2009 m. lapkričio 18 d. ES ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikimas Stokholme (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl 2009 m. lapkričio 18 d. ES ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikimo Stokholme.
Cecilia Malmström
Ponia pirmininke, kaip ką tik sakėte, ES ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikimas įvyks 2009 m. lapkričio 18 d. Stokholme. Tai bus gera proga ES įvertinti savo santykius su Rusija. Žinau, kad daugelis šio Parlamento narių labai atidžiai seka įvykius Rusijoje. Todėl norėčiau pristatyti pagrindinius klausimus, kuriuos ketiname aptarti aukščiausiojo lygio susitikime, ir esu įsitikinusi, kad Komisijos narnorės išsamiau pakalbėti apie Komisijos atsakomybei priklausančias sritis.
Kalbant bendrai, be abejo, šį susitikimą norime panaudoti ES ir Rusijos strateginei partnerystei plėtoti. Bendradarbiaudami su Rusija visose srityse gautume daug naudos. Jei norime veiksmingai spręsti pasaulinės svarbos uždavinius, mums reikia Rusijos. Tačiau privalome Rusijai aiškiai pasakyti, kad mūsų partnerystturi būti grindžiama bendrų įsipareigojimų ir bendrų vertybių laikymusi. Tai reiškia žmogaus teisių, demokratijos ir teisinės valstybės principų laikymąsi. Aukščiausiojo lygio susitikimas suteiks mums progą daryti Rusijai spaudimą, kad ji vykdytų savo sutartinius įsipareigojimus ir minėtose, ir kitose srityse.
Vienas svarbiausių klausimų bus klimato kaita. Taryba pabrėš tai, kad ES ir Rusijos bendradarbiavimas yra labai svarbus, norint pasiekti gerų rezultatų Kopenhagoje. Rusija turėtų pažadėti sumažinti konkretų ir palyginamą išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, atitinkantį dviejų laipsnių tikslą, dėl kurio G8 valstybės susitarL'Akviloje.
Su šiuo klausimu sietinas energetikos klausimas, t. y. energijos vartojimo efektyvumo ir energetinio saugumo klausimas. Kadangi ES laiko Rusiją svarbiausia partnere energetikos srityje, aukščiausiojo lygio susitikimas suteiks mums galimybę pabrėžti, kad būtina atkurti pasitikėjimą ir skaidrumą ES ir Rusijos santykiuose energetikos srityje. Taip pat pareikšime savo nusivylimą dėl to, kad Rusija neseniai pasitraukiš Energetikos chartijos sutarties.
Tikimės, kad aukščiausiojo lygio susitikime bus įdiegta ir patvirtinta griežtesnankstyvo įspėjimo priemonė. Dėl šio klausimo reikia, kad Rusija ir kitos susijusios trečiosios šalys atskirai suteiktų aiškias garantijas, jog dujų tranzitas ar eksportas į ES nebus nutrauktas, jei ateityje kils energetikos srities ginčų.
Be abejo, aptarsime ekonomikos ir finansų krizę. Taryba norėtų, kad aukščiausiojo lygio susitikime būtų pasiektas susitarimas dėl reikalingų nuolatinių suderintų pastangų reaguojant į krizę ir patvirtinta, jog mes primygtinai reikalausime, kad mūsų ekonomikos būtų atviros ir kad būtų vengiama protekcionistinių priemonių. Susitikimas mums taip pat suteiks galimybę įvertinti mūsų su keturiomis bendromis erdvėmis susijusiame darbe padarytą pažangą. Išnaudosime galimybę pabrėžti, kad svarbu pasiekti pažangą tose srityse, kuriose jos reikia, arba srityse, kur kyla problemų.
Pasikeitusi Rusijos pozicija dėl Pasaulio prekybos organizacijos lėmė, kad susidarnauja padėtis, kurią šiuo metu analizuojame. Vėlavimas priimti Rusiją į PPO darys poveikį mūsų dvišaliams santykiams, įskaitant derybas dėl naujo ES ir Rusijos susitarimo. Mes pakartosime savo pritarimą, kad Rusija būtų priimta į PPO, ir tai yra svarbu Rusijos integracijai į pasaulio ekonomiką.
Šiuo metu turime spręsti vis dar aktualias prekybos ir ekonomikos problemas, pvz., skrydžių per Sibirą mokesčių, pasienyje taikomų priemonių, kurios trukdo importuoti komercinius automobilius į Rusiją, diskriminacinių kelių mokesčių, planų riboti keliais vežamų konteinerių importą, eksporto muitų medienai ir pastaruoju metu Rusijos vykdomų protekcionistinių priemonių.
Labai gerai žinau apie didžiulį Europos Parlamento susirūpinimą žmogaus teisių padėtimi Rusijoje. Tokį susirūpinimą įrodo jūsų sprendimas šiais metais A. Sacharovo premiją skirti Rusijos žmogaus teisių gynėjams. Tarybai pirmininkaujanti Švedija pritaria jūsų susirūpinimui, ir užtikrinsime, kad žmogaus teisių klausimams susitikimo diskusijose būtų skirta derama vieta. Be abejo, džiaugiamės prezidento D. Medvedevo pareiškimu dėl žmogaus teisių, demokratijos ir teisinės valstybės, tačiau po šio pareiškimo turi būti imamasi konkrečių veiksmų. Žmogaus teisių padėtis Rusijoje kelia nerimą. Ypač pabrėšime naujausius įvykius Šiaurės Kaukaze, kuris tapo smurto prieš žmogaus teisių gynėjus, nusikaltimų prevencijos tarnybų personalą, valdžios atstovus ir visą visuomenę, vieta. Ypač didelį nerimą kelią tai, kad žmogaus teisių gynėjai ir žurnalistai žudomi ne tik Šiaurės Kaukaze, bet ir visoje Rusijoje. Todėl pakartosime savo reikalavimą Rusijai, kad ji padarytų visa, kas jos galiose, ir užtikrintų, jog žmogaus teisių gynėjai galėtų dirbti savo darbą nebijodami smurto, persekiojimo ar grasinimų.
Užsienio politikos ir saugumo klausimų atžvilgiu pabrėšime, kad labai svarbu išlaikyti ir pagerinti dialogą dėl mūsų artimos kaimynystės. Turime bendradarbiauti su Rusija šiuo klausimu, jei norime padaryti pažangą siekiant taikių sprendimų užsitęsusiuose konfliktuose. Akivaizdu, kad laikysimės savo pagrindinių principų.
Iškelsime Gruzijos klausimą ir pakartosime, kad Rusija privalo visapusiškai laikytis savo įsipareigojimų pagal rugpjūčio 12 d. parengtą šešių punktų planą ir vėlesnį 2008 m. rugsėjo 8 d. susitarimą. Privalome atgauti būtiną pasitikėjimą dėl Kodorio upės aukštupio slėnio ir Akhalgorio regiono ir Perevi patikrinimo punkto. Taip pat paraginsime Rusiją panaudoti savo įtaką, kad ES stebėjimo misijai pagal turimus įgaliojimus veikti visoje šalyje būtų leista atvykti į Gruzijos Pietų Osetijos ir Abchazijos sritis. Susitikimas mums taip pat suteiks progą įvertinti Ženevos dialoge pasiektą pažangą ir šiuo požiūriu tikimės, kad Rusija ir toliau laikysis savo įsipareigojimais pagrįsto požiūrio.
Suprantame, kad turime bendradarbiauti su Rusija dėl vadinamųjų įšaldytų konfliktų Padnestrėje ir Kalnų Karabache. Pabrėšime, kad svarbu ir toliau įsipareigoti taikyti konfliktų sprendimo priemones, t. y. Minsko grupės priemones ir "5+2" formatą Padnestrėje.
Aktyvus Rusijos įsipareigojimas skatinti Armėnijos ir Azerbaidžano prezidentų dialogą dėl Kalnų Karabacho klausimo, be abejo, yra sveikintinas. Tačiau Rusijai pabrėšime ir tai, kad svarbu į visus šio proceso etapus įtraukti Minsko grupę. ES yra pasirengusi paremti Minsko procesą, inter alia, vykdydama pasitikėjimo didinimo priemones. Aukščiausiojo lygio susitikime turėtų būti pareikštas pritarimas tam, kad būtų ratifikuoti ir įgyvendinti nauji Armėnijos ir Turkijos protokolai. Kiti šios srities reikalai yra susiję su Euroatlantinio saugumo partneryste ir Rytų partneryste.
Dėl Euroatlantinio saugumo raginsime Rusiją aktyviai dalyvauti Korfu procese prieš Atėnuose priimant ilgalaikį poveikį turintį sprendimą. Susitikime turėtų būti paprašyta Rusijos patvirtinti, kad ji pritaria pagrindiniams proceso principams, kitaip tariant, tam, kad būtų visiškai laikomasi Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) taisyklių ir kad jos būtų įgyvendinamos, - nes būtent ESBO vyksta pagrindinės diskusijos dėl Korfu proceso, - taip pat tam, kad visi visiems rūpimos saugumo strategijos aspektai būtų sprendžiami suderintu būdu.
Dėl ES reikalų norime Rusiją informuoti apie visus su Rytų partneryste susijusius incidentus ir pakartoti, kad konkrečiais atvejais, remiantis bendra 2009 m. gegužės mėn. Prahos deklaracija, gali būti suteikta teisdalyvauti ir trečiosioms šalims. Susitikime taip pat turėsime galimybę iškelti daug tarptautinių ir regioninių klausimų. Manau, labiausiai tikėtina, kad bus keliami su Iranu, Afganistanu ir (arba) Pakistanu, Pietų Kaukazu ir, be abejo, Artimaisiais Rytais susiję klausimai.
