Direktyvos dėl atliekų  pakartotinis svarstymas (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas - dėl Carolinos Jackson rekomendacijos antrajam svarstymui Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto vardu dėl Tarybos bendrosios pozicijos siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl atliekų, panaikinančią kai kurias direktyvas (11406/4/2007 - C6-0056/2008 -.
Caroline Jackson
pranešėja. - Ponia Pirmininke, laikydamasi jūsų nurodymo, kad nėra laiko visiems punktams iš eilės, kalbėsiu apie atliekų pagrindų direktyvą. Tokiomis aplinkybėmis tai daryti bus sudėtinga, tačiau aš pasistengsiu.
Kadangi Britanijos spaudoje pasirodkomentarų šia tema, leiskite dar kartą atkreipti jūsų dėmesį į mano pateiktą interesų deklaraciją, kurioje nurodžiau savo narystę bendrovės Shanks plc. aplinkos patariamojoje taryboje. Minėta bendrovužsiima įvairiomis atliekų technologijomis Britanijoje ir žemyne, o pagrindinis aplinkos patariamosios tarybos uždavinys yra vykdyti nepriklausomus bendrovės įrangos veiklos auditus.
Šioje taryboje yra mano kolegų ES mokslo patarėjų dėl naujų aptiktų pavojų sveikatai komiteto pirmininkas ir Žaliųjų aljanso narys.
Kaip ir daugelis narių, šią patirtį vertinu kaip galimybę artimai susipažinti problemomis, su kuriomis susiduria pramonir joje dirbantys žmonės.
Grįžtu prie direktyvos - iki antrojo svarstymo teko nueiti ilgą ir sudėtingą kelią ir sveikinu tuos kolegas, kurie mane lydėjo šiame kelyje iki pat pabaigos. Kalbame apie labai svarbų klausimą. Būtina paaiškinti įvairius Teisingumo Teismo sprendimus dėl atliekų, siunčiamų į energiją iš atliekų gaminančias gamyklas, statuso. Reikia naujų apibrėžimų. Buvo panaikintos dvi direktyvos dėl pavojingų atliekų ir naudotos alyvos, ir jų nuostatos perkeltos į Atliekų pagrindų direktyvą. Tačiau komitetas nebuvo patenkintas šiais pirminiais pasiūlymais ir ėmėsi direktyvą iš techninės keisti į lydimąją direktyvą. Sveikinu savo kolegas su tuo.
Turiu pasakyti, kad nuotaika Taryboje buvo gana niūri, greičiausiai dėl tokio ekonomikos laikmečio. Buvo daug prieštaravimų mūsų pasiūlymams ir Taryba labai intensyviai derėjosi. Tačiau štai ką mums pavyko pasiekti.
Pirma, į tekstą įtraukėme perdirbimo tikslus. Tai labai didelis pakeitimas, nes šių tikslų pirminiame pasiūlyme nebuvo, ir pirmą kartą ES teisės aktuose atsirado tikslai dėl namų ūkių atliekų perdirbimo. Visa tai buvo įrašyta vien tik Parlamento dėka.
Naujame 8 a straipsnyje nustatyta, kad valstybės narės turi imtis priemonių, būtinų pasiekti, kad iki 2020 m. mažiausiai 50 proc. namų ūkių popieriaus, metalo, plastiko ir stiklo bei panašių atliekų būtų paruošta pakartotinai naudoti ir perdirbti. Kai kurioms valstybėms narėms, pvz., Vokietijai, toks tikslas yra pernelyg konservatyvus, tačiau daugeliui valstybių narių tai yra labai didelių pastangų reikalaujantis tikslas, todėl privalome į jas atsižvelgti.
Tame pačiame straipsnyje nustatyta, kad iki 2020 m. turi būti perdirbta mažiausiai 70 proc. statybos ir griovimo darbų atliekų. Žalieji ir juos remiantieji teigia, kad šių tikslų siekimas nėra priverstinis. Jie galbūt tuo ir tiki, tačiau patys keistai atmeta savo pačių laimėjimus. Komisija paskelbpranešimą norėdama jiems padėti, ir ponas S. Dimas tai patvirtins. Pranešime aiškiai sakoma, kad jei iki 2020 m. tikslų nebus pasiekta, tai bus aiškus signalas Komisijai, kad valstybnarnesiėmbūtinų priemonių, reikalingų numatytiems tikslams įgyvendinti. Tuo remdamasi ir atsižvelgdama į trimečius nacionalinius pažangos pranešimus Komisija gali paduoti valstybę narę į teismą dėl direktyvos reikalavimų nesilaikymo.
Galbūt žaliesiems ir reikia būti nelaimingiems, nes jie yra nuolatiniai kampanijų dalyviai, tačiau žalieji turėtų atsižvelgti į tai, ką Komisija pasakšiame pareiškime.
Antra, į 8 a straipsnį įtraukėme naujų nuostatų dėl atliekų prevencijos. Tai reiškia, kad Komisija privalo iki 2011 m. pranešti apie ES atliekų gamybos kaitą ir iki 2014 m. privalo pateikti pasiūlymus dėl atliekų prevencijos ir tikslų atskyrimo 2020 m. Tarybos ir Komisijos buvo neįmanoma priversti pritarti kiekybiniams atliekų prevencijos tikslams šioje direktyvoje iš dalies dėl to, kad nėra reikalingų duomenų šiems tikslams, tačiau parlamentas, teikdamas pakeitimus, sukūrpagrindą būsimai politikai, kurią vykdant bus galima nustatyti atliekų prevencijos tikslus.
Taigi naujas straipsnis yra esminis laimėjimas. Tai yra tas pagrindas, nuo kurio darbą galės tęsti mūsų šalininkai. Negalime į šią direktyva įtraukti visko, tačiau svarbiausias gaires turime nurodyti mūsų sekėjams kitame dešimtmetyje.
Trečia, galiausiai pirmą kartą tvirtai nustatėme svarbią ES atliekų hierarchiją ES teisėje. Apie tai kalbėjome metų metus, tačiau panagrinėję ES teisę pamatytume, kad hierarchijos ten nėra. Taigi netrukus ji atsiras, todėl galime švęsti nedidelę pergalę, nes Taryba buvo įtikinta sutikti, kad atliekų prevencijos ir tvarkymo teisės aktuose hierarchija bus taikoma "kaip prioritetintvarka".
Ketvirta, pasiekėme susitarimą, kad pavojingų atliekų tvarkymas būtų labiau pabrėžtas, kaip to norėjo keletas kolegų.
Penkta, taip pat užtikrinome, kad pirmenybir toliau bus teikiama naudotai alyvai regeneruoti - nors nebuvo remiama politika, kurios, mano žiniomis, norėjo kai kurie kolegos - kad regeneravimas taptų privalomas visose valstybėse narėse. Užtikrinome Tarybos paramą ponios Hennicot-Schoepges ir kolegų pateiktam pakeitimui, skirtam palengvinti MVĮ atliekų sąrašo naudojimą ir gavome paramą naujam straipsniui dėl biologinių atliekų.
Baigiant reikia pasakyti, kad direktyvoje nustatyti deginimo energetinio efektyvumo kriterijai, kuriame klasifikuojant energijos naudojimą, išsiskyrimas nurodomas kaip naudojimo, o ne šalinimo veiksmas. Tai yra geriausias susitarimas kurį galima pasiekti. Galvojantys, kad taikinimo metu galėjome pasiekti ką nors geriau - apgaudinėja patys save. Perfrazuojant žymiuosius Jacko Nicholsono žodžius - "gerai taip, kaip yra".
Stavros Dimas
Komisijos narys. - (EL) Ponia Pirmininke, ponios ir ponai, pirmiausia leiskite pasveikinti pranešėją ponią Jackson dėl jos puikaus indėlio, įnešto pakartotinai svarstant Atliekų pagrindų direktyvą, ir padėkoti oponuojantiems pranešėjams bei Aplinkos visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetui už jų teigiamą ir konstruktyvų indėlį.
