Dömpingellenes ügyek - jelenlegi helyzet és jövőbeli kilátások (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottsághoz intézett szóbeli választ igénylő kérdés vitája a következő témában: dömpingellenes ügyek - a jelenlegi helyzet és jövőbeli kilátások, előterjesztette: Daniel Caspary, Cristiana Muscardini, Tokia Saïfi, Georgios Papastamkos, Kader Arif, Bernd Lange, Gianluca Susta, Metin Kazak, Niccolò Rinaldi, Marielle De Sarnez, Yannick Jadot, Carl Schlyter, Helmut Scholz, Robert Sturdy, Syed Kamall, Jan Zahradil, az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) Képviselőcsoport, a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja, a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport, a Zöldek/ az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja, az Egységes Európai Baloldal/az Északi Zöld Baloldal Képviselőcsoportja és az Európai Konzervatívok és Reformerek képviseletében - B7-0562/2010).
Daniel Caspary
Elnök úr, hölgyeim és uraim, a dömpingellenes intézkedések fontos szerepet játszanak világszerte. Nekünk itt az Európai Parlamentben, és azt hiszem, a jelenlévő képviselők többségének nevében is mondhatom, ez az ügy nem a protekcionizmusról szól, hanem a dömpingellenes eszköz ésszerű használatáról. Képesnek kell lennünk megvédeni magunkat, ha más országok állami támogatások felhasználásával eltorzítják a szabad versenyt. Képesnek kell lennünk megvédeni magunkat, ha egyes cégek dömpingszerűen árasztják el áruval a piacot, vagyis az előállítási költségüknél olcsóbban forgalmazzák a termékeket, hogy versenytársaikat kiszorítsák a piacról és jogtalan előnyhöz jussanak.
Különösen egy pontot szeretnék kiemelni. Érdekelne, hogy a Bizottság milyen válaszokat ad a következő kérdésekre. Rendelkezik-e a Bizottság bármilyen tapasztalattal arról, vagy kapott-e visszajelzést a Tanácstól, hogy a külföldi kormányok mekkora mértékben vesznek részt ezekben a tevékenységekben? Vannak-e olyan esetek, ahol azon országok kormányai, ahol bizonyos vállalatok székhelye található, megpróbálják befolyásolni a dömpingellenes gyakorlat bizottságának döntéseit? Voltak-e reakciók vagy akár próbálkozások befolyásuk gyakorlására, amelyek a szavazati eredmények változásához vezettek? Érdekelnének ezek, mivel régen engem is kerestek meg cégek a problémáikkal.
A második pont az, hogy több esetben kerestek meg cégek és kértek arra, hogy vegyem fel a kapcsolatot a Bizottsággal és akadályozzam meg, hogy dömpingellenes vizsgálatokat folytassanak bizonyos esetekben. Egy dömpingellenes vám bevezetése negatívan fogja befolyásolni az európai cégek más területeken, például Ázsiában végzett üzleti tevékenységét. Érdekelne, hogy mi erről a Bizottság véleménye. Mi a jelenlegi tényállás? Vannak-e ilyen esetek?
Vital Moreira
Elnök úr, hölgyeim és uraim, szeretném felhívni a biztos urat, hogy tisztázza, amennyire csak lehet, a Bizottság álláspontját a dömpingellenes intézkedéseket is magukban foglaló kereskedelemvédelmi mechanizmusokkal kapcsolatban. Az a helyzet, hogy egy közelmúltbeli közleményében a Bizottság úgy nyilatkozott, hogy a nyitott kereskedelem a nemzeti és külföldi termelők tisztességes versenyétől függ, majd hozzátette: "a Kereskedelmi Világszervezet szabályainak megfelelő kereskedelemvédelmi eszközök alkalmazásával megvédjük az európai termelést a nemzetközi kereskedelem torzulásától és zavaraitól”. Ez így rendben is volna. Ahhoz azonban, hogy ezeket a célkitűzéseket el is érjék, a megfelelő jogalap mellett hatékony és kiszámítható döntéshozatali mechanizmusokra is szükség van.