Ponia pirmininke, gerbiami Parlamento nariai, kalbėjau pakankami ilgai, bet žinau, kad jums labai rūpi šis klausimas. Tai labai svarbus aukščiausiojo lygio susitikimas, kurio darbotvarkėje daug klausimų, ir tikiuosi išgirsti jūsų nuomones ir pasiūlymus, mums vykdant paskutinius pasirengimo šiam susitikimui darbus.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Ponia pirmininke, vos prieš metus persvarstėme ES ir Rusijos santykius ir nutarėme, kad Europos Sąjunga turėtų - nepaisant mūsų didelių skirtumų su Rusija dėl Gruzijos konflikto - bendradarbiauti su šia svarbia kaimyne ir derėtis dėl naujo susitarimo. Taip pat padarėme išvadą, kad turėtume grįsti savo santykius mūsų pačių interesų įvertinimu. Todėl kitą savaitę vyksiančiame Stokholmo aukščiausiojo lygio susitikime didžiausią dėmesį skirsime - kaip jau buvo minėta - toms sritims, kuriomis suinteresuotos abi šalys, pvz., klimato kaitai bei energetikai ir pasaulinei ekonomikos krizei.
Finansų krizsmarkiai smogRusijai ir būtent šioje politikos srityje Europos Sąjunga turi aiškų interesą ieškoti bendro politinio metodo. G20 valstybių įsipareigojimai buvo svarbus žingsnis tinkama linkme. Manau, svarbu, kad dabar šių įsipareigojimų laikytųsi visi partneriai. Taip pat gyvybiškai svarbu, kad Rusija nepasiduotų protekcionizmo pagundai. Tendencija vykdyti protekcionistinę veiklą jau kenkia ES verslui.
Aišku, esame įsitikinę, kad geriausias būdas žengti pirmyn yra dirbti kartu, laikantis taisyklėmis pagrįsto daugiašalio formato. Aukščiausiojo lygio susitikimas bus proga dar kartą pabrėžti Rusijos priėmimo į PPO svarbą. Rusijos ketinimas tuo pat metu užbaigti derybas su Baltarusija ir Kazachija, su kuriomis ji planuoja muitų sąjungą, vis dar palieka daug neatsakytų klausimų. Taip pat aukščiausiojo lygio susitikime tikimės geriau suprasti naująjį Rusijos požiūrį. Tai svarbu, ypač dėl to, kad Komisija veda derybas dėl naujo susitarimo, kuriame turi būti aiškios ir teisiškai įpareigojančios nuostatos dėl prekybos, investavimo ir energetikos.
Aukščiausiojo lygio susitikime turėtų visiškai paaiškėti dvišalės prekybos sąlygos, kuri pagal naują muitų sąjungos bendrųjų išorinių tarifų sistemą bus vykdoma nuo 2010 m. sausio 1 d.
Klimato kaitos klausimu - mano kolegjau sakė, kad susitikime turėtų būti pabrėžtas pagrindinis vaidmuo, kurio kartu gali imtis Rusija ir Europos Sąjunga siekdamos teigiamų rezultatų Kopenhagos susitikime. Rusija gali prisidėti labai svariai, nes didindama energijos vartojimo efektyvumą ji turi didžiules galimybes sumažinti išmetamus teršalus. Taigi raginsime Rusiją įsipareigoti dėl platesnio užmojo šiltnamio efektą sukeliančių dujų sumažinimo, palyginamo su mūsų pačių ES užsibrėžtais tikslais.
Energetinio saugumo klausimu - tęsiamas darbas dėl geresnės ankstyvo įspėjimo priemonės. Apgailestaujame, kad Rusija pasitraukiš Energetikos chartijos sutarties (ECS), tačiau primename, kad ECS principai buvo patvirtinti, kai G8 pirmininkavo Rusija, t. y. Sankt Peterburgo deklaracijoje. Todėl šie principai turėtų tapti mūsų darbo dėl energetinio saugumo pagal naują ES ir Rusijos susitarimą pagrindu. Kadangi turėtume būti pasirengę aptarti Rusijos norą rengti platesnes diskusijas dėl tarptautinio energetinio saugumo sistemos, manau, kad pirmiausia norėsime padėti pamatus mūsų dvišaliams santykiams energetikos srityje.
Kadangi gerai bendradarbiaujame su Rusija dėl daugelio tarptautinių santykių aspektų, mums reikia pasiekti pažangos bendradarbiaujant dėl bendros kaimynystės. Todėl ir toliau aiškinsime savo nuomonę, kad politiniu ir ekonominiu stabilumu, kurį skatina Rytų partnerystė, yra suinteresuotos visos šalys. Ir toliau skatinsime Rusiją konstruktyviai dirbti siekiant vis dar esančių problemų ir konfliktų - pvz., Padnestrėje ar Kalnų Karabache - sprendimo ir laikytis Ženevos proceso.
Prezidento D. Medvedevo pasiūlymas rengti platesnę diskusija dėl Euroatlantinio saugumo lėmnaują diskusijų procesą, vykstantį ESBO. Manau, svarbu, kad šios diskusijos neatitrauktų mūsų dėmesio nuo skubaus uždavinio spręsti dabartinius įšaldytus konfliktus. ES ir Rusijos strateginpartnerystturi - kaip jau buvo sakyta - būti grindžiama bendrais įsipareigojimais žmogaus teisių ir demokratijos srityje. Rusija prisiėmįsipareigojimus kaip Jungtinių Tautų, ESBO ir Europos Tarybos narir turi šių įsipareigojimų laikytis.
Manau, taip pat svarbu, kad siektume daugiau ir dėl visų skirtingų klausimų dirbtume kartu. Žinome, kad santykiai tarp Rusijos ir ES yra sudėtingi, tačiau esama daug galimybių ir neišnaudotų progų. Todėl išlaikysime savo principingą, kritišką, tačiau kartu konstruktyvų bendradarbiavimą su savo kaimyne, būdami įsitikinę, kad ir Rusija žino, jog jai naudinga išlaikyti tikrą strateginę partnerystę su mumis.
Michael Gahler
Ponia pirmininke, gerai, kad vyksta įprastas ES ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikimas, nes, be abejo, yra labai daug dalykų, kuriuos reikia aptarti. Pagrindinės išsamios darbotvarkės temos - planuojamas bendradarbiavimo susitarimas, energijos tiekimo užtikrinimas, Rusijos priėmimas į PPO, klimato kaita, padėtis Kaukaze ir, svarbiausia, su demokratija ir teisine valstybe susijusi padėtis Rusijoje.
Nusiginklavimo, ginklų kontrolės ir galimo priešraketinio skydo klausimai taip pat yra darbotvarkėje. Taip pat kartu susiduriame su tarptautinio terorizmo ir fundamentalizmo grėsmėmis. Tokia valstybkaip Iranas kelia problemų ir ES, ir Rusijai. Mes kartu priklausome Artimųjų Rytų ketvertui ir, kartu su JAV, esame įsipareigoję siekti, kad būtų pasiektas šiam regionui tinkamas sprendimas.
Tikimės, kad netrukus bus sudarytos tinkamos sąlygos beviziam režimui tarp ES ir Rusijos. Esu tikras, kad netrukdomi tarpasmeniniai ryšiai yra geriausias būdas Rusijos jaunimui suteikti galimybę susidaryti tikrąjį vaizdą apie europiečių gyvenimą ir pasaulėžiūrą ir mūsų ketinimus Rusijos atžvilgiu.
Būtina sąlyga, kurios reikia, kad mes įgyvendintume šią darbotvarkę, mano nuomone, yra susitarimas ES viduje ir aiški mūsų žinia visam pasauliui. Nors tai ir klišė, mes pernelyg dažnai leidžiame išsiskirti mūsų nuomonėms, dažnai dėl niuansų. Šiuo požiūriu jokia ES valstybės narės vyriausybneturėtų manyti, kad per ilgą laiką derybose su Rusija ji gali pasiekti daugiau, nei galime pasiekti kartu, tardami svarų visos ES žodį.
Būdami vertybėmis grindžiama Bendrija, turime bendrą nuomonę apie padėtį dėl teisinės valstybės ir žmogaus teisių Rusijoje ir tai turėtume pabrėžti. Deja, A. Sacharovo premiją turėjome įteikti Rusijos organizacijai. Dėkoju Tarybai pirmininkaujančiai valstybei už aiškumą šiuo klausimu.
Kadangi esame vienodai priklausomi nuo energijos tiekimo, turime užtikrinti, kad Rusijos, Ukrainos ir ES trišaliai susitarimai būtų suformuluoti taip, kad būtų užkirstas kelias dujų slėgio sumažėjimui ES dalyse kiekvieną žiemą. Privalome bendrai siekti, kad ES stebėtojams būtų suteikta neribota prieiga Kaukaze.
ES privalo pateikti Rusijai ir JAV savo aiškią poziciją dėl nusiginklavimo ar priešraketinio skydo. Jei viso to pasieksime, Rusija mus vertins rimtai ir gerai sugyvensime.
Adrian Severin
S&D frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, diskusijos dėl Rusijos mus dažnai padalija į idealistus ir pragmatikus, konfrontacinius geopolitinius strategus ir taikytojus, šaltojo karo veteranus ir naujuosius praktinius oportunistus. Manau, kad jau seniai reikia pamiršti šias dilemiškas manicheizmines nuostatas ir pateikti aiškią mūsų nuomonę dėl noro vykdyti konstruktyvų ir veiksmingą dialogą su Rusija.
Mano nuomone, palaikydami santykius su Rusija visuomet turėtume rodyti tvirtą nuomonę strateginiu požiūriu ir būti lankstūs taktiniu požiūriu. Visuomet turėtume ginti savo vertybes ir interesus, tačiau taip pat turėtume rodyti susirūpinimą Rusijos siekiais ir interesais ir pagarbą jiems.
