Explicaţii privind votul (continuare)
- Explicaţii orale privind votul:
Krisztina Morvai
(HU) Raportul Ombudsmanului nu reflectă experienţele pe care le-am trăit în calitate de avocat specializat în domeniul drepturilor omului în Ungaria. Nici nu menţionează faptul că, în toamna anului 2006, poliţia, orchestrată de guvern, a rănit, trimis în închisoare şi supus urmăririi penale fictive câteva sute de pietoni paşnici şi demonstranţi care comemorau un eveniment special. UE a rămas tăcută. De asemenea, nu se precizează nimic despre faptul că de atunci, poliţia a verificat în mod regulat şi ilegal documentele celor care manifestau pentru schimbare şi totodată i-a înregistrat pe video, hărţuindu-i în mod ilegal şi arestându-i adesea în mod arbitrar.
De asemenea, "datorită” atitudinii pasive scandaloase ale Uniunii Europene, 16 activişti din opoziţie sunt deţinuţi în prezent în custodie timp de luni de zile pentru suspiciunea de "act terorist”. "Principala crimă” a acestora este aceea că au instituit o mişcare pentru a dezvălui actele de corupţie comise de către guvern. Modul în care au fost percheziţionate casele lor şi le-au fost confiscate averile, împreună cu încălcarea constantă, flagrantă a drepturilor lor în calitate de deţinuţi, contravine pe deplin normelor europene privind drepturile omului.
De exemplu, percheziţii arbitrare ale caselor, de natură să intimideze, au fost efectuate de multe grupuri de comando sub acoperire, în lipsa unei persoane autorizate de încredere sau a altor garanţii. Au fost confiscate computere, cu o desconsiderare totală a dispoziţiilor legale şi fără nicio înregistrare expertă a datelor stocate în acel moment, permiţând autorităţilor să falsifice probe şi să obţină avantaje din nou în faţa adversarilor politici. Aşteptăm intervenţii clare din partea UE. Am votat împotrivă.
Vilija Blinkevičiūt 
Integrarea este o măsură minunată pentru menţinerea păcii, iar această măsură poate fi utilizată pentru ţările din Balcanii de Vest. Este important să avansăm, pentru a crea condiţii mai favorabile cu scopul de a simplifica regimul vizelor. Ţările au o oportunitate de a dezvolta legături mai strânse cu ţările învecinate şi cu Uniunea Europeană. Liberalizarea regimului vizelor se bazează pe o strategie regională şi pe perspectivă europeană, fără a discrimina toate ţările din Balcanii de Vest. Aceleaşi criterii care au fost stabilite în planurile de acţiune privind liberalizarea regimului vizelor ar trebui să se aplice pentru toate ţările în cauză. Rămâne problema nerezolvată privind provincia Kosovo şi Albania. Când vor fi în măsură cetăţenii din aceste ţări să profite de regimul vizelor gratuite? Sunt de acord că un plan de acţiune ar trebui să fie întocmit şi că discuţiile urgente ar trebui să înceapă cât mai curând posibil. Albania şi Bosnia trebuie să ajungă din urmă Macedonia, Muntenegru şi Serbia. Cerinţele pentru acordarea vizei ar trebui să fie eliminate imediat, de îndată ce Albania şi Bosnia îndeplinesc toate cerinţele necesare.
Carlos Coelho  
Strategia Uniunii Europene faţă de această regiune din fosta Iugoslavie a fost instituită cu aproximativ cinci ani în urmă în Agenda de la Salonic. Aceasta proteja o perspectivă europeană pentru popoarele din Balcanii de Vest şi se referea la chestiunea liberalizării cerinţelor privind vizele. Preşedinţia slovenă a decis să înceapă negocierile în 2008.
Cinci ţări din Balcanii de Vest negociază această liberalizare, dar, potrivit raportului Comisiei, deşi toate au făcut progrese considerabile, doar trei dintre ele (Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, Muntenegru şi Serbia) îndeplinesc condiţiile pentru ca această liberalizare să aibă loc în curând, în timp ce Bosnia şi Herţegovina şi Albania nu sunt încă considerate ca fiind pregătite. Sunt de acord că nu putem crea precedente prin relaxarea criteriilor convenite. Suntem gata să urăm bun-venit Bosniei şi Herţegovinei şi Albaniei, de îndată ce sunt pregătite să îndeplinească condiţiile care au fost stabilite.
Cornelia Ernst  
Cred în general că scutirile şi relaxarea normelor privind vizele reprezintă mişcări pozitive pentru coexistenţa popoarelor şi pentru îmbunătăţirea cooperării între ţări. Pentru Balcanii de Vest, în special, este important ca tuturor ţărilor din regiune să li se garanteze o astfel de perspectivă. Prin urmare, apreciez foarte mult faptul că Bosnia şi Herţegovina şi Albania urmează să fie incluse în aceste reglementări. Cu toate acestea, scutirea vizelor pentru unii cetăţeni nu trebuie să fie în detrimentul altor cetăţeni din Balcanii de Vest. Aşa s-ar întâmpla dacă numai sârbii bosniaci şi croaţii bosniaci ar putea să se bucure de scutire de la obligaţia de a deţine viză, dar nu s-ar întâmpla la fel cu musulmanii bosniaci. De asemenea, pledez în favoarea unei soluţii pe termen mediu pentru Kosovo. Procedând astfel, aş dori să subliniez faptul că provincia Kosovo este o parte integrantă a Serbiei şi nu deţine niciun statut în conformitate cu dreptul internaţional. Cu toate acestea, acest lucru nu ne scuteşte de obligaţia de a lua în considerare modul în care acest stat şi cetăţenii săi trebuie să fie abordaţi în viitor.
Ilda Figueiredo  
Regimul vizelor recomandat aici, asupra căruia am votat împotrivă, reprezintă un important pas înapoi pentru aceste ţări din fosta Iugoslavie. În timpul socialismului, cetăţenii lor puteau să călătorească în ţările care acum sunt în Uniunea Europeană fără viză, dar acum ele trebuie să deţină una.
În plus, acest regim este plin de contradicţii. Deşi prevede facilitarea vizelor, acesta necesită în continuare o serie de proceduri nejustificate şi solicită ca datele biometrice să fie incluse în paşapoarte, punând grav în pericol dreptul la viaţă privată şi la protecţia datelor cu caracter personal şi încălcând drepturile cetăţenilor acestor ţări.
În acelaşi timp, sunt menţinute acordurile inacceptabile pentru repatrierea persoanelor rezidente fără autorizaţie. Ţările trebuie să semneze aceste acorduri pentru a putea avea acces la sistemul de facilitare a eliberării vizelor. Alături de încălcarea drepturilor imigranţilor în astfel de situaţii, acest lucru produce presiune inacceptabilă şi şantaj în aceste ţări.
De asemenea, raportul cuprinde un dialog cu Kosovo în ceea ce priveşte includerea sa în acest proces. Acest lucru constituie implicit recunoaşterea şi încalcă dreptul internaţional şi suveranitatea Serbiei asupra acestui teritoriu.
Bruno Gollnisch  
Politica Europei de liberalizare în mod sistematic a vizelor reprezintă o încercare ideologică de a distruge frontierele externe ale Uniunii Europene, după ce în prealabil a demolat frontierele interne. Acest lucru dă naştere la consecinţe prea familiare: o explozie a fluxurilor migratoare şi a traficului transfrontalier, fără a menţiona măcar oportunităţile extraordinare oferite teroriştilor de toate convingerile.
Este o aberaţie să se dorească includerea ţărilor precum Albania şi Bosnia "în avans”, ca să spunem aşa, pe lista ţărilor ai căror cetăţeni sunt scutiţi de obligaţia de a deţine viză. Şi este încă şi mai inacceptabil să se solicite ca Kosovo să fie incluse în această listă! De ce nu includem toate ţările lumii, în numele liberei circulaţii a persoanelor în întreaga lume şi indiferent de măsurile de securitate cele mai de bază pe care cei care deţin puterea le datorează totuşi naţiunilor lor!
Mai mult decât atât, are cineva nevoie să i se reamintească de condiţiile aşa-numitei independenţe a provinciei Kosovo, printr-o declaraţie unilaterală? Are cineva nevoie să i se reamintească faptul că această independenţă nu este nici măcar recunoscută de către toate ţările Uniunii Europene? În final, are cineva nevoie să i se reamintească de soarta tragică a sârbilor kosovari, persecutaţi pe pământul colonizat acum al strămoşilor lor?
Sylvie Guillaume  
Am votat în favoarea raportului Fajon privind liberalizarea vizelor pentru Balcanii de Vest, deoarece este responsabilitatea Parlamentului să transmită un mesaj puternic către toate ţările din Balcanii de Vest care să menţioneze că le sprijinim în eforturile lor de a întruni criteriile prevăzute de Comisia Europeană în legătură cu liberalizarea politicii în domeniul vizelor. Aceste criterii au fost deja întrunite în cazul Serbiei şi Muntenegrului, dar încă nu a fost posibil să se dea undă verde Albaniei şi Bosniei.