A kérdésem a következő: lehetséges-e, hogy a Tanács közelmúltbeli arra vonatkozó javaslata, hogy a tagállamok ellenőrizzék a Bizottság végrehajtási jogi aktusait, köztük a kereskedelemvédelmi intézkedéseket, megfelel annak a kívánalomnak, hogy garantálják a kereskedelemvédelmi intézkedések tényleges meghozatalát? Úgy emlékszem, hogy a Tanács e határozata mentességet is engedélyez az általános bizottsági szabályok alól, ami azt jelenti, hogy az e témához kapcsolódó, a Bizottság felelősségi körébe tartozó döntéshozatalt lehetséges megnehezíteni - ha nem blokkolni -, késleltetni, és legalábbis átpolitizálni. Második kérdésem a következőkre vonatkozik: közleményében a Bizottság azt is említi, hogy elemezni fogja, hogyan kell továbbhaladni kereskedelemvédelmi intézkedéseink naprakésszé tételével és modernizálásával, valamint, hogy ennek van-e létjogosultsága. Én a következő miatt aggódom: ha a Bizottság nem ellenzi a Tanácsnak a kereskedelemvédelmi intézkedésekről való döntéshozatali folyamatra vonatkozó javaslatát, tudja-e garantálni, hogy amikor azok felülvizsgálatára kerül a sor, ellenáll azoknak a tagállamoknak, amelyek érdeke a kereskedelemvédelmi intézkedések alkalmazásának aláásása és gyengítése?
Niccolò Rinaldi
Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, csak néhányan vagyunk itt ma este, hogy a dömpingellenességről beszéljünk, amely azonban saját országainkban igen gyakori beszédtéma. Azt hiszem, nincs olyan téma a nemzetközi kereskedelemmel kapcsolatban, amely jobban foglalkoztatná az üzletembereket, a kis- és középvállalkozásokat, a szakszervezeteket és a fogyasztókat, mint a dömping. Termelő gazdaságunk nagy részének alapvetően mindennapos feladata, hogy a dömpinggel foglalkozzon.
A Bizottság keményen dolgozik, és bizonyára a kötelességét végzi a dömpingellenes indítványokkal kapcsolatban, de mi a következő alapelveken alapuló fellépésre szólítunk fel.
Elsősorban, fontos a fellépések átláthatósága, az eljárások, az alkalmazott értékelési kritériumok és azok eredményének teljes átláthatósága, majd a kommunikáció és egy kommunikációs stratégia léte, mert az Európai Bizottság dömpingellenes tevékenysége üzletembereink és munkavállalóink megnyugtatására szolgálhat.
Másodsorban, van helye a mérlegelésnek a dömpingellenes eljárásokban. Ez magától értetődik, de nekem néha az a benyomásom, hogy túl sokat mérlegelnek a meghozott döntésekkel kapcsolatban.
Harmadsorban, a Lisszaboni Szerződést követően, az Európai Parlamentet nagyobb mértékben kell integrálni, bevonni és tájékoztatni. Úgy tűnik számomra, hogy a Bizottság azon dolgozik valamelyest, hogy elismerje a Parlament szerepét a nemzetközi kereskedelemben - bár sok erőfeszítést tettek, amiért hálásak vagyunk a biztos úrnak -, de a Parlamentnek egyértelműen határozottabban fel kell szólalnia a dömpingellenességgel kapcsolatban is.
Végül, itt a társadalmi párbeszéd kérdése. Ismételten, a Bizottságnak talán még mindig sok tennivalója van ezen a területen. A Parlament nem ülhet ölbe tett kézzel, a társadalmi résztvevőket figyelve, a dömpingellenes ügyekben sem. Ebből a szempontból a Bizottságnak valószínűleg figyelembe kell vennie a Lisszaboni Szerződés által elismert, a nemzetközi kereskedelemre vonatkozó kizárólagos jogkörének új követelményeit.
Végezetül, nyilvánvaló számunkra, hogy a dömpingellenességnek egy koherens kereskedelmi stratégia és egy, a nyíltság és tisztességesség kritériumán alapuló integrált politika részét kell képeznie. Ezt észben tartva, Európa magasra emelt fővel lesz képes előrehaladni.
Carl Schlyter
Elnök úr, most már látjuk a következményeket. Szégyen, hogy a Bizottság nem használta ki a lehetőséget a Kereskedelemvédelmi Eszközök megreformálására 2007-ben, amikor a Globális Európáról beszéltünk, amely talán az eredeti elgondolás volt. Ami a Lisszaboni Szerződés kérdését illeti, és azt, hogy melyik döntéshozatali eljárást használjuk, talán a létezők közül egyik sem felel meg pontosan a céljainknak. Azonban nekünk, Zöldeknek, semmi gondunk nincs a megvalósítás kérdésével, amennyiben a szabályok világosak, átláthatóak és tisztességesek.