Tai vienintelis pagrindas, kuriuo remdamiesi galėtume didinti abipusį pasitikėjimą ir rasti abiem šalims naudingus ir priimtinus sprendimus.
Kalbant konkrečiau, savo rytų kaimynystę privalome iš priešų zonos paversti bendrų strategijų ir bendrų projektų zona. Bendra Juodosios jūros regiono strategija galbūt galėtų palaipsniui papildyti mūsų sinergiją ir suteikti daugiau svarbos mūsų dabartiniam metodui.
Esant tokioms aplinkybėms, privalome įšaldytų konfliktų klausimą spręsti sąžiningai ir atvirai ir pamiršti visus tabu, kad rastume praktiškus sprendimus.
Taip pat privalome padėti Rusijai patenkinti savo tikslinį poreikį netapti tik nuo naftos ir dujų priklausoma jėga ir turime užtikrinti savo energetinį nepriklausomumą.
Turime dirbti kūrybingiau, kad surastume tikrojo bendradarbiavimo, technologinio bendradarbiavimo ir eksploatacinio bendradarbiavimo būdus, atveriant rinkas energetikos sektoriuje.
Naujo pasaulinio saugumo plano ar susitarimo turime siekti kartu su Rusija. Manau, kad nereikėtų iškart atmesti D. Medvedevo iniciatyvos. Vieni mano, kad už šios iniciatyvos slypi darbotvarkė, kurios negalime priimti. Kiti mano, kad jokios darbotvarkės nėra, o iniciatyva - tiesiog mūsų reakcijos išbandymas. Kad ir kas slypėtų už šios iniciatyvos, mūsų dabartiniai saugumo planai parengti skirtingu laiku, todėl turime juos atnaujinti. Turime nuspręsti, kas vis dar aktualu, ir įtraukti naujų dalykų.
Mano paskutinpastaba - privalome pasinaudoti transatlantiniais santykiais, kad galbūt sukurtume trišalį Rusijos, Jungtinių Valstijų ir Europos dialogą. Apie tokį trišalį metodą privalome pagalvoti ir todėl, kad būtume tikri, jog Rusija ir Jungtinės Valstijos nespręs klausimų mums nedalyvaujant.
Kristiina Ojuland
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, ponia B. Ferrero-Waldner, kalbėjusi Liberalų ir demokratų aljanso už Europą vardu, norėčiau aiškiai pabrėžti, kad geri kaimyniški ir abiem pusėms naudingi Europos Sąjungos ir Rusijos santykiai yra labai svarbūs. Tačiau tokiems santykiams reikia geros abiejų pusių valios, būtent to, apie ką šiandien po pietų kalbėjo prezidentas V. Havel.
Ponios ir ponai, visi žinome, kad Rusija visuomet gerai vertino stiprius partnerius. Ir, tiesą pasakius, šiandieninis pasirengimas po savaitės vyksiančiam aukščiausiojo lygio susitikimui rodo, kad kai norime, Europos Sąjunga gali kalbėti vienu balsu. Ir tai labai svarbu - tai rodo ir mūsų parengta rezoliucija - ir klausydamasi Tarybos ir Komisijos atstovų apie tai susidariau labai gerą nuomonę. Be to, nereikia nsakyti, kad Lisabonos sutarties ratifikavimas tam sudaro tvirtesnius ir platesnius pagrindus.
O dabar pažvelkime iš Rusijos pusės. Tiesą pasakius, Rusija turi labai gerą galimybę kitą savaitę parodyti nuoširdų norą bendradarbiauti su mumis ir tokiose srityse kaip energetinis saugumas ar pasirengimas naujam pagrindų susitarimui tarp Europos Sąjungos ir Rusijos, taip pat, pvz., dėl elgesio gairių dėl Rusijos stojimo į PPO veiksmų. Tikra tiesa, kad šiuo metu esama prieštaringų požiūrių: prezidentas D. Medvedev ir ministras pirmininkas V. Putin rodskirtingus ženklus. Labai tikiuosi, kad kitą savaitę Europos Sąjungai taps aišku, kokiu maršrutu Rusija keliaus PPO link. Ir, be abejo, manau, kad Europos Sąjunga privalo paremti šią Rusijos kelionę PPO link.
Be abejo, labai svarbus klausimas, dėl kurio Rusija gali parodyti savo bendradarbiavimą su mumis, yra bendradarbiavimas ir pasiektas susitarimas klimato kaitos srityje. Tai labai konkretus klausimas, kuris bus sprendžiamas netrukus, - gruodžio mėn. vyksiančiame Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikime, - ir tai klausimas, kurio atžvilgiu turėtume pasverti visas galimybes ir nutarti, ar toks Europos Sąjungos ir Rusijos bendradarbiavimas yra įmanomas, ar ne.
Ponios ir ponai, praėjusiais metais labai dažnai buvo sakoma, kad Europos Sąjungos ir Rusijos santykius reikėtų padaryti pragmatiškesnius, ir jau pati girdėjau dėl to užduodamus klausimus: ar tai reiškia, kad Europos Sąjunga tiesiog meta į šalį žmogaus teises, pagrindines vertybes ir demokratijos temą. Manau, kad jokiomis aplinkybėmis negalime taip elgtis, nes jei taip padarysime, visiškai atsisakysime savo - ir visos Europos Sąjungos bendrai - vertybių. Be to, žmogaus teisių klausimo kėlimas jokiu būdu nėra Rusijos kaltinimas, jos stūmimas į kampą ar jos auklėjimas; žmogaus teisių klausimo kėlimas yra, pirmiausia, žvilgsnis į tai, kaip Rusijoje gyvena žmonės, tai yra paprastų piliečių apsauga.
O juodi debesys žmogaus teisių srityje, tiesą pasakius, dar kartą plaukia į Maskvą, nes - kaip vakar girdėjote - konstitucinis teismas diskutavo dėl galimybės nuo kitų metų grąžinti mirties bausmę, o liberalams tai iš tiesų yra labai griežta tema. Ponios ir ponai, negaliu čia daugiau kalbėti šia tema, tačiau, be jokios abejonės, diskusijose ketiname kelti konfliktų klausimą ir turėtume juos aptarti.
Werner Schulz
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, šiais metais ne tik švenčiame dvidešimtiąsias sienos griuvimo ir taikios revoliucijos metines, bet ir prisimename, kad 1989 m. mirAndrei Sacharov, kurio vaidmuo griūvant totalitarinio Rytų bloko sistemai buvo labai svarbus. Andrei Sacharov mums paliko patarimą, kad jo šaliai reikia supratimo ir spaudimo - aiškaus spaudimo. Tačiau šiandien žodį "davlenie" versčiau ne "spaudimas", o "parama", tiesą pasakius, tvirta parama visose srityse, kuriose Rusija eina modernizavimo keliu ir kuriose tampa matomi socialinės rinkos ekonomikos, demokratijos ir teisinės valstybės ženklai.
Rusijos prezidentas D. Medvedev neseniai pareišksavo susirūpinimą dėl sąstingio ir problemų savo šalyje ir paragino paremti jo pastangas vykdyti reformą. Jei tai tikras prašymas, būtent tai ir turėtume padaryti. Tokia pagalba apima Rusijos dalyvavimą tarptautinėse reguliavimo sistemose, pvz., PPO ir Energetikos chartijoje. Todėl neturėtume kurti jokių nereikalingų kliūčių. Rusija taip pat turėtų pripažinti, kad ji negali susidoroti su krize viena pati.
Tačiau, kaip šiandien jau sakVáclav Havel, norint partnerystės, viena šalis kitai turi sakyti visišką teisybę. Todėl norėčiau pasakyti štai ką: ten, kur klastojami rinkimai, net pati stebimos demokratijos sąvoka pradeda atrodyti ciniška, todėl labai svarbi rinkimų priežiūra. Ten, kur žudomi kritikuojantys žurnalistai, miršta ir tiesa. Nedarome jokios pažangos, taikydami savo "kaitos per prekybą" metodą. Vietoj to, savo santykius su Rusija turėtume grįsti tvirtu vertybių pagrindu.
Charles Tannock
ECR frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, ECR frakcija pritaria, kad Rusija yra gyvybiškai svarbi ekonominpartnerir pasaulinės diplomatijos sunkiasvorė, tačiau tokia jos padėtis reikalauja ir tam tikros atsakomybės. Viena iš tokios atsakomybės sričių - savo kaimynių, pvz., Ukrainos ir Gruzijos, teritorinio vientisumo gerbimas ir įžeidžiančios sąvokos "artimasis užsienis" atsisakymas.
Atsižvelgiant į nemažą neatskleistų žurnalistų ir žmogaus teisių gynėjų nužudymo atvejų skaičių, Rusija taip pat privalo imtis konkrečių veiksmų, kad būtų apsaugotos žmogaus teisės ir teisinvalstybė. Žmogaus teisių gynimo grupei organizacijai "Memorial" skirta Sacharovo premija rodo, kaip rimtai mes šiame Parlamente žiūrime į šį klausimą.
Rusija privalo bendradarbiauti dėl branduolinių ginklų platinimo, ypač Iranui, prevencijos ir neparduoti Iranui raketų sistemos S300, taip parodydama solidarumą su Vakarais prieš šį pavojingą režimą.
Taip pat susirūpinimą kelia auganti nostalgija Sovietų Sąjungai ir Stalinui.
Galiausiai, artėjant žiemai, Rusijai negalima leisti dar kartą panaudoti savo dujų tiekimo Europai tikro monopolio, kaip diplomatinio ginklo. ES pasiryžimas įvairinti šaltinius ir tiekimą pagal bendrą išorės energetikos saugumo politiką, be jokios abejonės, turi sustiprinti mūsų pozicijas prie derybų stalo su Rusija.
