Cazurile antidumping - situația actuală și perspectivele (dezbatere) 
Președinte
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea privind întrebarea cu solicitare de răspuns oral adresată Comisiei cu privire la cazurile de antidumping - situație actuală și perspective, adresată de Daniel Caspary, Cristiana Muscardini, Tokia Saïfi, Georgios Papastamkos, Kader Arif, Bernd Lange, Gianluca Susta, Metin Kazak, Niccolò Rinaldi, Marielle De Sarnez, Yannick Jadot, Carl Schlyter, Helmut Scholz, Robert Sturdy, Syed Kamall, Jan Zahradil, în numele Grupului Partidului Popular European (Creștin Democrat), Grupului Alianței Progresiste a Socialiștilor și Democraților din Parlamentul European, Grupului Alianței Liberalilor și Democraților pentru Europa, Grupului Verzilor/Alianța Liberă Europeană, Grupului Confederal al Stângii Unite Europene/Stânga Verde Nordică și Grupului Conservatorilor și Reformiștilor Europeni - B7-0562/2010).
Daniel Caspary
Domnule președinte, doamnelor și domnilor, măsurile antidumping joacă un rol important în lume. Pentru noi, cei din Parlamentul European, și cred că pot vorbi în numele majorității deputaților de aici, nu este vorba despre protecționism, ci despre o folosire rațională a instrumentului antidumping. Trebuie să ne putem apăra dacă alte țări denaturează concurența folosind subvenții de la stat. Trebuie să ne apărăm dacă societățile fac dumping cu produsele, cu alte cuvinte, dacă vând produse la mai puțin decât costul de fabricație, pentru a-și înlătura concurenții de pe piață și pentru a câștiga un avantaj ilegitim.
Doresc să analizez mai ales un aspect. Mă interesează răspunsurile Comisiei la următoarele întrebări. Are Comisia cunoștință sau feedback din partea Consiliului cu privire la măsura în care sunt implicate în aceste activități guvernele străine? Există cazuri în care guvernele în ale căror țări se află anumite companii încearcă să influențeze deciziile luate în Comisia pentru practici antidumping? Au existat reacții sau poate chiar încercări de exercitare a influenței care au dus la o diferență în rezultatul voturilor? M-ar interesa să aflu acest lucru deoarece societățile mi-au comunicat în trecut preocupările lor.
Al doilea punct este că, în mai multe ocazii, societățile m-au abordat și mi-au cerut să stabilesc o întâlnire cu Comisia și să împiedic desfășurarea investigațiilor antidumping în anumite cazuri. Dacă vom impune o taxă antidumping, acest lucru va avea un impact negativ asupra afacerilor societăților europene în alte zone, precum Asia. Aș dori să știu care este părerea Comisiei în această privință. Care este starea de fapt actuală? Există cazuri de acest fel?
Vital Moreira
Domnule președinte, doamnelor și domnilor, doresc să-l provoc pe domnul comisar să clarifice pe cât posibil poziția Comisiei cu privire la instrumentele de protecție comercială care includ măsuri antidumping. Realitatea este că într-o comunicare recentă Comisia a spus că liberalizarea comerțului depinde de concurența loială dintre producătorii naționali și străini, și a adăugat: "protejăm producția UE de denaturare sau întreruperile comerțului internațional, prin aplicarea instrumentelor de protecție comercială în conformitate cu normele [Organizației Mondiale a Comerțului]”. Acesta este un lucru bun. Cu toate acestea, în afara unui temei juridic bun, trebuie să existe și un mecanism eficient și previzibil de luare a deciziilor astfel încât aceste obiective să poată să fie îndeplinite.