Szeretném hangsúlyozni, hogy ebben az összefüggésben nagyon fontos, hogy ne csak a termelők érdekeit védjük, hanem gondoskodjunk a fogyasztók érdekeiről és magáról a tényleges célról is, úgy, ahogy Caspary úr említette, vagyis hogy véget vessünk a tényleges költségek alatti dömpingnek. Ebből a szempontból azonban, szeretném hangsúlyozni, hogy a tényleges költségeknek magukban kell foglalniuk a környezetvédelmi dömpinget is. A környezetvédelmi előírások megkerülésével gazdasági előnyhöz jutni pont olyan, mint a gazdasági dömping mellett egy más típusú támogatást szerezni, csak a környezet formájában. Muszáj, hogy ezt is figyelembe vegyük, amikor a dömping ügyét vizsgáljuk.
Korábban a kereskedelmi politikáról mint más célok elérésének eszközéről beszéltünk. Ebben az esetben, talán még hatékonyabb lenne dömpingellenes intézkedéseket használni például a kibocsátáskereskedelmi rendszerben (ETS) lévő szén-dioxid áthelyezések elkerülésére. A jelenlegi rendszerben üzleti szektorok százainak hosszú listája szerepel, amely cégek tízezreit fedi le, négy különböző követelménnyel arra vonatkozóan, hogy mikor kaphatnak felmentést az ETS alól, vagy juthatnak ingyenes kvótához. Ez esetben persze sokkal könnyebb dömpingellenes eljárást kezdeményezni, ha egy európai cégre a más országok környezetvédelmi felelősségének hiánya miatti tisztességtelen verseny hat hátrányosan.
Helmut Scholz
Elnök úr, De Gucht úr, hölgyeim és uraim, korábban is vitáztunk már arról, hogy a kereskedelmi politikát szélesebb összefüggésbe kell helyezni, a nemzetközi jogszabályokat pedig be kell tartani, meg kell védeni és végre kell hajtani. Az egyik jogi keret, amelynek az Európai Unió és tagállamai is részét képezik, a Kereskedelmi Világszervezet (WTO). Képviselőcsoportom azonban már kezdettől fogva kritikus volt ennek hiányosságaival szemben, különösen ebben a tekintetben. A Bizottságnak kötelezően meg kell védenie az európai vállalatokat és munkavállalókat a tisztességtelen versenytől a WTO által jóváhagyott dömpingellenes eszközök segítségével. Itt konkrétan arról van szó, hogy a termékeket az előállítási költségek alatti áron értékesítik. Mi arra hívjuk fel önöket, hogy terjesszék ki a költségek meghatározását és azt többoldalúan alkalmazzák, mert amint arra már más felszólalók rámutattak, a társadalmi és környezetvédelmi dömping az előállítási költségek eséséhez vezet. Ennek eredményeképpen tisztességtelen versenybeli nyomás nehezedik az európai cégekre, amely akár a túlélésüket is veszélybe sodorhatja. Globális lefelé irányuló spirál fenyeget bennünket, amit nem tudunk és nem is fogunk elfogadni.
Mindezek fényében tovább kell dolgoznunk, hogy ezen eszközök használatára objektív kritériumokat határozzunk meg, mivel a jelenlegiek az Európai Unión kívül és belül lévő országokban is arról híresek, hogy önkényesek. Ennek egyik oka egy működő fellebbviteli szerv hiánya. Néhány unióbeli kis- és középvállalkozás arra panaszkodik, hogy a dömpingellenes eszközök alkalmazásakor az ő érdekeiket kevésbé ítélik fontosnak, mint a nagyobb vállalatokéit. Ez különösen igaz az európai gyártó cégek globális munkaerő-megosztására. Ezek a vállalatok megkérdőjelezik, hogy a Bizottság tisztán átlátja, milyen következményekkel járnak az általa bevezetett intézkedések. Szeretném, ha a Bizottság foglalkozna ezzel, az AD549 ügy konkrét példáját felhasználva, amelynek kulcsszava az európai Saint-Gobain csoport. A Bizottság e vállalatra vonatkozó döntése lehet, hogy segíti annak támogatását, de a mi nézőpontunkból sok kis- és középvállalkozás munkahelyeit veszélyezteti. A kérdésem önhöz, De Gucht úr, a következő: megfelelő vizsgálatokat folytattak-e? Volt-e lehetőség tiltakozni? Kihasználták-e ezeket a lehetőségeket? És a kis- és középvállalkozások kaptak-e elegendő információt az eljárásokról?