Vladimír Remek
Ponios ir ponai, negaliu įsivaizduoti, kad vadovaudamiesi Europos Parlamento parengta rezoliucija, ES atstovai sugebės Stokholme pasiekti teigiamų rezultatų. Jei Rusijos delegacija turi panašias rekomendacijas, aukščiausiojo lygio susitikimas yra pasmerktas žlugti. Ar norime, kad derybos padėtų ES ir Rusijos bendradarbiavimui? Be abejo, taip. Labai dažnai dokumente Rusija vadinama labai svarbia ES partnere. Tačiau beveik viskas yra pateikta reikalavimų ir sąlygų, o ne pasiūlymų forma. Pvz., atsakomybdėl klimato kaitos konferencijos Kopenhagoje perkelta ant Rusijos pečių. Tačiau būtent Rusija išgelbėjo Kioto protokolą, o JAV atsisakjį ratifikuoti. Be to, viena iš nerealių pozicijų, patvirtintų santykių su Rusija atžvilgiu, yra uždavinys išspręsti žiniasklaidos laisvės klausimą. Aišku, padėtis nėra ideali. Tačiau praėjusios plenarinės sesijos metu, kai kalbėjome apie Italiją, nusprendėme, kad tai vidaus reikalas. Italija yra Europos Sąjungos valstybnarė. Taigi, ko mes tikimės pasiekti Rusijoje? Jei Rusija laikoma svarbia partnere, tai ir derėkimės su ja kaip su svarbia partnere.
Fiorello Provera
Ponia pirmininke, ponios ir ponai, balsuojant dėl šio pasiūlymo dėl rezoliucijos susilaikysiu, nes ji man atrodo prieštaringa. Tiesą pasakius, rezoliucijoje pripažįstama, kad per pastaruosius dešimt metų ekonominis Rusijos ir Europos bendradarbiavimas labai pagerėjo. Pripažįstama, kad Rusija sustiprino savo santykius energetikos, prekybos, vizų liberalizavimo, nelegalios imigracijos kontrolės, kovos su terorizmu, klimato kaitos ir užsienio politikos srityse bei spręsdama tokius klausimus kaip Irano branduolinginkluotir taikos išsaugojimas Kaukaze ir Artimuosiuose Rytuose.
Nors pabrėžiame šiuos dalykus, toje pat rezoliucijoje griežtai kritikuojame Rusijos vidaus padėtį. Juntama bendra antipatija ir nepasitikėjimas Rusijos atžvilgiu ir tai nesuteikia tvirto pagrindo bendradarbiavimui, kurį raginame vykdyti. Tai nereiškia, kad turėtume užsimerkt ir nekreipti dėmesio į demokratijos ir žmogaus teisių padėtį šioje šalyje, tačiau manau, kad šiuo metu paramos ir pasitikėjimo reikia labiau nei kritikos, ypač siekiant pagerinti žmogaus teisių padėtį Rusijoje.
Zoltán Balczó
(HU) Kalbėdamas apie ES ir Rusijos santykius, turiu paminėti šios dienos oficialų posėdį.
Iš tiesų, nuo Berlyno sienos griuvimo, po kurio baigėsi Sovietų komunistų diktatūra, praėjo dvidešimt metų. Vengrai buvo vienos didžiausių šios diktatūros aukų. Turiu paminėti du papildomus faktus. Pirmiausia, status quo galėjo tęstis dešimtmečius, nes Vakarų valstybės irgi norėjo išlaikyti tokią padėtį po Antrojo pasaulinio karo. Antra, net tuometinės Sovietų Sąjungos negalima prilyginti Rusijos žmonėms, kurie irgi kentėjo nuo komunistinės diktatūros. Akivaizdu, kad Rusija yra labai svarbi ekonominir strateginpartnerė.
Europos Sąjunga pasisako prieš žmogaus teisių pažeidimus. Iš tiesų teisinga taip elgtis. Tačiau ar ji turi moralinę teisę taip daryti po to, kai po Lisabonos sutartimi išreikalavo Václavo Klauso parašo, sudarydama sąlygas ir toliau galioti Benešo dekretams, taigi patvirtindama, kad kai kurie žmonės laikomi kolektyviai kalti?
Paskutinio posėdžio metu aptarėme JAV ir ES aukščiausiojo lygio susitikimą. Bendra diskusijų kryptis buvo tokia: ką mums reikia padaryti, kad būtume patvirtinti, kaip gera Jungtinių Valstijų partnerė? Tačiau nuotaika, kurią šiandien jaučiu, yra kitokia: kokias sąlygas turime nustatyti Rusijai, kad mes ją galėtume patvirtinti kaip patikimą partnerę? Manau, kad turime sukurti daug geriau suderintą bendradarbiavimą su abiem šiomis partnerėmis, jei tikrai manome, kad šios valstybės yra partnerės.
Paweł Zalewski
(PL) Ponia pirmininke, artėjantis ES ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikimas patvirtins, kad Europos Sąjunga santykiams su Rusija skiria labai didelę svarbą. Esant tokioms aplinkybėms, norėčiau atkreipti dėmesį į du klausimus, kurie labai svarbūs Rusijos ir Europos Sąjungos interesų požiūriu. Šie klausimai daro įtaką minėtiems santykiams, ir, tiesą pasakius, juos apibrėžia.
Kalbu apie bendradarbiavimo problemas energetikos ir saugumo srityje. Jei Europos Sąjunga ir Rusija nori pasiekti sėkmės kartu, - o tai, neabejotinai, yra mūsų tikslas, - privalome labai aiškiai pateikti savo nuomonę. Mūsų Rusijos partneriai tai daro kvalifikuotai: be dviprasmybių, nes dviprasmybės sukelia nesusipratimus. Labai svarbu, kad Europos Sąjunga irgi suformuotų savo požiūrį tokiu pat būdu.
Susitarimas, kurį pasiekdidžiausios Europos Parlamento frakcijos, dėl bendro ir, tiesą pasakius, labai gero pasiūlymo dėl rezoliucijos, yra žingsnis, kurį labai vertinu. Tačiau manau, kad šis pasiūlymas galėtų būti dar geresnis, jei į jį būtume įtraukę trečiąjį pakeitimą, kuriuo pabrėžiama ES ir Rusijos bendradarbiavimo energetikos srityje svarba ir nurodomi pagrindai, pagal kuriuos toks bendradarbiavimas galėtų vykti. Tai reiškia, kad ypač ekonomikos ir finansų krizės metu toks bendradarbiavimas turėtų būti grindžiamas kuo didesniu finansinių išlaidų mažinimu ir tuo, kad turėtų būti pareikštos visos sąlygos, susijusios su energijos tiekimu.
Paskutinis dalykas susijęs su saugumu. Norėčiau pasakyti keletą žodžių apie savo frakcijos, Europos liaudies partijos (krikščionių demokratų), pasiūlymą surengti diskusijas dėl Rusijos ir Baltarusijos karinių pratybų, kuriomis ruošiamasi atremti galimą puolimą iš Vakarų Europos, iš Europos Sąjungai ir NATO priklausiančių valstybių. Labai nusivyliau, kai sužinojau, kad šios diskusijos nebuvo įtrauktos į darbotvarkę ir dėl jų diskutuojama nebus.
Knut Fleckenstein
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, ankstesni kalbėtojai jau aiškiai pabrėždaugelį aspektų ir problemų, pvz., žmogaus teisių padėtį. Labai svarbu, kad šiuos klausimus pateiktume aiškiai, nes tik tokiu atveju galėsime atvirai ir sąžiningai diskutuoti. Jei Rusija šiuo metu vėl rimtai diskutuoja dėl mirties bausmės įvedimo pagal JAV modelį, negalime to nepaisyti ir nepareikšti savo nuomonės šiuo klausimu.
Noriu pasakyti du dalykus. Pirmasis susijęs su Rusijos stojimu į PPO ir nuoširdžiai prašau, įskaitant Tarybą ir Komisiją, kuo labiau paremti šį siekį. Be abejo, Rusija irgi privalo atlikti savo darbą - mes to tikimės kartu, ir tiek Rusijai, tiek mums būtų gerai, jei pokyčiai šioje srityje vyktų teigiama kryptimi. Tai, kad Rusija nori prisijungti prie PPO, o ne tik su Baltarusija ir Kazachija sudaryti muitų sąjungą, yra žingsnis tinkama linkme.
Antrasis dalykas - noriu nuoširdžiai mūsų paprašyti nepamiršti plėtoti mūsų bendradarbiavimo mokslo ir mokslinių tyrimų srityse, taip pat pilietinės visuomenės srityje. Mums reikia naujo postūmio kultūriniams mainams ir jaunimo mainams, ir ne viena kryptimi, kaip sakM. Gahler, bet dviem. Kiekvienas tokiuose mainuose dalyvausiantis jaunuolis geriau supras kitus ir taps teigiamų pokyčių mūsų santykiuose pasiuntiniu. Tikiuosi, kad daugiau pakalbėsime apie šiuos bendrus interesus ir kad šiems aspektams bus skirta didesnsvarba.
Heidi Hautala
(FI) Ponia pirmininke, noriu labai trumpai paminėti tris dalykus. Rusija turėtų suprasti, kad ji turi tapti teisine valstybe. Labai sunku įsivaizduoti, kaip Rusija galėtų vystyti savo ekonomiką ar visuomenę, jei ji neturės nepriklausomos teismų sistemos. Neįmanoma įsivaizduoti, kad užsienio bendrovės galėtų manyti, jog saugu investuoti valstybėje, kurioje nėra nepriklausomos teismų sistemos.
