Declarație a Președintelui Parlamentului European cu privire la situația din Tunisia
Jerzy Buzek
Președinte. - Doamnelor și domnilor, am privit cu mare neliniște, dar și cu mare speranță, evenimentele care au avut loc în Tunisia în ultimele săptămâni. Demonstrații pașnice de apărare a cererilor legitime care s-au transformat în conflicte sângeroase - pe care le deplângem - în momentul în care autoritățile tunisiene s-au răzvrătit împotriva propriilor lor cetățeni. Astăzi, le aducem omagii victimelor acestor evenimente. Ne exprimăm compasiunea profundă față de toți cei care și-au pierdut familiile sau prietenii. Îndeosebi, ne amintim de prima victimă a conflictelor - un tânăr pe nume Mohamed Bouazizi. Gestul tragic al acestuia a devenit pentru totdeauna un simbol al valului de sentimente democratice ale societății tunisiene. Vă rog să ținem un minut de reculegere în memoria prietenilor noștri tunisieni. Vă rog să vă ridicați în picioare.
(Deputații din Parlament s-au ridicat și au ținut un minut de reculegere)
Vă mulțumesc. Doamnelor și domnilor, "revoluția de iasomie” (Jasmine Revolution) din Tunisia continuă. Din multe puncte de vedere, perioada actuală reprezintă o perioadă istorică în adevăratul sens al cuvântului. Doresc să îmi exprim respectul profund față de curajul și fermitatea cetățenilor tunisieni. Aceștia se află la baza tuturor schimbărilor. Totuși, acesta nu este decât începutul unui drum lung. Ca europeni, împărtășim aspirațiile tunisienilor și dorim să îi însoțim pe drumul către îndeplinirea în totalitate a acestor aspirații. Europenii sunt deosebit de sensibili când vine vorba despre justiție socială, șanse egale, libertate de exprimare, democrație, pluralism veritabil și abilitatea de modelare individuală a propriului viitor politic. Acesta este motivul pentru care nu rămânem indiferenți în momentul de față. În plus, solicităm ca schimbările să fie pașnice. Acestea trebuie să servească justiția și statul de drept. În plus, avem câteva cereri fundamentale. În primul rând, eliberarea tuturor celor arestați în mod arbitrar. În al doilea rând, realizarea de investigații independente cu privire la cazurile grave de corupție și, de asemenea, cu privire la cazurile care au implicat decese și abuz de putere. În al treilea rând, alegeri parlamentare și prezidențiale transparente și cu adevărat democrate, monitorizate de către observatori locali și externi; în al patrulea rând, sprijinim eforturile în vederea creării unui guvern al unității naționale care să reprezinte întreg poporul tunisian.
Uniunea Europeană și Tunisia sunt legate de mulți ani printr-un parteneriat - Tunisia este statul nostru vecin de peste Marea Mediterană. În primul rând, parteneriatul trebuie să fie în interesul cetățenilor noștri - tunisieni și europeni. Pentru a fi credibil și semnificativ, parteneriatul nostru trebuie să sprijine tunisienii pe drumul acestora în vederea unei schimbări profunde. Trebuie să sprijinim Tunisia să realizeze ceea ce și-a propus. Doamnelor și domnilor, haideți să îi sprijinim pe tunisieni.
Štefan Füle
membru al Comisiei. - Dle Președinte, recenta revoltă a poporului din Tunisia este fără precedent în istoria modernă a statului. La 17 decembrie 2010, un tânăr absolvent de universitate și-a dat foc din disperare după ce poliția i-a confiscat fructele și legumele pe care acesta le comercializa pentru a-și câștiga existența. La mai puțin de o lună după acest eveniment, proteste organizate la nivelul întregii națiuni au condus la plecarea definitivă a președintelui Ben Ali.
Uniunea Europeană a condamnat violența represiunii din ultimele zile ale regimului. Și la momentul actual situația privind securitatea rămâne instabilă. Încă se mai raportează jafuri și violențe. Tunisia se află în continuare într-o situație delicată, deși încep să apară primele știri privind formarea unui guvern al unității naționale.