Întrebarea mea este următoarea: este posibil ca propunerea recentă a Consiliului cu privire la controlul de către statele membre al actelor de punere în aplicare ale Comisiei, care cuprind măsuri de protecție comercială, să corespundă acestei dorințe de garantare a faptului că măsurile de protecție comercială sunt întreprinse cu adevărat? Îmi amintesc că această decizie a Consiliului oferă derogări de la normele generale ale comisiei, ceea ce înseamnă că este posibil să îngreunăm, dacă nu să blocăm, să întârziem și, cel puțin, să politizăm procesul decizional cu privire la această chestiune care este responsabilitatea Comisiei. Cea de-a doua întrebare se referă la următorul aspect: în această comunicare Comisia menționează, de asemenea, că va analiza modul în care se va proceda în vederea actualizării și modernizării instrumentelor noastre de protecție comercială, precum și relevanța acestor măsuri. Mă îngrijorează următorul lucru: În cazul în care Comisia nu combate această propunere a Consiliului referitoare la procedura de decizie privind măsurile de protecție comercială, ne poate garanta că atunci când se va pune problema revizuirii lor, se va împotrivi statelor membre care doresc să submineze și să slăbească aplicarea măsurilor de protecție comercială?
Niccolò Rinaldi
Domnule președinte, domnule comisar, doamnelor și domnilor, doar puțini dintre noi au vorbit, în această seară, despre antidumping, care este totuși un subiect despre care vorbim mult în țările noastre. Cred că nu există un alt aspect în comerțul internațional care să preocupe oamenii de afaceri, întreprinderile mici și mijlocii, sindicatele și consumatorii mai mult decât antidumpingul. Combaterea dumpingului este de fapt o sarcină zilnică pentru o mare parte a economiei noastre productive.
Comisia muncește din greu și își face, desigur, datoria în ceea ce privește inițiativele antidumping, dar solicităm măsuri bazate pe următoarele principii.
În primul rând, transparența acțiunilor, transparența completă a procedurilor, a evaluării criteriilor adoptate și rezultatelor acestora, și apoi comunicațiile și o strategie a comunicării, deoarece măsurile luate cu privire la antidumping de către Comisia Europeană liniștesc oamenii de afaceri și lucrătorii noștri.
În al doilea rând, există spațiu pentru exercitarea discreției în procedurile antidumping. Acest lucru ține de bun simț, însă uneori am impresia că este exercitată prea multă discreție în deciziile care sunt luate.
În al treilea rând, conform Tratatului de la Lisabona, Parlamentul European trebuie să fie mai bine integrat, implicat și informat. Mi se pare că Comisia se chinuiește oarecum să recunoască rolul Parlamentului European în comerțul internațional - deși s-au depus multe eforturi, pentru care suntem recunoscători domnului comisar - și Parlamentul trebuie, în mod cert, să se exprime cu mai multă vehemență în ceea ce privește antidumpingul.
În ultimul rând, există problema dialogului cu societatea. Încă o dată, Comisia are, poate, încă multe de făcut în această privință. Parlamentul nu poate să stea pur și simplu și să asculte jucătorii din societate, inclusiv în chestiunile antidumping. În această privință, Comisia ar trebui probabil să ia cunoștință de noile cerințe referitoare la puterile exclusive privind comerțul internațional recunoscute de Tratatul de la Lisabona.
În cele din urmă, ne este clar că antidumpingul trebuie să fie parte a unei strategii comerciale coerente și a unei politici integrate bazate pe criteriile loialității și sincerității. Având acest aspect în vedere, Europa va putea progresa cu capul sus.
Carl Schlyter
Domnule președinte, acum putem vedea consecințele. Este păcat că Comisia nu a profitat de ocazia de a reforma instrumentele de protecție comercială în 2007 când am vorbit despre Europa globală care a fost, poate, intenția originală. Când vine vorba despre Tratatul de la Lisabona și despre procedura decizională pe care ar trebui să o adoptăm, poate că niciuna dintre cele care există nu se potrivește adecvat scopurilor noastre. Cu toate acestea, noi, cei din Grupul Verzilor, nu avem în prezent nicio problemă în ceea ce privește punerea în aplicare, cu condiția ca normele să fie clare, transparente și echitabile.