Robert Sturdy
szerző. - Elnök úr, a következőt mondanám a biztos úrnak: a gazdasági válság kezdete óta a Bizottság többször megígérte, hogy nem fordul protekcionista politikákhoz, hanem a liberalizációt helyezi előtérbe - amit ön is nagyban támogatott -, lehetőségeket teremt az európai vállalatok számára, és vonzóbb befektetési lehetőségeket hoz létre Európában.
Míg egyetértek azzal, hogy a dömpingellenes intézkedéseket alkalmazni kell, ahol ez szükséges, a probléma természetesen az, hogy protekcionista intézkedésként használják-e őket. A dömpingellenes vizsgálatok száma arra enged következtetni, hogy így használják őket.
Ezzel kapcsolatban, biztos úr, nem értek egyet önnel egy konkrét probléma kapcsán, amely egy belga elektronikai vállalathoz kapcsolódik, és amelyről három vagy négy héttel ezelőtt beszéltem önnel. Valójában megegyeztek és maguk rendezték el az ügyet, önök mégsem szüntették meg a szóban forgó vállalat elleni dömpingellenes eljárást. Egy kínai és egy belga elektronikai cégről volt szó. Elrendezték az ügyet, és közösen dolgoznak kifejezetten azért, hogy munkahelyeket teremtsenek az Európai Unióban.
Mondok önnek még egy példát. Az Egyesült Királyságban - és egyébként Európában - gondot jelent az üvegszállal kapcsolatban, hogy azt jelenleg 43,6%-os behozatali vám terheli (kérem, javítson ki, ha tévedek). Ez egy hasznos termék, amelyet szerte az Egyesült Királyságban és Európában számos termék előállítására használnak.
Végül, biztos úr, hadd emlékeztessem, hogy nem ön volt, nem is az ön elődje, hanem az ön elődjének az elődje volt az, aki bevezette a műtrágyára vonatkozó dömpingellenes jogszabályt. Ami a mezőgazdasági termékeket illeti, jelenleg nagyon aggódunk az előállítás, szállítás és élelmiszer-biztonság költségei miatt. Mégis, a műtrágya tényleges költsége - az önök dömpingellenes jogszabályának köszönhetően - 173%-kal emelkedett. Miért történik mindez? Meg kell nyitnunk a piacainkat. Mindenki közül önben fenntartás nélkül bízom, hogy ténylegesen meg fog szabadulni ettől a protekcionizmustól Európa-szerte. Várom válaszait.
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Elnök úr, örömömre szolgál, hogy az Európai Parlament osztja abbéli nézeteinket, miszerint az EU termelésének a nemzetközi kereskedelem torzulásaival szembeni védelmét egy nyílt és tisztességes kereskedelmi stratégia szükséges elemeként kell tekinteni.
Osztozom azon nézetükben, hogy a kereskedelemvédelmi eszközzel kapcsolatos döntéseknek továbbra is a technikai és tényszerű elemeken kell nyugodniuk, és biztos vagyok abban, hogy a kereskedelemvédelmi rendszerek közül a miénk a világon az egyik leghatékonyabb és legtisztességesebb. Tudatában vagyok annak, hogy a dömpingellenes és szubvencióellenes vizsgálatok során sokak érdeke forog kockán, és hogy egyes érintettek igyekeznek befolyásolni a döntéseket. Mindazonáltal megerősíthetem, hogy a döntéshozatali folyamat hatékony, átlátható, valamint tényszerű bizonyítékokon és alapos elemzéseken alapul.
Elismerem, hogy harmadik felek a közelmúltban megpróbálták oly módon befolyásolni a döntéshozatalunkat, hogy nyomást gyakoroltak egyes iparágakra, vagy akár egyes tagállamokra, vagy a szóban forgó harmadik országokban működő vállalatokra. Én mélyen elítélek minden efféle fellépést. E tekintetben a Lisszaboni Szerződés életbelépése lehetőséget nyújt e probléma kezelésére.
Szeretném biztosítani önöket afelől, hogy a kereskedelemvédelmi eszközzel kapcsolatos esetek száma közép- és hosszú távon is változatlan marad: így, hogy válaszoljak Sturdy úr kérdésére, nem, nem fog emelkedni. Sikerült elkerülnünk mindenféle jelentős emelkedést, amely a globális recesszió eredményeképpen bekövetkezhetett volna, és biztosítottuk, hogy a dömpingellenes eszköz ne kerüljön protekcionista célú felhasználásra.
