Geresnis laivų išmontavimas (Žalioji knyga) (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - Johannes Blokland pranešimas Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto vardu dėl Žaliosios knygos dėl geresnio laivų išmontavimo.
Johannes Blokland
pranešėjas. - (NL) Ant įvairių Pietų Azijos krantų didžiuliai jūriniai laivai išmontuojami metalo laužui aplinkai pavojingomis ir žmonėms kenksmingomis sąlygomis. Čia socialiniai standartai netaikomi. Vien tik Bangladeše per paskutinius kelerius metus žuvo daugiau nei 200 žmonių, dirbusių išmontuojant laivus.
Laivų išmontavimo metu plačiai naudojamas vaikų darbas, nes vaikai gali lengvai patekti į nedideles erdves. Jiems paprastai tenka pašalinti toksiškas medžiagas be jokių asmeninės apsaugos priemonių. Tuomet šios medžiagos patenka į aplinką ir sukelia pražūtingas pasekmes žvejybos ir turizmo pramonės sritims. Tenka apgailestauti, kad daugelis laivų iš Europos taip pat kelionę baigia prie Indijos, Pakistano ar Bangladešo krantų tokiu būdu. Šis būdas finansiškai patrauklus dėl aukštų plieno kainų, žemo darbo užmokesčio, prastų saugos reikalavimų ir aplinkos apsaugos priemonių nebuvimo.
Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas aiškiai nurodo, kad ši praktika yra etiškai nepriimtina, todėl būtina užkirsti kelią žmogui kenksmingas ir aplinkai pavojingas laivų išmontavimo sąlygas. Šiai problemai išspręsti vien atskirų valstybių narių ar Europos Sąjungos pastangų gali nepakakti. Nepriklausomai nuo to, ką nuveiksime ateityje, vis tiek neatidėliotinai svarbu priimti pasaulinį laivų išmontavimo problemos sprendimą. Deja, pasakytina, kad kol kas pasauliniu lygmeniu pasiekta visiškai nedaug.
Būtent dėl šios priežasties Europos Komisija paskelbŽaliąją knygą. Pagrindinis mūsų tikslas - apsaugoti aplinką ir visuomenės sveikatą, o ne paprasčiausiai perkelti problemas į kitas šalis. Atsižvelgiant į tai daugelis jūromis su Europos vėliavomis plaukiojančių laivų turės būti išmontuoti artimiausioje ateityje, laukti nebegalime. Aplinkos komitetas konkrečiai siūlo štai ką. Norint užkirsti kelią išvengti reglamento dėl atliekų vežimo nuostatų, būtina nustatyti gaires leisiančias atskirti laivą kaip tokį nuo laivo kaip atliekų. Būtina tobulinti reglamento įgyvendinimą ir taikymą, pasitelkiant glaudesnę kontrolę ir stebėjimą, kurį atlieka valstybių narių uostų institucijos, darant prielaidą, kad uosto valstybės turi įgaliojimus pripažinti laivo eksploatacijos pabaigą.
Būtina sudaryti plaukiojančių laivų, kuriuos artimiausiu metu ketinama perduoti kaip metalo laužą, sąrašą. Europos Sąjungoje būtina vystyti konkurencingą ir švarią laivų išmontavimo pramonę, pvz., šiuo metu nenaudojamose laivų statyklose. Pagal vystymosi paramą, praktinę patirtį ir technologiją būtina perleisti Pietų Azijos išmontavimo vietoms, norint padėti joms laikytis saugos ir aplinkos apsaugos standartų. Iš tiesų plaukiojančių laivų išmontavimas Bangladeše yra itin pelningas, kuriame galima uždirbti pakankamai daug norint skubiai įgyvendinti priimtinas darbo sąlygas vykdant išmontavimo darbus.
Norėčiau pabrėžti būtinybę ir toliau dirbti dviem lygiais. Visų pirma privalome prisiimti atsakomybę už mūsų, Europos laivyną, ir siekti pasaulinio susitarimo. Šiuo metu negalime apsiriboti tik viena iš dviejų problemų. Iš laivybos pramonės teko ne kartą girdėti, kad dėl žaliosios knygos TJO konvencijos parengimas taps negalimas ar bus nukeltas. Su tuo negaliu sutikti. Iš tiesų manau, kad mes, Europos Sąjunga, iš tiesų spartiname TJO susitarimą ir reikiamu laiku būsime geriau pasirengę jį įgyvendinti. Be to, tvirtai laikausi nuomonės, kad Europos Sąjunga norėtų kaip įmanoma greičiau nebegrįžti prie sunkių sąlygų Pietų Azijoje.
