Afrikan kanssa tehtävä tieteellinen yhteistyö (keskustelu) 
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Afrikan kanssa tehtävästä tieteellisestä yhteistyöstä.
Vladimír Špidla
komission jäsen. - (CS) Hyvät naiset ja herrat, kuten me kaikki tiedämme, tekninen kehitys muokkaa maailmanlaajuista taloutta enenevässä määrin.
Kehitysmaiden olisi käytettävä teknologiaa innovoinnin edistämiseen, jolloin köyhien elinolot paranisivat ja kyseisten maiden ja niiden liiketoiminnan kilpailukyky kasvaisi. On totta, että useimmat kehitysmaat ovat avanneet taloutensa, mutta ne ovat jääneet vähäarvoisten hyödykkeiden tuottamisen loukkuun ja niillä on haittanaan pätevän työvoiman puute. Kehitysmaiden onkin kasvatettava tuotantovalmiuksiaan ja monipuolistettava talouksiaan käyttämällä tehokkaammin innovointia ja uusia teknologioita maataloudessa, tuotannossa ja palveluissa.
Tällä hetkellä afrikkalaiset tutkijat eivät osallistu tarpeeksi kansainvälisiin tutkimus- ja kehityshankkeisiin, niihinkään, jotka saavat Euroopan unionin taloudellista tukea. Syynä on osittain asiantuntemuksen puute tarvittavan tutkimusvalmiuksien, -verkostojen ja -kumppanuuksien kehittämisessä ja tekijänoikeuksien, sopimusten, teknologian siirron ja tutkimustulosten välittämisessä.
On kuitenkin korostettava, että maailmanlaajuiset ongelmat, esimerkiksi tartuntataudit ja luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen, voidaan ratkaista menestyksekkäästi vain kyseisten maiden osallistuessa toimintaan.
Afrikkalaiset poliitikot tietävät tämän ja tekevät parhaansa nostaakseen tieteen ja teknologian ensisijalle. Syyskuussa 2005 pidetyssä Afrikan maiden ministerikonferenssissa tieteestä ja teknologiasta hyväksyttiin uusi yhdennetty toimintasuunnitelma NEPADille eli Afrikan kehitystä edistävälle uudelle kumppanuusaloitteelle. Lisäksi viime vuonna, tammikuussa 2007, Afrikan unionin komissio vetosi Afrikkaan Afrikan unionin huippukokouksessa, jotta tehtäisiin aloite laajojen tiede- ja teknologiavalmiuksien rakentamisesta, jolla tähdättäisiin useiden tutkijoiden, insinöörien ja teknikkojen kouluttamiseen. Samalla vuosi 2008 julistettiin tieteen vuodeksi Afrikassa.
Euroopan komissio tunnustaa asian tärkeyden ja pitää tiedettä ja teknologiaa entistä tärkeämpänä osana kehitysyhteistyöneuvotteluissamme. Afrikkalaiset tutkijat voivat osallistua komission yleiseen tutkimusohjelmaan tai Marie Curie -toimiin, joissa myönnetään apurahoja kolmansien maiden, mukaan lukien kehitysmaiden, tutkijoille.
Yhdeksännessä Euroopan kehitysrahastossa osoitettiin 35,5 miljoonaa euroa ohjelmalle, jossa kasvatetaan tieteellisiä ja teknologisia valmiuksia osana AKT-maiden kanssa tehtävää yhteistyötä. Käymme myös parhaillaan neuvotteluja kumppaneidemme kanssa tuen jatkamisesta kymmenennessä Euroopan kehitysrahastossa.
Viime vuoden lopulla Euroopan unioni ja Afrikan unioni sopivat EU:n ja Afrikan välisestä kumppanuudesta tieteen, tietoyhteiskunnan ja avaruuden aloilla. Kumppanuuden ansiosta on helpompaa tasoittaa välillämme olevaa kuilua tieteen alalla, kehittää Afrikan tiede- ja teknologiavalmiuksia ja auttaa Afrikkaa hyödyntämään tiedettä ja teknologiaa paremmin köyhyyden vähentämisessä ja talouskasvun ja sosiaalisen kehityksen edistämisessä. Kumppanuus myötävaikuttaa myös Afrikan yhdennetyn toimintasuunnitelman mukaisesti tieteen ja teknologian aloilla.