Aș dori să subliniez faptul că, în acest context, este, de asemenea, important nu numai să protejăm interesele producătorilor, ci și să includem interesele consumatorilor și scopul în sine, după cum tocmai a spus domnul Caspary, mai precis să punem capăt dumpingului sub costurile reale. În această privință totuși, aș dori să accentuez faptul că costurile reale trebuie să includă dumpingul ecologic. Obținerea unui avantaj economic prin sustragerea de la legislația privind mediul înconjurător seamănă cu obținerea unei alte forme de subvenție în afară de dumpingul economic, dar sub forma mediului înconjurător. Trebuie să putem să includem acest aspect când vorbim despre dumping.
Am vorbit, în prealabil, despre politica comercială ca instrument pentru îndeplinirea altor obiective. În acest caz, s-ar putea să fie și mai eficientă folosirea măsurilor antidumping pentru prevenirea scurgerii de dioxid de carbon în cadrul sistemului de comercializare a certificatelor de emisii, de exemplu. În actualul sistem există o listă lungă de sute de sectoare comerciale, care acoperă zeci de mii de societăți, cu patru criterii diferite pentru a primi derogare de la sistemul de comercializare a certificatelor de emisii sau pentru a primi o alocare gratuită. În acest caz, este, cu siguranță, mult mai ușor să investigăm procedurile antidumping atunci când o societate europeană este afectată de concurența neloială pe motivul unei lipse de responsabilitate ecologică în alte țări.
Helmut Scholz
Domnule președinte, domnule De Gucht, doamnelor și domnilor, am discutat deja în dezbaterea anterioară necesitatea de a include politica comercială într-un context mai cuprinzător și de a respecta, proteja și pune în aplicare legislația internațională. Unul dintre cadrele legale din care fac parte Uniunea Europeană și statele sale membre este Organizația Mondială a Comerțului (OMC). Totuși, grupul meu a criticat neajunsurile sale chiar de la început și, în special, în această privință. Comisia are obligația de a proteja societățile europene și angajații acestora de concurența neloială care folosește instrumentele antidumping permise de OMC. În termeni concreți, dumpingul se referă la vinderea produselor sub cost. Vă solicităm să extindeți definiția costurilor de producție și să aplicați această definiție multilateral, deoarece dumpingul social și dumpingul ecologic, după cum au ilustrat deja alți vorbitori, provoacă scăderea costurilor de producție. Rezultatul este presiunea concurenței neloiale asupra societăților europene care își pot pune în pericol până și supraviețuirea. Suntem amenințați de o spirală globală descendentă pe care nu o putem accepta și nu o vom accepta.
În acest context, trebuie să lucrăm în continuare la definirea criteriilor obiective privind utilizarea instrumentelor, deoarece în prezent acestea au reputația, printre țările din afara, precum și din interiorul Uniunii Europene, de a fi arbitrare. Un motiv este lipsa unui corp de apel funcțional. Unele întreprinderi mici și mijlocii din cadrul UE se plâng de faptul că interesele lor sunt percepute ca fiind mai puțin importante decât cele ale societăților mai mari atunci când sunt folosite instrumentele antidumping. Acest lucru se aplică, în special, diviziunii globale a muncii pentru firmele producătoare din Europa. Aceste societăți se întreabă dacă Comisia mai are o privire de ansamblu clară a consecințelor măsurilor pe care le impune. Doresc ca Comisia să abordeze acest aspect folosind exemplul concret al cazului AD549, cuvântul cheie fiind grupul european Saint-Gobain. Decizia Comisiei cu privire la această societate poate contribui la susținerea ei, însă, din perspectiva noastră, pune, de asemenea, în pericol, multe locuri de muncă din societățile producătoare mici și mijlocii. Întrebarea pe care doresc să v-o adresez, domnule De Gucht, este: Au fost întreprinse investigații corespunzătoare, au fost oportunități adecvate de a obiecta, au fost folosite aceste oportunități și au primit întreprinderile mici și mijlocii suficiente informații despre proceduri?