Man malonu, kad šiuo klausimu iš esmės sutaria Aplinkos komitetas ir kiti du komitetai, kurių paprašyta pateikti nuomonę. Tai visais atvejais yra gera pradžia. Tikiuosi, kad šiam veiksmų planui taip pat pritars ir plenarinio posėdžio dalyviai. Taip pat atrodo, kad valstybės narės gali imtis veiksmų. Praėjusį ketvirtadienį iš Nyderlandų į Turkiją išplauklaivas Otopan, kurį institucijos išvalė, todėl buvo pašalintos visos kenksmingos atliekos. Tai įmanoma dėl reglamento. Anksčiau buvo atsisakyta suteikti eksporto leidimą, nes šios sąlygos nebuvo įvykdytos. Tą patį ketvirtadienį pas mane apsilankNVO, siekiančių atsakingo laivų išmontavimo Pietryčių Azijoje, delegacija. Būtina aiškiai pareikšti, kad šie žmonės jau daugelį metų savo šalyje kovojo dėl atsakingo laivų išmontavimo, todėl jų palikti vienų nevalia.
Tai buvo teisininkas iš Bangladešo ir žmonės iš Indijos: jie jau daugelį metų skyrdėmesį šiai problemai ir, manau, privalome juos paremti šioje srityje ir priimti rezoliuciją. Tikiuosi išgirsti, ką ketina nuveikti Komisijos narys S. Dimas artimiausioje ateityje kalbant apie atsakingos laivų išmontavimo pramonės šiose šalyse steigimą bei siekiant reikiamų išteklių šiam tikslui pasiekti.
Stavros Dimas
Pone pirmininke, maždaug prieš metus Komisija priėmŽaliąją knygą dėl geresnio laivų išmontavimo. Nuo to laiko padėtis keitėsi, pirmiausia kalbant apie Tarptautinę jūsų organizaciją (TJO), kurioje šiuo metu rengiamas konvencijos dėl laivų perdirbimo projektas, kurį tikimasi priimti 2009 m. gegužės mėn. Tačiau iš neseniai pasirodžiusių pranešimų spaudoje dar kartą paaiškėjo niūri laivų ardymo praktika kai kuriose Pietų Azijos dalyse. Todėl man itin džiugu dėl Europos Parlamento paramos Komisijos iniciatyvai laivų ardymui pagerinti.
Apie 90 % visų didelių laivų nurašytų pasaulyje 2007 m. buvo išmontuoti ant Rytų Azijos krantų, daugiausia - Indijoje ir Bangladeše. Daugelis šių laivų buvo iš ES. Mūsų paskaičiavimu, kas ketvirtas laivas pasaulyje plaukioja su ES valstybės narės vėliava, o apie 40 % visų laivų priklauso ES įsteigtoms bendrovėms.
Laivų ardymas Pietų Azijos pakrantėje dažnai atliekamas siaubingomis sąlygomis: visiškai nesirūpinama apsauga nuo taršos ir keliamas pavojus darbininkų gyvybei. Tik iš labai nedidelio kiekio laivų pavojingos medžiagos pašalinamos prieš laivams pasiekiant ardymo dokus. Labai reikšmingi J. Blokland žodžiai apie laivų išvalymą Olandijoje. Laivams pasiekus paskirties vietą, kalbamos atliekos pašalinamos pavojingu ir aplinkai žalingu būdu. Norint padėtį pagerinti, priimtos tarptautinės taisyklės ir Bendrijos teisės aktai. Tačiau Bazelio konvencija ir Atliekų vežimo reglamentas labai dažnai pažeidžiami, o jų retai laikomasi paskirties šalyse, nurodant, kad laivas vyksta į paskutinę kelionę.
Mūsų turimi duomenys rodo, kad eksploatacijos laiką baigiančių laivų kiekis nuolat auga, todėl reikėtų atitinkami priimti kalbamas taisykles. TJO konvencijos projektas dėl laivų perdirbimo rodo tam tikrą pažangą šioje srityje. Tikėtina, kad jis bus patvirtintas 2009 m., o mes, savo ruožtu, darysime visa, kas įmanoma, kad konvencija būtų efektyviai taikoma. Tačiau konvencija nebus taikoma karo, valstybei priklausantiems ar kitiems valstybės naudojamiems laivams. Be to, iki jos įgyvendinimo gali praeiti penkeri ar šešeri metai. Taip pat konvencija bus efektyvi tik tuomet, jei bus priimtos priemonės nacionaliniu ir regioniniu lygmeniu. Kai kurios valstybės narės jau dabar ėmėsi tam tikrų priemonių, kaip nurodJ. Blokland, tačiau daugelyje jų dar net nepradėta rengti strategijų. Dėl šių priežasčių būtina tinkamu laiku imtis priemonių Bendrijos lygmeniu.