Mulţi tineri din aceste ţări se simt la fel cum obişnuiau să se simtă tinerii est germani, de cealaltă parte a Zidului. Cu toate acestea, este greu să credem că în prezent, la doar o aruncătură de băţ de Slovenia, tinerii nu ajung să cunoască Europa sau să conceapă un viitor în interiorul UE. Aproape 90 % din criteriile prevăzute de Comisie au fost astfel întrunite de Bosnia. Trebuie să ne grăbim, deoarece situaţia politică s-ar putea agrava dacă nu se transmite un mesaj puternic. În final, ar trebui să fie găsită într-adevăr o soluţie cu privire la situaţia din Kosovo, singura parte din Balcani exclusă din acest proces.
Ian Hudghton  
în scris. - Sunt binevenite acţiunile de liberalizare a cerinţelor obligativităţii vizelor pentru cetăţenii din statele din Balcani. Întrucât procesele de stabilizare şi de asociere se dezvoltă în cadrul acestor ţări, iar acestea trec de la statutul de candidate potenţiale la statutul de candidate, ar fi oportun ca cetăţenii lor să se bucure de o mai mare libertate de mişcare. În numele grupului pe care îl reprezint, sunt pe deplin de acord cu amendamentul depus. Anterior, acest Parlament a făcut apel la statele membre ale UE să recunoască independenţa Kosovo, iar Serbia ar trebui să pună în aplicare aceleaşi măsuri şi controale la graniţa cu Kosovo, la fel cum procedează cu celelalte graniţe recunoscute la nivel internaţional.
Isabella Lövin  
Bineînţeles, mă declar în favoarea facilitării deplasărilor pentru cetăţenii ţărilor terţe care doresc să călătorească în UE, inclusiv cetăţenii din statele balcanice şi, prin urmare, aş fi dorit să fi sprijinit acest raport. Din păcate, au fost adoptate o serie de modificări care necesită date biometrice ce urmează să fie incluse în paşapoarte. Acest lucru poate duce atât la o lipsă de certitudine juridică cât şi la o încălcare a vieţii private şi, prin urmare, m-am abţinut de la votul final.
Jean-Luc Mélenchon  
Refuzăm să validăm ridicarea obligativităţii vizelor pentru Serbia, Macedonia, Muntenegru, Albania şi Bosnia şi Herţegovina.
Respingem acest raport deoarece nu acceptăm impunerea recunoaşterii de facto a provinciei Kosovo ca stat.
Spania, Cipru, Grecia, România, Slovacia şi Bulgaria se opun cu înverşunare acestui lucru. Prin urmare, încă nu există o poziţie comună a UE referitoare la acest subiect. Cu toate acestea, demararea negocierilor de liberalizare a vizelor cu Kosovo, astfel cum s-a solicitat în raport, presupune recunoaşterea înfiinţării statului Kosovo. Acest lucru este complet împotriva respectului pentru dreptul internaţional.
Nuno Melo  
Deşi am votat în favoarea acestui raport, consider că acest proces trebuie monitorizat cu atenţie. Introducerea suspendării vizelor pentru cetăţenii acestor ţări ne cere să fim clari în privinţa circumstanţelor în care acest lucru are loc. În special, trebuie să avem în vedere necesitatea combaterii imigraţiei ilegale, a traficului de persoane şi a crimei organizate.
Pentru toate aceste motive, consider că prudenţa demonstrată de Grupul Partidului Popular European (Creştin-Democrat) faţă de Albania şi Bosnia şi Herţegovina este pe deplin justificată şi repet că ţările care au garantat posibilitatea suspendării vizelor ar trebui să fie ţinute sub observaţie atentă. Securitatea graniţelor Europei trebuie să fie o preocupare a politicii europene; în caz contrar, dacă am facilita intrarea, am putea arăta că nu putem să menţinem şi să aplicăm normele în cadrul UE.
Willy Meyer  
Nu mă opun liberalizării vizelor pentru statele din Balcanii de Vest. Cu toate acestea, am votat împotriva raportului Fajon deoarece este inacceptabil să ne gândim la liberalizarea vizelor pentru Kosovo, iar în acelaşi timp să nu îi recunoaştem independenţa. În termenii dreptului internaţional, independenţa Kosovo este un act ilegal; prin urmare, UE nu poate negocia liberalizarea vizelor sau oricare alt aspect cu un teritoriu care este independent în mod ilegal. Votarea raportului Fajon presupune recunoaşterea indirectă a independenţei Kosovo, iar acest lucru nu este acceptabil. În plus, în niciun caz nu putem accepta cerinţele privind datele biometrice pentru eliberarea vizelor.
Andreas Mölzer  
Eliminarea obligativităţii vizelor pentru Serbia, Muntenegru şi Macedonia este foarte binevenită, deoarece recomandarea Comisiei respectă evaluarea atentă şi întruneşte cerinţele prevăzute. Cu toate acestea, includerea Bosniei şi Herţegovinei şi Albaniei este un aspect care trebuie respins. Există pericolul ca prin includerea acestor ţări s-ar deschide porţile criminalităţii organizate, traficului de fiinţe umane şi imigraţiei. În prezent, Kosovo este doar în măsură să susţină guvernul său cu ajutorul consistent al UE şi, din acest motiv, negocierile privind suspendarea vizelor sunt inutile în acest moment. Trebuie să comunicăm mai bine bazele acestor decizii, iar în acelaşi timp să facem, de asemenea, clar Albaniei, provinciei Kosovo şi Bosniei şi Herţegovinei că încă trebuie să întreprindă eforturi majore pentru a fi pregătite să adere la clubul european.
Franz Obermayr  
Condiţiile şi posibilităţile relaxării obligativităţii vizelor au fost discutate pentru cinci state din Balcanii de Vest - Albania, Bosnia şi Herţegovina, Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, Muntenegru şi Serbia. Potrivit propunerii Comisiei, Macedonia, Muntenegru şi Serbia au întrunit majoritatea obiectivelor şi, prin urmare, în prezent, obligativitatea vizelor lor poate fi eliminată. Raportul pe care îl dezbatem face, de asemenea, referire la progresele făcute în Albania şi Bosnia şi Herţegovina şi la o trecere corespunzătoare a acelor ţări pe lista pozitivă a statelor care nu au nevoie de viză în viitorul apropiat. Având în vedere potenţialul de migraţie ilegală din acele ţări, precum şi inflamarea tendinţelor islamice radicale, în special în Bosnia şi Herţegovina şi Albania, votez împotriva adoptării prezentului raport. În plus, ţara mea de origine, Austria, ar fi deosebit de afectată, având în vedere proximitatea sa geografică cu Balcanii de Vest. Obligativitatea vizelor pentru statele în cauză reprezintă o anumită ţinere sub control a imigraţiei ilegale şi, prin urmare, aceasta ar trebui menţinută pentru moment.
Carl Schlyter  
Bineînţeles, sunt în favoarea facilitării deplasării cetăţenilor din ţările terţe care doresc să călătorească în UE. Sunt incluşi cetăţenii din statele balcanice şi prin urmare, aş fi dorit să fi sprijinit acest raport. Din păcate, au fost adoptate o serie de modificări care necesită date biometrice ce urmează să fie incluse în paşapoarte. Este un lucru faţă de care m-am opus întotdeauna, deoarece constituie o încălcare a vieţii private şi, de asemenea, are drept rezultat o lipsă a certitudinii juridice. Prin urmare, m-am abţinut de la votul final.
Marie-Christine Vergiat  
Fiind în favoarea eliminării vizelor de scurtă şedere, am votat pentru raportul dnei Fajon, deoarece acesta este un pas în direcţia cea bună. Datorită acestei măsuri, majoritatea cetăţenilor din ţările în cauză nu vor mai fi supuse formalităţilor administrative necesare ambasadelor pentru a elibera vizele.
Cu toate acestea, regret că această scutire se aplică numai titularilor paşapoartelor biometrice, deoarece consider că acest lucru este incompatibil cu protecţia datelor cu caracter personal şi a vieţii private.
De asemenea, sunt şocat de faptul că numai două dintre cele trei comunităţi din Bosnia şi Herţegovina, sârbii şi croaţii, vor beneficia de această măsură, şi că locuitorii din Kosovo vor fi excluşi.
Statutul cetăţenilor europeni nu trebuie să fie utilizat pentru a rezolva problema statutului statelor membre şi cu atât mai puţin să reînvie tensiunile dintre ele, care sunt deja puternice.
În Balcani, toţi resortisanţii Uniunii Europene şi cetăţenii trebuie să fie trataţi pe picior de egalitate. Libera circulaţie a persoanelor trebuie să fie un drept fundamental în Europa.