Robert Sturdy
autor. - Domnule președinte, doresc să-i spun domnului comisar următorul lucru: de la începutul declinului economic, Comisia a promis de nenumărate ori să nu recurgă la politici protecționiste, ci să îmbrățișeze liberalizarea - pe care ați susținut-o foarte mult și dvs. -, să creeze oportunități pentru întreprinderile europene și să creeze o oportunitate mai atractivă în Europa pentru investiții.
Deși sunt de acord că măsurile antidumping trebuie folosite acolo unde sunt necesare, problema este, desigur, dacă acestea sunt utilizate ca măsură protecționistă. Numărul total de investigații antidumping din prezent ar sugera că aceste măsuri sunt utilizate în scopuri protecționiste.
În această privință, domnule comisar, nu sunt de acord cu dvs. în ceea ce privește o problemă anume din Belgia de la o companie de electronice despre care v-am vorbit în urmă cu trei sau patru săptămâni. Părțile au ajuns la o înțelegere și au soluționat problema singure, și totuși nu ați renunțat la legislația antidumping împotriva acestei companii. Era vorba despre o companie chinezească și o companie de electronice din Belgia. Și-au rezolvat neînțelegerile și colaborează tocmai pentru a oferi oportunități de angajare în Uniunea Europeană.
Vă voi da un alt exemplu. Avem o situație în Regatul Unit - și, de altfel, în Europa - în ceea ce privește fibra de sticlă, care are în prezent o taxă la import (și recunosc că m-am înșelat în această privință) de 43,6 %. Acesta este un produs util folosit pe teritoriul Regatului Unit și Europei pentru fabricarea mai multor produse.
În cele din urmă, domnule comisar, permiteți-mi să vă reamintesc că nu dvs. și nici predecesorul dvs., ci predecesorul predecesorului dvs. a fost cel care a creat legislația antidumping privind îngrășămintele. În ceea ce privește produsele agricole, în prezent suntem profund îngrijorați de costul producției, aprovizionării și securității alimentare. Totuși costurile reale ale îngrășământului - deoarece dvs. ați fost cel care a creat legislația antidumping - au crescut cu 173 %. De ce se întâmplă acest lucru? Trebuie să ne deschidem piețele. Am încredere în dvs., mai mult decât în oricine altcineva, implicit să scăpați de acest protecționism pe teritoriul Europei. Aștept cu interes răspunsurile dvs.
Karel De Gucht
membru al Comisiei. - Domnule președinte, sunt bucuros că Parlamentul European ne împărtășește părerea potrivit căreia apărarea producției UE împotriva distorsiunilor comerciale internaționale ar trebui considerată o componentă necesară a strategiei de comerț deschis și liber.
Sunt de acord cu dvs. cu privire la faptul că deciziile referitoare la instrumentul de protecție comercială (IPC) trebuie să se bazeze în continuare pe elemente tehnice și faptice și sunt încrezător că avem unul dintre cele mai eficiente și corecte sisteme de protecție comercială din lume. Sunt conștient că, în anchetele antidumping și anti-subvenții, sunt în joc multe interese și că unele părți implicate încearcă să influențeze decizia. Cu toate acestea, pot confirma că procesul decizional este eficient, transparent și bazat pe dovezi faptice și pe analize riguroase.
Recunosc că părți terțe au încercat recent să influențeze procesul nostru decizional prin exercitarea de presiuni asupra industriilor sau chiar a statelor membre și a companiilor care operează în aceste terțe țări. Condamn ferm astfel de măsuri. În acest context, intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona oferă o oportunitate de a aborda această problemă.