A legtöbb statisztika szerint az EU-n belüli esetek száma továbbra is alacsonyabb, mint a legtöbb kereskedelmi partnerünk esetében. Továbbra is - többé-kevésbé - Kína a tisztességtelen kereskedelem legfőbb forrása (az EU által indított vizsgálatok kb. 35%-a Kína ellen irányul). Kész vagyok cselekedni, ha erre szükség van, és kész vagyok fellépni, többek között, a támogatások ellen is.
Sturdy úr egy közelmúltbeli esettel, az úgy nevezett "modem-üggyel” kapcsolatban is feltett egy kérdést, amikor is a Bizottság három szempontot vizsgált: a dömpinget, a szubvenciókat és a védintézkedéseket. A dömpinget és a támogatásokat az érintett vállalat által benyújtott panaszok alapján vizsgáltuk, és a vonatkozó alapvető szabályozás szerint a panaszosok visszavonhatják panaszaikat. Az uniós jog kimondja, hogy amennyiben egy panaszt visszavonnak, az eljárás lezárható, hacsak ez nem ellenkezik a Közösség érdekeivel. Jelenleg a panaszok visszavonásának következményeit vizsgáljuk. Szeretném felhívni a figyelmet, hogy a Bizottság korábban elfogadta az efféle visszavonásokat, és azoknak megfelelően további intézkedések nélkül lezárta a vizsgálatokat.
A harmadik ügyben, a védintézkedésekkel kapcsolatban ez valójában egy olyan panasz, amelyet egy érintett kormány - a belga kormány - nyújtott be, ezért ebben egy némiképp eltérő eljárás folyik. Az érintett vállalat (Option NV) arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy felkérte a belga kormányt, hogy vonja vissza a védintézkedések meghozatalára irányuló kérelmét, a belga kormány azonban még nem tájékoztatta a Bizottságot, hogy eleget tesz-e az Option kérésének; így mi most arra várunk, hogy a belga kormány határozzon az álláspontjáról. Ebben az esetben pontosan ezek az események történtek.
S hogy általánosabb kérdésekkel folytassam, a kereskedelemvédelmi eszközök létének jó oka van. Nemzetközi versenyszabályozás és a megfelelően működő piacokhoz kapcsolódó egyéb szabályok híján ezek a kereskedelemvédelmi eszközök jelentik az egyetlen lehetőséget arra, hogy megvédjük iparunkat a tisztességtelen kereskedelem útján értékesített áruktól. Igyekszünk a lehető leghatékonyabban alkalmazni ezeket a szabályokat iparaink védelmében. Az időkorlátok léte biztosítja az iparág védelmében történő gyors cselekvést és az exportőrök számára fontos kiszámíthatóságot. Eszközeinket továbbra is szándékomban áll hatékony és tisztességes eszközként megtartani, hogy minden érintett gazdasági szereplő javát szolgálják.
A nemzetközi kereskedelemvédelmi szabályokat a Kereskedelmi Világszervezet épp most tárgyalja újra. Az EU álláspontja világos: fenn akarjuk tartani eszközeink hatékonyságát, miközben szeretnénk megvédeni gazdaságunkat mások protekcionista fellépéseivel szemben. A WTO e tárgyalásai csakúgy, mint a Lisszaboni Szerződéssel életbe lépett változások egyaránt fontosak szabályaink bármely olyan felülvizsgálatát illetően, amelyet szeretnénk elvégezni.
Ami a kis- és középvállalkozásokat illeti, a kereskedelemvédelmi eszközök valóban kihívást jelentenek a kkv-k számára, mind költségük, mind összetettségük tekintetében. Csökkenteni kell a kereskedelemvédelmi vizsgálatokban a kkv-kra nehezedő adminisztratív terheket. Éppen ezért rendeltem meg egy tanulmányt annak megvizsgálására, milyen speciális nehézségekkel szembesülnek a kkv-k a kereskedelemvédelmi eszközök kapcsán, és milyen megoldásokkal lehetne könnyíteni ezeken a nehézségeken.
Az intézményi aspektust illetően, bizonyára észreveszik majd, hogy a Bizottság által márciusban benyújtott komitológiai javaslat gondoskodik arról, hogy a Parlament teljes körű tájékoztatást kapjon a bizottsági eljárásokkal kapcsolatban. A Bizottság ezen kívül tájékoztatással fog élni a javasolt intézkedésekkel - ezek véleményezésére fel is fogja kérni a bizottságokat -, a végleges intézkedésekkel és ezeknek a Bizottság általi végső elfogadásával kapcsolatban is. Ezenfelül a Parlament bármikor további tájékoztatást is kérhet.