Regina Bastos  
Obiectivul propunerii Comisiei este de a crea un nou instrument european de microfinanţare pentru ocuparea forţei de muncă, care va oferi şomerilor şansa de a beneficia de un nou început şi va deschide calea pentru unele dintre grupurile cele mai dezavantajate din Europa, inclusiv tinerilor, pentru a începe propria lor afacere. Acest instrument va extinde gama de sprijin financiar destinată în mod special noilor antreprenori, în contextul actual al creditelor mai restrictive. Cu toate aceste, nu pot fi de acord cu propunerea Comisiei de a realoca o parte din buget (100 milioane EUR) de la Progress -un Program comunitar pentru ocuparea forţei de muncă şi solidaritate socială - către instrumentul european de microfinanţare. Realocarea sumelor de la Progress ar transmite un semnal greşit, deoarece Progress vizează cele mai vulnerabile grupuri sociale. Instrumentul european de microfinanţare trebuie să aibă o linie bugetară separată.
David Casa  
în scris. - Datorită faptului că Parlamentul mai trebuie încă să încheie examinarea instrumentului de microfinanţare, nu este încă clar dacă fondurile care ar trebui să fie puse la dispoziţie pentru acest instrument ar putea să provină de la Progress. Pentru acest motiv, este primordial ca Comisia să se abţină de la alocarea fondurilor care se află în prezent în cadrul Progress. Prin urmare, am votat în favoarea prezentei rezoluţii.
Proinsias De Rossa  
în scris. - Am votat pentru această rezoluţie care se opune proiectului propus de Comisie pentru planul de lucru anual pentru 2010 din cadrul Progress, întrucât Comisia şi-a depăşit în mod clar competenţa. Aceasta a încercat să realoce resurse bugetare de la programul Progress către instrumentul de microfinanţare, înainte ca Parlamentul European să fi adoptat o decizie. Comisia trebuie să respecte prerogativele Parlamentului şi să aştepte până când toate cele trei instituţii, Parlamentul European, Consiliul şi Comisia, vor fi ajuns la un acord cu privire la instrumentul de microfinanţare înainte de a depune un proiect de plan de lucru anual pentru Progress.
Ilda Figueiredo  
Am votat în favoarea acestei rezoluţii, deoarece suntem de acord cu Comisia pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale care se opune poziţiei Comisiei Europene, care este aceea de a lua bani de la Progress pentru a-i include în finanţarea unui program de micro-creditare. În cazul în care Comisia doreşte să instituie un sistem de micro-credite, ar trebui să procedeze astfel cu resurse noi şi nu în detrimentul Progress.
În orice caz, Parlamentul European nu a finalizat încă examinarea propunerilor Comisiei privind instrumentul de microfinanţare şi, prin urmare, Comisia ar trebui să de abţină de la adoptarea de măsuri specifice privind finanţarea programului Progress, până ce nu se va fi încheiat procedura legislativă privind instrumentul de microfinanţare.
De aceea, există o opoziţie clară faţă de adoptarea proiectului de decizie a Comisiei privind planul de lucru anual pentru 2010 din cadrul Progress şi lista de activităţi pe domenii.
De asemenea, considerăm că ar fi corect ca Comisia să retragă propunerea de decizie privind planul de lucru anual pentru 2010 din cadrul Progress şi lista de activităţi pe domenii şi să prezinte o nouă propunere.
Lívia Járóka  
Doamnelor şi domnilor, în cadrul actualei recesiuni economice globale, simplele instrumente financiare care sunt în măsură să finanţeze întreprinderile, în special în regiunile subdezvoltate sau pentru astfel de grupuri sociale, îşi asumă o importanţă deosebită. Sistemul de microcredite care operează în numeroase ţări şi pe mai multe continente a dovedit, de asemenea, că, odată cu furnizarea de formare profesională adecvată şi cu monitorizarea, acest sistem poate oferi asistenţă grupurilor celor mai vulnerabile, care sunt obligate să se confrunte cu dificultăţi grave pe piaţa forţei de muncă. Instrumentul de microfinanţare Progress, propus de Comisia Europeană, reprezintă o iniţiativă extrem de importantă, care poate fi în măsură să îndeplinească acest rol de a reintegra acele grupuri afectate de excluziunea socială. Cu toate acestea, până când procesul de codecizie între Comisie şi Parlamentul European nu este în vigoare şi funcţional, iar bugetul pentru instrumentul de microfinanţare nu este destul de clar, ar fi o idee delicată ca Comisia Europeană să îşi retragă propunerea privind planul de lucru anual pentru 2010 din cadrul Progress şi să nu prezinte colegislatorilor un fapt împlinit. Acest lucru înseamnă că odată procesul de codecizie încheiat, Parlamentul European poate să adopte o decizie liberă, responsabilă, cu privire la această chestiune crucială.
Andreas Mölzer  
Am votat în favoarea propunerii de rezoluţie privind un proiect de decizie a Comisiei referitoare la instrumentul de microfinanţare Progress, deoarece consider acest instrument ca fiind absolut necesar în vederea încheierii procesului legislativ, înainte de a adopta măsuri suplimentare. În ceea ce priveşte conţinutul, se subînţelege că sprijin ideea înfiinţării unui instrument de microfinanţare.
Derek Vaughan  
în scris. - Am luat decizia de a susţine această propunere de rezoluţie, deoarece sunt împotriva sugestiei Comisiei de a reduce pachetul financiar destinat Programului pentru ocuparea forţei de muncă şi solidaritate socială - Progress, cu 100 de milioane EUR şi de a realoca aceşti bani instrumentului european de microfinanţare pentru ocuparea forţei de muncă şi incluziune socială. Programul Progress este în vigoare de trei ani, iar impactul general a fost pozitiv. Salut propunerea de instituire a instrumentului de microfinanţare, deoarece consider că acesta ne va ajuta să oferim un nou început pentru unele dintre cele mai dezavantajate grupuri din Europa, prin creşterea ofertei şi accesibilităţii microcreditelor şi, în schimb, îi va ajuta pe oameni să îşi deschidă propria afacere. Cu toate acestea, nu consider că programul Progress ar trebui periclitat prin realocarea de fonduri către instrumentul de microfinanţare. Aş dori să văd punerea deplină în aplicare a ambelor programe şi, din acest motiv, am votat în favoarea acestei propuneri.
Silvia-Adriana Ţicău  
în scris. - Am votat pentru Rezoluţia Parlamentului European referitoare la planul de lucru pentru 2010 din cadrul Progress şi a listei de activităţi pe domenii. Consider că este important ca Parlamentul, Consiliul şi Comisia să ajungă mai întâi la un acord privind propunerea de instituire a unui instrument european de microfinanţare pentru ocuparea forţei de muncă şi incluziune socială - Progress, precum şi asupra propunerii de modificare a Programului comunitar Progress. Conform acestora, 100 de milioane de euro ar trebui reafectate pentru finanţarea noului instrument european de microfinanţare în favoarea ocupării forţei de muncă şi incluziunii sociale - Progress, pentru a implementa "angajamentul comun pentru ocuparea forţei de muncă” din comunicarea Comisiei COM(2009)257. Consider că suma de 100 de milioane euro este insuficientă pentru îndeplinirea obiectivelor propuse. De aceea am votat în favoarea retragerii de către Comisie a proiectului de decizie privind planul de lucru pentru 2010 din cadrul Programului Progress şi a listei de activităţi pe domenii şi pentru retransmiterea unei noi propuneri de către viitoarea Comisie, după intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona şi după ce Parlamentul European, Consiliul şi Comisia vor fi ajuns la un acord privind propunerea Comisiei către Parlamentul European şi Consiliu şi propunerea modificată. <BRK>
Maria da Graça Carvalho  
Salut eforturile Uniunii Europene de a consolida relaţiile cu Rusia, contribuind astfel la o mai mare stabilitate, securitate şi prosperitate pentru Europa. Unul dintre cele mai importante domenii de cooperare în relaţiile UE-Rusia este reprezentat în mod special de energie şi de securitatea energetică. Este esenţial să se creeze stabilitatea necesară pentru a garanta securitatea livrărilor către statele membre ale UE şi către consumatorii acestora.
Sper că dialogul în domeniul energetic şi angajamentele care vor decurge în urma viitorului summit UE-Rusia vor conduce, pe termen lung, la o mai mare transparenţă şi viabilitate pentru sectorul energetic şi că acest sector, la rândul său, poate ajuta la stabilirea de noi relaţii structurale între cele două blocuri, prin dezvoltarea cooperării economice şi comerciale. La fel de importantă este cooperarea dintre UE şi Rusia privind schimbările climatice, astfel încât să se garanteze încheierea unui acord global în cadrul Conferinţei de la Copenhaga. Aş dori să subliniez caracterul strategic al relaţiilor dintre UE şi Rusia şi contribuţia lor la procesul de înţelegere şi încredere reciprocă, aspecte esenţiale pentru stabilirea păcii şi stabilităţii pe întreg continentul Europei.