Pone pirmininke, ponios ir ponai, dar kartą dėkoju už pranešimą ir paramą Komisijai siūlomų priemonių srityje. Pranešime pateikiama įdomių ir naudingų idėjų, kurias atidžiai nagrinėsime rengdami savo strategiją.
Pirmiausia norėčiau padėkoti pranešėjui J. Blokland už jo pastangas ir D. Hammerstein, J. Evans ir kitiems Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto, Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto ir Transporto ir turizmo komiteto nariams už jų indėlį.
David Hammerstein
Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto nuomonės referentas. - (ES) Pone pirmininke, dėkoju jums, Komisijos nary, S. Dimas ir jums, J. Blokland, už šį labai aktualų ir reikalingą pranešimą, nes nepaisant jau kurio laiko, kai tarptautinjūrų organizacija rengnaujus teisės aktus laivų išmontavimo srityje, siekiant padaryti jį ekologiškesnį ir keliantį mažiau darbuotojų sveikatos problemų trečiajame pasaulyje ir kitose, šiems teisės aktams ratifikuoti ir užtikrinti visuotinį laikymąsi gali prireikti daugelio metų.
Tuo tarpu laivų išmontavimo efektyvumas galėtų pasiekti didžiausią lygį per artimiausius dešimt metų ir pirmiausia dėl naujų taisyklių, kuriomis uždraudžiami viengubo korpuso laivai. Todėl išmontuojamų laivų skaičius išaugs.
Europos Sąjunga negali laukti, kol bus pakeistos tarptautinės taisyklės; ji turi veikti dabar, pati pradėti pokyčius, skatinti atlikti žaliąjį laivų išmontavimo auditą ir įkurti fondą kartu su pramone, siekiant aplinkos kaštus perkelti į vidaus sąnaudas bei taip pat padėti Pietų šalių bendrijoms, kurios jau ir taip smarkiai nukentėjo dėl šios aplinkos ir sveikatos problemos.
Taip pat turime įgyvendinti prevencinę politiką, pasitelkę privalomo pavojingų medžiagų laivuose keitimo principą, nes laivai išplaukiantys į Aziją, kur juos numatoma išmontuoti, nėra transporto priemonė. Ne. Jie yra pavojingos atliekos, taigi mes jas eksportuojame, o tai draudžia teisės aktai. Laikas imtis atsakomybės bei elgtis etiškai ir moraliai.
Robert Evans
Transporto ir turizmo komiteto nuomonės referentas. - Pone pirmininke, galbūt esu vienintelis šį vakarą, kuriam faktiškai teko pačiam stebėti mūsų kalbamą procesą. Esu delegacijos santykiams su Pietų Azijos šalimis pirmininkas, todėl man teko lankytis Bangladeše ir apžiūrėti laivų statyklas.
Tarp remontuojamų ir išmontuojamų laivų (o triukšmas patikėkite buvo nepakenčiamas) ištisos šeimos gyveno, miegojo ir gamino valgyti ištisuose lūšnynuose. Vaikai žaidprie valčių ir iš po laivų rinko kriketo kamuolius, o virš jų būdavo naudojami oksiacetileno fakelai.
Neleistina, kad Europos laivai (nei vienas jų neturėjo Europos vėliavų, nes iki tol jie jau būdavo paverčiami vietiniais ar laivais iš kitų pasaulio šalių) - būtų ardomi tokiomis aplinkybėmis.
Transporto ir turizmo komiteto nuomone, ES turėtų imtis lyderio vaidmens ir paskatinti imtis pasaulinių veiksmų turint aiškų tikslą - nutraukti dabartinę praktiką ir laivų, pirmiausia - Pietų Azijoje, išmontavimą. Tačiau išmontavimo apskritai nutraukti nederėtų ar to padaryti nedelsiant kaip nurodJ. Blokland, atsižvelgiant į šios veiklos ekonominę svarbą susijusioms šalims.
Sutinku su pranešėjo teiginiu, kad būtina siekti pasaulinės strategijos, kuria būtų užtikrinta, kad laivų perdirbimo proceso dalyviai prisiims savo atsakomybę už šį procesą - už saugumą, darbuotojų teises ir aplinkos apsaugą.