Ezek kapcsán hadd erősítsem meg, hogy a Bizottság gyakorlatilag készen áll arra, hogy javaslatot tegyen a kereskedelemvédelmi eszközöknek a felhatalmazáson alapuló és a végrehajtási aktusok új ellenőrzési rendszeréhez való hozzáigazítására (ez az úgy nevezett "kereskedelmi omnibus”). A végrehajtási aktusokról általában azonban, mint önök is tudják, jelentős vita zajlik az intézmények között. A Bizottság gondosan figyelemmel követi ezt az egyeztetést, és - a többi intézménnyel való kapcsolattartása alapján - igyekszik mérlegelni, hogy mikor fogadjon el egy ilyen javaslatot. Hadd legyek azonban egyértelmű azzal kapcsolatban, hogy a kérdés csak az, mikor fogadják el ezt a javaslatot, és nem az, hogy elfogadják-e.
Moreira úr a komitológiával kapcsolatban tett fel egy kérdést. Erre is szeretnék egyértelműen válaszolni. Én nem látok a Lisszaboni Szerződésben semmit, ami arra utal, hogy a kereskedelmi kérdésekkel kapcsolatban különlegesen kellene eljárni a komitológia során, és ezzel nem is értünk egyet. A döntés természetesen a Parlament és a Tanács kezében van, bár a Bizottság szintén játszhat ebben szerepet, mint ahogy végső soron az Európai Bíróság is. Egy eltérő többség bevezetése - hiszen végső soron erről lenne szó - abból a célból, hogy kereskedelmi kérdésekben felülbírálják a Bizottságot, nem elfogadható számunkra, és bizonyosan nem elfogadható számomra sem.
Végül, ami a harmadik országok által alkalmazott kereskedelemvédelmi eszközöket illeti, ezek terén a gazdasági válság kezdete óta valóban növekedést tapasztalunk.
Szeretném biztosítani önöket, hogy szorosan figyelemmel követjük a harmadik országok által hozott kereskedelemvédelmi intézkedéseket, és ha szükséges, mi is fellépünk - többek között intenzív ellenőrzéssel, az EU érintett exportőreinek hatékony támogatásával, valamint a WTO-n belüli vita általi rendezés kezdeményezésével.
A Bizottság fellépései számos esetben vezetnek a vizsgálatok befejezéséhez, anélkül, hogy az intézkedések bevezetésére sor kerülne. Más esetekben e vizsgálatok eredményeképpen gyakran csekélyebb intézkedést vezetnek be az érintett uniós exportőrökre vonatkozóan.
Volt egy olyan kérdés is, amely a harmadik országok felé irányuló megtorlás lehetséges formáira vonatkozott, az európai vállalatokra gyakorolt nyomás tekintetében. Kaptunk ezzel kapcsolatos petíciókat európai vállalatoktól, amelyek nevét azonban, az ő védelmük érdekében, nem kívánjuk felfedni. Így például egy közelmúltbeli, Kínát érintő ügyben Kína megtámadta a WTO-beli vitarendezést; a bizottság bennünket támogatott, de mi nem tettük közzé az érintett vállalatok nevét, ami - úgy vélem - a vállalatok érdekében történt.
Két kérdés vonatkozott még továbbá arra, hogy felül fogjuk-e vizsgálni a kereskedelemvédelmi eszközöket. Nos, nem fogjuk, mivel őszintén azt hiszem, hogy erre nincs szükség. Óriási mennyiségű munka tornyosul még előttünk a következő évekre a kereskedelem kapcsán, és azt kell, hogy mondjam, nem szeretnék újranyitni bizonyos vitákat egy efféle felülvizsgálati folyamat során. Ezt csak a dohai forduló befejeztével fontolnám meg.
A Zöldek egyik képviselőjétől is kaptam egy kérdést. Schlyter úr, azt kell, hogy mondjam, az ön kérdése igen érdekes kérdés, mivel - mint azt bizonyára ön is tudja - ezeket a dömpingellenes ügyeket a vállalatok indítják el. Vizsgálatuk egy vállalat által benyújtott panasz alapján indul. Ha tehát egy vállalat felvetné a kérdést, amelyet ön a széndioxid-áthelyezések kapcsán említett, akkor a Bizottság természetesen kivizsgálná az ügyet, és megtudná, hogy azzal kapcsolatban kell-e intézkedéseket hozni. A kérdés azonban bizonyára nem esik kívül az általunk megfontolt érvek körén. Mi azokat az érveket vesszük figyelembe, amelyeket az érintett vállalatok tárnak elénk, ha tehát egy vállalat elénk tárná ezt, minden bizonnyal megvizsgálnánk a kérdést.