În ciuda unor incertitudini, mesajul poporului tunisian este clar și răspicat: Tunisia dorește să devină o democrație stabilă, care să respecte în totalitate drepturile și libertățile fundamentale. Aceasta dorește alegeri globale, libere și corecte. Poporul tunisian dorește să scrie o nouă pagină în istoria sa, iar noi dorim să îl sprijinim în eforturile depuse. Respectul față de Constituție și măsurile adoptate la momentul actual în vederea unui guvern bazat pe solidaritate națională reprezintă mișcări în direcția corectă.
Bineînțeles, acesta nu este decât începutul. Uniunea Europeană nu a încetat niciodată să îi reamintească Tunisiei de obligațiile internaționale ale acesteia în domeniul drepturilor omului și al libertăților fundamentale. Încă de la începutul mandatului meu - de fapt, de la audierea mea înaintea acestui Parlament - am repetat faptul că un statut consolidat reprezintă în mod clar angajamente sporite în toate domeniile relației noastre, inclusiv cu privire la libertățile fundamentale și la drepturile omului.
Am subliniat în cadrul tuturor reuniunilor cu autoritățile tunisiene, în numele Comisiei Europene, că acestea trebuie să își ducă la îndeplinire angajamentele democratice și cu privire la drepturile omului. Chiar în cadrul primei sesiuni de negocieri ce viza planul de acțiune referitor la un statut avancé, eu, personal, am insistat într-un mod fără precedent și extrem de clar, că vom considera orice utilizare a noului articol 61a din Codul Penal ca fiind incompatibilă cu respectivul statut avancé și cu valorile noastre comune.
Și, fiindcă a venit vorba, dacă încă mai există sceptici de ambele părți care cred că aceste valori sunt comune doar din punct de vedere teoretic, aceștia ar trebui să asculte iar și iar vocea tunisienilor ieșiți în stradă din ultimele zile și săptămâni. Ce au reprezentat aceste acțiuni dacă nu o solicitare solemnă în vederea democrației și a unei justiții mai economice?
După cum și eu și Catherine Ashton am afirmat în această dimineață, Uniunea Europeană este gata să sprijine un proces electoral cu adevărat global cu garanții adecvate. Sperăm ca modalitățile de realizare a acestuia să poată fi anunțate cât mai curând posibil, de îndată ce guvernul unității naționale va fi stabilit și își va începe activitatea. Suntem gata să furnizăm asistență imediată în vederea pregătirii și organizării procesului electoral, precum și sprijin de durată în vederea unei tranziții democratice reale.
De asemenea, lucrăm la un pachet mai vast în vederea sprijinirii - de îndată ce situația se stabilizează - printre altele, a dezvoltării economice, a acordării unei atenții sporite problemelor sociale cu care se confruntă tinerii tunisieni și a consolidării statului de drept și a sistemului judiciar.
Bineînțeles, vom continua să consultăm îndeaproape acest Parlament și statele membre cu privire la acest proces.
Politica europeană de vecinătate se bazează pe valorile esențiale comune ale Uniunii Europene și ale partenerilor săi: democrație, drepturile omului și o economie de piață deschisă, în vederea creării în colaborare a unei zone democratice, de stabilitate și de prosperitate comune. Comisia a subliniat întotdeauna faptul că aceste valori au reprezentat o componentă esențială a politicii noastre de vecinătate cu privire atât la vecinii noștri din sud, cât și la cei din est.
Cu o clasă de mijloc puternică, un nivel sporit al educației, o asociere strânsă cu Europa și o moderație globală, Tunisia deține toate mijloacele necesare pentru a trece la democrația pe care cetățenii au solicitat-o printr-o forță și un curaj de proporții și cred că toată lumea ar trebui să fie de acord cu faptul că și Uniunea Europeană are, de asemenea, un interes semnificativ față de o Tunisie democratică, prosperă și stabilă. Avem o relație de lungă durată și solidă cu Tunisia, iar între popoarele noastre și comunitățile noastre de afaceri există legături strânse. Este ambiția mea, și a vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, ca la momentul actual să ne consolidăm relațiile bilaterale pe baza noilor angajamente asumate de partenerii noștri cu privire la guvernare, la respectarea statului de drept și a libertăților fundamentale și la reformele economice și sociale.
