Seadusandliku delegeerimise volitused (arutelu) 
Juhataja
Järgmiseks punktiks on õiguskomisjoni nimel koostatud József Szájeri raport seadusandliku delegeerimise volituste kohta -.
József Szájer
raportöör. - (HU) Austatud juhataja! Volinik Maroš Šefčovič! Paljud sõnavõtjad alustavad oma sõnavõttu parlamendi ees öeldes, et nende teema on tähtis või isegi üks tähtsamaid. Ka mina tahaksin seda öelda, aga mul on selleks palju rohkem põhjust kui paljudel teistel, sest praegu arutlemisel olev teema - parlamendi seadusandlike volituste delegeerimine komisjonile - on kõige tähtsam, kuid samas kõige vähem käsitletud uuendus Lissaboni lepingus.
Lissaboni lepingu kritiseerijad rääkisid demokraatlikust puudujäägist. Head kolleegid! Tahan rõhutada, et see muudatus - parlamendi seadusandliku delegeerimise volitused - kujutab endast ühte tähtsaimat parlamendi õiguste laienemist. See tähendab, et edaspidi saavad otse kodanike valitud parlamendiesindajad oma seadusandlikku võimu kasutades kontrollida ja panna veto alla Euroopa Komisjoni rakendamiseks ette nähtud resolutsioone ja otsuseid. Teisisõnu kujutab Lissaboni lepingu element, mida on tihti mainitud seoses parlamendi volituste laienemisega, ehk siis asjaolu, et kaasotsustamismenetluste arv on märgatavalt suurenenud ja et valdkonnad, millest parlament saab osa võtta, on märkimisväärselt laienenud, endast koos parlamendi õigusaktide delegeerimise volituste küsimusega nii kvantitatiivset kui ka olulist kvalitatiivset laienemist. See tähendab, et nüüdsest peale on meil tänu pikale rabelemisele ja võitlustele, mida on juba aastaid peetud ning mida Euroopa Parlamendi liikmed ka edasi peavad, olemas garantii, et Euroopa Parlament saab teostada järelevalvet Euroopa Komisjoni otsuste üle, mis ei kuulu komisjoni enda pädevuste hulka, vaid mida komisjon kasutab seadusandliku võimu delegeerimise raames. Paljud võivad öelda, et formaalselt oli selline järelevalve juba enne olemas. Mõnes mõttes on see tõsi, kuid meile antud tähtajad ja tingimused ning õigusloome ja institutsioonidevaheline koostöö ei võimaldanud seda tõhusalt rakendada. Tahan juhtida tähelepanu ka asjaolule, et uus võimalus, Lissaboni lepingu artikkel 290, muudab tulevate aastate jooksul ka parlamendi tööd, seda eriti siis, kui parlamendiliikmed oma volitusi tõsiselt võtavad ja on suutelised tegema seoses antud teemadega täisväärtuslikke otsuseid.
Kui ka välismaailm ja inimesed, kes ei ole siin valdkonnas asjatundjad, kõigest aru saama peavad, sest tegemist on tehniliselt väga kompleksse teemaga, mis on ikkagi seotud demokraatliku institutsiooniga ja mille eesmärgiks on kõrvaldada nn demokraatlik puudujääk Euroopas, siis tuleb juhtida tähelepanu järgmisele: parlament ja nõukogu, Euroopa Liidu kaks seadusandlikku võimu, ei saa üksinda igat tähelepanu nõudvat üksikasja käsitleda. Parlament peab istungeid igal kuul ja vahetevahel tekib olukord, nagu on tekkinud ka nüüd, kus me peame istungit, kuid ei saa hääletada, olgugi et parlament peab teostama järelevalvet seoses küsimustega, mida nõukogu või komisjon seadusandliku delegeerimise raames käsitlevad. Nüüdsest peale saab see võimalikuks.
Oma raportis üritan teha selgeks, et parlament tahab neid volitusi kasutada. Me ei võta endale ühtegi täiendavat kohustust, mis ületab aluslepingus sätestatud kohustusi. Me ei võta neid enda kanda seepärast, et tahame kasutada oma õigusi täiel määral ning ma arvan, et selle tulemusena Euroopa demokraatia ainult kasvab. Nimetatu saavutamiseks on muidugi äärmiselt vajalik teha tihedat koostööd komisjoni ja nõukoguga, kuid me ei tohi unustada, et nüüd kuulub pädevus seadusandjatele ning sellest tulenevalt parlamendile ja nõukogule. Ma tänan kõiki oma kaasparlamendiliikmeid, kes kõne all oleva keerulise teema puhul minuga koostööd tegid ning soovin samuti, et parlament hakkaks tulevikus oma uusi volitusi täiel määral kasutama.