Lisäksi kumppanuudella varmistetaan, että taakka jakautuu tasaisesti eri jäsenvaltioiden kesken. Jotkut jäsenvaltiot ovat myös ottaneet johtavan aseman joillakin erityisaloilla, esimerkiksi Alankomaat puutarhataloudessa ja Ruotsi vedensaannin ja -jakelun tutkimuksessa.
Pilar del Castillo Vera
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, emme ole enää tarpeeksi hyvässä vedossa käydäksemme tänään suurta keskustelua, mutta pohdiskelemme täällä yhteistä päätöslauselmaesitystä, jonka parlamentaariset ryhmät esittivät ja jolla pyritään parantamaan tieteen kehitystä Afrikassa ja mahdollistamaan entistä vahvempi, sujuvampi suhde EU:n kanssa tieteen ja soveltavan teknologian alalla.
Kuten komission jäsen sanoi, Lissabonissa järjestetyssä toisessa EU:n ja Afrikan välisessä huippukokouksessa - ensimmäinen järjestettiin vuonna 2000 Kairossa - korostettiin jälleen kerran tätä tärkeää ulottuvuutta, tieteen ja teknologian asemaa Afrikan tulevassa kehityksessä.
Vuonna 2010 arvioidaan, miten Afrikan ja Euroopan unionin välisessä huippukokouksessa Lissabonissa tehtyjen sopimusten päätökset on pantu täytäntöön. Olemme nyt aikeissa hyväksyä päätöslauselman, jolla pyritään vaikuttamaan asiaan Euroopan parlamentista käsin. Tässä seurataan siis Lissabonin huippukokousta ja muitakin Afrikkaan liittyviä aloitteita, joita ollaan parhaillaan panemassa täytäntöön eri puolilla maailmaa.
Kiina suurena valtiona ja laajana maantieteellisenä, poliittisena, kulttuurisena ja taloudellisena alueena on alkanut kehittyä merkittävästi, kuten myös Intia ja monet Aasian valtiot, jolloin katseet on käännetty entistä enemmän takaisin Afrikkaan. Afrikkaa katsellaan nyt kuitenkin uudella tavalla, ja toisin kuin menneisyydessä Afrikassa ryhdytään nyt laadullisiin toimiin. Keskipisteenä ei ole enää hyväntekeväisyys, joka luonnehti pitkään länsimaiden ja Afrikan välisiä suhteita, vaan läheisyys, tasa-arvo, yhteistoiminta ja niin edelleen.
Erityisesti tieteen ja teknologian aloilla on vielä paljon tehtävää, koska työssä on tähän mennessä keskitytty muihin aloihin, esimerkiksi terveyteen ja koulutukseen. Tieteen ja teknologian alalla ei kuitenkaan ole tehty vielä paljoakaan. Tällainen työ voisi tuoda kuitenkin merkittäviä etuja Afrikan kehitykselle ja Afrikan täysimääräiselle osallistumiselle maailmanlaajuistumiseen, josta se on ollut - sanon tämän lainausmerkeissä - jossain määrin ulkona.
Mielestäni päätöslauselma, josta parlamentti äänestää huomenna, on lisätuki ja kannustin suuntaan, jonka uskon olevan perustavanlaatuinen Afrikalle ja maailman tulevaisuudelle.
Teresa Riera Madurell
PSE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, tämä päätöslauselmaesitys on tärkeä, koska olemme puhuneet täällä usein Afrikasta, mutta harvemmin kyseisen maanosan kanssa tehtävästä tieteellisestä yhteistyöstä. Nykyään ihmisten taloudellista ja sosiaalista kehitystä ei voi erottaa tieteellisestä tutkimuksesta, teknologisesta kehityksestä ja innovoinnista.
Lisäksi globalisoituneessa maailmassa monet ongelmat, joita tieteellä yritetään yhä ratkaista, vaativat aivan kaikkien yhteistyötä erityisesti energian, ilmastonmuutoksen ja elintarviketurvallisuuden kaltaisilla erityisaloilla.
Kehitykseen tähtäävän tieteellisen yhteistyön pitäisikin olla ensisijalla kokonaisvaltaisessa yhteistyöstrategiassamme Afrikan maiden kanssa.
