Egalitatea de tratament între bărbații și femeile care desfășoară o activitate independentă (dezbatere)
Preşedintă
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul dnei Astrid Lulling, în numele Comisiei pentru drepturile femeii şi egalitatea de gen, privind aplicarea principiului egalităţii de tratament între bărbaţii şi femeile care desfăşoară o activitate independentă şi de abrogare a Directivei 86/613/CEE [17279/3/2009 - C7-0075/2010 -.
Astrid Lulling
Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, într-un moment în care circumstanţele impun politici capabile să reacţioneze imediat, subiectul pe care îl voi aborda arată că şi perseverenţa este o virtute.
De la începutul anilor '80, am solicitat în permanenţă o reformă a directivei din 1986, deoarece aceasta nu şi-a atins obiectivul principal de a ameliora statutul soţilor/soţiilor colaboratoare în activităţile întreprinderii familiale în ceea ce priveşte securitatea socială şi protecţia maternală.
Prin adoptarea raportului meu din 1997, Parlamentul a solicitat deja modificarea directivei respective, a cărei formulare a fost prea timidă, deşi Consiliul de Miniştri nici nu aprobase propunerea mai ambiţioasă a Comisiei Europene din 1984. În ciuda numeroaselor atenţionări, a fost nevoie de multă putere de convingere şi insistenţe până în octombrie 2008, când Comisia a propus abrogarea directivei diluate din 1986 pentru a o înlocui cu un text cu un temei juridic mai solid.
Parlamentul şi-a adoptat amendamentele la prima lectură la 4 mai 2009. Pentru a îmbunătăţi propunerea Comisiei, am considerat astfel că pentru a garanta, printre altele, dreptul individual la pensie de bătrâneţe al soţilor/soţiilor şi al partenerilor recunoscuţi, afilierea acestora la sistemul de protecție socială al lucrătorilor independenți trebuie să devină obligatorie.
Într-adevăr, dacă afilierea este voluntară, prea mulţi soţi/soţii au tendinţa de a refuza oportunitatea de a-şi crea drepturi şi ajung în poziţia - de exemplu, în urma unui divorţ - de a nu dispune de protecţie socială, chiar dacă au lucrat zeci de ani în cadrul întreprinderii familiale şi au contribuit la prosperitatea acesteia.
Din păcate, acest principiu al afilierii obligatorii nu a obţinut majoritatea în Consiliul de Miniştri. În plus, au fost necesare nouă luni pentru ca acesta din urmă să adopte o poziţie comună. A fost adoptată, în cele din urmă, de preşedinţia spaniolă, care a dat dovadă de foarte mult tact şi perseverenţă. Aş dori să mulţumesc preşedinţiei şi personalului dnei Reding, cu care am negociat din luna ianuarie. Datorită înţelegerii şi diligenței acestora, am putut să ajungem la un acord în Consiliu, care va permite intrarea în vigoare a noii directive în urma votului nostru de mâine.
Desigur, au fost necesare concesii, însă avem satisfacţia de a fi venit în întâmpinarea intereselor lucrătorilor independenţi. Având în vedere că reprezintă 16 % din forţa de muncă, o treime din acest procent fiind femei, aceştia constituie o forţă considerabilă în Europa. Soţii/soţiile acestora - în special soţiile - care ajută efectiv la desfăşurarea întreprinderii familiale fie că este vorba de sectorul agricol, meşteșugăresc, comercial sau profesional, continuă să fie mult prea adesea lucrători invizibili care, dacă ar fi afiliați, ar spori rata activităţii şi ar contribui la atingerea mai rapidă a obiectivelor strategiei 2020.
Întrucât am amintit procesul lung şi dificil de inițiere a acestei directive, trebuie să menţionez progresele înregistrate în privinţa protecţiei maternităţii pentru femeile care desfăşoară activităţi independente şi pentru soţii/soţiile lucrătorilor independenţi. Pentru aceştia, noua directivă prevede dreptul la un concediu de 14 săptămâni, la cerere. După cum afirmă o zicală germană, Politik ist die Kunst des Erreichbaren, altfel spus politica este arta posibilului. Ştiu că există unii deputaţi din acest Parlament - din fericire sunt în minoritate - care consideră că lucrătorii independenţi şi soţii/soţiile acestora trebuie să îşi soluţioneze singuri problemele legate de securitatea socială. Acest argument îmi este foarte cunoscut, deoarece l-am auzit acum 20, 30 de ani în ţara mea, când a devenit obligatoriu ca soţiile agricultorilor să adere la fondul de pensie agricol.
În prezent, aceşti oameni sunt fericiţi. De asemenea, aş dori să subliniez că progresele pe care le-am descris respectă principiul subsidiarităţii deoarece statele membre au libertatea să decidă modul în care dispun protecţia socială a soţilor/soţiilor, în conformitate cu legislația naţională, şi aplicarea va avea un caracter obligatoriu sau voluntar.
După cum vedeţi, doamnă preşedintă, nu am timp să menţionez aici toate celelalte elemente din directivă cu care sunt de acord, însă puteţi observa că încă putem să elaborăm directive europene în domeniul social care sunt în interesul europenilor şi care au chiar efectul de a reduce denaturările concurenţei în cadrul pieţei unice. Sunt recunoscătoare tuturor, inclusiv colegilor mei din Comisia pentru drepturile femeii şi egalitatea de gen, care au contribuit la directivă.
(Aplauze)
Preşedintă
Dnă Lulling, nu am vrut să vă întrerup, însă aveţi dreptul la patru minute acum şi două minute la final. Prin urmare, mai aveţi un minut la final.
Günther Oettinger
membru al Comisiei. - Dnă preşedintă, mă bucur să particip la dezbaterea Parlamentului asupra proiectului de recomandare înaintat de dna Lulling referitor la propunerea Comisiei privind aplicarea principiului egalităţii de tratament între bărbaţii şi femeile care desfăşoară o activitate independentă.
Propunerea noastră transmite semnalul puternic că nu putem ignora faptul că femeile se confruntă cu sărăcia ca urmare a lipsei protecţiei sociale. De asemenea, reprezintă un pas important în direcţia promovării spiritului antreprenorial în rândul femeilor. Nu este nevoie să subliniez importanţa ambelor aspecte în împrejurările actuale.
Aş dori să aduc un omagiu eforturilor raportoarei, dna Lulling, în vederea obţinerii unui acord cu preşedinţia spaniolă privind acest aspect complex la nivel tehnic şi sensibil din punct de vedere politic. Comisia susţine în întregime textul pe care comisia l-a aprobat cu o majoritate covârşitoare la 3 mai şi îndemn Parlamentul să facă acelaşi lucru. Adoptarea textului în forma sa actuală ar transmite un mesaj clar Consiliului şi ar facilita adoptarea finală a propunerii. Mai important, aceasta ar reprezenta o schimbare esenţială pentru cetăţeni într-un moment în care este foarte necesară.