Antra, norėčiau pabrėžti, kad labai svarbu įtikinti Rusiją laikytis tarptautinių taisyklių. Europos Taryboje turime problemą, kad Rusija vis dar neratifikavo 17 protokolo, kuriuo būtų iš esmės pagerintas Europos žmogaus teisių teismo veiklos veiksmingumas. Mes, Baltijos jūros regiono atstovai, taip pat norėtume, kad Rusija prisijungtų prie Espo konvencijos dėl tarptautinių projektų poveikio aplinkai vertinimo.
Trečia, žmogaus teisės svarbios pačios savaime. Mane padrąsino tai, kad C. Malmström papasakojo apie ketinimus žmogaus teisių klausimus iškelti aukščiausiojo lygio susitikime. Paskelbkite dialogo apie žmogaus teises rezultatus ir padarykite tai labai viešai.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Ponia pirmininke, ES ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikimas vyks po savaitės. Šia tema noriu kalbėti mano šaliai labai svarbią dieną - dieną, kai Lenkija atgavo savo nepriklausomybę. Ne tik Lenkijos, bet ir kitų regiono valstybių nepriklausomybei nuolat grėsmę kėlsovietų, o vėliau Rusijos imperializmas.
Šiandien mes norime jaustis saugūs bent jau Europos laisvų tautų struktūrose, todėl privalome neužsimerkti ir matyti, kaip Rusija stengiasi atkurti savo imperiją ir kad ji niekuomet nesusitaiksu turėtos imperijos praradimu. Būtent todėl Rusija užpuolGruziją, būtent todėl ji vykdo - ir niekaip kitaip to nepavadinsi - Pietų Osetijos ir Abchazijos aneksiją, būtent todėl ji grasina Ukrainai, būtent todėl kišasi į priešraketinio skydo Lenkijoje ir Čekijoje klausimus ir būtent todėl ji naudoja savo energetikos išteklius šantažui. Todėl faktas, kad dabar Europos Sąjungai pirmininkaujanti valstybŠvedija atsiėmsavo ekologinį veto dujotiekio "Nord stream" projekte, yra ir simboliškas, ir bloga lemiantis. Dujotiekis "Nord stream" neturi jokios ekonominės prasmės ir jo vienintelis tikslas yra sustabdyti energetinio solidarumo principo, kuris turėtų būti vienu pagrindinių principų ir idealų pagal Lisabonos sutartį, taikymą praktikoje.
Mano valstybėje populiaraus posakio žodžiais raginu senąsias ES valstybes: neikite tuo keliu! Nesudarinėkite su Rusija sandėrių, kurių motyvas yra politinis ir nukreiptas prieš naująsias valstybes nares, nes tai kelia grėsmę, kad žlugs bendros Europos idėja.
Anna Rosbach
(DA) Ponia pirmininke, šiandien Rusijoje spaudos laisv- tik žodžiai, o praktikoje jos nėra. Kritikuojantys žurnalistai bauginami, persekiojami ir žudomi. Pagal pasaulinį spaudos laisvės indeksą Rusija yra 153 vietoje, kitaip tariant, spaudos laisvRusijoje yra blogesnėje padėtyje nei Baltarusijoje, Sudane ir Zimbabvėje. Ar tikrai už tai reikia apdovanoti? Bet čia dar ne pabaiga. Turime problemą dėl dujų tiekimo Europos piliečiams. Ir šiais metais matome, kaip Rusija grasina nutraukti dujų tiekimą, ir yra ženklų, kad ateityje mums reikia pasiruošti tokiems dalykams kiekvieną žiemą. Taigi, ar iš tiesų būtų teisinga, jei mes Rusiją už tai apdovanotume?
Norėčiau pasiūlyti Tarybai ir Komisijai ne paprasčiausiai gražiai pasikalbėti su rusais, bet pasakyti visą tiesą ir pasakyti, kad tai tiesiog nepriimtina. Ką jūs iš tiesų ketinate daryti dėl neigiamų pokyčių Rusijos ir ES santykiuose? Ar tiesiog ketinate palikti reikalus dabartinėje padėtyje ir nieko nedaryti? Ar jūs iš tiesų ketinate apdovanoti už neigiamus pokyčius?
Nick Griffin
Ponia pirmininke, čia niekad nesibaigia keliami retoriniai klausimai dėl visų pasaulio valstybių draugystės ir bendradarbiavimo, išskyrus Rusiją. Kinija vykdo genocidą Tibete. Turkija neigia buvusį holokaustą Armėnijos atžvilgiu. JAV sulygina su žeme Iraką, o šis Parlamentas jiems pataikauja. Tačiau Rusijai tiesiog sakomi pompastiški ir veidmainiški pamokslai. Tokia prieštaringa Rusijos fobija gėdingai prisideda prie naujo šaltojo karo, kurį skatina Amerikos karą kurstantys naujieji konservatoriai lobistai.
Be abejo, yra vietinių skirtumų tarp Rusijos ir jos kaimynių, tačiau ar negalime sutarti, kad kitos savaitės aukščiausiojo lygio susitikimas būtų skirtas bandymui nutiesti tiltus ir sukurti bendradarbiavimą tarp mūsų civilizacijos rytų ir vakarų? Dėl istorinių ir kultūrinių priežasčių tai yra daug praktiškiau ir saugiau nei bandyti sukurti sąjungą su Turkija - sena amžina Europos prieše.
Francisco José Millán Mon
(ES) Ponia pirmininke, santykiai su Rusija yra labai svarbūs: ji yra nuolatinSaugumo Tarybos narir didelę karinę galią turinti valstybė; jos bendradarbiavimas reikalingas siekiant išspręsti Irano branduolinį klausimą, Artimųjų Rytų, nusiginklavimo, klimato kaitos klausimus ir t. t.
Be to, Rusija yra kaimyninEuropos valstybė, su kuria daug ES valstybių narių turi svarbius ekonominius ryšius ir nuo kurios labai priklauso energetikos požiūriu. Tai valstybė, su kuria du kartus per metus reguliariai rengiame aukščiausiojo lygio susitikimus (kurie, be jokios abejonės, suteikia gerą progą įvertinti santykių būklę).
Šiuo metu deramės dėl naujo partnerystės susitarimo, kuriuo būtų padidintas bendradarbiavimas vadinamosiose keturiose "bendrose erdvėse". Mano nuomone, svarbiausia iš šių erdvių yra ekonomikos ir energetikos erdvė: mums reikia atvirumo, aiškių taisyklių, garantijų investicijoms ir, pirmiausia, Rusija turi įstoti į PPO.
Todėl kitos savaitės aukščiausiojo lygio susitikimas turėtų būti galimybe išsiaiškinti Rusijos ketinimus PPO atžvilgiu ir užtikrinti, kad ji nesiimtų iniciatyvų, kurios būtų nesuderinamos su naryste. Be to, negalima leisti pasikartoti pastaraisiais metais buvusiai dujų tiekimo krizei, o į naująjį susitarimą turėtų būti įtraukti Europos energetikos chartijos, kuri, kaip jau buvo minėta, yra sutartis, iš kurios Maskva, deja, pasitraukė, principai.
Privalome toliau dirbti ir kitų trijų erdvių srityje. Jau minėjau Rusijos, kaip pasaulinės veikėjos, svarbą.
Ponios ir ponai, kartu su Rusija galime nuveikti daug dalykų, tačiau, kaip jau buvo minėta, yra vienas santykių aspektas, kurio negalime pamiršti, nes Rusija yra Europos valstybir kaimynė. Tai yra žmogaus teisių laikymasis ir įsipareigojimai, kurie šiuo atžvilgiu jai tenka dėl narystės Europos Taryboje.
Vienas akivaizdžiausių ES išorės reikalų politikos trūkumų yra bendros politikos Rusijos atžvilgiu nebuvimas. Turint Lisabonos sutartyje nustatytas priemones, bus lengviau sukurti tokią bendrą politiką, tačiau ir mums, valstybėms narėms, reikia turėti tikrąją valią kurti tokią bendrą politiką ir nebeteikti pirmenybės dvišalių kanalų, kurie kartais visiškai skiriasi vieni nuo kitų, kūrimui su Maskva.
Kristian Vigenin
(BG) Ponia pirmininke, ponios B. Ferrero-Waldner ir C. Malmström, negaliu pradėti savo pranešimo nepaminėdamas, kad šiandien šiame Parlamente minime dvidešimties metų nuo Berlyno sienos griuvimo sukaktį.
Atrodo, kad didžiausias dėmesys buvo skirtas tam, ką mes pasiekėme per šiuos metus - faktui, kad Europa susivienijo dėl prieš dvidešimt metų įvykusių pokyčių ir kad viena valstybtame nedalyvavo, valstybė, kuri, atvirai kalbant, galėjo sustabdyti visus šiuos pokyčius, jei būtų panorėjusi - kitaip tariant Sovietų Sąjunga.
Taip kalbu, nes, mano nuomone, šie pokyčiai tapo įmanomi būtent todėl, kad Vakarai ėmėsi bendradarbiavimo su Sovietų Sąjunga politikos. Nelygindamas Sovietų Sąjungos su dabartine Rusija noriu pasakyti, kad tai, ką išgirdau iš B. Ferrero-Waldner ir C. Malmström, džiugina, nes tęsiama pragmatinės partnerystės su Rusija politika, pabrėžiant, kad yra sričių, kuriose Europos Sąjunga negali pasiekti gerų rezultatų Rusijai nedalyvaujant.
Be abejo, norėčiau pabrėžti, kad mes iš tiesų esame susirūpinę žmogaus teisių padėtimi ir kitais dalykais, pvz., dėl to, kad pagal "Amnesty International" įvertinimą, padėtis blogėja: vietos rinkimai buvo klastojami ir kyla problemų dėl to, kaip veikia pilietinės organizacijos. Bet kuriuo atveju Rusijos atžvilgiu turime veikti bendrai.