Aș dori să vă asigur că numărul de cazuri de IPC rămâne stabil pe termen mediu și lung: așadar, răspunzându-i domnului Sturdy, nu, nu este în creștere. Am reușit să evităm orice creștere semnificativă care ar fi putut avea loc ca urmare a recesiunii mondiale și m-am asigurat că instrumentul antidumping nu va fi folosit în scopuri protecționiste.
Majoritatea statisticilor arată că numărul de cazuri din UE rămâne mai mic decât la principalii noștri parteneri comerciali. China rămâne, de departe, principala sursă de comerț neloial (circa 35 % dintre cazurile lansate de UE sunt împotriva Chinei). Sunt hotărât să iau măsuri acolo unde este cazul, și mă refer aici și la măsurile anti-subvenții.
Domnul Sturdy a adresat, de asemenea, o întrebare referitoare la un caz recent, așa-numitul "caz modem”, în care Comisia a analizat, de fapt, trei aspecte: dumpingul, subvenționarea și, de asemenea, garanțiile. Dumpingul și subvenționarea au fost investigate pe baza plângerilor companiei despre care discutăm și, în conformitate cu reglementările de bază, reclamanții își pot retrage plângerile. UE stipulează că, atunci când un caz este retras, procedurile pot fi anulate, cu excepția cazului în care această anulare nu ar fi în interesul comunității. În prezent analizăm implicațiile retragerilor. Trebuie menționat faptul că Comisia a acceptat astfel de retrageri în trecut și, în consecință, a încheiat investigațiile fără a lua măsuri.
Cât despre al treilea aspect, referitor la garanții, aceasta este, de fapt, o plângere inițiată de guvernul implicat în acest caz - guvernul belgian - așadar procedura este oarecum diferită. Compania vizată (Option NV) a informat acum Comisia că i-a cerut guvernului belgian să retragă cererea de impunere a măsurilor de salvgardare, însă guvernul belgian nu a informat deocamdată Comisia dacă va respecta sau nu cererea companiei Option, astfel încât așteptăm ca guvernul belgian să ia o decizie cu privire la poziția pe care o va adopta. Așa stau lucrurile în acest caz.
Acum, trecând la chestiuni mai generale, instrumentele de protecție comercială există din motive întemeiate. În absența unor norme de concurență internațională și a altor norme asociate cu piețe care funcționează corect, instrumentele de protecție comercială sunt singurele mijloace posibile de apărare a industriei noastre împotriva bunurilor tranzacționate neloial. Încercăm să folosim aceste norme în cel mai eficient mod pentru industriile noastre. Existența limitelor temporale asigură măsuri rapide pentru industrie și previzibilitate pentru exportatori. Intenționez să mă asigur că instrumentele noastre vor rămâne eficiente și corecte, în beneficiul tuturor operatorilor economici implicați.
Normele internaționale privind protecția comercială sunt renegociate de Organizația Mondială a Comerțului (OMC). Poziția UE în această privință este clară: dorim să păstrăm eficiența instrumentelor noastre, protejând totodată întreprinderile noastre împotriva măsurilor protecționiste ale altora. Aceste negocieri OMC, precum și schimbările aduse de Tratatul de la Lisabona, sunt importante pentru orice revizuire a normelor noastre pe care am dori să o întreprindem.
Cât despre IMM-uri, instrumentele de protecție comercială reprezintă într-adevăr o provocare pentru IMM-uri, atât în materie de costuri, cât și în materie de complexitate. Este necesar să reducem povara administrativă pentru IMM-uri în anchetele referitoare la protecția comercială. De aceea am cerut un studiu care să analizeze dificultățile concrete cu care se confruntă IMM-urile când au de-a face cu IPC-uri și posibile soluții în vederea atenuării acestor dificultăți.