Teikdama šią direktyvą, Komisija žengia pirmą tvirtą žingsnį atliekas perdirbančios visuomenės kūrimo link. Direktyvoje diegiamas modernus požiūris į atliekų tvarkymą, atliekų vertinimą kaip naudotiną žaliavą ir pateikiami aiškesni apibrėžimai, nurodomas paprastesnis reguliavimas bei nustatomi nauji, ambicingi tikslai.
Kadangi į direktyvą įtrauktos direktyvų dėl pavojingų atliekų ir dėl naudotos alyvos nuostatos, ši direktyva prisideda prie teisėkūros gerinimo ir acquis communautaire supaprastinimo. Be abejo, kitas žingsnis yra jos sėkmingas įgyvendinimas.
Už Parlamento dideles pastangas ir atkaklumą buvo atlyginta. Nebuvo lengva valstybes nares įtikinti numatyti naujus atliekų perdirbimo tikslus ir juos patvirtinti, taip pat pritarti naujiems atliekų prevencijos tikslams. Nepaisant to, šis uždavinys buvo visiškai įgyvendintas.
Buvo pareikšta abejonių, ar valstybės narės įgyvendins šiuos tikslus. Norėčiau pabrėžti, kad pagal esančią formuluotę dėl kiekybinių tikslų Komisija turi galimybes ir politinės valios perduoti valstybes nares į Europos Teisingumo Teismą, jei jos nesiims perdirbimo tikslams pasiekti būtinų priemonių.
Parlamentas į direktyvos tekstą įtraukir kitų reikšmingų punktų, iš kurių galima išskirti penkių atliekų kategorijų hierarchiją, naujas nuostatas dėl atskiro biologinių atliekų ir pavojingų atliekų surinkimo ir daug naudingų aiškinimų. Šie aspektai papildpradinį Komisijos pasiūlymą, ir šis tekstas dėl to tapo ambicinga teisine priemone ateities kartoms. Tai, kad antrojo svarstymo metu buvo įmanoma pasiekti susitarimą, be abejonės džiugina. Norėčiau dar kartą pabrėžti konstruktyvų Europos Parlamento vaidmenį šiame procese.
Šia direktyva kuriami nauji atliekų perdirbimo pagrindai ir suteikiamas tvirtas pagrindas kitoms bendrijos politikos iniciatyvoms. Europos Komisija remia kompromisinį paketą, kad būtų pasiektas susitarimas antrojo svarstymo metu.
John Bowis
PPE-DE frakcijos vardu. - Ponia Pirmininke, Caroline Jackson, atrodo, citavo Jacką Nicholsoną. Žinant jos meistriškumą žaidžiant golfą, maniau, kad galėtų būti cituojamas Jack Nicklaus, tačiau, be abejonės, citata būtų tokia pati: "Viskas yra taip gerai, kaip tik gali būti". Dėl to mūsų pranešėja nusipelno didelės pagarbos ir aš ją sveikinu mūsų frakcijos vardu.
Mes turime ją paremti ir imtis veiksmų. Tai nėra taip gerai, kaip mes įsivaizdavome tam tikru metu, tačiau mes pasiekėme milžiniškos pažangos. Komisijos nary, dabar jūs turite užtikrinti, kad direktyva bus įgyvendinama ir bus parengtos nuostatos dėl prevencinio 2014 m. tikslo. Žinau, kad šį procesą tęsite, ir tai yra labai svarbu.
Tai labai svarbu, nes šiame parlamente turėjome labai daug pasiūlymų dėl atliekų: nagrinėjome transporto priemonių, elektros ir elektrinės įrangos, baterijų, pakuočių ir kt. klausimus. Tačiau atliekų daugėja; jų daugėja sparčiau, nei kyla mūsų ekonomika. Labiausiai atliekų daugėja kai kuriose vietose, pvz., miestuose, todėl privalome imtis veiksmų.
Mano paties šalis rodo vieną prasčiausių atliekų tvarkymo pavyzdžių. Tačiau Olandiją galima sveikinti kaip valstybę, rodančią pavyzdį kitoms. Privalome visi ją pasivyti. Turime perdirbti daugiau atliekų, kad atitiktume hierarchijos tikslus: turime įgyvendinti perdirbimo tikslus, prevencijos tikslus ir taip toliau. Manau, kad ši priemonbent jau leis eiti mums kur kas geresniu keliu geriau nusiteikusiems, nei atrodėme praeityje, kai turėjome išlaidžią ekonomiką, išlaidžią visuomenę ir išlaidžią politiką.
Guido Sacconi
PSE frakcijos vardu. - (IT) Ponia Pirmininke, ponios ir ponai, man patiko tai, kad ponia Jackson ir Komisijos narys S. Dimas išsamiai išaiškino pagrindinius šio kompromiso elementus, kuriam aš pritariu. Todėl norėčiau pateikti keletą itin politinių minčių.
Esu derybininkas ir visuomet apmąstau, ar pasiektas kompromisas yra galiojantis, ar ne. Todėl dar kartą šviežia galva skaitau naktį prieš tai pasibaigusių derybų tekstus. Dievai žino, kodėl derybos visuomet baigiasi naktį. Ar pasiektas susitarimas ir ryte atrodo toks pat vertingas? Čia yra peno apmąstymams. Nuoširdžiai sakau tai mūsų kolegoms žaliesiems ir GUE frakcijai, ir Karlui-Heinzui Florenzui, kuris, kaip matau, iš naujo pateikAplinkos komiteto pakeitimą, kuriame yra mano parašas ir kuriam aš galiu tik pritarti - taigi, žiūrėdamas į kompromiso ir Aplinkos komiteto tekstus, nuoširdžiai sakau, kad mes visi pasiekėme išties įspūdingų rezultatų - be abejo, didžiausia garbtenka jums, ponia Jackson.
Ar žinome, kad Komisijos pasiūlymas ir vėliau bendras pasiūlymas nieko nekalbėjo apie perdirbimą? Nieko, išskyrus konstatuojamąją dalį, kurioje buvo minima atliekas perdirbanti visuomen- ir daugiau jokių smulkmenų. Nebuvo nieko! Dabar turime aiškius tikslus; turime nustatytą peržiūrėjimo datą, t. y. 2014 m. ir šios peržiūros metu į tekstą bus galima įtraukti kitas dabar neįtrauktas medžiagas; tikrai žinome, kaip patvirtino Komisijos narys S. Dimas, kad toms valstybėms, kurios nesiims suplanuotiems tikslams pasiekti būtinų priemonių, gali būti imtasi teisinių veiksmų.
Tai man atrodo labai svarbus faktas. Taip pat labai svarbu, kad pagaliau pradėtas toks politinis ir teisinis procesas, kuris privers valstybes parengti tikrus atliekų prevencijos planus, o atliekų šalinimo, kuriuo saugoma aplinka, hierarchija pagaliau bus įtraukta į Europos teisę ir taps teisiškai privaloma, taigi atliekos bus ne tik problema, bet taps ištekliais.
Taigi visiškai laikydamasis mūsų prisiimtos atsakomybės sąžiningai sakau, kad manau, jog šio kompromiso atmetimas ir siekimas rizikingo taikinimo nebūtų naudingas Europos piliečiams ir visų čia aiškiai ir visiškai nenuginčijamai nustatytų tikslų pasiekimas ir sukūrimas taptų panašus į rusišką ruletę.
Mojca Drčar Murko
ALDE frakcijos vardu. - Ponia Pirmininke, šiuo tekstu tikimės pakeisti dabartinę tendenciją, kai pagaminame daugiau atliekų, nei perdirbame. Šis tekstas yra kelerių diskusijų metų rezultatas ir jame atsižvelgiama į dviejų pagrindinių valstybių narių grupių - perdirbančių valstybių ir sąvartynus naudojančių valstybių - tikrovę.