Maroš Šefčovič
komisjoni asepresident. - Austatud juhataja! Kõigepealt tahan tänada József Szájeri selle kvaliteetse raporti eest, kuna hindame komisjonis väga toetust, mida parlament seoses horisontaalse lähenemisviisiga delegeeritud õigusaktidele väljendas.
Loomulikult on seadusandjal täiesti vaba voli reguleerida kõiki küsimusi, mis puudutavad delegeeritud õigusakte igas põhiõigusaktis, kuid järkjärgulise lähenemise vältimiseks on sellegipoolest vaja mõningaid suuniseid.
See oligi komisjoni detsembris avaldatud teatise eesmärk, et näidata seadusandjale, milline oleks eelistatud tegevussuund hea ja praktilise lähenemise jaoks tulevaste õigusaktide puhul.
Tahan rõhutada, et komisjon toetab igati ühise arusaamise ideed või isegi institutsioonidevahelist kokkulepet kõigi kolme institutsiooni vahel seoses delegeeritud õigusaktidega, sest see loob õigusaktide koostamise jaoks vajaliku korra.
Mis sisusse puutub, siis võin vaid korrata, et komisjon tervitab raportit väga. Meie pruugi nõustuda mõnedes spetsiifilistes küsimustes, kuid meil on ühised eesmärgid. Me tahame täpsust, tõhusust, läbipaistvust ning selget ja ausat jõudude tasakaalu.
Kui lubate mul veidi täpsustada, siis teeksin paar lühikest märkust mõnede raporti lõigete kohta.
Mis puudutab artikli 290, eriti teise lõike piiravat iseloomu, siis siin erinevad mõnevõrra meie arvamused seoses kontrollimisvahenditega, mis on seadusandjale delegeeritud õigusaktide puhul antud. Me ei taha aga alustada õiguslikku vaidlust, sest meie arvates on väga tähtis otsida seoses spetsiifiliste õigusaktidega praktilisi lahendusi.
Mis delegeerimisvolituste kestusesse puutub, siis siinkohal tervitame ja toetame igati raportis esitatud vaikimisi uuendamise ideed, sest meie arvates oli see väga konstruktiivne ning võime öelda, et mõnd sedalaadi lahendust võib leida juba mitme õigusakti toimikust.
Mul on veel üks märkus vastuväidete esitamise õiguse kestuse kohta. Siinkohal tahaksin taas öelda, et oleme raportööriga samal arvamusel, sest ka meie pooldame suuremalt jaolt standardset kahekuulist vastuväidete esitamise perioodi, mida saaks lisaks kaks kuud pikendada ning fikseerida loodetavasti edaspidi ühisele arusaamisele jõudes meie kolme institutsiooni vahel. Minu arvates oleme näinud juba ligikaudu kümmet positiivset näidet selle rakendamisest praeguse õigusloomega seotud tegevuse käigus.
Mis kiirmenetlustesse puutub, siis on meil minevikust juba kindlaid näiteid selle kohta, et probleeme on näiteks toidu- ja mänguasjade ohutusega, mis nõuavad vahetevahel kiirmenetlusi ning seetõttu tuleb meie arvates leida veel kiiremad menetlused, kui seda on varase vastuväidetest loobumise menetlus, mida raportöör välja pakkus.
Kui lubate, siis võtaksin kohandamise teema kokku, sest see on parlamendi jaoks väga tähtis. Ka siinkohal pooldaksime pragmaatilist lähenemist, sest parlament on teinud koos komisjoniga märkimisväärset tööd seoses enam kui 250 põhiõigusakti kohandamisega, mis said pragmaatilist lähenemist kasutades kohandatud.
Meie arvates peaks nüüd kohandamisel keskenduma siiani kontrolliga regulatiivmenetluse raames käsitletud meetmetele, mis kehtestati enne Lissaboni lepingu jõustumist Minu arvates peaksime nendele keskenduma. See tähendaks jälle, et peaksime väga palju tööd tegema, aga mõtleme juba sellele, milline oleks kõige pragmaatilisem ja paindlikum lähenemine.