Galiausiai, manau, taip pat derėtų paremti konkurencingos ir švarios Europos laivų perdirbimo pramonės vystymąsi. Tačiau tuo tarpu valstybės narės privalo laikytis politikos pagal kurią valstybei priklausantys ir seni karo laivai būtų išmontuojami saugiai ir nekeliant žalos aplinkai.
Françoise Grossetête
Pone pirmininke, Komisijos nary, ar galime susitaikyti su tuo, kad mūsų laivai gabenami ir teršia Pietų Azijos krantus, nes mes atsisakome pareigos juos išmontuoti? Deja, Pietų Azija, kurioje patenka daugiausia mūsų laivų, kartu gauna ir teršalų, pvz., asbesto, piralenų, naftos ir angliavandenilio nuosėdų, alyvos, kuri patenka į dirvą, smėlį ir jūrą ir tai dar ne viskas!
Šiems laivams išmontuoti naudojamas vaikų darbas, nes vaikai gali lengvai patekti į nedideles erdves ir, deja, jie nuodingoms medžiagoms pašalinti visiškai nesinaudoja apsaugos priemonėmis. Tai - pigi darbo jėga, kenčianti nuo chroniškų nepagydomų ligų.
Tai nepriimtina iš etinės pusės, pirmiausia dėlto, kad laivai atplaukia iš Europos, o kelionę baigia Indijos, Pakistano ir Bangladešo paplūdimiuose. Europos Sąjunga yra iš dalies atsakinga už šias socialines ir aplinkos apsaugos problemas, privalo imtis tam tikrų veiksmų bendradarbiaujant su TJO, norint nutraukti socialinį ir aplinkos šiukšlinimą ekonominiais sumetimais.
Yra ir neatidėliotino pobūdžio priemonių, norint nustatyti laivo perdirbimo apribojimus; tai turėtų apimti reikalavimą gauti leidimą ir pranešti. Projektuojant ir statant laivus būtina atsižvelgti į būsimo perdirbimo galimybę ir sudaryti laivams išmontuoti tinkamas sąlygas. Mums skubiai reikia nustatyti sąlygas, kurios laikomos pačiomis geriausiomis žmogaus teisių ir sveikatos ir saugos prasme.
Tuomet siekiant neatimti iš Pietų Azijos šios didelės rinkos, taip pat turime numatyti sąlygas, Europos laivų statyklose, kad galėtume patys atgauti atliekas ir tuomet parengtume racionalų išmontavimą; visa tai galėtų tapti tarptautinio susitarimo pagrindu.
Linda McAvan
PSE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, mane džiugina Komisijos teikiami pasiūlymai ir man malonu, kad ES galiausiai pradeda spręsti šią problemą, nes apie ją žinoma jau ilgą laiką. Šiam Parlamentui ir Komisijai anaiptol nėra nežinomos Robert Evans ką tik nurodytos sąlygos. Tačiau jau sulaukėme 2008 m. gegužės mėn. pabaigos. Priimta Žalioji knyga ir girdime, kad Komisija priims pasiūlymą 2009 m. gegužės mėn., tai reiškia šios Komisijos kadencijos pabaigoje ir Europos rinkimų kampanijos įkarštyje.
Įdomu, kaip iš viso pavyks rasti sprendimą dėl šimtų Komisijos nurodytų laivų. Jei žinoma, kad nuo 2010 m. turi būti išmontuota 800 viengubo dugno tanklaivių. Galbūt Komisijos narys galėtų pasisakyti dėl šio labai trumpo mūsų pasirenkamo laikotarpio teisės aktams priimti. Taip pat būtų geriau, jei ES būtų pavykę užbaigti teisės aktus šiame Parlamente jūsų kadencijai pasibaigiant.
Socialistų frakcija ketina paremti J. Blokland. Visos procedūros metu visapusiškai rėmėme jo pastangas bei nuoširdžiai dėkojame už jo darbą. Taip pat ketiname paremti pakeitimus šiam pasiūlymui sustiprinti, tačiau neketiname paremti protekcionistinio pobūdžio pakeitimų. Neketiname siekti uždrausti išmontuoti laivus Azijos šalyse, nes, kaip ką tik nurodRobert Evans, tai susiję su darbo vietomis ir metalais, kurie yra svarbus šių šalių žaliavų šaltinis. Tačiau siekiame išankstinio valymo, kuris kaip nurodJ. Blokland yra pakankamai įmanomas. Turime investuoti į specializuotas valymo operacijos Europoje, kad žmonės besivystančiose šalyse galėtų laivus išmontuoti daug saugiau.
