot jaunu morāli pasaulē, kuras pamatā ir sociāla tirgus ekonomika. Ja mēs spēsim to izdarīt šīs krīzes laikā, tad Čehijas prezidentūra būs pilnībā attaisnojusi visas mūsu cerības, neatkarīgi no tā, kas notiks ar Lisabonas līgumu un iekšējo situāciju Čehijas Republikā.
Libor Rouček
(CS) Dāmas un kungi, Eiropadomes priekšsēdētājs Mirek Topolánek sāka savu runu šodien Eiropas Parlamentā ar uzbrukumu sociāldemokrātijai. Es gribētu sacīt, ka tas ir tipiski un raksturīgi šai valdībai. Tā vietā, lai meklētu vienošanos, sadarbību un kompromisu ES pārvaldības lietās, premjerministrs Topolánek ir meklējis un turpina meklēt strīdu un konfliktu. Šīs īpašības un nespēja sadarboties ir patiesais viņa valdības sabrukuma iemesls. Es vēlētos atgādināt, ka tā nebija opozīcija, kas gāza valdību; tie bija parlamenta deputāti no valdības pašas partijas un no koalīcijas partnera, Zaļās partijas.
Tomēr es nevēlos koncentrēt uzmanību uz Čehijas iekšpolitiku. Es tikai gribētu atgādināt Čehijas Republikai kā prezidējošai valstij par tās pienākumiem pret ES un tās pilsoņiem. Mums priekšā ir daudzi uzdevumi. Protams, ekonomikas un finanšu krīze jau ir minēta. Prāgā tiks organizēta Eiropas un ASV augstākā līmeņa sanāksme. Mums ir ideāla vēsturiska iespēja sadarboties ar mūsu ASV partneriem visos mūsdienu globalizētās pasaules jautājumos no ekonomikas un vides līdz konfliktu risināšanai Tuvajos Austrumos, Afganistānā un tamlīdzīgi.
Nobeigumā es vēlētos vēlreiz komentēt Lisabonas līgumu. Čehijas sociāldemokrāti ir vienmēr atbalstījuši Konstitūciju Eiropai un ir vienmēr atbalstījuši Lisabonas līguma ratifikāciju. Tas tika izskatīts Čehijas parlamentā un tiks izskatīts Čehijas senātā pēc balsojuma pirmajā instancē. Esmu cieši pārliecināts, ka Pilsoniskā demokrātiskā partija, lai kādā pozīcijā tā būtu, turpinās būt tikpat konstruktīva un tikpat eiropeiska un atbalstīs šo dokumentu.
Margarita Starkevičiūt
(LT) Ikreiz, kad apspriežam vēl vienu valstu vai valdību vadītāju augstākā līmeņa sanāksmi par ekonomikas problēmu risināšanu, mēs atzīstam, ka sasniegtie rezultāti ir labi, bet diemžēl mēs atpaliekam no notikumiem un šo lēmumu īstenošanas mehānisms ir neskaidrs.
Kas mums jādara, lai izvairītos no šīm problēmām?
Pirmkārt, valstīm ir jānovērtē integrācijas ietekme uz savu pašu valstu ekonomikas politiku. Tagad lēmumus bieži pieņem uz pagātnes vēstures pamata, kā mēs rīkojāmies krīzes situācijās. Diemžēl mēs dzīvojam integrētā Eiropas Savienībā ar kopēju tirgu, un visbiežāk visi šie lēmumi nesasniedz tos rezultātus, kādi tiem kādreiz bija.
Otrkārt, ir jārada kāda pagaidu institucionāla struktūra lēmumu īstenošanas mehānismam. Gaidīt līdz Lisabonas līguma ratifikācijai? Cilvēku dzīves negaida, lēmumi mums ir jāpieņem tagad. Acīmredzot ir jābūt labākai koordinācijai starp eirozonas valstīm un valstīm ārpus eirozonas. Kā to var panākt? Es domāju, ka ciešākas sadarbības mehānisms varētu būtu pamatots uz tā saukto apmaiņas kursa mehānismu jeb angļu valodā ERM II. Tas palīdzētu tuvināt abas Eiropas - veco Eiropu un jauno - un rast konsensu.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, pēdējā Eiropadomes augstākā līmeņa sanāksmē izskatīja daudzus jautājumus. Viens no tiem bija jautājums par Austrumu partnerību un alternatīviem gāzes piegādes maršrutiem. Tika nolemts pagaidām piešķirt nelielas summas šiem mērķiem, taču tas neapšaubāmi ir solis pareizā virzienā. Eiropa ir milzīgas ekonomikas krīzes priekšā, un mums ir jāmeklē efektīvi veidi, kā no tās izkļūt. Tomēr mēs nedrīkstam atkāpties no mūsu solidaritātes pamatprincipa. Mums ir jābūt īpaši jutīgiem pret jauno dalībvalstu problēmām.
Lai gan augstākā līmeņa sanāksmē apsprieda arī klimata pārmaiņu jautājumus, praksē ir redzams, ka krīze ir nobīdījusi malā šo ārkārtīgi dārgo pseidozinātnisko projektu. Šim nolūkam paredzētie finanšu resursi ir jānovirza efektīvai, vienotai cīņai ar krīzes ietekmi. Iekšzemes situācija Čehijas Republikā nedrīkst to nekādā veidā ietekmēt.
Rebecca Harms
(DE) Priekšsēdētāja kungs, man bija prieks redzēt šeit plenārsēdē šorīt Vondra kungu, un esmu iepriecināta par ziņu no prezidentūras, ka tā turpinās darbu. Manuprāt, mēs izdarītu Eiropas Savienībai lāča pakalpojumu, ja tieši šajos krīzes laikos neapvienotu spēkus, lai palīdzētu Čehijas prezidentūrai darboties. No tā, ko esmu dzirdējusi no Čehijas Republikas, valdība turpinās darbu, jo vairākumam, kas veidoja komandu vakar, nepietiek balsu jaunas valdības atbalstam. Es uzskatu, ka krīzes laikā šāda stabilitāte, ar ko es domāju solidaritāti ar Čehijas prezidentūru, ir nenovērtējama. Es arī aicinu daudzus rietumu eiropiešus, piemēram, francūžus apvaldīt savu ļaunprātību pret austrumiem, kā tas bija ar referendumu Francijā, ar ko galu galā sākās Eiropas krīze.
Es gribētu redzēt drosmīgāku vadību attiecībā uz klimata jautājumu un iekļaušanos tajā, kas tagad ir vajadzīgs. Mums ir jāuzdrošinās mēģināt kaut ko jaunu, ja mēs gribam panākt progresu šajā krīzē. Manam godājamam draugam bija taisnība; Mēs dzīvojam uz kredīta. Tomēr mēs dzīvojam uz kredīta arī attiecībā uz vidi un klimatu. Mēs esam bezgalīgi izšķērdējuši resursus. Mēs nepārvaldām ekonomiku ilgtspējīgā veidā. ANO, Ban Ki-moon kungs, Pasaules Banka - visi saka mums, ka tas, kas tagad notiek Ķīnā, kas notiek Dienvidkorejā, kur vairāk nekā puse no īstermiņa nacionālās ekonomikas programmas ir veltīta klimata aizsardzībai un ilgtspējīgai attīstībai, ir pareiza lieta, un tam ir nākotne. Diemžēl Eiropadome pašlaik nevar saņemt tik daudz drosmes. Diemžēl es nedomāju, ka tikai Čehijas Republika viena ir vainojama.
Priekšsēdētājs
- Paldies, Harms kundze. Jums ir pilnīga taisnība. Mēs visi esam grēcīgi - citi vairāk, citi mazāk.
Mary Lou McDonald
Priekšsēdētāja kungs, šīs ekonomikas krīzes vidū, krīzes, ko radīja un virza kļūdaina politika dalībvalstu un ES līmenī, darbavietu aizsardzībai un jaunas nodarbinātības radīšanai ir jābūt absolūtai prioritātei. Darbavietu aizplūšana ir jāaptur. Tam būs vajadzīga dalībvalstu valdību aktīva iejaukšanās.
Brīvā tirgus teoloģija nedrīkst stāties ceļā darba ņēmēju pareizai rīcībai. Finanšu tirgu vieglā pieskāriena regulēšana vienmēr ir bijis ceļš uz krāpšanu un korupciju. Tāpat apmāta regulējumu samazināšana un sabiedrisko pakalpojumu privatizācija beigsies ar asarām.
Tātad, vai kopīgais refrēns, ka mums ir jāmācās no šīs ekonomikas krīzes, ir patiess? Tas ir jautājums. Ja tas ir tā, tad jautājumam par ES politikas fundamentālu maiņu un tātad arī ES līgumu maiņu tagad nav atbildes, un tam būtu jābūt ES Padomes apspriežu tematam. Lisabonas līgums ir veca anekdote. Tā ir neveiksmes politikas harta. Mums ir vajadzīgs jauns līgums jaunam laikam.
Paul Marie Coûteaux
(FR) Priekšsēdētāja kungs, prezidentūras secinājumi no pēdējas Padomes ir uzjautrinoša lasāmviela. Tie atgādina sakautas armijas uzvaras paziņojumu. Tiem ir šādu paziņojumu patētiskā kvalitāte, arī tas, ka tiek atkārtoti apgalvots, ka ar krīzes tuvošanos beigām ES veidos stiprāku ekonomiku nākotnei, un tie atkārtoti apstiprina Lisabonas stratēģiju, lai gan īstenībā tā iet pilnīgi nost no sliedēm.
No tā izriet, ka, ieslēdzoties savos stikla torņos, visu veidu eirokrāti, eirofīli un ultraeiropieši zaudē kontroli pār lietām. Ikvienam ir labi zināms, ka eirozona pirmā iekļuva lejupslīdē, jo tai astoņus gadus bija viszemākais izaugsmes temps pasaulē. Tai bija arī vislielākās grūtības konkurētspējas ziņā un nodarbinātības situācijā. Pats galvenais, tieši eirozona, pateicoties vispārējai tendencei atņemt valstīm viņu dabisko aizsardzību, ir vissliktāk sagatavota reakcijai.
Īstenībā krīzes vienīgā vērtība ir tā, ka tā atmodinās iedzīvotājus, ko ieaijājušas finanšu prognožu iespējas un antinacionālā propaganda. Tikai dalībvalstīm būs likumīgie instrumenti, kas vajadzīgi jebkādai tālejošai darbībai, un tām vajadzēs noņemt ES un eiro važas, lai šādu darbību panāktu. Francijas tautai beidzot kļūst arvien skaidrāks, ka nav iespējama drošība bez Francijas, Francija bez Francijas politikas un Francijas politika bez valsts un tautas suverenitātes.
Roberto Fiore
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, man šķiet, ka šo debašu centrā paliek dogma, ka bankām vajadzētu būt galvenajām ekonomikā un ka globalizācijas procesam ir jābūt arī mūsu ekonomikas nākotnes fundamentālai daļai.
Šī dogma ir pilnīgi nepareiza. Mums ir jāatgriežas pie mūsu sabiedrības sociālā taisnīguma un patiesas ražošanas tradicionālā ekonomiskā redzējuma. Tā kā mēs visi ēdam, ejam gulēt naktī un ģērbjamies, mums ir jākoncentrē mūsu darbības un centieni uz lauksaimniecības attīstību, uz māju celtniecību, uz ražošanu un amatu nozari.