În ceea ce privește aspectele instituționale, veți fi remarcat că propunerea comitologiei depusă de Comisie în martie prevede ca Parlamentul să fie pe deplin informat cu privire la procedurile comisiei. Comisia va furniza, de asemenea, informații referitoare la măsurile propuse, cu privire la care comisiile vor fi rugate să dea un aviz, măsurile finale și adoptarea finală de Comisie. Parlamentul poate să obțină oricând informații suplimentare la cerere.
În acest context, permiteți-mi să confirm că Comisia este efectiv pregătită să facă o propunere privind alinierea instrumentelor de protecție comercială la noul sistem de control al actelor delegate și de punere în aplicare (acesta este așa-numitul "omnibuz comercial”). Totuși, după cum știți, există discuții semnificative între instituții referitoare la chestiunea generală a actelor de punere în aplicare. Comisia urmărește cu atenție discuția și evaluează, pe baza contactelor cu celelalte instituții, când ar trebui adoptată o astfel de propunere de Comisie. Totuși, permiteți-mi să subliniez că singura chestiune este când va fi făcută propunerea, și nu dacă va fi făcută.
A mai fost și întrebarea concretă adresată de domnul Moreira referitoare la comitologie. În această privință, aș dori să fiu foarte clar. Nu văd niciun argument în Tratatul de la Lisabona în favoarea acordării unui tratament special comitologiei atunci când aceasta vizează comerțul, și nu vom fi de acord cu acest lucru. Desigur, decizia este în mâinile Parlamentului și Consiliului, deși Comisia ar putea să aibă, de asemenea, un rol de jucat, la fel ca, în cele din urmă, Curtea Europeană de Justiție. Introducerea unei majorități diferite - deoarece la asta se rezumă discuția - pentru anularea deciziilor Comisiei referitoare la chestiuni referitoare la comerț nu este acceptabilă pentru noi, și cu siguranță nu pentru mine.
În cele din urmă, referitor la utilizarea instrumentelor de protecție comercială de terțe țări, am observat într-adevăr o creștere de la începutul crizei economice.
Aș dori să vă asigur că urmărim acțiunile de protecție comercială îndeaproape și luăm măsuri când este nevoie - printre care monitorizarea intensă, sprijinul efectiv al exportatorilor UE afectați și chiar inițierea procedurilor de soluționare a litigiilor la OMC.
În multe cazuri, acțiunile Comisiei duc la încetarea anchetei fără a impune măsuri. În alte cazuri, aceste intervenții duc adesea la impunerea unor măsuri mai puțin aspre asupra exportatorilor UE.
S-a mai adresat o întrebare privind posibilele forme de represalii împotriva terțelor țări cu privire la presiunile exercitate asupra companiilor europene. Am primit petiții în această privință de la companii europene, însă nu le vom dezvălui numele pentru a le proteja. De exemplu, într-un caz recent în care a fost implicată China, China a atacat soluționarea litigiului la OMC și comisia ne-a susținut, însă nu am făcut publice numele acestor companii, și cred că am procedat astfel tot pentru a proteja companiile.
Două întrebări de la sfârșit s-au referit la dacă intenționăm să revizuim instrumentele de protecție comercială. Nu intenționăm să facem acest lucru, deoarece cred sincer că nu este necesar. Există un volum mare de lucruri de făcut cu privire la comerț în următorii ani, și trebuie să spun că nu doresc să redeschid anumite discuții prin intermediul unui astfel de proces de revizuire. Voi avea în vedere acest lucru doar după terminarea Rundei Doha.
A mai fost o întrebare concretă adresată de reprezentantul Verzilor. Domnule Schlyter, trebuie să mărturisesc că întrebarea dvs. este una interesantă deoarece, după cum știți majoritatea dintre dvs., aceste cazuri de antidumping sunt introduse de companii. Sunt preluate pe baza unei plângeri făcute de o companie. Deci dacă o companie ar aduce în discuție problema scurgerii de carbon, pe care ați propus-o dvs., atunci Comisia ar cerceta, desigur, și ar vedea dacă se impune luarea unor măsuri. Însă această chestiune nu depășește, desigur, sfera de aplicare a argumentelor pe care le luăm în calcul. Luăm în considerare argumentele care ne sunt transmise de companii; prin urmare, dacă o companie ar aduce această problemă în atenția noastră, am face, cu siguranță, investigații.