Tutkijoiden on osallistuttava aktiivisemmin yhteisiin tutkimus- ja kehityshankkeisiin, tutkimushenkilöstön vaihto-ohjelmia ja liikkuvuutta on edistettävä, tutkimusinfrastruktuureja on vahvistettava tiedeyhteisön tarpeiden mukaisesti, ja ennen kaikkea nykyisiä olosuhteita on tuettava.
Hyvät naiset ja herrat, palasin juuri Etelä-Afrikasta, jossa kävin Euroopan parlamentin valtuuskunnan jäsenenä. Esimerkiksi Etelä-Afrikan tasavallan kanssa on solmittu sopimus tieteellisestä ja teknologisesta yhteistyöstä kymmenen vuotta sitten. Tämän takia komission jäsen Potočnik vieraili maassa marraskuussa.
Yhteistyösopimuksella on päästy merkittäviin tuloksiin, jotka ovat edullisia molemmille osapuolille. Eteläafrikkalaiset tutkijat osallistuivat 117 tutkimushankkeeseen kuudennessa puiteohjelmassa. Useampiin hankkeisiin osallistuivat vain Yhdysvallat, Kiina ja Venäjän federaatio. Seitsemänteen puiteohjelmaan on suunniteltu vieläkin laajempaa osallistumista.
Yhteistyötä tehdään hyvinkin erilaisilla aloilla, esimerkiksi bioteknologiassa, terveydessä, nanoteknologiassa, ilmailussa, liikenteessä, energiassa ja ilmastonmuutoksessa. Meidän olisi eurooppalaisina tuettava tällaista yhteistyötä, koska tarvitsemme myös pikaisia ratkaisuja samoihin ongelmiin ja koska voimavarojen yhdistäminen tutkimuksessa ja kehityksessä, innovoinnissa ja teknologiansiirrossa voi olla vain ja ainoastaan hyödyllistä molemmille osapuolille.
Esimerkkinä voidaan pitää energiaa, joka on Etelä-Afrikassakin polttava aihe. Pyrimme samaan: energiansaanti on varmistettava järkevään hintaan ja ympäristöystävällisellä tavalla. Tämän takia onkin käynnistetty erittäin kiinnostavia tutkimushankkeita vähän hiilidioksidipäästöjä aiheuttavista teknologioista, uusiutuvasta energiasta ja energiatehokkuudesta.
Toinen tärkeä, korostamisen arvoinen tieteellisen yhteistyön alue Etelä-Afrikan ja koko Afrikan kanssa on tutkimus aidsista, taudista, joka aiheuttaa suurta tuhoa koko maanosassa ja joka on esimerkiksi Etelä-Afrikassa pienentänyt elinajanodotetta yli kymmenellä vuodella.
Mielestäni onkin erittäin tärkeää, että päätöslauselmassa viitataan erityisesti tämän sairauden tutkimiseen.
Lopuksi haluaisin korostaa, että kaikkea yhteistyötä on tehostettava tietojenvaihdolla, rehellisellä ja avoimella vuoropuhelulla ja molempien osapuolten aidolla hyväksynnällä.
Fiona Hall
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, tämä päätöslauselmaesitys Afrikan kanssa tehtävän tieteellisen yhteistyön tukemisesta osuu juuri oikeaan aikaan, koska se tulee heti Afrikassa viimeisten 12 kuukauden aikana tehtyä tiedettä koskevien lausuntojen kannoilla. Lausunnot antoi Yhdistyneiden Kansakuntien Afrikan talouskomissio tammikuussa 2007 G8-maiden huippukokouksen julkilausumassa tiede- ja kehitysyhteistyön vahvistamisesta ja uudessa luvussa tieto- ja viestintätekniikasta ja tieteestä ja teknologiasta EU:n ja Afrikan välisessä strategiassa.
Addis Abebassa ensi maaliskuussa järjestettävässä Science with Africa -konferenssissa Euroopan parlamentti saa tilaisuuden osoittaa tukensa uudelle ja tiiviimmällä lähestymistavalle EU:n ja Afrikan välisessä tieteellisessä yhteistyössä. Aiemminkin on tietenkin ollut aloitteita. Afrikkalaisia tutkijoita on avustettu apurahoin ja tutkijastipendein tulemaan töihin Eurooppaan. Tiettyjä hankkeita on tuettu. Kuitenkaan Afrikan ja EU:n välille ei ole kehitetty täysin kaksisuuntaista tieteellistä yhteistyötä.