Bez šī jaunā redzējuma mēs nonāksim pastāvīgā krīzē, kurā banku augļošana turpinās pārvaldīt cilvēkus un netaisnība būtiski ietekmēs mūsu dzīves.
Jana Hybášková
(CS) Priekšsēdētāja kungs, es pat nezinu ar ko es runāju, jo Čehijas prezidentūra pat nemēģina piedalīties. Mani apsveikumi par augstākā līmeņa sanāksmes rezultātiem. SVF resursu palielināšana, krīzes fonda divkāršošana, Austrumu partnerība, atbalsts stratēģiskai infrastruktūrai un atbalsts Nabucco - visi veicina Čehijas prezidentūras "trīs S” sasniegšanu. Diemžēl atpaliek sagatavošanās Kopenhāgenas konferencei, un Čehijas prezidentūra nav izmantojusi mūsu darbu ar enerģijas un klimata paketi.
Tomēr mēs šodien nenodarbojamies ar šiem jautājumiem. Jūsu prezidentūra tāpat kā jūsu valdība pārstāv dubulto standartu politiku. Eiropā jūs uzstājaties kā dedzīgi eiropieši un lieli integratori, bet mājās jūs runājat par to, kā jūs iesiet tam pāri, un jūs runājat par Lisabonas līgumu tā, it kā tas būtu ne vairāk kā papīru žūksnis. Jūs neesat spējuši integrēt jūsu pašu valdību. Václav Klaus ievēlēšana par prezidentu arī pieder pie dubulto standartu politikas. Tas ir miljonu čehu un morāvu mērķis cementēt mūsu saites ar Rietumeiropu, kas palīdzēs mums pārvarēt vissliktāko krīzi. Šo mērķi nevar sasniegt bez Lisabonas līguma ratificēšanas. Līgums tagad ir nopietni apdraudēts, un tā daļēji ir arī jūsu atbildība. Ja jūs turpināsiet vadīt jebkādā veidā, jums ir jāparāda skaidra nostāja par ratifikāciju. Čehijas Republikā ir sociālas un politiskas elites, kuras vēlas ratifikāciju un ir gatavas atbalstīt ikvienu, kas gatavs to panākt. Mana partija, Eiropas Demokrātu partija darīs visu iespējamo ratifikācijas labā.
Otrs nopietns izlaidums ir eiro. Jūs varat piedalīties G20 augstākā līmeņa sanāksmē un pārstāvēt tajā Eiropu. Eiropas Savienībai ir svarīgi aizstāvēt tās regulatīvos pasākumus pret ASV un ne tikai pakļauties pārmērīgas stimulācijas pakešu politikai, kas var novest pie hiperinflācijas. Ir svarīgi, lai būtu Eiropas Vērtspapīru komisija, un saglabāt stabilitātes paktu. Tomēr tas arī attiecas uz mums mājās, un tā ir jūsu partija, kas mūs ir turējusi ārpus eirozonas daudzus gadus.
Topolánek kungs, ierosinātie pasākumi ir lieliski. Pašlaik tie ir tikai priekšlikumi. Kā ir teikusi Merkel kundze, svarīga ir īstenošana. Ir vajadzīga politiska griba un vienotība, kas ļaus to pārvērst realitātē. Jūs runājāt par uzticības krīzi. Tā mums šeit ir. Panāciet Lisabonas līguma pabeigšanu, mainiet jūsu nostāju pret eiro un atvieglojiet strukturālo resursu ātru izmantošanu. Citādi jums būs grūti pārstāvēt tos 60 līdz 70 % čehu un morāvu, kas nevēlas sadarboties ar ES uz nevienlīdzīgiem noteikumiem, bet vēlas dzīvot Eiropā normālā veidā.
Jan Andersson
(SV) Priekšsēdētāja kungs, ir viens jautājums, kas šodien attiecas uz daudziem ES pilsoņiem. Tas ir pieaugušais bezdarbs un ar to saistītās plašākās plaisas. Viņiem ir jābūt ļoti sarūgtinātiem ar pēdējās augstākā līmeņa sanāksmes rezultātiem. Tajā netika noteikta pilnīgi nekāda stratēģija cīņai pret pieaugošo bezdarbu. Viņi saka, ka ir izdarījuši visu, ka bija jādara. Viņi arī saka, ka augstākā līmeņa sanāksme, kurai būtu jānotiek maija sākumā, nebūs augstākā līmeņa sanāksme. Tagad tā būs trijotnes sanāksme. Tas ir skaidrs signāls pilsoņiem, ka ES vadītāji neuzskata nodarbinātību un cīņu pret bezdarbu par prioritāti.
Eiropas Parlaments nav iesaistīts vispār - vienu mēnesi pirms Eiropas Parlamenta vēlēšanām. Barroso kungs šodien aicina uz diskusijām, bet Padomes secinājumos Eiropas Parlaments pat nav pieminēts.
Es gribētu kaut ko īsi sacīt par automātiskajiem stabilizatoriem. GM, ASV un Zviedrija šodien ir pieminētas debatēs. Ir tiesa, ka mums Zviedrijā ir labākas sociālās nodrošināšanas sistēmas, bet atmaksas likmes ir kritušās no 80 %. Automobiļu rūpniecības strādnieki, kuri zaudē darbu, tagad saņems pabalstu aptuveni starp 50 % un 60 % no viņu algas. Tādējādi tas vairs nav tik brīnišķīgi.
Nobeigumā es gribētu teikt dažus vārdus par mobilitāti. Mobilitāte ir svarīga ES robežās tāpat kā cīņa pret protekcionismu. Tomēr Komisijai un Padomei ir jāuzņemas atbildība un jānodrošina, ka visā ES ir spēkā vienāda samaksa par vienādu darbu. Tad mēs varēsim darboties, lai veicinātu lielāku mobilitāti un apkarotu protekcionismu.
Sophia in 't Veld
(NL) Priekšsēdētāja kungs, daudz ir runāts par to cik daudz naudas mums īstenībā vajag rezervēt, lai cīnītos ar šo ekonomikas krīzi. Mēs varētu to apspriest daudzas stundas. Es domāju, ka ir jāņem vērā arī nākamās paaudzes un nav jāatstāj problēmas viņu risināšanai. Turklāt tomēr jautājums par to, kam mēs izmantojam šo naudu, ir varbūt pat svarīgāks. Tas satrauc mani, kad es redzu refleksa reakciju, kad atkal un atkal nauda tiek tērēta vecām nozarēm un vecām tehnoloģijām centienos atbalstīt iznīkstošas nozares.
Ir arī pārsteidzoši, ka Padomes secinājumos iedaļas par ekonomikas krīzi un par enerģētiku un ilgtspēju tiek aplūkotas kā divi atsevišķi jautājumi, kad ir pienācis laiks šos divus jautājumus sasaistīt kopā. Es negribētu būt tik pesimistiska kā iepriekš bija Turmes kungs, taču tagad tiešām ir laiks ieguldīt jaunās tehnoloģijās un zināšanās. Ir nepieļaujami, ka miljardi tiek iepludināti automobiļu rūpniecībā, kad ir jāatrod ietaupījumi izglītībai. Te mūsu lietas noteikti iet pa nepareizu ceļu.
Vēl viens punkts ir risinājumi Austrumeiropas valstīm un valstīm, kas ir ārpus eirozonas. Šīs valstis ir nedaudz pamestas nelaimē ar pieminēto summu EUR 50 miljardi. Es gribētu zināt, vai Padome un Komisija apsver iespēju šīm valstīm paātrināti pievienoties eirozonai, ja tās vēl nav locekles, ņemot vērā, ka šo valstu stabilitāte un stiprums ir arī visas ES interesēs.
Visbeidzot, es esmu ļoti nobažījusies par nacionālistisko valodu un nacionālo vadītāju noslieci uz risinājumiem "vispirms mūsu valsts”. Mums visiem ir jāuztver nopietni ultralabējo aktivēšanās un jānodrošina, ka mēs to izdarām pirms vēlēšanām. <BRK>
Seán Ó Neachtain
(GA) Priekšsēdētāja kungs, es gribētu apsveikt Eiropas vadītāju grupu, kas pulcējās pagājušajā nedēļā, un piedāvāt tai savu atbalstu.
Attiecībā uz Īriju tagad ir ļoti skaidrs, ka pamatlīnija ir tā, ka mēs Īrijā gribam saņemt atbalstu no Eiropas Savienības. Mūsu ekonomika bija stipra, bet tā tagad ir kļuvusi vājāka tāpat kā ekonomikas visā pasaulē. Mums ir skaidrs, ka mēs iziesim no šīs krīzes, strādājot kopā, un ka Eiropas lielākā problēma pašlaik ir sadarboties un stiprināt ekonomisko vienību, kas mums ir, lai mēs varētu atbalstīt cits citu - nevis vājināt ES, kā tiek ieteikts. Ir arī skaidrs, ka Lisabonas līgumā paredzētie noteikumi ir tagad vajadzīgi vairāk nekā jebkad iepriekš. Kā teikts vecā īru sakāmvārdā: "nav spēka bez vienotības”. <BRK>
Jean-Luc Dehaene
(NL) Priekšsēdētāja kungs, katrā Eiropas Savienības augstākā līmeņa sanāksmē mēs tiešām varam sūdzēties, ka lēmumu pieņemšanas procesā pietiekami spēcīgi neizpaužas Eiropas dimensija. Es arī gaidīju patiesāku Eiropas dimensiju pieejā krīzes risināšanai. To sakot, tomēr pašreiz ir svarīgāk īstenot to, ko jau esam nolēmuši, nevis gausties par papildu plāniem, pamanoties aizmirst īstenot to, kas ir nolemts. Šī iemesla dēļ es domāju, ka mums Parlamentā kopā ar Padomi un Komisiju ir jāpiešķir prioritāte tā īstenošanai, kas ir jau nolemts. Šajā ziņā es pilnīgi atbalstu Komisijas pieeju.
Mums ir arī jāparāda, ka mēs tiešām esam vienoti globālā pieejā krīzei, un es ceru, ka tas notiks gan Kopenhāgenā, gan G20 sanāksmē, ka Eiropa spēs efektīvi runāt vienā balsī. Lai varētu runāt vienā balsī, mums tomēr ir jānodrošina, ka mēs neapdraudam mūsu sasniegumus iekšēji, ka iekšējais tirgus reāli paliek iekšējais tirgus bez iekšēja protekcionisma, un ka mēs nostiprinām vienoto valūtu. Mums ir jāapgūst mācība un jāpalielina Eiropas Centrālās bankas finansējums, kā arī jāpiešķir finansējums, lai reāli varētu darboties ar Eiropas dimensiju. Mums ir arī jānodrošina, ka reāli notiek paplašināšanās un ka mēs parādām solidaritāti jaunajām dalībvalstīm šajos grūtajos laikos. Tādēļ jau pastāv Eiropas Savienība. Solidaritātei ar mazāk attīstītām valstīm ir arī jāveido daļa no Eiropas Savienības globālās pieejas.