Cristiana Muscardini
Domnule președinte, domnule comisar, antidumpingul reprezintă unul dintre cele mai incisive instrumente de apărare a decenței comerciale în Uniunea Europeană pentru a concura loial pe piață. Are nevoie de reguli clare și aplicabile în interiorul noii comitologii.
Tratatul de la Lisabona stipulează clar că Comisia este responsabilă pentru toate actele executive. Consiliul și Parlamentul au puterea de a monitoriza activitatea Comisiei. Acest compromis analizat astăzi elimină rolul atribuit Parlamentului de Tratatul de la Lisabona și ar putea, în consecință, să creeze un nou deficit democratic în cadrul instituțiilor.
Concret, nu înțelegem și respingem propunerea de a aplica un tratament diferențial pentru măsurile antidumping, tratament care ar introduce elemente de luare a deciziilor după bunul plac, politizare și incertitudine juridică a procedurilor, al căror scop ar trebui să fie acela de a proteja interesele legitime ale întreprinderilor afectate de practicile de concurență neloială.
Într-un moment de criză economică gravă precum cel prin care trecem, pare irezonabil și masochist să complicăm și să facem poate impracticabilă finalizarea procedurilor antidumping. Acesta ar fi de fapt rezultatul propunerii actuale dacă nu ar fi modificată.
Facem apel la simțul de responsabilitate al statelor membre, precum și la cel al Comisiei, deoarece interesul lor comun trebuie să fie garantarea unei mai ample dezvoltări. Dezvoltarea este posibilă numai în prezența normelor care împiedică denaturarea pe piață, respectă rolurile instituționale și facilitează procedurile.
Mario Pirillo
Domnule președinte, stimați colegi, domnule comisar, în ultimii ani numărul procedurilor antidumping aplicate de Comisia Europeană a crescut. Acesta este semnul creșterii practicilor neloiale practicate de alte țări împotriva întreprinderilor europene. În ciuda crizei economice și sociale, circa 332 de măsuri protecționiste au fost adoptate de partenerii noștri internaționali în ultimii doi ani.
Credem în comerț internațional liber, dar egal, care se bazează pe împărtășirea unor reguli care sunt aceleași pentru toată lumea. Este important să protejăm eficiența instrumentelor de protecție comercială a Europei, care sunt utilizate pentru a corecta situațiile ilegale.
Sunt profund îngrijorat de efectele pe care le pot avea încercările actuale de reformare a comitologiei asupra eficienței acestor instrumente. Lăsarea de spațiu pentru ca negocierile politice și diplomatice să decidă cu privire la aplicarea măsurilor antidumping riscă să pervertească un proces care ar trebui să rămână bazat pe informații concrete, obiective.
Jan Zahradil
Domnule președinte, aș dori să revin la ceea ce spunea colegul meu, domnul Sturdy. Antidumpingul este un servitor bun, însă un stăpân rău. Așa cum servește la protejarea companiilor europene și a economiei europene împotriva concurenței neloiale și a practicilor comerciale neloiale, poate fi folosit și în folosul protecționismului, din nefericire, pentru a bloca importurile pe piețele europene din țările terțe. Prin urmare, solicit Comisiei și dvs., domnul comisar, să nu permiteți acest lucru și să ne avertizați cu privire la abuzarea de măsurile antidumping în folosul protecționismului și în scopul închiderii pieței europene și economiei europene pentru restul lumii. După părerea mea, acest lucru nu ne-ar avantaja și, după părerea mea, o Europă de tip fortăreață închisă nu ar avantaja pe nimeni și, după părerea mea, istoria demonstrează întotdeauna că dacă Europa este deschisă și colaborează cu restul lumii, atunci nu are decât de câștigat. Vă rog să nu pierdeți din vedere acest aspect.