Afrikassa ei ole vielä vakaata tutkimuspohjaa Afrikkaa varten. Tämä näkyy tilastoistakin. Afrikassa on vain yksi prosentti maailman tutkijoista, mutta 13 prosenttia maailman väestöstä. Vain joka kymmenestuhannes ihminen Afrikassa on tutkija tai insinööri, kun taas teollisuusmaissa vastaava luku on joka kahdessadas.
Ilmastonmuutoksen takia tutkimus ei ole missään muualla maapallolla yhtä tärkeää. Ilmaston lämpeneminen Afrikassa uhkaa pyyhkiä pois sen vaatimattoman edistyksen, johon on päästy vuosituhannen kehitystavoitteisiin pyrittäessä. Jos tiede- ja teknologiaperusta olisi vahvempi, ilmastonmuutos voisi olla myös tilaisuus Afrikalle.
Tässä päätöslauselmaesityksessä mainitaan perustellusti erityisesti aurinkoenergia. Se on uusiutuvaa energiaa, jota Afrikassa riittää. Aurinkosähköteknologiassa on päästy nykyään merkittävästi eteenpäin. Kävin viime perjantaina uuden ja uusiutuvan energian keskuksessa Blythissä Northumberlandissa, missä tehdään innovatiivista tutkimusta aurinkosähkön kustannusten pienentämisestä keskittämällä auringonsäteet erittäin pieniin piikennoihin.
Olen ilahtunut, että tällaista tutkimusta tehdään omassa vaalipiirissäni, mutta jos tällaista tutkimusta ja kehitystä ei tapahdu myös Afrikassa, aurinkosähkön valtava potentiaali sähkön megawattien toimittamisessa eri puolille Afrikkaa ei koskaan tule käyttöön. Toivon, että siirrymme seuraavaksi kohti tällaista tieteellistä yhteistyötä.
Jens Holm
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (SV) Hyvää iltaa. Kun keskustelemme Afrikan kanssa tehtävästä tieteellisestä yhteistyöstä, yksi tärkeimmistä kysymyksistä on se, miten Afrikan valtiot voivat suojautua ilmastonmuutokselta. Kuten YK:n ilmastopaneelissa havaittiin, Afrikka on mahdollisesti maapallon maanosista se, johon ilmastonmuutos iskee kovimmin. Itse asiassa koettelemukset ovat jo alkaneet. Aurinko polttaa sadot. Aavikko leviää. Järvet ja joet kuivuvat, ja Afrikan mantereella on miljoonittain ilmastopakolaisia.
Monet Afrikan nykyisistä selkkauksista johtuvat ilmastonmuutoksen aiheuttamasta paineesta ja jännitteestä. Ilmasto-ongelman suurin iva on, että vähiten saastuttavat kärsivät eniten.
Esimerkiksi Etiopian hiilidioksidipäästöt ovat 0,1 tonnia asukasta kohden vuodessa, kun taas oman maani, Ruotsin, päästöt ovat yli 6 tonnia henkeä kohden vuodessa. EU:n keskiarvo on noin 10 tonnia. Ruotsin päästöt ovat siis 60 kertaa suuremmat ja EU:n 100 kertaa suuremmat kuin Etiopian, ja tämä on vain yksi esimerkki.
Tästä näkökulmasta ajateltuna meillä Euroopassa on selvästikin suuri vastuu. Toisaalta meidän on vähennettävä omia päästöjämme valtavasti, ja toisaalta meidän on tehtävä kaikkemme auttaaksemme kehitysmaita ryhtymään toimiin ilmastonmuutosta vastaan.
Tänä iltana keskustelemme siitä, miten voimme tehdä tehokasta tieteellistä yhteistyötä Afrikan kanssa. Mielestäni meidän on oltava itsekriittisiä ja pohdittava juuri nyt, teemmekö todella kaikkemme tukeaksemme Afrikan maita. Teemmekö todella kaikkemme esimerkiksi siirtääksemme nykyaikaista, ympäristöystävällistä teknologiaa ja tietoa Afrikan maihin? Kun neuvottelemme kauppasopimuksista, kiinnitämmekö eniten huomiota omiin yrityksiimme vai afrikkalaisiin yrityksiin, jotka haluavat tehdä kanssamme kauppaa reiluin ehdoin? En voi valitettavasti vastata omasta puolestani myöntävästi näihin kysymyksiin. Tehtävää on siis paljon.