Es nobeigšu ar vienu domu par Lisabonas līgumu. Mums, Parlamentam, ir skaidri jāpauž sava nostāja. Mums ir jāzina droši, kas notiks tūlīt pēc Eiropas vēlēšanām. Tas tomēr prasa, lai Parlaments pieņemtu vienotu nostāju, un tādēļ es tiešām nevaru saprast Prezidija viedokli, ka mums nav jādebatē ziņojumi par nostājām šajā Parlamentā. Es aicinu pārskatīt šo uzskatu, lai mēs varētu vest sarunas ar Padomi uz šī Parlamenta pieņemtas nostājas pamata.
Riitta Myller
(FI) Priekšsēdētāja kungs, labākais veids, kā uzlabot Eiropas enerģētikas drošību, ir paaugstināt energoefektivitāti un atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanu. Visām dalībvalstīm ir jāiegulda šajās jomās, un tas jādara tūlīt, pretējā gadījumā mēs nesasniegsim mūsu pašu klimata paketē ietvertos mērķus.
Turklāt šī veida ieguldījumi ir īpaši piemēroti mūsu laikam. Ieguldot energoefektivitātē un atjaunojamos enerģijas avotos, mēs radām, kā tas jau šeit ir vairākkārt teikts, jaunas ilgtspējīgas darbavietas un tādā veidā arī veidojam pamatu zema oglekļa līmeņa ekonomikai.
Tagad mums ir vajadzīga rīcība. Diemžēl augstākā līmeņa sanāksme nespēja pārliecināt cilvēkus par to. Vispār jebkuram ekonomikas krīzes novēršanas līdzeklim būtu jābūt ar mērķi novērst to, ka globālā sasilšana sasniedz kritisko punktu. Tam ir jābūt arī G20 valstu sanāksmes rezultātam. Kad Eiropa runās vienā balsī, ASV arī pieņems šo pašu mērķi. <BRK>
Olle Schmidt
(SV) Priekšsēdētāja kungs, Berlīnes mūris krita pirms gandrīz 20 gadiem. Šajā grūtajā ekonomikas situācijā mēs atkal varam saskatīt jauna mūra būvniecību, šoreiz ekonomikas mūra. To nedrīkst pieļaut.
Kaut gan ir piešķirti papildu resursi, lai palīdzētu grūtībās nonākušajām valstīm, ES vadītāju atbalsta līmenis šķietami ir bijis atšķirīgs. Ir satraucoši, ka Renault pārceļ ražotni no Slovēnijas uz Franciju. Mēs nedrīkstam ļaut protekcionisma biedam vēlreiz nodarīt postījumus. Mūsu nespējas vēlreiz saturēt kopā Eiropu cena ir pārmērīgi augsta. Vēsture sodīs tos, kas nepilda savus pienākumus. Tādēļ bija labi vakar uzklausīt Gordon Brown skaidru vēstījumu, kad viņš paziņoja "mēs neatkāpsimies!” Tam pašam ir jāattiecas arī uz prezidentu Sarkozy.
Ir pamats atzinīgi vērtēt de Larosière grupas priekšlikumu. Tas ir izsvērts priekšlikums, kas nozīmē, ka ES izvairīsies no pārmērīgas regulēšanas, bet, ka finanšu tirgu pārraudzība tiks ievērojami pastiprināta. Eiropas Centrālajai bankai būs arvien svarīgāka loma. Valstu uzraudzības iestādēm arī tiks dota labāka iespēja koordinēt savu darbību un apmainīties ar informāciju. Politikai vienmēr ir jābūt piemērotai, pat krīzes laikā. Tādu noteikumu ieteikšana, kas drīzāk traucē, nekā palīdz, nedrīkst būt mūsu reakcija grūtos laikos.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs, Padomes deklarācija par Austrumu partnerību ir ļoti atzinīgi vērtējama. Kā referents par Eiropas kaimiņattiecību politikas austrumu dimensiju es atbalstu ciešākas attiecības ar sešām valstīm uz austrumiem no ES. Paziņojums par EUR 600 miljoniem Austrumu partnerībai ir teicams, un es atzinīgi vērtēju ierosinātos Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta izdevumus ES enerģētiskās drošības uzlabošanai ar labākām naftas un gāzes uzglabāšanas sistēmām un jaunu cauruļvadu būvniecību.
Padome arī pamatoti atbalsta jaunizveidoto EURONEST Parlamentāro asambleju, kas veicinās tādu iesaldēto konfliktu atrisināšanu kā strīds par Kalnu Karabahu un Piedņestras apgabalu. Tomēr Austrumu partnerību nedrīkst izmantot, lai pārtrauktu to valstu centienus pievienoties ES, kurām nepārprotami ir tiesības uz to, proti, Ukrainai un Moldovai.
Padome ir arī pamatoti nolēmusi divkāršot palīdzības paketi finanšu grūtībās nonākušām Austrumeiropas valstīm, kas nav eirozonā, no EUR 25 miljardiem līdz EUR 50 miljardiem. Šis pasākums palīdzēs stabilizēt tādas valstis kā Ungārija un Latvija. Tomēr mēs nedrīkstam aizmirst arī Ukrainu, kas cieš no nopietnas finanšu nestabilitātes. Banku sabrukumam Ukrainā var būt katastrofālas kaitīgas ietekmes sekas citās Austrumeiropas valstīs, kā arī Itālijā un Austrijā, kuru bankas visvairāk saskaras ar Ukrainas tirgu.
Visbeidzot, lai gan es pilnībā pieņemu Turcijas un Krievijas tiesības būt EURONEST novērotājām, neviena no šīm valstīm nedrīkst izmantot šo stāvokli savas pašas ārpolitikas mērķiem. EURONEST locekles ir suverēnas valstis ar tiesībām lemt par saviem Eiropas un Atlantijas integrācijas centieniem. Krievijas ārlietu ministra Sergei Lavrov izteikumi, ka Austrumu partnerība ir līdzeklis ES ietekmes sfēras paplašināšanai ārzemēs, ir absurdi. Šādi izteikumi atbilst Machtpolitik aukstā kara ērai, nevis mūsdienu diplomātijai. Ja kāds arī vēlas paplašināt ietekmes sfēru, tad tā ir Krievija, ko rāda pagājušās vasaras karš pret Gruziju un Kremļa atkārtotie politiskās destabilizācijas centieni tādās valstīs kā Ukraina un Baltijas valstis. <BRK>
Proinsias De Rossa
Priekšsēdētāja kungs, mani apsveikumi jums par mana visai grūtā vārda izrunu!
Konservatīvie šeit un dalībvalstīs ir kā nerātni bērni. Ar kāju dauzīšanu daudzus gadus viņi ir prasījuši banku un ēnu banku regulēšanas pavājināšanu, bet tagad ir gatavi norīt stingru regulēšanu - bet tikai tad, ja mēs izliekamies, ka tā visu laiku ir bijusi viņu ideja. Tomēr viņi vēl bērnišķīgi prasa darba vietu regulēšanas samazinājumu, elastību - kas nozīmētu nekādu aizsardzību, nekādu drošību un sabiedrisko pakalpojumu samazināšanu. Tāda, mani draugi, ir recepte nekontrolējama meža ugunsgrēka uzpūšanai.
Priekšsēdētājs Topolánek kungs izvēlējās Zviedriju salīdzinājumam ar Ameriku. Kādēļ ne Čehijas Republiku? Kādēļ ne Īriju? Vienkārši: Īrijas valdība izrauj sirdi veselības dienestiem, izglītībai, bērnu aprūpei un apmācībai. Tā padziļina nedrošības sajūtu Īrijā, radot lielāku bezdarbu - kad tai vajadzētu noturēt cilvēkus darbā - un nespēj darīt neko, lai palīdzētu maziem uzņēmumiem izdzīvot. Es domāju, ka Īrijā ir vajadzīga valdības maiņa un vajadzīga attieksmes maiņa Eiropadomē. Lai mums būtu nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksme visām dalībvalstīm 7. maijā!
Marco Cappato
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, likteņa ironija ir gribējusi, ka šī debašu fāze notiek bez Padomes priekšsēdētāja, kuram vajadzētu būt kopā ar mums; Topolánek kunga šeit nav. Vakar tomēr mums bija debates par ES stratēģiju un nākotni G20 sanāksmes priekšvakarā ar citu priekšsēdētāju, kuram turpretim bija jālūdz uzaicinājums, ko viņš saņēma, lai gan uz neskaidra pamatojuma, ko var izskaidrot ar viņa nacionālās valsts lomu.
Kādēļ es sāku ar šīm varbūt nepatīkamajām piezīmēm? Tas ir tādēļ, ka ekonomikas un finanšu krīze, ar ko sastopas Eiropa, ir arī institucionāla krīze, ko skaidri rāda tas, ka Padomes priekšsēdētājam ir jāpamet debates savu iekšpolitikas problēmu dēļ. To pašu varam redzēt ekonomikas krīzē; te reakcija ir bijusi tikai valsts līmenī, nav bijusi Eiropas reakcija pat budžeta izteiksmē. Ir labi citēt EUR 400 miljardus, bet mēs zinām, ka gandrīz visa šī nauda ir ņemta no valstu budžetiem. Priekšsēdētāj Barroso, es nedomāju, ka jūs pēdējos gados esat darījis pietiekami daudz, lai liktu valdībām un nacionālajām valstīm saprast, ka te ir cita Eiropa, kas dara vairāk nekā tikai koordinē valstis, ka ES pašai ir politiska funkcija.
Tā kā priekšsēdētājs Topolánek kungs runāja par Austrumu partnerības paplašināšanu, lai iekļautu Baltkrieviju, es nobeigšu, pieminot Yana Paliakova vārdu, kuru noveda līdz pašnāvībai Baltkrievijas iestādes, lai uzsvērtu, ka šīm partnerībām ir vairāk jāinteresējas par tiesiskumu, demokrātiju un brīvību, bet ne tikai par uzņēmējdarbības sadarbību ar visliktākajām diktatūrām.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Padomes izdarītie secinājumi atbilst krīzei, kuru pieredz dalībvalstis.
Mums ir jāvērtē kā ļoti pozitīvs rezultāts vienošanās par enerģētikas projektiem un platjoslas internetu. Nabucco gāzes cauruļvada un starpsavienojumu starp dalībvalstīm - Rumāniju, Ungāriju un Bulgāriju - iekļaušana starp šiem projektiem var palīdzēt izvairīties no krīzes, kas līdzīga 2009. gada janvāra krīzei.
Kaspijas jūras reģiona enerģijas avotu izmantošana un Melnās jūras stratēģiskā novietojuma izmantošana ir būtisks noteikums ES enerģētiskās drošības garantēšanai. Politikai, kas attīstīta kā daļa no Austrumu partnerības, ir noteikti jāietver šo teritoriju maksimāla izmantošana Eiropas Savienības labā.
Es biju pārsteigts, ka ECOFIN Padomes ieteikumos nav ņemti vērā pasākumi, ko jaunā Rumānijas valdība paziņoja savā valdības programmā un kuru īstenošana ir sākta ar 2009. gada budžeta pieņemšanu.