Į pasiektą susitarimą reikėtų žiūrėti per šią prizmę. Pirmą kartą direktyvoje svarbiausias vaidmuo skirtas atliekų prevencijai ir perdirbimui. Be to, tekste turi būti matomi pokyčiai, sudarantys sąlygas numatyti tikslus dėl naujų atliekų rūšių ir patvirtinti. Tai yra atidžiai suderintas kompromisas: įmanomas ir tikroviškas. Dėl pakeitimų - nemanome, kad jie visi kartu kelia pavojų bendram susitarimui.
Šalutinių produktų atžvilgiu - direktyvos straipsnis ir straipsnis dėl nelaikymo atliekomis - dėl jų daug kritikų nuogąstauja, kad bus vykdomas apsimestinis naudojimas. Kadangi šiuo klausimu nėra sutarta tarptautiniu lygiu, tai pavojus yra tikras. Todėl turi būti aiškiai pasakyta, kad Komisija laikysis savo 2007 m. vasario mėn. gairių, kad nuo to būtų apsisaugota.
Labai norėčiau, kad ponas Dimas mums šiandien užtikrintų, kad medžiaga ar daiktas iš Bendrijos kaip šalutinis produktas bus išsiųstas tik tuomet, jei ta medžiaga ar daiktas atitiks 4 straipsnio 1 dalies nuostatas, taikomas Bendrijai.
Panašiai yra ir su tuo, kas nelaikoma atliekomis. Jei atliekos nelaikomos atliekomis, medžiaga ar daiktas iš Bendrijos bus išsiųstas tik tuomet, jei ta medžiaga ar daiktas atitiks 5 straipsnio sąlygas. Tai palengvintų parlamento narių apsisprendimą balsuoti už kompromisą.
Baigdama norėčiau padėkoti pranešėjai ir oponuojantiems pranešėjams už vaisingą bendradarbiavimą Europos piliečių naudai.
Jill Evans
Verts/ALE frakcijos vardu. - Ponia Pirmininke, taip pat norėčiau padėkoti poniai Jackson. Galbūt ir nesutarėme dėl mokesčių, tačiau, be abejo, puikiai bendradarbiavome visų diskusijų metu. Mes nesame šiandien laimingi - reikėtų, kad būtų kitaip - taigi norėčiau pateikti kai kurias priežastis, kurios neleidžia mums džiaugtis kompromisu.
Parėmėme 30 kompromisų pakeitimų, taip pat pateikėme keletą pakeitimų stengdamiesi sustiprinti kompromisą pavojingų atliekų, šalutinių produktų ir atskiro biologinių atliekų surinkimo srityse. Tačiau nuo pat pradžių mums svarbiausias klausimas buvo privalomų tikslų dėl atliekų mažinimo ir perdirbimo patvirtinimas ir prieštaravimas tam, kad deginimas būtų klasifikuojamas kaip energijos atgavimas. Galutiniame kompromise nėra teisiškai privalomo tikslo dėl atliekų mažinimo. Tyrimas dėl atliekų prevencijos negali būti stabilizavimo priemonių alternatyva; nuolatinis atliekų didėjimas prieštarauja tvarumui ir be minėtos priemonės atliekų kiekis ir toliau didės.
Nors perdirbimo ir pakartotinio panaudojimo tikslai buvo nustatyti ties 50% ir 70% ribomis ir valstybės narės yra teisiškai įpareigotos imtis būtinų priemonių šiems tikslams pasiekti, tikslai patys savaime nėra teisiškai privalomi. Esu dėkinga už pono Dimas pateiktus paaiškinimus, tačiau kodėl čia vyko tokia diskusija dėl šio teksto išdėstymo? Buvo siekiama, kad nebūtų padaryta taip, kad šie tikslai taptų privalomi.
Gamybos ir pramonės atliekos, kurias galima panaudoti dar kartą arba perdirbti, buvo paliktos be dėmesio. Deginimas negali būti laikomas perdirbimui ir pakartotiniam naudojimui prilyginta atliekų tvarkymo galimybe; toks vertinimas tik paskatins tolesnes investicijas į deginimo įrangą ir tiesiogiai pažeis atliekų hierarchiją. Jei kompromisas ne visiškai bus pasiektas, prarasime galimybę užtikrinti deramus ES veiksmus ir lyderystę atliekų politikoje, nors to mums labai reikia.
Bairbre de Brún
GUE/NGL frakcijos vardu. - (GA) Ponia Pirmininke, norėčiau padėkoti poniai Jackson už jos darbą. Gerai dirbome kartu ir gerokai pagerinome pirminį Komisijos pasiūlymą, nors ir tarp mūsų buvo nesutarimų.
Daug žmonių visoje Sąjungoje susirūpins dėl pasiūlymo "paženklinti" deginimo krosnis kaip leidimo naudoti formą, jei deginimas atitiks tam tikrus kriterijus. Mes ir toliau nepritariame taip ženklinti deginimą ir pateikėme pakeitimą, kad ši nuostata būtų išbraukta.
Kalbant apie perdirbimą, pateiktas naujausias pasiūlymas, nustatantis tikslus, kuriuos užtikrinti, kad būtų įgyvendinti, gali būti labai sudėtinga, nes tekstas labai neapibrėžtas, pavyzdžiui, teigiama, kad: "valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad būtų pasiekti perdirbimo tikslai".
Norėdami parengti gerą teisės aktą, turime tiksliau išdėstyti tikslus ir nepalikti vietos Europos Teisingumo Teismo interpretacijoms. Todėl norime apginti tą tekstą, dėl kurio buvo balsuojama komitete ir tokį palikti.
Pasiūlymai dėl atliekų prevencijos tapo netvirti tiek, kad jie nebus pakankamai svarus indėlis ir ne itin padės valstybėms narėms stabilizuoti ar sumažinti atliekų kiekį. Neaiškiai nurodyti prevencijos tikslai reiškia, kad ši suderinta prevencija ir rodikliai dar netaps teisės aktais.
Todėl galime kartu pasirašyti po tam tikru mūsų kartu nuveiktu darbu. Tačiau dėl kitų teksto dalių, manau, turime teikti pakeitimus. Norėčiau dar kartą padėkoti poniai Jackson už atvirą ir įtraukiantį darbo metodą, kurį taikydama ji dirbo su oponuojančiais pranešėjais.
(Plojimai)
Johannes Blokland
IND/DEM frakcijos vardu. - (NL) Ponia Primininke, Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas parenglabai gerą pranešimą, kaip antrojo svarstymo rekomendaciją. Noriu ypač atkreipti dėmesį į atliekų hierarchijai suteiktą svarbą, šalutinių produktų kategorijos atsisakymą, atliekų nelaikymo atliekomis sąvokos įdiegimą, apsaugos taisykles dėl pavojingų atliekų ir prevencijos, pakartotinio naudojimo ir perdirbimo tikslų.
Vienintelis neigiamas Aplinkos komiteto pranešimo aspektas - pakeitimas, kuriuo skatinamas atliekų deginimas, šį procesą laikant veiksmingu, jei gaunama pakankamai energijos.
Po dviejų mėnesių derybų ne tiek daug ir liko iš Aplinkos komiteto rekomendacijos, ir tai atsitiko ne dėl pranešėjos, bet dėl bekompromisės Tarybos pozicijos.
Straipsnis dėl šalutinių produktų nebuvo pakeistas ir valstybės narės gali nuspręsti dėl savo pačių iniciatyvų, kai atliekos nebelaikomos atliekomis su visa tuo konkurencijai daroma žala. Be to, nebuvo nustatyti prevencijos tikslai, o pakartotinio naudojimo ir perdirbimo tikslai gerokai susilpnėjo. Būtent dėl šių priežasčių aš nepritariau kompromisiniam paketui. Tačiau tikiuosi, kad balsuodami rytoj, mes visgi patvirtinsime geresnes Aplinkos komiteto pranešimo dalis. Čia turiu omenyje GUE/NGL frakcijos ir žaliųjų pateiktus pakeitimus. Aplinka nusipelno to, kad mes pradėtume naują procedūrą, kurios metu Taryba padarytų būtinus pakeitimus. Jei mes, Parlamentas, būsime įtikinami, turėtų būti įmanoma, vadovaujant poniai Jackson, pasiekti daugiau, nei yra pasiekta iki šiol. Norėčiau padėkoti poniai Jackson ir kitiems oponuojantiems pranešėjams už jų puikų bendradarbiavimą ir tikiuosi, kad rytojaus balsavimas duos sėkmingus rezultatus.