Mikä on esimerkiksi tekijänoikeuksia ja patentteja koskevan lainsäädäntömme tilanne? Marraskuussa ennen Balin neuvotteluja annoimme päätöslauselman, jossa Euroopan parlamentti totesi, että ”Euroopan parlamentti myöntää, että puhtaan tekniikan alalla perittävät teollis- ja tekijänoikeuksien lisenssimaksut saattavat estää tämän tekniikan siirtämisen kehitysmaihin”.
Annan esimerkin: 75 prosenttia tuulivoimateknologiasta on maailmassa neljän yrityksen hallussa. Kyllä, vain neljä yritystä koko maailmassa. Kolme niistä on eurooppalaisia. Neljäs on Yhdysvalloista. Kun monet kehitysmaat haluavat nykyään kehittää tuulivoimaa, niiden on käytettävä vanhaa ja patentoimatonta tekniikkaa. Mailla ei ole yksinkertaisesti varaa nykyaikaiseen, ympäristöystävälliseen tekniikkaan.
Oma lainsäädäntömme on ajanut suuren osan nykyaikaisesta tekniikasta umpikujaan. Tämä tukee tietenkin niitä harvoja suuria yrityksiä, joiden hallinnassa patentit ovat. Mitä hyötyä tästä on Angolalle, Botswanalle tai Ruandalle?
Haluan komissiolta selvän vastauksen tänä iltana. Teettekö mitään, jotta tekijänoikeuksia ja patentteja koskeva lainsäädäntö olisi joustavampaa? Mitä teette, jotta teknologian siirtäminen olisi helpompaa?
Lopuksi vielä yksi esimerkki näistä puutteista: niin kutsutut joustavat mekanismit. Me teollisuusmaissa voimme tietenkin siirtää osan ilmastovastuustamme kehitysmaihin. Lainmukaisesti tulkittaessa tarkoituksena on, että siirrämme teknologiaa ja ympäristötoimia kehitysmaihin. Kuitenkin viime vuonna ympäristövaliokuntaan saamamme uuden mietinnön mukaan alle kaksi prosenttia puhtaan kehityksen mekanismin hankkeista oli suunnattu Afrikan maihin. Suurin osa oli hankkeita, joilla ei itse asiassa ole kovin suuria etuja.
Mikä on komission kanta joustaviin mekanismeihin ja puhtaan kehityksen mekanismin hankkeisiin? Oletteko valmistautuneet arvioimaan mekanismeja perusteellisesti uudelleen, kuten Euroopan parlamentti on pyytänyt? Kuinka Afrikka hyötyisi enemmän teknologian siirrosta tulevaisuudessa?
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, Afrikan unioni on määrittänyt tieteen ja teknologian tärkeimmiksi tekijöiksi kestävässä kehityksessä Afrikan maanosassa.
Tällä hetkellä lähes kaikki Afrikan maat ovat jääneet jälkeen tieteellisessä tuotannossa ja edellytyksissä. Mittarina voidaan pitää tieteellisiä julkaisuja. Egypti, joka on vahvimpia Afrikan valtioita tällä alalla, julkaisee vain vaivaiset 0,4 prosenttia kaikista maailman tieteellisistä julkaisuista. Tieteellinen yhteistyö ja apu tarjoavat mahdollisuuden päästä kehityksen äärimmäisten eroavuuksien yli. Kuitenkin kehityksellä on vastassaan merkittäviä haasteita, esimerkiksi maailmanlaajuiset kestävän kehityksen ongelmat kuten köyhyys, ilmastonmuutos, luonnon monimuotoisuus, HIV/aids, tartuntataudit, energia, puhdas vesi. Lista tuntuu olevan loputon. Tähän voidaan lisätä vielä aivovienti, tutkijoiden vapaan liikkuvuuden ongelma ja rajallinen pääsy tietoihin.