Decentralizācija ar mērķi stiprināt vietējo autonomiju un resursu novirzīšana ieguldījumiem tādās prioritārās jomās kā infrastruktūra vai enerģētika, lai saglabātu un radītu darbavietas, ir divi no pasākumiem, ko Rumānijas valdība jau ir sākusi. Izdevumu samazināšana caur budžeta piešķīrumiem un izglītības reformas sākšana kā prioritāte ir citi pasākumi, kurus var tiem pievienot.
Padomes ekonomikas atveseļošanas programmā iekļautie priekšlikumu īstenošana, jo īpaši attiecībā uz resursu piešķiršanas virzīšanu uz priekšu kā daļu no Eiropas programmas, un valsts atbalsta apstiprināšana jo īpaši automobiļu rūpniecībā sniegs reālu atbalstu krīzes ietekmes samazināšanā līdz minimumam ne tikai Rumānijā, bet arī ļoti daudzās citās Eiropas Savienības dalībvalstīs.
Adrian Severin
Priekšsēdētāja kungs, krīze, ar kuru mēs nodarbojamies, ir nevis krīze sistēmā, bet gan sistēmas krīze; ekonomikas sistēmas krīze un arī demokrātijas krīze. Ir samazinājies ne tikai finanšu kredīts, bet arī sociālais kredīts. Mēs jau redzam mūsu Eiropas pilsētu ielās zīmes, kas brīdina mūs par neuzticēšanos un nemieru sociālajā līmenī, kas varētu novest pie politiska un sociāla apvērsuma.
Tādēļ Eiropas Savienības sociālā augstākā līmeņa sanāksme, kas ved uz Eiropas nodarbinātības paktu, ir nepieciešamība. Sociālajai augstākā līmeņa sanāksmei ir jāvienojas, cita starpā, ka tie uzņēmumi, kas atlaiž darba ņēmējus, nevar sadalīt dividendes, ka starpvalstu uzņēmumiem ir jāved sarunas ne tikai ar valstu arodbiedrībām, bet arī ar Eiropas arodbiedrībām, ka nevar būt uzņēmējdarbības rentabilitāte bez sociālās solidaritātes.
Šo globālo krīzi saasina Eiropas integrācijas krīze. Ir dalībvalstis, kuras ir uzņēmējvalstis mātes uzņēmumu ekonomikai, un dalībvalstis, ar apakšuzņēmumu ekonomiku. Pirmās ir eirozonas dalībvalstis, pēdējās nav. Programmas pēdējo stabilizācijas un integrācijas veicināšanai ir izšķirīgas pirmo izdzīvošanai. Eiropas Savienība nevar izdzīvot ar jaunām demarkācijas līnijām.
Zbigniew Zaleski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, mēs varam runāt par augstākā līmeņa sanāksmi atšķirīgi no divu laika mērogu viedokļa. Ilgākais laika mērogs ietver stratēģiskos pasākumus, kuros es ietveru mūsu austrumu partneru lietu, ieskaitot Baltkrieviju. Es domāju, ka tas ir pamatoti un dos labumu ES, mūsu austrumu kaimiņiem un arī nākotnes attiecībām ar Krieviju. Finanšu atbalsts ir būtisks, un lai gan tas var izraisīt kritiku krīzes laikā, es esmu pārliecināts, ka ir vērts ieguldīt austrumu lietās. Ja austrumu stratēģija būs sekmīga, ES pierādīs, ka ir nopietns partneris uz globālās politiskās skatuves. Es nedomāju par ES kā par organizāciju, bet gan par to, ka kopējas rīcības rezultāti būs arguments par labu turpmākas Eiropas integrācijas lietderībai.
Otrā dimensija ir ierobežota ar tagadni un tādējādi ar krīzi, kuras simptomi, cita starpā, ir darbavietu zudumi un pilsoņu finansiāla bezpalīdzība. Tam nav kādas vienas zāles, bet plaša valdību stratēģija, un ES ir jāietver uzmanība pret mazo un vidējo uzņēmumu vajadzībām. Tas ir galvenokārt tādēļ, ka krīzē darba ņēmēji zaudē tikai darbu, bet uzņēmēji grūtībās var zaudēt gan darbu, gan darbiniekus un visu uzņēmumu. Mazo uzņēmumu īpašnieki ir viselastīgākie, un droši vien labāk pārcietīs pašreizējo grūto situāciju, un, tā kā viņi veido ES ekonomikas spēka lielāko daļu, viņi var ietekmēt visu ekonomiku.
Barroso kungs, ja finanšu sabrukums izvērtīsies par psiholoģisku sabrukumu, mēs būsim reālas krīzes vidū. Kamēr vien cilvēkos ir dzīva motivācija un vēlēšanās kaut ko darīt, vienmēr ir iespēja, ka lietas sāks uzlaboties, Un šajā jomā ES pasākumi ir ļoti svarīgs elements, par ko mēs esam atbildīgi. Es vēlu mums visiem panākumus šajā lietā.
Edite Estrela
(PT) Augstākā līmeņa sanāksme nebija pietiekami ambicioza. Kur ir ciešā apņemšanās likvidēt nodokļu paradīzes un ārzonas finanšu centrus? Kur ir lēmums moralizēt banku izpilddirektoru algas? Priekšsēdētāj Barroso, ir pareizi sacīt, ka bagātajiem ir jāmaksā par krīzi, jo viņi to izraisīja.
Attiecībā uz nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksmi - tā nevar būtu minisanāksme, jo nodarbinātība nav miniproblēma, tā ir liela problēma, kas ietekmē indivīdus un ģimenes. Tādā veidā nevar atjaunot cilvēku uzticību.
Visbeidzot, es dzirdēju kādu sakām, ka viņiem nevajag sociālistu priekšlikumus. Tas ir augstprātīgs paziņojums. Ja neoliberālās doktrīnas aizstāvji būtu ieklausījušies sociālistu brīdinājumos, mēs tagad nebūtu iesaistīti šajā krīzē. Vai viņi nekad nemācīsies? Ja viņi nav aptvēruši šīs krīzes smagumu un dziļumu un ja viņi nav sapratuši, kas to izraisīja, tad es baidos par sliktāko. Es baidos, ka krīze turpināsies daudzus gadus, ko mēs nebūt nevēlamies.
Tunne Kelam
Priekšsēdētāja kungs, es domāju, ka Padomes panāktais iepriecinošais rezultāts ir tas, ka 27 dalībvalstis tagad var iet uz G20 ar kopēju nostāju. Tas ir nozīmīgs sasniegums, un ir tikai godīgi apsveikt premjerministru Topolánek kungu par viņa konstruktīvo lomu Padomē. Es varu piekrist viņa uzskatam, ka Padomes panākums bija ES atteikšanās nolaisties līdz vieglākajam lielu glābšanas pasākumu un nacionalizācijas ceļam.
Nelaimīgā Čehijas valdības krīze tagad uzliek Komisijai un priekšsēdētājam Barroso lielāku atbildību par Kopienas izvadīšanu no krīzes, nodrošinot saskaņotību un stabilitāti. Vienlaikus Komisijai ir jāpiedāvā elastīgāki mehānismi tās papildu naudas savlaicīgai izmantošanai, ko piešķīrusi Padome. Īstenošanas procedūras var būt pārāk kokainas un laikietilpīgas. Ir īpaši svarīgi pielāgot pamatnosacījumus mazajiem uzņēmumiem un inovācijām. Tagad tiešām ir laiks ieguldīt vairāk pētniecībā, izglītībā un apmācībā.
Tomēr ekonomikas lejupslīde nav īstais laiks morālai depresijai. Kā parasti krīze piedāvā iespējas reformai. Finanšu krīze faktiski sākas ar vērtību krīzi, tādēļ atveseļošana ir jāsāk ar mūsu kopējo vērtību nostiprināšanu, sākot ar lielāku atbalstu solidaritātei. Un, vēl svarīgāk, krīze nav attaisnojums protekcionismam. Tieši pretēji, mums ir pienākums darboties kopā ar izpratni, ka, atbalstot citam citu un apņemoties veikt reformas Lisabonas stratēģijas garā, krīze padarīs Eiropu stiprāku.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Priekšsēdētāja kungs, par spīti pretspēkiem Eiropas Komisija un Padome ir spējušas saglabāt Eiropas Savienības vienotību. Šī augstākā līmeņa sanāksme ir bijusi īpaši sekmīga: Tā aizsargāja vienoto tirgu, uzstājās pret draudošo protekcionismu un pēdējais, bet ne mazāk svarīgais, piedāvāja jaunu palīdzību centrālās un austrumu Eiropas dalībvalstīm, kas cīnās ar pieaugušām grūtībām.
Es vēlētos vispirms pateikties priekšsēdētājam Barroso kungam, jo finanšu palīdzība reģionam ir divkāršota un sasniedz EUR 50 miljardus. Ungārijas premjerministrs pirms gada to ierosināja, un šajā augstākā līmeņa sanāksmē beidzot ir pieņemts principiāls lēmums radīt finanšu tirgu un banku uzraudzības sistēmu.
Vēlreiz, augstākā līmeņa sanāksme risināja jautājumu, ka mātesbankas ir atbildīgas par to apakšuzņēmumiem, kā uzsvēra arī mans kolēģis Adrian Severin, un ļoti svarīgs solis uz priekšu tika veikts arī enerģētiskās drošības jomā.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Vispirms es vēlētos izteikt atzinību un pateikties premjerministram Mirek Topolánek; mēs visi loti labi saprotam, ko nozīmē vadīt Eiropas Savienības prezidentūru un ko nozīmē vadīt Eiropas Savienības prezidentūru globālas finanšu krīzes un ekonomikas lejupslīdes laikā. Tādēļ es no sirds novēlu Čehijas Republikai panākumus, saskaroties ar jaunām problēmām un vadot Eiropas Savienību līdz šī gada vidum.
Briseles Eiropadome: tagad daudzi no mums kā mantru atkārto skaitļus, kas atspoguļo Eiropadomē pieņemtos lēmumus. EUR 5 miljardi stratēģiskajiem enerģētikas projektiem un platjoslas internetam. EUR 50 miljardi Eiropas Savienības dalībvalstīm, kas nav eirozonas valstis, maksājumiem un maksājumu bilances līdzsvarošanai. EUR 75 miljardi Starptautiskajam Valūtas fondam. EUR 600 miljoni Austrumu partnerībai. No minētajiem EUR 5 miljardiem EUR 175 miljoni tiks novirzīti enerģijas tiltam no Zviedrijas uz Baltijas valstīm, kas līdz šim bija kā sala, kas nošķirta no Eiropas Savienības enerģijas tirgus. Vai tas ir daudz vai maz? Vai glāze ir pustukša vai līdz pusei pilna? Normālos apstākļos es vērtētu Eiropadomes panāktos rezultātus un vienošanās kā apmierinošus. Protams, mēs cerējām uz kaut ko vairāk, protams, mēs cerējām, ka tiks pieņemts labāks finansējuma plāns Eiropas ekonomikas atveseļošanai. Tomēr, pēc visu manifestāciju, nacionālisma un protekcionisma izpausmju apsvēršanas, es domāju, ka panāktā vienošanās neapšaubāmi ir laba solidaritātes izpausme, un es vēlētos, lai tas būtu sākuma punkts, labs iesākums turpmākajam darbam. <BRK>
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs, tikai vienota Eiropa, kas piešķir prioritāti pasaules izaugsmei un nodarbinātībai, spēs vadīt starptautisko darbību ekonomikas atveseļošanai, stiprināt krīzes novēršanu un krīzes pārvaldību, uzlabot finanšu sistēmas regulēšanu un atbalstīt vismazāk aizsargātās valstis šajā pirmajā globālajā krīzē.