Jo Leinen
keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni arvamuse koostaja. - (DE) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Euroopa Parlament on juba kaua oodanud seda hetke, kui parlamendil on seoses õigusaktide delegeerimise kontrollimisega nõukoguga võrdsed volitused. 2008. aastal võeti näiteks vastu 6000 delegeeritud õigusakti ehk suur hulk standardeid, mis komisjoni ja vana komiteemenetluse kaudu mingit liiki teisesteks õigusaktideks muudeti. Parlamendil oli seoses selle protsessiga väga vähe õigusi. Meid küll teavitati sellest, kuid me ei olnud kaasõigusloojad. Lissaboni leping aga muutis seda.
Parlamendil on seoses delegeeritud õigusaktide kontrollimise õigusega samad volitused kui nõukogulgi ning me kavataseme oma võrdset seisust ka täiel määral kasutada. See, lugupeetud volinik, tähendab, et kui teie arvates on kiirmenetluste kasutamine võimalik, siis vajame ka võimalikult aegsasti vajalikku teavet. Me tahame saada teavet sama kiiresti kui nõukogu saab.
Carlos Coelho
fraktsiooni PPE nimel. - (PT) Minu arvates on ainult aus alustada József Szájeri õnnitlemisega suurepärase raporti puhul, mille ta meile esitas. Nagu juba väga õigesti öeldi, tugevdab Lissaboni leping Euroopa Parlamendi volitusi ning sellega kehtestatakse eeskirjad demokraatliku kontrollimise kindlustamiseks. Seepärast arvan, et parlament on teeninud ära kahekordse õnnitluse nii äsja mainitud József Szájeri suurepärase raporti kui ka selle puhul, et uued eeskirjad loobuvad vanast komiteemenetluse süsteemist, mida me siin täiskogus nii tihti kritiseerinud oleme.
Meil on nüüd Lissaboni lepingu artikkel 290 ning märgin, et József Szájeri raportis on mitu töötamist käsitlevat ettepanekut, mis kaitsevad parlamendi õigusi. Sellest uuest sättest lähtudes saab parlament pöörata rohkem tähelepanu õigusaktide vastuvõtmisele ning anda komisjonile teatud määral paindlikkust muude üldkohaldatavate aktide koostamiseks seadusandja kehtestatud piirides. Nagu Jo Leinen väga õigesti ütles, oleme nüüd võrdsel tasandil nõukoguga, ning seetõttu ei ole parlament enam alamal positsioonil.
Austatud juhataja! Tahaksin rõhutada mõningaid József Szájeri raporti aspekte, mis minu arvates eriti tähtsad on. Esiteks idee, et oleme vastu igasugustele sätetele, mis panevad seadusandjale täiendavaid kohustusi lisaks Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 290 juba sätestatule. Teiseks peab komisjon tagama teabe ja vajalike dokumentide õigeaegse ja pideva edastamise. Kolmandaks võib aega hakata arvestama alles hetkest, kui komisjon on edastanud akti kõik keeleversioonid - ma kordan, kõik keeleversioonid. Viimane tähtis punkt on, et arvesse tuleb võtta vaheaegu Euroopa Parlamendi töös.
Eva Lichtenberger
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Austatud juhataja! József Szájeri raportis on tõepoolest võetud väga hästi kokku tihti alahinnatud struktuurilised probleemid meie kolme institutsiooni vahelistes suhetes. Koostöö oli äärmiselt konstruktiivne ja tahan ka selle eest siiralt tänu avaldada.
Lõime Lissaboni lepinguga uued suhted ning neid ei tohi taas tagatoakokkulepetega õõnestada. See ongi tegelikult siinkohal kõige tähtsam punkt. Eesmärgiks oli panna Euroopa Parlament toimima võrdväärsel alusel nõukoguga, kaasa arvatud seoses delegeeritud õigusaktidega, ning kanda hoolt selle eest, et see oleks teostatav ning seda oleks võimalik menetluse käigus garanteerida.