Anna Záborská
Aş dori să încep prin a-i mulțumi colegei noastre, Astrid Lulling, pentru efortul îndelungat şi sistematic pe care l-a depus pentru modificarea acestei directive. În privinţa avizului depus, aş dori să subliniez trei aspecte pe care le consider importante.
Astăzi, în Uniunea Europeană, protecţia de care beneficiază femeile care desfăşoară activităţi independente şi care sunt mame este insuficientă iar situaţia soţilor/soţiilor persoanelor care desfăşoară activităţi independente este insuficient ameliorată. Sper că textul adoptat se va aplica tuturor sectoarelor, nu numai agriculturii.
Crearea de condiţii favorabile pentru dezvoltarea întreprinderilor familiale implică sprijinul pentru întreprinderile mici şi mijlocii. Implică crearea unui spaţiu pentru iniţiative private şi noi locuri de muncă. O componentă a unui astfel de mediu este protecţia socială pentru cei care se hotărăsc să ajute la activităţile întreprinderii soţilor/soţiilor. Activitatea acestora aduce la fel de multe avantaje economiei ca şi activitatea unui angajat. Prin urmare, aceştia au acelaşi drept la protecţie socială ca şi cel pe care statul îl acordă angajaților.
Cu toate acestea, în încercarea de a găsi mecanisme corespunzătoare pentru această protecţie, trebuie să respectăm pe deplin principiul subsidiarităţii. Alegerea instrumentelor trebuie să rămână la latitudinea statelor membre.
În cele din urmă, în primele luni de viață, copiii au nevoie de mama lor mai mult decât orice altceva, indiferent dacă s-au născut în Franţa, Germania sau Slovacia. Sper că directiva recent elaborată privind concediul de maternitate va extinde în curând dreptul la concediu la 18 săptămâni pentru toate mamele care lucrează, fără excepţie.
Rovana Plumb
în numele grupului S&D. - Mulţumesc doamnă preşedintă, mulţumesc domnului comisar şi, de asemenea, reprezentanţilor Consiliului şi, nu în ultimul rând, doamnei Lulling, cu care am avut o colaborare foarte bună şi tuturor colegelor din Comisia pentru drepturile femeii.
Într-adevăr, suntem într-un moment important în Uniunea Europeană, care traversează o perioadă de criză, iar această directivă vine în sprijinul antreprenoriatului femeii. Uniunea Europeană trebuie să dezvolte şi să sprijine antreprenoriatul în rândul femeilor pentru a contribui la crearea de locuri de muncă şi pentru a asigura egalitate de şanse pe piaţa muncii, mai ales în această perioadă.
Doresc să spun că noi am susţinut, în cadrul acestei propuneri de directivă, ca lucrătoarele independente, soţiile şi partenerele de viaţă ale lucrătorilor independenţi care decid să aibă copii să beneficieze de protecţie socială şi concedii plătite. Susţinem necesitatea asigurării protecţiei soţilor colaboratori pentru a îndepărta piedicile din calea antreprenoriatului în rândul femeilor şi acordarea de competenţe clare organismelor naţionale de promovare a egalităţii de şanse şi de tratament între bărbaţi şi femei.
Întreruperea prezenţei pe piaţa muncii pe perioada concediului de maternitate nu ar trebui să constituie un impediment pentru mame, iar statele membre trebuie să găsească metodele adecvate de sprijin pentru menţinerea rolului lor activ în societate, în perspectiva unei reconcilieri a vieţii de familie cu cea profesională. Totodată, apreciez importanţa găsirii căilor prin care aceste mame să poată să se reintegreze în mediul de afaceri, contribuind astfel în mod activ la întreţinerea propriei familii.
Exercitarea şi protejarea drepturilor economice, sociale şi culturale, îmbunătăţirea activităţii profesionale, dar şi a vieţii de familie, reprezintă obiectivele fundamentale ce trebuie promovate prin această nouă directivă.
Antonyia Parvanova
Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, în primul rând aş dori să îi mulţumesc dnei Lulling pentru nenumăratele ore pe care le-a petrecut obţinând un bun compromis şi acord cu Consiliul. Indiferent de varietatea opiniilor privind aspectele individuale cheie din directivă şi având în vedere că aceasta încă este analizată la a doua lectură, aș dori să afirm cu convingere că Grupul Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa este de acord cu decizia de compromis la care s-a ajuns, pentru ca legislaţia să poată să fie introdusă cât mai rapid de statele membre.
Actualizarea acestei legislaţii ne permite să garantăm tratamentul egal pentru bărbaţi şi femei, acordând o atenţie deosebită problemei protecţiei sociale, în special protecţia femeilor care desfăşoară activităţi independente. Acest nou cadru legislativ ne va permite să asigurăm acelaşi grad de protecţie atât femeilor care desfăşoară activităţi independente, cât şi celor care sunt numai soţii şi partenere ale lucrătorilor independenţi.
Ca urmare a acestei modificări a directivei, statele membre vor acorda drepturi standard la asigurări sociale, inclusiv un concediu de maternitate plătit de 14 săptămâni pentru femeile care desfăşoară activităţi independente şi pentru soţiile sau partenerele lucrătorilor independenţi.
Modificarea directivei este o decizie suficient de actuală şi pozitivă care va oferi femeilor care desfăşoară activităţi independente şi soţilor/soţiilor sau partenerilor lucrătorilor independenţi posibilitatea de a se bucura de aceleaşi drepturi la securitate sociale ca şi angajaţii. Soţii/Soţiile şi partenerele nu sunt angajaţi. Cu toate acestea, trebuie să se ţină cont de faptul că de obicei îl ajută pe lucrătorul independent, practică răspândită în ţara mea în sectorul agricol, în micile întreprinderi şi în profesiile liberale.
Această actualizare a legislaţiei le va permite statelor membre să decidă şi să le ofere femeilor care desfăşoară activităţi independente şi soţilor/soţiilor colaboratoare posibilitatea de a adera în mod opţional sau obligatoriu la o schemă de securitate socială. Aceasta ar trebui să garanteze protecţie socială şi drepturi egale pentru femei atunci când sunt angajate într-o activitate agricolă familială. Alături de gestionarea riscurilor de piaţă, de producţie şi a crizei financiare, acestea trebuie să asigure cea mai bună schemă de asigurare socială şi de sănătate.
Este singura modalitate de a ameliora în mod real atât situaţia femeilor care desfăşoară activităţi independente, cât şi a soţiilor sau partenerelor, mai ales în ceea ce privește protecţia socială şi economică, independent de cea a soţului sau partenerului.