Taip pat remiame pasiūlymą įsteigti laivų išmontavimo fondą. Kaip teko matyti PPE-DE frakcija paprašbalsuoti atskirai. Tikiuosi, jos atstovai rytoj plenarinio posėdžio metu nebalsuos prieš šį fondą.
Komisijos nary, tikiuosi, galime veikti sparčiai ir priimti teisės aktus, siekiant spręsti didžiulio išmontuotinų laivų kiekį 2010 m.
Marios Matsakis
ALDE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, kaip ir tikėtasi, galiu pasveikinti J. Blokland už jo puikų pranešimą ir glaudų visų šešėlinių pranešėjų bendradarbiavimą.
Šioje Žaliojoje knygoje kalbama apie labai svarbų dalyką, kuris taip pat kelia didelį susirūpinimą. Daugelis šiuo metu atliekamų laivų išmontavimo atvejų galima paprasčiausiai įvardinti nusikalstamais, kalbant žmogaus sveikatos ir aplinkos apsaugos terminais.
Kaip žinia, daugeliu atvejų išmontavimas atliekamas paplūdimiuose ir upių pakrantėse Indijos subkontinente praktiškai ar beveik visiškai nesilaikant pačių pagrindinių žmonių ir aplinkos apsaugos nuo taršos toksiškomis medžiagomis ir vėžį sukeliančiomis medžiagomis taisyklių.
Be to, šiose išmontavimo vietose dirbantys darbininkai visiškai negali pasinaudoti savo žmogaus ir darbo teisėmis, o jų orumas pažeidžiamas, nekalbant apie vaikų darbą iš tiesų siaubingomis sąlygomis, kurios kai kuriais atvejais nedaug skiriasi nuo vaikų vergovės laikotarpio šlovingiausiomis jos dienomis.
Daugiausia pranešėjo palaikymu pateikta ir nedidelgruppakeitimų. Ketiname pritarti jo pozicijai, išskyrus 1 pakeitimo atveju, nes negalime rasti protingo paaiškinimo, kodėl su juo nesutinka J. Blokland, todėl balsuosime teigiamai ir tikiuosi, kad kiti pasielgs taip pat.
Visiškai remiame šią Žaliąją knygą ir tikimės, kad ateityje laivų išmontavimas, kuris, deja, yra neišvengiamas laivybos pramonės reiškinys, bus atliekamas aplinkai nekenksmingu, socialiniu ir higienos požiūriu saugiu būdu ir suteiks reikiamas, tačiau tinkamai ir saugiai uždirbtas besivystančių šalių gyventojų pajamas.
Tikėkimės, kad šiame pranešime pateiktas idėjas pavyks perkelti į teisės aktus nedelsiant, o į jų taikymo sritį bus įtraukti kariniai ir civiliniai laivai.
Galiausiai norėčiau išreikšti savo sutikimą su ankstesniu kalbėtoju, kad galutinis mūsų tikslas turėtų būti visuotinai priimtina laivų išmontavimo strategija.
Kartika Tamara Liotard
GUE/NGL frakcijos vardu. - (NL) Pirmiausia norėčiau nuoširdžiai padėkoti kolegai J. Blokland už puikų pranešimą. Manau, kad jam labai puikiai pavyko apžvelgti didžiules neturtingųjų šalių problemas, kylančias išmontuojant Europos laivus. Dažnai dėlto kyla sunkios pasekmės darbo sąlygų ir aplinkos srityje, o ES šiuo požiūriu privalo nesikratyti savo atsakomybės.
J.Blokland, be kita ko, renkasi griežtesnių tarptautinių teisės aktų kelią. Aš, be abejonės, tokiems teisės aktams pritariu. Tačiau bijau, kad tokiu būdu veikiant apčiuopiamų rezultatų reikės laukti pernelyg ilgai. Europa privalo veikti dabar ir negali laukti likusio pasaulio. Būtina įtvirtinti efektyvius teisės aktus laivų, perduodamų į metalo laužą, srityje. Į šiuos teisės aktus reikėtų įtraukti nuostatą, numatančią, kad iš esmės Europos laivų išmontavimas leistinas tik už ES ribų, jei savininkai gali įrodyti, kad to nėra galimybės padaryti Europoje. Be to, laivai, kuriuose yra asbesto ar kitų pavojingų medžiagų bet kokiu atveju turėtų būti išmontuojami Europos teritorijoje.