Seega on meie jaoks kõige tähtsamad küsimused seotud vajalike tingimuste loomisega, näiteks andes meile aegsasti juurdepääsu dokumentidele, et me saaksime vajalikud otsused vastu võtta, ning et me ei käsitleks menetlusi nn ühise arusaamise alusel, vaid et meil oleks selle asemel muutumatud kokkulepped, mis ei sõltu poliitilisest tahtest või tegevuskavast.
Selleks vajame rangeid ja kindlaid eeskirju, millega kaitsta parlamendi õigusi ka praktiliselt, mitte neile kõigest teoreetilist tähelepanu pöörates. Tänan teid, József Szájer! Koostöö oli suurepärane ning loodan, et saame selle abil saavutada kõike seda, mida oma kolleegide nimel saavutada tahame.
William  Dartmouth
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud juhataja! Raportöör viitab väga õigesti demokraatlikule puudujäägile. Elitaristlikus Euroopa Liidus valitseb demokraatlik puudujääk, mis on kasvanud, mis kasvab edasi ning mis jätkab kasvamist ka nüüd, pärast Lissaboni lepingu jõustumist. Mind hämmastab, et vaatamata oma kõneosavusele näeb raportöör lahendust artiklis 290.
Meie arusaamine artiklist 290 on, et see annab komisjonile võimaluse õigusakte täiendada või muuta. See võimalus on kaugele ulatuv ja laialdase mõjualaga ning selle jaoks on peaaegu piiramatud tõlgendamisvõimalused. Meie arvates on vahendid komisjonile delegeeritud volituste mittekohase kasutamise kontrollimiseks täiesti ebapiisavad. Raportöör on ehk nõus selgitama, miks need piisavad on? Ükskõik, mida Lissaboni lepingus ka öeldud ei oleks, võetakse sellega valitud parlamendilt veelgi rohkem volitusi ja antakse need valimata komisjonile.
Me oleme olnud alati arvamusel, ning see arvamus ei muutu, et Lissaboni lepingul ei ole demokraatlikku õiguspärasust ennekõike just seepärast, et Ühendkuningriigis lubasid kõik kolm poliitilist parteid korraldada sellekohase rahvahääletuse ning kõik kolm poliitilist parteid murdsid seoses selle lubadusega imetlusväärselt ka oma sõna. Seetõttu on artikkel 290 ebaseadusliku Lissaboni lepingu tulemus. Selle artikliga suureneb demokraatlik puudujääk - ma tahaksin tõesti kuulda raportöörilt endalt, kuidas see ei suurene - ning seetõttu peame olema igati selle vastu.
Hans-Peter Martin
(DE) Austatud juhataja! Tulihingelise euroopameelsena olin ma Lissaboni lepingu vastu just sel põhjusel, et see avab tee täpselt sellistele argumentidele, mida äsja kuulsime, ning sellega ei tagatud selgust ja selgesõnalisust, mida ma eelkõige meie tulevaste põlvkondade jaoks soovin. Olen aga realist ning ütlen, et peame sellega nüüd leppima. Väga oluline on mainida, et artiklit 290 võib tõlgendada nii, et nii nõukogul kui ka paralamendil on õigus tunnistada asjaomane delegeerimine omal käel kehtetuks ning teha seda suhteliselt lihtsal viisil. Peame seda endale pidevalt meelde tuletama.
Loomulikult on Jo Leinenil õigus, et meil on juba tuhandeid õigusakte, mis on oma arusaadavuse poolest täiesti määratlematud ning annavad omakorda pidevalt uusi argumente euroopavastastele, kes on vastu Euroopa projektile ning Euroopa Liidule, mis toimiks hästi just nendes valdkondades, kus me seda hädasti vajame. See on jällegi tihedalt seotud läbipaistvusega. Seetõttu on minu arvates väga tähtis kooskõlastada paremini muu hulgas ka lõikes 10 tehtud ettepanekut seoses dokumentide edastamise korraldamisega.