Luca Romagnoli
(IT) Ponia Pirmininke, ponios ir ponai, džiaugiuosi pranešimu ir remiu visus pakeitimus, kuriais siekiama nustatyti tikslus, kurie yra neatskiriama prevencijos dalis siekiant pagerinti perdirbimą. Be abejo, taip pat pritariu reikalavimui dėl aiškiai apibrėžtos ir aiškios atliekų hierarchijos. Taip pat būtina turėti galimybę remtis patikimais ir palyginamais statistiniais duomenimis, jei norima siekti tolesnės pažangos pramonės atliekų prevencijos ir perdirbimo srityse.
Ponios ir ponai, manau, kad Parlamente privalome tvirtai remti hierarchijos, kaip bendros taisyklės, o ne siūlomo principo, kaip to nori Taryba, taikymą. Direktyvoje turi būti išsamiai paaiškinti kriterijai, taikomi visiems nukrypimams, kuriuos, mano nuomone, prireikus būtų galima nustatyti tvarkingu ir aiškiu būdu, kad nebūtų jokių abejonių dėl to, kas yra atliekų naudojimas ir kas - šalinimas.
Sutinku su pranešėja, kad energija, gauta iš atliekų perdirbimo gamyklų, gali būti labai svarbi priežastis mažinti likusias atliekas ir kad mums šiuo klausimu labai svarbu deramai pasirinkti, atsižvelgiant į Europos Sąjungos priklausomumą dėl nesaugaus energijos importo iš daugelio įvairių pasaulio dalių. Norėčiau užbaigti sakydama, kad taip pat džiaugiuosi dėl su naudotos alyvos regeneravimu susijusių pakeitimų, kurie iš pradžių buvo atmesti.
Karl-Heinz Florenz
(DE) Ponia Pirmininke, Komisijos nary, norėčiau Carolinai Jackson pasakyti, kad nesidžiaugiu kompromisu, tačiau šis kompromisas manęs netenkina ne dėl ponios Jackson derybinių įgūdžių. Šiuo atveju norėčiau pasakyti Stavrosui Dimasui, kad nepasitenkinimas yra nukreiptas Komisijai.
Orlaivių, pramonės ir motorinių transporto priemonių atžvilgiu Komisija yra ypač griežta ir derasi dėl kiekvieno gramo, kuriuo galėtų būti sumažintas CO2 išmetimas, ir ne be pagrindo. Tačiau atliekų tvarkymo politikos atveju CO2 į skaičiavimus išvis nepatenka. Duomenys rodo, kad yra galimybsumažinti CO2 išmetimą 100 milijonų tonų. Tai yra auksingalimybė, tačiau ji šiame dokumente neišnaudota.
Mano antroji apgailestavimo priežastis yra ta, kad tapome panašūs į betonavimo bendrovę. Mes užcementuojame Europos skirtumus, užuot siekę juos suderinti. Nors apibrėžėme tikslus, jie nėra privalomi. Per ateinančius 20 metų Europoje nepasieksime jokių tikrai suderintų tikslų. Tai labiausiai mane ir jaudina šiame pranešime. Dvidešimt metų yra beveik puskartos. Turėjome būti daug pažangesni ir svarbiausia galėjome tai padaryti.
Komisijos nary, manau, kad pagrindinproblema yra 14 straipsnis. Būčiau laimingas, jei kiek daugiau papasakotumėte apie šią nuostatą. Federalinėje valstybėje tai gali būti labai sudėtingas dalykas. Šis klausimas yra dėl mišrių ir nemišrių atliekų tvarkymo ir jo vykdymo atsižvelgiant į savaiminio apsirūpinimo principą. Prašau jūsų sąžiningai pakomentuoti šį klausimą, kai teiksite baigiamąsias nuostatas.
Šiuo metu kai kurie žmonės sako, kad mes turime išspręsti didžiąją daugumą klausimų, nes jei jie nebus išspręsti, kai kurios didžiosios valstybės, be abejo, kankinsis dėl savo balsavimo. Pagalvokite, kad turime ne tik rytdienos svarstymą, turime ir trečiąjį svarstymą, ir pateikti 64 pakeitimai yra daug taikinimo procedūrai.
Taigi, Komisijos nary, jei pasinaudosite galimybe ir paaiškinsite keletą dalykų dėl šių neišspręstų klausimų, manau, kad galime pasiekti sėkmingų rezultatų.
Gyula Hegyi
Ponia Pirmininke, Europoje šiuo metu perdirbama tik 27 proc. atliekų ir beveik pusjų keliauja į sąvartynus. Tai rodo, kad privalome iš esmės keisti atliekų tvarkymą. Svarbiausia, turėtume skatinti atliekų prevenciją, didinti pakartotinį naudojimą ir perdirbimą ir kiek galima labiau sumažinti atliekų sąvartynuose kiekį. Todėl džiaugiuosi, kad po diskusijų atliekų hierarchija naujajame kompromiso tekste išliko.
Kalbant apie prevenciją, t. y. pagrindinį teisės akto tikslą, naujausiame tekste pasigendu atliekų stabilizavimo tikslų, nors pirmojo svarstymo metu mes juos nustatėme. Senosiose valstybėse narėse vienam asmeniui per metus tenka beveik du kartus daugiau atliekų, nei vienam asmeniui naujosiose valstybėse narėse - atitinkamai 570 kg lyginant su 300-350 kg per metus. Taigi pirmiausia atliekas mažinti turėtų pradėti turtingos šalys.
Gaminamų atliekų skaičius didėja ir Europos lygiu. Todėl šiame kompromise siūlomų prevencijos programų nepakanka - turime nustatyti privalomus tikslus, kurie padėtų sustabdyti didėjančias atliekas. Todėl ketinu pritarti 48 pakeitimui, kuriame dar kartą norodomas atliekų stabilizavimo tikslas. Džiaugiuosi dėl privalomo atliekų pakartotinio naudojimo ir perdirbimo tikslų, tačiau nuogąstauju, kad naujo teksto, kuriame teigiama, kad valstybės narės "privalo imtis būtinų priemonių", nepakanka tam, kad būtų šie tikslai pasiekti. Reikia konkrečių, įgyvendinamų ir privalomų reikalavimų, kuriuos būtų galima taikyti namų ir pramoninėms atliekoms. Todėl siūlau pritarti 82 pakeitimui, siekiant užtikrinti atliekų perdirbimo tikslų įgyvendinimą.
Pateikusi šias pastabas, norėčiau pasidžiaugti dėl pranešimo ir ponios Jackson, mano draugo Guido Sacconi ir kitų nuveikto darbo.
Chris Davies
Ponia Pirmininke, kaip pranešėja ir sako, šis susitarimas yra toks geras, koks tik gali būti ir gerbiu pranešėją už tai, ką ji pasiekė. Yra dalykų, kuriuos galima išspręsti tik 3 val. nakties taikinimo sesijos metu ir kurie nebūtų pasiekti kitu derybų proceso metu.
Visi pripažįstame, kad būtina sumažinti didžiulius kalnus atliekų. Vienas Britanijos prekybos centras neseniai paskelbė, kad jis iki 2012 m. ketina 25 proc. sumažinti pakuočių ir 33 proc. maišelių naudojimą. Prekybos centras nori užtikrinti, kad atliekos būtų paverčiamos energija naudojant anaerobinį kompostavimą. Šis prekybos centras pakuotėms nori leisti naudoti tik keturių rūšių pakavimo medžiagas, kurias galima lengvai perdirbti arba kompostuoti, ir nori aiškiai paženklinti šias pakuotes, kad vartotojai galėtų nesunkiai atskirti perdirbti ar kompostuoti skirtas atliekas.