Negalime leisti, kad mūsų šiukšlės sukeltų didelių problemų visame pasaulyje. Laivui tapus netinkamam naudoti pagal paskirtį, privalome jo nebetraktuoti kaip laivo. Negalima paprasčiausiai leisti kitoms pavojingoms atliekoms palikti ES nenustatant garantijų dėl būsimo jų apdorojimo būdo. Todėl nėra pagrindo, kodėl neturėtume analogiškai elgtis ir su laivais, perduodamais į metalo laužą.
Be to, derėtų pabrėžti tvarkymą pačioje Sąjungoje, nes tai susiję su visa Europos atliekų politika. Galiausiai efektyvus pradinis žingsnis, kurį mes galėtume žengti jau rytoj yra politika, pagal kurią laivų savininkai ir valstybės narės būtų įvardijami ir sugėdinami už savo laivų išmontavimą aplinkai ir žmonėms kenksmingu būdu. Už atsakingą laivo išmontavimą visuomet privalo atsakyti savininkas, todėl būtent valstybės narės privalo patikrinti, kad tai atliekama tinkamai.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Pone pirmininke, Komisijos nary, dėkoju jums ir J. Blokland už puikų darbą.
Pateikta Žalioji knyga dėl geresnio laivų išmontavimo yra visiškai rimtai kalbant klasikinis visuotinės pusiausvyros nebuvimo pavyzdys; tai susidardėl pramoninio vystymosi ir daugelio skirtingų agentūrų galiausiai pradėtų pastangų šiai neigiamai įtakai pakeisti. Pramoninių šalių atsakomybpagrįstai nurodoma tuomet, kai besivystančioms šalims daroma nepakenčiama socialinir aplinkos žala, nes kitos šalys siekia išimtinai ekonominės naudos.
Neigiama laivų išmontavimo įtaka itin krinta į akis. Griežtėjant aplinkos apsaugos, sveikatos ir saugos reikalavimams pramoninėse šalyse, daugelis pasaulio jūromis plaukiojančių laivų išmontuojami Bangladeše, Pakistane ir Indijoje, dažnai labai primityviomis sąlygomis. Išmontavimo dokai praktiškai neatitinka sveikatos ir aplinkos apsaugos standartų, o toksines medžiagas, pvz., asbestą apdoroja šortais ir sandalais dėvintys žmonės. Taip pat paplitęs vaikų darbas.
Šis klausimas iš tiesų sudėtingas. Laivų išmontavimas yra pelningas verslas; šiose šalyse ne tik dėl sukuriamų darbo vietų ir finansinės naudos, bet ir kaip būdas atgauti žaliavas. Pvz., 80-90 % Bangladešo plieno gaunama išmontuojant laivus. Kartu šis užsiėmimas yra ekonomiškai patrauklus dėl nedidelių darbo jėgos kaštų ir pagrindinių standartų trūkumo, o praktiškai tai reiškia aplinkos teršimą ir didžiulę žmogiškąją tragediją.
Tačiau nepelningas išmontavimas ES suteikiant paramą nėra ilgalaikis pasirinkimo variantas. Verčiau reikėtų nustatyti tiesioginės pagalbos priemones besivystančioms šalims, kuriose vykdomas išmontavimas, tokiu būdu labai smarkiai padidinant aplinkos ir socialinę naudą. Pvz., laivus iš dalies išmontavus ar išvalius, jie praktiškai netinkami plaukioti, o, pvz., pašalinus asbestą, daugelio laivų nebegalima gabenti.
Dėl šios priežasties pagrindinį dėmesį skiriant pagalbos priemones reikėtų teikti atestuotoms išmontavimo dirbtuvėms steigti, kuriose būtų naudojamos vakarietiškus saugos ir suderinamumo su aplinka standartus atitinkančios metodikos. Reikėtų sudaryti pasaulinį sertifikuotų išmontavimo dirbtuvių sąrašą, o Tarptautinjūrų organizacija turėtų imtis jų sertifikavimo, kad ši sistema iš tiesų būtų tarptautinė. Tai padėtų išspręsti problemą. Besivystančioms šalims reikalinga ekonominir materialinišmontavimo nauda, o pramoninių šalių laivybos įmonėms, kurios susiduria su vis didesniu spaudimu, irgi naudinga ši padėtis pokyčiams.