Tällä hetkellä afrikkalaisten kumppanien kanssa tehtävään menestyksekkääseen yhteistyöhön on enemmän mahdollisuuksia kuin koskaan aiemmin. Tästä on esimerkkejä bioteknologian, tieto- ja viestintätekniikan, avaruuden ja nanoteknologian aloilla.
Yhdistettyinä Afrikan monipuolisiin luonnonvaroihin ja luonnon monimuotoisuuteen nämä alat voisivat osoittautua erittäin tehokkaiksi. Lisäksi tarvitaan poliittista uudelleensitoutumista Afrikkaan ja teollisuusmaiden, mukaan lukien Kiinan, voimakkaampaa sitoutumista, jotta tällä alalla voidaan kehittyä.
Viimeisten 20 vuoden aikana EU on saanut paljon kokemusta yhteistyönä toteutettavien tiede- ja teknologiahankkeiden järjestämisestä ja hallinnasta. Seitsemännellä puiteohjelmalla tarjotaan kiinnostavia mahdollisuuksia afrikkalaisille kumppaneille, mutta enemmänkin voidaan tehdä.
Meidän on ymmärrettävä kaikki mahdollisuudet, joita yhteistyö tiedeasioissa tarjoaa Afrikan maille ja kehitykselle Afrikan mantereella. Tieteen ja teknologian aloilla voidaan tehdä enemmän ja on tehtävä enemmän. Meidän on luotava yleiset viestintäkanavat ja -verkostot tutkijoiden ja kehitystyöntekijöiden välille, jotta he voivat oppia toisiltaan.
Tiedediplomatian käsite on palannut asialistan kärkeen, ja meidän on sopeuduttava uuteen internetin, edullisen matkustamisen, ympärivuorokautisten maailmanuutisten ja kansalaisjärjestöjen vallan aikaan - luettelo on pitkä.
Tiede on poliittisen maailman ulkopuolella, ja siellä sen on myös pysyttävä. Tämän takia tutkijoista tulee luotettuja diplomaatteja. Nyt on tiedeyhteisön aika kasvattaa asemaansa diplomatiassa. Afrikan kansalaisiin ja heidän hallituksiinsa kohdistuva ponteva, uusi tiedediplomatia antaa ihmisille hyvinvointia, koulutusta, talouskasvua ja ennen kaikkea toivoa. Diplomatia perustuu tekoihin pelkkien sanojen sijasta. Vuosituhannen kehitystavoitteet näyttävät entistäkin haastavammilta Afrikassa tänä tieteen vuonna.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Afrikassa on yli 13 prosenttia maailman kokonaisväestöstä, mutta vain prosentti maailman tutkijoista. Afrikka käyttää vain 0,3 prosenttia BKT:stään tutkimukseen ja kehitykseen. Samaan aikaan Eurooppa on kohdannut kaksi tärkeintä maailmanlaajuista haastetta, joihin voi vastata menestyksekkäästi vain maailmanlaajuisin toimin. Tämä koskee myös tieteellistä tutkimusta.
Ensimmäinen haaste koskee niin kutsuttuja vuosituhannen kehitystavoitteita, joilla pyritään hävittämään köyhyys maailmasta. Aikuisten heikko terveys tai kuolema iässä, jolloin he voisivat olla vielä työelämässä, voi johtaa heidän perheidensä nuoremmat ja vanhemmat sukupolvet köyhyyteen. Seitsemännen puiteohjelman mahdollisuuksia käyttäessämme meidän on oltava tarpeeksi avoimia, jotta emme rahoita pelkästään tutkimuksia, joissa keskitytään Euroopan väestöä vaivaaviin sairauksiin. Meidän on löydettävä sopivat ratkaisut myös sairauksiin, jotka ovat maailmanlaajuinen uhka, esimerkiksi aidsiin, joka tappoi yli kaksi miljoonaa ihmistä vuonna 2006.
Toinen haaste on ilmastonmuutos. Tiedot osoittavat, että se vaikuttaa eniten köyhiin. Euroopan on hyväksyttävä oma vastuunsa ja tehtävä yhteistyötä toimenpiteissä, joilla pyritään sopeutumaan ilmastonmuutokseen ja rajoittamaan ilmaston lämpenemistä.