Cristiana Muscardini
Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, a dömpingellenes intézkedések az Európai Unión belüli kereskedelmi tisztesség védelmének legélesebb eszközei közé tartoznak, a piacon való tisztességes verseny biztosítása érdekében. E téren tehát világos és végrehajtatható szabályokra van szükség az új komitológián belül.
A Lisszaboni Szerződés világosan kimondja, hogy a végrehajtási jogi aktusokért a Bizottság felel. A Tanács és a Parlament jogköre a Bizottság munkájának felügyeletére korlátozódik. A ma vizsgált kompromisszum megvonja a Parlamenttől a Lisszaboni Szerződés által ráruházott szerepet, ami ezért újabb demokratikus deficit létrejöttét eredményezheti az intézményeken belül.
Részleteiben, nem értjük és ellenezzük azt a javaslatot, amely szerint megkülönböztető módon kellene eljárni a dömpingellenes intézkedésekkel, amely bevezetné a mérlegelésen alapuló döntéshozatal elemeit, az eljárások átpolitizálódásához és jogbizonytalansághoz vezetne, holott azoknak a tisztességtelen verseny gyakorlata által megkárosított vállalatok jogos érdekeinek védelmét kellene szolgálniuk.
A jelenlegihez hasonló súlyos gazdasági válság idején értelmetlennek és önsanyargatónak tűnik megbonyolítani és kevéssé praktikussá tenni a dömpingellenes eljárások lezárását. Pedig, ha nem módosítják, a jelenlegi javaslat valójában ezt eredményezné.
A tagállamok és a Bizottság felelősségérzetére apellálunk, mivel az ő közös érdekük a jelentősebb fejlődés biztosítása. A fejlődés pedig csak olyan szabályok meghozatalával lehetséges, amelyek megelőzik a piac torzulását, tiszteletben tartják az intézményi szerepeket és meggyorsítják az eljárásokat.
Mario Pirillo
Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, az Európai Bizottság által indított dömpingellenes eljárások száma az elmúlt évek során növekedett. Ez a harmadik országok által az európai vállalatok ellen folytatott tisztességtelen gyakorlatok megszaporodásának jele. A gazdasági és pénzügyi válság ellenére nemzetközi partnereink mintegy 332 protekcionista intézkedést hoztak az elmúlt két év során.
Mi hiszünk a szabad, de tisztességes nemzetközi kereskedelemben, amely közös, mindenkire egyaránt érvényes szabályokon alapszik. Fontos biztosítani a kereskedelmi védelem európai eszközeinek hatékonyságát, amelyek feladata a jogellenes helyzetek helyrehozása.
Mélyen aggódom amiatt, hogy a komitológia megreformálására irányuló jelenlegi törekvések esetleg kihatnak ezen eszközök hatékonyságára. Teret hagyni a politikai és diplomáciai egyeztetések számára, hogy azok döntsenek a dömpingellenes intézkedések alkalmazásáról, azzal a kockázattal jár, hogy elferdül egy folyamat, amelynek pedig továbbra is konkrét, objektív információkon kellene alapulnia.
Jan Zahradil
Elnök úr, szeretnék visszatérni ahhoz, amiről kollégám, Sturdy úr beszélt az előbb. A dömpingellenes intézkedések jó szolgálatot tesznek, de rossz tanácsadók. Amennyire hasznosak lehetnek az európai vállalatok és az európai gazdaság tisztességtelen verseny és tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok elleni védelmében, sajnos olyannyira vissza is lehet élni velük a protekcionizmus érdekében, hogy lezárják Európa piacait a harmadik országokból érkező áruk előtt. Ezért felszólítom a Bizottságot és önt, biztos úr, hogy ne hagyja az ilyen irányú fejleményeket, és felszólítom saját magunkat is, hogy figyelmeztessünk a dömpingellenes intézkedéseknek a protekcionizmus, valamint az európai piacok és az európai gazdaság világtól való elzárása érdekében való kihasználása ellen. Véleményem szerint ez nem válna hasznunkra, és egy zárt "Európa erőd” senkinek nem áll érdekében, valamint úgy vélem, hogy a történelem mindig megmutatja, hogy ha Európa nyitott, és együttműködik a világ többi részével, abból csak profitál. Kérem, ne feledkezzenek meg erről.