G20 pārstāv iedzīvotāju vairākumu (divus no katriem trim cilvēkiem) un 90 % no pasaules ekonomiskās darbības. Tās pienākums ir sniegt saskaņotu efektīvu un ilgtspējīgu trīskāršu reakciju, lai stimulētu pieprasījumu un reālo ekonomiku ar nākotnes ieguldījumiem, lai atjaunotu kreditēšanu, un, lai veicinātu robustu finanšu regulēšanu un uzraudzību, kas nodrošina pārredzamību, stabilitāti, un piemērotus stimulus, kas novērš sistēmiskus riskus un nodrošina, ka mēs neatgriežamies sākuma punktā.
Mums ir vajadzīga jauna ekonomikas kārtība un globāla pārvaldības sistēma 21. gadsimtam, kas izlabos cēloņus un nelīdzsvarotību krīzes pirmsākumos un kas veicinās ilgtspējīgu attīstību caur atvērtu ekonomiku, kas pamatota uz solidaritāti. <BRK>
Péter Olajos
(HU) Es atzinīgi vērtēju Padomes lēmumu attiecībā uz nostāju, kas tiks izvirzīta G20 augstākā līmeņa sanāksmei. Es esmu apmierināts, ka mūsu politiskie vadītāji ir atzinuši, ka pasākumi globālās krīzes risināšanai un cīņai pret klimata pārmaiņām ir cieši saistīti.
Premjerministra Gordon Brown un prezidenta Barack Obama ierosinātā "Zaļā jaunā darījuma” attīstības plāna būtība ir saistīt ekonomiskos stimulus ar vides ieguldījumiem un ar atbalstu augstākai energoefektivitātei un videi nekaitīgām tehnoloģijām.
Es tomēr nepiekrītu Padomes uzskatam, ka progress pagājušajā decembrī pieņemtās Eiropas ekonomikas stimulu programmas īstenošanā ir apmierinošs. Lai gan paies vēl kāds laiks, pirms mēs varēsim sajust tās pozitīvo ietekmi uz ekonomiku, nav šaubu, ka liela mēroga budžeta pakete, kas veido 3,3 % no ES IKP - tas ir vairāk nekā EUR 400 miljardi - radīs jaunus ieguldījumus un radīs darbavietas.
Tomēr programma deva tikai ļoti nelielu ieguldījumu ES pārveidošanā par ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju. Lai gan mēs aizrautīgi runājam par energoefektivitātes uzlabošanu un enerģijas taupīšanu, vēl vairāk uzmanības un līdzekļu tiek novirzīts enerģijas piedāvātājiem, piegādes maršrutu dažādošanai un ES enerģētikas interešu veicināšanai attiecībā uz trešām valstīm.
Neapšaubāmi mums ir jāattīsta enerģētikas infrastruktūra, bet ne uz patēriņa samazināšanas rēķina. Eiropas Savienība joprojām ir gatava uzņemties galveno lomu Kopenhāgenas globālā klimata nolīgumā. Lai to darītu, mums tomēr ir steidzīgi jāvienojas par globālā oglekļa dioksīda tirgus attīstību, par finansiālo kompensāciju jaunattīstības valstīm, par tehnoloģisko atbalstu un resursu palielināšanu, kā arī beidzot jānoskaidro sloga sadalīšanas principi starp dalībvalstīm.
Dariusz Rosati
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos sākt ar pateicību Čehijas prezidentūrai par sekmīgo augstākā līmeņa sanāksmi. Es domāju, ka sanāksmē ir pieņemti vairāki svarīgi lēmumi, taču vienlaikus es uzskatu, ka mums vajag vairāk, ka mums jāvirzās uz priekšu ātrāk.
Domājot par G20 sanāksmi Londonā nākamajā nedēļā, man ir iespaids, ka mēs joprojām esam pārāk integrēti, lai darbotos vienatnē, un pārāk sašķelti, lai darbotos kopā. Es saskatu trīs prioritātes, uz kurām vajadzētu koncentrēt uzmanību.
Pirmā, protams, ir darbavietas. Miljoniem cilvēku Eiropā baidās zaudēt darbu, un, atklāti sakot, es nesaprotu Francijas prezidenta nostāju, iebilstot pret augstākā līmeņa sanāksmi: mums šobrīd ir vajadzīga pilntiesīga augstākā līmeņa sanāksme.
Otrkārt, esmu iepriecināts, ka mums izdevās novērst - vismaz daļēji - protekcionisma tendences. Tomēr tās joprojām ir dzīvas, un es domāju, ka solidaritāte ir atslēga to novēršanai.
Trešais punkts ir šāds: ir jāsāk ar uzticības atjaunošanu tirgiem. Es pat nedomāju, ka tirgū ir pārāk maz naudas; es domāju, ka naudas ir diezgan. Problēma ir, kā pārveidot šo naudu efektīvā pieprasījumā, un lai to izdarītu, mums ir jāatjauno uzticība starp mājsaimniecībām un uzņēmumiem.
Mario Mauro
(IT) Priekšsēdētāja kungs, priekšsēdētāj Barroso, dāmas un kungi, jautājums par pasākumu kopumu atbalsta, stimulu un regulējošajiem pasākumiem ir viens no galvenajiem jautājumiem starptautiskajā darba kārtībā. Tiek prognozēts, ka spriedzei, kas atspoguļo lielo ekonomiku atšķirīgās stratēģijas krīzes pārvarēšanai, tiks rasts kāds risinājums G20 augstākā līmeņa sanāksmē.
Nav noslēpums, ka īstenībā Vašingtona uzstāj uz papildu kolektīvo saistību nepieciešamību, lai pieņemtu valstu pasākumus pieprasījuma stimulēšanai un ekonomikas atdzīvināšanai, kurpretim Briselē Komisijas dominējošais uzskats ir, ka visi lietderīgie un nepieciešamie pasākumi šajā saistībā jau ir veikti un ka tagad ir jānogaida un jānovēro dalībvalstu valdību veikto pretlejupslīdes pasākumu rezultāti.
Līdzīgi nav noslēpums, ka eiropieši uzskata, ka mums tagad ir jākoncentrē spēki uz finanšu tirgu ticamības, stabilitātes un uzticamības atjaunošanu, pieņemot stingrākus regulatīvos noteikumus un efektīvākas uzraudzības sistēmas banku un kredīta nozarei, kurpretim Vašingtonā dod priekšroku piesardzības argumentam, kura pamatā ir ideja par trāpīgu regulatīvās struktūras un uzraudzības mehānismu reformu.
Godīgi sakot, es nedomāju, ka ir lietderīgi pretstatīt šos risinājumus vienu otram. Drīzāk mums būtu jāmeklē to apvienojums, un šajā ziņā galvenokārt būtu jādominē Eiropas redzējumam un Eiropas metodei, kuras garants vai pat pravietis ir Komisija. Man nav šaubu, priekšsēdētāj Barroso, ka jūs esat īstais cilvēks, kas var piešķirt veidolu mūsu cerībām un izcelt mūs no bezdibeņa. <BRK>
Katrin Saks
(ET) Padomē vienojās par vairākām svarīgām lietām. Enerģētika un platjoslu projekti, kā arī lēmums palielināt atbalsta fondu Austrumeiropas valstīm ir laba zīme.
Priekš manis tomēr viena zīme par to, ko Eiropadome sasniedza vai nesasniedza, ir tas, ko sacīja mūsu premjerministrs pēc atgriešanās Igaunijā - proti, ka Eiropa atgriežas pie tās fundamentālajām vērtībām. Viņš atsaucās uz to, ka Eiropa sāk zaudēt interesi par papildu stimulu paketēm un ir zīmes, kas rāda atgriešanos pie konservatīvas budžeta politikas. Viņa kā ultraliberālas partijas pārstāvja uzskats nav pārsteidzošs, bet tas atspoguļo vispārīgāku problēmu, ka valdību vadītāji ar zināmu ideoloģisko fonu nav gatavi veikt drosmīgus soļus, kuriem ir vajadzīga vīzija, un īstenot pasākumus, kas varētu būt pretrunā viņu ideoloģiskajai pārliecībai.
Dažas dienas pirms Eiropadomes sanāksmes mēs uzklausījām Nobela prēmijas laureāta Paul Krugman viedokli, ka Eiropas Savienības stimulu pakete varbūt nav pietiekama. Mums var būt vajadzīgi nevis 400 miljardi, bet gan 500 miljardi šogad un kopumā varbūt pat 3 triljoni. Tādēļ mums ir vajadzīga vienota rīcība un aktīva pieeja, nevis kāda neredzama roka.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāja kungs, es sākšu ar bažu izteikšanu par to, ka maijā paredzētā nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksme ir aizvietota ar trijotnes sanāksmi, lai cik atvērta tā arī būtu. Es uzskatu, ka šis lēmums atvirza mūs atpakaļ uz 1996. gadu, kad nodarbinātības politika tika uzskatīta tikai par dalībvalstu politiku.
Otrkārt, attiecībā uz monetāro politiku es, tāpat kā visa mana grupa, aizstāvu Centrālās bankas radikālu neatkarību, taču neatkarība nenozīmē imunitāti pret kritiku.
Šai vietā es gribētu sacīt, ka man būtu paticis, ka Centrālā banka būtu aktīvāk prasījusi procentu likmju samazināšanu, ņemot vērā to ietekmi uz ES eksportu, un būtu dāsnāka, nosakot termiņus aizdevumu atmaksai: Federālā Rezerve dod aizdevumus uz trīs gadiem, bet Centrālā banka tikai uz sešiem mēnešiem.
Vēlreiz attiecībā uz monetāro politiku es gribētu izteikt komentāru: es ceru, ka finanšu iestāžu glābšanas plāni un iespējamie toksisko un bojāto aktīvu iepirkšanas plāni nepārvērtīsies par priekšrocībām tām bankām, kas saņem atbalstu, salīdzinājumā ar tām, kas ir darbojušās piesardzīgāk un kurām atbalsts nav vajadzīgs.
Rīta pusē mums bija nozīmīga diskusija par fiskālajiem stimuliem. Vai tie ir pietiekami? Vai pārāk mazi? Vai ASV dara vairāk nekā mēs? Lai kādi būtu šo debašu rezultāti, ir skaidrs, ka mēs pieredzam lielākos fiskālos stimulus, kādus mūsu paaudze ir piedzīvojusi kopš 1929. gada.
Tas liek mums koordinēt darbību abās Atlantijas okeāna pusēs, un šai koordinācijai ir jābūt visciešākajai divos jautājumos: Dohas sarunu raunda pabeigšana, lai nosūtītu visai pasaulei signālu pret protekcionismu, un, otrkārt, to pasaules nelīdzsvarotību kopēja izpēte, kas ir šīs krīzes būtība.