Vom face tot ceea ce ne stă în putință pentru a sprijini poporul tunisian să își ducă la îndeplinire aspirațiile.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Dle Președinte, evenimentele recente din Tunisia ar trebui să ne încurajeze să reflectăm, cu un simț al responsabilității, asupra a cel puțin două chestiuni. În primul rând, dacă politicile în vederea sprijinirii status quo-ului în state care nu se bucură de libertăți democratice contribuie cu adevărat la stabilitate, în acest caz, din imediata noastră vecinătate.
În al doilea rând, dle Președinte, ar trebui să ne gândim dacă dispariția dlui Ben Ali de pe scena politică este suficientă pentru a garanta o tranziție democratică reală.
După părerea mea, dle Președinte, răspunsul la aceste două chestiuni este nu. Prin urmare, dle Füle, trebuie să reflectăm temeinic cu privire la motivul care stă la baza faptului că politica de vecinătate, în spiritul Procesului de la Barcelona, nu a înregistrat efectele democratice scontate și la modalitatea în care am putea sau ar trebui să ajustăm această politică.
În al doilea rând, am învățat din experiență în repetate rânduri că, acolo unde există un vid de putere, cele mai radicale și mai extremiste partide înlocuiesc procesul, îl monopolizează și încearcă să îl distrugă.
Dle Președinte, dacă este vorba numai despre protejarea libertății, extremismul nu este un viciu; dacă este vizată numai protejarea justiției, moderația nu este o virtute. Aceste imperative etice îndeamnă Uniunea Europeană să își mobilizeze toate eforturile pentru a garanta că acest proces nu este subminat.
Salut afirmația dlui Füle cu privire la furnizarea de sprijin electoral Tunisiei însă consider că este mai important să mergem chiar mai departe și să sprijinim Tunisia prin intermediul unei misiuni a UE de observare electorală. Dle Președinte, nu ar trebui să facem acest lucru doar determinați de acest imperativ etic întipărit în codul genetic al Uniunii Europene, ci și pentru propriul nostru interes: deoarece nu are rost să călătorești la clasa întâi dacă la clasa a doua există un pasager cu o bombă în servietă.
Pier Antonio Panzeri
Dle Președinte, doamnelor și domnilor, suntem preocupați de situația din Tunisia și ne exprimăm tristețea în legătură cu numărul mare de cetățeni care și-au pierdut viețile în timpul protestelor.
Situația nouă și confuză care s-a ivit după plecarea fostului președinte, dl Ben Ali, trebuie să conducă acum la obiectivul solicitat de mulți: începutul reformelor economice și sociale pentru a se ridica la așteptările marii majorități a populației și deschiderea de forumuri democratice pentru a garanta faptul că societatea civilă și diferitele forțe ale opoziției sunt din ce în ce mai implicate în viața publică și în guvernare.
Bineînțeles, toate statele au dreptul de a își stabili propriul drum însă noi dorim realizarea acestor reforme și dorim ca schimbările să fie reale, nu numai de ochii lumii. Evenimentele din Tunisia pun la momentul actual probleme pentru noi toți și pentru Europa, date fiind toate întârzierile și greșelile comise.
În 1995, Uniunea Europeană a lansat programul de parteneriat cu Mediterana la Barcelona. Acesta trebuia să includă cooperare economică, politică, militară și chiar socială și umană însă nu a fost atinsă nici măcar cu privire la cele două obiective-cheie. În ceea ce privește economia, s-a înregistrat o reducere drastică a proiectelor regionale și de infrastructură deoarece statele membre nu au contribuit cu fonduri, iar fondurile din partea Comisiei rămân în standby. Zona de liber schimb promisă nu există însă cel mai evident eșec se înregistrează la nivel politic și trebuie să fim pe deplin conștienți de acest fapt, dle comisar.
Uniunea pentru Mediterana a fost lansată în 2008 însă rămâne doar o fațadă. Summitul care trebuia să se organizeze în noiembrie 2010 a fost amânat pe termen nedefinit. Problema constă în faptul că diferitele guverne europene nu sunt interesate de o cooperare reală. Acestea preferă să mențină relații cu regimuri dubioase care sunt devotate protejării resurselor lor naționale gestionate în mod nedemocratic, în timp ce milioane de tineri trăiesc fără a avea o altă perspectivă de viitor decât emigrarea, care este din ce în ce mai grea.