Paljud meist teavad teabevabaduse seadust ning paljud meist teavad, kuidas asjad USAs käivad. Miks ei võiks me siis lihtsalt kasutada käsku "Kopeeri ja kleebi”, nii et meie kodanikud ja ka parlamendiliikmed saaksid vajalikele dokumentidele iseseisvalt ligi pääseda, ilma et peaksime selle asemel lootma lahketele žestidele ning fraktsioonide laiaulatuslikule sekkumisele? Miks ei tee me sellest lihtsalt õigust, eriti kui arvestada veel sellega, et riskime juba päris palju nende eelpool nimetatud tuhandete delegeeritud õigusaktidega? Lõpetuseks tahan veel öelda: jätkake oma suurepärase tööga! Oleme jätkuvalt teie konstruktiivsed partnerid demokraatias suurte muudatuste tegemise teel.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Mis puudutab täidesaatva võimu delegeerimist komisjonile, siis on Lissaboni lepingus selle kohta midagi uut öeldud. Artikkel 290 viitabki just nimelt sellele küsimusele. Delegeeritud õigusaktid on üldise iseloomuga õigusaktid, millega saab muuta põhiõigusakti mittevajalikke aspekte ja mis annavad volitused seadusandja volituste delegeerimiseks komisjonile.
Praktikas võimaldab see määratleda volitusi koos delegeerimisvolituste kestusega, nagu ka aega, mille jooksul parlament ja nõukogu saavad esitada vastuväiteid ja ka tingimusi volituste tühistamiseks. Parlament ja nõukogu kontrollivad, kuid teevad seda alles pärast delegeeritud õigusaktide vastuvõtmist. Delegeeritud õigusaktid võib avaldada ka aja jooksul, mille vältel Euroopa Parlament ja nõukogu saavad vastuväiteid esitada. Sellegipoolest palun ma teil, lugupeetud volinik, garanteerida ka suurem läbipaistvus delegeeritud õigusaktide koostamise protsessi jooksul.
Maroš Šefčovič
komisjoni asepresident. - Austatud juhataja! Kui lubate, siis vastan nüüd lugupeetud parlamendiliikmete märkustele. Olen täiesti nõus Jo Leineniga, et Lissaboni leping tõi suuri muutusi. Seda rõhutas ka raportöör József Szájer. Kinnitan teile, et mõistame seda täielikult ning kavatseme kasutada menetlust, pidades seadusandjast igati lugu, sest see on väga oluline meie vastastikuse suhte ning meie ühise koostöö jaoks.
Mis puudutab kiirust ja kiirmenetlusi, siis kinnitan teile, et kavatseme kasutada seda ainult väga äärmuslikel ja erakorralistel juhtudel. Me teame, et selle vahendi kuritarvitamine muudaks meie suhte väga keeruliseks, ja see ei ole kindlasti meie plaan.
Kinnitan ka Carlos Coelhole ja Eva Lichtenbergerile, et teeme kõik, mis meie võimuses, et garanteerida ja esitada teile juba varakult ärakirjad kõikidest dokumentidest üheaegselt nõukoguga ning kõikides keeleversioonides. Me teame, et Lissaboni lepinguga kaasnes tähtis muudatus - õigusloome- ja finantsküsimustes on Euroopa Parlament nõukoguga võrdväärsel alusel.
Lisaks sellele kavatseme töötada välja uut tüüpi koostöö, mille raames Euroopa Parlament saab osaleda delegeeritud õigusaktide ettevalmistavas töös. Tahame seda väga kindlal alusel teha. Seetõttu väljendub see uus suhe ka raamkokkuleppes, mille sõlmimiseks toimuvad hetkel komisjoni ja Euroopa Parlamendi läbirääkimised.
Earl of Dartmouthi ja Hans-Peter Martini märkuste kohta seoses piiramatute volitustega, mida kõne all olev artikkel 290 komisjonile andma peaks, vastan, et ma ei näe, et see nii oleks, sest otsuse volituste delegeerimiseks komisjonile või nende tähistamiseks teete just teie, see tähendab seadusandja. Teie kui seadusandja saate selle volituse tagasi võtta ja esitada vastuväiteid komisjoni ettepanekutele. Seega ei saa ma nõustuda, et asjad muutuvad määratlematuks, sest arvan, et seadusandja volitused on lepingus väga selgelt sätestatud ning komisjon peab sellest loomulikult kinni.