Attiecībā uz stabilitātes paktu es saskatu zināmas pretrunas Komisijas nostājā. Šodienas parādi ir rītdienas nodokļi, un Komisijai būtu jānodrošina, lai valstu pasākumi būtu saistīti ar Lisabonas stratēģiju un neapdraudētu finanšu ilgtspēju. Lai to izdarītu, ar vislielāko uzmanību ir jāuzrauga šo valstu plāni atgūt pareizo stāvokli - ieskaitot manu valsti, jo esmu spānis - no kura tās ir novirzījušās pārmērīga deficīta stāvoklī.
Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos pateikties par jūsu dāsnumu ar laiku, ko es noteikti pamanīju.
Priekšsēdētājs
- Godātais kungs, mēs esam pret monetāro inflāciju un esam arī pret uzstāšanās laika inflāciju.
Pierre Pribetich
(FR) Priekšsēdētāja kungs, Eiropadomes secinājumu 22 lappusēs tikai viena neliela frāze attiecas uz automobiļu rūpniecības nākotnes problēmu, uz Eiropas rūpniecības politikas problēmu. Vai tā ir praktiska reakcija uz 12 miljonu šajā nozarē strādājošo cerībām un 6 % no Eiropas nodarbināto iedzīvotāju bažām? Vai tā ir spēle, kas atbilst likmei? Te nav nekāda priekšlikuma Eiropas plānam, nav perspektīvu automobiļu rūpniecībai un nav vēlēšanās koordinēt valstu politiku.
Es uzstājos šajā Parlamentā 2008. gada 19. novembrī Francijas sociālistu delegācijas vārdā, lai uzdotu jautājumu visām atbildīgajām Eiropas ieinteresētajām personām. Es izteicu vēlēšanos pēc jauna automobiļu darījuma un pēc solidāras, strukturētas, ātras un efektīvas rūpniecības politikas īsam, vidējam un ilgam termiņam, kas sniegtu koordinētu dalībvalstu un ES reakciju.
Četrus mēnešus vēlāk pēc vairāku grupu kopējas rezolūcijas mēs atkal uzsveram automobiļu rūpniecības nākotni. Kas attur jūs no reaģēšanas, no darbības, no pievēršanās šai problēmai, kamēr tas nav par vēlu? Tā nav retorika, Topolánek kungs, tas ir aicinājums uz rīcību.
Harlem Désir
(FR) Priekšsēdētāja kungs, ir grūti slēpt savu sarūgtinājumu par šīs augstākā līmeņa sanāksmes rezultātiem.
Ja pašapmierinātība un fikcija būtu ekonomikas atveseļošanas instrumenti, tad mēs to varētu saukt par panākumu. Es zinu, ka ekonomika ir lielā mērā saistīta ar psiholoģiju un ka mums ir jāmēģina atjaunot uzticību, bet galu galā, kad krīze kļūst sliktāka līdz stāvoklim, kad visas dalībvalstis krīt tālāk lejupslīdē un bezdarbs dramatiski pieaug, dzirdēt Padomes apgalvojumu, ka tā ir pārliecināta par ES ekonomikas vidējā un ilgtermiņa perspektīvām un kā tā ir apņēmusies darīt visu, kas vajadzīgs, lai atdzīvinātu nodarbinātību un izaugsmi, ir tomēr gluži pārsteidzoši.
Apņēmusies darīt ko? No šīs Padomes darba kārtības jau ir izsvītroti jebkādi priekšlikumi, kas varētu būt saistīti ar nodarbinātību. Tā tika atlikta uz maiju. Beidzot maija nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksme pati tika pārveidota šīs Padomes laikā par neko vairāk kā trijotnes sanāksmi. Šķiet, ka tas bija prezidents Sarkozy, kas spēja pārliecināt citas dalībvalstis, ka nav vajadzības veidot priekšlikumus, kas padarītu nodarbinātību par Eiropas Savienības darbību prioritāti. Tas atsauc atmiņā atteikšanās tiesības, ko jau agrāk prasīja citas valdības, arī AK konservatīvo valdība attiecībā uz visu nodarbinātības sadaļu ES līgumos.
Tā šodien Sarkozy kungs aicina uz atteikšanās tiesībām no nodarbinātības politikas. Būtu satraucoši, ja šī pieeja tiktu pārnesta uz citām dalībvalstīm. Es neesmu pārlieku pārsteigts par jūsu Komisiju, Barroso kungs, kas savas darbības laikā ir dažādos veidos novirzījusi malā Eiropas sociālo darba kārtību, kas ir radījusi atteikšanās tiesības attiecībā uz Eiropas Savienības sociālo un nodarbinātības prioritāti un kas ir pelnījusi, paklausot rīkojumam, ko ir tikko devis jūsu vairākuma deputāts, konservatīvā Eiropas Tautas partija (Kristīgie demokrāti) un Eiropas demokrāti, bet es domāju, ka tas ir pilnīgi apkaunojoši un ka, ja tas nonāk ne tikai līdz atveseļošanas politikas, bet arī nodarbinātības politikas koordinēšanai, galu galā jāmaksā būs darba ņēmējiem par šo ne-Eiropu.
Fikcijas darbs ir arī šie EUR 400 miljardi, ko jūs saskaitāt, jo tie ir summa ne tikai no valstu atveseļošanas plāniem, bet galvenokārt no politikas, kas nav pat valstu atveseļošanas politika, jo tie ir tikai kaunpilnie ekonomikas stabilizatori, tas ir, to sociālo izdevumu pieaugums, kas saistīts ar bezdarba pieaugumu. Jūs esat licis galdā papildu EUR 5 miljardus, bet jums ir bijis sāpīgi to darīt.
Tādēļ es uzskatu, ka, gluži pretēji, mums tagad ir vajadzīgs reāls atveseļošanas plāns, kas līdzīgs ASV ieviestajam plānam, kurā paredzēti vairāk nekā USD 780 miljoni un veikta to pasākumu koordinācija, kas paredzēti darba ņēmēju atbalstam, lai cīnītos pret krīzi. Mums ir arī vajadzīgs pieprasījums, kas ir vēl viens faktors, kas būs daudz efektīvāks par pašapmierinātību, kad lieta nonāk līdz izaugsmes atdzīvināšanai un uzticības atjaunošanai mūsu ekonomikai un tās dinamismam.
Elmar Brok
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāja kungs! Jūs redzēsiet, ka bija labāk, ka es sēdēju šeit.
Vispirms, pretēji Schulz kungam, es vēlētos teikt, ka Čehijas prezidentūra premjerministra Topolánek kunga vadībā līdz šim ir bijusi izcila prezidentūra.
(Aplausi)
Es esmu lepns, ka šī bija un ir pirmā prezidentūra no bijušā Varšavas pakta valstīm, un tā pelna visu iespējamo atbalstu, jo tā simbolizē Eiropas vienotību.
Otrs punkts, par ko es gribētu runāt, ir tas, ka mēs tagad esam grūtā stāvoklī attiecībā uz Lisabonas līgumu. Es gribētu aicināt premjerministru Topolánek kungu un opozīcijas līderi Paroubek kungu apsēsties kopā un atbildīgi vest sarunas, jo iekšpolitikas problēmas nedrīkst ietekmēt visas Eiropas likteni.
Mans pēdējais komentārs ir Schulz kungam: Gordon Brown traucēja finanšu tirgu regulēšanu un Gordon Brown un Vācijas nodarbinātības ministrs Scholz kungs no SDP traucē kompromisa panākšanu Darba laika direktīvā saskaņā ar Eiropas Parlamenta rezolūciju. Schulz kungam nevajadzētu mēģināt mums iestāstīt, ka viņš vienīgais aizstāv sociālu Eiropu. Patiesība ir tieši pretēja.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Ekonomikas krīze rada nopietnus zaudējumus Eiropa uzņēmumiem un pilsoņiem. Dalībvalstu ekonomikas rāda ievērojamu lejupslīdi, MVU bankrotē, un darba ņēmēji zaudē darbu.
Kopā ar citiem deputātiem es nodevu vēstuli priekšsēdētājam Barroso par to darba ņēmēju stāvokli Rumānijas un Francijas metalurģijas rūpniecībā, kuri kļūst tehniski nenodarbināti, bet saņem 70 % no algas. Mēs esam lūguši pārskatu par nosacījumiem piekļuvei Eiropas Sociālajam fondam un Eiropas globalizācijas pielāgošanas fondam, lai atbalstītu vairāk darba ņēmēju, kurus ir nopietni ietekmējusi ekonomikas krīze un darba zaudējumi.
Eiropas Savienībai ir vajadzīga ekonomikas attīstība, un Eiropas pilsoņiem ir vajadzīgs darbs un pienācīgas algas. Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāns, kas tika ieviests 2008. gada novembrī, ir palicis tikai vārdos. Diemžēl energoefektivitāte, kas var radīt darbavietas, janvāra regulā nefigurē.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, es arī vēlētos apsveikt Čehijas prezidentūru. Vakardienas darījums par viesabonēšanu bija sensacionāls, un Eiropas pilsoņi gūs no tā labumu.
Mūsuprāt, elektroenerģijas un gāzes enerģētikas pakete ir sakārtota un daudzi citi punkti ir ļoti labi saskaņoti Čehijas prezidentūras vadībā. Tas pats attiecas, īpaši krīzes laikā, uz Eiropas cilvēku motivāciju sumināt tos, kuri veic pārcilvēciskus darbus. Tādēļ mums būtu arī jāatbalsta komisārs Kovács, kas iesniedz daudzus priekšlikumus par progresīvu amortizāciju. Ja mēs pieņemam, ka vairāk nekā tūkstoš miljardu eiro ir jāiegulda līdz 2030. gadam jaunu spēkstaciju būvē, tad mums ir jāsāk šodien. Tas veicinātu darbavietu radīšanu un izaugsmi.
Alojz Peterle
(SL) Es gribētu vispirms izteikt patiesus komplimentus Padomes priekšsēdētājam par Čehijas prezidentūras panākumiem šajos ārkārtīgi grūtajos apstākļos.
Mēs šodien esam uzklausījuši dažus asus vārdus, bet es esmu stingri pārliecināts, ka Eiropas Savienības pilsoņi nav tik daudz ieinteresēti tajā, cik tālu mēs varētu pagriezties pa kreisi vai pa labi, bet gan, kādā mērā mēs esam gatavi darboties Eiropas garā, proti, ko mēs varam sasniegt, efektīvi darbojoties kopā.
Mūsu priekšā ir divi uzdevumi, jo īpaši: paust sociālo jutīgumu un solidaritāti tiem, kurus krīze ir ietekmējusi visvairāk, vienlaikus ieguldot instrumentos, kas vislabāk var palīdzēt mums izkļūt no krīzes. Krīze ir jāizmanto kā katalizators ekonomikas pārstrukturēšanai un ne tikai automobiļu rūpniecībā. Ekonomikas krīze ir parādījusi, ka mums ir ļoti vajadzīga labāka ekonomikas politikas koordinācija un stiprākas Kopienas iestādes, kā tas paredzēts Lisabonas līgumā.
Šajā garā es atzinīgi vērēju Larosièr ziņojumā izvirzītos konstruktīvos priekšlikumus attiecībā uz finanšu iestādēm.