Bogusław Liberadzki
(PL) Pone pirmininke, noriu padėkoti pranešėjui J. Blokland; šį kartą jis kaip visada puikiai padirbėjo. R. Evans nurodmatęs, kaip laivai išmontuojami Bangladeše. Man pačiam už Lenkijos rytinės sienos, kuri yra ir Europos siena, teko matyti atvejų, kai laivai nėra išmontuojami; kitaip tariant kur nors ant jūros kranto paliekami žvejybiniai laivai, keleiviniai laivai, krovininiai laivai, net kariniai laivai, o vėliau juos išplauna vanduo. Taigi kalbame apie pirmąjį žingsnį - išmontavimą. Antrasis žingsnis būtų įtvirtinti pareigą išmontuoti. Yra ir trečiasis žingsnis - perdirbti arba nustatyti laivų statybai naudojamą medžiagą, kaip ši medžiaga panaudojama laive ir kaip ją galima atgauti. Būtent šį procesą mes dabar pradedame. Esu pirmiausia ekonomistas, o tik paskui idealistas, todėl, manau, mūsų laukia ilgas kelias, bet džiugu, kad kelionę pradedame jau dabar ir tikėkimės, kad atsiras mūsų pasekėjų ir kitose pasaulio dalyse.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Aš taip pat norėčiau pasveikinti pranešėją J. Blokland su jo pranešimu. Sąjunga po avarijų, kurias patyrnaftos tanklaiviai "Erika" ir "Prestige", priėmtarptautinius teisės aktus ir taisykles, skirtas laipsniškai atsisakyti naftos tanklaivių. Apskaičiavimai rodo, kad maždaug 1300 naftos tanklaivių bus perduoti išmontuoti iki 2015 m.
Laivo išmontavimas susijęs su didžiulėmis išlaidomis, todėl laivų perdirbimas yra ekonomiškai netikslingas žingsnis. Daugelyje valstybių narių pasitaiko labai senų prastos būklės pritvirtintų prie kranto ar net paliktų prie vidaus vandenų krantų laivų. Todėl esu tikra, kad reikėtų skirti ypatingą dėmesį deltų ir upių žiočių zonoms, kur palikti laivai gali sukelti neigiamą poveikį aplinkai. Palikti laivai dažnai blokuoja navigacijai tinkamus vandens kelius ir sukelia didelį ekonominę žalą.
Nuo 2005 m. Tarptautinjūsų organizacija ėmėsi priemonių tarptautinei privalomai ekologiško laivų išmontavimo sistemai įgyvendinti; prie šio proceso prisidėjo ir Europos Sąjunga. Būsima tarptautinkonvencija ir atsakingas valstybių narių dalyvavimas yra labai svarbus laivų išmontavimo problemoms išspręsti.
Stavros Dimas
Pone pirmininke, ponios ir ponai, dėkoju jums už aukšto lygio diskusijas šį vakarą. Jūsų pranešimas teikia ypač daug vilčių dėl Komisijos pasiūlymų.
Norėčiau paminėti tris jūsų nurodytas problemas. Pirma, raginate valstybes nares ir Komisiją efektyviau įgyvendinti Atliekų vežimo reglamentą. Taip pat raginate Komisiją sudaryti laivų, kurie veikiausiai bus nugabenti į ardymo dokus per artimiausius keletą metų, sąrašą. Galimybę sudaryti tokį sąrašą išnagrinėsime. Kaip pasiūlF. Grossetête, taip pat privalu sudaryti aukštesnius standartus atitinkančių standartų sąrašą. Be to, kalbant apie savo naudojimo laikotarpį pabaigusius laivus, sutinkame, kad būtinas griežtesnis reglamentas dėl atliekų gabenimo.
Komisija ketina suteikti būtinas gaires. Tikiuosi, kad valstybių narių institucijos užtikrins, kad laivams nebus leista palikti ES uostus, jei šie aiškiai siunčiami ardyti į besivystančias šalis. Be to, atsižvelgiant į tai, kad daugelis Europos kilmės laivų bus ardomi ir paversti atliekomis už Bendrijos vandenų ribų, būtina užtikrinti privalomą tarptautinį režimą.
Antra, ketiname nagrinėti klausimą dėl galimybės parengti konkurencingą pramonę ES kartu nekeliant pavojaus Pietų Azijos ardymo dokams. Europos laivų statyklos negali konkuruoti su Pietų Azijos ardymo dokais. Todėl negali būti nkalbos išlaikyti ar dirbtinai susigrąžinti laivų ardymo rinką į Europą. Tačiau galime užtikrinti, kad karo laivai, kiti valstybei priklausantys laivai ir laivai, kuriems skiriama valstybės pagalba bus išmontuojami išimtinai aplinkai nekenksmingomis sąlygomis Europoje ar EBPO šalyse. Galbūt derėtų įtvirtinti reikalavimą, kad su valstybių narių vėliava plaukiojantys laivai būtų išmontuojami išimtinai leidimus turinčiomis ir atestuotomis sąlygomis. Kad išankstinis valymas taptų realus, jis turi tapti įprastu reiškiniu.