Consider că acest text legislativ cuprinzător reprezintă un mic pas, extraordinar de important, însă, în ceea ce privește tratamentul egal pentru bărbaţi şi femei. Aceasta este calea în vederea atingerii obiectivului strategic al egalităţii drepturilor pentru bărbaţi şi femei şi în ceea ce priveşte programul pe care l-am actualizat recent - Platforma de acţiune Beijing +15.
Prin acest pas mic, dar vital, cred că vom continua să progresăm către programe mai bune de sănătate a reproducerii, o piaţă generală a serviciilor de îngrijire medicală şi de asigurare la nivel european şi către protecţia maternităţii şi o bună calitate a vieţii, indiferent de diferenţele geografice, sociale, culturale şi etnice. Avansarea în această direcţie ne oferă libertatea de a stabili priorităţi şi un mod util de a îmbina o carieră cu viaţa de familie, punând astfel baze solide şi armonioase pentru împărtăşirea egalităţii şi responsabilităţii între sexe.
Raül Romeva i Rueda
Dnă preşedintă, doresc, bineînţeles, la rândul meu să o felicit pe dna Lulling, precum şi pe toţi membrii Consiliului şi Comisiei care au lucrat la această directivă.
Cu toate acestea, aş dori să fac aceeaşi observaţie ca dna Lulling. Consider că este un motiv de îngrijorare că în unele state membre există atâtea obstacole în calea standardizării nediscriminării şi a tratamentului egal la nivel european. Aceasta nu este singura ocazie în care am fost martorii acestui fenomen: asistăm la aceeaşi situaţie în cazul directivei privind discriminarea multiplă şi egalitatea de tratament în alte domenii şi consider că ar trebui să reflectăm asupra acestui fapt.
Nu putem apela la subsidiaritate când ne confruntăm cu un aspect esenţial atât de important, cel al drepturilor clare, fundamentale pentru toţi cei care trăiesc în Uniunea Europeană. Consider că aceasta nu poate fi o scuză pentru a permite ca o persoană să fie supusă discriminării în interiorul Uniunii Europene.
Consider că directiva care urmează să fie adoptată - şi sper că va fi adoptată - va soluţiona parţial această problemă. Cred că este un lucru bun, important. Garantează un grad mai ridicat de egalitate de tratament pentru persoanele care caută în prezent posibilităţi de desfăşurare a activităţilor independente şi, în mod logic, pentru cei care sunt în întreţinerea lor: soţii sau soţiile acestor persoane care desfăşoară activităţi independente.
Cu toate acestea, mai există un aspect important, care trebuie menţionat. Unii au susţinut că prelungirea concediului de maternitate la 14 săptămâni este un progres, şi chiar este. Cu toate acestea, să nu uităm că s-a mai înaintat o directivă, care subliniază, de asemenea, necesitatea extinderii acestui concediu - şi insist asupra faptului că este un concediu, nu absenţă pe caz de boală - pe motiv de egalitate.
Acest lucru înseamnă că nu poate exista discriminare, nu numai între statele membre, dar nici între tipurile de activitate pe care doresc să le desfăşoare persoanele care solicită acest concediu. Prin urmare, această nevoie de asigura drepturi egale, atât între statele membre, cât şi în privinţa tipului de activitate şi a tipului de schemă de securitate sociale este - şi insist asupra acestui aspect - o prioritate care se extinde dincolo de directiva pe care urmează să o adoptăm astăzi.
Marina Yannakoudakis
în numele Grupului ECR. - Dnă preşedintă, în primul rând aş dori să o felicit pe dna Lulling cu privire la acest raport, care demonstrează ambiţia eforturilor sale.
Când am auzit prima dată de acest raport, m-am întrebat cum ar funcţiona la nivel logistic. Scopul raportului este admirabil şi susţine principiul egalităţii de tratament pentru femeile şi bărbații care desfăşoară o activitate independentă şi pentru soţii/soţiile acestora.
Ulterior, m-am gândit cum ar fi primit acest raport, de exemplu, de un asociat unic independent, precum un instalator sau un electrician. Să presupunem că soţia acestuia l-ar ajuta seara la documentaţie şi ar răspunde la telefon de acasă. Cum se potriveşte aici raportul?
Acesta ar trebui să plătească contribuţii la asigurările sociale pentru soţia sa, permiţându-i să aibă dreptul la concediu de maternitate dacă este cazul? Ar putea acest asociat unic, care se descurcă greu în acest climat economic, să îşi permită să plătească acest impozit indirect, iar el şi soţia lui şi-ar dori cu adevărat această povară suplimentară? Dacă nu ar considera că este un avantaj, nu cumva pur şi simplu nu ar plăti contribuţiile - la urma urmei, nimeni nu ştie că ea îşi ajută soţul - şi nu asta fac persoanele căsătorite, se ajută?
Aş dori să merg mai departe cu acest scenariu: peste câţiva ani divorţează, așa cum se întâmplă frecvent, şi ce se întâmplă în acest caz? Acest bărbat va fi deposedat de bani, în tribunale, pentru că nu a plătit contribuţiile. O perioadă interesantă şi un efect secundar interesant al raportului nostru.
Numărul persoanelor care desfăşoară activităţi independente în Regatul Unit a crescut până la 1,7 milioane. Un motiv al acestei creşteri este că posibilităţile de angajare actuale sunt tot mai puţine, aşa că oamenii încearcă să lucreze pe cont propriu. În aceste circumstanţe, statul nu ar trebui să le sprijine eforturile?
Am studiat amendamentele dnei Lulling şi consider că a depus un efort susţinut pentru a îmbunătăţi ceea ce era iniţial un raport greoi privind activităţile independente. Cu toate acestea, încă sunt îngrijorată cu privire la legislaţia din domeniul ocupării forţei de muncă, adoptată la Bruxelles. Consider că este mai bine ca aceste probleme să fie lăsate la latitudinea autorităţilor naționale, care sunt mai în măsură să evalueze nevoile cetăţenilor, aşa cum susţine şi raportul.
Susţin recomandările dnei Lulling potrivit cărora sistemele naţionale ar trebui să recunoască importanţa protejării lucrătorilor independenţi şi ar trebui să ne opunem tuturor formelor de discriminare, însă nu sunt încă convinsă că Parlamentul se află în poziţia cea mai bună de a decide cu privire la aspecte legate de ocuparea forţei de muncă.
Eva-Britt Svensson
Dnă preşedintă, aş dori să le mulţumesc Consiliului şi Comisiei. De asemenea, aş dori să îi mulţumesc sincer dnei Lulling, deoarece datorită angajamentului său şi activităţii sale excelente în domeniu am ajuns acum la a doua lectură. Am ajuns la un acord privind dreptul la tratament egal al persoanelor care desfăşoară activităţi independente şi al partenerilor acestora, iar Grupul Confederal al Stângii Unite Europene / Stânga Verde Nordică susţine propunerea.