David Casa  
în scris. - La 18 noiembrie 2009 va avea loc un summit UE-Rusia. În ultimii ani, Uniunea Europeană şi Rusia au dezvoltat o relaţie puternică. Cu toate acestea, există anumite domenii care solicită consolidare. Sunt de părere că rezoluţia în cauză abordează corespunzător aceste domenii, şi prin urmare, am votat în favoarea acestei rezoluţii.
Edite Estrela  
Am votat în favoarea acestei rezoluţii, deoarece consider că acest summit este deosebit de important, având loc chiar înainte de conferinţa privind schimbările climatice de la Copenhaga şi poate constitui o oportunitate excelentă de a consolida relaţiile dintre UE şi Rusia. Acest parteneriat poate juca un rol decisiv la nivel mondial, având în vedere efectele crizei economice şi financiare, pregătirile pentru Copenhaga şi semnarea unui acord viitor pentru a pune în aplicare un sistem de avertizare timpurie în vederea garantării unei securităţi energetice sporite între UE şi Rusia, promovând astfel continuarea cooperării în acest domeniu.
Diogo Feio  
Într-un moment în care Europa reunificată sărbătoreşte 20 de ani de la căderea zidului Berlinului, relaţiile UE-Rusia capătă o importanţă deosebită şi merită o analiză atentă.
Astăzi este evident că valul de optimism legat de libertate şi democraţie care a apărut după căderea Cortinei de Fier a suferit o serie de eşecuri, iar Rusia este departe de a fi democraţia guvernată de principiul statului de drept care a fost prevăzut atunci şi pe care încă îl doreşte toată lumea. Prin urmare, este firesc ca oamenii să fie dezamăgiţi de ritmul lent al schimbărilor.
Acestea fiind spuse, trebuie să condamn cu fermitate eforturile revizioniste din partea aripii de stânga europene pentru a trece peste crimele atroce ale comunismului şi pentru a inventa lumi perfecte în trecut, defăimând memoria celor care au luptat pentru a elibera oamenii de totalitarismul sovietic.
Acest summit reprezintă o oportunitate pentru UE de a-şi consolida relaţiile cu Rusia şi de a face acest lucru într-o manieră coerentă, care să fie productivă pentru ambele părţi, fără a neglija fermitatea şi prudenţa necesare pentru subiecte, cum ar fi energia, apărarea, democraţia şi drepturile omului.
Acordarea premiului Saharov pentru Memorial denotă cât de multe rămân de făcut şi demonstrează atenţia sporită pe care acest Parlament o dedică Rusiei. Sper că exemplul va fi urmat şi de către celelalte instituţii europene.
Ian Hudghton  
în scris. - Am votat în favoarea rezoluţiei privind Rusia. Rusia este unul dintre cei mai importanţi parteneri ai UE şi este esenţial ca UE şi Rusia să aibă o relaţie de lucru puternică. Următorul summit de la Stockholm va aborda o serie de probleme importante pentru UE, Rusia şi, într-adevăr, întreaga comunitate globală, iar Parlamentul a transmis astăzi un mesaj unitar, evidenţiind domeniile cheie de interes şi preocupare.
Jean-Marie Le Pen  
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, fără îndoială, Rusia este singura ţară din lume care nu face favoruri şi ale cărei exigenţe, nevoi şi sensibilitate le ascundeţi în mod sistematic. Este adevărat că, timp de aproape 50 de ani, sovieticii au ţinut jumătate din Europa sub jugul lor, tancurile au reprimat în mod sângeros aspiraţiile pentru libertate, la Budapesta în 1956, la Praga în 1968, în Polonia...
La acea vreme, cu toate acestea, dezaprobarea dvs. a fost mult mai discretă - atunci când a existat! Chiar şi în 1989 când a fost dărâmat Zidul Berlinului, câţi lideri europeni sperau şi se rugau pentru simpla reformare a comunismului şi pentru menţinerea status quo-ului? Ca şi cum dictatura sângeroasă a secolului 20 şi cele 150 de milioane de decese puteau fi reformate!
Cu toate acestea, Rusia nu este URSS. Este o ţară măreaţă, cu care trebuie să stabilim relaţii privilegiate, deoarece avem interese comune şi beneficii mutuale care rezultă din aceste relaţii, dar, mai presus decât orice, întrucât Rusia, spre deosebire de Turcia, face parte fără îndoială din geografia, cultura, spiritul şi civilizaţia Europei.
Nuno Melo  
Următorul summit între UE şi Rusia are loc la 20 de ani după căderea Zidului Berlinului. Simbolismul ocaziei ne aminteşte de două idei fundamentale care trebuie să fie păstrate în prim-plan.
În primul rând, valorile libertăţii, respectul pentru drepturile fundamentale, pacea şi suveranitatea statelor rămân pe deplin valabile şi ghidează Uniunea Europeană în politicile sale interne şi externe şi ar trebui să ghideze, de asemenea, o ţară precum Rusia, al cărui rol în societatea internaţională este şi ar trebui să fie fundamental. Sunt îngrijorat că trebuie să subliniez, totuşi, faptul că Rusia nu s-a dovedit a fi un actor ghidat de aceste valori.
Ultimii 20 de ani ne reamintesc, de asemenea, că relaţia Europei cu Rusia este acum diferită, deoarece se bazează pe dialog. Rusia nu este un aliat al Europei cu care împărtăşim valori; este un vecin cu care împărţim o arie geografică, divergenţe şi interese comune, de exemplu situaţia din Afganistan. Acest realism ar trebui să constituie pentru noi punctul de pornire pentru a elabora un nou acord de cooperare în viitor. Căderea comunismului nu înseamnă sfârşitul diferenţelor, ci, în cadrul acestor relaţii, semnifică sfârşitul confruntării.
Willy Meyer  
UE şi Rusia au o responsabilitate majoră privind stabilitatea, securitatea şi prosperitatea Europei în ansamblul său.
Unul dintre scopurile cooperării dintre UE şi Rusia în cadrul Cvartetului ar trebui să fie acela de a exercita presiuni asupra Israelului pentru ca acest stat să respecte acordurile, să oprească construirea de aşezări şi să reia negocierile în vederea găsirii unei soluţii rapide pentru crearea unui stat palestinian independent. În opinia noastră, relaţiile externe trebuie să se bazeze pe respectul suveranităţii şi integrităţii teritoriale ale tuturor statelor şi nu pe crearea de sfere de influenţă.
Salutăm schimbul continuu de puncte de vedere cu privire la drepturile omului în Rusia. Cu toate acestea, am luat la cunoştinţă îngrijorările exprimate de Rusia cu privire la încălcările drepturilor omului în UE, în special în ceea ce priveşte minorităţile vorbitoare de limba rusă din statele baltice.
M-am abţinut de la votul asupra prezentei rezoluţii, deoarece Grupul Confederal al Stângii Unite Europene - Stânga Verde Nordică se opune oricărei iniţiative care poate duce la o nouă cursă a înarmărilor. Ne opunem planurilor SUA de a instala un scut anti-rachetă pe teritoriul statului membru al UE. Respingem, de asemenea, orice formă de colaborare între SUA-Rusia-UE- NATO, destinată construirii unui sistem de apărare anti-rachetă.
Andreas Mölzer  
Deşi propunerea comună de rezoluţie privind summitul UE-Rusia face referire la legăturile noastre reciproce importante şi la interesele comune, în anumite puncte, reprezintă un amestec inacceptabil în treburile interne. Rezoluţia urmăreşte să interzică Rusiei negocierea cu statele membre ale UE cu privire la proiectele energetice. Opinia unilaterală a UE cu privire la conflictul din Georgia, în cadrul căruia Uniunea este în mod clar în spatele Georgiei, este contrară rolului UE în calitate de observator echitabil şi independent. Tonul general al acestei propuneri nu va contribui la îmbunătăţirea relaţiilor cu această ţară importantă pentru Europa. Prin urmare, am votat împotriva acestei propuneri de rezoluţie.
Franz Obermayr  
Există cu siguranţă deficite din punctul de vedere al democraţiei şi al statului de drept în Rusia. Cu toate acestea, nu cred că ar trebui să ne angajăm în a ne implica de drept în chestiunile de politică internă ale altor state, cu atât mai mult având în vedere că UE nu este în niciun caz în măsură să-şi asume rolul unui model de democraţie. Sunt de părere că opinia noastră unilaterală privind conflictul din Georgia este, de asemenea, o greşeală. În lumina acestor considerente, am votat împotriva acestei propuneri de rezoluţie privind summitul UE-Rusia.