Šiuo metu tai yra politinės valios reikalas. Atliekų mažinimas yra politinės valios reikalas ir ši valia gali būti stiprinama pasitelkiant Europos Sąjungos teisę.
Spėju, kad galėjome įtikinti Tarybą bent sutikti, kad ji nustatytų datą, iki kurios ji keleriais metais anksčiau paskelbs pasiūlymus dėl atliekų sumažinimo nuo 2014 m. Parlamentas nuveikdaug. Tačiau jis, ko gero, galėjo nuveikti daugiau.
Hiltrud Breyer
(DE) Ponia Pirmininke, ponios ir ponai, šis pasiūlymas yra nuviliantis. Tai ne kas kita, kaip negebėjimas dėti būtinų pastangų kovojant su klimato kaita ir saugant išteklius. Žinome, kad Europos aplinkos agentūra prognozuoja, kad iki 2020 m. atliekų kiekis padidės 50 proc. Todėl nenustatyti privalomų stabilizavimo lygių ar privalomų perdirbimo tikslų yra visiška nesėkmė, nusileidžiant valstybių narių spaudimui. Dėl šio spaudimo buvo atsisakyta būtinos priemonės.
Taip pat nuvilia tai, kad atliekų deginimas vis labiau tampa ultima ratio atliekų vengimo sąskaita. Tokią pusiausvyrą atstatyti būtų padėję perdirbimo kvotos ir atliekų kiekių stabilizavimas. Tikiuosi, kad tvirtindami pakeitimus vis dar galime pagerinti šį dokumento projektą, ir padaryti tai, ką reikia, t. y. parengti ambicingą atliekų tvarkymo politiką, kurios reikia Europos Sąjungai.
Roberto Musacchio
(IT) Ponia Pirmininke, ponios ir ponai, gaila, tačiau turiu sukritikuoti kai kuriuos pasiektus kompromisus, nes kai kuriais atvejais tie kompromisai kelia pavojų, kad bus susilpninta ta pozicija, dėl kurios Parlamentas teisingai balsavo per pirmąjį svarstymą.
Gaila, kad šiuos pakeitimus, kurie yra neteisingi ir pavojingi, įtraukTaryba. Kalbu iš savo patirties, nes gyvenu Italijoje. Šiuo atveju Italija, deja, rodo blogą atliekų tvarkymo pavyzdį, nesilaikydama Europos teisės turinio ir teksto, nors Europos teisjau kuris laikas turi tinkamą konsoliduotą hierarchiją nuo atliekų sumažinimo iki perdirbimo.
Ši hierarchija turi būti sustiprinta nustatant kiekybinius ir tikslius mažinimo ir perdirbimo tikslus - taip pat ir pramonės atliekoms - o ne susilpninta, kaip daroma dabar, paliekant dideles galimybes šalinimo politikai, nors tai ir prieštarauja hierarchijos nuostatoms. Pavyzdžiui, Italija pastaraisiais metais pasiūlmilijardus eurų atliekų deginimo iniciatyvoms, kurių rezultatai visiems akivaizdūs ir šių rezultatų jokiu būdu negalima vertinti teigiamai.
Jim Allister
Ponia Pirmininke, visoje Europoje visos valstybės narės patiria sunkumų dėl kylančių energijos kainų. Todėl atliekas laikyti galimu kuru, manau, yra ir protinga, ir būtina. Be abejo, tai yra padėtis, kai niekas nenukenčia, veikiau, atvirkščiai, išsprendžiamas milžiniškų šiukšlių krūvų klausimas ir sukuriamas alternatyvios energijos tiekimo šaltinis, tai ypač svarbu, kai susiduriame su energetikos krize ir didėjančiu neužtikrintumu dėl nesaugaus naftos tiekimo iš užsienio.
Todėl nesuprantu, kodėl kai kas nutyli akivaizdžią naudą, kurią galima gauti skatinant energijos gamybą iš atliekų. Bijau, kad kai kurie kolegos taip brangina savo perdirbimo ir antideginimo dogmas, kad aukoja galimybę iš atliekų gauti šilumos ir energijos. Ir čia, turiu pasakyti, jie labai smarkiai klysta.
Taip pat noriu pasakyti, kad visiškai pritariu apibrėžimo "panaudojimas" išplėtimui šioje direktyvoje, aiškiai nustatant, kad iš atliekų gaunama energija yra atliekų panaudojimas, o ne šalinimas. Tai ypač turime taikyti žemės ūkio sektoriuje, kur yra daug su tuo susijusių galimybių.
Françoise Grossetête
(FR) Ponia Pirmininke, pirmiausia norėčiau šiltai padėkoti mūsų pranešėjai Carolinai Jackson už svarų nuveiktą darbą, kuriame matyti jos kokybiška patirtis svarbiu atliekų tvarkymo klausimu. Taip pat norėčiau ją pasveikinti, kad ji taip aktyviai dalyvavo derybose, kad sugebėjome pasiekti šį sudėtingą kompromisą su Taryba ir Komisija.
Turime naują direktyvą, kuria siekiama paaiškinti daug dalykų. Džiaugiamės dėl atliekų tvarkymo ir hierarchijos ir valstybėms narėms nustatytų ambicingų perdirbimo tikslų - 50% namų ūkių atliekų iki 2020 m. Atliekų tvarkymas turi būti grindžiamas prevencija, pakartotiniu naudojimu, panaudojimu ir galiausiai šalinimu, ir tokia hierarchija turi tapti pačiu svarbiausiu principu. Taip pat svarbu, kad atliekų deginimo krosnims būtų taikomas energijos efektyvumo kriterijus, kaip tai ir nurodyta tekste, aišku su sąlyga, kad deginimas bus naudojamas tik tuomet, jei joks kitas būdas nebus tinkamas.
Dėl to manau, kad labai gerai, jog tekste nustatyta itin griežta kontroldėl pavojingų atliekų ir nustatytos dar griežtesnės atsekamumo priemonės.
Tai, be abejo, yra kompromisas ir mes norėtume tam tikrais aspektais pasiekti dar daugiau, pavyzdžiui, į panaudojimo apibrėžimą įtraukti aplinkosaugos kriterijus ir nustatyti griežtesnes atliekų nebelaikymo atliekomis sąlygas; be to, šalutinių produktų apibrėžimas kelia tam tikrų problemų. Nepaisant to, turime visapusiškai remti šį kompromisą, nes gerai žinome, kad jį buvo sunku pasiekti, o jei norėsime pereiti prie taikinimo - rizikuojame, kad pralaimėsime ir klausimų sprendimas bus smarkiai uždelstas. Kadangi mūsų Europos atliekų politika iki šiol buvo nesėkminga, turime suprasti, kad reikėtų pritarti sprendimui, kuris yra protingas, o Europos Komisija turi būti akyla, siekdama užtikrinti, kad ši direktyva būtų tinkamai įgyvendinama. Po kelerių metų pažiūrėsime, ar bus galima eiti dar toliau.
Anne Ferreira
(FR) Ponia Pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, nesu patenkinta nei šio kompromisinio teksto forma, nei turiniu.
Dėl formos - manau, kad negalime tinkamai atlikti savo darbo, kai dvejus metus rengę teksto projektą pamatome, kad galutiniai sprendimai - kurie yra daugiau, nei tik pakeitimai - užslaptinami ir jais norima pasiekti daugiau, nei buvo patvirtinta Aplinkos komitete, ir jie ant parlamento narių stalų pasirodo tik kelios valandos prieš balsavimą.
Dėl turinio - šis kompromisinis tekstas yra išsisukinėjimas, kuriame nesugebėta aiškiau pateikti panaudojimo apibrėžimo, nesistengta stabilizuoti atliekų kiekio, nėra ambicingų perdirbimo tikslų ir, deja, jis atspindi Komisijos ir Tarybos negebėjimą Europos ir tarptautiniu lygiu pasakytų labai ambicingų pareiškimų paversti darbais.