Forţa de muncă despre care vorbim este constituită în principal din femei şi anterior acestea au fost invizibile. Revizia necesară a directivei anterioare elimină discriminarea care în trecut a reprezentat un dezavantaj pentru persoanele care desfăşoară activităţi independente şi pentru partenerii acestora.
Femeile care desfăşoară activităţi independente şi partenerii persoanelor care desfăşoară activităţi independente trebuie să fie incluşi în sistemele de asigurări sociale ale statelor membre. Un alt punct important al directivei care a fost negociat este că, în cazul unei directive viitoare privind concediul de maternitate mai lung pentru angajaţi, Comisia trebuie să informeze Parlamentul şi Consiliul pentru a ne permite să le oferim persoanelor care desfăşoară activităţi independente drepturi egale cu ale angajaţilor, dacă este cazul.
De asemenea, aş dori să adaug că, în vederea strategiei UE 2020 şi a eforturilor de a accelera creşterea în cadrul UE, discriminarea împotriva femeilor antreprenoare trebuie să înceteze. Şi ele trebuie să aibă dreptul la concediu parental şi la capacitatea de a îmbina viaţa profesională cu cea de familie - aspect despre care se discută des.
Mara Bizzotto
Dnă președintă, doamnelor şi domnilor, dacă există încă vreo diferenţă între bărbaţi şi femei pe piața forţei de muncă, ne dăm seama prea bine că această diferenţă este mai evidentă în rândul lucrătorilor independenţi. De fapt, femeile sunt obligate mult prea adesea să îşi sacrifice propriile ambiţii profesionale în numele rolului şi sarcinii care le revin din ipoteza absurdă a dedicării faţă de familie.
Pentru a soluţiona această problemă, cred că trebuie să punem în aplicare măsuri de tipul celor cuprinse în directiva pe care o discutăm, concentrându-ne însă atenţia asupra familiei, deoarece aceasta este singura modalitate prin care aceste măsuri vor avea sens şi vor putea să aibă succes.
Eliberarea femeilor de dilema agonizantă de a alege între rolul de mamă, soţie, antreprenor înseamnă uşurarea sarcinii familiei şi abordarea esenţei problemei prin anumite măsuri pozitive de sprijinire a familiei. Dacă nu are în centru familia, orice pachet de măsuri va fi o colecţie de strategii care se va dovedi a fi inutilă.
Christa Klaß
(DE) Dnă preşedintă, dle comisar, doamnelor şi domnilor, după 24 de ani, este timpul să actualizăm şi să adaptăm directiva privind principiul egalităţii de tratament între bărbaţii şi femeile care desfăşoară o activitate independentă.
La doi ani după ce Comisia şi-a prezentat propunerea, preşedinţia spaniolă a negociat acum un compromis funcţional şi acceptabil cu raportoarea noastră, dna Lulling. Fireşte, este loc de mai bine. În dezbatere s-au aflat probleme legate de mai multe reglementări şi mai multe obligaţii privind asigurările. Cât de stricte trebuie să fie sau pot fi constrângerile legate de protecţia socială necesară pentru femeile care desfăşoară activităţi independente şi soţiile/soţii colaboratori, în marea lor parte femei, a fost o altă întrebare la care a trebuit să găsim un răspuns. Dacă femeile contribuie la activitățile întreprinderilor mici și mijlocii, ele trebuie să beneficieze cel puţin de o asigurare socială proprie. Totuşi, aceasta trebuie să provină de la întreprinderi însele.
După cum ştim, activităţile independente reprezintă o oportunitate, dar şi un risc, în special în privinţa nivelului venitului, care de multe ori fluctuează. Cu toate acestea, nu doar prin mijloace private poate fi acoperit riscul protecţiei sociale. Fiecare persoană din societate ar trebui să îşi asume răspunderea pentru propria protecţie - în limita capacităţilor - pentru a nu deveni o povară pentru societate şi pentru a fi asigurată pentru toate situaţiile care pot apărea în viaţă. Îmi pare bine că propunerea se referă la toate persoanele care desfăşoară activităţi independente şi nu se limitează la cele din sectorul agricol. Statele membre pot hotărî cu privire la caracterul obligatoriu sau voluntar al acestor asigurări. Aceasta este subsidiaritatea.
Concediul de maternitate de 14 săptămâni pentru femeile care desfăşoară activităţi independente este o decizie bună; va situa aceste femei pe picior de egalitate cu cele încadrate în muncă şi oferă suficient timp pentru recuperarea medicală a mamei şi a copilului. Noua directivă este un pas major în direcţia egalităţii şi reprezintă o reducere considerabilă a riscului pentru bărbaţii şi femeile care acceptă provocarea activităţilor independente. Aş dori să le mulţumesc tuturor celor care au contribuit la aceasta.
Britta Thomsen
(DA) Dnă preşedintă, dle comisar, doamnelor şi domnilor, directiva privind egalitatea de tratament între bărbaţii şi femeile care desfăşoară o activitate independentă este de o importanţă deosebită, deoarece asigură condiţii sociale comparabile cu cele ale femeilor încadrate în muncă pentru milioane de femei europene care desfăşoară activităţi independente, antreprenoare sau care îţi ajută soţii.
Cel mai important element cheie al directivei este dreptul la un concediu de maternitate de minimum 14 săptămâni. Nevoia de a asigura condiţii mai bune pentru femeile care desfăşoară o activitate independentă devine evidentă când observăm cât de puţine femei, relativ vorbind, devin independente. În UE, numai 8 % din forţa de muncă feminină desfăşoară o activitate independentă, în timp ce procentul este de 16 % pentru bărbaţi. Trebuie să motivăm mai multe femei să desfăşoare o activitate independentă şi, în această privinţă, directiva reprezintă un pas în direcţia bună. Numeroase femei ar dori să desfăşoare o activitate independentă, însă le lipseşte curajul din cauza condiţiilor sociale nesigure. După părerea mea, această directivă ar trebui privită în contextul lucrărilor importante legate de o directivă generală privind maternitatea, în curs de elaborare de către Comisia pentru drepturile femeii şi egalitatea de gen. Asigurarea dreptului tuturor femeilor europene de a beneficia de concediu de maternitate fără ca acest lucru să le diminueze poziţia pe piaţa muncii este un aspect esenţial al egalităţii în Europa.
Dacă dorim ca în UE să ne atingem obiectivul de a asigura bunăstarea cetăţenilor noştri, atunci trebuie să le acordăm femeilor din UE posibilitatea corectă de a beneficia de concediu de maternitate. Dacă dorim ca în UE să ne atingem obiectivul de a asigura bunăstarea cetățenilor noştri, trebuie, de asemenea, să creștem rata natalităţii. Sper că această directivă nu va fi decât primul pas în vederea realizării acestui lucru. În prezent, ne asigurăm că toate femeile europene au dreptul la concediu de maternitate. Următorul pas trebuie să fie asigurarea concediului de paternitate, pentru a asigura o egalitate autentică.