Czesław Adam Siekierski  
Am aprobat rezoluţia privind summitul UE-Rusia, deoarece summitul viitor între Uniunea Europeană şi Rusia de la Stockholm reprezintă o oportunitate de a gândi această cooperare strategică prin intermediul celor mai importante probleme. Dezvoltarea unei formule eficiente pentru dialogul cu Federaţia Rusă necesită o politică uniformă şi unită din partea statelor membre ale Uniunii Europene. Trebuie să ne amintim că o condiţie de a face ca un astfel de concept să devină realitate trebuie să fie aceea de a ne ridica deasupra intereselor anumitor state membre. Ideea unei politici uniforme şi unite dobândeşte o semnificaţie deosebită în contextul securităţii politicii energetice europene. În acest sens, interesul comun al Uniunii Europene trebuie să se plaseze deasupra eforturilor de a apăra interesele private în relaţiile cu Rusia.
Următorul aspect important în relaţiile dintre Uniunea Europeană şi Rusia îl constituie problema Parteneriatului estic. Rusia ar trebui să înţeleagă că acest proiect nu este direcţionat împotriva sa. Dezvoltarea unei strategii pentru a garanta stabilizarea şi dezvoltarea în regiune este avantajoasă, atât pentru ţările din UE, cât şi pentru Rusia. O provocare importantă pentru relaţiile bilaterale este reprezentată, de asemenea, de criteriile de evaluare a problemei legate de respectarea drepturilor omului şi a principiilor statului de drept în Rusia. Ţările din UE ar trebui să se întrebe dacă, strict în sens european, este posibilă recunoaşterea unora dintre acţiunile Rusiei ca fiind pe deplin democratice.
Peter Skinner  
în scris. - Relaţiile dintre UE şi Rusia reprezintă în mod evident ceva mai mult decât comerţul. Pentru mulţi cetăţeni de pe întreg teritoriul UE, statisticile privind drepturile omului în Rusia sunt foarte îngrijorătoare. Pentru o mare parte a populaţiei din Rusia, în special pentru persoanele în vârstă, sărăcia şi criminalitatea reprezintă amintiri permanente ale unei situaţii economice adesea slăbite.
Pentru cei care sunt în căutarea reformelor democratice, este de asemenea evident că hărţuirea şi uneori violenţa extremă sunt reacţii la un/o astfel de curaj/disidenţă. Jurnaliştilor şi activiştilor pentru drepturile omului respectaţi pe plan internaţional trebuie să li se acorde cele mai puternice drepturi şi protecţia oricărui sistem democratic. Asasinarea lui Maksharip Aushev demonstrează reacţia brutală faţă de protestul acestuia.
Bogusław Sonik  
Sunt în prezent în curs de desfăşurare cu Rusia negocierile care au început anul trecut. Aceste negocieri se referă la un nou tratat UE-Rusia şi iau în considerare prezentul Acord de parteneriat şi cooperare între Comunităţile Europene şi statele lor membre, pe de o parte şi Federaţia Rusă, pe de altă parte. Parlamentul a subliniat întotdeauna semnificaţia chestiunilor de tipul drepturile omului, securitatea energetică şi drepturile minorităţilor, astfel încât, prin urmare, şi de data aceasta, aceste chestiuni vor fi dezbătute în cadrul summitului. Bunele relaţii cu Rusia sunt importante pentru Uniunea Europeană, deoarece această ţară este un partener important şi valoros în cadrul relaţiilor europene, dar în niciun caz nu se poate permite ca UE să nu ridice în discuţie aspecte care sunt incomode pentru Federaţia Rusă. Amendamentul 3 la summitul UE-Rusia din cadrul rezoluţiei de la Stockholm, adoptată de Parlamentul European, este demn de reţinut, deoarece adaugă un nou alineat 9a la rezoluţie: "Subliniază că dezvoltarea legăturilor de infrastructură între UE şi Federaţia Rusă constituie un beneficiu mutual şi, prin urmare, ar trebui încurajată şi bazată pe minimizarea costurilor economice şi de mediu; încurajează Rusia cu tărie să adere, în cadrul proiectelor de cooperare energetică cu UE, la principiile fundamentale formulate de Carta energetică.”
Doar o poziţie unită a tuturor statelor membre, inclusiv o poziţie unită a Consiliului, Parlamentului şi a Comisiei, poate da forma finală noului acord-cadru de cooperare între UE şi Rusia.
David Casa  
în scris. - Boala Alzheimer şi alte boli neurodegenerative afectează un număr incredibil de mare de cetăţeni ai Uniunii Europene. În prezent, se cunosc puţine informaţii privind modalitatea de tratare şi prevenire a acestor boli. Din cauza gravităţii acestor boli, este deosebit de important să se întreprindă mai mult la nivelul UE pentru a soluţiona aceste probleme. Tocmai din acest motiv am votat în favoarea acestui raport.
Nessa Childers  
în scris. - Am votat în favoarea rezoluţiei datorită importanţei abordării bolii Alzheimer în Europa. În calitate de membru al Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară, sunt obişnuită să dedic timp şi efort pentru o anumită problemă, pentru ca generaţiile viitoare să poată beneficia. Întrucât populaţia Europei este în curs de îmbătrânire, maladia Alzheimer va deveni tot mai răspândită pe întreg teritoriul UE. Prin urmare, este foarte important ca Parlamentul European să abordeze această problemă acum, pentru a încerca să compenseze o parte din daunele pe care le va provoca această creştere a incidenţei maladiei Alzheimer.
Edite Estrela  
Am votat în favoarea propunerii de rezoluţie privind programarea comună a cercetării pentru combaterea bolilor neurodegenerative, deoarece cred că este necesar să se consolideze măsurile de promovare a cercetării privind aceste boli, în special, boala Alzheimer, la nivel european. Întrucât 7,3 milioane de oameni suferă de Alzheimer sau alte boli aliate (un număr care este estimat că se va dubla până în 2020), promovarea prevenirii, diagnosticarea precoce şi tratamentul bolilor neurodegenerative, sunt deosebit de importante.
Consider că articolul 182 alineatul (5) din Tratatul de la Lisabona, care prevede procedura de codecizie pentru punerea în aplicare a spaţiului european de cercetare, ar putea oferi un temei juridic corespunzător pentru viitoarele iniţiative privind programarea în comun a activităţilor de cercetare prin intermediul unei implicări sporite din partea Parlamentului European.
Ilda Figueiredo  
Am votat în favoarea acestei propuneri de rezoluţie, deoarece suntem conştienţi de bolile neurodegenerative, precum Alzheimer şi Parkinson, care afectează mai mult de şapte milioane de persoane care trăiesc în ţările Uniunii Europene.
Ne alăturăm celor care susţin proiectul-pilot propus de Comisie pentru programarea în comun a activităţilor de cercetare în acest domeniu, deşi nu considerăm acest proiect ca fiind suficient. Cu toate acestea, recunoaştem valoarea sa în reducerea fragmentării eforturilor de cercetare, conducând, aşa cum se şi întâmplă, la reunirea unei mase critice de competenţe, cunoştinţe şi resurse financiare.
Este important să se realizeze în continuare progrese, în special printr-o abordare multidisciplinară care cuprinde cercetarea socială pentru bunăstarea pacienţilor şi a familiilor lor, precum şi prin promovarea "stilurilor de viaţă sănătoase pentru creier” şi a îmbunătăţirilor considerabile a condiţiilor de trai şi a stării de sănătate a populaţiei în general. Cu toate acestea, recunoaştem valoarea sa în reducerea fragmentării eforturilor de cercetare, conducând, aşa cum se şi întâmplă, la reunirea unei mase critice de competenţe, cunoştinţe şi resurse financiare.
Suntem conştienţi de faptul că bolile neurodegenerative, precum Alzheimer şi Parkinson, se situează printre cele mai mari provocări ale sănătăţii mentale, iar lupta împotriva acestor maladii trebuie să răspundă prin urmare unei triple provocări: acordarea de servicii medicale zilnice unui număr din ce în ce mai mare de pacienţi, îmbunătăţirea condiţiilor prin care este furnizat o mare parte din acest serviciu, ceea ce înseamnă acordarea de sprijin mai mare pentru familii şi asistenţii medicali, precum şi garantarea unei mai mari finanţări pentru cercetare, astfel încât numărul pacienţilor să scadă.
Sylvie Guillaume  
Bolile neurodegenerative, precum Alzheimer şi Parkinson, constituie una din principalele cauze ale handicapului de lungă durată. Acestea afectează peste şapte milioane de europeni, cifră care probabil se va dubla în deceniile următoare, ca urmare a fenomenului de îmbătrânire a populaţiei.