Elisabeth Köstinger
(DE)Domnule președinte, forța de muncă ieftină și dumpingul social sunt metode utilizate foarte frecvent în țările în curs de dezvoltare și emergente. Problema antidumpingului demonstrează cât de important este să cerem standarde ecologice și sociale, în special, și, de asemenea, măsuri de protecție comercială în timpul negocierilor privind acordurile de liber schimb cu țările terțe. Companiile europene din toate domeniile de producție nu trebuie dezavantajate din cauza standardelor lor de înaltă calitate, care se reflectă, desigur, în prețurile lor. Evenimentele din timpul negocierilor Mercosur actuale îmi provoacă îngrijorare în această privință.
Nu trebuie să deschidem ușa dumpingului social, ci trebuie mai degrabă să încorporăm o abordare durabilă în acordurile comerciale. Dumpingul este o problemă importantă în industria agricolă, mai ales când duce la dispariția fermelor mici, independente, care sunt înlocuite de antreprenori agricoli.
În acest context, aș dori să menționez raportul din proprie inițiativă referitor la relațiile dintre UE și America Latină. Acest raport explică clar preocupările Uniunii Europene în ceea ce privește standardele sociale, ecologice și de producție. Aș dori să le mulțumesc deputaților care au adus acest subiect important în discuția cu Comisia.
Karel De Gucht
membru al Comisiei. - Domnule președinte, voi da un răspuns foarte scurt. Nu am răspuns încă întrebării adresate de domnul Scholz referitoare la cazul fibrei de sticlă Saint-Gobain.
Taxele antidumping pot scumpi aprovizionarea - inclusiv pentru IMM-uri. Comisia calculează acest impact potențial cu ajutorul testului interesului public. IMM-urile pot participa la proceduri. Avem o linie de asistență pentru IMM-uri pentru a facilita cooperarea. Totuși, în acest caz impactul este mic, deoarece China are doar 14 % din piața UE.
În ceea ce privește întrebarea adresată de domnul Zahradil referitoare la utilizarea instrumentului de protecție socială ca instrument protecționist și riscul ca acest lucru să se întâmple, singurul factor care influențează numărul de cazuri este numărul de plângeri primite de Comisie și calitatea dovezilor furnizate. Politica de protecție comercială a Comisiei este un sistem bazat pe norme, în conformitate cu normele OMC. Dacă este depusă o plângere și există dovezi substanțiale suficiente care demonstrează existența dumpingului, atunci Comisia nu are de ales și trebuie să deschidă o investigație.
Președinte
Dezbaterea a fost închisă.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Jarosław Kalinowski
Pentru a proteja economia europeană este necesar să introducem restricții efective asupra procesului utilizat pentru a face lobby în numele produselor din terțe țări. Aceste produse sunt fabricate adesea folosind materiale care conțin substanțe care dăunează atât mediului înconjurător, cât și consumatorilor. Un exemplu evident sunt jucăriile pentru copii - ingredientele periculoase din vopsea sau din componentele din plastic pot provoca probleme de sănătate, iar calitatea proastă a lucrului poate duce la accidente care sfârșesc cu o vizită la spital. Desigur, întocmai în acest mod - folosind materiale ieftine și neacordând atenție calității lucrului - sunt posibile obținerea unor prețuri de vânzare cu amănuntul mici și inundarea piețelor. Trebuie să sporim riguros controlul asupra producției articolelor importate și să garantăm punerea în aplicare eficientă a legislației care reglementează introducerea produselor ieftine din terțe părți pe piața europeană. Instrumentele de protecție comercială trebuie să fie eficiente și trebuie să garanteze că toate întreprinderile noastre dispun de condiții de concurență loială.