Riikka Manner
(FI) Dnă preşedintă, în primul rând aş dori să îi mulţumesc raportoarei pentru compromisul excelent. Recent, în Europa s-a vorbit de competitivitate, în special în cadrul strategiei Europa 2020 şi despre modul în care am putea crea o astfel de competitivitate, în special prin creşterea numărului de întreprinderi mici şi mijlocii.
Dacă dorim să încurajăm antreprenoriatul, aceste aspecte în curs de analizare privind aplicarea principiului egalităţii de tratament între bărbaţii şi femeile care desfăşoară o activitate independentă sunt de o importanţă majoră şi fac parte din această dezbatere. Trebuie să creăm o alternativă autentică în ceea ce priveşte antreprenoriatul, atât pentru bărbaţi, cât şi pentru femei. În plus, ar trebui să existe sprijin pentru antreprenoriatul academic, acesta devenind o componentă a programelor de studiu. În această privinţă, ne aflăm cu mult în urma Statelor Unite ale Americii şi a altora.
Când vorbim de egalitate, trebuie să ne amintim că unul din indicatorii care descriu situaţia în privinţa egalităţii este tocmai problema antreprenoriatului şi posibilităţile de a deveni antreprenor, indiferent de gen. Dacă comparăm cifrele în Europa, constatăm că majoritatea antreprenorilor încă sunt bărbaţi. Dacă avem în vedere problema creşterii antreprenoriatului şi a modului în care l-am putea susţine, trebuie să afirm cu părere de rău că în acest moment, statisticile arată că dorinţa de dezvoltare în rândul femeilor antreprenoare este cu mult în urma celei din cazul bărbaţilor.
Desigur, există numeroase motive care explică aceste cifre, însă este adevărat că în prezent, sistemele de asigurări sociale pentru antreprenori, de exemplu, sunt atât de nesatisfăcătoare încât reprezintă o provocare mai ales pentru femeile antreprenoare, aşa cum am auzit în această discuţie. În plus, dacă ar fi să reunim problemele legate de maternitate, calitatea de părinte şi antreprenoriat, trebuie luate măsuri speciale, deoarece activitatea unei persoane care desfăşoară o activitate independentă este de multe ori neregulată, ziua de lucru este lungă, iar veniturile sunt nesigure. Acest text legislativ este un pas excelent în vederea unei abordări mai motivante şi mai egale a antreprenoriatului.
Ilda Figueiredo
(PT) Dnă preşedintă, este important că acest proces se apropie de final, în pofida limitelor sale. Este timpul să ne asigurăm că toate femeile care lucrează - inclusiv milioanele de femei care desfăşoară o activitate independentă, soţii/soţiile şi partenerii de facto ai lucrătorilor independenți - au aceleaşi drepturi, în special în privinţa concediului de maternitate.
Deşi această directivă urmează direcţia cea bună, nu merge până la capăt în combaterea discriminării şi garantarea tratamentului egal. Este un pas pozitiv, pe care îl sprijinim. Cu toate acestea, nu dorim să ne oprim la 14 săptămâni de concediu de maternitate şi avem de gând ca în viitor noua directivă privind concediul de maternitate şi de paternitate să se aplice şi acestor situaţii.
Aceasta, desigur, va fi o luptă permanentă, deşi salutăm progresele care s-au obţinut până acum şi felicităm raportoarea pentru angajamentul său pe parcursul întregului proces.
Pascale Gruny
(FR) Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, astăzi Parlamentul European transmite un mesaj puternic femeilor care îşi ajută soţii în activitatea independentă. De acum înainte, drepturile sociale ale acestora vor fi sporite în mod considerabil şi doresc să o felicit pe raportoarea noastră, dna Lulling, pentru efortul depus.
Europa trebuie să ofere protecţie. În conformitate cu noua definiţie a "soţiilor/soţilor colaboratori”, soţii/soţiile şi partenerii vor fi eligibili pentru protecţie socială în cazul bolii sau pensionării. Soţiile brutarilor se vor putea bucura acum de drepturi sociale.
Cu toate acestea, este regretabil că Consiliul nu a fost de acord cu afilierea obligatorie, ci a adoptat pur și simplu sistemul privind participarea voluntară.
Concediul de maternitate este asigurat pentru toate femeile. Noul text asigură o perioadă minimă de concediu de maternitate pentru femeile care desfăşoară o activitate independentă şi pentru soţiile lucrătorilor independenţi din întreaga Uniune Europeană. În prezent, durata acestui concediu este stabilită la 14 săptămâni. Sunt raportorul alternativ al Grupului Partidului Popular European (Creştin-Democrat) pentru directiva privind sănătatea şi securitatea la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide. Sper sincer că, odată cu adoptarea acestui text, durata concediului de maternitate va creşte; de ce să nu crească ulterior şi în cazul femeilor care desfăşoară o activitate independentă?
În concluzie, Europa a propus unele soluţii creative şi pragmatice pentru a ajuta cuplurile să îmbine viața profesională şi cea familială. Este timpul să adoptăm măsuri şi să punem în aplicare propunerile cât mai curând cu putinţă. Campania europeană de protejare a femeilor avansează odată cu acest text. Cu toate acestea, deputații europeni trebuie să continue să elimine inegalităţile dintre femei şi bărbaţi.
Edite Estrela
(PT) Dnă preşedintă, această directivă trebuie revizuită de urgenţă. Prezentul raport este important deoarece va soluţiona situaţia injustă şi discriminatorie a persoanelor care desfăşoară o activitate independentă şi, în același timp, va promova antreprenoriatul în rândul femeilor.
Din acest moment, femeile care desfăşoară o activitate independentă şi soţii/soţiile şi partenerii de facto ai lucrătorilor independenţi au dreptul la concediu de maternitate plătit, cu o durată şi remuneraţie identice cu cele ale lucrătorilor salariaţi. Cu toate acestea, există condiţia esenţială de a contribui la asigurările sociale. Este corect şi just să fie astfel, deoarece şi lucrătorii salariaţi contribuie la asigurările sociale.
De asemenea, este considerat fundamental ca dreptul la concediul de maternitate să nu fie redus pentru sectorul agricol şi să fie extins la toţi lucrătorii independenţi, care, din câte îmi amintesc, reprezentau 10,5 % din întreaga forţă de muncă din Uniunea Europeană în 2007. Acesta este, aş spune, motivul pentru care ar trebui să se aplice tuturor lucrătorilor independenţi, indiferent de domeniul de activitate: sectorul meşteşugăresc, comerţ, profesiile liberale sau întreprinderile mici şi mijlocii.