Seitsemänteen puiteohjelmaan voivat osallistua myös kehitysmaiden tutkijat. Kuitenkin heidän viestinsä on, että heidän mahdollisuutensa yhteistyöhön ovat liian niukat. Kehitysyhteistyöpoliittisten puitteiden mekanismit tarjoavat hyvän mahdollisuuden näiden eroavaisuuksien pienentämiseksi. Meidän on kuitenkin lopetettava pelkkiin avustuksiin perustuva, perinteinen yhteistyö. Kumppanuuden muodostaminen tarkoittaa, että meidän on otettava kehitysyhteistyöpolitiikkaamme mukaan tiede, teknologia ja innovointi.
Jerzy Buzek
(PL) Kiitos, arvoisa puhemies. Kiitos, arvoisa komission jäsen. Elämme maailmanlaajuistumisen aikakautta, mikä tarkoittaa kovaa kilpailua kaikkien kanssa. Afrikan manner on aivan erityisen kilpailun kenttä. Kiinan ja Japanin taloudet, Australia ja Yhdysvallat yrittävät kaikki valloittaa Afrikan markkinat.
Jos halutaan edistää ja vahvistaa suhteita, aloitetaan yleensä urheilusta, mikä on jo tapahtunut. Heti tämän jälkeen tulevat opiskelijavaihto-ohjelmat ja tieteellinen yhteistyö. Jos aiomme aloittaa työskentelyn Afrikan kanssa kyseisellä alalla nyt, on vaihto-ohjelmissa ehkä viiden tai kymmenen vuoden kuluttua tuhansia opiskelijoita ja tutkijoita. Näin meillä on tuhansia lähettiläitä vastavuoroiselle yhteistyöllemme. Tämän päivän yhteiset tieteelliset hankkeet tarkoittavat kymmenen vuoden päästä merkittäviä sijoituksia, pätevien työntekijöiden virtaa, markkinoiden vapautumista ja näin myös kilpailua, kasvua ja uusia työpaikkoja Euroopassa ja Afrikassa. Meidän kannattaa nähdä tämä vaiva nyt, jotta tavoitteet toteutuvat.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, Afrikan kanssa tehtävän tieteellisen yhteistyön tavoitteena on oltava koulutetun ja aktiivisen tiedeyhteisön kehittäminen kyseiselle mantereelle sen omaksi hyödyksi eikä - lausun varoituksen sanan - Afrikan tutkijoiden varastaminen, kuten varastamme koulutettuja afrikkalaisia lääkäreitä ja sairaanhoitajia.
Olin erittäin iloinen tavatessani vuonna 2005 Malawissa nuoren, kouluttautuneen maataloustieteilijän. Hän oli ollut Euroopan unionissa opiskelemassa, mutta oli ylpeä palattuaan oman kansansa pariin ja opetettuaan heille, kuinka maata ja vettä pitäisi käyttää ruoan tuotantoon kestävän elämän takaamiseksi.
Lopuksi haluan sanoa, että yksi Afrikassa laiminlyöty ala on maataloustieteen rahoitus. Tämän todistaa myös maailmanpankin raporttiluonnos tältä vuodelta, Meidän olisikin mielestäni tehtävä yhteistyötä kaikilla tieteen tasoilla, mutta erityisesti huomiota olisi kiinnitettävä maatalouden ja luonnonvarojen alaan.
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, saatan koetella kärsivällisyyttänne, mutta huomasin jo aiemmin päivällä, että puhujat nousivat puhumaan uudelleen, jos ”catch-the-eye” -menettelyä ei käytetty viittä kertaa, joten kiitän teitä.
Haluaisin esittää erityiskysymyksen komission jäsenelle. Puhuin diplomatiasta ja tiedediplomatiasta - pelkkien sanojen sijasta tekoihin perustuvasta diplomatiasta. Viime vuonna järjestettyä EU:n ja Afrikan välistä Lissabonin huippukokousta pidettiin yleisesti pettymyksenä, ja siellä oli enemmän sanoja kuin tekoja. Haluaisin, että te henkilökohtaisesti vastaisitte tähän syytökseen.
Voisitteko osoittaa joitakin tekoja, selkeästi jotakin muuta kuin sanoja, jotka saivat alkunsa sadoista, jollei tuhansista, Lissaboniin kokoontuneista ihmisistä ja heidän keskusteluistaan tästä erittäin tärkeästä kysymyksestä? Koska saamme joitakin tuloksia?