Christian Rovsing
(DA) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos kaut ko teikt par lielajām subsīdijām, ko mēs maksājam uzņēmumiem, kas var neizdzīvot. Nav jēgas saglabāt noteiktu skaitu darba ņēmēju uzņēmumā vai maksāt viņiem algu no valsts naudas, ja uzņēmums vēlāk bankrotē. Viņiem ir jādod iespēja iziet papildu apmācību vai jaunu apmācību, lai pārietu uz uzņēmumiem, kuriem ir izredzes izdzīvot. Attiecībā uz automobiļu rūpniecību es domāju, ka mēs esam piešķīruši stipri pārāk mazu nozīmi pilnīgi jaunu automobiļu veidu izstrādei, tādu automobiļu, kas darbojas ar ūdeņradi, ar akumulatoru baterijām vai degvielas elementiem. Es uzskatu, ka lielu daļu darbaspēka varētu pārcelt uz šādām jomām, kur viņiem būtu darbs vēl pēc 10 gadiem.
Alexandr Vondra
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, atļaujiet man sniegt īsu kopsavilkumu no Padomes un Čehijas prezidentūras viedokļa.
(CS) Es domāju, ka mēs tagad esam sasnieguši zīmīgu puslaiku Čehijas prezidentūrā, un es vēlētos pateikties tiem no jums - un tādu nav maz - kas ir atzinīgi novērtējuši mūsu darbu līdz šim. Protams, ir patīkami saņemt cieņas apliecinājumu par pastāvīgo darbu - septiņas dienas nedēļā un 20 stundas diennaktī - un par to, ko mēs panācām Eiropadomē pagājušajā nedēļā. Tajā pieņemtie lēmumi ir fundamentāli un svarīgi. Es gribētu teikt vienu lietu tiem no jums, kuriem ir īpašas šaubas un jautājumi. Dodiet šiem pasākumiem un šiem lēmumiem laiku darboties, ļaujiet tiem pierādīt sevi, kad tie sāks darboties, jo es esmu stingri pārliecināts, ka tiem ir spēks, sava joma, un ka tie atmaksāsies, jo mēs cīnāmies ar vissliktāko ekonomikas krīzi, kāda jebkad ir mocījusi Eiropu.
Konkrētie lēmumi par EUR 5 miljardu piešķiršanu enerģētikas projektiem un platjoslas internetam ir svarīgi. Tie ir svarīgi gāzes krīzes kontekstā, jo mēs šeit parādām, ka ES spēj rīkoties ātri un reaģēt uz daudzu Eiropas valstu vajadzībām. Lēmums par EUR 25 miljardiem limita paaugstināšanai, lai palīdzētu ES valstīm, kurām ir problēmas, arī ir stipri svarīgs. Lēmums par EUR 75 miljardiem, ko mēs vedam uz G20 sanāksmi Londonā, arī sniedz skaidru signālu, ka ES ir gatava uzņemties savu daļu atbildības attiecībā uz globālo finanšu iestāžu reformu. Es arī gribētu uzsvērt kaut ko, ko daži no jums ir minējuši ārpus Eiropadomes sanāksmes konteksta, un tas ir intensīvais darbs, kas ir noticis pēdējās nedēļās ar vairākiem tiesību aktu priekšlikumiem. Tas nav noticis nejauši, bet, pateicoties Padomes pastāvīgajam darbam Čehijas prezidentūras vadībā, mums ir izdevies panākt vienošanos trialogos par gluži fundamentāliem reformu priekšlikumiem. Enerģētikas pakete par gāzes un elektroenerģijas iekšējo enerģijas tirgu, aviācijas pakete par Eiropas vienotās gaisa telpas pārskatīšanu, ceļu pakete, ar ko modernizē piekļuvi autotransporta tirgum un kas ietver jutīgo piekrastes kuģniecības jautājumu, viesabonēšanas regula un visbeidzot arī pesticīdu pakete var būt pagājušo divu līdz trīs mēnešu konkrētie rezultāti. Es vēlētos šeit pateikties Eiropas Parlamentam, jo tas ir bijis kopīgs darbs starp mums, Komisiju un Eiropas Parlamentu.
Vēl viens piemērs: jau 10 gadus turpinās sarunas bez jebkādiem rezultātiem par PVN likmju samazināšanu dažās nozarēs, kurās ir augstas kvalifikācijas roku darbs vai liela roku darba daļa. Tikai Čehijas finanšu ministra vadībā Ecofin tika panākta vienošanās un tā tika apstiprināta Eiropadomē. Daudzi no jums jautā, kā mēs risināsim bezdarba problēmu. Es vēlētos vēlreiz uzsvērt, ko mūsu premjerministrs jau ir šeit sacījis: ir panākta vienošanās starp prezidentūru un Komisiju, un 7. maijā notiks nodarbinātības augstākā līmeņa sanāksme formātā, kas apstiprināts Eiropadomē. Augstākā līmeņa sanāksme izvirzīs konkrētus pasākumus Eiropadomes jūnija sanāksmei. Tas nozīmē, ka būs papildu sarunas.
Daudzos jūsu komentāros izskanēja bažas par ES atvērtības jautājumu. Es vēlētos uzsvērt, ka mūsu prezidentūras vadībā sakarā ar ES lielākās paplašināšanās piekto gadadienu Prāgā kopā ar Eiropas Komisiju tika organizēta konference "Piecus gadus vēlāk”. Tajā ekonomikas ekspertu apkopotie faktiskie skaitļi skaidri parādīja, ka paplašināšanās bija varbūt vissekmīgākais projekts ES mūsdienu vēsture un ka šie pieci gadi skaidri rāda, ka tas ir nesis labumu gan vecajām, gan jaunajām dalībvalstīm.
Austrumu partnerība: mēs esam vienojušies par deklarāciju, ka dibināšanas augstākā līmeņa sanāksme notiks 7. maijā, un mēs strādājam ar tādām nākamajām dalībvalstīm kā Ukraina, lai padarītu to par patiesu panākumu Eiropas Savienībai. Visbeidzot, sekmīga darba papildu piemērs ir pirmdienas konference par gāzes infrastruktūru, kas notika, pateicoties Eiropas Komisijai Briselē, un kas pieņēma deklarāciju par gāzes infrastruktūras modernizāciju Ukrainā, lai novērstu tādas krīzes atkārtošanos, kā tā, kas notika šī gada janvārī.
Es vēlētos vēlreiz pārliecināt tos no jums, kuriem ir kādas šaubas par vienu lietu. Jā, mums ir iekšzemes problēmas, un mēs labi zinām, kas ierosināja uzticības balsojumu. Tas bija Jiří Paroubek, Čehijas sociāldemokrātu vadītājs. Tomēr mēs esam atbildīga valdība, mēs pārvaldām situāciju, un nav pamata bažām. Čehijas prezidentūra savā pusceļa punktā var droši apgalvot, ka tās otra puse būs tikpat laba kā pirmā un tikpat atbildīga, un ka beigās mēs neapšaubāmi svinēsim tādus pašus panākumus, par kādiem jūs runājāt šodien, novērtējot darbu janvārī, februārī un martā. Tādējādi es vēlētos vēlreiz apliecināt jums, ka mums ir nopietna un atbildīga pieeja, un nav absolūti nekāda pamata bažām.
Priekšsēdētājs
- Vondra kungs, daudzi kolēģi ir izsacījuši pateicību Čehijas prezidentūrai par tās ieguldījumu. Es to darīju sākumā premjerministra Topolánek kunga klātbūtnē. Es vēlētos pateikties jums par jūsu ļoti pašaizliedzīgo personīgo ieguldījumu. Mēs vēlamies iedrošināt jūs turpināt, kā jūs tikko sacījāt, lai Čehijas prezidentūra būtu tikpat sekmīga tās otrā pusē, kā tā bija pirmajā. Labu veiksmi jūsu darba turpinājumam!
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs - Priekšsēdētāja kungs, atļaujiet man vēlreiz uzsvērt teicamo sadarbību, kāda mums bija ar Čehijas prezidentūru. Čehijas prezidentūra dara lielu darbu Eiropas labā ļoti grūtā situācijā, un es domāju, ka viņi pelna mūsu pilnīgu atbalstu.
Ļaujiet man pabeigt! Vienmēr, kad es gatavojos beigt, es redzu ļaudis nākam iekšā klausīties.
(Smiekli)
Ļaujiet man beigt ar atzinības izteikšanu plašajam atbalstam Eiropadomes rezultātiem. Šeit nav vienprātības, bet es domāju, ka tas ir godīgs novērtējums, ka vairākums atzina, ka tas bija svarīgu secinājumu kopums, un mani iedrošina tas, ko es uztveru kā kopīgu visu trīs institūciju - Parlamenta, Padomes un Komisijas - apņemšanās sajūtu apvienot spēkus, lai izvilktu Eiropu no krīzes.
Mēs varam būt lepni par to, ko esam nolēmuši, taču nedrīkst būt vietas pašapmierinātībai. Ir jādara vairāk, un mēs nedrīkstam atslābināt uzmanību, bet mēs uzvarēsim, mēs gūsim panākumus savos centienos, ja mēs parādīsim savu uzticību.
Uzticībai ir jābūt atslēgas vārdam: uzticība mūsu spējām izdarīt, ko esam solījuši, uzticība rīcībai un īstenošanai, un, kā jau teicu agrāk, īstenošana, nevis žestikulēšana. Atklāti sakot, es neticu, ka uzticību var uzlabot, paziņojot par jaunu plānu katru mēnesi vai katru nedēļu. Uzticību var uzlabot, ja mēs koncentrējam uzmanību uz tā ieviešanu, par ko kolektīvi vienojāmies, un arī uz šo centienu efektīvu koordināciju.
Ir vajadzīga uzticība mūsu spējai virzīt mūsu regulatīvo darba kārtību: bez regulatīvās formas mēs neradīsim uzticību, ka pārmaiņām būs ilgstošs efekts.
Uzticība ir vajadzīga eirozonas pamatotībai un stiprībai un mūsu spējai mobilizēt nepieciešamo atbalstu katrai dalībvalstij eirozonā vai ārpus tās, kurai tas ir vajadzīgs.
Uzticība ir arī vajadzīga mūsu kopējam nodomam saglabāt mūsu īpašo sociālā tirgus ekonomikas zīmolu un mūsu ilgtermiņa programmai zema oglekļa satura ekonomikai. Es tiešam uzskatu, ka mēs negūsim panākumus ar dažādām pašiznīcinošām runām un dažādām mazvērtības kompleksa izpausmēm attiecībā pret ASV.
Faktiski tas, ko es redzu šodien, ir tas, ka amerikāņi nāk tuvāk tam, ko mēs tradicionāli esam uzskatījuši par Eiropas nostāju. Amerikāņi nāk tuvāk mūsu nostājai par cīņu pret klimata pārmaiņām, un mēs to atzinīgi vērtējam. Amerikāņi nāk tuvāk vajadzībai nostiprināt labklājības sistēmu.
Tādēļ es tiešām neuzskatu, ka debates, ko es dažkārt dzirdu - ka amerikāņiem un eiropiešiem ir ļoti atšķirīga pieeja krīzei - ir lietderīgas debates. Gluži pretēji, mēs redzam pieaugošu konverģenci starp Eiropu un ASV un, cerams, arī citiem - jo tā nav tikai mūsu un amerikāņu lieta - un tādēļ es esmu pārliecināts par G20 augstākā līmeņa sanāksmes pozitīvu rezultātu.