Trebuie să promovăm egalitatea, aşa că sper că Parlamentul European va adopta propunerile care au fost deja adoptate de Comisia pentru drepturile femeii şi egalitatea de gen.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Adoptarea măsurilor actuale este foarte importantă din punct de vedere economic şi social, dar şi datorită valorilor reprezentate de protecţia familiei şi egalitatea de șanse.
Actuala criză şi creşterea şomajului pe care a provocat-o afectează în special grupurile mai vulnerabile. Unul dintre acestea sunt femeile. Prin urmare, măsurile juridice care prevăd o poziţie egală pentru persoanele care desfăşoară o activitate independentă vor facilita iniţierea unor întreprinderi de către femei. Prin urmare, acest lucru este important, având în vedere nevoia de a accelera dezvoltarea economică în Europa şi de a reduce şomajul, dar este important şi deoarece tot mai multe femei hotărăsc să îşi deschidă propria afacere. Ele sunt cele care iau deciziile, care gestionează propria întreprindere, care hotărăsc ce să facă şi cum să cheltuiască banii şi nu ar trebui să fie supuse discriminării.
Astfel, micile întreprinderi sunt un loc în care femeile îşi pot realiza ambiţiile - femei care doresc să fie active la nivel profesional, dar care nu doresc să renunţe la viaţa familială. Într-adevăr, aceste măsuri le vor permite, de asemenea, statelor membre care sunt foarte preocupate de politica familială să profite de ocazie pentru a-şi îmbunătăţi propria legislaţie. De asemenea, aş dori să atrag atenţia asupra unui anumit grup care necesită mai multă protecţie şi mai multă atenţie din partea noastră. Mă refer la femeile care lucrează la domiciliu. Munca la domiciliu nu este considerată muncă, deşi, de fapt, presupune realizarea a aproximativ 200 de sarcini în fiecare zi. De multe ori, femeile care lucrează la domiciliu nu sunt protejate de nicio dispoziţie privind pensia sau asigurările medicale şi nu au dreptul la concediu. În această privinţă, trebuie pusă în aplicare o legislaţie care să permită acestor femei să aibă acces mai uşor la toate formele de protecţie socială.
Iratxe García Pérez
(ES) Dnă preşedintă, aş dori să îmi exprim din nou mulţumirile pentru dna Lulling şi pentru preşedinţia spaniolă. Îi mulţumesc dnei Lulling pentru perseverenţă, tenacitate şi eforturile depuse pentru a ajunge la punctul în care ne aflăm astăzi, iar preşedinţiei spaniole pentru că a permis exprimarea unor puncte de vedere opuse în cadrul Consiliului, ceea ce ne-a permis să ajungem la acest acord.
În această dezbatere, ne confruntăm cu amendamentul la Directiva 86/613/CEE, care a indicat clar că nu respectă obiectivele prevăzute. Cred că este esenţial să subliniem importanţa vitală a acestui acord într-un moment de criză şi incertitudine în Europa, moment care nu a împiedicat progresele în privinţa protecţiei sociale a femeilor care desfăşoară o activitate independentă în Uniune.
Aş dori să vă reamintesc că în 2007, peste 10 % din lucrătorii din Uniunea Europeană desfăşurau o activitate independentă. Este posibil ca acordul la care am ajuns să nu fie cea mai bună soluţie, însă oferă posibilitatea unor progrese suplimentare pe viitor.
Principalul obiectiv al acestei directive este extinderea protecţiei sociale către partenerii tuturor persoanelor care desfăşoară o activitate independentă, inclusiv pentru cuplurile necăsătorite şi oferirea de asigurări sociale pentru toţi lucrătorii independenţi sau cuplurile care desfăşoară o activitate independentă, asigurări care nu sunt oferite de toate statele membre.
În prezent, suntem implicaţi activ în conceperea strategiei UE 2020, în care vom defini viitorul modelului european. Acest viitor nu poate să neglijeze principiul egalităţii de tratament şi, prin urmare, este esenţial să avansăm în privinţa măsurilor care garantează acest principiu. Sper că pasul pe care îl facem astăzi, cu adoptarea acestei propuneri, este primul din mulţi alţii.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Sunt încântată de adoptarea aproape în unanimitate a raportului dnei Lulling de către Comisia pentru drepturile femeii şi egalitatea de gen. Raportul vizează introducerea de amendamente la directiva privind aplicarea principiului egalităţii de tratament între bărbaţii şi femeile care desfăşoară o activitate independentă.
Este foarte important că s-a ajuns la un compromis şi s-a îmbunătățit situaţia persoanelor care desfăşoară o activitate independentă, care constituie aproximativ 10 % din totalul persoanelor de pe piaţa muncii. Dintre amendamentele introduse, cel mai important este posibilitatea ca persoanele care desfăşoară o activitate independentă şi soţii/soţiile sau partenerii lor să primească prestaţii sociale, inclusiv, cel mai important, posibilitatea de a plăti contribuţii pentru propria pensie şi, de asemenea, de a beneficia de un concediu de maternitate similar cu cel acordat femeilor care lucrează pentru un angajator. Aceste drepturi urmează să fie prevăzute de legislaţie la nivelul Uniunii Europene.
Sunt măsuri care nu doar vor contribui la ameliorarea situaţiei femeilor, dar vor reduce, de asemenea, inegalităţile semnificative care există între persoanele care desfăşoară o activitate independentă şi cele care lucrează pentru un angajator. Milioane de persoane care lucrează în întreprinderi familiale vor avea, în cele din urmă, posibilitatea să beneficieze de protecţie socială voluntară, pe baza afilierii la un sistem de asigurări sociale, fără de care s-ar afla într-o situație mai defavorabilă. Acesta este un important pas înainte, cu atât mai mult cu cât compromisul atins în acest an a fost, timp de mulţi ani, imposibil de realizat.
Încurajez toţi colegii deputaţi să aprobe acest raport. Aş dori acum să îi mulţumesc sincer dnei Lulling, deoarece datorită acestui raport, situaţia multor femei care desfăşoară o activitate independentă se va îmbunătăţi.
Marc Tarabella
(FR) Dnă preşedintă, dle comisar, doamnelor şi domnilor, odată cu acest raport excelent al dnei Lulling, Parlamentul European încearcă să reducă şi mai mult diferenţele de tratament dintre femei şi bărbaţi la locul de muncă şi salut această iniţiativă. Acesta este un alt pas pe un drum care este încă foarte lung.
Într-adevăr, consider că este esenţial să se sublinieze importanţa protecţiei sociale pentru soţii/soţiile colaboratoare sau partenerii recunoscuţi ai lucrătorilor independenţi. Să nu uităm că, în numeroase ţări ale Uniunii Europene, soţii/soţiile colaboratoare încă nu au un statut ca atare, că munca lor nu este recunoscută şi că nu beneficiază de asigurări sociale destinate persoanelor care desfăşoară o activitate independentă. Ne aflăm în anul 2010, iar în unele state membre femeilor încă nu le sunt recunoscute drepturile, acestea depinzând în totalitate de asigurarea soţului.