Prin urmare, nu este o surpriză faptul că, impulsionate de criza economică și socială, protestele din Tunisia s-au transformat într-un tsunami capabil de a afecta puternic actualul regim aflat la putere. Realismul politic european nu mai este util ca urmare a fricii de fundamentalismul islamic și poate că a venit vremea de a renunța, în cele din urmă, la atitudinea postcolonială care tinde să reapară din când în când în relațiile cu statele nord-africane.
Într-adevăr, dacă luăm Barcelona ca punct de plecare, Europa are nevoie de o viziune nouă asupra regiunilor sale sudice și a celor din zona Mediteranei, care trebuie să fie mai credibilă decât până acum. Acest fapt implică un control complet asupra parteneriatului și asupra politicilor de vecinătate urmate până acum și insist să luați parte la acest demers, dle comisar. Nu putem ascunde faptul că, atât Comisia, cât și Consiliul au fost gata chiar să demareze dezbaterile cu Tunisia în vederea unui acord privind statutul avansat. Încă mai trebuie lămurit pe baza căror criterii s-a considerat că acest lucru este posibil.
Trebuie să schimbăm direcția - să schimbăm orientarea - și le comunicăm Comisiei și Consiliului că acest fapt poate fi atins dacă dăm dovadă de mai multă convingere oferind Parlamentului un rol în elaborarea și aplicarea unei noi idei de parteneriat cu statele din regiunea mediteraneeană. Toate acestea nu sunt numai în interesul acestor state, ci, în primul rând, sunt în interesul Europei.
Multe dintre problemele cu care pare să se confrunte Europa pot fi abordate și soluționate numai printr-o relație productivă și morală cu toate țările din Maghreb. Sprijinirea reformelor economice și democratice, precum și aplicarea, în mod simultan, a tuturor antidoturilor împotriva fundamentalismului și a terorismului, reprezintă un drum dificil însă este singurul care trebuie urmat.
Avem motive să credem că lecția tragică și amară transmisă de Tunisia poate fi utilă pentru a ne face pe noi toți să înțelegem, într-o mai mare măsură, ce trebuie făcut și ce trebuie schimbat cu privire la acțiunile Europei.
Marietje Schaake
în numele Grupului ALDE. - Dle Președinte, doresc să felicit poporul tunisian pentru curajul și persistența acestuia în vederea obținerii oportunităților și a libertății și sper că se vor putea abține cu toții să mai utilizeze violența și că, în curând, se vor organiza alegeri libere și echitabile.
Cetățenii s-au pronunțat împotriva unui regim tiranic care a recurs la gloanțe și și-a ucis tinerii. Numai guvernele slabe apelează la astfel de mijloace pentru a-și păstra puterea și averea corupte, obținute în mod artificial. Regimurile își obțin legitimitatea din asigurarea bunăstării cetățenilor lor, nu din închiderea universităților și anularea accesului la informare și la comunicare liberă.
Cu privire la accesul la informare, opoziția din Tunisia a utilizat internetul, iar internetul devine din ce în ce mai important pentru o opoziție pașnică în întreaga lume. Am aflat informații despre revolta cetățenilor din Tunisia de pe internet și din declarațiile martorilor oculari postate pe internet însă a durat aproximativ o lună de conflicte stradale înainte ca mijloacele media dominante și liderii politici să realizeze gravitatea acestor acțiuni.
În aceeași săptămână - săptămâna trecută - ministrul afacerilor externe al Franței a oferit guvernului Tunisiei drept sprijin forțe de poliție de tip "riot police” și asistență în vederea menținerii ordinii. Care este reacția Comisiei la această ofertă și unde este sprijinul acordat cetățenilor în vederea susținerii drepturilor acestora?
(Aplauze)
Confruntarea dintre guvernul tunisian și cetățenii acestuia a avut loc atât în mod virtual, pe internet, cât și pe străzi. Guvernul tunisian este cunoscut ca fiind drept unul cele mai avansate guverne din punctul de vedere al utilizării filtrelor și softurilor de cenzurare, iar în ultima lună, nu a depus niciun efort pentru a opri cetățenii prin intermediul acestor tehnologii. Regimuri restrictive din întreaga lume continuă să utilizeze tehnologiile pentru a îngrădi libertatea de exprimare.