De aceea, sprijin punerea în aplicare la nivelul întregii Europe a oricărui sistem care ne va permite să întreprindem mai multe eforturi pentru a trata efectele bolilor neurodegenerative, în special maladiile Alzheimer şi Parkinson, atât la nivelul social, cât şi la nivelul sistemelor naţionale de sănătate. Într-adevăr, în prezent nu există tratamente pentru vindecarea bolile neurodegenerative, iar aceasta reprezintă în continuare una dintre provocările majore ale Europei în domeniul sănătăţii mentale, pe care trebuie să o abordăm cu cele mai corespunzătoare resurse posibile pentru acest caz.
Ian Hudghton  
în scris. - Sprijin din toată inima rezoluţia privind bolile neurodegenerative şi salut coordonarea propusă a UE în acest domeniu. Demenţa este o problemă majoră pe întreg teritoriul Europei, care afectează milioane de persoane şi familii. Se estimează că există şapte milioane de oameni care suferă de demenţă pe teritoriul UE, aproximativ 70 000 în Scoţia - şi se aşteaptă ca aceste cifre să crească în viitor. Comisia a recunoscut în mod expres Scoţia ca fiind una dintre puţinele ţări care s-au angajat deja într-o strategie naţională privind demenţa. Eforturile întreprinse deja în Scoţia se vor potrivi de minune în propunerile UE şi, împreună, vom fi mai în măsură să înţelegem mai bine şi să ajutăm la prevenirea Alzheimer şi a altor afecţiuni degenerative.
Elisabeth Morin-Chartier  
Am votat în favoarea rezoluţiei privind programarea în comun a activităţilor de cercetare destinate combaterii bolilor neurodegenerative, în special a bolii Alzheimer, deoarece simt că trebuie să accelerăm activităţile comune de cercetare efectuate de statele membre în privinţa bolilor neurodegenerative. Nu ar trebui uitat faptul că aproximativ 7,3 milioane de persoane din Europa suferă de boala Alzheimer sau de o boală similară; se aşteaptă ca această cifră să se dubleze până în 2020. Din nefericire, nu există tratamente în prezent, iar cunoştinţele despre prevenire şi tratare sunt extrem de limitate. De aceea, recomand ca statele membre să îşi pună în comun resursele şi eforturile pentru a continua împreună cercetarea, deoarece, lucrând împreună ca cetăţeni europeni, ne vom situa pe o treaptă superioară în combaterea acestor maladii. Mai mult decât atât, fac apel la miniştrii europeni ai cercetării să adopte o poziţie similară la 3 decembrie. Aş dori, de asemenea să subliniez faptul că deputaţii europeni, acum mai mult ca oricând, doresc să fie implicaţi în iniţiativele viitoare privind programarea în comun a activităţilor de cercetare, prin intermediul procedurii legislative prevăzute de Tratatul de la Lisabona pentru activităţi de cercetare, şi anume codecizia.
Franz Obermayr  
Aproximativ 7 milioane de persoane din Europa suferă de boli neurodegenerative. Având în vedere fenomenului de îmbătrânire a populaţiei Europei, această cifră se va dubla probabil în deceniile următoare. În plus, este un adevăr trist că, în domeniul afecţiunilor neurodegenerative, în prezent, metodele de tratament disponibile au doar scopul mai degrabă de a încetini evoluţia bolii, decât să o prevină sau să o vindece de fapt. Demenţa şi afecţiunile aferente şi în special boala Alzheimer, generează cheltuieli enorme legate serviciile de îngrijire medicală: costurile anuale pentru pacienţii care suferă de demenţă sunt estimate că se ridică la aproximativ 21 000 EUR. Apar, de asemenea, costuri suplimentare ca urmare a problemelor asociate acestor afecţiuni, deoarece pacienţii au tendinţa de a nu le fi examinate celelalte simptome fizice şi, de multe ori, au o reacţie de auto-negare faţă de tratamentul medical. În acest domeniu, Europa se confruntă cu o provocare majoră în domeniul sănătăţii, în contextul în care schimbul de cunoştinţe şi bune practici în procedurile şi metodele care fac parte dintr-un cadru de cercetare paneuropean comun reprezintă, cu siguranţă, o abordare binevenită. Prin urmare, susţin propunerea de rezoluţie.
Frédérique Ries  
O reală problemă de sănătate publică, bolile neurodegenerative şi, în special, boala Alzheimer, reprezintă principalele boli pentru care persoanele cu vârsta de peste 65 de ani necesită îngrijiri clinice substanţiale. Alzheimer este o boală care va deveni în mod inevitabil mai comună odată cu îmbătrânirea preconizată a populaţiei europene: şapte milioane de europeni sunt afectaţi în prezent, iar această cifră se va dubla probabil în următoarele decenii.
Iată de ce este importantă o acţiune concertată la nivelul UE. Acesta este motivul pentru care Parlamentul European acţionează ca o cutie de rezonanţă a cetăţenilor atunci când solicită eforturi de cercetare coordonate în acest domeniu, prin intermediul rezoluţiei adoptate astăzi. În mod cert, trebuie acordată prioritate unei abordări multidisciplinare care cuprinde diagnosticarea, prevenirea, tratamentul şi sprijinul pentru pacienţi şi pentru familiile lor.
În egală măsură, trebuie să răspundem apelului din partea cercetătorilor de a avea mai mulţi voluntari pentru studiile clinice, dacă dorim să contribuim la garantarea faptului că sunt introduse pe piaţă medicamentele eficiente pentru tratarea tulburărilor cognitive. În acest sens, trebuie să fie efectuată o vastă campanie de informare care să vizeze familiile.
O altă provocare în ceea ce priveşte acordarea de sprijin mai adecvat pentru pacienţi şi, mai presus de toate, de a întârzia instalarea simptomelor lor, este de a le diversifica activităţile intelectuale şi de a le menţine mintea activă în fiecare zi.
Elena Oana Antonescu  
în scris. - Consider că atât cetăţenii, cât şi companiile, organizaţiile non-guvernamentale şi toate celelalte entităţi trebuie informaţi cât mai bine cu privire la rolul şi atribuţiile Ombudsmanului European, acest lucru putând contribui şi la reducerea numărului de plângeri adresate şi care nu intră în competenţa acestei instituţii. Cunoştinţele cetăţenilor cu privire la activitatea Ombudsmanului sunt în general limitate.
Lansarea noului site internet la începutul anului 2009 este binevenită. Consider însă că eforturile pentru asigurarea unei cât mai bune informări a cetăţenilor trebuie intensificate. Salut de aceea propunerea raportoarei de elaborare a unui manual interactiv care să permită cetăţenilor să se informeze cât mai bine asupra modalităţilor de adresare a unei plângeri, precum şi asupra identificării cu uşurinţă a căii potrivite pentru rezolvarea problemelor cu care se confruntă
Elena Băsescu
în scris. - Am votat în favoarea raportului doamnei Paliadeli întrucât consider că acesta prezintă în mod detaliat şi complet activitatea Ombudsmanului European cu privire la plângerile cetăţenilor şi soluţionarea acestora.
Totodată, doresc să îl felicit pe domnul Diamandouros pentru activitatea desfăşurată în cursul anului 2008 şi pentru numărul record de anchete şi cazuri soluţionate. Instituţia Ombudsmanului European este una extrem de importantă, deoarece apropie Uniunea Europeană de cetăţenii săi! Mediatorul se asigură că instituţiile şi organele Uniunii Europene funcţionează în interesul cetăţenilor, în mod transparent, echitabil, corect, nediscriminatoriu şi cu respectarea procedurilor.
Rata plângerilor considerate inadmisibile, înregistrată în anul 2008, este foarte mare şi în creştere faţă de anii precedenţi. De aceea, consider că trebuie promovate campanii de informare corecte, continue şi dinamice, în toate statele membre. Întrucât cetăţenii europeni nu ştiu unde este cel mai bine să se adreseze atunci când le sunt încălcate drepturile, de multe ori se adresează în mod nefondat Ombudsmanului European. Însă acesta le poate soluţiona doar cazurile de administrare defectuoasă în activitatea instituţiilor Uniunii Europene. Cooperarea dintre Ombudsmanul European şi instituţiile UE trebuie îmbunătăţită. <BRK>
Carlos Coelho  
Acest raport prezintă o imagine clară şi cuprinzătoare privind activităţile Ombudsmanului European în 2008. Aspectul său nou, precum şi noua modalitate de prezentare a datelor statistice au ajutat ca acest raport să fie mai clar şi mai uşor de înţeles decât cele depuse anterior.
Ombudsmanul a înregistrat un număr crescut de plângeri care i-au fost adresate, deşi doar 802 din 3 406 de plângeri primite în 2008 au fost soluţionate în timpul mandatului său. Mi se pare extrem de pozitiv faptul că s-a găsit o soluţie amiabilă în 36 % din cazurile închise. Consider că numărul de plângeri declarate inadmisibile este încă prea mare, şi că este nevoie de o campanie de informare în rândul cetăţenilor europeni, pentru de a spori gradul de conştientizeze al acestora cu privire la funcţia şi competenţa Ombudsmanului.