József Szájer
raportöör. - (HU) Tänan kaasparlamendiliikmeid arutelu eest, sest kõne all oleva raporti koostamine oli võimalik eeskätt tänu fraktsioonide ja parlamendikomisjonide tihedale koostööle. Siinkohal tahaksingi tänada eraldi veel keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni, millele tulevikus veel palju selliseid ülesandeid antakse. Tahaksin ka lisada, et tegemist on tõsise võitlusega, austatud kaasparlamendiliikmed. See on võitlus komisjoni ja nõukoguga, sest me võitleme oma õiguste eest. Raporti eesmärgiks on kinnitada selgelt, et need on meie õigused ja me tahame neid kasutada. Palju lihtsam on teha seda tingimustes, kus nii parlamendikomisjonid kui ka teistesse fraktsioonidesse kuuluvad parlamendiliikmed mind toetavad, et me saaksime oma partnerinstitutsioonidele selgesti öelda, et parlament suhtub nendesse küsimustesse väga kindlameelselt. Samas suhtun ma meie õiguse parema kasutamise nimel volinik Šefčoviči sõnadesse kui julgustusse, et üldist kohandamist saab tulevatel kuudel kiirendada ja saame neid õigusi tõepoolest võimalikult laias ulatuses kasutada. Meie jaoks on see eriti tähtis nendes valdkondades, kus kaasotsustamismenetlust varem rakendada ei saanud.
Üks teine väga tähtis aspekt, mida ka mitmed kaasparlamendiliikmed juba mainisid, on asjaolu, et ligipääs teabele on väga tähtis. Ligipääs peab olema sätestatud institutsioonidevahelise kokkuleppega ning seoses sellega toimuvad ka juba läbirääkimised komisjoni ja nõukoguga. Soovime aga teada, mida nõukogu teeb ja millised arutelud nõukogus seoses nende küsimustega aset leivad. Mis puudutab küsimust, kas meie õigusi laiendati või vähendati, siis palun lugupeetud kolleegidel lugeda raportit ja tutvuda õigusaktidega. Ma ei oska viimasest lugeda välja midagi muud peale selle, et meie õigused muutusid laiemaks. Seni ei olnud meil mingit sõnaõigust seoses sellega, mis saab delegeeritud volitustest. Praktikas ei mänginud parlament selles protsessis mingit rolli. Nad kuulasid meid viisakusest, kuid tähtajad olid nii lühikesed, et parlament ei pidanud isegi selle aja sees istungeid. Nüüd aga saame need otsused veto alla panna või need tagasi võtta ning me ei pea oma otsust isegi põhjendama. See tähendab aga kindlasti, et meie õigused on laienenud. Seadusandlik võim on meie käes ning delegeerime selle komisjonile. Seetõttu leian, et tegemist on ainult meie õiguste laienemise, mitte vähenemisega. Nüüd, head kaasparlamendiliikmed, saame ainult meie otsustada, kas neid õigusi ka tulevikus kasutada tahame.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub järgmisel täiskogu istungil Brüsselis.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Raffaele Baldassarre  
kirjalikult. - Esmalt tahan tänada József Szájeri suurepärase töö eest, mille ta nii lühikese aja jooksul ära tegi! Delegeeritud õigusaktid on ELi õiguse ning ELi institutsioonidevahelise tasakaalu jaoks ülimalt tähtsad. Seepärast on äärmiselt tähtis, et need töötatakse välja ja nende üle otsustatakse täielikult läbipaistval viisil, mis annaks parlamendile ja nõukogule vahendid komisjonile delegeeritud volituste demokraatlikuks kontrollimiseks. Selle saavutamiseks on József Szájeri raportis toodud esile mõned äärmiselt tähtsad teemad, mis nõuavad meilt kindlat pühendumust. Nende teemade hulka kuulub muu hulgas Euroopa Parlamendi õigus delegeeritud volituste tühistamiseks igal ajal ning õigus, et parlamendile ja nõukogule on antud võrdväärsed õigused seoses osalemisega delegeerimise protsessis. Lõpetuseks tahan veel rõhutada, et komisjon peab esitama esimesel võimalusel kõik õigusloome ettepanekud selle seadustiku kohandamiseks artiklitega 290 ja 291, kaasa arvatud seadustikuga poliitikavaldkondades, milles nüüd Lissaboni lepingu kohaselt kaasotsustusmenetlust rakendada tuleb.