Galiausiai, kaip matau, remiate pasiūlymą įsteigti laivų ardymo fondą. Prašote Komisijos ištirti galimybes nustatyti privalomą draudimą, kuris užtikrintų aplinkai nekenksmingą perdirbimą. Komisija turi ištirti turimus pasirinkimo variantus. Atsakingi laivybos sektoriaus dalyviai pranešė, kad dėl naujos tarptautinės konvencijos dėl laivų perdirbimo pavyks apjungti rinkos jėgas problemai išspręsti. Be abejonės, nesiekiama sukurti nereikalingos administracinės ar finansinės naštos. Bet kokiu atveju, ketiname atidžiai stebėti pokyčius; ketiname nedelsiant imtis teisės aktų numatytų priemonių, jei rinkos nesugebės rasti šios problemos sprendimo. Jūsų nuolatinparama bus itin svarbi užtikrinant teigiamus pokyčius sąlygų srityje.
Johannes Blokland
pranešėjas. - (NL) Pirmiausia norėčiau padėkoti visiems kalbėjusiems už palaikymą, pirmiausia Komisijos nariui S. Dimas. Norėčiau pateikti dar keletą pastebėjimų.
Manau, kad labai svarbu įsteigti išmontavimo fondą. Prie šio fondo turėtų prisidėti laivų savininkai; jis neturėtų būti formuojamas iš vyriausybės subsidijų. Manau, tai visiškai nebūtina. Analogiškai fondui senų automobilių (skirtų metalo laužui) atveju, po kurio laiko fondo lėšų užteks jam išsilaikyti. Man malonu, kad Komisijos nario mintys taip pat suka šia linkme. Būtina veikti nedelsiant, todėl galbūt derėtų kaip įmanoma greičiau sudaryti sutartį su Europos laivų savininkais, kad jie pasirūpintų atsakingu laivų išrinkimu bet kokiu atveju. Kiek žinau, bendrov"P&O Nedlloyd Maersk" jau išmontavo atsakingai apie 20 laivų Kinijoje, bei užtikrino, kad tam bus sudarytos tinkamos sąlygos.
Manau, kad būtina supažindinti laivų savininkus su jų socialine atsakomybe ir juos informuoti, kad taip elgtis nebegalima; tai yra parduoti laivą už didelę pinigų sumą. Tuomet laivas dar 10 kartų parduodamas, kol galiausiai išmontuojamas. Būtina pereiti prie visiškai skirtingo požiūrio į išmontavimą ir, mano nuomone, galbūt visai pavyktų įtikinti laivų savininkus taip elgtis, pirmiausia, atsižvelgiant į tai, kaip neigiamai šis klausimas būdavo nušviečiamas žiniasklaidoje paskutiniais metais.
Išmontavimo darbai taip pat dažnai atliekami pažeidžiant vietos teisės aktus ir socialinių reikalų ir aplinkos ministerijų pageidavimus. Kaip mane informavo, Bangladeše problema susijusi ne su nacionaliniais teisės aktais, bet su jų taikymu. Todėl manau, kad veikiausiai turime pakankamai sąlygų, tačiau jomis nesinaudojame.
M. Matsakis taip pat paklausė, kodėl prieštarauju šiam pakeitimui. Reikalas tas, kad šis pakeitimas numato aplinkai kenksmingas sąlygas išmontuojant laivus, todėl neleistina, kad tai tęstųsi besivystančiose šalyse. Tačiau negalima leisti jas toliau taikyti ir visur kitur, įskaitant Rytų Europą, kur laivai kartais išmontuojami visiškai neatsakingai. Todėl, mano manymu, nederėtų kalbėti vien apie besivystančias šalis, ypač tuomet, jei vėliau nurodoma, kad išmontavimas neleistinas tokiose vietose, kaip Tolimieji Rytai. Todėl manau, kad šis papildymas nereikalingas.
Deja, negaliu paremti K. T. Liotard pakeitimams, nes jie yra pernelyg protekcionistinio pobūdžio. B. Liberadzki iškėlsvarbų klausimą, konkrečiai - kad yra ir kitų laivų, saugomų kitur, paliktų rūdyti, kais jais visiškai nesirūpinama. Šią problemą taip pat reikia spręsti. Norėčiau dar kartą visiems padėkoti, ir tuo pasisakymą baigsiu.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj.