În această perioadă de criză economică, nu putem permite ca acești soţi/soţii colaboratoare să depindă de un sistem care le-ar putea aduce oricând în pragul sărăciei, de exemplu în caz de divorţ sau separare. De aceea, nu putem fi de acord cu posibilitatea ca statele membre să menţină prevederi naţionale care limitează accesul la anumite scheme de protecţie socială sau la un anumit nivel de finanțare. Soţii/soţiile colaboratoare trebuie să beneficieze de asigurare în ceea ce priveşte pensiile, alocația familială, serviciile de îngrijiri medicale, indemnizaţii de incapacitate de muncă şi prestaţii de maternitate.
În cele din urmă, în această etapă a negocierilor, statele membre sunt cele care vor decide dacă această protecţie socială ar trebui pusă în aplicare în mod obligatoriu sau voluntar. De aceea, solicit de urgenţă tuturor statelor membre să facă tot posibilul pentru a se asigura că această protecţie este obligatorie. Trebuie să combatem cu toţii nesiguranţa profesională şi lipsa de recunoaştere a drepturilor, în special în perioade de criză economică.
Zuzana Roithová
(CS) Și eu aş dori să îi mulţumesc raportoarei, Astrid Lulling, pentru eforturile depuse. De asemenea, la fel ca alţi deputaţi, îi împărtăşesc opinia conform căreia această directivă nu ar trebui să limiteze protecţia mai mare a maternităţii pentru femeile care desfăşoară o activitate independentă şi ameliorările pentru soţii/soţiile persoanelor care desfăşoară o activitate independentă numai la persoanele care lucrează în agricultură, ci trebuie, desigur, să se aplice şi în alte domenii, inclusiv cel al profesiilor liberale. Soţii/soţiile colaboratoare nu au peste tot un statut propriu, astfel că munca lor nu este întotdeauna recunoscută şi nu dispun de scheme independente de asigurări sociale. Este absolut necesar să le recunoaştem statutul profesional şi să le definim drepturile. Sunt încântată că Consiliul a recunoscut avizul Parlamentului de la prima lectură, potrivit căruia indemnizaţiile de maternitate ar trebui să permită o pauză de cel puţin trei luni, minimul necesar pentru buna desfăşurare a unei sarcini normală şi pentru recuperarea fizică a mamei după o naştere normală, deşi pentru dezvoltarea sănătoasă a copilului, este ideal ca acesta să fie îngrijit acasă timp de cel puţin doi ani. Este regretabil că Consiliul nu consideră aceste trei luni ca fiind standardul minim absolut pe care sistemele de asigurări sociale din statele membre ar trebui să îl asigure automat şi numai plăţile suplimentare pot fi asigurate în mod voluntar.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Dnă preşedintă, şi eu aş dori să sprijin şi să salut actualul compromis, deoarece ridică problema deficitelor democratice cu care se confruntă în special femeile de ani de zile, când îşi ajută soţii care desfăşoară o activitate independentă în comerţ, meşteşugărit, în întreprinderile mici şi mijlocii şi în profesiile liberale, fără nicio recunoaştere, în timp, a muncii acestora.
Persoanele care desfăşoară o activitate independentă şi partenerii acestora, majoritatea celor în cauză fiind femei, au drepturi. Nu sunt lucrători invizibili; au dreptul la asigurări sociale, la îngrijiri medicale, la o pensie, la concediu de maternitate, la concediu parental şi la concediu de paternitate. Femeile s-au sacrificat timp de ani de zile pentru soţii lor, pentru dezvoltarea lor profesională, pentru copiii şi familia lor, asigurând muncă ieftină, neplătită. De multe ori, după un divorţ sau după moartea soţului, rămân fără asigurare, fără ajutoare sau compensaţie.
Actualul compromis vizează unele dintre inegalităţile existente. Cu toate acestea, indiscutabil, este necesar mai mult sprijin pentru femei, pentru a promova egalitatea antreprenoriatului în rândul femeilor, în special într-o perioadă de criză economică şi când Uniunea Europeană îşi defineşte politica de mâine, pentru Uniunea Europeană în 2020.
Franz Obermayr
(DE) Dnă preşedintă, vă mulţumesc foarte mult pentru că mi-aţi permis să iau cuvântul pe această temă. Aproximativ 30 % din totalul persoanelor care desfăşoară o activitate independentă în UE sunt femei. Acestea sunt bine reprezentate în special în întreprinderile mici şi mijlocii, mai ales în sectorul serviciilor şi, în această poziţie, aduc o contribuţie economică semnificativă la societatea noastră.
Aceste femei ar trebui să se bucure de aceleaşi oportunităţi ca și colegii bărbaţi, fără a trebui să recurgă la cote şi alte aspecte de acest tip. Pentru femeile care desfăşoară o activitate independentă, maternitatea ar putea să le pună în pericol nivelul de trai, problemă cu care se confruntă adesea. Având în vedere îmbătrânirea populaţiei, acum este mai important ca niciodată să asigurăm prevederi eficiente privind maternitatea şi să acordăm prioritate familiilor.
Întreprinderile familiale în care femeile contribuie la activitate joacă, de asemenea, un rol important - în profesii, în comerţ, în vânzarea cu amănuntul şi mai ales în agricultură. În toate aceste domenii, este necesar să se asigure o protecţie socială şi juridică corespunzătoare.
Cu toate acestea, statele membre ar trebui să îşi păstreze întotdeauna competenţa în privința legislaţiei sociale, care nu trebuie niciodată transferată UE. Este vorba de utilizarea compromisurilor şi a opţiunilor pentru a ţine cont de tradiţii divergente de politică socială, precum caracterul obligatoriu sau voluntar al asigurării pentru soţii/soţiile colaboratoare.
Angelika Werthmann
(DE) Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, mă alătur şi eu mulţumirilor adresate dnei Lulling. Salut faptul că acest raport avansează în domeniul principiului tratamentului egal pentru bărbaţi şi femei, inclusiv în domeniul activităţilor independente. Un element pe bună dreptate important este că se referă nu numai la soţi/soţii, ci şi la partenerii de viaţă. În sfârşit, partenerii colaboratori se pot bucura de un nivel înalt de protecţie socială, iar acesta se aplică şi alocaţiei de maternitate.