Astăzi este Ziua lui Martin Luther King, iar Martin Luther King a fost cel care a afirmat că vine o vreme în care tăcerea trădează. Dle comisar Füle, a sosit acea vreme. Statele Unite și-au pierdut în mod semnificativ credibilitatea în cadrul luptei pentru obținerea statutului de lider în ceea ce privește libertatea pe internet.
UE are de dus o luptă, despre care vom discuta în această seară, cu privire la legislația maghiară viitoare. Însă tânăra generație din întreaga lume, care iubește libertatea, privește exemplul simbolic dat de Tunisia și așteaptă un sprijin din partea UE și nu există niciun motiv pentru care nu ar trebui să fim noi liderii în protejarea libertăților cetățenilor, inclusiv pe internet.
Daniel Cohn-Bendit
Dle Președinte, doamnelor și domnilor, recunosc că mi-ar fi plăcut ca acest Parlament să se ridice la înălțimea orgoliului tunisienilor care au reușit să îl înfrângă pe dictatorul Ben Ali.
Doamnelor și domnilor, dictatorul a căzut, însă regimul dictatorial, structura dictatorială încă există în Tunisia. Acum trebuie să fim foarte atenți. Guvernele europene și majoritatea din acest Parlament au sprijinit timp de mulți ani structura dictatorială și pe dictatorul tunisian. Chiar săptămâna trecută, majoritatea grupurilor au respins o dezbatere privind Tunisia și au refuzat să îl condamne pe Ben Ali.
Acțiunile ministrului de externe francez reprezintă ultimul exemplu de complicitate a Vestului. De ce? Din cauza fricii; deoarece cetățenii se tem de islamism. Este bine că ne temem de dictatura islamistă însă ce legătură au cu islamismul acești tineri, acești tunisieni care în mod cert nu erau islamiști și care s-au luptat pentru libertate? Dl Bouazizi, care s-a sacrificat, este Jan Palach al Tunisiei și, în momentul în care Jan Palach s-a sacrificat, acest întreg Parlament l-a sprijinit. Nici măcar nu suntem capabili să îl sprijinim pe dl Bouazizi - acesta este adevărul cu privire la acest Parlament.
Acum Comisia trebuie să ia măsuri. Trebuie să spună un singur lucru; trebuie să le spună tunisienilor faptul că nu se vor putea organiza alegeri democratice în doar două luni într-un stat care abia a scăpat de dictatură. În acel stat nu există niciun fundament democratic. Nu există libertate de exprimare și nu există libertatea mass-mediei, a radioului sau a televiziunii. Nu există decât o tipografie națională.
Acesta este motivul pentru care solicit Comisiei să utilizeze banii aferenți acordului de asociere în vederea sprijinirii libertății de exprimare în Tunisia și nu în vederea sprijinirii organizațiilor guvernamentale tunisiene.
În al doilea rând, guvernul de tranziție nu este un guvern de unitate națională. De ce? Deoarece majoritatea celor care au luptat sau a celor care se află în exil nu s-au întors încă și nu sunt recunoscuți. Prin urmare, este nevoie de timp pentru ca forțele democratice - nu forțele "recunoscute” de Ben Ali, ci adevăratele forțe democratice - să se poată dezvolta.
Uniunea Europeană trebuie să demonstreze că, pentru noi, evenimentele din Tunisia reprezintă cheia înțelegerii și a speranței pentru toate statele arabe. Democrația și islamul sunt compatibile și, dacă suntem capabili să sprijinim această democrație tunisiană novice, vom vedea că în Egipt, Iordania și Siria, și peste tot în lume, cetățenii și popoarele se vor ridica împotriva dictatorilor.
Toți cei de aici avem o responsabilitate deoarece, la urma urmei, tunisienii - care fac parte din lumea arabă - ne demonstrează că speranța privind libertatea pe care am văzut-o în 1989 în blocul de răsărit se naște acum într-o țară precum Tunisia. În scurt timp, aceasta va ajunge și în Algeria și apoi în Egipt și Iordania.