Ne, aš nesu patenkinta, tiesą sakant, esu susirūpinusi dėl mūsų politinės negalios imtis tikrų aplinkosaugos veiksmų arba tokių veiksmų, kurie pagerintų mūsų sveikatą - tai yra dar viena priežastis, dėl kurios balsuosiu prieš šį tekstą.
Anne Laperrouze
(FR) Ponia Pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau pagirti mūsų pranešėją Caroline Jackson ir ALDE frakcijos pranešėją Mojka Drčar Murko už jų nuveiktą darbą.
Pavojingų atliekų klausimas kelia gyvybiškai svarbias atsekamumo, neskiedimo, informacijos gavimo apie atliekų judėjimą ilguoju laikotarpiu, t. y. penkerius metus, visose šios grandinės dalyse, tap pat saugojimo problemas; tačiau visos šios problemos įvertintos nepakankamai. Dėl to tenka dar labiau apgailestauti, nes kalbame apie sveikatą ir aplinką.
Labiausiai nusivylusi esu dėl šalutinių produktų. Nesu nusistačiusi prieš šalutinių produktų sąvoką - atvirkščiai, pripažįstu jų svarbą, tačiau nemanau, kad Tarybos bendrojoje pozicijoje teikiamas šalutinių produktų apibrėžimas nustato tinkamas garantijas, galiausiai, atvirkščiai, toks apibrėžimas kelia pavojų, kad dėl galimų pažeidimų išnyks pati šalutinių produktų sąvoka.
Kiti dalykai, pavyzdžiui, atliekų nelaikymo atliekomis klausimas, mano manymu, yra paaukoti vardan susitarimo antrojo svarstymo metu.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
(DE) Ponia Pirmininke, Komisijos nary, ponia Jackson, mes teiksime kelių partijų pakeitimą, kuris šiame Parlamente sulaukdaugumos pritarimo pirmojo svarstymo metu. Pakeitimas apima šią problemą: daugelis ES valstybių neapdorotas ir nesterilizuotas maisto atliekas nuolat šeria gyvuliams arba neteisėtai išmeta ne tam skirtose vietose. Toks elgesys gali sukelti ligų, pavyzdžiui, snukio ir nagų, pavojų. Todėl būtina užtikrinti, kad autorizuotos bendrovės, taikydamos tinkamus metodus, sterilizuotų ir saugiai šalintų maisto atliekas. Valstybėms narėms turėtų būti leista maisto atliekas naudoti kiaulių maistui tik tuomet, jei jos sterilizuojamos bent 20 minučių 133°C karštyje esant 3 bar slėgiui ir jei visiškai laikomasi kitų Reglamento 1774/2002 reikalavimų. Tvirtai tikiu, kad jei Parlamentas patvirtins šį pakeitimą, Taryba įtrauks šią taisyklę į kompromisinį tekstą.
Umberto Guidoni
(IT) Ponia Pirmininke, ponios ir ponai, pasiektas kompromisas yra žingsnis atgal, lyginant su Aplinkos komiteto patvirtintu tekstu.
Pirminiame tekste nustatyta, kad atliekų gamyba nuo 2012 m. turėtų būti sumažinta iki 2009 m. lygio ir įdiegta tikra prevencijos politika, taikant nusistovėjusias priemones. Šio tikslo kompromisiniame tekste nebėra, ir visas šis klausimas lieka labai neaiškus. Aplinkos komitetas nustatminimalius namų ūkių ir pramoninių atliekų perdirbimo tikslus, kurie turi būti pasiekti iki tam tikros - nors ir per daug tolimos - datos. Minėti tikslai taip pat yra sumažinti ir taikomi tik tam tikroms medžiagų rūšims, neįtraukiant pramonės atliekų.
Dar vienas neigiamas aspektas - atliekų deginimo krosnių didesnis skatinimas už tam tikrą šalinimo ir panaudojimo efektyvumą. Atrodo, kad ši direktyva yra galingų lobistų pageidavimų sąrašas. Airijos referendumo rezultatai rodo, kad arba turime būti piliečių ir jų rūpesčių pusėje, arba rizikuojame, kad bus atmesta Europos idėja ir bus paralyžiuotas integracijos procesas.
Parlamentas privalo atkreipti dėmesį į tūkstančius Europos piliečių elektroninių laiškų, kuriuose raginama prisiimti didesnius įsipareigojimus ir nustatyti privalomus tikslus, nes kitu atveju rizikuojame prarasti dar vieną didelę galimybę didinti Europos institucijų patikimumą.
Péter Olajos
(HU) Labai dėkoju, ponia Pirmininke. Džiaugiuosi dėl kompromisinio paketo, tačiau visgi norėčiau pabrėžti, kad kompromisas veikiau yra trapus. Todėl labai svarbu, kad kiekviena valstybnarelgtųsi atsakingai ir neieškotų spragų, kurių galėjo likti teisės akte. Šiuo metu Vengrijoje rūšiuotos atliekos sudaro 2 proc. visų atliekų. Mano nuomone, čia nėra apie ką daugiau kalbėti, tik tikėtis, kad direktyva galiausiai padės pakeisti padėtį ir sudarys sąlygas judėti į priekį. Rytinėje Europos dalyje pastaraisiais metais padidėjo investicijos atliekoms tvarkyti ir daugiausia prie to prisidėjo Struktūrinio stojimo paramos instrumento (ISPA) ir Sanglaudos fondo skirtas finansavimas. Sąvartynų statyba buvo pagrindinveikla, tačiau daugelis bendruomenių parodiniciatyvą pradėti atliekų rūšiavimą, įskaitant priemones, skirtas tam tikrais atvejais atskirti organinių atliekų rinkimą. Kita vertus, visai nebuvo imtasi tikrų priemonių ir neskirta investicijų mažinti atliekas, be to, dar reikia, kad atsirastų atskira perdirbti skirtų medžiagų pramonė. Todėl minėtose šalyse, įskaitant ir Vengriją, svarbiausias vaidmuo tenka Europos Sąjungos nustatytoms gairėms. Remiantis statistika, visos bendruomenės iš esmės atliekas galėtų sumažinti 50 proc. po to, kai bus įdiegtas sausas atliekų perdirbimas ir atskiras organinių atliekų surinkimas "nuo durų". Nustatydami naujus įpareigojimus, privalome apsvarstyti, kaip užtikrinsime jų įgyvendinimą ir su tuo susijusias išlaidas. Pavyzdžiui, ar galima į tas sritis, kuriose įgyvendinami ISPA projektai, investuoti papildomai? Ar galima keisti pradines sutartis? Jei ne, tai nėra skirtumo, ar plėsime atliekų rūšiavimą ir turėsime teisės aktus, kuriuose nustatytas į sąvartynus patenkančių atliekų kiekio mažėjimas; nes pagal dvidešimties metų trukmės sutartis, surinktos atliekos turi būti vežamos į pastatytus sąvartynus. Todėl turime ne tik patvirtinti šią direktyvą, bet ir nedelsdami ieškoti galimybių pakeisti esančias sutartis. Sveikinu pranešėją už jos puikų darbą. Labai ačiū.
Horst Schnellhardt
(DE) Ponia Pirmininke, manau, kad galime pasveikinti pranešėją. Ji, be abejo, sugebėjo pasiekti patenkinamų rezultatų derybose su Taryba. Ypač noriu pabrėžti, kad buvo nustatyta ir įtraukta atliekų hierarchija.
Tačiau yra neigiamų dalykų, kurie visiškai nesuvokiami ir kuriuos į dokumentą įtraukTaryba. Pirmasis toks dalykas yra susijęs su gyvūninės kilmės šalutiniais produktais. Komitete nutarėme, kad gyvūninės kilmės šalutiniai produktai bus išbraukti iš atliekų pagrindų direktyvos. Tačiau Taryba sukūrbiurokratinę kliūtį, kuri ūkininkus varo į slėptuves. Taryba nustatė, kad į biodujas perdirbtos srutos staiga tapo atliekų produktu. Žinote ką tai reiškia? Tai reiškia, kad ūkininkai turės gauti atliekų tvarkymo leidimą ir turės nurodyti tikslų tvarkomų atliekų kiekį ir pobūdį bei tvarkymo vietą.