Paul Rübig
(DE) Dnă preşedintă, şi eu aş dori să o felicit pe dna Lulling. Raportul oferă în special femeilor posibilităţi complet noi în domeniul activităţilor independente în întreprinderile mici şi mijlocii. Într-un astfel de moment de criză, trebuie să ne amintim că activităţile independente sunt corespunzătoare pentru viitor, că se pot crea noi locuri de muncă şi că ne permite să dezvoltăm sectoare complet noi. De exemplu, am creat Ziua fetelor, pentru a încuraja tinerele femei să aleagă ocupaţii tehnice, deoarece în acest domeniu apar oportunităţi cu totul noi, iar în societatea actuală oamenii nu sunt foarte conştienţi de întreaga gamă de ocupaţii disponibile pentru femei. În cele din urmă, femeile sunt şi cele care, în mod constant, asigură stabilitate în domeniul finanţelor. Consider că în perioade de criză, este deosebit de important să se asigure că femeile pot exploata, în mod egal, capitalul privat şi capitalul de risc al întreprinderilor.
Günther Oettinger
membru al Comisiei. - Dnă preşedintă, astăzi am făcut progrese în combaterea sărăciei şi în promovarea activităţilor independente pentru femei. Acesta nu este finalul procesului, însă este un mare pas înainte. În urma aprobării Consiliului, pentru prima dată, femeile care desfăşoară o activitate independentă vor avea dreptul la concediu de maternitate. De asemenea, statele membre vor avea obligaţia clară de a acorda protecţie socială soţilor/soţiilor colaboratoare, la cerere.
Doresc să mulţumesc Comisiei pentru drepturile femeilor şi egalitatea de gen şi întregului Parlament pentru întreaga muncă depusă pentru a obţine acest succes.
În cele din urmă, doresc să spun câteva cuvinte despre dna Lulling, care, timp de mulţi ani, a depus eforturi personale în acest domeniu. Această luptă a fost câştigată şi sunt extrem de recunoscător pentru angajamentul acesteia, care a condus la această realizare remarcabilă.
Astrid Lulling
Dnă preşedintă, în primul rând aş dori să îi mulţumesc dlui Oettinger pentru că şi-a reprezentat colega, pe dna Reding, într-o engleză excelentă.
raportor.- (FR) Doamnelor şi domnilor, sunt mulţumită. Sunt recunoscătoare faţă de toţi deputaţii care au luat cuvântul pentru că sprijină poziţia adoptată de o majoritate covârşitoare a Comisiei pentru drepturile femeii şi egalitatea de gen, care va permite ca acest text să fie adoptat mâine.
Aş dori să îl încurajez pe dl Romeva i Rueda. Acest text nu este perfect. Nu răspunde pe deplin cerinţelor mele. Nu am câştigat încă războiul, dar am câştigat o bătălie importantă. Acesta este un pas în direcţia cea bună.
De asemenea, aş dori să le spun dlui Romeva i Rueda şi dnei Figueiredo că nu ar trebui să îşi facă griji cu privire la protecţia maternităţii; ceea ce îşi doresc este prevăzut în considerentul 17a. Citiți-l; nu am timp să îl citesc acum cu voce tare. Este un singur amendament. Dacă am vota în favoarea acestuia, nu ar fi posibilă adoptarea directivei în cadrul preşedinţiei spaniole şi am risca să irosim luni, dacă nu ani, pentru nimic, deoarece - aş dori să îi încurajez pe autori - ceea ce propun în amendamentul lor este deja propus, în termeni diferiţi, în amendamentul 4, care a fost adoptat la prima lectură şi inclus în totalitate de Consiliu. Prin urmare, consider că acești deputaţi ar putea, cu conştiinţa împăcată, să voteze pentru celelalte amendamente.
Președinta
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc marţi, 18 mai 2010.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Robert Dušek  
Directiva privind egalitatea de tratament între bărbaţii şi femeile care desfăşoară o activitate independentă are scopul de a unifica legislaţia europeană aplicabilă şi de a înlocui o serie de directive care abordează această politică în mod fragmentat. Condiţiile sociale pentru persoanele care desfăşoară o activitate independentă şi pentru cele încadrate în muncă variază considerabil în statele membre, iar prevederile privind securitatea socială în cazul excluderii pe termen lung sau permanente de la activitatea profesională sunt practic inexistente în unele cazuri. De multe ori, persoanele care desfăşoară o activitate independentă nu au asigurare medicală. Acestea lucrează când sunt bolnave, deoarece este mai avantajos la nivel financiar. Femeile îşi reiau munca după ce nasc şi nu îşi iau concediu de maternitate. Soţii/soţiile colaboratoare nu dispun de propriile asigurări sociale. Persoanele care desfăşoară o activitate independentă sunt esenţiale pentru funcţionarea economiei şi au un rol de neînlocuit în societate. Aceste persoane asigură resursele financiare pentru ele şi pentru familie, plătesc impozite în trezoreria statului şi plătesc asigurări sociale şi de sănătate. Statul nu trebuie să contribuie la întreţinerea acestora. Rolul lor este de neînlocuit în special în regiunile în care, din diferite motive, există un deficit de locuri de muncă la aşa-numiţii angajatori "mari” şi, de asemenea, în agricultură. De aceea, este necesară unificarea standardelor minime care vor ajuta la asigurarea unui statut egal pentru persoanele care desfăşoară o activitate independentă comparativ cu persoanele încadrate în muncă, precum şi egalitate între bărbaţii şi femeile care desfăşoară o activitate independentă. Scopul ar trebui să fie o protecţie a maternităţii mai mare, recunoaşterea concediului în scopul îngrijirii unui membru al familiei şi recunoaşterea contribuţiei unui soţ colaborator.
Zita Gurmai  
în scris. - Propunerea pe care o dezbatem în această săptămână nu este una tehnică. Din două privinţe, este un aspect legat de justiţie şi bun simţ. Este clar nu numai la nivel moral, ci şi tehnic, că trebuie să acordăm protecţie socială şi prestaţii de maternitate femeilor însărcinate care desfăşoară o activitate independentă şi soţiilor sau partenerelor însărcinate ale bărbaţilor care desfăşoară o activitate independentă. Nu putem face discriminare împotriva femeilor sau a partenerelor care au ales să se dedice acestui tip de muncă, mai ales când suntem cu toţii de acord că trebuie să încurajăm mai multe femei să pătrundă în lumea afacerilor. Încercând să ieşim din criză, încurajăm crearea de locuri de muncă, inclusiv lucrătorii independenţi. Acesta este şi motivul pentru care trebuie să ne asigurăm că există un stimulent ca femeile să iniţieze astfel de oportunităţi profesionale. În al doilea rând, nu putem face discriminare împotriva copiilor nou-născuţi din aceste familii. Este inacceptabil ca un copil să aibă dreptul să petreacă timp cu mama sau tatăl (fără a pune în pericol nivelul de trai al familiei) în primele săptămâni de viaţă, deoarece părintele este încadrat în muncă, în timp ce alt copil să nu aibă acest drept deoarece părintele desfăşoară activităţi independente.