Vladimír Špidla
komission jäsen. - (CS) Arvoisat naiset ja herrat, EU:n Afrikkaa koskeva politiikka perustuu monitahoiseen strategiaan, ja osa tätä strategiaa liittyy tietenkin Afrikan osallistumiseen tieteeseen ja teknologiaan. Euroopan unioni tunnustaa tämän osallistumisen tärkeyden, ja se haluaa antaa Afrikan mantereelle mahdollisuuden selviytyä ilmastonmuutoksen haasteista. Komissio uskoo, että Afrikan valtioiden on kehitettävä pikimmiten tarpeeksi monipuoliset sopeutumisstrategiat ja varmistettava samalla, että tällaiset muutokset eivät vaaranna myönteisiä tuloksia, jotka valtiot ovat saavuttaneet köyhyyden torjumisessa.
Komission mielestä tieteen ja teknologian alojen yhteistyö on erityisen tärkeää maataloustutkimuksessa ja maataloustuotteiden valvonnassa. Komissio tukeekin Afrikan unionin ponnisteluja muodostaa maataloustieteelliselle tutkimukselle monipuolinen ohjelma ja kansainvälisten järjestöjen pyrkimystä yhtenäistää maatalouden ennakkovaroitusjärjestelmiä. Tuemme myös uusiutuvan energiateknologian siirtoa, mikä liittyy tiiviisti hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen. Tässä siirrossa pitäisi kuitenkin keskittyä ilmastonmuutoskysymystä enemmän ponnistuksiin kestävän ja tehokkaan energiansaannin ja varastojen saatavuuden takaamiseksi.
Teknologian siirrossa tärkeässä asemassa on yksityinen sektori, jota komissio tukee erityisen ohjelman kautta. Maaliskuussa komissio osallistuu Addis Abebassa järjestettävään konferenssiin. Toivomme, että se on merkkipaalu tiellä kohti tieteellistä yhteistyötä Afrikan kanssa ja kohti tieteen ja teknologian kehitystä Afrikan mantereella.
Keskustelussa mainittiin myös aids-kysymys. Haluan mainita lyhyesti, että Euroopan komissio on aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjuntaan tarkoitetun maailmanlaajuisen rahaston suurimpia tukijoita, ja mielestäni voimme olla siitä oikeutetusti ylpeitä.
Kuten sanoin aiemminkin, viime vuoden lopulla EU:n ja Afrikan välisessä huippukokouksessa Lissabonissa Afrikan unioni ja Euroopan unioni sopivat kumppanuudesta Euroopan ja Afrikan välillä tietoyhteiskunnan, tieteen ja avaruusteknologian aloilla. Valmistelemme parhaillaan tiedonantoa, jossa käsitellään erityisnäkökohtia ja toimintasuunnitelmaa, jolla kyseinen kumppanuus toteutetaan käytännössä.
Hyvät naiset ja herrat, en voi yhtyä arvoisan parlamentin jäsenen näkemykseen siitä, että Lissabonin konferenssi olisi ollut pettymys. Näin nimenomaan ei ollut: konferenssi oli matkan ensimmäinen askel, ja, kuten sanoin aiemmin, astumme nyt eteenpäin tiellä, joka perustuu Lissabonin konferenssiin.
Puhemies
(ES) Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen keskustelun päätteeksi.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.
Glyn Ford  
kirjallinen. - (EN) ”Jos annat miehelle kalan, hänellä on ruokaa päiväksi. Mutta jos opetat hänet kalastamaan, hänellä on syötävää loppuelämäkseen.” Tämä sanonta on lähes liiankin osuva tähän keskusteluun. Jos Afrikka haluaa päästä köyhyysloukustaan, sen on laajennettava raakamateriaaliensa hyödyntämistä, vahvistettava tuotantopohjaansa ja suurennettava vientiään, mutta samalla sen on parannettava tieteellistä asiantuntemustaan. Meidän länsimaissa on parannettava afrikkalaisten tutkijoiden osallistumista kansainvälisiin, yhteistyönä tehtyihin tiede-, tutkimus- ja kehityshankkeisiin ja vahvistettava nykyistä tutkimusinfrastruktuuria.