Būtent tokią išvadą galime padaryti iš pastarųjų kelerių metų patirties. Taip pat noriu pasakyti, kad tai, ko trūksta mūsų Parlamento siūlomoje rezoliucijoje, yra Rytų partnerystė. Norėčiau, kad Rytų partnerystės klausimui būtų skirtas specialus dėmesys būsimajame aukščiausiojo lygio susitikime, nes tai vienintelis kelias, kuriuo eidami galime užtikrinti šios savo naujos politikos sėkmę.
Paweł Robert Kowal
(PL) Ponia pirmininke, Rusija nusipelno būti vertinama rimtai. Manau, kad jei mūsų partneriai Kremliuje būtų klausęsi Komisijos narės kalbos, jie būtų labai nustebę dėl jos pateikto ES ir Rusijos santykių vertinimo.
Mūsų požiūriui į kitą ES ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikimą trūksta drąsos ir nuoširdumo, būtinų norint rimtai įvertinti pagrindinius šiuo metu tarp ES ir Rusijos kilusius klausimus. Jei nebus nuoširdumo ES viduje, jei praėjus vos kelioms dienoms po Lisabonos sutarties ratifikavimo Čekijoje žodžiai apie energetinį solidarumą jau nebeturi jokios prasmės ir žengiami tolesni žingsniai šiaurės dujotiekio tiesimo link, jei mūsų santykiuose rimtai nevertinama Energetikos chartija ar N. Sarkozy planas, ar neseniai įvykę Rusijos kariniai manevrai prie Lenkijos rytinės sienos, mes nieko nepasieksime.
Norėčiau kai ką išgirsti iš Komisijos narės - pasakykite mums sąžiningai: kuriuos ES ir Rusijos santykių apspektus laikote savo asmenine sėkme? Kur turime sėkmės galimybių šioje srityje? Be nuoširdumo nieko nesukursime.
Andreas Mölzer
(DE) Ponia pirmininke, karas Gruzijoje, ginčas dėl dujų ir Europos Sąjungos nesugebėjimas susitarti dėl bendros krypties Rusijos atžvilgiu, paliko savo pėdsakus.
Tačiau, be jokios abejonės, Rusija yra svarbi strateginEuropos partnerne tik energijos tiekimo srityje. Netrukus sužinosime, ar pasiteisins naujas memorandumas, skirtas užkirsti kelią energetikos krizėms, ir Europos ankstyvo įspėjimo sistema - bent jau pamatysime, kai įsižiebs naujas ginčas dėl dujų. Faktas, kad mūsų priklausomumą nuo Rusijos dujų sunku panaikinti ir netgi "Nabucco" projektas vargu ar pakeis šią padėtį. Būtų naivu tikėtis, kad Teheranas negalės daryti spaudimo Europai.
Manau, kad Europos Sąjunga privalo vykdyti protingą ir tikrovišką politiką Rusijos atžvilgiu. Turi būti rasta pusiausvyra tarp Europos ir Rusijos interesų ir gerbiami Rusijai istoriškai opūs klausimai dėl geopolitinių reikalų. Kita vertus, mums gali tekti ne tik jaudintis dėl dvišalių santykių ledynmečio, bet ir dėl piliečių, šąlančių Europoje dėl dujų ginčo.
Vytautas Landsbergis
(LT) Aš remiu pono Zalewskio poziciją ir remiu konkrečiai rezoliucijos pataisą Nr. 1, kadangi ji atkreipia rimtą dėmesį į du gyvybinius Europos Sąjungai klausimus. Pirmas - nepritariame arogancijai, su kuria trečioji šalis ignoruoja ir atmeta ES kaip sau lygų ir gerbtiną partnerį Sąjungai svarbiuose išorinio energetinio saugumo klausimuose. Antras - nepritariame antieuropinei skaldymo linijai, kurią žinoma trečioji šalis vykdo per dujotiekio "Nordstream" projektą. Turime priešintis lobistiniam ir kai kada korupciniam Europos skaldymui, juolab nepritarti Rusijos arogancijai mūsų pačių, tai yra Europos Parlamento atžvilgiu. Negalim sutikti, kad "Gazpromas" - pagrindinis "Nordstream" akcininkas - totaliai ignoruoja mūsų parlamento rezoliuciją dėl dujotiekio keliamų aplinkosaugos grėsmių.
Problema ne vien Baltijos jūros tragiška ekologinbūsena, bet ir mūsų institucijos moralinkondicija. Mes čia balsuodami pernai pareikalavom, kad būtų atliktas nepriklausomas, ne iš anksto nupirktas poveikio aplinkai vertinimas ir duotos garantijos pakrančių tautoms, jeigu įvyktų katastrofa. "Gazpromas" net neatsiliepį Europos balsą. Tai spjūvis Parlamentui į veidą, ir mes negalime atsakyti "Yes, sir, great pleasure." Turime elgtis oriai ir garbingai nemanipuliuodami ir neblokuodami šiuo metu Europos parlamentarų inicijuojamų specialių debatų dėl Baltijos jūros gyvybės problemų. Jei išsigandę pritarsime Baltijos žudymui ir naujai Maskvos-Berlyno sienai jūroje su rusų karo laivynu, saugančiu vamzdį, laidosime savo laisvą ateitį. Iš tikrųjų, plepėdami apie energetiką, mes parduodame laisvę.
Hannes Swoboda
(DE) Ponia pirmininke, iš tiesų Rusiją privalome vertinti rimtai, kaip sakP. R. Kowal, ypač po to, kai pasirašėme Lisabonos sutartį, kurios atžvilgiu įdomu tai, kad prezidentas, kuris ilgai atsisakinėjo ją pasirašyti, Václav Klaus, laikėsi ypač nekritiškos pozicijos Rusijos atžvilgiu. Rimtas Rusijos vertinimas reiškia protingų santykių ir pragmatiškų ekonominių santykių su Rusija plėtojimą, tačiau tai nereiškia, kad neturėtume kritikuoti politinių pokyčių Rusijoje, ypač problemų žmogaus teisių srityje.
Labai apgailestaujame dėl to, kas įvyko per praėjusius rinkimus, kad viskas akivaizdžiai vyko ne taip, kaip turėtų. Be abejo, esame labai susirūpinę dėl išpuolių prieš žmogaus teisių gynėjus. Nenoriu visos kaltės už šiuos išpuolius suversti Rusijos vyriausybei. Tiesiog noriu, - ir mes to reikalaujame šioje gerai suderintoje rezoliucijoje, - kad Rusija rimtai imtųsi žmogaus teisių gynėjų apsaugos. Tai nevyksta, arba jei vyksta, tai nepakankamai. Dėl to turėtume daugiau dėmesio skirti prezidentui D. Medvedevui, o ne ministrui pirmininkui V. Putinui. Skirtumai gali būti ir labai nedideli, tačiau jei kuris nors iš šių dviejų vadovų ir užėmprotingai šviesią, teigiamą poziciją, tai, be abejonės, buvo prezidentas D. Medvedev, ir mes, suprantama, privalome šią poziciją stiprinti ir jį paremti.
Dėl energetikos klausimo: čia irgi privalome plėtoti labai ramius ir protingus santykius. Neturiu nieko prieš dujotiekį "Nordstream", tačiau nenoriu būti nuo nieko, nuo jokios valstybės, priklausomas mūsų dujų tiekimo atžvilgiu. Todėl labai stipriai remiu dujotiekį "Nabucco". Įvairumas ir įvairinimas - svarbiausias veiksnys dujų tiekimo atžvilgiu, nepaisant to, ar tos dujos tiekiamos kitu dujotiekiu, pvz., "Nabucco" ar per SGD uostus. Taip yra ne todėl, kad susijusi valstybyra Rusija, o todėl, kad Europa turėtų būti nepriklausoma nuo nieko.
Jei ketiname įtraukti Ukrainą, norėčiau, kad Ukrainos politikai prisiimtų visišką atsakomybę ir darytų investicijas, dėl kurių buvo susitarta su Europa. Žinau, kad Rusija dažnai naudojasi savo padėtimi, tačiau jei Ukraina išpildys savo pažadus, tuomet Rusija nebegalės pasinaudoti šia padėtimi, nes aptariamos investicijos bus padarytos Ukrainoje.
Elena Băsescu
(RO) Noriu pasveikinti rezoliucijos autorius dėl įvairių frakcijų nuomonių suderinimo. Stokholmo aukščiausiojo lygio susitikimas yra gera proga parodyti mūsų valstybėms narėms, kad galime veikti bendrai. Nors kalbame 23 kalbomis, galime kalbėti vienu balsu, kai reikia ginti mūsų ekonominius, politinius ir energetinius interesus.
Europos Sąjunga privalo skirti ypatingą dėmesį energetiniam saugumui, užtikrinant nuolatinį tiekimą iš Rusijos ir plėtojant alternatyvius projektus, pvz., dujotiekį "Nabucco" ir Europos naftotiekį "Constanţa - Trieste".
Mums, rumunams, energetinis saugumas reiškia saugumą Juodosios jūros regione. Europos energetikos politikai poveikį gali padaryti neišspręsti šio regiono konfliktai.
Be to, mums reikia pakeisti įtakos sferomis pagrįstą požiūrį pasitikėjimo sferomis pagrįstu požiūriu. Rusija privalo bendradarbiauti su Europos Sąjunga šiame regione, kurio atžvilgiu kyla daug interesų. Tam tikrų Europos Sąjungai gyvybiškai svarbių projektų pažanga taip pat priklauso nuo energetinio saugumo.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Ponia pirmininke, mums labai reikia sukurti naują partnerystę ir plėtoti ES ir Rusijos bendradarbiavimą. Tačiau šį tikslą dabar riboja istoriniai kelių ES valstybių narių ir Rusijos ginčai. Europos Sąjungos ir Rusijos santykiai negali tapti tokių istorinių ginčų įkaitais.