Gyvūninės kilmės šalutinių produktų reglamente aiškiai nustatyta, kad srutoms taikoma išimtis. Taigi dabar ūkininkams bus daug paprasčiau srutas išpilti į savo laukus, užuot jas perdirbti į biodujas. Kitaip tariant, tikrovėje kuriame biurokratines kliūtis toje srityje, kurią kaip tik norime pagerinti.
Antras dalykas yra susijęs su naudotomis alyvomis. Naudotų alyvų direktyvoje - kuri, kaip žinote, bus panaikinta - nustatyta, kad naudotos alyvos yra tvarkomos ir regeneruojamos. Pagal šią direktyvą perdirbami dideli kiekiai. Taip pat jau nustatyta, kad naudotos alyvos neturėtų būti apdorojamos, kai regeneruoti nėra ekonomiškai naudinga ar techniškai įmanoma. Dabar nuspręsta, kad sprendimą priims valstybnarė. Taigi ar mes esame Europos Sąjunga, ar grįžtame prie valstybių narių rinkinio? Iš esmės mes dar kartą silpniname rinką. Man tai kelia didelį nerimą. Norėčiau pereiti prie didesnių galimybių sudarymo klausimo patiems tvarkyti atliekas. Dabar vietinvaldžia nustatys, kas gali šalinti atliekas, ką gali šalinti ir kur. Nereikia nsakyti, kad iš laisvų deginimo pajėgumų turinčios vietinės valdžios buvo juntamas didelis spaudimas. Tačiau tai yra netinkamas kelias. Tai netinkamas pasirinkimas, o dėl tokio išplėtimo rinkos ekonomika bus visiškai sustabdyta atliekų tvarkymo srityje.
Frieda Brepoels
(NL) Ponia Pirmininke, manau, kad visiškai aišku, jog šis kompromisas yra svarbus žingsnis Europos aplinkosaugos teisės link. Visgi nesu visiškai patenkinta kompromisu. Kodėl? Mano regionas, Flandrija ir Olandija vykdo geriausią atliekų politiką ir puikiai jas rūšiuoja bei perdirba, todėl mes manome, kad siūlomi perdirbimo ir prevencijos tikslai yra visiškai netinkami. Šie tikslai visai neskatina mūsų dar labiau stengtis ateityje.
Taip pat nesame visiškai patenkinti dėl galimybės namų ūkių atliekų deginimo krosnis laikyti veiksminga panaudojimo sritimi, remiantis energetinio efektyvumo formule, nes tai, mūsų nuomone, ateityje gali kelti didelę sumaištį. Visgi neabejoju, kad bendrai pasiektą rezultatą reikėtų vertinti labai teigiamai, todėl noriu nuoširdžiai padėkoti poniai Jackson už jos didžiulį indėlį.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Ponia Pirmininke, dabartinAtliekų pagrindų direktyvos versija kelia grėsmę didinti biodujų naudojimą. Visiškai pritariu kolegai H. Schnellhardtui iš PPE-DE frakcijos, kad šioje direktyvoje netinkamai vertinama biodujų gamyba ir netinkamai įvertintas atliekų ar miesto atliekų naudojimas. Deja, tokia Atliekų direktyva kels pavojų naudojant biodujas. Tai svarbus viso C. Jackson pranešimo klausimas. Atliekų direktyvoje nustatytas biodujoms gaminti naudojamo gyvulių mėšlo, kaip atliekų, apibrėžimas yra dviprasmiškas. Jei tai būtų įtraukta į direktyvą, taptų neįmanoma gaminti biodujų iš gyvulių mėšlo, nors tokia gamyba duotų daug naudos energijos tvarkymo, aplinkosaugos ir klimato apsaugos požiūriu. Turime pašalinti šią sumaištį ir kuo greičiau atstatyti teisėkūros nuoseklumą, todėl privalome patvirtinti Komisijos su biodujomis susijusią poziciją dėl direktyvos.
Adam Gierek
(PL) Ponia Pirmininke, sveikinu pranešėją, tikroviškai įvertinusį didėjančias atliekų problemas. Siūlomame reglamente pagrindinės prielaidos yra atliekų prevencija ir medžiagų perdirbimas. Energijos atgavimas yra paprastesnis būdas, tačiau tai neturėtų pakeisti sudėtingesnio būdo - medžiagų perdirbimo.
Dėl to būtina sudaryti tinkamas sąlygas medžiagoms perdirbti ir pateikti teisiškai aiškesnius skirstymus, aprašant, pavyzdžiui, kada metalo laužas yra ne atliekos, o žaliava. Mums reikia geresnių ir pigesnių medžiagų perdirbimo technologijų. Produktai turi būti kuriami taip, kad juos būtų paprasčiau perdirbti. Reikia renkamas atliekas rūšiuoti, atitinkamai pritaikant prie rinkos, kad naudą gautų ir namų ūkiai, ir galimi antrinių žaliavų naudotojai.
Nepriėmus šių sprendimų rizikuojame pakartoti dabartinę Neapolio padėtį, kai, deja, atliekų deginimas gali tapti vienintele išeitimi.
Stavros Dimas
Komisijos narys. - Ponia Pirmininke, norėčiau padėkoti visiems kalbėjusiems už jų svarų indėlį į šią diskusiją.
Pagal sutartą tekstą, dabar valstybės narės turės imtis kelių priemonių, skirtų gerinti jų atliekų tvarkymą. Direktyvoje pateikiami aiškūs apibrėžimai ir atliekų tvarkymo principai, kurie, mano nuomone, padės išspręsti aiškinimo reikalaujančias problemas, sumažins teismų bylų skaičių ir padės tvirtus teisinius pagrindus atliekų apdorojimo sektoriui veikti.
Į bendrą dabar siūlomą kompromisinį paketą įtraukta daug svarbių elementų. Patys svarbiausi yra šie.
Pirma, direktyvos aplinkosaugos tikslas dabar yra aiškus ir ambicingas. Aplinkos apsaugos lygis buvo ne tik išlaikytas, bet keliais atvejais - pavyzdžiui, dėl pavojingų atliekų - sustiprintas.
Bendri teisės aktų leidėjai sutardėl kelių esminių apibrėžimų, įskaitant atliekų, prevencijos, perdirbimo ir panaudojimo apibrėžimus. Šie apibrėžimai yra aiškūs ir suprantami. Be to, direktyvoje sėkmingai įdiegtos kitų dviejų direktyvų nuostatos ir teisės aktai yra geriau prieinami, išlaikant aukštus aplinkos apsaugos standartus.
Buvo aiškiai atskirta panaudojimas nuo šalinimo, paliekant galimybę Komisijai dar labiau detalizuoti skirstymą, jei to reikės.
Buvo nustatyta aiški penkių žingsnių "atliekų hierarchija", kuria skatinama atliekų prevencija, o likusias atliekas šalinti leidžiama tik tuomet, jei daugiau nėra jokių kitų galimybių. Be to, leidžiamas tam tikras lankstumas, kuris turi būti pagrįstas tvirtomis gyvavimo ciklo aplinkybėmis.
Norėčiau jums priminti, kad derybose Parlamentas didelės svarbos suteikviršutiniams "atliekų hierarchijos" lygiams stiprinti, nustatant perdirbimo tikslus. Jei iki 2020 m. šie tikslai nebus įgyvendinti, Komisija galės paduoti valstybes nares į teismą dėl direktyvos reikalavimų pažeidimo. Be to, dabartinėje formuluotėje nustatytas įprastesnis ir nuoseklesnis priemonių, kurių iki 2020 m. galutinės datos norėdamos pasiekti tikslus imsis valstybės narės, priežiūros procesas, vietoj paprasto patikrinimo, kaip laikomasi reikalavimų, 2020 m., kai atliekų tvarkymo sistemos jau veiks. Toks ankstyvas įgyvendinimo priežiūros procesas gali padėti išvengti nemalonių netikėtumų 2010 m.