Prin urmare, acesta este motivul pentru care este de neconceput ca acest Parlament să nu adopte nicio măsură în acest sens și să spună: "Da, probabil; nu știm”. Nu am știut în 1989 cum va reuși Polonia. Nu am știut nici cum Rusia va reuși cu Gorbaciov. Dacă cerem asigurări de fiecare dată când cetățenii solicită libertate - adică, dacă le cerem acestora să ne spună că situația va înregistra în mod cert progrese într-o anumită direcție - nu vom sprijini niciodată libertatea și acesta este motivul pentru care invit Comisia să depună eforturi, să adopte măsuri, să le arate tunisienilor că realpolitik acum nu mai este politica de sprijinire a structurii dictatoriale, ci a democrației.
(Aplauze)
Charles Tannock
în numele Grupului ECR. - Dle Președinte, revoluția din Tunisia reflectă, fără îndoială, frustrarea cetățenilor din cauza stagnării politice și economice relative a statului. Corupția flagrantă și bunăstarea elitei familiilor care reprezintă clasa conducătoare contrastează profund cu nivelurile ridicate de sărăcie și șomaj din rândul cetățenilor obișnuiți.
Fostul președinte Ben Ali a plătit prețul suprem pentru neîndeplinirea așteptărilor și a aspirațiilor poporului pe care l-a condus însă nu sunt de acord cu anumite evaluări, îndeosebi ale unor membri din Grupul Verzilor, privind faptul că acest guvern a fost unul dintre cele mai represive din lumea arabă. Din anumite puncte de vedere, Tunisia a fost un exemplu de stat arab modern, secular și progresiv. De exemplu, poligamia și vălurile au fost interzise, iar investițiile străine directe și turismul au fost încurajate.
Tunisia a reușit să reziste în fața eforturilor adepților jihadului care au încercat cu violență să submineze integritatea societății sale seculare. Prin urmare, este esențial ca liderii politici ai Tunisiei - noii lideri care vor prelua puterea de acum înainte - să protejeze această moștenire, deoarece extremiștii adepți ai salafismului vor încerca, fără îndoială, să profite de haosul și de revoltele care vor oferi un imbold acțiunilor periculoase plănuite de aceștia, fapt care, în mod evident, amenință, de asemenea, obiectivele politice europene, inclusiv obiectivele politicii externe.
Totodată, noii lideri politici ai Tunisiei trebuie să înțeleagă că o guvernanță precară și inegalitățile din punctul de vedere al veniturilor constituie un focar al radicalismului violent. Sunt încurajat de promisiunea conducerii interimare privind organizarea unor reforme substanțiale deoarece astfel de măsuri vor consolida într-o mare măsură relația Tunisiei cu Uniunea Europeană. Între timp, grupul pe care îl reprezint solicită limitarea la maximum a forțelor de securitate și arestarea și judecarea celor care s-au aflat la conducerea gărzii prezidențiale a acelui ancien regime și care sunt responsabili pentru împușcarea, în ultimele câteva zile, a unor simpli spectatori inocenți, într-o încercare zadarnică de a destabiliza statul. Felicit armata pentru profesionalismul de care a dat dovadă în vederea protejării instituțiilor Republicii.
Noi, cei din UE, trebuie să oferim tot sprijinul noului guvern tunisian al unității și, de asemenea, cetățenilor Uniunii Europene, inclusiv cetățenilor britanici care se află în vacanță în Tunisia, fiind astfel victime ale revoltelor.
Marie-Christine Vergiat
Dle Președinte, doamnelor și domnilor, sunt mândră, dar și foarte emoționată, să iau astăzi cuvântul în cadrul acestei sesiuni parlamentare în numele grupului pe care îl reprezint, Grupul Confederal al Stângii Unite Europene⁄Stânga Verde Nordică.
Motivul este că foarte puțini dintre noi, cei din cadrul acestui Parlament, am denunțat abuzurile regimului tunisian și toate chinurile prin care au trebuit să treacă cetățenii care au îndrăznit, în pofida oricăror dificultăți, să critice și să denunțe practicile acestuia și, îndeosebi, tortura apărătorilor drepturilor omului.
A fost nevoie de sacrificiul unui tânăr de 26 de ani pentru ca poporul tunisian să se revolte și să nu se mai teamă de regim, deoarece se simțea foarte singur. Atunci s-a născut speranța de libertate. A fost nevoie de peste 50 de decese pentru ca Uniunea Europeană să îndrăznească să facă o declarație timidă solicitând limitarea utilizării forței însă fără a aduce în discuție parteneriatul sacru UE-Tunisia și fără a condamna violența, dle Füle, până sâmbătă. Dorim să menționăm cel puțin că, de la numirea în funcție, de-abia v-ați făcut auzit în fața regimului tunisian.