Una dintre priorităţile Ombudsmanului European este să se asigure că sunt respectate drepturile cetăţenilor în conformitate cu legislaţia UE la fiecare nivel din cadrul Uniunii şi că instituţiile şi organismele UE respectă cele mai înalte standarde de administrare. Este important să se garanteze că cetăţenii beneficiază de răspunsuri prompte şi substanţiale pentru anchetele, plângerile şi petiţiile lor, şi, de asemenea, să li se consolideze încrederea în Uniunea Europeană şi în instituţiile sale.
Sylvie Guillaume  
Am votat în favoarea raportului Paliadeli privind raportul anual referitor la activităţile Ombudsmanului European, dl Diamandouros, deoarece acesta permite ca sistemul european de luare al deciziilor să poată fi aplicat zilnic cu cea mai mare consideraţie acordată principiului deschiderii şi al apropierii maxime de cetăţeni.
Acesta este o soluţie extrem de utilă pentru cetăţeni, întreprinderi şi alte organizaţii din întreaga Europă, care se confruntă cu cazuri de administrare defectuoasă în cadrul instituţiilor europene. Sunt deosebit de încântată de faptul că revizuirea statutului Ombudsmanului, şi în special consolidarea atribuţiilor sale de investigaţie, vor contribui la garantarea faptului că cetăţenii pot avea încredere deplină în capacitatea sa de a desfăşura fără restricţii o investigaţie aprofundată asupra plângerilor lor.
Ian Hudghton  
în scris. - Am votat în favoarea raportului Paliadeli privind activităţile Ombudsmanului European. Ombudsmanul oferă un serviciu important pentru cetăţenii UE şi ajută la garantarea faptului că instituţiile europene îşi desfăşoară activitatea atât cu respectarea legii, cât şi a principiilor generale mai vaste. Aceste principii mai generale cuprind egalitatea, nediscriminarea şi respectarea drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale, iar eu am sprijinit în mod corespunzător amendamentul colegului meu, dl Auken, care încerca să definească în mod mai clar conceptul de "administrare defectuoasă”.
Iosif Matula  
în scris. - Am votat în favoarea raportului doamnei Paliadeli privind activităţile Ombudsmanului European, întrucât consider substanţială contribuţia domnului Diamandouros în rezolvarea unor probleme ale cetăţenilor, precum şi în apropierea instituţiilor Uniunii Europene de cetăţeni. Totodată, doresc să o felicit pe raportoare pentru efortul depus în finalizarea raportului.
Mediatorul European a îndeplinit un rol esenţial în sporirea transparenței și a responsabilității în cadrul procesului decizional și în cadrul sistemului administrativ al Uniunii Europene. Îmi exprim speranţa că cele 44 de anchete încheiate cu observaţii critice în 2008 vor conduce la reducerea pe viitor a cazurilor de administrare defectuoasă. Sunt un partizan al interpretării cuprinzătoare a sintagmei "administrare defectuoasă”, care trebuie să includă atât actele administrative ilicite sau cazurile de încălcare a unor norme juridice sau principii obligatorii, cât şi cazurile în care autoritățile administrative au avut un comportament indolent, neglijent sau lipsit de transparență în îndeplinirea îndatoririlor lor față de cetățeni sau au încălcat alte principii ale bunei administrări
Nuno Melo  
În lumina rolului important deţinut de Ombudsmanul European, acela de promovare a transparenţei în relaţiile dintre Uniunea Europeană şi cetăţenii săi, reiterez opinia mea conform căreia relaţiile constructive au fost dezvoltate la nivelul organismelor şi instituţiilor comunitare.
Willy Meyer  
Am votat în favoarea raportului Paliadeli privind raportul anual referitor la activităţile Ombudsmanului European, deoarece consider că Ombudsmanul şi-a îndeplinit îndatoririle într-o manieră echilibrată şi activă, în privinţa examinării şi gestionării plângerilor, conducând şi finalizând investigaţii, menţinând relaţii constructive cu organismele şi instituţiile Uniunii Europene şi sporind gradul de conştientizare al cetăţenilor referitor la drepturile lor legate de acele organisme şi instituţii. Merită evidenţiat nivelul bun de cooperare între Ombudsmanul European şi celelalte organisme europene, în special Comisia pentru petiţii a Parlamentului European. Pentru acest motiv, prin votarea în favoarea raportului, am dorit să îi oferim Ombudsmanului sprijinul nostru pentru rolul său în calitate de mecanism de control extern şi în calitate de sursă valoroasă de propuneri în vederea îmbunătăţirii administraţiei europene.
Elisabeth Morin-Chartier  
Am votat în favoarea rezoluţiei Parlamentului European privind activităţile Ombudsmanului European în 2008, care subliniază numărul crescut de plângeri privitoare la lipsa de transparenţă a UE. Aceste date mă îngrijorează. Susţin, prin urmare, această rezoluţie, care face apel ca activităţile Ombudsmanului să aibă o mai mare vizibilitate. Într-adevăr, este regretabil că 36 % dintr-un număr de 355 de anchete finalizate de Ombudsman în 2008 se refereau la lipsa de transparenţă a instituţiilor europene şi cuprindeau cazuri în care cererile de informaţii au fost refuzate. Consider că este important de subliniat faptul că administrarea responsabilă şi transparentă a Uniunii Europene reprezintă o garanţie a încrederii cetăţenilor faţă de Uniunea Europeană.
Joanna Senyszyn  
Sunt de acord în totalitate cu rezoluţia Parlamentului European privind raportul anual referitor la activităţile Ombudsmanului European în 2008 şi am votat pentru adoptarea acestuia. Este bine-venită în mod deosebit propunerea de realizare a unui site web comun pentru instituţiile europene. Acest lucru ar permite celor interesaţi să identifice instituţia potrivită pentru fiecare problemă şi să îşi îndrepte scrisorile, întrebările şi plângerile către adresa potrivită. Acest lucru ar constitui un ajutor de nepreţuit pentru cetăţenii statelor membre. În acest moment, majoritatea cetăţenilor întâmpină probleme în această privinţă. Cetăţenii m-au abordat de nenumărate ori referitor la o solicitare de informaţii privind locul unde pot avea acces la documente sau unde pot depune o plângere, deoarece nu ştiu cui să se adreseze. Cetăţenii trimit scrisori peste tot, iar apoi sunt amărâţi de lipsa de răspunsuri şi deziluzionaţi de funcţionarea instituţiilor UE, inclusiv de durata procedurilor administrative. Pe de altă parte, Ombudsmanul, în loc să răspundă la plângerile corespunzătoare, trebuie să se lupte cu mai mult de 75 % dintre plângeri, care intră sub incidenţa domeniului său de competenţă. Noul site web va fi un ghid excelent pentru domeniile de competenţă ale instituţiilor europene. Până când va fi instituit, aş dori să îl rog pe Ombudsmanul European să transfere fiecare plângere direct către mediatorii naţionali sau regionali, care deţin competenţa adecvată. De asemenea, susţin ideea de a derula o campanie de informare mai vastă, având drept obiectiv sporirea gradului de conştientizare al cetăţenilor cu privire la funcţiile şi domeniile de competenţă ale membrilor reţelei Ombudsmanului European.
Elena Oana Antonescu  
în scris. - Este necesar să avem reguli clare în ceea ce priveşte bugetul Uniunii pentru perioada de tranziţie între Tratatul de la Nisa şi Tratatul de la Lisabona.
Având în vedere că următoarele luni sunt cruciale pentru politica bugetară a Uniunii Europene şi că, în urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, până la începutul anului 2010 vor urma transferuri sau revizuiri bugetare, este necesară stabilirea unei proceduri clare pentru această perioadă de tranziţie, care să permită execuţia bugetului şi adoptarea de bugete rectificative. În cadrul procedurii de conciliere bugetară prevăzută pe 19 noiembrie, Comisia Europeană, Consiliul Uniunii Europene şi Parlamentul European trebuie să ajungă la un acord în ceea ce priveşte adoptarea orientărilor tranzitorii. Delegaţia Parlamentului European trebuie să dispună de o poziţie solidă şi fermă în cadrul negocierilor, de aceea am votat în favoarea raportului domnului Lamassoure
Diogo Feio  
Intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona va modifica cadrul bugetar actual al UE şi va da naştere necesităţii de a adopta documente juridice de punere în aplicare a acestuia. Acest lucru cuprinde, în special, adoptarea noului regulament privind cadrul financiar multianual şi noul regulament financiar privind noile principii referitoare la modul de adoptare şi de punere în aplicare a bugetului şi aprobarea noului acord interinstituţional. Întrucât întreaga procedură de adoptare a acestor noi măsuri va dura mai multe luni, sunt de acord cu raportorul că orientările de tranziţie sunt necesare şi ar trebui să apară împreună cu intrarea în vigoare a tratatului.