Mes priklausome vieni nuo kitų energetikos sektoriuje, kaip minėjo Hannes Swoboda. Jei Europos Sąjunga ir Rusija pasiektų susitarimą po pasitraukimo iš Energetikos chartijos, tai būtų labai svarbus pokytis energetikos sektoriuje. Tai būtų svarbu ir energijos tiesioginės linijos sukūrimo požiūriu, nes Vidurio Europos valstybės narės nekentėtų dėl tiekimo sumažėjimo dėl ginčų tarp Rusijos ir Ukrainos.
Galiausiai mes turime visišką teisę pasmerkti teisinės valstybės ir žmogaus teisių pažeidimus Rusijoje. Tačiau taip pat reikia atkreipti dėmesį į visus teisių pažeidimus, pvz., atsisakymą suteikti pilietybę 400 000 Latvijoje gyvenančių rusų, pabrėžiant, kad Europos Sąjunga dar turi nemažai nuveikti ir savo kieme.
Ivo Vajgl
(SL) Pritariu C. Malmström ir B. Ferrero-Waldner požiūriui. Turint tokią darbotvarkę, mano manymu, Rusijos ir Europos Sąjungos dialogas taps naudingas abiem pusėms.
Šiandien čia mums buvo iškilminga diena: minėjome Berlyno sienos griūtį. Tačiau nepaminėjome vieno dalyko: tuo pat metu Rusijoje griuvo viena svarbi siena ir prasidėjo vis dar tebesitęsiantis pereinamasis laikotarpis. Šiandien Rusija yra geresnvalstybė, nei ji buvo prieš Berlyno sienos griuvimą, ir kartais mums reikia tai prisiminti. Kartais turėtume savo svarbią partnerę Rusiją už tai gerai įvertinti, neleisti, kad mus valdytų vien tik emocijos, susijusios su mūsų istorija.
Mums reikia Rusijos kaip pasaulinės partnerės pasaulio politikoje ir kaip partnerės Europos Sąjungos ir Rusijos santykiuose. Tačiau tai nereiškia, kad, kaip sakkiti nariai, mes atsisakome savo pagrindinių vertybių. Neturiu laiko tokio pobūdžio kalboms.
Marek Henryk Migalski
(PL) Ponia pirmininke, pirmiausia norėčiau tarti keletą žodžių B. Ferrero-Waldner. Galbūt jūsų nebuvo, kai šiandien čia kalbėjo prezidentas V. Havel. Kaip ir K. Ojuland ir M. Schulz, norėčiau atkreipti dėmesį į prezidento V. Havelo teiginį dėl Europos Sąjungos įpareigojimo skleisti demokratiją ir pagarbą žmogaus teisėms.
C. Malmström irgi kalbėjo apie tai ir už tai jai noriu padėkoti. Jūs kalbėjote, tarytum Europos Sąjunga ruoštųsi aukščiausiojo lygio susitikimui su Šveicarija. Kalbėjote apie prekybą, verslą, klimato paketą, tačiau visiškai pamiršote svarbius dalykus, turbūt pačius svarbiausius dalykus Europos Sąjungai. Norėčiau, kad jūsų, mūsų ir, svarbiausia, Rusijos Federacijos piliečių labui ES dažniau pristatytų tokią poziciją, kokią šiandien pateikC. Malmström, o ne jūs.
Andrew Henry William Brons
Ponia pirmininke, prieš kritikuodami Rusiją dėl žmogaus teisių pažeidimų, turėtume panagrinėti panašius pažeidimus netgi pačioje Europos Sąjungoje: valstybėse, kuriose opozicijos partijos puolamos fiziškai, pvz., Vengrijoje, arba puolamos su valdančiosios partijos milicija, pvz., netgi Jungtinėje Karalystėje, ar valstybėse, kurios uždaro žmones dėl nesmurtinių kitokios nuomonės pareiškimų ar uždraudžia politines partijas, pvz., Belgijoje.
Santykius su Rusija privalome plėtoti remdamiesi mūsų pačių valstybių narių interesais, o ne veidmainiškumo protrūkiais.
Cecilia Malmström
Ponia pirmininke, dėkoju už labai konstruktyvias diskusijas. Manau, kad dauguma iš mūsų pritaria, jog Rusija yra strateginES partnerir kad mūsų santykiai su šia valstybe yra svarbūs. Tai turi būti abipuse pagarba, bendru įsipareigojimų ir vertybių, kurias puoselėja Europos Sąjunga žmogaus teisių, demokratijos ir teisinės valstybės principų srityje, laikymusi paremta partnerystė.
Šiuo požiūriu turime būti labai aiškūs ir manau, kad mane kritikavusieji, pvz., A. Rosbach, greičiausiai nesiklausmano įžanginės kalbos, nes joje labai aiškiai pasakiau, kad esame susirūpinę dėl su žmogaus teisėmis susijusių įvykių Rusijoje. Rusija yra svarbi kaimynė. Be abejo, mes turime daug neišspręstų klausimų ir galbūt niekas iš mūsų negalvoja, kad tuos visus klausimus išspręsime aukščiausiojo lygio susitikime Stokholme. Tačiau tai bus puiki proga susitikti ir šiuos klausimus aptarti.
Turime bendrų problemų, kurių atžvilgiu, tikėkimės, šiek tiek priartėsime prie sprendimų. Tai - Artimųjų Rytų ir Afganistano klausimas, be to, šiuo metu labai svarbus yra Kopenhagos aukščiausiojo lygio susitikimas dėl klimato. Negalima pamiršti finansų ir ekonomikos krizės ir mūsų bendrų įsipareigojimų šiuo atžvilgiu, taip pat mūsų santykių dėl energetikos, stojimo į PPO ir įvairių klausimų, susijusių su užsienio ir saugumo politika. Turime bendradarbiauti, spręsdami konfliktus mūsų bendroje erdvėje. Reikia nustatyti specialias sritis, kuriose abi šalys gaus naudos iš bendradarbiavimo. Privalome tai daryti teisingu ir gerbtinu būdu, neatsisakydami savo vertybių.
Tikiuosi, kad aukščiausiojo lygio susitikimas padės sustiprinti mūsų strateginę partnerystę ir atvers kelią konstruktyviam mūsų bendradarbiavimui. Tai būtų labai teigiamas dalykas. Skaičiau rezoliuciją, apie kurią daugelis iš jūsų kalbėjo ir dėl kurios, kaip suprantu, balsuosite rytoj. Manau, kad tai ypač gera rezoliucija, ir manau, kad puiku, jog dėl šių klausimų Komisijoje, Taryboje ir Europos Parlamente iš esmės sutariama.
Kaip daugelis iš jūsų sakėte, diskutuodami su Rusija turime kalbėti vienu balsu. Jei sutarsime, jei vykdysime aiškų ir konstruktyvų dialogą, tai bus gerai Rusijai, tai bus gerai ES ir tai bus naudinga sprendžiant daugelį susijusių Europos ir pasaulio problemų.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Ponia pirmininke, Rusija yra ir strateginpartnerė, ir kaimynir ji yra sudėtingesnbūtent kaip kaimynė. Tačiau manau, kad būtent ekonominio neapibrėžtumo metu dar svarbiau užtikrinti, kad Europos ir Rusijos santykiai būtų kuo veiksmingesni ir užtikrintų saugumą, stabilumą ir gerovę mūsų piliečiams ir Rusijos piliečiams. Todėl privalome dėti dvigubai daugiau pastangų, kad rastume bendrus pagrindus dėl klausimų, dėl kurių mūsų nuomonės skiriasi, - pvz., dėl žmogaus teisių ar bendros kaimynystės klausimų, - ir kad atvertume duris dialogui ir diskusijoms, kurių metu būtų atsižvelgiama ir į mūsų skirtumus, ir į bendrius įsipareigojimus. Tokia yra, taip sakant, bendroji kryptis.
Dabar norėčiau tarti keletą žodžių apie kelis labai specifinius klausimus. Rusijos priėmimas į PPO yra ir bus svarbiausias mūsų tikslas. Todėl atėjo laikas išspręsti keletą šiuose prekybos santykiuose likusių problemų. Kai kurie klausimai, pvz., Padnestrės skrydžio mokesčiai, mūsų darbotvarkėje yra jau keleris metus. Tie klausimai visuomet buvo minimi daugelyje aukščiausiojo lygio susitikimų, kuriuose dalyvavau. Kiti klausimai, pvz., siūlomas dekretas dėl kelių transportu vežamų konteinerių ribojimo, yra naujesni ir asmeniškai aš - ir visos Komisijos tarnybos - keliame šiuos klausimus, kai tik mes kalbamės su Rusija. Tiesą pasakius, ką tik turėjome nuolatinę partnerystės tarybą, tačiau, be abejo, vėl galėtume taip padaryti.
Antras klausimas, kurį noriu paminėti, yra energetika. Kaip ir sakiau, Europos Sąjunga ir Rusija yra svarbios partnerės ir energetikos srityje. Šiuos santykius galima apibūdinti kaip tarpusavio priklausomumo santykius, todėl abi pusės turi stiprią motyvaciją savo su energetika susijusius santykius padaryti nuspėjamus ir aiškius. Todėl itin svarbu užtikrinti netrukdomą ir nepertraukiamą energijos tiekimą Europos Sąjungai ir taip užkirsti kelią atsirandančioms energetikos krizėms. Būtent to ir siekiame Ankstyvojo įspėjimo priemone, kurios atžvilgiu smarkiai dirbame ir labai svarbu, kad dirbtume kartu su Rusijos Federacijos energetikos ministru. Aptarėme šį klausimą ir manau, kad galime žengti pirmyn.