Aceste cuvinte privind "limitarea utilizării forței” mi-au rămas înțepenite în gât. Parlamentul European a fost mut, cu excepția unei declarații timide a delegației pentru relațiile cu țările din Maghreb. De-abia sâmbătă ați atins acest subiect, dle Președinte, iar astăzi o majoritate din Parlamentul European a respins o rezoluție scrisă. Totuși, autoritățile europene au reușit să se facă auzite într-o mai mare măsură în fața altor regimuri. În calitate de francez, cunosc responsabilitățile guvernului francez și nu voi revedea propunerile ministrului nostru de externe. În mod evident, pentru anumite popoare, era colonialismului nu s-a încheiat încă, însă haideți să sperăm că toate acestea vor fi lăsate trecutului.
Datorită curajului poporului tunisian, miracolul tunisian, atât de drag câtorva dintre cei prezenți aici, s-a spulberat în câteva zile și și-a arătat adevărata față. Astăzi, Uniunea Europeană are o responsabilitate enormă de a sprijini poporul tunisian în vederea tranziției democratice a acestuia însă fără a se implica. Uniunea Europeană trebuie să monitorizeze procesul electoral și să se asigure că o comisie de investigare independentă va reuși să afle ce s-a întâmplat în mod concret - cu privire la violență și la corupție. Poporul tunisian nu trebuie să mai fie jefuit. Bunurile familiilor Ben Ali și Trabelsi nu trebuie să fie numai monitorizate; ele trebuie sechestrate.
Uniunea Europeană a eșuat. Este un drum lung de parcurs până când tunisienii vor avea iar încredere. La momentul actual lucrurile încă sunt dificile, este adevărat, iar evenimentele din țară pot constitui un exemplu bun pentru regiunea Maghreb. Știm că pot avea loc astfel de revolte în toate statele în care Vestul încă își mai plasează propriile interese mai presus de interesele cetățenilor. În Algeria, Egipt și Mauritania deja au existat persoane care s-au sacrificat. Este momentul să trecem de la vorbe la fapte concrete în ceea ce privește democrația și drepturile omului. Este timpul ca Uniunea Europeană să își consolideze parteneriatele cu statele sudice și să le clădească în cele din urmă pe baza unor cerințe democratice, pe baza respectului față de drepturile omului și față de egalitate, în caz contrar asigurând cale liberă adepților fundamentalismului.
Gerard Batten
în numele Grupului EFD. - Dle Președinte, la începutul dezbaterii ați făcut câteva observații cu privire la alegerile libere și echitabile și la un guvern reprezentativ bun și ne-ați rugat să sprijinim poporul tunisian.
Niciun democrat nu ar putea să nu fie de acord. Cetățenii vor tolera multe din partea unor guverne incompetente, corupte însă dacă totul este dus la extreme, aceștia se vor răzvrăti. Serviciile securității interne au o doctrină potrivit căreia, din momentul în care proviziile alimentare se epuizează, orice populație rezistă doar trei zile înainte de a porni o revoltă.
Există vreun paralelism între evenimentele din Tunisia și Uniunea Europeană? Guvernul UE este nedemocratic și incompetent. UE are o clasă politică din ce în ce mai detașată de dorințele cetățenilor săi. În multe state din Europa se înregistrează un șomaj sporit în rândul tinerilor, ca rezultat direct al politicilor UE. În Grecia deja există revolte și conflicte civile din cauza angajamentului pur ideologic al acesteia față de moneda unică europeană. State precum Spania, Portugalia și Irlanda pot urma cât de curând soarta Greciei deoarece economiile acestora devin imposibil de ținut în cămașa de forță a monedei euro.
Să nu credeți că țările europene nu riscă să se confrunte cu astfel de evenimente. În momentul în care guvernele devin dușmanii propriilor lor cetățeni, oamenii se răzvrătesc în cele din urmă.
Sunt de acord cu ceea ce ați menționat la început însă haideți să vedem acele principii aplicate și în Europa, la fel ca și în alte state ale lumii.
Președinte
Declar închis acest punct.