Galiausiai direktyvoje nustatytas visiškai naujas užmojis dėl atliekų prevencijos, kurią Komisija nori nedelsdama vykdyti po direktyvos patvirtinimo ir perkėlimo. Valstybės narės turės nustatyti savo atliekų tvarkymo planus ir tinklus, kurie turės būti įtraukti į pakartotinai apvarstytą direktyvą, nustatant principus ir naujus įpareigojimus.
Atliekų pagrindų direktyvos 14 straipsnyje nenustatyta, ar privačios ar viešos institucijos turėtų dalyvauti kuriant tokius tinklus, taip pat nėra nuostatų dėl atliekų tvarkymo veiklų ir infrastruktūros nuosavybės - viešos ar privačios. Atsakomybės nustatymas viešajam ir privačiajam sektoriui yra vidaus reikalas, dėl kurio sprendimą gali priimti tik valstybės narės. Jei jau veikia tinkamas šalinimo ir panaudojimo veiklų tinklas - privatusis, viešasis ar mišrus - nereikia kurti jokių papildomų priemonių.
Kalbant apie susirūpinimą, kad nenustatyti perdirbimo tikslai, keliami gamybos ir pramonės atliekoms, noriu pasakyti, kad mano tarnyba įvertins galimybę nustatyti tokius tikslus prioritetine tvarka, kai 2014 m. bus patikrinimas, kuris numatytas 8 a straipsnyje (4 punktas).
Dėl gyvulių maitinimo gyvūninės kilmės šalutiniais produktais, pavyzdžiui, maisto atliekomis, noriu pasakyti, kad šis klausimas reguliuojamas Gyvūninės kilmės šalutinių produktų reglamente, kuris dabar yra svarstomas iš naujo. Šis klausimas tada ir turėtų būti sprendžiamas, nes Atliekų pagrindų direktyva nėra tinkama vieta reguliuoti maisto atliekas.
Kalbant apie klausimą, ar Europos Sąjungoje turi būti laikomasi šalutinių produktų reikalavimų ir atliekų nelaikymo atliekomis kriterijų prieš siunčiant atliekas į trečiąsias šalis, turiu pasakyti, kad Komisija patvirtina, jog taip ir turi būti.
Dėl srutų išbraukimo iš Atliekų pagrindų direktyvos turiu pasakyti, kad srutos nelaikomos atliekomis, kai jos naudojamos kaip trąša. Tačiau srutos laikomos atliekomis, kai jos yra skirtos toliau perdirbti ar šalinti, pavyzdžiui, deginti, biodujoms ar kompostui gaminti ar vežti į sąvartyną. Išbraukus srutas iš atliekų teisės akto susidarytų didelaplinkos apsaugos spraga, nes nebūtų teisinių priemonių, kuriomis būtų kontroliuojami tokie dalykai, kaip teršalų išmetimas į orą ar vandenį, sąvartynų reikalavimai, triukšmas, kvapas ir t. t.
Galiausiai Europos Sąjunga turėtų skatinti gaminti biodujas ir kompostuoti atliekas. Tačiau biodujos ir atliekų kompostavimas daro poveikį aplinkai. Šių procesų metu į orą patenka, tarkim, blogi kvapai ar keliamas triukšmas, ir tai gali būti nepatogumų šaltinis. Išbraukus biodujoms gaminti skirtas srutas ar kompostuoti skirtus augalus iš Atliekų pagrindų direktyvos tokius augalus taip pat reikėtų išbraukti ir iš Integruotos taršos prevencijos ir kontrolės direktyvos.
Baigdamas norėčiau dar kartą pasveikinti C. Jackson ir jai padėkoti už puikų darbą. Komisija yra labai patenkinta derybų baigtimi ir gali visiškai priimti siūlomus kompromisinio teksto pakeitimus.
Caroline Jackson
pranešėja. - Ponia Pirmininke, kalbėsiu trumpai - norėčiau padėkoti visiems diskusijoje dalyvavusiems kolegoms. Atsakyti norėčiau tik vienam kolegai - C. Davisui dėl laidos, kurioje jis taip mėgsta būti rodomas, vadinamajam "Chrisui Newsnight Davisui" - kuris pasakė, kad aš Taryboje per lengvai pasidaviau. Tikiuosi, kolegos man pritars, kai pasakysiu, kad per lengvai nepasidaviau ir apskritai aš niekada dėl nieko per lengvai nepasiduodu. Kaip gali patvirtinti ponia A. Laperrouze dėl vandens klausimo, su Taryba derėtis tampa vis sudėtingiau. Dantis pradeda rodyti recesija ir suprasdama, kad teisės aktas kainuos pinigų, Taryba nenori priimti Parlamento pakeitimų.
Rytoj galėsime rinktis. Galime pritarti paketui su esančiais pakeitimais - tikiuosi, kad taip ir įvyks. Galime balsuoti dėl kelių pagrindinių pakeitimų, pavyzdžiui, dėl šalutinių produktų - tai reikš, kad paketas nebus patvirtintas ir turėsime eiti į taikinimą. Argi nebūtų smagu! Arba galbūt galime sutarti dėl kai kurių smulkesnių pakeitimų arba pakeitimo, kurį jo teikėjas apibūdina kaip nedidelį, pavyzdžiui, dėl 88 pakeitimo, dėl kurio laukiu Komisijos nuomonės galbūt jau rytoj.
Manau, kad labai abejotina, jog Taryba patvirtins pakeitimus, kad ir nedidelius, taigi aš esu už visą paketą be pakeitimų. Galiausiai pats paketas turėtų kažką reikšti - kam gi tada Taryba taip stipriai dėl jo kovojo. Tai nėra bereikšmis paketas, kaip jį stengiasi pavaizduoti Žalieji - šis paketas turi "dantis".
Baigdama norėčiau padėkoti oponentams - Caroline Jackson ir Shadows (angl. oponuojantys pranešėjai) - už jų bendradarbiavimą, nors ir nelabai noriu vėl juos pamatyti taikinimo procedūroje. Manau, turėtume užbaigti šį klausimą rytoj ryte.
Pirmininkė
Diskusija baigta.
Balsavimas vyks rytoj, birželio 17 d., antradienį.
Rašytiniai pareiškimai (142 straipsnis)
Richard Seeber  
raštu. - (DE) Naujojoje pagrindų direktyvoje dėl atliekų, Parlamentas pasiektai, kad buvo nustatytos aukštos ir įpareigojančios perdirbimo kvotos. Be jokios abejonės, kvotų reikėjo skubiai ir aš su pasitikėjimu žvelgiu į ateitį ir tikiuosi, kad atliekų rūšiavimas ir perdirbimas Europoje bus praktikuojamas vis labiau. Manau, kad 50 proc. namų ūkių atliekų ir 70 proc. statybų ir griovimo atliekų perdirbimo iki 2020 m. tikslai yra geri ir jie sudaro pagrindą aplinkai ir klimatui nekenkiančiai atliekų tvarkymo sistemos veikti visoje Europoje. Kadangi austrai rodo atliekų rūšiavimo ir perdirbimo pavyzdį, džiaugiuosi, kad dabar visos kitos valstybės narės dalyvaus šiose veiklose ir taip priartės prie veiksmingos aplinkos apsaugos. Neturėtume pamiršti, kad atliekų produktai kartu yra ir žaliava, ir kad veiksmingesnis tokios medžiagos panaudojimas gali padėti kovoti su klimato kaita.
Dabar belieka laukti Komisijos, kad ji pateiktų savo specialų pasiūlymą, kaip užtikrinti, kad ekonomikos augimas nereikš didėjančių atliekų kiekių.