Es domāju, ka ir svarīgi uzskatīt, ka ir mūsu, un nevis kāda cita spēkos atrisināt šo situāciju. Ir svarīgi, lai būtu uzticība Eiropas instrumentiem un šai paplašinātajai Eiropas Savienībai ar mūsu koordinēto rīcību lejupslīdes apkarošanā, ka tā spēs reaģēt uz vissvarīgākajām mūsu pilsoņu bažām, to starpā arī uz manām lielākajām bažām, proti, par pieaugošo bezdarbu.
Nobeigumā, tādēļ es domāju, ka mums ir jāstiprina tas, par ko esam jau vienojušies, un jākoncentrē uzmanība uz ieviešanu ar stipru koordināciju un stingru apņemšanos panākt konkrētus rezultātus.
(Aplausi)
Priekšsēdētājs
- Debates ir slēgtas.
Rakstiski paziņojumi (Reglamenta 142. pants)
Călin Cătălin Chiriţă  
Es vēlos paust atbalstu lēmumiem, kas pieņemti pēdējā Eiropas Savienības samitā Briselē. Īpaši atzinīgi vērtējums nepieciešamais lēmums ārkārtas fondu palielināt no EUR 25 miljardiem līdz EUR 50 miljardiem. Šis fonds tika izveidots tieši Centrāleiropas dalībvalstīm, kas saskaras ar maksājumu bilances krīzi.
Pamatojoties uz pasākumiem, kas veikti, lai eirozonas valstis aizsargātu pret globālo krīzi, šis lēmums sniedz konkrētus pierādījumus par ES solidaritāti un tās spēju palīdzēt valstīm ārpus eirozonas pārvarēt ekonomisko krīzi. Pēc Ungārijas un Latvijas Rumānija ir kļuvusi par trešo ES dalībvalsti, kurai jāizmanto ārkārtas fonds, jo tā saskārusies ar tādām problēmām kā būtisks tekošā konta līdzsvara trūkums un nespēja saņemt jaunus aizdevumus no ārvalstu kreditoriem.
ES iestādēm ir pienākums rīkoties tā, kā no tās sagaida Eiropas pilsoņi, kurus būtiski skārusi krīze. Tikai Eiropas solidaritāte, transatlantiskā sadarbība un efektīvi pasākumi var palīdzēt pārvarēt globālo krīzi.
Genowefa Grabowska  
Mana valsts, Polija, ir sevišķi ieinteresēta jaunās ES Austrumu partnerības programmas labā pārvaldībā. Tā attiecas uz mūsu kaimiņiem un aptver tādus mūsu tuvākos kaimiņus kā Baltkrievija, Ukraina un Moldāvija, kā arī tādus tālākos kaimiņus kā Armēnija, Azerbaidžāna un Gruzija.
Es domāju, ka šī programma stiprinās ES ārpolitiku, radīs patiesu ekonomisko integrāciju starp ES un tās austrumu partneriem un nodrošinās sadarbību, kuras pamatā būs ne vien tirgus ekonomikas principi, bet arī kopīgas vērtības, piemēram, demokrātija, tiesiskums un cilvēktiesību ievērošana. Galu galā mūs ir konkrēti kopīgi mērķi: izveidot brīvās tirdzniecības zonas, veicināt partnervalstu pilsoņu mobilitāti, uzlabot administratīvās spējas un sadarboties energoapgādes drošības jomā, jo īpaši attiecībā uz ilgtermiņa piegādēm un enerģijas tranzītu.
Tādēļ no ES puses mums ir skaidrs partnerības redzējums. Tagad mēs gaidām atbildi no sešām valstīm, kuras ir tiešā veidā ieinteresētas šajā programmā. Es vēlos paust cerību, ka šī gada 7. maijā Padome sāks oficiāli īstenot šo apņemšanos, kas ir svarīga gan ES, gan visu to valstu pilsoņiem, kuri tajā piedalās.
András Gyürk
, rakstiski. - (HU) Tas, ka Eiropas Savienība EUR 3.5 miljardus no savas ekonomikas stimulēšanas paketes ir paredzējusi svarīgiem ieguldījumiem enerģētikas jomā, ir vērtējams atzinīgi. Es uzskatu, ka tas ir svarīgs solis ceļā uz kopēju enerģētikas politiku. Finansēto projektu galīgais saraksts skaidri liecina, ka Eiropas Komisija un dalībvalstis pēc gāzes krīzes janvārī ir beidzot sapratušas tīklu savienošanas priekšrocības. Savienojumu stiprināšana ir svarīga pirmkārt tādēļ, ka tā ļauj dalībvalstīm vienai otrai ātri palīdzēt piegādes pārtraukumu gadījumos.
Vienlaikus vēlos pievērst uzmanību tam, ka ar finansējumu saņemošo ieguldījumu galīgo sarakstu ir saistītas noteiktas pretrunas. Pirmkārt, nav ievērots reģionālā līdzsvara princips. Tieši tās dalībvalstis, ko gāzes krīze janvārī skāra visvairāk, saņems mazāku finansējumu. Otrkārt, proporcionāli visai ekonomikas stimulēšanas paketei relatīvi maz līdzekļu ir paredzēti alternatīvu piegādes maršrutu stiprināšanai. Es uzskatu, ka debates par Nabuko projektu bija nepamatotas. Šis gāzes cauruļvads stiprinātu visas Eiropas Savienības energoapgādes drošību, un tā būvniecība tādēļ ir kopīgās interesēs. Visbeidzot, finansējumu saņemošo ieguldījumu sarakstā nav iekļauti ieguldījumu energoefektivitātes jomā. ES tādējādi novirzās no šīs paketes sākotnējā mērķa, proti, darbavietu izveides.
Iepriekš minēto iemeslu dēļ Eiropas Parlamenta nostājā ir vairāk jāuzsver reģionālā līdzsvara princips, kā arī alternatīvi piegādes maršruti un ieguldījumi energoefektivitātes jomā.
Rareş-Lucian Niculescu  
Eiropadomes lēmums par finansējuma sniegšanu Nabuko projektam un tā noteikšana par prioritāru enerģētikas projektu ir atbilstoši un savlaicīgi risinājumi šai problēmai.
Pirms Padomes sanāksmes mēs iesniedzām rezolūcijas priekšlikumu, lai pievērstu uzmanību riskam, ko rada finansējuma samazināšana Nabuko projektam. Mums ir jāapzinās, ka Nabuko gāzes cauruļvadu projekts ir stratēģiski svarīgs Eiropas gāzes piegāžu drošībai, jo tas ir vienīgais projekts, kas nodrošina gan piegādātāju, gan izplatīšanas maršrutu dažādošanu.
Esko Seppänen  
rakstiski. - (FI) Viens no ES samita lēmumiem bija mainīt veidu, kādā šajā pavasarī rīkos ārkārtas samitu par sociālo dialogu, tā lai ES līderus pārstāvētu tikai prezidentūru trijotne, nevis visu dalībvalstu vadītāji. Es uzskatu, ka šis lēmums liecina par apātiju attiecībā pret sociālas Eiropas nākotni, kas nav pieņemami darba tirgus organizācijām, kas sagatavojušās minētajai sanāksmei. Jācer, ka šo sanāksmi apmeklēs pēc iespējas vairāk valstu vai valdību vadītāju.
Georgios Toussas  
rakstiski. - (EL) Debates Eiropas Parlamentā apstiprina, ka kapitāla un Eiropas "vienvirziena ceļa” politiskie spēki atbalsta straujāku kapitālistisku pārstrukturēšanu un elastīgākus darba līgumus saistībā ar Lisabonas stratēģiju un iekšējā tirgus izveides pabeigšanu. Tie veicina kapitāla un ES stratēģisko izvēli pārlikt krīzes nastu uz darba ņēmēju pleciem.
Māstrihtas Līgums un Stabilitātes pakts ir tramplīns vispārējam uzbrukumam strādnieku tiesībām un darbaļaužu ģimeņu ienākumiem, aizbildinoties ar nepieciešamību samazināt deficītu. Komisijas nesenajiem lēmumiem par pastāvīgiem izdevumu samazinājumiem būs sāpīgas sekas attiecībā uz sabiedrības veselību un veselības aprūpi, kā arī uz darba ņēmēju apdrošināšanas tiesībām un pensijām, kas kopā ar prasībām paaugstināt nodokļus krasi samazinās sabiedrības zemāko slāņu dzīves kvalitāti.
Mērķis atrisināt krīzi ar zaļās ekonomikas palīdzību, proti, enerģētika, platjoslas tīkliem un jauninājumiem, nozīmē ļaut lielajiem uzņēmumiem apgūt jaunas peļņu nesošas nozares, nevis aizsargāt vidi un apmierināt sabiedrības zemāko slānu vajadzības.
Darba ņēmēji nedrīkst uzņemties nekādus ziedojumus plutokrātijas labā, un tiem ir jādodas pretuzbrukumā un jāorganizē sava cīņa, jāsoda partijas, kas atbalsta Māstrihtas Līgumu un Eiropas "vienvirziena ceļu”, un jāraida signāls par nepakļaušanos Eiropas Savienībai, atbalstot Grieķijas Komunistisko partiju Eiropas Parlamenta vēlēšanās jūnijā.
Jean-Marie Le Pen
- (FR) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, mūsu kolēģis, Eiropas Parlamenta Sociālistu grupas priekšsēdētājs Schulz kungs, vēlas panākt izmaiņas EP Reglamentā, jo es būtu visvecākais deputāts nākamajā Parlamenta sastāvā. Tomēr, lai to atbalstītu ...
(Priekšsēdētāja pārtrauc runātāju)
Priekšsēdētāja
- Šis jautājums nav darba kārtībā.
Jean-Marie Le Pen
- (FR) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, šajā sakarā Schulz kungs izdarīja dažus apmelojošus paziņojumus un apsūdzēja mani tādā noziegumā kā zaimošana. Es vēlos teikt, ka šis arguments nav pamatots un ka es tikai teicu, ka gāzes kameras bija viena no pasaules kara vēstures detaļām, kas ir fakts.
(Dažādas reakcijas)
Es vēlos norādīt, priekšsēdētājas kundze, ka šajā sakarā man piesprieda maksāt EUR 200 000 lielu kompensāciju, kas liecina par to, kādā stāvokli Eiropā un Francijā ir uzskatu brīvība un vārda brīvība. Jūsu klaigāšana nevarēs noslēpt jūsu atbildību par krīzi - jūsu aizstāvētā eirointernacionālisma krīzi. Tādēļ, lūdzu, ļaujiet man runāt.
Priekšsēdētājas kundze, es aicinu Eiropas Parlamenta Sociālistu grupas priekšsēdētāju atvainoties par nepamatotu apsūdzēšanu.
Martin Schulz
- (DE) Priekšsēdētājas kundze, viss ir ļoti vienkārši. Ikvienam, kurš nevēlas, lai šis cilvēks vadītu Eiropas Parlamenta oficiālo atklāšanas sēdi, būtu jāatbalsta mans priekšlikums izdarīt izmaiņas Reglamentā.
(Aplausi)