Zita Gurmai  
kirjalikult. - Tervitan südamest József Szájeri raporti tulemusi. Uue seadusandliku süsteemi määratlemine on raske ja keeruline teema. Olen veendunud, et Euroopa Liidu toimimise lepingu ning eeskätt selle artiklitega 290 ja 291 tugevdatakse liidu demokraatlikku iseloomu ja muudetakse selle õiguskorda ratsionaalsemaks. Õigusaktide uudse kontseptsiooni rakendamisel on kaugeleulatuvad tagajärjed. Raportis on rõhutatud väikeseid erinevusi olulisemate kaasõigusloojate vahel, nende pädevusi ja üksikasjalikku korda, millest lähtudes nad koos töötavad. Tegelik küsimus seisneb aga selles, et kui EÜ saab rohkem õigusloomega seotud pädevusi ja laiema õigusloome võimu, mis tähendab ühenduse huvide järsku kasvu, siis millised kontrollmeetmed tuleb rakendada nõukogu ja Euroopa Parlamendi nimel? Euroopa Liidu toimimise lepinguga loodud uus õigusraamistik andis meile küll vahendid, kuid seni puuduvad praktilised kogemused seoses nende rakendamisega ühenduse tasandil. Viimaks kutsun kaasõigusloojaid üles sõlmima Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni institutsioonidevahelist kokkulepet artikli 290 rakendamise kohta, sest vajame hädasti suuremat läbipaistvust.
Rafał Trzaskowski  
kirjalikult. - (PL) Olgugi et see jääb tagaplaanile, on delegeerimismenetlus väga oluline kvalitatiivne üleminek, mis Lissaboni lepinguga kasutusele võeti. Seda tuleb käsitleda aluslepingu tähtsa osana, ilma milleta ei saa Euroopa Parlamendi positsiooni otsustamisprotsessis täiel määral teiste institutsioonidega ühtlustada. Ainult see menetlus annab meile täieliku seadusandliku võimu ja enda rolli igat laadi õigusaktide rakendamise protsessis. Teame väga hästi, kui meeleheitlikud olid läbirääkimised nõukoguga kaasotsustamismenetluse raames ning otsuste puhul, kus rakendamine sattus vastuollu institutsioonidevahelise kokkuleppega. Seniajani väljendas sõna "komiteemenetlus” liikmesriikide umbusaldust komisjoni, nüüd aga annab parlamendi roll õigusakti rakendamisel sellele protsessile palju rohkem õigusjärgsust. Parlament ning seeläbi kaudselt ka ELi kodanikud on palju lähemal ELi õiguse kehtestamisele ning selles valguses peaksimegi delegeerimismenetlust vaatlema. Selleks et see aga mõttekas oleks, peab parlament saama täieliku ligipääsu teabele. Sellega seoses olen täiesti nõus teiste arutelus osalejatega.
Zbigniew Ziobro  
kirjalikult. - (PL) Õigusaktide delegeerimise võimaluse kehtestamine peab tagama õigusaktide, eeskätt tehnilist laadi õigusaktide tõhusama koostamise ja uuendamise, ilma et oleks vaja iga kord täielikku õiguslikku menetlust algatada. Seega tuleb delegeerimist käsitleda vahendina õigusloomeprotsessi paremaks muutmiseks ELi tasandil.
Samas on tähtis kanda hoolt selle eest, et oleks tagatud põhjalik kontroll komisjonile antud regulatiivse võimu osas. Muu hulgas peab parlamendil ja nõukogul olema piisavalt aega, et esitada kavandatud määrustele vastuväiteid. Parlamendil ja nõukogul peab aga eelkõige olema piisav juurdepääs dokumentidele, analüüsidele ja panustele, mis koostati delegeeritud õigusaktide eelnõude ettevalmistava töö käigus. Ainult sel viisil on komisjoni delegeeritud õigusaktide avaldamise volitustest ka tegelikult liidu õigusloomeprotsessi parandamiseks kasu. On tagatud ka vajalik kontroll ja läbipaistvus seoses komisjoni tegevustega. Äärmiselt oluline on töötada välja ka sobivad parlamendi ja komisjoni koostöömehhanismid, et parlament oleks alati kursis tehtava ettevalmistava tööga ja teadlik hetkel arutlemisel olevate probleemide olemusest.
Resolutsioon seoses õigusaktide delegeerimise võimuga, mis valmis tänu kõikide fraktsioonide kompromissile, esindab väga täpselt ülalnimetatud küsimusi ja väärib parlamendi toetust.