Elisabeth Köstinger
(DE) Elnök úr, az olcsó munka és a szociális dömping olyan módszerek, amelyeket a fejlődő és feltörekvő országok gyakran alkalmaznak. A dömpingellenes intézkedések problémája megmutatja, mennyire fontos, hogy felszólítsunk a környezetvédelmi és szociális előírások betartására, valamint a harmadik országokkal kötendő szabadkereskedelmi megállapodások tárgyalásai során a kereskedelemvédelmi intézkedések fontosságára. A termelőipar bármely területén tevékenykedő európai vállalatoknak nem szabad hátrányt szenvedniük azért, mert magas minőségi követelmények szerint termelnek, amelyek természetesen az áraikban is tükröződnek. A közelmúltbeli Mercosur-tárgyalásokon történt fejlemények e tekintetben - véleményem szerint - meglehetősen aggasztóak.
Nem szabad kinyitnunk az ajtót a szociális dömping előtt, hanem ehelyett egy fenntartható megközelítést kell belefoglalnunk a kereskedelmi megállapodásokba. A dömping rendkívül fontos probléma a mezőgazdasági ágazatban, különösen, ha a kis független gazdaságok eltűnését eredményezi, amelyek helyébe így mezőgazdasági vállalkozók lépnek.
E tekintetben szeretném kiemelni az EU és Latin-Amerika közötti kereskedelmi kapcsolatokról szóló saját kezdeményezésű jelentést. Ez világosan kifejti az Európai Unió szociális, környezetvédelmi és termelési előírásokkal kapcsolatos aggályait. Szeretnék köszönetet mondani azoknak a képviselőtársaknak, akik felvetették a Bizottságban ezt a fontos kérdést.
Karel De Gucht
a Bizottság tagja. - Elnök úr, válaszom nagyon rövid lesz, de még meg kell válaszolnom Scholz úr kérdését a Saint-Gobain üvegszállal kapcsolatos esetre vonatkozóan.
A dömpingellenes vámok megdrágíthatják az árukat - a kkv-k számára is. A Bizottság a közérdekűség-vizsgálat segítségével kalkulálja ki ezt a lehetséges hatást. A folyamatban a kkv-k is részt vehetnek. Van egy kkv-segélyvonalunk, hogy megkönnyítsük az együttműködést. Mindazonáltal, ebben az esetben a hatás meglehetősen kicsi, mert az EU piacának csupán a 14%-a Kínáé.
Ami Zahradil úr kérdését illeti, amelyet a kereskedelemvédelmi intézkedések protekcionista eszközként való alkalmazása, és ennek esetleges megvalósulása kapcsán tett fel, azt mondhatom, hogy az egyetlen tényező, amely az esetek számát befolyásolja, a Bizottsághoz benyújtott panaszok száma, és az ezekben bemutatott bizonyítékok minősége. A Bizottság kereskedelemvédelmi politikája egy szabályokon alapuló rendszer, amely megfelel a WTO előírásainak. Ha benyújtanak egy panaszt, és azt elegendő bizonyítható ténnyel támasztják alá arra vonatkozóan, hogy dömping történik, a Bizottságnak nincs más választása, mint hogy vizsgálatot indítson az ügyben.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Jarosław Kalinowski
Az európai gazdaság védelme érdekében fontos, hogy hatékony korlátozásokat vezessünk be arra a folyamatra, amelynek során a harmadik országokból származó termékek nevében lobbiznak. Ezek a termékek gyakran olyan anyagok felhasználásával készülnek, amelyek mind a környezet, mind a fogyasztók számára károsak. Nyilvánvaló példái ennek a gyermekjátékok - a festékekben vagy műanyag részekben található veszélyes összetevők egészségügyi problémákat okozhatnak, a silány gyártási folyamat pedig balesetekhez vezethet, amelyek végén kórházban köthetünk ki. Természetesen pontosan ilyen módon - vagyis olcsó alapanyagok felhasználásával és alulfizetett munkaerő foglalkoztatásával - lehet elérni az alacsony kiskereskedelmi árakat, és így lehet elárasztani a piacot. Szigorúan fokoznunk kell az importált árucikkek gyártására vonatkozó ellenőrzéseket, és biztosítanunk kell azon jogszabályok hatékony betarttatását, amelyek a harmadik országokból származó olcsó termékek európai piacokra való jutását szabályozzák. A kereskedelemvédelmi eszközöknek hatékonynak kell lenniük, és garantálniuk kell, hogy minden vállalatunk tisztességes feltételek közt versenyezhessen.