Dėl Ukrainos ir ypač dujų tranzito - mes Komisijoje intensyviai bendradarbiaujame su Ukrainos valdžios institucijomis ir su tarptautinėmis finansų institucijomis dėl paskolos paketo, kuriuo išspręstume mokėjimo už Rusijos dujų saugojimą ir Ukrainos dujų sektoriaus modernizavimo problemas.
Susitarimas buvo pasiektas liepos mėn. pabaigoje, taigi buvo nutiestas kelias tarptautinių finansinių institucijų teikiamai finansinei pagalbai, kuri grindžiama tam tikrų sąlygų įgyvendinimu. Tikimės, kad tai iš tiesų veiks, ir turime užtikrinti, kad bus sukurti labai aiškūs ir skaidrūs energetinių santykių teisiniai pagrindai. Būtent to siekiame, ypač savo naujame susitarime.
Dėl žmogaus teisių - aš kalbėjau apie žmogaus teises. Kalbėjome apie žmogaus teises visuose aukščiausiojo lygio susitikimuose. Norėčiau tarti keletą žodžių apie mirties bausmę, nes tai, aišku, mums nepriimtina atsižvelgiant į mūsų vertybes. Taip, šiuo metu Rusijos konstitucinis teismas diskutuoja dėl šio klausimo, tačiau mums buvo pasakyta, kad yra ženklų, rodančių, jog teismas nuspręs, kad pasirašydama Europos žmogaus teisių konvencijos 6 protokolą Rusija yra įsipareigojusi, todėl greičiausiai mirties bausmnebus taikoma. Tikėkimės, kad taip bus iš tiesų.
Kaip minėjau, pati Rusija būdama JT, ESBO ir Europos Tarybos narė, yra prisiėmusi labai rimtų įsipareigojimų dėl žmogaus teisių. Dėl to visuomet diskutuojama mūsų ES ir Rusijos konsultacijose dėl žmogaus teisių. Paskutinės tokios konsultacijos įvyko Stokholme lapkričio 5 d., nesigilinau į smulkmenas, tačiau visi, kam buvo apie tai pranešta, tai žino.
Mano paskutinmintis iš tiesų yra teigiama: jaunimo bendradarbiavimas mokslo ir technologijų srityje. Taip, kaip ir minėjo K. Fleckenstein, Europos Sąjungos ir Rusijos jaunimo mainų ir bendradarbiavimo skatinimas yra svarbus mūsų rūpestis, todėl šiam tikslui pritaikome savo programas. Tokios programos buvo naudingos pačioje Europos Sąjungoje, pvz., programos TEMPUS ir "Erasmus Mundus", taigi turėtume tęsti tokio bendradarbiavimo galimybių tyrimą.
Esant tokioms aplinkybėms mes pradedame derybas dėl Rusijos dalyvavimo bendrojoje Europos bendrijos mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programoje. Tai taip pat yra milžiniškas ekonomines galimybes turinti sritis.
Visgi manau, kad mūsų santykių mastas yra milžiniškas. Yra daug dalykų, kuriuos reikia aptarti, ir mes ne visuomet su Rusija matomės akis į akį, tačiau visuomet galime diskutuoti dėl visų klausimų - tai mes ir darome.
Pirmininkė
Gavau šešis pasiūlymus dėl rezoliucijų pateiktus pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį.
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj, 2009 m. lapkričio 12 d., ketvirtadienį.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Sebastian Valentin Bodu  
Žiemos pradžioje Europai grasinama dujų krize, panašia į buvusią šių metų pradžioje, kai priklausomumas nuo Rusijos dujų buvo itin akivaizdus. Panašu, kad ir šiemet pasikartos pernykštis scenarijus, į kurį neseniai dėmesį atkreipministras pirmininkas V. Putin, ir vėl dėl nesusipratimų su Ukraina. Esant tokioms aplinkybėms, tiesiog būtina turėti alternatyvą Rusijos dujoms - dujotiekį "Nabucco". Dujų tiekimas Europai negali priklausyti nuo Rusijos ir Ukrainos konfliktų. Tampa būtina, kad visos ES organizacijos dujotiekiui "Nabucco" teiktų pirmenybę - būtent taip kovo mėn. nusprendEuropos Vadovų Taryba. ES dėl "Nabucco" projekto turėtų kalbėti vienu balsu. Rusija yra suinteresuota prieiga prie Kaspijos dujų, o ryžtinga ir vieninga Europa pakviestų Rusiją prie to paties derybų stalo. Mes nesistengiame, kad šie projektai konkuruotų. Mes nekalbame apie "Nord Stream" prieš "South Stream". Mes kalbame apie bendrą interesą užtikrinti alternatyvų dujų šaltinį. Galiausiai Europos institucijos turi tvirtai pareikšti Rusijai ir Ukrainai, kad jos neleis geopolitinių ar rinkiminių interesų diktuojamam išdidumo jausmui daryti poveikio ES gyventojų ir ekonomikos saugumui.
András Gyürk
raštu. - (HU) Naujos derybos dėl ES ir Rusijos Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo suteikia gerą progą abiem pusėms persvarstyti klausimus, kurie labiausiai apibrėžia jų santykius. Atsižvelgiant į kelerių pastarųjų metų įvykius, nenuostabu, kad derybų darbotvarkėje atspindimas vis augantis energetinių mainų vaidmuo. Sprendžiant iš spaudos, jokiu būdu negalime būti tikri, kad šiemet išvengsime dujų krizės, kuri tampa nuolatiniu dalyku. Vis dar nepatvirtinta ES dujų tiekimo direktyva bus, deja, nieko verta, jei ES valstybės narės vėl nubus tik tam, kad užsuktų čiaupus. Būtent todėl ES privalo stengtis, kad pagrindiniai Energetikos chartijos, kurią dar turi ratifikuoti Rusija, principai taptų sudėtine naujo bendradarbiavimo susitarimo dalimi. Šiuo metu energetinio tranzito ir prieigos prie rinkos klausimai kupini prieštaravimų. Iš tiesų, kol Rusija, naudodamasi rinkos atvirumo pranašumais, vis dar veikia kaip investuotoja daugelyje ES valstybių narių, ji palaipsniui izoliuos savo rinką nuo Vakarų investuotojų. Energetikos chartija gali padėti išspręsti šį prieštaravimą. Rinkos principų užrašymas gali taip pat sukurti gerus pagrindus deryboms dėl būsimo ilgalaikio dujų tiekimo sutarčių. Jei nebus sukurti skaidrūs ryšiai, bus įmanoma kiršinti vienas valstybes nares su kitomis ir ateityje, nes jos ir toliau mokės skirtingas kainas už tiekiamas dujas.
Lena Kolarska-Bobińska  
raštu. - Ponia pirmininke, šiandien Rusijoje matome valdžios vykdomą pilietinės visuomenės puolimą. Organizacijos, kurių vienintelis uždavinys yra padėti saugoti pagrindines pilietines laisves ir žmogaus teises, yra išvaromos įteikiant iškeldinimo orderius, joms atsisakoma suteikti administracinius leidimus, o kai kuriose Rusijos dalyse, žudomi jų nariai.
Kaip tik šią savaitę skaitėme pranešimus, kad seniausiai veikiančios žmogaus teisių organizacijos Rusijoje - Centras už žmogaus teises ir Maskvos Helsinkio grup- bus iškeldintos iš savo patalpų.
Mes, Europos Parlamentas, ketiname šių metų Sacharovo premiją įteikti organizacijai "Memorial", įskaitant vieną Maskvos Helsinkio grupės steigėjų Lyudmilą Mikhailovną Alexeyevą, ir mes privalome pabrėžti, kad šis Parlamentas, ši Europos Sąjunga rūpinasi ne tik verslu ir siekia užtikrinti kuo pigesnių dujų gavimą. Mes esame vertybių sąjunga, įskaitant pilietinių laisvių, demokratijos, žmogaus teisių ir žmogiškojo orumo vertybes. Kitą savaitę aukščiausiojo lygio susitikime mūsų Europos vadovai turi kalbėti ne tik apie vamzdynus ir laisvą prekybą. Dar ne laikas leisti sudegti Rusijos pilietinės visuomenės žvakei. Ačiū.
Krzysztof Lisek  
Mums labai svarbu su Rusija turėti gerus santykius ir plėtoti gerą partnerystę. Be to, dedamos pastangos plėtoti Rytų partnerystę, kuria siekiama skatinti santykius su Baltarusija, Ukraina, Moldavija, Gruzija, Azerbaidžanu ir Armėnija. Nepaisant daugelio Europos Sąjungos ir Lenkijos padarytų deklaracijų dėl bendradarbiavimo su Rusijos Federacija, man susirūpinimą kelia tai, kad rugsėjo mėn. tūkstančiai Rusijos kareivių Baltarusijoje dalyvavo karinėse pratybose, pavadintose "Vakarai 2009 m.". Šių pratybų tikslas numalšinti išgalvotą lenkų etninės mažumos sukilimą. Bendrų Rusijos ir Baltarusijos karinių pratybų rengimas darant prielaidą, kad agresorius yra viena Europos Sąjungos valstybnarė, kelia didelį nerimą. Be to, mane stebina, kad dėl šio įvykio nebuvo jokios reakcijos iš Europos Komisijos ar ES vyriausiojo įgaliotinio bendrai užsienio ir saugumo politikai. Tikiuosi, kad šis klausimas bus iškeltas lapkričio 18 d. Stokholme vyksiančiame Europos Sąjungos ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikime.