Aceste orientări vor fi importante pentru a permite instituţiilor să pună în aplicare bugetul şi să aprobe modificările bugetelor, precum şi pentru procedura bugetară pentru 2011, dacă este necesar.
José Manuel Fernandes  
Salut iminenta intrare în vigoare a Tratatului de la Lisabona, care consolidează rolul Parlamentului în mai multe domenii, în special bugetul. Sunt de acord cu raportul Lamassoure privind orientările procedurale tranzitorii şi, prin urmare, am votat în favoarea acestuia, deoarece măsurile tranzitorii sunt necesare până la intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona.
Aş dori să felicit raportorul pentru abordarea sa proactivă şi pentru calitatea lucrării elaborate. Aş dori să subliniez faptul că măsurile tranzitorii nu trebuie să se abată de la principiile generale stabilite în noul tratat, şi nici nu trebuie să pună în pericol vreo procedură legislativă viitoare. Trebuie, de asemenea, să evidenţiez nevoia de a reduce numărul actual de modificare a bugetelor, care a fost excesiv de mare şi să îndemn Comisia să prezinte propuneri pentru adoptarea unui regulament care să conţină cadrul financiar multianual şi pentru adaptarea regulamentului financiar.
João Ferreira  
Raportul se concentrează asupra orientărilor procedurale tranzitorii privind aspectele bugetare în vederea intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona. Bineînţeles, datorită modificărilor introduse în procedura bugetară, intrarea în vigoare a tratatului - faţă de care ne-am declarat şi rămânem împotrivă - presupune adoptarea acestor măsuri tranzitorii, având în vedere că bugetul Uniunii Europene pentru 2010 va fi aprobat tot în cadrul prevăzut de Tratatul de la Nisa. Prin urmare, subiectul acestui raport, nu este însuşi Tratatul de la Lisabona, ci nevoia de a adopta o procedură care face posibilă punerea în aplicare a bugetului pentru 2010.
Întrucât suntem conştienţi de această necesitate, am votat împotriva amendamentelor propuse la acest raport, care va sfârşi prin a bloca punerea în aplicare a bugetului, care ar fi un rezultat extrem de negativ. Cu toate acestea, nu putem vota în favoarea unui raport care prevede în mod direct în alineatul (1): Parlamentul European "salută iminenta intrare în vigoare a Tratatului de la Lisabona.” Poziţia noastră este solicitată de sensul cel mai de bază de coerenţă, dat fiind faptul că tratatul va avea consecinţe negative profunde pentru viitorul lucrătorilor şi al cetăţenilor Europei, din motive pe care le-am explicat în repetate ocazii, iar procesul de ratificare a fost profund nedemocratic, prin urmare, am decis să ne abţinem de la votul final de ansamblu.
Bruno Gollnisch  
Noile proceduri bugetare prevăzute în Tratatul de la Lisabona, constituie, fără îndoială, în termeni instituţionali, ceea ce transformă cu adevărat Uniunea Europeană într-un superstat. Acest lucru este cauzat de faptul că, în timp ce contribuţiile la bugetele comunitare rămân în esenţă contribuţii de stat provenite din impozitele naţionale, votul asupra bugetului va avea loc de acum înainte fără ca guvernele statelor membre să aibă posibilitatea de a avea ultimul cuvânt.
În ceea ce priveşte agricultura, acest lucru este de interes major, deoarece aceasta încetează să mai fie o cheltuială obligatorie care, fără îndoială, va fi sacrificată de dragul capriciilor clientelare din acest Parlament. În afară de această problemă fundamentală, este inacceptabil să se plănuiască în mod grosolan aplicarea imediată a noilor proceduri. În aceste vremuri de criză, nu ne putem "juca” cu banii contribuabililor europeni de dragul problemelor sensibile din punct de vedere politic. Avem nevoie de un regulament financiar şi de un acord interinstituţional negociate în forma corectă şi este regretabil dacă acest lucru durează.
Între timp, trebuie să continuăm să aplicăm metodele şi procedurile existente şi să respingem orice buget de modificare sau de transfer pentru care nu există nicio cerinţă urgentă.
Cătălin Sorin Ivan  
Intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona va determina schimbări semnificative în multe domenii, începând cu procedura bugetară. Este deosebit de benefic un raport care asigură tranziţia între cele două proceduri, una în vigoare în prezent şi cealaltă prevăzută în noul tratat. Tocmai de aceea am considerat că este oportun să îl susţin în întregime. Orientările procedurale prevăzute într-un raport vor facilita activităţile bugetare ale celor trei instituţii implicate, astfel încât bugetul poate fi pus în aplicare în mod eficient, în special cu privire la transferurile bugetare. Această solicitare, la iniţiativa raportorului, de adaptare a regulamentului financiar la noile norme din Tratatul de la Lisabona în cel mai scurt timp posibil, este o altă măsură, care constituie o necesitate imediată. În plus, ne vom aştepta la adoptarea orientărilor de tranziţie luate în considerare în cursul reuniunii de conciliere bugetară prevăzută pentru 19 noiembrie, anterior celei de a doua lecturi a Consiliului, fiind încrezători că li se vor acorda importanţa cuvenită.
Petru Constantin Luhan  
în scris. - Tratatul de la Lisabona atrage după sine foarte multe schimbări, printre care şi schimbările bugetare care sunt foarte importante, mai ales eliminarea distincţiei dintre cheltuielile obligatorii şi cele neobligatorii. Bugetul pentru 2010 a fost adoptat conform vechiului tratat, dar până la desfăşurarea procedurii bugetare 2011 este posibil ca instituțiile să trebuiască să se ocupe de execuţia bugetului, să adopte bugete rectificative și să demareze procedura bugetară 2011 înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona.
Raportul Lamassoure identifică limitele și condițiile în care PE îşi poate mandata comisia competentă să negocieze în cadrul concilierii bugetare ce va avea loc pe 19 noiembrie. Apreciez iniţiativa acestui raport elaborat în timp record. Felicit de asemenea Comisia pentru eficienţa cu care ne-a pus la dispoziţie actualele norme tranzitorii
Andreas Mölzer  
În cazul în care luaţi în considerare numărul excesiv de mare de bugete rectificative, puteţi avea impresia că UE este incapabilă de planificare. În mod evident, acel punct de vedere nu ar fi complet greşit. Trebuie să vă gândiţi doar la reţeaua din ce în ce mai strânsă de instituţii UE, cu bugetul din ce în ce mai mare şi la potenţialele suprapuneri de competenţe şi eforturi duble asociate acesteia. Acest lucru se aplică şi Serviciului de acţiune externă care urmează să fie înfiinţat în temeiul Tratatului de la Lisabona, pentru care trebuie modelat bugetul UE astfel încât noul sistem, pe de o parte, să nu aibă ca rezultat nicio duplicare a eforturilor, ci să permită, în schimb, valorificarea sinergiilor şi, pe de altă parte, controlul parlamentar să nu poată fi ocolit, statele membre să nu poată fi blocate, iar competenţele naţionale să rămână funcţionale. Această rectificare bugetară este prematură, dat fiind faptul că Tratatul de la Lisabona este pe cale să intre în vigoare, deoarece rămân nerezolvate mai multe probleme. Prin urmare, am votat "nu”.
Elisabeth Morin-Chartier  
Am votat în favoarea rezoluţiei privind raportul colegului meu, preşedinte al Comisiei pentru bugete, dl Lamassoure. Într-adevăr, prezentul raport solicită ca noile competenţe ale Parlamentului European să fie respectate începând cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, fiind astfel necesare norme tranzitorii pentru perioada intermediară până la aplicarea noilor norme bugetare prevăzute de acelaşi tratat. Noul tratat conferă Parlamentului o responsabilitate egală cu cea a Consiliului în adoptarea bugetului, chiar şi în ceea ce priveşte cheltuielile "obligatorii” (agricultura şi acordurile internaţionale) care, până în prezent, făceau obiectul deciziei exclusive a statelor membre. Noile atribuţii ale Parlamentului nu pot fi puse în aplicare înainte de adoptarea noilor reglementări procedurale, necesare pentru punerea în practică a prevederilor generale ale tratatului. Raportul subliniază faptul că această situaţie este îngrijorătoare, deoarece eu nu doresc ca cele două instituţii, Consiliul şi Comisia, să continue în acest timp cu aceeaşi abordare. Prin urmare, solicit ca normele tranzitorii să fie adoptate fără întârziere, iar următoarea reuniune dintre Consiliu şi Parlament în vederea negocierii bugetului pentru 2010 ar putea fi o ocazie pentru a le adopta...
